Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Varande i den Nådiga proposition den åsigt uttalad, att ifrågavarande tjenstemän, med härofvan nämnda undantag, icke äro i behof af annan förbättring i deras 134 Expedition-Utskottets Förslog till underd. Skrifvelse N:o 196. vilkor an den indirekta, som vid sistlidne riksdag i allmänhet beviljades medelst löne-anslag för Läns-nolarien och löne-tillökning för Lands-kanslisterne, och har E. K. M:t jemväl lästal uppmärksamheten derå, att om än, å ena sidan, i anseende till ulsökningsmålens aftagande antal, Lands-sekreterarnes inkomst af expeditions-lösen för närvarande minskats, hvilket emellertid snart kunde förändras, det å andra sidan måste medgifva», att den nya expedilions-laxan bered t Lands-kanslierne icke pbetvdliga fördelar. Under sådant förhållande och då för öfrigt, med afseende å beskaffenheten af Lands-sekreterarnes inkomster, bestämd ledning för Rikets Ständer saknats att kunna bedöma, om oell i hvilka län en ytterligare löneförbättring för Lands-sekreterarne möjligen må vara behöflig, hvadan någon tillökning i dessa tjenstemäns löner utöfver hvad E. K. M:t behagat föreslå icke funnits lämplig, hafva Rikets Ständer beviljat de af E. K. M:t äskade löne-tillökningarne för Lands-sekreterarne i ofvan nämnda 8 län med tillsammans 2,(571 R:dr R:ml. b) Vidare har E. K. M:t föreslagit, att minimum af Lands-kammererarnes och Landt-ränlmästarnes löner, hvilket vid förra regleringen, med inbegripande af extra inkomster, beräknades, efter länens olika betydenhet, för Lands-kamererarne lill 2,250, 2,500 och 3,000 R:dr samt för Landl-räntmästarne till 2,000, 2,250 och 2,500 R:dr, mätte, likaledes med inberäkning af extra inkomster, ökas för Landskamererarne till 4.000
Ställande på Wermdön, innefattande en längd af 6-| mil, med en ungefärligen lika bredd, uppkomma, af saknaden på Gästgifvaregårdar, särdeles för dem, sorn, kommande från fasta landet, skola färdas till det 3:ne mil inpå Ön belägne Tingsstället; hvarföre, och då Wermdön för öfrigt utgör ett särskildt skeppslag med ari hela Hemman, och till Största delen är beboddt af Ståndspersoner, Herr Gripensvärd föreslagit, att 2:ne Gäst. gifvaregårdar derstädes måtte inrättas, och den från ön till Fittja Gästgifvaregård nu Utgående hållskjuts dertill anslås. Utskottet, som till öfverläggning förehaft detta ärende, har dervid funnit, att, då genom 28 Cap. Byggninga-Balken, 1734 års Gästgifvare-ordning, jemte flere utkomire Författningar, ordningen och sättet för anmälanden och pröfning af frågor om nya Gästgifvaregårdars anläggande redan blifvit stadgade, förevarande ämne icke är af egenskap, att kunna blifva föremål för någon Riksens Ständers åtgärd, utan mäste i den väg, som ofvannämnda författningar föreskrifva, till handläggning beredas; hvarföre ock Utskottet tillstyrker, att något afseende å Herr Gripensvärds motion icke måtte fästas; hvilket dock R. H. Ständers egen pröfning vördsamt underställes. Stockholm den 29 April 1823. Besv, och Ekon. Utsk. Eetänkanäea. N:r 78, .Ankom der. 10 Maj Betänkande, i anledning af vackt fråga, om återupprättande af en Trivial-Schola i Kongelf t-^ti ett från Heaerv, BondeStåndet 3, 2Q> nästi, Febr. till Utskottet remitteradt Memorial, af Riksdags-Fullmägtige från Bo hus Län, C. Fr.
Det finnes exempel på flere Rusthållare, som ej deltagit i Passevolaneen, som midt för ögonen på de öfrige ej fått vidkännas andra kostnader och skyldigheter, än knektecontracten bestämma. En Ledamot har begärt återremiss af Utlåtandet. Här har således uppstått 3:ne meningar. Jag tager mig derföre friheten hemställa till den värde Ledamoten, om en återremiss lönar mödan. Två stånd hafva redan bifallit Utlåtandet; Bondeståndet lärer aldrig bifalla detsamma; en återremiss är således utan ändamål. Jag yrkar proposition till afslag å Utlåtandet, så mycket heldre, som vi då slippa en ändamålslös återkomst till detta ämne. Den 26 October f. m. Friherre af Nordin, Carl Johan: Då så mycket redan blifvit ordadt i ämnet, skall jag söka att blifva så kort, som möjligt. Att till skäl för nedsättning i Passevolance-afgiften åberopa, huru dessa medel hittills användts, bevisar blott, huru envis man är, att, med sammanblandning af hvad till frågan icke hörer, motarbeta densamma. Den förra Passevolance-Cassan var grundad på helt andra villkor, uppgjorde af 1812 års Ständer, än de Kongl. Muj:t nu i Nåder föreslagit. Huru Kongl. Maj:t genom besparingar af de förra Passevolance-medlen blef i tillfälle, att besörja andra utgifter för Arméen, än de, som från ålder ålegat Rotekistan, bör icke hit. Dessa medel voro aldrig underkastade revision af Ständerne, eller deras ombud, emedan de härflöto från ett enkelt Passevolance-Contract, uppgjordt på vinst och förlust. Den af Friherre Sprengtporten uppgjorde calcul biträder jag till alla delar. Deraf synes, att hvarje ration kostar t2 sk.; och att 6 R:dr följaglligen åtgå till en soldats underhåll under högst dagars möte. Den återstående sjunde R:drn är oundgängelig lill oförutsedda utgifter för soldaten , såsom sjukvård m. m. Man har ifrågasatt Ständernes rätt att besluta i detta ärende, utan de rustandes föregångna hörande. För mig är det likväl klart, att Ständerne, efter 80 §.
Län: att misshushållningen med skogarne i denna del af landet, långt ifrån att aftaga, år efter år mer och mer tilltoge, dertill i någon mån de pågående laga skiftcsförrättningarne bidroge, dymedelst att de, som vid skifte skulle afträda skogbevuxna marker, inom kort tid derå afhöggo till och med buskar; varande af Konungens Befallningshafvande i nämnde län den åsigt uttalad, att, till förekommande af skogarnes fullkomliga ulödande och de olyckor, som deraf blefvo en följd, vore tjenligt, dels att i skiftesförfattningarne inloges ett stadgande derom, att afträdande jordegare icke finge afverka mindre träd och buskar, ulan nye jordegarne vara pligtige att dem inlösa, dels att, genom utfärdande författningar, den enskildes fria dispositionsrätt öfver skogen inskränktes; Götheborgs och. Bohus Län: alt länets skogar äro ytterst vanvårdade; samt att tillgången på skog, som tillförene varit god, synbarligen medtagits under sistförllulna och innevarande århundrade, dels lill byggnad af salteriverk i skärgården och till trankokning under fisketiden, dels i följd af de tidtals gynnande konjunk turerne för trädvaruskeppningen och deraf föranledda prisstegring, dels ock till fyllande af det alltjemt ökade behofvet al bränsle för den inhemska ångfarlygsrörelsen ; Jemtlands Län: att skogshushållningen inom länet sedan äldre tider tillbaka stått på en låg ståndpunkt; att stundom hela trakter, utan urskiljning, sköllas på skog, endast för erhållande af några veckors uselt bete åt kreaturen; alt, genom vanan hos allmogen att ute ä marken uppgöra eld, utan att lemna densamma vård, skogseldar ofta inträffa och förorsaka stora härjningar; Norrbottens
Ugj:ts i>iäc!i»J 8krisvel8e till Di!iet8 8tgnder, gnZäende c!en n^3 orclingrie 8o!c!gt-rotsrin»en i Dilcet; osti trelrgAgcle Ronzt. ttlgz:t, u^jrä 8tgt8-kääet8 unäercläniAg tillst^iDsn, 66. 23 bsrörcls förslg», 8gclgnt clet finnes öettg protoeoll vi6fo»g<!t, i Ugöer ^illg, 8amt körorclng gtt lXgcliA 8ltrifve!se, i enliZbet tlermerl, sbulie till 1liltet8 btgnrler gl^g. Ilx ?rotoeollo, t7. ^/'Ma-r. l^:o 86. till Lxx. lltsti. äe» 2^ Octobsr, LI. ic> 5. m. ^o?rA^. lVsr/rKK K/r^r/rio^so «»AK6-rt/6 ^'6M^/rr-rA r ^/-ovr-rso-r K/rcr/res o^c/r-ra^rs -'Oiks^r-rK/ <7//be-r Kikoc/r/ro^MS K/o^ r/e-r 17 L)o^oöe/° 1846.
St. bifallit väckt förslag om afskrifning af lentnade undsätiningslän; ty, alt skänka bort medel är något helt annat än alt utlåna dem och således anser jag, alt R. o. Ad. bör bifalla betänk., hvarom jag också anhåller. Gr. Lagerbjelke: Den jemförelse, Hr von Hohenhausen uppdragit i fråga om kostnaderne emellan Wisby och Warbergs hamnanläggningar, skulle visserligen här kunna vara på sitt ställe, såvida det vore visadt eller ens uppgifvet, ali hamnanläggningen vid Warberg undergått olyckor, eller att vid kostnadsförslagets uppgörande missräkningar förelupit eller att staden i öfrigt genom hvarjehanda olycksfall lidit förluster; men sä är likväl icke förhållandet. Vid Warberg har intet inträffat, som förändrat förhällanderne mot hvad de voro, då första länet beviljades staden, hvaremot hamnanläggningen vid Wisby har af stormar blifvit förstörd, så att arbetet derstädes icke kunnat fullbordas för den derföre beräknade summan, men vid Warbergs hamn har sådan olycka icke inträffat. Det är uppgifvet, att 9000 r:dr erfordras för åtskilliga arbeten vid den inre hamnanläggningen, och denna summa är ganska billig i förhållande till kostnaderne i och för hamnanläggningen vid Wisby. Den är äfven billig i jemförelse med hvad staden nu begär eller 15 000 r:dr, men såsom jag redan nämnt, jag finner icke sä förändrade förhållanden hafva inträffat, att det begärda anslaget bör af R. St. beviljas. Om nu staden likväl undfår desse 15.000 r:dr, skulle, ulan att någon olycka nfvergålt staden eller dess hamnbyggnad, sedan det första länet 20,000 r:dr beviljades och då staden förhand! sig att, ulan vidare bidrag frän Statens sida, arbetet fullborda, Staten sålunda utan egentligt behof eftergifva bestämda vilkor uti ett i laga ordning upprättadt kontrakt. Den jemförelse Hr von Hohenhausen gjort emellan hamnbyggnaden vid Warberg och ett af fullmäktige i riksg:s-kont., efter uppdrag af R. St., uppbygdt hus, skulle här kunna äga sin tillämpning, om R.
Unber be fpra åren 1859—1862 hofwa ferffilba anflag för be* ttofinab. rörba linieombpggnab blifmit aitmifabe till ett fammanräfnabt belopp af 505,000 rifSbater, hvarförutan till be hår ofman unber åren 1860—1862 ntförba anläggningsarbeten jemmäl anmifaté ferffilba anflag af fammanlagbt 147,soo rifsbaler, allt från $anbels SSip. tifl Sfi. @t. 3>rot 1862—1863. l:a ©ami. 2:a 2lfb. 12 oo Berättetfe om t;mab i Dlifet och befö seicjraf©menffa (latens eteftriffa tetegraf4inier hofwa mt ett utjlräcfning inrättningens , omfattningodjaf 720,5, eller, ont bitbbellebninqarne tnberäfnaö, 1029,1 geoqraftjTa merlfam§ct. r mit ttteb 69 (lattoner, btanb befja febttare mberäfitab jentmät mtfare* telegrafflationen t tflathan. — Sintalet affänba tetegram t)ar utgjort: ^Reglemente. 3)å, efter hmab benna tabell tttmifar, be inlänbffa telegramnterttaö antal uttber åren 1860 od) 1861 minffatö i förfjåttanbe titt antalet imber föregåettbe år, är portot för bentia forreSponbettS från od) ltieb början af innematanbe åt nebfatt från 2 tR:br titt l 9t:br 50 öre för enfelt telegram otti 20 otb. härigenom l)at beit intänbffa forreöpott^ benfen ånpo ide obetpbligt titttagit. Sittim fan lifmät ej afgöras, f)tt
Enligt hvad upplyst blifvit, har någon ändamålsenlig undervisning i sinnes-sjukdomars behandling icke kunnat vid Upsala Universitet meddelas de studerande, som egna sig ål medicinens' studium förr än, i anledning af väckt förslag om förenande med ofvannämnde läkare-befallning af en serskild profession i psykiatrien, Eders Kongl. Majit under den 18 April 1856, tillåtit alt nämnde läkare finge under läselerminerna två gånger i veckan hälla föreläsningar och meddela klinisk undervisning uli omförmälda ämne, 14 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 222. emol åtnjutande tills vidare af en inom medicinska Fakulteten ledig adjunkls-lön, såsom arfvode. Häraf finnes alltså, att ehuru läran om sinnessjukdoinarnes behandling utgör en maktpåliggande del af det medicinska studium, densamma likväl intill den sednaste liden icke blifvit meddelad i den utsträckning, som ämnets vigt klöfver, hvaraf följden varit en mera allmänt utbredd öfvertygelse, att sinnessjukdomarne i de flesta fall äro obotlige. Erfarenheten från främmande länder gifver dock vid handen all, med en klok behandling af de sinnessjuke, dessa lill stor, lill och med större delen kunna botas och äfven blifva botade. Med denna erfarenhet mäste del anses såsom en angelägenhet af stor vigt, att utväg beredes lör den unge läkaren att jemväl egna sig ät ifrågavarande studium; och dä tillfälle nu erbjuder sig att genom en för kunskaper i förevarande ämne vitsordad läkare derutinnan lemna undervisning ulan någon synnerlig uppoffring för Slaten, och Upsala Hospital jemväl är genom sitt läge i närheten af Universitetet härtill väl egnfidl, samt dertill kommer behofvel att bilda skicklige läkare och föreståndare vid de nya hospilalerne i riket, hafva Rikets Ständer beviljat det för ifrågavarande ändamål begärda arfvode af 1,500 R:dr R:mt årligen. />) Till lön för en konservator vid Zoologiska Museum, 1,500 R:dr.
terat den; derför äro menniskorna tacksamma mot vi äro en bit bättre än vårt rykte, och den tanken solsken Maurice, en liten stund, så skall jag gå. MAURICE. Stör jag er? Låt mig bara värma mig i Ditt Hvarför skulle Du gå, då Du nyss är kommen? ADOLPHE. behöft se; derför att jag nu vet att min tid är ute. Hvarför? Derför att jag sett hvad jag aldrig BROTT OCH BROTT Tystnad. ling af försynthet, ett tillkännagifvande af hvad som drägeri. Du hör att jag tänker väl om menniskorna, Maurice, och det har Du lärt mig, Maurice! Tystnad. Att Ni sände efter mig fattar jag som en hand egt rum, en upprigtighet som sårar mindre än ett be Saint Germain, och jag såg der en qvinna och ett barn. Jag önskar icke att Du sett dem, ty det som skett kan icke ändras, men om Du gaf dem en tanke och ett ord innan Du släppte dem i den stora stadens öppna sjö, skulle Du kunna njuta Din lycka ogrumladt. Och nu säger jag farväl! HENRIETTE. Men, min vän, jag gick nyss igenom kyrkan Hvarför skall Du gå? ADOLPHE. Det frågar Du! Vill Du jag skall säga't? HENRIETTE. Nej, det vill jag inte. ADOLPHE. Farväl då. Går. MAURICE. het! Syndafallet: och se, de blefvo varse sin naken ANDRA AKTEN HENRIETTE. tänkte oss den! Han är bättre än vi! MAURICE. Hur annorlunda blef icke den scenen än vi Nu tycker jag alla människor äro bättre än vi. HENRIETTE. gen har mistat sin rosenfärg! Ser Du att solen har gått bakom moln och sko MAURICE. oss fly dit ner der himlen alltid är klar och träden alltid gröna. Jag ser det; och den blåa sjön är svart. Låt HENRIETTE. Ja låt oss göra det! Men utan afsked! MAURICE. Nej, med afsked! HENRIETTE. har bly om foten. Jag är icke svartsjuk, men halsen, så kan Du icke rifva Dig lös. MAURICE. Vi skulle flyga.
Det stora bidrag af bruksoch skogseffekter dessa provinser lemna till landets export, och den ofantliga trafik, som deraf framkallas, måste gifva åt deras anspråk fullt lika stor giltighet, som må tillerkännas de fordringar, hvilka någon annan, hvilken som helst del af riket kan framställa. En jernvägsförbindelse emellan hufvudstaden och Siljans vattensystem i hjertat af Dalarne måste oemotsägligen vara den, sorn på en gång kan bäst befrämja sam färdseln emellan hufvudstaden och dess förnämsta handelsterritorium och äfven bäst gagna de landsdelar den kommer att beröra, genom att underlätta den stora trafik, som der af ålder utbildat sig — en trafik, som eger sin grund uti beskaffenheten af de vigtiga näringar, som der bedrifvas, och hvilkas alster likaledes af ålder brutit sina oföränderliga naturliga vägar, så väl för export, som utbyte och konsumtion. På alla dessa skäl, och under afvaktan derpå att Kongl. Majit täcktes i ämnet göra nådig framställning till Rikets nu församlade Ständer, vågar jag föreslå: 1:o. att Rikets Ständer måtte bevilja ett belopp af en million Riksdaler, för påbörjande af en stambana, utgående från den under byggnad varande jernbanan emellan Stockholm och Upsala, och sträckande sig genom Upland och Westmanland till Dalarne samt vidare i rigtning åt sjön Siljan. 2:0. att Rikets Ständer måtte till Kongl. Majit öfverlemna, att med, ledning af vunnen utredning i tekniskt och ekonomiskt hänseende, i öfrigt närmare bestämma de orter, sagda bana lämpligen bör beröra. Stockholm den 14 November 1865, Fredrik Cronstedt. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. N:o 62. 125 Uppgift å de qvantiteter spanmål, som transporterats ifrån Westerås till Dalarne ifrån den 1 Augusti 1864 till samma tid 1865. ifrån Westerås stad transporterade till till till VesterSumma Fahlu stad.
— Jag har hört klagas deröfver, att då tax:s-sammanträden egt rum här i hufvudstaden, för beskattning af den omgifvande landsorten, så har det understundom varit ganska svårt att hålla komitéens ledamöter tillsamman, emedan de haft så myeket annat, att, under vistandet i staden, syssla med. Sådana distraktioner inträffa mindre lätt, då ledamöterna för dessa angelägenheters skull samlas på landet. Jag fortfar således i mitt yrkande på återremiss. Gr. Hamilton: Jag kan icke neka att det af Gr. La gerbjelke mot mig använda skäl, var särdeles väl valdt, ty han vet ganska väl, att jag anser dessa beredningars arbete, med den sammasättning de nu få, blifva mycket otillförlitligt; men i alla fall tror jag icke att detta skall hjelpas derigenom, att man har tax:s-komitéer i hvarje församling. Gr:n har vidare yttrat, att det vore fara värdt, att dessa komitéer skulle komma att arbeta för fort, för den händelse , de nemligen finge en större utsträckning. Det tror jag äfven att de skulle komma att göra, på det att de, så hastigt som möjligt, måtte komma ifrån det obehagliga uppdrag, som blifvit dem gifvet. I öfrigt instämmer jag uti hvad Gr. Mörner i ämnet yttrat, och förenar mig med honom uti yrkande på återremiss. Hr von Koch: Jag har endast begärt ordet, för att be svara de anmärkningar, som äro gjorda deremot, att man har fråntagit kommunerna den rättighet, de förut egt, att bestämma, hvar sammanträdena för tax:s-komitéerna skulle ega rum, samt öfverlemnat detta bestämmande till Komgens Befide. Då jag inom komitéen tillstyrkt detta förslag, anser jag mig skyldig uppgifva skälen derför, Nu gällande stadgande återfinnes i 53:dje §:n af 1858 års bev:s-stadga, som tillåter att »flera pastorat förena sig om en tax:s-komité.» Bev:s-komitéen ansåg ock sådant vara alldeles nödvändigt, på det att icke folket skulle komma att besväras af allt för många och onödiga tax:s-komitéer å de orter, der pastoraterna voro särdeles små.
Då nu de för innevarande statsreglerings-period härtill anvisade medel voro beviljade under den förutsättning, att fullständigt förslag till berörda arbetenB utförande komme att vid detta riksmöte meddelas, skulle följaktligen anvisandet af ytterligare anslag för enahanda ändamål under nuvarande förhållanden vara helt och hållet stridande mot de af Rikets Ständer vid sistförflutna riksmöte yttrade1 åsigter; och redan af detta skäl måste Utskottet, utan att taga i betraktande hvad förutnämnde motionärer i afseende på sjelfva hufvudfrågan yttrat och erinrat, finna olämpligt att tillstyrka Rikets Ständer, att ingå i den pröfning af ämnet, som måste föregå ett bifall till Kongl. Maj:ts anförda nådiga framställning. Men om det måste medgifvas, att det konstitutionella statsskicket fordrar, att regeringen uppgifver och utreder de behof, hvartill den af representationen äskar medel, och att denna utredning grundas på en fullständig undersökning af det ändamål, som bör sökas, af det sätt, hvarpå saken bör utföras och af den kostnad, som statsverket derför kan komma att vidkännas; äfvensom att vederbörande Föredragande ikläder sig den från hans befattning oskiljaktiga ansvarigheten för rigtigheten och fullständigheten af den så beskaffade utredningen; så befinner sig frågan om Stockholms befästning nu i det skick, att den erforderliga pröfningen af frågan icke kan af Rikets Ständer verkställas. En plan för den ifrågavarande befästningen är visserligen numera uppgjord,' men Kongl. Majit har ännu icke meddelat Rikets Ständer sin mening, om denna plan i och för sig kan anses medföra det åsyftade ändamålet eller om den endast afser en del af befästningen, ämnad att sedermera antingen omgifvas af andra yttre verk och förskansningar eller att medelst andra fortifikationer framdeles fullkomnas; likasom Kongl. Majit ej heller låtit till Ständernas kännedom komma, om samma plan är af den beskaffenhet, att den, för det ändamål den afser, af Kongl. Majit gillas, och om Kongl. Majit anser landet förmå bära kostnaden för dess utförande, om hvilken kostnad uppgift jemväl saknas.
Reglementen nti allt hvad som strider emot denna Författning f och icke dr igg LågUttketttts Bttknkanitn. genom särskilde St Aders Privilegier firbehål• let. Derest någon etc. Fjerde Artikeln. * §• Sä väl emot Förslaget med Contrakters upprättande emellan Handlande och dem de till biträde i sin handel antaga, aom emot det föreskrifoe uppvisandet af de sam» ma inför Magistraten, hafva flere påmin» nelser blifvit gjorde; men endast i fråga om sistnämnde omständighet hafva Utskotten kunnat gilla de framställde anmärkningar» ne, samt i följd deraf blott funnit sig böra tillstyrka den förändring, att med Contrakfternes företeende bör förfaras på lika sätt, som i 2 Art. 2 §. HandtverksOrdningen blifvit stadgadt, i afseende på Contrakter emellan Handtverks Mästare och deras Larlingar. Af denna förändring skulle det blifva en följd, att senare perioden i danna §. gåfyes en sådan lydelse: Detta Contrakt bör, sist inom 14 da, gar derefter, vid 3 R:dr 16 sk. vite j jämte den särskilda påföljd 3 att den till biträde i handeln antagne i annat fall anses deraf icke vidare förbunden 3 af Handlanden i styrkt afskrift tillställas HandelsSocietetens Ordförande j hvilken åhgge att vid Societet ens nästinträffande sammankomst den emottagne hand - Lagutskottets Betänkande*. igg lingen aflämna j för att i Societet ens förvar qvarblifva', varande, i händelse Contrakt et sedermera af någondera Contrahenten brytes3 den andre Contrahenten öppet att låta detsamma vidare fortfara, eller och alldeles förfalla. a §• För bibehållande af hvad denna $. stadgar, i afseende på Handlandes förhållande emot sine underhafvande Betjente och öfrige till biträde i handeln antagne personer, bar det ansetts böra utgöra vilkor, att en lika föreskrift för HandtverksMästare intages i HandtverksOrdningen, samt att uti en särskild §. fastställes ofvannämnda personers åligganden emot sine Husbönder.
Ut - IZS4 Den 26 Zebruaru. Utskottet blifwa remilteradt och deras yttrande deröfwer infordradt. Grefwe von I^ntinFsKaulsn, Albreckt understödde hwad Herr Grefwe vs la Larttie sig Yttrat rörande löneförhöjningen för Post - Betjeningen i Stockholm. Herr AnZerlem, jfacob, anförde skriftligen söl, jander Det bifall med hwilket Post-betjeningen till Allmänhetens nytta i mänga är emot en högst ringa lön förrättadt sine trägne göromål, torde wara en bewekande orsak för Ri ets Högloft. Ständer att för dem utwerka en löne-tillökning, som kunde bestridas med högst 1202 R:d. Jag tror att denna Betjening, som handhafwer en nu mera Sländernes egen exkraordinaire Bewillning borde upmuntras att med trohet och nit fortfara uti en sa högst wigtig tjenstgöring, att dä deras inkomster i wista fall ar minskade genom den nya Post-Förordningen, wore det deremot en rättwisa att pä annat satt ersät, la dem denne förlust, som de i och för sin tjenstgör ring aro betagne alla andre utwagar till bärgning. Detta har warit ändamälet för min ödmjuka hemstal, lan om Lönetillökning för Post-Berjeningen. Grefwe körner, ^äospk Loran. Efter de fullständiga Uplysningar Herr Grefwe vs la Larstis behagat lemna, i afseende pä Utskottens förslag i allmänhet, rörande Post-Inrättningen, har jag för min del ej nägre erindringar dcrwid att göra utan bifaller Betänkandet. Men hwad angär den nu före» slagne Löneförhöjmngen för Post-Veljeningen, får jag Dm 26 Zebruarii1305 allenast uplysa, att StatS.Urskottet med det snaraste inkommit med ett generell Betänkande om Löne-till«- ökning för alla Kronans Tjenstemän, och kanske torde hivad deruti förestås, anses wara tillräckligt för det ändamål som här asystas.