Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har inga - Den a Octo ber f. m. galunda, på sålt Hr v. Hartmansdorff syntes föreställa sig, tagit för gifvet, att frågan skall erhålla den utgång, sorn jag anser den böra få; men jag har sagt, att jag tror den vara så utredd, alt hvar och en deri bör kunna stadga sitt omdöme, hvadan jag ansett nära likgiltigt, om man nu sökte närmare utveckla densamma; och troligen lära hvarken Hr v. Hartmansdorff eller jag låta öfvertyga hvarandra till öfverensstämmelse i åsigter af ämnet. Hvad Hr Strussenfelt anmärkt, sorn skulle motsägelse förefinnas emellan de yttranden, jag nö i saken afgifvit, och det utlåt., jag i egenskap af embetsman deri meddelat, så, och om Hr Strussenfelt behagat taga hagon connaissånee dm Lägcommitteens förslag, det jag är öfvertygad, att han icke gjört; hade han funnit, alt jag förklarat mig dela cömmitteens förslag om arfvejördSsystemet, uti hvilket föreslås, att en viss laglott, i fast egendom borde bestämmas; hvaremot det öfriga kunde disponeras hhru sorn helst. Då jag gillat en sådan princip, torde det visa sig tydligt, att jag yttrat mig ernof 1810 års förordning; och jag förklarar äfven nu, att jag anser en oinskränkt testamentsrätt vara rättsenlig, äfvensom jag anser det, jemväl af politiska skäl, vara angeläget att tillåta inrättande af majorater. Frih. Klingspor: I afseende på Gr. Frölichs yttrande, att jag skulle städhaf i mina politiska utflygter, har sådant ej blifvit föranledt af någon Öfverbevisning hvarken äf Hr Gr. sjelf eller af Gr. Horn och de ändra värda falarne; men jag har ansett det onödigt att upptaga It. 0. Ad:S tid, då Gonstit.Utsk:s befänkin snart skola disciiteras, och skall jag dä söka visa den värde Gr:n, att jag ej tanker rygga.
Och,'soni Riksens Ständer anse att det icke kan förvägras Kyrkoherden och Församlingen att, utan Kronoeller Consistorii - Fullmäktig* närvaro, uppgöra Kontrakt för den tid, den förre innehafver Pastoratet, men att, så snart Kontraktet utsträckes längre än till denna tid eller då efterträdares rätt möjligen kan komma i fråga, detsamma bör upprättas med iakttagande af de föreskrifter, Författningarne hittills innehålla, våga Riksens Ständer i underdånighet hemställa om icke en härmed öfverensstämmande Förklaring må i Nåder varda meddelad och utfärdad. Riksens Ständer framhärda SCc. N:r 94; Uppl. o. godkänd hos Samt], Riks-St. d. 18 April 1818; Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om jemkning af Butsmans-Roteringen i Halland. Då Riksens Ständer tagit i öfvervägande hvad E. K. M. uti Nådig Proposition den 9 December förlidet år framställt om olägenheter-; ne af Ordinarie Båtsmans-Roteringen i Halland* Län, hvarest anslaget af Hemman till hvarje Båtsmans-rotes utgörande omvexlar emellan 57 :dels och 5 hela Mantal, utau att Hemmanens mer eller mindre goda beskaffenhet ligger för en sådan olikhet till grund, och hvarest Hemman till utgörande af en Rote ofta äro spridda i serskilda Socknar, Härader och Fögderier, ända till ett Underdåniga Skrifvelserl 197 afstånd af Fem mil och derutöfver livart från annat, hafva Riksens Ständer med djup vördnad och erkänsla i denna Proposition igenkänt den Landsfaderliga kärlek och omvårdnad, hvarmed EK. M. städse omfattat dess trogna undersåter i allmänhet och dem isynnerhet, hvilka, i ett eller annat afseende tryckte under Samhallslifvets bördor, deruti sökt en billig lindring och mera jemn fördelning. Och, emedan Riksens Ständer finna en jemkning och rättelse uti Hallands Båtsmans-Rotering högst nödig, få Riksens Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att en sådan må sättas i verkställighet och E. K.
En egendomlighet, som ej kan undgå att väcka uppmärksamhet i Amerika^ samundervisningens hemland, är att sådan ej förekommer på det högsta undervisningsstadiet, vid universiteten. Intet af Amerikas förnämsta universitet äger, så vidt jag vet, kvinliga studenter. Dessa söka motsvarande utbildning vid särskilda högskolor för kvinnor, bland hvilka Vassar och Wellesley äro de äldsta och förnämsta. Redan andra dagen jag sistlidne sommar trampade Amerikas jord, befann jag mig under pastor Reynolds kunniga ledning på Yales » green ». » The green », den vidsträckta, öppna platsen, på och vid hvilken universitetets byggnader äro belägna, växlar namn och storlek vid de olika institutionerna, men ärdock öfverallt densamma, gräsbevuxen, akademisk och mångbesjungenr under terminerna liflig och inbjudande, under ferierna tom och ödslig. Min följeslagare beklagade, att det gamla collegeplanket var rifvet, som gifvit stöd åt så många generationer Yaleboys och blifvit så djupt älskadt tillbaka. De28 UNIVERSITET OCH STUDENTER I AMERIKA. höga spetsiga kyrkfönstren på bibliotekssalens gaflàr ådrogo sig min uppmärksamhet. Såväl dem, som den fula raden af kasernlika tegelhus, som innehål* ler studenternas boningsrum, skulle jag återfinna vid Harvard och annorstädes. Systemet med sådana » dormitories », studentkaserner, är vid nyare institutioner öfvergifvet, och » the old brick row » vid Yale och Harvard räcker på långt när icke till. Studenterna bo allt flere ute i staden. De s. k. hemliga studentsällskapen spela härvidlag en viss roll. I sina byggnader inrymma de jämväl studentrum för medlemmarnes räkning, stundom utstyrda med öfverdådig lyx. Ett besök i Yales studentkaserner skall visa oss, att allt är relativt i denna värld. Ingen lär väl i ett af dessa studentrum vilja förebrå Upsala studenter för lyx och bekvämlighet. En i Amerika mycket vanlig anordning är, att tvänne studenter hafva gemensamt sofrum och hvarsin studerkammare.
Bland Hamnbyggnader förekomma följande i första klassen uppförda: Hamnens vid. Ystad utvidgande. Om detta arbete yttrar Styrelsen, att sedan jernvägen från Eslöfs station å Södra stambanan till Ystad ernår fullbordan, blir det till underlättande af sjöfartsrörelsen och jernvägstrafiken, som vid nämnde stad med hvarandra komma att få ett synnerligt samband, oundgängligt, att stadens hamnbassin utvidgas inåt land midtför jernvägsstationen, dels lör att underlätta personbefordring samt lastoch lossning af anländande och afgående gods och varor, dels ock för att under alla väderleksförhållanden och vindriktningar hafva skydd beredt åt de ångfartyg, hvilkas turer torde komma att bestämmas i sammanhang med ankomstoch afgångstiderna för bantågen å jernvägen. Plan för hamnbassinens utvidgande i dylik syftning har blifvit upprättad och kostnadsberäkningen, hvaruti likväl ingår ombyggnad utaf den nuvarande mycket förfallna stora lastbryggan, slutar å en summa af 125,000 rdr. Ystads stadsfullmäktige Bil. N:o 5 till Kongl. Majds Nåd. Prog. N.o 1, om Statsverket 1865. 61 hafva, med uppgift om att kommunen redan för andra allmänna företag ådragit sig en skuldsättning af nära 600,000 rdr, i underd. anhållit, att Eders Kongl. Maj:t måtto i nåder till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig proposition, att den förenämnda kalkylerade summan, 125,000 rdr, för utvidgning af hamnen och lastbryggans ombyggnad måtte anvisas dels som anslag och dels som lån; och Eders Kongl. Maj:t har i anledning häraf den 4 nästlidne Augusti i nåder anbefallt Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader att taga ärendet under öfvervägande vid upprättandet af dess underd. generalförslag.
Som redan Hera Memorialer äro i RiksStanden ingifna, angående Biänvins-författnin. garne, och antingen äro eller snart blifva remitterade till Bevillwingsoch Oeconomie-Utskotten, och dessa Utskott således i hela sin vidd mäste granska dessa författningar, anhåller jag vördsamt få föreslå, att alla nu gällande stadgar, som angå försäljningen af bränvin äfven till pröfning företagas. Till sedlighetens bibehållande böra krogars antal så vidt ske kan visserligen inskränkas, deremot hemställer jag, om det är riktigt, att en Hemmansägare, som sjelf har rättighet bränna, icke skall äga lof att till egna arbetare få sälja mindre än en kanna bränvin, och att om flere af desse, vare sig underhafvande eller legda arbetare, under varelsen hos Hemmansägaren, sammansätta sig att till deras behof af honom handla en kanna brännvin, det icke är samma ägare medgifvit, att låta dem förtära bränvinet inom hans hus. D etta orimliga förbud brytes dagligen, likasom det, att på ställen der mat hålles till salu, ingen resande rätteligen får köpa en sup emelian måltiderna. Ingen författning bor finnas, som ostraffadt får brytas, derföre böra inga andra utgifva» än sådana, som allvarsamt kunna hand - Den 5 Märta. hafvas. Vid alla tillfällen som Lagstiftaren felar emot denna regel, lägger Iian sjelf grund till Lagbrottet, och åstadkommer derigenom förakt för Lagarne; ty värr innehålla våra oeconomi.» ska författningar allt för ofta detta fel, och det vore en välgerning emot Nationen, om dessa Lagar vid denna Riksdag derifrån kunde befrias. Om remiss till vederbörande Utskott anhålles. Herr Tham, Wollrath: Att de Författningar, sorn nu äro gällande för all Svensk inoch utrikes handel, äro afpassade efter Landets behof eller fylla de kraf medborgaren deraf billigen kan göra, har jag svårt att tro; detta var anledningen, att jag i början af motionstiden väckte fråga om förändring af det i afseende på Handeln införda prohibitiv-systemet, samma systems skadlighet och nödvändighet af dess afskaffande.
Såsom exempel härpå, må anföras, att Räkningen för Kassa-Emerilorum i Skara 40 — 314 — Stift upplager en kontant behållning för i84«—1841 af 4 409^:<^r 2sk. 4 rst. ochföri84i —1842 af 3,314 b;dr 4 sk4 rst-> samma Kassas Räkning uti Strengnäs Stift för 1841 —1842 en kontant tillgång af 2,554 R:dr 24 sk. 7 rst., hvilken dock, enligt vunna upplysningar, kort efter räkenskapens afslutande skall blifvit utlånad; äfvensom att uti Christianstads Skolas så kallade Större Kassa finnes utlånta för sednare året endast 61 R:dr 42 sk2 rst., då kontanta behållningen deremot uppgick till 728 R:dr 19 sk. 9 rst.; en behållning, så mycket mindre behöflig, som Kassans utgifter under samma år, efter afdrag af influtna och utgifna löningsmedel, endast utgjorde 4 R:dr. Äfven uti Skolans Bibliothekskassa och så kallade Mindre Kassa förefunnos kontant 821 R:dr 24 sk. 8 rst., som, för bestridande af dessa Kassors föga betydliga utgifter efter afdrag af påräknade inkomster, icke heller varit erforderliga. Föregående årets räkenskaper för sistnämnde Skolas Kassor utvisa ungefär samma resultaler. 3:o. Ifrån flera Domkapitel har saknats Redogörelse för de af Rikets Ständer till svagt lönte Skollärare anvisade löneanslag. Ehuru det är ingen tvifvel, att dessa anslag årligen i Kongl. Stats-Kontoret genom Domkapitlen lyftas och till vederbörande utdelas, anse dock Revisorerne det vara med god ordning öfverensstämmande, att årlig redovisning för dessa medel aflemnas till Kongl. Kammar-Rätten af så väl den ena Stifls-Styrelsen som den andra. 4:0.
Domaren affordra och hos honom uttaga låta* Utskottet, som tagit detta ämne i öfvervägande, anser rättvisan fordra, att den part, Sorn genom slutlig dom vinner sin sak, och hvars talan således måste antagas hafva varit på Lag grundad, äfven erhåller ersättning för kostnad och skada, som Rättegången honom tillskyndat, antingen saken må hafva synts mörk och tvifvelaktig eller ej, och ehvad serskilde Domares eller Instancers begrepp derom varit sammanstämmande eller skiljaktige, från hvilken regel något undantag, efter Utskottets tanka, icke i annat fall bör egarum, än då kärande part vinner sitt påstående eller svarande från käromål befrias på grund af edgång i egen sak, Utskottet delar äfvert Jdotionairens mening, att denna regels antagande och tillämpning skulle i betydlig mort bidraga till onödige Rättegångars förminskan? 2 6 LagUlskottets Betänkande N'-o 38. de. Men som det af Motionairenyrkade utbyte af 5 §, 121 Cap.
R:dr 200- 4 Notarier, hvardera „ po 6 Cancellister, hvardera .. „ 6o - hos Hedervärda BondeStåndet: till Secreteraren ,...•••• R;c^1’ 200• 6 Siats-Utskottets Memoria], N:o 7. till 4 Notarier, hvardera P,;dr g o. „ 8 Cancellister, hvardera .. „ 6o. hvarförutan Hr Landtmarskalken och Hrr Talmän, beträffande aflöningen för den hos Riks-Stånden anställda vaktbetjening, bestående hos Ridderskapet och Adelli af 6, hos PresteSlåndet af 4. hos Borgare-Ståndet äfvenledes af 4. samt hos Bonde-Ståndet af 5 personer, föreslagit, att aflöningen för denna betjening måtte nu genast, likasom vid liera framfarna Riksdagar skett, definitivt bestämmas, att från tjenstgöringens början utgå med En R:dr i6sk. om dagen för hvarje vaktbetjent samt vid slutet af hvarje månad utbetalas. Likaså hafva Hr Landtmarskalken och Hrr Talmän, uti serskild skrifvelse af samma dag, under åberopande af Utskottens Ordförandes inhemtade meningar, föreslagit, att, intill dess den Seereterarne och Cancelli-betjeningen hos Utskotten tillkommande vedergällning kan, i öfverensstämmelse med ofvan oinföi mälda grundlagsstadgande, varda bestämd, följande, jemväl för månad beräknade, belopp, må, såsom förskott å besagde vedergällning, från hvars och ens inträde i tjenstgöring, efter slutet af hvarje månad, utbetalas, nemligen: till Secreteraren hos Stat-Utskottet R:dr 133: 16. „ Seereterarne hos de öfrige Utskotten, jemte Secreteraren hos Stats-Utskottet för Riksgäldsverket rörande ärenden, hvardera „ 116: 32. Notarierne hos Stats-Utskottet samt den hos samma Utskott anställde Kamereraren, hvardera „ 8o. - „ Notarierne hos de öfrige Utskotten, hvardera „ 70.
I s den är blott den, att då inventeringen, i sistnämnde båda verk, förnämligast består i uppräknandet af inneliggande redbarheter och sedlar, består den uti StatsContoiret egentligen uti eftersyn, att dess depositionsräkningar i Banken och R:gsContoiret utvisa den behållning, sorn StatsConloirets Cassaräkning, eller den så kallade RänteKammai Boken upptager. Att denna inventering i StatsContoiret icke kan för Revisorerna verificera behållningen i en RiksHufvudhok, som slutar år före deras sammanträde enär Revisorerna icke få i StatsContoiret, såsom i Ranken och RtgsContoiret fullfölja räkenskapernas granskning ända till inventeringsdagen, bevisar ingenting mot åtgärdens vigtighet i sig sjelf, utan endast mot granskningens inskränkning. Hvad grundsatsernas tillämpning, eller Instructionens innehåll beträffar, så instämmer jag hufvudsaklig gen med Grefve von Schwerin. De stadganden, som redan finnas i Grundlagen, hade icke bordt i Instructionen omskrifvas, emedan de derigenom ryckas ur det sammanhang, hvari lagstiftaren ursprungligen ställt dem, och således möjligen föranleda olika tolkningar och tvister, eller just det, som skolat undvikas. Endast sådane föreskrifter, hvilka icke redan finnas i grundlagarne, och hvilka man ändock i smärre omständigheter kunnat anse behofliga, hade jag trott böra, uti Instructionen, såsom ett slags arbetsordning för Revisorerna, inflyta. Men att göra henne, såsom ifråga om tiden för Revisionernas omfattning, till en grundlags-förklaring, vore så mycket origtigare och Beta n kanden, N:o 353. 245 fi ugtlösare, soin ingen annan grundlagsförkläring är lill åtlydnad bindande, än den sorn tillkommit lika med grundlagsförändri/ig d. v. s. genom Constitutionsoch icke genom StatsUtskottets åtgärd.
För en bättre öfversigt äfven af g:de HufvudTitelns tillgångar, hvartill böra räknas de ifrån Titeln såsom förskott eller lån utgående Summor, om hvilkas redovisande i serskildta till RiksHufvudBoken bifogade förteckningar, 1827 års Revisorer gjort framställning, är af Utskottet ansett lämpligare, att uti sjelfva RiksHufvudBoken införes en serskild Conto, upptagande alla ifrån berörde Titel utlemnade dylika bidrag, med balance ifrån föregående året och utan sammanblandning med Titelns årliga anslags-summa. Och i händelse bifall härtill af R. St:r lemnäs, förbehåller sig Utskottet, att framdeles, då, efter fulländad Revision af 1826 års räkenskaper, flere frågor angående RiksHufvudBoken torde komma att underställas R. St:rs pröfning, få föreslå de åtgärder 50m i sistnämnde a:ne afseenden kunna anses erforderlige. Stats-Utskottets §• 3- Ang:de medel, för hvilka redovisning inför K. M:t sked t. (R. B. 1825 p. 12—78. 1827 29—99—214) . Ibland anmärkta utbetalningar å Statsmedlen hafva uti begge årens RevisionsBerättelser blifvit anmäldta flere utbetalningar dels af de till oförutsedde MilitaireUtgifler afsatte medel, dels ock af 2:dra HufvudTitelns Besparingar, antingen till uppgifvit eller utan uppgifvet föremål, eller för något af K. M:t kändt behof, samt alla till redovisning inför K. M:t; genom hvilket dispositions och redovisningssätt, 1825 års Revisorer funnit sig hindrade att verkställa den granskning öfver användandet af berörde å Statsmedlen anordnade Summor, som dem, enligt Instructionen, ålegat, och i afseende på hvilka år 1827 omförmäldte utbetalningar, samma års Revisorer, med åberopande af R. St:rs underd. Skrifvelse d. 17 November 1823, i anledning af en utaf StatsRådet m. m.
Preste-Ståndets medgifvande, att vid anslaget för Carolinska MedicoChirurgiska Institutet fästes den förklaring, att Institutet derigenom må erhålla en sådan organisation, att, i enlighet med Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente af den 11 December 1822, pålitlige och tillvande practiske Läkare lör alla grenar af Medicinal-verket, till Statens tjenst, vid samma Institut kunna danas. 5:o Vid pröfning af I8:de punkten, förklarade Landt-Marskalken, att, då Ridderskapet och Adela vore ensamme om sitt beslut att bifalla Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, uti den del, hvarom punkten handlar, men denna Proposition blifvit i samma del af de öfriga Stånden afslagen, och frågan således vore af 3 Stånd afgjord, Herr Landt-Marskalken, emot 69 §. RegeringsFormen, icke kunde framställa proposition till bifall å Stats-Utskottets uti denna punkt föreslagna voterings-proposition, varande den senare voteringspropositionen beroende af den första; och blef ej eller en sådan proposition af Ridderskapet och Adeln yrkad. 6:0 I afseende på voterings-propositionerna uti 21, 23, 24, 26, 28 och och 29:de punkterna, vidblef Ridderskapet och Adeln sina derom förut fattade beslut. 7:o Den uti 25 punkten föreslagna voterings-proposition godkändes, un - Prot. TJtdr. d. 11 Nov. 1840. 77* der iagttagande, ali derutur utgå orden ”i följd af föreslagen indragning af hästar vid Lif-Gardet till häst och Kronprinsens Husar-Regemente.” 8:0 Den uti 31 ista punkten föreslagna voterings-proposition, godkändes. 9:o Utskottets yttrande öfver 32 punkten lades till handlingarna. 10:o I afseende på den i 35:te punkten föreslagna voterings-proposition, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt förut fattade beslut. 11 :o Utskottets yttrande rörande 39:de och 40 punkterna lades till handlingarna, sedan de deruti omtalade frågor nu mera genom Högv.
Då slogo sig herrarne också ner i salongen, o c h Betty spelade på pianot alla möjliga lösryckta valsbitar o c h r o p a d e: » K o m m e r du i håg! » än åt Thure B a c k m a n o c h än åt Einar Lindvall, som båda kretsade i behaglig närhet af pianostolen, och så skrattade d e, o c h så berättade Väggohyra, 319 Thure en historia, o c h Betty snurrade rundt på pianostolen för att sitta stilla o c h höra på. Det var omöjligt att höra hvad de sade, det var ett prat o m hvartannat och skratt o c h spel på pianot, o c h de hade visst m y c k e t roligt. Och Bettys mamma, s o m var godhjärtad o c h vänlig o c h visste, att u n g d o m e n hade roligast, när de fingo vara för sig själfva, satt i salen hos sin man. Sten var artig värd o c h delade sig än mellan Betty o c h hennes kavaljerer o c h än mellan doktor Landell och Ella, m e n borta hos Betty var ett sådant skratt o m det, s o m han inte förstod var något roligt, o c h dessutom var h o n j u hans syster, så han slog sig till sist på allvar ner hos Ella o c h doktorn. De började ett samtal i den vanliga stilen o m teater o c h böcker, m e n Elias personliga anmärkningar o c h, som Sten kallade det, ologiska kritik gjorde det snart till ett riktigt hetsigt meningsutbyte. Ella njöt, h o n sade flere kvickheter, så båda herrarne skrattade, ' o c h Sten måste medge, att hennes ologiska kritik just var det, s o m eggade o c h gaf nya uppslag, riktigt inspirerande. Ella undrade hela tiden, o m doktor Landell hört talas o m henne. H o n trodde det nästan, ty ibland satt han o c h bara iakttog h e n n e o c h lät Sten prata, o c h i sådana ögonblick kunde Ella plötsligt rodna, då h o n mötte hans blick.
Med kännedom af den årliga betydliga behållningen , som saltpeters-räkningame utvisa, och med förutsättning att, det årliga Statsanslaget 580C0 R.dr, som står i samband med hemmanens förbindelse till betydligare bidrag, till samma ändamål fortfarer, gör jag mig förvissad att nedsättning i saltpetersgärden, kunde äga rum, Dm 2o Fcbruariii utan att den skulle medförå någon menlig !h~ flytelse på saltpetersfondens betydliga förmögenhet, serdeles om, med Riksens Ständers bifall, fonden kunde emot fullgod säkerhet och laglig ränta, nemligen, så utlånas, ätt, vid inträffande behof, medlen kunde återbekom;- rnas, hvarigenom en betydlig ränte-vinst skulle fonden tillflyta; hvaremot vid nu| varande förhållande, då 3 eller 400,000 R:dr Banco stå obegagnade i Riksens Ständers Bank. Både fonden och det allmänna får vidkännas förlust deraf, att en sådan större summa är dragen ur allmänna rörelsen. Om härtill skulle bifall lemnäs, tillstyrker jag attr dessa medel måtte utlånas åt enskilte, icke åt Staten, hälst i sednare fallet jag befarar att större svårigheter kunde möta för återbekommande af capitalet, samt att, förr eller sednare, liqvidea kom att afgöras genom en afskrifning, hvarigenom hemmansägare, som egenteligeo böra anses såsom berättigade till begagnande af denna fond, blefvo förnärmade i sin rätt. jag anhåller vördsammeligen att detta anförande må till Stats-Utskotiet remitteras, Isbo 2. Grefve Gyllenborg, Juhan Henning; Sorn den tid upphört, då, jemlikt förslg-! tigbetens och billighetens fordringar, en egendomsägare genom författningar var betryggad för förMsfe/, i anseende till de oundvikejige Den 26 Ftbmariii 8.7? biträden sorn jordägare eller arrendatorer på landet, måste sina landtbönder meddela, syneg mig, att vid nuvarande förhållande, någon författning borde vidtagas, sorn i någon, mohn återförde till samma ändamål.
Emot den. upprättade liqviden ansågs likväl, å Kongl. Maj:ts och Kronans sida, kunna anmärkas, dels att Casperson, såsom Correspondent-Redare, efter vanlig coutume, bordt deltaga uti det till bergningskoslnad år 1812 af f. d. Allmänna MagazinsDirection lemnade förskott 1979 R:dr 5 sk. 2 rist., och således icke borde åtnjuta ränta å den andel af det honom tillerkände fraktbeloppet, som motsvarade hvad han i bergningskostnad för egen och öfrige befraktares räkning bordt förskjuta, dels ock att Casperson, efter billighets grund, syntes böra betala ränta å hvad han af de till deras fullgörande hos ÖfverStåthållare-Embetet insatte medel lyftat och innehaft mer, än som efter den på slutelig dom grundade liqvid honom 6 C 42 ) rätteligen tillkommit; men då, å ena sidan, det ansågs vara ovisst, huruvida något för MagåzinsFonden vore att vinna, genom anställandet af en troligen långvarig rättegång, för att få de uppgifne ersättningsfrågorne afgjorda, och, å den andra åter, förekomme ovanligt, att till afgörande af Gode Män öfverlemna Kronans rätt eller interesse, der sådant icke nödvändigt följde af det ämnes natur, hvarom tvistades, och derom gällande allmänna stadganden, såsom i Sjö- och brandförsäkringsfrågor; anhöll Kongl. StatsContoret den 18 Januarii 1828 07n Kongl. Majrts Nådiga förordnande, huruvida bifall finge lemnäs till KammarAdvocatFiscals-Embetets hemställan om de vidare liqvidfrågornes hänskjutande till gode mäns afgörande, samt om, i motsatt fall, rättegång emot Grosshandlaren Casperson borde angående förrberörde tvänne omständigheter vid ränteberäkningen anställas eller icke, i hvilken senare händelse vid den redau gjorda liqvidationen komme att förblifva. — Kongl. Maj:t meddelade, i Nådigt svar härpå under den 20 påföljde Februarii, att, så vida Handlanden Casperson förklarade sig dermed åtnöjas, till Gode