Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfven vid sista riksdagen befann jag mig i samma kategori som nu, att nemi. efteråt nödgas anmärka, att de då bestämda vilkoren för upptagande af ett lån på 2 millioner i silfver vore sådana, att intet lån skulle kunna erhållas. Vår credit har sedermera icke förbättrats, utan tvärtom betydligen försämrats just genom sista riksdagens beslut; ty att se oss annoncera en begäran om lån på den lapprisumman af 2 millioner, och att finna denna begäran öfverallt afslagen, måste verka menligt på vår credit. Det gick likväl an, så länge Riksg.cont begärde det till 92 mot 4 procts ränta; ty då var reflexionen hos utländska bankierer den: Sveriges credit står ej högt nog för att erhålla 92 af capitalet för ett 4 proc:s lån; men värre blef det, när Riksg cont. sedermera begärde endast 500,000 r:dr, utan att bestämma några vilkor. Hvar och en tänkte då, att vår credit ej mägtade att ens få detta ringa belopp på något vilkor, och jag har åtminstone trott mig finna, att vår credit härigenom blifvit oändligen skadad och fruktar, att den för närvarande är vida Sämre än Norriges, ehuru förhållandet borde vara tvärtom. Sammanfattningen af de anmärkningar, jag nu tagit mig friheten göra, är den: att om Bancofullmägtige skola erhålla hela den magt, som Utsk. åt dem öfverlemnat, blir det nödvändigt att tillse, det Baneostyrelsen får en organisation, som motsvarar nationens väntan att vinna trygghet för beståndet af den vigtiga åtgärd, som nu är i fråga; att rättigheteh till illimiterad indragning af sedelstocken är i högsta måtto vådlig och ej af samma verkan här som i England, samt slutligen, att om vi vilja hafva tillgångar till Bankens förstärkande med silfver, kan detta icke ske medelst Den i Augusti f. m. 37 det föreslagna creditivet, utan måste ske medelst obligationer, ställda i den å utrikes börser vanligen gångbara form. Sker ej detta, så kan det af R. St. tagna beslutet icke af Bancofullmägtige verkställas, och realisationens bestånd blir högeligen comprometteradt.
Med godkännande af de vid denna §. af Utskottet i betänkandet JNio 97 föreslagna tillägg, lade Ståndet utlåtandet Nio 118, i denna del, till handlingarne. N:o 119, i anledning af väckt fråga om augments-räntornas jemnare fördelning. Godkändes. N:o 120, i anledning af väckt fråga om utfärdande af ny instruktion för kronofogdar, länsmän och fjerdingsman, lista punkten bifölls. 2:dra punkten lades till handlingarne. 3:dje punkten bifölls. 4:de punkten godkändes. Prot.-utdrag den 3 Augusti 't848. 619 N:o 121, i anledning af väckta motioner om jernvägs-anläggningar i riket. l:sta punkten lades till handlingarne och den sednare punkten bifölls. N:o 122, angående minskning i Utskottets kansli-personal. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Stats-utskottets utlåtanden: N:o 288, i anledning af väckta motioner, angående förhöjning i lönerne vid åtskilliga häradsskrifvare-tjenster. Bifölls. N:o 289, i anledning af väckt motion om anvisande af anslag till lön på stat för en länsman i Loos församling. Bifölls. N:o 290, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 250. Lades till handlingarne. N:o 291, i anledning af väckt motion, angående vidsträcktare rätt till skatteköp af kronohemman på Öland. Godkändes; och N:o 292, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 214. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Expeditions-utskottets memorial N:o 13, angående förhöjdt arfvode åt föreståndaren för tryckeri-afdelningen af Utskottets kansli. Bifölls. Från Hederv. Bonde-ståndet.
Jag anser, att hela anslaget bör utan sådant förbehåll öfverlemnas till disposition af Kongl. Maj:t, fullt förlitande mig på Dess urskiljning om rättaste användandet af anslaget i sin helhet, och på Dess afsigter att i möjligaste måtto befordra fäderneslandets bästa samt att med anslagne medlen åstadkomma det möjligaste största gagn. Skulle deremot administrationen vara mindre omtänksam eller mindre sparsam, eller hafva för afsigt alt använda nu anslagne medlen mera till de större seglande fartygen, än för Skärgårdsflottans behof, så är det nu gjorda förbehållet icke tillfyllestgörande att förvissa Rikets Ständer om u.edlens användande till det ändamål, för hvilket föi behållet eller villkoret är gjordt. Så väl vid Stockholms som Götheborgs stationer kunna reparationer å större seglande fartyg ifrågakomma, till och med nybyggnad sattas i verket och ångfartyg dit förläggas, medtagande hela anslagsbeloppet 185,000 R:lr, utan egentliga Skärgårdsvapuets åsyftade Stats-Utskottets Utlåtande j N.o 38. i3 förstärkande eller förökning. Förbehållet är derföre olämpligt, utvisande ett misstroende, sorn man icke bör hysa, samt derjemte onyttigt; hvarföre jag reserverar mig mot beslutet i denna fråga/' Häruti instämde Biskop Hedren. I frågan om anslag för fortsättning af Dockbyggnaden i Carlskrona : Herr Valej. Vid den punkten, som angår äskadt anslag för nybyggnad af KrigsÅngfartyg, m. m. Friherre Palmstjerna: ”Vid sednasle Riksdag yttra de Rikets Stän der sig anse, att Sjöförsvaret hvilade väsendtligen på en Skärgårdsflotta med lämpligt antal bevärade och Jör våra farvatten beräknade Ångfartyg, men ulan alt anslå serskildte medel till ångfartygs anskaffande. Nu säger man sig fortfarande hysa samma mening, som 1340 års Rikets Ständer angående Sjöföl svaret, men man vill ej gå Kongl. Majjt till mötes, dä medel äskas alt verkställa den afsigt, Rikets Ständer yttrat sig ega.
Jag tror icke vara nödigt att, i affeende på Förfte Kammaren föreda 40 års ålder, få- * forn villkor för att blifva Ledamot derftädes. En ftadgad ålder är lika nödig i den Andra * forn i den Fört ta Kammaren, och den jämnare gång i ärendernes behandlande, forn man bör önfka i denna afdelning, anfer jäg förrtämligåft Ikulle ftå att vänta utaf Ledarn öternes permanance i deras befattnings Jag tror till och med, att det icke Ikulle vara nödigt att föreikrifva någon yifs ålder för de Ledamöter, forn af Konungen borde utnämnas, emedan det förmodligen ganlka fällan inträffade, att någon under 55 ärs ålder dertill blefve Utfedd, och en eller annan yngre Ledamots deltagande få ttiycket mindre kunde anfes ikadligt, forn det Embetsmannä-änfvar vårt nuvarande Regeringsfätt etablerädt nödvändigt, Ikall i en framtid hillda en kunnig och aktningsvärd Embetsmanna-Corps, vida Ikilld ifrån hvad under en defpötifk liyrelfe merendels utmärker defs verktyg genom våld, egennytta, olkicklighet, eller lagftridig myndighet. Men hvad jag anfer mig, innan jag ilutar della anmärkningar, böra närmare beftämma, är orfaken, hvarföre jag projekterat Bilkoparnes intagande i Förila Kammaren. Det har fkedt mindre i afiigt att derigenom befordra Regeringens inflytelfe uppå denna afdelning, ehuru jag äfven anfer detta fåfom en gagnande omftändighet, än för att gifva åt Ijelfva Ståndet en få mycket kraftigare conliltence i Staten; ty jag anfer förMika vigtigt, att Prelte - Embetet forn att DomareEmbetet ager en fäkerhet för litt fjelfbefldnd, forn hvarken beror af en Regerings nycker eller af Folkets och tänkefättens ombytlighet.
JJd, 3 Band, 22 Haft, A 26 Förstlirkla. Siats-Utskottets Memorial, N:o 502. m. ro. Lejonmark, måtte undfå, delsen ökad hyres-ersättning för åren 1839 och 1840 af 200 R:dr årligen, dels ersättning med 3,666 R:dr 32 sk. för det han ifrån och med år 181 5 till slutet af sistlidet år, åtnjutit lägre aflöning, än, i följd af den förstnämnde år fastställde löne-reglering, förmenats hafva bordt honom tillkomma; så hafva dessa Utlåtanden blifvit godkände af Borgareoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln bifallit, hvad motionären föreslagit samt Preste-Ståndet beviljat Herr Hof-Marskalken Lejonmark, i betraktande af hans nedlagda möda och vunna utmärkta förtjenster af Svenska Tabell-Verket, såsom Secreterare hos Kongl. TabellCommissionen, en gratificalion af 2000 R:dr Banco. Och hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hvar för sig, inbjudit de öfriga RiksStånden att i nyssnämnde beslut instämma; varande RiddeVskapels och Adelns inbjudning af de andra Stånden icke antagen; likasom Preste-Ståndets inbjudning ej heller blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden antagen; hvaremot Ridderskapet och Adeln, i anledning af densamma uti PresteStåndets beslut sig förenat. Då således numera uti denna fråga 2 Stånd stadnat emot 2, får Utskottet hemställa, att för denna skil jagtig hets afgörande följande votering uti Förstärkt Stats-Utskottet må anställas:
Första klassen ... b:ko r:dr 40: — Andra d:o ... „ 30: — Tredje d:o ... , 20. ■ 90 Bevillnings-Utskottcts Betänkande, N.o p. 5 27- Fjerde klassen b:ko r:dr 15: — Femte d:o „ 11: Sjette d:o .. „ 6: Den, som vid annans egendom eller landtbruk har närmaste tillsyn eller styrelsen sig anförtrodd, taxeras efter personens kända verkliga tjenstgöring, utan hinder af annorledes skedd uppgift, såsom rättare, då egendomen består af två till fyra mantal, och derutöfver såsom fogde elier inspektor. All annan betjening af maneller qvinkön hos enskilde anses efter beskaffenheten och deras göromål, utan hinder af dea benämning, som de i uppgiften erhållit. Skulle likväl någon af statens embetsoch tjenstemän tillika hafva inkomst för befattning med enskild mans egendom, hör denna inkomst, vid bevillningens beräknande, icke sammanslås med den ordinarie eller extra ordinarie lön, han af staten erhåller, utan skall han då för sin privata tjenst efter här uppgijna grund serskildt taxeras. Kammarjungfrur och kammartjenare, lika med dem i städerne., § 14. Kamererare och sekreterare, frälse, i fyra klasser: Första klassen .. b:ko r:dr 40: — Andra d:o .. „ 30: — Tredje d:o . „ 20: ■— Fjerde d:o .. „ 15: — Kockar, lika med dem i städerne, § 14. Krögare och kr oger skor, m. fl., se krögare m. fl. i städerne, § 14. Lotsar och lotsdrängar, lika med dem i städerne, § 14. Lumpsamlare, i tre klasser: Första klassen ... b:ko r:dr 3: — Andra dito , }J 2: *— Tredje dito ... „ 1: — Läkare, se doktorer i städerne, § 14. Rättare och ladufogdar vid landtegendomar , „ 1: 24. se anmärkningen för inspektörer, frälse-.
Utskotten medgifva, att serskilde förhållanden i olika orter kunna göra en dylik indelning af fattigvårdssamhällen lämplig, och att, i vidsträcktare församlingar, en sådan indelning bör medföra lättnad vid fattigvårdsbestyrens handhafvande ; men Utskotten kunna dock icke förbise, att samma fördelning, om den blefve en gång för alla fastställd, skulle föranleda dertill, att hvar och en af de kretsar, hvaraf fattigvårdssamhället utgjordes, komme att anse sig såsom ett serskildt sådant samhälle, och att, i följd deraf, tvister angående den ena eller andra kretsens deltagande i de gemensamma skyldigheterne lätt kunde uppkomma. I anledning häraf och med afseende tillika derå. att, enligt hvad Utskotten hafva sig bekant, Kongl. Majit, i serskilde fall, med tillämpning af stadgandet i 10 § 2 morn., tillåtit, att öfverenskommelse om dylik fördelning af fattigvårdssamhälle må gölla för fem år, med rättighet för samhället att efter nämnde tids förlopp få sådan öfverenskommelse ånyo pröfvad, och att således en lämplig fördelning af fattigvårdssamhällen kan, utan förändring af gällande stadgande, erhållas, anse Utskotten omförmälde förslag icke böra tillstyrkas. 3:o Med afseende å stadgandet i 2 mom. af 2 § är föreslagen den ytterligare bestämmelse, att hvarje fattigvårdssamhälle må ega rätt att inom sig öfverenskomma huru författningens bud skola kunna till efterlefnad och verkställighet bringas. Då, efter Utskottens uppfattning, den sålunda föreslagna bestämmelsen tydligen innefattas uti omförmälde moment, hvilket innehåller, att besluten om fattigvårdens ordnande, efter fattigvårds-styrelsens förslag, fattas å socknestämma, anse Utskotten förslaget härutinnan icke böra lill någon åtgärd föranleda. 4:o Emot 3 § 2 mom. hafva flere anmärkningar blifvit riktade; äfvensom ser skilde förslag till förändringar deruti blifvit framställde.
Jag menar med acliebank en sådan, som har realiteter, såsom inteckningar och andra säkra papper, till grund för sin rörelse. Jag anser dem vara detsamma som de s. k. solidariska bankerna, sådana Utsk:n beskrifvit dem; ty skilnaden är blott den, alt de äro tlere, som skola gemensamt ansvara med gemensamt inlagd säkerhet. Om nu flere enskilde ansvara för -{-'gidel, 4r:^el; T5ö‘^e^ eller hvad del som helst och inlagt motsvarande säkerhet, så blir allmänhetens säkerhet densamma; men vinsten blir den, att det blir möjligare i vårt land alt åstadkomma en bank, der den behöfves; hvaremot försöket att inskränka sig till blott solidariska banker är beslägtadt med det s. k. stryp-systemet. Hr Rosenblad synes hafva en böjelse för detta systeme, och att i R. St:s Bank indraga det mesta af landets penningerörelse. Jag har den syftningen i mitt till - af)6 Den aa Augusti f. m. styrkande att vilja skilja näringsrörelsen, så vidt den rörer penningar, från R. St:s Rank, och leda den på en naturlig väg till de enskilda bankerna; ty det blir aldrig väl i vårt land, förrän vi vika från den felaktiga grundsatsen, eid. hvilken R. St:s Bank skulle vara förläggare för Svenska näringarna. Näringarne måste förlägga sig sjelfva genom de naturliga utvägarna dertill. Hr H ammarbjelm, Carl Fredr.: Innan discussionen slutas, anhåller jag alt få framställa en anmärkn. mot en af Hr von Troil och Hr Lefren försvarad åsigt. Drsse herrar hafva nemi. sagt, att privat-banker icke böra få utgifva småsedelvalörer; men de hufva likväl velat uppmuntra privat-banker. Jag tror att det är omöjligt, alt privatbanker skulle kunna existera, om de icke få utgifva småsedlar. Att föi bjuda dem att utgifva småsedlar, strider således emot del ändamål, hvarpå desse herrar syfta. Ytterligare skulle det vara svårt i de orter, der privat-banker redan finnas, att umbära deras småsedlar, så länge R.
- Martyrernas dag, segerns dag! svarade gubben så högljutt, att han ådrog sig alla omkringståendes uppmärksamhet. Homoiusianen avlägsnade sig. - Demofilos, ser du molnet nu? - Ja. Det är kvalmigt i luften. Det liknar sig till åska. - O, hon är välkommen, om hon blott rensar luften. - Min Klinias, viskade Demofilos, ryktet går, att Julianus - Tyst, människa! avbröt honom Klinias i samma ton och såg sig omkring med en ängslig blick. Nämn ej hans namn, om huvudet är dig kärt. Kejsaren underhåller hundra tusen spejare. Murarna hava öron, vassen skvallra, likasom på Midas' tid, själva månen låter nedbesvärja sig för att yppa vad han läser genom dina ögon. Tala icke, hoppas icke, tänk icke, så framt du ännu älskar det rosiga ljuset! TREDJE KAPITLET. Delfi. Orakelspörjarne. Apollons ryktbara orakeltempel var beläget i en dal, på tre sidor omsluten av berget Parnassos. Nejden är vild och skräckinjagande och måste varit det än mer för en pilgrim, som beträdde henne första gången, bävande i känslan av att nalkas en hemlighetsfull, gudomlig eller demonisk makt och oviss, hur ångan ur den pytiska hålan skulle gestalta hans framtid. Till en sådan främling var själva naturen ett varnande rop att icke lättsinnigt söka utleta de öden, som bidade närmare hans grav. Öppen mot söder smalnar dalen, varda klipporna högre och brantare, deras former mer vidunderliga, ju mer man närmar sig den punkt, där dalväggarna i spetsig vinkel sammanstöta. Här, i skuggan av cypresser, springer Kastalia i tre källådror ur klippan. Denna mångbesjungna källa fostrar en bäck, som efter enslig vandring genom dalen förenar sitt öde med ån Pleistos och samfällt med henne finner sin grav i Korintiska viken. Längs denna bäck gick vägen till orakeltemplet. En höstafton, året 361 efter vår tidräkning, vandrade på tempelvägen en äldre man och en ung flicka, som vid sidan av varandra styrde kosan inåt dalen.
II. R. o. Ad. åtskildes kl. | till 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 20 December 1847. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 3 prot.-utdr. för denna dag f. m. samt pleni-prot. för d. 18 dennes e. m. Gr. af Ugglas, Carl Lii d v i g Fr edr i k, anförde skriftligen: Med stöd af Riksd.Ordms 50 §, får jag hos R. o. Ad. vördsamt anhålla, det R. o. Ad. för sin del täcktes medgifva, att det lind. betänk., som af den af K. M. i frågan rör:de bränvinsbränningen och dess beskattning nedsatta comité blifvit afgifvet och till Bevilln.Ulsk. öfverlemnadt, måtte med thy åtföljande bilagor, bland öfriga riksdagshandlingar till tryck befordras; innehål lande detta betänk, jemte dess bilagor vigtiga upplysningar för så väl nuvar. som kommande Ständer och Utsk. Skulle R. o. Ad, lill denna min hemställan lemna sitt bifall, får jag äfven anhålla det R. o. Ad. täcktes genom prot.-utdrag meddela de öfriga Stånden sitt beslut, på det att deras medgifvande äfven måtte erhållas. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad., med anledn. af Gr. af Ugglas nu framställda förslag, behagade för sia del be 34* - 532 Den 29 December e. m. sluta, att det und. betänk., som af den, utaf K. M., i frågan ronde bränvinsbränningen och dess beskattning nedsatte comité blifvit afgifvet och till Bevilln.Utsk. öfverlemnadt må, med åtföljande bilagor, bland öfriga riksdagshandlingar lill trycket befordras. Ropades ja; hvarefter R. o. Ad. äfven biföll att de öfriga RiksSlm genom utdr. af prot. skulle inbjudas att i samma beslut instämma. Hr Coijet, Carl Aug. Julins:
Hvad som då egentligen skulle vinnas genom rättegångsordningens ifrågasatta jemkande efter ett sådant syftemål att åt Nämnden öfverlemna bedömandet af brottslighetsgraden, vore således 93 icke upprätthållandet af en i Tryckfrihetsförordningen uttalad, till sträng konseqvens i detaljerna bjudande grundsats, för hvars nödvändighet anspråket på den klara ordalydelsens noggranna efterföljd måste gifva vika; utan dermed vunnes endast att på det för Nämnden och Domstolen samfäldta område, der de hvar för sig hafva att verka till ett och samma mål, denna verksamhet komme att något mera hufvudsak ligt tillhöra Nämnden, dock utan att viss skiljelinie emellan dessa myndigheters behörighet i sådan pröfning af brottslighetsgraden skulle kunna efter nu gällande Tryckfrihetsförordning uppdragas eller någon grund uppgifvas för lösning af den vigtiga frågan om dep behöriga riktningen af Domarens slutliga pröfning af målet i det möjliga fall, att Åklagaren och Nämnden sammanstämmande misstagit sig i deras förutsättning om tillämpligheten af det allmänna Lagens rum, sorn i slutpåståendet och i Juryfrågan ingått, så att Nämnden betecknat brottslighetens grad genom hänvisande å ett lagrum, som vid domarepröfningen slutligen funnes ej kunna till saken hänföras och derföre rätteligen icke böra läggas till grund för straffbestämmelsen. En sådan osäker och ofullständig theori är, efter min tanke, icke någon giltig grund för Tryckfrihetsförordningens tillämpning emot dess ordalydelse. Då man funnit nödigt att under Grundlags helgd och under regeln för Grundlags tillämpning ställa äfven de påbjudna rättegångsformerna för tryckfrihetsmål, är deruti en fordran, att vigt lägges på all i klara ord utstakad enkelhet i dessa former, så att icke rätten att åtala tryckfrihetens missbruk, hvilken rätt måste till sin vigt stå i jemnbredd med vigten af sjelfva tryckfriheten, må vara säkert värnad mot såväl godtyckets makt, som faran af den juridiska doktrinens osäkerhet och ofrivilliga misstag.
Under öfvervägande af detta ämne har Utskottet funnit,* huruledes Riksens Ständer, då de, vid Riksdagen här i Stockholm 180g och 1810 ånsago nödigt anhålla örn tillförordnande af ea särskildt Comité, att utarbeta ett fullständigt för slag till ett nytt .Lagverk, som vid nästa Lagtima Riksdag skulle till Riksens Ständers granskning öfverlemnas, hade afseende dera, att denna Comité kunde sammansättas af sådana kunniga och erfarna män, som voro i Statens tjenst och med Löner försedde; hvarföre något penninge - anslag då icke gjordes; men uppå Kongl. Majas Nådiga proposition vid Urtima Riksdagen i Örebro, om behofvet af medel till resekostnadernes ersättning för Ledamöter, som från Landsorterna skulle kallas, samt lämpligt arfvode för dem och de öfriga jemte en Secreterare, samt tryckningskostnad m. m. beviljade Riksens Ständer de hittills nu på Stat bestådde 5000 R:d. Stats - Utskottet, som jemväl är af den tanka, att Ledamöterne i Lag-Comitén snarare böra vänta, efter fullbordadt arbete, en mot deras möda svarande Vedergällning, än ett större arfvode under arbetets fortgång, har på sadan grundj men med afseende tillika a det nu framställda behofvet af tillökning i anslaget, trott sig böra hemställa, att en förhöjning af 3000 R:d må bevil '4:6 Ji 47 , 48. viljas; hvarigenom detta anslag blefve tillsammans 8 ao o R:d årligen. Slockholm den 13 Maj 18x5.’ På Högloft. Ridderskapets På HögvÖrdiga Prestoch Adelns Ledamö- Ståndets Ledamöters ters vägnar vägnar Carl de Géer. Gustaf Murray. På Vällofliga BorgarePå Hedervärda Bonde* Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Carl. Fr. Landberg. Jon Jonsson. C. Tunelius. Uppläst hos saintcliga Riks - Stunden d. 8 Juni,' Riksens Högloft.
Da fragair »lil Bewilinings-Ulstottct npstod, at nu nämnde personer med Bewillning ålägga, sann man wäl, at af deras ringa Löner, enligt Ucstottets fastställda princips, ingen kroLLlit kunde afdragas, men dä ätstiliige af c. 1252 Ledamöterna meddelke de uplnsningar, ar chur» de nema, som arsöljde drsta befattningar, ef kunde ^omma i fräga, skulle dock af defia Tjensteman finnas dem, hwars oäLkerminsraös inkomster kn»de stiga ända lii 6oo a 800 Riksdaler ärligen, U skotrrr har således krort sig säkrast minna ändamälek, da det för dem stadgade et maximum och minimum. Herr I-gnnsrirjLrna, Jokan Wilke! m: Del kan icke blifwa smärt ak erhålla underrättelse om lRLiorsr8 med de steraS ^rovistoner elier arswoden. 6umro!! mot deras egra utgifter kan minnas, om ej annars, genom nplysning fran Kongl. Machs och Rikets Krigs-OdileZium; och da i alla sall TaxeringSmänncn skola utsätta Bewillnlnqen ester hwars och ens inkomst, ka», af saknad kundskap om beiopper, något skäl icke hamras ril deras beläggande med en wist afgift, hwarigenom de, hwilkas inkomst icke upgär lil 2Oo Riksdaler, och -förthy borde wara frie Uou all afgift, skulle bliswa lidande, i iämnförelse med andra Tjenstemän af lika LönirrgS. wiltok. Herr ai kk o rä i n. Jokan kvks g n rr s. En sadan undersökning blir ganska svar och medför bade wrdiöftighc-k och osäkerhet, bä'dst, lil exempel fiore r ivid Kronans Gewärs-^siiarisr ena aret tilwerka ivo Gewar, och et annat är mer eller mindre, hwaraf fölstr, «l man ej har någon bestämd Summa ac rätta Asgifteu efter.
Memorialer, angäende nödig ansedd ändring och rättelse i Kongl. Förordningen den 9 Februaui 1802 om stängsel.ffplldigheten. Till Allmänna Seswärs, och cvecsnomieUtstottct: Tufved Larssons frän Christianstads Län Memorial, angäente jämk>nng i Rustningen och Isoleringen öfwer Hela Riket, med den oroterade jordens intagande, säsom hwad borde före. gä förordnandet om det sä kallade Förstärknings. Manskapets utgörande; sä ock ett af Hans Hansson frän Koparbergs Län i samma ämne ingifwit anförande. Ur suprs. Lx ?rotocol!o OLkrriel OämLnn. Utdrug Protokollet hillet hos Bon. de Ständer wtd Urtima Riksdagen i Arebro den 29 September i8»o. S. D nu ä nyo föredrogs Lag-Utffot. tets den 19 i denna mänad afgifne, och den dennes pä Bordet tagde Memorial, innefaltaiites förftag till en allmänna lugnet be. tryggande Författning blef det, i anseende till gjorde anmärkningar äterremitteradt. ^k rvprs. klx ?rotocoIIo Lsbriel Oämsno. Den 1 Oktober. 159 VxttK Kor NimrNxe Nlkr-8k!ll<Ien äen r 06od. I8io Wördsamt Memorial. ^§^enom Memorial, som det Wällofliga Bor. gare-Ständet till Stats. Utffottet remitterar, har Herr Borgmästaren Arsenius, med yrkande om upphäfwande af den pröfningsrätt i frägor om eftergift af Nöd i Balanceoch ersättnings, uiäl, hwilken Riksens Högloft. Ständer lvid nästledne Riksdag sig förbehällit, hemställt, vm icke desse Benädningsfrägor böra af Konungen ensamt behandlas.