Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skogar, som fordra så lång tid för att nå sin mognad, att flera generationer förflyta under deras uppväxande, fordra en permanent öfverstyrelse, som aldrig dör, det är Regeringens. De måste skötas efter en klokt uppgjord plan, som ej får rubbas. Ett vacklande i principer blir högst menligt. Det går icke heller väl, örn de, som skola begagna skogarna, få ordna om huggningen och återsådden ; ty gemenligen vilja de taga från sko - Den 5 September f. ra. slogen mer, än den med framtida bestånd kan gifva, och vilja vara obsvärade af den möda och kostnad, som återplanteringen medför. Vi hafva här så talande exempel på huru det gått med skogar, förvaltade efter det ena och det andra administrationssättet, att jag blott behöfver upprepa kända (acta, för att öfvertyga 0111 hvilkeldera sättet bör hafva företrädet. Sockenallmänningarne lemnades på prof till sockenboernes egen disposition; och följden blef, att nu finnes ingen sockenallmänning mera. K. Kammar-coll:m ville för några år sedan stadga sin öfvertygelse om huruvida det vore redligt att släppa skogars skötsel i allmänhetens händer, och afsände derföre en skrifvelse till Konungens Bef:h:de i länen, med förfrågan huru sockenallmänningarne sköttes, och svaret blef, unanimt, att dessa skogar ej funnos mera. Vid Ölands nya skattläggning lemnades olyckligtvis tvänne kronoparken, Rälla Tall oell Strandaskogen, tili innevånarnes skötsel och undandrogos skogsbetjenitigens vård, men Böda skog bibehölls under skogs-statens tillsyn; de förstnämnda försvunno snart, så att man ej ser ett tecken till hvar de varit belägna; men Böda står qvar och gifven nu, efter trakthuggningsmetodens införande, och skött af en skicklig förvaltare, betydlig afkastning. På Wisingsö var en kronopark af 1227 tunnland.
Bifaller BondeSt. förslaget, då kan R. o. Ad. äfven godkänna detsamma, men Den 5 Mars. m men skulle åter nämnde Slånd visa den ringaste farhåga, motvilja eller obenägenhet, då bör icke eller R. o. Ad. på något sätt visa, det R. o. Ad. (ikar efter en sådan rätt, utan afstå derifrån. Det är på dessa skäl jag anser, att R. o. Ad. bör uppskjuta med pröfningen af detta mål intilldess BondeSt. fattat sitt beslut. Frih. Cederström, Anders: Ehuru jag visserligen icke kan inse, att i detta betänk, föreslås någon utvidgning af R. o. Ad:s rättigheter, utan snarare en"tillökning af skyldigheter, instämmer jag likväl i den anhållan, som blifvit framställd, att med afgörandet af detta ärende må uppskjutas intilldess BondeSt. fattat sitt beslut deröfver, då Adeln lika fullt är oförhindrad att dermed göra hvad som helst. Gr. Spens: Afven min tanke kan icke vara att motsätta mig ett hvilande af denna frågas afgörande, intilldess att BondeSt. fattat sitt beslut deröfver. Jag finnér till och med alt, i den händelse BondeSt. skulle genom bifall till förändringen, anse densamma nödig, R. o. Ad. icke bör undandraga sig den derigenom möjligen uppkommande ökade skyldighet, helst denna, lika som rättigheten, är ganska obetydlig. Således förenar jag mig i anhållan om uppskof med delta betänk:s afgörande intilldess BondeSl:s beslut blifvit bekant. Då nu H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle att, såsom Frih. Palmstjerna, Carl Otto, föreslagit, med pröfningen af Const.lJtsk:s mern. N:o 29 må uppskjutas, lills BondeSt. i anledn. af samma mern. fattat sitt beslut, blef denna propos. med ja besvarad. Föredrogs Const.Utsk:s d. 1 dennes f. m. på bordet lagda mern.
— N:o 157, angående utfärdande af förnyad instruktion för Rikets Ständers Revisorer öfver Riksgälds-Verket: VII. 258. — N:o 158, angående utfärdande af ny instruktion för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Verket: VII. 258. — N:o 159, angående utfärdande af ny instruktion för Rikets Ständers Revisorer öfver låne-kontoren i orterna: VII. 258. — N:o 160, angående utfärdande af ny ansvarighets-lag för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken: VII. 259. — N:o 161, angående utfärdande af ansvarighets-lag för de af Rikets Ständer förordnade Styrelse-Ledamöter för låne-kontoren i orterna: VII. 259. — N:o 162, angående förändring af 4:de §:n i lagen för Rikets Ständers Bank: VII. 259. — N:o 163, angående ändring af 2:dra och 3:dje §§:na i 3:dje Kapitlet Kyrko-Lagen: VII. 259. — N:o 164, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition med förslag till ny Sjö-Lag: VII. 265. — N:o 165, angående rättighet för Kyrkoherden G. A. von Zweigbergks enka, Maria Haeggren, att uppbära arrendet m. m. af indragna predikant-boställena Törnestorp och Hofstena Lunna-gården i Skaraborgs Län: VII. 263. — N:o 166, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående med Konungariket Belgien afslutade traktater om upphörande af Schelde-tullen, lii. ni.: VII. 263.
Välloflige Borgare-Ståndet ogillat hvad Utskottet föreslagit, angående Mätares, Packares, Vindragares, Lin-, Hamp-, Tjäroch Bräd-vräkares, Packhusoch Vågkarlars beskattning, hvaremot Ståndet, som ansett dessa icke vara i bättre vilkor, än arbetskarlar i städerne, funnit de förra böra, lika med de senare, taxeras , samt till deltagande i detta sitt beslut inbjudit de öfrige Riks-Stånden, hvilka, jemlikt de till Utskot - 8 Bevillnings Utskottets Memorial N:0 70. tet nu ankomne Protocolls-Utdrag, godkännt Utskottets Förslag. För den händelse, att denna skiljaktighet fortfar, föreslås vördsamt Prop. 4. Den, som vill att Mätare, Packare, Vindragare, Lin-, Hamp-, Tjäroch Brädvräkare, Packhusoch Vågkarlar skola, jemlikt Bevillnings-Utskottets, af Högloflige Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste.Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifallne Förslag, taxeras i 2:ne classer, nemi. den första till 4 R:d och den andra till 2 R:d, röstar Ja j den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, skola ofvannämnde personer, jemlikt Välloflige Borgare-Ståndets beslut, taxeras lika med arbetskarlar i Städerne. Af den anledning, att Hedervärda Bonde-Ståndet icke gillat hvad Utskottet i N;o 66 föreslagit, om en ytterligare lägre dass af Bevillning för åkare i Stockholm och Götheborg, hvilka icke äro Borgare, utan i denna omständighet bifallit Betänkandet N:o 57, får, enär S.ne Riks-Stånd deremot nämnde tillägg godkänt, Utskottet härmed framställa: Pro - Hevillnings-Utskoitets Memorial N.-o 70. 9 Prop. 5.
Sålunda äro i Stockholms, Upsala, Westmanlands, Södermanlands, Malmöhus och Christianstads län äfvensom i Nerikes, Gottlands och de Norrländska länen, nästan alla landsförsamlingar försedda med examinerade barnmorskor, under det att detta blott undantagsvis eger rum inom ett eller annat distrikt af de öfriga länen, såsom exempel hvarpå, Sundhets-Kollegium anför, att Götheborgs och Röhus län år 1831 hade inalles 34 examinerade barnmorskor, af hvilka 26 voro bosatte i städerna och endast åtta på landet, bland hvilka sednare ingen enda inom Orousts och Tjörns samt Uddevalla provincialläkare-distrikter. Elfsborgs län åter räknade inalles 24 eaminerade barnmorskor, 14 i städerna och 10 på landsbygden, och föga bättre var förhållandet inom Skaraborgs, Hallands, en del af Wermland samt flera andra län. Om än detta olika förhållande länen emellan i viss mån måste anses beroende af innevånarnes större eller mindre omtanka för eget bästa, anser dock Kollegium de nu anförda omständigheter ådagalägga, att den större lättheten att till undervisnings-anstalterna insända och der underhålla elever, bestämdt verkar till befrämjande af barnmorske-väsendets behöriga ordnande inom de provinser, hvilka ligga dessa anstalter närmast, under det att ett motsatt förhållande eger rum i afseende å de mera aflägset belägne, såsom de i vestra delarne af Riket — ett förhållande, hvilket redan i och för sig häntyder på lämpligheten att ytterligare organisera åtminstone en undervisnings-anstalt för barnmorskor till förmån för sistnämnde landsorter. Denna åtgärd finner Kollegium också icke blott lämplig, utan äfven nödvändig, så vida den för handen varande positiva bristen på barnmorskor för Riket i allmänhet skall kunna afhjelpas, hvilket icke låter sig göra genom en utvidgning af de redan befintliga bildnings-anstalternas verksamhet. Den vigtigaste delen af undervisningen, eller den praktiska, är nemligen väsendtligen beroende af antalet barnaföderskor inom den med läro-anstalten förenade inrättningen, hvarefter elevernas antal alltid Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket 1853.
Sålunda upptoge ett motionärens jord öfvergänget skifte 1,827 egofigurer för 107 tunnland inrösningsjord, och bland hvilka figurer ytmåttet nedginge ända till T’w:clels kappland. Det vöre omöjligt att fatta, hvartill denna, till en sådan ytterlighet drifna sönderdelning till särskilda figurer skulle tjena. Uti en af motionären för ej längesedan godtgjord arfvodesräkning, hvarå hela arealen för 2J mantal åtminstone före skiftet var uppgifven till 581 tunnland inoch afrösningsjord, som i räkningen upptoge 3,708 särskilda egofigurer, och sammanlagda beloppet af egonummer till 4,506. vore ensamt gamla ytmättets utsättande uti räkningen debiteradt med en särskild kostnad af 90 Rdr 12 öre, dä detta arbete likväl, enligt motionärens förmenande, bort erfordra högst två dagar. För 2^ mantal svaga skärgårdshemrnan vore i landtmätarearfvode sålunda uppfördt 1,548 R:dr, och dock vore kostnaden för utstakning och rörläggning samt lösen af kartan ej deruti inbegripen. Genom dessa samt flera, anförda exempel och genom jemförelse med Finska Landtmätaretaxan, Fältmätningsreglementet. för Konungariket Preussen samt landtmät,eriförfattningar i Konungarikena Hannover och Wurtemberg, hvilka handlingar bifogats motionen, hade motionären ytterligare blifvit styrkt i sin öfvertygelse om obilligheten af nu gällande taxa. Motionären har derföre yrkat att tiliämpningen af Kongl. Maj:ts förnyade taxa den 12 Maj 1857 mätte inställas, och Kongl. Taxan af den 18 Oktober 1834 åter blifva gällande, intill dess någon ny lämpligare författning i denna del hunne utkomma; att, vid utarbetandet af ny Landtmäteritaxa mätte bestämmas, att. skif - Sammans.
Det lärer vara sä stadgadt i concurs-lagen, att den, sorn icke blifvit kallad, ej förlorat sin rätt, men att hans fordringsanspråk kommer efter alla andras, som anmält sig, och således, ifall tillgångarna icke räcka till för alla, i sjelfva verket går förlastig af bela sin fordran. LagUtskrs förslag till förändring af 5 cap 67 §:n concurs-lagen blef af R. o. Ad. afslaget. Uppå derefter framställd propos. blef det återstående af LagUtsk:s betänk. N:o 48 af R. o. Ad. bifallet. Vid förnyad föredragning af LagUtskrs den 29 sisth Juli på bordet lagda mein. Nro 79, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s betänk. Nro 5o öfver väckta motioner om ändringar i 17 cap. 2 §:n Rätteg.-b:n och de dertill gjorda tillägg, fann R. o. Ad. för godt att vid detta mern. Nro 79 låta bero. Föredrogs ånyo LagUtskrs den 29 sisth Juli på bordet lagda betänk. Nro 80, dels i anledn. af erhållna åtcrremisser på Utskrs utlåt. Nro 53, rörrde väckt motion om upphäfvande eller ändring af i3 §:n af K. förorda, den i3 Juli 1818, angrde inteckning i fast egendom, dels öfver de, i sammanhang med återremisserna, framställda förslag till ändring af 4 cap. 4 §:n Jorda-brn och K. förordningarna den 13 Juni 1800, i fråga om lagfart och börd, samt städsel och lega af jord på landet. Begärdes på bordet af Frih. Cederström, Thure, och Hr Tham, Sebastian Mathias. Företogs till pröfning Ridd.Utskrs den 18 och 25 sisth Juli på bordet lagda mern., med svar på återremissen af Utskrs utlåt., i anledn. af väckta frågor om ett lämpligt sätt att bereda ett skyndsamt och tillförlitligt offentliggörande af R. o. Adrs öfverläggningar. Frih.
Alltid var det han som fick kläda skott för kamraternas mustiga kvickheter, och när något skämt planerades, var han alltid det beskedliga offret — som alltid gick i fällan. — Detta bidrog icke att öka »Skälens» själfaktning eller höja hans själfförtroende. Han skonades aldrig; äfven när det gällde affärer — små växlar och lån — var det han som fick släppa sitt namn till. Transaktionen försiggick alltid på ett sätt, som om det hela varit ett lustigt skämt; men för »Skälen» blef det alltid allvar, när förfallodagen kom. Han avancerade emellertid vid regementet; han blef löjtnant och han blef kapten. Kompanichef blef han aldrig, men han förde dock kompani ibland, och detta var hans skräck. I bataljonsexercisen visste han hvarken ut eller in, och förste pluton-chefen måste alltid hviskande underrätta honom om, hvad han hade att kommendera. Då lyckades »Skälen» ibland få in sitt kompani på dess plats i anfallskolonnen eller linien. Men ofta hörde han fel i hastigheten och ofta hörde han icke alls; då stod han förlamad af rädsla, och hans kompani stod stilla med honom, medan hela bataljonen för öfrigt var i rörelse ... och långt i fjärran hörde man chefens gälla röst spörja, »om fan farit i sjette kompaniet». När regementet var formeradt på linie efter slutad exercis och korum hållits, blef då alltid kapten Du Camp kallad fram för fronten för att mottaga en skrapa af sin chef. Och »Skälen» stod inför öfversten med darrande knän, som en beväringspojke inför sin löjtnant, utan att våga röra handen från mösskärmen, mottagande alla snubbor med en undergifvenhet, som hade sin grund, däri, att han var helt och fullt medveten om sin svaghet. — Men bakifrån sedd, tedde sig »Skälens» figur vid sådana tillfällen icke mycket imponerande. Värst mådde han emellertid under fältmarscher och fältmanövrer. Han hade tidigt blifvit maklig och fet och han kunde, sedan han blifvit kapten »och fått mage i stället för kompani» — som kamraterna sade — icke gå tusen steg utan att känna ett oöfvervinneligt behof af hvila.
Ridderskapet och Adeln gillat Lag-Utskottets under N:o 198 afgifne Utlåtande, endast med undantag af hvad an - I • - t Prot. Utdr. d. 27 October 1823. 1205 angick den allmänna Kyrkopligten, i livilken omständighet Ridderskapet och Adeln, i enlighet med den af Herr Häradshöfdingen Ribbing, vid Utskottets Utlåtande, fogade särskilda mening, att KonglFörklaringen den a3 Martil 1807 borde upphäfvas, i hvad den angår utsättande af viss ort för Kyrkopligtens undergånde, tid. dertill för Fästnings-fånge, och sättet att behandla en vid slikt tillfälle motsträfvig; samt att hvad 9 Cap. Kyrko-Lagen härom bjuder, borde i stallet till full kraft och verkan åter upplifvas, uti hvilket beslut de öfriga Riks-Stånden blifvit inbjudne att instämma; och fann Preste - Ståndet för godt, att frånträda sitt i detta ämne den a3 innevarande månad vidtagne Beslut, samt med Höglofl. Ridderskadet och Adeln härutinnan sig förena. S. D. Föredrogs Stats-, Bancooch Lag-Utskottens förnyade Utlåtande N:o 546, angående vilkoren för Inrättandet af enskilda Banker eller Disconter, och beslöt Preste-Ståndet, att jemte sitt redan lemnade bifall till det i förenämnde ämne först afgifne Betänkande, att äfven gilla det tillägg, som i sednare Utlåtandet innehålles. 9 Sami• / 83 i?.o6 Prot. Utdr. d. October sBaS. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 48, med Förslag till en blifvande BevillningsFörordning, Lief detsamma på grund af dervid gjorde anmärkningar återremitteradt. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet, Past.
Då häruppå svarades, att detsamma re-' dan mest en månad hvilat på Bordet, anhöll likväl Friherre Stael von Hollstein att detsamma ännu måtte få hvila. Herr Landt-Marskalken upplyste Friherre Stael, att, enligt Riksdagsordningen, ny Bordläggning icke kunde'äga rum, utan uppå flera Ledamöters förenade begäran. Friherre Stael yttrade sig, att kanske Den 11 Maj. flere, nyss ankomne, än han, forde finnas, hvilka begärde uppskof, i hvilket fall sådant blefve en rättighet. Då icke någon hördes häruti med Friherre Stael instämma, yttrade sig Friherre Cederström, Jacob: Jag anhåller att få nämna, att, sedan 56:te $.s förändring är bifallen och erhållit Hans Maj:ts Konungens sanction, kunna vid de på Bordet hviiande förslagen till ändring i Grund-lagarna inga förändringar göras, utan skola de till bifall eller afslag med Ja eller Nej framställas; och för öfrigt är närvarande öfver läggnings-ämne endast, om de på Bordet hvilan* de Grundlags-frågor skola vid denna Riksdag till afgörande upptagas, eller ytterligare hvila till nästa Riksdag; och jag har begärt att de skola upptagas. Friherre Stael von Hollstein: Om jag skulle hafva gjort en proposition stridande emot hvad .som redan är afgjordt, torde Rid* derskapet och Adeln behaga sådant ursägta, då jag, såsom nyss ankommen, icke hunnit blifva kännare af Ridder skåpets och Adelns åtgärder. Undertecknad Silverstolpe utbad sig, i förmodan att Friherre Stael torde hafva misstagit sig om förevarande ventilationsämne, få upplysa, att frågan i detta Plenum ej Tore om Grundlags-förändringars algö - Den u Maj. rande, utan endast om deras upptagande dertill. Friherre Cedersten, Rudolph.- Jag får den äran nämna, att inom Consiitutions-Utskottet voro, då detta mål förehades, meningarne mycket delade: Somlige ansågo
Uppå flerfaldige gjorde anmälanden örn nyttan och nödvändigheten af en Magazins anläggning i Staden Strömstad , har MagazinsDirectionen nyligen hos Kongl. Majtt underdånigst hemställt, att ett Magazin der må på försök inrättas. Till apterande af Kronans der ännu sedan längre tider ägande MagazinsHus upptages att åtgå circa Ungefärliga kostnaden för det Magazins-utrymme, sorn vidare erfordras. Något vidare Magazins-utrymme i Hallands Län synes icke vara behofligt, och det så mycket heldre, som om behofvet det skulle påkalla, kan ett ytterligare utrymme för 1,200 Tunnor Oriad SäcFerhallas i Warberg , genom inredandet af Loften öfver dervarande GarnizonsKyrka. I Blekinge Jjän synes Magazins-utfymmet tillräckligt, .synnerligen sora, derest ett större rSpanmålsLager händelsevis der skulle komma att finnas , upplag säkerligen kan fås i Carlskrona uti Amiralitetets dervarande flere Fölr rädsHus. Större Magazins-utrymme för Garnizoner.s och Fångarnes behof i Christianstad, äfvensom för Länets undsättning, kan väl icke behöfvas, än som nu finnes; men om någon upphandling i Länet blifver nödig att anställas, då synes Länet med dessa 2tne Magaziner , sorn dessutom ligga helt nära hvar. andra, ej vara belåtet. Vid de Spanmåls uppköp, sorn hittills gjorts, hafva tillfallige Förråder i Cimbritshamn och Engelholm måst uti hyrda Lägenheter anläggas; men enär sådane Förråd endast kunna komma att qvarligga några månader, synes det mera vara förenligt med Magazinslnrättningens fördel, att förfara som hittills skedt , än att för så beskaffade temporaira behof uppbygga och underhålla egne Magagazin.
Jag vill sålunda hellre t. ex. åt Engelska Ministern öfverlemna domsrätten i detta fall, än till vår egen HofCanzler, hvilken vore tvungen att likaväl skydda England, som Turkiet, hvilket ej har ombud härstädes. Jag anser således det närvarande lagbudet bättre, emedan det ger åt sändebuden Svensk medborgarerätt om deras ära förnärmas. På denna grund anhåller jag, att man måtte återställa denna punkt i samma skick den nu innehar i Tryckfrihetslagens 5 § i3 moni., hvilket är det enda ändamålsenliga, emedan man deraf ej befarar några rättegångar eller confiscationer förrän något utländskt sändebud detsamma begärt. Jag anser ej detta lagbud, som de fleste skulle önska funnes om vi vore i vissa politiska förhållanden, kränkande för Statens ära. Jag anhåller om Herr 384 Den 31 J a n u a r i i e. ra. Grefvens och LandtMarskalkens proposition, att Ridderskapet Och Adelli såsom sin gemensamma tanke måtte antaga, det den 1 detta afseende redan existerande punct matte bibehållas. Herr Crusenstolpe: Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt bar någon gång tillkännagifvit, då han yttrat sig, om han gjort det såsom Konungens Rådgifvare eller Såsom representant, ehuru Hans Excellence ej mi gjort denna distinctiori. Jag hoppas likväl, att det ej var i egenskap af StatsMinister för Utrikes Ärfendérne, sorn Hans Excellence nyss förklarade, att de utländska Makterna möjligtvis skulle misstycka1 den ifrågavarande förändringen, ty jag förmodar, att vår politiska ställning för det närvarande ej är så betänklig. Den siste falaren antager, ätt man bör lemna de utrikes Ministrarne tillfälle att söka straff på de svenske medborgare, som med smädliga uttryck kunna kränka deras ära. Här är nu blott fråga om en godtycklig makt att bestraffa, och en sådan makt strider alldeles mot våra constitutionella förmer. Jag instämmer belt och hållet i det af Herr von Troil gjorda yrkande. Hans Excellence Herr Friherre Lagerbjelke:
» När j a g nu b i t e r k o m m i t till mitt em i D a l o m o c h tänker på hall den kärlek och nedlåtenhet, med hvilken v i mötte landsens fader, så kunna vi icke hannat än täcka på hvad skrefvet står o m den vise konung Salomo o c h hvad dronningen af rika Harabien sa te o n o m: Halt det j a g i mitt land utaf ditt väsende o c h af din visdom ' ört ' afver, det här sant. Salige äro dine män och dine tjänare, som halltid för dig stå o c h ' öra din visdom. » V i d a r e tackade de på det underdånigaste för det kungliga porträttet, hvilket de förklarade skulle blifva det dyrbaraste arf de k o m m e att lämna sina barn. &gt; •BftovlaaKvHHi: n! ) •• ' &lt; • - .v ». * .-,: O m k r i n g två månader efter nu beskrifna audiens fick riksdagsmannen en eftermiddag ett b r e f från dåvarande ecklesiastikministern af följande korta, men viktiga i n n e h å l l: » D å jag vet det skall intressera er, får jag härmed underrätta, att pastor X. i dagens konselj blifvit utnämnd till kyrkoherde i S. församling i Dalarne. » Riksdagsmannen telegraferade genast till sin gamle vän, kontraktsprosten B. D e n n e lät vid telegrammets mottagande sätta för sin springare, och i det klingande slädföret ilar han vägen fram till S. k y r k o b y, där Gunnars bodde. Där blef icke liten glädje. Nyheten spred sig till vännerna i byn med blixtens snabbhet, o c h snart var en liten flock samlad omkring kontraktsprosten i Gunnars stuga. Där tackade man G u d på gammalt svenskt sätt med böjda knän o c h knäppta händer, o c h så sjöng man af bjärtans lust: » Nu tackar G u d allt folk. » I DU N År hade förgått, då riksdagsmannen gjorde en resa genom Dalarne. H a n besökte då äfven sin vän Gunnars.
IV och inom Vällofl. Borgare-Ståndet af Vice Talmannen Herr J. G. Schwan, samt till Utskottets behandling remitterade, har förslag blifvit framstäldt om anskaffande af ny ändamålsenlig byggnad för Rikets Ständers Bank på en passande byggnadsplats; och har Friherre Tersmeden ansett Utskottet i sådant afseende böra söka inhemta underrättelse, om icke Helgeandsholmen kunde blifva härtill lämplig; om ett tillräckligt rymligt Banko-hus på detta ställe kunde uppföras, utan att behöfva blifva särdeles högt och utan att åt öster framskjuta längre, än i rak linia med den åt samma väderstreck vettande sida af Hans Kongl. Höghet Prins Oscars palats; om och på hvad vilkor denna byggnadsplats kunde åt Banken upplåtas, samt Stockholms stad vilja till packhus inköpa de nuvarande Banko-husen, och om staden vore benägen att lemna något bidrag för rättigheten att använda den öster om det föreslagna nya Banko-huset belägna del af Helgeandsholmen till stadens förskönande, medelst anläggning derstädes af en, utaf icke alltför höga träd beskuggad promenad; samt Herr Schwan anfört, att till allmänhetens beqvämlighet, Bank-förvaltningens förenkling samt kontrollers skyndsammare och säkrare utöfning väsentligen skulle bidraga, derest Rikets Ständers Banks rörelse finge bedrifvas uti en gemensam ljus och rymlig lokal; att en sådan lokal syntes med hvad föränBih. till B. St.