Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som, från annat fattigvårds-samhälle, antager arbetsfolk, som har minderåriga barn, skall, utöfver redan stadgad ansvarighet såsom husbonde, så lange sådan ansvarighet fortfar, under 2 år, räknade från inflyttningen, enskildt vidkännas en fjerdedel af den fattigvårds-kostnad, sorn för sådane personer samt deras hemmavarande barn kan komma att utgå, och derjemte, efter allmänna grunder, deltaga i de öfrige tie fjerdedelarne af sådan kostnad. 12 §. är afslagen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, men bifallen af Borgareoch Bonde-Stånden; och som således 2 Stånd stannat emot 2, lärer stadgandet i denna §. förfalla. 24 Bagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottens Förslag, N:o 7 5. «3 §. är liel och hållen afslagen af Ridderskapet och Adeln, men bifallen af Bonde-Ståndet, samt jemväl godkänd af Presteoch Borgare-Stånden, men med den utsträckning, alt eftergift må ega rum äfven för de afgifter, som påbjudas genom 11 ; men då denna utsträckning endast af 2:ne Stånd är antagen, i strid emot 2:ne Stånds beslut, lärer den förfalla, och stadgandet är således att anse såsom antaget efter den af Utskotten föreslagne lydelsen. • 4 §• Genom serskildte bifall till hvarje moment af denna §., äro alla (,-tadgandena deri, hvart för sig, af 3:ue Stånd antagne. 15 §. Antagen af 3:ne Stånd. 16 §. Antagen af alla Stånden. '7 §• i:sla och a:dra momenten äro, hvart för sig, bifallne af 3 Stånd. 3:dje momentet är afslaget af Ridderskapet och Adeln och PresteStåndet, men bifallet af de öfrige Stånden, och som sålunda 2 Stånd stannat emot 2, lärer förslaget i detta moment förfalla. .8 §.
Emot regementets nedsättning till det antal af circa 500 man, som, efter hvad utredt är, på provinsen belöper att underhålla, har blifvit anfördt dels att en sådan förminskning vore menlig för landets försvar, och dels att regementet skulle blifva för fåtaligt såsom stam för beväringen. Hvad det förra beträffar, kan den ifrågasatta nedsättningen icke rimligen anses medföra någon våda, sedan mot det med Sverige numera förbrödrade Norrige, till hviket Jemtland utgör en gränsprovins, ej vidare några försvarsanstalter komma i fråga. Genom bevärings-skyldighetens åtagande är dessutom en ännu större styrka, än liela det gamla regementet, ställd lill Kongl’ Maj:ts disposition, att vid påkommande behof kallas i fält till fäderneslandets försvar. När således hela den tid Jemtland var gränsort tiil ett under annan monarks spira lydande länd, nämnde provins ansågs vara tillräckligen försvarad med en vida mindre styrka än den, som, då beväringen tages i betraktande, numera är för ändamålet att tillgå, måtte så mycket säkrare under nuvarande fölhållanden ingen anledning ega rum att befara, det nedsättningen kan göra försvars-anstalterna otillräckliga*, för ett ojemförligen mindre behof af försvar; och hvad angår det sednare föregifvan det, att regementet skulle blifva för fåtaligt såsom stam för beväringen, så inses lätt att detta blött är ett svepskäl, då hvarje beväringsk.lass i Jemtland icke uppgår till 400 raau. jjDessa tankar vill jag till Ilikets högloft. Ständers bedömande vördsamt: hemställa. STOCKHOLM, f. d. Schukze's Boktrycken, löol. Statssamt Allm. Besvärsoch Ekan-läsk. Ank. till Exp.-Utsk. d. 18 Juli 1851, kl. 9 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ersättning för kreatur, som inom Eldsberga församling måst neclslagtas till följe af den smittosamma lungsjukan bland boskapen.
Hon hade med flit gått tidigt, för att församlingsborna skulle se, att kyrkoherdens fru ville vara den första, då det gällde att fullgöra en plikt. Och så var hon allt också litet nyfiken på det hela — och inte minst på att se, huru många af grannarne som skulle infinna sig för att uppmuntra konsten. Hon blef så hjärtinnerligt glad, då hon uppifrån backen såg, att det nalkades folk på alla vägar. Nere på kyrkplanen såg hon redan flickorna Eckhoffs skära bomullsklädningar och Fannys röda parasoll, och långt bort på landsvägen kom Stora-Björnö-landån rullande, antagligen med fröken Maggie och hennes guvernant. Så snällt af dem! Komministerns hela familj och länsmannens bägge döttrar sutto redan på gungbrädet utmed stenmuren. Jojo, alla människor hade nog begärligt gripit i flykten detta tillfälle till ett afbrott i den landtliga enformigheten. Men åh, så förvånad och intresserad hon blef, då hon träffade Fanny Eckhoff och fick höra allt hvad hon hade att berätta! Tänk, hon hade redan sett både Sophus Halvorsen och Kosalba Dea Marina! Glimsta gård låg ju alldeles intill landsvägen, och medan Eckhoffs sutto på verandan i eftermiddags och drucko kaffe, hade de sett de bägge artisterna komma promenerande framåt landsvägen, han med sitt guitarrfodral på ryggen och hon kånkande på en väldig packe notböcker. Men så fattiga och trantiga de hade sett uti Lagårds-Lotta, som satt och mjölkade i hagen utmed landsvägen, hade talat vid dem, och för henne hade de berättat, att de kommit med fyratåget till stationen, men alla rummen på gästgifvaregården hade varit upptagna — nå, det var naturligtvis osanning! — och ingen skjuts hade heller stått till att få, därför hade de nu gått halfannan fjärdingsväg till fots och hade ingenting emot att få släcka törsten med litet spenvarm mjölk. Fröken Rosalba hade frågat Lotta, om hon visste, hvar de skulle kunna få något snyggt och billigt logis för natten; de hade hört efter i alla smågårdarna utmed vägen, men fått nej öfverallt.
Ehuru nu anförda jemte öfriga angående oftanämnde koloni Utskottet meddelade upplysningar visserligen icke gifva anledning till den förhoppning, att Svenska Statsverket under de kommande åren skall befrias från dylika kostnader, som detsamma den sednaste tiden måst vidkänna för kolonien S:t Barthelemy^ förvaltning, och ehuru det under nuvarande förhållanden torde möta svårigheter för Svenska Regeringen att på ett med nationens fördel och värdighet öfverensstämmande sätt komma ifrån besittningen af denna koloni, anser sig Utskottet dock ingalunda kunna biträda och förorda det i nu förevarande motion framställda förslag att snart sagdt öfverlemna densamma åt sitt eget öde; i hvilket fall den troligen skulle blifva ett rof eller tillhåll för kapare eller sjöröfvare samt Sveriges regering och folk af andra bildade nationer ådraga sig förebråelser för ett förfaringssätt, stridande både mot folkrättens grundsatser och staternas förbindelser ej mindre emot hvarandra inbördes, än emot sina egna undersåter. Utskottet, som är förvisssadt, att, derest tillfälle skulle på ett eller annat sätt yppa sig att, utan blottställande af Rikets sanna fördel och anseende, bereda åt det allmänna framtida befrielse från vidare uppoffringar för oftanämnde koloni, Kongl. Maj:t icke skall lemna ett sådant tillfälle obegagnadt, får alltså hemställa, att den af Riksdagsfullmäktigen Johan Johansson väckte motion, angående samma kolonis skiljande från Svenska kronan icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. HT:o A^ik. till Exp.-Utsk. d. 27 Juli 1854, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om tryckning af' någre, Slats-Utslwtlets Betänkande N:o 71 f(iljäktige, skriftliga bilagor i frågan om Landt-Stätens löne-reglering. (U. A.) Uti cn inom Bonde-Ståndet, med stod af 56 § Riksdags-Ordningen, väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion, har Riksdagsfullmäktige!!
För min del är jag förvissad, att när vi hlott erhålla ett fast mynt, alla de capitaler, ja, än flera, deraf vår industri är i behof, skola tillströmma oss från utländningen; och i en sådan tidpunkt anser jag det vara ännu mer oklokt, att, då man vill bilda inrättningar för den enskilda crediten, från henne till statscrediten söka draga de capitaler, som kunna erbjudas. Beträffande dernäst statslånesystemet i allmänhet, kan jag icke tillbakahålla yttringen af den tanka, att detta system utgör den nya tidens feodalism. Under medeltiden såg man, å ena sidan, mägtiga vasaller och jordaristokrater med sina lifegna. Nu är det bankiererna och statspappersägarne, som i vissa länder utöfva samma magt och till hvilkas öfverflöd det öfriga folket allt mer och mer synes blifva dragbi. Under medeltiden var det jordoch bördsaristokratien, som lade under sig folken och hindrade deras utveckling; nu hotar det att blifva börs-och penningearistokratien, som söker snärja både folk och regeringar i nätet af de s. k. ”interessena.” Denna tanka torde böra noga öfvervägas, innan man ingår på en bana, hvilken syftar till detta mål. Hvad angår sjelfva den yttrade satsen, att England och Frankrike ökat sin styrka och sitt välstånd genom statslånesystemet, synes denna sats så fullständigt vederlagd af dessa landers mest berömda statsocconomiska författare, af hvilka jag blott vill nämna Adam Smilh, Jean Baptiste Say och Sismondi, att det är nästan obegripligt, 8 H. i8 Den 5 J u n i f. ra. huva man i vårt land kunde fortsätta detta påstående, hvilket jag tycker icke kunna på allvar försvaras af någon annan, än af de regeringar, som behöfva mycket penningar, och de näringsidkare eller andra medborgare, som speculera på stora lån Jag nekar ej, att om nöden står för dörren och andra tillgångar ej finnas, måste man vidtaga äfven medJet. af statslån för att anskaffa sådana; men jag tror detta vara ett nödvändigt ond t, ett straff för det statens styrelse eller representation icke under fredens lugn bättre hushållat med sina medel.
Dragen voro hvassa, hakan något utstående, pannan hög och smal, och ögonen skarpa och blanka som nyslipadt stål, hvars färg de äfven egde, men derjemte gnistrande af eld och fullmoget lif. Läpparne hade en glödande druffärg och fyllighet, och håret, brunt och småkrusigt, tog sig, uppstruket öfver pannvalken och med små lockar vid tinningarne, ganska präktigt ut. Hennes klädningskjortel var vanligen styfvare än andras, och i sjelfva hvardagslaget bar hon aldrig något tarfligare tyg än yllesars eller indiskt gingang. Liftröjan – vi befinna oss mot upphällningen af 1700- talet – var af ett utmärkt tjockt ostindiskt siden. Så utstyrd, såg Joachima, som understundom nedlät sig att vara en rätt angenäm qvinna, särdeles älskarinna, ganska värdig och magnifik ut, och hon visste att hennes utseende, om också icke precist vackert, hade något pikant och alls icke hvardagligt. Vid 11-tiden gick det i dörren, och köpmannen Carl K. trädde in. Han var ej mindre utmärkt i sin genre och tydligen en af stadens yngre lejon. Hans utseende tycktes nu i lugnet vara ganska behagligt, ehuru hans skick hade detta studerade manér, som erinrar om försöket att öfvervinna den medfödda vårdslösheten. – Tack för i går, Joachima ... det var en rätt allvarsam lektion du gaf mig. – Jag anar att den kommit dig att tänka på nödvändigheten att bespara dig sådana för framtiden? Carl rodnade lindrigt. – Åh, visserligen kan man tänka öfver ett och annat, men beslutet att bryta en förbindelse, den man ifrigt önskat, bör väl icke härflyta från något så underordnadt som ämnet för vår dispyt i går. – Underordnadt? – Ja, visst. Är då ett rum mer eller mindre i en våning så betydande? – Det skulle jag tro, eftersom du ville indraga det och jag förklarade att det behöfdes och att man icke bör tänka på att sätta bo, då man icke kan göra det så att det sker utan uppoffring för den, som skall inträda deri.
Kungsgårdar och Krono Lägenheter Hemman och Lägenheter som disponeras af Academie*Staterna Dito som disponeras af allmänna Bolag » Dito som disponeras Fromma Stiftelser ~ Summa hledel-värde Hemman, Frälse-R ► s W 3 I s och 3 Lägenheter. > s tu Cu. »t * • N;o 30. j:te Bandet. Län för år 18 Berg-V erk. > o Manufacturier, Fabriker och Inrättningar. Qvarnar, Summa Värde. Förteckning Öfver Afgift, som enligt 3 Art. af 1815 ars Bevillnings-Förordning kora* mer att erläggas till fyllnad för Bränvins • Gomsuinlions. och iLandtulls - Be vinningen m. m. uti I_än, för år r8 Efter 1 Efter 2 Beräknad Afgift efter 2 Art. För Bandet K. N. Stad 3ST. N. dito Summa Afgift ä 6 sk. pä, R;dr för hvad i 2 1 Arr. betalas o 1 r n 5 OJ ef 1 3-Ö fl» Afgift,. Summa.- N:o 32. JJteEandet. Sidan 334, Summariskt Extract öfver hela Bevillningen efter 1815 ars BevilltiingsStadga uti Län för år 18 Enligt Längder och Sammandrag: Efter 1 Art. a dito 3. dito Summa Summa N:o ]3, 5 ;te Bandet, Sidan 15 4. Calcul ofver den af Riksens Högloft. Ständers Eevillnings • Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 It. StJust. Onibiidsm, Emit.-Berättelse den 15 Nov. 1847. 67 oren dertill upp, med laga värde derå. Finnas ej de; gifve du upp gods och jord å landet, eller luts och tomt i staden, med Rättens bevis, ont de för minan gäld häfta eller ej. Ar tvif velsmål, om den egendom svarar emot det, som dömdt är, och kan den ej mätas, innan tid är inne, alt han saken hos Konungen fullfölja bör; sätte borgen till dess värdering derå ske kan.
Började jag så att kråma mig och ställa mig liksom ville jag draga hans uppmärksamhet på mig, och då jag märkte att han började någon skämtan med mig, troendes mig vara en fager jungfru, så drog jag mig småningom allt närmare till Fieanten, liksom jag hade velat göra mig till och låtsa dra mig undan; och när han följde efter mig och räckte ut handen för att taga mig fast, bockade jag mig neder liksom för att undvika honom, men grep honom härvid om benen i det jag ropade: „Major, hjelp mig af med kurtisören!“ Och så nappade vi båda honom oförseendes, och vroko honom i ett tag öfver ledstången i floden, och tagandes så till fötterna lupo vi allt hvad löpas kunde, och kommo så ock ur denna farligheten. Hunno vi ock slutligen hem igen. Och foro vi så till Sverige, ägandes ingen ro hemma, sedan nu ryssen öfver hela landet grasserade, och ville Majoren återfå sin gamla tjenst, men var den bortgifven, och sade Hans Majestät vår allernådigste konung och herre då, att det väl kunde gå an att två majorer vid ett regemente engagera, och blef det så ock för denna dugliga Fieantens skull. Påföljande våren träffade jag Löfvingen. „Nå, Magnus,“ sade han, „jag far hem till Finland för att speja på hvad ryssarne förehafva, vill du ej komma med?“ „Ja,“ svarade jag, „mycket lär man väl ej kunna uträtta, då landet är helt och hållet i fiendens våld, men jag vill dock vara med.“ Följde jag så med Löfvingen, som kände alla vägar och stigar, så att, sen vi engång kommit öfver sjön, förde han oss nog fram. Var dock nu folket öfverallt så försagdt vordet för att herbergera någon svensk spejare, sedan ryssen så stränga förbud härom utgå låtit, att det ofta var svårt nog om att få qvarter, men Löfvingen var så full af påhitt, att vi nog stodo oss ändå. Och var jag så med honom i många galna praktiker, der ryssarne fingo sitta imellan, men kommo vi dock alltid helskinnade undan.
Denna frihet skulle ock, om d$n medgåfves, antagligen komma att begagnas åtminstone i de trakter af landet, der en mängd brännerier ligga hopade inom ett mindre om råde, ty särskildt inrättade större distilleringsverk skulle troligen dä uppstå, dit traktens bränvinstillverkare komme alt föra sin vara för att få den förädlad och på samma gång, för en beqvämare transport, bringad till mindre rymd med större sprithalt, hvilket icke lärer med fördel låta sig göra på nu, i gällande författning medgifvet sätt medelst vanlig redskap för bränvinstillverkning. På dessa skäl anser sig Kongl. Maj:t alltså böra föreslå: Att bränvinsdistillering må äfven å landet såsom särskild näring under alla tider af året och med redskap af hvad storlek och beskaffenhet som helst få utöfvas, dock under tillsyn af kontrollör, hvars arfvode här, likasom i städerna, bestämmes af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, men erlägges af distilleringsidkaren, och hvilken kontrollör dessutom på stället erhåller fri bostad och kost, i likhet med hvad för brännerikonlrollörer är bestämdt. Den af Chefen för bränvinskontroll-byrån afgifna berättelse om bränvinstillverkningen i riket under sistlidet år, innefattande äfven jemförande uppgifter rörande samma tillverkning åren 1861, 1862 och 1863. skall tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars åtgärd denna nådiga Proposition varder öfverlemBih. till R. St. Proposition N-.o 62. nåd; Orh är bemälde Byrå-chef anbefaldt att tillhandagå med de upplysningar, som kunna äskås. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. CARL G. Lagerstråle. Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Siats-Rådet å Stockholms Slott den 29 December 1865. * Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström.
Maj:t i underdånighet framlagde, ansett sig böra ingå i granskning af åtskilliga här ofvan vidrörda och till uppmärksamhet berättigade inkast och betänkligheter, dem krigskollegium mot nvssbemälde komités betänkande framställt. för så vidt de äfven stå i strid med kommitterades egna åsigter i ämnet, och med det organisationsförslag till krigskollegii ombildning som i det följande skall framställas. Kommitterade få derföre anföra: De kunna icke, i likhet med krigskollegium finna, att 1858 års komité genom sitt förslag till kollegii ombildning, åsyftat att ställa de fristående afdelningarne af det nya förvaltnings-verket och dessas chefer i en annan eller mera beroende ställning till chefen för landförsvars-departementet, än den hvaruti krigskollegium och dess president, i öfverensstämmelse med grundlagens bud och konungens dermed enliga föreskrifter, sig för det närvarande till denna embetsman befinna. Då de inom krigskollegium förvarade kassor och fonder, som nu af hvarje afdelning lör sig förvaltas, kunna, utan hinder af de särskilda afdelningarnes dispositionsrätt öfver medlen för de med dem afsedda ändamål, till vård och utlåning sammanföras uppå en afdelning, blefve det ledande till enhet i förvaltningsbestyret, samt i fråga om räntefotens och säkerhetshandlingarnes förvaringssätt, till likhet för dem alla, kommitterade för sin del icke finna betänklighet för ett slikt sammanförande höra möta. De af krigskollegii pluralitet yttrade farhågor för det nya förvaltnings-verkets blifvande beroende af »ministerielt godtfinnande»; för en »nedsättning af den värdighet», som embetsverket nu åtnjuter; för »förlamandet» af det inflytande som verket hör ega och nu anses innehafva; för bortfallandet at det »stöd för styrelsen» och för dess skyddande mot klander som kollegium anses utgöra; samt för förminskandet af den säkerhet enskilde nu ega, då vid »rättsfrågors behandling», flere personer under gemensam ansvarighet i pröfningen deltaga, att ärendena behandlas med oväld och sakkännedom, kunna icke af l^pmmitterade delas.
Den enda redactions-förändring af någon vigt, förekommer vid 30 § , .men då just den redaction dervid blifvit af Utskottet bibehållen , som Ridderskapet och Adeln beslutat, anhåller jag, att Ridderskapet och Adeln må förblifva äfven derutinnan vid dess förra mening. Friherre Hjerta: Jag åter anser 30 §:ns redaction böra blifva i enlighet med BorgareStåndets Beslut , .emedan der annars blir ett redactions-fel , som kommer att göra mycket förfång vid dess tillämpning i liqviden Man kunde dervid göra sig ett begrepp, att Ridderskapet och Adeln beslutat icke öfverskrida den ersättnings-summa , som redan blifvit bifallen. Meningen dermed lärer dock endast vara , att ingen ersättnipgs-sökande kan erhålla något utöfver hvad de förra Comitterade tillstyrkt, men genom den längre utsträckta fredstiden hafva några flere reclamations-anspråk tilikommit, hvilka äfven skola pröfvas 5 ehuru jag i alla fall vågar försäkra, att totala sutnman bör understiga det af Comitterade föreslagna totala belopp. Herr Grefven och Lanclt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade , under förblifvanle vid sine i detta ämne förut fattade beslut , samt med godkännande af de utaf Utskottet föreslagne Voterings-propositioner , öfverlemna berörde frågor till Förstärkta Stats-Utskottets afgörande. Bifölls. 432 Den 8 December f. m. Föredrogs å nyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 26 sistl. November under No 638 afgifne, samt den 4 dennes eftermiddagen på bordet lagde , Betänkande, i anledning al väckt motion, rörande dels nedsättning, dels upphörande, af den inom Skars-skeppare ålagde Lots-och Båk-afgift. Herr Hjertaj Gustaf: Oaktadt det är ledsamt , att dä Riksdagen snart lider tiil sitt slut, begära en åteiremiss , nödgas jag dock nu göra det, helst jag är öfvertygad , att Betänkandet snart kars återkomma.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 10 Aug. Prest-Ständet den ro - Borgare-Ständet d. ro Bonde-Ständet den ro WZrdsamt Memoria!! ^edan Bewivnings, Utskottet förehaft till öfwerläggning, de ifrän Högloft. Ridderstapet och Adeln, Högwördige Presteoch Hederwärda Bonde-Stän den, 2;28 Den io Augusti. den, enligt mkomne Proivcolls-Utdrag, wid Utstet, tecs Betänkande, crf den 29 sistledne Juli! om LandtTulls ersättningens fördelande i Land och Stad samt angående Slö. Tullens reglerande, får Ulstottet af, gifwa des' wördsamma swar ochderwid: i:o. Ä hwad inom Högwördige Prest Skön, det blifwit anmärkt, angående Landt-Tulls ersätt, ningens fördelning, nemnligen dels af flera Ledarnöter, att denna fördelning emellan Land och Stöder icke ar rigkig och afpaflad till lika dryg del, pa Sta, derne, sou, pa Landet, enar de förres andel, 60,000 R:dlr netto, wida lärer öswerstjutas af för Landet prosecterade rz och en tredjedels stilling för hwarje lövö R:dlrs warde a Hemman — dels af andra Ledamöter, att repartitionen emellan alla Znnewä, nare i en Stad efter den proportion, som hwar och ens Bewillning efter 2:dra Artikeln der i Staden utgör — icke wore den rattwisa grund, som derwid borde följas, utan snarare alt den förut gällande, eller i mohn efter som hwar och en kunde anses haft wa nytta af Landt, Tullarnes indragning, borde alwen framdeles fa anwändas, hwilka bada meningar, dock äfwen af andra Ledamöter, uti Högwördigc Prest.
Småbarnsskolan Fattigvårds-inrättningen Dito byggnadsfond Fattig-arbetsinrättningen von Konows ladugård Gersoninska stiftelsen Fattigmedelskassan Postmedelskassan Tullströms donation Frans Suells dito Jakob Möllers dito Johan Michael Dahls dito Sjömanshuskassan...' Magistratens enskilda Enkeoch Pupillkassa Handelsklassens understödsstiftelse Handtverkarnes pensionsförening Malmö Sjökaptensförenings pensionsoch understödsstiftelse. Malmöhus län. Brandförsäkrings-inrättningar. Helsö- och sjukvård. 27 I Skanör finnes cn enkeoch pupillkassa, inrättad af dervarande skeppare. År 1860 utgjorde denna kassas utlånade kapitaler 4,554 R:dr 87 öre R:mt. I länet finnes Skånska Brandförsäkringsinrättningen för städerne samt Skånska städernes BrandstodsTab. Litt. I. förening till försäkring af lösegendom, förutom de i nedanstående tab. Litt. A upptagne Brandstodsföreningar å landet till försäkring af fastighet och lösegendom. Under qvinqvenniet har icke någon större brandskada inträffat i länets städer med undantag af eldsvådan i klädesfabriken på Landskrona fästning, dervid byggnader, maskinerier och annan lösegendom till betydligt värde förstördes. Byggnaderne, som tillhörde Kongl. Majit och Kronan, voro icke brandförsäkrade, men för lösegendomen erhölls assuransersättning med 130,000 R:dr Runt. Här torde ock böra ingå nedanstående tab. Litt. 0 rörande brandförsäkring i Malmö. Tab. Litt. ö. Angående helsö- och sjukvårdsstatistiken får Konungens Befallningshafvande hänvisa till de upply; snma:ar, som i ämnet meddelats i sist afgifne femårsberättelsen, med tillägg att vid Ramlösa helsobrunn, tillhörig ett bolag, är inrättadt lasarett med omkring 100 sängplatser, äfvensom brunnsapothek, allt till begagnande under brunnsterminerne. Läkarevården bestrides af brunnsintendenten och en underläkare.