Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då ingen af It. o. Ad:s ledamöter yrkat, att betänk, borde punktvis disculeras, komme det att i sin helhet till pröfning företagas. Frih. Åkerhjelm: I)å jag i egenskap af Konungens rådgifvare med mitt underd. tillstyrkande biträdde deri K. propos., som varit föremål för StatsUtskts utarbetning af såväl detta som öfriga till statsregleringen hörande utlåt:n, liar jag vid det tillfället följt deri öfvertygelsen, att vid de föreslagna utgifterna åsyftades Rikets nytta, och att äfven flerfaldiga delar deraf voro oundgängligen behöflig™. På samma grund och med samma öfvertygelse går jag nu att framställa de anmärkningar mot StatsTJtskls betänkrn anglde statsregleringen, i de delar, der Utsk. ådagalagt motsatta åsigter med dem, som utgjort grunden för den nåd. propostn. Det torde icke hafva undfallit någons uppmärksamhet, att allmänna karak teren af den statsreglering, som från närvar. StatsUtsk. utgått, innebär en särdeles obenägenhet mot de förslag, som för statsverkets behof blifvit af Regeringen framställda. Icke nog dermed, att StatsUtsk. ansett sig böra tillstyrka afslag på de flesta nya föremål af statsbehof, har Utsk. äfven följt samma negativa åsigt i afseende på sådana utgiftsposter, som angå embetsverkens reglering, ehuru Ständerna sjelfva derom framställt klarligen uttryckta, bestämda Önskningar; och ehuru Utsk. såsom hufvudsak ligt skäl för sina afstyrkanden i de särskilda fallen anfört statsverkets bristande tillgångar, har Utsk. icke destomindre uti sitt inkomstbetänk. afhändt statstillgångarna icke obetydliga extraordinarie inkomstkällor. Genom detta sätt att reglera om statsverkets inkomster och behof har StatsUtsk. kommit till en ökad brist, som förminskar de förra och lemnar de sednare till ännu större del ouppfyllda. Hade Utsk. deremot följt andra beräkningsgrunder, tror jag, att resultatet också blifvit annorlunda.
Just på skilnaden af ett, blott till val samladt, och ett annat, inom större distrieter med mera omfattande åsigter öfverläggande valcollegium, synes mig en icke obetydlig karakterskilnad emellan första och andra kammaren kunna grundas, som bestämdt leder till att få den sednare mer conservativ. Likaledes. § 24. Vid införandet af särskild § angtde valet af andra Den 17 A p r i 1 f. m. 111 kammarens ledamöter Sr iakttaget hvad som nyss till §§ i5, 17 och 20 blifvit anfördt. 5 25. Denna ur de sednare perioderna af Ulsk:s förslag till Reg.F. § 48 hemlade § är endast deri skiljd från den der föreslagna, att blott ett formulär behöfves, då valen endast på ett sätt ske. §§ 26, 27, 28 och 29 motsvara med ringa förändring Utsk:s 31, 32, 33 och 34 §§ , och §§ 3o—33 utan förändring Utsk:s 35—38 §§. § 34. Att de besvärsmål, som angå valen till andra kammaren, hänskjutas icke lill någon del af representationen, utan till Högsta Domstolen, står i sammanhang med den i 10 §:n moni. 1 uttryckta grundsatsen, alt de egentliga valen till ledamöter af andra kammaren böra ske långt före början af den riksdag, der desse ledamöter första gången fungera. Att motsvarande ändringar i de §§ af Reg.Forms-förslaget, som Utsk. i betänk. !N:o 85 föreslår, med ringa svårighet kunna uppgöras, torde R. o. Ad. lätt finna, emedan de som erfordras egentligen blott äro uteslutanden af alla stadganden om valen till andra kammarens ledamöter. Härförulan hafva visserligen tvänne väsendlliga yrkanden af Hr Lagerhjelm blifvit gjorda, i hvilka jag redan förklarat mig instämma; men det förra, eller att det nuvar. Const.Utsk. boide bibehållas i stället för de två fractioner deraf, som Utsk. föreslagit, och hvaraf den enas befattning äfven skulle omfatta räkningarnas granskning, — kan likaledes ganska lätt verkställas genom att återföra 65 §:ti mom. 1 till dess i betänk.
Alla ,de kill Riksens Ständers disposition wararde eller blifwindc Kungsgårds lägenheter, hwilka redan äro kill Hemankal lagde eller dertill kunna Med sörman läggas skola efter hand och sa fork de blifwa behörigen refwade till lkatte försaljas pä det sätt, att sex gangor högsta uctionS butz af ärlig ränta till grund för sk-.tteköpen anmges. 2:0 Alla sadane lägenheter hwilka sakna äbygg» nåd eller nödig skog dertill, äswensom till nödigt gärdfäng och wedbrand mä kill widare utarrenderas pä go äro tid, helt i mindre lotter och esler de grunder som 1799 ärs författning utstakar. Kungsängar och utmarker, som gränsa intill Städer, större eller i täkt bebygga och befolkade orter äro belägna, torde bäst kunna upläkas under de wilkor H rr Baron och LandS« höfdingen gs Wsneri-ieäc för Upsala Kungsängarbortarrcnderade förestagir. Herr Grefwe kstärnsr anförde: Uti en tid af allmän nöd dä Statens behof är» fran alla häl! tryckande, har hlNkotter wisterligen redan gistvik ett bcwis al aktning lör helgor» af förbindelsen igenom den claAficakion af besittnchgsrätteu till Kungögärbarne som blilwir föreslagen. Jag skulle metz 1076 D-n i6 December. med sä Mycket mera nöje dertill utan förbehåll bifalla, som jac; icke har gemenst-p »ned »ägo» innehafware as Kungsqardor, men är stalldragande och derföre gansta wäl inser att en möjelig förbättring af Statens inkomster, katt till »anon del minska de ffattstyldiges Utgifter.
Domstol är uttryckligen föreskrifvet, att dess tolf ledamöter skola hafva beklädt domare-embete, så skulle det vara en alltför långt drifven utsträckning för dessa embetsmän, om de äfven så lill sågandes skulle inkräkta tvä platser i Regerings-R:n, då det likväl inom Riket finnes en civil tjenstemanna-personal, som utöfvar en quasi domare-befattning, och som för Regerings-Rm vore vida lämpligare, än domare, som beständigt sitta och döma om mitt och ditt, utan att någonsin hafva kommit i erfarenhet om hvad det vill säga att ”laga efter lägenheten.” Jag tror derföre, att det är klokast att bibehålla en bestämning, som kan gifva K. M. rättighet, att, om Han så för godt finner, insätta en domare i Regerings-R:n, ulan att Han, af ett bestämdt gifvet lagbud, dertill behöfver vara tvungen. Jag är alldeles icke af samma tanka som Gr. Lagerbjelke, att man har juridisk bildning, derföre att raan är domare; ty beklagligen har erfarenheten mången gång bevisat motsatsen. Den juridiska bildningen är nemi. icke ensamt att finna på domaresätet, och det finnes således ingen garanti för att en Härads-höfding, som sulit ting, är i någon hårsmån klokare än den, som icke tagit juridisk examen. Tvertom skulle jag kunna vara i tillfälle att upgifva ledamöter inom Rikets Colhr, hvilka aldrig varit domare, men det oaktadt i skarpsinnighet och juridisk bildning äro fullt jemngoda med dem, som, derföre att de varit domare, anses ega en grund för sin skicklighet. Med ett ord, jag anser utöfningen af domare-embete icke utgöra något bevis för, att man har större juridiskt skarpsinne och klokhet, än om man icke beklädt något sådant.
Herr Doctor Ekelunds i Högvördiga Prest-Ständet yäckta motion att Beredn ings-Comittéerna a Landet made försvinna , anses vara af hera Ledamöter |norn samma Stånd vederlagd pch trafvar således, icke atf af Utskottet besvaras, 8 §, 2 Morn, Enligt hvad Herr Prosten palle föreslagit, atf i de Kungörelser Konungens Befallningshafvande utfärdar om Beredaings-Co mit - Den i 7 Juli. 1447 rnitéernas sammanträden bör till verderbörandes underrättelse införas de föreskrifter, hvilka skola lända Beredniijgs-Comitéen till efterrättelse, anser Utskottet följande redaction af 3 Mom. va* ra tillämplig. Konungens Befallningshafvande bestämmer , sa fort sig göra later , Terminerna för BeredningsComitéernas sammanträden. De Kungörelser, kvilia härom inom hvarje Fögderi utfärdas och upplåsas , skola innehålla tydliga föreskrifter otti de uppgifter, hvilka de Skattskyldige åligger, att vid BeredningsCornittéen afgifva och hvad af Comitéen sjelf vidare iakttagas bör. 4 Morn. Af den anledning att besulne personer inom hvarje Socken icke allestädes skola vara att tillgå af alla klasser och ej eller inom den nästgränsande Socken, anser Utskottet att då besutne personer i berörde måtto saknas , må till Ledamöter i Berednings-Comitéen vid slik brist äfven inväljas sådana personer, som, inom Socknen boende, äro stadde i Kgl. Maj ts och Kronans Tjenst. 6 Morn. Bevillnings-Utskottet anser af stadgandet i 6 Morn. att flera Socknar inom ett större eller tvä mindre Pastorat är tillåtet förena sig om en Berednings-Comitée, vara en ofelbar följd att .Berednings-Comitéen icke i annat än detta fall må utom Socknen hållas.
Härad i Örebro Län, från de hjelpedagsverken, de, enligt åberopade författningar, vore ålagde utgöra till Strömsholms och Kongsöhrs kungsgårdar, samt om indragning deremot till kronan af den såsom understöd vid utgörandet af detta onus anslagne dagsverkstunnan, Kongl. Majit, som, efter vederhörandes hörande, inhemtat, bland annat, att ifrågavarande hjelpedagsverken utöfver de dagsverken, som, 6 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens UtlåtandeIV'.o So. enligt skattläggning, ingått i jordeboksoch mantals-räntorne, blifvit kronooch kronoskattehemraanen påförde och in natura utgjorts, intill dess deras lösande enligt markegång blifvit efter 1810 års Riksdag anbefalldt, och att en tunna kronotionde spanmål till hvarje soldat-rotes ersättning för desse lijelpedagsverken blifvit bestämd, hvilken spanmål, enär dertill anvisad tillgång af kronotionde icke varit fullt tillräcklig, blifvit till den bristande delen betald med Tre daler Silfvermynt, eller 24 sk. B:co tunnan, i Nådigt Bref den 26 October 1833 förklarat, att den kronooch kronoskatte-bemmansegare i Snefringe, Åkerbo och Fellingsbro Härader åliggande skyldighet att årligen betala lösen för ifrågavarande lijelpedagsverken skulle från och med år i834 och allt framgent upphöra, emot det att den, såsom vederlag, för hvarje soldat-rote anslagne så kallade dagsverkstunna, eller derför utgående lösen i penningar, icke vidare må af hemmansegarne åtnjutas, utan från och med sistnämnde år till Stats-Verket indragas.
Uti öfriga 21 stapelstäder, Stockholm undantagen, kan deremot sådan tolag, efter medel-beräkning under åren i83o till och med 1834» antagas hafva för år utgjort 31,201 R:dr 29 sk. 2 r:st. B:co, deruti Götheborg ensamt egt en andel af något öfver 14,000 R:dr. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskollens Utlåtande, if.-o 1. 5 Hvad åter beträffar kostnaden för inqvarteringen, enligt beräkningarne uti den föreslagna nja Inq varterings-ordningen, så skulle sådan kostnad för ställerj der trupper äro stationerade, komma alt utgöra: för sjelfva inqvarteringen, servicen oberäknad, årligen R:dr 21,338: 24. — för servicen 6,05a: 8. — ^3^. 3^ _ då deremot Statens omkostnad blef för sjelfva inqvarteringen . R:dr ^1^12: 8. — för servicen åt dem, som äro inqvarterade i Kronans hus ii,ii3: 8. — rrv n 32,025: 16. — Summa kostnad för inqvartering med service, alt utgöras dels af Staten, dels at Städerne £:co R:dr 80,016. Ytterligare, och under förutsättning alt städerne ej skulle komma att vidkännas annan kostnad, än för servicen, dock denna äfven utförd för alla dem, som äro i Kronans hus inqvarterade, är vordet beräknadt, att städernas bidrag till Inqvarterings-kostnaden, efler den föreslagna nja Inqvarterings-ordningen, komme att utgöra tillsammans 17,165 R:dr 16 sk. J3:co, nemi. enligt njssberörde uppgifter: för service-kostnaden: lill dem, som bo i Kronans hus . R:dr ir,n3: 8. — och till dem, hvilka för närvarande njuta inqvartering af städerne . 6,002: 8. —• — Sådan är nu hufvudsakligen den utredning, Utskotten kunnat inhémta af Embels-Verkens meranämnde
Da emedlertid fada ne förskjutande kostnader skulle i framtiden rikligen ersättas icke allenast genom det gagn företaget tillskyndade flere landskap, utan ock förmedelst arerbärandet till Kronan af widlöftiga skogar och marker som kunde till Nybyggen upplatas och snart till Staten utgöra behörig stalt, will Kongl. Maj:t, som ej twiflar det Riksens Stander salunda lära inse den widsträckta fördel Det allmänna, i sa wall Ekonomiskt som Militäriskt afseende, stall hemta af den förcsiagne nva wagens fullbordan, hofwa till Riksens Ständers öfwerwägande och beslut framstäldt att, till werkets skyndsamma utförande och de i sammanhang Dermed anställande Afwittrings och StorstifteS förrättningar, dem Kongl'. Majit pröfwat blifwa alldeles oundgängliga, mä i Riksens Ständers Firiance-Plan beräknas och i Stat anwisas en ärlig Summa af Tjugu Tusende Riksdaler; wiljandes Kongl. Mast för öfrigt lära omedelbarligen tillställa wederbörande Riksens * * Skän - r?6 Den is Maji. Ständers Utskott de till Kongl. Mast ingifna härtill hörande Chartor och flere Handlingar. Kongl. Maj:t förblifwer Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och Annel? wälbewagen. varum ut supra. 6. k. ^Virsen. Utdrag af protscollet, hältet hos Högloft. Ridderftapet sch Adeln, wid Urtima Riksdagen i Örebro den iz Maji 1812. S. D. ^§fter förnyad föredragning af Riksens Etanders särskildta Utskotts den 12 Maji pa bordet lagde twenne Memoria!, rörande Kongl. Mastts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående förändringar i sättet att utgöra Förstärknings-Manstapel, biföll Högloft.
Den starka export, sorn nu deraf sker, torde verka, att. då användandet af denna vara blir rigtigt kändt, torde brist uppstå deraf och vi få från utlänningen återhemta, hvad vi nu med föga vinst utskeppa. Tackjern af Myrmalm är till utförsel förbudet; jag kan ej inse, att Svenska Jern-handteringen, genom denna varas utsändande, skulle blifva lidande, och om det skäl, hvarmed jag blifvit mött, att controllen vore för Svår och Bergmalms-tackjern, under det föregifna namnet Myrmalm, till yårt Stångjern-smides skada blefve utfördt, är grundadt, skulle jag åtminstone önskat, att en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t skett, alt, då egare af Myrmalmsjerns-tillverkning begära rättighet alt sådant tackjern utföra, delta dem måtte beviljas; deremot har Utskottet föreslagit utförselrättighet af gjutne Hällar och Lödjor öfver tums tjocklek, eller r Skeppunds vigt, hvarigenom jag anser ett fullkomligt upphäfvande skett af det förbud på tackjerns-ulförsel, som är föreslaget, då man endast genom formens förändring, till hvad qvantitet som helst, kan utföra denna vara. Emot den nu förhöjda tullafgiften vid utförsel af Stång-, Bandoch Plattjern, äfvensom Plåtar, anför jag äfven reservation. Oxar. En införsel-tull af n P»:dr 2j sk. stycket är deruppå åsatt. Jag anser den för hög, då kreaturs-afveln ännu ej är i det tillstånd, att beinförsel af kött kan undvaras. Socker, Topp etc. bade kunnat skyddas genom den lull, som i förra Betänkandet var åsatt och hade, efter min åsigt, ej bahöft med förbud läggas. Vagnar och åkdon. Utskottet har antagit den i nu gällande taxa varande redaclion.
Min tanka är till och med, alt man icke ens, såsom Hr Nordenanckar synes åsyfta, behöfver fastlåsa sedelstocken lill viss numerär; emedan det är klart, all om silfver inströmmade i Banken, skulle den utan fara kunna utgifva motsvarande sedlar till ett obegränsadt belopp, så länge delta sil frets tillströmmande fortfor. Det kunde väl då hända, alt penningen föll i värde, i förhållande till andra varor; det vill säga, alt varupriserna stego; men delta är ett förhållande, som alltid mer eller mindre måste åtfölja tillökningen af capitalförmögenhel i landel; men man linner, att det sednare är ett mål, hvilket man anser som någonting önskvärd!. Frågan är blott, när penningar icke inströmma, utan tvertom visa en benägenhet att utgå, huru skall man dä bära sig ål? Skall man upprätthålla myntvärdet, derigenom att Slaten sätter sig i skuld, eller skall man söka vidtaga någon annan åtgärd, begagna andra medel, som finnas närmare för handen? Det torde redan vara kändt, det jag, i det offentliga blad, som af mig utgifves, föreslagit denna sednare utväg, hvilken skulle bestå deri, all Banken mera begagnade i landet befintliga capitaler medelst upplåning, och sålunda Den 18 December e. m. 507 inbytte någon fiel af sin sedelstock emot obligationer, uppsägbara på kortare terminer. Delta har man klandrat af tvenne skäl: först emedan lillgångarne anses otillräcklige, och sedan, att dymedelst skulle åstadkommas en strypning, den man borde undvika. Jag tager mig friheten anhålla, i anledning af de yttranden, som härom blifvit fällda, och dä man nu en gång framställt Sir Roberl Peel såsom en auctoritet, ehuru jag visserligen tror, att han i mänga fall icke är ofelbar, att ytterligare fä uppläsa ett annat slycke af samma hans tal, hvilket jag tror skall utgöra ett tillräckligt svar och vederläggning på en af dessa invändningar.
Nej, det är en större åsigt, ett varmare öfvervägande jag önskade kunna tillvägabringa: det är Svenska nationalinteresset, jag vill ställa framom alla enskildta afseenden; jag ville leda uppmärksamheten på vårt behof af en man som på egen och Statens bekostnad så inom som utomlands samlat stora kunskaps-förråd till näringarnas båtnad och genom sina enskildta egenskaper ger oss en borgen för deras ändamålsenliga användande. Det torde finnas få personer som lika med honom uppletat näringarnes vetenskapliga föreningspuncter och som från dem på ett verksammare sätt förmått practiskt och välgörande ingripa i deras felaktiga arbets-methoder. Starkare medel att fästa en sådan man vid Bil, till Ridd, o, Ad, Pr. 2 Band. i4. 210 Den 5 Mertil, fosterlandet torde ej finnas än representationens öppna erkännande att Nationen värderar och behof ver honom. Om denna min öfvertygelse om person och sak allmänneligen erkännes, så gör jag mig äfven säker derom, att fyllandet af denne mans inskränkta behof ej lägger något hinder i vägen för möjligheten att bibehålla honom i den verksamhet inom landet som han begynt, det vill säga, att stundeligen genom experimenter framställa resultat åt alla näringsgrenar. I följd af denna min vördsamma framställning vågar jag föreslå, att Riksens Ständer intill nästa Lagtima Riksdag anslå ett årligt arfvode af 5ooo Riksdaler Banco för ÖfverDirecteuren Schwartz emot åliggande att framdeles som hittills inom Fäderneslandet arbeta för Manufacturernes och öfrige Näringars bästa. Öfvertygad att det allmänna ej mera fruktgifvan • de kan använda denna kostnad, och att kom-r mande Ständer skola finna nya anledningar att dermed fortfara, anhåller jag att denna min Motion må till Stats - Utskottet blifva remitterad. Herr Lefrén, Johan Pehr: Hvar och en som tagit någon, äfven blott ytlig, kännedom af orsakerne till våra inhemska
•5/ofti UrskolMs Utlåtande, A.-« -291. livad handlingarna för samma riksdag visa, antogs Set Tor gifvet, att Stockholms stad, för beredandet häraf, skulle åtaga sig de betydliga kostnader, som den för sådant ändamål då föreslaona vilkorlisfa öfvcriåtelsen af en del utaf oftaberörde tomt O ~ k o ni me att medföra. Det härom framställda Förslaget blef likväl icke af Rikets Ständer bifallet, emedan det ansågs betänkligt att med full eganderätt till staden afträda en tomtedel, hvilken, i anseende lill sin belägenhet, vöre företrädesvis tjenlig och lämplig att för statens egen räkning begagnas, derest i en framtid några ytterligare byggnader måste för ett eller annat allmänt föremål uppföras. Utskottet förmodar dock, att enahanda betänklighet icke förekommer emot en tillfällig upplåtelse till nämnde stad af en mindre del utaf samma tomt, under öförändradt bibehållande af det allmännas egandeoch dispositions-rätt deröfver. l)å härigenom, utan olägenhet eller hinder för hela denna tomts nuvarande eller 'framtida användande på det sätt, Rikets Ständer finna för godt förordna, en önskad och behöflig lättnad och beqvämlighet för båt-trafiken inom hufvudstaden kail tifts vidare åstadkommas, har Utskottet ansett sig böra understödja ett inom Utskottet vackt förslag om anläggningen af en strandgata nedanför ifrågavarande tomt, med en lägre kaj-mur invid ftiddarholmskanalen, hvarigenom dessutom vattentillgången i kanalen vid inträffande eldsvådor skulle blifva mera åtkomlig, an om én högre mur dervid uppfördes. Beträffande åter tomtens inhägnande å den sida, som vetter åt samma kanal, så synes denna inhägnad, med hänsigt till varaktighet och prydlighet, på det ändamålsenligaste sättet kunna verkställas medelst uppförandet af en mur utaf huggen gråsten längs efter inre sidan af nyssnämnde strandgata, hvilken mur, på lämpligt ställe, borde genombrytas af en nedgångstrappa från gårdsplanen, med stängsel af jerngrindar.
Förordningen om Kommunal-styrelse på landet den 21 Mars 1862: VI. 213. — N:o 123, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Andra Hufvud-Titel: VI. 219. — N:o 124, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel: VI. 219. — N:o 125, angående ändring af lista och 7:de §§:na i Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer af Stats-Verket: VI. 219. — N:o 126, i anledning af gjorda framställningar, angående grund-räntornas kapitalisering: VII. 3. — N:o 127, i anledning af år 1862 verkställd revision af StatsVerkets med flera allmänna fonders förvaltning under år 1860: VII. 3. — N:o 128, angående indragning af Ull-Diskonten samt af det för denna inrättning å Riksgälds-Ivontoret anvisade Kreditiv: VII. 3. — N:o 129, i fråga om utsträckning af tiden, inom hvilken Under-Rätts så kallade små-protokoll skola till Hof-Rätt insändas: VII. 3. — N:o 130, angående bestämmande af tid för klander emot tilleller af-trädes-huse-syn å krono-jord: VII. 3. — N:o 131, angående förändrade föreskrifter i fråga om offentliga stadgars kungörande å tingen: VII. 3.
Jag ar förekom* men af Grefve Cronhjelm i hvad jag nu arn*- nät arjföra; meri får dessutom tillägga, att ord en särskild tills n öfver Arméen, som förut Hen j 8 September f, m. icke ägt rum, föränledt dispositionen afbostal; lett och anslag till Förut okända löner, så syttes dénha betalning böra tillräckligt motsvara befattningen, utan att Inspeeteurerne skola Sär sk i 11 vedérgälläs för fullgörandet af de plig« tet, i och för hvilka de erhållit dessa löner, dé högsta, sorn finnas inom Arméen. Herr Grefven och LamltMarskalken gjerde proposition till bifall åf gtde puncten i Utskottets Utlåtande. RöpädeS Ja och Nej, Herr Grejven och LandtMörskalken hemställde derefter, om Riddérskapet och Adeln be*i hagade gilla <gtde puncten , med undantag hf den Utaf Utskottet tillstyrkte förhöjning af ä,ööö Rtdr Uti anslaget till ReseochTraCtainentspenningar för extra förrättninger i Mit iitair-ärendef-. Ropades starka Ja, blandade med Nej» G-refve Cronhjelm :• Min mening Vär, ätt Kerr Grefven och UandtMarskalken måtte tättkas först framställa proposition öm tillökning i anslaget för ved Och ljus, Och derefter ättgående InSpeeteUrernes resfepenningar. Henr Grefven och /'änåtMarkkaYlefi yttrade, ätt sedan den af honom först gjorde proposii tion till bifall af tpde puncten blifvit med Ja Och Nej besvarad» hads Herr Grefven Och i j* JDe« lS September f. m. Handt Marskalken, enär den af Utskottet tillstyrkte förhöjning uti anslaget till ved och ljus icke blifvit synnerligen bestridd, trott sig böra hemställa, om icke g.-de puncten kunde gilias, med undantag endast af tillökningen uti anslaget till reseoch t ractaments-penningar för extra Militair-förrättningar.