Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Således kan icke jag finna annat än att StatsUtsk. har gjort rätt, dä icke Utsk. uppställt någon propos. i detta afseende, eller haft någon rätt alt förändra den ifrågavar. proposm. Hvad nej-propos:n angår i denna fråga, så är den likaledes af Bevilln.- Utsk. uppställd sådan, som den sedan voterades öfver i förstärkt StatsUtsk., och sedan den förut godkända alternativa contrapropos. hade förfallit genom de olika inbjudningarnes antagande af RiksStm; ty så väl jasom nej-propos:rna voro uti Bevilln.Utsk:s förslag hvarandra motsatta. Således har StatsUtsk. hvarken uppställt några voter.proposir, eller någon försummelse af Utsk. i detta afseende ägt rum. Detta kan för öfrigt vara temligen likgillligt, ty frågan är nu icke om Utskis behandlingssätt af detta mål eller deras secreterares mer eller mindre uppmärksamhet; frågan är att besluta hvad som för det allmänna är riktigast, nyttigast och mest 9 H. 53 418 Den 16 April f. m. öfverensstämmande med grundlagarnes föreskrifter. Gr. Cronhjelm liar sagt, att frågan är af ekonomisk nator; och för min del kan jag icke anse, att denna fråga, om ett Stånd stannar emot tre, eller två Stånd emot två, kan blifva föremål för votering i förstärkt StatsUtsk. Nu har saken emedlertid varit uti en voter.- propos. intagen i sammanhang med II. o. Ad:s beslut om tullbestämmelserne; men BondeStis beslut, i afseende på restriction, har icke varit föremål för någon votering. PresleSt. har icke yttrat sig deröfver, och frågan är således i min tanka alldeles öppen. Då nu denna fråga derjemte är af ekonomisk natur, så beror det egentligen på tre Stånds beslut; men om två Stånd stanna emot två, så förblifver det vid det gamla. Då hufvutlfrågan om tullbestämmelserne i sin helhet förut varit föremål för II. o. Ad:s öfverläggning ansågs ifrågavar. restriction böra äga rum.
Midt under den stränga kölden i februari hade dess vatten en temperatur af +69° C. Varma vattenångor och yrsnö i förening hade öfver källan bildat ett högt, bländande hvitt hvalf af glacerade och med iskristaller öfverdragna snömassor. Sjelfva tschuktscherna tyckas hafva funnit motsatsen påfallande mellan det heta källsprånget från jordens inre och kölden, snön och isen på jordytan. De offrade blåa glasperlor åt källan och visade Hooper såsom något märkvärdigt, att man kunde koka fisk deri, fastän källvattnets mineralhalt gaf åt den kokta fisken en bitter, obehaglig smak97. Det inre af Konyam-bay var vid vår dervaro ännu täckt af ett obrutet istäcke. Detta lossnade den 30 juli efter middagen och hade nära nog, så upplöst och genomfrätt isen än var, plötsligen afslutat Vegas färd genom att pressa henne mot land. Lyckligtvis märktes faran i tid. Ånga ficks upp, ankaret lättades, och fartyget flyttades till den isfria delen af fjorden. Då med anledning af detta tillbud åtskilliga kubikfot kol måste användas för maskinens uppeldning, då vårt hittills så rikliga kolförråd numera behöfde skonas, och då jag slutligen fortfarande manades framåt af fruktan, att ett för långt dröjsmål med afsändande af underrättelser till hemlandet lätt kunde förorsaka ej allenast mycken oro, utan äfven dryga penningeutgifter, föredrog jag att genast segla vidare framför att anlöpa en närbelägen säkrare hamn, från hvilken de vetenskapliga arbetena kunnat fortsättas. Kursen stäldes nu mot nordvestra udden af S:t Lawrence-ön. Ett stycke utanför Senjavin-sundet sågo vi drifis för sista gången. Öfver hufvud är den ismängd, som genom Beringssund drifver ned i Stilla oceanen icke synnerligen betydlig, och största delen af den is, som man om sommaren möter på asiatiska sidan af Beringhafvet, är tydligen bildad i fjordar och vikar längs kusterna. Söder om Beringssund såg jag derför ej ett enda isberg och ej heller några större glacier-isblock, utan endast jemna, mycket sönderfrätta fält af bay-is.
Enligt hvad det den nådiga propositionen bifogade statsråds-protokoll innehåller, hade Landtbruks-akademien fästat Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, hurusom hågen för boskaps-skötseln och ett mera allmänt sträfvande att åstadkomma ökade och bättre ladugårds-produkter på sednare tider gjort sig gällande hos den Svenska jordbrukaren och att, i följd häraf, på flera större egendomar mejeriförestånderskor blifvit från Holstein införskrifna, i afsigt att införa der öfliga bättre methoder i ostoch smörberedning samt i mjölkens behandling för nämnda ändamål, hvarjemte Akademien, med afseende å den allmänna klagan, som försports öfver svårigheten att erhålla personer med praktisk skicklighet och öfning i mjölkhushållningen, hemställt, att, för så vidt någon egare eller disponent af egendom, der sådan hushållning med utmärkt skicklighet bedrefves, skulle vara hugad att emottaga manliga eller qvinliga elever, för att deri lemna dem undervisning, honom måtte genom stats-anslag beredas ersättning för dervid uppkommande kostnader och möda; varande af Akademien i sådant afseende föreslaget, att 2:ne mejeri-skolor till en början måtte inrättas och ett anslag till det af Kongl. Majit derför nu äskade belopp af Rikets Ständer begäras; och då Utskottet, för sin del, jemväl anser det böra blifva af stor nytta och kraftigt medverka till en bättre ladugårds-skötsel om den kunskap i detta ämne, som redan finnes på åtskilliga ställen i landet, blifver mera allmänt spridd, tillstyrker Utskottet att, med bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition, för inrättandet af 2:ne mejeri-skolor, i särskilda delar af riket, en summa af 6,000 R:dr årligen må af Rikets Ständer anvisas. Härigenom anser
CLOETTA Köpenhamn Malmö Christiania 1862 1872 1896 äro de äldsta och största Cacao&amp; Chokladfabrikanter i Sverige. Sysselsätta omkring 400 personer. Ärliga tillverkningen uppgår till öfver 3 millioner kg. Cacao, Choklad, Konfekt &amp; Karameller i samtliga fabrikerna. 14 Första Pris vid Världsoch Nordiska Utställningar, senast Guldmedalj i Bergen 1898. (G. 79045) Hygienisk Ansiktsbshandling gifves i hemmen af van massös. Priset billigt. Svar till » Fraiche », Iduns exp. * Kågra ord till vår fl attvardsungdom •999999999! Pris: häft. i klotb. Salubrin Klädningfstyger l användes af alla, som lärt känna det såsom det bästa medel • I siden y l l e och bomull, • mot och inflammationer till 0, Rikstel. Begär profver! B e g ä r Det förnämsta toalettmedel och det pålitligaste hårmedel. Katalog öfver 1899 Om de olika användningssätten för olika ändamål se den hvarje flaska medföljande beskrifningen. Utlåtande om Mellins Food. 5cgär Herr Axel Lennstrand, Gefle. Sänd ytterligare / burkar &gt; MELLINS FOOD ». Med nöje vill jag härmed konstatera, att » MELLINS FOOD » är ett synnerligen lättsmält och värdefullt dietmedel for alla åldrar, sä väl for dibarnet som för af ålderdom försvagade, hvilka i ett par fall alldeles märkvärdigt tilltagit 1 vigor efter någon tids användning af nämnda preparat Högaktningsfullt Provincialläkare. Prof af MELLINS FOOD sändes på begäran gratis och franco från Axel Lennstrand, Gefle. — Hufvudkontor: Malmtorgsgatan n:r 1, öppet 10 — 3. Afdelningskontor: Biblioteksgatan n:r 13, prisförteckning öfver finaste öppet kl. WO — 3. rosor, blommande växter. Katalogen sändes gratis och franko. Depositionsränta 5 proc. CARL LUNDBLÄD, Uppoch Afskrifningsränta 3 • Sparkasseräkning (vid Afd.-kont.) Svenska A.
Och när vagnen kör fram, förvandlar hon kupén till en löthydda; och den ena hästen får en slinga af hvita sippor i luggen, och den andra en krans af blå. Men solen dalar och hjulen rulla mot staden; Esther sitter hopkrupen i ena hörnet af kupén och sjunger. Hennes röst är mjuk och ren i klangen, fast tonerna icke äro många; och det hon sjunger är ingenting annat än en gammal, vemodig folkvisa med hjärta och smärta; men hon sjunger med en betagande innerlighetens värme, och sådan hon sitter där, med händerna hopknäppta i skötet och ögonen halfslutna, liknar hon ett barn, försänkt i bön. Det börjar skymma. Hennes ögon sluta sig helt, och hennes hufvud lägger sig till hvila mot hans bröst. – Sofver du, barn? säger han efter en stund. – Ack nej, – svarar hon, utan att se upp. – Men jag har fått så mycket sol. Jag är yr af det. — Nej, sofva kan jag icke, så länge min vän är hos mig. – Hvarför icke det då? – Jag måste taga vara på sekunderna, så länge lyckan räcker! Efteråt – när min vän icke längre är hos mig – vill jag sofva. – Är det så ställdt – gycklar han småleende – måste din vän snart ge sig af för att skaffa dig ro! Hon skakar sitt hufvud; hennes min är så sorgsen, som om hon tagit hans ord på fullaste allvar: – Jag vet att Gud skall straffa mig. Och i sin allvishet straffar han mig nog genom att beröfva mig min lycka, som jag tagit olofvandes och som därför blifvit synd. – När den tiden kommer, får jag böja mig i ödmjukhet och kyssa min tuktomästares hand. Man har lefvat länge nog, om man fått upplefva en enda dag sådan som denna! – Det där kallas lefnadsfilosofi! skämtar han i nedstämd ton. – Men du ser just icke vidare lycklig ut, barn. – Jag är trött nu. Och så har jag en besynnerlig oro i kroppen. Det är liksom om – nej, jag kan icke beskrifva det – men jag tycker liksom om någonting kallade på mig inifrån – och det suger omkring hjärtat – och jag är bara matt.
Med hvita vingar Guds angel hagne grafven, der du bor, Och rosenbladens fall i latta ringar Den Ofverhölje som ett snbhvitt flor! I Irvalens natt, d&amp; bitter sorg mig tvingar, I stunder, d&amp; p&amp; lyckans dröm jag tror, Hvadhelst af fröjd, af gr&amp;t som lifvet bringar, Jag följa skall din karleks ljus, min mor. Hur ofta stjamorna, som tyst sig tands, Mig möta skola, dii med sorgtyngdt, sinne Jag vid din kulle dröjer natten iing. Ty dig min kiirlek, all don djupast kanda, Jag egnar, moder, bringar tyst ditt minne, Majs första rosor och min sorgsna siing. stf Sd. Om kvinnans underordnade stallning. Oppet bref till August Strindberg fr %n Elna Tenow. - Det kan milhanda tyckas, att det a r öfverflödigt att vederlägg * hr Strindberg, dA han Bnyo upptrlder mot kvinnan samt att hans utredning af Itvinnofrtigan ar s i tillrllckligt Itänd och s&amp; föga aktad, afven d&amp; hau griper till hvad han kallar fysiologiskt bevisade fakta, att det skulle kunna anses rent af löjligt att bevardiga hans angrepp med ett allvarligt menadt svar. Tyvarr torde det dock icke vara s i alldeles ur vagen att ännu en %&amp;ng erinra om haltlösheten i hans yrkanden. " Kvinnans underlägsenhet under mannen " har allt för Iiinge. ansetts som en obest.ridlig sanning, för att pilstilendet icke skulle ha slagit. rot litet hvarstädes i samli&amp;llet, och dA det annu upprepade ginger framhBlles, m&amp; detta icke lemnas utan genstigelse.
Meningen med dessa böcker är icke allenast att de skola angifva en egares lagliga åtkomst till fastigheten, utan äfven alla gravationer som tillhöra fastigheten. Hvar och ens af dessa har sitt folium; å ena sidan antecknas eganderätten, å den andra gravationer och inteckningar. Således är säkert att gravationer uptaga största delen af boken, ty eganderätten till egendomen omflyttas icke s§ ofta som inteckningar. Den i Angnst i. Det skulle vara ett alldeles ofantligt stort fel, om författningen icke skulle innefatta ett ord om realsäkerhet, sora är nästan det förnämsta ändamålet med densamma, och således tror jag att just detta Hr Printzenskölds egna medgifvande tillräckligt ådagalägger att han icke var med om sjelfva det beslut, som föranledde skrifvelsen och som derföre är del bästa beviset för nödvändigheten af en återremiss. Hr Printzensköld: Jag måste beklaga att mitt förstånd är så inskränkt att jag icke kan begripa, det skrifvelsen skulle vara affattad i sådana ordalag, att man skulle kunna utsträcka terminus ad qvem huru långt som helst. Det är stridande både mot ordalagen i författningen och mot hela skrifvelsen. Författningens ordalydelse är nemi. den, att första egaren har rätt under sin lifstid att klandra, och efter hans död skola hans arfvingar under 20 år ega samma rätt och med den tiden är klandret slut. Sålunda om den förste egaren må blifva äldre eller yngre, så vet man ändå att prescription skall ega rum. Men deremot finnes alldeles icke å andra sidan stadgadt, när tiden för klandret skall taga sin början, och denna anmärkning är gjord af Utsk.t, likasom den äfven uttryckligen förekommer i skrifvelseförslaget. Att man här omkastat Utsk:ts upställning är helt enkelt så, att man satt det till premiss som Utsk:t omtalt såsom ett förhållande, hvilket Utsk:t i afseende på praescriptionstiden ad qvem icke hade klandrat.
Emb.-Ber. den 14 Jan. 1S40. 91 talade skriften, som förmenades vara af lasteligt innehåll; hvartill komme, att då den underdåniga anmälan, enligt föreskriften i 1777 års Kongl. Bref, borde ske genast och utan minsta tidsutdrägt efter det remissen angående åtalet ankommit till domstolen och således innan rättegången börjats samt namnsedel blifvit öppnad eller parterne tillkallade, samma anmälan i de flesta fall eller då författaren icke utsatt sitt namn, icke ens skulle kunna umbära den väsendtliga underrättelsen, hvem författaren vore; Och hafva förklaranderne i denna fr åga vidare tillagt: att å den af mig gjorda erinran, att Kongl. Brefvet af år 1777 skall blifvit efterlefvadt jemväl i afseende på lastliga yttranden i skrifna handlingar, vore det svar tillräckligt, att berörde förhållande destoinindre innefattade någon bevisning för det Kongh Brefvets tillämplighet i tryckfrihetsmål, som härvid flera omständigheter, deribland förnämligast de i sjelfva Tryckfrihetslagen liggande hinder, voro för handen, oberoende af hvad den tryckta och skrifna handlingen hade gemensamt, i motsats till den muntliga, utgjorde tillräckliga skäl för sig att icke tillämpa 1777 års Kongl. Bref vid förbrytelser, tillkomne i tryck; att samma Kongl. Bref väl icke blifvit uppliäfdt eller förändradt genom förändringen af 5 Kap. 1 §. MissgerningsBalken, men att detta förhållande förklarades deraf, alt det Kongl. Brefvets stadgande aldrig varit intagit i nämnde lagrum, hvarigenom ock den slutföljd skulle förfalla, som jag från berörde omständighet velat draga: att anmärkningen det, genom underlåten anmälan af ifrågavarande tryckfrihetsmål, ett Kongl. Maj:ts prerogativ blifvit åsidosatt, destomindre syntes befogad, som Kongl.
inom den svenska afdelningen vid utställningen i Chicago. O c h v i uttryckte på samma gång den vissa förhoppning, man ansåg sig kunna hysa o m bifall på den ingalunda obilliga framställningen. D e t otroliga har nu emellertid inträffat. Såväl det ena som det andra har blifvit damkomitén förvägradt, emedan den K o n g l. komitén » ej ansåge, att de genom damkomitén inlämnade anmälningarna kunde gifva berättigad anledning att anordna en särskild afdelning för arbeten utförda af k v i n n o r. » På grund häraf ser sig damkomitén nödsakad att underrätta de kvinnliga utställare, hvilka anmält sig till deltagande i nämnda utställning, att damkomitén ej vidare kan taga någon befattning med till den ingångna anmälningar. Skulle några af dessa kvinnliga utställare vara hågade att vända sig direkt till K o n g l. komitén, äro deras anmälningssedlar att tillgå på Fredrika Bremer-förbundets, Malmtorgsgatan 5, byrå, men damkomitén kan ej åtaga sig något ansvar för sålunda exponerade arbeten. G e n o m damkomiténs försorg kan således endast ett fåtal arbeten af särdeles framstå- ende beskaffenhet blifva utställdt på galleriet i kvinnopalatset, hvarom anmälan redan skett. Insamlandet af de statistiska uppgifterna k o m - mer att obehindradt fortgå efter den därför antagna planen. Dödens skörd. Stadsarkitekten i Göteborg Viktor von Gegerfelts maka, f. Harriet Damm, har aflidit i en ålder af 72 år. Den konstälskande och rikt begåfvade kvinnan sörjes närmast af make och två söner, den bekante målaren Wilhelm v. Gegerfelt och kemisten Harald v. Gegerfelt. • En kännbar förlust gör vår opera, då fru Dina Edling, den högt värderade sångerskan, med utgången af denna speltermin lämnar sin ordinarie verksamhet vid densamma. Med anledning af hennes afgång har hon fått sig beviljad en recettföreställning, då Mozarts » Figaros bröllop » kommer att gifvas. I denna opera har fru Edling ett af sina mest lyckade partier. Fru Edling ämnar nu jämte sina barn öfverflytta till sin make i Upsala, där denne har sin verksamhet. I DUN 176 2_ Hyllad författarinna.
Ännu mera 0- möjligt lär det wara att i förhand bestämma den grad af behof, som skulle gistna anspråk pä understöd, af den förmögenhet som skulle uresiuia derifrån. Wid all sadan fräga mäste man erindra sig att pröfningens rättwisa ej allenast beror pä bedömmaudet af det närwarande, men ästven pä kännedom af det förflutna, och att den, som försiöfat sin förmögenhet, icke kan wara mera berättigad till biständ än den som bewaral den. För alt sädam mäste derföre lemnäs ett wistt utrymme och en wist frihet i wal ät den regerande, att wid hwarje särstilt Casus bestämma hwad han finner tjenlig! och utan dma werknings-utrymme kan 9!4 Den 20 Zebruarii. kail hwarken tillämpningen af reglorne blifwa billig eller Regen en kunna anses wara i Åtnjutande af den rättighet an belöna, som ar honom genom Lagen tillagd. Sveriges Konungar hafwa hittills oinskränkt ätnjukit den och Pensions - Reglementet, som innehållit endast de minsta willor, hwaruppa Embetsman, wid deras afgäng efter en witz tjenstetid, agde att rakna, har icke warit något hinder för Regenken att widare utsträcka detza näde-bewisningar. Fragan är nu wäckt huruwida det stedt efter rätt och billighet. Jag kan för min del ej inse, huru en sadan pröfning af särskilta Casus tillkommer Rikets Ständer och Lagstiftare. Hwad är en Lag annat an fastställandet af en allmän regel för wista förhällanden? Om Lagstiftare besluta för hwarje särskilt Casus efter särskilt pröfning, tillintetgöra de Lagarne och möjlighe-en för deras widmagthallande. Huru är destutom en sadan pröfning möjlig, att med rättwisa werkställa? Pä hwad grund äro wi berättigade akt dömma om graderne af förtjenst och af behof?
Vid den enkla redskapens mätning iakttages: att bränvinseller dislilleringspanna är försedd med löst bröst, då sådant finnes, äfvensom med hatt eller stängselskifva, rör, afkylningsredskap och mäskvärmare; att pannans hela kubik-innehåll mätes med vatten lill öfversta kant eller läckande brädd; att om hallen är försedd med en elier flera luckor eller någon annan öppning än ångröret, den vid mätningen påsältes och redskapen uppmätes till öfversta luckans eller öppningens nedre kant, till så stor höjd, som mäsk kail deri inrymmas; att hallen med ångrör äfven till hela sitt kubikinnehåll uppmätes; att den fals, som är ämnad att nedskjutas i pannan, ingår i mätningen för den del, hvarmed den möjligen kan öfverstiga en tuni; Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 425 319 all mäskvärmare, der sådan (Innes., uppmätes till hela sin rymd, med afdrag för derigenom gående rör; samt att då panna är försedd med aftappningsrör, tappen eller vridhaueti insattes oell intet afdrag för rörets innehåll eger ruin. § 28. På panna oell dertill hörande hatt eller stängselskifva, löst haltrör, afkylningsredskap, löst pannebröst, mäskvärmare och rektifikalions-apparat skall justeraren med stämplar utmärka sitt namns i ni t ia lbokstii Iver, årtalet då stämpiingen skett, nummer-ordningen för året å den redskap, som stämpiingen undergår, samt, å både panna och hatt, da de till enkel redskap höra, redskapens pannerymd, utan afdrag af kokrummet. På pannan anbringas stämpeln å halsen eller pannans öfversta del och på öfriga uppräknade delar å ställen, der den blifver väl synlig, ulan att skada redskapen. § 29. Justerare åtnjute i arfvode lör stämpling af redskap, som ej är matning underkastad, 50 öre för hvarje redskapsdel, sorn lörses med stämpel, samt för mätning och stämpling af enkel redskap 2 öre för hvarje kanna af redskapens uppmätta rymd.
Utskottets Utlåtande (sid. 4) öfver Herr Grefve von Plåtens, B., motion godkändes. Hvad Utskottet beträdande de vid Kongl. Förvaltningen anstälde embetsoch tjenstemäns samt vaktbetjenings löner, på sätt tabellen N:o 3 utvisar, tillstyrkt, bifölls, med följande undanlag, nemligen: att lönen för 1 Amiralitets R:dr; för 1 Sekreterare med skyldighet att Prot.-Uldrag den 8 Juli 1857. 415 jemväl ombesörja Advokat-fiskalens tjenste-åligganden till 3,000 IV.dr; för 4 Kamererare till 3,300 R:dr; för 1 Kammarförvandt till 2,000 R-.dr; för 1 Bokhållare likaledes till 2,000 IV.dr och för 1 Kassör till 2,500 R:dr. Öfrige i förevarande 4:de punkt gjorda tillstyrkanden godkändes jemväl, under iakttagande allenast af den rättelse i afseende å tillöknings-summan, som af ofvannämnde beslut blifver en följd. 5:o. Flottans Officers-korps. Utskottets förslag under litt. a (sid. 7) bifölls. Af de å tabellen N:o 4 upptagne officerares löner nedsattes 5 Kommendörers till 4,000 R:dr för dem hvardera; 6 Kommendör-kapteners till 5.500 R:dr för dem hvardera; 12 Kommendör-Kapteners till 3,000 R.dr för dem hvardera; 7 Kapiteners till 2,500 R:dr för dem hvardera; 13 Kapiteners till 2,200 för dem hvardera; 20 Kapiten-löjtnanters till 2,000 IV.dr för dem hvardera, och 40
Ofta har varit fråga örn ändringar uti författningarnerörande Grufvors ägande och bearbetande. Konungen och Rikets Ständer hafva ock funnit nödvändigheten deraf, och i sådant afseende hafva Committerade för Bergsförfattuingarnes öfverseende blifvit förordnade, hvilka afgifvit Betänkande och Förslag till Grufve-stadga men som desse Committerades åsigter i många delar strida emot mina, vili jag icke underlåta att gifva mina tankar tillkänna-, och, så vidt af mig kan bero, söka att förekomma antagandet af ett förslag, som i flera fall skulle gora större intrång på äganderätten, än de nu gällande författningarne. Jag erkänner visserligen såsom vigtig den princip, att upptäckande och bearbetande af jordens dolda, skatter bör uppmuntras; men detta både kan och bör verkställas med bibehållande af äganderättens helgd. I en tid, då nuvarande författningar bestämde förmånerne för dem, som upp - Den i5 December e. m. 253 finna malmér och mineralier, var det nödigt alt, äfven på bekostnad af andra rättigheter, uppmuntra Bergsmanna-rörelsen; men nu är denna, för både det allmänna och enskild ta, högst vigtiga näringsgren så till vida försigkommen i vårt land, att man åtminstone icke har af nöden, att på äganderättens bekostnad söka dess bestånd och fortgång. Jag vill icke nn upptaga Högloft. Ridderskapets och Adelns tid med framställning af mina anmärkningar emot Committerades förslag, utan inskränker mig endast till beredande af rättigheten att få afhandla detta ämne, i händelse samma förslag skulle denna Riksdag till Rikets Ständers granskning blifva öfverlemnadt, utbedjande jag mig härmedelst, att i sådant fåll få afgifva de anmärkningar, jag kan finna af nöden.