Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den som godkänner Utskottets, af tre Stånd gillade förslag, att Talgljus åsältes införsels-tull af 4 öre skålpundet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej; bestämmes, i enlighet med Bonde-ståndets beslut, införsels-afgiften för Talgljus tili 5 öre skålpundet. Denna votering har utfallit med 100 Ja emot 19 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Den som anser, att införsels-tullen å Palmilinljus bör, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, bestämmas till 5 öre skålpundet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, jemlikt Bonde-ståndets beslut, införsels-tullen å Palmitinljus att utgå med 6 öre skålpundet, Som denna votering utfallit med 108 Ja emot 9 Nej, så hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. 43:dje omröstningen. (48 prop.). Den som vill, att införsels-tullen å Stearinoch Margarinljus skall, i öfverensstämmelse med Utskottets, af tre Stånd godkända förslag, fastställas till 8 öre skålpundet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes, i enlighet med Bonde-ståndets beslut, denna afgift till 10 öre skålpundet. Voteringen har utfallit med 1Q8 Ja emot 9 Nej; och hafva Rikets Ständer sålunda beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. 44:de omröstningen. (49 prop.). Den som bifaller att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, Metaller. tullfrihet må ega rum vid införsel af Metaller, sammansätta} ”andra slag, oarbetade, Latun och Trådband derunder inbegripne”, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, fastställes, enligt Bonde-ståndets beslut, för denna artikel en införsels—afgift af 2 R:dr per centner. Enär denna votering utfallit med 85 Ja och 34 Nej; hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen.
göken, svanen och måsen samt förträfflig, — gör god effekt i vissa höststämningar, Bland har i en hast fått två hela strofer färomedelbart roffåglarne för att främsta rummet att erinra oss lärkau, nämna man kan till som orm vraken och Då t ä n k e r j a g p å d i g, o T h e o d o r! och granen. lika strof:) poemböcker ett råd, som jag försäkrar är förtjänt att tahufvudsakligeu (Där förgätträden välja vi föreeken, i också skulle försvinna ur herrar kritikers reendast ett borde nog kunna den, vinden och kinden. nog och har däratt osökt rimma både på linS k a l l tallen förekomma så får hon gå under allt möjligt som försiggår i naturen — i den ter i nästa göras stycke syrener, konvaljer och Blåklint här stilen När Och Och Och sig in man få in ett oftare än som sker, men erbjuder med ungefär: Kan lämpar reseda, sippor, trädesvis Den eller gardiner. blommor ni skall se, att ni besparar er mången stund till förtjänsten » sila » pränt », så skämmer det inte versen. vid rimmandet. på er kallelse. dock hinden det mest poetiska böra och däruppå någonting i » sirlig så ofantligt enkel och lätt lärd, men följ den, af missmod och tvifvel ett mycket bra ord i poesi, Dagrar eke ». » pergament » därpå j a g användes af riktiga poeter, som ge ut ter » » Däfven » det nog vara ganska motigt, innan man gång, t. likaså hjärnvindlarne och kännas, om det ville bli poesi af. i — eller nå- 1893 långt borta. Och låt » vän », som vore då kan man säga ungefär så här: Puts-askar. Silfcerputs. Ima. skinn, 1 linnelapp, 1 silfvertvål. Messingspuls. I Innehåll: 1 par handskar, 1 messingsborste, 1 ask Siden-näsduk. Skoputs. Innehåll: 1 blankgult. Edy. Edy. storlek m a n behagar. P å e t t 12 c m. e n
Stadgan föreslår ett utbyte af prygelstraffet i de flesta fall mot vatten och bröd eller mörk arrest, och att det endast är undantagsvis som prygelstraffet får användas. Denne stadga torde vara att förvänta med det snaraste. Hvad omarbetningen af krigslagarne i sin helhet beträffar, så är ett förslag till nya sådana lagar upgjordt, men jag tror att det kommer att möta nära nog oöfverstigliga svårigheter att utarbeta krigslagar innan den civila brottmålslagen i sin helhet blifvit fullbordad, och det system för straffbestämmelser, som der skall göra sig gällande, blir bestämdt. Annars skulle man möjligen, om krigslagens utarbetande föreginge, komma att der uptaga straffbestämmelser, som icke stöde i harmoni med den civila lagens straffbestämmelser, och då finge man ånyo omarbeta krigsartiklarne. Här har yttrats att förslag till krigslagarnes ändring i sin helhet blifvit öfverlemnadt till KrigsHofRättens granskning; det tror jag är ett misstag, emedan Utsk. uplyser att detta förslag tills vidare är hvilande. Hr Stjernsvärd: Jag har ansett mig af åtskilliga yttranden upmanad att ånyo begära ordet. Hr Montgommerie har velat rättfärdiga - Den 14 Oktober. 81 färdiga såsom motiv för Utsk:s afslag å fortsättande af militär-författnings-samlingen att Riksdagsmannen Dahlgren skulle hafva väckt en motion som afsåg förhållandet mellan rotehållare och soldater. Deri har Hr Montgommerie begått ett misstag, ty denna motion går ut på helt annat, och föreskrifterne ang:de rotehållare och soldater är ett arbete som för flere år sedan blef fulländadt. Hr Montgommerie har äfven såsom skäl för uteblifvande af alla stadganden ang:de militär-författnings-samiingens fortsatta utgifning anfört att en sådan påminnelse verkligen förefinnes i K. M:s Nåd. Bref den 11 Dec. 1849, hvari KrigsColl.m anbefalles att vid tillfälle föranstalta om arbetets fortsatta utgifvande. Det är 7 år sedan denna påminnelse gafs utan att KrigsColhm ännu ställt sig den till efterrättelse.
Jag anser det fördenskull rätt att icke Utsk. Ben 7 Oktober e. ni. 145 Utsk. föreslagit några straffbestämmelser i detta hänseende, och jag tror, alt om R. St:r, på Gr. Lagerbjelkes tillstyrkan, skulle besluta några dylika bestämmelser i denna §, skulle det icke leda till något annat resultat, än att R. o. Ad. blefve ensam om denna tanke, och de öfriga Ståndens beslut korame i alla fall att öfverrösta Adelns. Då det således icke skulle leda till annat, än att ytterligare försvåra Ständernas definitiva beslut i frågan, och då det för öfrigt icke är någon nödvändighet att fatta beslut på grund af en förutsättning om hvad som möjligen han komma att hända, täger jag mig friheten yrka bifall lill Utsk:s förslag. Frih. Raab, Adam Christian: Frågan torde få betraktas först ur den synpunkt, hvarur Hr Printzensköld sett henne, och sedermera skall jag vända mig till Gr. Lagerbjelke. Hr Printzensköld vill bortkasta 3:dje mom. derföre, att det tillkommit under en fanatisk ifver för nykterhetens sak, och derföre, att det innehåller ett lagbud, hvartill man i Sverige aldrig förut haft något motstycke. Jag ber, med anledn. af detta yttrande, att fä erinra Hr Printzensköld om 1851 års författn., der ett stadgande finnes, som är i fullkomlig öfverensstämmelse med det ifrågavar:de och hvilket Hr Printzensköld ofta hört uprepas här på detta rum, man då aldrig ansett fanatiskt. Jag ber Hr Printzensköld lägga marke lill, att då bränvin föres sjöledes från skärgården, skall tullbevis åtfölja varan, utan att något tillverkningsbevis deröfver afgifves. Om Hr Printzensköld behagade jemföra dessa föreskrifter med dem, som Utsk. föreslagit, så finner lian, att de äro med hvarandra alldeles öfverensstämmande, ehuru de äro upställda i en något omvänd ordning. Jag hoppas således, att Hr Printzensköld finner, att de skäl, han anfört för monias ogillande, hafva förfallit. Hvad åter beträffar Gr.
Uppsättning af ett mindre laboratorium på experimentalfältet 1,500 Summa 4,500 R:dr, hvartill komme kostnaderne för vissa förändringar af inredningen i nuvarande byggnader, äfvensom åtskilliga nybyggnader, hvartill Akademiens egna disponibla medel ej lemnade tillgång; varande i ett under den 10 i denna månad af Akademien afgifvet ytterligare memorial följande specifikation härå aflemnad, nemligen: l:o Förändring till en del af inredningen uti stora byggningen, för att bereda boningsrum åt Föreståndaren samt tillfälle för Agrikultur-kemisten att erhålla nödiga rum och lokal för ofvan omlörmälda mindre laboratorium 4,000 R:dr; 2:o Aptering af den nuvarande Inspektorsbyggningen lill bostad för Rättaren, Ladugårds-skötaren och det öfriga ständiga arbetsfolket 2,500 , 3:o Uppförande af en ny ladugårdsbyggnad, beräknad att lemna rum för minst tjugu boskapskreatur, ett mindre antal får och några svin, samt alt vara försedd med inrättning för fodrets ångkokning, äfvensom af en mindre logbyggoad fördelad i en mängd särskilda afdelningar; upp - taget i ett för allt, då gammalt virke jemväl beräknas, till 16,000 4:o Uppförandet af en särskild, mindre byggnad, dels för att ersätta det torkrum för vexter och frön, som hittills lätt för trädgårdens räkning begagnas å vinden i den stora byggning, som komme att till bostad åt två familjer upplåtas, dels ock för alt bereda tillgäng på en för åtskilliga trädgårdsalster förvarande nödig, tillförene ofta saknad mindre iskällare, samt på ett rum för vexters inpackning 2,300 „ 5:0 Inredning af det nuvarande fårhuset, hvilket såsom sådant blefve öfverflödigt, till stall för hästar och de för jordbruket erforderliga oxar 1,500 , 6:o
Det fordna öfverflödet. är förvandlat lill penningenöd. Svårigheten att erhålla stående lån emot små inteckningar, om de ock äro aldrig sfi säkra, är nu större än någonsin. Lånefonden är också nu otillräcklig, och lånesökande få nu vänta 8 å 9 månader, och om ytterligare indragning skall ske, blir väntetiden öfver ett är, sedan handlingarne blifva godkända, innan lånen kunna utfalla. Derföre hafva också en större eller mindre tillökning uti denna fond vid denna riksdag blifvit begärd af flere motionärer inom BondeStit, hvars ledamöter af dessa lån hafva den största nyttan. Men i stället att gå dessa önskningar till mötes och i någon man afhjelpa ett högt uttaladt behof, har Ut.skit tvärt deremot tillstyrkt. en ytterligare förminskning på V2 mill. i iandt-fonden och */8 mill. i stads-fonden intill nästa riksdag. Detta synes mig vara obilligt, att ej säga orättvist, särdeles emot det stora antalet af mindre jordegare, lör hvilka så beskaffade lån medföra en verklig fördel. Ty genom denna utväg kunna många små upsäghara skulder förvandlas till amorteringslån; — mången bror dermed utlösa syskon ur en liten ärfd jordlott; — och jordbruket pä mångå små hemmansdelar förbättras. Men dessa lån blifva aldrig så stora, att dermed kan, såsom det sker med flere andra, spekuleras på ytterligare hemmansköp. Mig förekommer det ock förmånligare för riket, att Svenska hemman pantförskrifvas för lån i Svenska Banken, än att de genom hypotheks-löreningarne medelbarligen sättas i pant hos utländska kapitalister, hvilka derigenom suga till sig afkastningen af den Svenska jorden. Den stora olägenheten för RiksBanken att bibehålla denna lånerörelse skall ligga deruti, alt dess kapitaler, som böra vara rörliga, härigenom fastlåsas uti 21V2 år. Men Bankens grundfond skall ju utgöra 15 mill. rdr. Och någon mera betryggad egendom i vårt land kan väl icke finnas, än dessa lånedokumenter, för hvilka en osviklig säkerhet är grundad på första inteckning i Svenska jorden till endast hälften af dess låga taxeringsvärde.
Vid innevarande riksmöte hafva i ofvanomförmälda hänseende motioner blifvit väckta inom Vällofliga Borgare-Ståndet: af Herr Gahn, //., (motionen N:o 131) som, under anförande att den med afseende å tiden oinskränkta rätt till mulbete, 5 § i Stängsel-förordningen medgifver å olika egare tillhörig angränsande skog, utmark eller beteshage, emellan hvilka hägnad ej finnes uppförd, visat sig för skogen förderflig, ithy att kreaturen, då de tidigt på våren utsläppas, förtära de späda skogsplantorna och ungskogens saftiga toppskott, yrkat inskränkning i denna rätt samt att bestämmandet af den tid, hvarunder densamma må ega rum, med hänsyn till orternas olika beskaffenhet, måtte åt Landstingen uppdragas, samt att i enlighet härmed 5 § 2 momentet i Samm ani. Lagtami Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o i. 3 Stängsel-förordningen måtte erhålla följande förändrade lydelse: »Finnes emellan egor, som nu sagde äro, ej stängsel, då skall, så länge det förhållandet fortfar, den ohägnade marken anses vara till gemensamt mulbete upplåten under den tid af äret, som af Landstinget för hvarje ort bestämmes, der ej annorlunda aftaldt är; samt inom Hedervärda Bonde-Ståndet: af Nils Svensson och Ola Olsson från Blekinge län (motionen N:o 09), hvilka, med framhållande af obilligheten deraf, att delegare i by, som fått sina egor utmed allmän väg förlagda, måste ensamme hålla stängsel utefter vägen, föreslagit ett tillägg i författningen af innehåll, att byamän skulle åligga efter hemmantal deltaga i stängsel vid allmänna vägar såsom lands-, häradsoch sockneväg, utan afseende å om de sjelfve egde derintill gränsande egor: af G.
Utdrag af Protokollet, hällit hos Bonde - Ständer den 8 Julik 1M9. S. D. Högloft. Ridderffapet och Adeln har wäl, genom Protokolls-Utdrag den 29 Junit, begärt Bonde Ståndets deltagande i underdånig anhällan hos Kongl Majbom förhöjning i Krorroffjuts-legan och truppers aflöning under täg, samt om widtagande af ätssillige anstalter til förekommande af mistbruk och underslef wid Kronostjutser; men som Kongl. Majit genom Nådig Förordning af den 28 stsiledne Junii, eller sedan Ridderskapets och Adelns Beslut wrdtogs, redan i detta ämne gätt Ständerncs önskningar M mötes, fann Bonde-Ständer nägon widare ätgärd i afseende härpä icke äga rum; hwaremot Ständer enhälligt beflöt, at med Ridderffapet och Adeln förena stg i underdänig anhällan om widtagande af den författning, at hemman af hwad natur som häldst, hwilka kunna anses wara päsatte et större hemmantal än ds af jord innehafwa, enligt den refning och skattläggning som i behörig ordning bör ske, kunna, efter föregängen ansökan hos Kongl. Majit, och med Dest höga bifall, undergä behörig förmedling. Härom skulle Protokolls Utdrag de öfrige respeetive Ständen meddelas. Ut supra. Lx krotocollo 8. L. IräZLräk. Utdrag . 413 Den 26 Julik. Utdrag af Protokollet, hällit hos Bonde Ständet den 8 Julli 1309. S. DWid äterföretagande afHerrStatsRädet och Commendeuren Friherre ^äierbetU8 i Constitutionö - Utffottet wäkta fräga om ofrälse Bruks - och Jordägande
För att ett sådant bevis skulle kunna föras om Naturen, måste den således sjelf synas vara utan all inre sjelfständighets-princip, det vill säga utan eget lif. Är den åter sjelf blott död mekanism, så måste så mycket säkrare, den sjelfständiga, verkande kraften ligga utom den, och vara den första orsaken till alla de synbara verkningarna. – Så såg beviset ut för en Guds existents. Följakteligen, ehuru Naturen i sina enskildta alster visade åtskilliga symptomer både af lif och förnuft, så kunde den likväl i det hela ej en gång jemnföras med ett oskäligt djur, utan kom närmast i förträfflighet intill en ofatt, liflös klump: – och det allt till Guds ära. Nu var likväl denna klump både af ofantlig storlek, och äfven på det sinnrikaste sätt inrättad: det förra var naturligtvis tecken till verkmästarens magt, det sednare till hans vishet. Man kunde gå än längre, ju nogare kunskap man hade om denna ofantliga storlek, och denna sinnrika inrättning, ju mägtigare och visare, ju större skulle Gud blifva för begreppet. För att höja detta begrepp, så ansågs derföre nödigt att i allmänna undervisnings-böcker i Religionen anföra åtskilligt ur Astronomien om Sol-systemernas inrättning och himla-kropparnas storhet, ur Physiken om de tre Naturens riken med deras under, vidare åtskilligt om menniskokroppens förunderliga byggnad m. m. – I en ibland de berömdaste Christeliga Läroböcker, och som äfven nu står att få i svensk drägt, finner man allt detta omrördt. Der, heter det vidare: ”hur mägtig Gud ”är, se vi ibland annat deraf, att han gif”ver så många millioner menniskor och djur ”deras uppehälle. Endast i Sverige lefva un”gefärligen tre millioner menniskor och på ”hela jordklotet ungefärligen tusende millio”ner m. m. Om man nu betänker, huru outsäg”ligt mycket fordras till deras föda och mät”tande, så måste man häpna öfver Guds magt”. Hvilken mägtig Gud! eller rättare: hvilka begrepp!! Kan man genom någon stegring i begrepp ifrån det ändeliga komma till det oändeliga?
Att således den värda Ledamoten sjelf icke redigt bedömt den krets, inom hvilken han vid denna Riksdag har att handla, synes vara påtagligt, då han kan uppgifva, såsom föremål för Ständernas särskilta beslut, hvad Grundlagarne bestämt. Den 12 Ja 11 uarii. 3:o ”Att det öfverskott af omkring ”1,000,000, Bevillningen uppgifvits hafva "lemnat, återfaller tungt på den skattdragande, och lemnar icke obetydliga anled"ningar till mindre omtanka med Stats"medlen och lättgjorda beräkningar på öka”de anslag.” Om detta öfverskott, som förhållandet är, liärflutit från de tillökade inkomster genom Tullen, nedsatta Tullafgifter mediört, synes det svårt att förklara uppgiften, att detta öfverskott återfallit tungt på den skattdragande. Det är egentligen på Tullförsnillaren och Lurendrejaren, som detta förhållande tungt återfallit, i det deras yrke icke mera blifvit så gynnande, som under det mera prohibitiva systemet. Att öfverskolten lemnat icke obetydliga anledningar till mindre omtanka med Statsmedlen, och lättgjorda beräkningar på ökade anslag, innebär en insimulation, otillbörlig för en Riksdagsman , sorn kariner den krets Lagen fördess handlingar bestämt, och innefattar en motsägelse i det, om mindre omtanka med Statsmedlen mot Styrelsen kunde anmärkas, öfverskottet naturligtvis icke funnits. Herr Hjerta yrkar: ”att vid alla ”Riksdagar nu och framdeles Rikets Stän”der böra inom utgången af den 3:cJ je Riks”dagsmånaden hafva infordrat StaisU-tskot - 3s8 Den 12 Januarii. ”tets vigtiga betänkande öfver inkomst-beräkningen, och de på RiksStaten grunda”de utgifterne.” I händelse Herr Hjerta icke anser Grundlagens stadgande i detta afseende tillfyllestgörande, finnes den form bestämd, under hvilken han kan bereda rättelse i 81 §. RegeringsFormen.
St:r godkänt de af StatsUtskottet, i anled ning af skiljaktiga beslut inom RiksStånden, till omröstning af Förstärkt Stats-Utskott föreslagne VoteringsProposilioner, i Memorialet N:o 3i4 rörande utskylders utgörande till Staden Nyköping för Landsliöfdinge-Residence Huset derstädes, samt i Memorialet N:o 328, ang:de de serskildta tillgångar som erfordras, då RiksMarkegångspriset på den under lönerne inberäknade Spannemål öfverstiger 6 R:dr B:co Tunnan; så har Förstärkta StatsUtskottet, vid sammanträde denna dag, verkställt omröstning öfver berörde Propositioner, nemligen: 1:0 Den som bifaller StatsUtskottets Förslag, att, i händelse Nyköpings Stad förmenar sig äga en i För - Betänkanden, N:o 33o. 35 fattningarne grundad rätt till ersättning af de utaf Fastigheter i Städerne utgående StadsTJtskylder för LandshöfdingeResidence-Huset i nämnde Stad eller Kronans deltagande deruti för framliden, Staden må Jernnäs öppet att i vederbörlig ordning göra sina anspråk gällande, samt, derest samma anspråk pröfvas giltige, de erforderlige medlen af RiksgäldsContoiret utbekomma, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; så kommer att genom särskild votering utrönas, huruvida Staden Nyköping må anses äga ovilkorlig rätt till ersättning, för ifrågavarande Utskylder från år 1815 till år 1824 samt huru en sådan ersättning skall utgå. Voteringen utföll med 55 Ja och G4 Nej-, och som Nej vann, blef alltså Andra Voteringen.• Den som anser, att Staden Nyköping, på grund af K. M:ts Nåd. Skrifvelser till Konungens Bef:hde af den 26 Maji 1818 och den 12 September 1822 äger rätt att ifrån år i8i5 till år 1824 af Kronan uppbära de StadsUtskylder, som, i enlighet med Högstberörde Nåd.
Föredrogs ånyo och b i föl los LagUtsk:s nedannämnde den 5 och 12 dennes på hordet lagde Betänk:n: N:0 55, i anledn. af väckt motion, ang:de utfärdandet af en författning i afs:de på tjenstförrättande Pastors i praebende-pastorat bon ingsort ; N:o 56, i anledn. af väckte motioner om bestämmande af visst afstånd från kyrka, hvarpå hus upföras må; samt N:o 57, i anledn. af väckt motion om förbud för FolkskoleLärare och Klockare att föra andras talan inför rätta. Föredrogos ånyo och biföl lös LagUtsk:s den 9 och 12 dennes på bordet lagde Betanien: N:o 58, i anledn. af väckt motion om utfärdande af en förklaring huruvida 3 § 2 Kap. GiftermålsBalken fortfarande gäller då fråga är örn jäf emot vittnen; och N:o 59, i anledn. af väckte motioner om ändring af 32 § i Kyrkolagens 24 Kap. Föredrogs Gr. Sparres, Erik, den 12 dennes på bordet lagda förslag att Borgareoch BondeSt:n måtte inbjudas att instämma i R. o. Ad:ns beslut att bifalla LagUtskts Utlåt. N:o 53, i anledn. af återremiss utaf Utslcs Belänk. N:o 42 öfver K. M:s Nåd. Propos., ang:de ogift qvinnas rätt att vid viss ålder vara myndig. Hr Cederschiöld, Gustaf: Jag har ofta inom detta Stånd hört klagas öfver, huru olämpligt det i allmänhet vore att göra inbjudningar, och att sådana aldrig borde ega rum, utan när något nytt förhållande, hvarom de öfriga Stånden icke egde kännedom, tillkommit. Detta är nu icke fallet; ty inga för de öfriga Stånden okända omständigheter hafva med afs:de på denna fråga blifvit updagade. Hvad beträffar de Stånd som skulle inbjudas, så hafva de redan 2:ne gånger fattat samma beslut ang:de denna fråga och då anser jag det vara en förolämpning att lill dem aflåta en inbjudning.
Jemte det jag i allo biträder livad Hr von Hartmansdorff nu yttrat, anhåller jag att vid den blifvande återremissen få tillägga, alt då behofvet icke fordrar en ökad inkomst genom chartse-sig nfgiflen, är det så mycket olämpligare att förhöja chartao på grefve-, friherreoch adelsdiplomer, som våra grundlagar erkänna och stadga dessa värdigheter såsom belöningar för förtjenster; hvadan en sådan beskattning skulle kunna gifva anledn. att betrakta förtjensten såsom en luxartikel i vårt land, hvilket jag dock hoppas icke skall blifva förhållandet. Hr Lefren, Joli. Pehr: Äfven jag anhåller om återremiss och stödjer denna min anhållan på samma grunder som de värde ledamöter, hvilka talat för ålerremiss, redan anfört; samt vill blott tillägga, alt jag finnér Utsk:s förfarande högst ensidigt och felaktigt, i strid med de bevillningsgrundsatser, som uti landet böra äga rum. Hr von Rosen, Georg: Också jag förenar mig med dem, som yttrat sig mot en förhöjd charlae-sig.afgift för fullmakt på innehafvaode tjenster. Allmänna opinionen har redan tydligt uttalat sig mot accorder. Vi skola akta oss att gå till samma mål på en annan väg. Förhållandet blir nemi. i så måtto sämre för tjenstemannen, då han köper tjensten genom charta3-sig.afgiften, än då han erlägger summan i accord, att han i sednare fallet någon gång kunde få accordssumman tillbaka, då deremot den maculerade chartan hvarken kan eller får säljas. Då Bevilln.Utsk. ökat chartae-sig.afgiften, har Utsk. således blott ökat orättvisan. Af denna anledn. anhåller jag om ålerremiss af betänkandet. Hr von Hartmansdorff: Den af [Jr Rosenblad gjor - Den 27 Januari f. m. 4*9 da anmärkn:n erinrar mig örn en annan, sorn äfven torde påkalla återremiss.
Denna begäran understöddes ock af Rikets Ständer, på sätt deras derom den if Julli 1815 till Kongl, Majrt aflåtne underdåniga Skrifvelse innehåller. I sammanhang med den understödde motionen om lindring titi Båtsmans-Indelningen för Blekimge, anbölloStänderne att , rörande ej mindre Båtsmans - Indelningen och Roteringen i denna Provins än Rusthålls-Indelningen saint Soldateoch Båtsmans . Indelningen och Roteringen i de öfrigé Stats-Vtskottets Betänkandeti. Bikets Provincer, måtte intill nästa lagtima Biksdag derefter behörig undersökning anställas, dä Konung och Ständer kunde blifva i tillfälle att sig yttra i ett sammanhang omf och hvad jemkningar härutinnan finnas nödiga. Ehuru ej sedan Lagtima Biksdag inträffat och alltså ej undersökningen, derom Kongl. Maj:t längesedan utfärdat Nådig befallning, allmänneligen är fulländad, hafva Blekinge Fullmägtige, vid nu påstående Biksdag, hos Kongl. Majit och Bikets Ständer åter förnyat Provinsens anhållan om lindring uti Båtsmans-Indel» ningen efter af dem uppgifne grunder, utan afbidan af den Allmänna Begleringen härom.