Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sista qvällen. Jag satt och skref när han kom, jag reste mig och gick emot honom. Han såg genast sin käpp, som hängde på mitt stativ, tog den och lade den hos sin hatt på soffan. Liksom den förra qvällen ville han ha något att dricka, och jag tog fram vår champagne. ”Men jag kan icke draga upp korken.” ”Om jeg kunde Alting saa godt som det!” Och han citerade ett franskt vers om hur mången morgonrodnad funnit honom i färd med att lossa bandet på en sammetsmask eller korken på en champagnebutelj. Men han hade icke beräknat hur mycket arbete denna skulle göra honom. Han stod borta vid fönstret, bände och bråkade, men ståltrådarne voro så starka. Jag satt i soffan och såg på honom. Jag afgudar denna spensliga, fina figur. Jag såg honom teckna sig som en silhuett mot den ljusa gardinen, denna karakteristiska profil, detta strida hår, som sträfvade framåt, dessa små fötter, med sina höga vrister. Men så klen han är! Klen och smidig. Åh, hvad han var vacker! Och så kom han. Men champagnen var ljum. Det gjorde ingenting, sade han, vi kunde slå sodavatten i för att få den kall. Och så flyttade han undan sin hatt och sin käpp och satte sig hos mig i soffan. Han hade fått nya anonyma bref. Han var inte i gladt humör, och jag måste åter stryka genom håret. Jag gjorde det mindre bakvändt, började få vana. ”Mer, mer, – nej hold ikke op.” Jag önskade ingenting hellre. Han berättade om Edith, sin lilla rara Edith; hon säger ”pappa” har det vackraste hår i verlden. Han skulle följa sina barn ut på landet, och så undrade han om han inte skulle resa till fru Berijnska i Dresden eller München, eller hvar det nu är. Han skulle vara i Berlin också. – Först det ena, sedan det andra, föreslog jag. Han räknade efter på fingrarne hur många Kærester han har: tre ryska och tre polska och en någon stans jag vet icke hvar – ”sju slaviska”, sade han. – ”Men i Berlin har jag ingen.” Och så berättade han att modern samma dag hållit en föreläsning för honom om att han har för många Kærester. Det hade Edvard också sagt.
Icke eller kan Utskottet inse ellef medgifva de af erfarenheten icke på något sätt bekräftade olägenheter, sorn skola upp» komma derigenom, alt Beyillningsmål, om Kammar-Rättens beslut öfverklagas, i sista jnstancen af Kongl. Maj;t pfgöras, Under vårt nuvarande samhällsförhållande, eger en dylik behandling rum för mångfalldiga besvärsmål, och det är dessutom att marka, det Kongl. Maj:t icke, på sätt man sökt ådagalägga, härigenom utöfvar beskattningsrätten , utan endast, i grund af inkomna besvär, i laga ordning pröfvar, huruvida i fiågräj jemförelsevis med den stora mängd 8 Bevillnings-Utshottets Utlåtande N.o 35. sorn ej drages under Kongl. Majrts skärskådande, ganska få frågor den af Rikets Ständer utfärdade Bevillnings-Stadga blifvit rigligt tillämpad; oell då dessa inål skola behandlas inför Allmänna Beredningen, samt afgöras i grund af skäl, hemtade ur Rikets Ständers egen Författning, och framställde af en derföre lagligen ansvarig . o o o Föredragande, tror Utskottet inga grundade anledningar förekomma, hvarken till missnöje med det nu varande förhållandet, eller till en isolerad ändring för behandlingen af Bevillnings-mål, helst enär, i sammanhang med Styrelse-Verkens reorganisation, förändring af former för Besvärsmåls slutliga handläggning i allmänhet är i fråga.
Väggarnas bilder och förgyllningar äro mörknade, nästan svarta, och de i kupolerna målade jättehufvudena med sina stela drag och blanka ögonhvitor stirra skrämmande ned på de fyrtiosju med röda kläden höljda stengrifterna. Alla Moskvas kyrkor förblekna dock vid sidan af Vassily Blajenny. Vägen dit leder förbi det gamla nunnekloster, där tsarinnorna fordom jordades efter att midt bland maktens fröjder ha vandrat på kisel och sofvit på törnen. Genom Vår Frälsares port, under hvars hvalf ingen får träda utan att blotta sitt hufvud, kommer du till Röda torget, Moskvas forum och historiska afrättsplats. Just ur detta bloddränkta fält, där troninkräktare och tjufvar, skyldiga och oskyldiga ljutit döden under marter af alla slag, höjer sig Vassily Blajenny såsom en samvetskvalens och gräsligheternas symfoni, ett ångestskri i färger, ett tempel åt mordlystnaden. Den borde kallas Mördarkyrkan. Ingen bättre saga har heller kunnat virka sitt nät om den underbara byggnaden än den, att Ivan den förskräcklige, hänryckt öfver kyrkans prakt, lät utsticka byggmästarens ögon för att denne icke skulle kunna skapa ännu ett sådant verk. Medan de helleniska stilarna och deras afkomlingar verka först och sist som sten, som kristallisering, som en geometrisk skönhet, förefaller denna kyrka med sina tolf torn såsom något organiskt växande, som en grupp af lysande giftsvampar. Taken äro erggröna och väggytorna brokiga. Några torn äro spetsiga, de andra bära ananasformiga eller lökformiga kupoler, somliga med vridna ränder af silfver eller guld, andra med högröda och blå taggar, de öfriga med rutor och fjäll. Allt detta hvilar på ett underlag af gallerier och trapphus och oförklarliga utsprång. Vassily Blajenny består af elfva kapell, omgifna af ett slags smal skyttegång och sins emellan förenade med de ohyggligaste gångar och kamrar. I det midtersta hufvudkapellet äro tegelväggarna försilfrade som likkistfötter, och stelt målade bladväxter stiga ända upp i den blå kupolen.
Ridderskopet och Adeln klockan en qwart till 2 till votering verver efwan anförde proposition hwartill rösterne utsallik sälunda Ja m. Nej 79- I följe hwaraf Ridderssapet och Adelns beslut förklarades att walet nästkommande Mändag eftermiddag skulle förrättas. Högloft. Ridderssapet och Adeln ätjkiljdeS klockan half till 4. In kclem protocolli 6. S i l v e r lt 01 pe.' Lördagen den 27 Jarmar». Plenum kl. 5 eftermiddagen. Upplästes Protokollet öfwer den » Plenum förmiddag hällne woterrng Upp - Den 27 Ianunrit. 1069 Uppdröls Herrar E^ctorerncS af börsta DaS, sen lilia -lii rv ;! af en L damot of BkwillarngsUtskUtet esker Herr k lejk-1 snölcl, esri ^ecäric, och befars Lerl-U wara utscdd. R.o 76 Friherre l<->usc> , af Verchou, Fullmägkig Herr 1 i.k,n, ?ee, ÖswerJnlendent. Justerades följande. Urdrag af vrotocoller lMir t Hsgfofl. ^Udderjkaprc 0M Adcjns plenum deir 27 Januaru 1810. S« Föredrogs ert frän Stats - Utskottet inkommit Memoria! af den 25 dennes, hwaruti hos RiklenS Ständer anhältdS utt Ukffottek, kill beredande af de mängfalldiga t.'ll det samma öterrrmittcrade ärender, matte bewilj e en tid af Dv dagar arad, under hwstkcn d-fr gjör^mäl ej mätte warda al Plena inom Sta den aldrulno: och fann Högloft.
Ar 1842 funnos på de under Seraphimer-ordens-gillet lydande hospitalerna 884 personer, å Danvikens dårhus 119 och en och annan var väl möjligen qvar på länens sjukvårdsanstalter, så att man i allmänhet kan antaga antalet vara så stort, att en sinnessvag kan räknas pä 2,000 innevånare, således endast hälften af det antal som i förr berörde länder antages att finnas. Orsaken till detta förhållande kan jag visserligen icke tilltro mig att utreda på något sätt; men det är en allmän iakttagelse, uttalad af flera berömda läkare, att sinnessvagheten blir allmännare, ju mera civilisationen i ett land tilltager, samt att den utvecklar sig mest hos karlar emellan 20 och 30 år och hos qvinnor emellan 30 och 40. Dessa läkare instämma alla deruti att orsaken till sinnessvagheten bör hos karlar sökas uti ”en öfver de flestas tillgångar och ställning lämpad förfinad uppfostran, dervid talenternes utbildning mera afses än hjertals förädling; känslans väckande mera än förståndets odling; deraf härrörande sträfvan efter njutningar och öfveransträngning af kroppens och öfverspänning af själens krafter för att vinna rikedom till ernående af njutningarne och anseende i samhället. Detta jemte den öfverhandtagande irreligiositeten, egoismen, spcculationsandans öfverdrift, misslyckade beräkningar, oro för framtiden under de politiska stormar som mera eller mindre skaka alla sinnen i vår verldsdel: allt sådant verkar i förening, förslappar själsorganismen, vållar sinnesrubbning”. Hos qvinnor är det åter vanligen ”det försvinnande hoppet om huslig lycka, förtviflan af en öfvergifven ställning, sorger och olyckor af andra slag som deras ömtåliga själ ej kan bära och förklemade sinne ej kan fördraga”. Motionären har troligen haft samma åsigt om saken som här är uttryckt. Med sin kännedom om de allmänna orsakerna till sinnessvaghet och med sitt förutseende af de förhållanden som här i landet förberedas, har han troligen velat gifva väckelse åt tanken på de anstalter han förmodar för framtiden böra vara i beredskap.
Såsom erlagda köpeskillingar vid kronohemmans och lägenheters samt kronooch rekognitionsskogars försäljande till skatte, hafva till Riksgälds-kontoret från Landtränterierna levererats under år 1859 R:dr 11,360: 72. „ år 1860 8,784: 50. „ år 1861 ■ . ,. 12,818: 48. Denna inkomstsumma, fördelad på hvartdera af meranämnde år, utgör således årligen „ 10,987: 90. Till följd af Kongl. Kammar-rättens Öfver-revisions departements anmärkningar vid de i kronoräkenskaperna intagna redovisningar för allmänna bevillningen, hafva under titel: observationsmedel influtit till Riksgälds-kontoret under år 1859 R:dr 12,265: 2. „ år 1860 3,724: 73. och under år 1861 „ 9,526: 79. Det till Riksgälds-kontoret, för bestridande af detta verk ålagda utbetalningar, enligt 1858 och 1860 års riksstater, anslagna bidrag vf statsverkets inkomster för åren 1858, 1859, 1860 och 1861, utgörande för de 3 första åren 966,200 R:dr årligen och för det sista året 2,059,790 R:dr, har under de 2 sednast förflutna åren blifvit aflemnadt med följande belopp, nemligen: 1858 års bidrag i December 1860 med R:dr 966,200: — 1959 års bidrag i Januari 1861 med R:dr 300,000: — Transp. Transport R:dr 300,000: — 966,200: — 1859 års bidrag i Maj 1861 med 200,000: — i Juli samma år med 200,000: — och i Augusti samma år med „ 266,200: — 966,200: — 1860 års bidrag i Oktober 1861 med hela sitt belopp
Sedan den af Kongl. Maj:t förordnade Comité till utarbetande af en ny och förbättrad Kyrko-Psalmbok, med Förslag inkommit , och detsamma, af Prest-Ståndet -vid sistledne Riksdag i allmänhet godkändt, jemväl, medelst ingifvande från trycket, blifvit underkastadt offentlig granskning, hvarefter Corr.itéen dess slutliga Förslag till Kongl. Maj:t öfverlemnat, har Kongl, Majit, i öfverensstämmelse dermed, tinder den 29 Januari 18*9, gillat och stadfästat en nv Kyrko-Psalmbok till allmänt bruk och nyttjande vid deri offentliga gudstjensten, med lemnad rättighet för Församlingarne sjelfve, att hvar och en inom sig öfverenskomma om tiden för de nya psalmernes antagande till formligt bruk. Äfven den af Kongl. Majit förordnade Comité, som fått sig uppdraget att författa en ny Evangelii-bok, har hufvudsakeligen fullbordat detta uppdrag och sitt Förslag till Kongl. Majit aflemnat, hvilket till en början, genom Comitéens föranstaltande, redan frän trycket utgått, för att underställas allmän granskning. Till Kyrkosångens upphjelpande har en särskild undervisningsanstalt för Choraloch Kyrkomusik blifvit i Hufvudstaden tillvägabragt, samt utgifvandet så väl af en tili nya Psalmboken lämpad Choraibok, som af en Lärobok uti Choralmusiken föranstaltadt. Som brist inom Riket befunnits på skicklige Orgelbyggare, har Kongl. Majit anbefallt Musikaliska Academien vidtaga nödige åtgärder, i afseende på orgelbyggeri-konstens framtida upphjelpande, och dertill, under den 18 Maj r8sto, anslagit behöflige medel. Konungens Nåd.
Sami. adra Bard. asta flä/t. tfUuMKX^ V: • • • • r i !' «■ t S ****** K, M. Nåd. Propos, N.o 24, g? Kongl. M a j: t s Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående låneunderstöd till återuppbyggande af Staden Borås; Gifven Stockholms Slott den 26 November 1828. Den eldsvåda, som förlidet år öfvergått Staden Borås, har på en gång tillintetgjort verkan af de åtgärder, hvilka till Stadens återuppbyggande efter 182a års brandskada vidtogos, och försatt dess innevånare i ännu svårare belägenhet, än den, som, i följd af sistnämnde olyckshändelse, påkallade Kongl. Maj;ts och Rikets Ständers uppmärksamhet. Vid underrättelsen härom, som, i anseende till denar 1826 inträffade missväxt, väckte ökade bekymmer, skyndade Kongl. Maj:t att, medelst förskott af spannmål ifrån Kronans förråd och genom begagnande af den opåräknade tillgång, som räntan å de, Bruksoch Sågverks-egarne i Vermland, den 8 Martii nämnde år, af mindre creditivet beviljade låneunderstöd, för tillfället lemnade, utan Stats-Verkets betungande eller andra utvägars anlitande, a K 88 K. M. Nåd.
Om ej detta vore förhållandet, skulle jag för min del önska, att hvem som helst kunde få öfverenskomma med de skeppsbrutna , och rädda allt hvad de förmådde, men då härigenom all verkan af assurance skulle upphäfvas , är det bättre, att i Staten finnes en inrättning, åt hvars omsorg denna befattning är uppdragen. Jag tror det vara liufvudsaken att laga så , att den blifver så litet kostsam som möjligt. Skall Staten öfvertaga en dylik inrättning, blifver följden deraf förlust, antingen för Staten eller för dem , som tvingas att begagna inrättningen. Då man åter, på sätt i Betänkandet är föreslagit, uppdrager denna befattning åt dem, som för minsta kostnaden vilja åtaga sig bergningen, har man gjort allt hvad man i detta afseende kunnat åstadkomma. När bergningen skall ske efter en viss tax3, och när den vid flera tillfällen erbjudes åt flera personer, förmodar jag, alt resultatet blifver det minsta pris, som står att erhålla. Då blifver det äfven möjligt, att erhålla sjöassurance, sedan våra strander ej mera anses vara så farliga. På sådant sätt vinnes det goda ändamål, man åsyftat. Jag tror derföre, att Utskottens betänkande hvilar på ganska goda skäl. Skulle denna inrättning åter öfvertagas af Staten, måste den antingen öfverlemnas åt tillsyn af Flottans personal, hvari - 602 Dm 31 Octobcr e. m, igenom onder Krigstid brist på tillsyn vid Inrättningen skulle yppas ; eller ock åt enskilda Embetsman ; och då antingen dessa skulle utan controll spridas längs kusterne, eller ock under en sadan vara hindrade att skyndsamt verka, samt Statens myndighet så lätt öfverflyttas af sådana ensamme Embetsman på sig sjelfve , skulle då först fara uppstå, att de skeppsbrutne blefvo plundrade eller beskattade , utan att våga bestrida det, hvilket åter icke gärna kan befaras af enskild bolag och deras underlydande. Man har nu som vid andra tillfällen, då man velat drifva igenom en mening, gripit till Regeringsformen , hvars 60 §. man nu åberopat. Men detta vederlägges läst deraf, att flera Bolag blifvit stiftade emot åtagande af vissa skyldigheter.
Hvad nipperhandlerskor, som skulle vara välfrejdade kvinnor och förete betyg om försvarlig kristendomskunskap och, om ogifta, myndiga förklarade, skulle få försälja, var följande: Alla slags tråd och garn, silke, fruntimmersoch barnstrumpor, fransar, band, snö- ren, uddar, galoner, artificiella blommor; handskar, nålar, knappar, symönster, hufbonader för fruntimmer och barn, kragar, snörlif och snörlifsben, halsdukar, shawlar och shawletter samt allt till fruntimmersprydnader hörande kram, såsom halsoch armband, örhängen af sten och äkta metaller, pärlor, blomster, cheniller, contiller, m. m. äfvensom hårduk, brodérduk och cattuner. Som man ser, kunde vederbörande på den tiden » reglera ». Emellertid hade nu jungfrun en viss grundval för sitt vetande om skillnaden mellan tillåtet och otillåtet i sitt yrke och behöfde ej löndörren längre. Under det de finare nipperhandlerskorna framme i staden egentligen slogo sig på tapisserihandel, försökte hon draga mera inbringande fördelar af detta rättesnöre. Där stod nu t. ex. hufvudbonader för fruntimmer och barn. Godt! Hon lät genast en skicklig » patent » stickerska göra några modeller till yllemössor i form af ett slags negligéer, hvilka hon öfvertalade de förnämsta morarna i grannsocknarna att anlägga för att reta aptiten hos de andra. De nappade utmärkt. Och sedan sprungo bondkvinnorna i åratal från ett hälft dussin socknar för att få liknande mössor. De voro konservativa, dessa allmogehustrur och döttrar, för hvilka det icke existerade några » säsong e r ». Detta mode spred sig, eget nog, äfven bland stadsmadamerna, som belägrade hennes rum för att beställa mössor efter de olika bårdmönstren, hvilka skiftade i alla regnbågens färger med mellanliggande schatteringar, medan själfva stommen alltid gick i brunt, som » höll så bra med smutsen och som inte färgen gick u r ». Denna nya industri lämnade under många år arbete åt en mängd unga flickor, som därpå förtjä- nade goda dagspenningar.
Om uppsättning af de enligt plan ännu återstående andra och tredje SapSappör-tn pör-Compagnierna väcktes redan fråga uti Chefens för Ingeniör-Corpsen är 1856 Peri ämnet gjorda framställning; men Eders Kongl. Maj:t fann likväl de mänga vid förra Riksdagen ifrågasatta andra angelägna föremål, som erfordrade anslag, lägga hinder i vägen att dä föreslå Rikets Ständer beviljandet af de härtill nödiga medlen. Då emellertid en armées företag i krig väsendtligen äro beroende af det skick, hvaruti Ingeniör-väsendet sig befinner, och i första rummet af den del deraf, som utgöres af krigsbryggor, men hvad i detta hänseende hittills kunnat här åstadkommas, är så otillräckligt att dermed föga kan uträttas, har Chefen för IngeniörCorpsen ansett sig böra ånyo fästa uppmärksamheten pä behofvet af den primitiva planens utförande, om icke på en gäng, så åtminstone efterhand. — Med det nu befintliga enda Sappör-Compagniet, utgörande 120 man utom befäl, samt beräknadt såsom den minsta möjliga servis för ett krigsbrygge-equipage, kan, enligt hvad Chefen för Ingeniör-Corpsen anfört, endast släs en brygga af 150 löts längd, fullt begagnelig för alla vapen, samt af 198 löts längd under vissa vilkor. Otillräckligheten häraf är icke svår att inse och har visat sig tydligen derigenom, att denna inskränkta bro-train knappt varit begagnelig vid vanliga fältmanövrer, sä vida icke öfvergängsställena lämpats efter den ofvan angifna obetydliga bredden. Det nuvarande krigsbrygge-väsendet skulle således vid krigstillfällen blifva af högst inskränkt användbarhet. I anledning häraf och ehuru jag anser mig för det närvarande icke böra tillstyrka framställning till Rikets Ständer om uppsättning af begge de enligt plan återstående Compagnierna, synes mig ej längre böra fördröjas med det ena nya Compagniets organiserande. Jag hemställer således i underdånighet, att nödigt anslag mätte begäras för uppsättning af det andra Sappör-Compagniet. För bestämmandet af det härtill erforderliga anslagsbeloppet torde få tjena till grund det nuvarande Sappör-Compagniets
Deremot och då ett dylikt, af behofvet påkallad t sammandrag af gällande Författningar, angående knektehållet, saknas, får Utskottet vördsamt föreslå, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att alla gällande Författningar och Sladganden, rörande Rust-och Rotehållares rättigheter och skyldigheter i afseende å knektehållet, måtte, serskildt för hvarje Regemente eller Corps, med ledning af resultatet utaf den revision öfver desse Författningar och Stadganden, som, på sätt här ofvan är anmärkt, blifvit åt en Comité”' i Nåder anförtrodd, ifrån trycket utgifvas, för alt dels, jemlikt den i Kongl. Resolutionen den 17 September 1723, gifna Nådiga förBihang till R. St. Berj. - celi OäC.-Uitk. Btt. N\» i5, säkran, Tara för Allmogen i hvarje landsol t att tillgå, dels ock kunna årligen ifrån predikstolarne uppläsas, hvilket, ehuru påbjudet, ej blifvit, åtminstone i mångå landsorter, i brist af tillgång på desse Författningar, sedan längre tid tillbaka verkställda Beträffande slutligen Motionairens andra framställning, som angår utfärdandet af en enda tydlig Författning j hvilken j med upphäfvande af alla förut gällande t borde upptaga alla} Rustoch Rotehållare tillhörande rättigheter och skyldig/*eter, utan liiinvisning till andra Författningar; så anser Utskottet, att en sådan Författning, oaktadt den kunde vara nyttig, dock skulle, i anseende till Knekteoch Båtsmans-Contractens skiljaktighet i olika Län, blifva ganska svår, om icke omöjlig, att tillvägabringa utan rubbning i Indelningsverkets hufvudgrunder; hvilket ej eller synes vara af Motionairen åsyfladt; på grund hvaraf Utskottet finner sig å motionen i denna del icke kunna tillstyrka bifall. Dock varder detta till Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt öfver-lemnadt. Stockholm den 27 Mars 1834- STOCKHOLM, 1834; hos J. A. Walloéx.
Ständer alt äfven för nästa statsreglerings-period bevilja: till understöd för folkskolelärares aflönande i de socknar, der, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, statsbidrag för detta ändamål i följd af särskilda förhållanden kan erfordras R:mt R:dr 30,000: till seminarier för bildande af folkskolelärare, efter Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning » » 13,630: samt till elever vid nämnda seminarier, att af Eders Kongl. Maj:t efter behof disponeras » » 18,000: » » 61,630; Bil. M 7 lil! Kungl. Maj.ls Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1856. 61 eller för tre år tillsammans 184,950 R:dr R:ml, med rättighet för Eders Kongl. Maj:t all för folkundervisningens befrämjande använda de besparingar, som å nämnda anslag kunna uppkomma. 24:o, Vid sednast förflutna riksdag gjorde Eders Kongl. Maj:t Nådig framställning Anslay till till Rikets Ständer om beviljande af 10.000 R:dr banko för utarbetande af en ordbok öfver Svenska språket, hvilket anslag skulle under åren 1854—1857 med 2,500 R:dr årligen till Svenska Akademien utgå, med åliggande för Akademien alt före dessa års utgång lill Eders Kongl. Maj:l inberätta hvad fortgång ordboks-arbetet haft och hvad som ytterligare för detsamma kunde erfordras. Med afseende å vigten deraf, alt Svenska Akademien förses med nödiga medel att utföra ifrågavarande ät henne uppdragna ordboks-arbete, beviljade Rikets Ständer, på sätt Eders Kongl. Majit föreslagit, den äskade summan att utgå under år 1854 och följande tre år med en fjerdedel årligen. Enligt mig meddelad upplysning har
Lidinsons tind. ansökning om eftergift af honom ådömd ersättningsskyldighet i och för uraktlåten bevakning af Kronans fordran i en concurs; N:o 82, i anledn. af väckt motion om öfverlåtelse till Haparanda stad af capitainsboslället vid Norrbottens fältjägarecorps, Hapaniemi N:o 1, £ mantal; N:o 83, i anledn. af väckt motion ronde Waxholms stads innevånares besittningsrätt till derstädes befintliga tomter och lägenheter ; N:o S4, i anledn. af väckt motion, ang:de befrielse för en del hemmansägare i Hortlax by från erläggande af tillökningsskatt; N:o 85, i anledn. af väckt motion angtde upphörande af rotehållares vid cavalleri-regementena åliggande alt utgöra s. k. trosspassevolance-afgift; Den 7 December e. m. 197 N:o 86, i anledn. af väckt fråga om utbekommande af ytterligare begrafningshjelp efter atlidne Landträntmästaren Alm; N:o 87, i anledn. af föreslagen lindring uti villkoren för de lill odlingsföretag inom åtskilliga län meddelade statsbidrag; N:o 88, i anledn. af dels K. M:s nåd. propos. ang:de förre Dep:ts-chefernes vid General-Tullstyrelsen Presidenten af Billberghs och Cancellirådet Valerii befriande från ådömdt ersättningsansvar i målet ronde den efter atlidne Uppbörds-tnllförvaltaren Finér yppade balance, dels särskilda motioner i fråga om beviljandet af enahanda eftergift för förre Kamereraren, Kammarrättsrådet Winroth och förre Controllören Middendorff; N:o 89, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om ett ytterligare anslag af 4,000 r:dr årligen till understöd för rustoch rotehållare i Jemtland; N:o 98, med förslag i afseende på aflöningen för den hos RiksSt:n och Utsk:n anställda betjening; Allm.