Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I BancowcrkekS administration innefattas ämnen och förhällanden, som ofelbart fordra hemlighet; men sou: ej utan orättwisa kunna uteslutas i en berättelse, der personer blifwa namngifnc samt deras pä financicla grunder fästade omdömen och yttrade meningar, om ej till wcrklig answarighet, ätminstone till allmänhetens bcbömmande äro framstälde. Under en sädan synpunkt och i stöd af Banco-UtskottetS fattade beslut, förklarade Herr Biskopen bestämdt, sig ej kunna instämma i nägot skags förändring eller tilläggning wid det yttrande, som Kansli-Afdelningen föreslagit, att öfwer Herr Grefwe lstamikons och Herr Friherre Lestarffroms Oictamina ifrän Banco - Utskottet till Rikcls StänderS Isterm böra och kunna afgifwaS. I den ofdrwäntade händelse, att ändring eller uphäfwandc af ordentligen fattade beslut inom Banco -Utskottet kan fä äga rum, wore det Herr Biskopenönskan och föresatt?, att icke widare säsom Ledamot r Banco-Utskottcts öfwerläggningar deltaga. Enahanda skäl som Herr Rector Silverstolpe anfört wid frägan om tryckning af Danco-FullmäktigeS Protocoll för den iz sistl. Mars, ansäg Herr Rcctorn böra lempaäfwcn till närwarande ämne; och hwaraf Herr Rectorn för betz del ej fann nägon kränkning af förut fattadt beslut sig förete. Herr Rectorn erkände pä det tydligaste Banco-Utskottets utöfning af Rikets Stän, derrätt i wista fall; men kunde ej inse, huru den wid detta tillfälle kan wara för nära trädd.
Jag afstyrker bifall till det af Utsk:n föreslagna anslaget till fängelsebyggnader utöfver det af Regel ingen begärda; jag kan aldrig göra mig förtrolig med den lanken, att det kan vara öfverensstämmande med Statens ändamål, att först låta dess medlemmar förvildas uti okunnighetens och armodets öken och sedan, likt den, som fångar vilda djur och inspärrar dem, göra försök med att tämja dessa vilddjur af menniskor. Det må vara Amerikanska Staten, hvars tillvaro sjelf är ett experiment, förbehållet att på delta sätt experimentera med menskligheten; jag anser Statens första och laltast uppfyllda pligt vara att rädda så många dess medlemmar från förderf som möjligt, sedan söka att förbättra så många man kan; om få förloras, äro ej många alt återvinna. StatsLagsamt Allin» Besvärsoch Ekon.Utsktns betänk. N:o 89 blef af R. o. Ad. bifallet. Frih. Stjernstedt, Theodor: R. o. Ad. bar på sin föredraga.lista en motion af Hr Nordenanckar, rörtdo reglering af bankens lånerörelse. Den är den sisla eller en af de sisla på föredragningslistan. Det är emedlertid af vigt för BancoUtsk. att så foi t som möjligt erhålla denna motion, och del är i anledn. deraf jag tager mig friheten föreslå, att denna motion måtte blifva flyttad främst för ali förekomma nasta plenidag. Hr Frill. o. Landtm, erinrade, att i sista plenum R. o. Ad. beslutat, att den fråga Hr Prytz väckt, om inbjud ning lill MedStånden alt i vissa delar förena sig i Ståndets beslut ang:de tullbevillningen, skulle blifva första målet på morgondagens föredraga.lista. Hr Landtm, kunde således icke annorlunda till Ståndets bifall hemställa Frih. Stjernstedts begäran, än att Hr Nordenanckars motion mätte komma att blifva andra målet på morgondagens lista. Denna hemställan blef af £1. o. Ad. bifallen. iS4 Den 15 Januari. Frih. Stjernstedt, Samuel:
Skulle deremot den skyldige neka till förseelsen, och förklara sig ovillig till uppgörelse L godo, eller intet svar afgifva inom den honom förelagda tid, föranstalte fogden eller politimästaren, så vida han ej sjelf är domare i pohtirätten, och i sådant fall amtmannen, att saken vid politirätten blir åtalad, hvilket på landet i allmänhet utföres vid de vanliga tingen. Mål angående öfverträdelser af denna lag, hvarföre andra straff än böter äro fastställda, behandlas efter allmänna för åtal af förbrytelser fastställda reglor. § 44. Politimästaren eller länsmannen drage försorg om, att det i hvart och ett bränneri på passande ställe finnes anslaget ett plakat, innehållande denna lags 8, 28, 54 till och med 58 gg, äfvensom uppgift öfver bränvinsapparatens rymd. Likaledes ombesörje politimästaren eller fogden, att ett sådant plakat, innehållande ofvannämnde lagrum, blir på tingsställen och å gästgfivaregårdar uppslaget. Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestillering. 425 § 42. Denna lag träder i kraft den 1 Jan. nästkommande år, från hvilken tid lagarne af den 4 Aug. 4827 och den 4 Aug. 4845, angående bränvinsbränning lörklaras upphafnc. § 45. Har någon innan 4:sta Juni detta år gjort sig skyldig till oloflig bränvinsbränning, fritages han från utläggande af den bränvinsskatt, som härföre skolat betalas. Efterkommer han, utan att hans förseelse varit upptäckt och angifven, anmaningen i 5:te § om redskapens inlösning, eller i 6:te § om anmälan, så vare han dessutom fri från laga ansvar, så vida denna olofliga handtering är utförd med dessa samma redskaper; ägande dock denna bestämning ej tillämpning i sådane fall, der redan dom är lallen, eller målet anhängigjordt. Hvilket allt Wi antagit och bekräftat, likasom Wi antaga och bekräfta detta beslut såsom lag. Gifvet Malmö den 47 Augusti 4848 under Wår hand och Rikets sigill, OSCAR. Fr. Due. Schouboe. Lag, innehållande förändringar i och tillägg till föregående.
Skall calcul häröfver likväl upgöras, bör den grundas på säkra erfarenhetsrön, och äfven detta fruktar, jag att Utskottet förbisett, då det nedsatt Tullinkomsterne från de af Kongl. Maj:t till 2,200,000 R:dr årligen föreslagne till x,g5o,ooo R:dr; ehuru denna intrad under de sednaste fyra åren, enligt ofliciela upgifter, utgjort år i825: 2,170,029 R:dr i3 sk. 2r:st.; år 1826: 2,363,io3 R:dr 34 sk. 5 r:st.; år 1827: 2,667,162 R:dr 19 sk. 6 r:st. och år 1828: 2,317,125 R:dr; eller sammanräknad bruttoinkomst, 9,517,420 R:dr 19 sk. 1 r:st.. Afdrages derifrån den under sednaste missväxtår för införsel af utländsk säd betalte tull med circa 517,420 R:dr 19 sk. i r:st., så återstår en total af 9,000,000 R:dr Tullinkomst, hvilken fördelad på 4 är utgör 2,25o,ooo R:dr årligen. Således bör med säkerhet kunna följas den i Kongl.
LXI, 58, —, i anledning af väckta frågor om förändringar i befordringslagarne, LXL 58. rörande ändringar och rättelser eller tillägg uti Kongl. Maj:ts Nådiga Lego-Stadga för Husbönder och Tjenstehjon, den j5 Maj i8q5 m, m. LXL 58, ,— med öfverlemnande af RiksStaten för i83o och följande åren intill nästa Riksdag, LXI. 58, — i afseende å uppbörden och förvaltningen hädanefter af Kronans spannemålsräntor. LXL 109, — angående konstbränneriredskaps flerfaldiga sammansättning, LXI, ut. 201 Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, angående Nyeds Sockens Bergslagsfrihet. LXI. 110, — angående någon jemnkning i grunderne för Recognitionsskogarnes skattläggning, samt om åtgärders vidtagande till påskyndande af ännu oskattlagde Recognitionsskogars skattläggning. LXI, 110. angående verkställd granskning af Myntverkets räkenskaper för år 1826. LXI. 1 10. — angående verkställd granskning af 1826 års redogörelse för Invalidlnrättningen på Ulriksdal. •— angående verkställd granskning af TullVerkets räkenskaper och förvaltning för år 1826. LXI. iio. — angående verkställd granskning utaf Saltpeterfondens räkenskaper för år 1826. LXI. 110, — angående det å RiksStatens 3:dje HufvudTitel uppförde anslag till Durchmarcliskostnader. LXI. iio. — om åtgärders vidtagande till befrämjande af reglering med Tionde-Conventionerne på Gottland. LXI. 11 o. — angående ersättning till Rote och Soldat, enär den senare under arbetscommendering skadas, m, m. LXI. 11 o, — rörande sammanbyggande af Kyrkor. LXI. iii. — rörande ändringar och tillägg i allmänna Lagen och särskilta Författningars stadganden om bysättning.
Ett ämne, hvari personlig förtjenst eller utmärkelse kommer i fråga, borde man visserligen, om möjligt, söka undvika att leda under offentlig diskussion, dä detta alltid måste medföra mer eller mindre obehag; men dä skulden i detta hänseende otvifvelaktig! uteslutande får tillskrifvas motionären och då denna motion, liksom det deraf föranledda, nu föredragna Ridd.Utsk:s mern. åtminstone pä mig gjort ett smärtsamt och vidrigt intryck, så kan jag icke emotstå att uttrycka förvåning deröfver, ogillande deraf, och hopp om att detsamma skall till ingen åtgärd föranleda. Det torde finnas få inom delta hus, som icke med uppmärksamhet och intresse följt den strid, som i sednaste tider blifvit kämpad mellan en stor häfdatecknare och en skicklig berättare af fäderneslandets historia. Den var till sin grund och hufvudtendens vetenskaplig, hade till föremål att utvisa huru vi rätteligen skola förstå framfarna historiska fakta, och de personers motiver, handlingssätt och verksamhets resullater, sorn i vår historia beredt sig namn. Den urartade dock under sin utveckling från en lugn undersökning till en partistrid, hvari vetenskapsmannen någon gäng, med glömska af sin värdighet, utföll i bitterheter. Det behöives intet mera, för att den för dagen politicerande, bildade allmänheten genast skulle, allt efter hvars och ens politiska åsigt, med partiifver sluta sig till den ena eller andra af de håda kämparne. Det vore icke tillständig! att på detta rum eller vid detta tillfälle bjuda lill att ingå i någon undersökning af, eller ens uttrycka någon åsigt om, hvilkendera som i det mesta och hufvudsakligaste hade rätt, hvilkendera som använde de på en gång kraftigaste och ädlaste vapen, och hvilkendera det företrädesvis ålegat, alt iakttaga den hofsamhet, sorn vördnaden bjuder. Men dä, få månader efter det Geyer kallnat i sin graf, en ledamot af detta lins uppträder och föreslår R. o. Ad. att till Hr Fryxell såsom segervinnare förära en utmärkelse sorn alltid och ovillkorligen komme att påminna om den sorgliga söndring, som utgjort dess anledn., så vågar jag hos det H.
Vid samma tillfälle yttrade äfven denne person att det lilla Bankohuset vore så dåligt byggdt, att man till och med icke hade hvalf öfver alla dörrar. Hrrine finna då sjelfva huru tjenligt det kan vara att hafva ett sådant Bankohus. Jag anhåller fortfarande om propos. på bifall till Hr Geijerstams förslag. Hr Lefrén, Joh. Pehr: Hr Stjernsvärd har upmanat mig att yttra mig öfver bankbyggnaden på Carlsborg, Det är nogsamt kändt att Banken tillsläppt medel för att der upföra ett hus till förv:de af Bankens metalliska kassa, men aldrig har meningen varit att der inrätta en bankrörelse; och derföre måste jag instämma helt och hållet i hvad Hr Geijerstam och Gr. Lagerbjelke anfört. Hr Stjernsvärd: Det har aldrig varit min mening att någon bankrörelse der skulle inrättas, det faller af sig sjelf; men jag trodde att det icke kunde vara ur vägen att upmärksamma, det den del af Bankhuset, som vore afsedd för förvarande af den metalliska kassan, icke är af nöden, enär för sådant ändamål redan en byggnad å Carlsborg vore färdig. Hvad husets närv:de dåliga tillstånd och sprickor beträffar, så äro vi så väl vana vid sprickor i K. M:s och Kronans hus, att det icke är något nytt att höra. Vi behöfva endast draga oss till minnes den spricka som redan vid köpet befanns och ännu finnes i det s. k. Ridderstolpeska huset, det nuv:de Riksarkivet. Hr von Koch, Nils Samuel: Jag anhåller att till allo få instämma i hvad Gr. Lagerbjelke och Hr Geijerstam yttrat. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, framställt hurusom Hr af Geijerstam yrkat att R. o. Ad. måtte besluta att updraga åt BankoFullmäktige, att tili BankoUtsk. vid nästk. Riksdag afgifva förslag till lämplig lokal för ny Bankbyggnad, åtföljdt af ritningar och kostnadsförslag till en sådan byggnad, blef propos. till bifall å Usk:s förev:de Utlåt, först framställd och besvarad med starka
Infallit esta punkten i Utskms betänk., och således ej kan antaga BondtSl:s inbjudning, rör:de det nu föredragna morn., vägar jag föreslå den förändring, att då flera Aboer vilja förena sig om gemensam utöfning af deras brännvinsbrunningsi ättighel, sådant må vara tillåtet utan inskränkning,- att dessa åboer äro bosatta på samma hemman eller inom samma byalag. Frih. Cederström, Jac.: Den siste talarens förslag står i strid med det nyss fattade beslutet, hvarigenom R, o. Ad. bifallit i mom. i denna 11:te punkt, der det till förekommande af de missbruk, som kunna äga rum genom brännvinsbränningsrättighetens öfverflyttning från ett hemman till ett annat, blifvit innehafvare af jord förbjudet att, då han icke sjelf vill utöfva sin rättighet till brännvinsbränning, öfverlåta den på annan person. Jag begär proposUi på bifall till Utsk:ns betänk. Hr Gunther: Då frågan här är om ett undantag, vet jag ej, hvarföre det skall göras så inskränkt, sorn Utsk:n föreslagit. Flera talare hafva förut under discussionen i detta ämne sagt sig ämna föreslå en sådan utsträckning, som jag nu begärt och hvilken jag, til! följd af R. o. Äd:s beslut i i:sta punkten, anser alldeles nödvändig för alla åboer å smärre hemman och lägenheter, hvilka annars blifva utestängda från all utöfning af brännvinsbränningsrättigheten. R. o. Ad. biföll 2 mom, i ij:te punkten af Bevilln,- ocli Oecon.Utsk:ns utlåt. Ånyo föredrogs Bevilln.-, Lagoch Oecon.Ulskurs d. i6 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 6, angjde reglementariska föreskrifter för brännvinsbränningens utöfning samt försäljningen af brännvin och beskattningen derå. Hr Hjärne, Harald:
Jag har trott, att då vi icke mera kunna återgå till lika Numeraire af Penning stock, som vi hade på i79otalet; så vida dertill fordrades icke mindre än ett fullkomligt borttagande af hela vårt inre RörelseCapital j (hvilket man finner, då man besinnar, att vår förra Pennin, gestock icke varit till Numerairen större, än Den 17 Martil, /. m. 75 sorn nu svarar till blott den del af vår nu varande Penningestock, hvilken man med säkerhet kan antaga, befinner sig i Utlänningens rigo); så skulle vi likväl kunna i det närmaste framkomma till samma jemvigt, ehuru i en annan Scala; och skull® det derigenom, att vi småningom inskränkte vårt Barnocredit-Systeme, och deremot utvidgade vå t Statscredit - Sy} Sterne1, samt sökte mättan i bå taJbg har trott att ett steg till detta ändamål vore, r m vi, titan att nu särdeles öka vårt RörelseCapital, kunde åter införa Riks: äldsSedlarne till ett stadigvarande rum i RörelseC ipitalet; och detta har jag trott kunna verkställas, derigenom att vi låra TreProcents Sedelstocken, förva dlad till RiksgäldsSedlar, i allmänna Rörelsen åter ingå, för att småningom aflösa den del :f Harnö. Sedelstocken, sorn utgjort Skdjemyms Sedelstock; det vill säga bestått i Sedlar under fem R:dis valeur. Af behofvet skulle detta ombyte r*u nied begärlighet emouagas och af vanan skulle det sedermera b behållas. På endast detta sätt skulle, som jag tror, utan förminskning i RörekeCapiralet, Banco - Sedelsrocken kunna småningom förminskas, j den mohn som behofvet och förtroendet gaf tillfälle till RiksgäldsSedlames förökande, utan fall i värde j och utan att tillställa allmän nöd, skulle sålunda den tid kunna sagta förberedas, då vi, med mera hopp om framgång, kunde lemm oss åt den omsorg till BancoSedlarnes förbättring, som äfven jag anser angelägen, men hvars svårighet ter endast kunna af tiden undanrödjas, aldrig af våldsamma operationer brytas - 76
Jag hade ju för min egen del ännu ej skäl till annat. Ett par dagar efter midsommarhögtiden skref jag mitt andra bref till honom. Men då »kladden» till detsamma tyvärr har förkommit, så kan jag ej här meddela det ordagrant. Jag kommer dock ihåg, hvad som utgjorde det vesentligaste af dess innehåll, nemligen mina iakttagelser vid examen i Glimminge folkskola, hvilken (examen), såsom jag förutspått, gick ganska klent för både lärjungar och lärare. Dessutom skildrade jag mitt besök vid midsommardansen i Glimminge, der jag var de unga bondflickornas förklarade gunstling (för min sirliga dans), hvilket emellertid uppväckte ynglingarnes afund och svartsjuka. Utan tvifvel skulle dessa känslor tagit sig uttryck i handgripligheter mot min person, ifall min gamle vedersakare Sven Jönsson på Lyngen fått råda, men flickorna och isynnerhet Nilla i Boarp afvärjde genom sin energiska mellankomst det tilltänkta öfvervåldet. Om innehållet i denna sista punkten nämnde jag naturligtvis ingenting i min skrifvelse. På detta mitt sista bref fick jag emellertid ej se något svar. Förmodligen var det den trägna »tjenstgöringen (som informator?) på gästgifvaregården», som icke lemnade Tegnéhr någon tid öfrig för den öfverenskomna flitiga brefvexlingen. Och så beslöt jag att äfven för min del spara alla vidare meddelanden till vårt sammanträffande i Göteborg. Emellertid nalkades ferierna sitt slut, och efter ett nytt, rörande afsked med min kära moder, anträdde jag en af de sista dagarna i Augusti månad återfärden till lärdomsskolan, med skjuts af Jöns i Larsgård till Varberg och derifrån per ångbåt till destinationsorten Göteborg. Tillsammans med Tegnéhr, som per jernväg samtidigt anlände till staden, tog jag nu det nya rummet hos mamsell Ringvall i besittning. Stämningen vid mitt och Tegnéhrs möte var så innerlig, att den kunnat gifva upphof till ett det älskligaste poem. Vi föllo i hvarandras famn och tryckte nästan lifvet ur hvarandra. Sådan skall vänskapen vara! Mamsell Ringvall visade sig vara älskvärdheten och omtänksamheten personifierade.
Knappast någon hade besökt mig, utan att beundra min präktiga duk med dess präktiga tofsar. Men hvilka missöden hade den ej också varit utsatt för, och huru många ledsamheter hade jag ej haft för den! Jag glömmer aldrig, då den lilla vänliga fru P. stjälpte ut kaffekoppen öfver den; den var då alldeles ny, och jag hade svårt att behärska mig, men gumman skakade så af förskräckelse, att jag ej hade bjärta att visa min ledsnad. Axel fick sig i stället ett par duktiga smällar, då tofsen fastnat i hans knapp och han drog ned duk, vas, böcker, stafli och alltsammans. — Visst stack det litet sedan i hjärtat på mig, då han såg upp med sina förebrående, i tårar skimrande, blå ögon och sade: » Axel visste inte, att tofsen fastnat fast. » Jag har verkligen haft bra många ledsamheter för den duken. Valuta bekommen! Månne jag verkligen fått full valuta för alla dessa obehag. Det var visst angenämt det där: » Å h, en sådan präktig duk! » Men stackars lilla tant P:s förskräckelse och Axels, min ögonstens, förebrående blick! Jag är rädd att » det blir klent med valutan », som det står i visan. Jag får verkligen lof att taga reda på, huru det går, då jag nogare ser mig omkring här i rummet. Herre Gud, alla dessa småsaker på étagérer och bord, alla dessa konsoler och draperier! Det drar flere timmar att damma af allt detta. Och när jag tänker på vårt trefliga sommarhem därute i skären! En vas med friska blommor på bordet, ett par toalettflaskor och nipperaskar, en låda med fotografier (kära minnen från glada stunder), det är allt, inom en kvart är hemmet i ordning och jag har hela dagen för mig. Och då jag tänker på alla de baciller och mikrober, som oaktadt min långa städning lura på mig från alla dessa veck och rynkor! Hu, det blir riktigt kusligt, jag tror jag får lof att rymma fältet.
Dock varder detta allt till Riksens HögloftStänders ompröfvande vördsammeligen öfverlemnadt» Stockholm den i Juni t 81 5 j På Högloft, Ridd, och På Högv. Prest-Ståndes Adelns Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar A, Lantingshausen, Cuxl Fr, Ortman, På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde »Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöter! vägnät vägnar And, Fredin• Fils Mänsson, M, M. Rosbeck, Upp. Den 8 Juni. Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. d. 8 Juni* Högvörd. Prest-Ståndet d. 15 Vällofl. Borgare-Ståndet d. 12 Hederv. Bonde-Ståndet d. 12 —; Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie • Utskotts Betänkande, angående tidens bestämmande för vögsyner uti Publicationerne derom. H öglofl. Ridderskapet och Adeln har,' under den 16 sistlidne månad till Utskottet remitterat ett Memorial af Herr Öfver - Intendenten P. Tham, deruti föreslås., att uti publicationer om •vägsyner bör, utsättas dagen, samt föreller efter - middag, då hvarje Socken bör till vägasyn sig inställa, Samt att tvänne förtroende värde åboer socknevis utväljas af Socknarna sjelfva, tili att vid vägsynerna motsvara Krono-Betjeningens anteckningar.
Gr. Mörner, Carl Goran Detlof: J det af Hr v. Koch nu väckta förslaget ifrågasattes, att ingen föregående undersökning om lämpligheten af en qvams anläggning skall ega rum, utan att det skall bero på den, som vill uppföra en qvarn, att på vinst och förlust göra det. Mig synes ett sådant stadgande kunna blifva lika menligt för qvarnbyggaren, som för de kringboende, hvilkas egor äro ofvan eller nedom belägna; ty om han nu qvarnanläggning företager på ett ställe, der en vattenuppdämning är nödvändig, af beskaffenhet, att skada derigenom uppstår för annan jordegare, så kunna visserligen stora olägenheter härigenom förorsakas, så väl för qvarnbyggaren sjelf, som kan blifva tvungen afstå från sitt företag, som för grannarne, hvilka, intill dess detta sker, få lida intrånget, och jag betviflar att mycket är vunnet medelst den på sätt och vis peremtoriska åtgärden, att genom Kronofogden söka få detta afhulpet. Det synes mig dessutom i alla händelser vara ganska vådligt för den, som vill inlåta sig på ett sådant företag, att, utan säkerhet för anläggningens bestånd, derå våga tilläfventyrs rätt stora kapitaler. I likhet med hvad förhållandet 156 Den 26 November f. m. är i de fleste civiliserade länder, synes mig en undersökning i detta hänseende böra föregå anläggningen. J 4:de §:n föreslår Hr von Koch att kungsådra skall hällas öppen till ^ af vattnet. Men nu kan ett vattenaflopp ofta vara af mycket olika bredd på olika ställen, och då den vattenmassa, som der skall framgå, är densamma på smala ställen, som på dem, som äro breda, så kan ofta nog inträffa att den af Hr v Koch föreslagna bredden blir på de smalare alldeles otillräcklig. Olägenheter kunna således ofta inträffa genom denna föreskrift.
Gore veterligt: att såsom Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Drottningen, Vår Hedvig Eleonora har igenom ett upprättadt Contract af den i Octöber 1707, lemnat Eergshaminars gård. i Sohlna socken med de derunder höjande Lägenheter till Dess' dåvarande Hof-JRåd , nu mera Vår Troman och Stats-Se.creterare Oss älskelige Välborne Baron Samuel Bark under arrende på 12 års tid, emot en årlig summa af 300 Daler Kopparmynt, men sedermera, i anseende till hans gjorde bekostnad, så val med Byggnaden i Malmoch Ladugården, som med Egornes hägnande och kultiverande, pröfvat skäligt, att han och hans anhörige vid tidernes hvarjehanda omskiftelser, måtte vara försäkrade att framför någon annan få njuta frukten af den omkostnad och melioration , som han på denne Lägenhet antingen redan kunde hafva nedlagt eller än vidare vord o nedläggandes, och fördenskull igenom Dess oppne Bref, dat. Stockholm den 4 Augusti 1711 förunnt honom samt hans Husfru, Barn och Arfvingar, hvar efter annan, Besittnings-rätten på berörde Bergshammars gård samt de dertill hörande och i Arrende-Contractet specificerade Egor och Lägenheter i så måtto att lian och de samma Gård och Lägenheter skulle framgent odrefne iå njuta, bruka och besitja, så länge de derföre den i Contractet stipulerade Arrende summan årligen rigtigt prästera och erlägga; Alltså och emedan äfven Vi för samma orsaker och omständigheter skull finna billigt vara, att han en sådan honom - Stats-Utskottets Betänkanden. 529 norn förundt rådighet ma verkeligen framgent till godo njuta; ty håfve Vi härmed och i kraft af detta Vårt Oppne Bref velat confirrnera och stadfästa för välbemalte Vår Stats • Secreterare Samuel.