Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle tro, alt oädla nöjen i allmänhet sällan lättare och förlåtligare torde vinna insteg, än hos unga personer med bildad upfostran, som blefvo nödsakade, alt, skiljde från anhörige, lefva på aflägse boställen, utan tillgång till någre af de ädlare nöjen, som för bildade personer äro behof. — Herr Ribbing talar ständigt om, att de Officerare, som ej lia boställen, bo i städer och på gästgifvaregåjdar; jag tror, att det hittills med minsta delen varit fallet. De unge män, hvilka söka inträde, såsom Officerare, på LandtRegementerne, äro vanligtvis söner af föräldrar, som inom provincen äro bosatte, och merändels fortfara de, åtminstone under första delen af deras tjenstemannabana, att begagna deras fordna hemvist. Blifva nu alla löner inom samma grad fullkomligt lika, blir det så mycket lättare för RegementsCheferne, att så arrangera, att hvar och en ung Officer blir placerad på det compagni, inom hvilket han har anhörige boende. — Hvad som för öfrigt anföres om boställsliafvares lugn och sinnesro, och om deras oro, som ej hafva boställen, lemnar jag i sitt värde.-— Likväl har jag känt dem, som med lånte förlag brukat egne boställen, och genom Den i f) F e b r u a r i i e. m. någre års missväxter kommit i sådan financiel belägenhet, sorn. svårligen medgifver fullkomlig sinnesro. Att den hittills följde method vid boställens bortarrenderande ej visat sig förmånlig, medgifves, men det hindrar ej, att en bättre sådan kan antagas. Att sådant är möjligt, be vises af Akademiers och flere publike Verks egendomar, som sedan lång tid tillbaka varit utarrenderade och äro ganska väl skötte. Hvad gemenskap boställsverket kan äga med de af Konung Carl XI anlagde stuterier, som sedan blifvit nedlagde, och nu ifrågasatte att återuprättas, inser jag ej.
Casseursbeställningar; att handpenningarne för Advocat-Fiscalen och Banco-Ftscalen indragas vid nuvarande innehafvares afgång eller dåde erhålla den lön, som uti Bankens nya Stat blifver för dem fastställd; att de under litt. d> e, f och g upptagne anslag böra upphöra i och med detsamma den förestående regleringen af Bancostatens löner träder i verkställighet; och slutligen att de serskilda vilkor och för - Bih, till R. St. Prot. i83f och 183S. 6 Sami. 1 Af cl. 2 Band. 34-de Häftet. jo Banco-Utskoltcts Memorial N.o n r.. behåll, hvilka för öfrigt äro vid dessa anslag fästade, noggrann! uppfyllas. 3:o Följande årliga arfvode», i stället för eljest erforderlig© tjenster med lön på stat, komma tills vidare att af Bankens Omkostnads-räkning utgå: Efter hand och i mon af behof: dy Till Extra-Ordinarie Cancellister för biträde vid protocollsföring samt andra Cancellie-göromål hos Commissariatet eller Ca nce 11 i eCo m m issa r i er n e Btco Kalr 45°» — Med ~:del för hvarje qvartal: by Till en Extra-Ordinarie Contorskrifvare, mot skyldighet till jemn tjenstgöring ... g6: — e). Till arne Extra-Ordinarie Contorskrifvare, mot enahanda skyldighet, hvardera 4° R;dr, eller tillsammans .. ... 8ö: — dy Till 3:ne Sedeltryckare, enligt med Stereolyperingsföreståndaren Broling afslutadt Contract, hvardera i5o R:dr, eller tillsammans . .. 45°: —- e) Til en Vaktbetjent, för ina euler in gs-s tärn plingen i Vexel-Banken . 225:: — fy Till en extra Stämplare, för Transport-sedlarnes svartstämpling
S. k. kultorf ställer sig antagligen dyr, men för att den må kunna brinna i köksspiseln behöfs ej den ringaste beredning, blott en särskild spade för torfvens upptagning erfordras. Innan torfven intages i köket, bör en del söderhuggas, så att man har både ' större och mindre till hands. V i d långkokt mat, är detta bränsle isynnerhet att anbefalla, ty det förbrinner långsamt och glödande. V i d inköp af ved skall man alltid försöka få torr och grof; björkveden bör ej vara af s. k. glasbjörk, d. v. s. sådan, som har slät, hvit näfver, utan i stället vara skroflig och ojämn, lemnande starkaste veden. D å furuveden, som anses fördelaktigare att använda än gran, hugges, tillser man, att tjärveden tillvaratages och undanlägges för att begagnas att tända uti. Och till sist ett ord till dem, som anskaffa vedförrådet, vare sig i staden eller på landet — köpen eller låten ej framköra surt eller rått bränsle för att omedelbart sönderhuggas och användas! Mången inbillar sig, att man sparar genom att använda dåligt och surt bränsle för köket, men det är misstag, ty om man sparar i ett, så spiller man då i ett annat; följden blir näml. oftast illa lagad mat. M a n kan omöjligt få en gryta att koka ordentligt på en då- lig, rykande eld, som i bästa fall flammar till den ena stunden för att den andra dö ut. Dessutom kan man ej med bästa vilja i världen beräkna, när maten kan vara färdig; det må därför i dylikt fall aldrig fordras, att måltiderna skola vara i ordning på bestämdt klockslag. H a r åter den, som lagar maten, torrt bränsle till sitt förfogande, är man i sin fulla rätt att fordra ovilkorlig punktlighet, samt ordentligt lagad mat. Frida N. N. Allmännyttigt. PLATSER. E n ung anspråkslös bättre flicka med jämt och godt lynne, hvilken, jämte det att hon eger vana att undervisa barn i vanliga skolämnen o. musik, har fallenhet för och någon kunskap i kontorsgöromål kan erhålla plats den 1 instundande maj i familj på landet. V i d god handstil fästes afseende.
Dessa obligationer skola oundvikligen komma att verka hämmande eller nedsättande på af“sättligheten af de till de äldre Svensk-Tyska samt 1864 års Svensk-Engelska “jernvägsbyggnadslån hörande, äfvensom Hypotheksbankens 4 V2 procents obligationer, hvilka efter sednast verkställda konvertering af de Preussiska 4 V2 procents “statspapperen till 4 procents papper, nu en tid på Tyska fondmarknaden varit “de högsta räntepapperen. De nya sexprocents-papperen skola derföre redan “genom sin disproportion till de förra ådraga sig speciel uppmärksamhet, hvilken “dessutom kominer att stegras i följd deraf, att de med så hög ränta utgifvits “och satts i omlopp för ett, på en jemförelsevis obetydlig summa, för Svenska “Statens räkning upptaget temporärt lån. Man skall deruti tro sig se ett bevis “på financiel förlägenhet för Svenska Staten, som för erhållande af ett mindre “lån på några millioner nödgats underkasta sig så hårda vilkor, och man skall “bibehålla detta i minnet, när åter snart dagen för upptagande af ett nytt “amorteringslån inträder och då rätta sina vilkor derefter. Anspråket på och “beviljandet af 3 eller, om Fullmägtiges ultimatum skulle antagas, 2 V2 procents “rabatt på inbetalningarna, i förening med 6-procentsräntan skall i sin mån ytterligare stärka tron på nämnda förmodade förlägenhet.“ “På andra sidan, i hvilken egenskap är det egentligen, som Skandinaviska “Kredit-bolaget här uppträder? Formelt visserligen såsom långifvare, men i verk“ligheten endast såsom en medlande mäklare.
Men de delar af Utskottets förslag, deremot ingen anmärkning blifvit gjord, måste ovägerligen hvila intill nästa Riksdag, på grund af den nyss upplästa 56 §:n. Hvad Herr Hjertås senare anmärkning mot formen af Utskottets Memorial beträffar, så torde Herr Hjerta finna motiven för de föreslagna förändringar ne, dels uti den motion, som föranledt Utskottet till dessa förändringar, och dels, der Utskottet afvikit från motionen, uti sjelfva Memorialet, så att de ingalunda saknas. Om dea värde ledamoten icke gifvit sig lid att ingå i granskning häraf, så är det lians ensak; men Ståndet kan derföre icke uppskjuta pröfningen af en del utaf Memorialet, ty ConstitutionsUtskottet skulle då icke kunna uppgöra något jemkningsförslag, utan nödgas inkomma till Ståndet med begäran att för sådant ändamål få del af Ståndets beslut öfver hela Memorialet. Friherre Rålamb: Jag har endast be gärt ordet, för alt söka rättfärdiga ConstitutionsUtskottet emot de stränga anmärkningar Herr Hjerta framställt. Förebråelsen går isynnerhet derpå ut, att Utskottet i alltför få rader motiverat sitt förslag till ny och omarbetad TryckfrihetsFörordning; och det är visserligen en sanning att Utskottet, näst före sjelfva redactionsförslaget, Den 37 Januarii e. m. 117 endast i några få rader yttrat sig härom; men deremot har Utskottet från pagina 19 till och med 3o i Memorialet upptaget och motiverat hvarje förändring och alla de nya förslagen, hvilka Utskottet ansett sig höra i slutet uppställa i ett sammanhängande helt. Ora man derföre jern förer den mot slutet införda fullständiga redactionen med de vidfogade citationerne och det föregående af Utskottets Memorial, der hvarje förändring ganska tydligt blifvit utmärkt, så hoppas jag att den af Herr Hjerta anmärkta stora oformlighet likväl torde finna någon nåd inför Ridderskapets och Adelns ögon.
Utskottet har, såsom skäl för sitt afstyrkande, anfort; att hvad Bergslagsskogarne beträffar, så finnes, förhushållningen med desamma, tid efter annan Författningar utkomne, hvarigenom deras innehafvares rättigheter och skyldigheter blifvit, i och^för Bergsbrukets upprätthållande, utstakade; att, i afseende på de skogar, hvilka inom Bergslagsdistricten finnas, tillhörige hemman, som icke äro i hylleblåsningen inroterade, eller Bergsbruk idka, så vore kolförsäljningen i allmänhet lika fri och oberoende, som den är från skattehemman på landslagen, så vida icke, genom åtaganden vid anläggningar af Bruk och Bergverk, eller ingångne Contract, förbindelser uppkommit för den ena eller den andra, att endast på vissa ställen kolen afyttra; att befarad olägenhet och godtycklig behandling vid prisbestämmelsen ej synes kunna inträffa, sedan 1806 års Kongl. Bref föreskrifvit, ej blott sättet för pi öfning af köpares och säljares rätt och anspråk, utan ock anvisning, att i blifvande beslut söka ändring; att, vidkommande förd klagan öfver de serskilde föreningar, Bruksegare emellan, om kol-districten, så har Kongl. Maj;t, i nyssnämnde Nådiga Bref, förklarat, att de kol-district, som äro lagligen erkände och stadfästade, icke böra någorstädes upphäfvas; men i händelse andra föreningar skulle finnas, hvilka ej ega samma helgd, och hvilka kunna anses på något sätt leda till de kolandes förfång, är det desse obetaget, att i laga ordning söka rättelse, till Bih. till R. Si.
Och njule derwid afgärda Hemmanet efter sitt öre eller hemmantal hälften mindre an Bolby samt äge sedan Bolbysrält dera. Kongl. Maj:t för, blifwer samteiige Rikets Ständer med all Kongl. Näd och ynnest wäl bewägen, 6 ^ k I.. I. 6. lurähwlsi Ut. Den Z Zebruarii. Utdrag as Protokollet öfwer Justitiä-Äreitder, hållet uti StatsRädet den n:te Januarii isis, inför Hans Maj:t Konungen i närwaro af StatsRäderne Friherre kolendlLck Friherre von kiatea Friherre ^älorkotk JustitiäRäderne von StrolLircir och Liom JustikiäCancelleren Grefwe Wacktmeister HofCancelleren Friherre Wetterkeät. Astesioren luräkjssi! föredrog i underdånighet: Rikets Ständers underdäniga hemställan om en sadan rättelse i 4 §. 19 Cap. ByggningaBalken, att Ägare till Afgärda by ma förklaras berättigad, att söka skifte sä wäl med sine som Odalbyns Grannar uti Skog och Utmark med lika påföljd som när sädant af nägvn i Odalbyn äskas; Dock att Lagens förordnande om hwarderas egolott ester Ore eller Hemmantal icke derigenom rubbas. Högste Domstolen har, uppå de af Riksens Ständer i underdånighet anförde skäl, i underdånighet tillstyrkt bifall ä hwad Rikets Ständer i under, dänigher föreslagit, sä att Ägare uti Afgärda By mä tilläggas lika rätt med Bohlby att söka och er. hälla skifte i Skog och Utmark med sä wäl Bols byn som andre Hemman, med hwilka Afgärda Hemmanet innehar gemensam mark; Dock att LagenS 8 Dcn 5 Zebruarii. stadgande om hwarderas ägolott efter Ore eller Hemmantal derigenom icke rubbas.
Så mycket förtroende bör man väl äga till sockennämnden oell församlingens pastor, alt man icke förutsätter det de skola tillställa en sockenstämma, alt jag så må säga, på knep, särdeles då man besinnar att ledamöter uti sockennämnden grunda sin befattning på församlingens förtroende. Beträffande den frågan, huruvida sockenstämma skulle få hållas en vecka efter kungörandet derom, så kan man tänka sig flera tillfällen, som påkalla sockenboernes skyndsamma pröfning och beslut, såsom t. ex. ankomna K. påbud uti för landet vigtiga angelägenheter, sora påkalla hastig åtgärd, eller inträffad smittosam sjukdom, eller om begge föräldrarne hastigt falla ifrån minderåriga barn och lemna dem i utblottad belägenhet. TJti dessa och dylika fall bör sockenstämma kunna fä hållas inom 8 eller 10 dagar efter kungörandet. Man har vidare sagt, att sockennämnden troligen icke bodde så af - Den 8 Mars f. m. lägse, att budskickning till densamma, med underrättelse om en samma tlag förestående sockenstämma, icke skulle medhinnas; men utom det att motsatsen ar lika trolig, bör man väl tillika kunna förmoda att pluraliteten al sockennämnden hvarje Söndag infinner sig i kyrkan, antingen för gudstjenstens skull allena, eller för att derjemte taga kännedom om kungörelser, som uppläsas, eller ock för andra angelägenheters besörjande. Gr. af Ugglas’s yttrande, att deputerade från flera socknar, som sammanträda till öfverläggning i något gemensamt ämne, icke skulle få besluta om afgifters åtagande förr än sockenboerne sjelfve erhållit tillfälle att derom sig yttra, anser jag vara besvaradt af Hr von Rosen, och anhåller derföre att i delta hänseende få förena mig med honom. Likaledes förenar jag mig uti det yrkade tillägget, att Konungens Bef:h:de eller domcapitlet skall utsätta stället för sammanträdet, då öfverläggning förestår uti något för flera socknar gemensamt ämne. Jag tror att ordet ”eller” är på sitt ställe, emedan stället för sammanträdet bör be. stämmas af den utaf dessa myndigheter, som antingen begärt sockenstämman eller hvars befattning föremålet för öfverläggningen närmast angår. 1 öfrigt anhåller jag om bifall till §:n, sådan den befinnes.
Bettini anel iris is 5; yalutän åter utbekomma; eller, som anstalten nu äfven blifvit benämnd och framställd tili, inrättning af en särskild DepositBanque utff den gamla Banquen, med hvilken hvem som heldst sådant önskade, skulle ega rättighet att öppna särskild conto, och till förvarande inlemna myothar metall, hvaremot ett visst helopp BancoTransportsedlar skulle erhållas, samt derefter samma person ega, att vid återställandet af samma sedlar, det insatte åter utbe» komma, allt emot erläggande af en viss afgift vid insättningen och uttagningen. Utskotten hafva ej kunnat rmdgå att finna’ i huru betydlig mån antagandet eller icke-an» tagandet af förslaget till sist omförmälde in-; rättning skall inverka på beskaffenheten af de åtgärder, sorn i afseende på bestämmandet a£ sedelmyntets metalliska värde, äfven föröfrigt nu borde vidtagas; och hafva således funnig sig nödsakade, att frågan derom först till förnyadt öfvervägande företaga, innan de ansett; sig vara i tillfälle att undersöka hvad afseen-* de å de i öfrigt gjorde anmärkningar emot Utskottens egna framställningar kynde höra; h af vas.
Skulle Just.- Ombudsm. finna för godt att inskränka sin verksamhet inom något trängre gränsor, än hittills varit fallet, skulle han, långt ifrån att nedsätta, tvertom öka det anseende, hän redan rättmätigt sig förvärfvat genom den utmärkta skicklighet och det oförtröttade nit, hvarmed han sköter sitt vigtiga och ansvarfulla kall. Sedan jag sålunda afgifvit mitt enskildta omdöme öfver Just.- Ombudsmis embetsförvaltning, förenar jag mig i den redan gjorda hemställan, att Lag-Utsk:s nu förevarande Utlåt, måtte blifva lagdt till handlingarne. Hr Carleson: Det är hufvudsakligen med anledn. af Hr von Hartmansdorffs yttrande, som jag utbeder mig ali få i detta ämne tillägga några ord. I min reservation har jag sökt updraga gränserna för den åklagaremakt, hvilken Just.-Ombudsm. eger att utöfva. Hr von Hartmansdorff har sagt, att man, för att bedöma den nuvande Just.-Ombudsm:s sätt att sitt embete förvalta, mäste jemnföra det med hans företrädares och att dervid skulle finnas, att desse anställt åtal för lika obetydliga tjenstefel, sora Just.-Ombudsm. Detta vill jag icke bestrida, men den omständigheten, att Just.- Ombudsm^ föregångare, misstagit sig i upfattningen af hvad deras kall tillhört, kan väl icke utgöra något skäl för att samma misstag fortfarande skall ega rum. Man har påstått, det jag skulle hafva fört Just.-Ombudsm. till last, att åtskilliga af hans åtal blifvit ogillade; men detta påstående måtte bero på ett missförstånd af mitt förra yttrande. Min mening har nemi. aldrig varit att åtalens behörighet elier obehörighet skulle bedömmas endast efter deras utgång, och jag tror mig icke heller hafva yttrat någonting dylikt, men väl, att Just.-Ombudsm. flere gånger anställt åtal för att bereda rättelse af i lagskipningen begångna misstag, hvilka haft sin grund uti Den 4 Februari f. ni. 313 lagens tvetydighet eller otydlighet, samt att detta förfaringssätt haft till följd, att åtalen blifvit ogillade.
• 83 g vid årets slut 15,346 R:dr 9 sk. 3 r:st. 1840 dito >7.799 ,. 28 „ 5 „ 184 > dito • 20,196 , 24 .. > , 1842 dito 22,925 „ 15' „ — „ 1843 dito 25,712 „ 1 „ 1 i „ Jordbruket är i allmänhet upplåtet åt arrendatorer och hälftenbrukare, i följd hvaraf några framsteg derutinnan ieke äro synnerligen märkbara. Emedlertid är jorden af en bördig och gifvande beskaffenhet, så att något missförhållande till angränsande bvats afkomst af deras jord i proportion icke eger rum, utan snarare inträffar ofta, att grödan å stadens jord är vackrare. Enligt sammandrag af Mantalslängderne utgjorde folkmängden så väl i staden, som vid grufvan och hyltan: 32 Mankön | Qvinkön. Summa. Mankön | Qvinkön.) I Summa. Männer af alia stånd Mankön Qvinkön. Summa. Mankön. Qvinkön. Summa. 564 Mågar, Söner och Drängar 219 Ynglingar emellan 17 och 18 år 20 Hustrur, Enkor och ogifta Qvinnor, sorn äro sina egna 639 Sonhustrur, Döttrar och Pigor 415 Qvinnor emellan 17 och 18 år 19 803 1,073 1,876 Från afgift befriade: Handeln i minut, så väl sorn i kommission, är ej af särdeles betydenhet, helst den synes vara fördelad på för många händer. De Handlandes antal utgör 30, och för närvarande finnas i3 öppna salubodar. Handtverker ier och Fabriker äro nästan på enahanda ståndpunkt, som vid sist afgifna Berättelse. Dock förspörjes allmän klagan öfver penning brist 33 brist och i följd deraf bristande arbetsförtjenst. En Kortfabrik anlades här 1842» men är för närvarande nedlagd. Attikfabriken och Hagel-tillverkningen fortfara, och äro båda dessa fabrikers tillverkningar af godkänd beskaffenhet.
Med glädje skall jag se mitt förslag öfverträffadt 554 Den 21 Fehruarii, af något bättre, emedan det blott anstår mästaren, att, såsom en annan Pygmalion, förälska sig i sitt verkj hvad jag dock. med visshet vet, är att jag icke misstagit mig öfver graden af det onda; och om det anstod mig, att på detta vördnadsbjudande rum orda om något så ringa, sorn mig sjelf, skulla jag tillägga, att min framställning af landels nöd, icke är genljudet af någon egen. Desto heligare anser jag den pligt, emot betryckta medbroder, att afhölja taflan inför dessa Rikets Ädle, som äro Statens första män, derföre att de alltid varit de första till dess bistånd. Skulle man åter finna öfverdrift i min tekning, då bevisen omgifva oss, skulle jag förgäfves böja en ropandes röst i öknen, då jag påkallade hjelp åt den dignande landtmannen, åt de aftynande närmgarne, är det åtminstone en tröst, att icke genom tystnad vara medbrottslig i deras fall. Dixi, et salvavi mimam tneam. Friherre Sture,' Gu/Inf: Herr von Beckers ypperliga anförande, hvaruti han utvecklat med sann patriotisk anda och med snillets kraft, landets ställning och hjelp deremot, kan jag, för min del, ej nog värdera; så mycket mera som Friherre Björnstjerna, i sitt grundelig^ och med sakkännedom goda anförande till FinnanceCorai - Den 2i Februarii. 555 téen, vidrört samma ämne Ett radicalare botemedel för den vanlottade lsndtmannen är efter min tanka svårt att förete, man må kalla dess betryck nöd eller förlägenhet, lika godt, målningen är eft; r rännen och sista rapporten ifrån M dmö för räder älven der, en tafla af lika beskaffenhet. Man har hotat med en tillämnad realisation, andra om credit-sedlar, st3ts-obligationer eller dylikt. Det förra är väl ej tänkbart innan nationen samlat krafter dertill , genom enskildt välmåga , utan att förstöra en del deraf, eller det hela.
Vederbörande dock obetaget, att, då andra än nu sagda förfall förebäras, pröfva om de äro af den vigt, att de gälla må; samt att, utom de nu nämnda omständigheter, såsom laga förfall för inställelse till sjökrigstjenst, skall, dock blott såvidt angår sjökaptener, styrmän och sjöfolk af handelsflottan samt machinister å ångfartyg tillhörande enskildepersonerellerbolag, anses: att vara från riket på sjöresa frånvarande eller på inrikes sjöresa för tillfället från sin hemort aflägsnad; eller ock att före den dag, sjöbeväringen eller någon del deraf blifvit genom allmän kungörelse till krigstjenstgöring kallad, vara å fartyg inmönstrad till förestående sjöresa. Inträdande dock i dessa fall skyldigheten till sjökrigstjensten den dag efter resans slut eller fartygets hemkomst, då sjölagen medgifver befrielse från den innehafvande enskilda sjötjensten; och att genom kontrakt eller annan laglig öfverenskommelse hafva redan tillförene förbundit sig att någon viss ännu ej tilländalupen tid tjena enskild man eller bolag å dess fartyg; för hvilken händelse skyldigheten till sjökrigstjenst likäl vidtager 30 dagar, efter det fartyget första gången kom mit i svensk hamn, sedan sjöbeväringens kallande till krigstjenst kungjordt är eller krigsförklaring blifvit utfärdad. Slutligen, och innan Kommitén öfvergår till besvarandet af nästa punkt i promemorian, tillåter sig Kommitén underdånigst fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga upp märksamhet derå, att, enligt af Kommitén uppgjorda beräkningar, de med kontrollsystemets ordnande på ofvan föreslagna sätt förenade kostnader icke torde komma att öfverskrida 5ä 18,800 Riksdaler Riksmynt årligen eller 11,800 Riksdaler till aflöning åt de föreslagne nya Mönstrings-kommissarierna samt omkring 4,000 Riksdaler till papper och tryckningskostnad af de formulärer och blanketter, som böra hållas vederbörande tjenstemän kostnadsfritt tillhanda.
I följd deraf blefve dessa läkare ställda i samma cathegori, vis å vis sin användbai het lör det allmänna, sorn Statens läkare, och böra de derföre hafva samma rättigheter som de. Här är vädjadt till Ståndets billighetsoch rättskänsla; äfven jag vädjar till rättskänslan, på det icke allenast de ifrågavar. lakarne, utan äfven ineuigheterua må vederfaias den rättvisa, sorn de hafva anleda, att fordra. Hr L efrdn, Joli. Fehr: Om de läkare, som äro ull Statens tjenst, få flera medtäflare om dessa brödstycken, som Sio de största sorn finnas, ehuru små de ock äro, så hafva Den i3 Juni f. m. de mindre sannolikhet för sig alt komma åt dem, om enskildes läkare få en utvidgad befordringsrätt, och desse enskilde personer slippa att betala så myckel åt sina läkare. Deruti ligger frågan uti sin enkelhet. Om enskilde personers informatorer skulle allmänneligen få samina lur och befordringsrätt som Statens läraie-corps, så skulle den sednare ej dermed vara belåten, men visserligen vore de enskilde dermed belåtne. Jag tror det ej vara skäl alt bifalla betänkandet. Hr Ribbing: Jag kan icke med stillatigande aflöna ett sådant bevis, som af den siste talaren blifvit anfördt. Väl bar jag ofta hört prohibiliv-syslemer försvaras, men jag hade icke trott, att de skulle kunna föisvaras i frågan om inenniskors helsovårds Frih. Hamilton: Jag tager mig friheten att hemställa lill Ståndet, huruvida det anser, att en person, som sköter väl 1000 inenniskors helsa och välfärd, bör sättas i samma cal Ingni i, som läraren för ett eller tvänne barn.