Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är väl han, som gifvit er en smula lif. Men se huru ni lyser upp! Ni är stolt LOUISE. Ja förr. Då voro vi mycket tillsammans. Han var hemma om somrarne, och när han var borta, skref han ofta. ALLAND. Men nu? LOUISE. Nu är han gift. 27 - ALLAND leende. Ja, det förstör alltid en menniska. LOUISE. Så menade jag inte. ALLAND. Berätta mig någonting om er sjelf. LOUISE. Men så är det i alla fall Det fins nästan ingenting att berätta. ALLAND. ja, egentligen har ni väl aldrig lefvat? LOUISE. Alltid finnes det väl något fastän Hvad skall man eljes kalla det? ALLAND. Att vegetera. Tar hennes hand. Sårar jag er? LOUISE. Nej, men det käns som om ni hade rätt. ALLAND. ett barn ett förskrämdt barn. Stackare. Ni har ett uttryck ibland som LOUISE lägger handen öfver ögonen. 28 - ALLAND. Är det icke så? Och ni är skygg och misstrogen. Lifvet har varit hårdt och elakt mot er. LUOISE. Inte mot er. ALLAND. Berätta mig då något. LOUISE. Jag kan inte. ALLAND ser på hennes klädning. i Paris? Ni bär sorgdrägt och hvarför är ni här LOUISE. säga. Jag är född i en svensk småstad. Min far dog när jag var sjutton år. Jag har inte Jag skall berätta er allt hvad det fins att flere syskon än min bror, en syster och så min fosterbror, Viggo, som ni känner. För ett par år sedan blef min syster sinnessjuk. Vi ville det var så förfärligt, det slet ut oss alldeles. gerna ha henne hos oss, mamma och jag. Men Så blef mamma sjuk; jag kunde inte sköta dem derefter dog mamma. Min läkare sade, att jag borde resa och förströ mig. Jag har alltid hyst intresse för konst och jag ville hellre resa hit än till Konstantinopel. båda, så måste min syster på dårhuset, och strax 29 - ALLAND småleende. harems-staden? Konstantinopel! Hade ni ämnat er dit? Till LOUISE. Karl reste ju dit ALLAND.
* De kara solstralarne blandade mig pinsamt, skriker hon,: och det komma de att gOra tills jag far skada den himmelska solen .. Stor var gladjen i henimet, da modem dit aterförde sin dotter med räddad synförmllga. Sedan Christine uagot hemtat sig, började hon p8 nytt sin afbrutna verksamhet, och blef nu åter medelpunkten. kring hvilken alla syskonen samlade sig, bade för undervisning och ledning i deras gemensamma lekar. Tidtals HtervXnde dock blindheten, hvilkct var en svar pröfniug för den stackars sjuka. Om en s a a n tid berättar hon, att de yngsta syskonen upprepade ganger Iaste för henne psalmer och kapitel ur Bibeln. tills hon kunde dem utantill. Christine IXr af oss !. plllgade de da utropa, helt stolta och hel&amp;na. : Pr 1862 fördes Christine till Bmel, der man hoppades att hon skulle f&amp; nya krafter af den sköna luften i Schweiz. Tyvärr blef detta hopp on1 intet, ty. val konimen dit. insjuknade hon hPftigt, och d i den tilllalliga sjukdomen Xndtligen blef hud, aterstodo dock sa mSnga andra krxmpor, att hon aldrig mer njöt ett ögonblicks helsa! Xu var det förbi med hennes söndagsskola och hela hennes kikleksverksamhet, till och med allt handarbete var henne omöjligt: trött och matt måste hon fran den tiden lagga hiinderna i kors. Hon förmadde dock fortsatta med syskonens underr,isning: bröderna fingo af henne lektioner i engelska och franska spriken samt i historien. Xär hon var för sjuk att stiga upp. kommo Iärjungarne till hennes bädd med sina böcker; var vadret vackert, buro de henne ned i - 37 trädg5rden ach lade henne i en liten beqriim vagn under en skuggrik lind. Med stor if \ .er bedrehos d5 studierna, och efter slutad undervisning biss Iilrarinnan 3ter upp 115 sitt rum, eller drogs hon fram och tillbaka mellan r !oftande hiickm och högstammiga rosor, hrilka bililadc en riktig all&lt;!
I afseende B platsanskaffningen meddelas: 195 personer hafva under året genom byråns fijrmedling erh&amp;llit antingen fasta platser, såsoin föreståndarinnor, Iiharinnor, viirdinnor, bitraden i hem, på kontor och i handel, sjuksköterskor in. m., eller ock tillfalligt arbete såsom lektioner. öhersättning, renskrifning m. m. Sammanlagda beloppet af fasta årslöner för de genom byråns fijrmedling tillsatta platserna uppgår till c: a 30,000 kr. samt under hela den tid förbundet utöfvat sin verksamhet till 122,000 kr. De högsta lönerna under detta år h a h a utgått med 1,300 kr. jemte husrum till föreståndarinna för skola samt tned i 0 0 kr. jemte fritt vivre till liirarinna i familj. Afven under detta års stadsfullm %ktigval i hufvudstaden ha på byrån leirinats erforderliga ~~pplysningar at Stockholms röstberättigade kvinnor. Efterfrågan var clock ganska ringa, hvilket väl torde få anses bero. dels derpå att kvinnorna nu sjelfva veta hvad de hafva att iakttaga vid sådana val, dels på det ringa intresse kvinnorna fortfarande visa för de kommunala angeliigenheterna. Afven för de vid kyrkostämmorna i november slreericle skolrådsvalen ha i byrån lemnats alla nödiga upplysningar. Enligt upprättad tabl&amp; öfver. byråns verksamhet hafva begikts rad. Af arbetsgifvarne liafva 110 itcrtagit siii ritlsUkan, af arbetssökailde 152. Af arbetsgifvarne inom sjukvairden liafva 10 itertagit sin anmaan, af arbetssökande 2. 4 sjuksköterskor Iiafva erliillit fast anställning. S k o m af ofvanstående framgår hafva till byrån inganglia förfragningar ökats a r från å r på nästan alla oinrdden för förbundets verksamhet. Den påfallande minskningen af frågor ringgende böcker och boksamlingar torde hafva sin grund i den sjuklighet, som riidde under december månad och som betydligt inskriinkte antalet besök före jul. Under tiden till dec.
I anseende härtill och med föranledande deraf, att Stats-Utskotlet, uti Betänkandet N:o 112, tillstyrkt, att de församlingar inom Lunds Stift, af hvilkas helgonskylds-korn bidrag påräknats till Cathedral-skolan i Lund, måtte bibehållas vid oqvald besittning deraf, såvidt de förbundo sig att uteslutande till folkundervisningens befrämjande inom församlingarne använda berörde bidrag af spanmålen, har motionären föreslagit, att de pastorat inom Wisby Stift, hvilka förbinda sig att till folkskolors upprättande använda dem tillkommande contingent af bibeltrycks-spanmålen, måtte, till Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottens Betänkande, IS:o 47- 23 detta ändamål få densamma oqvaldt begagna; anförande motionären, till ytterligare skäl härför, att inom Gottlands 92 landsförsamlingar icke finnas inrättade flere än sex sockenskolor, med ”någorlunda säker fond,” och att en år i83a inrättad vexelundervisnings-skola inom motionärens pastorat, af brist på lön för lärare, måst upphöra. Detta hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och som bibeltrycks-spanmålen i Riket, hvilken först utgått för ”att lägga bibeln under allmänhetens ögon”, numera är Kronan behållen, samt disponeras till åtskiilige bestämda ändamål, så att, bland annat, de bibeltrycks-medel, s,om å Gottland utgå, äro anslagne lill Stockholms Läroverk; alltså, och då verkställandet af motionärens förslag, skulle hafva till följd, att desse senare läroverk, för hvad de komme att derigenom förlora, egde anspråk på ersättning af andra Statens tillgångar, samt de för folkundervisningens befrämjande på Gottland erforderlige bidrag kunna erhållas, på sätt Utskotten i sitt Betänkande om den allmänna folkbildningen anvisat, få Utskotten tillstyrka, att Herr Prosten Gahnes om förmälda motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 21 September 1840. Ant. till Exp. Utsk. den 22 September, kl, 1 e. m.
Majrls Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, har, på grund af Stats-Contorels anmälan, att, vid fördelning af det anslag, som, enligt Rikets senast församlade Ständers beslut, blifvit bevil jadt såsom ersättning för de så kallade Djeknepenningarne, hvilka ansetts böra upphöra, en brist af 168 R:dr 14 sk. uppstått, berörde belopp blifvit föreslaget att, såsom tillökning uti nämnde till 5,800 R:dr bestämde anslag, å stat uppföras, till hvilken framställning Utskottet tillstyrker bifall. b) Uti Nådig skrifvelse af den 24 sisllidne Februari, har Kongl. Maj:t till Stals-Utskottet öfverlemnat en af Directionen Öfver Stockholms Stads Undervisningsverk till Kongl. Majrt ingifven underdånig skrift, deruti Directionen anhållit, att Kongl. Majrt måtte till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition om beviljande af 2000 Rrdr Råneo, såsom serskildt löneanslag åt Stockholms Gymnasium, att användas till aflöning åt en ny lärare och förbättring i de öfriges inkomster, genom hvilket understöd detta Gymnasium skulle sättas i tillfälle, att, i likhet med hvad redan vid flere af de öfriga större Gymnasierne eger rum, fördela undervisningen på trenne lä - 8 Stats-Utskoltels Utlåtande, N;0 62. rosalar; och har Utskottet jemväl från Högvördiga Presle-Slåndet fått emottaga en motion af Herr Doctor Wallin, med enahanda framställning, deruti Pastor primarius Doctor Hagberg instämt. Af de i sammanhang härmed Utskottet tillhandakomne handlingar inhämtas': att Stockholms Gymnasium, jemte alla öfrige i Staden varande Läroverk, af allmänna medel rcke åtnjuter mera än 5,640
St:s beslut i fråga om storleken af cassacreditiv för hypotheksföreningar, och med honom instämmer jag äfven deri, att det är högst angeläget att, innan man lemnar större än i5o,ooo r:drs creditiv åt associationer för spannmålsbelåning, man har någon erfarenhet om denna, måhända den farligaste af alla låneinrättningar. Jag tror således, alt för spannmålsassociationer i5o,ooo r:drs creditiv är alldeles tillräckligt. I afseende på hypotheksföreningarna fruktar jag, att, om vi äfven vid detta tillfälle ville utsträcka Den 3o Juli e. m. 3S3 pretentionerna på större fördelar för dessa föreningar, skulle vi i sjelfva verket skada dem. ft. o. Ad. liar förut i dag 2tne gånger beviljat stora fördelar för dessa föreningar. Vi gå nu att bevilja den 3:dje; oell skulle vi nu höja maxiinisutnman af creditiven för dem utöfver 3oo,ooo r:dr, tror jag, att vi gå för långt för att kunna hoppas biträde af de öfriga Stånden uti det beslut, hvari vi inbjudit deni att deltaga. Hvad åter angår den siste värde talarens yttrande, att man borde bereda möjlighet för Bancostyrelsen att utlåna de fonder, som i Banken kunna blifva disponibla, instämmer jag fullkomligt i hvad Hr v. Plartmansdorff anmärkt, att man aldrig sett exempel på, att Bankens lånemedel legat oförräntade eller outlånade, utan hvad man hört har varit klagan deröfver, att icke tillräckliga lånetillgångar funnits. Jag tror, att innan man uppgör beslutet på tron, alt tillfälle till utlåning skall saknas, bör man hafva någon erfarenhet om ett sådant förhållande, och hittills hafva vi haft en alldeles motsatt erfarenhet. Jag får likväl anhålla om en liten redactionsförändring i lit. c, såsom nödvändig i följd af R. o. Ad:s redan fattade beslut.
Ett sådant var den rättighet och skyldighet att deltaga i folkrepresentationens förhandlingar, som varit och är Sveriges biskopar lemnad. En naturlig följd af den ställning presterskapet inom representationen intager, var dock detta uppdrag för sjelfva biskops-lnstitutionen oväsendtligt och det hade tilläfventyrs varit både för denna och kyrkan lyckligt, om det städse sålunda af embetets innehafvare betraktats. Verkligheten har dock visat något annat. Allt längre och tätare återkommande riksdagar hafva låtit biskoparne allt oftare saknas inom sina stift, utan att under de tider representanikallet iemuat dem öfriga någon särdeles verksamhet försports inom stiften. De omständliga föreskrifter Kyrkolagen lemnar rörande visitatiouer och prestmöten visa nogsamt, hvilken vigt lades på dessa förrättningar och hvad omdöme den biskop skulle ansetts förtjena, som åsidosatt en så vigtig del af sitt embetes åligganden. Och dock torde den nu lefvande generationen af svenska folket knappt nog varit i tillfälle att iakttaga en annan utöfning af biskops embetet än den nyss antydda. Långt ifrån att årliga prestmöten någorstädes hållas, torde i ganska många stift flertalet af presterne hafva framlefvat bästa deien af sin tjenstetid, utan att hafva egt tillfälle bevista något sådant. På samma sätt hafva väi i de flesta stift länga år förflutit, utan att ens någon visitation blifvit hållen, och mängden af församlingar torde sakna ens någon innevånare, som bevistat eiler minnes en biskops visitation, sådan Kyrkolagen bjuder den. Urtder dessa förhållanden torde biskoparnes befogenhet att anses såsom »tillsyningsman i stiften» öfver församliugarne och presterna, svårligen erkännas. Härmed lärer ock den egentliga grunden för deras tillvaro vara borta; och huru högt man än må uppskatta värdet af deras nil, erfarenhet och förmåga inom representationen, torde det alltid blifva minst sagdt oegentligt, att staten använder de betydliga tillgångar, som äro biskoparne anvisade* éndast för att derigenom underhålla tolf utmärktare medlemmar i en af representationens fördelningar.
»God dag käre bror», mälte den andre bredt i det han steg fram och tryckte värdens hand. »Tillåter bror, att jag slår mig ner?» Han var en man af gamla skolan och använde alltid ordet bror som pronomen. För öfrigt var han medlem af samma nationsafdelning som Max, de hade träffats vid de officiella festerna, utbytt ett par ord och blifvit bröder. Intimare var bekantskapen icke, men nu sutto de midt emot hvarandra och ansträngde sig för att visa hvarandra en hjertlighet, som skulle öfverskyla deras ömsesidiga likgiltighet. »Papper på bordet — hä, hä — bror skrifver vers har jag hört», inledde gästen konversationen, i det han slog sig ner. »Visst inte», protesterade Max. »Jag bara gör anteckningar till hvad jag läser.» »Jaså — hä! Jaha. Man bor trefligt för resten här», sade kandidat Gustafsson och mönstrade rummet. »Åhja.» Det blef en kort paus. Men plötsligt kom det öfver gästen en forcerad liflighet: »Var bror på sista afdelningsfesten? Inte? Det var ett gräsligt supande » och han böjde sig fram och uppräknade orgiens alla detaljer; skrattande af ysterhet förde han Max med sig från gula salen och ner i gränderna, der den ungdomliga lefnadsglädjen hamnat till sist hos en 40-årig sköka. Max hade svårt för att ge sitt ansigte det uttryck, som han visste, att gästen väntade finna der. Inom sig kände han en leda så stark, att den efterhand öfvergick nästan till fysiskt illamående. Men den andre märkte ingenting; han hade nu en gång kommit i farten och han fortfor att berätta episod efter episod af det fria, glada studentlifvet kring bålarne och i gränderna. Ändtligen såg han på klockan. »Nej, nu får man gå!» Han reste sig upp och såg fundersam ut ett ögonblick. »Bror skulle väl inte kunna låna mig 150 kronor?» »Jag har inte», sade Max. »Jaså — ja — hm!» — han slog sig åter ner på sin plats — »ja för, uppriktigt sagdt, jag försvinner på en tid.» » Hvarthän?» »Till sjukhuset.
» Låne-kontoret i Götheborg 44,235: 22. » d:o i Malmö 15,710: » d:o i Wisby • 1,500: sigTädr”i57,909: ~7B. men var rätteligen R:dr 157,809: 78. i anseende dertill, att de på indrifning vid Låne-kontoret i Malmö beroende lån, ofvan upptagna till R:dr 15,710, i sjelfva verket utgjorde R:dr 15,610. — Denna behållning är sedermera intill 1863 års slutökad genom vinst å utlåningen vid Lån -kontoret i Götheborg » 37: 68. till R:dr 157,847: 46. Häraf äro till Riksgälds-kontoret levererade R:dr 10,000: och i omkostnader för fortsatt bevakning af utestående fordringar vid Banko-Diskont-verket utgifne 145: 15. » 10,145 15. så att återstoden vid 1863 års slut utgjorde R:dr 147,702: 31. hvaraf vid Banko-Diskont-verket och Låne-kontoren utestodo tillsammans ...i R:dr 139,552: 80. och såsom ej levererad vinst var i Banken innestående 8,149: 51. Under år 1864 intill den 30 Juni har detta belopp ökats genom influtna räntor vid Banko-Diskont-verket R:dr 6,688: 68. » Lånekontoret i Malmö 264: 60. » 6 953: 28. till Rdr 154,655: 59. men minskats genom till Riksgälds-kontoret levererade 50,000: — och för omkostnader vid Götheborgs Låne-kontor utgifna. 801: 95. » 50,801: 95 så att återstoden sistnämnde dag var R:dr 103,853: 64. hvilken sålunda redovisas: a)
Pre - Den 23 Julli. Preste-Siandet wäntar, gemensamt med Nationen, af Rikets första Stand, ett starkt och utmärkt efterdöme af den kraftfulla enighet, som uti brydsamma omständigheter äro Rikens enda frälsningsmedel: efterdöme af den klokhet, som altid utmärkt Högloft. Ridderffapets och Adelns beslut, af tillaifwenbet för Konung och Fosterland, och wi skole med H mmelens biständ, ännu en gang fä se de swartå moln skingrade, hwilka för det närwarande samlat sig öfwer wär bonz ont: se saknadens och sorgens tärar förlwundne fran war gode Konungs öga, och Folket ater hugnadt i hoppet om en mera säll och lycklig framtid. Uti denna glada förmodan är det, som Deputerade, pä Preste-Ständets wägnar, ödmjukt wäna förklara dest oskrymtade fägnad öfwer Högloft. Ridderffapets och Adelns ankomst trll detta Riksens Ständers allmänna sammanträde; hwarjcmte Ständet utbeder sig, att uti Högwälborne Herr Barons och Landt-Marskalkens, samt Högloft. Ridderffapets och Adelns ynnest och wänffap alltid fä wara inneslutit." I anledning häraf, yttrade sig Herr rsn ock) L-andt-Marskalken till Preste-Ständets Deputerade salunda: ^ "Ridderffapet och Adeln emottager, med utmärkt nöje, wänffaps-försäkrrngar af det Riks-Stand, som har religionens wärd till sitt högsta föremäl, och instämmer fullkomligen i dest nu fä kraftfullt och wärdigt yttrade tänkesätt. Den som med ett hjerta, upprymdt för sanning och menniffo-wäl, med ett, af kunskaper, Den sS^uUr per, forskningar och erfarenhet, beredt omdöme, granskar Statslärans föreskrifter, skall alltid finna en ibland de skönaste af dem, i en upplyst, i gerningarne werksam Gudsfruktan.
I Afskrift meddelad Exp.-Utsk d. 23 Sept. 1829, KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om förändringar uti ig:de, ansta och 88:de §§. i Reger ings-For men , rörande sättet för Förklaringars meddelande om Lagens rätta mening; Gifven , Stockholms Slolt dan 11 Sept. 182g. Kongl. Majit har i Nåder låtit Sig föredragas Rikets Ständers underdåniga Skrif - 64 Kong/. Maj.ts Nådiga Propos. N.-o 83. veise hf den ii sistl. Maji, hvarutinnan Rikets Ständer, på sätt 81 §. Regerings-Formen föreskrifver, tillkännagifvit sitt beslut, att icke antaga de, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 5 Augusti 1828, uti 5:te, i^tde, icgde, 21 ista* aSidje och 88:de §§:na Regerings-Formen föreslagna ändringar, åsyftande så väl upphörande af Konungens tvänne röster i Högste Domstolen , som äfven förändrade stadganden i afseende på de förklaringar om Lagens rätta mening, hvilka genoni Högste Domstolen meddelaSi Rikets Ständer hafva , hvad den förstå frågan vidkommer, egnat all den rättvisa, Kongl.
Mern. Ridd. och Adelns Prot. B. XVII p. 404. B. XVIII p. 292. Preste-Ståndets d:o B. XIV p. 427. B. XV p. 214. Borgare-Ståndets d:o B. VII p. 606—903. B. VIII p. 172, 483. Bonde-Ståndets d:o B. Förslag till Redactions-ändring, med afseende å cessionants obehörighet till Riksdagsmanna-kallet. Ri ksdags-Ordningen. §. 18. l:a Perioden. Till Riksdagsman må ej — Till Riksdagsman må ej — under förmynderskap; ej den, som, under förmynderskap; ej den, som, efefter ingifven Cessions-ansökning och ter gjord cession och utfärdadt Proutfärdadt Proclama, icke blifvit från dama, icke, på sätt lag förmår, visa sina Borgenärers kraf, genom laga Dom, gitter, att han från sina Borgenärers befriad, icke eller den, hvilken kraf fri är, icke eller den, hvilken — till straff skyldig. till straff skyldig. Se Bih. 3 Sami. Mern. Ridd. oell Adelns Prot. B. VIII p. 316. B. XII p. 170. Preste-Ståndets d:o B. VII p. 161. B. IX 369. Borgare-Ståndets d:o B. V p. 190. Bonde-Ståndets d:o B. VI p. 270. 20:o. Förslag till Grundlags-ändringar, åsyftande Riksdags-förhandlingarnes ordentligare och .skyndsammare gång. A) Regerings-Formen. §. 109. l:sta Perioden. Ej må Riksdag •— från Ej må Riksdag - •— från den dag, då Konungen låtit om Statsdagen, då den å Riks-Salen Öppnad Verkets tillstånd och behof Riksens blifvit, skulle likväl —- Ständer eller deras Stats-Utskott underrätta. Skulle likväl —.
Ehuru jag icke ivar tillstädes, dä Höglofliga Lag-Utskottets nu äter föredragne Betänkande, rörande Förliknings-Domstolars inrättande, första gängen hos Höglofliga Ridderstam pet och Adeln blef uppläst: och min kännedom, af Lenna Sak, således endast härleder sig frän det begrepp, som jag, wid nu skedde uppläsning, derom kunnat fatta; torde det dock tillätas mig, att öfwer föcberörde fräga, mina tankar tillkännagifwa. Höglofliga Utskottets Betänkande innehäller först ett afstyrkande af de föreflagna Förliknings-Domstolarna, och för det andra ett tillstyrkande deraf, att, af anförde skäl, de wederbörande Domare hittills tillhörande inkomster, genom löfen för Stämningar och expeditioner eller Utslag, hädanefter matte ingä bland Stats-medlen, samt Domarena derföre erhälla någon stadgad ersättning, af nystnämnde medel. Hwad nu angär förra delen, eller förliknings-Domstolarnas afstyrkande, sä finner jag, för min det, de af Högloflig Utskottet, såsom grunder för detta afstyrkande, anförda stät wara af den gällande wigt och beskaffenhet, att jag, med Höglofliga Utstottels tanka och mening derutinnan, till alla delar mig förenar, och deL 5 8 Dm 2 November. sä mycket häldre, som jag, af egen erfarenhet, under en gansta mängärig Domare-befattning, och drrwid aldrig underlätet bemödande att söka befordra före» »ungar, de rättsökande emellan,' ty wärr sätt den Sfmertygelsen, akt, genom i fräga warande FörlikningsDomstolars inrättande, det derigenom äsyftade goda «ndamäk, icke kan winnås, i den män som, emot K elfwa anstalten i hela dess widd betragtad, blifwer svarande.
Majrt anmäla, jemte underdånig anhållan om Eders Kongl. Maj:ts Nådiga befallning till Eders Kongl. Majlts och Rikets Stats.Contoir, att, uppå Reqvisition af Stats'Utskottets Ordförande, låta, utaf den till Riksdags-kostnadernes bestridande anslagna Summa , förskjuta, hvad sorn tili ifrågavarande Registers utgifvande må kunna åtgå utöfver de medel, som genom prenumeration uch försäljning deraf kunna inflyta. Riksens Ständer framhärda med djup under» 6atlig vördnad, trohet ocji nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majus underdånigste tropligtigste tjenare och undersåker Pä Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner h. t. Landtm. På Prest-Ståndets vägnar J. Å. Lindblom n. v, Talman. På Borgare-Ståndets vägnar II. N. Schwan h. t. Talman, På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson n. v. Talman. Upp - Den 15 Juni, 567 Uppläst hos samtelig! Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PB DT 0 £i OI.Ii VID Urtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1834 och 1835. TIONDE SAMLINGEN. 1 Expedition s-Utskottets Förslag till Ris Stis Underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majit., m. m. jemte R iksdags-Beslulet. s : . Ir‘, i -k ■ ') i . .'i < ' ".s U‘pV -V Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 23 Febr. 1835. Preste-Ståndet den 23 Borgare-Ståndet den 23 Bonde-Ståndet den 23 Rikets Ständers underd. Skrifvelse, i anledning af verkställd granskning af Convoy-Cammissariatets förvaltning och räkenskaper för åren i83i och i83z* (Stats-Utsk.