Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fribtns förslag gick det derpå ut, att R. o. Ad. samt hvart och ett af öfriga RiksStm måtte för sin del medgifva, det åliggandet, att deltaga i fjerdingsmans-befattningen, må utsträckas till säterier, rå och rör samt insockne frälsehemman, äfvensom till kungsgårdar, gästgifvaregårdar, akademi-, kyrko-, mensaloch stomhemman samt boställen, skattlagda eller bebyggda lägenheter, samt fabriker, verk och inrättningar, m. fl. som ega rösträtt på sockenstämma; dock med vilkor, att vissa med bestämd aflöning försedde fjerdingsman skola för socknarne eller distrikten antagas; men skulle frälse, kronoskatte och kronohemmans innehafvare besluta att fjerdingsmans-befattningen bör utöfvas omgängsvis emellan hemmanen, skall bestyret af dem sjelfve fortfarande utgöras. Man har sagt, att enl. Utsk:$ förslag skulle det bero af en del hemmansegare att bestämma, att andra skola deltaga i afgiften men andra åter icke. Detta kan till en del vara en sanning, men endast på det sätt, att de, som skulle tillkomma en sådan rättighet, ega den dymedelst, att de icke ingå på någon öfverenskommelse i denna fråga, förr än de finna sådant med egna fördelar öfverensstämmande, och således torde icke heller, hvad man här äfven anmärkt, det förhållande kunna inträffa, att den ene skulle beskatta den andra; men äfven om man ser saken ur denna synpunkt, så lärer R. o. Ad. finna, att sådan beskattning skett redan vid 1830 års riksdag, då frälsehemmanen ålades skyldigheten att deltaga i fjerdingsmans-bestyret. Här är likväl icke fråga om något åläggande, utan endast att reglera obestämda förhållanden, dervid den ene erbjuder, och den andre antager eller icke antager. Jag tillstyrker alltså bifall till Utsk:s förslag med den rättelse Frih. Stjernstedt förslagit. Den 12 Mars f. ra. 347 Gr. Wrangel: Gr.
Förslaget säger visserligen: ”då må Häradshöfding slikt ting utsätta;” och om således domaren ej är ovilkorligen tvungen all hålla det äskade tinget, så är det dock sannolikt att han ej skulle sig sådant undandraga, äfven om han ej fann tvisten kräfva urtima ting, ty mycket obehag skulle för honom upstå genom begagnandet af rättigheten att säga nej åt den ena rättsökanden men ja åt den andra. Jag antager således såsom gifvet, att hvarje Häradsh., då det äskas, utsätter urtima ting. Skulle det nu, sedan tinget är hållet, befinna sig, att den person, som anlitat domstolen, är oförmögen att gälda kostnaden för dess sammanträde; så hafva både domstolen, motpart och möjligen äfven vittnen utan ersättning blifvit besvärade. Den 12 April. 10!) Jag kan således icke finna, ali lagförändringen skulle åsladkomma någon fördel utan tvertom i många fall medföra icke ringa olägenhjeler och får derföre hos R. o. Ad. vördsamt anhålla om afslag å Jdelänk. Hr Printzensköld, Carl: Jag älskar icke alt en lagförändring vidlages, som lemnar en bestämd rättighet för hvar och en, sora sådant önskar, alt åsladkomma afvikelse från den lagliga rältegångsordningen, hvarföre jag, med inslämmande för öfrigt i det skäl, den siste värde talaren anfört, jemväl förenar mig med honom i anhållan om förslagets ogillande. Gr. Sparre, Erik: Då en talare återigen framkastat beskyllningen, att LagUlsk. föreslår lagförändringar i tid och olid, hvilket synes vara en af den värde talarens älsklingstermer, lärer det blifva milt öde alt äfven denna gång nödgas redogöra för Utsk:s förfarande, ehuru saken åtminstone enl. mill omdöme borde tillräckligt tala för sig sjelf.
N:o it. 3 varor, tillika med cn mängd andra af Motionairen uppgifne handels-artiklar, skulle kunna utgöra föremål för förmonlig export derifrån, men att, då Falkenberg icke eger Stapelrätt, utan expeditionerne måst ombesörjas ifrån annan, med dylik förmon försedd Stad, och genom der bosatte handlande, dessa företag blifvit genom kostnader och tidsutdrägt så besvärade, att de befunnits föga lönande; att, vid nyligen på allmän bekostnad hållen undersökning, det befunnits, att Falkenbergs hamn och dess redd, Rosengård kallad, kunde både genom sitt läge och sin beskaffenhet blifva tjenlig att begagnas så väl af större fartyg, som af Kronans Skärgårdsfartyg, äfvensom att kostnaden för hamnens iord»i»gsstaliande endast beräknats till 20,000 R:dr B:co; samt slutligen att Staden, som redan till en delar försedd med nödige förrådsoch packhus, och som, genom en ringa, af ökade tullinkomster betäckt, tillökning i kostnader, borde kunna erhålla en tillräcklig tullbevakning, i öfrigt vore villig gtt ingå på de vilkor och bestämmanden, som, för stupel rättens åtnjutande, kunde af Kongl. Maj:t i Nåder varda stadgade.
Vi tycka oss icke ännu T vår familj ha vi en gammal tant, som alltid strängt - * - hållit på sina frioch rättigheter, och som begagnar sig af hvarje tillfälle att för oss yngre tala sanningens osminkade språk. För resten är hon en sällsynt varmhjärtad och rättänkande tant med ett sinne, betydligt yngre än hennes kroppshydda, Häromdagen, då jag såg den rysligt blodiga satir, som Sara Videbeck ägnade den stackars Ysabel, kom det för mig, att allas vår tant borde säga, hvad hon tänkte om » Väntanstiderna ». Följaktligen passade jag på, när hon satte sig ned med sin stickning, då hon vanligtvis är upplagd för att dela med sig af sina lifserfarenheter. Jag stack Ysabels skiss i hennes händer och sade: » Se här, tant, hvad säger tant om det här? » Hon läste betänksamt, och när hon var färdig, gaf hon sitt utlåtande med ett: &gt;Hm! Bättre har jag läst och sämre också. » » Vänta bara, tant, det är inte slut än, » sade jag och drog fram alla inlägg i frågan. » Hvad, är det fortsättning i nästa nummer? — Aha! » — Och tant fördjupade sig med synbart intresse i historierna. Under tiden betraktade jag henne noga för att af uttrycket i hennes ansikte sluta mig till, hvad hon tänkte. Men hon satt med sin vanliga litet stränga min; endast en gång " veknade dragen något; jag antog, att hon då borde vara vid den unge blyge teknologen, och vid tanken på den historien kände jag mig själf bli rörd. Slutligen lade tant ifrån sig tidningarna och såg ut genom fönstret, medan hon. log stilla för sig själf; ett leende, som sade mera än alla satiriska inlägg tillsammans om » Väntanstiders Därpå sade hon lugnt: » Det är ju löjligt alltihop. Människorna äro sig lika i alla tider. Där gå de omkring och döma andra och mäta deras handlingar hvar och en efter sin egen måttstock, och så skria de högt af harm öfver det, som inte passar in med deras begrepp. » » Men bästa tant, hvem har rätt i det här fallet? » » Rätt? » Tant såg fortfarande ut genom fönstret. » Rätt! Det ha ' de naturligtvis allesammans, men » — 3 här vände tant sig hastigt till mig — » det förstå de inte, och detta är just det löjliga.
P. A. Gödeeke. O i d Zf ' örsl i kupén, när soarén var slut, på tu man hand man möttes en minu » ' Sn magnifik supé och sherryn seda Tdan fick ej något svar: hon halfsof dan. jtion var hans hustru, han var he man — för främmande de glömde bort hvara " Och nära var att lyckans fé, den b för alltid vikit bort från deras sida. " Och nu det är som onda drömmar som öfver lifvet högre dager grytt. 3 barnaögon, strålande och klara, hon läser tusen saker, underbara. ZNju hennes lif Ull sist har fått ett m och hjärtat ödmjukhet och viljan stå den lille hennes blick med ens försto och hoppet återskänkt, som hon förl v a g g a n. Till festligt upplyst sal, där dansen g dit mera icke hennes längtan står. laddad, under sidentak Jlär i den tysta, trefna lilla kamma " gp&gt; den lille sofver i sitt korggemak. gladt i kvällen ~Vch mamma stilla står bredvid där och skymningsbrasan drömmer h ' hela världen för sin älskling glömmer. spetsar (här framför vaggan kan da henne s Åyå år tillhaka hennes tankar gå här — lyckan bor, har sofver ju bébé, hur litet kände hon till lifvet då! och ofta nog på dörrn syns någon g fflu först hon vet, hvad kärleken och vill tvänne trogna armar hustrun ta ... säga: ej njuta blott, men lida för att äga. Daniel Fallström. 3&lt;örr tog hon lifvet tanklöst, utan sans, på rosor var det hela blott en dans. ijch balens brokiga och glada vimmel En viktig och grannlaga fråga. Waldteufcl gjorde med en vals Ull himmel. Ar det nyttigt att låta en ung flicka växa tipp i fullkomlig okunnighet om intima förhållanden i den mänsklig turen, eller månne en om dessa förh Så blef hon kär — ett härligt svärmeri den okunnig ungmö bättre bevarar si med många kyssar, intet allvar än i. den, som på ett rätt sätt blifvit inv Zf ' örlofning, bröllop — praktfulla i dem? buDet var också en fråga!
Skulle deremot de enskilda intressen, som äro så angelägna att befordra sakens fortgång, anse en påminnelse nödvändig; så, hvad hindrar dem, alt gå in till K. M. med en lind. skrifvelse i ämnet för alt derpå ytterligare fästa K. Man bör ej glömma att de auktoriteter, som tillstyrkte att Slitö borde blifva en allmän nederlagsplats, afgåfvo sina ullål:n för 10 år sedan. Jag har väl hört att dåvar. föredraganden i com.- colhm, som då tillstyrkte saken, ännu vidhåller sina äsigler; men jag anser troligt att så väl K. com.-collegii som general-tullstyrelsens och K. befcdes på Gottland äsigter nu kunna vara förändrade, efter det under de sedan förflutna åren utvecklade skick, hvari saken sig nu befinner, och kan således ej hemta skäl för bifall till betänk, af nämnde auktoriteters åberopade äldre utlåtin. Då jag likväl icke heller vill begära ett bestämdt afslag, hvilket Frih. Hamilton befarar skulle uttrycka en önskan alt hela frågan borde förfalla, delar jag Frih. Tersmedens åsigt, att betänk, må läggas till handlingarne, men med den förklaring att R. o. Ad. anser någon ny framställning i ämnet till K. M. ej behöflig. IJr Gripenstedt: Då jag tydligen hör att R. o. Ad. börjar blifva otålig, så skall jag blott med några få ord förlänga diskussionen. Jag vill blott uppläsa hvad amiral Nordenskjöld vid 1840 års riksdag sade till vederläggning deraf, att icke denna hamn skulle passa till nederlagsplats. Han har nemi. sagt: ”Frih. Cederström nämnde i förmiddags, att fartyg sent pä året kunna hinna lill Slitö, i st. f. att öfvervintra i Köpenhamn, då lasterna vidare i smärre båtar kunna försändas till Finland, eller andra kustländer. Detta medgifver jag, men får endast observera alt det ej sker i ändamål af alt handla öppet, utan endast i smugglingsväg.”
Att Discont Verket lika som andra enskilde parter bör efter räkning ersättas för de kostnader, som vid utsökningar eller Rättegångar blifvit använde och således äfven för utgift till Charta Sigillata , när Verket derifrån icke ar befriadt, beror , äfvensom en ådan ersättnings belopp , icke på DiscontStyrelsens, utan på vederbörande Executorers pröfning; men DiscontVerkets rätt dertill synes vara lika ostridig, som det förefaller •BancoUtskottet betänkligt, att genom förordnande af visse bland Verkets tjenstemän, hvilka efter stäld borgen mot bestämdt arfvode skulle besörja DiscontCommissioner, betaga de Lånsökande deras rätt att sjelfve sköta sine Discont-affairer och dertill emot eller utan arfvode begagna andre personer, till hvilka de kunna ega förtroende. Detta allt, jemte någre Ledamöters reservation , underställes vördsamt Rikets Ständers närmare upplysta bepröfvande. Stockholm den 25 October 1823/ no Banco-Utskottets Betänkanden. Utdrag af ProtoCöllet, hållet hos Rikets Häglof. Ständers BancoUtskott den 25 October 18*3* S. D. V, justering af Högloft. Utskottets Be» tänkande öfver åtskilige fran fäiksStånden remitterande motioner, i afseende på BancoDiscontSty» relsens sammansättning och det regleinentariska för samma UiscontsVerks förvaltning , åberopade nedannämnde Ledamöter deras vid öfverläggning i ämnet yttrade Särskilda meningar. R ihsdagsFullmägtigen Petter Andersson ifrån Hallands Län: Man har hela Riksdagen, i sanning icke titan grtind , talat om förlägenhet i allmänna rörelsen , en förlägenhet, sorn isynnerhet skadligt Verkar på jordbruk och näringar, men man har likväl icke velat vidtaga något steg till deras unrierhjelpahde, utan tvertorn föreslagit, att inga nya Odlingslån böra ifrån och med nästa år ut* gifvas.
Ständer sjelfve vid repartitionen Näringarne emellan, af de från Banken redan medgifne anslag täckas förordna om, och i hvad mohn någon del deraf må kunna denna handtering tilldelas. Stockholm den 22 Maij 1818. Riksens Höglofl. Ständers Banko-Utskotts Betänkande i fråga om understöd af Banken till byggande af en Stenbro i Carlscrona. Med stöd af 56 §. Riksdagsordningen j hag 6o6 Banko-Ltskoltets Betänkanden. Vällofl. Borgare-Ståndet till Banko-Utskottet behagat remittera ett till Vällofl. Ståndet ingifvit Memorial af Herr M. Thunell, hvaruti anhålles, att, sedan Höglofl, Stats-Utskottet förklarat, det ej någre Fonder af Statsmedlen finnas disponible till understöd för en i Carlscrona Stad påbegynd Stenbro-byggnad jemte den d.'fr befintelige Skeppshamnens uppmuddring, och uppfyllande af en sank plan inom Staden, ett Lån af 5.000 R:d årligen uti 6 års tid eller tillsammans 30.000 R:d måtte i sådant ändamål från Ril-sens Ständers Bank meddelas, emot afgifvande förbindelse af Stadens Borgerskap, hypothek uti dess publika Byggnader, samt enahanda Ränteoch Betalnings-vilkor, sorn för Bankens FastighetsLån finnas stadgade. Vid öfvervägande häraf, har Banko-Utskottet funnit nog betänkeligt, om ock Bankens tillgångar det skulle medgifva (hvilket likväl nu icke är förhållandet,) att i närvarande tidepunkt tillstyrka ett bidrag, hvarigenom åter ett nytt föremål för beläning vöre öppriadt, och Riksens Höglofl.
4:o af dito till dito, om vidtagande af sådane åtgärder, som kunna tillförsäkra åboer å så kallade Stom hemma nen tryggare besittningsrätt å dessa hemman — 4 1 18 11 Jan. 15 Jan. 15Jan. 15 Jan. 5:o af dito till dito, om nedsättning och likformighet i postportot öfver hela riket — 4 1 22 18 Jan. 22 Jan. 22 Jan. 22 Jan. 6:0 af dito till dito, om befrielse från erläggande af den hälft utaf skydds-afgiften, som till Statsverket ingår — 4 1 31 12 Febr. 15 Febr. 15 Febr. 15 Febr. 7:o af dito till Borgareståndet, om nästkommande Riksdags början så tidigt 1853 att det blefve möjligt för Rikets Ständer att under samma åruppgöra såväl ordinarie som extra ordinarie Stats-regleringen 8:0 af Banko-Utskottet till — 4 1 92 — 30 April 50 April a. a. 21 Maj 17 April Bondeståndet, om förändrad prägel å de Silfverrnynt som i värde understiga 32 sk. B:o. — 6 1 4 — 18 Jan. 15 Jan. 15 Jan. 15 Jan. Proposit ler Skrifvelse. Samling. Afdelning. ener Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. E? w CL ca CTQ l/i w <x> c Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o J
Vid förnyad föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 22 och 29 sisth Januari på bordet lagda betänk. N:o 19, i an ledn. af väckt motion om uphörande af befälets vid indelta reg:tene inverkan vid upgörande af lego-konlrakt emellan rotehållare och rekryter, yttrade sig Gr. Taube, Gust. Erik: Det nu förevar, betänk, lärer redan vara bifallit af 3:ne Stånd. Då likväl Utsk. deruti föreslagit Ständerna att ingå till K. M. med begäran det Landshme måtte i nåder anbefallas att, hvar i sitt län, vidtaga lämplig åtgärd för att bereda rolehållarne kännedom om gällande författningar i afseende på uprätlandel af kontrakt mellan dem och rekryten, så 16* 244 Den 1 Februari f. m. torde jag få äran uplysa, att K. M. redan för flere år sedan genom ledamoten i Krigs-colhm Hr Krigsrådet Forsberg, låtit sammanföra och till trycket befordra en samling af gällande stadganden rör-.de rotehållare och soldater vid de indelta infanterierna. Denna författningssamling är affattad i 2:ne afdeln:r. I den första afdelnm innehållas alla stadganden, som röra rolehållaren och soldaten i allmänhet, och i den andra serskilda stadganden för hvarje reg:te. Af denna författningssamling har Krigs-colhm tillställt hvarje Chefs-embele ett större antal exemplar för att mot en måttlig afgift tillhandahållas såväl rotehållare sorn soldater äfvensom andra, hvilka önska sig deraf begagna. Åtminstone har Chefs-embelet vid de 3 Småländska reg:tena, och således i den ort der motionären har sitt hemvist, erhållit visst antal exemplar af ofvannämnde författningssamling; till följd hvaraf äfven rolehållarne genom utfärdad allmän kungörelse blifvit underrättade om tillvaron af dessa författningar, hvilka till fullo underrätta dem såväl om deras skyldigheter som rättigheter. Jag anser således ifrågavar. underd. framställning till K.
På grund af hvad jag nu anfört, får jag med min röst biträda dem, som yrka 25 millioner, och anhåller derföre att Hr Gr. o. Landtm, framställer propos. på StatsUtsk:ts förslag, likvist med förändrande af det i Betänk:t föreslagna beloppet af 20 millioner till 25. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Man har i detta ämne talat så vidt och bredt och i många hänseenden så upplysande, att jag visst icke tilltror mig att deruti kunna säga något nytt; men då frågan är af stor vigt, har jag likväl ansett mig böra i protokollet förvara min uppfattning deraf, nemi. den att, på de af flere talare vid den gemensamma öfverläggningen i går anförda och äfven i dag här uprepade skäl, jag anser nyttigast att uptagandet af ett större utlänskt lån å 35 millioner, motsvarande hela det belopp, som blifvit för fullbordande af de begge stora stamjerubanorna beräknadt, måtte nu beslutas och kontraheras. Den enda invändning häremot, som synes mig kunna föranleda någon tveksamhet, är antagandet, att man icke torde finna en långifvare, sorn, utan långt dry - Den 15 Februai i e. m. gare vilkor, ginge in uppå att Svenska Staten såsom låntagare först om tre år behöfde bestämma, om man önskade uptaga de 10 millioner Rdr, hvilka skulle kontraheras utöfver nu behöfiiga 25 millioner. Jag har i detta hänseende sökt underrättelse af affärsmän både inom och utom landet och af dem erhållit den upplysning, att en dylik upplåningsmetod icke nr ovanlig och ej heller faller sig dyrare, utan snarare relativt mindre dyr, så vida beloppet är något betydligare, än ett statslån på mindre summa. Ja, detta uplåningssätt saknar icke exempel inom vårt eget land. Ett härvarande ansedt handelshus, Hrr Michalson & Cuwp. har, om jag icke orätt minnes.
I anledning af väckt fråga, dels om tillägg i föreskrifterne, rörande Afvittrings verket inom Luleå Lappmark, och V iZ6 Den ii Juni i e. ni. dels om beliofvet af åtskillige åtgärder till förekommande af Lappska Folk-stammens undergång. I anledning af gjorde anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 95 angående yrkad förändring i stadgandet om Läste-afgift för Fartyg, som förses med Turkiska Pass. N:o i37. I anledning af gjorde anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 57, angående väckt fråga om förnyande af Pikets Ständers underdåniga anhållan, att de Ekonomiska Författningar, som blifva utfärdade, först efter en viss tid måtte sättas i verkställighet. Lades på bordet. Upplästes följande från RiddarhusUtskottet inkomne Memorial: (Se Bilagan till detta Protocoll.) Lades på bordet. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 10 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Bilaga till Hög). Ridd. och Adelns Protocoll för den 2^ Junii e. m. Hörsam ste Memorial! G enom utdrag af Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll för den 9 sistlidne April, har RiddarhusUtskottet erhållit del af den, samma dag, förefallne discussion, i anledning af Utskottets den 7 förutgångne Mars afgifne Betänkande, med Förslag till ändringar i nu gällande Riddarhusordning; och går Utskottet nu att besvara de vid nämnde förslag framställda anmärkningar. — Utskottet får likväl härvid anmäla, att, då under öfverläggningen åtskillige inkast af mindre betydenhet förekommit, som härledt sig från missförstånd eller mindre kännedom angående Utskottets i Betänkandet yttrade mening, och hvilka anmärkningar genast derpå blifvit af andra Ledamöter, i A Utskottes talida, nöjaktigt besvarade, Utskottet anser icke nödigt att nu upptaga Ridderskapets och Adelns tid med ett särskildt upprepande af hvad i omförmäldte afseende blifvit anfördt.
I afseende sedermera å Militice-bosfällskassan, Wadstena Krigsmanshus-kassa, Invalidhus-fonden, Hospitalerne och Tryserums sockens fattige, hafva Rikets Ständer funnit dessa icke kunna hafva bättre rätt till ersättning för den genom oftanämnda åtgärd uppkommande mistning af inkomster än rusthållen; i följd hvaraf och då Rikets Ständer vid sistlidne riksdag, enligt underdånig skrifvelse af den 8 Augusti 1851, beviljat Milititeboställskassan, Wadstena Krigsmanshus-kassa och Invalidhus-fonden, såsom ersättning för af dem dittills innehafda indelda räntor och andra inkomster, kontanta förslags-aiislag, Militim-boställskassan af 14,900 R:dr, Wadstena Krigsmanshus-kassa af 32,800 ll:dr och Invalidhus-fonden af 25,200 R:dr, men otvifvelaktig! är att, i öfverensstämmelse med nvss * - Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 3S. 49 nyssnämnda åsigt, berörda anslag, derest de först vid innevarande riksdag blifvit beviljade, skulle utförts med så mycket mindre belopp, som skillnaden emellan salpeter-hjelpen, beräknad i penningar efter kronovärdi, och densamma, förvandlad efter markegång, utgör, Rikets Ständer beslutat, att för den minskning, som Militiae-boställs-kassan, Wadstena Rrigsmansbus-kassa, lnvalidhus-fonden, Hospilalerne och Tryserums sockens fattige få i sina inkomster vidkännas genom ifrågavarande förändring i salpeter-hjelpens beräknande, någon ersättning dem icke tillkommer, samt att följaktligen de kontanta förslags-anslagen, som de 3 förstnämnda fonderna vid sistlidne riksdag i ersättning för mistade indelda räntor blifvit tillagde, komma att minskas, utfördt i runda tal, för Militise-boställs-kassan med 150 R:dr, för Wadstena Krigsmanshus-kassa med 600 R:dr och för lnvalidhus-fonden med 60 R.dr.
Jag föreslår: i:o Återupptagandet af så väl all förr bruklig, som vidare till utfinnande möjlig beskattning på Luxe och Öfverflöd samt Consum - Den 5 Januarii. tion, anhållandes om Remiss häraf till BevillningsU tskottet. 2:0 Allmänna Lagens och deri stadgade BötesSystemes förändring i så måtto, att Böter i Brottmål hädanefter utgå efter förmögenhet, anhållandes om Remiss häraf lill Lagutskottet. 3:o Anläggande af så kallade Lif-Räddnings-Båtar af Engelsk uppfinning, på de af våra Kuster, som för Sjöskador äro mäst beryktade, och betäckande af den ringa kostnad härtill åtgår, genom en lindrigt ökad Hamneller Tolags-afgift, eller annan lindrig och tcmporair Beskattning på Handel och Sjöfart, som häraf draga nyttan. Anhållandes örn Remiss häraf till Oeconomiaeoch Besvärs Utskottet. Friherre af Wetterstedt _, Gustaf, ansåg den vidare utveckling af Grefve Löwenhjelms Motioner, hvilken han förbehållit sig, lämpligast höra af Grefven lill vederbörande Utskott directe aflemnas. Grefve Löwenhjelm önskade, alt antingen till vederbörande Utskott, på sätt Friherre af ■Wetterstedt föreslagit, eller ock hellre inför Högloft. Ridderskapet och Adeln, vid Protocolls-justeringen, eller vid remitteradt af hans ifrågavarande Motioner, få närmare framställa Motiverne dertill. Friherre af Wetterstedt trodde, att sorn 406 Den 5 Januarii. Motionstiden då redan vore tilländalupen, Grefve Löwenlijelms ytterligare framställningar, rörande de nu väckta Motioner, borde af honora till Utskottet omedelbarligen öfverlemnas. Herr Gref ven och LancltMarskalkén hemställde, att då Grefve Löwenhjelm inom behörig tid väckt nyssnämde Motioner och Remiss derå till vissa uppgifna Utskott jemväl begärt, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta honom, att antingen directe till Vederbörande Utskott, eller ock framdeles inför Hpglofl.