Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vet väl att det hör till tidens flygtiga anda att abstrahera från sjelfva presterne kunskapen om upenbarelsens ord på grundspråket, och att man på sin höjd vill inrymma åt den kunskap i Grekiskan, anseende Hebreiskan alldeles öfverflödig. Man har redan gått så långt på denna bana att i pastoral-exatnen behöfVes icke afliiggas prof på kunskap i Hebreiska, utan endast i Nya Testamentets grundspråk. I Preussen och Sachsen m. fl. tyska stater får iugen blifva prest med mindre han läst hela codex på grundspråket, och hvarföre skola vi göra undantag härutinnan. 150 Den 17 Oktober. I händelse af återremiss anhåller jag, att detta yttrande måtte få åtfölja. Hr Cederschiöld: Jag erkänner riktigheten af hvad den siste talaren yttrat utom sjelfva konklusionen. Jag har aldrig bestridt nödvändigheten af kännedom om Hebreiska språket för ett grundligt studium af bibeln. Men då det är faktiskt, att mängden af presterne icke kunna Hebreiska, så att de deraf hemta någon gagn, hvilket än ytterligare bevisas deraf, att detta språk blifvit uteslutet ur pastoral examen, kan jag icke iuse, hvarföre det skall bibehållas såsom en nödvändig fordran i prest-examen. Sådant kan icke hafva annat ändamål, än att bevara ett falskt sken. Man tycker att det skulle låta illa om det blefve genom lag erkändt, att man kunde till prest vigas, utan att kunna läsa Gamla Testamentet på grundspråket. I sjelfva verket skulle dock icke någon ändring ske uti hvad praktiskt existerar, nemi. att pluraliteten af prester icke komma att äga någon kunskap i nämnde språk. Jag är nemi. fullt öfvertygad derom, att f. n. icke en af hundra prester eger den färdighet i Hebreiska språket, att han i tvetydiga fall kan uti grundtexten vinna lösning af sina tvifvel. Icke destomindre söker man göra troligt, att presterne äro väl bevandrade i Hebreiska, men jag uprepar ännu en gång, att de fleste äro fullkomligt okunnige deri.
sedan efter honom i tidernas längd öfverta » Tannhäuser » och sedan som Amneris i » Aida ». Utförandel af det förstnämnda partiet, som vi ledKonserter gifvas i afton dels af violoncellistvirNoregård. samt nog voro hindrade öfvervara, lär hafva varit tuosen Henry Bramsen i Musikaliska akademien Hedan från de år Magnus bar kolt, hade särdeles utmärkt och prägladt af äkta wagneriansk med biträde af fröknarna Kragballe och Tllfsax, uppfattning. Den framstående sångerskan säges dels af bassångaren Ragnar Greoillius i Vetenhan visat sig vara af ett styfsint lynne, och ock hafva af fru Wagner själf instruerats för skapsakademien med biträde af fru D. Sterky och under uppväxten hade detta inte veknat. detta parti. Som Amneris debuterade fru G. å fröken A. Hulting samt hrr Hj. Meissner och H. » Jag blir aldrig militär, den banan blir mig k. operan för sex år sedan med mycken framAlfvén. alltmera motbjudande, » förklarade han, då gång, och de goda intentioner, hon då ådagalade, Gabriel talade med honom om dessa framhafva ytterligare utvecklats, så att hon nu ger en ganska helgjuten bild af den egyptiska kungadottidsplaner. » Jag stannar här och ägnar mig tern. De skiftande känslor af hat, kärlek och åt landtbruk. » förtviflan, som ömsom råda inom dennas bröst, » Nå ja, som du vill, » svarade Gabriel, komma väl till uttryck så i sång som spel. Stämman har blifvit fylligare och intonationen säk» jag skall då låta dig gå genom ett institut. rare än förut, hvarjämte spelet vunnit i intelliJag sköter mig efter den gamla slentrianen, gens och uttrycksfullhet. Det är att beklaga, att Novell för Idun men det är så mycket nytt. » gästspelet varit af så kort varaktighet. Af särdeaf » Pappa har praktiska insikter och dettaär les intresse skulle ha varit om » Valkyrian » kunnat upptagas med fru G. som gäst i det kvinnliga Sylvia. mig nog. » hufvudpartiet.
För den nutida menniskan äro de derför af den största betydelse; de beherska för närvarande den europeiska moralen; genom det ena har individen kommit till medvetande om, hvilka pligter, han ovil * korligen har att uppfylla, genom det andra har han lärt känna sina rättigheter. Det är dessa tvenne rötter, ur hvilka vår kultur vuxit upp och ur hvilka den fortfarande hämtar näring. Till samvetet kan individen ilykta såsom till en helgedom; han kan förskansa sig bakom sin ära såsom den feodale länsherren i sitt fasta slott; ingen äger rätt att beträda dessa fridlysta områden, icke en gång i det offentligas namn. Att utrymma fästningen, att uppoffra helgedomen, vore en feghet utan like; man offre då heldre lifvet. För att få ett tydligt begrepp om vigten och betydelsen af dessa två grundvalar för den allmänna moralen behöfver man blott kasta en blick på de län * der, der den ena eller den andra saknas; i orienten är kulturens träd vissnadt och förkrympt, i Europa får det dagligen ny lifskraft. Efter dessa inledande betraktelser öfvergår Taine till det moderna samhället. Med sin vanliga förkärlek för bilder väljer hun en dylik för att åskådliggöra förhållandet mellan staten och den enskilde. Han konstaterar först att det i hvarje samhälle finnes en offentlig makt (une force officielle). Till sitt väsen är denna makt ett stort, ur slidan draget svärd, som år placeradt midt ibland de små knifvar, med hvilka menniskor förr brukade bringa hvarandra om lifvet. Detta hotande svärd har åstadkommit, att de små knifvarna blifvit lagda tillbaka i sina fodral, hvarest de ligga och rosta; nu har man kommit så långt, att endast missdådare betjena sig af dem. Tvenne intressen hafva förenat sig att smida detta svärd; det behöfves till skydd å ena sidan mot de svärd, som svingas af grann * staterna, å andra sidan mot de små knifvar, som de onda lidelserna inom samhället aldrig upphöra att hvässa. Man behöfver skydd såväl mot yttre fiender som mot mördare och tjufvar.
På grund häraf, och i enlighet med hvad hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, hafva Rikets Ständer, för sin del, beslutat en författning af följande lydelse: ”Med upphälvande af 2:dra punkten i Kongl. Förordningen angående städsel och lego af jord på landet den 13 Juni 1800, stadgas, alt hvad samma förordning innehåller om liden för beståndet af arrendeoch landbokontrakter om aflingejord äfven skall gälla i fråga om dylika kontrakter om arfvejord.” Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 21 Oktober 1863. ExpeditionsUtskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 139. 7 i\: O 139. llppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 21 Okt. 1863. Presle-Ståndct den 21 Borgare-Ståndet den 21 Bonde-Ståndet den 21 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändring i nu gällande föreskrifter rörande anmälan af missnöje emot sådana domstols i invändnings frågor meddelade beslut, hvaremot klagan icke får annorledes än i sammanhang med hufvudsaken fullföljas. (Lag-Utskottets Betänkande N:n 61.) S. A. K.
Allt sedan de båda unga männen råkats i Stockholm, hade Malkolm sofvit ostörd hvarenda natt; det var snart tvenne månader, sedan dessa obehagliga syner, hvaröfver han beklagat sig, försvunnit, och Malkolm började sjelf att betvifla deras verklighet och hoppas på befrielsen derifrån, under det Alf nästan harmades att icke få tillfälle att bedöma deras art och mål. Denna afton var imellertid den unge medicine kandidaten ännu mera tyst och tankfull än hans vän. Han började bedöma Malkolms inbillningar mera skonsamt, och han kände sig helt häpen öfver sin egen oväntade förmåga att vid kanhända alldeles vanliga och betydelselösa händelser fästa en vigt och ett interesse, som möjligen voro rent af inbillade. Morgonen derpå vaknade Alf vid att någon ropade honom, och då han slog upp ögonen, stod Malkolm halfklädd vid hans säng och såg blek och ruskig ut. — Hvad står på Malkolm, du ser sjuk ut, hvad är det? — ropade Alf förskräckt och satte sig upp. — Åh intet annat, än att den hvita pierrot’n varit här i natt. — Hvad säger du? Det är omöjligt, jag har ju legat här, tre steg ifrån din säng! — Du kan se det sjelf. — Malkolm pekade på det lilla bordet bredvid hans hufvudgärd. Alf rusade upp. Ja, der låg verkligen en bit papper, på hvilken de dumma och löjliga orden: ”gif mig igen min peruk” stodo skrifna med denna sneda och förvända stil, hvarom Malkolm talat; och alldeles bredvid låg Malkolms klocka, nycklar och plånbok. Den skulle således blifvit ditlagd, sedan han lagt sig, ty om den legat der före dessa saker, så skulle han ovilkorligt hafva märkt densamma, så mycket säkrare, som den låg ofvanpå urkedjan. Alf stod stum och helt och hållet slagen af detta bevis på sanningen af Malkolms påstående, som han varit fullt öfvertygad att aldrig få se. — Här har således verkligen varit någon inne, det är otvifvelaktigt, utan att jag hört någonting; det är sannt, att jag sofvit som en stock, jag har icke tänkt på att vaka en gång.
S. D. Till Lag-Utskottet remitterades motioner, väckta af Herr von Stockenström, JVs 84, om ändring af 17 Kap. 12 § HandelsBalken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 8 Oktober 1861; af Herr von Stockenström, JVs 85, om ändring af 2 Kap. 13 § Strafflagen; i hvilken motion Herr Waldenström instämt; af Herr Sandegren, JVs 97, om ändring af 23 Kap. 1 § Rättegångs-Balken; af Herr Sääf, JVs 100, angående vissa tillägg i 88, 104 och 112 §§ af Konkurslagen den 18 September 1862; af Herr Henschen, JVs 103, om utsättande af tid för utslags afkunnande i Rådstufvurätt, om tid för vad, vadepenningar, m. m.; af Herr Henschen, JVs 104, angående upphäfvande af föreskriften om studented, och att för burbrefs erhållande icke erfordras tro-, huldhetsoch borgareed; af Herr Blanche, JVs 107, angående litterär eganderätt; och af Herr Blanche, JVs 108, angående förändringar i Konkurslagen den 18 September 1862. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades Herr Wistrands motion, JVs 113, angående kreditivrätt i Rikets Ständers Bank för ränteoch kapitalförsäkringsanstalterna i riket. Från Hederv. B onde-Ståndet.
Skulle derigenom mycket trassel, onödiga omsvep och bekymmer, hvilka, under nuvarande tvångslagar om lysning och vigsel, icke blott försvåra, utan tillockmed omöjliggöra äktenskaps ingående, helt och hållet uphöra. 2:o Ble.fve sjelfva theorien om äktenskapet ställd på sin rätta punkt, då den icke längre inginge, såsom en för kristendomen karakteriserande beståndsdel, i dess troslära och kyrko-lagstiftningen. 3:o Skulle den Svenska lagstiftningen och lagskipningen erhålla en lika så nyttig som nödvändig förenkling, ett mål, till hvilket jag hoppas och är öfvert.ygad om, att hvarje jurist ex professo sträfvar med oförtröttadt allvar och nit. 4:o Skulle derigenom statskyrkans egna tjenare blifva befriade ifrån många olägenheter och ganska betänkliga evenementer, hvilka Deri 1 December é. riri VI hittills ej sällan inträffat, så länge presten skulle haft hand om och ombestyrt en i sig sjelf helt och hållet borgerlig fråga. 5:o Skulle det vara ytterst påkalladt i sedlighetens, — icke i pruderiets och koketteriets — intresse, om civil-äktenskapet inträdde i fullt gällande kraft, jemte och bredvid den bestående kyrkliga lysningen och vigseln, likasom i England, Danmark, Frankrike och flera Tyska stater och derstädes bevisat sig på det högsta nyttigt och för folkets bästa ändamålsenligt. Ur anförda grunder får jag derföre anhålla om remiss till vederbörligt Utsk. å denna min motion, att med det snaraste äfven hos oss, en efter vårt lands förhållanden afpassad lag om civil-äktenskapet måtte utarbetas och inträda i fullt gällande kraft. Dessa motioner bordlädes. Vidare upläste Frih. Creutz följande motion: Ett gammalt ordspråk säger: »den som vill lefva val, börock betala väl.» Detta kunna vi äfven med all rätt tillämpa på ett annat likartadt förhållande: »den som älskar och vill bestå sig lyx, må ock derföre betala.» Då jag hyllar handeln och det fria utbytet af allt, som kan befordra dess intressen, så är det icke min mening att här uttala någon förkastelsedom öfver dem, hvilka hafva håg, råd och lägenhet att bestå sig detta lifvets komfort framför mängden både i mat, dryck, kläder och annat mera.
N:o 34- Utlåtande, ang:de Sörfors KronoLaxFiske Arrendatorer ansökning om eftergift i Taxan, för 3 år m. m. (I-A.) KM:t liar, genom Nådig Remiss [den 17 December sistlidet år, till Utskottet öfverlemnat handlingarne i 80 Stats-Utskottets målet, ang:de Arrendatorernes af |4‘delar utaf Sörfors KronoLaxFiske i Umeå Elf, hos K. M:t i underd:het gjorda, ansökning, att, då af inträffad ovanlig stark våhr-flod och isgång samma år Stenarmen och så kallade Brottfallet till den hufvudsakeliga FiskeByggnaden Djuptinan derstädes blifvit alldeles förstörde, och Arrendatorerne derigenom icke allenast kommit i saknad af all fångst af berörde Fiske, utan äfven voro i ovisshet närén sådan kunde påräknas, ehuru skyldigheten för dem, att vid slutet af de 3 återstående arrende-åren aflemna Fisket fullkomligen åter uppbygdt, vore bestämd; K. M:t täcktes i Nåder bevilja den eftergift åtminstone af halfva Taxan under 3:ne års tid, med rättighet, att emot den fastställda arrende-afgiften 21 T:r, 1 LS salt Lax få innehafva Fisket under ytterligare 6 eller så många år, efter arrendetidens slut som K. M:t i Nåder godt funne, på det de, i händelse af en fördelaktig fångst, kunde för omförmäldte skada och Byggnadskostnaden vinna ersättning. Till stöd för berörde underd. anhållan, hafva Sö~ kanderne åberopat ej mindre ett af Länsman med 2:ne Nämndemän den 16 sistlidne Maji afgifvit Synebetyg, hufvudsakligen af innehåll, att Intresenternes förlust genom Fiskebyggnadernes förstöring vore ganska känbar, än ock ett af 2tne personer, under edelig förpligtelse meddelt intygande om svårigheten i anseende till den starka forssen att desamma åter uppbygga förr än stark vinter infölle, tillika med en den 14 Junii 1774utfärdad - Betänkande n. 81 dad K.
N:o 89. Motion N:o 161, angående tiden för utbetalning af beviljadt statsbi drag för utsträckning af Kinda båtled från sjön Rengen till Linköpings hamn. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. R. St. underdån. Skrifv. Motion N:o 162. 25 Ridderstad, C. F., Motion N:o 162, om anslag till pensions-förhöjning för de armé-befälet tillhörande personer, hvilka före år 1858 tagit afsked med rätt till pension. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 74. Motion N:o 163, om anslag till uppförande af en byggnad för Topo grafiska korpsen och Krigsarkivet m. m. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 51. Motion N:o 164, angående öfverlemnande till Kongl. Maj:t att, genom Chefen för Finans-departementet, ombesörja all vidare erforderlig upplåning af medel till utförande af Statens jernvägsbyggnader, m. m. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 54 och N:o 80. Riksbanken, om bibehållande af dess omsättningslånefond och rättighet för andra banker att från Riksbanken erhålla förlag för lån till understödjande af jordbruket och de mindre näringarne. Motion N:o 54. BankoUtsk. Mern. N:o 10. angående kreditivrätt deri för ränteoch kapitalförsäkrings-anstalterna i riket. Motion N:o 113. Banko Utsk. Mern. N:o 10. om anvisande af två millionen R:dr att såsom kassakreditiver tillhan dahållas de förlagsoch jordbruksbanker, hvilka, af Kongl. Majit oktrojerade, inom landet kunna uppstå. Motion N:o 56. Banko-Utsk. Mern. N:o 10. angående uppdrag åt dess styrelse, dels att vid insättningar m. m. emottaga enskilda bankers sedlar, dels att för dessa banker öppna tillfälle att på Riksbanken öfverföra sina vexlingskassor, dels ock att emottaga och expediera de enskilda bankernas postremissvexlar. Motion N:o 55. Banko-Utsk. Mern.
Till sockne stämmas Prot. Utdr. d. 6 Mars 18 fu i63 handläggning höra mål, hvilka röra Församlingens gemensamma angelägenheter, såsom: 1:0 ÖJverenskommelser till befrämjande af gudsfrugtan och ordning vid allmänna, gudstjensten. 2:0 Frågor rörande folkundervisningen. 3:o Kyr kovärdars, Skol-Directions, Skollärares, Klockares, Organists och annan Kyrkobetjening tillsättande och af skedande, der ej annorlunda stadgadt eller öjligt är. 4:o Granskning af Kyrkooch Skol-räkenskaperna, samt frågor om Kyrkooch Skolmedletvi begagnande. 5:o ÖJverenskommelser om graf ställen. 6:0 Sockne-Nänmds, Fjerdingsmans, Sexmäns och andra ordningsmäns utväljande och entledigande. 7:0 Nämndemäns utväljande. 8:0 Hushållningen och vården af kyrkoegendomar och af församlingens icke redan omnämnde medel eller cassör. g:o Byggnad och underhåll aj kyrkan med hvad dertill hörer, jemte alla församlingens hus och lägenheter, såsom Prestgård, Skolhus, Skolmästareboning, Sockenstuga, Fattigstuga, Tiondelada m. fl. 10:0 Öfverenskommelser rörande Presterskapets, Skollärares samt kyrkobetjenters rättigheter och inkomster. 11:0 Af gifters bestämmande till kyrka; skola, fattigvård och andra fromma ändamål. 12 o Bänkfördelningar. i3:o Fattigvård och frågor om mindre arbetsföre personers inflyttning från andra socknar. i4:o Frågor om Sockne-magasiners anläggande och vård. i5:o Allmänna hälsovården, koppympningens befrämjande och Barnmorskors antagande. 16:0 Brandstods-föreningar. iy:o Öfverenskommelser om väghållning, snöplogning, brobyggnad m. m. dylikt. 18:0 öfverenskommelser till sedlighets och allmän ordnings befrämjande. ig:o Verification af MantalsRestoch Afkortnings-längder, samt granskning af indelning till kronoskjutsers utgörande och längder öfver er lagd betalning derför.
— N:o 17. i anledning af återremiss å det angående godtgörande af Hr Landtmarskalkens och Hrr Talmäns ökade Riksdagskostnader afgifna Memorial N:o 9. II. B. 683- 707. — N:o 18. i anledning af Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorers berättelse, angående samma år verkställd granskning af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren <852 och 1853- II. B. 744.‘lil. 4. A. 7, 25, 32, 35, 36. — N:o 19. i anledning af Rikets Ständers 1855 församlade Revisorers berättelse om granskningen af de under Kongl. KommersKollegn förvaltning ställda fonder. II. B. 744. lil. 4. A. 36. E. 38. — N:o 20- i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående försäljning af f. d. Landshöfdinge-Residenstomterna i staden Piteå med å dem befintlige byggnader. II. B. 744. III. A. 4. E. 39. — N:o 21. i anledning af Kongl. Majds nådiga Proposition angående utbyte af Kronolänsmans-boställena Melby och Näsby mot kronoskattehemmanet Bredinge på Oland. II. B. 744. III. A. 4. E. 39. _ 8 — 181 Stats-Utskottets Memorialer, Betänkande!» och Utlåtanden: — N:o 22. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i fråga om disposition al sex stycken holmar i Göteborgs och Bohus läns skärgård. II. B. 744. III. A. 4. E. 39. — N:o 23. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående upplåtande af mark å kronoparken Rådaås i Skaraborgs län, för en vattenledning till staden Lidköping. II. B. 744. III. A. 4. E. 39.
Ridderskapets och Adelns samt VäJUafl. Borgare-Ståndets anmärkningar vid Utskottets förslag, i Representations-frågan, blef utan anmärkning uppskjutet till afgörande vid nästa Riksdag. S, D. I anledning af Högyördige Preste» Ståndets Uti Protokolls Utdrag för den 8 i denna månad, innehållande Dess beslut angående en ny Charta SigiIlata Förordning, gjorde inbjudning, fann Borgare-Ståndets, godt antaga den af Hög v. Prest-Ståndet föreslagna redaction till det, till införande uti 15 Punkten af Utskottets project nödigt ansedde, moment så lydande; ”Arendatorer of Kungsgårdar, Boställen eller Landt-Egendomar, hvilka ej hufva tjenst eller caracter, hälften mot hvad de såsom, egare af Lägenheten skulle betala”, X Prot. ZJtdr. d. 16 Junit 1818. 653 öfrigt förblef B orgare Ståndet vid sitt berörde dag uti ämnet meddeldte yttr-ande. Från Vullofl. Bor gareStåndet. S. D. Vid förnyad föredragning biföll Borgare Ståndet följande Betänkanden, nemligen: StatsUtskottets :o 297, angående Stats Regleringen i allmänhet,’' samt med förslag till Riks-Ssat för 1819 och följande åren intill nästa Riksdag N:o 304 öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående Recognitions Skogarné. Statsoch Banko-Utskottens första alternativ i tiågan om den till Canal-arbetets fortsättande gjorde försträckning af 1,100,000 R:d, till följe hvaraf, Götha Canal-Diskont-Directions förhållande härutinnan, således kommer att till laglig undersökning öfverlemnas. Statssamt Alllmänna Besvärsoch Bkohomå ZJtskottens N:o 301, i anledning af återfemissen i fragan om inrättandet af en Bergverks-Skola. Till Handlingarne lades följande ytterligare Utlåtanden , i frågor som af 3 Riks-Stånd ^redan blifvit bifallne, nemligen:
Jag finner på intet ställe i Grundlagen sagdt, hvilka StatsRådsHandlingar, som ligga inom eller utom ConstitutionsUtskottets gransknings-område, emedan detta område tvärtom är obegränsadt uti allt, som icke redan passerat föregående ConstitutionsUtskotts granskning. Det står, i io5 § RegeringsFormen, att ConstitutionsUtskottet äger att äska de Protocoll, sorn i StatsRådet blifvit förde, och att äfven de Protocoll, som angå ministeriella ärenden och commandomål skola, i allmänt kända och af Utskottet uppgifna händelser , hållas Utskottet tillhanda; och detta allt utan någon inskränkning till tiden. Att StatsRådsProtocollen under 20 år blifvit aflemnade blott intill Riksdagens början, bevisar intet; ty om, under denna tid, samma händelse som nu hade inträffat, att en anmärknings-anledning blifvit rigtad mot en under Riksdagens lopp vidtagen åtgärd, hade säkerligen den praxis blifvit bruten, på hvilken Friherre Rålamb synes lägga så mycken vigt. För öfrigt synes det, som Utskottet endast velat komma ifrån saken, och jag vill icke heller för min del nu bålla mig till densamma så egentligen, utan blott till formen för Utskottets behandling, sorn jag finnér alldeles origtig. Det torde likväl tillåtas mig att erinra, i anledning af Friherre Rålambs yttrande att Colonien • • t och dess förvaltning vore utom Rikets Stän66 H. 9 ders granskningsrätt, att det möjligtvis kunde hända, att förvaltningsChefen en gång tillstyrkte Coloniens försäljning utan Ständernes hörande, och jag begriper sannerligen icke, huru han i sådant fall skulle kunna undandragas Rikets Ständers anmärkning; ty att man öfver låtit Coloniens förvaltning åt Styrelsen, bevisar ej att man öfverlåtit åt Styrelsen att förfara med hela Colonien efter godtycke.
Det är ju sant, ni aldrig skådat maken. Till sådan grann staty? LAMBERT. Jag svär derpå! PEDERSEN. Och dock är han af gips ännu... tänk då, Hur han i marmor komme att se ut. LAMBERT. Ja! vi ska' hoppas, att han ock till slut En sådan värdig drägt får lägga an. (Till Thorvaldsen.) Och nu jag önskar er, min unge man All möjlig framgång på er vackra bana... Jag re'n i fjerran kan er framtid ana, Ty ni ett snille är af första rangen... Men jag beklagar, att jag på momangen Är nödgad lemna denna sköna staden Och träda an min resa upp till Baden, Ty eljest det en verklig jouissance Mig varit, göra eder connaissance... Och nu, kom i min famn, du Phidias! Se här! (Letar i sin plånbok.) (Omfamning.) PEDERSEN (afsides). Nu kommer det, men ... was ist das? LAMBERT. Mitt kort. Öm eder väg en gång er för Till Seinens strand och ni mig nöjet gör Att då min boning gästa några da'r, Så hoppas jag, att re'n jag kunskap har, Att ni beställning fått på er staty... Och det bör ej er göra mycket bry Att finna någon spekulant, jag tänker. Dertill min välgångsönskan jag er skänker, Och nu jag lemnar er. Adjö! Adjö! (Går.) (Thorvaldsen förblir allvarsam och tyst.) Tredje scenen. PEDERSEN. Jo den! Han borde, ta mig fan, fått spö! Se! så'na ägo våra mæcenater! De träda upp med ståt och lärda later Och fiska fraser utur estetiken, Att sedan kunna slå sig på kritiken... Ja! Gud bevare oss för konstens vänner; För dem man sina kol förgäfves bränner. De stjäla bort vår tid med ord så söta Och smutsa våra golf och dörren nöta Att se'n med sitt beskyddarskap få skryta. Men bed om hjelp ... då plär beskyddet tryta.