Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regleringen med Disconterne bör kunna afgöras i hela sin v^dd förr, än den allmänna grund Utskotet stadgat för Myntförbållandet i allmänhet blifvit af Riksens Ständer gillad; hvadan jag anhåller det Ridderskapet och Adeln med mig täcktes instämma i den önskan v att Utskottet, så fört ske kan, behagade afgifva sitt Yttrande i denna Hufvudfråga, hvarunder jag an er alla ändra vara blott beroende delar. De uti löpande Assignationernes snara inlösen, elter den grund, jag tagit mig friheten före då, är således den enda åtgärd af Utskottens Betänkande jag, för min del, skulle vilja genast tillstyrka, Utskottens Betänkande innebir visserligen, att det beror på hvarje Fordringsägares godtfinnande, att bringa de B r q teronHerade Disconferne till Goncourstilista tf; m n då sådt-nt af en enskilt emot ett så beska Hade V rk icke möjligen varit verkställb r'., är, i min tänka, högst origtigt, att då CöncrturstilSsiånd i det fallet verkligen existerar, att Discomerne ej betala sina Skulder, de likväl uppbära sina Fordringar på ett sätt, att Massans t il-ångär derigenom dagligen förminskas, till stor skada och förfång för sådana, som ej kunnat qvitt» gäld mot gäld, hvarföre jag anser högst nöd - I $6 Den 17 Martil, e. 111. vändigt, att Disconterne ej mera fä uppbära sina Fordringar -, och de Gä! UkyMige, 1 följe deraf,; tills vidare befrias från afbcialningar och ifrån den Straffprocent, sorn et<er sådan Forfattnings vidtagande kunde påstås böra besvära deras Lån. Utan anspråk att kunna lyckas i framställningen af något bärtre, än det Ut-kot.er.s Betänkande innefattar, skal! jag arne sorn en verklig tillfredsställelse, om jemnlörelscn <-f motsatta tankar kan tillvägabringa den säkra öfvertygelse hos mängden, sorn åtminstone Linnar hopp, att en företagen utväg är den bästa, sorn tid och Oir.scändigheter medgilvit.
Herr Trägårdh, instämmande i de redan anförda skälen för anskaffning, på Statens bekostnad, af större lotsbåtar, samt under åberopande af det förslag, LotsDirektören härom uppgjordt och hvilket blifvit af Förvaltningen af Sjö-ärendena understöd!, har, under förutsättning att, pä bernälde Förvaltnings pröfning, efter Lots-Direktörens hörande, ina böra bero hvilka iotsplatser borde med ifrågavarande båtar förses, hemställt det Rikets Ständer måtte besluta, till en början tjugo sädane ifrågaställde större däckade båtar finge anskaffas för att tilldelas lots-stationer vid öppna hafvet, der lotsen vore nödsakad att möta fartyg på längre afstånd frän kusten, samt att nödiga medel måtte anvisas till den förslagsvis antagna kostnaden af 2,000 R:dr R:mt för hvarje båt, då sedermera bätarnes underhåll kunde, på sätt redan sker med Sammansatta Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Utlåtande Afl 4. 9 med de större lotsbätar Kronan består, genom kontrakt och emot årligt bidrag af statsmedel ä 150 It dr Knit för hvarje båt, ät lotsarne sjelfve öfverlemna® Herr Staaf äter har, erinrande derom att den omständighet, det lotsarne med de små öppna båtar, de pä egen bekostnad anskaffa och underhålla, ej kunde, under verkligt svårt väder utgå fartyg till mötes, vore så mycket mer olycklig, sorn sålunda, " just i behofvets och farans stund, möjligheten afskures för fartyg att, i oftast obekanta farvatten, erhålla den hjelp, som ensam kunde från total undergång frälsa besättning, gods och fartyg,hvarförutom samma förhållande utsatte den lots, som, för uppfyllandet af sitt vackra kall, oförskräckt ville trotsa elementernas raseri, med detsamma för faran att ändamålslöst offra lifvet.
Jag vili blott, på det ej något misstag må äga rum, nämna, att i sista puncten tillslyrkes eftergift af 2:ne poster utaf Statens fordringar, och ehvad man derom må orda här midtemot, bör sådant likväl ej ske förr än en undersökning om saken i sin vidd ägt rum. Jag tror derföre, att Contra-propositionen bör blifva af sådant innehåll, att denna undersökning kan föregå den ifrågasatte eftergiften. Herr Tham: Ribbing, om lian ej skulle vilja förena sig med mig att till Contra-proposition antaga Herr af Billberghs mening. Jag tror det ej vara farligt att ingå i sista puncten. Yi kunna derigenom bäst visa, att långt ifrån att återtaga några concessioner, vi vilja vidhålla dem, fastän vi icke derföre vilja åtaga oss åtgärder till tunga för bela landet. Jag önskar således, att Herr Ribbing ville förena sig om denna Contra-proposition. Herr Munck af Rosenschöld: Jag bar sagt, att Utskotten ej föreslagit någon positiv åtgärd för uppbyggandet af Casserner oell Stallar. Mot Herr Lefmi måste jag i Öfrigt anmärka, att Utskotten ej föreslagit befrielse för städerna från inqvartering. Herr Ribbing: För att vara behjelplig till ett skyndsamt bestämmande af Contrapropositionen, skall jag gerna förena mig med de Herrar, som vilja hafva eftergift för staden Ystad i både Capital och ränta; men jag vill blott erinra, att i det senare Utlåtandet finnes ett tillägg, som ej är att förglömma, att nemligen enahanda åtgärd föreslås för Helsingborg, som för Malmö och andra städer. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter följande voterings-proposition:
Storthingets meranämnde underd. skrifvelse innehåller, bland annat: att hela frakten för ett dylikt fartyg (om 100 läster) i medeltal endast utgör 1,008 specier; att ett Franskt fartyg om 100 läster kan med en frakt, som ger ingen behållning (intet udbytte) för ett liknande Norskt, förtjena från 212 till 335 spd. pr resa — ett öfverskott, som är »mere lönnende end det, Skipsrhederiet i Almindeligthed afgifver»; att Folgen bliver til Slutning, at de Norske Skibe aldeles fortraenges fra denne fart (med Norsk trälast 1) af de Franske; att på de sista 8 åren antalet Franska fartyg, som besökt Norge, ökats från 21, mätande 671| läster år 1855, till 347, mätande 17,235 läster år 1862. Det är, ty värr, alltför bekant, att Svenska fartyg icke skötas bättre än de Norska. Resultatet har derföre ej kunnat blifva bättre här, än i Norge, af de för Skandinavien ofördelaktiga förhållandena. Kommers-Colkii berättelser visa: H. VII. 10 146 Den 27 Oktober. att vi med vårt insulära läge, goda hamnar, förträffligt sjöfolk och billiga materialier för skeppsbyggnad under nuv:de förhållanden icke kunna konkurrera med utländningen ens för besörjande af vår egen import och export. Af de lastade fartyg, som kommit till och afgått från Sverige, utgjorde de Svenska år 1852 ankomna 53,4 proc., afgångna 41,6 proc. i lästetal. Under samma tiotal af år hafva de Svenska fartyg, som utklarerat till Frankrike, knappast bibehållit sitt antal. De voro år 1852 till antal 126, till lästetal 11,935. De utländska deremot voro år 1852 till antal 317, till lästetal 33,000. Jordbruket. Frankrike importerar vissa år högst betydliga qvantiteter säd, så t. ex. år 1861 till värde af fr. 353,937,711.
Då nu fråga om tillstånd blifvit väckt, får jag för min del förklara, det jag under erkännande af Localens synnerliga lämplighet för Musiks uppförande framför all annan local inom Hufvudstaden, öfverlemnar frågan till Ridderskapets och Adelns eget upplysta godtfinnande; men jag bör dock * för min del tillägga, att i händelse Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt att bifalla Herr Grefve Bjelkes Motion i delta ämne, samt Hans Excellence Herr Grefve De la Gardies nyss gjorda framställning, anser jag mig dervid böra göra det vördsamma förbehåll, att icke Sallongen må upplåtas till andre, än större Concerter med fullstämmig Orchestre, samt för erkända talanger, och ej till kringvandrande charlataner och äfventyrare med foglaläten eller dylikt slammer; då förmodeligen bedömandet af sökandes behörighet till bifall, för hvarje tillfälle, torde få tillkomma RiddarhusDirectionen, under ansvar. Hvad afgiften angår; så enär hyran för stora BeursSalen för hvarje gång erlägges med 5o å 100 R:dr B:co, tyckes mig, att 4o å 5o R:dr samma mynt, för denna Sal, är billigt alt fastställa. Jag anhåller ödmjukeligen, att detta anförande må få åtfölja Remissen till Utskottet. Den 3o December e. in. 383 Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Då jag tog mig friheten understödja Motionen, och föreslå 5o a 60 R:drs afgift för Salens begagnande, kände jag ej, hvad Friherre Klingspor nu anfört, att 100 R:dr betalas för BörsSalens upplåtande till Concerter; och jag har visserligen, om så är, ej något emot, att äfven denna summa stipuleras för vår Sals upplåtande lill ifrågavarande ändamål. Herr von HartmansdorffAugust:
Majlis och Rikets Ständers härom redan fattade beslut; och Kongl. Majit föreslår alltså, att Rikets Ständer utaf den summa af 26,315,000 Riksdaler, som Kongl. Majit, enligt särskild nådig Proposition af denna dag, pröfvat böra, jemte blifvande räntevinst på statslånefonden, afses för Statens jernvägsbyggnader till slutet af nästkommande statsregleringsperiod måtte för fortsättande och fullbordande af södra stambanan i den vid sistlidne riksdag beslutade sträckning, anvisa det dertill, enligt Kommitténs beräkning, erforderliga belopp af 10,247,419 Riksdaler, eller i jemn summa 10,250,000 Riksdaler. Enär Kongl. Majit förlidna riksdag, med fästadt afseende på Statsverkets tillstånd, ansåg anslagen lill ett fortsatt bearbetande af Statens jernvägsbyggnader böra lör åren 1860—1863 begränsas till 25,000,000 Riksdaler, och att hela denna summa borde uteslutande användas lör fullföljandet af arbetena å vestra och södra stambanorna, samt följaktligen icke ifrågasatte anslag för någon annan af de utaf Jernvägskommittén föreslagna stambanor, fann Kongl. Majit Kommitténs förslag rörande Kongl. Majus Nåd. Prop. M 47. 5 dessa banor då icke påkalla någon vidare pröfning. Men sedan vestra stambanan numera blifvit fulländad och Statsverkets ställning iemnar utväg att, utöfver de för södra stambanans fullbordande erforderliga medel, bereda anslag för jernvägsbyggnadernas utsträckning äfven till andra orter af riket, har Kongl. Maj:t, som icke kunnat förbise dessa orters rättmätiga anspråk att, så vidt omständigheterna det medgifva, komma i åtnjutande af det rnägtiga medel till utveckling och förkofran, som med klok beräkning anlagde jernvägar erbjuda, nu ansett sig böra till pröfning upptaga Kommitténs i öfrigt framställda förslag samt dervid tillse, i hvad mån dessa förslag må under nästkommande statsregleringsperiod kunna bringas till utförande. Östra Stambanan. Enligt det af 1835 års
Jag beklagar, att min värde vän, hvars redbarhet är så erkänd, Den g Maij e. m. vid detta tillfälle framställt ett förslag, som ej lärer kunna antagas; men i alla fall skulle jag tro, att det ej bör häftas vid förevar, betänk., som angår de stående, ej de tillfälliga lånen. Man har sagt, att det kunde hända, alt man ej behöfde mer än 2 å 3oo,ooo r:dr, hvarmed man velat tillkännagifva, att man kunde beräkna Riksg:scont:s tillfälliga behof för vare sig detta eller för ett annat år; men detta låter sig icke beräkna här på stående fot och knappast i StatsUtsk. Ytterligare har man äfven omtalat, att det skulle utsättas en uppsägningstid af 8 till >4 dagar eller 3 månader. Detta kan ej heller här på förhand uppgöras, utan måste öfverlemnas till fullmägtiges bedömande efter omständigheterna, när upplåningen göres; eller också måste man, i fall en föreskrift derom anses nödig, öfverlemna till StatsTJtsk. att inom en fåtaligare krets, med mera lugn och besinning än här under en löpande öfverläggning kan äga rum, uppgöra förslag till en sådan föreskrift. R. o. Ad. torde således finna, att saken, både i afseende på upplåningens belopp och sedlarnas förfallotid, bör återgå till StatsUtsk. Men frågan kan icke dit återgå, om den häftas vid betänk. Wto 4[7» som n" andra gången förehafves. Men om R. o. Ad. skulle vilja, såsom jag i förmiddags föreälog, afgöra frågan om den stående upplåningen för sig och dervid antaga såväl första som andra punkten af PresteSt:s beslut, så återstår för Ståndet, då StatsUtskts betänk.
Qvällen kom, och den dystre riddaren gick till sin tornkammare, följd, såsom alltid, af pilgrimen. Men dessförinnan hade riddaren dolt en välslipad jagtknif i sin lifrock. Riddaren gick till sängs. Sorgbarn lade sig på sin matta. Sanduret hviskade, vindflöjlarne på taket gnisslade, insjöns vågor brusade. Riddaren hade sagt, förrän han lade sig, att han var mycket trött. Också somnade han genast i sin naturliga sömn. Det hörde Sorgbarn af hans andedrag. Då smög pilgrimen till riddarens säng, och hans små magra händer rörde sig som genomskinliga skuggor öfver dennes panna ned mot hans bröst ... Men blott några sekunder. Riddaren satte sig upp. – Nu verkade kraften hastigt, sade den lille till sig sjelf. – Stig upp och följ mig! hördes derefter hans milda röst. Riddaren steg upp. Sorgbarn fattade hans hand, förde honom nedför trappan, öfver det skummande sundet och in i skogen. – Det är en ryslig natt, sade Sorgbarn, hvars lockar fladdrade för vinden. – Hör, huru det tjuter omkring oss! Det blåser så kallt. Tänk, om träden falla öfver oss, fader! Låtom oss skynda! – Hvart förer du mig? frågade riddaren betänksamt. – Till hvem annan skulle jag föra dig än till min moder, till Singoalla? sade Sorgbarn, förundrad öfver denna fråga. – Singoalla är således din moder? – Javisst ... Hvad du i afton talar besynnerligt! Riddaren tycktes inse, att hans frågor icke vore rätt ställda, och att här vore klokare att tiga än tala, ty han vandrade länge helt tyst vid pilgrimens sida. Så kommo de allt djupare in i skogen. De mörka sönderslitna skyar, som, likt spillror af ett i stormen förgånget skepp, kringdrefvo på himmelen, läto som oftast månen gjuta öfver nejden en gul sjuklig belysning. Trädens fram och tillbaka gungande grenar och fläktande löf bredde ett dallrande, af tusen skuggor och dagrar flätadt gallerverk öfver de belysta delarne af skogsmarken; der syntes alla föremål lefva, röra sig och hoppa i spökaktigt virrvar.
Sedan R. o. Ad. under förmiddagens plenum fattat sitt beslut ronde införsels-tullen å Blyhvitt, Zinkhvitt och Kremserhvitt, företogs nu till afgörande Utsk:s hemställan i fråga om öfriga färger och färgnings-ämnen, och yrkades härvid dels bifall till Utsk:s hemställan, dels och bifall till densamma med den förändring, att Jordfärger, ej specificerade mätte såsom hittills sammanstå med andra slag ej specificerade under en gemensam tullsats af 2 sk. pr U. Efter med blandade Ja och Nej besvarade propos:r å bifall till dessa yrkanden, blef förnyad propos. till bifall å Utsk:s förslag framställd och besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej j hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han härvid funnit Ja öfvervägande. Färgträd. Utsk:s förslag bifölls. Galläplen. En talare yrkade tullfrihet för denna artikel, men R. o. Ad. biföll Utsk:s förslag. Garn. Af Utsk:s i fråga om denna artikel afgifna yttranden företogs serskildt till afgörande förslaget, att införsels-tullen å Bomullsgarn må vid innevar:de Riksdag lemnäs oförändrad, och yrkades dervid dels bifall till Utsk:s förslag, dels detsammas antagande med den förändring, att införsels-tullen å ofärgadt Bomullsgarn måtte nedsättas till 2 eller åtminstone till 3 sk. pr U; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag samt sedan denna propos. blifvit besvarad med starka Ja, blandade med Nej, förklarade att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Sedan härvid votering blifvit begärd, uplästes till justering samt godkändes följ:de votens-propos.: 60 Den 4 Maj e. m.
Man har såsom styrkande exempel för anmtrkningarne mot offentligheten, framställt Franske demagogerne under Revolutionen. Men månne deremot ej skulle kunna framvisas dylike skadlige individers tillvaro i länder, der offentlighet i NationalRepresentationen ej är tillåten? Vi äga exempel deraf inom vår tid och vårt land. Med huru mycket interesse emottogos ej demagogiens utbrott, efter vår sista Statshvälfning, offentlig gjorde genom den tryckfrihet, vi då erhöllo? Huru Den 5 Februarii, 89 långt hänföres hon ej, denna detnagogie, af ea så till sägande nygirig känslas uppmuntrande bifall? Men hvad blef följden? Allmänna vettet och rättskänslan återvunno småningom deras i Svenska sinnet uppnådde öfverlägsenhet. Till lagarnes billiga kraftyttring slöt sig den allmänna förtrytelsen, och en rättvis Nations indignation fullkomnade ogillandet af de falska begrepp om sanning och rätt, man sökt bland den sprida. Det stora steget till förädling är gjordt, och den tillfredsställande upptäckten måtte ej hafva undfallit den uppmärksamma forskarens blick , att sedan denna tid hafva demagogiska skrifter och smädliga beskyllningar blifvit mera allmänligen ogillade, eller emottagne med den fullkomligaste liknöjdhet. I andra constitutionella Stater, beredes genom tryckfriheten tillfälle för allmänna uppmärksamheten, att i politiska ämnen, öfver administrativa åtgärder, och enskilt» befattningsägandes tjensteförrättningar, finna en vägledning för ett rättvist bedömande. Der ut^ komma från alldeles tito satta källor, anmärkningar, refl. xioner och omdömen öfver dessa ämnen, och läsaren tvingas ej att se eridken, utan att med detsamma lära känna den criticersde handlingen och dess motiver. I England, der alla lagliga friheter begagnas till det medborgerliga förståndets förmån, och der man med hvarje pplitiskt m del som offentligen synes, åsyftar att ännu närmare fästa allmänna interesset vid grundvalarne för landets 9° Den 3 Februarii. bestånd, i England finnas skrifter, som, härflutne från medelpunkten emellan de tvänne ytterliga principer, genom hvars friction Engelska Statskroppen äger lif, tydligast framställa det rätta.
— För att kunna styrka, att jag ej förbisett mina Committenters rätt och bästa, anhåller jag vördsammast, att detta mitt yttrande måtte få intagas i det Betänkande, som till Högloft. Stånden kommer att afgifvas.” Baneo-ZJtskottcts Betänkande N.-o Si. 85 N:o 5 2. Ankom till Exp. Utsk. den 7 Julii t8a£. Betänkande, angående Bankens till utlåning i Discontväg anslagna fonder och deras disposition intill nästa Riksdag. Af dessa fonder, uppgående till 10,100,000 R:dr, så vida allt på en gång vore till fulla beloppet begagnadt, fanns, vid 1828 års slut, användt: Såsom förlag till Banco Discontens rörelse 5,073,031: 38: 10. (Delta Verks utestående Capital-fordringar, ökade genom utlåning af innehållna räntor och af den så kalladeReservfonden (se Banco-Re - Transport 5,o^3,o3i: 38: 10. 8f> Banco-Utskottets Betänkande. Transport 5,073,031: 38: io. glementet, pag. io5) utgjorde vid samma tid: På Adier och Documen - ter 264'53o: 7:9- Summa 5,555,553: C: 3.) Såsom förlag till Götheborgs Lån - Conloirs rörelse •••••••••!,97^*45*^* 8« 1 (Contoirets utestående Capital-fordringar, ökade genom utlåning af innehållna räntor, utgjorde vid samma tid 2,045,269 R:dr 6 r:st.) Såsom förlag till Malmö Låne-Contoirs rörelse . 955,233: 1: 4* (Contoirets utestående Capital-fordringar, ökade genom utlåning af Transport 8,002,718: — 2. Banco-Utskottets Betänkande N.-o 52. 87 Transport 8,002,718: —•
Jag nödgas helt öppet förklara det jag vid detta Riksmöte blifvit fullkommeligen öfvertygad om omöjeligheten , att under våra närvarande former uträtta något allmänt gagn; jag föreser huru folket nödvändigt skall komma att ledsna vid våra långa och kostsamma Riksdagar, hvars verkningar nästan uteslutande visa sig uti ökade bör» dor och ^j sällan förhastade eller osammanhängande slutliga åtgärder; och jag anar med oro de vangkeliga följderna af ett sådant till stånd; jag har som Representant fyllt min pligt då jag velat varna deremot; och jag går åtminstone med fullkomligt samvetslugn tillbaka uti det enskildta lifvets förhållanden, nöjd, om jag finner mig kunnat något gagna med min upprigtighet; och ännu nöjdare om jag af en ljusare framtid tillrättavisas uti mine nuvarande omdömen om de ovilkorlig! fordringarne lör befrämjandet af stadga, säkerhet och styrka för det Nya Sv grig s och för Dess Nya Dynajii. Den *2 julii e, m. 549 N;o 3. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOKOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE RIDDERSKAPET OCH ADELN, VID Lagtima Riksdagen i Stockholm ÅR 1865—1866. Tredje Häftet. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrem, 1866. • ■'..V.' ' \ , i Fredagen den 2 lars 1866. Plenum kl. 6 e. m. Justerades protokollet för den 7 sisth Februari f. m. Fortsattes föredragningen af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 51, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Fjerde Hufvudtitel. 38:de punkten. Hr von Knorring, Oscar: Om jag icke misstager mig, är denna punkt redan afgjord genom tre Stånds beslut, och som jag icke tilltror mig att kunna åstadkomma ändring i Stats-Utsk:ts hemställan, så kunde det visserligen vara öfverflödigt att jag yttrade mig.
Vira humana läkare &amp; ro ocksi, qumera villiga att erkainna det viirdefulla bitriide, ' de hafva i den plikttrogna och för sitt kall utbildade slrö- terskan. D: r Bergvall ar en b l a d de första att erkanna vardet af denna hjälp, och ban påyrkar ifrigt, att Jcommunerna måtte anst ' iilla utbildade sköterskor i sin tjänst för aLe under läkarens uppsikt varda de sjuka. - Han har därjamte starkt betonat hurusom sköterskan iilaste liira den sjukes omgifning att varda honom efter hennes anvisning. Med styrka frarnhaUes ocksii det gagn sköterskan bör kunna göra genom att förekomma smitta och främja sanitara reformer, s&amp; viil inom som utom hemmen i sitt distrikt. Ingen, som har minsta begrepp om arbetsfolkets lif och hem på landet, kan undgk att p&amp; det varmaske instämma i detta den kloke o3h människoalskande läkarens yrkande. Om nhgonstiides reform ar af nöden, s&amp; .&amp;r det har. Vi behöfva blott i tankarne se för oss den torftiga backstugan, där intet fönster kan tjppnas, och därinne i den diiliga bädden en mor, f l h t a n d e i feber, med ett sjukt barn vid sin sida och tval, tre andra stojande omkring henne. Vi kunna tanka, oss mannen gången att radfrtiga läkaren ' i dennes bostad, en eller hdfannan mil bort, och granngummorna under tiden kommande på, besök med knfFe och anhas. B förning s till ' de ~ j u k a, samt skolkamratenia smekande det sjuka barnet och medförande friin detsamma sjukdomsämnet till sina olika hem. Och sist kunna vi i föreställningen hör? huru nästa söndag kyrkklockorna ringa för de sm&amp; barnens lik.
Beredningen före - JDen 17 full' föreslår derföre, att Banco - Styrelsen må hädanefter äga ovilkorlig rätt, att erhålla fullständiga upplysningar och förslager öfver det verkstälda och tillärnade arbetet, samt att anmärka alltsom finnes anmärkningsvärd!, med förmåga att innehålla anslagen intilldess nöjaktigt afseende göles å det, som till rättelse är uppgifvet. §. io. O m tinder någotdera af de 6 förrberörde år, allt påräknadt arbete icke skulle kunna utföras, så tillstyrker Beredningen att den besparda summan må det påföljande året få begagnas, men att den del af anslags-summorna, som år 1820 icke är till arbetets fortsättning disponerad , ingalunda må anses såsom en Bolagets ovilkorliga fordran. §. il. Genom de nu föreslagna tillökta biträden, anser Beredningen all af Ganal-Bolaget uppgifven pretention å ersättning af Stats-Verket, helt och hållet böra försvinna. §. 12.' Sedan Beredningen i möjligaste måtto sökt iakttaga Riksens Högloft, Ständers rätt och säkerhet, i förening med Bolagets bestånd och skäliga fördel , återstår undanrödjandet af den ■verkeliga eller föregifna möjlighet, att Ac:ieägare , i ovisshet 0111 de beslut, som tillkommande - Deh % 7 Julié 1565 mande Ständer ltunna fatta, heldre valde förlusten af nu insatta 40 proCent , än att våga insättning af ännu återstående 60 proCent. Med rimlighet’ lärer icke kunna tänkas eller befaras, att Riksens Ständer i framtiden, och sedan större uppoffringar derföre blifvit gjorde, skulle vara mindre angelägna än nu, om Canalens fullbordan.