Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kongl. Majit harden 8 Januari 1864 låtit utlärda nådig stadga för Gymnastiska Central-Institutet. 53:o af den 9 Mars 1858, angående behof af allmänna helsovårdens ordnande. (262). Sedan en i nåder förordnad Komité inkommit med förslag till lag angående sundhetsförhållandenas ordnande, och Sundhets-Collegium deröfver sig yttrat, fann Kongl. Majit, vid underdånig föredragning den 13 Januari 1860, pröfningen af bemälda Komités förslag i ämnet böra tillsvidare anstå. ' 54:o af den 15 September 1860, angående inskränkning af Katekes-utanläsningen. (125). Efter det samtlige Domkapitlen häröfver afgifvit infordrade underdåniga utlåtanden, har Kongl. Majit den 12 Maj 1865 låtit till Consistoria Ecklesiastica i riket utfärda nådigt Cir kulär i ämnet samt fastställt en förändrad plan för christendomsundervisningen i rikets elementarläroverk och förklarat Sig vilja låta, vid utarbetande af nytt Reglemente för Folkskolelärare-Seminarierna, deri införa sådana föreskrifter, som vöre lämpade att befrämja förbättrad christendomsundervisuing i folkskolorna. 55:o af den 24 October 1860, i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande för att, under vissa vilkor, bereda åboerna å de s. k. kyrkohemmannen i Halland dispositionsoch besittningsrätt till samma hemman: (185). Den 11 September 1863 har Kongl, Majit låtit utfärda nådig Kungörelse angående Sitt i denna fråga fattade beslut. Stockholm den 30 September 1865. G. J. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 LagUtskottets Betiinkanden.
Intet torde vara angelägnare för lagstiftaren i ett laghundet samhälle, näst befordrandet af personlig säkerhet, än att framför allt afse och gynna stadga och säkerhet i all sorts egendomshandel, oell synnerligast i hvad den rörer fast egendom. Uppå denna säkerhet beror hufvudsakligen landets förkofran i industrielt och mercantilt hänseende och till en de| äfven i moraliskt. Hvar och en som ernar köpa en egendom, gör sig förnämligast underrättad om säljarens äganderätt, om dess rättighet att utom börd sälja densamma, om egendomens gravatioum. m.; finner han alla dessa frågor nöjaktigt besvarade, då först vågar han ingå i detaljerna om priset, egendomens häfd, onera, m. m. Skulle likväl alla dessa försigtighetsmått vara otillräckliga, skulle köparen, oaktadt han vunnit tillförlitliga bevis om säljarens äganderätt, ändock vara oviss, huruvida ej i en framtid någon obekant pretendent skulle kunna frånvinna honom egendomen; så blefve af denna osäkerhet närmaste följden, att han ej tordes använda sina capitaler på inköp af densamma, eller att ban betraktade handeln derom såsom ett lotteri, samt till följd häraf bjöd för densamma betydligt under dess verkliga värde. — Denna slags bandel blefve då jemförlig med den nu för tiden brukliga försäljningen af osäkra fordringar, hvilka naturligtvis oftast betalas under deras verkliga värde, och alltid relativt till den större eller mindre apparence köparen har att kunna realisera desamma. Vidare följer af denna osäkerhet om besittningsrätten, att ingen å en så beskaffad egendom vågar nedlägga några penningar eller något betydligare arbete, emedan man riskerar att förlorar de förra, samt hafva gjort det sednare förgäfves eller åtminstone åt en annan utan ersättning, hvaraf åter följer, att egendomen ej så skulle häfdas och skötas, som annars blifvit händelsen. Att undanrödja ali osäkerhet Dea 4 April. (01 samt befordra stadga i dylika affärer, bär inom vårt kära fädernesland utgjort ett problem, hvars lösande sysselsatt de lagfarne ofta och under olika tidsskiften. Sorn likväl allt är underkastadt ofullkomlighet på jorden, så måste afven de till följd häraf uppkomna lagar vara i större eller mindre grad bristfälliga.
Harsjön, angående sänkning af . 158: 47. Hedenskog, C. J., Assessor, angående pension till enkan efter . 167: 95. Heideman, G. G. von, Öfverste, angående pension till . .167: 100. Helleberg, Eggert angående pension till 167: 55. Hedvig Eleonora kyrka i hufvudstaden, angående statsbidrag till . 239. Helsingborg, angående anläggning af en »giacin» vid .158: 22. » och Landskrona samt Södra stambanan, angående jernväg mellan ... 235: 12. Hernösands Landshöfdingeboställe, angående anslag till . .136 pag. 28. » domkyrka, angående ett tionde-anslag till .202. Herrljunga och Borås, angående jernväg mellan 235: 10. Hertzberg, «/., Bataljonsläkare, angående pension till 167: 81. Heykensköld, W:m, angående pension till 167: 57. Hjelmare kanaloch slussverks underhållsfond, angående räntan för m. m. 95. Hjelmaresund, angående en brobyggnad öfver 158: 12. Historiska museum, angående anslag till 148: 91. » skrifter och handlingar, angående anslag för utgifvande af 148: 98. Holmar i Bohusläns skärgård, angående 22. Homöopatisk sjukvård, angående anstalt för 148: 107. Hospital vid Hedvigsberg och Conradsberg, angående anslag till . 148: 94.
Majits Befallningshafvande i Länet, som, sedan den rothållare, med ”hvilken utbytet eller roteflyttningen ifrågakommer, äfvensom ömsesidigt afdela tillträdande Soldaten eller Båtsmannen, då någondera numern icke är ”vacant, blifvit hörde, samt vederbörande Regementseller Corps-Chef jem”väl i ämnet yttrande afgifvit, eger att, efter förekommande omständigheter ”och gällande Författningar, utslag i anledning deraf meddela; böi’ande likväl ”dessa utslag Kongl. Kammar-Collegii pröfning underställas.” Då, genom ofvanåberopade Nådiga förordnanden, tydlig anvisning för den formella behandlingen af de i förevarande motioner omförmälde frågor, så vidt någon rubbning af indelningsverkets grunder med desamma icke åsyftats, blifvit meddelad, anse sig Utskotten ej kunna tillstyrka, att samma motioner, eller hvad i anledning deraf inom Iiederv. Bonde-Ståndet anfördt blifvit, må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 3o Januari i845. Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o So. 3 N:o 5o. Ank. till Exp.-Utsk. d. 3i Jan. kl. 5 e. na. Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att rothållarne i ”Kongsöhrs Län” måtte återbekomma tvänne tunnor kronotionde-spanmål, som af ålder varit dem till understöd i knecktehållningen tillagde. Ilederv. Bonde-Ståndet har till Utskottens handläggning remitterat ett af Riksdagsfullmägtigen Carl Ersson från Westmanlands Län ingifvet memorial, deruti han anfört: att, på sätt 4 §■ 1 det med allmogen i Kongsöhrs
Därpå inträder oföränderligt en innehållsrik paus. — Bröder och systrar, I sen denna tafla ... Hvem ger första exemplet på offervillighet och tecknar sitt namn under Fullständig tystnad. Synbarligen är det vanligt att denna ruta kvarstår blank, ty om en minut har frågan nedflyttats till Lika ljudlöst. Men något ohyggligt börjar att blanda sig i stämningen — tänk på Jækel och Tailor! Arme bröder, nog få de i Herrens behagliga tid lära känna Hans mäktiga hand. Lindes kinder färgas också svagt, han blickar hastigt ät ett visst håll men möter idel stela, slutna ansikten. Dröjande öfvergår han till Då äfven nu samma förstockelse gör sig gällande, blir han upprörd och talar. Intet resultat. En lång, pinande lång väntan, afbruten af hostningar, och med en suck uttalar han det enda ordet: Ingen rör sig. Pastorn är blek, han står stilla och säger sorgset mildt: — Men mina kära, hvad skulle ni säga, om Gud en vacker dag undandroge er sina välsignelser, icke endast de andliga utan äfven de lekamliga?? Dödstystnad. Raskt och energiskt, icke utan en skälfning på rösten ropar Linde: En hand sträckes upp, åter en — där en. — Många, många, många — utbrister pastorn och går omkring med klarnade blickar. När frågan sjunkit ned till 5 och därunder, är det som svängdes en piska öfver menigheten, nu gäller blott att skynda på, tiden är långt liden. Pastorn nämner folk vid namn, man kan värkligen icke för dessa bagateller sitta på en kyrkbänk hela dagen. Ändtligen är affären drifven till sitt yttersta. Pastorn går skyndsamt upp till katedern, knäpper samman händerna, böjer hufvudet och läser lågt och fort välsignelsen. Därpå fattar han blixtsnabbt hatt och rock och ilar gången ned för att småleende ute på trappan mottaga sina gäster med en handtryckning. En afton hade uppträdt en tyska klädd till dalkulla med en stickstrumpa och en jättelik hålkaka, den hon placerade på predikstolen och emellanåt förevisade publiken. Hennes skrattretande utmälning af svenska seder gjorde furore. Då de trängde sig ut, sade Linde upprymdt till Matilda:
Nu måste de marschera i köld och svårt väglag, men man kan gerna tro att de kände liksom vingar vid fötterna, notabene, om de ej voro förfrusna eller den öfriga kroppen led af sjukdom. Vid de många afskedsfester, som under dessa dagar gåfvos af officerarne åt hvarandra ömsevis, framstod synnerligen den, som flottans officerare tillställde för sina långvariga och kära gäster, infanteriofficerarne. Ostron och hummer hade blifvit bortsopade för alla andra bord, och champanjen flödade i strömmar. Balen om aftonen erinrade om den lysande festen på Långön, och bland granris och flaggor blixtrade solar af ihoplänkade bajonetter, i hvilka vaxljusen voro fästade. Slutligen, alltsom vintern tilltog, utrymdes staden mer och mer, tills der icke funnos qvar flera krigsgäster, än de, hvilka sjukdom, konvalescenstid eller särskilta förhållanden qvarhöllo. Olyckligt var dock att, med så goda utsigter till ro för staden, den skulle råka ut för en syndaflod af det återvända regementet ”royal svedois”, som nästan samtidigt med flottan ditkom. Nu var denna kår i upplösning, och derföre upplöste sig äfven dess individer från all lagbunden ordning. Utom det att de medförde ännu förfärligare sjukdomar till sjukhusen, hvilka hotade med att aldrig blifva lediga, voro deras fria seder en sådan förskräckelse för stadens qvinnor att flera gånger det kommit derhän vid attacker på gatan, att vakten måste ropas, då handgemäng slutade äfventyren. När ändtligen en dag det skulle heta att royal svedois var borta, hade man likväl ändå qvar en mängd enskilta upplagor derifrån, hvilka under titel af språkmästare, dansmästare, fäktmästare och gud vet huru många slags mästare öfversvämmade trakten. Att de nämnde sig mästare var helt naturligt, ty sina prof hade de aflagt i alla slags bragder, äfven i sådana, för hvilka den franska hedern, som de jemt förde på läpparne, hade bort studsa tillbaka. En enda historia skall vara tillräcklig att visa det man i Bohuslän icke på obetydliga grunder beklagat sig öfver denna Carl Johans otyglade friskara.
I denna fråga hafva inom Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit väckte och till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterade följande tvänne motioner, nemligen: i:o af Herr Sundler, sorn föreslagit, att den skol-afgift, som här af skol-ungdomen erlägges vid alla de Elementar-läroverk, der den s. k. öfvergångs-staten blifvit tillämpad, måtte efter 1851 års utgång upphöra; samt 2:o af Herr Kjöllerström, som hemställt, att berörde i 8 § af Kongl. Cirkuslåret den 6 Juni 1849 stadgade afgift, 5 R:dr B:ko i hvarje termin, icke vidare måtte utgå, men att, derest ändtligen undervisningen vid läroverken skulle bekostas af privata medel, lärjungarnes terminsafgift skulle bestämmas efter deras föräldrars bevillning till staten, på det sätt, att ett visst minimum antoges, och att den familjefader, som i bevillning erlade mindre än detta minimum, skulle vara befriad från nämnde afgifts erläggande. Efter det Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet sammanträdt med Stats-Utskottet, hafva Utskotten gemensamt nämnde motioner förehaft; men som Stats-Utskottet i sitt Utlåtande N:o 89, i anledning af dit remitterade motioner i samma syftning, sorn de förevarande, tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte medgifva, att skol-afgiften finge nedsättas från 5 R:dr till 3 R:dr i terminen, och bevilja ett årligt anslag af 12,000 R:dr, till bestridande af sädane utgifter, som varit ämnade att af den högre termins-afgiften betäckas, samt detta tillstyrkande blifvit gilladt af trenne Riks-Stånd, hvadan frågan redan blifvit afgjord, finna Utskotten sig, i anledning af ofvanberörde motioner, endast böra vördsamt tillstyrka, att desamma ej må föranleda till någon serskild åtgärd. t Stockholm den 8 Augusti 1851. 16 Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, Nui 47.
Vårt land eger ännu stora sträckor ouppodlade fält, som genom en ändamålsenlig behandling skulle kunna göras fruktbärande samt lemna tillfälle alt föda en mångdubbelt större folkmängd än landets nu varande befolkning. Vid vår gamla åkerjord återstår ock mycket alt göra för alt uppbringa henne till den bördighet, hvaraf hon med en bättre skötsel och ett omsorgsfullare bruk är i stånd. De under Landlbruks-akademiens inseende anställda agronomerna hafva verkat mycket för Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 563 landets odling, och det biträde sora af dem härutinnan kan vinnas, är ovärderligt, Öuskligi hade det derföre varit att agronomernas antal blifvit ökadt, då bevisligt år alt de så mycket äro upptagne, att de oftast alltför kort tiu kunnat vara att tillhandagå på de ställen, dit de blifvit reqvirerade. Icke sällan hafva reqvirenterna fått nöja sig med några få dagar i stället för det biträde, som de beliöft under lika många veckor, och allmänneligen erkännes att det agronomiska biträde, som kan erhållas inom landet, ej svarar emot behofvet, och som för erhållande i en framlid af flere agronomer, enskilde af Hushållnings-sällskapen aflönade eiler i Statens tjenst anställde, ej kan emotses, med mindre än att härtill lämpliga personer utbildas, så måste det blifva en sak af största vigt, att unge män, som genomgått något af våra högre landlbruksläroverk, finna sin fördel vid att söka anställning såsom agronom-elever eller såsom landtbruks-stipendiater under de äldre landtbruksingeniörerna eller de s, k. agronomerna. Detta kan åter icke emotses, med mindre än ali de förre i årliga stipendier erhålla åtminstone så mycket alt de, under den lid de såsom elever skola Jjenstgöra under agronomerna, kunna finna sin anständiga utkomst • ty se de sig i saknad af denna, så är det klart, alt de vända sig åt annat håll ecb heldre t. ex. mottaga inspektorsoch förvaltare-platser, som med mindre möda lemna högre inkomster.
En sönderhackad lök, fyra till fem matskedar stötta skorpor, salt och något peppar samt /, liter söt grädde tillsättas, hvarpå alltsammans slås i en panna med 100 — 125 gram brynt smör, och hjärnan får steka under ständig omröring öfver svag eld, likväl ej så att den blir brun. Nadeschda. Plymotith, Kock a kr. 3 pr duss. Hvita Leghorn % kr 2,oo pr duss. [1S63] Mar a i Ström, f. Klockhofl ". Pröfva Svea-tyget! Svea klädningstyget är tillverkadt af allra finaste kamgarn, mycket segt och starkt (glider ej), tillverkas i m o - dernaste mönster och äkta färger, priset endast 63 öre metern En vara jämngod med » Svea-tyget&gt; gäller eljes i handeln 84 öre metern. A. Williamson, Stockholm. Obs. Den, som ej är belåten med sända varor, får retournera dem. Profver sändas endast, då 20 öre bifogas. (1375) E. W. Grönbergs iEaumo Eheumatiska Essens är det billigaste medel äfven vid mycket envisa fall och hos äldre personer, som föga hoppas på bättring. Är äfven verksamt mot hufvudoch landvärk. % flaska i: 50, Vi flaska 2: 75^ i minut på apoteken. Till platser, där återförsäljare icke finnas, försändes den på rekvisition direkt från [1763] Gener aldepoten för Sverige: Apoteket Hvita Björn, Stoelolp, af Bosehills välkända stammar. Kycklingar och unghöns under loppet af sommaren och hösten af samma racer. Bålsta. Kifvinge Hönsgårdar, [1S58] Svenska Premieobligationer med garanti af Stockholms stad, hvarå allmänna råd eller anvisning rörande nu den 1 maj kan vid lottningen vinliteratur, studieplan i visst ämne, råd nas ända till 40,000 kr. kontant, säloch fortsatt skriftlig ledning för studier. jas styckevis till 26 kr. 75 öre i CigarrNärmare upplysningar meddelas af Fredrika Bremerförbundets byrå, Stockholm.
I Wester-Noi'rlands län utgjorde deremot stubbörena under nyssnämnde 5 år: 9,050'ia, eller i medeltal för år: 1,810 R:dr, men i denna summa synas vara inberäknade äfven de stubbören, som influtit i och för utsyning af skogsalster till de privilegierade sågverken. I Westerbottens län utgå sistnämnde slag af stubbören med ett ärligt belopp af 3,065‘39 R:dr, eller tillsammans för ifrågavarande 5 är med 15,326'95. Dessutom hafva i sistnämnde län under periodens 2 sista år, och efter hvad jag äger anledning förmoda, på grund af Kongl. Brefvet den 2 Juli 1859 aug. användandet af skogsalster å sådane kronomarker inom Westerbottens län, hvilka af skogseld blifvit hemsökte, 9,911*87 R:dr erhållits i och för genom skogseld skadadt virke. — Med afseende på mängden af det å kronomarkerna under perioden afverkade virket uppgifves för Wester-Norrlands län 57,381 st. träd och för Norrbottens 1,167,961 st., samt för Westerbottens län 678,258 st. träd, förutom de i sistnämnde län i beslag tagne. — I hvad mån Kongl. Brefvet den 29 38 Hushållningen å boställsoch enskilde skogar.
Upplåstes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 87. Angående ändring af föreskriften om hvarjehanda Kungörelsers påtecknande af KronoBetjent, innan de från Predikostolarne uppläsas. Angående upphåfvande af Kongl. CommerceCollegii Kungörelse om Hnsvåfnadera stämpling. Den II Julii c, m. % N:o 89. Angående de så kallade Planpenningars utgörande. Rörande Gårdfarihandelns upphö-' rande. Angående upprättande af allmänna grunder för ett Statshushål Inings-system. Med anhållan att de oeconomiska Författningar, som hädanefter blifva utfärdade, först efter en viss tid måtte såttas i verkställighet. Rörande StatsVerkets tillstånd och behof under RiksStatens Första HufvudTitel. Angående upphåfvande af förbudet mot Kyrko-musiks begagnande under Fastlagstiden» - FÖretogs till pröfning Statsoch BancoUtskottens den 21 sistlidne Junii under N:o 20 afgifne, samt den 28 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde , Betänkande, i anledning af Kongl, Maj.ts Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer, angående de af en i Nåder tillförordnad Comité utarbetade underdåniga Betånkanden om reglering af Rikets Penningeverk m. m., tillika med de i öfrigt till Utskottens samfälta behandling remitterade Memorial och yttranden, rörande enahanda ämnen. '544 Den it Julii e. m'. Herr Montgommerie, Guftaf:
Sedan jag uttalat detta, må jag äfven bekänna, att det är mig lika smärtande som jag tror det vara för Hr Gr. o. Landtm., att äfven i denna discussion finna ett exempel derpå, att det till stor del numera beror på Hr Gr. o. Landtm:s eget yttrande hvad Ståndet kommer att besluta eller icke. Jag säger, att jag på förband är 10 Den 1 Augusti f. na. öfvertygad alt detta smärtar Hr Gr. o. Landtm., och jag uprepar det ännu en gång, att det djupt smärtar mig att en sådan praxis här kan begagnas, hvarigenom vi kunna komma derhän, att en mindre oväldig Ordf:de än Hr Gr. o. Landtm, bestämmer hvad Ståndet skall besluta, eller m. a. o. gifver fingervisningar till Ståndets beslut. Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde, att sedan Gr. Sparre återtagit sitt förslag och äfven llr Cederschiöld afstått, från sitt särskilta yrkande om ett tillägg, och således i afseende derpå Slåndets tanke ej behöfde inhemlas, så återstod i förev:de fråga endast Hr Cederscbiölds yrkande om återremiss samt öfrige talares anhållan om bifall till Utsk:s förslag, dock med iakttagande af R. o. Ad:ns beslut att förklara sig till alla delar instämma i PresteStrs beslut rörande den frågan som förekommer i voter:spropos:ne N:is 2, 3 och 4. Hr Cederschiöld: Min anhållan om återremiss förutsatte bifall till min framställning om tillägg till Ståndets beslut. Då denna fråga numera förfallit afstår jag från mitt yrkande om återremiss. Propos. till bifall å den af StatsUtsk. föreslagna voter:spropos:n N:o 1 blef härefter framställd och besvarad med Ja. Beträffande sedermera voter:spropos:n N:o 2 framställde Hr Gr. o. Landtm., att då nej-propos:n deri innehöll: »Vinner
VI s, 219 — 29,5. Refning, örn, allmän ny, och Skattläggning, Utlåtande öfver Förslagen härom. I s. 899—905. Remisslaget, angående reglering of, för Kongl. Räntmästarne och Landt-Piäntmästarne. II s. n33. Ytterligare utlåtande, lil s. 360. Renner, angående en Balance hos Magazins-Förvaltaren J., i Lidköping. II s. 1098 — 1100. Renskrifningskostnaden, om ersättning för. Se Arfvoden. Representationskostnad. Se Tafflar. Revision, berättelse om, af Manufactur-DiscontFondens förvaltning. IV s. 65g—665. — angående tiden till nästa, af Stats-Bancooch Riksgäldsverken. V. s. 668. Revisorer, angående Förslag till en förändrad ordning vid val af, öfver Stats-Bancooch Riksgälds-Werken. II s. i734—i736. •— Memorial med förslag till ny Instruction för Riksens Ständers, i afseende på Stats-Werket, V s. 2.85—3oo. Särskilde meningar. V s. 3oo. Ytterligare utlåtande VI s. 4^8. Ännu ytterligare utlåtande. VI s. 557—56o. Särskild mening. VI s. 56o 562. Revisorenes öfver Bancooch Riksgälds-Werken, Berättelse för 1820. Utlåtande öfver den. I s» 198—209. 3o Register. Rcvisorenes öfver Stats-Verket för 1820. Utlåtande öfver den. I s. 210—2.47- Ytterligare utlåtande. I s. 823-—825. för 1822. Utlåtande öfver den. Ytterligare utlåtande. I s. 826—843. ora de under Commerce-Collegium stälde Fonder. IV s. 548—58o. Reuterskölds ansökan örn utbekommande af Arfvode , afstyrkes.
Detta är, så att säga, ett odisputabelt faktum; men jag har icke velat utsträcka mina förhoppningar så långt som Frih. Åkerhjelm. De siffror, jag i detta fall herntat från en Fransysk författare rörande jernvägsförhållandena derstädes, synas mig ganska talande. En sanning är att åren 1855 och 1856 kunna räknas till krigsåren, men inkomsten nämnde år var verkligen större än åren 1857, 1858 och 1859; ty då föll den egentligen, och detta oaktadt jag icke tror att Frankrike led af krisens svåraste stormar. Dessa togo en nordligare riktning och berörde Frankrike särdeles lätt. Jag medger ändock gerna, att dessa förhållanden icke gifva något absulut bevis, utan endast äro anförda såsom en ledning lör omdömet. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, i afstde å den nu förev:de punkten, yrkats dels bifall till Utskits förslag, och dels af Hr Hjörne bifall dertill med uteslutande af den sista perioden, som hade följande lydelse »samt att 11. St:r måtte, i afseende på denna banas sträckning genom Nerike, hos K. M. anhålla, att, derest, efter närmare undersökning, visar sig att sådant, till fördel för rörelsen och utan väsendtlig tillökning i den beräknade anläggningskostnaden, kan ske, jernvägslinien mätte utstakas i något nordligare riktning genom slättlandet af Nerike»; och hade slutligen Gr. Mörner yrkat den förändring i Utsk:ts förslag, att, i stället för den tillstyrkta banan emellan Katrineholm och Halsberg, hvilken banas byggande Hr Grin ansett böra inställas, K. St:r måtte, i enlighet med Gr. von Rosens, Adolf Eugéne, motion, besluta anläggandet af en jernväg från Katrineholm öfver Qvicksund och Wendle till Köping, äfvensom att till denna bansträckning skulle användas de medel, sorn af Utskit blifvit föreslagna för banan mellan Katrineholm och Halsberg.