Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag måste erkänna, att då frågan om uppförande af tre nya länsresidenser förekom inom Stats-CJtsk:t, rönte den der föga sympatier; Utsk:t hade måst afpruta så stora anslag för försvarsverket och bland andra för nya fästningsbyggnader, att det icke bör väcka någon förundran, att det ansåg att med beviljandet af dessa anslag kunde anstå, till dess statens tillgångar blefva rikligare. K. M:t kunde visserligen hafva skäl att, på grund af gjorda anmälanden om behofvet af nya eller utvidgade landtstatsbyggnader, äska dessa anslag, emedan vid Proposms afgifvande anledning var att antaga, att tillräckliga tillgångar skulle finnas. För Utsk:t visade sig förhållandena emellertid annorlunda, ty det kunde tagas för gifvet att åtskilliga af de beräknade inkomsterna sannolikt icke skulle komma att inflyta; så t. ex, har det antagits vara föga troligt, att R. St:r skoia bifalla den föreslagna förhöjningen af bränvinsskatten, hvilket dock K. M:t vid inkomststatens uppgörande anH. lil. 16 242 Den 10 Mars e. m. tagit. Allt detta vållade att sparsamhetsanda gjorde sig gällande inom Utsk:t. Hvad särskildt Carlskrona angår, visa hanlingarne, det medgilvas, att landtstatens nuv:de lokaler i flere hänseenden äro bristfälliga och otjenliga, men Utsk:t antog att de genom reparationer ännu några år skulle kunna göras brukbara. I början af 1830-talet vill jag minnas hade länskansliet och kontoret jemte ränteriet ännu sina embetslokaler i rez-de-chausséen till det hus der landshöfdingens bostad var belägen. Något af åren före 1838 utvidgades dessa lokaler genom inköp af ett bredvid länsresidenset liggande hus, hvilket förenades med detta, och hvilket hus då ansågs såsom ett af de största i Carlskrona. Det förefaller då besynnerligt, att, innan ännu 30 år förflutit, en ny utvidgning kan behöfvas.
Majrts förnyade Nådiga Taxa på arfvode för Jandtmäteri-förrättningar af den 18 Oclober 1834 innehåller i 19 §. 1 morn., att, när civilt eller militise-boställe afmätes antingen till vinnande af framtida säkerhet för dess område eller för dess förordnade utarrenderande på längre tid, eller till beredande af annan för statens räkning med dessa boställen vidtagen åtgärd, då skall landtmätare, efter hvad i berörde Taxa stadgadt är, ”derför erhålla resekostnads-ersättning, och, om han har lön på stat, 2/3, men om han ej njuter lön på stat, fullt arfvode, hvilket likasom arfvode och resekostnads-ersättning för Gode män, sedan räkningen i vederbörlig ordning granskad blifvit, af allmänna medel godtgöres.” Vidare linnes 3:dje momentet af berörde 19 § vara af följande lydelse: "Vid Landtmäteri-förrättning å Civile eller Militiae boställe!!, äfven de, efter förordnande, på längre tid utarrenderade, hvilken har till föremål Laga Skifte eller annan åtgärd till boställs-innehafvarens enskilda nytta, skall lian, då lian sjelf till förrättningen är sökande, i allt betala såsom enskilde jordegare. Är åter icke boställsinnehafvaren till förrättningen sökande, i hvilken händelse, der laga hinder icke möter, Landtmätare med lön på stat, men i annat fall lönlös Landtmätare dertill bör förordnas, njute för boställets andel, jemte resekostnads-ersättning, den förre 2/3, och den sednare fullt arfvode ; och skall den för kost och husrum belöpande del af arfvode! utgöras af boslälls-innehafvaren samt det öfriga, likasom resekostnads-ersättningen, så för Landtmätare som Gode män och arfvode för de sistnämnde, på enahanda sätt, sorn derom i 1 mom. af denna § sägs, godtgöras.
Berg, uti memorial af don 23 nästförutgångne Augusti, i omförmälda hänseende anfört, bland annat-: att arbetet inom en statistisk byrå, ehuru väsendtligen skiljande sig från det inom administrativa verk, derföre likväl ingalunda och minst för det närvarande kunde ställas i jemnbredd med vanlig författare-verksamhet och forskning; att byråns ständiga, mångsidiga och i visst hänseende ganska grannlaga beröring med do flesta myndigheter gjorde den routinerado cmbetsoch tjenstemannens färdighet och takt lika oumbärliga som vetenskapsmannens insigter och outtröttliga nit för sanningens utredande; samt att, då på möjligheten att inom den fåtaliga tjenstepersonalen kunna förena dessa egenskaper mod en oförtröttad flit och ihärdighet berodde det statistiska embetsverkets framgång, hade det, under sådant förhållande, synts för detta embetsverk vara oundgängligen nödigt, att dess arbetsordning, så vidt möjligt, sträfvade till förenklande af allt, som kunde hänföras under benämningen af kansli-former, och att det arbete, som af en person med största tidsvinst kunde utföras, aldrig delades på flera, men att alla gemensamt delade sådana grenar af arbetet, som kräfde en större personal och en skyndsammare handläggning. Utgående från dessa åsigter och då den erfarenhet, som vunnits både vid den internationela statistiska kongressen i Wien och under särskilda rådplägningar med flere af Cheferne för de berömdaste utländska statistiska embetsverk, öfvertygat t. f. Chefen om den stora fördelen af en sådan tjenstemännens ställning, att en vidlyftig statistisk redogörelse kunde af dem alla gemensamt bearbetas, och att alltså hvar och en af dem egde nödig kännedom af och öfning i arbetets alla detaljer, äfvensom att vid liktidig bearbetning af flera olika grenar jemväl tillgång måtte finnas på öfvad personal, som kunde närmare följa arbetet i hvarje särskild gren och öfvervaka dermed sysselsatta biträden, eller att i detta sednare fall hvar och en af de ordinarie tjenstemännen kunde fungera såsom en skurs Afdelnings-chef; — då någon egentlig
Man har sett dem ute i det verkliga lifvet, alla dessa hans » gubbar », som man en gång med ett allmänt gängse slagord kallade dem, det är idel gamla bekanta! * Kurs. af G. af G. Har herr Hedberg sett Got ?Eller följande innehållsrika karakteristik af Emil Hill-T&gt;erg: Helgjutnare, fullblodigare skapelser än hans Gerdt, hans Jago, får man sällan skåda. Det är djerf, hänsynslös, nästan vfildsam natursanning i dessa hans figurer, men de verka välgörande i en tid, då man så gerna vill måla miniatyrer. Den obändiga kraften vet dock alltid sina gränser, den slår icke öfver i karrikatur, och på botten af Hillbergs konstnärliga skaplynne går en källåder af frisk humor, som bryter fram ibland och kastar präktiga ljusglimtar öfver enskilda situationer. Samt på ett annat ställe: » Han » (nemligen herr Hillberg) » visade prof på en realistisk uppfattning och en skärpa i karaktersteckningen, samt ett välde Öfver sina framställningsmedel, som med ens gjorde honom till publikens gunstling och till hvad som är mera än det, till en skådespelare, som de verkliga konstvännerna hoppades och väntade något varaktigt stort och betydande af för vår inhemska skådespelarekonst. » Genomläser man sorgfälligt alla dessa citat, hvilka jag letat fram, såsom de der ändå säga mera än åtskilliga andra i samma bok, så skall man snart finna, att de hafva ett gemensamt drag, eller rättare ett gemensamt fel. De säga nemligen ingenting på sak angående den skådespelare eller skådespelerska, som för tillfället är under behandling. Kan man i citatet om Torsslow ens ana sig till, hvad som skilde honom från andra skådespelare? Aro icke de egenskaper, hvilka här omtalas såsom karakteriserande, egenskaper, hvilka passa in lika bra på Johannes Brun, Coquelin, Got eller Levinsky? Det är ju endast egenskaper, som äro gemensamma för hvaije verklig karaktersskådespelare. Eller kan man af ofvanstående utlåtande om N. Y. AJmlöf få klart för sig annat, än att han i allmänhet spelade bra?
Under-oflicerares och soldaters befordrande till vissa tjenstebefattningar: B. II. 198, 207, 225, A. 225. — N:o 36, i anledning af väckt motion om ändring i gällande stadganden rörande skyddskoppympningen: B. II, 198, 207. 225, A. 225. — N:o 37, i anledning af väckt motion, rörande tiden för auktioners hållande på landet: B. II, 198, 207, 225, A. 231, E. 324. — N:o 38, i anledning af väckt motion om ändring i gällande författningar rörande skyldighet för rusthållare att hålla klippare: B. II. 199, 207, 232, A. 232. — N:o 39, i anledning af väckt motion i fråga om rättighet för egare af hemman, hvarvid gästgifveri-rörelse är förenad, att samma rörelse sig afsäga: B. II. 199, 208, 232, A. 232.
Katrine detsamma Hans inför herr och fru Schwarts-Hansen. SCHWARTS-HANSEN (gemytligt). medan Katrine hälsar på frun.) Förbannadt kallt det har blifvit på en gång. Kommer kanske litet sent, men i våra kretsar med »8 o'clock dinner.» EMILIE (leende). God dag, god dag, mina damer. (Till Emilie, det med klockan sex. Ja, så förnäma äro nu icke vi. För oss duger SCHWARTS-HANSEN (drygt). pligt att göra lilla fru Leonora, som vår vän Bruun Såå... Min hustru påstod nu det var hennes säger en visit, och så följde jag med för att höra, hur det går med valaffärerna. (Hans, som hela tiden sett nervös och otålig ut och strax han kommit in sett sig om efter Leonora, vänder tvärt ryggen och går bort till kaminen. Schwarts-Hansen, förvånad, till Emilie.) Men hvad står på med doktorn hvad har jag gjort honom? 64 EMILIE (nervös). ting med det. Det är valet det tycks ha komplicerat sig. SCHWARTS-HANSEN. Jag vet verkligen inte. Min bror menar ingen Det är ordet. Det är naturligtvis detta med socialisten. Men hvad skall man säga? Det kommer nu af att inte alltid sagt, att det hämnar sig! När vi andra, vänstern begår det felet att smickra mobben. Har jag som stå bland de högst beskattade och annars också vi, säger jag ger dem ett sådant dåligt exempel, Mycket riktigt, fröken just komplicerat sig. har det godt, när vi bråkar och opponerar oss när kan vi så förundra oss öfver att det smittar dem, som egentligen ha alla skäl... Nå, skäl det menar jag hela låta ett dåligt exempel smitta sig. Hvad skall naturligtvis inte... Smittar dem menar jag, som i det man säga? Man måste bära följderna! Om man inte hade gått och inbillat sig i sin ungdom, att det var så intressant att tillhöra oppositionen inbillat sig, Ja, inbillat andra, det är just det värsta, för så efteråt säger jag sig själf och andra...
Då således, efter mitt förmenande, Waxholms nuv:de murar icke kunna på förmånligt sätt förstärkas, och de måste uti sitt fall begrafva allt som lägges direkte under dem, så vill jag tro att armén skall finna sig belåten att ega ett vapen, som, efter att vid Waxholms pass bakom stängsellinier m. m. dylikt hafva tillsammans med denna fästning bjudit fienden spetsen, kan sjelft oskadadt af dessa murars fall draga sig tillbaka och fortsätta striden vid andra pass. Slussen (Stockholms) kan sprängas; men det derigenom åstadkomna hindret för vidare framträngande kan af en öfverlägsen fiende undanrödjas. Att hindra detta blir en uppgift för skärgårdsartilleriet. Dessutom blir det detta vapens lott att bibehålla hastiga och säkra kommunikationer emellan de delar af vårt land, som ligga på ömse sidor om Mälaren och dithörande vattendrag. Om man icke i fredstid bildar sig ett sådant beväpnadt kommunikations-medel, huru skall man då uti ett krig, när armén står emellan en fiende och t. ex. Mälarens ena strand, kunna draga motsätta' strandens hjelpkällor af manskap, proviant och öfrig materiel till sig, eller i rättan tid draga sig tillbaka till motsatta stranden. Jag fortfar att yrka på bifall till Utsk:ts förslag. Den 3 Mars e. m. 100 Hr Adlersparre, Axel: Då jag är en varm anhängare af K. M:ts nu ifrågavarande förslag till organisation af Sveriges sjöförsvar, och flere talare uppträdt mer eller mindre bestämdt emot detta förslag, anser jag det vara min pligt att i mån af min förmåga söka ådagalägga de välgörande verkningar, denna organisation efter mitt lörmenande kommer att för fäderneslandet medföra. Hr Brakel uppträdde först, och jag vill således först söka bemöta de af honom framställda anmärkningar. Han hörjade med att beskrifva den sjökrigsmateriel, Chefen för Sjöförsvarsdepartementet löreslagit för den närmaste framtiden, ty längre kan man, i betraktande af de nya upptäckter, som på detta område ständigt aflösa hvarandra, ej sträcka sitt förutseende. Han fäste sig härvid först vid korvetterne och deras verksamhet.
Det var derföre (ty sig sjelf lemnad, skulle denna fråga ej ens någonsin af honom blifvit väckt) han vid detta tillfälle förblef obeveklig. Nu uppträdde Tessin med ett försvar, manligt, djuptänkt, vältaligt, hänförande. Segrande vederlade han hvarje punkt i konungens klagomål. Men sedan han slutat sitt försvar, yttrade han, med stolt sjelfkänsla och belefvad värdighet: «att «ehuru han, efter sitt bästa förstånd och samvete, «gjort allt hvad han förmått och trott vara rätt, för «att som sig borde, till fäderneslandets fromma, «thronarvingens gagn och hans höga föräldrars nöje, «svara mot det vigtiga förtroende, honom med led«ningen af kronprinsens uppfostran blifvit lemnadt, «befarade han likväl, väl kännande den menskliga «svagheten och sina egna brister, att bördan varit tyngre, «än krafterna att den bära medgifvit; hvarföre han «också nu, när äfven hans nit vore misstänkt och för«troendet till hans tänkesätt och omdöme upphört, «tillkännagaf sin fasta föresats, att i konungens och «Rådets händer återlemna guvernörsbefattningen, så «snart Riksens Ständer, efter inhemtad kännedom om «hans förvaltning och meddelad frisägelse, dertill lem«nade sitt samtycke. Imedlertid hoppades Tessin, att «Hans Maj:t ej måtte onådigt upptaga och Deras Ex«cellenser Herrar Riksens Råd ej finna underligt, det, «efter hvad nu förelupit, han, såsom det enda veder«mäle af konungens godhet och senatens vänskap, «underdånigst utbåde och förbehölle sig, att från det«ta ögonblick genast få upphöra med Mentorskallet «för prinsen, och att en vikarie måtte förordnas att «öfvertaga guvernörsemhetet, intilldess endtledigande «i grundlaglig ordning blefve för Tessin utfärdadt.» Hvad som var skedt, var skedt. Rådets böner voro förgäfves och konungen, som för detta oförutsedda fall ej erhållit någon föreskrift af sin gemål, vågade endast tveksamt och i allmänna ordalag instämma i senatens enhälliga önskan.
Det inkast emot denna andra bestämmelse för Riksens Ständers Beredning, at densamma i de 8tLti8ti8ka ämnena kunde komma i collison med Regeringen, twiflar jag at någon, om han det gjort, pä alfware fullföljer, dä han besinnar at Beredningen, inskränkt inom den rättigheten at inhämta underrättelser och dem inberätta och kungöra, alltid skulle werka til, aldrig emot Regeringens ändamäl. Skulle Den 2 Junit. 871 Skulle jag nu hafwa lyckats at öfwertyga om oskulden och nyttan af denna föreslagna Beredning, endast i ikeorlen betraktad, torde jag likwäl ännu mötas af den inwändning, at densamma, ehuru af wälmening förestagen och äfwen i sin första tilskapning och utöfning ossyldig och nyttig, kunde tiläfwentyrs i en snar oller sen framtid urarta til en för den Styrande Magten wädlig Stat inom Staten. At min afsigt ej kunnat wara sädan, derom wet jag at Högloft, eonstitutlons. Utskottets Ledamöter äro öfwertygade, heldst de nogsamt erindra sig at jag wisserligen ej mindre understöd! medlen lil kraft hos Konungamagten, än dem til säkerhet för Riksens Ständer: at det är jag som, af ren farhäga för in. grepp af Riksens Ständer i KonungamagtenS rättigheter, icke mer än andra, men kanske först och werksammast, yrkat et särffildt uttrpckeligt bestämmande i Grundlagen af gränsen för de förras befattning; och at äfwen jag hufwud. sakligen förestagit den Z som derom handlar, och hwilken icke lärer kunna anses i begrepp eller uttryck obestämd. Händelsen af den föreflagne Beredningens framtida tydlighet för Styrande Magten, skulle säledes af mig helt och hållet wara en missräkning. Wisserligen, stag medgifwer det gerna, kunna foljderne af nya, obepröfwade inrättningar ej fullkomligen beräknas.
3:o Sedan afgjort och bestämt blifvet, att blifvande kyrkovaktaren får såsom årlig lön fyra skilling riksgäld eller en kanna korn, allt efter hemmansegarens behag, af varje rök i socken, samt 2 sk:r samma mynt af hvarje behållen torpare, företogs kyrkovaktare-valet, hvilket medelst ordentlig votering eller omröstning, så utföll att gratialisten Joh. Hägg undfick röster af 2½ tunnland, inhys. Erik Olsson i Häggesta af 255/8, Israel Pehrsson i Kougsta af 1, Anders Wigg i Österåsen af 5¾ samt inhys. Jonas Olofsson i Österåsen af 27 ¾ tunnland. Datum ut supra. In fidem protocolli N. S. Edlund 1831 den 15 maj är förestående protocoll uppläst och till alla delar erkändt, intygas på församlingens vägnar: N. S. Edlund Olof Hindricksson Jöns Eriksson i Grötom i Andersgård Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 19 junii 1831. § 1. S.D. Upplästes, godkändes och underskrefvos kyrkooch fattigcassornes räkenskaper för förlidet år. § 2. Beviljades och bestämdes, att af fattig-cassemedlen skulle till följande socknens utfattige utdelas nemligen till Maria Olsd:r i Österåsen 1 r.d:r 16 sk. Maria Mattsd:r i Bergtorpet Maria Pärsd:r i Norderåsen Sara Jonsd:r på Högarne Karin Knutsd:r i Häggesta Ingebor Andersd:r i Andersgård Wikholms hustru i Munkflohögen Tillsammans 4 kpr korn § 3. Upplästes Kongl. Maj:ts befallnings hafvandes i Östersund utslag på socknemännens gjorda påstående, att de som förehafva gårdsutflyttning måtte lika med andra deltaga i förestående kyrkobyggnad. § 4.
— För anställda försök, afseende att • förekomma sedlars eftergöring „ 2,392: 8. För ritningar till nya sedlar, reseoch traktamentskostnads-ersättning m. m. till Gravören A. Salmson „ 5,392: 50. För detalj-ritningar till och kalkerade kopior af samma sedlar „ 1,948: i. Reseoch traktaments-kostnads-ersättning till Tryckeri-föreståndaren, Professoren J. Bagge för hans resor till utrikes orter, för beställning af gravyr-arbeten och maskiner samt tillsyn öfver arbetenas utförande „ 4,583: 93. Ersättning för bestridandet af Tryckeri-föreståndare-befattningen under Proiessoren Bagges frånvaro „ 1,170: — För stilgravyr till det s. k. fina trycket Öfriga gravyr-arbeten till patricerna för nya sedlarne „ 11,771: 71. Tryckplåtar och deras inpassning „ 703: — Två guillocher-maskiner „ 5,060: 87. Sju tryckpressar „ 6,761: 77. Fem numererings-maskiner „ 7,809: 74. Två pappersskärnings-maskiner „ 1,636: 78. Transport Diverse tryckeri-inventarier „ 780: 75. Assurans, frakt, tull oell omkostnader för maskinernas uppsättning „ 1,463: 87. I den af Herrar Revisorer upptagna summa ingå jemväl två under detta år utgifna poster, hvilka icke bordt deri inberäknas, nemligen: målareoch snickare-arbeten samt dagsverken för reparation och rengöring i tryckeri-lokalen . : 83: 50. tryckningskostnad 2,794: — 2,877: 50. Summ a R:dr 57,109: u.
För öfrigt åligger det Konungens Befallningshafvande att med första post efter Markegångstaxans upprättande öfversända nödigt antal exemplar deraf till KammarCollegium och de öfriga Embetsmyndigheter, som för sina åtgärder kunna vara deraf i behof, hvarvid till KammarCollegium jemväl allemnas de inkomne priskuranterne, LandsContorets sammandrag och det vid Deputerades sammanträde förda protocoli. 5- $• 1 Mom. Den, som i ett eller annat afseende är missnöjd med Deputerades åtgärder, eger att sine, till KammarCollegium stälde besvär till Konungens Befallningshafvande å LandsContoret inlemna sist före kl. tolf å femtonde dagen efter den, dä Markegångstaxan, enligt deruti meddelad föreskrift, blifvit kungjord inom den socken eller det pastorat, der egendomen, hvars utskyld med besvären afses, är belägen; Varande den dag, då kungörandet skett, häruti icke beräknad. Försittes denna tid, varda besvären ej till pröfning upptagne. Sålunda anförde besvär böra af Konungens Befallningshafvande, med eget utlåtande, första eller sist andra postdagen efter deras ingifvande till KammarCollegium insändas; och, derest inom fatalietidens utgång för Länet inga besvär inkommit, bör bemälte Collegium derom underrättas. 6. g. 7 Morn. De till KammarCollegium inkomne Markegångstaxor, jemte tillhörande handlingar, böra genast remitteras till Collegii AdvokatFiskalsEmbete, som det åligger att, inom femton dagar efter deraf erhållen del, hos Collegium anmäla, om dervid något är, å Kronans vägnar, att erinra, i hvilket fall dermed förfares på sätt i nästföljande moment säges, hvaremot, i annat fall, Konungens Befallningshafvande derom underrättas, för att sådant i Länet kungöra. 2 Morn.
N:o 23 framställda förslag till tillägg i 109:de §:n Regerings-Formen och 80;de §:n ltiksdags-Ordningen: B. VII. 224, 301, A. 301. — N:o 38. med förslag till ändring i Riksdags-Ordningens föreskrifter om Preste-Ståndets representations-rätt: B. VII. 226, 301, 344, A. 349; U. VIII. 90. 164, 215, A. 216, 217; B. — N:o 39 med voterings-propositioner, rörande det uti KonstitutionsUtskottets Memorial N:o 13 afgifna förslag till ändring i ll:te och 12:te §§:na Regerings-Formen; B. VII. 303 357, A. 358. — N:o 40. med voterings-proposition, rörande det af Konstitutionsutskottet uti Memorialet N:o 14 framställda förslag till ändring i 21:sta §:n Riksdags-Ordningen: B. VII. 303, 357, A. 358. — N:o 41. med voterings-proposition, rörande den i KonstitutionsUtskottets Memorial N:o 15 föreslagna ändring i 28:de §:n Regerings-Forrneu: B. VII, 303. 357, A. 358. — N:o 42. med voterings-proposition i fråga om KonstitutionsUtskottets i Memorialet N:o 16 väckta förslag tili ändring i 18:de §:n Riksdags-Ordningen: B. VII 303, 357, A. 358. — N:o 43. med voterings-proposition i fråga om KonstitutionsUtskottets i Memorialet N:o 17 afgifna förslag till ändring i 5:te §:n 3:dje momentet Tryckfrihets-Förorduingen : B. VII. 303, 357, A. 358.
Jag hyser intet mindre aktning för de Herrar, som warit as stridig tanka med Utskottets plurali e, fult förwiflad, att re lika insett sakens nytta, men blott äsystat och önskat undanrödja alla anledningar och tillfällen för en lägtänkl och.egennyttig jordbrukare att kunna chicanera eller förfördela mattenwerks ägare, en onuanfa, som hedrar detze Herrar, och för hwilken jag hembär dem min erkänsla, ty Let skulle smärta mig om jag någonsin kom akt erfara, att jag warit, ehuru obetydligt, ordsaken till någon medborgares stada och förfång; jag önstar således, att flere nplyste och sakkunnige Herrar wille noga gransta i srägawarande amne, pä der, att all farhäga för misitag mä hos m och hwar un - Den 2i Inlii. undamödjaS. För min del mäste jag likwal bekänna, att jag intet kan inse annat än att vtsti tttt i sitt bekännande sökt skydda ägare af wattenmer^ för förluster, chicaner, och olofligt ingrep utt deras egendomsrätt, snarare tyckes mig finna deruti flere swärigheter, större kostnader r h lids utdrägt för jordägare alt rätt fä gagna den mark som frän första tider war deras hemmans ostridiga tillhörig, het, än jag förmodat, och hwaraf jag befarar den följd, att en längre tid kommer ännu mc förflyta innan alla de hinder, matten updämningar förord» sakautr landels umdling hinna undanrödjas; men min mening med detta yttrande ar dock ingalunda, att pä.nagot sätt klandra hmadUtffottettill wattenwerks ägares säkerhet och förman föreflagit, utan twärtvm förklarar, att jag anser alt wara grundat för det narmarande pä rätkwisa och billighet, men rror mig blott deraf kunna draga stöd kill den lankan jag hyser, att de Atskottets ledamöter som warit med pluraliteten af olika tankar, warit ledda af en wisierlrgen hedrande men kanske öfwerdrifmen försiktighet uti bewarandet af wattenwerks ägares basta.