Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likaledes har återremiss från Borgare-Ståndet blifvit beslutad, i anledning af gjord erinran derom, att, då i sista momentet af denna § förekomme ett stadgande, som anginge ett visst slag af qvarnar, frågan derom stöde i sammanhang med den på Rikets Ständers pröfning beroende frågan om förändrade grunder för mjöloch sågqvarnars beskattning. I Bevillnirigs-Utskuttcts Utlåtande 54. <!1 Hvad försl beträffar den inom Bonde-Ståndet gjorda erinran, att i stadgan saknades föreskrift, huruvida ifrågavarande särskilda bevillning borde af frälse-egaren eller af ränte-tagarne betalas, så torde någon otydlighet i detta hänseende icke förefinnas, då Utskottet föreslagit, att för frälse-egendomar afgiften fortfarande skall beräknas och utgöras pä samma sätt som hittills, samt i detta hänseende ordagrannt bibehållet de uti 22 § af nu gällande Bevillnings-stadga meddelade föreskrifter. Den ifrågavarande särskilda Bevillnings-afgiften har nemligen från långliga tider tillbaka varit uti Bevillnings-förordningarne föreskrifven samt ansetts vara af »grundshatls-nalur»; och det torde således med visshet kunna antagas, att de derom meddelade föreskrifter utan svårighet hädanefter, såsom hittills, kunna af vederbörande tillämpas. Vidkommande åter frågan, huruvida förenämnde särskilda bevillning borde utgå äfven för sätesoch ladugårdar, så har Utskottet destomindre ansett anledning vara för handen, att uti nu gällande föreskrifter härutinnan föreslå någon förändring, som just deri egenskap af grundskatt, hvilken ansetts tillhöra oftaberörde afgift, innefattar tillräckligt skäl för ett oförändradi bibehållande af de på äldre författningar grundade föreskrifterna.
-— om väckt fråga om förändring i 9 §. af 1774 års Seglationsordning, Apr. I. i5a, 196, 311 - Maji II. 12g, 542. i3 Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, om medels vidtagande till Luxens hämmande och inländska Fabrikers upphjelpande, Apr. I. 153, ipö, 3io, 312, 396. —• om LandtbruksAcademiens ändamål, dess Central-Verkstad och Redovisning för de under Academiens disposition stående fonder, Apr. I. 153, 195, 3r2, 390, 396. — angående väckt fråga, om fortfarande af det emot Utländske öfverflöds varor utfärdade förbud, och den till verkställighet deraf förordnade kustbevakning, Apr. I. 154» 2 23, 396. Apr. II. 654- — om förhöjd Tullafgift för BoktryckeriStilar, som införskrifvas, Apr. I. i54, 22r, 3ia, 388, 397. Maji II. 5, 285. — rörande dels upphäfvande af Stockholms Stads rättighet att uppbära ParmTorgoch Renhållningspenningar för hö, halm och ved m. m. och dels af Landtmannens åliggande att i vissa Städer erlägga Vågoch Mätare-penningar för inkommande varor, Apr. I. i55, 223, 3i2, 388. Maji II. 512, 694» — i anledning af gjordt förslag om en Commitée i hvarje Församling till utdelande af det spannemåls-understöd MagazinsDirectionen utdelar, Apr. I. —- angående yrkade rättelser och förändringar uti Författningarne rörande Skogame i Riket, Apr. I. i5y, 23o, 3i2, 388. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets
Hvilke sin väg förvända, och följa villstigar; Att du icke råkar in till ens annars hustru, och den icke din är, den slät ord gjfver; Och öfvergi !ver sins ungdoms herra, och förgäter sins Guds förbund; Ty hennes hus böjer sig till döden och hennes gånger till de förtappade; Alle de som ingå till henne, de komma intet igen, och fatta icke lifsens väg; Att du må vandra på en god väg, och blifva på rätta stråtene. Ty de rättfärdige skola bo i landena, och de fromme skola derinne blifva; Men de ogudaktige skola utu landena utrotade varda, och de föraktare skola derut förgjorde varda. Min son, förgät icke min lag, och ditt hjerta behålle min bud; Ty de skola skaffa dig långt lif, och god år, och frid. Nåd och trohet skola icke förlåta dig. Häng dem på din hals, och skrif dem uti dins hjertas taflo; Så skall du finna ynnest och klokhet, den Gudi och menniskom täck är. Förlåt dig på Herran af allt hjerta, och förlåt dig icke uppå ditt förstånd; Utan tänk uppå honom i allom dinom vägom, så skall han föra dig rätt. Låt dig icke tycka att du äst vis, utan frukta Herran, och vik ifrå det ondt är. Det skall vara dinom nafla helsosamt, och vederqvicka din ben. Hedra Herran af dina ägodelar, och af all dins årsväxts förstling; Så skola dina lador fulla varda, och dine presser med must öfverflyta. Min son, förkasta icke Herrans tuktan, och var icke otålig, då han straffar; Ty hvilken Herren älskar, honom straffar han, och hafver ett behag till honom, såsom en fader till sonen. Säll är den menniska, som vishet finner, och den menniska, hvilko förstånd tillflyter. Ty det är bättre hafva henne än silfver, och hennes frukt bättre än guld. Hon är ädlare än perlor, och allt det du önska må, är henne icke likt. Långt lif är på hennes högra hand, på hennes venstra är rikedom och ära. Hennes vägar äro lustige vägar, och alle hennes stigar äro frid.
Jag är viss, att flere husmödrar skulle glädjas med mig att finna en dylik hjälparinna, som åtoge sig skötandet af prydnadsväxterna. Genom annonsering i Idun skulle det troligen lyckas. Många, som lämna sina stadsvåningar under sommaren, anförtro dem åt en tjä- narinna eller för tillfället legd person. Det har också jag försökt. Nog var våningen både vädrad och ren, nog voro möbler och sängkläder piskade, men växterna voro betydligt vanskötta. De, som fordra sparsamt med vatten, voro genomdränkta, och de, som ständigt skola hållas fuktiga, torkade bort, detta trots både skriftliga och muntliga förhållningsorder. Men växter trifvas bäst på landet, på- står mången. Det är jag icke alls med o m: växter äro slafvar af vanan. De, som äro vana vid rumsluft, trifvas bäst inomhus, och oafsedt geuom forslingen uppkomna lidanden, må de bäst, j u mindre de tvingas in i nya förhållanden. Vi skulle vara glada, Mari och jag, om vi visat vägen till en om än obetydlig inkomstkälla för våra medsystrar. Då » gubben » läst hvad jag skrifvit, utbrast han: » Nej, har man hört på Mari, som bidrager till lösningen af kvinnofrågan! » Ilse Franke. • Den lilla grefvinnan. Skiss för Idun af Elsa Lindberg. 2 en lilla grefvinnan stod där uppe på ångbåtens däck, utan att märka, att man rundt om talade om henne. I hennes lilla hufvud fanns endast rum för en tanke — en allt behärskande tanke. Efter ett års giftermål, skulle hon nu genom gå det sorgliga ödet att ej få se sin man under hela de fjorton dagar, hon måste vistas hos en gammal faster på landet. » Hur skall jag kunna uthärda det? » hviskade hon och smög sin lilla smala hand in i hans. » Du är så oförlåtligt barnslig! » svarade grefven, sköt undan hennes hand och strök otåligt sina hvita glacéhandskar släta. Det drog en dimma öfver den lilla grefvinnas stora, ljusblå ögon. Hon hade så lätt för tårar. Det var ett fel, ett stort fel. » Förlåt, » sade hon sakta och vände bort hufvudet.
Detta framhölls afveii flere glnger, hufvudsakligen af manliga talare, hvilka naturligtvis i detta fall egde en öfverlagsen sakkannedom. PA den första kongressen höllos ej färre an tre tal om den vig ' tiga friigan om oakta barns sttillning. Den franska lagen, " la. recherche de la paternité est interdite ", hindrar den olyckliga modern att f&amp; nAgon som helst hjälp af sitt naturliga barns fader. Att bevisa de olyckliga följderna af denna lagstiftning, synes ej vara svart. Likvisst anses den af den stora franska allmlnheten vara en sidan hörnsten för den allmanna sedligheten, att pA den andra kongressen, som var mera konservativ, vtlgade man ej ens frams !illa,ni&amp;got yrkande om denna lags afskaffande. Denna kongress ville ej i sina yrkanden g&amp; langre an de förslag, som ut.i ett sardeles intressant foredrng framstaldes af advokaten B e - urdeley. Han ptlvisade huru som Code NapolBon i mange fall innebar ett framsteg mot aldre lagstiftningar. Dessa framsteg vor0 revolutionens verk, de kvarsttiende LiArda bestämmelserna vor0 Napoleons. I f r h den romerska rtltten kvarstodo alla dessa hArdre bestlmmelser, hvilka grunda sig pil kvinnans svaghet, läktsinne ocb dumhet (" faiblesse léghreth et imbecilitb "). Alla dessa för8dmjukande uttryck borde borttagas. kikaledes borde kvinnan ha ratt att vitna, att forvalta sina förvarfrade penningar, att deltaga i familjeddet (en inrattning egendomlig för denna lagstiftning) och hon borde skyddras till sitt sextonde Ar. Nu ä r den unga flickan endast skyddad till trettonde Aret. " En murare, som sliipper ned murbruk pA en förbigiende person kan straffas, men ej den man som förfor en fjorton Ars flicka. " Langre i sina reformer ville den hederlige advokaten ej g&amp;. Den gifta kvinnans myndighet ansig han outförbar, och i allmanhet ville hvarken han eller kongressen inlita sig p&amp; frAgan om äktenskapslagstiftningen.
— Nådigt bifall till Ständernas underd. anhållan om upskof med frågans pröfning till dess deri föreslagna revisionen egt rum, kan visserligen föranleda dertill, att K. M. icke kan medhinna att före Storthingets uplösning meddela svar å den gjorda framställningen om StäthållareBmbetets afskaffande, men deremot utgör nådigt bifall till Ständernas anhållan om upskof icke det ringaste hinder för K. M. att jemväl lemna bifall till StåthållareEmbetets afskaffaude, då Storthinget derom gör förnyad framställning. — Hela oliigenheten för Norige af bifall till Ständernas anhållan skulle således blifva endast den, att stadgandet om RiksStåthållareEmbetet, som nu under 45 år haft sin plats uti Noriges grundlag, ännu under ett eller par år komme att der qvarstå; — men den stora fördelen så väl för Norige som för Sverige af upskofvet blefve deremot den, att frågan komme att afgöras på ett med förenings-fördraget öfverensstämmande sätt, som, i stället för att rubba, skulle ytterligare stärka föreningen. På de skäl, jag nu haft äran anföra, biträder jag med min röst Utskits förslag så väl i lista som ock i 3:dje punkten. Jag lemnar min röst dertill efter moget öfvervägande af frågans stora och allvarliga betydelse; — men jag gör det dock under den säkra förhoppning, att Norrmännen, som lika med Svenskarne, utgöra Den 17 Mars e. m. 267 ett tappert oell rättframt folk, skola veta att till dess rätta värde upskatta den öppenhet, hvarmed Svenskarne uttalat sina åsigter, och derföre förtroendefullt gå dem till mötes för att afsluta en så beskaffad, på rättvisa och billighet grundad förening, som, på samma gång den gör Skandinavien nog starkt att kunna motstå hvarje yttre fiende, tillika skall för framtiden blifva ett säkert värn för de Skandinaviska brödrafolkens sjelfständighet och lycka. Flere ledamöter hördes härtill yttra bifall. Frih. Sprengtporten:
N:o 18, i anledn. af RiksSlms olika beslut, rörande stämplade pappersafgiften. Föredrogs, men lades, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., och Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., ånyo pä bordet BevillmsUtsk:s i gårdagens plenum bordlagda utlåt. N:o 19, i anledn. af Hr Roths, C. IL, motion om bestämmande af en assurance-afgift för summor, som under rekommendation med posten afsändas. Vid föredragning af Bevilln.Utskrs i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 20, i anledn. af särskildt utaf Vällofl. BorgareSt. fattadt beslut vid handläggningen af Utsk:s betänk. N:o 12, ang:de tullbevillningen, befanns detta mom. icke hos R. o. Ad. erfordra annan åtgärd, än att läggas lill handlingarne. Vidare föredrogos, men lades, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Gr. Lagerbjelke, Gust., ånyo på bordet BankoUtsk. i gårdagens plenum bordlagde utlåt. A:o 60, i anledn. af erhållen återremiss, i vissa delar, af Ulsk:s betänk. N:o 42, med förslag till reglering af bankens låneoch kreditiv-rörelse; N:o 61, öfver de inom RiksStm gjorde anmärkmr vid betänk. N:o 48, med förslag till föreskrifter, ang:de bankens metalliska kassa m. m.; samt N:o 62, i anledn. af R. St:s beslut om upphörande af utgifning från banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk. samt 14 och 10 sk. kopparmynt. Den 16 Juni e. m. 109 Då nu föredrogs Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda betänk.
Åtminstone må förvaltningen deraf icke öfverlemnas åt stiftens byggnadskassör. Dessa äro icke numera synnerligt rika; men under det de ännu egde större tillgångar, tillgodosågs hufvudsakligen stiftsstadens behof. Den lyftning, hvilken undervisningsväsendet i våra dagar tagit, gör det troligt, att läroverksbyggnaderna skola snart vara så tillräckligt utvidgade, att de motsvara behofvet, och att dessa kassor skulle få tillfälle att växa till den grad, som Hr af Sillén tyckts antaga, är således föga sannolikt. Och om äfven de härlör erforderliga byggnaderna skulle vara tillräckliga på några ställen, så kan det icke skada, att skolstyrelserna hafva några tillgångar öfver, med hvilka de skulle kunna gifva skolhusen en större grad af prydlighet och beqvämlighet än som i allmänhet bestås. Det torde slutligen icke vara möjligt att ålägga kommunerna denna skyldighet, såsom de föregående talarne så raskt föreslagit. Möjligen skulle de icke komma att infria de löften, som dessa gifvit i deras namn. Då återstode ej något annat än att staten anslog medel dertill, och hvart skulle väl det taga vägen ? Genom det nu framlagda förslaget har Utsk:t sett sig i stånd att förändra alla de af K. M. begärda anslagen till skolhusbyggnader, utom till det i Strengnäs och hälften af det till Halmstad, till lån. Går man icke in derpå, så får man vara beredd på att gifva anslag dertill, ty nöden står för dörren. På grund af hvad jag nu anfört och då det synes mig vara fullkomligt rättvist att den, som dertill har råd, sjelf i någon mån bekostar sina barns uppfostran, får jag yrka bifall till Utskds framställning i denna punkt. Den 24 Augusti. lil Frih. Armfelt, Magnus:
D&amp; kriget mellan Tyskland och Frankrike utbröt, följde den unge professorn hären säsom frivillig pjuk-vård&amp;re; efter fälttågets slat vände han tillbaka till Basel. Här standade han i sin universitetspost till omkring 1877, då han af helsoskäl såg sig nödsakad att taga afsked, hvilkel han erhöll jemte full pension utbetald af staden Basel. Sedan dess har Nietzsche fört ett flyttflgelslif i södern: i Schweiz, i Syd-Frank-rike, i Italien, ända tills den hemska slutkatastrofen i hans tragiska öde kom. Hans slägt — såväl på fädernet som mödernet — var en af dem, i hvilka dispositionen till själssjukdomar öf * verföres från slägtled till slägtled. Hans fader hade tidigt ryckts bort i vansinne. Nieztsohe visste, att detta Damoklessvärd hängde öfver hans hufvud; han förtärdes i den ångestfulla spänningen, när väl den sköra tråden skalle brista. Det var först i fjol som den obeveklige gud Fatum nådde honom. På bot tror ingeo. Dårhuset i Jena gömmer honom, denne sistkomne af de andens stormän, af hvilka nornorna utkräft den förfärligaste af alla tributer i gengäld för det snille, som de beskärt honom. En familj, som genom personligt umgänge känner Nietzsche intimt ända från hans barndom, har med tillmötesgående beredvillighet meddelat mig en del data och smådrag, hvilka äro af största värde för hans karaktäristik, änskönt jag af naturliga skäl ännu ej kan verkställa den slutliga afstöpningen af statyn. Nietzsche uppväxte i en krets, hvilken s-L godt som uteslu-tande utgjordes af kvinnor, uppfostrades af kvinnor och umgioks med kvinnor: modern, systern, närmare och fjermare kvinliga an-förvandter, kvinliga grannar.
Pä desse grnndcr har plnraliteten i Utskottet stadnae i det besiut, att Krono godsen mrd witza förbehåll borde, dä de öfwerstjga rure mantal, efter hand som de blift tvit ledige, fördelas i mindre delar af ett, ert och ett halft eller blott ert halft hemman, enligt de tvid pröfningen af hwarje sädan casus särskildt befimelige omständigheter, och arr de borde, sedan en ladan refning föregätt, till Skatte försäl,asMen wid sättet att »verkställa denna försäljning, hasrva återigen olika me» . ningar upstärt, hwilka, äfwcnsom de föregä-nde, Utskorcrt ansett sig böra R.ksenö Högloft. Sländers pröfning nnderställa. En del af Utskottets Ledamöter har ansett Statens fördel i synnerhet bero derpå, att fä en stor ärlig inkomst och art, till 'vinnande af detta ändamäl, Ve således styckade och till hemman indeldte Kronogd - Den i6 December. godsen borde efter doros öpna elter odlingsbara åkerjord, skattläggas lill ert minimum as tvista Tunnor Säd, och räntan sedan ga pä auction, samt hemmanet sedan buswa beständigt skattlagdt, till dcn således genom Auction updrifne ränta. Denna ater skulls bestämma köpeskillingen. som endast blefwe uträkna!) esler markeaangen af 6 ärö lälunda f.ststäld ränte-afkastania. Man har ansctt en sä medelmätlig köpeskilling och en högre ränka i dubbelt afseende förena Kronans och jordbrukarens fördel, dä denne osta föga penningen?, skulle swärligen åtkomma en lägenhet, som more updrifwen lill en högre köpeskilling, men igenom sin arbets förmåga skulle finna sig i ständ, akt erlägga den högre ränta, hwilken skulle försäkra Slaten om en i möjeligafie matto ökad ärlig inkomst.
Det må vara godt att flere slags minskning af production fördyrar varan och att varors fördyrande skall borttaga bruk ock missbruk ; men min öfvertygelse, lika visst som den ej frånkänner de Högl. Utskottens majoritet förtjensten af många mödosamma och grannlaga åtgärder att komma till det sökta målet, det att minska productionen och fördyra den producerade varan, har icke kunnat blifva, att den här beträdda banan förer till önskadt hämmande af den genom ett oförnuftigt bruk förgiftande varans omåttliga förtärande. Gerna medgifves nödvändigheten af inskränkande prohibitiva åtgärder och deras gagneliga medverkan härtill, men ej, att det här föreslagna är antingen det enda eller det lyckligen valda och yrkade, serdeles hufvudsakliga. Smärre hemmansdelars husbehofs bränning emot lindrig afgift, ifrån 10 till och med 16 kannors pannor, och för öfrigt vidtagande af Grefve Fersens förslag med hög beskattning, hade bäst verkat till ändamålet.
Skrifvelse, N:o 78. af en ny och utvidgning af en annan gata, redan vore skuldsatt med ett kapitalbelopp af 13,380 r:dr, samt ytterligare uppoffringar, hvilka för närvarande ej kunde till sitt belopp beräknas, för sådant ändamål dessutom erfordrades, bar, enligt E. K. M:ts under den 20 December nästlidet år till Rikets Ständer härom alldina nådiga proposition, Christianstads Drätsel-kommission, å stadens invånares vägnar, bos E. K. M:t i underdånighet anhållit att, för denna tomtreglerings verkställande, ett låne-underslöd af 13,333 r:dr 16 sk., emot så förmonliga ränteoch afbetalnings-vilkor som möjligt, mätte utaf allnänna medel varda beviljadt; i anledning af hvilken anhållan och med afseende, å dervid anförda skäl E. K. M:t nådigt behagat föreslå Rikets Ständer att staden Christianstad, till understöd vid ifrågavarande tomtreglering, måtte erhålla det sökta'lånet emot hufvudsakligen enahanda vilkor, som vid riksdagen åren 1840 och 1841 af Rikets Ständer föreskrefvos för det, till sladen Söderhamns nya tomtreglering och uppförandet af derstädes nedbrunna publika byggnader, då beviljade lån, eller årlig återbetalning från och med år 1853 af 7 procent ä det ursprungliga låne-beloppet, dervid 4 procents ränta borde å kapital-återstoden beräknas. Enär liera af större eldsvådor hemsökta städer, under senare tider, utaf allmänna medel åtnjutit understöd för utförandet af de förändrade tomtregleringar, som, till förekommande af dylika olyckshändelser och befrämjande af dessa städers framtida trefnad och tillväxt samt rörelsens underlättande, i enlighet med E. K. M:ls nådiga Cirkulär-bref den 1 Oktober 1828, höra, till behörigt iakttagande, vid brandskadade städers återuppbyggande, fastställas, hafva Rikets
■ — Det stora skådespelet vinner terräng. — " En midsommarnattsdröm ". — " Ära " af Hermann Sudermann. — " Ruy Bias ". — " Pater Noster " af Coppé. — " Margot " af Meihac. När för ett par år sedan några romantiska dramatiseringar af de romaner, som voro våra föräldrars ungdomslektyr, med afgjord framgång uppfördes å Svenska teatern, var det någon kritiker, som i denna framgång ville spåra en längtan hos publiken efter det stora skådespelet. Hypotesen syntes djärf; mén de allra första tidstecknen äro ju alltid svaga och märkbara endast för ett öfvadt öga. En sådan längtan har nog länge funnits feos en liten, konstförståndig del af publiken, mera betydande än betydlig, men skulle nu vara på~väg att gripa äfven de djupa leden. Nåväl, det är ej utan att våra dagars teaterbarometer i Stockholm tyckes visa på, att en dylik vädervexling verkligen ligger i luften. En Önskan, att det stora skådespelet ånyo skulle införlifvas med våra teatrars spellistor, har funnit sig uttryck i en del tidningsartiklar; men den tyckes mig framför allt visa sig klart i publikens hållning gentemot den senare tidens nyheter, » En midsommarnattsdröm », » Ära » och » Ruy Bias ». » En midsommarnattsdröm » stod för några år sedan å k. teaterns repertoar under flera vintrar, den gafs då med samma vackra sceniska utstyrsel som nu, med samma artister i flera af de viktigaste rollerna och åtminstone ej mindre lyckade representanter för de Öfriga, och dock gafs den då tämligen i fåvitsko. Shakespeares och Mendelssohns verk spelades för halftom salong. Nu däremot utsålda och fulla hus hvarje gång stycket gifvits! Något högre skådespel i egentlig mening är detta ju ej. I det Shakespearska sagospelet inrymmes ej någon plats för tragik; det vill endast framställa lyckan af två älskandes förening och visa, huru människorna » de dårarne » krångla till denna enkla lycka för sig själfva och hvarandra. Men » En midsommarnattsdröm » har dock i rikt mått de egenskaper, som. skulle hindra det stora skådespelet från att vinna våra dagars publik.
13) Enskild Bank, som upphör med sin verksamhet, är skyldig att inom ett år utlösa sina obligationer, hvilka eljest realiseras af allmänna Svenska Banken, som, der brist uppstår, derföre får fordringsrätt. 14) Alla åtgärder, som afse förändring i depositionerna, äro underkastade kontroll af Bankofullmägtige. 15) Banko-diskonten och lånekontoren öfvertagas af allmänna Svenska Banken. Utlåningen med omsättningsrätt indrages under de förbehåll, som Rikets Ständer särskildt stadgar. 16) Det nuvarande kreditivet till Riksgälds-kontoret tillhandahälles af allmänna Svenska Banken, äfvensom de särskilda kreditiven till Manufaktur-diskonten, Jernkontoret^ Sparbanker och Filialbanker; dock ersätter Rikets Ständers Bank den förlust, som å dessa rörelser uppstår. 17) För vissa fall lemnäs ät Kongl. Majit att förordna, att Banken skall ställas under utredning, äfvensom föreskrifter lemnäs för bevarande af den rätt, som tillkommer sedelinnehafvare och de enskilda Bankerna för deras depositioner. 1„8) Styrelsen utgöres af en Ofver-styrelse och en Direktion: Ofver-styreisen består af en ordförande, som Kongl. Majit utnämner; af Rikets Ständers 12 Fullmägtige i Rikets Ständers Bank, och af ytterligare tolf personer, utsedde till halfva antalet af bemälde Fullmägtige och till andra hälften af enskilde delegare, men, i händelse sådana icke finnas, till hela antalet af Fullmägtige. Direktionen utgöres af ordföranden och 9 ledamöter. De sednare väljas af och inom Öfver-styrelsen. Af Direktionens medlemmar äro tre utsedde att vara verkBih. till B. St. Direktörer, med skyldighet att åt förvaltningen odeladt egna sin tid. Minst 2 af Fullmägtige skola tillhöra Direktionen. Afdelningskontor förvaltas af en Direktion med fem ledamöter, hvaraf en verkställande direktör, alla utsedda af Bankens Direktion. 19) Revision af förvaltning oedi räkenskaper sker årligen och få de enskilda Bankerna deltaga med en ledamot. 20) Om enskilda delegare ej ingå, afgöres frågan om decharge af Banko-Utskottet.