Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Claessons Enka, Wendela Margaretha Malmberg, jemte fyra minderårige barn ... „ 150: —* — </) Till förre Arbetaren vid Tumba Pappersbruk, Sven Wennersten och hans hustru Maria Sjöberg „ 6: 32. — Ii) Till Kamereraren vid Låne-Kontoret i Malmö, S. G. de Marés enka, H. G. Redevegh, jemte 6 minderåriga barn „ 333: 16. — *3 Till aflidne Banko-ombudet vid Götheborgs LåneKontor, Kamreraren J. Wallmos 3:ne minderåriga barn „ 300: A) Till Vaktmästaren vid Banko-Diskont-Verket Caléns enka, Catharina Margaretha Sjöberg . , „ 50: l) Till aflidne Bokhållaren vid Låne-Kontoret i Götheborg, J. P. Anderssons enka Charlotta Thronell „ 200: m) Till aflidne Vaktmästaren vid Banko-Diskont-Verket Lars Sundéns enka, Christina Margaretha Lindblad , 75: —- — ri) Till aflidne Registratorn vid Malmö Låne-Kontor H. Gullanders enka, Jacobina Christina Nobelius „ 200: o} Till aflidne Ombudsmannen vid Götheborgs Låne Kontor, Lagmannen P. Stenbergs enka, Ulla Klingspor v 333: 16. — Summa Banko R:dr 2,213: 16. — Berättelse af Banko-Fullmäktige. 59 Lärande Fullmäktige, för så vidt någon annan anstalt ej kan tillvägabringas i och för pensionering af enkor och barn efter Tjenstemän och betjente vid Banko-Diskont-Verket och Låne-Kontoren, hädanefter såsom hittills berättigas att till bestridande af ofvanberörde anslag använda en summa af 2,500 R:dr B:o, i den ordning 224 § af Banko-Reglementet antyder.
2: o Yppar sig skiljaktigheter eller undandrar sig något Stånd att delta i det föreslagna bevillningsbeloppet, skall utskottet föreslå annan fördelning eller andra grunder för bevillningssumman. § 32 Bankoutskottet skall bestå av 36 ledamöter och överse bankens styrelse och tillstånd samt ge föreskrifter om förvaltning enligt den särskilda instruktion som varje Riksdag kommer att utfärda. De skall inkomma med sin förvaltningsberättelse så tidigt under Riksdagen att Ständerna hinner anställa nytt val. § 33 Lagutskottet består av 16 ledamöter och skall utarbeta de från Ständerna remitterade förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upphävande av allmän Civil-, Kriminal-, och Kyrkolag. Under Civil och Kriminallag bör förstås de delar av krigslagar som rör medborgare utom krigsstaten. § 34 Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottet består av 48 medlemmar, som skall anmärka på brister i hushållningen och föreslå förändringar. De skall ha tillsyn över alla lagar som rör inrättningar av alla slag, Uppfostring och Undervisningsverken, Allmänna Fattigvården, Lanthushållningen, Bergverken m m § 35 Hemliga utskottet som utgörs av 12 ledamöter, skall tillsammans med Konungen överlägga om ärenden som inte hör till de andra utskotten och som Konungen anser bör hållas hemliga. De har ingen makt att fatta beslut. Konungen utser sekreterare och betjäning. § 36 1: o Ständerna kan förordna ett Expeditionsutskott med 12 ledamöter, för att uppsätta de expeditioner som under riksdagen av Stånden gemensamt utfärdas och till Ständernas justering överlämnas. Hovkansler äger rätt att övervara Riksdagsbeslutets justering i de delar, som rör konungens yttrande. 2: o Varje stånd kan tillsätta ett utskott för deras enskilda besvär och angelägenheter. 3: o Skulle Ständerna anse att flera utskott behövs får de tillsättas. Tre stånd skall i så fall vara överens. Vid två mot två lämnar Ständerna sin avgörande rätt till Konstitutionsutskottet. 4: o Blir göromålen i något utskott så många att de inte hinns med av de ordinarie ledamöterna får de begära förstärkning, dock efter Ständerna prövning. § 37 1: o Alla utskotten, utom Hemliga vars göromål och arbetstid Konungen bestämmer, skall vara i funktion inom åtta dagar efter de blivit utsedda. De skall så fort som de kan inlämna sina yttranden till Ständerna.
Exc. först propos. på bifall till U'tsk:ts förslag oförändradt, dervid svarades flere nej och några ja, samt sedermera propos. på bifall dertill med ofvansagde förändring, då svaren utföllo med mångå ja jemte åtskilliga nej; och förklarades' ja nu varit öfvervägande. § 18- Tilikännaga-fsvara antagen af PresteSt,:t och bifölls. § 19 enl. Utsk:ts förslag. Tillkännagafs att PresteSht, med godkännande af 2:dra oelr 3:dje mom:n, gifvit lista mom:t följande förändrade lydelse: »Till urtima möte kan landstinget sammanträda endast i de fall, att antingen tre fjärdedelar af tingets på lagtima möte såsom närv;de antecknade medlemmar derom, för handläggning af vissa bestämda ärenden, öfverenskomma, eller ock K. M:t omedelbart, eller på framställning af dess Befhtde, urtima möte påbjuder». Hr Hjärne: I afs:de å denna g har PresteStrt så till vida ogillat Utsk:ts förslag, att det ansett endast vissa bestämda frågor böra förekomma till behandling på urtima landsting, men deremot stadgat, att en pluralitet af 2/3 vore tillräcklig för att vid sådant tillfälle fatta beslut. Jag anhåller att Jt. o. Ad. ville antaga Utskits förslag, sådant det blifvit af PresteStit modifieradt. Hr von Koch: Då, utom det att på urtima ting endast vissa bestämda frågor få förekomma, blott en mindre betydande omflyttning af ordalagen blifvit gjord i PresteSuts beslut, får. jag också anhålla om bifall dertill. Gr. Mörner: För min del tror jag också att PresfeSt:ts förslag har företräde, och att det är en stor brist i Utsk:ts förslag, att deruti ingen tidsbegränsning är satt för de urtima mötena. Sådana kunde man alltså vara nog lycklig att få se räcka året om i både den ena och den andra landsändan, såvida Hrr landstingsman hafva råd och lust att vara tillsammans.
Skrifvelse, N:o 23. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Febr. 1851. Preste-Ståndel den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 Bonde-Ståndet den 1 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående rättigheten att på scenen uppfora dramatisk författares arbete. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:s Uti., N:o 34.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad deruppå, att, då i fäderneslandet under sednare åren börjat utveckla sig en dramatisk litteratur, hvilken staten borde lemna skydd för de många hinder, sorn merändels möta uppträdande författare samt lätteligen kunna qväfva deras anlag och håg för konsten, det tillkomme lagstiftningen att äfven i sin mån värna dessa författares, så väl som all annan eganderätt, desto hellre, som dramatiska författare här i landet, jemförelsevis med de utländska, ega cn fåtalig publik och för närvarande, i saknad af dylikt skydd, kunde, i anseende till lättheten för theaterföreståndare i riket att tillegna sig dramatiska arbeten, blott sällan våga öfverlemna sådana till allmänhetens granskning samt ej eller blefve i tillfälle alt af förläggare betinga sig det honorarium, som eljest kunde beviljas, äfvensom författare nu hade att befara, det deras arbeten stympas och vanställas, Lill skada för konsten och författarens rykte. Med hänseende till dessa hos Rikets Ständer framställda förhållanden, och enär ett dramatiskt arbete, genom uppförande på scenen, blifver till allmänhetens kännedom öfverlemnadt, samt således samma rättsgrund, sorn föranledt det i Tryckfrihets-förordningens 1 § 9 mom. stadgade förhud emot spridande genom tryck af ett utaf annan person författadt eller förlagdt arbete, äfven uti förevarande fall är i viss mån tillämpligt, få Rikets Ständer hos E. K.
Du lofvade ju, att i morgon se efter gossens grönsiska. Allt det der hörde äfven både svåger och Maria. Du ser huru allt går som det vore smordt,» sade Hedda skrattande. «Afgör ingenting, goda Hedda, vi få talas vid i morgon. Pappa väntar mig.» «Och en viss löjtnant äfven, ser du!» Hedda hade rätt, ty Schalinsky talade vid Leonnas far på gården, när han sedan hjelpte henne i schäsen, smuglade han behändigt ett hopviket papper i hennes hand. Hedda, som stod bredvid, syntes ingenting märka; men Leonna, som kände huru hon sjelf rodnade, vände sig hastigt bort. När hon sedan vid en krökning af vägen såg sig tillbaka, stod Hedda qvar på gården och talade vid löjtnanten. Sedan de lemnat prestgården till venster och farit ett godt stycke utåt landsvägen, togo de af åt en vacker skogsväg, som förde till Löfsala. Här mötte de oförmodadt Feodor; han red en vacker eldig häst, tillhörande majoren. Feodor fick ofta begagna den på små promenader, ty han var en utmärkt skicklig ryttare. Han helsade och höll in tyglarna, emedan han såg att kapten Nordenskans äfven var sinnad att stadna, för att säga honom några ord, sedan denne först sett sig om. Befallningsmannen med sin fru hade lemnat sig ett långt stycke efter, men nu kom han med ens körandes, och det med en sådan fart, att Leonna skrek till af skrämsel, då hon vidrördes af deras häst. «Det är ingen tid att prata bort,» sade han, och gaf ryttarens häst ett slag af pisksnärten, som (med eller utan afsigt, är svårt att afgöra) äfven slog af dennes mössa. Hästen, liksom ömtålig för skymfen, stegrade sig, och Feodors ansigte öfvertäcktes af vredens mörka färg. Han höjde redan handen för att med ridspöet hämnas den skymf han lidit, när en blick på Leonna kom honom att sänka den. Skickligt tog han upp sin mössa med sitt ridspö, och sedan han kastat en blick af det djupaste förakt på sin ovän, red han bort i sporrstreck.
Srfåffning till ©fatSroerFet fårljmab, i $ånbeffe 0viFé#marFegång$# prifef, för ben imber lonerne inberåFnabe fpannmål, något år ofmerfliger fejr 9i:br 33:co tunnan, Fan brilla för ben bel af berörbe fpannmål, forn ofmer# fPfutcr kronans behållna fpannmål. 5:0. (Srfattning till ©fatSmerFef för ben brifl, forn för foura.aeringen af måefroabe CaoalleriefS ocf>n SlrtHlerieté Saffar, genom for^é/ning i prifet på fouragering$#perfebIar, något år Fan uppFomma, emot bet att ben befpa# ring, forn, genom låga pri$, ett annat år Fan aga rum, till3viF£gåIb£#€on# toiref ingar. 4:0. $6r anläggningen af en toaftenlebning till £arl£Frona, inalles en fumma af 83,331 Öv-br 16 j?., att, forbelab på r år, meb j6,666 9v:br 32 fF. årligen, utgå, ^milFet an|Tag, reban mib ftfla SliiFtfbag bepailjnbf/ i an# feenbe till anbefalbe forberebanbe unberfoFningar och åtgårber, icfc utgått, 0$ ^roatmeb voifja befMmba, annu icFe uppfpllba, fortfor åro forenabe. ro. Unber benna rubriF upptaget ofroen bet af £>§ foilFcrligf befoilfabe anflag, 2000 , till fförofefjoren Ling, för forfattanbet af en £åroboE i be tljeoretiffa ocf) practifFa Pelarne af ©pmnafliFen, (jfoilFet anflag
Enahanda stadgande förekommer äfven i Christian F.s ännu i Danmark gällande lag af år 1685. I Preussens atlgemeine Landrecht II: 1: § 45. heter det: »Kinder aus einer Ehe zur rechten Hand können sich öhne Ein willigung ihres leiblichen Vaters nicht giiltich verheirathen;» § 49. »Bey noch minderjährigen vaterlosen Waisen ist die Einwilligung der Mutter und des Vormunds nothwendig.» Och enligt grundsatserna i das gemeine Hecht, der denna ännu har gällande kraft i Tyskland, kunna håde fader och moder på giltiga skäl förvägra bifall till sitt barns giftermål. I Frankrike har likaledes den gällande Code Napoleon i art. 148—160, under liera detaljerade föreskrifter, tillerkännt en slags giftomannarätt ut fader och moder öfver sina barn, eller, i händelse af föräldrarnes frånfälle eller oförmåga att kunna förklara sin vilja, åt farföräldrar och morföräldrar. De nya lagar i Holland, Schweitz och Italien, som äro bildade efter mönstret af Code Napoléon, hafva med några mindre modifikationer upptagit enahanda stadganden. I England och dess kolonier blir qvinnan visserligen vid 21 år fullt myndig och derjemte vid denna ålder af lag oförhindrad att ingå äktenskap, utan att förut behöfva inhemta sina föräldrars samtycke dertill. Men sedens magt i detta land är så stark, att seden i detta fall supplerat en föreskrift, som saknas i den skrifna lagen. Och i den vidsträckta testamentsrätt, som i England är erkänd, ligger också ett strängt band på barn att icke gifta sig utan föräldrars samtycke, enär barn, som sådant göra, äfventyra att blifva förlustige arf efter sina föräldrar. Enligt min tanka bör, såsom jag förut anmärkt, giftomannarätten alltid qvarstå för föräldrar. Om man befarar några missbruk af den magt, som sålunda fort - Lag-Utskottets Utlåtande N:o 26. 7 farande bör tillkomma föräldrar, vore likväl ganska lätt att i lagen inlägga sådana korrektiv, att missbruken skola göras ytterst sällsynta eller nära nog omöjliga.
Den officiella inbjudningen till svenska och norska kvinnor att deltaga i de danska kvinnornas tillämnade — och af oss förut omnämnda — utställning sommaren 1895 är nu utsänd. Med all ifver arbeta i den danska hufvudstaden och provinserna de olika komitéerna för att samla o c h ordna hvad som dagligdags strömmar in. Det är att hoppas, att äfven det svenska kvinnoarbetets deltagande må bli sådant, att det gör vårt land den största möjliga heder. Afsikten med utställningen är ej blott att frambra, särskildt om man tar i betraktande, att det parti hon valt för sin debut väl är något för maktpåliggande för en debutant. En viss benägenhet att slå öfver i tonen, som särskildt vid första uppträdandet förmärktes, torde få tillskrifvas en lätt förklarlig oro hos den unga sångerskan. Spelet kommer nog ock med tiden att förbättras. I v o - kalt hänsende torde emellertid fröken Sparrmans debut få räknas till de mera löftesrika, som på senare åren förekommit vid k. operan. Nyårsdagen återupptogs den populära operan » Oberon ». Hufvudpartierna utfördes nu som förut af fru Östberg och hr Ödmann. Den förra var tydligen ej väl disponerad för aftonen, men utförde sitt svåra parti det oaktadt med en sällsynt konst och bravur. Med hr Ödmann, hviiken här som bekant har en af sina glansroller, delade hon ock aftonens triumf. S ö d r a t e a t e r n bjuder sedan förlidne fredag på ett nytt program, som i ganska hög grad är ägnadt att med harmlös munterhet fylla det lilla konsttemplet på Mosebacke höjder. En inledande enaktare » Himmelsblått » af M. Bernstein kunde visserligen nog vara ännu roligare, men får ett hurtigt och gladlynt utförande af hrr Änder och Sternvnll. Efterpjäsen — » Vildsvinet » i tre akter af Karl Pander — är däremot alltigenom uppsluppet befängd o c h föres fram med just det rätta lifvet och farten. Hr Ekelund hade åter en lycklig kväll liksom hr Lambert; o c h på kvinnosidan må nämnas fröknarna Caspér, Lindsén och Pakluni som hvar i sin stad på sin rätta plats.
Rådet höras bör, derest icke minst 3 af dess icke föredragande Ledamöter jemte Vederbörande föredragande, tillstå des äro. Stats -Ministrarne och StatsRådets samtelige L eda mö ter, der de icke Laga förfall ega, skola - , med flere af dylik beskaffenhet. §• 10. Den af Consritutions-Utskottet föslagne Stats Råds Beredning, ansågs icke böra i Reger:ngs-Formen uptagas; Och t kulle således denna §, erhålla följande förändrade lydelse: Innan Är en der na hos Konungen uti Stats-Radet föredragas. skola de, genom nödige u plys - 3H Trot, Utdr, d, 8 Dtcmbr, i%äj, 1 ' ni riga rs in he mtand e från Vederbörande 1 Ämbets-verk, af den föredragande beredas. , v §. 56. Skulle erhålla följande lydelse: Dä Just i ti aeÅrenden inför Konungen iStats-Rådet föredragas, skola, jemte Justi t iae-S tafsMinistern och minst två icke föredragande Stats-Råd etc. S* 27- Skulle förändras sålunda: Justi tiae-CanzIcren, hvartill Konungen må nämna en lagfaren och iDomare värf nyttjadman, åligge utom hans befattning i Stats Rå. det,att, såsom Konungens högste Ombudsman etc. §. 28. ' Borde förändras sålunda: Till Civile Ämbetsmän inom Riket föredragande i Corn mando-mål och Domare etc. §• 35* Prof, Vtdr. S d. Deeemb 1823 §• 35- Ordet: Stats : Förval tnings-Departemen* ter borde utbytas mot Ordet, Stats-Expedi* tioneme; samt Ordet; UnderståthSlla* r e n ut J. utgå; hvarjemte Chefen för Tullverket borde förses med Kongl. Maj:ts Nådiga Fullmagt samt uptagas bland dem, som innehafva förtroende Ämbete, $. 102 tittrycket:
Jag delar i allo dessa Hrns åsigt uti denna fråga, och tror att den föreslagna summan endast skulle vara, för alt nyttja ett af en reservant begagnadt uttryck, en aptitsup, hvarigenom kommunernas hunger efter Statsbidrag skulle komma att äggas. Hr Printzensköld, Garl: Jag hör icke till antalet af dem, som äro njugga och sparsamma, vid beviljandet af Statsanslag för allmänt nyttiga och nödiga ändamål, men vid delta tillfälle kan jag icke neka att jag ingalunda anser StatsUtsk:s tillstyrkande hafva ett sådant syfte. Deremot delar jag den åsigt, som af talare före mig blifvit yttrad, alt långt ifrån alt detta anslag skulle för folkskolornes förkofran vara gagnelig!, torde detsammas beviljande snarare kunna medföra ganska menliga följder. Folkskolorna äro dessutom en så ny inrättning, att man icke ännu kan med säkerhet bestämma hvad nytta desamma kunna komma att för samhället medföra. Det är således af vigt att afbida tiden och icke f. n. vidtaga någon åtgärd för alt bereda dessa inrättningars tjenstemän en sorgfri ålderdom, innan raan genom en längre tids erfarenhet lärt alt bedöma dessa skolors verksamhet och deras egenskaper, äfvensom hvad gagn de göra det upvåxande slägte!. Det skulle möjligtvis kunna hända ali man i en framtid finner hela inrättningen behöfva undergå en total förändring och i detta fall vore ju ett anslag till lårarnes pensionerande aldeles ändamålslöst samt skulle endast föranleda pretentioner hos de lärare, som vid den inträffande reformen möjligen komme altanses för öfverflödiga, att under deras återstående lifstid åtnjuta pension. Jag yrkar återremiss af ifrågavar:de utlåt, och är öfvertygad att StatsUlsk. vid närmare begrundande af saken skall finna att dess nu afgifna förslag icke är af beskaffenhet att kunna af R. St. antagas. R. o. Ad. ansåg de emot förevar:de utlåt, gjerde anmärkmr föranleda till återremiss. Frih. Funck, Fredr. Alexander:
R:mt R:dr å 18 pr £. Metallvärde pr Svenskt Skilnad emellan mepr Engelskt skålpund. pr Svenskt skålpund. Minskadt med 3 procent rabatt pr kontant. efter Engelska priser å koppar och zink i legering. tallvärde och försäljningspris pr Svenskt skålpund. Engelska förhållanden: R:dr öre. Rdr öre. R:dr öre. R:dr öre. Till i) användes en legering af 60 delar koppar och 40 delar zink. » 2) » » » » <}5 » » » 35 » B . *) » » » » 6ö£ )) » » 33 i » » » 4) » » » »70 )) a » 30 » » I Sverige har under 1865 priset varit: å garad koppar från Åtvidaberg 71 öre pr skålpund, skilnad 7 öre; » Schlesisk zink !9 » » » » 3 öre; hvarigenom metallvärdet å 1 ■£ messing öfverhufvud blifver 5 öre pr g" högre i Sverige än i England. ') Första kolumnen i denna tablå upptager, efter evalvering, försäljningspriserna i England å ifrågavarande fabrikater och rudimaterierna dertill, nemligen garad koppar och Schlesisk zink De följande kolumnerna återgifva detsamma i Svenskt mynt och Svensk vigt samt den rabatt, som vid kontant köp är i England gällande. De två sista kolumnerna utvisa metallvärdet och försäljningspriset pr kontant eller den Engelska fabrikantens arbetslön och profit. Således visar sig i England försäljningspriset å marinmetall vara pr Sv. S" 56 öre, deraf metallvärdet utgör 45 öre och den Engelska fabrikantens arbetslön och profit 11 öre pr Sv. ft. På samma sätt utvisar tablåen den Engelska fabrikantens arbetslön och profit på trådband och latun samt på messingstråd. Motioner i Presle-Ståndel ■1865. 93 i föreskrifvet skick till Staten aflemna ifrågavarande, för den historiska och kamerala vetenskapen högst dyrbara samlingar och uppbära derför anslagna medel.
På desse skäl, tillstyrker jag för min del, att de nu gällande föreskrifter om Kyrkoplikten måtte för det närvarande förblifva oförändrade. ” Herr Lagmannen Palmborg yttrade: '.Deliquenten bör af Presten förut behörigen undervisas och till bättring förmanas och med ledning af Formulairet i nya Kyrko-Handboken finner jag således mig ej böra fasta någon uppmärksamhet derpå, om deliqventen äger iner elier mindre Christendoins-kunskap; hvarföre jag ock anser, det bör han på vanligt sätt undergå uppenbara Kyrkoplikten, skriften och aflösningen, och dertill, i händelse af motvilja, tvingas enligt nu gällande författningar.” Herr Advokat-Fiskalen Cramér anförde: ”Jag anser Kyrkoplikten, i det skick den nu är, nyttig till sine följder och derföre nöd. vändig att bibehålla utan annan förändring, än att meddelandet af absolutionen bör vara blott villkorligt, så vida nemligen med Prestens öfvertygelse instämmer, att den brottslige äger erforderlig Christendoms-kunskap i förening med botfärdighet och ånger Öfver sin förbrytelse. - — Saknas hos honom desse egenskaper, till hvilkas bibringande bestraffning och tvång icke må användas, vare han än vidare, och Intill dess han uti desse afseenden sig förbättrat, från FörBihang till Riks.St. Prat. r$ij . isig. y.de Sami, N:r 43, 44, 338 Rcg" Utskottets Eetänkanden. o samlingen utesluten. Återförening med den och åtnjutande af den dermed förknippade rättighet, den Heliga Nattvardens begående, må likväl alltid vara honom öppen, sedan han inför Prest visat sig vara försatt i den kunskapsoch sinries-författning, som för återupptagandet i Församlingen mäste ligga till grund. — Vid det tillfälle, då Prest finnér sig icke böra aflösning meddela, vare hans åtgärd inskränkt till passande varningars föreställande åt den brottslige.
Jag medgifver visserligen att Utskottet kunnat något förvilla sig af den, detsamma tillställde Kongl. Allmänna MagazinsDirectionens vanligen till Konungen afgifne Höstberättelse; men i Utskottet saknas icke Ledamöter, sora kunnat upplysa att MagazinsDirectionens den 10 November till Konungen ingifne underdåniga Berättelse, grundade sig på successivt från Landshöfdingarne samlade HöstRapporter, sorn åter voro grundade på KronoFogdars, ännu tidigare uppgifter, och hvilka, för innevarande år borde anses mindre tillförlitelige, då hvarje Jordbrukare erfarit ett sednare bedröfligen oväntat och från alla Landsorter intygat Resultat; nemi., att Höstsäden som i de fleste orter gaf ett lofvande utseende och vid inbergningen ett rikt Skyltai, efter aftröskningen gifvit minst f:del och i flere orter hälften mindre, än hvad man i vanliga år erhållit. Den uppgift Utskottet 286 Den 34 Januarii. antagit att, blott 9 Län behöfde undsättning oc:b bela undsättnings-behofvet skulle utgöra blott 120.000 T:r, är således på det högsta felaktig, likasom den uppgiften från Stockholms Län, om y:de kornet af Råg, troligen härrört af någon Kronofogdes hösletideii afgifne, på gissning grundade Rapport, om hvars felaktighet jag tror flere härvarande Stockholms Läns Jordägare, lära hafva en bedröflig visshet. Alt undsättnings-behofvet för de fleste Rikets Provincer och Hufvudstaden, vid fortsatt
Räkenskapen för l:sta krono-arbetskompaniet utvisar, att åtskilliga musikaliska instrumenter blifvit, för kompaniets räkning, utaf besparings-kassans medel inköpte till belopp af 160 Riksdaler; men som ifrågavarande instrumenter hvarken finnas upptagne å den räkenskapen bilagde inventarie-förteckning eller å persedel-redogörelsen, få Revisorerne sådant anmärka, - § 14. Enligt de i hufvudböckerna intagna balans-relationer och i öfrigt inhemtade upplysningar, är förhållandet med nedannämnde, till en del från längre tid tillbaka i räkenskaperna balanserade, fordringar följande: hos aflidne redogöraren vid straffoch arbets-fängelset å Långholmen, A. 5. beroende på afskrifning; » Kaptenen A. Roos 150: Beroende på indrifning; » förre redogöraren vid fängelset å Långholmen, P. J. Weidel 1,502. 11. 5. beroende på indrifning eller afskrifning; samt » förre redogöraren vid straff-fängelset i Carlskrona, C. A. Andersson 301: 31. — beroende på Kongl. Kammar-rättens pröfning. Vid 1856 års slut utbalanserades såsom aflidne redogöraren vid straff-fängelset å Carlstens fästning L. W. Nymans proprie-balans 322: 24. — deraf under året blifvit afbetaldt 263: 17. 2. hvadan å balanserade posten återstod 59: 6. 10. hvilket belopp likväl under året ökats med tångarne tillhörige premiemedel 1 244: 42. 8. i följd hvaraf balansen vid årets slut, enligt räkenskaperna, uppgick till 304: 1. 6. hvilken sistnämnde post är på Kongl. Kammar-rättens pröfning beroende. Tabell, tillhör sidan 129. ftebet. Balans från år 1856: Tillgångar. Balans från år 1856: Skuld Utgifter: För länsfangelse-byggnaderna hafva under revisions-året utgått tillsammans 124,553 R:dr 20 sk. 5 rst., hvilj ken summa upptages inom linien såsom i utgående balansen inbegripen. — Kontant behållning Inventarier m. m Fordringar: