Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna, alt nej öfverrösta! ja. Hr Landtm, yttrade, att dernäst fråga blefve, huruvida R. o. Ad. till contra-propos. antoge Hr von Rosens eller Hr von Hohenhausens förslag, och framställde Hr Landtm, derefter propos:r först till antagande af Hr von Rosens och derefter till antagande af Hr von Hohenhausens förslag till contra-propos., men båda dessa propos.T blefvo med ja och nej besvarade. Hr Landtm, förnyade sin propos. om antagande af Hr von Rosens förslag till contra-proposition. Ropades ja och nej. Då Hr L andtm. förklarade det lian trott sig finna, att nej öfverröstat ja, begärde Hr von Rosen votering. Upplästes till justering och godkändes följande voter i ngs-p ro position. Den som till contra-propos. antager Hr von Rosens förslag, att sista perioden i 4 §:n skall erhålla följande lydelse: ”Påkallas öfverläggning i ämnen, som gemensamt röra flera socknar af olika pastorat, sker anmälan derom hos in/} !' Den 8 Mars f. m. ”Konungens Bef:h:de eller domcapillet, som förordnar om ordförande, samt till sammanträde bestämmer tid och ställe, och äger hvarje socken att utse deputerade, som för sådan öfverläggning sammanträda med deputerade från öfriga socknarna,” voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. lill contra-propos., att ofvannämnda sista period skall elhålla följande lydelse: ”Påkallas öfverläggning i ämnen , som gemensamt röra flera socknar af det pastorat, äger hvarje socken att utse deputerade, som för sådan öfverläggning sammanträda med deputerade från öfriga socknarna på den tid och ort, som af Konungens Bef:h:de eller domcapitlet utsättes.” Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 35. Nej — 28. I anledn. häraf upplästes till justering och godkändes följande voter:s-pioposition:
Under de sednaste åren hafva väl en och annan egendomsägare börjat egna någon omsorg äfven åt skogsskötseln; hvarjemte många boställens och utarrenderade kronoegendotnars skogar blifvit till traklhuggning indelade. Men en lång tid kommer dock att förflyta, innan några betydligare resultater till förändring uti det nuvarande, onekligen bekymmersamma förhållandet derigenom kunna vinnas. Genom den ändamålsenliga hushållning, som å kronoparkerne och de under allmän vård bibehållne allmänningarne, dels redan är införd och dels blifver det, i den mån dertill uppgjorde planer kunna bringas lill verkställighet och erforderlige skogssådder hunnit ombesörjas, skola dessa icke obetydliga skogsområden komma i det skick, som vederbör. De böra då icke blott lemna skälig afkastning, ulan ock derigenom praktiskt ådagalägga de fördelar, som medelst skogarnes behöriga vård och skötsel kunna vinnas. De ifrågavarande kronoparkerne och under allmän vård ställde allmänningar äro följande, med hvilka förhållandet i afseende å areal, beskaffenhet och afkastning är sådant, som här nedan för hvar och en af dem uppgifves, nemligen: Behållen afkastning. Areal i Tunnland. 1 r År År Summa. Tunni. R:dr s. r. Ater1 stoden indelad till traktV huggning. Beväxt med 1 ung skog. Ledsjömo Tunnland. Summa. Anmärkningar. Tunni. kappland. 28 R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. 1’. Härtill stör/ re delen varit ödelagd i af skogseldar; är ställd l på beredning. Under besåning. Vestra Stöpen i) Kåkinds härad 3 150 .Denna allmänning, som [ innehållit 2,364 tunnl land, är till största de] len inkräktad, så att / endast den här utförda areal anses återstå. | Förhållandet härmed 1 beror på undersökning ' och utredning. Mösseberg i Wil-1 ske härad. 3 855 23 / Ar för närvarande allde) les skoglös, men före1 skrift om dess besåen1 de meddelad. Rolken i Wisted härad. Behållen afkastning. Summa.
BorgarePä Hederwärda BonSländets Ledamöcers de-Scandets Ledamömagnar ters magnar (larl kr. k.»nclbor^. /knäers dalsson. >1. kröclelius. Lades pä bordet. Uplastes följande: Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskotts Betänkande i anledning af Kongl. Majas Naviga lropo8ikion til Riksens Ständer/ angående förändring i Allmänna Lagens stadaande uri 6 H. 2 Giftermåls-Balken om missa i afseende pä äktenskaps ingående förbudne swägerffaps-leder. Wid granskning af sädant/ som kan mara ämne för posH» Lagarnes förbud eller tillåtelse, finner man någon gang ar en mist art af Handlingar wäl mäste i allmänhet förbjudas, men at dock afmen i något fall sadane omständigheter verwid förekomma, der afmikelse fran den allmänna Regeln, högt pafordrav af enffildces möjeliga större lidande, kunve, uran mehn för dec allmänna uri piiucipeus bibehållande, anses böra medgifmaö. Hwaremot i afseende pä andre arter Handlingar, na mn gang finnes, ar deras tillåtelse bör höra ril Regeln, nien förbuder til undantagen. Nar, i hänsigt til de förstnämnde högsta Sryrelse-Magren, uran någon i positiv» Lagen föreskref Sjette Landet. ;6r Dm rz Mars. men princip för undantagens bestämmande, har sig updragit at för et eiler annat aifwit sarffildt fall, undantag tillåta; da kan denna detz munvighet i egentelig bemärkelse kallas en rättighet aigöraäi8- pence. Men VM i afseende pa den sednare arten, det pa lika obestämdt sätt ar högsta Styrande Magren anförtrodr, at för hwarje sarffildt fall afgöra, vm Handlingen ma wara tillaren eller ej dä kan, emedan icke den i kraft af sädan grbirrerrmciL magt meddelade tilläkelse, utan blott wägrandet deraf, hörer'til undantagen, den förra icke egenteligen bara namn af clispcuce.
Kol Tynneson är den på gråa springarn! Men hvarför hafva de så brådt? Hvad bud Medföra de så snabbt? BENGT. SIGRID. Godt, vill jag hoppas! (gnuggar händerna). Godt bud! Guds död, då rasar Bjelbojarlen! Och öfver detta kan du fröjda dig? INGRID. KNUT Ja som ett barn har fröjd af Juleljusen Så fägnar mig min oväns lidna harm! BJÖRN. KNUT. Nu öfver vindbron spränga de hit upp! Se huru skummet yr af hästarne! BENGT För ro skull ej så hastig ridt de gjort, Ej priorn lydt ändå! (för sig). Det vill jag svärja på. Jag borde kanske SIGRID (som följt honom med orolig blick). Min ädle make? Hvad fattas dig BENGT Mig? Mig fattas intet! BJÖRN. (med tvunget lugn). Nu kastar sig herr Kol af hästen. Priorn Och Sune samt en mängd af gästerna Från alla håll tillströmma; nu de komma Hit upp det var minsann uppståndelse! Och mer uppståndelse det blifva kan BENGT (för sig). Om rätt jag känner broders Birgers lynne! Tredje scenen. DE FÖRRE. BOTVID. SUNE. RIDDARE. INGA. TÄRNOR. (derpå) KOL TYNNESON. (alla från fonden). BOTVID Orolig är jag för det bud han medför! (för sig). Brölloppet på Ulfåsa. 122 Nå, fån nu se om eder dröm slår in. BOTVID. BENGT (sakta till priorn). Jag hoppas det! Herr Kol såg dyster ut; BJÖRN. SUNE (till Björn). Det står ej rätt till! Tyst då, olycksfågel! KOL (från fonden, neddammad och uttröttad). Guds fred här alle! Nå? BENGT (otålig). venster, och pekar utmattad på sin mund, hviskande:) Jag kan ej tala! SIGRID KOL (kastar sig ned i en stol till (Inga skyndar ut till höger och återkommer om ett ögonblick med en bägare). BOTVID.
Men jag tillstår lika upprigttgt, att jag ej skulle dertill samtycka af annar stal, an för alt pä ett ostadligt sätt tillfredsställa dem, som hysa cn ärlig och derigenom agtningswärd farhåga för willsamma meningars Utspridande bland de lättrognaste Folkclasserne; Ty om det först werkellqen wore sane, akt innom wär Nation , och med wär antagne renade Religion mädan för willameningars werkan more betydlig, sä är deremot stadgandeaf den modifierade censur som ästundas (och en widsträckraxe bör aldrig kunna komma i fräga) icke det sätt, hvarigenom denna wäda förebygges, för längre tid an ert eller annat Är: emedan efter denna tid hwar och en som will utwidga sin steiff frihet i populaira Skrifter, säkerligen stall hafwa hunnit päfinna medel att undandraga sig alf censur, det är att eludera Lagens föreskrift blott genom anwändningen af Titlar, öfwer hwilka censuren ingen rättighet wore i Lagen lillerkänd. Ve - 76 Den 5 Zebruaril.
Utskottet ansåg nemligen Telegrafverkets vidare utveckling böra hufvudsakligen blifva beroende af de tillgångar verket sjelf kan sig bereda såsom följd af den tilltagande rörelsen och telegrafledningarnes flitiga anlitande; alt vid telegrafledningarnes anläggande således synnerligt afseende borde fästas dervid, huruvida utsigt förefunnes dertill, att intägten vid desamma möjligen komme alt motsvara kostnaderna; men alt i allt fall konvoj-kassan syntes vara den allmänna fond, från hvilken nödvändiga tillskott för inrättande al nya telegraflörbindelser, när sådana ifrågakomma, företrädesvis borde utgå. Delande dessa älven af Rikets Ständer godkända åsigter, har nuvarande Statsutskott funnit sig förhindrad! understödja de förslag, som af ofvanbemälde motionärer blifvit i berörda hänseende framställda; och Utskottet hemställer derföre, alt förevarande motioner ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 51:o. Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 100. 17 51:o. Af anledning alt åboerne i Hagesta by, Löderups socken af Christianstads län, beslutat alt, med frön af tjenliga trädslag, beså en inom nämnde bys område invid kusten af Östersjön belägen, till större delen af flygsand beslående jordrymd om 1,100 tunnland, bar, uti en inom Bonde-Ståndet väckt, till Utskottets handläggning remitterad motion (N:o 275 1 lliksdagsfullmägligen Ola Lasson från berörda lån anhållit, alt, enär denna by låge i en skoglös trakt och följaktligen kostnaden för inhägnad af ifrågavarande jordområde uppginge till ett icke obetydligt belopp, Staten mätte understödja detta arbetsföretag, helst i sådant fall andra invid kusten befintliga socknar, der förhållandet vore enahauda, möjligen kunde föranledas att vidtaga likai tade åtgärder; hemställande motionären alltså, att Rikets Ständer måtte bevilja ett anslag af 10,000 R:dr åt Hagesta byamän för att ofördröjligen användas dels till inhägnad och verkställande af skogssådd å ifrågavarande för närboende grannar skadliga jord, dels ock för uppförande derstädes af ett skogvaktarboställe.
Detta contrasterar emot artikeln Decorationer, som står till 3o Rrdrs tull; ty då under denna senare titel höra sådana konstprodueter, som här näppeligen kunna erhållas, och som för öfrigt lättare skulle, i anseende till deras mindre volum, kunna tullförsnillas; så tyckes, i förhållande till dem, de architektoniska prydnadernas tull hafva blifvit nog mycket nedsatt. Den 19 Junii e. m. står npptagen till ett värde af 2 R:dr 3a sk. L@ i den gamla, men fgrdet i den nya. Det måtte vara ett skriffel. Den är belagd med 1 R:dr 16 sk:s tull eller 5o pocent, och deremot Bly artspennor. med 8 sk., på 4o sk:s värde, eller med 20 procent. Det är något ovanligt, att den mera förädlade varan skall draga högre tull än råämnet. Boksvärta är bestämd till 24 sk. tullvärde och 5 sk. 4 rst. importtull, samt 2 sk:s utförsel-tull. Det tyckes vara något för hög export; eller för låg import-tull. Böcker på Svenska tryckte äro belagde med a5 procents införsels-tull. Afsigten är ganska riktig, att icke en Svensk skall låta trycka sina skrifter utrikes, och taga förtjensten från våra boktryckare. Men man bör komma i håg att numera finnes utom Sverige ett land, der Svenska språket är inhemskt, nemligen Finland; och detta Land bör väl njuta samma rätt som Tyskland, Frankrike och andra länder, nemligen den att tullfritt få hitskicka sina litterära alster. Något undantag bör således göras för böcker, som äro tryckte i Åbo, eller de städer i Finland, der Svenskan är det allmänna språket. Cacao, som är värderad till 20 sk. ■©, är belagd med 5 sk. tull eller 25 procent, då Chocolade, såsom den förädlade varan, har jemt samma tullprocent nemligen 12 sk. på 1 R:drs värde. Det tyckes vara menligt för egna cliocolade-tillverkare.
VII af signaturen - » Blind höna ». Snörlifvet Red. Ännu är det ej för sent att prenunån F. AMsrens Tetn. FaML «. La Coquette, merera på barntidningen L i I l V K E A. B illigaste sättet att hålla småpojkar snygga är att hos A. Williamson N:R 439. H u r u kunde möjligen en ung, Stockholm, Vesterlånggatan 57, 1 rask husmoder på landet genom någon extra tr. upp, köpa helylle hemstickade Trisysselsättning bidraga till husets inkomster under nuvarande för landtmannen b e k y m m e r - cotkläder för 3 — 8 års pojkar. De samma förhållanden? som till påsk önska hafva af dessa Fjäderfä skötsel idkas i mindre skala, m e n kläder torde med första insända order, kan ej ännu utvidgas i brist på därtill erforderliga medel. emedan jag till julen måste afsäga Arbetsam oeh bildad » landifru ». mig öfver tusen order, som för sent inN:R 440. H u r lagas god lutfiskpudding och kommo. [1594] riktigt god och mör rostbiff? Polly. K u n n a Crocus och Tazetter, som i vinter drifvits i rum, utplanteras i det fria, och b l o m m a de d å? Polly. Finnes någon bok m e d mönster för etsningpå g l a s? H v a d heter den, och hvad är priset? Polly. Ett recept på tillförlitlig och god likör vore mycket välkommet för många och ej minst för Polly. Finnes något sätt att behandla nyfödda kalfvar, så att m a n ej blir tvungen slakta dem genast? I vår ladugård har under en ganska lång tid, oaktadt alla möjliga försiktighetsmått iakttagits, ingen kalf velat Iefva längre än tre dagar. Svar emotses med tacksamhet af J. Eva. V i l l någon af Iduns äldre läsarinnor godhetsfullt gifva oss ett godt råd.
Svenska Riksbankens räkning, den 1 December detta år 500,000. hvilken summa likaledes bör för Svenska Riksbankens räkning insättas hos NordTyska Banken. den 1 Februari 1861 1,375,000. den 1 Maj 1861 500,000. den 1 September 1861 500,000. vid 1862 års ingång 1,500,000. och den 1 Juli 1862 1,400,000. tillsammans Thaler 8,400,000. kommande Sex för hundra utaf det inbetalda beloppet att, såsom betingad och medgifven kapitalrabatt å ifrågavarande lån, successivt efter hvarje vederbörligen verkställd inbetalning afräknas. Dock äro ofvan bemälte Bankirhus saint Nord-Tyska Banken, i sin egenskap af lånets öfvertagare, berättigade att, om de så önska, verkställa de förestående inbetalningarne vid andra tidigare och hvarandra närmare terminer, än de här utsatta. Sådan förskottsvis skeende inbetalning får likväl ej understiga 100,000 Thaler; och bör Riksgäldskontoret genom bref derom underrättas sednast Atta dagar förr än inbetalningen verkställes. Utom de summor, hvilka, enligt hvad ofvan är särskildt föreskrifvet, skola för Svenska Riks-bankens räkning inbetalas genom Nordtyska Banken, böra alla andra å detta lån skeende inbetalningar verkställas till det eller de Bankirhus i Hamburg, som af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret uppgifvas och bemyndigas att samma medel emottaga. Intilldess den öfverenskomna lånesumman blifvit af låneöfvertagarne till hela sitt belopp vederbörligen inbetald, eger Riksgälds-kontoret att, när omständigheterna anses dertill föranleda, hos Bankirhuset Raphael Ullanger i Frankfurt am Mayn och — 72 — pfyael (Meutger itt granffurt am äJfaptt unb §. 3. 50?ercf & ©:o tit jamburg eirtett ©re
Han var väl omsider genomträngd af » dåtidens fullständiga värdelöshet », men han fruktade att en omstörtning af auktoriteterna skulle göra allting värre. Icke ens hos Schiller hade man kuunat upptäcka något direkt förhållande till samtidens politik. Hans patos fick sitt aflopp i frihetsdramer. Men hos Heine finnes från 1830 alltid detta direkta förhållande till samtidens politik. Han inlade sin själ deri. Och han har på alla punkter varit ärlig, till och med der man misskänt ärligheten hos honom. Man bör slå upp det ställe i Reisebilder, som blifvit honom räknadt mest till last såsom uttryck för skryt och affektation, den tiraden, som följer efter skildringen af besöket på valplatsen vid Marengo: » Det blir en vacker dag! » ropade min reskamrat. — » Ja, det blir en vacker dag !&gt; utropade i stilla lugn mitt hjerta, skälfvande af vemod och glädje. Ja, det blifver en vacker dag och frihetssolen skall göra verlden lycklig, Det skall uppblomstra ett nytt slägte, afladt i fria famntag, icke i tvångsbädden under kyrklig kontroll och med den fria födelsen skola menniskorna också fa fria tankar och fria känslor, om hvilka vi, födda trälar, icke ha någon aning ... » Och mot slutet dessa ord: » Jag vet icke om jag förtjenar att man lägger en lagerkrans på min kista. Hur mycket jag än älskat poesien, var den mig blott en leksak, ett invigdt medel till himmelska syften. men ett svärd skolen I lägga på min kista, ty jag var en tapper soldat i mensklighetens frihetskrig. Ofverallt i tysk literaturhistoria, i politisk historia, estetik och kritik, icke blott hos Menzel utan hos Goedeke, hos Treitsche, hos Heines apa och belackare Grisebach, hos deu annars så fint kritishe Hehn skall man finna denna Heines politiska strid omtalad med djupaste förakt. Till och med Scherer är kall och afvisande.
Såsom en kring skelettet liggande, nu sönderfallen päsk och åtskilliga förmultnade trasor utvisade, hade den döde blifvit svept i den vanliga samojeddrägten. I grafven funnos dessutom lemningar af en jerngryta, yxa, knif, borr, båge, träpil, några kopparprydnader m. m. Äfven hoprullade näfverbitar lågo i kistan, helt säkert afsedda att begagnas vid uppgörande af eld i en annan verld. Bredvid grafven låg en uppoch nedvänd släde, tydligen ditlagd för att den döde ej der borta skulle sakna fordon, och antagligt är, att renar till dess framdrifvande blifvit vid grafölet slagtade. Samojedgraf på Waigatsch. Då det kan vara af intresse att erfara, huruvida samojederna sedan den tid, då de först blefvo kända af vesteuropeerna, undergått några väsentliga förändringar till lefnadssätt, skall jag här återgifva några af de skildringar om dem, som vi finna i berättelser om de engelska och holländska nordostfararnes resor. Att förändringar i afseende å beväpningen försiggått, d. v. s. att äfven samojederna gjort framsteg i krigseller jagtkonsten, det framgår redan af de äldre bilder, som här återgifvas. De aftecknas nämligen på dessa nästan alltid med båge och pilar. Numera tyckes bågen hafva kommit nästan helt och hållet ur bruk, ty vi sågo ej en enda samojedisk bågskytt. Men deremot hade de gamla dåliga flintlåsgevär, å hvilka förlorade låsdelar ofta voro på ett ganska sinnrikt sätt ersatta med benbitar och remmar. De frågade äfven ifrigt efter knallhattsgevär, men bakladdningsgevär voro ännu för dem okända. I det hänseende hade de ej följt med sin tid så väl som eskimåerna vid Port Clarence. Samojediska bågskyttar. Efter Linschoten. En af de äldsta berättelser, som jag känner om samojederna, är Stephen Burroughs från 1556. Den finnes återgifven hos Hakluyt (1:a uppl. s. 318). I berättelsen om »Searchthrifts» färd läses nämligen:
Få ha mästarne i konsten for resten alltid varit. I » Martha * som är en genomkomponerad opera, märkes bristen, särdeles i Plumketts parti, som hörde till Janzons första och bästa. Hr Sellergren hade vi väntat mer af i denna rolmed miañe af hans ganska förträffliga Sulpiz (som spelades mot Anna Klemming 8. Regimentets dotter. ) Det uppsving i hr S: s konstnärsbana som yppade sig våren 1889, syns be * klagligt nog ha varit tämligen efemert. Som Plumkett sjöng och spelade hr S. alldeles for konventionelt. Visserligen gick hans ganska paran ta röst bättre ut med portervisan än åtskilliga föregångare, men — portern fattades alldeles i visan, såsom Jan zon och Behrens lät den skumma och fräsa. I detta sammanhang förtjenar en af rikets apotekare att komplimente » ras, hvars föredrag fullt kan mäta sig med Behrens i röstprakt, friskhet och karakteristisk koloratur. Ingen torde bättre föredraga denna visa ända uppifrån Haparanda ner till — Ystad. Både hofkapellet och fru Östberg passa bättre för Flotows gröfre musik än för Mozarts. Fru Östbergs tekniska färdighet sättes mångenstädes på hårda prof, men hon besegrar dem med glans, så t. ex. spinnqvartetten med staccati-solo-vocalism uppåt trestrukna registret. Den blonda peruken klär och karak-tersteckningen är både tydlig och välgjord, man måste ju döma den stackars Martha efter sin tid, annars blefve hon ju ett alltför obehagligt fruntimmer. Fru ö. förstår locka sympatier för sin hjeltinna och det är ej så lätt i Martha i våra radikala tider. Fröken Jungsiedt är litet kantig i Nancys rol och misslyckas med sin fula aria: Jungfrun går. Annars är hoo ganska sevärd. Hr Lundmark skulle vara en fullt acceptabel Lyonel, om han fraserade litet mindre klockarmessigt och i allmänhet bildade tonen litet vackrare. Rösten kan annars lätt taga skada, hvilket vore — ‘ skada.
Sedan byggnadsvirke! är framskaffad t, lemnäs arbetet vanligtvis till en entreprenör, i följd hvaraf det endast kommer att träffa den allaredan för hardt beskattade jorden, enär Bruksidkare, Fabrikanter och Handtverkare på landet b lefvo., helt och hållet befriade från ett så rattvist bidrag. På dessa skäl föreslår jag, som anser, att skyldigheten att upprätthålla Skol-inrättniugen, bör slå i förhållande till rättigheten att begagna densamma, att, derest, rörande sättet för deltagandet i Skolhusbyggnaden, öfverenskommelse inom Communen ej kan träffas, skyldigheten att i slik" byggnad deltaga då skall åligga hvar och en inom communen efter 2 Art. Bevillnings-Förordniugen, och i moa af hans utgörande onera till Kongl. Maj:t och K ronau C’ STOCKHOLM, Kon^L Or deus-B o ktryckeriet, 1841» Stats-j Bancooch Lag-Utskottens Memorial, N.o 129. 1 JNT:o 12 9. Ank. till Exp, Utsk, den 11 Jan. 1841, kl. 11 f. m. Memorial till svar å de inom 3:ne Riks Stånd framställde anmärkningar vid Stats-, Banco-och Lag-Utskottens under N:o 5o ajlåtne Betänkande, angående upphörandet af Bankens och Riksgälds-Contorets forum privilegiatum, Enligt till Utskotten ankomne Protocolls-Utdrag, liar Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit, men öfrige 3:ne Riks-Stånden återremitterat, omlörmälde Betänkande, innefattande tillstyrkan, att Rikets Höglofl. Ständer måtte besluta, det ’’alla de stadganden, enligt hvilka Banken och Riksgälds-Contoret hafva deras första Domstol uti Svea llof-Rält, antingen de kura eller svara, skola upphäfyas, och följaktligen alla mål, deruti Lem alde Verk blifva parter, hädanefter upptagas och pröfvas vid de Domstolar, dit målen efter allmän Lag höra.”
Fem procents årlig ränta a samma belopp, beräknad frän och med den 1:ste Januari 1852 till dess betalning följer. 14:o. Sedan alla skuldebrefven, inom den föreskrifna tiden, blifvit till Riksgälds-kontoret allemnade, upprättas af Kommitterade en generel liqvidation, hvilken till samma verk insändes. Siats-Utskottets Memorial, N:o 308. 23 l5:o Kommilterade äro skyldige alt iakttaga och fullgöra de anmärkningar, hvilka vid inteeknings-handlingarnes granskning i Riksgälds-kontoret blifvit, med hänsigt till desammas behöriga och fullständiga skick, gjorda saint af fullmäktige godkända. 16:o Magistraten i Amål åligger dessutom att gå Riksgälds-kontoret tillhanda med erforderligt biträde, ej allenast vid lånemedlens indrifvande ocb leverering, utan ock vid bevakandet af Riksgälds-kontorels rätt och förmån i afseende på de byggnadslån, som blifvit stadens innevånare meddelade, samt derför erhållna inteckningar. § 37- Till iakttagande vid uppbörden af kaj)italafbetalningar och räntor & enskilde tomtegare inom städerna Norrköping, Borns, Wenersborg, Wexiö och Amål tilldelade byggnadslån, skola årligen, serskildt för hvarje stad, i Riksgälds-kontoret upprättas och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet, inom slutet af November månad, tillsändas fullständiga förteckningar å hvad som, före samma års slut, bör af hvar ocb en låne-innehafvare erläggas. Dessa förteckningar komma att af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillställas vederbörande Magistrater, hvilka det åligger att ifrågavarande medel, under enahanda redovisningsansvar, som för krono-uppbörden, kostnadsfritt för Riksgälds-kontoret, indrifva ocb Lill detta verk leverera.