Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle åter anledning förekomma, att emot någon för Stats-utgifterna redovisande tjensteman i laglig ordning yrka ansvar, må det hos Konungen kunna amnälas; men ej må sådan tjensteman personligen inför Utskottet eller Riksförsamlingen eller någon af dess Kamrar lill ansvar ställas, ej heller Utskottet i klander af Konungens gjorda anordningar ingå. s9 5. Riksgälds-Contoret förblifver under Riksförsamlingens styrelse och inseende, så att det ostördt må förvaltas af de Fullmägtige, som Riksförsamlingen dertill förordnat, och efter de föreskrifter, hvilka den antingen sjelf, eller genom Stats-Utskottet, meddelat. Emedan Svenska folket genom sina representanter åtagit sig ansvara för den gäld, Contoret ombesörjer, åligge det Riksförsamlingen, sedan Stats-Utskottet öfver Contorets tillstånd och behof sig utlåtit, att anvisa de medel, hvilka för betalande af denna gäld, till ränta och hufvudstol, oumbärliga finnas, så att Rikets credit varder bibehållen och vårdad. 9° §•. Ej må något Konungens ombud i Riksgälds-Contoret bevista Fullmägtiges sammankomster oftare, än då Fullmägtige åstunda att med honom öfverlägga. 91 §• De till Riksgälds-verket hörande och dit anslagne medel må icke under någon förevändning eller med något vilkor derifrån ryckas eller Hör till Conslitulions-Utskollets Memorial, N\o 36, 29 användas till andra behof, än Riksförsamlingen bestämt. Allt förordnande, som deremot strider, vare kraftlöst. 92 §• Riksbanken förblifver under Svenska folkets egen garanti och dess representanters vård, så att den ostörd må förvaltas af de Fullmägtige, Riksförsamlingen dertill förordnat, efter de ordningar, stadgar och reglementen, hvilka redan gälla eller af Riksförsamlingen fastställde blifva; egande Riksförsamlingen allena rätt, att genom Banken utgifva sedlar, som för mynt i Riket må erkännas. 93 §.
Raab föreslagna stadgandet, vore sådant uppenbarligen ganska lätt derigenom, att Hypotheksföreningen föreskref, att då en person ville taga ett lån, skulle lian förete inteckningshandlingar, hvarefter och under föregifvande att man inväntade komplettering af dessa handlingar, hvilka kunde vara af huru eländig beskaffenhet som helst, diskont-lån utlemnades under namn af förskott; och då hade man genast diskontrörelsen i gång. Jag tror fördenskull, att det är nödvändigt alt stadga som ett vilkor för de Hypolheksföreningar som vilja af kreditiv-rätt sig begagna, alt de icke få idka lånerörelse mot blott namnsäkerhet. Frih. Tersmeden: Ändamålet med det stadgande, som jag föreslagit att införas i det beslut, R. o. Ad., enl. hvad jag hoppas, nu skall fatta, har varit att förhindra, det Hypotheksföreningar, under den tid, som åtgår för att komplettera inkomne ofullständiga lånehandlingar, må kunna mot endast namnsäkerhet utlåna penningar; och jag tror att, med den redaction Frih Raab föreslagit, detta stadgande skall befinnas tillräckligt för att förekomma en så beskaffad diskoutrörelse. Hr von Hartmansdorff har begärt punktens återremitterande af flere skäl; men, bland andra, äfven af det, att han ansåg, det man icke bör anticipera på Bankens blifvande vinst för en kommande Riksdag. Deruti instämmer jag med Hr von Hartmansdorff; men af hans yttrande för öfrigt synes det, som om han vid detta tillfälle, liksom i f. m. helt och hållet fästat sig vid Professor Agardhs reservation. Mia mening är ingalunda, att det. föreslagna kredilivet skall anvisas på någon blifvande bankovinst; utan att det må tagas af-de öfverskott, som genom R. o. Ad:s och, sorn jag hoppas, äfven R. St:s beslut skola upkomma. Jag har nemi. ansett att en del af dessa tillgångar böra användas just till detta ändamål, och icke lill det som BankoUlsk. i slutet af sitt Betänk, föreslagit. Gr.
Sedan uti Ofver-revisions-departementets Militia!- och Provins-räkenskaps-kontor, vid granskning af dels Militire-boställs-kassans räkenskaper och redogörelserne för kassans reserv-hemmansräntor vid Dahlregementet för åren 1826 till och med 1830, dels Kopparbergs läns landsböcker och räkenskaper för berörde reserv-hemmansräntor för åren 1831 till oell med 1833, anmärkningar uppkommit och mot redogöraren, förre Regements-skrifvaren, Fäitkamereraren P. A. Arell, blifvit fullföljde med påstående, att enär de uti förvandlings-uträkningarne upptagne Fahlueller Kopparbergs bergslag af ålder, emot lösen, anslagne 202 stigar 2\ korgar kol i Husby, Schedvi, Tuna, Leksands och Rättviks socknar, endast efter kronovärde af 13| skilling för hvarje stig blifvit beräknade och Militiaeboställs-kassan tillgodoförde, men Kongl. Brefvet den 5 Mars 1805 uttryckligen stadgade, att de indelde lösningskolen, som af kopparverket begagnades, skulle efter markegång lösas, samt dessutom de årliga markegångs-taxorne, med hänvisande till högstberörde nådiga bref upptoge serskildt markegångspris å de kol, som till kopparverket lefvererades, Fäitkamereraren Arell måtte åläggas utgifva skillnaden emellan kronovärdet och hvad Militieeboställs-kassan rätteligen bordt efter markegångspris tillgodonjuta, utgörande för alla åren tillsammans 2,998 Rdr 10 rst. banko, jemte sex procents årlig ränta från hvart uppbördsårs slut till dess medlen lefvererades tillika med den å summan belöpande anmärkningsprocent; hade Kammar-rätten, efter det Arell blifvit öfver anmärkningen hörd, genom serskild utslag af den 28 December 1837, med åberopande af stadgandet i 17 momentet af Kongl. Brefvet den 5 Mars 1805, att de oindelda skattekol, som blifvit Stora Kopparbergs bergslag emot lösen upplåtne, borde godtgöras efter en progressiv tillökning af 2 sk. banko om året för stigen i det då gällande lösningspris, intilldess samma pris, genom en sådan tillökning, upphunne markegångens belopp, ansett ifrågavarande kol, som utgjorde en del af de till Militiae-boställs-kassan anslagne Reserv-hemmansräntor, böra till skattekol hänföras och efter omförmälde grunder, lösas, och då, enligt hvad upplyst vore, lösen för kolen icke för något af berörde år uppnatt markegången, förklarat
Preste-Slåndets genom P10- tocolls-utdrag af den 24 sistlidne Februari gjorda och den 27 i samma månad på bordet lagda inbjudning till instämmande i Ståndets beslut angående underdånig anmälan lill Kongl. Maj:t rörande Riksdags-göromålens fortgång och bestämmande af dag för Riksdagens slut, fann Ridderskapet och Adeln icke för godt att denna inbjudning antaga, utan blef den lagd lill handlingarne. S. D. Afslog Ridderskapet och Adeln Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 27 sistlidne Februari på bordet lagde Betänkanden: N:o 33, i anledning af väckta motioner om närmare bestämmande af stadgandet i 26 Cap. 2 §. By^ggninga-Balken, rörande Byggnads-skyldigheten å Prestgårdar på landet. N:o 38, i anledning af väckte motioner om alla hemmans, utan afseende å deras olika natur, deltagande i byggande och underhåll af Tingshus Prestgårdsoch andra allmänna byggnader. Fröt. ZJtdr. d. 3 Mars 184.1. i5i S. D. Återremitterades Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 27 sistlidne Februari på bordet lagda Betänkande N:o 34, i anledning af väckte motioner om förändring af L indtmäteri-taxan. S. D. Föredrogos ånyo och bilollos Lagsamt AllmännaBesvärsoch Ekonomi-Utskottens den 27 sisth Februari på bordet lagde Betäukanden: N:o 36, i anledning af väckt motion om upphäfvande af 24 §. i Kongl. Förordningen den 20 December 1825, rörande leveranser för sjö- eller landtförsvarets behof. N:o 37, i anledning af väckt motion om utfärdande af en Byggnadsordning för Kronohemman, som äro till boställen åt Civilstaten anslagne. N:o 39, i anledning af väckta motioner om tillägg till Kongl. Förordningen den 24 Augusti 1813 emot fylleri och dryckenskap. N:o 40, i anledning af väckt motion rörande förändring af 14 Capitlet 96 §. i Krigs-artiklarna, angående fördelning af böter.
Jag tror mig böra öppet ullsta, att jag alltid ansett sådant djupt särande för hvarje Representant , sona känner sin pligt att sjelf granska, och derige - Den 21 Maji, nom oväldigt formera sitt omdöme; Det är ganska tänkbart, att det ena eller andra af RiksStånden skulle kunna göras inactivt genom uppskof med frågors discuterande tills de andra Stånden afgjort desamma , och detta tvärtemot andan af Riksdags Ordningens 47. §:s föreskrift, som å yftar ett Stånden sins-, emellan fullkomligt oberoende af hvarandra. Det kunde lätt antöras flera exempel på att så verkligen inträffat. Jag säger icke att detta skett planmässigt från någons sida. Det har, hvad Riddarhuset beträffar, förorsakats genom långvariga öfverläggningar , hvilka åter ägt rum genom detta Stånds större talrikhet, jemförd med de andra Ståndens, och genom uteblifvande af icke i rätt förhållande dertill oftare utsatte Plenidagar. I en tidpunkt, då så liberala grundsats ser följas, som i den närvarande , är visst in-i genting vådligt att befara5 men Riksens Stän-i ders handlingssätt bör det oagtadt vara enahanda och consequent. Vi hafva hört så högt if-s ras för helgden af yttrande rätten ! huru mycket sorgfälligare bör icke då den beslutande bevaras? Äfven hvarje skuggbild af ett ingrepp i denna rätt bör aflägsnas ifrån våra öfverläggningar, så vida dessa skola alstra de resulta; ter af oväld och förstånd, som egna en fri ©ch ädel Nations organer. Det är likväl en sanning, att vid flere tillfällen vore önskeligt att mångordighet undvikes i de fall , där åcke långa afhandlingar och mefchaphysiska 104 Den 2 t Maji, deductioner kunna hvarken ändra Enskiltas öfvertygelse eller de enkla öch klara begreppen om en sak, än mindre verka på p!u* ralitetens beslut. Mycken tid skulle då vinnas och redighet behämjas vid hvarje Måls behandling} ty Laconismen, som icke består j mystiska uttryck elier uppkommer på tydlighetens bekostnad , är det öfverlägsna för» ståndets omisskänneliga tecken.
Snlfwa tillwarejs.n af en wist gifwen skyldighet nli sta, ten ar sä midt den innefattas i sjclfwa samfu-d begrep, pet ock deraf sig härledande allmänna pligtcr, säfö»! grnnderne för skyldightten att upratthalla SamhällSförfatlningar och ätt hwar i sin morr bid ager till Landets forswar Ni. m>, föremä! för sädane öfwerlaggningar, hwarwid trei>- ne Ständs beslut och Konungens bifall äro afgörande i alla sall, der icke Grundlagens uttryckelig lörcstuft bokstafligen fortrai samtlige NlstS-StändenS och Konungens gemensamma beslut; Sedan trllwarelsen och nödwändigheten af en inrättning salunda är gifwen, kommer det andra öfwettäagningssättet, som angar de dertill erforderli, ge bthonvenS generella best mman e, hwarwid behandlingssättet ar förcstrifmit i 69 H. af Negerings-Formcn: Derefter förekommer slutligen apvlicationcn eller fördelningen af de bewilljade behofwen, dä 71 §ms förcstrift wid alla tillsa len bör tjena titt efter rättelse. Under enahanda synpunkt kan 80 § i RegcringS-formen betraatas. Vör indelning och rotering äga rum eller ej, är omkcligen ett allmänt inäl titt hwarö afgörande fordra - 1O20 Dsn 23 ApriZ. fordras endast frenne Stånds pluralitet och Konungens sanction. Bör den sZraudras etter öka?, ar ett Bcff.itrningsmäl, som meste handteras efter Ltegerings-formenz 69 §, Huru! detta sta - werkstättas, ar en Bewillningsfräga, hwars behandlingssätt 71 §. föreffriftver. ' Jemte underställande af det föregående till Rikstns Högloft.
Maj:ts tillåtelse att ur räkenskaperna afföra denna, hos framlidne Regementsskrifvaren Malmgrens Sterbhus ägande fordran, redan var lemnad genom ett, den 23 Januari 1827 aflåtet, nådigt Bref, men att posten, sådant oaktadt, kommit att ytterligare qvarstå, af skäl alt ifrågavarande belopp funnits uti högstberörde Kongl, Bref, jemte en dervid fogad förteckn — 204 wing, vara upplaget bland en annan Fonds balansmedel. Hvad åter angår de derförutan afskrifna 3oo R:dr, så har, Oaktadt Stals-Kontoret år 1838 lemnat ersättning for dessa, af Militie-Boställs-Kassan förskottsvis utbetalda, medel i och för granskningen af Indelta Regemenlernas nya Indelningsverk, denna summa blifvit, såsom en Kassans fordran balanserad, hvilken oriktighet, likaledes genom beloppets afföring ur räkenskapen, finnes vara rättad. De enligt ofvanstående Tabell, vid 184' års slut, befintliga tillgångar bestå i: 1:0 behörigen attesterad Behållning i Rikets Ständers Bank 47*328: 15. 9. 2:0 Utlånta medel 23o,358: 5. Jemte vitsordande, att, vid anställd inventering, Kassans säkerhetshandlingar befunnits väl vårdade och i utmärkt god ordning, få Revisorerne tillika upplysa, att utaf ofvauberörde, vid 184 f års slut, utlånla medel, ett sammanräknadt belopp af 49,700 R:dr blifvit, enligt Revisorerne förevisade Banko-attester, efter nyssnämnde tidepunkt till Kassan återbetaldt. Wadstena ftrigsnianshus-Hassa. Af Räkenskaperna, som blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade för båda åren utan anmärkning, inhemtas följande förhållande: Debet. år 1810 år 1841 Balans från föregående året: Credit. Balans från föregående året:
Och bör, i enlighet härmed, numerföljden vid de öfrue §. §. rättas; 5 §. gillades, med den förändring, att 2 morn», med uteslutande af det ena alternativet,'-skulle erhålla följande lydelse: om förmälde invisningar och Credit-sedlar böra egenhändigt underskrifva^ af minst i:ne Directeurer och en Inrättningens Tjensteman; (.i i hänseende till frågan, oin bestämmandet af den gräns, inom hvilken en Sedel-Bank bör vara förbunden att inskränka sin utgifning af credit-sedlar och invisningar, fann Preste-Ståndet, vid jemförelse emellan de 2:ne olika grunder för utstakningen af denna gräns, hvilka äro uppgifne å ena sidan i Utskottets förslag, §. 6, och å den andra i Grefve Fröl chs för - 32 Prof. Vtdr. den 19 Alars i8>5. sia?, § 8, att båda principerne, så vida deras iakttagande behörigen controleras, medföra tillräcklig säkerhet för Allmänheten, men alt den förra eller den senare hör för Banken blifva fördelaktigare, dels i den nion Banken eger tillfälle ätt emottaga ett mindre eller större belopp af deposilioner, och dels i den moa den antingen använder dessa depositioner till inköp af säkra och lätt realisabla räntebärande papper eller till utlåningar; i följd hvaraf oöh då det synes böra öfverlemnas åt hvarje Banks delegare, att vid Bolags-föreningens ingående afgöra, huruvida de, med afseende på locala förhållanden, finna lör Banken fördelaktigare, att drifva en inskränktare eller vidsträcktare rörelse med deponerade och utlånte medel, Ståndet beslöt, att ifrågavarande §. borde erliIla följande lydelse:
Utskott den 22 October i834 6,700: 23. 34,4^3: 27. 5. hvarefter vinsten å JBanco-Discomens rörelse för år 1840 blifver 277,096: 11. 2. hvilken vinst kommer att användas, på sätt här nedan finnes upptaget. Sammanräknade beloppet af de under revisious-året utgifna nya lån har utgjort mot borgen med omsättningsrätt 3,g48,38o: på publika papper 3i7,63o: upplysande Bilagan N:o r ej mindre huru det, mot borgen med omsättningsrätt utgifne lånebelopp blifvit fördeladt emellan hufvudstaden och de inom Banco-Discontens Låne-Dislrict belägne 17 Län, än äfven till hvilka näringar och yrken de personer bort, som af nämnde belopp åtnjutit lånebiträden, samt Bilagan N:o 2 beskaffenheten af de bypothek, mot hvilka lån från Publika Pappersfonden utgått. 4 Banco-Uiskottets Betänkande, N.-o 202. Under sistlidet år hafva beviljade nya lån endast under kortare mellantider kunnat utassigneras [\ veckor efter deras beviljande; men större delen af året har 5 å 6 veckors tid härtill åtgått; och då, vid början af October månad, en tid af ända till 7 veckor erfordrades, innan beviljade lån kunde utassigneras, skulle, med elt, i lika förhållande, fortsatt Verkets tillitande, beloppet för de' under October månad godkände Låne-Documenter icke kunnat utgifvas före den tid i December, då, enligt Reglementets medgifvande, Discont-Verket för Räkenskapernes uppgörande tillslutes, och således icke förr än vid Discontens återöppnande i början af Januari månad detta år, så framt icke Rikets Ständer, med bifall till Utskottets Utlåtande N:o 104. medgifvit Banco-Styrelsen rättighet, att, till förstärkning af fonden för lån, på namn och reverser med oinsättningsrätt, tills vidare få begagna ej mindre 200,000
Samma stycken utfördes förra gången och detta på ett sätt, som gjorde utförandet till en verklig triumf för den framstående anföraren och hans från skilda håll samlade kapell. D e nyssnämda musikstyckena gifvas som illustrationer till ett synnerligen intressant och anslående föredrag af d:r Carl von Bergen öfverl Richard Wagners dramatiska dikt » Parsifal ». Föreställningen i afton inledes i anledning af kejsar Vilhelms frånfälle med Richard Wagners » Kejsarhymn » samt » Marcia funebre » af L. von Beethoven. Fröken Alma Hultkrantz, den unga framstående sångerskan, gifver nästkommande onsdag den 21 dennes konsert i Hotel W 6 ' stora sal. Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhet. En Hfsuppgift. Berättelse af Ernst Lundquist. &amp; j,et var en besynnerlig och retsam lätja, som kommit öfver pendylens visare i dag, tyckte fröken Berner. Hon hade, i afvaktan på att kloekan skulle bli sex, suttit snart en half timme på sin post vid fönstret, der reflexionsspegeln var anbragt, och haft sin uppmärksamhet delad mellan denna, stickstrumpan, det uppslagna nya testamentet, som låg framför henne på bordet, och pendylen der borta öfver soffan. Och ändå visste hon så säkert, att hennes brorson Erik icke skulle komma en minut vare sig förr eller senare, än han sjelf hade bestämt i brefvet, ty han var punktligheten sjelf. Det tjenade till ingenting, hvarken att titta utåt gatan eller att se på klockan, det visste hon, men hon kunde icke låta bli. Ibland läste hon ett par verser i Romarebrefvet, men hennes tankar ville icke följa med, och hon hade icke sin vanliga makt öfver sig sjelf i dag: eljes då hon af en eller annan anledning var förströdd under läsningen af Guds ord, brukade hon vredgad gripa om sin slappa tanke med två jernhårda, senstarka armar och rista honom, tills hans motspänstighet var krossad, så att han kufvad och lydig följde hennes vilja som en hund. Men i dag —! Hon hade icke ens kraft att känna blygsel och samvetsqval öfver sin svaghet.
Dassau och hans löftesmän, Erland Andersson i Lien och Cornelius Torstensson i Ellelien år 1836 lagsöktes för hela primitiva Iånesumman 1500 R:dr jemte ränta; att de då befunnos vara i saknad af all tillgång; att låntagaren sedermera aflidit och Bankens fordran bevakats i urarfvamålet efter honom, men att massan icke kunnat någon tillgång för oprioriterade borgenärer; att Erland Andersson, som för ifrågavarande fordran någon tid varit bysatt, år 1843 med döden afgått i alldeles utblottade omständigheter; att Cornelius Torstensson, vid skeende undersökningar, fortfarande befunnits i armod, samt att ett, den 22 Mars nästlidet år afgifvet, brestbetyg upplyser, att denne, hvilken är född 1784, numera har lull försörjning af Fattigvården, såsom nådehjon, och ll:o angående lånet N:o 1087: att lagsökning år 1834 anställts för indrifvande af då återstående kapital 2,994 R:dr 19 sk. 7 r:st., jemte ränta; att låntagaren, Apothekaren J. Bergelin, redan då var i konkurstillstånd försatt; att, enligt ett af sysslomannen i haus massa utfärdadt bevis, oprioriterade borgenärer ej ägt alt derifrån bekomma någon utdelning; att Bergelin år 1856 från Riket afvikit och år 1837 aflidit å hospitalet i New-Orleans; att Rikets Ständer vid detta förhållande redan beviljat afskrifning för ett af honom hos Banko-Diskont-Verket upptaget lån; att löftesmännen, Bönderne Christer Nilsson och Joh. Samuelsson, jemlikt verkställda utmätningsförsök, redan i April och Maj månader nästlidet år, befunnits i utblottadt tillstånd samt att kostnaderne för 8 Bavko-Uiskotlets Utlåtande, JY1 27. hos dem anställde undersökningar uppgått lill 16 R:dr 19 sk. 6 r:st. allt banko.
Ridderskapet och Adeln, S. D. Remitterades till Stats-Utskotlel: Herr Brukenhjelms, Pehr Reinhold, den sr sistlidne Maji e. m., pä bordet lagda Motion, att det till Nyköpings Schola gjorda anslag mätte indragas och fördelas på andra Schol-inrättningar. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets, den 30 sistlidne Maji, under N:o 122 afgifna och, den 4 dennes e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Kainereraren G. A, af Sillens underdåniga ansökning om Pro t. Utdrag deri ig Junii 1829; Bi om förhöjning i Lön, blef snmrn3 Utlåtande, pä grund af dervid gjorda anmärkningar, till Stats-Utskottet äterremitteradt. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskottets, den 26 sistlidne Maji, onder N:o 122 afgifna och, den 4 dennes e. m. , pä bordet lagda Utlåtande* i anledning af väckt Motion om inrättande af Municipal-Styrelser i Orterna. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StåtsUtskottets* den 13 sistlidne Maji, under N:o 155 aflåtna och, den 4 dennes e. tn., på bordet lagda Memorial, angående de Utgifter, som dels före och dels efter sista Riksdag blifvit af öfverskotten på Stats-Verkets Inkomster bestridda oell funnits böra hos Rikets Ständer anmälas till ersättning eller afskrifning. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utsköttets, den 15 sistlidne Maji, under N:o 27 afgifna och, den 9 dennes e. rn., på bordet lagda Betänkande, angående Stora SjöTulls-Bevillningen, blef samma Betänkande, på grund af dervid gjorda anmärkningar, till Beviilnings-Utskottet äterremitteradt.
Snart tycktes man derföre hafva planterat frihetsträdet i en ofruktbar jordmån, och tryckfriheten syntes nästan ej bära andra, än sura och skadliga frugter. Den nyttjades ofta till att förgifta sinnena, eller till ett skarpt instrument för enskilt hämd. Denna i sig sjelf ädla frihet blef dymedelst för många förhatlig och en skräckbild förraånga familleri|deras husliga lif. Med darrande hand tog mången redlig Husfader, mångenom sin Faders lugn och heder ömtålig Son dagens papper i hand, och farhågor Väcktes ibland äfven för allmänna lugnet jBen 21 Maji /. m, Men man borda ej hafva glömt att äfven i Eng-? land blef tryckfriheten i början skamligt missbrukad till enskilta tvister och smädelser, till orättmätiga angrepp mot Embetsman och enskild, ta , till kungörande af usla både snillet? och hjertats foster. Orsaken låg just i. det långvariga tvång, som förut varit rådande, Och inom få Ar återkom man der till en behörig sans och till ett rättmätigare nyttjande af denna i sig sjelf ädla frihet. Man lärde snart, st t de samma lagar, som skydda hvar mans person och egendom böra äfven försvara hans rykm mot en skribents smädelser, hvilken ehuru för feg, att göra ett öppet anfall på en person, kan grymt såra honom gei norn en anonym skrift. Riksdagen iSi2 kom, och de fleste Representanterne vid den voro uppskrämda af Tryckfrihetens missbruk. Det var då ej sg svårt, att genomdrifva en föreslagen inskränkiiing af Tryckfriheten.
Man mäste afbida tiden, för att se huru sjukdomen gestaltar sig; men äfven i värsta fall har man dåredan 2:ne Regeringar, den ena regerande efter Instrukt. i Sverige, den andra efter Instrukt. i Norge, och dessa Regeringar synas mig lämpligast böra fortfara att fungera intilldess den gemensamma InterimsRegeringen hinner sammanträda. Ur alla synpunkter kan jag således icke finna annat, än att det af Utsi;, föreslagna 3:dje mom. i 39 §:n icke allenast är öfverflödigt utan äfven kan gifva anledn. till hvarjehanda missförstånd, som man bör undvika; hvarföre jag också skulle vilja hemställa, om icke R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke skulle vilja förklara sig anse samma mom. böra utgå. Jag återkommer i sammanhang dermed till första morn., hvarvid jag äfven begär att Ii. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke mätte förklara det tillägg nödigt, att Regeringen skall föras »i Konungens namn.» Hvad de öfriga §§ af Const.Utslcs förslag beträffar, har jag mot dem ingenting att andraga, med undantag af en mindre betydande anmärkn. vid 91 §:n. Der talas nemi. om huru förfaras skall, om Konungen efter företagen resa förblifver öfver 12 månader utom Riket, eller att Regent eller Regering afi skall sammankalla Riksdag, och att, »sedan Konungen derom underrättad blifvit, men ändock icke till Riket återkommit, R. St-.r äga, jemte Norges Storlhing i öfverensstämmelse med Riksakten, taga den författning om Rikets Styrelse, hvilken de nyttigast finna.» Att den författning om RiksStyrelsen, som under sådana förhållanden bör vidtagas, skall ske gemensamt af Sveriges Ii. St:r och Norges Storthing är en gifven följd af unionen, osh således är mot detta tillägg ingenting att anmärka, men deremot åtskilligt mot det följande, eller »i öfverensstämmelse med Riksakten.» Denna