Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. förmodligen ifrån Dess Bergs-co!i:m kommer alt infordra, med anledn. af den underd. skri Tvefsen i detta ämne, så behagade R. o. Ad. måhända i (letia förhållande finna en anledn. och ursägt derför, att jag nu i ämnets detaljer icke tror mig böra på förhand uttala någon bestämd mening. Utan en alltför långt sträckt anticipation, torde jag dock såsom en allmän grundsats få uttrycka den öfvertygelsen, att det mål, hvartill man hör sträfva, måste vara denna vigtiga närings lösgörande ifrån en mängd af de konstgjorda hand, som nu — åtminstone i min tanke — hämma dess håde qvantitativa och qvalitativa utveckling, hvilken utveckling åter jag anser högst nödvändig för denna närings framlida bestånd. Men denna emancipation måste dock successivt verkställas; ty man kan icke, såsom jag tror, på en gång utbyta ett systeme, som under flera sekler varit rådande, emot ett annat, hygdt på alldeles olika grunder. Ett framgående steg för steg tror jag vara så mycket mera nödvändigt, sorn under öfvergångs-perioden corporationers och enskildes intressen måste vårdas och hufvudsaklig! afseende fästas på möjligheten att jemka förhållandena till allmän och enskild trefnad, äfven under denna epok. Huru stadierna för de nödiga öfvergångsåtgärderna höra fördelas, tillhör de detaljer, hvaröfver jag icke tror mig nu höra afgifva något yttrande. I afseende på det formella af sättet att bringa det nya systemet i verkställighet, anser jag mig dock nu vid i:sta punkten höra vördsamt underställa R. o. Ad. följande anmärkning emot Utsk:s förslag. Den innehåller en tidsbestämmelse af från och med år 1B41 t!II och roed år 1846; isen man kan icke af betänk, se om här menas det calendariska året 1841 eller bruksåret 1841 - Jag skulle dock tro det första vara eller åtminstone böra vara meningen; ty eljest skulle det besynnerliga förhållande inträffa, att under samma bruksår privilegii-svstemet komrae att tillämpas 2:ne månader och härdfrihels-sysleroet under de återstående 10 månaderna.
Den, som med HäradsNämnds beslut icke åtnöjes, må deri söka ändring genom besvär, som ingifvas till Domkapitlet i mål, som röra dess handläggning, och i alla öfriga hos K. Bef:h:de i länet, inom kl. 12 å 21:sta dagen, räknadt från beslutets kungörande, eller deraf bevisligen erhållen del; bifoge ock sina besvär ej allenast det öfverklagade beslutet, utan äfven bevis, när detsamma kungjordes eller blifvit honom tillstäldt. Försummas hvad sålunda föreskrifvet är, vinner beslutet laga kraft, såvida det icke angår ämnen, hvaröfver Nämnden icke är befogad besluta. 22 §:n. HäradsNämnd utser inom sig, genom allmän omröstning, vid hvarje ordinarie sammankomst, ledamöter, att ingå i LänsNämnd. Dessa väljas för ett år. För att ersätta dessa personer inom HäradsNämnden, anmodas SockenNämnder och församlingar, hvarifrån dessa representanter utgått, att i den ordning, som l:sta Art. och 2:dra §:n, mom. b, c, d stadga, och sednast 14 dagar efter HäradsNämnds tillkännagifvande härom, nya ledamöter till HäradsNämnden invälja. Ordf:den föredrager ärendena, leder öfverläggningen, framställer, efter slutad discussion, proposm till bifall eller afslag, samt vakar öfver ordningen vid förhandlingarne, och att inga andra ärenden företagas, än de, som, enl. denna stadga, tillhöra HäradsNämndens handläggning. 24 §:n. Hvarje ledamot yttrar sig efter uprop af Ordf:den i den ordning han dertill anmält sig, och eger att göra förslag och framställningar i ämnen, som ligga inom Nämndens befogenhet. 25 §:n. Yppa sig vid beslut olika meningar, galle den mening, hvarom de fleste sig förena. Aro rösterna på begge sidor lika, afgöre Ordfldens röst. 26 §:n. Vid hvarje ordinarie sammankomst skola först föredragas de expeditioner, som sedan sist förflutne sammankomst till HäradsNämnd ankommit.
1 den underdåniga skrifvelse af den 23 September 1854 (N:o 136), hvarigenom Rikets Ständer lill Kongl. Maj:l öfverlemnade förslag lill ny Tulltaxa, utur hvilken förut befintlige införselförbud i allmänhet voro borttagne, yttrade Rikets Ständer, alt de ansågo den öfvergångs-ålgärd böra vidtagas, att de förut förbjudna varor, som nu till införsel skulle lofgifvas, icke måtte få på kredit-upplag uppläggas, och ej heller intagas på nederlag annorlunda, än till ålerutförsel i de städer, der samma varor, oaktadt införselförbuden, förut egde dylik nederlagsrätt. I denna skrifvelse nämndes alltså endast kredit-upplag och nederlag, men det nya slag af upplag, nemligen Tfa n si t-u p p I a g, som under Riksdagens lopp genom Kongl. Förordningen den 21 Mars 1854 blifvit inrättadt, omtalades icke. Ej heller Kongl. Kommers-kollegium och Kongl. General-tullstyrelsen,- som öfver Rikets Ständers nyssnämnde skrifvelse hördes, anmärkte förhållandet med Transit-upplaget. Denna tystnad oaktadt borde dock icke föredragande Stats-Rådet, * då han den 4 December 1854 inför Kongl. Maj:t föredrog Ständernas skrifvelse, hafva förgätit den Förordning om Transit-upplaget, som han sjelf endast några månader förut bade kontrasignera!. Så skedde likväl. Först efter ett års förlopp, sedan skeppsfarten för året väl var slutad och blott några dagar återstodo innan införselförbuden skulle upphöra, synes Föredraganden hafva upptäckt förbiseendet. Han gjorde sig då skyldig lill en ny, ännu påtagligare brist på uppmärksamhet. Det torde nämligen icke hafva varit svårt att förutse, att den trafikerande allmänheten, söm icke kunde eller ens egde rätt att i Kongl, kungörelsen den 4 December 1854 förmoda något misstag, skulle, under det sjöfarten var öppen, hafva begagnat
Den embetsmyndighet, hvars inrättande Utskottet sålunda ansett sig böra föreslå, har Utskottet trott lämpligen kunna betecknas med namnet »RegeringsRätt», såsom påminnande både derom, att föremålen för dess handläggning äro 8 Konslttulions-Ulskoltels Memorial, M il. ärenden, hvilka blifvit dragna under den högsta styrelsemaktens eller regeringens pröfning, och derom, att denna myndighet har att bedöma tvistiga mål eller rättsfrågor. Ledamöternas benämning kunde då vara den af »Regerings-Räd», och torde i sistnämnda afseende böra erinras, att samma benämning »Regerings-Råd» väl tillförene varit använd, men för en befattning, hvilken redan längre tid sedan upphört. Det antal af samtidigt tjenstgörande ledamöter, som i Regerings-Rätten må erfordras för ärendernas pröfning, torde, i anseende till ämnenas mångfaldiga art, icke böra bestämmas till mindre, än fem; i följd hvaraf och då nödigt är, att, såsom för Justitie-Råden, någon tids ledighet må kunna hvarje ledamot beredas, och att, vid inträffande laga förfall för någon af de tjenstgörande, en annan ledamot må kunna i hans ställe inträda, Utskottet anser, alt åtminstone sju Regerings-Råd böra finnas. — Angående de för utnämning till Regerings-Råd erforderliga egenskaper synes Grundlagen ej böra innehålla annat än hvad i 4 § Regerings-Formen är afsedt med ordalagen »kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade män», och att bland de sju ledamöterna böra minst fem hafva förvaltat civil beställning. Med beskafFenheten af Regerings-Rättens verksamhet, såsom jemförlig , med domarekall, synes det icke vara förenligt, att ledamöternas embeten skulle vara förtroendesysslor, hvarifrån de kunde utan ransakning och dom entledigas; och böra således Regerings-Råden anses inbegripna under hvad 56 § Regerings-Formen bestämmer med orden »Domare samt alle andra embetsoch tjenstemän, än de i föregående § nämnde».
Se så, krusa inte var så god etc. Nå, EK (kommer från venster). sig). QVIDING (stiger upp och bockar Tackar så mycket för gunstig efterfrågan, men det är bara skrälligt. Hade gumman min släppt efter, så hade jag legat i grafven för länge sedan. (Hostar). SUNDIN. ha ha ha! Ja, hon låter dig hvarken lefva eller dö det är hvad jag alltid har sagt. Jaha, knäfveln. Qviding ska' rycka upp sig, SUNDIN. ALMÉN. Nog blir han »uppryckt» alltid. Ha ha ha! _________ Åttonde scenen. DE FÖRRA. ROSENQVIST. ROSENQVIST (från fonden, lång, ljus, mager, med slätkammadt hår, uppdragna ögonbryn Håller en bok under Förlåt, om något sent jag kommer, men pligKAJSA (till Ek). armen). och högtidlig uppsyn. ten bjudit: dröj! Det ligger färska kryddskorpor i botten, helsa mamsell Ann' Sophie. Nå ska'n ha' kaffe eller inte ? (Hviskar:) hoppas jag ska' bli oss nyttig. Drick nu emellertid lite' kaffe. Herrn, som jemt hänger näsan öfver boken, LUNDELL (till Rosenqvist). Och postmästarn, som spräckt rösten! ALMÉN (till Granqvist). GRANQVIST (mycket hest och argt:) hvarken han eller jag skrika i luckan. (Fogligt:) Om vi vill, förstås. KAJSA (till Rosenqvist). Ja, det är en förbannad historia. Nu kan äta. Ta en skorpa till, var så go' dom dug' nog SUNDIN (till Sandberg). julbock. Väntar kanske på »klappar» hva' sa'? sina koppar på skänken, buga sig för Lundell och återtaga sina platser). Det var tusan, bror är så utpyntad som en (Sedan kaffe druckits, ställa alla utom Rosenqvist KAJSA (sätter kopparna på brickan och går med den, men tappar i snäckan). sjelfva dörren grädd går). Gud hjelpe mig ! (Samlar ihop bitarne och LUNDELL.
Trollhätte Canaloch Slussverk. Rikets Ständer hafva beviljat Trollhätte Canaloch Slussverks Bolag ett Lån af Etthundrade Tjuge Tusende (120,000) Riksdaler med 3 proCents årlig ränta, att, efter behof, uttagas uppå dess Directions reqvisitioner eller Fullmagter; och öfrigt med följande vilkor: 1 Mom. För allt hvad som å Lånet uttages, beräknas ränta efter Tre för Hundrade om året; hvilken ränta erlägges inom hvarje års slut. z Mom. Intill år 18 2Q göres icke någon afbetalning påCapitalet, men vid samma Stats-Utskottets Betänkanden. 49 ;trs slut afbetalas 5 proCent af Capitalet och lika mycket de Fyra nåstpåföljande åren. Men derefter och ifrån och med 1834 års början afbetalas 10 proCent vid hvarje års slut. Alla afbetalningar beräknas på den Summa, som inom 182.8 års slut år uttagen; så att hela Lånet år till fullo godtgjordt år 1841. Och anmårkes, att hvad sorn efter 1828 års slut tilläfventyrs år på den beviljade Summan outtaget, får icke från Riksgålds-Contoiret utgifvas. j Mom.
Sedan härefter, i fråga om återstående delen af förev:de punkt, deri Utsk. tillstyrkt, att R. St:r måtte anvisa, för företagande af erforderliga arbeten för norra stambanans fortsättning från Upsala i sin sträckning mot Sala, 200,000 Rdr, propos. blifvit framställd först till bifall, hvarvid svaren utföllo med starka Nej, jemte några Ja, blef den till afslag å denna del af Utsk:s förslag framställda propos:n besvarad med starka Ja, jemte ett eller annat Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit Ja öfvervägande. R. o. Ad. åtskiljdes kl. på 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Peil 10 Jnni e. m. Ui Onsdagen den 10 Juni 1857. Plenum 11. 6 e. m. Just. pleni-prot. för d. 6 sistl. Maj e. m. Hr v. Knorring, Erik Oscar: Sedan, genom det beslut, som med afseeende på lista mom. af 6:te och 8:de punkterna här blifvit fattadt, frågan om jernvägars anläggande . från hufvudstaden blifvit afgjord, så får jag begagna min grundlagsenliga rätt att mig mot nämnda beslut reservera. Körande Esta mom. af Gite punkten, instämmer jag i Hr Bildts reservation; hvad angår lista mom. af 7:de punkten, så kan jag icke underlåta att till protokollet uttrycka min förvåning deröfver, att när det är fråga om att Stockholm, i likhet med (indra länders hufvudsläder, skall hafva jernvägar, så säger man att i Sverige äro belt andra förhållanden; och samme ledamot, som nu icke vill hafva jernvägar mellan Stockholm och Upsala, har dock sagt, att man i Stockholm, likasom i andra länders hufvudsläder, bör hafva ett Universitet, och derföre vill lian förflytta detsamma från Upsala hit. Å denna inkonseqvens önskar jag att få fästa upmärksamheten. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt.
”Nu elnira fiskevattnet i ofvanskrifne socknar, efter hvad berördt är, af fordno tillhört Kronan, lika med den jord, som det omgifver, och det följaktligen ankommit på vederbörande, som Kronans rätt vårdat, att om sådant funnits., med allmänt och enskildt gagn förenligt, öfverlåta jorden åt en, och fiskerättigheten åt annan; likväl och alldenstund, vid jordens öfverlåtande att med skattemannarätt besittas, något förbehåll i sådant afseende icke blifvit stadgadt, utan fast heldre för otvifvelaktig! antagas måste, att fiskerättighetens oskiljaktighet från sjelfva jordens besittning varit afsedd och beräknad, som, jemlikt hvad handlingarne upplysa, angående en del af äldre hemman i meranämnde socknar, derom bland annat förekommer, att Kongl. Maj:t, i afseende på 1695 års rotering till knektehåll för Vesterbottens regemente, uti skrifvelse 76 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år IS lO. till Roterings-kom missionen af den 19 December samma år i Nåder Sig yttrat: ”att Kongl. Maj:t insett, hurusom Kommissionen iakttagit hvar och en bys ”vilkor och konsiderera! en hvar lill sitt lax-, hafsoch notfiske med flera ”hemmanslägenheter, hvaraf bonden sin födo och styrko kunde hafva, och in”tet särdeles afseende haft på sjelfva hemmanens storlek till tunnetal, alldenstund det i och för sig sjelf vore ett onus för bonden, derefter han i jorde”boken vore uppförd till så mycket högre utlagor, hvaremot bonde på ett litet ”hemman ej besvärades med så stor skatt, och likväl ofta brukade lägligare ”bysens rättigheter i fiske, skog, djurfång och slikt”; äfvensom handlingarne ådagalägga, att vid skattläggningar af i senare tider Kronan frångångna och med särskild fiskelaxa belagda hemman inom meranämnde socknar fisket uttryckligen blifvit för bestämmandet af skattetalet i beräkning taget; fördenskull och emedan, jemlikt lag 12 kap. 4 §.
S. D. Till Bevillnings-Utskott et remitterades: l:o Kongl. Maj:ls Nådiga skrifvelse den 23-December 1853, angående åtskilliga förändringar uti tulltaxan, och 2:o de, i an ledning af samma Kongl, skrifvelse, inom Ståndet afgifna yttranden. S. D. Till Stats-Utshottet remitterades: l:o Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse den 20 Oktober 1853, angående enr vid verkställd rotering af köpingen Trelleborgs jord, i denna köpings ordinarie båtsmanshåll uppkommen öfverskjutande mindre rote-andel; och 2:o Kongl. Majis Nådiga proposition den 29 December 1853, angående eftergift, till förmån för Upsala stads borgerskaps gubboch enke-hus-inrättning, af Kronans rätt till dana-arf efter enkan Charlotta Elisabeth Bång och jungfru Christina Lundström. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Efter skedd föredragning blef till Konstitutions-Utskottet remitterad Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående tillägg till 61 § Regeringsformen. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet: l:o Rikets Ständers år 1853 församlade Revisorers berättelse om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning; samt 2:o Måns Månssons motion, angående landtogsgärden. Prot.-Utdrag den i4 Januari 1854. 95 S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedanföljande Memorial, nemligen: N:o 3, i anledning af väckt motion, om vilkorlig inskränkning i rättigheten att försälja brända och destillerade drycker. Memorialet godkändes och Herr Henschens deri omförmälda motion biet till det Särskilda Utskottet för handläggning af bränvinslrågan remitterad. N:o 4, i anledning af väckt motion, om indragning af tio biskopsembeten.
Diskontdirektionen upprättat och till Fullmäktige öfverlemnat förslag: A, till den ordning, som bör följas vid allmänhetens låneförhandlingar med Banko-diskonl-verket; B, till reglering af tjenstemanna-personalen vid Banko-diskont-verket samt till fördelning af göromålen emellan de i kontoret anställde tjenstemän; C, till aflöningsstat för Banko-diskont-verkets tjenstemän och vaktbetjente; D, till reglementariska föreskrifter, motsvarande de i Art. 4 afdelning i intagne stadgauden, angående Diskont-verkens organisation och förvaltning: samt E, till reglementariska föreskrifter, motsvarande Art. 6 afdelning 4 af Banko-reglementet. Bih. till R. St. G Sami. i Afd. 29 Baft. 1 % Banko-Utskottets Memorial, N:o 66. Berörde förslag hafva, jemte Fullmäktiges i ämnet afgifna Memorial, hvaruti de redogjort för deras från Diskont-Direktionens i vissa fall skiljaktiga Asigter, blifvit till Utskottet ofverlemnade. Öfver förslaget litt. A har Utskottet här nedan afgifvit yttrande; rörande de under litt. B och C upptagna, kommer Utskottet att meddela särskildt Utlåtande, och förslaget litt. E, har legat till grund för de uti Betänkandet N:o 34 gjorda framställningar, angående förändring af föreskrifterna i 6 Art. 4 afdelning af Banko-reglementet. Vid upprättande af förslaget litt. D, deruti, för vinnande af erforderligt sammanhang, jemväl blifvit införda de föreskrifter, som nu röra Låne-kontoren särskildt, förmäler
— Ur sådan synpunkt anser åtminstone jag den samhällsvigtiga frågan om comraunal-inrättningarnas reorganisation böra behandlas; och från den utgår jag således, då jag har äran här framträda, för att yttra mig om principerna i och detaljerna af comiterades förslag till communal-lag. — Mitt föredrag måste, med denna omfattning, blifva långt och måhända tröttande att afhöra. Jag ber på förhand om ursäg t derför, erinrande vördsamt, att ämnet, af öfvervägande praktisk natur, föga medger rhetoriska prydnader, utan måste fängsla uppmärksamheten allenast genom tydlighet och conseqvens i behandlingen; och jag vill söka komma härtill genom följande anmärkningar vid ifrågavar. förslag, bilagan Litt. A. till comiterades underdåniga betänk., nemligen: lista Capitlet, Om Socken stärn m a. Ehvad frågan om sockenstämma kan komma att ånyo regleras genom särskild författning eller ställas i förening med en blifvande communal-lag, är likväl sockenstämman communai-inrättningens första stadium, emedan folkets röst i comrnunens gemensamma angelägenheter der skall uttala sig. Jag bör således först upptaga detta ämne, med afseende tillika d kyrkolags-comite'ens förslag till ny förordning örn sockenstämmor och kyrkoråd; hållande mig dock Den i April. företrädesvis vid uppställningen derom i förslaget til) coniin unal-lag. Till så vidt afsigten är att comrnunal-Iagen skall, bland annat, träda i stället för 1817 års II. förordning om sockenstämmor oell kyrkoråd, lärer ock denna lag böra innehålla alla de väsendtliga bestämmelser i samma K. förordning och förklaringarna deröfver, som blifva nödvändiga att framgent bibehålla, äfvensom de tillägg eller för lydi i-r ganden, omständigheterna nu påfordra.
As 23, med förslag lill sammanjemkning af olika beslut, och till votertspropostr om beskattning å bränvins försäljning. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Då det sista Betänk, är af beskaffenhet, att Riksdagens längd på dess afgörande beror, hemställer jag om det ej bör upföras främst på föredragms-listan. Frih. Raab, Adam Christian: Då jag hort blott en le mot begära Betänk, på bordet, ämnade jag hemställa, om han icke ville derifrån afstå, emedan det är af vigt, att få denna fråga snart afgjord, men då Hr von Hartmansdorff begärt, att skall upföras främst på föredragms-listan för nästa plenum, hvilket inträffar å morgondagen, så instämmer jag i denna begäran. Uppå härefter framställd propos. beslöts att Serskildta Utsk:s nu ånyo bordlagde Mern. As 23 skulle upföras främst å föredragms-listan för nästa plenum. Föredrogs och bifölls Exped:s-Utsk:s Mern. AI 12, i anledn. af äterremiss ä Skrifvelse-förslaget As 134. < Den-27 Oktober. 47 Föredrogos lill justering nedannämde från Exped.Uisk. inkomne förslag lill R. Sl:rs underd. skrifvelser lill K. M.: JM 170, i fråga om beredande af förslag lill lag, angrde na(uralisation af utländske män. Godkändes. JM 171, angrde beredande af förslag lill serskild sladga för behandling af en del regerings-ärender. Begärdes på bordel. JM 173, ang:de pension för l. f. Chefen vid Skogs-instilulet m. m. I. A. af Slröm. Godkändes. JM 174, angrde deciraal-systeroéls tillämpning på Rikets mynt. Begärdes på bordel. JM 175, angrde ersättning lill Bergsfogdarne för förlorade löneinkomster. Godkände?.
I anledning af Revisorernes anmälan, att ett, till inköp af inventarier, Normalskolan beviljadt anslag, 1,000 R:dr, som utgått af besparingarne å extra statsanslaget till Folkskolelärare-seminarier, väl blifvit uppdebiteradt i Normalskolans hufvudbok för år 1855, men funnes deremot icke till redovisning upptaget uti de räkenskaper, som blifvit till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätts granskning öfverleinnade, får Direktionen underdånigst tillkännagifva, att utgifterna å detta anslag väl blifvit upptagne i Sällskapets, af dess Revisorer granskade hufvudbok, ehuru någon serskild redogörelse för samma medel icke ännu blifvit till Kammarrätten af gifven, af det skäl, att anslaget icke är vordet, tillfullo an vändt; men skall 41 — 322 — serskild redogörelse-räkning med innevararande års räkenskap öfver stats-medel till Kammar-rätten från Direktionen aflemna». Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts JOH. AUG. HAZELIUS. O. BERGHUS. BROR EM. HILDEBRAND. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, G. L. LANDIN. J. LUNDSTEDT. H. J. ÖFVERBERG. J. N. SÖLLSCHER. CARL HENR. PFEFFER. Stockholm den 5 December 1857. Joh. Söderlind. Stockholms Stads-uäumds underdåniga utlåtande, i anledning af 1857 års Stats-revisorers erinran vid granskningen af Stads-nämndens räkenskaper. Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Till sist vill j a g påpeka, att ordet diet hos de gamla grekerna hade en långt vidsträcktare betydelse, än m a n nu vanligen tillägger det. Det betyder ursprungligen dagordning. Häri bör alltså ingå utom en lämplig anordning af måltiderna, vederbörlig omväxling mellan arbete och hvila, vistelse i fria ruften, nödig motion i form af promenad, gymnastik, ridt eller annan lämplig sport för personer, som genom sitt yrke måste föra e t t stillasittande lif, och alltså m e r än andra äro utsatta för sjukdomar inom matsmältningsorganen. F ö r dem är, om de därjämte bo i större städer, vistelse p å landet eller vid någon höjdeller hafskurort under någon del af året nästan nödvändig. Hvilken fördelaktig verkan den friska och r e - na hafsluften utöfvar vid behandlingen af magsjukdomar h a r j a g om somrarne under m i n verksamhet i Marstrand upprepade gånger fått erfara. Ädelstenarnes symbolik. Hfff gammalt har den poetiska folkfantasien gif-, M [_ vit en symbolisk betydelse åt mångfaldiga i naturen förekommande företeelser, krafter och ting. Och denna symbolik är ett poetiskt bilderspråk, som ofta talar långt kraftigare än ord. De mystiska, alkemistiska och medicinska egenskaper, som t. ex. ädelstenarne ansetts äga, spelade till för ej l ä D g r e tillbaka än 150 år sedan en stor roll. Man a n l ä n d e dem som » osvikliga » läkemedel, man trodde på deras magiska kraft öfver människans vilja och öde och på deras förmåga att tillvinna en person en annans tillgifvenhet. De skulle till och med genom sin matta eller klart strålande glans kunna bringa en glad eller sorglig hälsning från bortavarande, af hvilka man fått dem som minne. Främst bland alla ädelstenar kommer diamanten, den värdefullaste af alla, med sin lifliga glans, sitt härliga färgspel och den oöfverträffliga hårdhet, som utmärker den framför alla andra stenar. Ingenting förmår inverka på denna ädelstenarnes furste, till och med af elden går den nästan obenen. Med anledning däraf anses carneolen som rörd och ändå — emedan ingenting är fullkomligt en symbol af den offervilliga kärleken.