Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr 1'siam, kater, Herr Idloräenllolpe, /inäers och Herr Qripenvalät, Loran, yrkade, at de ej samtyckte til denna Votering-proposition, sä wida Bewillningen ej undantogeö. Friherre vs Lssr, Carl, aberopade sig, hwad Han förut sagt, at Ridderstapet och Adeln mätte aga sin rätt öpen, at bfwerläqga och afgöra, om allt hwad i Hemliga Utskottets Betänkande anginge Bcwillningen och tiden för densamma, och förbehöll sig pä det kraftigaste, at om Ja wunne, ingenting skulle anses wara afgjordt, hwarken om tid eller nägot, som rörer Bewillningen. Harwid ropadcS starkt Nej och Ja; hwarunder Hans ktxcellence Herr Grefwen och LandtMarstalken yttrade sig, at det förstodes af sig fjelsi. Herr ^älerspsrre, /^xel. Om Hu-r Grefwen och Landt - Marskalken skulle tackas afgifwa en Högtidelig försäkran, at Friherre Carl De Leers reservation, i anseende til Bewitlningsfrägans afstilljandc isian Hemliga U stöttets Betänkande, i fall Ja winner, blir gälkmde, förmodar jag, at H'glofl. Ridderstapet och A-eln torde förena sig om den kropoiition och Contra - kropolition , som Herr G.efwcn och Landt - Marskalken söresiagi.'. Friherre klljsrra, s^rsäric, jämte mänga flera instämde häruti. Hrns klxcellence Herr Grefwe» 'och Landt - Mar stalt en förklarade ä n§o, at bet förstooes af jlg sjelst. Hvaruppå Högloflig? Ridderskapet och Adcln genast ätstriides Claszc-wis, for al Voierin^ea företaga.
— FRÅN HUSARY. E HÄR ett litet minne, väckt genom bilderna från Husaby i ett af Iduns senaste nummer! Husaby kyrka, på sluttningen af Kinnekulle, ligger så nära Lundsbrunn, att den är ett vanligt mål för därvarande kurgästers utflykter; • och en söndag begåfvo sig ock några damer på väg dit. Man åkte i en höskrinda, bekvämt packad med hö och prydd med löfruskor. Vägen var egentligen icke vacker, men trakten är bördig, och till följd af någon optisk synvilla har man den föreställningen, att kullen ligger mycket närmare, än hvad som verkligen är fallet. Vi kommo i lagom tid för att under de mäktiga klockornas dån gå in i det gamla templet, där solen så vackert lyste. Dagens text handlade om domen. » Domen icke, så värden I icke dömde », men jag får bekänna, att, kraftigare än prästen, predikade för mig omgifningen. Jag tvckte mig se den enligt sägen utanför kyrkodörren slumrande Olof Skötkonung och hans gemål stiga ur sina grafvar och komma till dom, den gamle S:t Sigfrid — Västergötlands apostel — lämna sin dopkälla och komma äfven han. Den förste biskopen i Skara stift såg jag träda ur sitt närbelägna, ståtliga hus, nu endast en ruin, jag såg medeltidens och storhetstidens folk, alla samlade inför historiens domstol, där tideböckerna lågo uppslagna, och andra domar fälldes än de lefvande fälla öfver hvarandra. Jag var så upptagen af att lyssna till dessa märkliga utslag, att jag ej gaf akt på, att predikan slöt och sången började, då min uppmärksamhet fängslades af middagssolen, hvars strålar i knippor lyste in genom en djup, liten glugg i det vackert afskrankade koret. Jag tyckte den lyste ned på unga hufvuden, som, släktled efter släktled, böjt sina knän kring altarrunden. Efter gudstjänsten gingo ett par af damerna på besök i prästgården, och under tiden vandrade jag, alltjämt halfdrömmande, med en väninna omkring på kyrkogården, där vi slutligen stannade vid en särdeles väl underhållen grafkulle.
Förr än en sådan åtgärd blifver vidtagen, förr än det blir bestämdt huru lång tid som behöfves för ett fartyg att genomgå kanalen, förr kan man icke begära någon betydligare afkomst deraf. Dessutom kan man af hvarje skeppare få erfara att de lägre kanaltjenstemännens aflöning är sä ställd, att plikterne för de förseelser som under farten på kanalen kunna af skeppare begås, såsom t. ex. att stöta emot slussportarna, tillfalla tjenstemännen. Del är således slussvaktarens euskilta intresse att icke i tid varua för dylikt, emedan ju (lere förseelser som begås, desto större blifva deras inkomster. Jag skulle tro att om jernvägar införas i Sverige, skall det exempel på ordning och låga afgifter, som komma att lemnäs, vara för kanalen en föresyn, hvars efterföljd i längden skulle gagna densamma. Gr. Anckarsvärd har påstått att jernvägar så mycket mindre skulle kunna få förtjenst, som alla de varor, hvilka voro beräknade att forslas på densamma, komme att fortfarande under alla tider föras på kanalen. Jag vill då ytterligare fästa bans uppmärksamhet derpå, att den projekterade jernvägen icke skulle komma att genomstryka samma provinser som Götha kanal. Huru kan dä Hr Gnn föreställa sig att de metaller, den spanmål och de trädvaror, sora finnas i Nerike och närmaste distrikter, att dessa varor skulle kunna transporteras på kanalen. Endast pä jernvägen kan sådant ske. Man har förebrått Disk. att det underlåtit alt skaffa sig någon säkerhet derför att arbetet blifver färdigt inom någon viss tid. Jag får nu upprepa hvad jag förut anförde, eller att den största säkerheten för arbetets fullbordande ligger uti det fästade vilkoret, att den ifrågavande garantien icke vidtager förr än arbetet är färdigt. I detta vilkor ligger en mäktig sporre för bolaget att sä mycket som möjligt påskynda arbetets fullbordande, för att sä mycket tidigare komma i åtnjutande af statsmedlen. Man har äfven påstått att Utsk. icke föreslagit någon garanti för underhållet. Detta yttrande innebär dock ett misstag.
Jaså, fröken är hemma från sin lustresa nu. Ja, som madam Rask ser. Hur står det till med RASK. YNGVA. RASK. YNGVA. RASK. helsan? Jo, tack, nog mår jag bra. Hvem är det, som inte mår bra, då? Den, som behöfver doktorn hvar dag, antar jag. YNGVA springer upp. Uppblossande. Går till höger. dörrarna! Hur kan du tåla den der otäcka varelsen inom THORA. stackars Rask, och misslyckades. Det händer fler än vill du inte ha litet mer kaffe först? Nej, tack. De sätta sig i soffan. Nå liten, har du haft roligt borta? THORA. YNGVA. YNGVA. Hvad kommer åt dig, barn! Hon ville vara qvick, henne. Men kom nu och sätt dig bredvid mig. Men Mer än roligt. Halkar ned på en pall vid Thoras fötter. Dina bref ha varit litet korta, men när man har THORA. för mycket att tala om, så spar man. Väntar litet. Om du visste hur tomt det varit efter dig. det bättre utan mig. Thora far smekande med handen öfver hennes hår. Lågt. Jag är inte alltid sådan jag bör vara. THORA. Har det? Jag trodde nästan, att mamma skulle ha YNGVA. så få vi vara nöjda. Men berätta nu litet om Sjöholm. Der var mycket vackert. Drömmande. Så underYNGVA. Hvem är det? Bara vi äro sådana vi kunna vara, bart vackert. I sin vanliga ton. Byggningen ligger alldeles invid sjön. THORA. YNGVA. Det skref du. Trädgården är fullkomligt praktfull. Ja, det skref du också. THORA. YNGVA. främlingar. Jag var så rädd att Att, hvad? Det kändes så underligt att komma ut så der bland THORA. YNGVA spritter till. THORA. YNGVA. Att att jag inte skulle trifvas, menar jag. Vet du, i vinter tänker jag slå på stort. Hur då? roa mig, jo, du, jag kan också behöfva komma ut litet. Vi ha några hundra kronor sparda, som du vet. Dem tänker jag röra på. Vi ska' gå på spektaklet, på konserter, och i sommar... YNGVA. THORA.
Komitens arbete med granskning af för barn och ungdom afsedda böcker har under året oafbrutet fortgått. I likhet med föregående år har komiten, enligt uppmaning, i en kortare öfversikt meddelat de utlåtanden komitens medlemmar afgifvit, särskildt om de till julen utkomna barnoch ungdomsböckerna. D e s a omdömen hafva för allmänheten varit tillgängliga så väl i tidskriften Dagnys 8: de häfte för 1891 som i sarskilda separataftryck. Komitén har äfven i å r utgifvit supplementsboklistor, upptagande alla af komiten under året granskade och godkanda böcker. Julutställningen å förbundets byrå af för barn och ungdom lämpliga böcker hade i år lockat mer än dubbelt så många besökare som under föregående år. Härtill torde i väsentlig mån bidragit att genom herrar bokförläggares och bokhandlares välvilliga o.ch frikostiga gåfvor af böcker denna utställning å r .efter å r blifvit allt fullständigare. Som redan i föregående årsberättelse omnamdes, har komiten under detta %r sett sig i tillfälle att förverkliga sin länge närda önskan att anordna en pristaflan för barnoch ungdomsböcker. Under början af året erhöll nämligen komiten fran aktiebolaget P. A. Norstedt &amp; Söner välvilligt löfte om en gåfva af 300 kronor att anviinda till två pris, ett å 200 kr. och ett 100 kr., för de bästa nöjesböclrer, skrifna för barn eller ungdom. I marshiiftet af Dagny kunde därför inbjudan utfärdas till hugade författare att deltaga i en sådan pristäflan. Denna inbjudan möttes med det intresse, att vid täflingstidens utgång - den 1 juli 1891 - ej mindre än fjorton taflingsskrifter inkommit. Ingen af de inlämnade tiiflingsslrrifterna ansågs dock vara förtjänt af första priset. Andra priset tillerkändes taflingsskriften s Glädjens blomster D, hvars författarinna vid namnsedelns öppnande befanns vara fru Amanda Kerfstedt. Genom en ny frikostig g &amp; h a slig sig komiten i stånd att omedelbart eEer afslutande af denna pristäflan utfarda inbjudning till en ny. Afven vid denna täflan äro två pris utsatta, af hvilka,
Accisoch BakugnsPenningarne. Att Herr C.J Örnbergs Anförande, angående Rosersbergs Kungsgårds upplåtande till Hans Maj t Konungens Disposition , i händelse af Hennes M»j:t EnkeDrottningens dödeliga afgång före nästa Riksdag, blifvit till StutsUt'«■ skottet remitieradt. Bifall till följande från Utskotten inkomna Beiänkanden, Hemligen : Från Stats Utskottet: i'o I anledning af Kongl. Majps Nådiga Proposition, om Medels anslående till kostnaderne vid en förbättrad Fångforsling och bevakning. 2:0 Angående nödiga Medel till Drottningholms Broars iståndsättande. Om Anslag på IndragningsStaten af 1*500 R:dr B;o årisgen till BergsRädet Friherie Hermelin. Fran Statsoch Banco Utskotten : Angående väckt fråga om förhöjning uti de för Riksens Ständers Revisorer af StatsBanco - och Rik-gäldsVerken anslagne Arfvoden, Från Banco Utskottet: 1:0 Uti frågan huruvida de FideiCommisser, hvilka* enligt serskild Nådig tillåtelse* få med Den 17 Martil, e. m. 265 Inteckning graveras, må kunna af Riksens Ständers Banque såsom Fant antagas. 2:0 Angående Lane rättigheten i Banquen för de uti phi.ipstad belägne Fastigheter. Från Lag • samt Allmänna Besvärs • och Oeconomice Utskotten : Angående föreslagen ändring i 24. Cap. 5. §. ByggningaBalken, rörande Brandstod. Från Lagutskottet: 1:0 Angående väckt fråga om förändring uti straffet för Hållkarl, som fordrar Drickspenningar eller Resande med otidighet bemöter. 2:0 I anledning af yrkadt uppbäfvande af Kongl. Kungörelsen den 26 November 1816, angående sättet för en Menighets hörande i enskilta ärenden. 3:0 Om förtydligande af Lagens stadgande uti 17. Cap. GiftermålsBalken, angående fördeL 4:0
I händelse sistnämnde 2:ne Stånd vidhålla berörde deras beslut, föranleder sådant följande voteringar, nemligen: - Forts, af Bevillnings-Ulskottets Memorial, N.-o 4r. 7 Bäfver skinn. Fåroch Lammskinn : aj Svarta 'öfriga slag. bj alla andra oklipta, Hermelineller Le kattskinn: 218:0. Den, som gillar Utskottets förslag, att å häfverskinn bör bestämmas 20 sk. utförsels-tull per Skålpund, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, antages tullfrihet för utförsel af bäfverskinn. 219:o. Den, som, lika med Utskottet, anser att å Fåroch Lammskinn: svarta öfriga slag bör bestämmas 1 sk. tull per Skålpund vid utförsel, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, komma dessa slags skinn att tullfritt få utföras. 220:o. Den, som gillar Utskottets förslag, att å Fåroch lammskinn: alla andra oklippta skall utsättas 3 r:st utförsels-tull, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej; stadgas tullfrihet vid utförsel af dessa slags skinn. 221 :o. Den, som godkänner den af Utskottet å Hermelineller Lekattskinn föreslagne utförsels-tull 2 sk. per Skålpund, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, bestämmes tullfrihet vid utförsel af H rmelin eller Lekattskinn. Den, som instämmer deri, att, på sätt Utskottet fö - Forts, af Bevilhungs-Vtskoltets Memorial, N.-o 41. reslagit, Hillerskinn böra vid utförsel beläggas med 1 sk. 6 r:st. tull per Skålpund, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej, vinner nej, komma Hillerskinn att afgiftsfritt kunna utföras. Jerfeller Filfrasskinn.
Se Bank, Rikets Ständers. Hypoteksbank lör rikets städer oell köpingar, med förslag tili förordningar, dels angående en, dels angående allmänna grunder vid bildande af hypotheksföreningar mellan egare af stadsfastigheter, m. m. Motion N:o 315. Stats-Utsk. Utlåt. Håkantorp och Lidköping, om anläggande af jernväg mellan. Se Jernväg. Häktning, om upphäfvande af 2 § i 1 kap. Straff-balken och antagande, med vissa förändringar, af Lagberedningens förslag till lag angående. Motion N:o 154. Lag-Utsk. Betänk. N:o 36 och Utlåt. N:o 56. R. St. underdån. Skrifv. Häradsrätterna, angående deras organiserande enligt vissa Lagberedningens förslag samt förberedelser till ändringar i domstolarnes organisation och verksamhet. Motion N:o 241. Häradsskrifvare, om förhöjning af den för dem bestämda pension å indragningsstat. Motion N:o 126. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Häradsting, förslag till bestämmelse i fråga om dess hållande oftare ännuärföreskrifvet. Motion N:o 205. angående det stadgande att lagtima häradsting skall i hvarje härad eller tingslag hållas tre gånger om året. Motion N:o 254. Hästläkare, Regementsoch Sqvadronsangående förhöjning i deras löneförmåner. Motion N:o 268. Stats-Utsk. Utlåt. Högselius, om pension åt enkan och frenne ogifta döttrar efter Bataljonsoch Stadsläkaren i Skara, Johan Petter. Motion N:o 41. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153, R. St. underdån. Skrifv. N:o 186. 22 Jagtkassor, angående öfverlemnande till Kongl Maj ts disposition af de allmänna, för skogsoch jagtväsendets ordnande. Motion No 170. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. JST o 34 och Mern.
Jag kan ej inse, att sådant skulle medföra den minsta risque, och anhåller alltså, att punkten med detta tillägg måtte biralLs. Grefve Spens, Jacob Melcher: Lika med Friherre Boije tror jag, att om icke antagandet dock möjliga verkställigheten af denna punkts innehåll beror på ett samtidigt antagande‘af en Laglöråndring; men denna tror jag ej kunna och böra blifva, att Konungens Befallningshaf-j vandes rättighet att gifva anstånd, sådan den efter nu gällande lag år, utstråckes, utan snarare att den dem i vissa fall betages, ty, om den skall allt framgent utöfvas, kunna ju DiscontVerken* utestående fordringar omöjligen va.' ra inom en viss nu i förhand bestämd tid af fem år till fullo indrifne. Friherre Wrangel: Sedan jag hört Fri,' herre Cederström med mig instämma i den ideen, att Discontlånen till stående skulle förvandlas, torde det tillåtas mig, att med några ord utveckla min mening om sättet till verkställigheten deraf. Först nämligen, och på det rättigheten c.tt öfverflytta Skulder på fastighet icke allt för långt skulle utsträckas, önskade jag, Den 2 Junii, att denna rättighet ej tillkomma dem, som äg. de en förmögenhet af 200,000 R:dr eller derutöfver, utan endast dem, som innehafva en mindre summa ån denna; och för det andra, att å dessa Lån, sorn blott mot fullgod säkerhet skulle beviljas, en ärlig Capital albetalning af 1 proCent, jemte 2 proCenis ränta, allt i silfver, skulle till Banken utgå. Herr Manner stam, Johan : Om Friherre Boijes förslag till ändring af en del utaf UtsökningsBalken nu kan till Utskott remitteras, så lärer det såsom en serskild fråga böra af Lagutskottet behandlas, helst jag icke tror att det har något egentligt sammanhang med den förevarande, ty om genom lag en sådan rättighet medgifves, som den hvilken Friherre Boije yrkat, så bör den sträcka sig till alla Gdldenårer, och icke blott till dem, som åro skyldige i FilialDisconterne, hvilka redan Uro mer ån andra Gåldenårer gynnade.
Utskottet kan väl icke bestrida att djurläkare-vården inom åtskilliga orter, på sätt motionärerne jemväl förmält, är otillräcklig och att mera läkarebiträde i delta hänseende på åtskilliga ställen erfordras; men då inom hvarje län redan finnes, på Statens bekostnad, anställd en djurläkare och Utskottet föreställer sig att genom bifall till Kongl. Majits nådiga framställning om inrättande af ytterligare fyra djurläkare—beställningar det för Staten mest angelägna behofvel al denna läkarevård Olifver afhjelpt, får Utskottet, som för öfrigt hyser den åsigt att, om för framtiden tillökning i denna läkare-personal befinnes oundgängligen behöflig, det bör ankomma på vederbörande kommuner alt ordna denna angelägenhet, ulan alt någon vidare utgift för Statsverket derför må ifrågakomma, hemställa, att Rikets Ständer, utan afseende å ofvanbemälde motionärers yrkande, endast må anvisa den summa af 2,000 R:dr årligen, som Kongl. Majit för sagda ändamål äskat. 80:o. Kongl. Maj:t bar vidare äskat, att det Farmaceutiska institutet beviljade anslag, 5,750 R:dr årligen måtte med enahanda belopp och under samma vilkor som hittills, eller att Apotbekare-societeten skulle med lika belopp till Institutet årligen bidraga, fortfarande utgå. Euligl hvad det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokoll gifver vid banden, hade Sundhets-kollegium, anbefallt att lill Kongl. Majit inkomma med förslag lill ordnande af Farmaceutiska institutet, i underdånig skrifvelse den 4 Augusti förlidet år förmält, alt, då första vilkoret för tillvägabringande af åsyftad utvidgning af förenämnda Institut vore, ali denna läroanstalt finge nödiga underhållsmedel för all framlid sig tillförsäkrade och derigenom crhölle varaktigt bestånd, Kollegium anmodat Apothekare-societetens direktion att meddela upplysning, om och i hvad mån del af Societeten till Institutets underhåll hittills lemnade årliga bidrag kunde allt framgent påräknas, för den händelse Kongl.
Jag hemställer huruvida det lönar mödan att bibehålla en mängd så obetydliga fisken, åtminstone dem, som icke lill hvad som helst kunna utarrenderas. Jag fortfar i min anhållan om bifall till betänk. Gr. Mörner: Då jag förra gången hade ordet, tog jag mig friheten fästa upmärksaiuheten derå, att Konungen i Sin nåd. protos. begärt 11. St:s samtycke i afseende å tvenne frågor. Den ena afsåg nemi. sådane fisken, som f. 11. voro utarrenderade, men hvilka, såsom belägna invid hemmanens stränder, skulle fä med samma hemman förenas, på det sätt, att de arrenden, som för dem utgöras, skulle i Jordeböckerne samma hemman, såsom ständig skatt, påföras. Dessa fisken äro således för det närvar, icke utan något värde, och hade Hr von Troil tagit kännedom om de handlingar, som ronde desamma finnas i K. Kammar-colhm, eller det K. bref, som lill Kammar-colhm i ämnet aflåtits, så hade han funnit alt Konungen bestämt, alt medeltalet af 3 arrende-perioder skulle utgöra den ränta, som för dessa fisken årligen borde erläggas, hvadan de således icke äro utan allt värde. Detta är den första kathegorien, och förmodligen den, till hvilken de fleste af den omförmälde Jemtländske bonden omtalade fisken höra. Det större eller mindre antalet af sådane fisken torde säkrast kontrolleras, då Ulsk. får tillfälle jemföra förteckningen öfver desamma, och jag vill derföre icke nu yttra mig om de omtalade siffrorne. Den andra kathegorien angick sådane fisken, som vid förnyade arrende-auktioner icke fnnnit någon arrendator och om hvilka ytterligare utredning skulle ske, innan deras afförande ur Jordeböckerna skulle beslutas. Det är egentligen om detta sednare slag af fisken, som Hr von Troil talat. Då dessa redan flera gånger varit på arrende-auktion utlysta, lärer det icke heller bli serdeles svårt att få veta, hvilka dessa fisken äro, och på slump kunna Sländerne icke eller komma att bedomina frågan, då i den förteckning, som jag sett, för hvarje fiske finnes en temligen fullständig historik om allt hvad, som med detsamma sig tilldragit.
Att den allmänna nytta befordras som Riksens Ständer dermed åsyftat, synes vara att hoppas; men någon säker öfvertygelse huruvida denna motsvarar eller öfverstiger kostnaderne, lärer först i en framtid kunna vinnas, sedan alla började arbeten och företag blifvit fullbordade och Landets Invånare hunnit fästa full uppmärksamhet på de fördelar lättade transporter och afsättningstillfällen verka, deraf otviflaktigt skall följa ett mera allmänt erbjudande af de naturalster, som till öfverflöd finnas i en del af Rikets mest aflägsna Provincer, men för andre orter, särdeles Hufvudstaden, utgöra nödvändighetsarticlar och hittills måst emottagas från Utrikes orter, ofta till högt uppdrifna pris. Utan att ega en närmare kännedom om locale fölhållanden, är det väl icke möjligt att gifva något säkert omdöme om det ena företagets mera allmänna nytta och öfvervägande fördelar framför det andra; men Reyisorerne hafva dock trott, att någre af de dispositioner, som å Strömrensnings-fonden blifvit gjorde, varit dels af sådan beskaffenhet, att de antingen icke bordt räknas biand de föremål Riksens Ständer med denna fond afsett,' såsom varande af mera enskild än allmän egenskap, ej eller hänföras till de Hufvudtitlar, hvarunder Kongl. Maj:t, enligt Dess Nådiga Bref af Riksens Ständers Januarii 1819, indelt dessa föremål, dels för Strömrensnings-fonden fremmande och derest utgiften skolat ega rum, heldre bordt anvisas på andre af Riksens Ständer anslagne tillgångar, med hvilkas bestämmelse det närmare instämdt, dels ock hafva utgjort handelsföretag, sorn, ehuru åsyftande att gifva Industrien en mera fördelagtig riktning och bidraga till Hufvudstadens förseende från Inrikes orter med åtskilliga förnödenheter, likväl böra lemnäs åt enskilde, och icke bedrifvas af Staten, som, hvad härmed jeni väl inträlfat, dervid alltid skall vidkännas förluster, och Revisorerne hafva derföre ansett sig böra särskildt fästa Riksens Hoglofl.
Då Revisorernas öfver dessa Verks förvaltning afgifvande berättelser på trye* Let utgifvas, erfares offentligen, om deras Fullmäglige ådragit sig anmärkningar eller ej, och Ständerne, vid en Urtima Riksdag, äro nära lika mycket i tillfälle att på skedd granskning bedömma deras förhållande, sorn Ständerne vid en Lagtima, äfvensom alt deröfver inhämta, om de så åstunda, hvad opinionen menar. Jag tror således, alt valen af Fullmäglige, vid Urtima som vid Lagtima Riksdagar, böra äga rum. Dessutom bör den som mottager ett sådant förlroen* de som det ifrågavarande, underkasta sig att derifrån skiljas äfven utan egen önskan, De vigtiga uppdrag Fullmägtige i Rikets Ständers begge Verk, på denna Riksdag erhållit, kunna sannolikt mer eller mindre väl utföras; och om det till äfventyrs inträffade, att, oaktadt bästa vilja, misstag härvid begingos, som medförde förluster, skulle näst församlade Rikets Ständer då icke kunna afhjelpa detta med väljande åf andra Fullmäktige. Jag nämner detta såsom ett exempel, för att visa, att ifrågavarande valrätt icke bör uteslutas. Man har ansett, att ConstitutionsUtskottet skulle i alla delar sättas i verksamhet, äfven vid Urtima Riksdagar, derföre, att uppkommande formfrågor inom RiksStånden annars icke kunna afgörgs, och derföre att Utskottet Ren y Mars f. in. i35 bör oförändradt utföra granskningen öfver StatsRådets förhållanden. Efter mitt begrepp ligger det, i afseende på det förra, tydligen stadgadt i det nya förslaget, att de formfrågor,• som uppkomma vid behandlingen af Konungens propositioner, måste omedelbarligen afgöras, enär, det förutan, dessa propositioner stanna utan upptagande. Om således, i anledning af dessa, emellan ett Stånd och dess Talman uppstå olika meningar om en proposition, eller om hvilket Utskott, som för dessa propositioners upptagande måste organiseras, så måste ConsliiutionsUtskottet ej allenast äga rättighet, utan äfven vara pligtigt, att slita dessa tvister.