Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Ja, det var mycket sorgligt. Jag fick just veta det i går morse, och jag kände mig nedstämd hela förmiddagen.» Sanningen är, att jag rätt ofta känner mig nedstämd om förmiddagarna. Utan att blinka replikerade min vän: »Ja, jag kunde inte sofva på hela natten.» Jag svarade ingenting, men sneglade på honom från sidan tämligen kallt. Den blir snart outhärdlig, denna jäktande nutid med sin brutala konkurrens på alla områden. Med ens påminde jag mig hans yttrande, att kronärtskockan smakade blåsyra, och jag fick en idé. I början af en bekantskap poserar man gärna en smula för hvarandra. Om jag nu lägger ut en liten snara med blåsyran som lockbete, skall han då gå i den eller icke? Vi skola se. Jag gaf honom en diskret puff i sidan med min pekfingerknoge och frågade i en ton af det lifligaste intresse: »Hur var det du sa’ för en stund sedan, smakar kronärtskockan blåsyra? Det var ju omöjligt för honom att veta hvart jag ville hän: hvad jag kunde läsa i hans ansikte var alltså ännu blott ett fast beslut att till det yttersta försvara själfva tesen. »Ja visst,» svarade han med ett lugnt småleende, »har du inte vetat det förut?» »Nej, det har jag inte vetat. Jag vet nämligen inte hur blåsyra smakar. Men det vet kanske du?» tillade jag så oskyldigt jag kunde, liksom i förbigående. Här låg det nya uppslaget. Han visste icke, att jag talade efter en gifven plan och hade alltså ingen anledning att inlägga någon afsikt i min fråga; han måste tillskrifva den slumpen, det lösa pratets oberäkneliga nyck. Jag å min sida gjorde allt för att framkalla denna uppfattning: jag hade knappt talat ut, förrän jag knackade på kyparen och mumlade något om cigarretter, hvarigenom frågan just fick utseende af att vara framkastad på måfå och glömd i samma ögonblick som framkastad, alltså att vara en fråga, på hvilken man kunde svara eller icke svara, likgiltigt hvilket.
"Yppar sig skiljaktighet emellan flera af RiksStånilen om dessa grunder, sätten af deras tillämpning och Bevillningens fördelning till utgörande, eller skulle, hvad icke väntas hör, något RiksStånd allena söka undandraga sig det deltagande uti den fastställda Bevillningssumman, som BevillningsUtskottet föreslagit, då skall hvarje RiksStånd, som ändring uti BevillningsUtskottets förslag åstundar, meddela de öfrige sina skäl dertill, samt uppgifva det sätt, på hvilket en sådan ändring må vinnas, utan att ändamålet förfelas. Häröfver höres BevillningsUtskottet, hvarefter Rikets Ständer skola till afgörande företaga den eller de frågor, om hvilka skiljaktighet dem emellan uppstått. Bifalla tre Stånd hvad emot BevillningsUtskottets förslag i en eller annan del anmärkt blifvit, varde förslaget i dessa delar förkastadt. Af slå tre Stånd hvad ett särskildt Stånd härutinnan yrkat, men detta ändock vid sin meningförblifver, eller stanna två Ständ emot två, då skall saken öfverlemnas till afgörande, på det sätt 6g $. föreskrifver, ät StatsUtskottet, förökadt till ett sådant antal af Ledamöter, sorn der bestämmes." Det är just den §. Herr Tham åberopat, som rakt ligger emot honom, äfvensom hans påståenden i Den 4 J a n n a v i i e. in. 55 början af Riksdagen tyckas vara i rak strid mot dem, hvilka han nu yttrat. Herr Tham.: Det är verkligen oväntadt att emot en lagkarl behöfva uppläsa den §. som han åberopar. Han har åberopat 72 som handlar om Banken. Den lyder sålunda: ”Rikets Ständers Bank förblifver hädanefter, som den hittills varit, under Rikets Ständers egen garanti och vård, så att den ostörd må förvaltas af de Fullmäktige, hvarje Stånd dertill förordnar, efter de Ordningar, Stadgar och Reglementen, hvilka redan gjorde äro eller andare af Rikets Ständer göras kunna; ägande Rikets Ständer allena rätt att genom Banken utgif va sedlar, som för mynt i Riket må erkännas.
Drottningen vid parlamentets hemförlofning betackade det, att oaktadt de brydsamma förhållandena icke hafva begärt några, handeln och den allmänna krediten inskränkande åtgärder. Const.Ulsk. har emellertid i min tanka handlat mycket orätt då det icke behagat upptaga och yttra sig öfver dessa kända förhållanden. Man torde hafva ägt anspråk, att genom Const.Utsk. fä ulredt, alt tankarne inom K.:s rådgifvare i detta hänseende varit delade. Const.Utsk. har gjort ganska illa, att icke inför H. St. hafva ådagalagt hvilka ibland K:s rådgifvare vid detta tillfälle ådagalagt mera eller mindre, eller alls ingen på djupet gående slatsmannablick; mera eller mindre, eller alls ingen grundligare kännedom om verkliga tillståndet i landel. Genom Const.Uisk:s uraktlåtenhet, blir man således oskyldig, om man genom omdömet varit orättvis emot någon. Ibland reservationerne finner man äfven upptaget, att Utsk. icke behagat fästa något afseende vid den t. f. K. regeringens ryktbart vordne förfarande i afseende ä det af enskild man, under iakttagande af föreskrifne stadganden, med ortens innevånare begärda möte i Gamleby, inom norra Tjust af Calmar län, lill afhandlande af ortens allmänna angelägenheter. Den t. f. regeringens uttalade begrepp om Svenska mäns medborgerliga rättigheter har härvid på ett så omisskänneligt sätt blifvit ådagalagde, att det nog synes hafva varit förtjent alt af Const.Utsk. upptagas; men dä sä icke skedt, dä en sådan inora konseljen förevar, andemening icke påkallat Utskts uppmärksamhet, såsom anledn. till någon mera djupgående framställning hos U. St., i afseende å vådan af sådana grundsatsers stamhåll inom konseljen, så ådagalägges i alla fall uti en reservation, ali Utsk. varit uti frågan hördi och alt representantens rätt att yrka 107 §:s tillämpning i följe deraf icke lärer kunna bestridas.
Ånyo föredrogos Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 170, angående räckta frågor om förändringar uti grundräntorna och sältet för deras godtgörande, indeldta räntornas och tionde-spanmålens indragning lill Slats-Verket, samt ändring uti markegångssältningarne, äfvensom dermed sammanhang egande åtgärder för Räkenskaps-verkels förenkling, och hemälde Utskotts Utlåtande, N:o 326, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 170. Härvid förekommo: Första punkten, angående väckt fråga om undanrödjande af de olikheter i beskattningen, sorn de serskilda jordnaturerna, m. m., medföra. De af Utskottet, i Utlåtandet N:o 170, meddelade och i Utlåtandet, N:o 326, vidblifna afstyrkande yttranden i denna punkt godkändes. Andra punkten, angående indeldta räntornas indragning till Statsverket, emot anvisning af motsvarande contanta Stats-anslag. Mom. litt a. Ståndet biföll detta moment af andra punkten i Utlåtandet, N:o 170, med det tillägg, som härvid blifvit gjordt i motsvarande punkt och moment af Utlåtandet, N:o 326. Mom. litt b. Utlåtandet N:o 170, med den förklaring, som vid delta Moment finnes uti Utlåtandet N:o 326, godkändes. Mom. litt c. Förslaget, enligt Utlåtandet N:o 170, med utbyte å första raden i detta af orden: enl i t Fullmagter eller Constitutorial, till dessa: i följd af Fullmagter eller Constitutorial, och med deri förändring, som Utlåtandet Piro 326, i detta moment, innehåller, godkändes.
Inom Stockholms län funnos redan 229 fartyg, af mera än 5 lästers drägt, med tillsammans 4,879 läster, hvilka idkade en sådan handel; men bedröfligt nog har erfarenheten visat, att detta antal under de två sista åren något nedsjunkit, likväl icke så mycket att icke ännu återstå en hel mängd fartyg, och flera varf äro redan färdiga att sträcka nya kölar, allenast man kunde vara förvissad, att denna industri icke längre kommer att motverkas af den tractat, som äger rum emellan Finland och Sverige. Den Finska allmogen har verkligen så stora fördelar framför den Svenska vid idkandet af denna kusthandel, att det icke är möjligt för den Svenska alt deruti täfla, äfven om icke det förhållande tages i betraktande, alt rudimaterierna finnas för bättre pris i Finland än i Sverige. Det finnes nemi. rättigheter för den Finska seglande allmogen, som icke kunna och kanske ieke böra medgifvas åt Svenska kustallmogen utan undantag, den nemi. att besegla Östersjöhafvet i bela dess vidd. Jag säger, att denna rättighet, utsträckt till Atlantiska hafvet, kanske icke bör meddelas kustallmogen i Sverige, såsom det af ålskillige önskas, emedan jag tror, att Svenska skeppsfarten derigenom på det hela skulle komma att lida; nog af, om kustfarten blifver åt vår allmoge förbehållen. Deremot inträffar nu, att Finska skeppare, eller, rättare sagdt, Finska seglande bönder, som fört norra Sveriges produeter till det södra, der lasta Svenska produeter och föra dem till Tyska hamnar. Sådant är den Svenska kustfarten förmenadt, och derigenom uppkommer för den Finska ett slags monopolium, som nedtrycker den Svenska. Detta förhållande bör, enligt min tanka, icke längre fortfara, och jag skulle för min del gerna se, att det med det aldraförsta upphörde, öfverlygad derom, att i samma stund, som man med full säkerhet får veta, att tractalen med Ryssland upphör i denna del, så komma äfven skeppsbyggerierna att med mycken fart framgå. Det finnas socknar inom Stockholms län, som redan äga den skicklighet i skeppsbyggeri, att de bygga och tackla fullfärdiga galeaser, som skulle kunna besegla verldshafvet.
Då emellertid numera, sedan Ruckman låtit den 16 September nästlidet år genom fyra i landthushållningen kunnige, trovärdige män verkställa en noggrann, på för handen varande förhållanden grundad uppskattning af boställets afkastning, ännu tydligare visade sig, att Ruckman genom den förra uppskattningen blifvit oförskyldt lidande, syntes det motionären lika billigt som rättvist, att Ruckman genom Rikets Ständers medverkan blefve beredd ersättning för den honom tillskyndade förlust, hvilken, — då antagas kunde, att boställets afkastning på sin höjd motsvarade den hyres-ersättning, Häradsskrifvare utan boställe blifvit tillförsäkrad,— från och med år 1858, då Ruckman sjelf öfvertog brukningen af sitt boställe, rätteligen borde beräknas till enahanda belopp årligen, som den af Staten antagna uppskattningssumman utgjort, eller 617 R:dr; — och har af dessa skäl motionären föreslagit, att nyssnämnde summa, eller 617 R:dr, måtte af Rikets Ständer Häradsskrifvaren Ruckman tillerkännas, att till honom årligen utgå från och med år 1858 intill dess en ny på tillförlitligare grunder byggd, behörig uppskattning af hans boställe kommer till stånd, eller han på annat sätt hugnas med den lönefyllnad, hvaraf han på ofvanberörde sätt gått i mistning. Då denna fråga, så vidt den. afser rättelse i det förhållande, som blifvit en följd af uppgifven för hög uppskattning af Häradsskrifvaren Ruckmans boställe, enligt hvad här ofvan är anfördt, utgjort föremål för Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, har Utskottet ansett sig böra meddela hvad i ärendet hos Kongl. Maj:t förekommit. Dervid hade nemligen, Kongl.
Jag tror alt den utvidgade testamentsrälten blir en uppmuntran till osedlig lefnad och föreningar utom äktenskapet, hvilket jag skulle förmoda att samhällsinrättningen bör söka alt förekomma. Man har visserligen sökt ett correctiv mot bortskänkandet af egendom, då testamentsgifvaren efterlemna!- barn, och det ej kan af sitt arf njuta föda och uppfostran, i domarens rättighet att pröfva hvad efter barnets stånd och villkor för dess underhåll kan erfordras, tili dess det sig sjelft nära kan; men förslaget i denna tiel är ej annat än ett palliativ. Möjligheten för barnet alt sig sjelft försörja blir i alla fall högst problematisk; och uppmuntran för industririddaren att söka åtkomma testamenten hos ofia sjukliga, svaga oell tilläfventyrs till förståndet förslöade personer är ingalunda nyttig. Den egentliga förändringen, som detta betänk, åsyftar, rörer visserligen slädernes innevånare, och enär betänk, blifvit af BorgareSt. bifallet, så skulle man kunna anse mindre nödigt att en ledamot af della Ständ deruti yttrar sig; men jag anser frågan vara af en för samhället vigtig beskaffenhet och har derför trot t mig icke höla underlåta att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på densamma. Hvad angår testamentsrälten för R. o. Ad:s ledamöter, så kan jag ej finna att någon förändring är deruti D c u 19 September f. m. föreslagen, och jag har således, i följd deraf, ingenting att anföra, utan anhåller om propos. till afslag, emedan jag ej tror att en återremiss skulle tjena till något. Frih. Cederström, Anders: Då detta är ett ämne, som närmast rörer BorgareSt., anhåller jag om upplysning huru betänk, der blifvit afgjordt. Undert. R i d d. Secre t. tillkännagaf, att BorgareSt. antagit håda alternativen i Utskts betänk., det ena för den händelse att förslaget ang:de lika giftooch arfsrätt af R. St. godkännes och vinner K. M:s nåd. sanction, det andra för ett motsatt förhållande. Frih.
Kuftboer od) anDre, font iDka fjöfart, utan att lata in* och utmönflra ftg å 0jömanSf)uS, förbjuDaS roiD enahanDa anfroar, font för unDerlåten uppgift till 2aperingö*€ommitte är ftaDgaDt, att begifva ftg från orten på fjörefa, förr än De Derom anmält ftg till anteckning hoS $örfamlingenS haftor, font meD* Delar Denna uppgift till voeDerböranDe djäraDSjlrifvare, butiken Det åligger vaka Deröfver, att 0jömanS*f5evillntngen roarDer fåDane perfoner för De år fjöfart af Dem iDkaS, behörigen påförD, för att uttagas vtD Deras återfomjl till orten. §. 137. dpusbonDe häfte för tjettfiebjons, odh mäfiare anfvare för ljos honom man* taisjfrtfven ©efäUS eller arbetares, jemte Deras huffrurö oöh barns utjkplber, meD rättighet att, genom afDrag å ©efällenk eller arbetarenk arbetkförtjenff, Derföre göra fig betalD. ©ttaf>anba förljållanDe ege rum, i affeenbe å ©efäll eller arbetare, font 3:ne voecfor före mantalkfrifning fran mältare afflpttat, utan att fcDermtra lata fig jFattffrifwak, Då t fliFt fall bcta(ningkki)lbigf)eten Drabbar Den Skaftare, l)Ok fyvoilfen t>an feDnaft unDer (Pattedret arbetat. £ill ©efdll eller arbetare, font efter mantalskrifning afflpttat, lerntte bakare be# wik, att utkolDerne blifroit innel)ållne; oel) bör
Disconter sålunda: att i första rummet afsåges bibehållandet af Bankens Credit och dess orubbade förmåga, att noggrannt uppfylla ingångne förbindelser; att vid så val uppsom utlåningen Bankens fördel iakttoges och dess säkerhet aldrig lemnades a sido, äfvensom att, så vidt sig härmed läte förena, näringarnes billiga anspråk .med omsorg' afsåges; i hvilket afseende förslag hvarje vecka borde upprättas Öfver de förändringar uppoch utlåningen i alla dessa grenar, sedelrörelsen och reela fonden (Cassan) undergått, hvilka förslag sedermera underställdes Fullmägtige; alt tillse göromålens orubbade och ordentliga gång inom alla Bankens Departement och Conior; till hvilken ända Inspecliouen borde fördelas emellan Directeurerne; samt att utnämna (med vissa förut omnämnde undantag) Bankens Tjensteman och tillsätta Vakt-beljeningcn. 3:o. Departements-Sty relserne. Dessa skulle beslå af: a) Cancellie-Afdelningen, hvarunder hörde Cancellie-Deparlementaloch Fiscals-Contoret. Banco-JJtskottets Betänkande N',o 74. i5 b~) Låne-Banco-Afdelningen med under sig lydande Låne-Banken, ([Guld och Silfver Pant-Conloretj) Boksluls-Conloret och Oeconomie-Contoret. c) VexelBanco-Af delningen „ hvarunder hörde Vexel-Banken, samt Gassaoch Sedel-Departementen, jemte Tumba. d) DiscontAf delningen j omfattande Banco-Disconten med dess härvarande utgreningar. Hvarje Afdelning borde bestå af Ordförande i Directionen så ofta han vore närvarande, en Directeur Äfdelningens Inspecteur, med skyldighet att specielt tillse alla derunder hörande Departement och Conior, Departementets Chef, när de lill Departementet hörande ärenden förekomma, samt åtmins one en annan Commissarie. Desse Styrelser skulle tillkomma att afgöra speciela endast
I fråga om dagaböternes beräknande har PresteStåndet, lika med Ridderskapet och Adeln, gillat Betänkandet. Hos Vällojl. BorgareStåndet: Ätt Kämnerer i allmänhet och Rådmän i alla de Städer, der ej stadgadt blifvit, att arne eller flere skola vara Litterate, befrias från allt deltagande uti ifrågavarande dagaböter, så vida de icke deltaga i något beslut, eller vidtaga någon sådan åtgärd, hvarigenom Ordföranden sättes utur tillfälle eller hindras, att antingen sjelf eller genom Rättens Betjente fullgöra hvad Rätten i afseende på Domböckernes och Protocollernes utskrifvande och 6 Lagutskottet! Betänkande n. afsändande åligger, hvarjemte BorgareSlåndet stadgat, att beräkningen af da ga bön ter för underlätet insändande af Lagfarts, Intecknings-., Äktenskapsförordsoch FörmyndareProtocoller mätte upphöra Sex veckor från den dag desse Protocoller bordt vara ljil HofRätteii insände; hvarefter den försumlige borde genom förelagd lid och yiten eller andre lagliga utvägar tillhållas, att sin pligt fullgöra. v * Ilos Ilederv. B onde Ståndet: Att Ståndet till alla delar instämde i BorgareStåndets nyss omförmäldte Beslut. Vid fråga om sammanjemkning af desse Beslut till ett helt, fortfe Riksens Högloft. Ständer filina, att dg alla fyra RiksS tåliden önskat inskränkning i den, enligt nu gällande Lag obegränsade tiden för dagahöters beräknande i de fall, hvarom nu är fråga; men två Ständ stannat emot två i frågan om bestämmandet af denna inskränktare beräkning, utgör den meningen pluralitet, som minst förkortat tiden, enär de arne RiksStånd, som ytterligare velat inskränka den, i och med detsamma naturligtvis bifallit den mindre inskränkningen; och torde således RiksStåndens beslut i fråga om tiden för ifråggställde dagaböters beräknande vara, att detta beräknande bör upphöra sedan tre månader förflutit från den dag Protocollerne bordt varsi till HofRätlen insände, LogUtskottets Bttånkanden.
Sorn Constitutions-Utskottet, i anseende till myckenheten af göromål inom Utskottet, funnit nödigt att, utom den personal, som i Utskottets Memorial N:o 6 omförmäles, ytterligare, ehuru blott tills vidare, antaga extraordinarie Canzlibetjening, får Utskottet vördsamt anhålla, att till Utskottets disposition må ställas arvoden för 2:ne extraordinarie Canzlister, att beräknas och utgå från och med den 1 innevarande månad och så länge bemälde 2:ne extraordinarie Canzlister för tienstgöringen hos Utskottet finnas behöflige. Slockholm den 27 Mars 1840. Ank. till Exp. Utsk. den 13 April, kl. 1 e. m. Memorial till Rikets Ständer„ med uppgift å de af samtliga Riks-Slånden godkända Grundlagsändringsförslag. Sedan nu mera, enligt Constitutions-Utskottet tillhandakomna Protocolls-Utdrag för den 22 och 26 Februari, 26, 27 och 28 Mars samt den 1 och 4 innevarande månad, samtlige Riks-Stånden fattat deras beslut öfver de från 1834 och 1835 årens till nu pågående Riksdag hänskjutna och hvilande Förslag lill Grundlagsändringar, får, i likhet med hvad vid föregående Riksmöten iakttagits, Utskottet härjemte vördsamligen öfverlemna en uppgift å dem af berörde Förslag, som nu blifvit af alla fyra RiksStånden godkände; varande denna uppgift inrättad efter enahanda ordningsföljd, sorn den med Utskottets Memorial N:o 5 förut insända, hvilken omfattade i ett helt de lill afgörande beredda Förslagen.
Stats, och Banco,Utskottens Memorial med Project till Instruction för Riksens Ständers Revisorer öfwer Stats-, Bancooch Niksgälds-Werken, Mars H42. 1047. iizx. Statsoch Bewillnings - Utskottens Betänkande i anledning af yrkad rättelse i skyldigheten för Stockholm, Götheborg och Gefle att med wexlar pä Hamburger Banco clarera Sjötullen för utrikes gäende waror Dec. isig. 8l5- — Memorial i anledning af Allmänna BcswärS och Oeconomic-Utffottets Betänkande, angäende Professor Dravoiitt4ät8 förslag till minnande af en nödig och mera allmän Läkarewärd i Riket, med utlätande öfwer den dcl affrägan, som rörcr anskaffandet af de till ändamälets minnande erforderlige medel, Mars 1360. Stats-Wevket, General Tableau öfwer dest tillständ, Aug. loL8. — Stats-Utstottets Betänkande om dess tillständ, förwaltning och behof, Nom n?Z. Ian. 66. 90. 9;. 122. Ltjcrnelä, 8av,uel, yttranden, Aug. 14x6. Sept. ic>oXIX. (vet. 460!. N0k>. Dec. Ltjeinswckt, Friherre silfri Ousditf. yttranden, Masi n. 89. LyL-i-n-toät, Friherre I.-ir» Vilholm, yttranden, Iun. 45». - Stipendier afAdeliga Cadctt-^cholans fond angående, Jun. 822. 8'4. underdånig strifwelse derom till Konungen, Ju». 894. Kongl. Maj:tS nädiga sivar derä, Aug. 827. Voit Stdclccnströw, Salomon, yttranden, Jul. IZ). 748. Stockholms Län, angäende Landshöfdinge-löncn derstädes Sept. 1021.
Innan de, i afseende pä räntegifwares och räntetagares ömfesidiga rättigheter och skyldigheter, serdeles wigtiga frågor om tiden och ordningen för markegangsprisens bestämmande och förändradt sätt för räncepcrfedlarnes utgöraiwe, jemte flere med grundffatkernes crläggande gemenskap ägande äiniten, hwilka föranledt serskilda af Kongl. Maj;t och Rikets Ständer wid föregående Riksmöten framställda förslag, hunnit till siurligt afgörande hos Kongl. Maj:t förekomma, emottog Kongl. Maj:t en af Rikets Ständer wid sistförflutna Riksdag aflaten ffrifwelfe, innefattande anhållan att, sedan wederbörande blifwit hörde om och i hwad man hinder för markegängssättningens framflyttande kunna möta, Nådigt förstag i ämnet mätte till Rikets Ständer warda framstäldr. I anledning häraf hafwa ej mindre samtlige Läns-Styrelserne, än deputerade för markegangsfättningen lemuats tillfälle att, i fräga om lämpligaste tiden för de arliga markegängs-taxornes upprättande, sig yttra, hwarefter Kammar-kollegium och Stats-kontoret betänkanden i ämnet afgifwit; Och will Kongl. Maj:t, sa snart lämpligen ske kan, alla förenämnde frågor till ytterligare pröfning företaga och derwid befluta angående det förstag rörande markegangsfättningen m. m., som kommer att Rikets Ständer meddelas. För astadkommande af en ändamålsenlig och med de skattdragandes fördel öfwerensstämmande reglering af dagswerksffyldigheten till sadane kungsgårdar och kronolägenheter, hwilka äro såsom boställen m. m. ät embetsoch tjcnstenrän anstagne eller till allmänna inrättningar upplätne, hafwa, till följd af Rikets Ständers framställning i detta ämne, undersökningar blifwit genom wederbörande Läns-Styrelser anställde. Da likwäl fragan härigenom icke i alla delar blifwit sa utredd, att den kunnat af Kongl.
Undervisningen vid den af statsmedel bekostade mejeriskolan har synts delegerade vara på ett tillfredsställande sätt ordnad, hvarjemte egendomens inventarie-kreatur, synnerligen mjölkboskapen, derafstörre delen består af Ayrshire-djur, befunnits uti utmärkt godt skick. Vidare hafva delegerade inhemtat, att den vid Institutet anlagda fabrik för tillverkning af åkerbruksredskap, hvilken under år 1859, enligt räkenskapen, ådragit Institutet en förlust af 3,800 R:dr 79 öre, numera blifvit betydligt inskränkt och ytterligare kommer att inskränkas till de för egendomens eget behof nödiga arbeten. Slutligen hafva delegerade, som, under deras besök vid Ultuna, med tillfredsställelse afhört derstädes förrättad årsexamen med 28 ifrån Institutet denna höst afgående elever, tillika underrättat sig om den vid Institutet af Staten bekostade agrikulturkeraiska försöksanstalten; och har den plan för försökens anställande, sorn af anstaltens nitiske föreståndare, läraren i agrikultur-kemi, Magister Bergstrand blifvit uppgjord och som, på ett för sådant ändamål upplåtet experimentalfält, af honom fullföljes, synts delegerade serdeles tillfredsställande och förtjent af upmärksamhet. - 166 Anslaget för Trädgårdsföreningens elevskola. Redogörelsen för berörda anslag har utan anmärkning blifvit granskad i Kongl Kammar-rätten. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. Uppbörd: Statsanslag , 4,000: Balans till år 1860: Balans från år 1838: För elevernas underhåll och undervisning m. m 4,300: 82; Summa 4,553: 90- Revisorerne hafva icke funnit något att härvid erinra. Skiften och afvittringar. Genom Kongl, brefvet den 20 Augusti 1858 är förordnadt, att det för ofva»' nämnda ändamål beviljade anslag, 63,000 R:dr, sammanlagdt med det årliga belopp ^ 57,000 R:dr, sorn Rikets Ständer vid 1856—1858 årens riksdag, till afvittringsarbetets påskyndande, för nästpåföljde statsregleringsperiod ställt till Kongl.