Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rydberg-Hansen skall nu läsa estetik och taga filosofie doktorsexamen. Hans far är prost, men icke just rik och sonen underhåller sig sjelf i Köpenhamn. Han bor nämligen på ”Regensen” der han dessutom får 40 kr i månaden mot förpligtelse att gå på tvenne föreläsningar i veckan. Så har han stipendium på omkr. 1000 kr årligen och läser derjemte i skolan, så att han har väl en 2000 kr.s inkomst att uppehålla sig på.182 Denna lilla obetydlighet visade dock att de fullständigt glömt hennes tillvaro, för dem var hon just som död. Kan man göra det om man älskar? ”Jag får bekänna att jag blef riktigt ledsen när jag såg hur Kielland uppfattar latinet, ty jag ställer honom så högt.” ”Marii dödsscen är rent af löjlig.” I slutet låter förf. händerlserna utveckla sig med omutlig konseqvens, men man tycker att den fru Lövdal som besöker älskaren på hans rum är bra olik den friska hurtiga Vinche som man ser i början af boken. Hvad är det för ett ”gift” som förderfvar henne? Sysslolöshet skulle jag vilja svara.183 Jag skulle vara frestad att kalla umgänget unga damer och unga herrar emellan för ”omenskligt”. Der sitter nu han med sina rika kunskaper, sitt goda hufvud och pratar idel andefattigt nonsens om idel obetydligheter. Det skulle icke falla honom in att nämna något af det som ligger honom närmast om hjertat eller att tala ett enda klokt och förståndigt ord, ty han är öfvertygad att hon icke skulle förstå honom. Han skulle kunna leda hennes stackars, kringfladdrande tankar hvart han ville, han kunde skänka så mycket utan att sjelf blifva fattigare, men hon är ju endast en flicka – och derför pratar man nonsens. Hur mycket större alstringskraft eger icke den tid då man hoppas jemförd med den då det man hoppades redan gått i fullbordan! Se endast på allt i hemmet! Han hoppades på en hustru – en älskad hustru, efter eget fritt val – och allt vittnar om hvilken spänstighet hans sinne besatt under denna tid, hur djerf och fri han var i sina företag då emot nu, när han ängsligt måste hålla på slantarne.
Ankare, AnkarUyn, Bandjern, Bomber, Bultjern, Cano - 88 Bil. t. Exp.-TJtsk.sförst, t, und. skrif. N.o386. ner, Draggar, gjutet Jer nar bete, finare och gröfre, Hällar, Kakelugnar, Knippjern, Kulor, gjutna Lod eller Lödjor till Vigter, Plåtar alla slag, Öregrunds eller annat Stångjern, platt i turn tjockt och deröfver, fyrkant öfver -jpdels tum* §. 26. Städernes Tolag och andra dem på vissa Varor beviljade afgifter uppbäras genom deras egen försorg och erläggas till dell för hvarje Stad i Nåder fastställda procent, beräknad å det i denna Taxa på de flesta inkommande och utgående Varor bestämda värde, eller det, enligt 6 §., å de öfriga utrönta varde, med undantag af de Varor, hvilka enligt Tull-Taxan äro befriade ifrån Tolag. §. 57. Med Modeller, hvilkas tullfria införsel ar tillåten, förstås Redskap, som förut i Riket icke finnas och, efter föregången anmälan hos Oss, eller, hvad Redskap för Fabrikerna och Åkerbruket beträffar, hos Commerce-Collegium eller Landtbruks-Academien, med dertill lemliadt tillstånd, blifvit införskrifna, för att tjena till eftersyn vid dylik Redskaps förfärdigande. Bil. t. Exp,-Utsk:sförsl. t. und. skrif. N.-o386. 8g alltid på kallelse genast inställa sig på stämplings-stället, vid den påföljd, att deras frånvaro anteknas i Stämplings-Journalen till bevis, att deras controli-åtgärd, genom eget förvållande, saknats. §• 7* Då för utländska Varor inkommande Tull bevisligen blifvit erlagd, betalas för dem, vid utförsel, en procent af det värde Taxan utsätter, eller det, som enligt 6 §. blifvit för beräkningen af införsels-tullen uppgifvet. §. 8.
Pä denna min ödmjuka begäran, fär jag nu utbedja mig Herr Grefwens och L mdlinarstalkenS proposition. Uppä Herr Grefwens och Landtmarstalkcns häröfver gjorda proposition bifölls, att urom morgondagen, skulle afven de z sista föcknedagarne i weckan wvara ledige frän P ena, sä att Stats-Ulstottet trll sina arbelcns fullbordande lunde dem anmanda. ö-te Band. 2:-rv. Ju - 394 Den 12 Zcbruarii. Justerades följande: Utdrag af Protokollet, hällil i Högloft. Ridderstaoeks och Adelns Plenum den Z Februarii 1810. SD. Föredrogs ett af Bemillnings-Utstottet afgifwit Protoeolls - Utdrag af den zi sistledne Januarii, rörande Avstående redowisning för utestående Charlä-Sigillatä medel i Finland, och beflöt Högloft. Ridderskaper och Adeln, att i underdänigher till Hans Mast Konungen hemställa, det mätte lill erhällande af denna redowisning, genom Hans KonglMaft. ts Nädiga försorg nödige anstalter fogas. Hwarvm de öfrige Respective Gränden genom Utdrag af Prokocvllet manligen skulle underrättas. vt Lnxra Utdrag af Protokollet, hällit i Högloft. Ridderffapt. s och Adelns Plenum den s Februarii 1812. S. DFöredrogs ä nyo Mmanna Beskvarsoch Oeconomie-Utstottets den 27 Januarii pä bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongs. Maj:ts Nådiga Proposition rörande Allmänna Lagens stadgande i Z Cap. g §. Byggninga - Balken och bcflöt Högloft. Rioderstapet och Adeln, akt till Utskottets i detta Betänkande afglfne utlåtande lemna sitt bifall ; Och skulle de öfrige Relpeciive Ständen genom Utdrag af Protocvllet derom manligen! under, rättas. Vt Luprs.
Det upptog en summa af 1,600,000 R:dr, hvilken likväl, om man considererar de förändringar, som mynt och varuvärden under tiden undergingo, måste höjas till 4 millioner, enligt den calcul, jag redan 1822 framställt i en då utgifven afhandling. Men äfven denna summa hade varit otillräcklig, och erfarenheten visade, att vi år 1809 ägde alltför litet kunskaper för att uppgöra ett tillförlitligt förslag öfver ett så vidsträckt och inveckladt företag. Det tillförlitliga förslag, som af en Engelsman utlofvades, uteblef alldeles, och då Majoren Bagge derefter anlitades, förklarade han sådant vara utöfver dess fattning; men när han ytterligare uppmanades, utfästade han sig slutligen att göra det så godt han kunde, likväl med den uttryckliga reservation, alt han ej kände localen nog, för att ansvara för förslagets tillförlitlighet. Då 1815 års Riksdag kom, uppgjordes ett nytt förslag, som framlades för Ständerne tillika med de calculer, hvarpå det grundades, och hvilket ännu finnes deponeradt i Banken. Detta förslag var en följd af långa öfverläggningar och flerårig erfarenhet; men man fann sig ändock icke säker på sin räkning, serdeles som andra länders erfarenhet visade, i4 Den 26 Mars f. m. att arbeten af sådan art äro för invecklade, för alt med fullkomlig säkerhet kunna beräknas. i8i5 års Ständer funno emedlertid de af CanalBolaget framställde skäl så giltige, alt de beslöto medelst nya fördelar uppmuntra till arbetets fortsättande, blott med förbehåll, att Bolaget skulle dertill använda bela det tecknade Capitalet, hvaremot Actieägarne försäkrades om 5 procents ränta, i hvilket afseende dem tillädes en utvidgad Disconträttigbet, hvaraf vinsten calculerades till i5o,ooo R:dr. Jag frågar, hvad detta innebär, om ej att Götha Canal, eller sammanbindningen af Rikets Östra och Westra sjökuster då ännu ansågs bära stämpeln af ett Nationelt företag. Det är ur denna synpunkt vi måste betrakta saken, då vi i dag skole afgöra, om Bolaget genom ett obetydligt biträde skall sättas i tillfälle att fortsätta arbetet, eller om det på förband skall afbrytas.
I de större georgiska staderna ser man visserligen armeniskorna utan munband, men där ar det tydligen georgiernas exempel, som verkat befriande p&amp; deras stallning i det hela taget. Georgierna äro nämligen det enda af Kaukasiens många folk, som tillåter k v i p a n att fritt röra sig ute i lifvet. De iiro också ensamma om att gifva henne liögsätet i hemmen. Vid stationen Rion nådde vi floden af samma namn. Det är de gamles Phasis. I dessa traktes var det, som Jason hemtade det gyllene skinnet efter att iian p&amp; bräcklig farkost hade trotsat det lömskaste af. alla haf. Man skall ha sett denna klippiga, hamnlösa strand med dess vräkande bränningar, nian måste Ila varit omtumlad af dessa vågor för att först %, hvilken storbragd han utförde. Ännu saiider Europa sina söner hit för att hemta guld - bide direkt 9ch indirekt för resten -, och jag såg vid Rion ett exeniplar, som visade att 3,000 år ä r en tidrymd, hrilken i grund och botten kan förvandla folk och släkten. Det var en nng arkespratt af obestämd nationalitet, som trippade fram och tillbaka p % perrongen, svangande en liten elegant kapp mellan två behandskade fingrar. På Bozcleva.rd des Italimzs hade han helt säkert gjort lycka för sin oklaiiderliga h&amp;llning, sin f ullandade sgentleman ' s dresss, men vid sidan af de ståtliga kaukasierna blef han en så tunn, fadd och trhngbröstad karrikatyr af en karl, att det var omöjligt att tillbakahålla ett löje. Sedan spejade jag ifrigt efter spriittar bland de kaukasiska folken för att se, om de icke skulle framvisa lika goda karrikatyrer, men - jag bedyrar, att jag icke kunde upptäcka en enda. Det var det underliga med dessa man, att hur soignerad dräkten an var, hur många finesser den an Ilade, så var det dock alltid deras personlighet, som i första rummet gjorde sig gällande.
Är af Rätten stadgadt, att ersättningen skall utgå i årlig afgift, rätte Nämnden uppskattningen derefter; och bör i detta fall ersättning bestämmas särskildt för det intrång, sjelfva anläggningen medför, och särskildt för det, som sker genom inrättningens skötsel och drift. Är fråga om flera lägenheter, som tillhöra särskilda egare, varde ersättningen bestämd särskildt för hvardera. § 14- Erfordras för ändamålet, att blott en del af jord eller lägenhet afstås, och blifver jorden eller lägenheten, genom afskiljande af denna del, för egaren eller innehafvaren onyttig, eller uppkommer derigenom synnerligt men i nyttjanderätten; då bör hela lägenheten, enligt nu bestämda grunder, lösas, der egaren det äskar. I dessa frågor meddele Rätten beslut, innan Nämnden sättes, och må klagan öfver det beslut föras i den ordning, uti § 2 stadgas. § 15- Har egare, efter väckt fråga om jords eller lägenhets afträdande, i uppenbar afsigt att vinna högre ersättning, å jorden eller lägenheten nedlagt kostnader, må desamma ej tagas i beräkning vid ersättningens bestämmande. § 16- Anser Nämnden nödigt att, innan hufvudsakligt beslut fattas, parterne ytterligare höra, närmare underrättelse i saken infordra, eller syn hålla, ege der rätt till. § 11* Hvad de fleste i Nämnden säga, gälle för Nämndens beslut. § 18. Då Nämndens beslut fattadt är, läte ordföranden det upptecknas och af Nämn - 6 Lag-Utskottets Betänkande N:o 14. den underskrifvas; och lemne det sedan till Rätten eller på landet till domhafvanden. Ej skall dervid kungöras, huru Nämnden inom sig röstat, ej heller skola skälen för beslutet uppgifvas. § 19- Sedan Nämndens beslut så aflemnadt är, som i § 18 sägs, late Rätten det i sitt protokoll införas, och meddele det parterne i laga ordning. § 20- Hvad Nämnden beslutat skall til! efterrättelse lända. Ej må i Nämndens beslut ändring någorstädes sökas. Dock ege ej
Om han tagit kännedom derom, lärer han nogsamt veta, att redan under de 10 första åren ifrån nämnde Inrättningars början , de grofva brotten minskades så betydligt att de ej utgjorde del af det an-i tal, hvartill de förut uppgingO. De flesta stölder inskränktes till tillgrepp af matvaror. Den värde Talaren har vidare åberopa', att Personer, som utkommit från Gorrect onshilsén i Sverige, gemenligen genast begått stöldDetta • är alldeles icke underligt, utan en ganska naturlig följd då de utsläppas från Correctionshusen utan en enda skilling i lickan De kunna ej genast förtjena sin föda oqh måste således svälta eller stjäla. Då Lagen skapar förbrytaren, bör ej Lagen med grymhet behandla honom för ett brott, som den sjelf beredt. Om deremot våra Correctionshus lämpades efter omma grunder, som de Nord Americanska, nemligen att den brottslige ej förr fick utslippa, än han med arbete förtjent ej allena så mycket att han betalt sitt underhåll under arrestetiden, utan derutöfver en viss summa, hvaraf han åtminstone ett år utan andras understöd kunde lefva, så skulle ej det förhålknde , som den värde Talaren befarat, inträffa , utan den be. straffade under tiden vinna förtroende och utsigt till fortkomst. Den af Utskottet föreslag-1 ne brännmärkning innefattar en mot tidehvarf-; vets upplysning rakt stridande åsigt. Det är ju möjligt och händer kanske oftast , att den, som begår en stöld, dertill varit föranledd af det våldsamma behofvet, hungren, och skall väl ett sådant brott straffas så, att den brotts, lige för alltid uteslutes utur Samhället? Den, som bär namnet af tjuf i pannan, kan ej vi-> dare vara ibland andra af ärliga tänkesätt j han är för evigt förlorad , då deremot den, som i ett Correctionshus fått tillfälle besinna sitt brott, möjligen kan utgå föibättrad. Jag tillstyrker således, lika med Grefve Spens, afslag å Utskottets Betänkande. Herr Mannerstam, Johan: Då detta Mål förra gången var under öfverläggning, tillstyrkte jag aisiag af Betänkandet.
Hvad beträffar halfsiden, liar Utsk. ansett denna artikel böra erhålla något större skyddstull, an Tullcommitte'en föreslagit. Jag bör i anledn. häraf upplysa, att här finnas de, som tillverka halfsiden, men att inför Tulleommilte'en upplystes, hvad erfarenheten derjemte besannat, att de ej tillverka så mycket, som erfordras, och att tullen derå borde nedsättas. I afseende på ylle har Utsk. sagt, alt flanell, som Tullcommitleen tillstyrkt måtte tillåtas lill införsel, borde, enär inhemska fabriker för tillverkning af denna vara numera synas äga rätt att fordra det kraftigaste skydd, vid förbud bibehållas. Erfarenheten har likväl, äfven helt nyligen under cholerasjukdomen, vitsordat, alt flanell icke finneg att tillgå, på långt när svarande emot behofvet, och K. M. har derföre sett sig föranlåten att, såsom undantag åt enskilda personer, meddela rättighet att införa flanell till flera tusen alnar. Men då jag minst af allt önskar sådana undantagsrättigheter, kan jag ej annat än fästa Utskrs uppmärksamhet härpå. Hvad härefter underrättelserna vid tulltaxan angår, måste jag erkänna, att jag, i brist på tillgång för närvar, till Tul!committe'ens förslag, ej kunnat göra jemnförelse emellan detta och Utsk:s; men jag får i allmänhet förklara, att det bästa Tullcommitteen åstadkom, var, efter min tanka, just dessa underrättelser, som redigerades efter hvad erfarenheten lärt vid tillämpningen såväl i CommerceColbm som i Tullstyrelsen och hos localauctoi iteterna. Allt, hvad Committe'en i denna del föreslagit, är redan af erfarenheten vitsordadt såsom mest användbart i tillämpningen, och jag tillstyrker derföre, att Committens förslag till underrättelser må antagas alldeles oförändradt, emedan jag med säkerhet tror, att föreskrifterna enligt detta förslag kunna tillämpas utan tvetydighet, hvaremot jag icke är lika säker om enahanda förhållande med Utskts förslag.
Vid underdånig föredragning häraf den 29 November 1861, har Kongl. Majit låtit utfärda nådig Kungörelse angående ändringar i 7 kap. 4 §, 12 kap. 17 § och 13 kap. 7 § af Skiftesstadgan. 76:o af den 21 Juli, om befrielse för städerna Carlshamn, Luleå, Piteå, Westervik, Wisby och Ystad att hålla ständigt upplag af salt. (67.) — 19 — Sedan Kommerce-kolledium, efter det vederbörande blifvit hörde, i ämnet afgifvit särskilda underdåniga utlåtanden, har Kongl. Maj:t, vid föredragning af olvanberörde skrifvelse och, i sammanhang dermed, af Bondeståndets underdåniga framställning, att Wisby stad måtte bibehållas vid skyldigheten att bålla ständigt upplag af salt, under den 12 Juli 1861 funnit godt att, med upphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 7 April 1841, genom nådig Kungörelse förordna, att skeppsredarne och de handlande i Rikets samtlige stapelstäder skola vara frikallade från skyldighet att årligen införa och på ständigt upplag hålla vissa qvantiteter salt. 77:o af den 28 Juli 1860, angående utbetalning af statsbidrag till ett vägförbättringsarbete å allmänna landsvägen emellan Christianstad och Ystad, som icke inom behörig tid blifvit påbörjadt. (101.) 1860 den 10 Augusti i underdånighet anmäld, då Rikets Ständers beslut meddelades Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, med befallning att skyndsamt förständiga vederbörande, att, derest de af ifrågavarande anslaget ville sig fortfarande begagna, vägarbetena borde af dem påbörjas före nämnda års utgång och fullbordas inom den tid, som kunde med Styrelsen öfverenskommas.
Betänkande», 255 vara skäligen vunnen derigenom, att den egenteligen jordbrukande classen eller allmogen, ehuru vanligen mindre böjd för förändringar i äldre plägseder och ekonomiska anstalter, likväl dervid i detta afseende funnit sig så väl, att bibehållande af aednaste förordnandet om tjenstehjonsflyttningen temligen allmänt önskas: då samma förhållande deremot icke kan förmodas inträffa med någon af de öfriga nu uppgifna flyttningstiderne, hvilka hvar för sig tyckts utgöra föremål endast för ett inskränktare antal Riksdagsmäns önskningar, och af hvilka tider Midsommaren, ehuru visserligen för några orter af riket medförande fördelar, likväl skulle förorsaka desto större och hufvudsakligare olägenheter för andra tracter, der angelägna arbeten just vid denna tid förekomma; och då ändtligen bestämmandet af särskilda flyttningstider, för olika orter af riket, skulle lägga hinder i vägen för den gemenskap emellan medlemmar af ett och samma samhälle, hvilken, utgörande ett af Nationalitetens föreningsband och befordringsmedel, på en gång underlättar näringsutvägarne för den arbetande classen och lemnar tillfälle, att hastigt sprida och från en till annan ort öfverflytta insigt och arbetsskicklighet i Landtmanna yrken, i mån af olika orters uti särskildta yrken gjorde större eller mindre, tidigare eller senare framsteg; så anser Utskottet sig s6o Seivt och Ekon. Utsk.. Betånkanden. icke ega anledning, att tillstyrka förändring i det förordnande om ilyttningstiden, som Riksens Ständer sjelfve si nyligen hos Kongl. Maj:t utverkat; Hvilket dock, jemte flera Ledamöters särskildta yttrande, till Riksens Högloft. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm d. 14 April 1823. Hithörande Transsumt finnes infördt vid slutet af nedan - stående N:r pag. 233. Ankom den 23 April 1323. Betänkande, 0111 förändring i skyldigheten alt utgöra Afradsoch Krono-tionde spannmålen, samt andre på hemmanen indelde räntor. Till detta Utskotts handläggning har blifvit remitteradt: Från Fällofl.
Hr af Gejerstam, Carl; och befunnos efter valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedde : inom 5:fe Bänkm:s-afd:n, N:o 216, Frih. Ribbing, fullm. Hr Reutersköld, Fabian; 6: fe B'änkm:s-ajd:n, N:o 284, Frih. Örnsköld, fullm. Hr Roos, Adam; 17:de Bänkm:s-afd:n, N:o 1519, Hr von Döbeln, Ernst Georg; 18:</e Bänkm:s-afd:n, N:o 1675, Hr Adlerbjelke, fullm. Hr Bogeman, Johan Ludvig. Föredrogs, men lades på begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g., och Hr Printzensköld, Carl, ånyo på bordet StatsUtsk:s i gårdagens eflermiddagsplenum bordlagda utlåt. N:o 214, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de åtgärder för behöfvandes undsättning i missväxtår. Föredrogs och biföllos Bevillms-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ns nedannämnde i gårdagens eftermiddags-plenum på bordet Ingda betänk, och utlåt.:
Stad eller ens inom orten deromkring erhållas , hvilket erfarenheten derigenom bestyrkt , att äfven i nu varande förhållande det inskränkta antalet af öfriga Stånden sällan ar att tillgå- Utskottet liar dessutom geporn den föreskrift, att der klasser inom Borgerskapet finnas i Städerna , bora Ledamöter inom hvarje, klass väljas till Taxeringsman , sokt att sätta något Correctiv emot den öfvervigt i röster, sorn af ett större antal Ledamöter bland Borgerskapet kunde vara att befara , heldst det icke kan vara Utskottet obekant, att om än möjligen någon connivénce skulle finnas mellan Ledamöter inom hvarje klass, så gäller densamma likväl icke klasserna imellan, och vid detta förevetande, samt då af den supponerade minori* tetens stadgade rätt, att i Trotocollet anteckna dess skiljaktiga tanka vid Städernas Taxering , Prpfnings-Comitéen har anledning att, med fästad uppmärksamhet derå, rätta det som kunde finnas felaktigt, anser Utskottet sig desto,mindre kunna göra någon förändring i proportionen mel-, lan Ledamöternas antal, sorn det sammanräknade antalet ingalunda kan förmindskas, så vida erforderlig kännedom icke skulle komma att saknas pm de Skattskyldiges vilkor , eller TaxeringsUomitéerna, i synnerhet i Stockholm och de .stérre Städerna, skulle sättas utur stånd, att verkställa - »45 a Deri 17 Juli, ställa och fullända arbetet, med den skyndsamhet och ordning sorn vederbör. Genom detta yttrande förmodar Utskottet sig äfven hafva ådagalagt anledningen till den särskilta föreskrift, att Taxerings-Ledamöter alltid böta finnas af hvarje klass, der klasser inom Staden existera . och att Vällofl. Borgare Ståndets anmärkning alltså med det samma är förklarad; finnande Utskottet tillika öfverflödigt att, såsom sistnämnde Stånd yrkat, stadga någon särskilt tillåtelse för Städerna, att vid Taxering dela sig på två divisioner, heldst slikt icke kan vara betaget de Städer, der behofvet sådant påfordrar och tillfället medgifver; enär likväl dervid tillika iakttages att dessa särskilta divisionernas åtgärder sedermera in Pleno förekomma.
Å Rikssalen före Konungen, eller då Konung så för godt finner, Justitise-Statsministern ordet, och låte så Riksförsamlingen afhöra berättelsen om hvad sedan sist hållna Riksdag uti Rikets styrelse sig tilldragit. ■§ Genast efter det Riksdag öppnad blifvit, skola för ärendenas beredning säljas: i:o Ett Constitutions-Utskott af Tjugo ledamöter —- deröfver till Ständernas kammare a:o Ett Stats-TJtskott af Tjugufyra 4:o Ett Lag-Utskott af Tio ledamöter att utarbeta dit remitterade 5:o Ett Bevillnings-Utskott af Tolf ledamöter, att opåmint uppgöra och, i den mon de medhinnas, Samfälda kammaren förelägga serskilda förslag, rörande bevillningens belopp, fördelning och uttagande; 6:0 Ett Allmänna Besvärs-Ulskott af Tjugufyra ledamöter, alt i anledning af väckta och dit remitterade frågor, anmärka brister och föreslä förbättringar i de allmänna hushållnings-anstalterna och derom handlande Författningar, så väl som att sig utlåta i öfriga dit remitterade förslag till underdåniga föreställningar och önskningar; 7:0 Ett Expedilions-Utskott af Fyra ledamöter i följd af Riksförsamlingens beslut — Konungens yttranden. (Det öfriga lika med § 65 i Utskottets Memorial N:o 68.) Till alla Utskott skola ledamöter till hälften af hvardera kammaren och bland dess Riksdagsmän utses. § 66. Askar Konungen af Riksförsamlingen utnämne till sådant Utskott hvardera kammaren inom sig Sex ledamöter — ■ (lika med Utskottets § 66.) § 70. ■Bor till .ConslitiUions-TJtskottets Memorial, Wto -SS. 33 § 70, af Riks-Slåndens ege Ständernas kammare första rösten. Riksgälds-Contoiret ege Samfälda kammarens första röster. — hvilka Utskott finner närmast likna (lika med Utskottets § 70.) § 71, af Riks-Slåndens — —• —■ 1:0