Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvilken vacker tafla! Men äfven jag börjar få en viss dragning till honom sen jag tröttnat på att vara barnsköterska, ty han var åtminstone en man, fastän han hade det felet att vara min! ADOLF. Ser du! Men du ska inte tala så högt, för man kan höra oss! FORDRINGSEGARE. 72 TEKLA. Hvad gjorde det, om man toge oss för gift folk? ADOLF. Jaså, du börjar svärma för manliga män också, och för rena ynglingar på samma gång: TEKLA. Mitt svärmeri har inga gränser som du ser, och mitt hjärta är öppet för alla, för allt, för stort och smått, skönt och fult, nytt och gammalt, jag älskar hela världen! ADOLF. Vet du hvad det betyder? TEKLA. Nej jag vet ingenting! Jag bara känner! ADOLF. Det betyder att åldern är inne! TEKLA. Är du där igen nu! Akta dig! ADOLF. Akta dig själf! TEKLA. För hvad! ADOLF. För knifven! TEKLA (jollrar). Lilla bror ska inte leka med så farliga saker! ADOLF Jag leker inte längre! FORDRINGSEGARE. 73 TEKLA. Jaså, det är allvar! Fullt allvar! Då ska jag visa dig att du har tagit fel! Det vill säga du ska aldrig få se det, aldrig veta det, men hela världen ska ha reda på det, utom du! Men du ska misstänka det, du ska ana det, och du ska aldrig ha en lugn timme mer! Du ska känna på dig, att du är löjlig, att du är bedragen, men du ska aldrig få bevisen i händerna, för det får aldrig en äkta man! Det ska du få känna på! ADOLF. Du hatar mig? TEKLA. Nej! Det gör jag inte; och jag tror inte jag kan komma att göra det heller! Men det är troligen därför, att du är ett barn! ADOLF. Nu, ja! Men mins du den gången, när stormen gick öfver oss? Då låg du som ett dibarn och skrek; då fick du sitta i mitt knä, och jag måste kyssa dina, ögon till sömn.
Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Då man från början tagit ett felaktigt steg derutinnan, att man låtit ett ärende, sådant som detta, behandlas af ett sammansatt Utsk., kommer man till ett så vidunderligt resultat, som att i förstärkt Bevilln.-Utsk. skulle voteras om en fråga, som alldeles icke är af bevillnings natur. Alla frågor ang:de våra kommunallagar hafva hittills alltid handlagts af Ekon.-Utsk:t, och att nu göra dem till bevillningsfrågor, derföre att nämnde Utsk. i sin vishet behagat sammanträda med |Bevilln.-Utsk:t, kan icke vara annat än origtigt. Det skulle dessutom vid detta tillfälle leda till den inkonseqvens, att man skulle i förstärkt Bevilln. -Utsk. söka genomdrifva en fråga, som efter grundlagens bud redan är förfallen. Två Stånd hafva nemligen stannat mot två, och då måste ett ekonomiärende vara förfallet. På denna grund yrkar jag afslag å Utsk:ts hemställan. Frih. Cederström, Rudolf: Det sammansatta Ut sk:t har icke underlåtit att åt detta ärende egna en synnerlig uppmärksamhet ; och har dervid funnit, att då här är fråga om förändring af grunden för en beskattning, öfverlåten af R. St:r på landstingen, och då bevillningsärenden fordra alla fyra Stms bifall, så synes detta ärende, der två Stånd stannat mot två, rätteligen böra blifva föremål för votering i förstärkt Bevilln.-Utsk. Att. koinmunallagarne i sin helhet vid stiftandet ansågos af ekonomisk natur, är ett prejudikat, som i detta fall icke kan ega någon afgörande betydelse, ty här är ur dem just den § till serskild behandling så till sägandes utbruten och företagen, som gör detta ärende till en bevillningsfråga. För min del kan jag icke finna annat än fullt skäligt att ärendet erhåller den behandling, dess inre beskaffenhet synes mig tydligen kräfva.
Med godkännande af den del utaf berörda yttrande, som, vid redogörandet för innehållet af protokollet den 13 Februari, här ofvan finnes återgifven och som slutar med uttalad förhoppning, att de politiska förvecklingarna inom kort tid skulle reda sig, fortsätter Herr Statsrådet i sitt berörda tillägg: “I motsatt fall och om äfven ett allmännare krig då skulle hafva utbrutit, “torde ställningen uti ifrågavarande hänseende ej blifva ofördelaktigare, än det “tillstånd af ovisshet, hvari man nu sväfvade, och som förlamade all företagsamhet. Då Herr Statsrådet emellertid föreställde sig, att en uppgörelse mellan “de nu krigförande magterna skulle utan störande af den allmänna freden komma “att ega rum, och då den enskilda penningeställningen inom landet, fastän svår “och tryckande, likväl icke, enligt Herr Statsrådets förmening, kunde anses ut“göra skäl för Staten, att, ifall vilkoren vore allt för ofördelaktiga, nu genast “afsluta lånet, så anhöll Herr Statsrådet, för att härom kunna bilda sig ett omdöme, att Herrar Fullmägtige ville meddela honom, i den egenskap han vore “kallad till denna öfverläggning, närmare kännedom om de erhållna, ännu icke “pröfvade låneanbuden, samt Herrar Fullmägtiges åsigter härom, äfvensom angående de åtgärder för öfrigt, hvilka till ändamålets vinnande blifvit af Herrar “Fullmägtige vidtagna. “Med anledning af denna önskan underrättades Herr Statsrådet om det af “Schröder & Comp. gjorda anbudet, med deruti sedermera föreslagna förändringar, “hvarjemte upplystes om förhållandet mellan de nu erbjudna vilkoren och dem, “emot hvilka 1858 års lån upptogs, sahi t om den inverkan på lånets kostnad “den nu föreslagna, till 60 år utsträckta tiden, för annuitetens utgående, komme “att medföra. Den sålunda nu uppgifna kostnaden för det erbjudna lånet hade “ansetts alltför hög och anbudet således icke böra antagas, helst förhoppning icke “saknades att, i händelse af den politiska och financiela ställningens förbättring, “mindre fördelaktiga anbud skulle erhållas.
Dom vinner stadfästelse på sin oskuld och rättighet till Afträdes-förmån, och åter med obefläckadt anseende tillträda sin tjenstgöring. Frikännes han från brott, men njuter ej afträdesförmån, så kan han äfven , utan att vanära Embetet, å nyo ingå i utöfning deraf, när Borgenärerne afsäga sig deras anspråk på hans person. De föreskrifter angående Rättegången , som i förra författningar blifvit gifna, äro i detta-förslag väsendtligen bibehållna. Hvad beträffar Bouppteknings-Ed för Gäldenär, som till egendoms afträdande blifvit tvungen, har Commitéen ansett honom böra edeligen fästa, ej allenast, att han, sedan Borgenärernes ansökning om egendomens afträdande honom kungjord blef, någon åtgärd till deras förfång ej vidtagit, utan ock att lian, efter fattadt beslut att egendomen afträda , sig i berörde afseende ej brottsligen förhållit, detta senare af deri anledning, att en Gäldenär, som förutsett och haft för afsigt att hans egendom afträdas skulle, möjligen kunde, under afbidan af Borgenärernes tvång, undansticka egendom eller i annat afseende emot dem oredligen handla, emedan ett sådant brottsligt förfarande före den tid, då Borgenärerne sjelfve yrkade afträdandet af hans egendom, af lion orja ej ansågos inbegripet under Eden, der densamma endast uttryckligen omnämnde hans förhållande sedan Borgenärerne sökt tvinga honom till cession. I anseende till de förändringar, formulairet till den Ed, sorn varit Borgenärer ålagd, till styrkande af derasfordringar, hittills varit och må hända hädan efter kan Konungens Naii. Propositioner.: 527 blifva underkastadt, har Commitéen ansett lämpligast alt i denna Lag hänvisa till hvad derom serskildt stadgadt är. För att vinna större säkerhet dera, att brottslige Gäldenärer ej ma undgå tilltal och laga bestraffning, har Commitéen föreslagit, att allmän åklagare skall af Domstolen tillkallas för att talan föra, der han finner anledning dertill vara.
J. F. Coope? *, Snabbfot. Y t Z. Haeggström: X .. Dahlström, Nordiska hieltesagor. S. B n z ~ n z p? - d t Huru, skall en flicka vara. E. Westerberg: Z. PZ ' leuriot, Perlaii. Berättelse f ö r ungdom. Zanderska Helpensionen for flickor å Hjulsta, PI, mil från Enköping. Undervisning i vanliga skolämnen, pianospelning, sing och handarbete. De utländska språken undervisas af infödda lararinnor. Lakarevarden bestrides af Herr Doktor E. Westerlund, Enköping. Prospect och årsredogörelse sandas och almalningar af nya elever mottagas af Helena Hallström (G. 10458) Hjulsta, Enköping. L Vägledd. Tvd liljor luta, prunkande oc7z sköna, Sin huita Icaïk mot blomsterglasets rand, Den ena uuxen under 7&amp;nlens solljus, Den andra alstrad af en 9nansIrohand. Huarandra äro de så vills~mt lika., Att om jag, åtsporcl, vädjar till min bblick, Jag ej Ican svara, 7cvilken Bzcd ha+ skapat, Hvem af JEeuristelzs konst szia fagting fick .. 1 ö9pna fönstret JZ1Gktur so9izmurvinden, En snö7wit fjäril seglar sakta in. Han stgr sin färd till högra liljans blomkalk, Han leds af Dig, nu vet jag hon tXr Difl. Hugo Tigerskiöl d, Svenska tjanstflickors utvandring till Danmark P&amp; uppdrag af den af Fredrika-Bremer-Förbundet tillsatta komitén för motarbetande af svenska tjiinstflickors utvandring till Danmark, anträdde jag den 4 nov. 1889 en resa till Småland, Skarie och Blekinge för att göra mig närmare underriittad om de förh&amp;llanden, s o m st&amp; i samband med utvandringen, samt samla material för småskrifter, ämnade att af komitéii ritgifvas.
1 Sam?. / 6 Sck/t. 2 16 Lo»§?. Zsa/:<« ZVä«ZrAS ?ro/,o»r/ron, Zk:o ZS. a/ p^otoooZZeZ ö/ve^ ^Znanes-^^encZen, /rt?ZZeZ Zn/6> Z/^n^ ^/a/:L LonttNAen Z ^taZ§-l?ckcZet a Aoo/c/roZE LZotZ l/en 2 8'e^iZemöo^ ^srvsran^e: Hans Lxeellenee ^U8titike-8t3ts-ipiin8tern, perr Prikerre 6^ZZen^aaZ, p-ms Lxeellenoe 8tsts-Nini8tern kör Utrikes ^renclena, Herr Prikerre 8t»tspä6en: Priberre 8ZaeZ von /ZoZ^kern^ lk/nnz/re, krilierre pe^eon, Priberre ZVo^cZen/'oZ^, 8rZ/ve^^ZoZ^>?, ZZH^n, prikerre tZ^ZZen^ranot, Depsrtements-OKeken, 8tats-pä(let Mn,rtZre uppläste i untlerduni^ket kill justering ett, i ökverensstämmelse meä LonAl. Najrts körut kstta6e Nätliks beslut, uppsatt körslaA till KoiiAl. Alsjtts iVaclina proposition till pikets 8taniler, anAZenäe pension a Allmänna In(lraAniuA8-8taten kör alliöne 8tats-pa<let, prekve enks. I^onAl.
Ständet dest bifall; hwilket genom ProtoeollsUkdrag ffulle de öfriga Resp. Ständen samt ConstitufionsUtffottet wördsamt och manligen meddelas. Ut supra. Lx protocollc» P l7- Almgvist - Utdrag Den 4 November. 325 Utdrag af Protokollet hällit, hos Högwördige Preste-Standet den 28 Oct. 1829. S. D. I anledning af Ecclestast. LagUtstottets asgifne yttrande öfwer åtskilliga till detsamma remitterade Memorial, beslöt PresterMndet att till Riksens Högloft. Ständers LagUtffott remittera en af Kongl. HosPredikanten Doctor Ltenllammar wäckt fraga om olämpligheten af kropps straff rgx den qwinna som sig med lägersmål förser; samt ett, i stöd af Prosten lUns derom gjorda motion, upp, gifwit förslag, angående bestämd falalie-tid och hänwisning till Beswär för de med Socknestämmo be» flut misinöjde Parter; hwilket genom Utdrag af Protocollet skulle de Resp MedStänden rvördsamt och manligen meddelas. Ut supra. Ux ?rc>tocc>l!o I. O. S. D. Wid Riksens Högloft. Ständers Be« willningsUtstokts försiag till Bewillnings Förordning hafwa hos PresteStaudet ätftillige anmärkningar blifwit gjorde samt till bemäldle Utstötts handläggning öfwerlemnade; Hwilket härigenom skulle de Resp. MedStänden wördsamt och manligen tillkännagifwas» Ut supra, Lx krotocollo ^s. lll. ^.ImHvrst. Zfepde AgndN»o 39, 42. S.. D. Z06
För min del kan jag ej finna något skadligt deri, att en Province exporterar sina producter till ett främmande land, utom i det enda fall, då Riket lider ren brist på de6sa varor. Friherre Pfeiff, Adolph, förenade sig med Friherre Boije och Herr Pereswetoff Morath, samt begärde proposition till bifall af Betänkandet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderakapet och Adeln ansåg Statsoch EkonomieUtskottens Betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten äterremitteras. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence föreslog, att Betänkandet måtte af Ridderskapet och Adeln gillas; hvilket bifölls. Vid förnyad föredragning af Statsoch Bevillningsutskottens den 1.5 dennes afgifne, samt den 23 i samma månad på bordet lagde, 542 Den 29 Maji. Utlåtande i anledning af de hos BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottens den 2 sistledne April meddeldte Betänkande, rörande Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om en stadi gad afgift af hvarje mantalsskrifven person till den veneriska smittans hämmande m. m , fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderi skåpet och Adeln bifallit, Utskottens ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlin. garne. Företogs till pröfning'Allmänna Besvärsoch Ekonomie Utskottets den 15 dennes af-i gifne, samt den 23 derpå följde på bordet lag-! de, Betänkande rörande väckt fråga om förändring uti 9 §. af Kongl. Maj.ts förnyade Seglationsordning den 15 Junii 1774. Grefve Cronstedt, Claes: 1774 års Segla tionsordning är en economisk författning, som Kongl. Majit kan efter omständigheterna, enär så nyttigt och lämpeligt finnes, ändra eller upphäfva; och jag anser således för mia del nu ej nödigt, att Riksens
Jag anser en sådan lag endast kunna medgifva ägaren af stomhemmanet optionseller bördsrätt till de frånklvfda delarna, då dessa ånyo gå i köp. En blifvande lag för hemmansklyfningen bör afse hemmanen sådana, som de i anseende till klyfning befinna sig, när denna lag promulgeras. Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ns betänk. N:o 3 återremitterades. Upplästes till justering och godkändes tvänne från Ridd.- Utsk. inkomna förslag till und. skrifvelse!' till K. M. från R. o. Ad.: i:o Ang:de åtskilliga ändringar i Ridd.Ordningen. S. A. K. Sedan R. o. Ad. vid innevar. riksdag beslutat de ändringar i i8:de, 3i:sta och 34:de §§:na uti Ridd.Ordn. af den Don 5 September e. m. 22 Maj 1835, hvilka innefattas uti den härhos und. hilagda redaction; så har R. o. Ad., jemlikt 4i §m Ridd.Ordn, skolat i fråga var. beslut till E. K. M:s nådiga stadfästelse i und. öfverlemna. R. o. Ad. framhärdar etc. På RiddarhusUtskottels vägnar S. d. Sandels. W. F. Dalman. Förslag till förändrade redactioner af åtskilliga §§ i R i d d. O r d n i ti g e n. 18 §:n. Sedan riksdagen blifvit af Konungen på Rikssalen öppnad, böra, nästa spekoedag derefter, såvida plenum plenorum icke å samma dag är anbefaldl, bänkmansoch electois-valen verkställas. Med dessa val förhålles sålunda, alt, enligt anteckningslistan, R. o. Ad:s samtlige närvar, ledamöter, med undantag af de i 4* §:n Riksd.Ordn. uppräknade personer, delas uti tjugufem särskilda, men till beloppet lika delar, hvarvid bör.
Gripsholms Dito . 3530° 600 6,300 900 3,90° 7,200 Transport 39,231 121,298 männa Magazins-Inrcittningen nu ägas, och å den andra, hvilka nya Magaziner erfordras, såsom en följd af Magazins-Inrättningens utvidgade omfattning. Enär SädesUpplagen förnämligast bestå af oriad Spanmål, är emotstående utrymme i Stockholm på långt när ej tillräckligt , hvadan ock för ständige MagazinsRörelsen hos Private Personer hyras UpplagsRum för omkring 8,8oo Tunnor Oriad Säd, derföre årligen i hyra betalts circa 3,500 R:dr Banco. Ar I815, då MagazinsRörelsen i Stockholm något närmade sig till den omfattning den synes böra hafva, måste flera Magaziner hyras för tillfället, hvarigenom ej allenast HyresSumman för nyssnämnde och påföljande året I816 uppgick till omkring 5,000 R:dr, på ett år räknadt, utan ock verkliga hinder och olägenheter ändock uppkommo, dels derigenom att Magazin ej stod att hyra då behofvet det fordrade, dels ock att de, som kunde erhållas, voro för Spanmåls förvarande mindre tjenlige. Stockholm är i alla afseenden den Ort, der Magazinslnrättningen bör hafva dess förnämligaste SädesFörråd. Af sådan orsak synes ock Magazinsutrymme här böra ägas för ett Fager af 50 å 60,000 Tunnor Spanmål. Skulle den anstalt komma i gång, att genom Torkinrättningar få Säden Riad eller torkad, är visst det nu varande Magazins-utrymmet tillräckligt; Men kommer Förrådet att utgöras af Oriad Säd, då är ovilkorligen nödvändigt , att Magazins-utrymmet blifver förökadt för omkring 13 ä 15,000 Tunnor Oriad Säd. Till Magaziners uppförande för förvarandet af ett sådant Lager , gifves den ypperligaste lägenhet vid Ladugårdslands Bränneri.
Den, som olofligen, med våld eller annorledes, bemäktigar sig annan och honom, emot hans vilja, ur Riket förer, så ock den, som, utan föräldrars eller förmyndares samtycke, förer ur Riket barn, som ej fyllt femton år, ehvad det sker med dess vilja eller ej; dömes till straffarbete från och med två till och med sex år. 7 §. Har den, som annan bortfört, efter ty i 6 § sägs, tvungit honom till främmande krigseller skeppstjenst, eller eljest i tvångstillstånd honom försatt; dömes till straffarbete från och med sex till och med tio år eller på lifstid. Föröfvar man sådant brott mot annan utrikes, utan att hafva honom dit fört, såsom i 6 § sägs; dömes till straffarbete från och med två till och med sex år. 8 §. Den, som olofligen bemäktigar sig och från föräldrars eller annans vård skiljer 81 barn, sora ej fyllt femton år, ehvad det sker nied barnets vilja eller ej, dömes, när barnet ej ur Riket föres, till straffarbete från och med sex månader till och med fyra år. Sker det för att begagna barnet till tiggeri eller att det eljest till vanart öfva; då skall till straffarbete från och med fyra till och med åtta år dömas. 9 § Hvar, som olofligen, genom inspärrande eller fängslande, eller annorledes, beröfvar någon friheten, dömes till straffarbete från och med sex månader till och med fyra år. Har, genom sådant brott, friheten varit öfver år och dag någon beröfvad, eller har den, mot hvilken brottet begicks, lidit svår misshandel medan han inspärrad var; då må tiden för straffarbetet till sex år förhöjas. 10 §. Nu har någon, för förment brott, annan utan laga skäl gripit: skedde det ej af argt uppsåt, och blef med den gripne så förfaret, som om laga häktning stadgadt är; då skall till fängelse i högst sex månader eller böter dömas. 11 §. Pinar man annan för att tvinga honom till bekännelse i någon sak; dömes till straffarbete i högst två år. Ar brottet med synnerligen försvårande omständigheter förenadt; då må tiden för straffarbetet höjas till fyra år. 12 §.
Vid -vexlars på- och afförande saknas oftast all anteckning af vexelns datum, uso, trassent och acceptant, och knappt å något ställe finner man alla dessa, dock så vigtiga uppgifter, iakttagne. I Hufvudboken saknas vidare all balance, år från år, öfver Verkets behållningar af effecter och varor, så väl här på stället, som å utrikes orter. Sålunda förekommer ganska oväntadt i Hufvudboken för år 1831 ett försäljningsbelopp af ej mindre än R:dr 3o,385: 1 1. 9., för en i Marseille försåld sorterad laddning, utan att Hufvudboken lemnar den minsta upplysning, hvarifrån denna laddning kommit eller hvad den kostat. Förhållandet är likväl, att denna laddning år 1827 här inköptes och expedierades med Skeppet Orphé, för alt användas såsom present åt Algier, men i anseende tili Ståts-Utskottets Utlåtande N.o 3$5. 3 den emedlertid af Frankrike verkställda occupation af denna Stat, stannade lasten i Fransk hamn, och blef, såsom ej mera behöflig eller användbar för sitt ändamål, sedermera, enligt Convoij-Commissariatets uppdrag åt Handelshuset Magnan de Kothen i Marseille, realiserad. Efter hvad Utskottet, genom undersökning uti de förra årens böcker, ända till och med för år 1827, erfarit, har denna laddnings totala inköpskostnad, B:o R:dr 54,735: 18 3., genast i 1827 års Hufvudbok blifvit directe påförd den under benämning: Freds-Verkets underhållande med Algier, upptagne Conto, men i följande årens Böcker finnes icke något annat spår dertill, att Kongl. Convoy-Commissariatet uti denna laddning egde en odisponerad egendom, än att i 1829 års
I sammanhang med 2;dra §., sorn afhand. lar vilkoren för förlorandet af introductions, råtteff, uppkom vål inom Utskottet, då förslaget förra gången förevar, den frågan, huruvida ej 5i och 54 paragrapherne af nu varande Riddarhusordning borde uti RepresentationsStadgan intagas; hvarvid Utskottet trodde det vara lamp. ligare, att införa dessa stadganden i Andra Delen af RiddarhusOrdningen, af det skål, att då en del af RiddarhusDirectionens åligganden funnos i samma paragrapher omförmålte, det stadgande, som innefattade föreskrifter om sjelfva Directionens bildande, syntes i författningen böra föregå dessa paragrapher; men, enär det , i allt fall icke kan undvikas, att i representations-stadgan på åtskilliga ställen omtala RiddarhusDirectionen, har Utskottet vid den, i anledning af återremissen företagne ytterligare gransk-! ning, funnit sig böra hemställa, att på ett ställe måtte sammanföras allt hvad som med introductions-våsendet åger gemenskap, samt att då någon ändring uti 5i paragraphen icke behöfver görasa Den j8 Aigusti e. m. 325 * göras, densamma måtte^ordagrannt införas under 2 paragraphen af förslaget i stället förden af Utskottet föreslagne redaction, endast med uteslutande af sista perioden, som handlar om sättet för lottning oell inskrifning af Fröknar i Adeliga JungfruStifti-t under Riksdagar,^hvilket är en fråga, som tydeligen hörer till den nu mera för Riddarhusets och Adeliga JungfruStiftets angelägenheter tillsatte gemensamma Directionens Instruction, och således icke lämpligen bör finna ett rum i RiddarhusOrdningen. Näst efter den andra följer såsom en tredje paragraph ofvanberörde 54 paragraph, med den förändring i lydelsen, som, enligt Utskottets tanka, är med billighet och princip öfverensstämmande, och hvilken förändring af bilagde förslag närmare kan inhämtas.
Hvad beträffar att Riksg.cont:s nuvarande hus icke skulle vara tillräckligt för Riksarchivet, så får jag fästa uppmärksamhe - 472 Den 7 Mars. ten på, att då R. St. sist beslöto att detta hus skulle öfverlemnas lill Richsarchivet, så var det icke för Riksarchivet ensamt, utan äfven för Wetenskaps-, Hist.- och Antiqvit.-Academiens samlingar. Om nu, såsom jag hoppas, K. M:s nåd. propos. om anslag till Riksmuseum vinner R. St:s bifall, så är det meningen att äfven de samlingar skola der inrymmas, som nu tillhöra nyssnämnda Academi, liela huset blir således tillgängligt för Riksarchivet. Jag bar här hört yttras, alt delta hus icke skulle vara tillräckligt för ändamålet, men jag har likväl fått en motsatt uppgift ifrån personer, som jag tror äga full sakkännedom i ämnet. Om äfven så skulle vara, att en del af Riksarchivels äldre handlingar icke skulle kunna der inrymmas, så finnes ibland de localer, som Riksarchivet för närvarande begagnar, åtminstone en, som är ganska rymlig och torr, icke såsom de öfriga, hvilka äro fuktiga och otjenliga för handlingarnas förvarande. Uti denna local kunde allt för väl qvarstanna de handlingar, hvilka möjligen icke kunde inrymmas i det nya huset. SlatsUtsk. har ansett af vigt, att R. St:s beslut vid förra riksdagen blifver satt i verket. Skulle nu den åsigt göra sig gällande, som Hr von Hartmansdorff framställt, nemi. alt Bergslrahlska huset skulle köpas in, och återremiss beslutas, så är man alldeles icke förvissad alt de andra Stånden skulle fatta enahanda beslut. De kunde vilja hafva ett annat hus, och resultatet kunde då blifva, isynnerhet då riksdagen är så långt framskriden, ätt ingenting blefve afgjordt i denna vigtiga fråga, och då fick Riksarchivet icke någon ny local, utan Riksg.- cont. blefve troligen qvar i oqvald besittning af dess nuvarande hus. Jag anser hufvudsakeu vara att nu ställa så till, att Riksarchivet får den local, som det för fyra år sedan fick R.