Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt hvad Utskottet, dels af Kommers-kollegii ofta åberopade underdåniga utlåtande och dels af de i afseende på detta lån afgifna förbindelser inhemtat, har den för nämnda vattenverk och byggnader erforderliga köpesumma blifvit i nåder anvisad att i låneväg af manufaktur-diskont - Zi Sluls-l tsk-.s Utlåtande, iV:« 161. fonden förskjutas; hvaremot Eskilstuna fristads invånare, genom dess Magistrat, Äldste och Drätselkammare, jemlikt 3:ne serskilde, till Kommerskollegium eller ordres utfärdade, förskrifningar å ett sammanräknadt kapitalbelopp af 18,061 r:dr 44 sk' Q rst., förbundit sig alt detta belopp medelst afbetalning inom hvarje års.slut af 3 procent å primitiva kapitalet återgälda, samt derjemte erlägga 4 procents årlig ränta; varande genom hittills förfallna och ordentligen fullgjorda afbelalningar manufaktur-diskontlondens ifrågavarande fordran minskad lill 11,874 r;dr 18 sk. 8 rst. Och som, vid afståendet af eganderätten lill ofvanberörda liigenheter, åtskilliga vilkor blefvo fästade, såsom: alt dessa lägenheter icke, ulan Kongl Maj:ts nådiga tillstånd, någonsin finge fristaden afhändas, eller vaLLenfallen användas för andra inrättningar oell behof, än dem, som för smides-manufakturen erfordrades, samt alt någon inskränkning i den för gevärsfaktoriet behöfliga vattendrift icke finge ega rum, ansågs nödigt att införa dessa vilkor uti det emellan Krigs-kollegiuin och fristaden upprättade köpekontrakt, hvars i4 § dessutom innehåller: att, till säkerhet för sagde vilkors fullgörande, skulle samma kontrakt i Wester Rekarne Häradsrätts inteckningsprotokoll intagas. Denna åtgärd, hvilken, på sätt revisorerne upplyst, första gången vidtogs den 7 Mars l83y och sedermera förnyades den 12 November 1846, afsåg följaktligen icke lånesumman, utan endast de vid försäljningens medgifvande gjorda förbehåll.
Rdr 3a sk.; Ståndet fann icke skäl att inbjudningen antaga, utan förblef vid sitt i ämnet fattade beslut och lade Utlåtandet Who 241 till handlingarne, S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Memorial ]sr:© 8o Prot Utdr. d, 17 Sept. 1834* a55, med förslag lill sammanjemkning af volerings-proposilion, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, rörande Mantalspenningai nes beräkning, biel den föreslagne voterings-propositionen af Ståndet bifallen. S. I). Con titutions-Utskottets Memorial N:o. 32, med förslag till Gru.ndlags-bestäimnelser, angående Urtima Riksdagar och deras föremål, biel med en, såsom Ståndets gemensamma .tanka förklarad anmärkning, återremitterad^ Uen 17 September i83|. Fr ån; H ö glo fl, Ridderskapet och Adeln. S. D. Yid föredragning af Expeditions-Utskottets /örlidne gårdag af"ifne Memorial N:o 16, i anledning af Välloflige Borgare-Ståndets återremiss af Expeditions-Utskottets förslag Lill underdånig skrifvelse, angående upphäfvande af spärruingS-anstalterne emot Cholerafarsoten,'fann Ridderskapet och Adeln, sorn vidblef sitt, rörande Expeditions-Utskottets förslag lill den underdåniga skrifvelsen, förut fattade beslut, nämnde Mern. endast böra läggas till handlingarne. S. D.
Egendomar oberäknade, som under tiden ombytt Egare, mån,gfal<lige genom köp öfverlgått, antingen hela eller styckade, uti allmogens händer. 11 Men då, å eila sidan, dessa bevis, jemte deli betydliga folkökningen, uppenbart villna om tillväxt i lundels krafter, måste å andra sidan medgifvas att lillfällige hillder emot desse krafters fulla utveckling både funnits och finnas. Att mindie'vigtiga ilaiingsgrenar aftyna eller försvinna, under det andre tilltaga eller nya uppslå, hörer till lingens natur och inträffar i alla tidehvarf: Frågan förändrar dock utseende när den angår landels hufvödnäringar; och hvad sorn i synnerhet är egnadt att, med afseende härpå, väcka serskild uppmärksamhet, synes för närvarande vara: Jordbrukets ställning i hänseende till den stora fluctnjtion i spanmåleqs pris, sorn de sednare åren, före, under och efter 1826 och 1800 årens missväxter, ägt runi, hälst som detta ofta, vid goda år, åtföljes at stor svårighet för jordbrukaren alt äfven till det lägre värde som då existerar, för vandla sitt spanmåls-öfverskoLt i penningar, till godtgörande af skatter, räntor och lånspaumåls-skulder, med mera. Allmännare penliinge-förlägenhet måste i och för sig sjelf blifva, och är jemväl, närmaste Följden häraf; men att utreda i hvad mån samma för lägenhet tillika må hafva andr» orsaker, lärer i nåder anses icke vara föremål för denna underdåniga Berättelse. Den gissning torde likväl kunna vågas, att osäkerheten i myntföl hållanden, hvilken försvagat crediten man qch man emellan, och obeständigheten i vissa lnishållnings-anstalter, som närmast hafva inflytande på spanmålshandel», äro att räkna bland dessa orsaker.
Vi hafva här i landet en synnerlig smak för det storartade, så t. ex. hafva Rikets Ständer uttalat sig för forcerade jernvägsbyggnader, för indragande af omkring Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets Betänkande N:o 1. 37 20 filialbanker och på samma gång vill man nu föreslå Rikets Ständer en ny banklag, som skulle tvinga de enskilda bankerna att indraga minst lika många af deras smärre bank-kontor vid de nu gällande oktrojernas tilländalöpande. Sverige är verldsberyktadt för sin förmåga att uthärda, och jag betviflar ej att det skulle kunna tåla äfven dessa stötar, men en gifven följd blir att den beqvämlighet bankrörelsen på de sednare åren skänkt allmänna rörelsen betydligen kommer att inskränkas genom cirkulationsmedlets inskränkning. Att detta jemväl kommer att utsträcka sina verkningar till de fasta egendomarnas säljbarhet och pris torde icke vara en alltför vågad förutsättning. Man uppgifver jemväl såsom skäl, ehuru icke inom Utskottet, att bankerna lära hafva för stor sedelutgifningsrätt, emedan den aldrig är tillfullo begagnad. Jag skulle anse såsom en olycka, om hvarenda bank ständigt gnagde på yttersta kanten af sin sedelutgifningsrätt och sålunda sjelfvilligt afhände sig den reserv af obegagnad sedelutgifningsrätt, hvarpå, i sjelfva verket, samtliga de i landsorten förlagda, smärre bankkontoren öro grundade. Det skäl, som skulle ligga uti den uppgifna omständigheten att bankerna aldrig tillfullo begagnade sin nuvarande sedelutgifningsrätt och att de derför icke behöfva densamma torde icke vidare behöfva bemötas. Som min uppmärksamhet blifvit fästad på att tillfälligtvis det torde ifrågakomma att de enskilda bankerna innehafva ädla metaller, och det icke torde hafva rönt något motstånd inom Utskottet att tillerkänna de enskilda bankerna sedelutgifningsrätt på silfver och guld, så har jag föreslagit ett tillägg i denna syftning. Att jag upptagit i mitt förslag såsom kassalillgång de enskilda bankernas hos Riksbanken innestående medel kommer deraf, att jag anser en fordran, som
Till detta brott i dess egentliga och allmänna betydelse hörer, att den handling, hvarigenom brottet föröfvas, är sådan, att den har en, så att säga, tvingande inflytelse på dens uppfattning, emot hvilken handlingen är rigtad, eller att dertill begagnas medel, hvilka vanligtvis bestämma menniskans öfvertygelse, och hvilka förleda någon att till sin egen skada handla efter bedragarens syften. Då emedlertid hvad man förnimmer med sina sinnen utöfvar ett mäktigare inflytande på öfvertygelsen, än blotta ord, bar det bedrägeri, som benämnes förfalskning, städse i alla lagstiftningar blifvit betraktadt såsom brottsligast. Här begagnas nemligen till medel en sak, som är antingen helt och hållet eller till en del falsk, men likväl innefattar alla tecken att vara äkta. Brottets väsende ligger alltså i åstadkommande af något objectivt eller åskådligt, men falskt uppfattningstecken, som verkar till det mål man vill. Af sådan orsak bestraffade äfven 1734 års lagstiftare, hvilka uti 7 och 8 Kap. Missgernings-Balken bestämde straff för förfalskning af mynt och skriftliga handlingar, bedräglig förändring, dels af rå och rör eller andra skiljemärken till förvillande af annans rågång, dels ock af krönt mått eller vigt, lika med förfalskning, på sätt synes vid jemförelse af sistnämnda kapitels 3 § samt 3 § 13 Kap. JordaBalken och 3 § 8 Kap. Handels-Balken. Ärans förlust var nemligen del hufvudsakligen utmärkande i straffet å förfalskningsbroltet, och denna påföljd stadgades afven för nyssberörde särskilda arter deraf. Här inträffade ock hvad som betecknar samma brott eller sanningens vanställande genom yttre åskådliga medel till annans förledande och skada. Men nyss uppgifna brott äro emedlertid nu icke uttryckligen hänförde till klassen af de brott, till hvilken de rätteligen höra, hvilket i afseende å andra förbrytelser af denna art jemväl eger rum. Detta förhållande har dock blifvit rättadt genom det Nådiga förslaget, hvilket således under förfalskning sammanfattar de brott Lag-Ulskoltels Uetdnkande jj 40.
Den store jordens beherrskare, hvars nåd öfvergår hvad menniskor kunna fatta, behagade gifva min herre tre dagars tid och lät bortflytta lådan på det ingen skulle krypa in i den, innan hans höga befallning af min herre blifvit fullgjord. Och den vise Tjang-tschi-li begaf sig hem, och under tre dagars tid hvarken åt han eller drack, på det han skulle blifva mager. Icke ens det finaste thé i de dyrbaraste koppar smakade han, ja till och med hans opium-pipa stod orörd. De finaste inlagda frukter stodo på bordet, men, se hvad den vise förmår! han smakade dem icke. Och dock fortfor hans anlete att glänsa likt fullmånen. Och tvenne gångor om dagen stego hans sköna hustrur Y och E upp från sina soffor och stodo på sina små, äpplen liknande fötter, och försökte om de skulle kunna omfatta honom. Men ack (deras små svarta ögon höllo på att af sorg mista sin glans!) när den glänsande Y och fullmånen E knöto sina långnaglade händer tillsamman på hans ena sida, då fattades ännu ett långt stycke, för att de båda andra händerna skulle kunnat knyta sig på andra sidan. Men när de tre dagarne voro förflutna, måste Tjang-tschi-li bege sig opp till den mäktige herrskaren öfver alla verldens länder. Han gick bäfvande till dörren af salen, men var dock icke alldeles utan hopp, ty i dag hade den himmelska Ys och den rundsköna Es händer nalkats hvarandra så mycket närmare som bredden af en tumme. Nedkastande sig till jorden för hvarje steg han tog, nalkades min herre. Då befallte honom den store herrskaren, solens och månens broder, att han skulle gå fram till lådan och betyga sin vördnad. Han lydde, men se, han kom icke i lådan. Då utgick en ljungeld från den store och mäktige herrskarens mun och han sade: "Tjang-tschi-li nedkastas i hungertornet, hans slägt har upphört att lefva och hans hus finnes ej mera, och kring gatorna utropas: så går det med den som icke lyder den store Förnuftets sol!"
Dess civil-departement inom den lid, som för besvär öfver Kongl, Majits befallningshafvandes beslut i politie-mål stadgad är. Hur till Bevilln.-, Lagsamt Allm. Best. och Ekon.-Vtnkottens Betänkande, N:o i. 3i § 79. Förbrytelser emot denna förordning böra, så i stad som p;i landet, vid allmänna domstolarne åtalas och afdömas. Då den tilltalade skriftligen erkänner förbrytelsen, må han svara genom fullmäktig och undgå personlig inställelse, der ej domaren finnes sådan nödvändig. § 80. Denna förordning skall tjena till efterrättelse från och med början af år 18 då hitintills gällande föreskrifter i ämnet till kraft och verkan upphöra. Mätningsoch stamplmgs-bevis å > redskapen JN.o oo ö 1 0 destillenngsj för irsta (a:dra) klassen. >*- 3 3 » pc f* 3“ 5 5 px os Q. *2 a. 6 f "O rD 3 ^ Bottens diameter Mynningens diameter | Höjd å lägsta stället Tillver&arees j| Tillverkningsår 3 E! E! 5’ 3 3* pa 3 3 O •9 2 b 3 sa ro B Stämpel P ci n n ci • • • • • n. n. oo o 00 0 00 o n. n. n. n. ii. n. 18 OO Hatt!med irinia n{ sittande ångrör n. n. n. n. n. n. n. n. 18 00 Löst ångrör n. n. n. n. n. n. n. n. 18 00 Mäskvärmare n. n. 00 0 oo 0 00 0 n. n. n. n. n. n. 18 00 Slang 1 n n. n. n. n. n. n. n. Kylare ' Rektilikalionsapparat n. n. n. n. i |n. n. n n. ■ii Hör till Beotlin.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskottens Betänkande, N:o /.
Tanken att bättre tillgodogöra tillgången på badattiralj har ledt till ett erbjudande åt Östermalms fattigskola att två gånger i veckan sända 12 gossar och 12 flickor till asylen för att bada. Efter badet få de små en god och kraftig middag. De händer äfven ofta, att fattiga mödrar komma med hela sin barnskara och bli mättade och värmda, och genom enskilda personers försorg hafva, mot det att badvattnets uppvärmning ersattes, äfven små fattiga barn från andra stadsdelar fått bada I DUN 1892 År 1891 serverades sålunda ät fattiga folkskolebarn ej mindre än 800 bad med åtföljande middagsmål, och till april detta är bafva redan 400 små barn från gator och gränder där fått bad och mat. Detta de fattigas bespisande skulle dock af ekonomiska skäl ej kunna gå för sig, om ej vänliga gifvare sände asylen rikliga gäfvor af bröd och mat m. m. Så t. ex. har alltsedan dess stiftelse hofleverantör Schumacher årligen försett densamma med allt erforderligt spisbröd; hrr Wahlström &amp; Wetterströrn m. fl. sända regelbundet andra matvaror, och madame Bayoud, hotel Continentals välkända ägarinna, har frikostigt två gånger i veckan från sitt stora kök sändt mat och soppa af utmärkt beskaffenhet till de hungriga små barnen. Exemplet manar till efterföljd. Nattasylen har allt från sin första tillkomst varit fotad på kristlig grund, på denna sannt praktiska kristendom, jag redan i början af min framställning påpekat. • — • Kristendomen uppenbarar sig här dock ej endast i skänkandet af vissa materiella gåfvor och fördelar, utan den genomtränger så att säga hela inrättningen, är dess lifselement, och man känner att så är, utan att en enda direkt religiös fras blifvit uttalad. Den förekommer ej i form af mer eller mindre närgående frågor om de stackars fattiga och hungriga kvinnornas religiösa tänkesätt och ståndpunkt.
Skr, att man knappt lärer hinna att få Gr. Sparres förslag underkastadt den granskning, som fordras för dess slutliga antagande. Jag anhåller emedlertid om återremiss af denna punkt. Hr von Ehrenheim: De skäl Gr. Sparre anfört till försvar för Utsk:ts förslag synas mig afse att förlagsinteckningar skulle utsträcks till alla förhållanden. Jag har icke något att invända deremot, men jag vill fästa uppmärksamheten derpå, att detta innebär en väsendtlig skilnad mot hvad Utsk:t föreslagit. Förlagsinteckningar ega rum vid sådana lån, som gifvas för en näring, och afse ett kortare och bestämdt affärsförhållande, och det är således stor skilnad på dessa lån och sådana, som användas till hvad som helst. De inteckningar, hvarom Utsk:t framställt förslag, skulle, efter min tro, endast ifrågakomma vid de tillfällen då man ansåge en gäldenär icke kunna fortfara att uppfylla sina förbindelser och derföre ville försäkra sig om hans lösa egendom, och de skulle snart nedsjunka till likhet med dessa lösöreköp, som Gr. Sparre karakteriserat såsom oriktiga, omoraliska och förderfliga. Jag har icke velat begära återremiss af denna punkt, derföre att, då riksdagen är så nära sitt slut, jag deraf icke kunnat hoppas någon verkan; men då Gr. Mörner derom gjort framställning, afstår jag från mitt förra yrkande och förenar mig i anhållan att punkten måtte återremitteras. Hr von Koch, Nils Samuel: Alla talare, som yttrat sig i ämnet, hafva öfverensstämt deruti, att något bör göras i den rigtning, som är i fråga, då vår förnämsta Den 28 Maj. 533 näring, jordbruket, som allt mer närmar sig fabriksrörelsen, är i behof af stora förlager, och man icke rättvisligen kan neka denna näringsgren samma fördelar, som blifvit medgifna åt andra. Fönämsta syftet med ifrågav:de institutioner, både underpant och förlagsinteckningar, måste vara att utgöra medel till anskaffande af förlag; och jag skall nu vara nöjd med hvilketdera förslag, som kunde vinna framgång, antingen det om underpant eller omarbetning af förlagsförfattningarne, der jordbruket blefve ihågkommet.
Karte-beskrifningen 3 tunnland 28 kappland, hvarigenom dels staden skulle erhålla en sammanhängande egorymd af omkring 40,000 qvadrat-alnar, som genom sin belägenhet invid hamnen vore för staden af högt värde, och dels det till följd af sitt läge vid Götha Artilleri Reg:tes kasern för K. M. och Kronan i flera afseenden erforderliga utrymmet å lilla Ollerhälleberget således blefve disponibelt för de ändamål, hvartill detsamma kunde finnas af behofvet påkalladl. R. o. Ad. torde således af det nyss uplästa Krigs-coll:ii yttrande af d. 14 Dec. 1837 finna att Colhm egentligen afstyrkt den begäran, som var gjord att utan ersättning erhålla den ifrågavar. arealen, så mycket mera som staden deruti hade inberäknat en tomt, sora under Litt H. tinnes på Kartan utmärkt, äfvensom en tomt under Litt I; men att deremot Krigs-colhm tillstyrkt att staden skulle för intet erhålla en rymd af 5,200 qvadrat-alnar och i utbyte emot Olterhälleberget 34,000 qvadrat-alnar. Emedlertid upstodo svårigheter att bestämma åtskilliga detaljer. Under tiden inkom Götha-ElfSlyrelse med en underd. anhållan alt få disponera den ifrågavar. marken för att der anlägga en s. k. sleaps elfer docka. Deröfver yttrade sig Krigs-colhm under d. 30 Januari 1849 genom ett utlåt., hvaruti Colhm, jemte Chefen för Ingeniör-korpsen, väl ”afstyrkt bifall till Magistratens begäran att bekomma de 2:ne platser norr om maslhamnen, hvarå material-bodarne äro upförda, äfvensom att få undantaga de hvälfda lägenheterna vid Otlerhällan, ” (ett vilkor som staden sedan har frångått) ”men för öfrigt under erkännande deraf att svårligen någon kunde våga att på Den 17 April.
Utskotten hafva i sådant afseende synnerligen fästat sig vid den omständigheten, ali ett yngre tjenstehjon, om ock begåfvadt med de hästa anlag och böjelser, kunde af obetänksamhet eller förledt af annan person begå ett felsteg, om hvilket en 'samvetsgrann husbonde ej kunde undgå att göra anteckning i tjenstehjonsboken. Denna fläck skulle nu allt framgent vidlåda tjänstehjonet, sorn mod bästa vilja ej kunde utplåna densamma; och just derigenom, att den så envist bibehölle sin plats i betygsamlingen, torde slutligen hos tjeustehjonet uppsta frestelse, att på ett eller annot olagligt sätt söka göra sig den qvitt. Dessutom skulle, enligt motionärens förslag, kostnaderne för IjenstehjonsbÖckernes josk a (Tande drabba tjenstehjon»! sjelfve; och delta hafva Utskotten, med afseende å tjenstehjonens vanligen knappa tillgångar, ej kunnat gilla, om berörde kostnader skulle blifva äu så obetydliga. I anförde omständigheter hafva Utskotten funnit anledning till det vördsamma tillstyrkande, att ofvanberörde motion icke må till någon åtgärd föranleda. Slockholm den 10 Augusti 1851. Bl/t. lill R. St. Troi. 13-10 $ Mål. 7 Sami. 2 Afä. ä Hafi. STOCKHOLM. Östlund <fc Berling, 485L Lagsamt Allm. Besvärso. Ekon.-UtsloUens Betänkande, N;o 31. 1 N:o 31- Ank. till Exp. Utsk. den 19 Aug. 1851, kl. 10 f. m. Betänkande, i anledning af serskilda motioner i fråga om inskränkning uti eller upphäfvande af rättigheten för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga. I detta ämne hafva Utskotten fått till behandling emottaga följande motioner, nemligen: från Högloft.
På grund af hvad jag sålunda anfört, och då från 34 § R. 0. kan hemtas full behörighet för Utskottet att åt ifrågavarande motion gifva den utsträckning, som för vinnande af det dermed åsyftade ändamål erfordras, får jag vördsamt föreslå, att Ri kets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t ville till skyddande af landets fornlemningar vidtaga de af mig nu uppgifna eller hvilka andra åtgärder, Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 64. 7 Kongl. Maj:t kan finna lämpliga, genom utfärdande af ny allmän författning i ämnet, eller särskilda föreskrifters meddelande, samt att i de delar, Kongl. Maj:t kan anse Rikets Ständers ytterligare medverkan nödig, till dem aflåta Nådig Proposition.* Häruti instämde Herrar Grefve Rudenschiöld, Grefve Lewenhaupt, Uggla, ödelborg, Gahn, Thomée, Björkman, Rydin, samt Riksdags-fullmäktigen Nils Svensson från Skåne. Ank. till Exp.-Utsk. d. 10 Mars 1857, k). 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion att ett sammandrag af lagrum och författningar, rörande Presterskapets och Klockares aflöning, malte hvarje församling tillhandahållas.
N:o 22. angående beviljandet af ett lån i och för tomtregleringen i Christianstad. II. R. 215. VII. B. 118, 120. A. 167. N:o 23. angående af Majoren G. Bennich sökt ersättning för innehafda Hästhemmans-räntor vid f. d. Westgölha KavalleriRegemente. II. R. 216. — N:o 24. i anledning af framlidne förre Departements-Chefen vid Kongl. General-Tullstyrelsen, Presidenten J. P. af Billberghs enkas och barns ansökning att njuta befrielse från Presidenten af Billbergh i lifstiden ädömd ersättningsskyldighet för den efter Uphörds-Tullförvaltaren M. F. Finér yppade balans. II. R. 216. E. 77. — N:o 25. angående eftergift, till förmån för Malmö stads fattigvård, af Kronans rätt till Dana-arf efter enkan Helena Maria Hansdotter. II. R. 216. III. B. 137. A. 148. — N:o 26. i fråga om återgäldandet af Myntverkets äldre skuld till Rikets Ständers Bank. II. R. 216. IX. B. 58. N:o 27. angående särskilda, till å t skil lige förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande emot Stats-anslag. II. R. 216. IX. E. 186. Se vidare Bevillnings-Utskotlets Betänkande N:o 24. — N:o 28. angående utbyte af Kapellans-bostället Wiskeryd N:o 2, mot Trumpetare-bostället vid f. d. Östgötha Kavalleri-Regemente, Bjärstad, Storgården N:o 1. II. R. 216. V. B. 99. A. 121.
Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets, den 26 sistlidne Maji, under N:o 30, aflåtna och, den 4 derpåföljde Juna e. in., på bordet lagda Memorial, innefat - 48 Fröt. Utdrag den g Nov, 1829. tande tillstyrkan af underdånig framställning, rörande Allmänna Beredningens grundlagsenliga befattning med Regerings-ärenden, blef samma Memorial, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, till Constitutions - Utskottet återremitteradt. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls Statsoch Banco-Utskottens, den 29 sistlidne Julii, under N:o 10, afgifna ocb, den 21 derpåfölje September f. m., på bordet lagda Betänkande, i anledning af väckt motion örn inrättande af ett Uåne-Contoir till understödjande af utflyttningar efter skterrde Ego-skiften. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens, den 20 sistlidne Augusti, under N:o 68, afgifna och, den 5 derpåföljde September e. rn., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjord hemställan om en förändrad indelning af Råtsmans-Rotarne på Öland. S. D. Föredrogs å nyo Expeditions-Utskottets, deri 22 sistlidne September, under N:o 180, aflåtna och, den 25 i samma månad e. rn., på bordet lagda Memorial, angående en af Rikets Ständer till åtskillige personer beviljad belöning för införda förbättringar i Väfnadskonsten; i sammanhang hvarmed nu äfven till pröfning företogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 6 sistlidne October, under N:o 76, afgifna och, den rg i samma Pro t.
Der äro borgare, Då De, utan att vara allDeleö utfattige od) på fåDan grunD från afgift frie, lifväl ej mäfta Den fajtflällDa niinfta afgiften inom Detaé Clajj erlägga. ©et fa turna iaFttageé i affeenDe å Dem, font, ehuru eganDe en|FilD förmögenhet, lifväl Drifva få obe* tt)Dlig rörelfe, att Den icfe anfeé motfvara minimnafgtften inom €lajjen. ©ejja förbållanDen (fola Docf, nteD bevis af dpanDelé- od) §ijferi*©ocietetcn, eller «£)anDtverferierne$ iflDermän och biftttare, eller, Der De icfe ftnnaö, af ©ta* DenS ^agiftrat beftprftc, i protocollet antecFnaS od) ?aperingS» annetté åtgärD härviD, genom utDrag af taperingédängDerne, fpröfnitig$*£omniitteen unDerfläliaS. §• 12. ©en, forn Drifver färjfilDe hanDteringar och rörelfer, erlägge bevillning af Deraé famtnanräfnaDe infomff, ^vx>tlFen Dorf för hvarje hanDtering färflnlDt upptagen § 13. borgare, font ej i laga orDnittg od) inom ©cp tnånaDer före uppbörDéåretS ingång uppfagt burjfap, erlägge emeDlertiD afgift i egenjfap af borgare, faflätt hatt näring eller hänDtverf icfe iDfar.