Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Harald hade rest sig upp på den friska armen och såg tyst ned framför sig, med den smärta, som en manlig natur känner, när den tvingas att försaka en af dess ädlaste böjelser, – stödjandet och hjelpandet af de svaga, de i dess vård förtrodda. En tår – den första Susanna sett honom gråta, – rann ned för hans kind. Fru Astrid såg med en dyster blick upp mot det graflika hvalfvet. Men Susannas ögon tindrade allt högre och klarare. «Hör! hör!« sade hon och lyssnade. Fru Astrid och Harald fäste på henne frågande blickar. «Jag hör ett dån«, återtog Susanna, «ett dån som af ett stort vattenfall.« «Det är Storlie-forsens dån!« utbrast Harald, ett ögonblick lifvad, – «men hvad hjelper det oss?« fortfor han och sjönk modlös ned, «vi äro en half mil derifrån, och kunna ej komma dit!« «Jo, vi kunna, vi skola det!« sade Susanna, med fast öfvertygelse. «Mod, mod, min älskade fru! var trygg, herr Bergman! Vi skola komma dit, vi skola frälsas!« «Och huru?« sade Harald; «drängen är en dum stackare; han hittar aldrig dit! «Men jag skall hitta dit, var viss derpå!« utropade Susanna, «och återkomma hit med folk och hjelp. Säg mig blott de kännemärken ni vet på rätta vägen. Dessa, och Storlie-forsens dån skola leda mig.« «Det är fåfängt! Ni skulle förgås, ensam i kölden och snöyran!« «Jag skall ej förgås! Jag är stark! Ingen skall hindra mig. Och vill ni ej säga mig vägen, skall jag söka den ändå.« När Harald såg hennes beslut så fast, och då hennes inspirerade och vissa ton ingaf honom en slags förtröstan, sökte han för henne beteckna de föremål, efter hvilka hon hade att rätta sig och som bestodo i fjell och klippor, hvilka likväl den snötjocka natten troligen skulle hindra henne att urskilja. Med djup uppmärksamhet lyssnade Susanna och sade sedan lifligt: «Nu har jag det! Jag skall finna vägen! Gud bevare er! Snart skall jag vara här åter med hjelp!«
Om man, efter Utskottets Förslag, antager tullen forén Åhm Vin till 30 R;dr Banco, utgör tullbeloppet för ofvanstående qvantum 107,229 R:dr och årliga förlusten således 100.311 R:dr. Då endast på desse 2:ne AttikJar ett årligt deficit uppkommer af icke mina drebeloppän 142,192 R:dr;så kan utan öfverdrift och efter mycket sannolika anledningar årliga förlusten på Tulluppbörden å alla till införsel nu tillåtne varor upptagas till 500,000 R:dr och således till nästa Lagtima Riksdag till icke mindre än 2,500,000 R:dr. Kan det väl med något sken af sannolikhet förmodas, att en så betydlig minskning i Tulluppbördea skulle, i händelse en oinskränkt förtullningsfrihet blefve medgifven för sådane varor, sorn nu äro till införsel förbudne, kunna ersättas genom Tullafgifterne på den sålunda ökade importen; och om Kongl. Maj:t skulle finna en dylik till alla varor utsträckt förtullningsfrihet ej stå att förena med Rikets sannskylldiga in-; Bil. till Ridd. 0. Ad, Pr, V Band, ,14 Den 28 Junti f. m, teresse, och af sådan anledning, begagnande sig af den rätt, som i Grundlagen är Konungen förbehållen, vägrade Sitt bifall tili den framställning, som af Rikets Ständer kunde i detta afseende göras, huru skulle då bristen i Tulluppbörden annorlunda fyllas, än genom en direct bevillning? och vöre det väl billigt Och öfverensstämmande med ett klokt hushållningssysteme, att genom allmänna skatter, pålagde massan if nationen, söka ersättning för hvad man utan ändamål bortskänkt åt consumefiter aF öfverflödsartiklarj hvilkas förbrukning väl ej förtjenar att gynnäs och uppmuntras på StatsVerkets och menighetens bekostnad.
Colombo (på Ceylon) 2: 430. Collie, doktor 2: 229 n. Coughtrie, J. B. 2: 402. Coxe, J. H. 2: 212 n. Croyère, se: L’Isle de la Croyère. Cygnus Bewickii, se: Svan. Dagräkningen om bord på Vega 1: 437. Danserskor i Japan 2: 373. David, ryskt sändebud 1: 51. De Long, kapten 1: 473. Diatomaceer, sötvattens-, på hafsis 1: 180. Dixon, Alexander C. 2: 417. Djefvulstemplet vid Ratnapora 2: 428. Dop, en tschuktschisk ynglings 2: 14 n. Drifved, vid Dicksons hamn 1: 190. ― ― på Beli Ostrow 1: 192. Du Halde, J. B. 2: 182 n. Egypten, vistelse i 2: 442 ff. Ehlertz, rysk embetsman 1: 345 n. Ejderdun, införsel deraf till Tromsö 1: 119 n. Elfving, N. A. 1: 443. Emberiza lapponica, se: Lappsparf. ―― nivalis, se: Snösparf. England, vistelse i 2: 453 ff. ― utvecklingen af dess sjöfart 1: 55. ― nordostfärder utgångna från 1: 56, 206 ff. Enhydris lutris, se: Hafsutter. Enontekis’ klimat 1: 43 n. Eskimåer på S:t Lawrence-ön 2: 251 ff. Eskimåer i Asien 2: 222. ― jfr Namollo, Onkilon. Eumetopias Stelleri, se: Sjölejon. Europæus, E. D. 1: 194. Evertebrater lefvande ömsom i sött och salt vatten 1: 189. Falkar på Jalmal 1: 198. Falmouth, ankomst till 2: 453. Fasta bostäder, de nordligaste 1: 184 n.
IOI4 Den 27 Januarit. detta stadgande tillräckligt för de händelser, dä i PanteBrefivet witz tid till inlösen är bestämd; men som, enärsädon lid ej finnes utlotk, och Egendomen ester Pankgisworens död, i längre tid warit under förpantning innehasd, den snorighet möter, ott Panthaswaren ej kan känna alla, som den fores rätt mnehaswa, hwilka ock kunna wara t flera orter, äfwen utom Riket spridde; sa emedan det i sädane fall kan blifwa panthaswaren omöjeligt att enligt Lagens föreskrift, pä wanljgt sätt förkunna detza till inlösen berättigade, om den tillgmnade Lagfarten, hafwa Riklens Ständer, eill undanrödjande af denna snorighet trott sig böra, hoS Eder Kongl. Majtt. i underdänighet an-> hälla om det Nädiga stadgande: 2irr om näaon, som under förpantning tnnehafwer fast Egendom, rill hwars inlösen wist tid ej är i pantebrefwec Utsatt hos Domstolen, hwarundec Egendommen lyder, anmäler, ate pantägaren eller dest rätts innehafware, eller deras wistelseort, ej ä»o af honom kände, mä Domaren kunna förordna, dct sadan anmälan rrc gänget införes sä wäl i allmänna Tidningar innom Riker som i Hamburger-Tidningen jemte föreläggande, akt, om gälden ej inom err är efter den ftdsta t berörde Tidningar införda 2-xungZrelse becalas, kommer Egendomen ace uppbjudas och derwid förfaras pä sätt z §. y-.de Taptrl. IordaBaikcn jemförd med ofwan äderooade förordningar forestrifwcr; men är s)anrägaren känd, mä honom efter npst anförde Lagens rum tillsägas, och efter derom förecedt vewis, i händelse Egendomen ej blifwjt inlöst Lagfarren för sig gä.
M. i underdånighet hemställa, att Indelta Arméens Officerare ej mindre må erhålla Nådigt tillstånd att, efter undergången behörig examen, idka Landtmäteri, än äfven dertill uppmuntras, dock utan att sådant må i befordringsväg leda till förfång för LandtmäteriStatens Tjenstemän. Beträffande derefter den reglering af Accorder inom Arméen, hvilken E. K. M. ansett såsom ett ämne i närmaste sammanhang med Löneregleringen, så, enär vid införandet af en allmän sådan reglering, genom hvilken inkomsterne för den ena tjensten blifva minskade och för en annan ökade, innehafvaren af den förra naturligtvis bör njuta ersättning för hvad han i i9Q Exp. Utsh. Förslag till und. Skrif v. N:o 284». afseende på Tjenstens godhet i accord utbetalt, men af en sämre lönad efterträdare ej kan erhålla, samt emottagaren äfen löneförbättring betala hvad han i afseende derpå kan erhålla mera af en efterträdare, hafva R. St, inseende både nyttan och nödvändigheten af inrättningen utaf en allmän Gassa, sorn i förra fallet skulle Utgifva och i det senare emottaga Aceords-»ersättning, bifallit att, i det fall, då tillgång kan saknas för uppfyllandet af Statens åliggande att lemna nödiga medel för en sådan inrättnings bestånd, anvisning på b. St;s RiksgäldsGontoir må gifvas å erhållande förskott, dock ej utöfver ett belopp af 100,000 Rd:r, o.ch emot skyldighet till återbetalning, så fort några medel inflyta; börande vid hvarje serskild lyftning den inträffande Tjenste-successionen för Rikets Stän-. ders Fujlmägtige i RiksgäldsContoiret uppgifvas och alia nödiga handlingar för dem vara tillgängliga, samt vederbörande CassaStyreise afgifva ansvars-förbindelse för medlens återbetalning. För Lif Gardet till Häst är, med undantag af de till Remoiitering m. m., med 12,255.
Detta sker, om Hbglofliga Ridderskapct och Adeln skulle för det första yrka Sin och Mcd«StändcrS rätt, att de till Realisationen hörande handlingar, mä med sörsta till tryckning utlemnaS, som uplysa besse händelser, och till utrönande förut huruwida nägot deruti kan finnas som wäscnteligcn rörer DanquenS hemligheter proponeraS rcspcctive Med, Ständer, att lika med sig utwälja missa Ledamöter af hwarje Ständ, som efter aflagd tysthckS-cd, inträda i Banquen och göra sig i ämnet förwissade, och sedan förordna publicitet af dessa handlingar, som Muralitcten i Banco-Utskottet ansedt af ingen wäda att kunna gö, ra. För det andra att i största manlighet och förtrolighet, inbjuda de rcspcctive Mcd-Ständcn, att samfält fastställa sädane instructioncr för Banco - Fullmägtige, som binda dem tvid answarighct, som bör wara bestämd att ej frängä gifne föreskrifter och BanquenS Författningar l framtiden, för det z:d)e att Ridderskapct och Abeln anse sig wärdigt att förklara, det längt ifrän att skydda det minsta desi Ledamöters afwikelser eller misstag, Riddcrskapet och Adeln anse, att dess nuwarande Herrar Fullmägtige ej hafwa upfyldt all den pligt, Ridderskapct och Adeln af dem i följd af sitt dem kemnade förtroende bordt förwänta. För det 4-de att Rid. dcrskapet och Adeln deremot godkänner Friherre lacceb Legerström» förhällande, och sine Ledamöters i Danco Utskot - gro Den 16 September. Utskottet ädagalagde redeliga afstgtcr, och som aldrig kunna annat än anses högst berömlige och förtjenande RidderffapetS och Adelns fullkomliga aktning och wälwilja. För det s:ke att Högloft.
Maj 1859 fastställda nya spisordningen för Flottans fartyg under expeditioner och beräknadt för 4,000 man under en månad eller för 1,000 man under 4 månader, skall, med undantag af det torra brödet, från och med förstnämnde år bestå af följande: torrt bröd 2,000 centner, smör 170 centner, saltadt kött 490 centner, saltadt fläsk 320 centner, salt 40 centner, tobak 20 centner, ärter 1,010 kubikfot, korngryn 1,400 kubikfot, bränvin 260 kubikfot och ättika 8 kubikfot, hvarförutan förrådet af torkadt korn, såsom erforderligt i händelse af ifrågakommande skyndsam förmälning för korngrynsupplagets kompletterande, blifvit bestämdt till 3,800 kubikfot. § 6. I afseende på den mera speciella granskningen af sjelfva räkenskapen, anse Revisorerne sig böra erinra, att, då Kongl. Förvaltningens af sjöärendena räkenskaper samt Carlskrona stations hufvudbok och kassaräkning befunnits med hvarandra fullkomligt öfverensstämmande, så att balanser, levereringar och öfverföringar lätteligen kunnat jemföras och kontrolleras, förhållandet varit helt annorlunda med Stockholms stations och Götheborgs depöts räkenskaper. Högst betydliga skiljaktigheter emellan såväl balanser som de särskilda konti förekomma nemligen på flere ställen uti dessa räkenskaper, och icke utan stort besvär och långvarig undersökning hafva Revisorerne kunnat leda sig till visshet derom, att räkenskaperna i hufvudsak lemna samma resultat. Hvad beträffar den i Stockholms stations hufvudbok intagna redovisningen jemväl för Götheborgs depot, så finnes vid dépöten icke någon särskild hufvudräkning eller »för år» på särskilda titlar afslutad räkenskap. Nu granskade räkenskaper för Götheborgs depot innefatta kassajournaler för 4:de qvartalet år 1858 och för lista, 2:dra och 3:dje qvartalen 1859 (se fol. 1,643, 9,155, 9,577 och 10,013) med deröfver vid Stockholms station upprättade 2:ne summariska sammandrag.
Efter den i allmänhet fastställda grund, (förslagsvis) Två R:dr af tusende, och i lika förhållande af ett mindre värde, utgöres bevillning af alla skattlagda Mjöl-qvarnar i städerne och på landet, af Sågar, äfvensom af alla Valk-, Stamp-, och andra qvarnar, som icke äro mjölqvarnar, ehvad de begagnas för tull eller till afsalu. Tullmjöl-qvarnar i städerna samt Legooch Salu-sågar, Valkoch Stamp-verk i städerna och på landet, som antin - Bil. till Bevillning.?-Utskottets Betänkandej N:0 11 oi gen hädanefter inrättas, utan att grundränta för dem bestämmes, eller, ehuru redan anlagde, ännu icke blifvit skattlagde, skola till bevillning anses till fem för hundrade af den behållna inkomst, de under nästföregående året åtnjutit. Från denna afgift frikallas likväl de mjölqvarnar, som innehafvas af tjenstemän eller andra, i hvilkas inkomst af lönen eller handteringen q värnens afkastning blifvit upptagen och till bevillning räknad; de mjölqvarnar och sågar i städerna och på landet, som nyttjas endast till husbehof och ej för tulltägt, vedergällning af främmande och grannar, eller till afsalu; de för egna Manufacturiers och Fabrikers behof anlagda stampar och valk-verk, samt slutligen de qvarnar och verk, som, under gårdens skattläggning begripne, i dess värde blifvit upptagne och till bevillnings-afgift beräknade. §• 31. Personer, som med Qvarnar och Sågar ega handtering eller sysselsättning, erlägga: Vid skattlagda Mjölqvarnar af tre till fyra par stenar och derutöfver, betalas för Mjölnare lika afgift med Frälse-inspectorer i den Class, Taxeringsmännen bestämma, och vid sådana Qvarnar af ett eller två par stenar lika med Rättare, såvida ifrågavarande Qvarnar gå minst fyra månader af året.
Detta alt, jemte en upgjord och bifogad Lalcul öfwer beloppet och fördelningen af Bränwinsafgiften, underfiälles dock Riksens Högloft. Ständers egen pröfning och godtfinnande; och warda tillika nagra Ledamöters särskildta meningar härmed följaktige. Stockholm den 28 Martti i8io. Pä Högloft. Nidderffapets Pä Högwördige Präoch Adelns Ledamöters ste-Srändets Ledamö wägnar ters wägnar Jacob Oe la 6aräie. blicolans Laräell. Pä Wallofl. Borgare Pä HederwärdaBondeStandets Ledamöters Ständers Ledamöters wägnar wägnar ^nä. kreäm. Joban ^a^n. 'rVeLLiNZ. L. 6. lnZman. Til a andra sidan stående panneafgift kommer En Hemmans - afgift, som destutom stulle erläggas akalla Hemman utaf hwad natur som hälst, ehwad de bränna eller ej, nemligen 2 R:d. för helt Hemman och proportionaliter för större och mindre Hemmans-Bruk, gör för 65,282 ^ Mant. ä 2 N:d. « 150,565: 40 Dock som ingen Hemmansdel får anses under ^.dels Mantal, eller mindre afgift erläggas än 8 st., sä beräknas för 14,992 Hemmansdelar af 1 24:dels och 1 i6:dels Mantal och derunder » 4st. - s 1,249: 16 Städernes lika beskaffade afgift, calculeracl efter 112,000 Mantalsffrifne Personer, af hwilka 12 swara emot ett helt Hemmans ä Landet afgift, a 2 N:d. - » Härwid vbservera8 at den summa häraf, som belöper sig för personalen i Städerne Stockholm och Götheborg, hwilka ej fä utöfwa Bränwinsbränning, kommer at utgöras af klarins-l)ireLkionen eller Krono - Bcännerierne i dessa Städer.
A denna Hufvudtitel finnes nu, enligt gällande Riks-stat, till årliga oell ständiga utgifter anvisadt i penningar R:mt R:dr 3,041,328: — » indelta räntor, efter markegång, på förslag 81,310: — » oindelt spanmål 39,346 kubikfot, förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten 118,692: — tillsammans R:mt R:dr 3,241,530: — De af Departements-Chefen afgifne och uti bilagde inför Kongl. Maj:t i StatsRådet den 6 sistlidne September och den 14 i denna månad hållna Protokoll intagna betänkanden, hvilka Kongl. Majit till alla delar gillat och hvartill härigenom hänvisas, innehålla fullständiga utredningar öfver de särskilda behof, för Sjöförsvaret, som, på sätt här nedan upptages, funnits dels erfordra nya anslag eller tillökningar i de ständiga utgifternas belopp eller jemkningar i dessa, dels utgöra endast tillfälliga eller inom viss tidrymd begränsade statsbidrag. Afl»niiigs-Stater. Uti det under denna rubrik förekommande penninge-auslag 1,076,325 R:dr 98 öre till Förvaltningen af Sjö-ärendena samt a flön in gs-stal erna vid Flottans stationer i Carlskrona och Stockholm samt Depot i Göteborg ingår äfven, bland andra, aflöning-sanslaget för Flottans Officer s-korps, hvilket af Rikets sednast församlade Ständer bestämdes lill 399,800 R:dr med dervid uttryckt önskan, att två af de då befintliga Amirals-platserna måtte indragas och i stället bildas löner för två nya Kommendörkaptens-bestäjlningar, hvarigenom för öfrigt skulle tillvägabringas en årlig besparing af 1,800 R:dr. Då Kongl. Maj:t sedermera funnit godt vidtaga den sålunda önskade regleringen, har ock i följd deraf nyssberörde belopp blifvit Statsverket bcsparadt och borde alltså nu från aflönings-anslaget afgå; men som Kongl.
Stadspraktiken blir oftast af mindre betydenhet, derföre att lazaretten ofta äro och antagligen snart allmänt blifva förlagde utom städerna, då enhvar naturligtvis, under i öfrigt lika förhållanden, heldre vänder sig till en nära än till en aflägse boende läkare. Skulle anslag till lazaretten beviljas, så blifva naturligtvis sjukhusen så utvidgade och tjenstgöringen så förökad, att föga tid återstår för Lazaretts-läkaren till enskild praktik. Jag har anfört dessa sakförhållanden, för att ådagalägga, att Lazaretts-läkaine i allmänhet äro så otillräckligt aflönade, att de svårligen kunna samla någon förmögenhet, sorn kan betrygga deras utkomst på ålderdomen. När härtill kommer, att Lazarettsläkaren icke liar någon pensionsrätt, så blir följden, att han, för att kunna lifnära sig, blir tvungen att bibehålla sin tjenst intill sena ålderdomen, då den framåtgående vetenskapen redan lemnat honom långt bakom sig, och då hans yttre sinnen icke längre kunna ega den säkerhet och skärpa, som sätta honom i stånd att med full noggrannhet verkställa den mängd kirurgiska operationer, som förekomma på ett lazarett. Att detta för sjukvården är högst menligt, lärer icke kunna bestridas, och att det icke är ett endast gissadt förhållande, blir klart, då man betänker, att åttondedelen af rikets Lazaretts-läkare år 1859 voro mellan 65 och 81 år gamla.
Doctor Holmström anfört, att Östra Wingåkers församlings Kyrkoherde-boställe inom Strengnäs Stift alltsedan år 1754, då Östra Wingåker, dittills en till Vestra Wingåker hörande Capell-församling, derifrån skiljdes och förvandlades till ett eget Gäll, äfven såsom pastors-boställe bibehållit den ordinarie rotering, detsamma förut vidkänts, och icke eller blifvit af de under sednare åren tillförordnade Rolejemknings-Comiteer föreslaget till erhållande af befrielse från denna tunga. Enär emedlertid, jemlikt Författningar ne, Kyrkoherde-boställen egde frihet från ständigt knektehåll, hvaremot extra rotering i krigstid, enligt PresteSlåndets åtagande, dem ålåge, så och då ofvanberörde Pastors-boställe i Östra Wingåker, Qvarngölet benämndt, utgjorde ett af de lill inkomsterne svagare i Riket, med endast 41 tunnlands årlig såningsjord, och dessutom vore betungadt med 8 R:drs grundränta och | tunna kronotionde spanmål, har, af sådan anledning, motionären föreslagit, att, i likhet med hvad, enligt Wingåkers socken. (1. A.) Stnls-Vtskotlets Utlåtande, N.o i44- Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 27 October 1840, blifvit i afseende på Torps sockens pastors-boställe på Dalsland medgifvet, jemväl pastors-bostället i Östra Wingåker måtte från den ordinarie roteringsskyldigheten befrias, äfvensom att Rikets Ständer ville bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, derest berörde rotering icke kunde helt och hållet upphöra, densamma finge öfverflyttas på andra närbelägna oroterade, icke privilegierade, hemman, eller ock ersättning derför meddelas genom 10- tefrihetseller vacance-afgift.
Uti nådigt Bref af den 13 September 1848 anbefalldes Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader förständiga vederbörande att, derest de ville af Lånet sig begagna, ställa sig derför gifne föreskrifter till efterrättelse. af den 4 September 1848, med förslag till Förordning, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af Bränvin (191). 1848 den 13 October i underdånighet anmäld i Statsrådet och allmän Förordning utfärdad. 222 Ji©:o af den 8 September 1848, i anledning af åren 1845 och 1847 verkställd revision af Statsverkets m. fl. Fonders förvaltning (192). 1843 den 17 November anmäld i Statsrådet, då Kongl. Maj:t, i afseende på Rikets Ständers anmärkningar, dels emot sättet att anordna beviljad godtgörelse för omarbetning af genom vådeld förlorade skifteshandlingar, dels emot anordning å Statsmedel af ersättning till Norrska Statsverket för inqvartering åt Svenska Embetsman, som varit H. M. Konungen till Norrige följaktlige, fann godt besluta, att dessa Rikets Ständers framställningar skulle tagas i nådigt öfvervä O O O gande vid framdeles förekommande enahanda frågor.
Vill man lill dessa båda grunder äfven lägga ett högre vetande, så har jag icke något deremot; men denna motion innehöll icke allenast en ny organisation af R. o. Ad., utan den afsäg i allmänhet förbättringar i hela Riddarh.Ordn. Så t. ex. anser jag för min del alt Elektorsvalen f. n. icke verkställas på ändamålsenligt sätt. Jag anser att de första Bänkmansvalen i många afseenden äro olämpliga. Jag tror att R. o. Ad. bör direkt på detta rum välja sina Elektorer och dessa sedermera välja Ulsk:s ledamöter. Vidare tror jag äfven, att hvad som skett vid många Riksdagar, nemi. att Suppleanter tillsättas inom Ulsk. vara ganska lämpligt, men dessa Suppleanter böra icke tillsättas så som det nu har skett, jag vill icke säga rent af emot Riddarh.Ordn., men åtminstone pä sidan om densamma. I Riddarh.Ordn. finnes ingenstädes sagdt, att Suppleanter i Utsk:n böra tillsättas, men tvertom har man all anledn. tro att Riddarh.Ordn. icke afsell några sådana. I sammanhang med hvad jag nu haft äran yttra får jag nu anhålla hos Hr Gr. o. Landtm, och R. o. Ad. att mig mätte tillåtas ånyo uptaga en del af den motion som jag vid förra Riksdagen väckt, och sorn jag anser mig hafva rättighet att nu uptaga, lill följd deraf, att det då hvilande representationsförslaget har fallit. Denna del af motionen, som jag 1111 anhåller att få upläsa, är helt kort och lyder sålunda: ”Jag får föreslå alt R. o. Ad. behagade åt Riddarh.Utsk. updraga ali till Ståndet inkomma med förslag till de ändringar och tillägg i nu gällande Riddarh.Ordn., som utan alt en mera omfattande ändring i Riksd.Ordn. förutsättes kunde anses ändamålsenliga.” Jag vet icke om Hr Grm o. Landtm, och R. o.
Sillen icke styr för grumset, hwilket synes bewisas af den erfarenhet man har, ar rika Nvlwarp erhållits just der en Grumsdamm nyligen brustit; äfwensom ac Sillgrumser färskt utsläppt i hafwet icke werkar mera skada för sister än annar warmt watten; hwaremor det, dä det blifwer länge liggande i Lammen, antager en skarp och frätande natur, samt i sjön mspoladt förstör det bottengräs, hwari Watten-ius-Eer, fom utgöra Sillens föda, trifwas; at grumset urspädr med Den Zi Mars. e. m. 1571 med warren ar er godt gödnings-ämne pa ny jord och i jordblandning, samt säledcs ejdor förspillas; at Skårgärds-Intendenten ar bäde nyttig och nödig, om han upfyllet de i i?99 ärs. instruÄion honom alagde ffyldigheter, samr ar alla de inffränk» ningar och hinder, som fördomar och okunnighet lågt i wägen för i fräga warande handtering, böra undanrödjas och ail frihet tillätas, såsom en nödig upmunrran för dem, som sig med denna 0» säkra, äfwcnryrliga och kostsamma näring sytzelsätra; och nppä desse grunder hafwa Riksens Ständer funnit sig böra hos Eder Kongl. Mast i underdånighet anställa, der en Författning mätte i detta ämne Nadigst blifwa utfärdad, hwilken stadgar och föreskrifwerl i:o. Ac Arbetsmanskap utan annat Past an af deras Kyrkoherde, mä ifrän andra Rikets orter fa wandra obehindradt til Skärgarden/ för at der akaga sig arbete och handtlangning. 2:0. Ar fä wal Jordbrukare som hwarje annan Swensk Man ma man undantag fa deltaga i Sillfiske, upköp och förning, da han det mag» tar, och til det sednare frisedel inlöst, samt at handel med färsk