Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den bör isynnerhet tillämpas med afs:de på polisoch administrativa angelägenheter, och de stadganden som här äro i fråga kunna väl till en stor del hänföras till det förra slaget. Om Staten anser att dess medlemmar, såsom medlemmar af Statskyrkan, hafva kunnat alla de garantier, som Staten af sina medborgare kan forska, «å följet deraf att de, som icke lemnat dessa moraliska ga - Den 3 Februari t. m. 169 rantier, icke befinna sig under denna kontroll, de bora icke vara i åtnjutande af dessa rättigheter. Men i samma mån som de erbjuda sådana garantier, som de öfverlemna åt Regeringen att kontrollera beskaffenheten af deras lära och kyrkliga institutioner, i samma mån böra de icke längre förvägras åtnjutandet af dessa rättigheter. Detta är likväl allt omständigheter, som det tillkommer Konungen att afgöra. Konungen tillkommer det att stifta lag angtde försvarslösa personer, och om Han skulle anse några personer i kyrkligt hänseende sakna den garanti som Staten fordrar, i andligt hänseende vara försvarslösa, så är Han i tillfälle alt, med afs:de på dem, vidtaga alla de försigtighetsmått Han kan finna nödiga. Redan nu är stadgadt i en författning, angide Handelsoch HandlverksOrdnin, som Konungen utan Ständernas hörande utfärdat, att den som vili utöfva borgerligt bandtverk eller drifva handel skall hafva gått till Nattvarden. Konungen kan således alltid bestämma, under hvilka vilkor de särskilda religions-samfunden skulle få utöfva dylika medborgerliga rättigheter, och oin Konungen i någon fråga skulle behöfva inhemta Ständernas tanka, så är det icke mer än år till nästa Riksdag. För min del tror jag att den andliga rörelse, som nu existerar, skall lägga sig och uphöra, om separatislerna icke längre få tillfälle att blifva martyrer, utan i stället skiljas från kyrkan, och om deras proselyt-verksamhet i möjligaste måtto inskränkes. Man har sagt, att vi skulle kunna komma från saken genom att till K. M. aflåta en underd. skrifvelse.
Se så! se morsk ut bara, Och du får inte alltför artig vara, Ty då han komme lätt på den idén, Att du i dina stycken vore klen; Och visa dig ej heller angelägen Att få affärn i gång! Var ej förlägen Ändå... jag skall ta' resten på min del. THORVALDSEN. Ja! Gifve Gud, att ej vårt hopp slog fel! PEDERSEN. Det knackar Det är han Var god stig på! Låt mig nu honom först på lifvet gå! Andra scenen. LAMBERT. God afton, mina herrar Mycken ära! Men jag skall inte länge er besvära... Det är herr Thorvaldsen, jag gissar? THORVALDSEN. Ja! DE FÖRRE. LAMBERT. LAMBERT. Ja! ser ni hvilken blick jag har... ha, ha! PEDERSEN. Men var så god... stig fram, monsieur Lambert? Och se på denna pièce LAMBERT (Lorgnetterar Jason). Ah, ah! mon cher, Och ni har gjort den der Mon Dieu! Mon Dieu! Men det är ju ett mästerverk... parbleu! Se hit, herr Pedersen Se hvilken kropp... En idealgestalt från tå till topp! Se hvilka linier hvilken evrytmi I proportionerna hvad harmoni! PEDERSEN. Och hvilket lif... se hur han rör sig blott! Hvad? rör han sig? LAMBERT. En sådan rörelse! PEDERSEN (betraktar Lambert med en genomträngande blick). Jag menar, att han fått LAMBERT. Hm! Jag förstår; Och likväl hvilket plastiskt lugn der rår! PEDERSEN. Ni tyckes hemmastadd i estetiken. LAMBERT. Ja! något litet... och ser ni plastiken, Den är dock blomman utaf alla konster... PEDERSEN. Och i kritik är ni ett riktigt monster! LAMBERT. Ni tycker det? Men så skall ni ock veta, Att jag har något sett! Ja ni får leta Uti Paris en atelier, der man Ej känner till monsieur Lambert. PEDERSEN. Minsann! Men låt oss gå tillbaks till sjelfva saken!
S. D. Föredrogos och gillades följande den LZ sistledne pä, bordet lagda Handlingar, nemligen: 1:0 Swea Rikes Ständers Förening och Wal-Act, angående den Högborne Furstes, Prins Hollan Uaptisr Hulu af Ponte-Corvo utkörande till Swea Rikes Kron-Prins, och titt Efterträdare pä den Kongl. Swensta Thronen. 2:0 Successions-Ordning, hvarefter den Högborne Furstes, Swea Rikes utkorade KronPrins, Hans Kongl. Höghets Prins Hollan Laptiat Huli! af Ponte-Corvo manliga Bröstarfwingar, stola äga rätt till den Kongl. Swensta Thronen, samt att Swea Rikes styrelse tillträda, af Konung och Riksens Ständer ogjord och faststäld wid Urtima Riksdagen i Orebro den i8io. Z-.o Hans Kongl. Höghets Prins Hollan Lapti8t Huln af Pontc-Cobvo försäkran till Riksens Ständer, sedan Hans Kongl. Höghet genom Deras Wal och Förening blifwit förklarad för Swea Rikes Kron-Prins. Och beslöt Högloft. Ridderstapet och Adeln att anmoda Expeditions-Utskottet om behörig underdänig Expedition af desta Handlingar till Hans Kongl. Maj:l, med iagttagande deraf, att Successions-Ordningen, säsom rörande en Grundlag, bör Hans Maj:ts Nädiga Sanction i underdänighet underställas. Oc supra Utdrag Den 2Z Augusti. 117 Utdrag af Högloft. Ridderffapets och Adelns Protokoll, ivid Urtima Riksdagen i Orebro Pen 2z Augusti i8io. S. D. Beslöt Högloft. Ridderffapet och Adeln att till Constitutions-Utskottet öfwerlems. na uppsättandet af förslag till Riksens Ständers Hyllnings-Ed ät Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, och till den Ed Hans Kongl. Höghet bör Hans Maj:t Konungen swärja. öt supra.
Utan tvifvel älskade han henne för hennes skönhet, och det gick rundt i hans hufvud när, under ett uppehåll i dansen, han kände henne stödja sig mot hans arm i hela glansen af sin blonda skönhet med de dunkla ögonen och de efter ansträngningen rosiga kinderna, medan hon lifligt samtalade med honom och berusade honom med sina ögon, strålande som stjernor, och sin violdoflande andedrägt. Men han älskade henne äfven, han älskade henne fram för allt för hennes med sådan stolthet dolda - smärta, och han kände sitt hjerta häftigt sammanpressas, när han öfverraskade den dystra blick, det smärtsamma Ögonkast Olga riktade på sin mor, när ma-dame Babarine, under sin té-cirkel mellan fyra och sex — der hon satt bortvänd från ljuset för att dölja de svarta prickarne på näsvingarne, förgäfves bekämpade med anti-bolbos — framkastade i så litet förtäckta ordalag som möjligt, sina kungliga eröfringar vid de nordiska hofven. Gifta sig med henne! Ja, bortföra henne från dénna krets, så uppfyld af faror, hemföra henne till sin man som var ett helgon, låta henne inandas den stärkande och renande luften i en verklig familj, rädda henne med ett ord! Detta tänkte han, han tänt te ej längre på något annat! Han trodde till och med ' ibland att Olga gissat hans önskan och när hon vid dessa técirklar hos madame Babarine, der Olga behandlade alla sina tillbedjare med pojkaktig öppenhet, räckte sjömannen ett glas té på ryskt sätt, såg han i djupet af den uuga flickans ögon liksom ett mildt, fjerran ljus, som tycktes besvara hans högsinta medömkan och hans oändliga ömhet. * “ Ja, min fröken, min sjukpermission löper till ända om åtta dagar. Jag lemnar Pau i morgon och stannar några dagar i Touraine hos min syster, hvarefter jag far tillbaka till Brest såsom adjutant hos marinprefekten och om ett år eller aderton månader begifver jag mig åter-till sjös. “ De befunno sig allena i ett hörn af hotellets lässalong, stående vid ett öppet fönster framför natthimlen, som gnistrade af tusentals stjernor.
Bevillningen, om grunderne för den blifvande I. s. 8 — 3o. Särskilde Meningar. I. s. 3o — gg. Ytterligare Utlåtande. I. s. 274 — 3o8. Särskilde Meningar. Om de olika beslut i hvilka Riks-Stånden stannat i afseende på. I. s. 345 — 354* 19 * 39 8 Beviilningen, om en föreslagen ny Method till utgörande af, I. s. ii4—120. Ytterligare Utlåtande I. s. 333, 334- — öfversigt af den allmänna. II. s. 291. Bevillnings-Förordning, med Förslag till en Blifvande. I. s. 620—'65a. Särskilda Meningar. I. s. 653 — 660. Bevillning. I. s. 660 — j55. Svar å vid Förslaget gjorde Anmärkningar, II. s. 104 — iÖq, Tariff till reparatition af Qvarntull och Salu-Accis-Summan emellan Släderne. II. s. 140— 142. Formuiair till Debet-Sedel. II. s. 143. Särskilde Meningar. II. s. 144- Yoterings-Proposition i afseende på sig yppande skiljagtigheter. Borås och Norrköping, angående sökt eftergift i Bevillningen för hrandskadade innevånare i Städerne. I. s. 35^ — 35g. Ytterligare Utlåtande I. s. 4-23. Bränvins-bränningsafgift, förslag till en förändrad Tariff för Husbehofs I. s. 455 — 461. Särskilda Meningar. I. s. 461—4^5. Ytterligare Utlåtande. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
För att afhjelpa denna olägenhet, äro flere förslag till delningsgrund framställde, nemligen: l:o) uppskattade ego-beloppet, eller, såsom likartadt dermed , den gamla delningsgrunden, ”gärde den för mer, som för mera ligger3” hvilken mening Riksdagsfullmägtigen J^ehr gönsson från Öland uti'motion vid innevarande Riksdag biträdt 5 2:0) hemmantalet, det förmedlade uti inegor och det oförmedlade i skog och utmark, hvilken åsigt Riksdagsfullmägtigen Samuel Andersson från Östergöthland uti afgifvet Memorial godkändtj 5:0) inom by, öretal, aln eller stångfall3 4:0) då skog och utmark möter inegor, a) fullkomlig befrielse för Utmarksegaren från deltagande i hägnad, b) att endast inhägnade beteshagar borde deltaga, men öfriga utmarken vara fri, c) att utmark borde uppskattas till sex serskilda slag, samt hägnads-skyldigheten derefter mätas, d) att Utmarksegare borde deltaga till ^:del, ^:del, o. s. v. Då jag, på sätt ofvan är anfördt, icke ansett mig kunna antaga egande rätt ensamt såsom grund för stängselskyldighet, föijer deraf, att jag icke heller oinskränkt kunnat godkänna den deraf dragne slutföljd, att der egor i skillnadslinea mötas, bör hvardera delegare till hälften taga de] i stängseln. Den ömsesidiga nyttan, hvilken jag ansett utgöra grpnden för stängselskyldigheten , måste i följd deraf jemväl läggas till grund för de stadganden, hvarefter delningen bör ske. Detta oaktadt kan jag icke tillstyrka antagande af någon bland de i 1, 2 och 3 punkterne här ofvan föreslagne delningsgrunder, hvilkas olämplighet Lag-Comitéen fullständigt ådagalagt i motiven till 5 Cap. B. B. Nya Lagförslaget. Jag får endast tillägga, såsom ytterligare skäl mot hemmantalets antagande till delningsgrund, att hemmansklyfning då skulle komma att ega en Lag samt Allm. Bcsv.- och Oecon.
R:dr alt tillgå utöfver den af Utskottet fördelade Summa af 734o Rtdr, af hvilket öfverskott på den föreslagne fulla Summan af 8000 R:dr ofvan omförmäldte i Jön4 B. 5 66 Stats-Utskottets köpings Län på Stat varande arne Länsmän kunna undfå den ifrågavarande lönefyllnaden. Men som Utskottet ansett en minskning uti Länsraannapersonalen böra söka åstadkommas, genom förändring i Districternes indelning, och tillstyrkt R. St:r, att hos K. M:t i underd. anhålla om Nådigt Förslag dertill; så finner Utskottet icke lämpligt, att för de utom Stat tillkomne Länsmän i Jönköpings Län något löneanslag tillstyrka. Hvad Länsmännen i Skåne angår, så är för Christianstads Län nödigt tillskott redan föreslaget; och då, enligt de Handlingar Utskottet haft att tillgå, desse LandStats-Betjente i Malmöhus Län icke hafva under joo R:dr i lönevilkor, behöfver någon serskild summa i detta afseende för dem icke upptagas. Utskottet föreslår således: att det redan anmäldta beloppet 8000 Rrdr, till löneförbättringar åt Länsmän, hvilkas synnerliga behof deraf Utskottet i öfrigt trott icke kunna ifrågasättas, må af R. St:r till uppförande å Stat bifallas, g) Utskottets förslag till successiv indragning af de för Fjcrdingsmanna-befattningarne nu varande löner samt desse befattningars förändrande till MunicipalSysslanden, uti hvilkas utöfvade FrälseHemmans egare hädanefter borde deltaga, har jemväl blifvit till ny handläggning återremitteradt, i följd af dervid gjorda anmärkningar inom R. o. A. af Herr Grefve. Gyllenborg , Joli.
Mårthagen föreslog derefter, att Statsutskottets Utlåtande måtte gillas } hvilket bitolis. Föredrogs å pyo och gillades följande StatsU;&kottets den t> dennes afgifne, Och sistlidne gårdag pä bo déti lagde, Utlåtanden: t) Angående särskildt arfvode åt Ex-paditionsUtskottets Secreterare för besörjande af tryckningen utaf Bihanget till RiksStåodens-Ero. tocoll m. m. 2) Angående gratification åt Statsdam*-' missarien Frödelius, jemte aflidne StatsGoiamis* sarien Lunnii Enka. Företogs till pröfning Stafsoch BancoUtskottens den 6 dennes afgifne, och sistiidne gårdag på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottens den 23-, sisth Junii meddelte Betänkande i anledning af Kongl. Maj ts nådiga proposition, rörande behofvet af särskilt* penningetillgångar till upphandling af spannmål. Herr af Brinckman, Gustaf: Det tyckes vara ostridigt af Utskottets nu uppläste Betänkande, att Utskottet frånträdt dess i första Utlåtandet yttrade mening om nödvändigheten af Brännvinsbränningens inställande till förekommande af brist på spannemål: Det synes äfi Den 3 Julii. ven vara ostridigt, att de underrättelser som senast inkommit från Landsorterne , angående årsväxtens beskaffenhet, icke äro så oroande som tillförene. Dessutom äger Kongl. Maj:t i grund af de rörande brännvinsbränningen i all mänhet förut vidtagne, och sednast vid denna Riksdag fastställde författningar, redan rättighet att i vissa fall, och deribland vid befarad hungersnöd, inställa brännvinsbränningen.
Sif Sönetnfomff från iooo till od> meb 1,100 9t:br, 4 afl 9t:br. SöcroiUninjjésgörorbningen. Centonal 4 1 procent af Sone/ tnfomfien. ©arnman bra g öfwer Xa,reringö:ftmgÖfrne 9?:o 3 uti Cati för år 18 . egenbom, tillhörig itongl. £Dtaj:t od) ftronatt. egenbom, forn blspotterjtf af 2lcabemie:©taterne. ggenbom, tillhörig Slllmännä 25olag. £genbom, tillhörig grontma ©tifteifer. Jpent: man. Sagen; beter. esmar nar odj ©agar. § g »; cr cr cr — . « S> "rv* ' 3 S> * * • Sägettbetetv font betala 3o procent af räntan. äpetn# tiwu. grälfe: Mäntor. Sägen* beter. £i r !2 H £3 ar: aå) igar. H ra ÖE> e Sts •^2 H. £em: man. Sägen peter. esmar nar od) ©agar. o r - •fjeni ntan. grälfe: Mäntor. Sägen: beter. Cintar: nar odj ©ägar. H €0 ©nntma. gör Sanbet St. St. ©tab St. St. I Sammandrag öfwer £arenngs Stad . * 9?. 9t. £Dtto Summa Remman. H Caflenfjclr. SBergroerf. H SDIanitfactii Cxroaniar odj ©agar. sä w ©tabsjorb. ts Ziri CT< ~ & o •*-{ r-j cr> Sö ©limma* (32) 23if). tid SR. ©t. SDito ©timma Stfgift af hanbol, Sobrifer od; amian Störelfe.
Plenum klockan 8 förmiddagen. Grefve Gyllenborg , Johan Henning, anförde skriftligen: Då ett af mig uppgifvet förslag till en Postinrättning för Landet, blifvit al Höglofl. Ridderskapet och Adeln remitteradt till Oeco omie och Bevillningsutskotten , hade jag väntar att detta förslag skulle af båda Utskotten gemensamt pröfvas och ett gemensamt betänkande derom till Riksens Ständer inkomma; men OecononveUtskottet har särskildt derom sig urlåtit, utan deltagande med BevillningsUt kottet, och Betänkandet derom har oförmodligen af Ridderskapet och Adeln blifvit bi tallet Vid detta förhållande och då jag icke känner huruvida Bevillningsutskottet, som sig icke utlåtit, kan anmoda OeconomieUtskottet att ytterligare i ö verläggning derom deltaga, men åtmindstone mig är öppet lemnadt, att af BevillningsUiskottet i frågan ett yttrande begära och sådant förvänta, anhåller jag vördsamligen att hvad jag nu arnar anföra , till Bevillningsutskottet må remitteras. Med kännedom af KronoBetjeningens mångfaldiga göromål, har det aldrig varit min tanke att föreslå något till utsträckning af deras göromål utan ersättning, men mitt förslag har haft till föremål, att en utväg måtte beredas för dem som bo 6 å 7 mil från Städer3 att med säker* 366 Den 15 Juni, het begagna förmonen af en, ehuru långsam^ mare Postgång, hvari många Städer, på Statens bekostnad njuta en för det allmänna hvar. ken särskildt nyttig eller nödig beqvämlighet. Kanske tjugu sådana Städer åtmindstone äro belägne vid andra vägar än dem som leda till Landshöfdingarnes och Consistoriernas säten, till hvilka allena postgång nå Statens bekostnad rätteligen kan fordras} men då inrättning af Postföring och Postmästare-beställningar, på Statens kostnad, äfven för Städer i allmänhet äro upprättade, och hvari jag icke yrkar någon inskränkning, synes mig att äfven afseende bör göras till Landets fordran att vinna en deremot svarande beqvämlighet.
Jag mäste således förklara mig ernot dessa åtgärder, åberopande mitt anförande lill Riddeiskåpets och Adelns Protocoll af den 22 Julii f. m. 1823, hvaruti jag bevisar med Tabeller, grundade på den erfarenhet Bankens Tablauer lemna, att utvexlingen låter genast verkställa sig, och att den reela fondens förhållande till sedelmassan, under den sista mynlbestämningsperioden emellan i8o3 och 1809, aldrig varit så förmånlig som den för närvarande är; hvarföre jag yrkar, med stöd af deruti åberopade facta, att inga vidare Silfveruppköp böra ske, och att vexling med i83o års början må beslutas. På svaga grunder hafva Utskotten uppställt sina förmodade resultater af Silfveruppköpen, och deraf följande vexling 183r. Nio millioner Discont-papper äro calculerade. Banken har ju monopolium att ensamt bestrida hela enskildta creditrörelsen. 1818, för att icke gå längre tillbaka, voro i utelöpande Discont-papper 6 millioner; 1823 blefvo de ökade till 9 millioner. Under det folkmängd och production ökas, kan icke credit-capitalet blifva stillastående; om vi denna Riksdag draga oss fram, med nuvarande creditbrist, så måste vi, kanske snart nog, öka lånetillgåugarna, såvida Kronoutlagorna skola utgå i de långt från Hufvudstaden belägna provinserna; antager jag, att Discontröreisen verkeligen kräfde 3 mil - a5o Den i3 Ju lii e. m. lioners tillökning från 1818 till 1828, så bör den 1831 t. ex. kräfva ytterligare tillökning af 3 millioner. Bifall dem, eller något annat anslag, så går ju hela financeplanen öfverända, emedan förhållandet emellan silfver och sedlar icke är som 5 till 8; vexling måste då förbjudas, och ytterligare Silfverinköp ske, om nu antagna grunder skola blifva gällande.
Innestående Kronouppbörd: levererad inom April följande året 21,721:26. 3. 20,607:15.11. dito inom Augusti dito 45o: 746: 19. Invalid-Inrättningen å Ulriksdal. Räkenskaperne, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för år i83R utan och för år 1839 med anmärkningar, utvisa: Debet. , år 1838. är 183®. Balans från föregående året: Leverering: Från Kongl. Räntekammaren: Balans till följande året: Summa 50,373: 12. 6. 60,317: 21. — £ l. Af 1838 års Räkenskaper inhämtas, att utaf fondens medel ett kapital, stort 10,000 Rdr, utlånats den r September i838, hvarå ränta å 5 procent skulle uti 1889 års Räkenskaper redovisas, hvilket likväl icke skett. Likaledes äro, enligt 1839 års Hufvudbok, utlånta 7,700 Rdr den 3 December samma år, derför ränta till årets slut icke heller linnes uppdebiterad; å hvilka förhållanden Revisorerne velat fästa — 118 — uppmärksamhet, äfvensom på den omständigheten, att hvarken någon Kassaräkning eller något särskilt conto med hvarje låntagare blifvit förda, hvaraf kunnat inhämtas tiden för hvarje inbetalning och utlåning. § Underhållskostnaden för Invalidpersonalen, som år 1838 utgjordes af >4 Officerare, 8 Underofficerare och 58 Man, samt år 183g, af i3 Officerare, 8 Underofficerare och 58 Denna skillnad har härledt sig derifrån, att dagportionen år i838 endast kostat 9 sk. 5, rst., då densamma deremot år 1889 betalts med i4 sk. i s. Säkerhetsbandlingarne hafva, vid anställd inventering, befunnits i god ordning. Allmänna Garnisons-Sjukhuset. Räkenskaperne, granskade i Kongl. Kammar Rätten för båda åren utan anmärkningar, utvisa: »ebet. år 1838. år 1839. Balans från föregående året:
Det var mer än allvar deri, det var en begåfvad och bunden andes qval. ”Det är just det som pinar mig,” sade han, ”det att jag ännu är så ung. Det att jag icke kan säga allt derför att jag icke har erfarit allt.” Han sänkte hufvudet och teg. Och hvilken sorg låg det icke i sjelfva tonfallet! ”Och ni tycker er inte ha tid att vänta,” sade jag, sakta, rädd för att ännu en gång slita denna förunderligt vackra stämning. ”Öfverförfinad” – ja, han har rätt. Under den brutala ytan gömmer sig hans verkliga jag, känsligt och fint. Gud, hvilka motsägelser finnas icke i den menskliga naturen! På en gång en erfaren man och ett brådmoget barn. På en gång skärande bitter och blödigt vek. Låt honom icke gå under. Håll din hand öfver honom! Anna Rasmusson talade om en middag hon varit på. Hon och en del andra flickor hade varit ute i trädgården, fruarne voro inte med. Husets herre kom och ville ha en kyss af hvar och en bland flickorna. Ville kyssa Anna också, men hon skrek så förskräckligt att han inte vågade röra henne. ”Om han bara varit lite yngre tycker jag det kunde ändå gått an. Det sade jag honom också,” förklarade hon med sitt vanliga oemotståndliga skratt. Anna förefaller något cynisk ibland. A. L. tycker illa om fru Wihlborg. Anser henne för ett stycke komedi. ”Slät och söt.” När häradshöfding Hallbergs voro i prestgården reste hela familjen till skogs en dag.76 (Den 26te Juni.) Endast Ida och Axel stannade hemma. ”Jag tror att jag skickar bud efter Victoria,” sade Ida. Axel fördrog ansigtet i missnöje. ”Tror mamma att hon skulle vilja smyga så der?” sade han med ovilja. ”Smyga – hvad är det för prat! Jag skickar bud.” Axel Lundegård. Fotot sannolikt från 1890-talet. Postmästare Christian Benedictsson. ”Hon kommer inte.” Det bar honom emot att tro mig om någonting som han sjelf ansåg lågt. – Om samtalet hade jag naturligtvis ingen aning förr än efteråt. Ida skickade bud om jag ville träffa henne på kyrkogården.
Kyrkornas gods och hemman skola till deras gagn förvaltas, och dem icke i någor måtto afhändas ; Kongl. Resolutionerne på Presterskapets besvär af den 27 Augusti 1668 §. 5, och af den 3 Martii 1678 §. 9, äfvensom Kongl. Brefvet af den 25 Martii 1684 försäkra Kyrkorna om orubbadt bibehållande af deras då ägande hemman och lägenheter. Kongl. Majit har också, såsom Kyrkans högsta Målsman, efter tidernas förändrade skick, till Kyrkornas förmån förordnat om förvaltningen af de Halländska Kyrkohemmanen, utan någon sammanblandning med förvaltningen af Kronans hemman. Sålunda stadgar 1 §. af Instructionen för Kyrkolnspectorerne i Halland af den 3o Augusti 1697, att vid åboledighet ägde Kyrkolnspectoren å Kyrkans (ej Kronans) vägnar till åbo antaga den, som dugelig prof vade s och förmådde att utskylderne riktigt utgöra. I Skatteköps-förordningen af den 19 September 1723 sättes Kyrkohemman i samma cathegori med Academie-, Gymnasie-, Skole-, Krigsmanshusoch Hospitals-hemman, om hvilka väl i 6 §. stadgas, att när de ej så närintill belägne är o, att de publike husen någon understöd deraf hafva kunna, de efter ■ln ■■ Godtfinnande som disposition 44 Den 10 September f. m. deröfver hafva, till skatte försäljas, dock med KammarCollegii samtycke, och under vilkor, att köpeskillingen tillfaller det huset, till hvilket hemmanet anslagit är; att dessa hemman säljes efter deras natur och beskaffenhet pä auction, nied optionsrätt för åboen, om haji vill gifva hvad en annan högst budit; samt med ansvarsskyldighet för vederbörande, om försäljningen sker Verket till skada, eller köpeskillingen icke riktigt användes.
Allm. Besv.- och Ekori.-Utsk. Betänk. R. St. underdån. Skrifv. Botkyrka och Salem, om ersättning för mistad kronotionde åt Pastor i. Motion N:o 43. Stats-Utsk. Utlåt. Bring, Ebbe Gustaf, Motion N:o 116, Olli anslag till förhöjande af de vid Rikets ecklesiastika Konsistorier anställda tjenstemäns aflöning samt för bestridande af öfriga för Konsistoriernas expedition nödiga kostnader. Stats-Utsk. Utlåt. N,o 139 samt Meni. Niis 170 och 207. R. St. underdån. Skrifv. Bräcke, angående kommunikationsled mellan Sundsvall och. Se Sundsvall. BränvinsfÖrsäljningom ändringar och tillägg i Kongl, förordningen den 7 December 1860 angående vilkoren för. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4, Utlåt. N:o 11 och Mein. N:o 13. R. St. underdån. Skrifv. N:0 170. Om ingående till Staten af afgiften för. Motion N:o 105. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4, Utlåt. N:o 11 och Mern. N:o 13. R. St. underdån. Skrifv. Bränvinstillverkning, om tillägg i Kongl, förordningen den 26 Oktober 1860. Motion N:o 29. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 2, Mern. N:o 3, Utlåt. N:o 5 och Mern. Bevilln. -Utsk. Mern. N:o 12. R. St. underdån. Skrifv. — Om förhöjning till 75 öre pr kanna af afgiften för. Motion N:is 13 och 77.