Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen söker pension, äger Directionen rättighet till följd af Riddevskapets och Adelns bealut den 23 Januari! «7?9, att i likhet med hvad för afskedstagande Embetsman på Kronans stat bastås, samt med afseende på förekommande omständigheter, sådana pensioner bevilja. sorn till en tredjedel eller hälften, svara mot det belopp den afgåendes lön på Riddarhusets stat utgjort}, dock likväl med iagttagana b att ej större antal än \ Ben Ig Julii e, nt. två högst tre sådane Pensionairer, må under en och samma tid antagas, på det Cassan härigenom ej måtte ådragas alltför kännbara utgifter. Skulle någon sökande till Pension sig anmäla, fastän alla Pensionsrummen redan äro upptagne, och finner Directionen densamma vara till pension berättigad, då må en sådan per. son erhålla försäkran, att varda vid inträffande ledighet dertill förhulpen, derest icke på den tiden annan sökande skulle finnas, hvilken i anseende till längre tjenstetid eller större behof, är framför den förre berättigad, att en slik. förman tillgodonjuta. 15 $• Ej må någon Ledamot af Svarar mot 15 § i RiddarhusDirectionen eller Directionens Pär* någon af Riddarhusets Tjenslag. steman Lån af RiddarhusCassan elier dertill hörande Fonder erhålla, eller i egenskap af Ombud eller Fulltnägtig dervid biträda andra. Den ig Julii e. m. 11, Artikeln, Om Directionent Arbetsordning, i §. Directionen sammanträder så ofta Ordföranden , i anledning af förefallande göro-J mål det bestämmer. Dessutom bör efter Posternes ankomst en eller tvänne Di recteurer å Riddarhuset sig infinna, hvarom Ledamöterne sig emellan öfverenskomma, för att i närvaro af Secreterarenoch Kamereraren öppna och till dem aflemna ankommande Bref, att i Diarium införas, besörja de mål som fordra skyndsam åtgärd, och influtne medel Kärner»- rareo tillställa, för att i Banken låta insätta. Vid alla sammanträden fores öfver de ämnen sorn i Directionen förehafvas, Pro tocoli, hvilket justeras vid ästa sammanträde.
Förslag lill underd. Uppläst och god k d rid t hos Ridd. och Adeln den 8S Okt. 1860. Presle-Slåndel den 86 Borgare-Ståndet den 26 Bonde-Ståndet den 26 — •— Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ifrågasatt upphörande af de sä kallade frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk och socknarnes rotering. (Stals-Ulsk:s Utlåtande N:o 202.^ S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid 1828—29 och 1830 årens riksdag, i anledning af då väckt fråga om upphörande af de till Dylta svafvelbruk i Örebro län utgående tjenstbarheter af Axbergs, Kihls och Hofsta socknar, uti underdånig skrifvelse den 22 December 1829, anhållit, att Kongl. Maj:t måtte i nåder förordna undersökning i ämnet af dertill skicklige personer, hvilka derefter borde afgifva förslag såväl till skälig ersältning åt innehafvarne af Dylta svafvelbruk för hvad de kunde förlora, i händelse de tjenslbarheter och den hembuds-skyldighet af skogseffekter, sorn jemlikt Kongl. Resolutionen den 5 September 1815 åligga förenämnde så kallade frisocknar, komme att upphöra, som ock till dessa socknars roterande eller ro te fri hetsa fgi ft deraf; så hade, enligt hvad Rikets Ständer ulaf E. K. Maj:ls nådiga Skrifvelse i ämnet af den 27 Oktober sistlidna år inhemtat, Kongl. Majit genom Nådigt Bref den 29 April 1830 förordnat en Koinmittée för att, sedan värdet af de frisocknarne åliggande skyldigheter både i tjenstbarheter och hembud af skog blifvit på det nogaste utrönt, uppgöra förslag till en sådan afhandling, hvarigenom ej mindre Kronan blelve försäkrad om sitt Bih. till R. St. Supp/. 9 GG
Likaså förekommer att Kronans räkenskaper för 1855 icke afslulas förr än det år är inne, då det nya systemet skall hafva vunnit tillämpning, äfvensom alt dessa räkenskapers slutliga upgörelse icke inträffar förr än i slutet af år 1856, emedan de s. k. restantie-räkningarne och redogörelserna afgifvas inom Oktober må- , nads slut. Det torde fördenskull vara nödvändigt, att jemväl serskildt förordnas, huru härmed skall förfaras, eller huruvida dessa räkenskaper skola upställas i enlighet med det gamla, det nya eller möjligen efter begge systemerna. Emellertid skulle jag tro, att, om något upskof lemnades med verkställigheten, så all vederbörtde finge åtminstone två år på sig, skulle många olägenheter undanrödjas. Under åren 1855— 56 hade man tillräcklig tid att familiarisera sig med det nya systemet, och då kunde också markegångstaxorna utan olägenhet sistnämnde år uprättas i öfverensstämmelse dermed, hvilket sedermera alltid skulle för framtiden iakttagas. Vill man deremot påbjuda della systems tillämpning redan år 1856, så möter verkligen den olägenhet, att åtskilliga offentliga handlingar finnas, der penningarne äro beräknade att gälla till nämnde års utgång. Jag liar ansett mig böra fästa upmärksamhelen på dessa omständigheter, utan att derföre vilja motsätta mig del beslut, sora af Frih. Palmstjerna och Hr von Troil blifvit yrkadt. Hr von Troil: Den siste värde talaren har trott, att en stor svårighet i afseende på tillämpningen af det nya systemet skulle upstå derigenom, alt 1855 års roarkegåDgstaxor komma att på hö - 42 Den 19 Augusti fr m. sten npställas efter de myntsorter, som f. u. äro gällande.
Sléctifrcator ©ito tneb bubbet bito ©ito mcb ajlaffrcärmare od) enfet 9tcctiftcator ©ito meb bito od) bubOel bito Ä:rS bu6bet7)itforiff Stpparat DbferoeraS: Dm någon eif be flattffplbigeS 85rtrn, fDtpubliugar elter (juSfolf eger fabane (Egenbo.' mar od) Sägenbeter, SBerf od) inrättningar, btoarfbr afgift enligt ■>. Strt. erläggas bor, utmärfcS laban t brebioib namnet; od), ont någon af bent är gift, upptages bujlntn näll efter mannen. (5) ääif). till 91. ©t. 7)rot. 1834 & 1835. 10:be ©and. 1 9(fb. 2 Söanbef. fSewittninggsgörorbningen. & innel)afroaube (Embete, SEjenjl elter ca racter, i ©tabén eller på be? grtutb eganbe eller arrenbe-ranbe iorbegenbomar od) Sägenbeter, 933erf od) inrättningar. 'fÄammar-'9tättS:3fåbS cararter,e-nligt Snils Intägt af ben ■■ t £oéi mig bo fötjanbe, font afgifva ferflilbtc uppgifter. 91. 91. g o r m u t a i t e. Uppgift till Q5ercDningé»Qiommitteen i St St ©ocfen för av 18 * * UnDertecfnaD eger uti bfwannämnDe ©ocfen: grälfebem manet §jall SMto £orpa ©fatte» Wto ©fogSbo ©fattlagDa $ullmjölqwarnen §orfja meb 3 pär ftenar,. forn går rnefla
Maj;t begärda summa kan ega rum och hemställer derföre att Rikets Ständer mätte till anskaffning af slagkrutshufvar bevilja ett belopp af 15,000 r:dr att med J årligen från riksgäldskontoret utgå under åren 1851, 1852 och 1853. 9:o Till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad äro af Kongl. Maj:t äskade 150.000 r:dr. Enär ett påskyndadt fullbordande af denna fästningsbyggnad icke synes Utskottet vara så maktpåliggande, att tillgångarne företrädesvis, framför andre angelägne statsbehof, dertill nu böra med ökadt belopp anvisas, anser Utskottet sig ej kunna tillstyrkä högre anslag, än Rikets Ständer, vid sednaste Riksdag, funno för ändamålet nödigt och hemställer således alt Rikets Ständer måtte för fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad bevilja ett anslag af 90,000 rrdr att, med afdrag af de 30,000 r:dr som för innevarande år redan blifvit bifallne, från riksgälds-kontoret utgå under åren 1852 och 1853. Sii:. tU'1 R. Anseende Utskottet sig härmed hafva besvarat herr Stjernsvärds framställning, att ifrågavarande anslag måtte nedsättas till 20,000 r:dr årligen. 10:o Kongl. Maj:t har jemväl begärt ett anslag å 315,000 r:dr till fortsättande af fästningsbyggnadsarbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona, att af Kongl. Majit, efter omständigheterna fördelas. Utskottet, som inser vigten deraf att ifrågavarande fästningsbyggnader, utan uppskof, fortsättas och tillika anser en mindre summa, än den Kongl. Majit föreslagit, icke vara för detta ändamål tillfyllestgörande, tillstyrker, att Rikets
Nämda tillägg ar af följande innehåll: ', Efter fru Carolina Gravallii död, och sedan hennes döttrar, såsoni ofvan ar föreskrifvet, innehaft Schena hemman tills den yngsta fyllt sexton år, skall, efter till godo njuten fardag, samnia heinmau Schena med dess tillhörigheter för evärdeliga tider användas till understöd för tvanne fattiga, faderlösa flickor af bättre nians barn utaf ofrälse stånd, födda i Södermanland, hvilka flickor då icke böra vara d d r e än 7 eller 8 år och ega god fattningsggfva samt fördelaktigt utseende; dessa flickor böra utnämnas af hr landshöfdingen i länet och hr biskopen i stiftet, en af dein hvardera, samt få i 8 år gemensamt begagna Schena hemman på samma satt som redan ar omnamdt, att nämligen de nu varande åboer bibehållas så länge de fullgöra hvad dem ar alagclt, men nar dessa åboer dö, eller ock brista i uppfyllandet af deras skyldigheter, koinmer hemmanet genom viilbeinalte herrars %tgard att på vissa år i sänder till den inastbjudande under arrende upplåtas. Hr landshöfdingen och hr biskopen behagade jainval förordna huru tillgc ?. bör med arrendets arliga uppbärande, samt benäget tillse, att detta användes till dessa flickors undervisning framför allt i sin kristendom och de för en husmoder på landet behöfiiga kunskaper samt andra för en fattig flicka nödiga stycken, hvarföre vi ock önska, att flickorna ni3 tillbringa åtrninstone två tirs tid, till vinnande af fullkondigare bildning, uti någon pension. Uti Nyköpings och Strangniis veckoblad bör, tvänne månader innan någon utnäilining sker, annonseras, att ansökningar on1 erhallande af omförmalta stipendier böra ingifvas till ofvanbemälta herrar., Inkomsterna af Schena hemman hafva ock på grund af ofvan anförda förordnanden användts som bidrag till uppfostran af obemedlade flickor, vanligen döttrar efter aflidna embetsmän inom länet. De båda pensionerna, hvilka numera uppgå till cirka 575 kr, hvardera, utdelas den ena af landshöfdingen, den andra af. biskopen.
Och till slut på sidan 30 heter det: »Det låter och lätt tänka sig hvart likställigheten skulle ledar om, såsom man föreslagit, genom tillträdes lemnande för Norrmän tiil statsministersembetet för utrikes ärendena, Norige skulle ega eu organ iuom Sveriges statsråd, medan den möjlighet, som för Sverige funnits att i den Norska regeringen bevaka sina intressen, skulle uphäfvas.» Hvad angår Norsk mans tillträde till statsministersembetet, må jag förklara att jag .i allo delar deras mening, som icke vilja lemna Norige denna rättighet, icke derföre att Svenske utrikesministern har, jemte ansvarigheten för ministeriela mål, också ansvarighet för öfriga Svenska regeringsärenden, hvari lian deltager, oell elenore, att, under vår närv:de organisation af in t eri mssty reisen, Norige skulle få, genom tillsättande af utrikesministerplatsen, en ännu större öfvervigt, än det redan liar i densamma, utan ock hufvudsakligen derföre att jag finner det billigt, att Sverige, såsom den sä betydligt större makten, bibehåller, såsom undantag, det redan från unionens början förbehållna försteget i alla underhandlingar med utrikes makter, så länge vi ej ega en gemensam unionsrepre sentätion. Men då Ulslct i reciten framhållit såsom en synnerlig fördel, beviljad Norige, den sedan år 1835 gällande föreskrift, att ett Norskt statsråd skall öfvervara alla ministeriel la mål, som röra Norige, fördrar ock rättvisan att framhålla skälet hvarföre Norska regeringen först ifrågasatte att få denna rättighet sig beviljad, I en liten stad vid namn Bodö, högt upp i Nordlanden, hade etablerat sig ett Engelskt lurendrejarebolag, som djerft trotsade lag och embetsmyndigheterna, och som genom öfverlägsen styrka, vid ett tillfälle af beslag, återtog det konfiskerade godset, brände upp packhuset, bakband tulltjensteman m. m. Naturligtvis blefvo dessa våldsverkare derför häktade och lagförda. Men de lyckades, att inför Engelska utrikesministeriet vanställa förhållandet, som icke heller måtte blifvit tillbörligen utredt inför det Svenska, så att resultatet blef en befallning från K.
N I C L . Å jo, jag lärde en hel hop af informatorn i gåshärad; han talte f ransysk a som vatten; jag mins ännu , fas t jag var li ten då, ... åt söta mor s a h an: madame voulez vous? och åt mej : vous êtes un fou: och s å lärde jag att säga: je vous aime ... och : god dam, och ... ä'cke det vackert, cousine? L A S S E . Ah , monsieur, vous avez profité prodigieusement. Men que vi inte förlora filen af våra conv ers ation, så tala om vår science, min herr, o m tand-doctor. gör tecken åt Ju lie. J U L . apart. D en k arl en måtte h a några afsigter. L A S S E . Tand-doctor vara den första af alla medici. Andra doctors säga: prenez ci, prenez ca h a god apetit ät comment diable un pauvre malade kunna äta? comment ta in etc. etc. o m inte tand doctor göra h ans tänder god? ergo tand-doctor den första af alla medicins. N I C L . Cousine, han är inte så dum den der. L A S S E . Oui, sans doute, tand-doctor kan hvad ingen annan kan. Andra doctors inte kunna conservera för ålderdom; f ör dem bli bröst gammal, armar och ben gammal , ögon och öron g ammal på deras patienter, men tand-doctor conservera 23 mun i en evig ungdom; andra doctors, då patient hosta, då lunga vara sk ämd, inte kunna sätta in ny lunga; då mage inte mer digerera, inte ku nde s ätta in ny mage, etc. etc. men tand-doctor alltid kunna rec rutera, alltid kunna byta om; så snart que en tand inte duga, pang en ny. N I C L . Kors, hvad den der är för en klok herre! mån gufar v et al lt det der? känner herrn gufar?
Direktionen öfver nämnda kassa meddelat för sistnämnda år eller 1861, det enda, under hvilket någon säker erfarenhet om behofvet af anslag för denna ExpeditionsUtskottets Förslog tili anderd. Skrifvelse, N:n 444. 37 pensionering slått alt vinna, hade lör della ändamål af samma års kreditiv användls en summa af 39,004 R:dr, som med blott 400 R:dr öfverstégé de belopp, Direktionen löre sistlidne riksdag beräknat såsom härtill erforderligt. Med afseende härå och då det således kan antagas, ali den af E. K. Maj:l nu äskade summa för upprätthållande af ifrågavarande lill den afskedade gemenskapens bättre utkomst synnerligt bidragande pensionering, jemväl blifver för nästkommande slatsregleringsperiod behöflig, häfva, med bifall lill E. K. Maj:(s berörda framställning, Rikets Ständer lill ifrågavarande ändamål, för nästa statsregleringsperiod, anvisat eli årligt kreditiv af 40,000 Ridr, alt från Riksgälds-Kontoret utbetalas, på del säll och under de vilkor E. K. Maj:t föreslagit. 16:o. Vid behandling af anslagen under 5:le Hufvudtileln hafva Rikets Ständer jemväl till pröfning förehåll följande hos Rikets Sländer gjorda framställningar. a) Med anledning af det intresse, hvarmed Rikets Ständer på sednare lider omlältat alla förslag rörande förbättrandet eller inrättandet af nya fyrar och sjömärken å våra vidsträckta, för seglalionen särdeles farliga kuster, har i sådant afseende uppmärksamheten blifvit fästad å eli farvatten, nemligen Calmar sund, hvilket icke allenast vore ett af de mest trafikerade, ulan ock, i förhållande till den mängd af undervatlensgrund och skär, hvaraf detsamma uppfylldes och omgåfves, ett bland de svåraste, som fartyg under resor längs kusten hade all passera.
Det är icke något annat af de öfriga serskildt i grundlagen uprepade fall än just detta, sorn pä förevar, fråga är tillämpligt. Nu är blott fråga, huruvida Frih. Alströmers motion står i sammanhang med och är en följd af redan förut ”uptaget ärende'1''. Motionären i primitiva frågan har icke yrkat, såsom Hr Ekenstéen trott, att roteringen skulle lindras, utan att den skulle uphäfvas, så att R. St:s beslut vid föreg:de riksdag skulle tillintetgöras. Härpå har Utsk. gifvit sitt utlåt. som blifvit af R. o. Ad. till Utsk. återremitteradt. Fråga är således nu väckt af en motionär om uphäfvande af roteringen, d. v. s. om ett sätt huru Halländningarne skulle kunna slippa detta onus. Frih. Alströmers motion innehåller ingenting annat, än ett annat sätt att komma ifrån den vid hvarje riksdag framkastade frågan. Jag kan icke finna annat, än att förslaget är sä omedelbart föranledt af ifrågavar. ämne, som det möjligen kan vara. Hr von Hartmansdorff har yttrat, att om man skulle ega rätt på grund af 56 § väcka förslag om nya sätt för en saks verkställande, så skulle aldrig ärenderna taga slut. Detta må vara en argumentation emot 56 § R.O., en argumentation för påståendet att § bör tagas bort ur grundlagarne^ men jag kan icke finna annat, än att sålänge § ännu der finnes med gällande kraft, så måste dess innehåll respekteras och det således vara tillåtet alt väcka nytt förslag, ny motion som det heter, om ett nytt sätt att komma lill samma mål, som här åsyftats med en föregide motion. På denna grund kan jag icke tillstyrka annat, än att R. o. Ad. ville remittera denna motion till StatsUtsk. Hr Adelborg, Anders Otto: Sålänge 56 § Riksd.Ordn. halden ordalydelse, som nu deruti förefinnes, så kan jag icke finna annat, än att Frih. Alströmer har ovilkorlig rätt att framkomma med den motion han väckt.
Ibland de vigligare frågor i ekonomiskt hänseende, hvilka, jemväl under innevar. riksdag, komma att taga Ständernes tid och uppmärksamhet i anspråk, förekommer brännvinsbränningen. Med fästadt afseende på den härom nu gällande förordningen af den ig Juni i835,' är det jag tager mig friheten vördsammast härutinnan föreslå sådana förändringar, hvartill jag tror mig hafva skälig anledning. Uti ingen ekonomisk lagstiftningsfråga lära tankarna vara mera delade, samt det enskildta intresset sökt göra sig mera gällande, än uti denna ifrågavar.; och föregående riksdag har lemna! efter sig den erfarenhet, hurusom olika intressen förmått framkalla en författning om brännvinsbränningen, sorn, vid tillämpningen och i dess följder, på intet vis motsvarat hvad premissen i den nåd. förordningen velat antyda — eller befrämjandet af ordning och sedlighet, i förening med moralisk och ekonomisk fördel, ehuru den från 8 till 6 månader då inskränkta bränningstid åsyftat dessa fördelar. — Erfarenheten har likväl visat, att meia brännvin blifvit tillverkat på dessa 6 månader, än tillförene under 8, hvarigenom den flod af brännvin uppkommer, sorn hotar öfversvämma landel j och orsaken till delta olyckliga 443 Den 26 Februari e. iu. förhållande torde igenfinnas till betydlig del uti beskaffenheten af den nu gällande författningen för brännvinsbränningens utöfvande. Säkerligen skall mången med mig hysa den önskan, att ingen brännvinstillverkning ägde rum, i anseende lill det myckna onda, dess tillvaro, när och fjerran, i må ng fal Idig art utöfvar; men då brännvinets bruk icke lärer kunna undvikas, så vida ej andra, ännu dyrare spirituosa skulle efterträda detsamma, så lärer för närvar, icke vara annat, än att, genom ändamAIsenligare författningar, minska dess mängd oell dymedelst göra det mindre skadligt, utan att fråntaga Staten en af dess betydligare samt må bända behöfliga intrader, — ej heller det skattdragande jordbruket en billig, och jag vågar påstå, nu mera nödvändig inkomskälla.
Hvad åter angår de öfriga Städernes Källar* friheter, hemställer Utskottet, att dessa. Städer måtte återställas uti den dem år 1687 tillagda och år 1766 vidare bekräftade rättighet, att få beräkna Riksdalern efter 2 Daler Silfvermynt. 2:0 Angående Riksdagsmannen Hans Hanssons Den 8 Juni. t. m. 18? från Kopparbergs Län motion om KronoUtlagornas debitering och qvitteriftg efter Markegångspris; och har Utskottet ansett, att, om hvad i detta afseende stadgadt är, vederbörligen iakttages, sä blifver allt hvad Hans Hansson önskat till alla dela;? uppfyldt. *3:0 Angående Landshöfdingen m. m. B. IV. Focks motion om Lön för år 1813; öfverlemnandes Utskottet, uppå anförde skäl, till Riksens Ständer, om icke åt^Landshofdingen Fock ersättning för 1813 års Landshöfdinge lön i Upsala Län, hvilken Lön utgör 500 R:dr indeldt, men ‘hvarå likväl böra afgå de Lönvilkor Herr Landshöfdingen för samma är å särskildta andra Stater uppburit, må beviljas och liqvideras af besparingarne på andra Hufvudtiteln, eller ock af 1813 års öfverskott på Statsverkets inkomster. 4:0 Angående Slottsbyggnaderna på Kungsör. Utskottet hemställer om icke Riksens Ständer skulle finna lämpligt hos Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Nlaj:t täcktes låta försälja eller annorlunda, såsom nyttigt pröfvas, använda i frågavarande Byggnader, nemligen gamla Kungs-byggnaden, äfven, som Rådsoch Fruntimmers-byggnaderna samt Källaren, för att derigenom bespara den kostnad, som till deras reparerande och underhåll erfordrades; hvarvid, om Kgl. Majit likväl finner för godt, att ännu 188 Den 8 Juni. e. m. någon tid bibehålla Kungshuset, de medel, som genom försäljningen af Råds - och Fruntimmers-byggnaderna inflyta, jemte de för redan försålda
Anticipaiion af 1836 års anslag till vatten-communicationer; se Anmälan 205. „ å anslaget till Exercice-Sqvadronerne; sr Anmälan 191. Arocts-commenderingar, om beräkning af slitnin ersättning dervid , , , 911111 , om sådan ersättning till Rotehållare vid Dal-Regementet ,,, Svar pä återremiss 9,999 , Dito till Rotehållare vid Jönköpings Regemente 9911,1999191 ; Arbetshus; se laga försvar. Arbets-inrättning i Eskilstuna; se anslag för gäng, k) Archiv-Cassan; se Anmälan 105. flrfj om äkta barns rätt dertill efter moder . Arfsrätt, lika för son och dotter Kongl. Maj:ts Nådiga Svar Arfvode; se Cancellie-betjening, Riks-Ständcns och Utskottens , för upprättande af Militiae-Boställs-cas sans bokslut; se Anmälan 184. , till Militair-Ledamöterne af Kongl. Flot tan i Kongl. K» igs-Hof-Rätten; se An malan 197. „ för Rådhus-Rättcrne, för behandling a tullmai 9*99111*1 11199111 , åt vicarierande Lärare vid Skolor och Gymnasier; se lndragnings-Staten 16. för 2:ne extra Rcse-lnspcctorer för r~* verket; se Anmälan 163. leerij den indeldta, hälften deraf ställes y emot afgift; se Motioner. om densammes förseende med. byx melera dt kläde 99999999*9 irmcens öfningar, om extra anslag till fyllnad i kostnaderne derför , , , , , „ Se Anslag för en gång, e) Kongl. Proposit. eller Skrifvelse. cr n E_ 5' T5 Afdelning. eller 8 Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig 0 Skrifvelse. S Ridd. 0. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet.
Utskottets yttrande med anledning af den ifrågasatta revisionen af gällande stadga för Teknologiska Institutet godkändes, hvaremot Betänkandet i den del, som rörer stadgarna för de tekniska elementarskololorria i riket, återremitterades. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskottets Memorial M 16, angående åtgärder för skiljande från Riksbankens tillgångar af inlöst kopparmynt af äldre präglar. Från Vallo/l. Borgare-Ståndet. S. D. Vid lörnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande JV2 52, angå ende regleringen af utgifterna under Riksstatens Femte Hufvudtitel, godkände Ståndet samma Utlåtande, äfvensom dervid fogade tabeller litt. A och B, utom hvad angår dels 17:de punkten, som lades till handlingarne, och dels 22:dra punkten, hvilken bifölls med den förändring, att orden: »å de af motionärerne angifna eller intill dessa närbelägna ställen» utbytas mot orden: på Svenska Högarnes håkland, på Fahludden samt vid [Visby, eller på några i närheten belägna ställen. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets Betänkanden: % JVs 17, i anledning af väckt motion angående sättet^förfstämnings delgifvande ät byalag eller annan samfällighet. Återremitterades. M 18, i anledning af Rikets Sländers Justitie-ombudsmans motion i afseende på kärande parts skyldighet att gifva vederparten del af uppskofsbeslut. Afslogs. JVs 19, i anledning af väckt motion om rättighet att i brottmål srara genom fullmägtig. Bifölls. JVs 20, i anledning af väckt motion om förändrad lydelse af vittneseden, Bifölls. 188 Prot.-Utdrag den 3 Mars 1866. M 21, i anledning af väckt motion om förändrad bestämmelse i afseende på qvittning af rättegångskostnad. Bifölls.