Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I detta Förslag hade LancoUtskottet ingätt, allenast med den förändring, gr utbetalningen pä 8 lerminsr och til slutet af Ar 1812 af Lmiauen ffuile werkställas. Herr Grefwen och Landtmarjkalken pioponelLäe derföre, at Den 2 Mars. 45 pä sätt 8tat8-Utskottet föresiagir, men med de för» ändringar banco-Utskottet upgifwit, de pä Bilagan Ditt. v. upragne Dever5lnteursriE8 fordringar till et belopp af 1,971,040 N:d. Z4 st. 2 r:st. mätte komma at !iguiäerL8. Ropades et starkt Ja, men et Nej. Friherre Dingla, bric Lonra6, wille för sin del icke bifalla denna proportion, man ansag I^everanteurorne böra wara ganska nöjda, om de genom de bestulne Lt3t8 - ObliZationerne blefwe godtgjorde. Friherre liljencrants. Sä snart Inrikes Län begäras pä sädant sätt, at man kan hoppas erhålla fulla summan til bgngv.en8 ersättande, är ej i min ranka nu mera möjligt at wagra, det Languen pä sätt nu förestaget är, mä förskjuta hwad som erfordras til biguicl med Dovcrmucurcrne. Grefwe De Ia6»iäie. Da banco-Utskottet förklarar, ^at denna utbetalning af banguen innom 1812 Ars stut kan werkstallas, ser jag ej hwarföre man stulle wagra desse Deveranteurers godtgörande. De hafwa pä god tro ingätt t-oniraÄer med Kronan och redan länge nog wäntat at erhälla ersättning för hwad de pa sm sida presterat. Ätskillige hördes häri instämma. Friherre Dingla förklarade, at da han säge Nidderffapets och Adelns tanka wara sa enhälligt uttryckt, wille han ej med si! nekande werka en q.6
Jag hemställer Den 9 Januari). 263 derföre, om ej Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes förnya Proposition, huruvida Friherre Anckarswärds, Grefve Frölichs och Herr Crusenstolpes anmärkningar mot ConstitutionsUtskottets Utlåtande af Ståndet förklaras för dess gemensamma tankar, och höra, med återremiss af Utlåtandet, till ConstitutionsUtskoltet afgå. Grefve Frölich: Jag förenar mig i den af Herr Cederschjöld nyss yttrade mening. Hans Hcccellence Herr Grefven odh LandtMar skalken yttrade, att, ehuru det visserligen ankomme på Ridderskapet och Adeln att bestämma, om och hvilka anmärkningar borde förklaras utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, trodde Hans Excellence likväl, för dess del, alt det icke kunde anses vara mot formen stridande, att Ridderskapet och Adeln på en och samma gång förklarade alla de mot ConstitutionsUtskottets förslag framställde anmärkningar utgöra Ridderskapels och Adelns gemensamma tankar. Grefve Possej Arviel: För min del har jag från början fattat Herr Grefvens och LandtMarskalkens mening så, som den sist blifvit förklarad; men det oaktadt kan jag ej instämma i, att alla fyra anmärkningar11c förenas i en Proposition. Ty om jag också skulle gå in på att förena mig med Herr Crusenstolpe, Grefve Frölich och Fri - 204 Den 9 Januari i. herre Anckarswärd, kan jag dock alldeles icke förena mig nied Herr Hjerta i hvad han föreslagit. Jag skulle tro proposition böra framställas på den ena anmärkningen efter den andra, utan att sammanslå dem. Detta yttrar jag i afseende på formen för den begärda återrentissen; men jag får tillika förklara, att jag lägger ja till bifall å Utlåtandet, då det skrider till votering. Grefve Horn: Det har verkligen, såsom jag befarat, inträffat, att inan här icke kan förena sig om en gemensam tanka till återremiss af Utlåtandet, emedan man ansett frågan röra en förändring i Grundlagen; och detta torde bevisa omöjligheten af att behandla denna sak såsom fråga om Grundlagsförändring.
Jag kan ej tillstyrka, att en sådan skilnad göres, ulan anhåller fortfarande om bifall lill det beslut, PresteSt. fattat. Frih. Sprengtporten: Jag vill visserligen icke bestrida, alt den åsigt, som Hr Tersmeden framställt, att när provinsen ej begärt något annat, än ett lånehidrag, och K. ÅI. ej heller framställt något annat behof än detta, svnes mig innebära ett grundadt skäl att ej bevilja detta understöd i form af anslag; men om man närmare granskar K. M:s nåd. propus, till R. St. i detta afseende, så innehåller den likväl, att K. M. anser Gottlands innevånare vara i hellof af statsbidrag för att kunna åstadkomma aftappning och odling af de myror, som der finnas, och i sjelfva saken, ehuru formen visserligen tyckes vara förmånligare för Staten, när lån beviljas, än när anslag beviljas, så är det likväl möjligt, att lån kunna beviljas på så förmånliga villkor, att i sjelfva verket förlusten för Staten skulle vara mindre, om ett mindre anslag gjordes. För öfrigt tror jag, att R. o. Ad. bör pröfva och afgöra denna fråga efter alldeles samma grundsatser, som R. o. Ad. iakttagit, i fråga om disposition af ett anslag af 100,000 r:dr för bestridande af sådana företag i Norrland. I sig sjelft är beslutet om ett anslag lill Gottlands myror ej annat än en utbrytning ifrån det föregående beslutet, så att, i stället för att säga, att R. St. bevilja en summa af 100,000 r:dr för sådana företag, beslutet eljest bade bort lyda sålunda: R. St. bevilja en summa af i5o,000 r:dr för sådana företag öfver hela Riket, men få dervid hos K. M. anmäla, att detta förelag på Gotlland företrädesvis borde komma i åtnjutande af understöd, på de villkor, som R. St. dervid hafva fästat, och att R. St. öfverlemna till K. M. rättigheten alt i särskildta fall kunna anordna några mindre delar af summan i form af anslag.
Bland juridiska frågor markas: förfrågan angående vilkor för utöfvande af handel, förrnyndareraknings uppstallande och bestyrkande, hustrus ratt att, d&amp; mannen står under förmyndare, utöfva röstriitt, besvar öfver för hög beskattning och öfver beskattning 6 trenne orter, uppsägning af hyreskontrakt, förordningen angiende tiden för cigarrbodars stängande; bland ekonomiska: förfrhgan anggende pensionsinrattningar för Iiirarinnor, kontorister och tjenstfolk, ang. sjukkassor, stipendieoch understödsfonder, lifranteoch försäkringsanstalter, vilkor för erhållande af statsunderstöd för flickskola; kursnotering för diverse värdepapper, penningeplacering. Förfrågningar ang. skolor, Itir handarbeten, slöjd, halmoch spiinflatning, Handarbetets IT3nners och Näas ' m. fl. kurser samt kurser för kartoch landtmiiteriritning, för tandläkare och apotekare, för barnmorskor och sjuksköterskor; samaritkurser; inträdesfordringarna vid Gymnastiska Central-Institutet, Högre Lararinne-seminariet och Tekniska skolan; vilkor för antagande vid statens jernvagar och vid telefon; förberedelse för studentexamen; kvinnors anviindande vid tryckerier; upprättande af lagningsbyråer; användande af kvinliga tolkar; vinnande af friplats i skola; hushållsskolor; afvensom angående inoch utländska läroanstalter och pensioner samt angående utbildning till r Kindergartnerinn~. Afven fran utlandet hafva ingått och besvarats förfrdgningar i nggra af ofvan uppräknade ämnen. Bland öfriga å b y r h begärda upplysningar m % nämnas: förfrågan ang. svenska kvinnornas arbete för vinnande af allmän rösträtt; antalet extra lärare för narvarande anstälda vid statens läroverk; om Dragtreform föreningen; konvalescentoch tjenarinnehem. Rörande stadsfullmäktigvalen meddelas: I enlighet med hvad föregående år egt rum ha för årets stadsfullmiiktigval inom hufvudstaden å byrån lenmats erforderliga upplysningar åt Stockholms röstberättigade kvinnor. Efterfrågan p i byrin
Jag är icke så envis, att jag skall begära votering derom; men jag har velat upplysa hvad följden blir, ty i annat fall tjenar till intet hvad R. o. Ad. i detta afseende bifallit. Ilr von Troil: Det upplystes redan förra gången under discussionen i ämnet, att detta icke är något önskningsmål, utan svar på en af K. M. framställd nåd. propos., och att Den i3 November. 385 att frågan således visserligen icke kommer alt förfalla, utan på ett eller annat sätt att sammänjemkas lill ett R. Sl:s beslut. Gr. Mörner, Joh, Au g.: Såsom ledamot i Bevilln.- Utsk. tager jag mig friheten f ii s t a Pr. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, alt mångå svårigheter skola vid sammanjemknings-förslaget möta, derest icke grundprincipen blir afgjord. Af denna orsak skulle jag gerna önska, att en inbjudning ägde rum, och ehuru jag på det högsta ogillat den beskattning, som blifvit liar hos It. o. Ad. antagen, emedan dea kommer att taxera allmogen med en ökad contribulion af2 millioner rtdr, om icke deröfver; så mäste jag för ändamålets skull yrka, att inbjudning sker på hela Gr. Hamiltons reservation, hvilken blifvit af Ståndet bifallen. HiFrih. o. Landtm, hemställde, om It. o. Ad. behagade besluta en sådan inbjudning, som Hr af Ekenstam föreslagit. Piopades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfvert östat ja. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Om jag icke misstagit mig, så anhöll Gr. Mörner, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes framställa propos. på inbjudning till MedSlånden, och i denna Gr. Mörners anhållan förenar jag mig. Hr Frih. o. Landtm, ansåg sig, i nnledn. af Hr Munck af Rosenschölds och Gr. Mörners framställningar, böra lasta uppmärksamheten deruppå, alt R. o. Ad. sjelft icke antagit Gr.
Besvärsoch Oecanötiiie-tftskotten rörande l:ö Förvaltningen af Visby Hospitals Intrader; ?:ö En Marknads inrättande i Särna Kyr koby» 3:0 Yrkadt Upphäfvattde af en Merraf Landshöfdingar ar 1811 gifven Kongl. Befallning atc för hvarje vecka elier månad till Regeringen inberätta ej allenast när märkliga händelser inträf • fat Den lq Juni, fat uti den physiska' och moraliska Verlden, u! tan afven om Folkets tänkesätt m. m. 4:0 Inskränkning af Exclusiva Privilegier» *• Supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist, Utdrag af Viillofl. Borgare-Ståndets Protocoll, hullet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den IS) flini 1815. F. D. Ds nu ånyo föredrogs det Betänkande, Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottet den 6 Juni afgifvit, och som den 15 blifvit på hordet lagdt, angående rättigheten för Lumpsamlare att omkringresa i Landet, samt orri lumpors anskaffande för Pappers - Brukens behof, fann Borgare - Ståndet för godt att, med anledning af samma Betänkande, målet till Banco - Utskottet remittera, i hvad det rörer lumpsamlingen för Tumba Pappers - Bruk, h\ utöfver Ståndet, införväntar sistnämnde Utskotts utlåtande innan detta paal till slutligt afgörande företages. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. -Återremitterades, i anledning af deremot gjorda anmärkningar, Stats-Utskottets, den 15 Juni Den 19 Juni'. 613 Juni på bordet lagda och nu å nyo föredragna Betänkande»: 1:0 Angående Stats - Verketsinkomster oell deras beräkning i Riks - Staten för nästkommande och påföljande år^intill nästa Riksdag, afgifvet den 9 Juni, och 2:0 Om inqvartering för tagande Troppar hi. m., afgifvet den 31 MajUt Supra.
Han tror utgöra Sveriges ära och lycka, och till Hans Sons ända till visshet öfvergångna förhoppningar om ett upplyst, redligt" och trofast tänkesätt, Till detta Embete, säger jag, har jag burit alla mitt förstånds* och mitt hjertås krafter: Under ingifvelserr.e af det förra, har jag möjeligen kunnat begå stora misstag} sådana äro Människors lott, som äga större egenskaper än jag: Under ingifvelserne af det senare eller hjertats aldrig. Men har jag bevisligen begått sådana misstag, må jag urståndsätta® att skada Fäderneslandets stora och heliga Sak, må jag blifva det första beviset på Riksens Sanders rättvisa och Deras uppmärksamhet 224 Den 8 December. på allt hvad sorn länder till Rikets val. Ve den som någonsin inträdde på en större bana oell såg vid dess mål en större, en säkrare eller én dyrbarare belöning än hjertäts frid och förhoppningarnes trygghet. — Det är denna enkiä bekännelse, dessa få ord, flytande från ett hjerta, söm djupt och lika högt hatar smicker, lögn och förtryck, som jag anhåller att fa förvara i det Riks* Stånds Protocoller, vid hvilket tacksamheten och minnet af de lyckligaste dagarne af mitt lif fäster mig. intill dess yttersta gräns.- Många tillkännagåfvo härtill deras bifall. Friherre af Wederstedt, GustafDet är i anledning af Herr Friherre Anckarsvärds nti justerade Memorial, sorn jag får utbedja mig' Högloft. Ridderskapets och Adelns tålamod,’ för att deremot anföra några få anmärkningar,' Öfverfiödige, jag medger det,- efter de flere värde Talare j som redän yttrat sig i detta ämne, men sorn likväl torde kunna gifva någon’ ytterligare utveckling' åt vissa af dem, endast med få ord, anförda omständigheter.
— Men på samma gång detta blir förhållandet, kommer äfven depeschernas mängd att förorsaka dröjsmål med deras expedierande, särdeles då telegrafermgen öfver Danska staterna icke utan en alltför stor tillökning i kostnaderna kan verkställas utan genom depeschernas omskrifning på flera stationer, hvilket dessutom medför den olägenheten, att misskrifningar lätt kunna ega rum. Att likväl skyndsamhet är af högsta vigt så väl vid slutandet af sjö-assuranser, som vid en stor mängd andra fall, hvilket blefve för vidlyftigt att här uppräkna, är ostridigt deraf, att exempelvis Svenskt fartyg, liggande i aflägse utrikes hamn, genom utvägen af en snabb telegraf-öfverläggning med sitt hemmavarande rederi, kan beredas en hastigt sig erbjudande högst förmånlig frakt, hvilken likväl lätt kan gå ur händerna om telegra feringen förmedelst omvägar fördröjes längre än som behöfdes, om den kunde verkställas på mera direkt väg. Utan exempel är icke heller, och kan bevisas, att en erbjuden frakt gått förlorad för ett rederi hur i Sverige förmedelst en misskrifning i depeschen å någon af de många omskrifnings-stationerna. För icke många år tillbaka egde krigsoroligheter rum just i de trakter, genom hvilka telegraferingen emellan Sverige och Kontinenten nu verkställes. Om ett sådant förhållande ännu en gång skulle uppstå, så vore ju denna telegraf-förbindelse, till oberäknelig förlust för Sverige, i och med detsamma afbruten. Den stora vigten af en direkt telegraf-förbindelse med Tyskland har också af ingen i sammansatta Utskottet blifvit bestridd, utan motionen derföre enhälligt i hufsaken tillstyrkt; men jag har stadnat i minoriteten hvad beträffar medlens anvisande härtill; och det är emot detta Utskottets beslut, som jag vördsamt får anmäla min reservation, den jag anhåller måtte få åtfölja Utskottets utlåtande. Jag anser nemligen af stor vigt att saken med största skyndsamhet kommer till verkställighet.
Hos Hjelmare Kanaloch Slussverks bolag, motsvarande beloppet af den för nämnde kanal och slussverk afsatta reparationsfond, bestående ursprungligen af en i bolagets fastigheter intecknad skuldförbindelse å 15,000 R:dr; hvilken fond årligen tillväxer med 5 procent å det belopp, densamma vid årets början utgjorde, Hos åtskilliga kollelUörer vid f. d. Nummerlotteri-inrättningen (Sedan förre Lotterikollektören J. A. Enggrens uppbördsbalans, 143 R:dr 5 sk. 8 r:st, under år 1845 blifvit godtgjord, så utgör denna fordran rätteligen icke mer än 504 R:dr 38 sk.) För 2:ne af förre Landskamreraren i Wester Norrlands Län Kammarrutts-Rådet Selling förskingrade brudgåfvovinster I anledning af en, emot ställd säkerhet, beviljad förnyelse af en förkommen Riksgäldssedel. (Denna vid preskriptionstidens slut till inlösen icke företedda Riksgäldssedels belopp blef då godtgjordt) För ÖfverStåthållare-Embetets Kanslis räkning i Rikets Ständers Bank deponerade medel i och iör fullföljandet, å Kronans vägnar, af rättegången angående yrkad liqvid för en förment fordran i anledning af Rådsförvandten i Stralsund Niclas Baumans försträckningar till Svenska Staten vid medlet af 1600:talet. Mireaitiv-ford rinf/nr För lyftade, men icke ersatta, medel å det under 1834 års Riksdag anvisade kreditiv till kostnader i följd af cholerafarsoten • För det begagnade beloppet af kreditivet å 300,000 R:dr till UllDiskontfondens förstärkning, emot 3 procents årlig ränta från 1845 års början, För dito af det räntefria kreditivet å 100,000 R:dr till underlättande af Arméens ackordsreglering . För de under år 1844 lyftade summor utaf det s. k. mindre Kreditivet, använda till understöd, med eller utan återbetalningsskyldighet, i anledning af 1843 års eldsvåda i Wexiö.
Derom yttrar sig Hr Stuart i sin reservation, att på de skäl, bancofullmäktige anfört, hade lian ansett BancoUtsk. hafva bort hos R. St. tillstyrka, det högsta beloppet för lån emot pant af fast egendom malte från 6ooo förhöjas till 12,000 r:dr och sålunda icke delat Utskrs i detta hänseende yttrade åsigt. Häruti hafva instämt Frih. Stjernstedt, Hr Bråkenhjelm och Hr Bogeman. Nu är förhållandet med utlåningen i banken, att, enär lånen ej få öfverstiga 6000 r:dr, är den högsta summa som beviljas så liten, att hvarken en betydligare jordägare blifver belåten med lånet, eller har banken af detta medlens utminuterande det gagn, som vederborde, enär en stor del af vinsten medtages genom besvär och kostnader derför. Jag hemställer alltså, att Ståndet måtte bifalla hvad bancofullmäktige föreslagit, eller att det högsta lånebeloppet må bestämmas till 12.000 r:dr. Uppå derefter framställd propus, beslöt R. o. Ad., att högsta beloppet för lån mot pant affast egendom skulle förhöjas från 6000 till 12,000 r:dr. Då nu föredrogs TJtsk:s förslag ang:de minimi-beloppet för lån emot pant af fast egendom, begärde Hr von Hartmansdorff att Hr Stuarts utlåt. N:o 11g åtföljande reservation mätte uppläsas. Sedan detta skett, yttrade Hr von Hartmansdorff: På grund af de skäl, som Hr Stuart anfört, och i hvilka inom Utsk. Gr. Frölich, Baron Stjernstedt, Hr Mannerskantz, Hr Bråkenhjelm, Hr Nordenanckar, Hofpiedikanten Tunelius och Rådman Gråå instämt, anhåller jag att R. o. Ad. mätte bestämma minimibeloppet af de lån, som å fastigheter meddelas, till 3oo r:dr i stället för 200 r:dr, som flertalet i Utsk. föreslagit.
Likaså ökades både klassernas antal samt högsta klassens afgift för åtskilige andre invånare i städerna; hvarjemte tillädes det allmänna stadgande: att, om inkomst af handtverk eller rörelse öfverstege hvad som motsvarade högsta klassafgiften, skulle afgiften bostämmas till 5 proc af inkomstens belopp under sednast förlidna år. För hvarje biljard skulle erläggas i Stockholm dels 100, dels 150 rdr och i andra städer dels 50, dels 75 rdr. För en och annan bland dem, som på landet idkade näring eller utöfvade särskildt yrke eller ock der innehade enskild tjenst, ökades jemväl bevillningsklassernas antal och afgifternas belopp. A intecknade lån skulle vid ränteliqvider afdragas 2 rdr för 1,000 rdr:s kapital samt 5 proc. af intresset för icke intecknade skulder, då desamma bure 6 proc. ränta. Bevillningen för nummerlotterivinster af mer än 50 rdr höjdes till 15 proc., och en bevillningsafgift af 5 proc. stadgades för lägre vinster Dykerikompaniets bevillning ökades till 4,000 rdr. Enligt 3:dje artikeln af 1818 års bevillningsstadga, skulle för vin eller andra tillåtna utländska drycker erläggas af hvarje mansperson öfver 15 år 24 sk.; för 56 kaffes och tés förbrukning, af hvarje mantalsskrifven person 12 sk ; för hvarje rum med sidentapeter 6 rdr, med sideneller förgyllda möbler 3 rdr, och med möbler af mahogny eller annat utländskt trädslag likaledes 3 rdr. Hvarje fruntimmer öfver 15 år skulle erlägga för klädningar eller öfverplagg af siden 16 sk. och för mindre klädespersedlar af sådant tyg 3 sk ; hvarje adelsman, prest, borgare eller ståndsperson öfver samma ålder, som rökte eller tuggade tobak eller begagnade snus, skulle betala 8 sk., men allmogen och andre, utom gemenskapen vid armén och flottan, endast 4 sk. Hvarje mansperson, som spelade kort, skulle betala 4 sk.
Hvem ville icke i en sådan kvinna se en värdig maka, en värdig moder? Ty värr synes icke den moderna uppfostringsmetoden lämplig att bilda sådana kvinnor. Hvar ligger felet? Den unga flickan lär sig nu för tiden mångahanda saker. Har hon nytta däraf, blir hon mera lycklig, mera sann? Utan tvifvel kommer hon i åtnjutande af ett större mått boklig bildning nu än förr. Måhända har hon studerat fysiologi, helsolära o. d. Ä r hon friskare för det? Måhända har hon läst teologi och kyrkohistoria. Ä r hon mera religiös? Kanhända också hon lärt sig pianospel, akvarellmålning, fransk konversation. Ä r hon mera älskvärd? Om hon ock kommer att tillegna sig alla dessa egenskaper, kommer hon med allt detta att uppfostra sina barn till goda och dugliga människor? Det torde synas, som om jag med ofvanstående velat säga, att boklig bildning vore för kvinnan till intet gagn. Detta har dock ej varit meningen, men jag frågar, om all den tid, som användts på denna del af uppfostran, varit väl använd. Alla dessa olikartade ämnen, som den unga flickan i skolan skall tillegna sig, upptaga så hennes tid, att föga blifver öfver för annan verksamhet. Dessutom kan det lätt hända, att hennes praktiska duglighet och 179 energi förslappas genom den ensidiga teoretiska verksamheten och förvandlas till » eftertankens kränka blekhet ». En sådan öfveransträngd flicka med böjelse för teoretiserande och ofruktbara idéer är föga lämplig för de moderliga plikter, som kanhända en gång skola läggas på hennes skuldror. En följd af denna ensidiga teoretiska uppfostringsmetod har blifvit, att så många fattiga flickor taga sig anställning som guvernanter, hvaraf de knappast hafva annan nytta än möjligen ett ledigare sätt att skicka sig. Må de unga flickorna egna sig åt studier, som hafva utpräglad fallenhet för dylika, och må de öfriga blifva delaktiga af så stor boklig bildning de kunna erhålla, utan att åsidosätta den viktiga del af uppfostran, som tjä- nar till att dana dem för makans och moderns maktpåliggande plikter eller till att utbilda dem till dugliga samhällsmedlemmar, hvilka såsom ogifta äro tvungna att själfva förvärfva sitt uppehälle.
M. den af bergslaget gjorda anhållan att fortfarande få åtnjuta det progressiva, inarkcgången ännu understigande, lösningspriset å kronans behållna räntekol, så att årliga skillnaden, intilldess markegångspriset upphunnes, måtte komma hytte-egarne, såsom en deni tillfallande och försäkrad arrendeinkomst, eller så kallad hyttereveny, tillgodo, vara på billighet grundad; i följd hvaraf E. K. M. till Rikets Ständer i nåder öfverlemnat, huruvida icke denna bergslagets anhållan måtte på det sätt bifallas, att kronan, som komme att för ifrågavarande kol af de skattskyldige uppbära lösen efter markegång, godtgjorde bergslaget skillnaden deremellan och det progressiva lösningspriset, hvarvid E. K. M. likväl, på det att tillförlitlig beräkning i detta afseende å ömse sidor kunde göras, ansåge markegångspriset för sista året före indragningen böra för beräkningen tagas till grund, samt således för hvarje år, så länge det erfordrades, till bergslaget utbetalas det belopp, hvarmed sistnämnda markegångspris öfverstege hvad progressiva lösningspriset för året holdt utgöra. Detta ärende hafva Rikets Ständer tagit i noga öfvervägande, och vidkommande först den på anförda skäl sökta samt af E. K. M. i nåder föreslagna - Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse > N.o 32.