Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Madame gjorde flere försök att hos vederbörande skaffa sig underrättelser om honom, men hans namn och person hade gått förlorade bland den mängd döda, som qvarstannat på slagfältet. Han, eller rättare hon, begrofs i Génève, och på torfvan, som hvälfver sig öfver henne, finnes ingen minnessten. Hennes graf är okänd och namnlös, liksom hon sjelf och hennes lefnadssaga. Ännu någon tid qvardröjde soldaterna. De voro nu alldeles friska och hade blifvit mycket goda vänner med flickorna, som skämtade och roade sig med dem, så snart de vågade, isynnerhet med Tobi, den lille turken. Denne hade nu fått en ny uniform och en lysande turban, som flickorna retades med att rycka af honom och gömma undan, ända tills han blef så ond, att det rigtigt fräste omkring honom. Men om qvällarne hade Tobi sin svåraste plågostund; då stod han i rummet bredvid matsalen och kikade in genom springan och såg hur madame kysste alla flickorna, då de sade godnatt. Den gamla markattan! Så hon kysste dem ... två gånger ... på hvardera kinden ... »Moi n’aime pas toi, madame», mumlade Tobi och knöt hämdgirigt sina händer. Slutligen utrymdes pensionen, man sade hvarandra ett ömsesidigt hjertligt farväl, soldaterna aftågade, rummen gjordes i ordning, och lifvet återtog så småningom sin vanliga jemna gång. Ännu var det litet dyningar af den föregående oron; man hade ännu litet prat och historier, men så blef det lugnt och tråkigt igen, som flickorna sade. Men Catherine tänkte ofta på den döda, som hvilade ensam der borta på kyrkogården. Det störde henne icke det minsta, att den vackra, mörkögda soldaten varit en qvinna; han var i alla fall hennes första kärlek, som hon aldrig glömde, och ibland om qvällarne, då hon satt och drömde, såg hon i inbillningen det sorgsna, bleka ansigtet, och hon kände då samma tjusande längtan att få smeka det, som hon gjorde den natten, då hon vakade vid den främmande soldatens bädd.
A. 247. — öfver anmärkningar vid Utskottets af de trenne öfriga RiksStånden bifallna Memorial med förslag till reglementariska föreskrifter om Lans meddelande från Banken, mot pant af Tackjern. LXIII. •— med förslag angående några uti BankoReglementet erforderliga närmare bestämmelser i samband med den af Rikets Ständer beslutade uppoch utlåning. LXIV. U. 359. LXV. A. 46. 74 BankoUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden med tillkännagifvande, att det egentliga BankoYerkets afslutade räkenskaper för året 1827 hunnit af BankoUtskottet, under ännu påstående Riksdag, till fullo granskas och genomgås. LXIV. B. 79. A. 35r. — med förslag till den Artikel i BankoReglementet, som kommer att innefatta stadganden, rörande Bankens Pappersbruk Tumba. LXIY. B. 79. A. 351. — med förslag angående den årliga anordningen af ljus eller deremot svarande ersättning i penningar, så väl inom det egentliga BankoVerket, som BankoDisconten och LåneContoren. LXIV. B. 79. A. 351. imed förslag till afhjelpande af hinder och uppehåll för allmänheten deraf, att enskilda personer, som i VexelBanken hålla räkning, understundom ej nog tidigt vid hvarje års början, låta föranstalta om räkningarnes collationering. LXIV. B. 79. A. 35a. — med hemställan om en, till följd af Riksdagens förlängande, nödvändig blifven jemnkning, vid bestämmande af tidpunkten, efter hvars förlopp de förfallne Guldoch Silfverpanterne skola genom Auction i Banken föryttras. LXIV, B. 148. A. 352. — i anledning af RiksStåndens särskilta beslut i afseende på användandet lill ny Fastighetsbelåning af Capital-afbetalnin - K 73 gar å Bankens på återbetalning i sedlar ställda fordringar, för utgifne Lån emot pant af fastigheter m. m. LXIV. B. 148. A. 349.
Jag för min del anser mig ej kunna annat än bifalla Grefve Cronhjelms ifrågavarande Motion, först af det skäl, att om RiddarhusSecreteraren skulla fortfara att tillika innehafva ett Embete i Statens tjenst, deraf lätteligen kunde hända, att Rid* darehusets göromål blefvo eftersatte , och dessa göromål äro icke så obetydliga mellan Riksdagarne, som en värd Ledamot trott, förmodligen derföre, att han ej taget notice om hvad son» fordras för att uppsätta en genealogie och reda alla dithörande saker. Det andra skälet för mitt bifall, är att jag tror det icke vara Öfverensstämmande med Högloflige Ridderskapeta och Adelus värdighet, att hafva en Secreterare, som anser sysslan hos Ståndet såsom en mjölkko, deraf han blott hemtar ost och smör, men skaffar sig an-' norstädes titlar och dtcoratiot.er, Derföre har Den i* October $, mi ock, alltifrån Riddarhusets upprinnelse, det varit en pligt hos hvarje RiddarehusSecreterare, att frånsäga sig ali annan befattning för att endast tjena Ståndet. Så var det ock till salig RiddarhusSecreteraren Silfverstolpes död, och först när den nuvarande RiddarehusSecreteraren antogs, blef det medgifvet att han skulle få bekläda en syssla i Staten, af det skäl att lönevilkoren vid Riddarhuset voro Bä små och otillräckliga. Då emedlertid Grefve Cronhjelm nu upplyst, att de icke äro så obetydeliga, och icke byggde på så osäker grund, äfven om vi skulle antaga Herr Thama beräkning, stödd på hans fromma önskan, det vi måtte befrias från dödsfall, krig, bankrutter och andra landsplågor då, sorn sagdt är, löningssumman i alla fall icke är si ringa, tillstyrker jag högeligen, att vi för framtiden måtte öfvergifva försöket, att hafva en Statens Tjensteman till vår Secreterare.
På dessa skäl kunna Utskotten ingalunda tillstyrka någon nedsättning af ifrågavarande bötesbestämmelse; och få alltså vördsamt hemställa, att den väckta motionen måtte förfalla. 4o Lägs. Allm. Besv. o. Oec. Ut sk. Uti. N:o 71» KonglKungörelsen angående flyttningstiden. Emot den af Utskotten föreslagna fastställelse af tiden för tjenstehjons flyttning; till den 2g September, äfvensom emot Utskottens hemställan, att tiden för fridagarnes begagnande må kunna ankomma på aftal, som derom, emellan husbonde och tjenare, vid stadslandet träffas, är anmärkt: 1:0.’ Att den i 1819 års Kongl. Kungörelse fastställda flyttningstid matte , såsom den för både Landet och Städerne mest tjenliga och passande, varda bibehållen; till stöd för hvilket yrkande1, blifvit åberopade da skäl, som Riksdagsfullmägtigen från Malmöhus Län, Nils Mansson , uti en vid Utskottens Betänkande fogad Reservation, framställt och utvecklat; hvarförutan uppmärksamhet blifvit fästad derå: Att hvarje ”kastning af oeconomiska åtgärder" vöre i allmänhet skadlig, och den föreslagna förändringen i flyttningstiden alldeles ändamålslös, samt att ifrågavarande förändring äfven på den grund vore olämplig , att den ena af flyttnings-terminerne för hyresmän i Stad infaller den i October, vid hvilken tid dessa äro i största behof af deras - l.ogs. Allm. Btsv. o. Oec. Vist. Ull.N:o 71.^1 ras tjenstehjon, lill biträde vid transport a£ deras egande husgeråd, och li vil ken transport, i händelse af tjenstehjonens vid samma tid skeende afflyttning, komme alt genom arbetare, legda för tillfället, bestridas. 2:0.
Denna credilivrättighet pä 600,000 r:dr skulle sannolikt komma ali medföra en tillökning af mer än 1 million r:dr i de nu utelöpande privatbanksedlarne. 1 afseende på det af Ulsk. uti 40 punkten föreslagna maximum för den del af sedeloch dépositionsskulden, som icke motsvaras af reela fonden, instämmer jag i Hr Nordenanckars reservalion, och önskar för öfrigt, att den tillökning af Riksbankens nuvarande sedelstock, som kan komma att medgifvas, icke må ske pä en gäng, utan endast småningom. Här är af en talare nyligen föreslaget, att Banken borde utsträcka sin rörelse genom medgifvandet af uppoch afskrifningsräkningars öppnande. Jag kan dock icke finna att detta skulle blifva af någon särdeles vinst för den allmänna penningerörelsen i landet, ehuru det möjligen skulle ovara nyttigt för capitalister och handlande inom Stockholms stad. Åtminstone skulle rörclsecapitalet derigenom ingalunda komma att ökas, utan tverlom förminskas, enär ägarne till de å sådana räkningar insatta penningar i mänga fall borde vara mindre angelägna att bereda sig tillfällen ali genom desammas utlånande få dem räntebärande hos enskilda personer. Man har äfven förordat filialcontors af Riksbanken inrättande i orterna, i st. f. enskilda banker. Jag fruktar att för närvarande det vore alltför vådligt att genom en sådan åtgärd utsträcka förstnämnde Banks sedeloell lånerörelse, särdeles innan man kommit i tillfälle alt förstärka Bankens metalliska fond eller förskaffa den valuta af räntebärande papper. Möjligen torde man kunna till en kommande riksdag uppskjuta frågorna om dessa filialcontors organiserande för att ersätta privatbankerne. Under liden torde det dock blifva alldeles nödvändigt att åtminstone intill nästa riksdag låta privatbankerne fortfara på det sätt som de nu äro inrättade, emedan jag befarar, alt icke någon lämplig och ändamålsenlig lagstiftning för dessa banker, under den nu rådande sinnesstämningen hos representationens pluralitet, kati titlvågabringas. Den 19 December. Lika svält tolde det äfven blifva att vid denna riksdag kunna organisera några andra allmänt nyttiga penningeanstalter.
Kyrkoherden C. M. Lithner har hos Utskottet skriftligen anhållit, det han, som i egenskap af löftesman för 4 af H. T. Agren och D. F. Björnberg hos Låne-Contoret i Götheborg upptagne lån, nödgats till större delen gälda berörde låns capital-belopp, måtte undfå eftergift af den å samma lån upplnpne öfverränla; varandes af sökanden, såsom stöd för bifall härtill, åberopade intyg af närmast boende embetskamrater samt KronoLänsrnannen CG. IVet t ervik, hvaraf upplyses, att Lithner skall, jemte en sjuklig hustru, tvänne åldriga och fattiga svägerskor, samt sju ännu oförsörjda barn, befinna sig i ytterst torftiga omständigheter, föranledde icke allenast af flera honom öfvergångna olyckor, utan äfven och lmfvudsakligast genom den, för gäldande af ofvan omförmäldta lån, under flera års tid verkställda inuehållning af halfva inkomsten utaf sökandens innehafvande pastorat, samt att odelade inkomsten af pastoratet, hvilken icke skall uppgå till mer än 4°° B:dr Banco årligen, knappast vore tillräcklig för en talrik familjs uppehälle. Af ett utdrag utaf Direetionens öfver Låne-Contoret i Götheborg Protocoll för den 1 r och 18 näsllidne Juni, bilagdt ifrågavarande skrift, har Utskottet inhemtat: att de förbindelser, för hvilka Kyrkoherden Lithner till Låne-Contoret häftar äro: a) för ett af II. T. Agren mot borgen af Lithner och Enkan C. E. Norberg upptaget, d. 9 November 1827 förfallet, lån ä 84o Rtdr, som blifvit till capitalet fullt betaldt; b) för ett af D. F. Björnberg mot borgen af Lithner och G. A.
Kom hit han, ska jag klå honom. Klå? Du? Bror stiger upp i skjortan. Basen möter på golfvet. Det är en liten fyrkantig pjes med breda axlar, det är allt hvad man kan se. Många åskådare sitta upp i sängarne. De slåss och stora bror får smörj. Nej slå honom inte; slå honom inte. Lilla bror kastar sig emellan. Han kunde aldrig se någon af sitt blod få stryk eller lida, utan att känna det i sina nerver. Åter hans osjelfständighet, de olösliga blodsbanden, nafvelsträngen, som aldrig kunde klippas, men endast gnagas af. Så blir det tyst och så faller sömnen på, den medvetslösa, som lär likna döden och som derför lockat så många till förtidig hvila. Nu börjar ett nytt litet lif för sig. Uppfostran utan föräldrar, ty barnet är ute i verlden bland främmande menskor. Han är rädd och undviker omsorgsfullt alla anmärkningar. Angriper ingen, men försvarar sig mot öfversittare. Emellertid är man tillräckligt många för att kunna få jemvigt, och rättvisa skipas af den bredaxlade, som är puckel, men kanske derför alltid går med den svagare, när han anfalles orättvist. Det läses om förmiddagarne, badas före middan och arbetas om eftermiddagarne. Det rensas i trädgården, bäres vatten från källan, ryktas i stallet. Det är fars önskan att barnen skola arbeta med kroppen fastän de betala vanlig inackordering. Men Johans lydnad och pligtkänsla för egen del räcker ej att göra honom lifvet drägligt. Bröderna utsätta sig för anmärkningar, och dem lider han lika mycket af. Han känner sig solidarisk och blir aldrig mer än en tredjedels menska den sommaren. Straff, andra än att sitta inne, förekomma ej, men anmärkningar äro nog för att oroa honom. Arbetet gör honom stark till kroppen, men nerverna äro lika känsliga för intryck. Ibland sörjer han modern, ibland är han ystert glad och anför lekarne, helst de våldsamma. Att bända loss stenar i kalkstensbrottet och tända eldar på dess botten, åka på brädlappar utför branta berg. Rädd och oförvägen, uppsluppen och grubblande, ingen jemvigt. Kyrkan står på andra sidan vägen och kastar en skugga öfver sommartaflan med detta becksvarta tak, denna likhvita vägg.
Inträffar något af dessa fall emellan Riksdagarne, skall Riksdagens rätt härutinnan genom dess Fullmägtige i Bankon och Riksgälds-Contorot utöfvas. § 99. Justitie-Ombudsmannen må, det äskar. § 100. Justitie-Ombudsmannen åligge, att till hvarje Lagtima Riksdag aflemna redogörelse för deras förbättring. § ioi. Skulle den egendom, vare Justitie-Ombudsmannen pligtig, — befordra. § 102. Denna domstol, •— Rikets tjenst. § 103. Lagtima Riksdag skall hvart tredje år, på sätt Riksdags-Ordningen stadgar, tillsätta en Nämnd, som ägo att döma skiljas. Beslutar denna Nämnd efter omröstning, i den ordning, som i Riksdags-Ordningen sägs, att någon eller någre af Högsta Domstolens ledamöter skola anses vara ifrån Riksdagens förtroende uteslutne, blifvo lian eller do derefter af Konungen, hos hvilken Riksdagen skall härom göra anmälan, ifrån Embetet halfva belopp. § ioi Ej må Riksdagen ingå förefalla. § 105. Lagtima Riksdags Constitutions-Utskott äge fordras. § 106. Finner Utskottet emot sådan öfverträdelse, eller den vållat och upplysning eller att den Föredragande utaf Konungen och Riksdagen fastställd varder. 36 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 61. § 107. Skulle tillkännagifva för Riksdagen, hvilken, om den finner Rikets val det kräfva, kan hos Konungen skriftligen anmäla sin önskan, att blifvit gjord. Frågor i Riksdagens Kamrar väckas och af andra Riksdagens Utskott än Constitutious-Utskottet hos Kamrarne andrägas, men icke af Riksdagen afgöras hördt. Under Riksdagens öfverläggningar någon Riksdagens pröfning underställas. Allt hvad
Hr Rosenblad har uppgifvit, att någon utvidgning af lånerörelsen icke skulle öga rum genom bifall till det af honom väckta förslag. Detta förklarande förefaller mig äfven temligen besynnerligt. Om Bancostyrelsen får utlåna 36i,ooo r:dr mera, än den förut varit berättigad att i låneväg utgifva, så måtte detta onekligen föranleda en utvidgning af lånerörelsen. Hr Rosenblad har vidare föregifvit, att det vore samma fond, som nu användes för publika pappersbelåningen, 35 Den a Februari f. ro. med hvilken fonden för liondelsdisconten skulle komma att ökas. Detta är visserligen till en del sannt; men utöfver det belopp, som vid sista riksdagen bestämdes att utgå såsom lån å publika papper, skulle handelsdiscontens fond ökas med en ny tillgång, motsvarande nästan hela beloppet af lånebankens äldre obligationer. Härigenom kornme således en icke obetydlig emission af nya sedlar att äga rum. Huruvida afslag å BancoUtskts betänk, skall komma att medföra inställelse af handelsdiscontens utlåningar känner jag väl icke nu bestämdt. Jag har dock föga benägenhet att befara ett sådant resultat, helst nu mera, sedan Statsoch BancoUtsk:n tillstyrkt, att Arme'ens nya mötespassevolance och tros^passevolancecassors innestående behållningar måtte få användas till förstärkande af handelsdiscontens lånefond. Med dessa medel tillsammans med det creditiv af 25o,ooo rtdr, som för handelsdiscontens räkning är anvisadt på Iånebanken, synes mig fortsättandet af denna disconts lånerörelse vara tillräckligen betryggadt, så mycket mera sorn denna discont för sin lånerörelse får begagna alla sina vinstmedel. Det nu ifrågavar. förslaget skulle derjemte komma att medföra den betänkliga följd, att Riksg:scont:s obligationer, som nu äro belånbara i Banken, hädanefter icke skulle kunna belånas i anseende till bristande lånefond, enär handelsdisconten förmodligen komme att absorbera hela den derför afsedda behållning. Hr Rosenblad har uppgifvit, att sistberörde obligationer till ett högst ringa belopp äro belånade i Banken.
Skrifvelse lagd till Handlingarna. Ut supra. Ex Protocolio A. G. Silverstolpe. S. D. Sedan Piksens Ständer, genom godkännande af Lag - Utskottets den 14 Juni afgifna Betänkande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den ig April , om Allmänna Arbetsoch Correctionshus m. m., dessas inrättande bifallit , men om det af Kongl. Majit i samma Proposition såsom härtill nödiga befundna anslag, någon anstalt ännu icke af Riksens Ständer blifvit fogad ; beslöt Ridderskapet och Adeln att Kongl. Maj.ts berörde Proposition, så väl som Lag-Utskottets Memorial, till StatsUtskottet i afseende på ett sådant anslag remittera. Ut supra. Ex Protocolio A, G, Silverstolpe. S. D. B ifölls Constitutions - Utskottets sedan den n Juli hvilande Memorial, af föregående dag, i anledning af den till Utskottet remitterade frågan om en förbättrad National-represen» tation. Ut supra. Ex Protocolio A. G. Silverstolpe. S. D. Den 14 Juli. 1145 Utdrag af Protocollet, hållet hos Högvörä. Prest Ståndet den 14 Juli 1815. S. D. t-när l agsamt Allmänna "Besvärsoch Oeconomie Utskottens förnyade Utlåtande i frågan om en allmän Handels och Näringsfrihet nu å nyo foredrogs, fann Prest Ståndet icke skäl att f 1 åriga sitt uti detta ämne den 2b nasti. Juni fattade beslut, att denna fråga, i den form densamma nu blifvit väckt och till Rikets Ständer inkommit, borde förfalla. Ut supra.
De senare kunna äfven, sedan de väl urvattnats och torkats, användas som prydnader till andra rätter. En gourmand. Teater och musik. Kungl. operan. Ändtligen kommer han, i säsongens elfte timme. Sent, men ej för sent. Hvilken? frågen I, ärade läsarinnor. Arvid Ödmann naturligtvis. En glädjande underrättelse — icke sant? — för dem, som få tillfälle höra honom. Första föreställningen gifves måndagen den 3 instundande juni och uppföres då den populära » Konung för en dag ». Derpå följande onsdag gifves » Romeo och Julia ». Hr Ödmann lär vidare komma att uppträda i » Carmen » och möjligen i » Faust » eller » Mefistofeles ». På onsdagen innevarande vecka är fröken Helene Munktells opera-comique » I Firenze » antagen till uppförande första gången. Hufvudpersonerna äro: Gemma (fru Edling), må- larne Stefana Varezzi (hr Hagman) och Bardi (hr Janzon), professorerna Viarducci (hr Grafström) och Sarsapilla (hr Nilsson), Bembo, Stefanos hyresvärd (hr Strömberg); i öfrigt uppträda i stycket hofdamer, konstelever och pager. Handlingen försiggår i Firenze på 1400-talet. » I Firenze » gifves som förpjes till » Regementets dotter ». Meiningarna, det berömda tyska skådespelaresällskapet, gifva sin första föreställning å Svenska teatern måndagen den 3 juni, då Shakespeares drama » Julius Caesar » uppföres. Önskligt, ej minst för sällskapet sjelft, hade varit, o m gästspelet inträffat vid en annan tidpunkt än så här på försommaren, då alla redan flyttat eller hålla på att flytta till landet. Biljettprisen lära blifva ganska måttliga. Filharmoniska sällskapet kommer att under sommaren, antagligen i augusti, företaga en sångarfärd till Paris. En grundfond — 25,000 kr. säges det — lär genom enskild persons frikostighet vara af satt för ändamålet. Den 28 maj. Ett storstadsbarn. Berättelse för Idun af Johan plordling. (Forts.) VI. Räkenskap.
Det var väl sjelfva skam... E R I C . Och led icke den ringaste skada deraf. B Ä C K . Ja, men nu ser du, den här lär vara alldeles hiskelig... Känn efter Eric om jag inte börjar kallsvettas... A L F R E D . Se s å f ar, lug na sig... Låt oss tala om annat. God af ton, min nådig a frök en, är fröken också rädd för kometen? M A R I A . Rädd? hur skulle jag kunna vara rädd ... j ag fö rmodar att räddsla för en komet endast kan intaga ouppl ysta och obildade menniskor. B Ä C K . Bilda mig hit och bilda mig di t... Den kommer, sk a j ag s äga henne, den kommer. M A R I A . Och likvisst tviflar jag . ( skrattande) Får se hvem som har rätt. Hur k an åldermannen låta inbilla sig dylika barnsagor, det är ju att vara bra l ätttrogen. 28 B Ä C K . Lättrogen... det är min själ inte jag ... och bevis derpå är att jag inte förrän just nu har kunnat fått det i min tro. A L F R E D . Vi skola inte tala derom nu, kära far. Jag skall berätta f ar hvad j ag hörde på en föreläsning i går... Vet f ar att detta huset var under medeltiden den så kallade St. Gertruds Gillesstuga, der vigtiga rådslag höllos om lif och kronor, af Alf Grenerot och tyskarne. B Ä C K . Ja, se på den ti den hade jag velat lefva ... då steg inte pojkar upp och höll tal, inte, utan en gammal man ärades och då skrek man inte hit och dit om bildning, utan alla voro lika bra, jo, det var herrliga tider. Fru B Ä C K . Som du nog skulle önska dig ifrån, om du nu kunde s e dem. B Ä C K . Nej, det skulle jag visst inte... hvad k atten går det åt Anna, h on har lipat igen. Hör på, du Eric , är du inte som du ska emot henne? E R I C (som talat med Maria).
Ett eller annat af dessa preparat finnes att tillgå i hvarje välförsedd frö- och växthandel. Vän af blommor. Smörgåsbordet. Fläskomelett. Eökt och salt fläsk, lika mycket af hvardera, skares i tärningar och brynes. En lika del kokt och skalad potatis skares också i tärningar. A f detta lägges hvarftals i en blecklåda, hvarefter det öfverslås med en omelettblandning af 4 ägg och liter mjölk och grädda. Elsa. Kalfnjure, stekt eller förväld, skares i tärningar samt lika mycket kalfstek. Blandas med ägg och mjölk och gräddas i blecklåda i ugn. Elsa. Stufvad kalfhjerna. Hjernan vattnas ett par dagar. En liten tår god mjölk uppkokas med litet salt och socker, och deri lägges hjernan. Ätes varmt till smörgåsbord. Elsa. Sill rätt. Vattnad och i tärningar skuren sill samt lika mycket potatis kokas i mjölk med litet peppar. Omtyckt som frukosträtt. Elsa. Annabullar. Efalfkokt potatis skalas och rifves kall; deraf väges 1 | " K, som i ett fat väl blandas med \ qvarter smält smör, 5 vispade ägg, 4 ä 6 lod socker samt 6 å 8 stötta bittermandlar. Af denna massa göras små bollar, hvari göres en grop; deri inlägges mycket små, kokade frikadeller eller lika små stekta köttbullar, en i hvarje. Potatismassan tryckes väl igen omkring köttbullen, och då alla äro färdiga, rullas de först i vispade ägg och sedan i 4 1 1 1 billigaste pris och på bästa sätt utför alla möjliga uppdragtllltjenst för Iduns ärade läsarinnor. rifvebröd samt lägges glest på ett flått fat. En munkpanna ställes på glödeld att upphettas och smörjes med smör, och deri stekas bullarna gulbruna rundt om samt serveras genast på smörgåsbord. Fanny — g. Utmärkt god kaviar. Sikeller gäddrom rensas ren från alla hinnor, saltas väl och inknytes i en ren linnelapp samt ställes i press ett dygn. Uppblandas sedan med starkpeppar och finhackad rödlök. Fanny — g. Huskurer.