Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutet af detta moment som lyder: »då må medborgarerätt äfven tidigare efter inflyttningen i riket, än ofvan sagdt är, kunna honom beviljas», borde förändras till: »då må medborgarerätt äfven tidigare, efter inflyttningen i Sverige eller Norrige, än ofvan sagdt är, kunna honom beviljas.» Om man gör dessa förändringar, så vinner man det mål Gr. Björnstjerna åsyftat, och i hvilket jag instämmer. Jag hoppas också att om förslaget blir så upstäldt, representationen skall med bifall omfatta detsamma. Hr Tersmeden, Pehr Reinh.: Den af Gr. Björnstjerna framställda grundsats gillar jag till alla delar, och anhåller att deri fa instämma. Det är allmänt bekant, att sedan länge ett visst främmande förhållande existerat mellan de båda brödrafolken, och att en af orsakerne till detta förhållande varit en hos Norrmännen djupt inrotad, ännu icke försvunnen fördom, att det egentligen vore Svenska adeln, som mot Norrmännen hyste ett mindre vänligt sinnelag, och att den gerna skulle vilja i Norriges statsskick söka åstadkomma förändringar, som måste blifva allting annat än angenäma för Norrmännen. Enl. min åsigt, höfves det derföre R. o. Ad. att i första rummet uttala en sådan åsigt som den Gr. Björnstjerna här framställt. Hvad åter beträffar de speciella förslag, som här af tvänne ledamöter blifvit framställde, så får jag för min del lemna företrädet åt Gr. Björnstjernas, ty om man i naturalisations-lagen skall införa någon bestämmelse till förmån för Norrmännen, så bör det ske utan de för inflyttande från andra länder stadgade vilkor. Sådana, t. ex. den här föreslagna bestämmelsen om tre års bosättning, (en tid, som af mången ansetts väl kort), kunna vara nödiga för Fransmän eller Engelsmän, hvilkas antecedentia man icke känner, men förhållandet är helt olika med afseende på en Norrman; ty då han left under en regering, som står i samband med vår, så bör man väl kunna skaffa sig reda på hans föregående lif. Jag anser således, att man icke bör fästa något afseende på den tid en Norrman här varit bosatt.
Ordningen lör de Jndelte Regementerne till Häst och Fo' af den 15 September 1752 samt Förklaringen deröswer af ben 2Z Januarit 1770, som ösrige derom gällande Författningar, ivar - H48 Den 27 Ianuarkk. warder bakigenom til! allmän efterlefnad derom stadgadt som föijer. 42. Dä redan stadgadt är, att de Resrrveoch Saterte friyets - medel, jemte andra tsllgänga., hwilka frän äldre tider till Boställs-bysgnad-r wa, rit anstagne, men i början Regrmentöwlö iöroeites och disponerades, böra utgöra en »styckad Costa för Boställs» Werket i gemen; sä st. r arma Costa ock hädanefter enligt de här r eds e stadgode grunder, ull Boställens dy^gnod och uvphjelpande endast anwändas, samt till >ö je deraf fritsgas frän alla andra grovalioner, än hwad som ätgär til! Husesyns,Contoirers i Kongl. Krigs, Collegit aflöning, pä jäll derom redan är förordnadt. §. 4Z Caracters, Husen ä Boställen, hwilka helt och hällit pä Miluie Boställs - Castans bekostnad uppföras , stola efter hwarje orts beskaffenhet, samt hwar och ett Boställes olika läge samt tillgäng pä materialier, byggas antingen af Sten, Tegel, Lera eller Timmer. §. 44. Dä ett sädant Caracters'H»s stall uppföras, böra alltid lwänne kostnads - förslag dervfwer vfgifwos till Kongl Krigs» Colleglum, nemligen, det ena för byggnadens »verkställande af Tegel eller Lera, och det andra för dest uppförande af Timmer; derefter Cvllegium beräknar hwilkelderg bugg nads - Den 27 Janu-rkk.
Jag yrkar fortfarande bifall till Utsk:ts förslag. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förev-.de hemställan och dels alslag derå samt bibehållande af de nu i ämnet gällande föreskrifter; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utslcts hemställan och sedermera propos. på afslag derå och bibehållande af de nu i ämnet gällande föreskrifter, hvilka båda propos:r med blandade ja och nej besvarades; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med starka ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd, uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Bevilln.-Utslcts i Betänk:t N:o 9 gjorda hemställan i fråga om nedsättning af den i Bevillnings-stadgans 18:de § föreskrifna bevillning af gåfva, testamente, fideikommiss och arf, röstar Ja; den det ei vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. Utslcts hemställan och bibehåller de nu i ämnet gällande föreskrifter.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 25. Nej — 18. § 19- Utsk:ts hemställan bifölls. § 20. Hr von Koch: På grund af R. o. Ad:s förra beslut anser jag det icke tjena till någonting att försöka genomdrifva en ändring af den nu föredragna punkten. Jag vill också endast till protokollet anföra, att jag icke anser denna förändring nödig eller på minsta sätt af behofvet påkallad. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef Utsk:ts hemställan af R. o. Ad. bifallen. Den 6 Juni e. m. 95 § 23. Utsk:ts första hemställan. Frih. Stjernstedt. Johan Wilhelm:
vägen iakttagit, » fortfor gamla konsulinnan, » och jag tänker, att både du och vi alla, som j (?å luftig veranda i drömmar jag satt gå med vakna blickar genom lifvet, sett åtskilliga taflor af liknande art. %ills ljusmättad afton llef lytt uti natt Jag hade icke på förhand hyrt mig någon " Och himmelens stjärnskrift i strålande bostad i X, emedan jag själf på ort och ställe pränt ville utvälja, icke allenast ett par enkla rum, utan äfven, om möjligt var, förskaffa mig goda Var ristad till fullo på skyns pergament. grannar; i likhet med Luther, räknar jag dessa senare till det dagliga brödet. Redan under min första rekognoscering stannade jag rent af ^Ej satt jag där ensam. d^Lej, hand uti betagen framför två par fönster, alldeles fullsatta med blommande krukväxter. hand Den som kunde få bo därinne, önskade DVled vännen, min njutning llef dullel jag, för stunden behärskad af den gamla åsikten, att blomstervänner äro ädla, goda mänilland. niskor. I det ögonblicket hade jag glömt, " Och nu! V ti minnet, ej dödt eller kallt, att de mest förderfvade, de mest ondskefulla ^Det flydda tar åter låd ' färg och gestalt. och demoniska människor jag någonsin mött på min lefnadsstig voro, eller åtminstone gåfllommande ängar går ännu min färd, vo sig ut för att vara, blomsterälskare par " Och låten mig vaggar på vindkrusad fjärd. excellence. Jag var, som sagdt, betagen af denna rika blomsterprakt och gick in i det vackra huset för att höra efter rum. En smutsig piga öppnade tamburen för mig, {Men fjärran, där solen går ned uti orand, men bakom henne i ett rum, hvars dörr pigan $ag vet det, mig väntar, så fager, en strand; slagit upp på vid gafvel, stod en ung dam, ^) är räckas mig händer, där redes mitt lo, utstyrd i en öfverdrifvet modern frisyr, en ljus kamkofta samt med ett nothäfte i handen. ^Där ändas min drömfärd i lugnande ro. Hon for hastigt mot en sidodörr och försvann Sofie Linge.
4 Sami, 1 Afd, 2 Band, 13 Haft, 2 10 Stats-Utskottets Utlåtandej N\o 265. skapen, än ock de många Studerande, som, i fall ett sådant Institut ej komme att finnas, måste, hädanefter såsom tillförne, med mycken möda och kostnad bereda sig enskild undervisning i dithörande kunskapsgrenar; att Apothekarnes inkomster i senare tider ansenligen förminskats derigenom, att Läkarne allt mera börja inskränka sina ordinationer, Apothekarnes antal blifvit utvidgadt, Medicinal-Taxan nedsatt och mängden af droguer, som på hvarje Apothek skola finnas, betydligen förökad; samt att, då det visat sig, att Pharmaceuter på flere orter inom landet börjat använda sina inhemtade kunskaper på industriella företag, såsom beredningen af pottaska, smaltz, soda, stearin och nickel, eller så kalladt ny-silfver, det visade sig, att det understöd, Staten kunde komma att lemna för Läro-anstaltens befrämjande, borde i en framtid komma att lemna en rik frugt. Andra Talare hafva yttrat, att anslaget måtte bestämmas icke blott till 1,000 R:dr, utan till i,5oo R:dr, hvilken åsigt af Preste-Ståndets fleste ledamöter blifvit biträdd, eller till 2,000 R:dr, jemte 3,000 R:dr för en gång, till inredning af lärosal, laboratorium, m. m., hvarförutan äfven åtskilige ledamöter yrkat bifall till Utskottets förslag, under åberopande af Apothekarnes pligt att, såsom uteslutande i besittning af denna näringsgren, äfven sjeifve vidkännas alla utgifter i och för yrkets befrämjande.
Uppl. 0. gotik, hos Ridd. och Adeln d. 30 Jani 1829» Preste-Ståndet d. 3 Febr. — Borgare-Ståndet d. 3 — *— Bonde-Ståndet d. 3 Rikets Ständers underd. Skrifvelse, i ättledning af Kongl. Majcts Nådiga Proposition om fortfarandeI af det vid senaste Riksdag beviljade anslag till anläggande af en Vattenledning till Carlskrona. S. A. K. Sedan, i anledning af Eder Kongl. Maj:ts vid seilast hällne Riksmöte, genom Nådig Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, gjorda framställning af angelägenheten och fördeiarne utaf/en Vattenlednings anläggande till Carlskrona , för att bereda denna Stad, jemte dervarande Flotta, erforderlig tillgång å friskt vatten, Rikets Ständer, efter tagen kännedom af de för denna anläggning uppgjqrde förslag, jemte alla Exp. JJtsk. För dag till under d. Skrif o'. N:o 15- 55 öfriga till ämnet hörande handlingar, uti underdånig Skrifvelse af den i December 1823, icke allenast till Eder Kongl. Maj:t öfverlemnat, att, efter den plan, som tjenligast kunde finnas, låta ifrågavarande Vattenledning fullborda, utan ock, för ändamålet anslagit 16,666 R:dr 32 sk. Banco årligen, under Fem år, hvilken summa skulle, uti föreskrifven ordning, anskaffas' och, j under tillika stadgade vilkor, angående så väl arbetets verkställighet som Vattenledningens 1 framtida underhållande, utbetalas; så har Eder Kongl. Maj:t, medelst Dess, under den 29 October sistl. år, aflåtne Nådiga Proposition, dels 1 gifvit Rikets Ständer tillkänna, att, efter det 1 Eder Kongl.
Klostret besökes mycket talrikt af pilgrimer från hela Ryssland, i synnerhet Petersburg, och rika skänker hembäras helgonen för vinnande af deras förböner. Flere ryska kejsare och kejsarinnor ha här nedlagt talande bevis på sin rättrogna frikostighet. Det påstås att klosterskatten, i dyrbara drägter, smycken, kärl, m.m., skall uppgå till 40 millioner rubel, det utgör ungefär 120 millioner svenska riksdaler. Klostrets inkomster i öfrigt äro ofantliga. Till och med i Finland egde munkarne ansenliga donationer. Sålunda tillhörde det inbringande laxfisket i Kymmeneoch Wuoksen-elfvarne uteslutande Walamo kloster samt inlöstes för en betydlig penningesumma för några år sedan af finska staten. Klostrets gästfrihet motsvarar dess rikliga inkomster och, rättrogen eller icke, erhåller hvarje besökande i tre dagars tid fritt logis och uppehälle. De flesta resande af stånd begagna sig dock endast af det förstnämnda, som anvisas i ett enkom för detta ändamål uppfördt stort hotel. Spisningen efter rysk matsedel, der linoljan spelar en så betydande roll, torde icke anstå ovana gomar. Deremot bespisas på klostrets bekostnad dagligen flera hundra af de fattiga ryska pilgrimerne som sommartiden besöka de heliga orterna. I Juli månad inträffar klostrets hufvudfest, Petri-Paulidagen. Då infinna sig flera tusen besökande och såväl hufvudön som ock de vackra fjerdarne i ögruppen hvimla af promenerande, ridande, åkande och roende menniskor. Processioner, praktfulla genom helgonbildernas guldglans och högtidliga genom koristernas sånger, illustrera den inemot en hel vecka varande festen. Under denna tid förmedla flera ångbåtar kommunikationen med Petersburg. En finsk ångare, "Walamo", gör sedan några år reguliera turer på linien Sordavala, Walamo, Kexholm, Petersburg. Talrika småaffärer kunna göras vid denna festlighet, ty den besökande massans materiella behof äro icke lätt tillfredsställda.
Jag har mig bekant att krigsstyrelsen på grund af K. M:s Nåd befallning redan flera år med den trägnaste flit haft alla dessa ifrågakomne arbeten under händer dels genom särskilde Kornitéer dels genom enskilde personer, som haft i updrag att desamma ombesörja. He vigtigaste af dem, krigsartiklarne, tjenstgörings-reglementet för Arméen och förvaltnings-reglemeutet äro nu så nära färdiga att dervid fordras, så att säga, endast att lägga sista handen eller lägga den under pressen. Krigsartiklarne äro f. n. i KrigsHofBätten under granskning och skola derifrån remitteras till Högsta Bomstolen för att underkastas dess bepröfvande, hvarefter de utkomma. Tjenstgörings-reglementet för Arméen är så nära fullbordadt att det endast tarfvar den sista redaktionen, för att läggas under pressen, hvilket med säkerhet kan väntas inträffa under loppet af nästkommande år. Fältförvaltningsreglementet är, på sätt Utsk. i sitt Betänk, uplyst, inlemnadt till LandtförsvarsBepartitet, sedan det blifvit af KrigsColhm fullfärdigadt med alla dit hörande tabeller och formulärer. Om man har någon insigt i de ämnen som dessa författmr beröra, finner man 78 De n 14 Oktober. att det icke är ett hastverk att genomgå dem och vid omarbetningen införa alla de förändringar och rättelser, som upkommit i följd af under tidernas lopp utfärdade författningar och general-ordres, eller att redigera dem i öfverensstämmelse med nutidens fordringar och mångfalldiga förändringar i krigs-organisationen. Att styrelsen haft all tid och möda ospard för att verkställa detta tror jag att man bör finna af de förklaringar, som tid efter annan blifvit till K. St:r aflätne i anseende till enahanda motioner under föregående Riksdag.
Slutligen får jag instämma med Hr Ribbing deruti, att, i händelse några anslag skulle beviljas, hvilket jag önskar, de icke må lemnäs med'bestämd föreskrift, att de skola utgå till djurläkare, ty det kunde hafva den följd, att en redan engagerad djurläkare lick en löneförhöjning; utan att dessa medel må lemnäs till hushålls-sällskaperna, för att, efter deras bepröfvande , till ifrågavar. ändamål användas. Hr von Hartmansdorff: Den vettenskapliga riktning, som öfverläggningen tagit, ang:de Carolinska instilututet, torde nogsamt öfvertyga Ståndet om obehörigheten af StatsUtsk:s förfarande att sysselsätta sig med dylika ämnen, ifall något ytterligare behof af öfvertygelse skulle vara för handen. Jag vill icke heller ingå uti de vettenskapliga frågorna, utan blott tala om några af de öfriga, hvilka närmare röra det ämne vi nu förehafva. En ledamot af detta Stånd, Hr Ekströmer , har omförniält, huru StatsUtsk. försigtigtvis aktat sig att nämna om promotion, då det talat om bildning till det medicinska yrket. Detta ord är af ingen vigt; och om jag begagnat ordet, så var det af misstag. Det är likgiltigt om man har i66 D c n 5 Maj f. m doctorshatten eller ej; blott man är licentiat, så har ilian rättighet alt prakticera. Vid Lunds academi har man redan blifvit så fördomsfri, alt man icke brvr sig om den yttre utmärkelsen, utan man har i sednare tider hos K. M. anhållit att få slippa promotionen, och dermed förenade kostnader. Detta torde med tiden äfven komma att äga rum ifrån Upsala. Hr Ekströmer har yttrat, att han icke önskar universitetenas undergång; men det förslag, sorn StatsUtsk. gjort, och som han understöd!, skulle dock medföra den; han kommer således till samma utgång, äfven om önskningarna voro olika. Samme värde talare har påstått, att K. M. i sin propos. uppgifvit, att lönerna i Upsala vore 2,075 r:dr b:eo för professorerna.
Och då till hvad sålunda förekommit lägges den omständighet, dels att en så beskaffad ny organisation, hvarom här är fråga, ovilkorligen måste vid verkställigheten under öfvergångs-perioden medföra betydliga kostnader, dels oek jemväl efter det densamma försiggått komma att föranleda utgifter, hvilka, äfven med en nogare och fullständigare granskning af förslaget, hvarken kunna förutses eller närmare beräknas; så anse Utskotten sig äga grundad anledning till den åsigt, att kostnaden för den nya organisationen af landtförs vare t skulle uppgå icke blott till enahanda belopp, som detsamma för närvarande påkallar, utan sannolikt komme att öfverstiga närvarande kostnader. Efter det utskotten för Rikets Ständer framlagt detta förhållande hafva Utskotten ansett sig böra tillse, huruvida med den föreslagna förändringen några sådane öfvervägande fördelar för rikets försvarsverk skulle kunna antagas komma att uppstå, att förslaget af sådan anledning borde utan afseende å de dertill erforderlige kostnader vinna bifall; mön då Utskotten, långt ifrån att kunna hos sig stadga en sådan öfvertygelse, tvertom funnit åtskilliga betänkligheter emot förslaget sig förete, hafva Utskotten trott sig böra de väsentligaste af desamma i största korthet framställa. För att genomföra Herr Stjernsvärds förslag om infanteriets organisation, skulle de värfvade fot-regementerne upplösas och i stället de rotar, hvilka, underkastade ordinarie rotering, nu erlägga vakans-afgift, utgöra denna medelst uppsättning af manskap, hvilket för mången rotehållare skulle medföra ett ökadt onus, hvarjemte, för att ernå den föreslagna indelningen af trupperna i brigader af lika styrka, icke allenast en stor del af nuvarande regementen måste sprängas och fördelas med andre, utan äfven brigaderne komma att bestå af både rusthållsoch rote-nummer. Ehuru denna olägenhet till en del skulle undanrödjas, om, såsom föreslaget blifvit, rusthållarne åtogo sig att, i stället för utgörande af beklädnad m. m. in natura, till statsverket erlägga en bestämd passevolans-afgift; så skulle omförmälde för - 36 Statssamt Allm.
fröken Löfving göra långa resor för att I förra fallet angifves sålunda alls intet intressera framstående och inflytelserika perkön, i senare fallet står uttryckligen » män ». soner för ett fullständigt nytt sätt att främja Nu kan emellertid en blick i Sveriges det godas sak här i verlden; att i flere Rikes lag öfvertyga oss om, att med unstäder, på herregods, i prestgårdar, kort dantag af Giftermålsoch Ärfdabalken samt sagdt, öfver allt och i alla samhällsklasser sådana lagbud, som direkt afse att särskilja för mer eller mindre intresserade personer mäns och qvinnors olika ställning i afseframbära ett sådant förslag som detta samt ende på vissa skyldigheter och rättigheter, be om understöd för det samma, hur tron så är hela lagen skrifven i maskulinum, och I det skulle kännas? Jag är rädd, att de otaliga ställen förekomma, der man eller flesta af oss skulle ha känt det som en män oomtvistadt uttydes: man eller qvinna. * tung botgöringsfärd. Det talas exempelvis om » svensk man », För fröken Löfving måste detta ha känts som dödar annan » svensk man », om » män », så mycket svårare, som hon i grunden är som tvista om gods, om » bolagsmän » o. en utomordentligt försynt och finkänslig s. v. Och dessa lagbud gälla lika för man qvinna, som endast af sin önskan att gagna och qvinna. sina medmenniskor drifvits att framträda i Något absolut hinder förefinnes alltså icke det offentliga lifvet. Och ännu alltjemt aratt redan i lagens nuvarande ordalydelse betar fröken L. med glad förtröstan och utsträcka begreppet » ledamöter » och » för aldrig svigtande hopp för sitt fosterländska nit kände män » också till qvinnor, och en verk, arbetar med en ihärdighet och sjelfsådan tolkning har faktiskt också förekomuppoffring, som blott en i anda och sanning mit i ett par kommuner. Men herrar lekristen qvinna förmår. damöter i länsstyrelse och domkapitel, som Skola vi låta denna vår ädelsinnade svenobetingadt taga oss med, då det gäller straffska medsyster fortfarande arbeta för ett skyldighet eller andra skyldigheter, visa en sådant mål utan en allmännare tillslutning ridderlig tvekan, då det gäller att lägga på af Sveriges qvinnor?
Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, hade Consistorium Academicum Majus i Upsala hos Kongl. Maj:t gjort framställning om beviljande af anslag till första uppsättningen af ett kabinett för skön konst med 10,000 R:dr och dervid yttrat, att bland de läroämnen, hvilka tillhöra den estetiska professionen, inginge äfven konsthistorien. Undervisningen i konsthistoria, hvilken för ungdomens bildning vore af en vigt, som enligt Konsistorii åsigt af den verkligt vetenskapligt uppfostrade eller för allmän bildning nitälskande mannen icke lärer bestridas, kunde likväl icke i egentlig mening ega rum utan lefvande åskådning af konstens mästerverk. För att denna undervisning skulle blifva rätt gagnelig, behöfdes således tillgång till en konstsamling. Vid våra förhållanden funnes icke någon möjlighet att anskaffa originaler af vare sig bildhuggareeller målarekonstens alster, men, om man inskränkte sig till en anspråkslösare samling af afgjutningar eller efterbildningar i gips eller annat mindre dyrbart material af plastikens samt kopior af målarekonstens ur konsthistorisk synpunkt vigtigaste mästerverk, kunde likväl derigenom mycket vinnas för konstbildningen, och det vore för anskaffandet af en sådan samling som det omförmälda anslaget erfordrades. Universitetets kansler hade, under erinran, hurusom vid flera af högskolorna på kontinenten sådana museer och samlingar blifvit för sagda ändamål i nyare tider anskaffade, samt att denna angelägenhet otvifvelaktigt egde betydelse för den allmänna bildningens intressen, i underdånighet öfverlemnat denna fråga till Kongl. Maj:ts närmare pröfning; och har Kongl. Maj:t, vid föredragning af detta ärende, funnit det af Konsistorium afsedda ändamål värdt den största uppmärksamhet, men likväl ansett större vigt ligga på sjelfva bildandet af den ifrågaställa konstsamlingen än dess första omfång, samt af sådan anledning nu äskat ett anslag för en gång af 6,000 R:dr för bildande af ett konstmuseum vid Upsala universitet. Oaktadt
Hvilka grundlagsändrings förslag antogos att hvila, såsom Riksens Ständers Utlåtanden, till nästat Riksdag. s. n Trot. Vt Ar. d. so No v, 1823. 189 S. D. Lät Borgareståndet bero vid Ekonorni-Uu skottets nu å nyo föredragna Yttrande N:o 215, i anledning af anmärkning vid Utlåtandet' N:o 146' rörande Trassoch Munderingspersedlars transporterande till mötesplatserne. S. D. BancoUtskottets Betänkande N:o 75, i frågan om periodiska uppgifters meddelande, angående BancoVerkets ställning, föredrogs å nyo och blef, såsom öfverensstämman e med Borgareståndets förut fattade Beslut, bifallet - S. DConstitutionsUtskottets Memorial N:o 75, rörande sättet för slutlga behandlingen af frågan, om inlösen utaf FilialDisconternes utelöpande skuldförbindelser, föredrogs å nyo. och skulle meddelas Stalsoch BancoUtskotten,' med anmodan att föreslå den Proposition» hvaröfver, i följd af hvad Bihang till B, St, Brot. g:de Sami. 24 jgo Trot. Utdr. d, 20 K ov. 1S23. ConstitutionsUtskettet sig utlåtit, omröstning i Förstärkta StatsUtskottet bot anställas. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande N:o 593, i återremitterade målet om pension åt förre Justitiae Ombudsmannen Friherre Mannerheim, fann BorgareStåndet, förblifvande vid sitt till det först afgifna Betänkandet lotnnade bifall, att det förnyade Utlåtandet endast borde läggas till handlingarne.