Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För att undvika allt för stor vidlyftighet, vill dock Utskottet inskränka sig till en kort framställning af, huru denna method följes och verkar i två af de närmast belägna och i beröring med Sverige mest varande länder, där beskatlning efter mäske-kar är antagen, nemligen Preussen och Danmark. Hvad man däraf först ser, är, att lagstiftningen funnit sig icke kunna lita på mäske-karens mätning ensam, utan måst därmed förena en mängd andra försigtighetsmått, som göra systemet synnerligen inveckladt och konstigt och tillika för näringens idkare tryckande. I Danmark, där bränvins-bränningen hufvudsakligen är stadsmannanäring, har skatten hvilat, intill år 1851, ej blott på karens rymd, utan äfven på materialet. Den förseglade redskapen fick ej öpnas och bränning begynnas förr, än bränneriägaren erlagt förmälning s-skatt för den säd, det malt o. s. v., som skulle brännas, och vidare på ett s. k. ”Konsumtions-Ivontor” erlagt afgift för mäske-karsrvmden. Alla redskapens delar och alla kärl stämplades; deras plats i bränneriet utmärktes på en grund-ritning däraf, och deras bruk uppgafs uti en ”deklaration”. Förmalnings-sedlen lydde på ett visst mäske-kar, efter dess nummer och storlek, Särskilda Utskottets Betänkande IS:o 8. 54 och gällde blott för 96 timmar från mäskningens början. Efter den tiden måste karets innehåll vara afverkadt eller tömdt i ”mäsk-hållaren”, där ingen fortsatt jäsning får äga rum, ej eller någon mäskning begynna före det på ”brännings-sedlen” utsatta klåck-slag. Bränvinet måste kontrolleras minst hvarannan och häldst hvar dag, dä Kontrollören förer protokoll.
— N;o 285. i anledning af väckt fråga om indragning af de i och för Löfås silfververks drifvande upplåtna förläningar och förmåner. X. B. 92. A. 338. E. 460. — N:o 286. i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut i fråga om befrielse för Presidenten af Billbergh, Cancellirådet Walerius, Kammarrättsrådet Winroth och Controlleuren Middendorff från ådömdt ersättningsansvar i och för den efter aflidne Tullförvaltaren Finér yppade balance. (Se Utlåtandet N:o 209.) IX. B. 687. X. A. 335. E. 460. — N:o 287. i anledning af väckta motioner om förändringar i sältet för utgörande af indelta räntor, samt om dessas jemte tiondespanmålens indragning till Statsverket m. m. X. B. 458, 484. A. 510. U. 606. A. 623. E. 686. — N:o 288. i anledning af väckt fråga om förändrade stadganden, rörande debiteringen och uppbörden af de till Bohus läns regemente anslagne indelningar. X. B. 458, 484. A. 537. — N:o 289. i anledning af väckt fråga om indragning lill Stats - ( 157 ) verket af den till aflöning åt Landshöfdingen i Blekinge län anslagna kronolionde-spanmål samt indeluingsliafvarens godtgörande medelst contant statsanslag. X. B. 458. 484. A. 538. StalsUtskotlets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden: — N:o 290. i anledning af dels erhållen återremiss, dels sär skilda RiksStånds skiljaktiga beslut, rörande utlåtandet N:o 116. X. B. 403. A. 413. E. 563.
"Uå propos. till fattande af ett definitivt beslut öfver en Konungens framställan, eller ett betänk., eller en af enskild riksdagsman väckt fråga är med ja och nej besvarad, och anmärkningar i saken under discurserna gjorda, bör propos:n inrättas i enlighet med dem; och skulle målet, under discurserna, skiljas i flera delar, hvaröfver särskilda anmärkningar göras, då skall, enär sådant äskas, propos. öfver hvardera delen särskildt anställas. På lika sätt förfares, om första propos:ri på någon Konungens framställan eller ett betänk. eller annat mål, som flera delar innefattar, blifvit med ja och nej besvarad.’' För min del ser jag deri icke någon föreskrift om hvilkendera propositionen skall föregå den andra; men för att komma till slut i denna fråga, vill jag gerna afstå från mitt förslag. Gr. Frölich: I den siste värde talarens tystnad tager jag mig friheten se ett erkännande af det behandlingssätts riktighet, sorn jag ansett vara det rätta, men vid detta behandlingssätt företer sig betydlig svårighet dervid, alt fastän det är gifvet, att Gr. Cronhjelms förslag är den ena af de propos:r, som böra komma under votering, blir valet af den andra coutraproposin beroende af Hr Gr. o. I.andtmls Omdöme om den pluralitet, de många här föreslagna proposma haft för sig; och derom äger Hr Gr. o. Landtm., såsom Ståndets ordförande', att yttra sig, på det vi må komma tillslut Den 3/J Juli f. ra. med detta ämne. Jag förmodar, att Hr Gr. o. Landtm, funnit, att Gr. Cronhjelms och Hr af Ekenstams förslag haft de flesta anhängare; oell således torde votering få anställas om hvilketdera af dem skall antagas till contrapropos:n. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, i antedn. af den af Hr af Ekenstam gjorda anmärkning, H. Ex. ansåg sig föranlåten att hemställa, 0111 R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades ja. Upplästes såväl Gr.
Ut Supra. S. D. Remitterades till Bankoutskott ett j Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 6 dennes eftermiddagen pä bordet lagde motion, sitt ingen disposition af Bankens Silfverfond må, utan Riksens Ständers vetskap och samtycke, at BancoUtskottet vidtagas. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EconomieUtskottf-ns den lo sistledne Maj under N:o 7a afgifne, samt 3 dennes på bordet lagde Betänkande, angående Byvägars anläggning och underhållandet blef samma Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallit. Ut Supra. Tim 14 Junti j. m. SD. Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomnesamt den 6 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial och Utlåtanden: från StatsUtskotiet: Af den 26 sistledne Maj: N:o 210. I anledning af Kongl. Msj:ts Nådiga proposition, angående sökt fri dispositionsrätt af den lägenhet , hvarå Rörstrands PorcellainesBruk är anlagdt. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Chefens för Tredje Caval leriBrigaden underdåniga Memorial om utbekommande af Adjutantsarfvode. Angående vackt fråga om Rotehållarne i Fällingsbro Härad af ålder anslag, ne Spannemålsundsättnings tillgodonjutande. Frän ExpeditionsUt /kottet: Af den 2 dennes: Angående förslag till controll derå , att Riksens Ständers beslut må vid hvarje Riksdag blifva till Kongl. Maj:t expedierade. Ut Supra. SD. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt Den i i Junii f. m. den ii dennes eftermiddagen på bordet lag de Utlåtanden: Frän Staistamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi - Utskotten: Af den 31 sistledne Maj: * N:o 218.
Brot. 1862 & 1863. 8 Sami. 31 Eäft. 1 2 Allm. JBesv.- och Elton.-Utskottets Betänkande N:o 118. sjelfva verket ej något hinder för indragande af denna klass. Oberäknadt den besparing i kostnad, sorn deraf uppkomme, förmenades äfven den fördel vinnas, att alla folkklasser vore lika hänvisade till folkskolan för den första barnaundervisningen, och den förmögnare klassen finge derigenom mera direkt anledning alt intressera sig för folkskolan, hvilket skulle kraftigt bidraga lill hennes lyftning. Men om tyska språket uppflyttades till elementarskolans 3:dje klass, hvilket, efter motionärens omdöme, utan fara lät sig göra, borde äfven denna skolas 2:dra klass kunna förläggas till folkskolan, hvarigenom ytterligare besparing vunnes, och äfven i öfrigt i ännu högre grad befrämjades ändamålet att erhålla en för alla samhällsklasser gemensam ”primärskola”, der den första undervisningen meddelades lika åt alla. Utskottet finner sig icke kunna understödja detta förslag, äfven om detsamma, emot hvad Utskottet förmodar, lät sig för närvarande eller i en icke alltför aflägsen framtid verkställa. Folkskolans uppgift och elementarläroverkets bestämmelse äro i sjelfva verket väsendtligen olika. Medan den förra består uti att åt alla dem, hvilkas framtida yrken icke hafva för sin egen skull behof af högre bokliga studier — och dessa utgöra det stora flertalet — bibringa undervisning i sådant, som numera likväl för hvarje samhällsmedlem är nödvändigt att känna; och alltså omfattningen af undervisningen i folkskolan, hvars utvecklande i sin egen rigtning visserligen bör kraftigt befrämjas, utgör ett helt för sig, är delta sednare deremot långt ifrån fallet med elementarläroverkets lägsta klasser, hvilka mer hafva till ändamål att dana de ungas förstånd till mottaglighet för den bildning, som framdeles skall bibringas, och tillika lägga grunden till de kunskaper, hvilkas inhemtande skall i de högre klasserna efter en gifven plan fullföljas.
En särskild uppmaning i detta syfte erhöll ock Utskottet genom Herr Biskop Agardh* tänkvärda motion om penninge-forlägenheten i allmänna rörelsen m. 111., hvartill under öfverläggningen i Utskottet skriftligen yttrades att förlägenheten uppenbarade sig dels i svårigheten för enskilda att fullgöra sina penninge-förbindelser, dels i. spannmålens ned fallne värde i förening med den utsigt till missväxt, eller åtminstone till ringa skörd, som för kommande året visade sig; ett yttrande hvilket Herr Biskopen grundade på den ofliciela uppgift, att lagsökningarne från Bancooch Handels-JDisconterne för der erhållna lån utgjorde vid sistlidne Octoher månads slut icke mindre än 077,000 R:dr, under det nya låne-ansökningar inkommit, till sådan mängd, att de, ehuru med tillräcklig säkerhet försedda och af Directionen beviljade, icke kunde förr än efter 2 eller flere månader utassigneras. Under Banco-Utskottets öfverläggning»!', rörande reglering af Bankens låne-rörelse, vågade jag framställa så väl det tryckande behofvet af hjelp, som möjligheten att åtminstone partielt lindra förlägenheten. Det enda väsentliga, som kunde vinnas och detta elter hårda strider var någon tillökning i fonden för fastighets-helåningen; men for öfrigt visade sig ett motstånd från majoritetens sida, som gick ända derhän, att, genom förslaget om lånerörelsens öfverflyttande till Riksgälds-Contoret och Banco-vinstens öfverlemnannande till samma Contors disposition, utskära alla utvägar från Bankens sida att ytterligare understödja näringarne. Utskottets Betänkande N:o 2g öf verlemnades omsider till Ständernes pröfning. Yi vete väl dess öde. Nedtryckt af en massa anmärkningar från alla stånd, återvände denna Financeplan till Utskottet att ytterligare der behandlas eller omarbetas. Ifrån flere båll hördes missnöjet öfver Utskottets uraktlåtenhet att afgifva något ingripande förslag till afhjelpande eller lindrande af den verkliga penningenöd, som visade sig inom flera provinser, de icke undantagne, som njolo formonen af enskilde Bankers verksamhet.
Vid betraktande af båtsmanshålleus fördelar oell olägenheter visa sig, enligt min tanke, de sednare afgjordt öfvervägande. Den enda fördel Staten kan hafva af båtsmansindelningcn är deri, att trupper blifva af rolarne uppställde, äfven om del skulle blifva mycket ondt om folk oell aOöningcn således komme att ökas. Deremot får (lottan en mängd manskap, som hvarken är vandt vid sjön eller besitter fallenhet för sjömansyrket, ty de äro i de flesta fall uppfödde vid jordbruksarbetet och egna sig blott af ekonomiska skäl åt båtsmansljensten. Följden häraf blir för båtsmannen otrefnad i en sysselsättning, för hvilken han ej har någon håg. För att öfvervinna denna otrefnad, hängifvet' lian sig ofta åt utsväfningar och laster, hvaraf K ro nans tjenst, så väl sorn lians egen fördel, ofta i betydlig mån lider, tills han slutligen blir kasserad och rolen måste ställa annan karl i stället, under det den i tjensten förderfvudc ofta med familj faller fattigvården till last. Att sjöförsvaret under de sednare åren genomgått många och stora förändringar är ganska välkändt, och om Staten öfvcrloge anskaffandet och underhållandet af båtsmännen, så kunde flottan derigenom erhålla cl t mera sjövandt manskap med lust och fallenhet för båtsmansljensten, och skulle då säkert en ganska vacker båtsmanstrupp uppstå och framvisas. Rotarnes skyldigheter kunde då antingen på en gång till Slaten inbetalas eller ock en lämplig vakansafgift årligen erläggas. Beträffande åter de beklädnadspersedlar, hvilka rolarnc för några år sedan blefvo frikallade från, genom erläggande af en årlig afgift till Staten, voro bland dessa icke inberäknade de så kallade småpersedlarne, utan dessa tillhörer det ännu rotarne att in natura till båtsmännen utgöra. Min tanke vore derföre, alt lika väl som Staten öfverlagd en del af beklädnads-skyldighelen, den äfven kunde öfvertaga alltsammans.
Jag har i öfrigt intet att anmärka emot återremiss, ty äfven jag har varit af den tanke, att 66| proc. utan våda skulle kunna fastställas såsom den högsta belåningen, så mycket mer, som det skäl, hvilket gjort sig gällande lill nedsättning af låneproeln, eller en misslyckad speculalion på England, icke bevisar något; ty dess misslyckande härrörde af andra orsaker och utgör intet bevis, att Iåneproctn varit för högt beräknad. Denna förlust är dessutom den enda, som inträffat, och torde således vara af mindre betydenhet än man dervid fästat. StatsUtskts utlåt. JN!:o 149 återremitterades. Till pröfning föredrogs StatsUlsk:s d. 27 sisth Maj f. m. på bordet lagda utlåt. N:o i5o, ang:de föreslagna förändringar i villkoren för det vid sista riksdag beviljade lån till återuppbyggande af staden Venersborg. På begäran af Hr Sandelhjelm, Paul, blefvo reservationerna upplästa. Hr Sandelhjelm uppläste derefter följande: Med anleda, af H. StatsUtsk:s nu föredragna utlåt. N:o i5o, uther jag mig att få dervid vördsamt göra åtskilliga anmärkningar. Jemte hufvudfrågan, ang:de förändring i villkoren för det vid sista riksdag beviljade län till återuppbyggande af staden Wenersborg, hvilken fråga, i följd af K. M:s till R. St. aflåtna nåd. propos. och af 2:ne inom RiksSttn gjorda motioner, blifvit remitterad lill StatsUtsk:s handläggning, har Utsk. i dess afgifna utlåt, behandlat en af fullmäktige uti Riksg.contoret hos Utsk. gjord anmälan om olikheten i fullmäktiges samt de för lånemedlens förvaltning och utdelning utsedde comiterades åsigter om dessa sednares ansvarighet och öfriga åligganden i berörde hänseende.
Prot-utdrag den 5 Augusti i848. 615 S. D. Föredrogos och lades till handlingarna förstärkta Stats-utskottets den 29 sistlidne Juli f. ra. på hordet lagda memorial: N:o 268, angående verkstäld omröstning, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till regleringen af riks-statens åttonde och nionde hufvudtitlar hörande frågor; N:o 278, i anledning, af verkstälda omröstningar, angående tullhevillningen; samt N:o 279, angående verkstäld omröstning, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande ifrågastäldt låne-understöd till reparation af hamnen vid Westerås. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 29 sistlidne Juli f. m. på bordet lagda utlåtande N:o 282, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 206, angående dels Rikets Ständers revisorers år 1847 afgifna berättelse om statsverkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, dels vissa uti 1845 års enahanda berättelse förekommande frågorj, blefvo Utskottets i de 5 första punkterna afgifne yttranden af Ridderskapet och Adeln godkända samt befanns 6:te punkten ej erfordra annan åtgärd än att läggas till bandlin garna. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-utskottets nedan nämnde den 29 sistlidne Juli f. m. på bordet lagda memorial och utlåtande: N:o 87, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 5:te artikeln af gällande banko-reglemente; N:o 88, angående instruktion för Rikets Ständers Banko-utskott vid nästkommande riksdag; N:o 89, i fråga om kungörandet af de förändrade stadganden, sora uti banko-reglementet komma att intagas; N:o 92, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 80; samt N:o 93, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 8:de artikeln af 1845 års banko-reglemente.
Fordna och närvarande Sverige; 133 §, angående det vid samma riksdag anslagna belopp för afritning af äldre sigiller; ä 135 §, angående det då beviljade anslag till en ordbok öfver Svenska språket; VI36 §, angående anslaget till inköp af äldre, i Kongl Bibliotheket och Universitets bibliothekerna saknad, litteratur; 137 §, angående kostnaderna för de med Fregatten Eugenie hemförda konstalsters ordnande; 139 och 141 §§, angående 2:ne särskilda ersättnings-anslag till Serafimer-lasarettet och Carolinska Mediko-kirurgiska institutet; 140 §, angående beviljadt understöd för lasarettet i Lund; 144- §, angående bidrag till uppförande af nytt barnbördshus här i hufvudstaden; 145 §, angående understöd för Stora Råby räddnings-institut för vanvårdade barn; 146 §, angående anvisadt bidrag till bestridande af staden Carlskronas kostnader till följd af kolera-farsoten; 147 §, angående det för åren 1853, 1854 och 1855 beviljade understöd till upp rätthållande af Arméens pensions-kassas pensionerings-skyldighet; 148 §, angående ytterligare ersättning till Vadstena Krigsmanhus-kassa och Amira - 8 Ståts-Utskottets Memorial M 264. litets-krigsmans-kassan för dessa kassor frångångna s. k. afoch tillträdesm. fl. afgifter; 149 §, angående af Rikets sednast församlade Ständer beviljade anslag till under söknings-kostnader rörande Statens jernvägs-anläggningar; 150 §, angående de af nyssbemälte Ständer anslagna medel till vestra och södra stambanorna; samt 152 och 153 §§, angående lånen för WessmanBarkens och Norbergs jernvägsanläggningarnes utförande. Slutligen anser sig Stats-Utskottet böra anmäla, att Utskottet ämnar till införande bland de reglementariska föreskrifterna, angående de under denna riksdag å Riksgälds-kontoret anvisade stats-utgifter, föreslå hufvudsakligen enahanda stadganden, som 82 och 154 §§ af nu gällande reglemente innefatta. Stockholm den 11 Februari 1858.
Den | sorn af starka drycker synbarligen öfverlastad är, och i sådant tillstånd träffas å väg, gata eller annat allmänt ställe, bote första gången Tre Riksdaler Sexton Skillingar , andra gången Sex Riksdaler Trettiotvå Skillingar , tredje gången Tretton Riksdaler Sexton Skillingar , samt fjerde gången likaledes Tretton Riksdaler Sexton Skillingar ; hvarförutan , i sistnämnde fall, den pliktfällde skall , om han är myndig, ställas under förmynderskap samt förklaras oberättigad alt deltaga i val eller väljas till sådane förrättningar, som innefatta medborgligt förtroende. Beträde® någon femte gången, eller oftare, med fylleri, varde försänd till någon Kronans Arbetsinrättning eller Correctionshus , att derstädes ett halft år till arbete hållas. Den , som för fjerde resan fylleri till ansvar dömd är, fortfare att stå under förmynderskap, till dess lian gitter visa , att han från sin vanart så återkommen LagUtskottets Betänkande Nto 95. 15 är, att han sig och gods sitt sjelf råda kan. Om någon, inför Konungens Befallningshafvande eller någon Domstol, vid allmänna Sammankomster, X.äsförhör, Stämmor, Auction er, Marknader, Skjutsningar eller Skallgångar, finnes af starka drycker öfverlastad , den fälies till dubbla böter emot hvad här ofvan blifvit utstakadt , men allmänt arhete ökes ej öfver hvad nyss föreskrifvet är; och eger Konungens Befallningshafvande, Domare, Kronobetjent, eller annan tillstädes varande förrättnings, man, att en-sådan genast afvisa, eller, der omständigheterna så fordra , med honom lala förfara, på sätt 7 här nedan förmäler. Hvad allmänna Lagen i 5 Cap. 4 §. Missgernings-Balken , Kongl.
Ingen förändring i Rikets mynt till skrot eller korn, det vare sig till förhöjning eller afslag, må äga rum utan Riksens Ständers bifall; Konungens rättighet att låta slå Mynt dock oförkränkt. Krigsmakten till häst och fot så väl som Båtmanshållet af rotering och indelning förblifver vid de med Landet och Städerna upprättade Kontrakter och Indelningsverk, hvilka till deras hufvudgrunder skola orubbade vara, intill dess Konungen och Riksens Ständer finna nödigt någon ändring deruti samfäldt att göra; kunnande ingen ny eller tillökad Rotering, utan genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut, tillkomma. §. 81. Denna Regerings-Form samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, utan genom Konungens och alla Riks-Stundens sammanstämmande beslut. Ej må frågor derom uti Ståndens Plena väckas, utan anmälas de hos Riksens till godo, samt att odlingar eller odlingsbar mark å Kronoskogarne må i vanlig ordning, efter nuvarande eller framdeles blifvande Författningar, kunna lill Skatte försäljas. §. 71. Ej må någon del af Riket kunna derifrån söndras, genom försäljning, förpantning, gåfva eller å annat dylikt sätt. Ingen förändring i Rikets mynt till skrot eller korn, det vare sig till förhöjning eller afslag, må ega rum utan Riksens Ständers bifall; Konungens rättighet att låta slå mynt dock oförkränkt. §■ 73. Krigsmakten till häst och fot så väl som Båtsinanshåliet af rotering och indelning förblifver vid de med landet och städerna upprättade kontrakter och indelningsverk, hvilka till deras hufvudgrunder skola orubbade vara, intill dess Konungen och Riksens Ständer finna nödigt någon ändring deruti samfäldt att göra; kunnande ingen ny eller tillökad rotering, ulan genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut, tillkomma. §. 74. l:o. Förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upphof rande af Grundlag behandlas, med har nedan stadgade undantag, på sätt uti Riksdags-Ordningen angående allmänna frågors behandling föreskrifeet är.
Nämd eller Jury.2 En Ledamot, som ansåg Nämnd först böra begagnas i sista instancen, kunde ej förena sig om förenämde sammansättning, men yttrade sin enskildta tanka vara, att Nämnden borde utgöras af Justitia Canzleren med 6 valde personer och Justitiae Ombudsmannen med de 6 Tryckfrihets Comiterade. 1 Stycket fr. o. m. orden Till fortsättning etc. t. o. m. orden sina särskildta Piening ar återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 363. 2 Dessa meningar ha varit föremål för flera omredigeringar. De många ändringarna torde hava vållat den felaktighet i satsfogningen, som ligger i att punkt satts efter orden är fyldt. Ursprungligen ha satserna formulerats på följande sätt: Hvardera Parten väljer 4 och Domaren 5 Personer. Af dem jäfvar Hvardera Parten 1 af hvarannans och 1 af domarens utsedde män — De återstående 9 utgöra behörig Nämd, så framt ej laga jäf mot någon förekommer hvars rum då fylles genom nytt val. I dessa satser ha sedan följande ändringar vidtagits: Genom asterisk efter orden Hvardera Parten i andra meningen hänvisas lil! ett tillägg i marginalen, där först orden egen mäktigt skrivits, som därpå överkorsats och ersatts med orden efter godtycko (se i texten ovan!) — Efter orden utsedde män i slutet av andra meningen har genom ett annat signum hänvisning skett till en ändring i marginalen, där följande skrivits: Sedan laga jäf föregått, blifvit af Domaren pröfvade och de Jäfvades rum fylde. Detta har emellertid överkorsats. I stället ha orden Af dem i andra meningens början överstrukits. Ett tredje signum, som placerats här, hänvisar till ännu en rättelse i marginalen, där det nu heter: Parterna göra o. s. v. t. o. m. är fyldt ( I samband med dessa korrigeringar ha orden som stå i den ursprungliga^ textens sista mening strukits, näml. så framt ej t. o. m. nytt val. Slutligen ha efter orden behörig Nämd inskjutits orden eller Jury.