Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kan icke vara gerna rimligt, att icke ett embetsverk skulle kunna hafva bättre tillfälle och förr måga att tillse författningens tillämpning än särskildt spridda Pröfnings-comite'er eller hvad de då må kallas inom länen. Det skulle blifva, efter hvad jag fruktar, så brokiga resultaler, om icke besvär skulle få anföras och Kammar-rätten icke finge pröfva dem, att jag icke kan biträda det brvis på liberalitet, som Utsk. i det fallet velat ådagalägga. Jag anser det tvertom alldeles omöjligt att fråntaga embelsveiken en viss grad af förtroende, och att man här möjligen velat göra det är blott ett beklagligt tecken till tvekan emot ett embetsverk, som likväl till sin beskaffenhet såsom sådant måste bibehållas. Missbruk böra aldrig föranleda till någon grundsats. Likaså, och då herrarne redan hört, alt jag yttrat mig om första art. och skyddsafgiftens borttagande, liar jag ingenting emot, om, på sätt Frih. Hamilton föreslagit, den blir använd till communala föremål. Detta ligger tydligen uttryckt äfven i mitt skriftliga anförande. Hvad en värd ledamot har yttrat om, att 20 sk. är så litet att det ej är något att observera på för den, som skall betala, är af samma beskaffenhet, som då han på ett annat ställe sagt, alt de, sorn lemna de mindre bidragen, gro de talrikaste, men att alla mäste betala, emedan rättvisan måste vara lika för alla. De båda satserna må jemföras med hvarandra, då man skall (inna, att skyddsafgiflen hör borttagas från de medellösa, och att argumentet i det fallet visar sin halt. Hvad jag får tillägga i detta afseende är, alt jag önskade, att äfven blotta namnet af lösdrifvare måtte upphöra; få de då dertill särskildt namnet af ohyra, så är det ett skäl lill att sjelfva namnet af lösdrifvare må upphöra. Jag tror ej, att det tjenar lill något att stämpla en viss redan olycklig dass af medborgare med sådana namn.
Hrr man kan vara en utmärkt skicklig faktori-arbetare, utan att derföre vara serdeles användbar till andra likartade sysselsättningar och detta af den enkla orsaken att genom arbetets fördelning, hvarje arbetare endast sysselsättes med vissa delar af geväret. Följden af allt detta blefve att landet i nödens stund både saknade tillräckligt antal dugliga gevär, och kunnige arbetare till sådanes förfärdigande. Dessutom ber jag alt få nämna, att, då Sländerne år 1848 sammanträdde, fanns verkligen för gevärslillverkningen i behåll sedan den föreg:de riksdagen 103,209 r:dr 29 sk. 2 rst. och denna behållning utgjorde anledningen, hvarföre Konungen då ej äskade mer än 100,000 r:dr emedan denna sednare summa, sammanlagd med besparingen utgjorde öfver 203,000 r:dr, ungefärligen tillräcklig för anskaffningen af 4,000 gevär under hvardera året till dess ny Statsreglering vidtog. Af detta belopp återstå nu endast 19,572 r:dr, hvarutöfver Konungen äskat 200,000, då summan till nästa riksdag till gevärs-anskaffning blir 219,500, hvilken är oundgängligen nödig, om 4000 gevär årligen intill nämnde tid skola kunna tillverkas. I afseende på den upgifna brukningstiden för gevär inom Franska arméen, vill jag ingalunda bestrida möjligheten deraf, men tror att för bedömmandet fordras kännedom om åtskilliga detalj-förhållanden. Så lärer t. ex. en betydlig del af nämnde armée vara per 12 * 180 Den 26 Juni f. m. milterad, hvarunder gevären besparas äfvensom hvarje sådant lärer vara beräknadt att skjuta ett visst antal skott, hvarefter sedan detta är upnådt, ersättning lemnäs till passevolontörerne för hvad med dem derutöfver skjutes, och hvarföre dessa äfven alltför gerna kunna ingå på den längre slitningstiden, då de, för hvarje år af den i reglementet fastställda brukningstid, erhålla en betydlig kontant ersättning för ökad slitning.
Hos E. K. M. få Rikets Ständer, med anledning af en hos dem gjord framställning, i underdånighet anhålla, att, då de författningar, hvarigenom stadgas, det sammanläggning af serskilda Hemmansdelar ej får sträckas till serskilda Hemman och Numer i By, medföra en obillig tunga för en del medborgare, enär härigenom händer, att egaren till 2:ne eller flera Hemmansdelar i Byn måste, i alla de fall, då jordabesvären beräknas efter rök, vidkännas större onus, än grannar, som innehafva vida större F.xp. Utsi-, förslag till und. SJcrifv. M. täcktes till allmän efterrättelse i Nåder förordna, det innehafvare af Hemmansdelar, belägna inom ett och samma skifteslag, men så små, att de tillsammans icke öfverstiga ett fjerdedels Mantal, må, utan afseende på deras olika Numer, ega rättighet att dem under en Rök eller en Hemmansdel sammanslå och inlägga, så vidt Skiftes-Stadgan af den 4 Maj 1827 och locala förhållanden i öfrigt sådant medgifva, äfvensom under iakttagande deraf, att för så beskaffad sammanläggning något hinder icke möter från den, i afseende å corn* trollerne vid Jordeboken,-nödiga ordning. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 26 Junii 1829. Preste-Ståndet d. 30 Borgare-Ståndet d. 30 —- ■—• Bonde-Ståndet d» 3 Julii — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, om bestämmander af vissa rättigheter för Prestmärij som antagas till Lärare vid Laneaster-Scholorj der minst j5 barn njuta un-* dervisning. S. A. K, Med afseende å det fall, att en Prestman, af vederbörande Direclion, kallas och förordnas till 2J2 Exp. Utsi. Förslag till uncl.
I följd häraf och då numera upplysning vunnits, att Emmåns sänkning och upprensande inom Aspelands härad kunde verkställas utan skada för de nedanför belägne egor inom Handbörds härad, har motionären föreslagit, att endast nionde delen af ofvanberörde anslag, eller 5,000 r:dr, måtte beviljas såsom bidrag till sänkning och upprensande af Emmån inom Aspelands härad, enligt den af major Olivecrona upprättade och af Kongl. Maj:t fastställde arbetsplan, mot de vilkor, som, till säkerhet för arbetets behöriga verkställande och medlens användande till ändamålet, kunde anses nödige. Utskottet har tagit desse motioner i öfvervägande; och då de äskade anslagen icke skulle kunna, i anseende till nu befintlige ringa tillgångar, utan åsidosättande af flera angelägnare behof, af allmänna medel anvisas, samt, innan vederbörande myndigheter blifvit i ämnet hörde och sig yttrat, Utskottet icke är i tillfälle att bedöma behofvet eller gagnet af de ifrågastäilde undersökningarne, får Utskottet tillstyrka, att motionerne icke må till någon åtgärd hos Rikets Ständer föranleda. e) Uti en hos Borgare-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion har herr C. C. Hörnstein föreslagit, att 2000 r:dr måtte anvisas till besörjande af fullständig undersökning och dithörande kostnadsförslag för Strömsholms kanals utgrening från Skantsen eller annan tjenligare plats till Köpings stads väg, eller ock till den derstädes genomlöpande åns utlopp i Mälaren, hvarest en god hamnplats funnes. Utskottet föreställer sig, att, om Kongl. Majit skulle i nåder pröfva en dylik undersökning vara af allmänt gagn, tillgång till betäckande af utgifterne dervid då torde kunna beredas å anslaget för reseoch undersöknings-kostnader för allmänna arbeten, hvadan Utskottet hemställer, att något serskildt anslag, i anledning af motionen, ej måtte anvisas.
Gr. Frölich, David: Discussionen har slutligen vändt sig endast till ett uppskof med företagandet af BorgareSt:s inbjudning, hvilket nu är å bane bragt, men något beslut har icke till denna stund blifvit genom propos. framstäldtaf Landtm, till R. o. Ad, ang:de min vördsamma anhållan om att StatsUtskts utlåt. N:o 522 skulle företagas på samma gång. Troligen har denna framställning ansetts besvarad derigenom att vi just nu fått tryckta exemplar af utlåt. Jag leninar till en hvar, som har förmåga att latta, om man på sådant sätt kan deraf få tillräcklig kännedom. För min del får jag endast förklara, alt jag hvarken hunnit genomläsa det eller har förmåga att så hastigt bestämma mig öfver Den 15 Maj F. m. livad ja" anser mig böra yttra, eller så tillfyllest som skulle vara nödvändigt för att kunna just nu stante pede ingå i discussion. Det må vara att all discussion derom på detta rum är fåfäng, och i sådant fall får jag nu på förhand förklara, att om Landtm, föredrager målet och detsamma således måste, då det redan varit tvänne gånger bordlagdt, nu afgöras, så vill jag för min del på förhand reservera mig i så måtto att jag då icke kan deltaga i någon discussion örn detsamma. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han ej orätt fattat Gr. Frölichs framställning, hade den innehållit att StatsUlsk:s meni. Nto 522 icke skulle Föredragas i dag, utan uppskjutas till nästa plenum. Gr. Frölich yttrade, att han äfven begärt det föredragningen deraf skulle ske i sammanhang med BorgareStts inbjudning. Det ena målet liar redan blifvit bordlagdt på grund af tvänne ledamöters begäran; det andra åter skulle nu bordläggas på den grund, att det icke komme till någon föredragning. Jag hemställer för min del, huruvida det är skill alt nu sammankedja dessa båda mål. När föredragningen förmodligen i nästa plenum inträffar, blir dit tillfälle för R. o. Ad. att besluta om de skola företagas i sammanhang eller livart för sig.
Handels-Balken, hvaruti de allmänna grUnderne för Löftesmäns ansvarighet äro bestämde, Borgenär får, efter eget godtfinnande, söka antingen Gäldenären eller Löftesmannen för hela fordringsbeloppet; att enär Gäldenär och Löftesman alltså stå uti enahanda ansvarighet till Borgenär, hvilken emot dem har lika rättighet, följer också deraf, att denne emot dem bägge bör lika skyldighet vidkännas, samt att, då vid utkräfvandet af betalning för ett på uppsägnings-tid ställdt skuldebref, Borgenär åligger, att derom bevisli - 768 Underdåniga Skrifvelser gen tillsäga Gäldenären och derefter afbida deri uppsägningstid, som i Skuldebrefvet blifvit öfverenskommen, Löftesmannen äfven mäste vara berättigad, att, innan han till betalning kan tvingas, erhålla särskild uppsägning och tillgodonjuta lika betalningstid, som Gäldenär sig betingat, helst Löftesmannens ansvarighet, i motsatt fall blefve längre utsträckt än Gäldenärenä. Riksens Ständer, som anse det icke kunna med rättvisa förenäs och dessutom vara för allmänna Credit-förhållandet menligt, att en Löftesman blottställdes för öfverrumpling af Lag-i sökning, hvilken händelse ofta kunde inträffa,1 då han ej erhållit kunskap om skuldens förfallotid, hafva deremot funnit med Lagens mening öfverensstämmande, att den, sora för ett på betalning efter viss uppsägningstid ställdt Skuldebref borgat, såsom för egen skuld , bör innan Borgenärs fordrings-anspråk emot honom blifver gällande, af denne erhålla särskild uppsägning och derefter åtnjuta det anstånd, Gäldenär sig betingat. På sådan grund och emedan hvarken all-j manna Lagen eller särskilde Författningar i berörde afseende innehålla något så tydligt och bestämdt stadgande, att ju olika meningar hos Domare och Exsecutorer kunna i frågor af denna beskaffenhet uppstå, ty få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet föreslå, att en Lag-förklaring, uti öfverensstämmelse med hvad Riksens Ständer i ornförmälde måtto yttrat, må i Nåder utfärdas. Riksens Ständer framhärda etc.
Brefven den 30 Mars 1787 och den 6 Augusti 1818, varder underrättad om sådana omständigheter, som hindra adelsmän att begagna sin representationsrätt, såsom om han råkar i konkurstillstånd, om han, sedan han uppnått myndig ålder, sättes under förmyndare, om han dömes adelskapet förlustig eller ställes under framtiden för brott, som medför sådan förlust; men berörda Kongl. Bref afse nuvarande förhållanden, hvadan annan ordning för underrättelsernas meddelande, än den samma Kongl. Bref bestämma, är behöflig, derest Utskottets framställda förslag vinner bifall, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer för den händelse, de godkänna förslaget, ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, om förslaget äfven i nåder bifalles, Kongl. Maj:t måtte i sammanhang med utfärdandet af den föreslagna författningen meddela särskild föreskrift för vederbörande domstolar att, om någon af förenämnda omständigheter inträffar, derom genast underrätta 8 Lag-Utskottets Utlåtande JV$ d'2. Advokatfiskal i vederbörande Hofrätt, sorn hade att fjorton dagar före början af hvarje riksmöte lemna Riddarhus-direktionen dr] af de inkomna underrättelserna med åläggande derjemte för Advokatfiskalerna att hålla hand deröfver, att domstolarne ordentligen fullgöra förenämnda föreskrift. Stockholm ilen 0 November 1868. JW Ank. till Exp.-Utsk. den ti Nov. 1863, kl. 3 e. m. Memorial, i anledning af återremtss al Utskottets Betänkande N:o 75, öfver motion angående giltigheten af Kongl. Brefven den 7 Juni 1733 och den 24- Januari 1740, i fråga om handräcknings meddelande för barns befordrande till dopet.
5. likväl utan att hvarken räkenskapen, eller Kongl. Maj:ts derutinnan åberopade nådiga Bref af den 18 Mars 1843, upplyser, af hvad orsak denna behållning, 6,667 R:dr 4^ sL 5 r:st., kommit Handelsoch Sjöfartsfonden tillgodo, i stället för att ingå till Stats-Verket, sorn förskjutit kostnaden för de ifrågavarande karantäns-anstalternas upprättande. 3,039: 8. 144 — Kongl. Krigs-Kolleginm. A rtllleri-Afdelmin gen. (Ordinarie Stats-anslag ) Räkenskaperna, som i Kongl. Kammar-Rätten undergått granskning för båda åren med anmärkningar, utvisa: »ebet. år 1840. år 1841. Balans från föregående året: Uppbörd: Statsanslag för Försvarsverket i allmänhet 202,368:44- 6. 198,821: 4- — Influtna Krutoch Salpeter-försälj ningsmedel ... 118,987:40. — 124,709:38» — r>i verse öfriga medel, utom Stat, . 7,864:35. Balans till påföljande året: Balans frdr} föregående året: Utgift: Levererade till Kongl. Stats-Kontoret: Ytterligare afföras, tillföljd af den med år 1840 förändrade räkenskaps-methoden, såsom fordran hos Stats-Verket, inbalanserade, ehuru redan år i83<) ersatta, 12,8i5:39. i. sam t ett, mot de, såsom Afdelningens skuld till vederbörande, först år 1840 riktigt bokförda depositionsmedel svarande, belopp 297:46. 1. 13,113: 37. 2. >:r 327,078:43. 3. 364.706: i5. 4- Balans till påföljande året:
Med anledning af dessa och med en särdeles utförlig, för Institutet högeligen hedrande motivering, föreslog Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, ”alt Dikets Ständer hos Kongl. Majit mätte i underdånighet anhålla om åtgärders vidtagande till beredande af den vid Universitetet i Upsala nuvarande medicinska fakultets förening med Carolinska Medico-kirurgiska Institutet till ett medicinskt undervisningsverk i Stockholm”, samt likaledes i underdånighet anhålla, ”att intilldess denna föreslagna förening blifvit verkställd, de personer, hvilka vid Institutet genomgått fullständig examen, må på grund af denna förklaras för Medicine och Kirurgie Doktorer med samma rätt lili anställning i Statens Ijenst, som åtnjutes af de från Universiteternas fakulteter utgångne Medicine Doktorer, hvilka tillika äro Kirurgie Magistrar” (den 28 Juni 1857). Rikets Ständer, som nnsågo del vara af vigt, att en så fullständig läkarebildning som möjligt, måtte kunna åvägabringas, men icke voro i tillfälle att föreslå sättet härför, anhöllo (den 10 December 1857) i underdånighet, ”att Kongl. Maj:t måtte täckas, genom en kommitté af sakkunnige män låta uppgöra förslag till den medicinska undervisningens ordnande samt, efter nådig pröfning deraf, vidtaga de åtgärder, som för vinnande af delta ändamål finnas lämpligast.” ”1 sammanhang härmed och då, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, de läkare, som genomgått lärokursen vid Carolinska Institutet, icke äro tillerkända enahanda kompetens lill läkaretjenster, som de, hvilka vid Universiteterna blifva examinerade, få Rikets Ständer, enär den vid bemälda Institut meddelade undervisning måste anses icke allenast motsvarande, utan ock i flera delar fullständigare, än flen, som vid Universitetens medicinska fakulteter kan åstadkommas, i underdånighet hemställa, alt de läkare, hvilka genomgått alla vid Institutet föreskrifna examina, mätte tillerkännas lika befordringsrätt med dem, som, efter aflagd Medicine-licentiat-examen vid ettdera Universitetet undergått den så kallade operationsexamen och erhållit Kirurgie-magisterdiplom.
Sedan Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständer, för de tillämnade Navigations-skolorna, anslagit en summa i ett för allt af 16,600 R:dr för anskaffande af instrumentcr, böcker, kartor m. m., samt dessutom till aflöning, instrumenter, böcker m. m. beviljat årliga anslag å tillhopa 10,700 R:dr, deruti Rikets Ständer vid 1844 och 1845 års Riksdag beviljat en tillökning af 600 R:dr, så att anslaget från och med år 1845 utgör 11,300 R:dr; så har Kongl. Maj:t, i enlighet med den af Rikets Ständer uppgjorda fördelning, fasts'ällt följande stater för ifrågavarande skolor, nemligen: år 1844. är INIS. För Navigationsskolan i Stockholm: aflöning 2,500. instrumenter m. m 300. ^ ^ „ Götheborg: aflöning 1,400. instrumenter m. m ■_300. ^ ^ ., Gefle: likaledes 1,700. 1,700. „ Kalmar: aflöning .. 1,200. instrumenter m. m 300. „ Malmö: likaledes 1,500. 1,500. „ kVisby: i ett för allt 500. 700. „ Hernösand: dito 500. 700. Redogörelserna för dessa skolor hafva tillförene icke granskats af Rikets Ständers Revisorer. Vid den nu företagna revision har befunnits, att samtliga redogörelserna, med undantag af den för Gefle Navigations-skola, sakna förteckningar å de hvardera skolan tillhörande inventarier, instrumenter, böcker m. m. Jemväl anmärkes, att en del utgifter vid Stockholms och Carlshamns Navigations-skolor icke äro verificérade. I — 181 — Hvad den sistnämnde skolan beträffar, så visar räkenskapen för år 1845, att af det årets anslag, 700 R:dr, endast 500 R:dr blifvit till uppbörd tagna. Stockholms stora Barnhus.
En sådan reglering är det ock icke allenast lagstiftningens makt utan äfven dess skyldighet att påbjuda; men dertill lärer väl icke den reglering af inteckningsväsendet, som nu är i fråga, kunna hänföras; ty den utgår icke på betryggande af förvärfvade rättigheter, utan på rubbning af sjelfva rättigheterna. Derom vittnar det exempel, som Utskottet i sitt afgifna betänkande uppställt. Verkan af detta exempel skulle dock förfalla om, på sätt man invändt, lagstiftaren lemnat de nu ifrågaställa förhållanden uti inteckningsväsendet så oreglerade eller så obestämda, att den som vunnit inteckning uti en fastighet, hvilken varit med flere gemensamt intecknad, ej kunnat vela eller inse den rätt, han derigenom förvärfva!. Riktigheten af exemplet och de olika följder, som den gällande och den föreslagna lagen i tillämpning derpå skulle komma att medföra, har man dock icke kunnat bestrida. Man har emellertid sökt omintetgöra exemplets verkan medelst detsamma» tillökning med ett fall. Då nemligen Utskottet uppställde den händelse att två egendomar, X och Y, hvardera värde 1000 Riksdaler, gemensamt blifvit intecknade för ett lika belopp, och Y särskildt äfven för 1000 R:dr, så har man tillagt den händelsen att X derefter jemväl särskildt intecknats, under förmenande att för detta fall saknades all föreskrift. Men om än så vore, om än ledning icke funnes för berörde fall, är hvad Utskottet med uppställda exemplet haft till föremål att åskådliggöra, dermed icke vederlagdt. Att den sednare inteckningen i X icke får inverka Lag-Ulshollels Utlåtande, JIJ åå. 15 pä de föregående inteckningarne behöfver ej i lagen uttryckas. Det följer af deri gifna allmänna föreskrifter; och de innefatta jemväl tillfyllestgörande grund för bestämmande af den nya inteckningens verkan. Men skulle lagstiftningen behöfva att fullständigas för omförmiilte och ytterligare fall, får sådant icke ske på deras bekostnad, som förvärfvat rättigheter, om hvilkas beskaffenhet och omfång de kunnat förvissa sig i den lag, på grund af hvilken förvärfvandet egt rum.
Elias Grönstedt, hvilken, sjelf döfstum och född den 5 Januari 1800, från år 1830 undervisat eleverna i smedsyrket och, jemte fri bostad, ved och ljus, åtnjuter 360 R:dr i aflöning; åberopande Direktionen, särskildt beträffande de båda sistnämnda, hvad i det föregående, med afseende på vigten af elevernas inöfning i praktiska yrken och angelägenheten af att härtill ega skickliga lärare med obrutna krafter, af Direktionen yttrats; Och anhåller Direktionen, att, då förbemälde personer numera samtlige hunnit den ålder, att de svårligen kunna länge fortfara med ett arbete, hvars mödosamhet fordrar friskare krafter, Eders Kongl. Maj:t, i betraktande jemväl af deras ovanligt långa tjenstetid, hvarunder det icke varit dem möjligt att aflägga några bespa ringar, måtte täckas till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om uppförande på Allmänna Indragningsstaten af ifrågavarande trenne vid Allmänna Institutet för Döfstumma och Blinda anställda lärare med följande belopp, att, sedan de från innehafvande befattningar undfått afsked, för deras återstående lifstid årligen uppbäras, nemligen: Då den af Direktionen framlagda plan till Institutets ordnande synes vara egnad att väsendtligen befrämja den utvidgning af Institutets verksamhet, som med uppförandet af den nya byggnaden för detsamma afsetts, samt angeläget är, att ifrågavarande lärooch upplostrings-anstalt må komma i tillfälle att till hela det omfång, hvaraf den numera är mäktig, utveckla sin gagnande verksamhet, men hinder härför möter i de inskränktare tillgångar, hvaröfver anstaltens styrelse för närvarande har att förfoga, finner jag mig häraf, äfvensom med afseende å hvad Direktionen i fråga om beredandet al pensioner åt tre bland Institutets lärare anfört, föranlåten i underdånighet tillstyrka, det Eders Kongl.
Maj;t, under den 20 December förstnämnde år, anvisat 2,000 R:dr årligen af samma Hufvud-Tilel för Hingstars från Strömsholms Stuteri kringförande, hvilka summor jemväl åren i836 och 1837 utgått, förekom - Slats-Ulskollets Utlåtande, N.-o 76. 53 mer visserligen, alf, då serskildt anslag för häslafvelns förbättrande finnes å 8:de Hufvud-Titeln uppfördt, utgifter för dylikt ändamål icke bordt å annan Hufvud-Titel anslås; då likväl berörde serskilde anslag endast uppgår till 8,000 R:dr, och de nu anmärkte å g:de Hufvud-Titeln anvisade kostnader onekligen varit af nytta för landet samt utgått lill föremål, hvilka icke äro främmande för jordbrukets förkofran, anser sig Utskottet ega anledning tillstyrka, att förevarande anmärkning må förfalla. § i4i (Pag. 28. Förkl. ip40 Hvad beträffar Revisorernes hemställan, angående upphörande af det årliga bidrag, stort 4>°oo R:dr, som till ränta å ett för fullbordan af Motala Meclianiska verkstad hos Landtbruks-Academien upplaget lån, blifvit af Stats-medel Götha Canal-Bolag meddeladt, så enär, efter hvad kändt är, berörde verkstad numera är vorden af Bolaget försåld och omförmälde ränte-bidrag hädanefter icke torde ifrågakomma, anser Utskottet någon åtgärd, i anledning af Revisorernes förenämnde hemställan, icke vara erforderlig. § J43- (Pag. 28. Sedan Utskottet, uti afgifvet utlåtande, angående reglering af utgifterne under Riks-Statens 2:dra Hufvud-Titel, tillstyrkt, att, på sätt Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, aflöningen för Länsmännen i Lappmarken måtte till berörde Hufvud-Titel från io:de Hufvud-Titeln öfverflyttas, lärer Revisorernes i fråga om berörde aflöning gjorda erinran till vidare åtgärd icke föranleda. §• i43.