Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När jag redan nu har så svårt att fördrifva mina lediga eftermiddagar, hur skall det då gå, när jag måste vara ledig från morgon till kväll? Jag känner en obestämd fruktan för denna sommar, som nalkas, och under det att dagarna gå, finner jag ständigt nya förevändningar för att slippa vistas i mina rum. Jag gör långa promenader utanför Stockholm, äter middag på något värdshus och tillbringar timmar, sittande på en veranda, rökande cigarr efter cigarr, medan mina ögon hvila på det nyutspruckna löfverket i vajande björkar eller betrakta den ljusa grönskan, som afbruten af hvita sippor betäcker marken på kullar och fält. Detta hvilar mig och bringar glömska för stunden. Det ger mig ett slags ro, som om jag vore en del af naturen, hvilken lefver sitt stilla lif, oberörd af människans strider. Liksom förtorkad och kall sitter jag där och betraktar allt detta, som lefver, växer, jublar och värmes. Jag ser därpå och tänker, att jag står utanför alltsammans. Det är en ljuflig känsla, hvilken varslar om upplösningens tystnad. Andra dagar stannar jag i staden, uppsöker okända matställen, vandrar från kafé till kafé, läser i tidningarna eller betraktar genom fönstren gatornas lif. Jag träffar ingen, talar med ingen – utom med en, och denne ende är Kristian Sundin. Allt sedan jag första gången träffade honom, är det förunderligt, att det knappast går en dag, utan att jag vid något tillfälle möter honom. Än kommer han tvärt öfver gatan för att hälsa på mig och säga mig ett par ord, än möter jag honom, just när jag viker om ett gathörn, och följden blir naturligtvis åter, att vi stanna och samtala; än sitter han inne på den restaurant, där jag tillfälligtvis ämnar intaga min middag, och en gång har det till och med händt, att vi möttes som ensliga promenerande i en aflägsen trakt af Djurgården. Jag har upphört att reflektera öfver, hur det kommer sig, att vi, som i åratal gått hvarandra förbi, nu plötsligt börjat att träffas, som om vi verkligen sökte hvarandra. Jag tar det som en helt naturlig sak, ja det har till och med händt mig, att jag börjat längta efter, att han skulle fråga mig om detta – detta, som midt under mitt skenbara lugn dagligen sysselsätter mig.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Julli 1834- Preste-Ståndet den 23 Borgare-Ståndet den 23 Bonde-Ståndet den 24 ■ Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> i fråga om förlängning i ytterligare Tio år af de för en Pantlåne-Inrättning i Hufvudstaden beviljade förmoner. (Stats-Utsk. N:o *780 S. A. K. Sedan Secreteraren G. A. Stridsberg, som, efter E. K. M:s Nådiga uppdrag, på entreprenad öfvertagit den nya Pant-Låne-Inrättningen hhufvudstaden, för hvars bedrifvande Rikets sist församlade Ständer beviljade-en förlagssumma af 100,000 R:dr Banco, mot ställd säkerhet att under en tid af tio år, räknadt från den 1 Junii i832, räntefritt begagnas, dervid förmält sig ej kunna egna sin person, sin lid och sina krafter åt denna Inrättning, utan att vara försäkrad om dess fortfarande under en längre tid, än berörde tio år, så har E. K. M., efter det Öfver-Ståthållare-Embetet i underd. upplyst, att den nya Pantlåne-Inrättningen varit i oafbruten verksamhet sedan den öppnades den i3 Augusti i83a, uppå Stridsbergs derom gjorda underd. anhållan, genom Nådig Proposition af den 8 sisth Febr:, till Rikets Stan - I Expedit iöns-Ut slottets Forslag till tind. Skrifvelse N.o 79. jo 5 ders bifall framställt, att Entrepreneuren af ifrågavarande Pantlåne-Inrättning må förklaras berättigad alt under ytterligare tio års tid, räknad från den 1 Junii 1842, bibehålla den dertill redan anslagna räntefria låne-fond, med vilkor af Inrättningens fortsatta bedrifvande, enligt det för densamma i Nåder fastställda Reglemente, och af samma säkerhet för beloppet, som nu är lemnad.
Tillgångar . * Leverering: Från Kongl. Stats-kontoret » Ofver-styrelsen Balans till år 1860: Skulder Summa Credit. Balans från är 1858: Skulder - Utgifter: Tjenstemäns aflöning Förrådets underhåll Diverse arbeten Jordarbeten Bergsprängning j Kulvertar och afloppstrummor Viadukter och broar Väganläggningar i banan Vägomläggningar Ballastning Transport och nedläggning af sliper och räler samt sli pers inköp Bangårdar med byggnader Stängsel, grindar och bommar Rörliga materielens uppsättning Sjukvården Expropriations-kostnader Diverse utgifter Balan» till år 1860: Öfrige inventarier samt materialier 291,178: 33. Anmärkning: Utgifterna för jernbanan hafva uppgått år 1855 till 268,576: 92. Tillsammans 3,286,522: 81. f) Södra stambanan från Salmö. Värdiga banan. Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: Balans till år 1860'. Credit. Balans från år 1858: Skulder : 640,776: 51. Utgifter: Ofver-styrelsen. Hushyra, ved och ljus . 416: 20. Ingeniör-afdelningen. Tjenstemäns aflöning . 2,496: 50. Kulvertars och afloppstrummors dito 14. — Stationers och husbyggnaders dito 255: 60. Inläggning af nya sliper 16: 69. Dito af nya räler 340: 19. Telegrafers och signalers underhåll 23: 38. Trafik-afdelningen. Bevakning och signalering 11,007: 90. Betjening för passagerareoch godstrafiken 21,617: 43. Skrifmaterialier och tryckningskostnader 6,648: 28. Ved och belysning inom stationerna 2,075: 25. MhsMn-afdelningen. Maskiners och verktygs underhåll 11,788: 58. Lokomotivers och tendrars dito 11,007: 13.
Förstärkta Stats-Utskottet har, i anledning häraf, vid sammanträde denna dag, i den ordning, som med Grund-Lagens föreskrift instämmer, röstat öfver följande af Bevillnings-Utskottet föreslagne Proposition: Den som bifaller, att en större Fribrefsrätt må, på sätt yrkadt blifvit, tilläggas Städernes Magistrater i Ämbets-ärender, voterar Ja; den det ej vill, Nej; Vinner Nej: så förfaller Motionen och förhålles i enlighet med nu gällande Författningar. Efter Voterings-Sedlarnes öppnande hafva befunnits 73 Ja och 44 Nej, jemte a:ne märkte Voterings-sedlar, som förkastades; och som Ja alltså vunnit, är, i följd deraf, första alternativet bifallet, att nemligen en större Fribrefs-rätt må, på sätt yrkadt blifvit, tilläggas Städernes Magistrater i Ämbets-ären - Betcinkanden. 1^3 dev; hvilket Förstärkta Stats-Utskottet får vördsamligen anmäla. Stockholm den 24 Julii i8a3. Ankom den 28 Julii 1823. Riksens Höglofl. Ständers Förstärkta Stats-Utskotts Memorial, angående anslag till inköp af Astronomiske Instrumenter för Observatorium i Stockholm. Enl igf Protoeolls-Utdrag af den 22 i denne månad , hafva Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Ilögvördigé Presle-Standet och Hedervärda Bonde-Ståndet lill Förstärkta Stats-Utskottet öfverlemnat den fråga, om anslag af medel till inköp af Astronomiske Instrumenter för Observatorium i Stockholm, hvaröfver 2:ne af de Respeetive Riks-Stånden stannat i olika beslut med de andre arne; och har Förstärkta Stats-Utskottet, i följd deraf, anstalt omröstning öfver följande af Stats-Utskottet föreslagne Proposition:
Den vigtiga Irägan, hvad som i afseende på ränta bör af lagen stadgas och om påföljden af lagens öfverflödande, beror utan tvifvel på en rigtig uppfattning ej mindre af ränteaftalels betydelse från allmän ekonomisk och rättssvnpunkt betraktad, än älven af de praktiska följder, som af lagbudet härflyta; och då Rikets Ständer nu gå att, i anledning af ofvan oinförmälda förslag, öfver denna fråga sig yttra, torde Rikets Ständer först få åberopa den framställning, som, tillika med en öfversigt al frågans histo - 22 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 173. riska gång, finnes inlagen i det ulaf sednast i nåder tillsatta Finans-komité den 1 Oktober 1859 afgift) a tryckta utlåtande, i hvilket Komitéen föreslagit bestämmelser, genom hvilka en öfvergång lill fullständig räntefrihet framdeles skulle beredas. Ej mindre de vid flera föregående riksdagar bos Rikets Ständer gjorda framställningar om medgifvande af frihet i ränteaftalet, än den af Borgare-Ståndet vid 1856—1858 årens riksdag beslutade underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit i samma syltning, ådagalägga, att ett ganska allmänt tänkesätt hyllar denna åsigt, hvars införande i lagstiftningen föreslagits redan för längre tid sedan af f. d. Lag-komiléen och nu, på sätt nyss är nämndt, förordats af Finans-komitéen samt vunnit godkännande uti den af E. K. Majit lill Rikets sednast församlade Ständer algifna, ofvan omlörmälda nådiga Proposition. 1 samma mån, som en ständigt stigande verksamhet i alla riglningar gifvit åt penningar ökad användning, har äfven frågan om de naturliga och med samhällets bästa öfverensstämmande lagarne för densammas begagnande vunnit allt större vigt.
Nåder pröfvat den tillvägabragte förändringen af Laro-sättet vid Örlogsflottans Skepps-Gosse-Schola böra ega rum, samt de tjenstledige blifne Lärarne äro ostridigt berättigade att bibehålla deras Röner, tills de erhålla andra, eller annorledes afgå, hafva Riksens Ständer bifallit, att, på sätt E. K. M. i Nåder föreslagit, desse Lärare må på Allmänna IndragningsStaten uppföras, att, intill dess de med Tjenster och mot förra Uönerne svarande Lönevilkor varda försedde, åtnjuta, Rector Scholae P. O. Hojjstöm ?5o R:dr, Läraren Magister Gustaf Adolph Dufva. 25oR;dr och Johan. Wickbom 150 R:dr Banco årligen. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelse!'. 379 N:o 150. Uppl. 0'. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 13 Aug. 1823. Preste-Ständet d. 2o — —■ Borgare-Ståndet d. 20 — •—- Bonde-Ståndet d. aa Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.is Nådiga Proposition om anslag af Lön å Stat får en särskild Provincial-Läk are i Herjeådalen. S. A. K, I anledning af E. K.
Ständer. kör att granska StatsBankooclr Riksgälds-Verkens räkenskaper, tillstånd, styrelse och förvaltning, hafva undertecknade, till åtlydnad af gällande föreskrifter, den 15 nästlidne September sammanlrädt och, likmätigt Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer öfver BankoVerket, i Banken styrkt vår behörighet att i revisions-förrättningen deltaga, hvarefter vi lifligen aflagt och nied våra namn undertecknat den i 1 § af åberopde Instruktion intagna tysthets-ed. Vid samma dag lemnadt företräde åt Banko-Fullmäktige samt Bankens Kommissarier och Fiskaler, hafva Revisorerne emottagit de Berättelser, sorn enligt Instruktionen och Banko-Reglementet skola lill Revisorerne aflemnas, nemligen: 1:o af Banko-Fullmäktige, dels om Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet samt de hos Fullmäktige förekomna hufvudsakliga ärenden och dels angående Tumba Bruk; 2:o af Direktionerne öfver Banko-Diskonten samt Handelsoch NäringsDiskonten härstädes äfvensom Låne-Kontoren i Götheborg och Malmö, om dessa Diskont-Inrättningars rörelse; 3:o af Under-Styrelsen, om den samma Styrelse äfvensom Depurtemental-Styrelserne åliggande förvaltning; vid hvilken berättelse blifvit fogade serskilda berättelser af Låne-Kansliets Chef och Kommissarier samt af Cheferne för Kontrolloch Revisionssamt för Bokslutsoch Ekonomi-Afdelningarne; och 4:o af Fiskals-Embetet, om de till samma Embeles befallning hörande ämnen. Under den sedermera i Banken verkställda revisions-förrätlniug, hafva Revisorerne icke allenast läst ofvanberörda berättelser samt de af utsedde Revisorer afgifna berättelser, angående förrättad granskning af Låne-Kontorens i Götheborg och Malmö räkenskaper och förvaltning för år 1850, ulan äfven genomgått såväl Banko-Fullmäktiges Allmänna 4 Öfver-Slyrelsens personal. Inventering af BankoFullmäktige. Besigtning af hus och inventarier.
Le fre'n: Under en tid, då vi med mycket besvär arbeta emot allt skråtvång, som finnes, så synes det mig vara olämpligt att lägga frö till skråinrättningar inom hvarje församling, nemi. skolstyrelse-skrå, hvartill detta lätteligen kan urarta. Skolstyrelserne sjelfve skola stå under uppsigt af presterskap och consistoriel-, och alla undervisningsanstalter böra derföre äfven stå under samma höga uppsigt, hvarföre jag anser det vara orätt att gifva skolstyrelserna någon vidsträcktare makt än hvad som är föreslaget om barnens examinerande. Att irrläror ej insmyga sig i religionsundervisningen, är en sak, hvaröfver presterskapet skall vaka, och det kommer ej här i fråga. Jag tillstyrker antagandet af den redaction för dessa morn., som Hr von Hartmansdorff föreslagit, till förekommande af skråordningens införande i läroanstalterna. Hr D«n ij Februari e. m. Hr von Rosen: Jag är icke någon särdeles älskare af skrå, jag är lika tolerant, som någon annan, men tror att Ulsk:n i denna § afsetl ett nyttigt andamål, d. v. s. Utsktn hafva inskränkt sig dertill, att när någon vill inrätta en skola inom ett skoldistriet, skall han derom göra anmälan hos skolstyrelsen, och detta tror jag vara alldeles i sin ordning. Skolstyrelserne äro ansvarige, icke allenast för de fasta och ambulaloriska skolorna, utan för undervisningen i allmänhet, hvar och en inom sitt district. Det tyckes då icke vara för mycket, att en sådan anmälan sker. Utsktn hafva förklarat alt skolstyrelserne icke äga att förvägra inrättandet af privata skolor, så framt den, som en sådan inrätta vill, är välfräjdad och äger skicklighet, och denna censurtyckas skolstyrelserne böla kunna hafva. Det förutsätter icke alt skolstyrelsen skall pröfva sökandens fräjd, på annat sätt, än att denne måste hafva fräjdebevis.
”Jag skall säga mor en sak,” hviskade Kitta, ”och det är att han har två långa, strida hår i skägget under hakan, om man tog och skar dem af med hans rakknif under det han sof, så hände det aldrig mer att han blef vred. Till hans egen nytta vore det också, ty sådana onda hår vålla dem stor förargelse som ega dem.” ”Jag skall tänka på saken,” sade hustrun och så gick Kitta grå. På hemvägen mötte hon mannen, stannade och sade: ”Jag kan just helsa ifrån er qvinna, jag var nyss in om hos henne; det är en bra snäll menniska.” ”Det är det visst,” svarade mannen gladt. ”Men inte så snäll som ni tror,” invände Kitta. ”Tro det?” ”Det skall ni sjelf kunna se. Lägg er bara i kakelugnsbänken, när ni kommer hem, och låtsa som om ni somnade, så får ni se om inte er snälla hustru har i sinnet att skära halsen af er.” Och så gick Kitta grå. Mannen grundade på hvad han hört, och fastän han icke trodde derpå, tyckte han dock att det icke kunde skada med ett försök. När han kom hem sade han derföre: ”Mor, jag känner mig så tung, jag tror att jag lägger mig en stund.” ”Ja, gör du det, far,” svarade hustrun och lade en puta tillrätta åt honom. Han lade sig, satte hakan i vädret och började snart snarka. Då såg han hur hustrun letade fram hans rakknif och kom smygande på tå bort till honom. Som ursinnig rusade han opp och började slå henne under det vreda ord haglade lika tätt som slagen, men hustrun som icke var vand vid sådan undfägnad, gaf sju för tu. När de så kringklappat hvarandra en stund, båda i sin ilska pratande om Kitta grå, kommo de slutligen underfund med hur sakerna stodo, och att det hela varit ett påhitt af den elaka käringen för att göra dem till ovänner och nu togo de hvarandra i hand på att aldrig mera lyssna till käringsqvaller, och efter den dagen alltid vara vänner. Men nere vid ån gick Kitta grå på den ena stranden och den onde på den andra. ”Nu skall jag ha mina röda skor,” sade Kitta grå.
Rätten eger magt att, vid sakens slut, fälla den fullmågtig till böter, ifrån och med to daler till och med 100 daler , hvilken i sina skrifter inblandat hvad till saken ej rätteligen hört, på ettoförståndigt och oredigt sätt sin hufvudmans talan utfört, brukat vanvördeliga ord och åthäfvor emot Domaren eller Parten, och skrif vit eller talat det han vet ej sannt vara, hvilket allt, dä derföre till böter fälles, skall af Domaren i utslaget tydeliga utmärkas och till innehållet beskrifvas. Sker det för Idofeller öfver-Rätt, ökas böterne ifrån och med i5 daler till och med i5o daler. Hos Konungens Högste Domstol ligge i tväböte. Konungens betjente, som Kronans uppbörd ej hafva, äfvensom Charta Sigillatce Ombudsmän 'vare ock obehindrade att som fullmägtige för enskilda parter brukas, när de siri tjenst ej dermed försumma, eller det emot deras embetspligt ej strider. I händelse detta förslag skulle vinna bifall, troddes också 5, 7 och 8 §§. i 14 Cap. samt 14 §. i i5 Cap. Rättegångs-Balken böra undergå en efter den sålunda föreslagna lagtexten jemkad ändring. Öfver denna motion får Utskottet härmedelst afgifva följande yttrande.
Ridd. och Adelns Pä Hogwörd. Prcst-Ständets Ledam. wäinär Ledam. wäqnar Larl körner. Oustak lVlurra^. Pä Mallost. Bopqnre-StänPä Hederw. Bonde-Ständets Ledam. wägnar dets Ledam. magnar VVsZelirl. ^ncler8son. 0. lunelius. Uppläst hos Ridd. och Adeln den 17 Julik. Prest-Ständct den 17 Borgare-Ständet d. 17 - » » - « Bvnde-Ständct den 17 Riksens ^ögloflige Ständers Stats-Ute skotts Betänkande, L anledning af Rongk. Maj.ts tTllädrga Gkrifwelfe den 2g sist!. Junit samt wällofl. Borgare-Stän-ets Remitze den 20 i samma manad, kärande Malmä Stads genom dest RiksdagsLullmägtig, ^err Commerce-Re.dec ock) Riddaren af Rongl. Wasa Orden L. !M 17? 0 rdk indb gjorda anhållan om ett Län gf 40, a 50,000 N:d!c Banco, till upp, byg - Den r? Julis. ^7 byggande af Latzern och Stall i dekorde
Jag tillåter mig nemi. fråga: när och hvar hafva tillfällen till arbetsförtjenst i allmänhet saknats? — 18 510 Dea 27 Maj f. in. år har det s. k. frihandelssystemet varit tillämpadt i afseerde å jordbruket, men långt ifrån att under denna tid någon klagan försports på landet öfver arbetslöshet, har fasthellre det motsatta bekymret, ofta och äfven vid detta tillfälle, gifvit sig tillkänna genom beklagelser öfver tilltagande svårighet att erhålla arbetsbiträde och öfver ständigt stigande arbetslöner. Jag hemställer då, hvad slags bevisningsstyrka det ligger i en förespegling, som icke eger och ej heller, enligt erfarenhetens vittnesbörd, kommer att ega någon grund i overkligheten. Vidare anför Hr Akerman såsom ett af motsidans hufvudargumenter, »att sedan man engång gjort landtmannaprodukterna till införsel fria, borde man icke gå tillbaka»; och han säger med anledning deraf, »att om också det är obehagligt att erkänna sig hafva begått ett misstag, så borde man likväl, sedan upptäckten deraf göres, begagna första tillfälle att rätta densamma». Den värde ledamoten får likväl ursäkta, att intill dess det s. k. »misstaget» blifvit ådagalagdt med kraftigare skäl än dem han hittills förmått anföra, jag, långt ifrån att erkänna något misstag vara begånget, som bör rättas, tvertom påstår, att en sann, stor och riktig grundsats blifvit tillämpad, och derigenom i vårt eget intresse, äfvensom i civilisationens, hvilken söker nedbryta skrankorna mellan folken, en seger blifvit vunnen, som allestädes kostat strid; samt att vi derföre med godt mod vidhålla vår mening, att man »icke bör gå tillbaka.» Slutligen uppgifver reservanten ganska riktigt såsom det tredje hufvudskälet, hvilket anföres mot protektionssystemet, »att all införseltull (på varor, som produceras inom landet,) är en till vissa medborgares förmån åsatt beskattning på de öfriga». Ja, detta är onekligen kärnpunkten af frågan i sin allmänhet.
Hvad jag i underdånighet anser som en afgjord sanning, är, att med en rättskaffens lagbunden frihet icke kan förenas, att de skadligaste af medborgare, nemligen de, som äga en viss qvickhet, men ingen heder eller moralité, och hvilkas högsta glädje är att göra Staten eller medmenniskor skada, skulle äga rättighet att i skygd af anonymen kasta vanära med grofva osannfärdiga beskyllningar, på hvem de behaga, från Konungen till tiggaren, utan att befara minsta straff eller olägenhet. Sådant är ej frihet. Det är illasinnade, nedrige författares despotism öfver medborgares ära och välfärd. Dessa anmärkningar vid Tryckfrihets-Förordningen har jag ansett min skyldighet fordra att till Eders Majestäts Nådiga ompröfning i underdånighet hemställa. Och skulle Eders Majestät i Nåder finna tjenligt att låta dem till Riksens Höglofiiga Ständers kunskap komma, på det ändring må kunna vinnas, åtminstone inom den tid Regerings-Formen utsätter, skulle jag anse det som ett smickrande prof af Eders Majestäts Nådiga bifall. Med djupaste undersåtlig vördnad och nit framhärdar Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Majestäts Allerunderdånigste tropliktigste tjenare och undersåte A. F. Skjöldebrand. Tillförordnad Öfver-St&thållare. Stockholm den 23 Augusti 1810. Memorial med förslag till ändringar i Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen. Constitutions-Utskottet får härmedelst till Riksens Ständer vördsamt öfverlemna de Anmärkningar och Förslag till förändringar vid Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen, som dels af Riksens Ständer och Constitutions-Utskottet. vid förra Riksdagen blifvit gjorde, dels vid denna Riksdag hos Constitutions-Utskottet i vederbörlig ordning väckte, nu till pröfning och afgörande af nästkommande Ständer föreslås. Afsigten hvarföre de gemensamt framställas är endast den, att Förslagen på en gång måtte kunna öfverses och redigt bedömmas.
Knn»1. lVlaj:t, som anser Norrtelje Kaetoris nedläZZande vid 1842 ärs ut^änF, dä sista Aevärs-keställningen ak detta Kaetori kör vara fullgjord, i ekonomiskt känseende klikva kör Riket FgAneli^t, kar, lör pröknin^en ak denna viAti^a anAelä^enket, skolat kästa Rikets 8tänders uppmärksamket dervid, att, i den kändelse nä^ot ak de, ekter skedd jemkning, med Lruksidkaren i akseende ä ekande-rätten till Kaetoriet oek det der med kittills körenade Ortala k. d, Krono-Rruk med kvad dertill körer, nu mera ökverenskomna oek ak Kon^l. Naj:t killi^a kelunna vilkor varder rukkadt, trädan om Daetoriets uedlä^AninA pä samma ZäuA mäste körkalla. klandlin»arna i mälet skola, till närmare uppl^sninA kör Rikets 8tänder, ^enom Daudtkörsvars-Departementet varda ökverlemnade till det Rikets 8tänders Utskott, ät k vilket ärendets körkeredande kekandlinA kan klikva uppdraZen. KonZI. I^Iapt körklikver Rikets 8tänder med. all KonZl. Näd oek ynnest städse välkevä^en. Datum ut supra. A/s/kr A^sdrgs /'/'o^)05d/o?r^ A^.-o 111. Närvarande:
Vid sistlidne riksdag blef jemväl af Bevillnings-Utskottet, på de af Herr Hjerta antydda skäl, första klassen af ifrågavarande artikel utsträckt till buteljer af £ kannas rymd, men med derå till 40 sk. förhöjd införsels-afgift, samt tullen å andra klassen nedsatt till 1 B:dr 32 sk. och å den tredje till 3 B:dr 16 sk. per 100 st. Med förnyande af Bevillnings-Utskottets sålunda gjorda förslag, angående klassindelning, och någon, i förhållande till de utrönta varuvärdena; lämpad rättelse af de särskilda tullsatser.ne, tillstyrker Utskottet, att Buteljer, Burkar, Bunkar och Flaskor: lill och med jkanna, må åsättas 32 sk. deröfver till och med \ kanna . 1 R:dr 36 sk. samt af större rymd 3 R:dr 24 sk. införsels-tull för 100 stycken. Erinrande att den nu till 40 sk. lisp. å Fönsterglas, alla slag, stadgade införGlas, sels-tull, med tillägg af öfriga afgifter, utgjorde omkring 40 procent af tulltaxe-värdena, Fönsteroch att, då behofvet af fönsterglas till billigt pris vöre allmänt för rikets alla innebyggare, glasfabrikationen, redan skyddad af varans svårighet att transportera och omöjlighet att smuggla, borde moderera sina anspråk till en skyddstull af 20 sk. per lisp., har Herr Hjerta yrkat en sådan förändring. Bevillnings-Utskottet vid sistlidne riksdag vitsordade, att den nu gällande tullsatsen stundom uppginge ända till 75 procent af verkliga varuvärdet, och att behofvet af 24 Bevillnings-Vtskottets Betänkande, N:o 3. Glas, Patent. Glas, Spegel - Gummi, alla slag. Hampa. rättelse derutinnan var i ögonen fallande.