Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit enär berörda anslag från hvilket dessutom, jemlikt nådiga Brefvet d. 16 September 1859, årligen utginge 1,600 R:dr lill adönings förbättring åt lärare vid Fahlu Bergsskola, följaktligen, så framt någon tillgång för bestridande af tillfälliga utgifter för bergsbrukets gagn skulle finnas, icke blefve tillräckligt för ytterligare anvisningar derå, begärt att Rikets Ständer måtte bevilja en förhöjning i detta anslag uf 8,000 R:dr för att användas till årsarfvoden samt reseoch traktamentsersättningar åt 2 i kolning och bränntorfs-beredning kunniga personer, hvilka skulle ega att, uppå reqvisition från brukseller skogs egare, mot ersättning efter enahanda grund, sou: för agronomer vore faststäld, meddela nödig praktisk anvisning för tillämpuingen af de härvid begagnade bästa raethoder; och får Utskottet tillstyrka, att med bifall till denna nådiga framställning Rikets Ständer må bevilja ifrågavarande anslagstillökning, 5,000 R:dr årligen. 110 Stals-Utskoltels Utlåtande JU 99. 52:o. Vid sistlidne riksdag, dä, i fråga oni ersättning til! Sala silfververk för dess förlast i händelse skattcförenklingcn Romme ntt tillämpas pä de til! silfververket anslagna räntor af det sä kallade Salbergs län, Kongl.
Han underrättas härom genom et Utdrag af Maxer>, 'F8 vrotocoUec, hwilket föres af Edswuren Haradsffrlfware. <e) Huru en sä beskaffad anmärkning kan äga rum, torde kxemxsl-wis fa anföras: d>. K. l Wasa säger sig wara skyldig til K dl. i Trosa icroo R:d. TsxeiinZz. Männen ä förstnämnda ställe kunna omöjligen känna at sig annorlunda förhäller, och läta således dcrwid bero. Enär alla Krono-Räkenfkaper inkommit til Kongl. Kammar-Rätten, sinner keviloren at dl. K. i Wasa affört pä sin ärliga Inkomst 60 R-d. Ränta för sin Skuld til dl. K. i Trosa, och sämedelst förmindflat sin Behällning, för hwilken han skulle stattläggas. ldsviroln» som har alla Lans Räkenffaper pa en gäng at tilga, 4Z7 2:o Den som har 4002 R:d. at ärligen förtära i Swerige, kan och bör med förnuftig tilställning föra en rätt hederlig och angenäm lefnad. z:o Den som har ännu större Inkomst än hwad som erfordras til bestridande af en sa beskaffad lefnad, bör.ariigcn kunna lägga något up ril Capital: om det sker til större eller mindre summa, det imerellsrsr icke sam. hållet lika mycket, som om den fattigare delen af Nationen utarmas och nödgas tilgripa tlggarsstafwen eller »ck olofliga, samt förnedrande näringsmedel. 8. 6/IIsnsäIsr. Förslag som utwifar huru och til hwad summa den af mig profsAeraäL personliga Bewillning skulls ulga efter den i Mantal antecknade folkstock söm befanns i Södermanlands
hvars storlek bestammes i förhallande till den atersdende delen af löpande aret med ti1lag.g af en manatL Dessa bestammelser gälla för personer med normalt helsotillstfind vid intraet. 1 ' 9 kassans styrelse ma dock bero att i undantagsfall. mot ökade afgifter, intaga personer med icke fullt normalt helsotillstand, samt, i undantagsfall, personer äldre ä11 femtio Sr. Den för inträdesaldern bestanida 8rsafgiften utgk oförändrad och sjukhjelp utbetalas afven efter det femtionde gret, samt äfven om delegarinnas helsotillsthd under tiden förramrats. Underliter delegare att inom föreskrifven tid inbetala sin arsafgift till kassan, förlorar hon derigenom sin delaktighet i densamma. styrelsens bepröfvande m5 dock bero, deis att medgifvn intill en ii15nads respit mot straffränta af 1 2 7:. dels, i händelse inbetalningen fijrdröjes utöfver en m511nd, medgifva, att den försumlige in5 utan nytt intyg on1 normalt helsotillstånd och genom erlilggande af ny intrSdesafgift och årsnfgift lika nied den förut I~etalila f&amp; itervinna sin rtltt till kassan. Sisoni alldeles ny niedleni stånde det alltid fritt att söka åter ing5 i kassan. Sjukhjelp. Sjuklijelpen utgir från nnderst » dsfonden meil en krona och fenitio öre 0111 dygnet för en tid af högst tretton veckor under kalenderhet och utbetalas sedan intyg om oförmögenhet till arbete p5 grund af sjukdom blifvit styrelsen företedt och af densamma godkänd1 smit sjukdomen varat rlier Xn fem dygn. Om kassans tillghgar det medgifva, må pa styrelsens beslut tiden för sjukhjelpens iitbetalnnde något etstrtlckas. dock aldrig öfver tjugu veckor, samt äfven underst6cl beviljns åt dem, som behöfva hviln eller stärkande kitrbehandling.
En dag i slutet af augusti hade det varit brådska med hafreskörden, och barnets mor hade gått ut med för att binda på åkern. Då hade hon öfveransträngt sig, och barnet hade blifvit födt, men för tidigt. Hon hade väntat det i oktober. Nu stod husmodern med barnet i storstugan för att värma det vid elden, ty den stackaren frös midt i augustivärmen. Barnets mor låg i kammaren innanför och lyssnade till hvad man sade om den lille. Hon kunde föreställa sig, huru drängar och pigor stego fram och betraktade honom. »En sådan liten stackare,» sade de då alltid, och sedan kom det ständigt och ofelbart: »Stackare dig, som inte har någon far!» Somliga förvånade sig öfver, att han kunde vara så röd och så skrynklig, men då svarade alltid någon, att sådana äro alla barn. De klagade just ej öfver barnets skrik: de voro på visst sätt öfvertygade om, att barn måste skrika, och, allt rätt betänkt, var barnet duktigt för sin ålder. Om det bara haft en far, skulle allt varit godt och väl, syntes det. Modern låg och hörde på och undrade. Saken tycktes henne med ens otroligt viktig. Hur skulle han komma igenom lifvet, den lille stackaren, som inte hade någon far? Hon hade gjort upp sina planer förut. Hon skulle stanna i bondgården första året. Sedan skulle hon hyra sig en kammare och förtjäna sitt bröd vid väfstolen. Hon ämnade själf förtjäna nog för att föda och kläda barnet. Hennes man kunde få fortfara att tro, att hon vore honom ovärdig. Hon hade tänkt, att barnet måhända skulle bli en bättre människa genom att uppfostras af henne ensam, än om en dum och högfärdig far skulle handleda det. Men nu, sedan barnet var födt, kunde hon ej se saken så. Nu tyckte hon, att hon varit själfvisk. »Barnet måste ha en far,» sade hon till sig själf. Om inte den lille varit en så ömklig stackare, om han kunnat äta och sofva som andra barn, om ej hufvudet ständigt sjunkit ned åt ena axeln, och om han ej varit så nära att dö, då krampanfallen kommo, skulle ej frågan haft en så omätlig vikt. Men denne lille hjälplöse måste ha en far.
indel ig, frernskridtsf orening har alltsedan hös ten hvarje vecka hållit inöten med föredrag och diskussion, samt äfven anordnat tjensteflickinöten, vid hvilka uttalats önskvärdheten af en normal arbetsdag för tjenarinnor eller, om detta ej kunde ernås, af en bestämd fritid under veckan förutom den sedvanliga söndagsfriheten. En kornite bestå- ende af medlemmar af föreningen, två tjensteflickor m. fl. nedsattes för att utreda saken. E ' örslag till nordiskt qvinnomöte. Kvindelig fremskridtsforening ' har föreslagit ' Dansk kvindesamfund " ett gemensamt anordnande af ett stort nordiskt yvinnoinöte i Köpenhamn under tiden för konstoch industriutställningen i sommar för diskussion om qvinnanc rösträtt, on1 saniskolor m. m. Samfundet har svarat, att dess styrelse ärnar försöka samla till p3-it-d möte medlemmar af nordiska qvinnoföreningar, soni besöka utställningen; detta i syfte att pröfva om och i hvil c 63 ken inån en samverkan föreningarna emellan kunde uppstå. Deremo t anser samfundet för sin del sariimankallandet af ett stort offentligt qvinnomöte för brännande frägors diskuterande mindre lämpligt. Antalet qrinnor i industriens tjenst har i Köpenhamn, enlig1 statistiska uppgifter, pA de sista 30 åren sexdubblats. Den starkaste tillväxten har egt rum under den senaste femårsperioden. O m q v i) ~ n o r s anstullande vid riksdagens stenografiska byrå samt dess öfriga expeditioner liar hr F. Bayer viickt förslag i folketinget. Lagförslug om qcinnors kommunala salrätt och valbarhet. Det af folketinget tillsatta utskottet tillstyrker förslaget, dock med den ändring, att det, såsom förhållandena nu äro, inskränkes till valrätten ensani. Landstinget har afslagit detsamma med 34 röster mot 13. Petition om upphäfvande af den lagskyddade prostitutionen eller, 0111 detta för närvarande är omöjligt, skärpande i det bestaende reglementet har undertecknats af omkring 150,000 inän eller ungefär livar fjerde man öfver 18 år i landet.
Sista meningen bör erhålla denna lydelse: Preste-Ståndets beslut. af hvarje sockens och stads bevil Iningstaxerings-längd, inom början af Mars månad året efter det, för hvilket taxeringen skett. Lösen för dessa längder, beräknad till 3a sk. arket, då hvarje sida hör upptaga minst 3o rader, erlägges af socknens medel. Andra puncten bör erhålla följande lydelse: I de ärenden , som endast angå hemman eller andra fastigheter och utgifter eller besvär, som efter hemmantal eller fastighetsandel utgå, röste endast egarne till dessa fastigheter, samt, om fastigheterna tillhöra Kronan, innehafvarne deraf, med röstberäkning efter hvarderas fastighetsandel, hvilka dessa besvär åligga. I de fall, der, enligt serskildta Författningar, endast visse medborgare ega rätt att rösta eller serskildta föreskrifter om röstberäkningen äro gifna, förhålles, på sätt samma Författningar för hvarje lall stadga. hela momentet bör utgå. lika med Ridderskapet Och Adeln. bifallen. Borgare-Ståndets beslut. o antogs af denna lydelse: Rättighet att deltaga i Socknestämmas öf*- verläggningar och beslut tillkommer hvar och en, sorn rösträtt eger. bifallet. bifallen. Bonde-Ståndets beslut. bifallet. bifallet. bifallen. IY Utskottets förslag, enligt Betänkandet N:o 29. Ridderskapets och Adelns beslut. Preste-Ståndets beslut. Borgare-Ståndets beslut. Bonde-Ståndets beslut. 9 §• 1 mål, för hvilka annan Prestman år förordnad att Socknestämma hålla , vare han Ordförande. Hvarjemte efter denna mening bör tilläggas: Den, som eger rätt att om Socknestämma förordna, eger ock att sjelf eller genom ombud när vara och i öfverläggningen, men ej i beslutet, deltaga. början af 3:dje meningen i 1 mom. bör lyda: Protocollet må, när så ske kan, genast, men skall, i annat fall, 0. s. v. och 4 meningen i samma mom, bör erhålla följande lydelse:
Ehuru betydligt det antal varit, hvilket sålunda redan blifvit från Veneriska smittans förödelse räddadt, är dock beklageligen denna smitta ännu icke utrotad. Man har äfven i sednare tider upptäckt ställen , der deh länge varit inrotad, och hållits dold, hvarföre de redan vidtagne anstalter nödvändigt måste än vidare fortfara; till hämmande af berörde sjukdom, och förekommande af det högst skadliga inflytande, den andars på nu varande och kommande generationer medför; och sorn; utom 3-sk;s-afgiflen, den betydligaste inkomst Lazaretterne hittills haft, Curanstalterrie omöjligen kunna fortfara i det utvidgade skick, sorn hittills Vaiit af behofVet påkalladt, samt de, genom en förtidig inskränkning, ej skulle svara emot ändamålet; så hår Kongl. Majit härmedelst velat öfverlemna till Riksens Ständer att besluta, detsamma afgift må till nästå Riksdag fortfata, och förvaltningen af desse medel ; jemte öfriga Vården och styrelsen öfver LänsJjazaretten i enlighet fhted Kongl. Majus den 17 [December 1817 utfärdade Nådiga Instruction , än vidare åt Lazaretts-Direclionerne öfverletnhas; Hvad åter vidkommer det af Riksens Ständer, vid beslutet om 3-sk:s-afgiftens erläggande gjorde förbehåll, att de från Seraphimer-ÖrdensGillet till Läns-Lazaretten utgående anslag, borde foitfara, så har Seraphirrter-Ordens-Gillet uti etl den -29 sistledrie October till Kongl. Maj:t, i Underdånighet afgifven liärhos fogad berättelse; Betänkande om Treskillings-afgiften. 239 'om Hospitalerne och Lazaretterne i Riket, samt allmänna Hospitalsoch Barnhus-Fondens tillstånd Upplyst, att, för år 1820 utgiftetne
Strandberg, Fredrik Wilhelm, Häradshöfding, om pension åt hans enka; motion af Herr Per Jakob von Ehrenheim: se Motioner. Strengnäs, i anledning af väckt motion om bibehållande af det derstädes inrättade seminarium för lärarinnors bildande: B. lil. 519, 542; IV. 360, 545, A. 608. 13 194 Strengnäs, angående ersättning! för hushyres-medel åt fyra Lektorer vid Elementar-läroverket derstädes: se Stats-Utskottets Utlåtande Nm 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel. Strokirch, Johan Paul Fredrik Otto, dess yttranden: I. 99, 430; IY. 137, 139. Ström, Carl Ferdinand af, dess yttrande: IV. 489. Strömfelt, Friherre Carl Adam Fredrik, dess yttrande: I. 427, Strömfelt, Grefve Fredrik Knut Harald, dess yttrande: I. 427. Stuart, Carl Gustaf, dess yttranden: III. 338; IV. 229. Stubböres-medlen, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande åt enskilda af Kronans mark i Norrland och Stora Kopparbergs län, samt om dispositionen af nämnde medel, dels en i ämnet väckt motion: B. IV. 399; V. 41, 452, A. 457, B. 541, 544, A. 544, E. 637. Student-ed, i anledning af vackt motion angående upphäfvande af gällande föreskrifter, dels om dylik ed, dels om skyldighet att, för burbrefs erhållande, aflägga tro-, huldhetsoch borgareed: B. V. 563, 591, A. 591. Studerande, i anledning af väckt motion om förändrade bestäm melser i afseende på Universiteternas disciplinära domsrätt öfver dem: B. II. 658; III. 128, 473, A. 473; B. IV. 400; V. 42, A, 42.
– Diktade polarfärder. Då nu Asiens nordöstra udde ändtligen blifvit kringseglad, och fartyg sålunda färdats fram längs alla kuststräckor af den gamla verlden, skall jag, innan jag går vidare i skildringen af Vegas färd, uti en kort öfversigt framställa utvecklingen af vår kunskap om Asiens nordkust. Redan i forntiden antogo grekerna, att alla jordens länder voro kringflutna af oceanen. Efter att hafva visat, att Homerus hyllat denna åsigt, sammanställer Strabo under första århundradet före vår tidräkning i första bokens första kapitel af sin geografi skälen härför med följande ord: »Åt alla håll, der man framträngt till jordens yttersta gräns, har man mött hafvet, d.v.s. oceanen. Man har kringseglat ostkusten mot Indien, vestkusten mot Iberien och Mauricierna, och en stor del af sydoch nordkusten. Den återstod, som ännu ej kringseglats till följd af brist på sammanbindning af de sjöresor, som från båda sidor företagits, är obetydlig. Ty de, hvilka försökt omsegla jorden och vändt om, försäkra, att deras företag ej misslyckats till följd deraf att de mött fastland, utan till följd af brist på lifsmedel och fullständig modlöshet. — På hafvet hade de alltid kunnat komma vidare. — Detta (att jorden är kringfluten) stämmer äfven bättre med tidvattnets förhållande, ty då vattnets tilloch aftagande öfverallt är detsamma, eller åtminstone ej mycket vexlande, så är väl också orsaken till denna rörelse att söka i blott ett enda haf»32. Men om man sålunda var ense derom, att Asiens och Europas nordkust begränsades af haf, så hade man dock, ännu sexton hundra år efter Kristi födelse, ingen verklig kunskap om beskaffenheten af den asiatiska delen af denna kuststräcka. Dunkla sägner voro emellertid redan tidigt om densamma gängse. Medan Herodot i 4:de bokens 45:te kap. uttryckligen säger, att ingen menniska, så mycket man vet, undersökt, om Europas östra och norra länder äro kringflutna, meddelar han i samma boks 23:e och följande kapitel om de i nordost belägna länderna följande:
Men då inom Riksens Ständer tvänne Stånd slädnät emot tvänne i fiägorna, om Städerna maga bibehållas vid deras hittills begagnade Bränvins* brännings-rätt eller ej; samt huruvida i det förra fallet,beräkningen af personer, som fa begagna en Bränvinspanna i Stad skall förblifva såsom förr, eller med femtio procent okas: och då till bestämmande af dessa blott Oeconomiska frågor bägge dessa meningar härigenom nu till Eders Kongl. Majus Nådiga pröfning och bestämmande i underdånighet öfverlenmäs, hafva de afgifter för Bränvins-brännings-rättigheten, som 1 Städerna äro lagda på Mantalsskrifna personer, och å Landet på egendoms-värde, alternativt blifvit uppgjorda. Bränvins consumtions afgiften har blifvit fördelad pä den allmänna Bevillningen, I iDen <j Augusti 1 afseende på de förändringar] Riksens Ständer önskat i deh Oefconomiska delen och det reglementåriska i Bränvins - brännings-förfalthingen-, så, ehuru dessa bestämmelser helt och hållet bero af Eders Kongl. Majas Nådiga för» ordnande, dock för att visa dessa Riksens Ständers önskningar i deras sammanhang med den dertill hörande beslutna Bevillningen, få Riksens Ständer hatmed öfverlemna dem under farip af en omarbetad författning, hvilken Eders Kongl-. Maj:ts Nådiga pröfning i Underdånighet härigenom ytterligare uiiderställesv Iferjemfé hafva Riksens Stander hufvudsikligen i underdånighet önskatj att ingen inskränkning måtte göras i tiden för utökningen af den fria Husbehofs-bränningen; anseende Riksens Ständer det böra bero af hvats och eiis enskilta urskillning och behof, att af denna rättighet sig begagna: och få Riksens Ständer hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att förbud emot bränvinstillverkning ej, Utan endast vid inträffad total missväxt, på en tid då krig hindrar införsel af utländsk Spannmål och hungersnöd vöre att befara, måtte utfärdas.
Uppå dessa skäl får jag vördsamt anhålla, att så väl Chefssom Majors-Iönen måtte få uppflyttas och återföras till samma belopp, som andra Regementens Chefsoch Förste Majors löner, och alt tillökning uti den af mig uppgifne saknade personalen göres, i hvilket sednare fall nödigt vore, att Rikets Högloft. Ständer i önskningsväg ingingo till Kongl. Maj:t med en underdånig hemställan härom, hvarföre jag äfven anhåller om återremiss, med begäran att få vidfoga de upplysande uträkningar, som dervid torde behöfvas. Skulle detta mitt anförande ej vinna framgång, anhåller jag, att GrenadierCorpsen får fortfara i orubbad besittning af gamla Staten, hvilken är densamma som Konung och Ständer år 1816 utfärdat. Den 21 Maji f. m. Gamla Staten för Kongl. Lif Regementets Grenadiercorps med derå i Lönerne ingående spanneniålj efter 10 års Riksmarkegängspriser ä y Rulr 16 sk. 1\ r. B:co för tunnan. Banco. RegementsOffi cerare ; K: dr sk r 1 SecundChcf I Förste Major, utom contant lön 1000 R:dr jemte spanncmåls-förhöjning, åtnjuter afkastningen af ett boställe utöfver JordeBoksRäntan, uppgående till 36 tunnor Säd 2i33 i444 26 _9 _7 3577 35 7 StabsOffi cerare.- 1 RegementsQvartermästare 1 RegementsAdjutant , 666 3go 37 3 — io56 4o _ CompagnieOffi cerare .- a Capitainer å 880: 6. 2 StabsCapitainer å 640: 3. R:dr. sk. r. Sta. 'S Officerare. & R:dr. sk. Compagnie Officerare. R:dr. sk. r. Kongl. Propositionen . Stats-Utskottets Förslag, Gamla Staten Under-Officerare af alla Grader.
Det star i alla fall fast, att Styrelsen aldrig godkänt ett formligt kredit-system. För undvikande af de följder, sorn åtfölja ett på beställningar och arbetens emottagande fotadt industri-system, hemställde Styrelsen redan år i836, att Armeens förnödenheter måtte, så vidt möjligt vore, fä tillverkas vid Korrektionsinrältningarne, på sätt i Holland och andra Stater, till vinst för det allmänna, tillgår, utan att likväl dertill vinna nådigt bifall, i anseende till Rikets Ständers föreskrift, att dylika förnödenheter skola genom entremenad-auktion upphandlas. Dtredt är det ej heller, om statens öfverskridande är en följd af nödvändigheten att underhålla ett, år efter ar, växande antal fångar, eller ock en vana; men i förra fallet lärer detta förfarande ej få tillskrifvas vanan, ej heller läggas Fångvårdsstyrelsen till last. Huruvida det kan vara möjligt att uppgöra så beskaffade och säkra kalkyler, att Regeringen må kunna, på grund af dem, äska och Rikets Ständer bevilja ett anslag, som i verkligheten motsvarar behofvet, kan ock blifva tvifvel underkastadt. Dertill erfordras en förutseende för - — 145 — förmåga, i afseende på antalet af de fångar, som årligen kunna, emellan en Riksdag och en annan, ådömmas fängelsestraff, varuprisernas förhöjning eller fallande under olika år, inträffande olyckshändelser, förändringar eller förbättringar i lagstiftningen m. m. Är sådant åter ej möjligt, så torde ett förslags-anslag på vinst och förlust ej kunna undvikas. Emellertid har likväl
Lo 4,000 Kramfors 4,000 Forse 2,500 Summa 13,862; varande dock stockfångsten från skatteskogarne mångfaldigt större: när man vidare erinrar sig att till 41 till Jernbruket! kan antagas åtgå circa » Glasbruken » Tegelbruken Famnar ved. Stigar kol. 4,800 450 4,480 1,550 80,000 » 2 Angqvarnar » Anafartygen eller tillsammans 7,980 80,000 utom hvad som fordras lill en del andra inrättningar, så kan man någorlunda föreställa sig den oerhörda qvantitet skog som årligen afverkas, och då tages ändå icke i beräkning den högst betydliga qvantitet ved, som dels användes inom orten, dels sjöledes härifrån föres lill andra orter. Under det sednast tillryggalagda qvinqvennium hafva pass blifvit meddelade för följande qvantiteler ved, som blifvit från Länet afförd till Stockholm och varit af den beskaffenhet, att premier, enligt Kongl, brefven den 31 Januari 1822 och den 24 Mars 1824, blifvit densamma ti Hägde: Tall och Gran. Huru mycket virke som årligen afföres antingen till Stockholm för att derifrån exporteras, eller till andra inrikes orter, kan icke med någon tillförlitlighet uppgifvas, men ifrån tullplatserna inom Länet hafva till utrikes orter direkt utskeppats: Berättelse öfver Westernorrlands Värdet af hvad sålunda blifvit exporteradt kan antagas ungefärligen hafva utgjort: » 1848 : » 499,000. Summa R;dr 3,872,000. eller i medeltal 774,400 R:dr om året. Att trävaruhandeln är en rik källa till utkomst och bergning för en mängd personer inom Länet kan således lika litet bestridas, som att den skulle vara och förmodligen längre förblifva det, om en på rationella grunder fotad skogshushållning ägde rum.
I anledning häraf får Utskottet anföra, att då borttagandet af den, vid bestämmandet af embetsoch tjenstemännens löner i beräkning tagne förmon, att de skola erhålla tillökning för viss qvantitet spanmåi, i den moa Riksmarkegången öfverstiger 6 R:dr tunnan, skulle medföra en nedsättning uti aflöningen, hvartill skäl så mycket mindre förefinnes, som de nuvarande lönerne icke synas öfverstiga, hvad behol och billighet påkalla, utan fastmera klagan öfver deras otillräcklighet i allmänhet blifvit förd och flere förslag om förhöjning framställde, Utskottet, för dess del, tror afseende å berörde yrkande icke skäligen kunna fästas; och anser Utskottet för öfrigt, att förslaget om spanmåls-beräkningens borttagande emot ersättning i contant af 1 R:dr per tunna, ingalunda kan såsom löne-förbättring betragtas, då, enligt hvad Utskottet förut upplyst, den ersättning, som, i följd af Riks-markegång, utgått, under de sistförllutne 5 åren per medium utgjort 1 R:dr 9 sk. 10 rst. och, om man beräknar 10 års medium, belöper sig till 1 R:dr 2 sk. 11 rst., eller något utöfver det föreslagne beloppet, samt hvad vidkommer den af några Talare yttrade förmodan, att Riks-markegången för framtiden skall komma att uppgå till ringare belopp, det icke lärer undfalla uppmärksamheten, att sådant helt och hållet är beroende af tillfälligheter, hvilka ingalunda kunna beräknas, hvadan motsatsen lika lätt kan inträffa, vid hvilket för - 12 Slals-UtskoUets Ullätanclej N.o 221. hållande någon annan beräkningsgrund icke lämpligen synes kunna antagas än den, som instämmer med resultatet af erfarenheten under de sistförllutne 10 åren och hvilken jemväl i andra likartade fall vanligen blifvit följd.