Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af jagten är ringa behållning, och ehuru måhända flera nu än fordom idka den, så idkas den med mindre urskiljning och mindre skicklighet; de mera bildade hafva så mycket öfvergått till andra mera stillasittande tidsfördrif, och de mera obildade efterträda dem i saken, men ej i konsten. Jägareföreningen söker emedlertid att göra författningarne om villebrådets bevarande under förbjuden tid verksamma i möjligaste måtto. Rofdjur äro anmälde dödade: Forslandet af varor fortfar att vara en tillfällig binäring för vissa trakter af länet, och kan vissa årstider inbringa god kontant behållning för mindre jordbru - Berältclse öfver Östergölhlands län för åren 1842—1847. 3 18 kåre. De, som hafva större jordbruk, finna ej sin uträkning vid sådan sysselsättning för sina dragare. En vigtig binäring är bränvinsbränningen, som för många varit en utväg att vinna välstånd och för många en källa till olyckor. Emedlertid kan för den fördomsfria betraktaren ej nekas att denna näring uti orten medfört stora ekonomiska fördelar, synnerligen derigenom att den sätter jordbrukaren i tillfälle att göra halmen för nötkreaturen mera närande och mjölkgifvande än den är uti ofuktadt tillstånd, och derigenom att den för bättre pris och med ringare möda, än andra hittills funna utvägar, befordrar fetma hos oxar och svin; härigenom har ett större antal kreatur kunnat födas på samma fodertillgång, som annars åtgått åt ett mindre, och således spillningen förökats till underhållande af jordens bördighet och dess förbättrande. Bränvinsbränningen har ock gifvit tillfälle att taga en ögonblicklig vinst af i större skala odlade potäter; men anledning är att förmoda att sådant skett till jordbrukets mehn i det hela, ehuruväl det haft fördel med sig för dem, hvilka uti små täppor på dålig jordmån knappt kunnat åstadkomma annat än potäter, som afyttrats till de brännerier, der tillverkningen varit ställd på afverkning utaf sådana meterialier. Genom sednare årens tilldragelser har emedlertid antalet bränvins-pannor år efter år förminskats.
Härvid får Utskottet, under åberopande af 6 mom. i 82 § af 1835 års Riksdagsbeslut, vördsamt anmäla, att enär Förslaget N:o 5, angående Lagtima Riksdags återkomst på bestämd tid, blifvit förkastadt, Förslaget N:o 6, angående Urtima Riksdagar och deras föremål, hvilket Förslag, på Bilt, till R, St, Prot. 1840• <3 Sami, 7 Höft, l 2 Constitutions-Utskottets Memorial, IV: o 9. uppgifvet skäl, icke med de öfriga till Rikets Ständer ofverlemnades, ej kan af Rikets Ständer till pröfning företagas, utan följagtligen måste, på sätt Ridderskapet och Adeln, enligt serskildt Protoeolls-Utdrag för den 28 nästlidne Mars, äfven för dess del förklarat, anses hafva förfallit. Stockholm den 13 April 1840. Af samtliga fyra Riks-Ständen godkända Förslag till Grundlagsändringar. l:o och 2:o. Till en ändamålsenligare organisation af Stats-Rådet, innefattande tillika de Grundlagsändringar, som blifva en följd af HofCanzlers-befattningens föreslagna upphörande. Regerings-For men. § 5. Stats-Rådet skall bestå af Tio Ledamöter, hvilka ege att alla der förekommande Ärenden öfvervara. Ej må Fader och Son eller Bröder pä en gång vara Ledamöter af Stats-Rådet. § ö Af Stats-Rådets Ledamöter skola Sju vara Chef er, hvar för sitt Departement, nemligen Justitice-Stats-Ministern för Justities-Departementet; Ståts-Ministern för Utrikes Ärendena för Utrikes Departementet', En Chef och Föredragande Stats-Råd för Ländtförsvars-Departementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Commando-mäl för Armeen ; En för Sjö försvar s-Departementct, hvilken tillika vare Konungens; Rådgifvare i Commando-mål för Flottan; En för Civil-Departementet; En för Finance-Departementet, samt En för Ecclesiastik-Departementet.
I betraktande af dessa och andra skäl, delar jag motionärens åsigt om behofvet af en Statistisk Central-Bureau, men anser likväl icke Rikets Ständer böra föreslå planen eller formen för densamma, utan tror sådant böra ankomma på Kongl. Majrt, som, derest inrättandet af en sådan bureau skulle i Nåder beslutas, bäst är i tillfälle att bestämma organisationen deraf, i förhållande lill den omfattning och verkningskrets, Han vill deråt gifva; och är min tanke således den, att Utskotten bordt tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majtt täcktes i Nåder låta uppgöra och till Rikets nästsammanträdande Ständer öfverlemna förslag till en Statistisk Bureau, som borde hafva till ändamål att samla och efter en bestämd plan sammanföra alla sådane Sveriges Statistik rörande uppgifter och upplysningar, som för närvarande antingen alldeles icke eller ofullständigt och i spridda berättelser och meddelanden komma till allmänhetens kunskap.” Uti denna reservation instämde Herr Munck, B., och Herr Bergsten. 8 Statsoch Ekon.-Vtshottens Utlåtande, IV:o 23. Ank. till Exp.-Utsk. den i3 Dec. , kl. i e. m. Utlåtande, t anledning af väckt motion om befrielse för invänarne i PUäddÖ församling af Stockholms Län från skyldigheten att uppföra och underhålla åtskilliga byggnader vid Grisslehamns Post-Contor. Uti ett till Hederv.
— Dere”mot och som det kommit, till Utskottens ”kännedom , att publique Verk och Inrättningar utfärda så kallade Försvarssedlar, ”eller, med andra ord, till Extra Betjente an* ”taga personer, som dessa Verk och Inrätt”gar, för vakthållning eller uppassning, icke ”behöfva, och hvarken kunna aflöna eller ’5jemt sysslosätta , roen härigenom uppstår ”det för sedlighet och god ordning menliga ”förhållande, att mången arbetsför karl för*— "drifver tiden i lättja och utsväfningar, un”der det tillgångarne lörminskas på dugligt Zag-samt Allm.lJesv.o.Oee.Utsk, Bet.N.o 54.' ag ”tjenstefolk , i synnerhet inom hufvudstaden; ”och anspråken på lönevilkor årligen stegras; ”alltså hafva Utskotten, med föranledande ”af Motionen, funnit sig böra vördsamt hemställa , att Rikets HÖgloflige Ständer ville ”hos Kongl. May.t i underdånighet anhålla, yatt vederbörande publique Verk och Inrätt”ningar må varda forständigade, att icke ”till Extra Väkthetjente antaga flera per. "söner, än behofvet oundvikligen kräfver" 4:0
Ständer, icke allenast gillat och samtyckt dess i vårt, på stora idéer fruktsamma, tidhvarf lyckligt påbegynta verkställighet, utan ock derföre redan beviljat åtskilliga betydliga uppoffringar på det Allmännas sida, hvarjemte en myckenhet patriotiska Medborgare, under ädel täflan om de fördelar man häraf lofvat sig, sammanskutit andra Tre millioner R:dr B:co till sakens befrämjande j så vill jag för ingen del räknas bland det stora antal, som betvifla den uppgifna stora och redbara nytta, både för Fäderneslandet i allmänhet och för Götheborgs stad i synnerhet, som igenom Canal-Inrättningen åsyftas; ehuru 'åtmindstone den förra, till och med i tryckta skrifter, stundom vill göras problematisk. Om man år 1SO9 hade kunnat förutse den eftersläng, som det då gjorda projectet nu åstadkommer, hade det visserligen haft mera svårighet att vinna bifall, och ehuru begärligt det då förekom dem, som ägde penningar, och sökte genom Actier dem förädla, tror jag, att man nu mera icke är förtjust af detta project. Men för att nu återkomma till det ämnet, som skulle utgöra min föresätta betraktelse, lärer Höglofl. Ridderskapet och Adeln, af vanlig godhet, tillåta mig nämna:
Yttrandet, alt vi ej skulle vara berättigade alt besluta för de frånvar., är så mycket grundlösare, som R. o. Ad. redan utan gensägelse beslutat, att de frånvar. skola i fem år fortfara med capitations-afgiftens erläggande. Då måste vi äfven vara berättigade alt bestämma huru dessa afgifter skola bestämmas, ifall de för ändamålet behöfdes. Att R. o. Ad. icke skulle äga denna rättighet, då det gäller en afgift, som utgöres af Ståndets ledamöter, vore så mycket oriktigare att påstå, som Ståndet har sin andel i R. St:s rätt alt besluta för alla medborgare i delta Rike, och således naturligtvis äfven för de frånvar., emedan hela Rikels folkmängd icke kan i riksdagarna deltaga. Dessutom är af flera talare tillräckligt upplyst, att medel för verkställigheten af Gr. Sandels’ förslag finnas, oberoende af capitalions-afgiften, emedan 1000 r:dr årligen blifva öfver på Riddarhusets egna fonder. En talare liar yttrat, att R. o. Ad. icke hade mera skäl, än de andra Stånden, alt vilja få sina öfverläggningar sanningsenligt framställda för allmänheten. Jag vill icke ingå i någon jemförelse, ty jag känner ej huruvida de öfriga Ståndens öfverläggningar blifva lika illa framställda som våra. Det sanningsenligaste torde kanske vara, att den värde ledamoten sjelf icke äger skäl att klaga öfver det sätt, hvarpå hans yttranden blifvit i tidningarna framställda. Men andra finnas, som kunna hafva skäl att klaga. — I alla fall synes mig som den värde ledamoten numera, sedan han hort Hr Dalman betyga sin tacksamhet för Siandet, i händelse Gr. Sandels’ förslag blefve anlaget, och lian således till införande i Dagl. Allehanda erhölle sammandrag af våla förhandlingar uppsatta på R. o. Ad:s egen bekostnad, torde kunna af välvilja för Hr Dalman bifalla hvad han ej vill medgifva åt Ståndet i allmänhet. Att, såsom en ledamot föreslagit, Hr Frih. o. Landtm, skulle bestämma hvilka discussioner, som borde i tidningarna införas eller ej, och huru fullständigt införandet skulle ske, anser jag ej vara lämpligt.
Jag känner mig som en adept, hvilken brådskande tager tiden i akt för att lära och för att bli förtrogen med denna nya värld af djup och innerlig konst, och när jag nu skämtar, är det med mig själf och vår egen medfödda nordiska råhet. Framför den stränga skönheten i de dansande kvinnorna på Botticellis Primavera måste jag spörja: Är det då verkligen så nödvändigt att tänka och känna och lefva och dö som en mongol? Det samma spörjer jag äfven någon gång, när jag skär upp en bok. Det synes mig att litteraturen allt för brådstört rifvit upp bryggorna bakom sig. Det har skett i en naturlig längtan efter ursprunglighet, men formerna äro och förbli få och begränsade, och det verkligt nya är merendels att finna i smärre och jämförelsevis obestämbara särdrag. För de medspelande själfva kan visserligen ett skede tyckas jämförelsevis rikt på nyhet, ty de förnimma den personliga insats af energi, som hvarje enskildhet kostat, men betraktadt utifrån af den främmande och kalla granskaren, som framletar de många olika trådarna, ter sig det hela väsentligt annorlunda. Det nya, hvarom ständigt hvarje skede talar med ungdomlig och fullt berättigad förkärlek, består alltså till en del af ett befruktande faktiskt plus af energi, men i öfrigt af något relativt. Äfven åttiotalets vitterhet var hufvudsakligast en addition af idéer, hvilka långt tillförene djupare eller grundare rört sig inom århundradet, och en allt för stor ängslan för äldre skeden beröfvar oss dessas vunna erfarenheter samt hindrar vår andning i stället att göra den friare. Var viss, inom några få år skola i Sverige de klassiska skalderna framletas som en ny befruktande upptäckt och läsas högt i de litterära kretsarna samt afhandlas i tidningar och tidskrifter. Detta kommer att ske i följd af samma lag om förnyelse och föryngring, hvilken tvingat målarna att studera de gamla gallerierna. Vi måste arbeta för att äfven i vidare kretsar få till stånd en mer allsidig uppfattning af litteraturen. Från våra egna klassici går vägen till de utländska och de bland dessa, som stå det närvarande fjärmast, ha därmed också mest att lära oss.
Dessa speciella förhållanden, jemte alla de mera allmänna, som utgöra grunderna för angelägenheten af lättade kommunikationer i allmänhet, hafva, i förening med den under nuvarande tid rådande syftningen till utveckling i alla industriella grenar, föranledt (anil* - Den 28 December f. m. ken på en jernvägsanläggning till lättande af gemenskapen emellan Vestmanland och Dalarne, och har, för verkställande af en undersökning i detta afseende, en sammanskolts-teckning skett, upgående i närvarande stund till 16,845 R:dr 16 sk. b:ko samt undersökningen blifvit updragen åt Majoren vid E. K. M:s Vägoch' Vattenbyggnads-Corps, Distrikt-Chefen i mellersta distriktet samt R. af K. W. 0. C. A. Olivecrona. Den sträckning af vägen, hvilken de som tecknat sig för undersökningen, ansett vara den lämpligaste, och hvilken äfyen Major Olivecrona tillstyrkt, är från Vesterås stad genom Hubbo, Romfartuna, Rila och Vester-Fernebo socknar i Vestmanlands län, passerande dervid Sala stad på en half mils* afstånd, genom Folkärna socken till Avesta i Grytnäs socken, Hedemora och Säthers städer, vidare genom Gustafs och Tuna socknar med öfvergång af Dalelfven vid Forshufvud i sistnämnde socken, sedan vidare genom Amsbergs kapell och Aspeboda samt Kopparbergs socknar till Fahlu grufva och med en grenbana gående från trakten af sjön Billingen till Brenäs udde vid Insjön i Ahls socken, till hvilket sistnämnde ställe segelfarten är oförhindrad ifrån sjön Siljan, alla dessa ställen och socknar belägna i Stora Kopparbergs län; på sätt hosgående generalkartor närmare uplysa.
Finnes någon pensionsinrättning lör ålderstigna? Hoppas att någon af Iduns läsare vill gifva ett pålitligt råd ät L a m p o r AF N:R 2 9 7. I berättelsen Skogsfrun förekommer ofta uttrycket » Vantar tar hafsfrun helst ». — Hvad menas dermed frågar Charlotta. Haf godheten upplys af hvilken anledning ärtor och fläsk Öfver mest hela Sverige användas uteslutande om torsdagar till middag. Ärtan. a) Hvilka medel och förfaringssätt äro bäst och enklast att använda för att utan någon skada borttaga bläckfläckar ur duktyger (linne och bomull)? b) Hvilka medel och åtgärder förordas för borttagande eller förminskande af fuktighet i källare (egande både lufttrumma och affall for dagvattnet; källaren är ej dränerad och saknar sålunda täckdike under källargolfvet)? Hvilka medel härför alltså, kemiska eller fysikaliska? (Till millioner kronor torde sä- kerligen förlusten i vårt land belöpa sig, derigenom att lifsinedel och annat förstöras, hufvudsakligen genom fuktighet i källare.) c) Hvilket ämne (tillsats) användes numera vid bärsyltning med socker, och till hvilken proporiionerlig vigtseller ryindmängd, på det att ej sä mycket socker (» skålpund mot skålpund ») må åtgå vid syltningen? d) Dä gråsparfven (Fringilla domestica) är en öfvervägande skadlig fågel, som bland annat bortjagar och på allt sätt ofredar de nyttiga, insektätande småfoglarne (sångarena! ), så lrågas: hvilka radikalmedel (utom gitt) finnas för gråsparfvens utrotande eller åtminstone förminskande å landtgårdar? c) Dä den sluga och roflystna skatan (Pica oaudata) äfvenledes är en öfvervägande skadlig fågel, som bland annat skonlöst plundrar smäfoglarnes bon och s. k. fågelhålkar (konstgjorda fågelbon) pä ägg och ungar samt afä- ter körsbären och knopparna ä fruktträden, sä frågas: hvilka äro redikalmedlen mot skatan? Alma. ALIA SLAGS MODELLER TILLBEHÖR, Bosättnings P. G.
Ihnen, Edler! vertraue ich also herzlich gern meine directe Adresse: Thomas Thorild, Professor und Bibliothekar zu Greifswalde, seit 1796; welchen ruhigen Winkel er selbst frei wählte, so weit von allem Sturm der Parteien, gerade um die Archimetrie zu vollenden”. Den brefvexling och det vänskapsband, som på angifna vis tagit sin början, fortforo ända till Thorilds frånfälle. Ehuru den ene bodde i Greifswald och den andre i Kiel, sågo de aldrig hvarandra personligt; – man reste icke, i den tiden, så mycket och så lätt, som nu. Men sonen berättar, att Reinhold, under ett tidskifte, då han af sina vetenskapliga motståndare på det hårdaste misshandlades, fann sig desto mera tröstad och säll af den aktning, som ”aus dem Herzen eines so energischen Denkers und vortrefflichen Menschen” tilltalade honom ”in einer so ganz eigenthümlichen, eben so gemüthvollen als geistreichen Manier”, och öfverhufvud i de varmaste ordalag 222. Så t. ex. slutas det sjunde brefvet med denna underskrift: ”Gerade mein Enthusiasmus für Wahrheit der Natur (in Evidenz) und Wohl der Menschheit (in Realität), zwingt mich durch liebliche Rührung zu seyn von Herzen und ganz der Ihrige”. – Brefven äro, såsom man kan vänta sig, i lifligaste måtto spirituella; och äfven lättförståndliga för enhvar, som begagnar den ledtråd jag i det föregående gifvit. Deras hufvudföremål är, att för Reinhold, som just nu hade börjat fästa sin speculation vid Bardilis, framställa i klaraste dag ståndpunkten af Archimetriens lära, och locka honom från Bardilis läger till Thorilds. Det sista lyckades väl icke:
Derjemte ansåg Ridderskapet och Adeln nödigt anmoda Stats-Utskottet att föreslå någon anstalt, hvarigenom, under varande tryckning af Riks-Ständens Protocoller, register deröfver må, emot arfvode af något visst för hvart tryckt .ärk af dessa Register, författas, för att kunni med möjligaste skyndsamhet , efter Protocoller* jaas tryckning Utgifva*. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. , . S. D. Vid förnyad föredragning äf det Sär" skildta Utskottets den 20 och 28 Juni på bor~ det lagda Betänkande af den 17 nästföregående t angående förlägenheten i allmänna rörelsen m» m. samt af Banco-Utsköttels i anledning af detta Memorial deri 4 Juli afgifne och nästpåföljande dag på bordet lagda Utlåtande, blef det förra* åtföljdt af detta Utlåtande samt af så väl denna dag, som föregående Pleni-dagar gjorda anmärkningar, till Särskildta Utskottet återförvisadt. Ut supra. Ex Protocollo Ä. G. Silverstolpe» S. 1> .bifölls GoristitufionsUtskottets den $ dennes på bordet lagda Memorial, innefattande utlåtande öfver Herr Spaldencreutz’* till Utskot* tgl '7o8 Ven 7 Juli. tet remitterade fnotion om ändringar i Instructionen för Riksens Ständers Justitia Ombuds? man. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D Vid förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconornie - Utskottets den 29 Juni afgifne och den 5 Juli pä bordet lagda Betänkande, i anledning af de inom 3:ne af RiksStånden gjorda anmärkningar vid Utskottets den 3 sisi.
Detta bibliothek, inrymdt år 1768 i den då färdigblifna, för dess räkning byggda flygel af Stockholms slott, der det nu befinnes, hade redan 1805 vunnit en tillökning, som påkallade vidgadt utrymme, och sådant hade för tillfället erhållits genom ombyggnad af den stora bibliothekssalens öfversta afdelning. Sedermera, då till följd dels af det tid efter annan förhöjda statsanslaget till bokinköp, dels af de inhemska tryckalstrens mångdubblade tillvext, och dels af bety dliga gåfvor till bibliotheket, dess förråder fått ett allt större omfång, och derigenom nödvändigheten att bereda dem ytterligare utrymme gjort sig alltmera gällande, hade man för sådant ändamål småningom nödgats tillgripa utvägar, hvilka icke blott såsom oundvikligen stridande mot byggnadens och inredningens plan betagit lokalen dess ursprungligen prydliga utseende, utan äfven genom inskränkning af det behöfliga ljuset och gångrummet, med flera olägenheter, försvårat samlingarnes tillgänglighet och vård, samt gjort deras strängt vetenskapliga anordning omöjlig. Olämpligheten af ifrågavarande lokal hade föranledt Kongl. Majit att, då fråga uppstod om planen för den beslutade Nationalmuseibyggnadens utförande, inbegripa Kongl. Bibliotheket ibland de samlingar, som voro afsedda att inrymmas i denna byggnad. Men sedermera hade, med bifall till Kongl. Maj:ts vid sistlidna riksdag framställda förslag om Kongl. Bibliothekets uteslutande från museibyggnaden, Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 27 November 1863 yttrat, att Kongl. Bibliotheket icke kunde anses i nationalmuseum vara på sin rätta plats och att dessutom detta bibliothek, med afseende på den genomgripande förändring, hvilken dermed förr eller sednare måste vidtagas i anledning af den starka tillökning, som i dess samlingar vore att påräkna, lämpligast borde förläggas till ett ställe, som för en längre framtid lemnade både utrymme åt dess tillhörigheter och tillfälle för erforderlig utvidgning. Vidare hade med anledning af det alltmera framstående behofvet för Kongl. Bibliotheket af lämpligare lokal än den nuvarande, Kongl. Majit genom nådigt Bref den 23 September 1864 anbefallt
Resolutioner pä Penstoncr och Donation» ftin. antingen efter Kongl. Majus specielle Förord, nanden eller generelle Författningar förlänas i Gots eller Penningar af Publike Medel, sa wid Stats Werket. ftin af andre Publ ke Catzor och Fonder, nar gäfwan i warde eller penningar gar öfwer Riksdaler, ssrifwcs pä Charta efter 6 för Hmdr ad c; Men fattige Enkor och Barn efter Rikets C-wilroch Mlitairc Embets-nän och Betjente, ftin pä den Almänna Pensions-Staten fhälla understöd, blifwa frän Charle-S>gillate,afgiftet> befriade. Kongl. Majus Resepasi till Utländske Orter, »frän och med En Riksdaler till och med Amos Riksdal». §. r» Dea i8 Augusts. sszs CapellanS-Bordén samt de under nästnamnde Löner beräkning begrepne Hemman bl>ftvik asdragne, och För Stads.-Pastorakerne den Stämplade Pappers-afgift för hwar Stad, eller Stads-Församling, som pä en wid denna Förordning bifogad Förceckr ning utförd är. För Constitutorialec till werkelig Sysika och Lön pä Star, betalas Charran kika som för Fullmagrer, men för Constitutocialer, pä behaglig lid, till nägon förrättning med ett derefter lämpadt arfwode, uträknas Charla» till Twä för Hundrade. De Transporter och Byten, som af Kongs. Maj.t bewiljas ifrän och ljll lika Beställningar och Löner, strifwaS ej pä Stämplade Papper, mm ära Lönerne olika, erlägaes i Stämpladt Papper lika forn wid andra befordringar. Kongl.
S. D. X3å Utskottet nu, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, uppå Grosshandlaren Herrman Weners underdåniga ansökning, om nedsättning af Arrendet för Svartsjö Kongsgård, beslöt det tillstyrkande hos Riksens Höglofl, Ständer, att sådan nedsättning, till en början, på ro års tid, måtte Wener beviljas till 450 Tunnor Spannemål årligen; förklarade Herr Borgmästaren Ekstrand, för sin del sig icke kunna medgifva någon minskning af ifrågavarande Arrende, innan Kongsgårdens behållne afkastning, genom ordentlig undersökning på stället, blifvit utrönt, och åberopade Herr Borgmästaren, till stöd härföre, sitt förut ingifna skrifteliga an - 854 Stats-Utskottets Bctänkanden. förande af följande Innehåll: ’’Jag inståmmer visserligen deri, att så vål anstånd med det bristandet Arrendet emot fullkomlig säkerhet derföre må beviljas, som ock Arrendatorn befrias från Arrendet för alla återstående år enligt Contractet, men då jag sålunda anser Staten ej böra till högsta graden af obillighet, eller till en privat persons totala undergång, begagna en rått som ofelbart efter strångaste Lag, kunde utkråfvas, den nemi.t att under en längre följd af år få draga fördel af enskildt medborgares obetänksamt, till sin egen verkliga skada, ingånghe afhandling med Staten, kan jag ej heller godtyckeligt antaga det erbudne nedsatta Arrendet af 450 Tunnor om året; öppet må jag förklara, att jag ej anser Rikets Högloft, Ständer berättigade att så slumpa med Statens inkomster. — Genom en ordentlig undersökning eller uppskattning af Svartsjö Kongsgårds alla förmåner, samt beräkning tillika af dess alla afgifter, ville jag först hafva förhållandet noga utredt, ty utsädet allena bestämmer ej en Egendoms behållning; Ladugårds-afkastning, fiske och bete göra det ofta ån mera, emedlertid och i brist af en sådan undersökning yrkar jag nu, att arrendet först bör utbjudas på ny auc - StatsUtskottets B et änkan den.