Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls; N;o 288, utlåtande i anledning af väckt fråga om förändrade stadgauden, rörande debiteringen och uppbörden af de till Bohus Läns Regemente anslagne indelningar; Bifölls; N:o 289, utlåtande i anledning af väckt fråga om indragning till Statsverket af den till aflöning åt Landshöfdingen i Blekinge Län anslagne kronotiondespanmål samt indelningshafvarens godtgörande medelst contant statsanslag: Bifölls; N:o 307, utlåtande i anledning af väckta motioner, i fråga om sättet för användande af Bankens behållna vinst för åren 1845, 1846 och 1847: Bifölls; N-‘o 308, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N;o 283: Ståndet vidblef sitt förra beslut, samt afslog den af Utskottet gjorda hemställan; N:o 309, memorial, angående de i 63 § Regeringsformen föreskrifne creditivsummor: Bifölls-, N;o 310, utlåtande i anledning af väckt motion om bildandet af en creditivfond: Bifölls. S. D. Äter föredrogos Lag-Utskottets följande utlåtanden och betänkanden: v N:o 114, betänkande i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter, i afseende på kungörelsers publicerande i kyrkorna: Bifölls; 928 Prot.-Utdrag, den 1/f. N:o 115, betänkande, i anledning af väckt inotiou om förklaring af 9 Gap. 1 § Ärfdabalken i fråga om sättet för bouptecknirigs upprättande: Bifölls: jN:o 116 memorial, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljagtiga beslut vid förehafvande af Utskottets utlåtande N:o 95, i anledning af gjorda anmärkningar vid betänkandet JN.o 60 öfver väckt motion, angående upphäfvande af 3 och 4 §§ i Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, rörande bysättning: Ståndet
Wid justeringen af det inför Hans Kgl. Majit Mi StatsRädet nästledne dag förde Protokoll anför - Den 7 November4ZZ förd-: StatsRädet Friherre Uolenblaä i underdänig, het, afwensom undertecknad anmälte sig wara afHofCanlzleren Friherre af Metterstsät anmodad ä desi wagnar underdänigst anföra, att de instämde med ds öfrige StatsNädets Ledamöter, hwilka tillstyrkt Kgs. Maj:ts Nädiga Proposition till Riksens Stander angående kraftigare medel till Rikets försina^ och framtida säkerhet, i den underdåniga önskan, att det i StatsRädet d. zi sistledne Oct. sörda Protocoll matte till Riksens Ständer blifwa öfwerlemnadt, samt i det förklarande hwarpä denna önstan grunda, desi Och täcktes Hans Kongl. Masit i Näder tilllata att afwen detta Protocoll finge till Riksens Stander expedieras. 7n kictem krotocollc» Illans ^ärta. -Zerr Grefwen och LandtMarffalkcn, yttrade sig. at< dä Ridderstaper och Adeln nu, efter sin önstan, erhållit del af SkatsRadcts utlåtande, torde Konungens i förra Plenum pä bordet lagda Proposition aler till ventilalionsmmne fä företagas. Herr LandtMarstalken wille derwid erindra, att enligt Regeringsformen, borde densamma till något Utstött remitteras, och hemstalde derföre till Ridderstapet och Adelns pröfning, hwart denna remisi borde göras. Friherre Legerström, ^sacob, förklarade, att efter hans öfweriygelse wore Stats och OeconomieUtstotten de enda af de hittills.tillsätta, till hwilka denna fraga kunde iremilkeras.
Derefter yttrar han »om nu, såsom vanligen är fallet, all öfverdrift leder till förlamande, torde en kris i våra nuvarande affärsförhållanden förr eller sednare svårligen kunna undvikas.» Jag instämmer fullkomligt i detta yttrande, men jag kommer till ett alldeles motsatt resultat mot den värde reservanten. Sedan han sagt att en kris måste förestå till följe ! af den öfverdrifna spekulationen, så säger han sig tro att denna kris kan förekommas genom införande af fri ränta. Enligt milt omdöme skulle det just leda till motsatsen; ty om räntan klefve fri, så är det påtagligt att alla dessa hufvudlösa spekulanter skulle kunna fortsätta sin rörelse så länge de kunde mot allt högre och högre ränta skaffa sig lån. Jag tror, att om icke räntan höjdes, Den 4 Februari f. m. 2fi5 så skulle rle tvingas att förr inställa sina spekulationer. Men om man lemnar räntan fri, och låter deni fortsätta alt upläna pen ningar och införa ytterligare varu-quantiter, så kunna de uppehålla sig ännu några månader, kanske år, men följden blir naturligen deri, alt i st. f. att en och annan nu kunnat göra en bankrutt pä 30 a 40 tusen R:dr, så skall han komma alt göra den på några hundra tusen R:dr, oell hvad vinst deraf kan upsla för det allmänna, det kan jag icke inse. Vådan blir större, för det allmänna och för alla Samhällets redhare medlemmar, men en stor fördel heredes deremot åt vinglaren, ty i vårt land är förhållandet sådant att den stackare sorn gör en konkurs pä några tusen R:dr, ofta blir satt på fästning, men sällan, eller aldrig trallar man der någon som gjort konkurs pä hundra tusentals R:dr; ty då säger man: adel är ett brillant hufvud, det är en verklig allärs-man, det skulle vara synd att störta honom»; men den som gör konkurs på några tusen R:dr, och som således ej förstått att vingla i till räckligt stor skala, honom skänker man sitt förakt och betraktar som en stackare. Gr. Frölich, David:
Jag skulle tro, att det är betänkligt att borttaga detta villkor, emedan man då kastar sig in på den möjligheten, att observatorii-byggnaden, som anses vara det nödvändigaste, ej företages, utan tvertom 24 H. 2 10 Den i5 A p r i 1 f. m. en annan byggnad, som ej är af behofvet påkallad, oell i sådant fall anser jag det vara bättre att spara dessa medel för framtiden. Dessutom anser jag möjligheten att, genom inbjudningens antagande, slippa en votering ej vara något egentligt skäl, af beskaffenhet att här förtjena afseende. Om man voterar en gång eller 100 gånger, kan vara temmeligen likgiltigt; detta verkar ej på riksdagens varaktighet, men det verkar deremot på principen, som jag tror vara den, att, så vidt ske kan, icke rubba redan fattade beslut, som afse ett bestämdt ändamål. Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att i denna punkt ingen inbjudning blifvit gjord till R. o. Ad., förmodligen af det skäl, att i afseende på ändamålet med anslaget ett annat Stånd, nemi. BorgareSl., vore med R. o. Ad. öfverensstämmande Hr von Hartmansdorff förklarade att han afslode från sin begäran. De i 33 punkten föreslagna voter:s-propos:r godkändes. Voter:s-propos:na godkändes. Ånyo föredrogs Exped.Utsk:s den 5 sisth April på bordet lagda mein. N:o 42> * anledn. af anmärkt stridighet i R. St:s vid denna riksdag fattade beslut i fråga örn afskrifning af undsättningsskulder. Frih. Cederström, Jacob: I anledn. af denna fråga har jag ifrån Finance-dep:tet förskaffat mig conceplet till K. M:s nåd. skrifvelse, i anledn. af R. St:s underd. skrifvelse i sistlidne Januari månad, deruti R.
Gust.: De ledamöter af ståndet, som önskat bifall å den nu föredragna punkten, grunda denna sin anhållan på en i sig sjelf visserligen fullt rigtig princip, nemi. på den lankan, att alla de, som begagna vägarne, skola lill deras underhåll bidraga; men jag ber att få fästa upmärksamhetcn derpå, att vissa principer, ehuru i sig sjelf rigtiga, kunna vid tillämpningen vara icke blott oanvändbara, utan äfven medföra stora olägenheter. Hvad som går an uti ett tätt befolkadt land, duger sällan för ett land, med glesare befolkning, och der tillgången på penningar är mindre ymnig än i rikare länder. För min del vågar jag icke hafva den förhoppningen alt vi i Sverige, med undantag af Skåne och möjligen en eller annan af våra bördigare provinser, kunna komma derhän, att vägarne underhållas på allmän bekostnad genom uptagande af s. k. vägpenningar. Om man litet följer de dryga utgifter, som i andra länder drabba Stats-kassan, så torde man lätt finna att en dylik åtgärd lätteligen skulle leda derhän att underhållet af vägarne ifrån en natura prestation, såsom det nu är, förvandlades til! en ökad bevillning, erforderlig för betäckande af alla de betydliga utgifterne ej blott Ben 17 Maj; 15 för vägens direkta underhåll, utan äfven för aflöning af tillsyningsman ; utgifter hvilka medtaga så stora summor, att kostnaderna vanligen blifva vida betydligare än de nu äro. Dessutom ber jag att få fästa upmärksamheten derpå att i de flesta landsorter är den större delen af befolkningen, nemi. allmogen, ehuru anseende väg-underhållningsskyldigheten för ett mycket tryckande onus, likväl mycket mera benägen, att genom körslor och dagsverken dertill bidraga, än att göra det med någon om än ringa penningeupoffring. Jag tror derföre att vi i Sverige aldrig komma lill det resultat som en del talare här åsyftat, nemi. vägarnes underhållande af de vägfarande med tillskott af statsmedlen.
Från Vallo fl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, .42 3, i anledning af väckt motion om sådan anordning vid fördelningen af 1866 års anslag till jernvägsarbeten, att norra stambanan må kunna skyndsamt fullbordas och för trafik öppnas. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Banko-Utskottets Memorial: M 6, i fråga om afskrifning af åtskilliga vid Lånekontoret i Göteborg upptagna diskontlån äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor å dylika lån; JV2 7, med hemställan om förhöjning i den åt Skolläraren vid Tumba bruk, C. Eriksson, anvisade lön; och .42 8, angående årligt understöd till Bokhållaren vid Tumba bruk, J. F. Asp. Från Hedera. B onde-Ståndet. S. D Vid ånyo skedd föredragning af Banko-Utskottets Berättelse, .42 3, angående verkställd undersökning och granskning af Bankoverkets tillstånd, styrelse och förvaltning, biföll Ståndet Utskottets yttranden under: § 1, angående Bankens silfveroch guldförråd i Stockholm; § 2, angående inköp af silfver; § 3, angåeude minskning af diskontering och utlåning från Handelsoch Näringsdiskontfonden; § 5, angående makulering af sedlar; § 7, angående anmärkningar vid förvaltningen af Norrbottens läns filialbank; Uth. lill R. St. Prot. 1865 & 1866. 9 Sami. 13 98 Prot.-Utdrag den 16 December 1865. § 8, angående öfverlåtelse till allmänna hypoteksbanken af Riksbankens fordringar mot inteckning i fast egendom på landet; § 9, angående uppoch utlåningsräntan; § 10, angående decharge för Styrelsen öfver Bankens diskontkontor; § 12, angående ordnandet af göromålen inom Bankoverket; och § 13, angående vattenmärkena i stämpelpapperet; äfvensom Ståndet godkände Utskottets å pag. 12 gjorda tillstyrkan om decharge för Bankofullmägtige.
Lån upptagne i samma Cassa — Capital och Renta Dito Dito i Skånska Hingst Premie-Cassan Dito Dito Dito Dito i Artillerie-Exercitie-Förbättrings Cassan Dito Ersättning för Vexlar på Hamburg —- R,dr B:co 30,006: 39. a Dito för en Protesterad Vexel __ 413; 36, 7 Discont-Renla å bortbytte Vexlar 5x9: 27. 9 Af Kongl. Stats Contoiret gjord afbetalning å Förskottet till kostnaden för Hamnarnas stängning för Engelska Fartyg, m. m. R:dr B:co 29,604: 41. Dito lemnad ersättning för förskjutna kostnader till Charta Sigillatse Hvitstämplingen — 2,698: 34. 10 Afbetalning uppå lyflade medel af de till Rikets Försvar anslagne 34 Million Riksdaler Upplupen Renta å Riksgälds-Contoirets ägande Länt-Banco Realisations - Reverser, å 4 proC. Diverse Smärre Inkomster —- Det belopp hvarmed Utgiften i Credit-Sedlar öfverstigit Inkomsten i samma mynt är påfårdt Räkningen öfver Utelöpande Credit-Sedlar — _ * — Stockholm af Riksgälds Contoirets Boksluts-Contoir d. 18 April 1814. — 217,070: 2,400: 403: 32. — Renta å Hans Maj:t Konungens Hemgifts-Capital Dito å Inrikes Lif-Rente-Lånet <— Dito å Trollhätte Slussverks-Länet Dito å Riksgälds Contoirets Län å 6 proCent Dito å Dito å 5 proCent iBetalde Capital af sistnämnde Lån Dito uppå ett år 1791 upptaget Lån i Credit-Sedlar att betalas med B co —- — —•
— Åh, det blir så fasligt ledsamt att mista heren, snyftade hon, för han har varit så skickelig af sej ända se ' n han blef född, och jag menade alltid på, att han skulle bli min ålderdomströst. Se ’ n Elin dödde, och heren min for till Amerika, har det här barnet varit min enda glädje. — Mor har ju sin gubbe, sade borgmästaren deltagande. — Jo, det ä * en skön glädje! skrek gumman, det svinet kunde gerna Vår Herre ta, för mig gör han då # bara förtret ... Kan borgmästaren tänka sej ... — Hvad heter pojken? afbröt borgmästaren henne och vände sig från fönstret — Gunnar! sade gumman och reste sig upp frän pallen. — Gunnar! Gunnar! Åh, det var ett vackert namn, sade borgmästaren och såg bort till vaggan. Pojken sof. — Kan mor låna mig en tjock sjal att svepa om ho-^om? sporde borgmästaren efter en kort paus. — Jo bevars. — Vill mor nu ta ut diflaskan och skölja den ren och sedan slå ny mjölk på? — Jo bevars. Gumman grep om flaskan. — Mens jag värmer mjölken till heren, ska ’ jag sätta kaffepannan på och koka en tår åt borgmästaren. — Gör sig inte besvär, mor lilla, — Alls inte nå ' t besvär, borgmästare lille, sade hon och gick. Borgmästaren tog plats på pallen vid vaggan, och der satt han och lade framtidsplaner för Gunnar. Efter en stunds förlopp återkom gumman med en svart, rostig bricka, hvarpå stodo två blåblommiga koppar, en sockerskål af glas, starkt naggad i kanten, en gräddsnipa af hvitt porslin och ett grönt kakfat, formadt som ett vin-ranksblad. Sedan hon satt brickan på ett bord invid väf-stolen och placerat två trästolar framför detsamma, hemtade hon kaffepannan, hvilken ej tycktes ha blifvit skurad på många Herrans år. På hennes vänliga uppmaning tog borgmästaren plats vid bordet. — Får jag hälla opp? sporde hon. — Tack! Huh, hvilket vämjeligt kaffe! Det smakade bara af sirap och kanel. Men han höll god min i elakt spel och drack ut hela koppen.
I afseende på det af 1845 års Revisorer omförmälda och af 1847 års Revisorer anmärkta, jemväl under åren 1844 och 1845 förefinna, förhållande, att militäre embetsman åtnjutit pensioner från Arméens Pensions-kassa på samma gång, som lön eller pension uppburits för civil tjenst, anser Stats-Kontoret sig icke tillkomma att något i underdånighet yttra; men beträffande Revisorernes tillika gjorda berättelse, att Kongl. Maj:l, genom nådigt Bref af den 25 Januari 1842, uppå Öfverste-Löjtnanten i Arméen, Brigad-Adjutanten vid f. d. Lif-RegementsBrigaden, Friherre A. Åkerhjelms derom gjorda underdåniga ansökning, beviljat honom afsked från f. d, Brigad-Adjutants-befattningen och, jemte tillåtelse att såsom Öfverste-Löjlnant i Arméen qvarstå, förklarat honom berättigad att af Brigad-Adjutants-lönen, såsom expektans-arfvode, uppbära årligen 300 R:dr, hvarefter af de återstående 450 R;dr utaf de 750 R:dr, han förut i denna egenskap innehaft, 250 R:dr borde såsom ackords-ränta ingå till Stats-kassan å erhållet ackord, 5,000 R:dr, för nämnde indragna tjenst, och 200 R:dr tillfalla indelta Arméens tillgångar, hvarigenom skall inträffat, att en person uppburit pension på samma gång, lian åtnjutit lön af stats-medlen för en militärtjenst, till hvars förrättande han kunde blifva vid behof inkallad, får Stats-Kon - — 301 — törel i underdånighet upplysa, att då den af Friherre Åkerhjelm innehafda Brigad-Adjutants-tjenst var beslutad att indragas, men honom icke kunde betagas rättigheten att bibehålla hela den lön, han vid berörde tjenst innehade, den af Revisorernes uppmärksamhet förtjent ansedda åtgärden beredde Stats-verket en minskad årlig utgift lill Friherre Åkerhjelm af 200
Chef, som bestyrkt kostnadsförslagets tillförlitlighet, efter öfvervägande af de uppmätta och afvägda liniernas ömsesidiga svårigheter och företräden, såväl i afseende på anläggningen som framtida rörelsen vitsordat den till Herrljunga framgående liniens företräde framför de andra ifrågasatta linierna, ansett sig icke eo-a anledningtill anmärkning mot samma plan i annat afseende, än att dimensionerna, likasom rörliga materielen, blifvit beräknade i full enlighet med de för stambanorna bestämda, ehuru, enligt Styrelsens åsigt, såsom allmän regel vore att antaga, att bibanor borde anläggas med mindre spårvidd och mindre tunga skenor, samt följaktligen för lättare och mindre kostsam materiel än stambanornas ; men, enligt hvad Styrelsen tillika förklarat, hade Styrelsen ansett Boråsbanan böra betraktas såsom ett undantag från nämnde regel, enär beskaffenheten af de varor, hvilka derå hufvudsakligen komme att föras, eljest skulle göra nödigt att för omlastningarne vid stambanan anlägga magasiner och anställa särskilde tjenstemän, samt dessutom denna jernväg i framtiden möjligen komme att utsträckas på andra sidan om Borås och således med stambanan förbinda en ej obetydlig del af det sydvest om densamma belägna landet. Jernvägs-kommittéen å sin sida har, i afseende å meranämnde plan och förslag, yttrat, att Kommittéen dervid så mycket mindre funnit något att erinra, som bibanans föreslagna spårvidd och byggnadssätt öfverensstämde med stambanornas, hvilken omständighet Kommittéen, enlio-t hvad rörande bibanor i allmänhet blifvit uti dess underdå ' O niga Betänkande anfördt, ansåge vara af särdeles vigt, isynnerhet för den nu ifrågavarande banan, som anslöte sig till stambanan så nära Göteborg, från och till hvilken plats banans hufvudsakligaste rörelse komme att riktas.
Alströmer väckta motionen har mycket syskontycke med en annan, som han afgaf vid förra Biksdagen, och hvilken hade till syfte ett totalt omstöpande af vår kyrkas författning. Man tvekar verkligen om man får kalla den nu framställda motionen oskyldig eller djerf; den synes nemi. oskyldig i ans:de till sin enfald och fromhet, men äfven djerf, för sitt anfall emot vår kyrka och presterskap. Hr Frih:n säger att den stora prestbrist, som nu råder, är ett Herrans straff öfver vår kyrka. Denna söker han afhjelpa genom detta sitt förslag. Hr Frihm har nyss sagt att en annan talare fästat sig för mycket vid sjelfva förslagets formulerande, och förbigått dess syfte. Jag vill då öppet framlägga att detta syfte synes mig vara att bredvid det nuv;de presterskapet skapa ett annat, som skall gå en annan eller bättre väg. Då vår Herre, säger han, tydligen visar att en person är af den Heliga Anda ifigifven, kan man ej betvifla dess verkeliga presterliga kallelse. Men om dock tvifvel upstår, hvem skall då häri fälla dom. Hr Frihm säger, att oaktadt Herrans straff emot vår kyrka, har Han dock utvalt vissa, hvilkas pligt det är att vårda vår kyrkas bestånd. Det torde då kanske, efter hans mening, vara just dessa, i hvilkas hand kontrollen bör läggas. Mången annan och samhället sjelft torde dock ej vara sinnade att till dem öfverlåta denna makt. På dessa skäl motsätter jag mig motionen, och anhåller att mitt yttrande måtte få åtfölja remissen till Utsk:t. Frih. Cederström: Då jag förnummit, att Frih. Alströmer med en lyckligtvis sällspord och å hans sida, som jag eljest i så många afs:den värderar, oväntad ihärdighet underlåtit att åhöra och upfatta hvad hans motståndare i ämnet redan sagt, nödgas jag ånyo upträda mot de misstag, han till följd deraf begått. Frihm har yttrat, att författnme ställa kunskaperna i första rummet, och att detta äfven är den åsigt, hvilken jag försvarat.
Vedbrandsränta har i Staten varit upptagen till 635 rdr 32 sk. 5 rst, deraf 86 rdr 32 sk. såsom värdet af 16 famnar björkoch 8 famnar alved årligen beräknats för embetsrummens uppeldning och återstoden ipgått i Landshöfdingens lön, med 549 rdr 5 rst. Kongl. Maj:t föreslår nu, att dessa 549 rdr 5 rst., såsom kontant lönebelopp, må på Staten för Landshöfdingeaflöningen upptagas, emot det att förenämnde 635 rdr 32 sk. 5 rst., såsom inbegripna i den indragna räntan, i stället från Staten försvinna, hvarigenom uppkommer en minskning i Titelns anslagssumma af 86 rdr 32 sk. 3:o Gästgifvares friheter. Då erfarenheten bekräftat, att någon entreprenad icke kunnat tillvägabringas hvarken vid Kappeleds gästgifvaregård i Willstads socken och Westbo härad af Jönköpings län, eller vid Norrlida gästgifvaregård i Båraryds socken af samma härad; men de hemman, som hafva gästgifveri Transport rdr 47 1,047: 16. — 1,047: 16. — 48 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. ISöO. Transport rdr hållningen å nämnde ställen sig ålagd, äro af serdeles svag beskaffenhet, föranlåtes Kongl. Majit, på de i närlagde protokoll öfver Civilärenden upptagna skäl, äska, att, såsom årligt understöd för ifrågavarande gästgifveri hållning, å Stat må uppföras: För Frälsehemmanet | mantal Kappeled 66: 32. —■ För Kronoskattehemmanet { mantal Norrlida SO: Deremot kan en för närvarande odisponerad tillgång å indelda anslaget på denna Titel, till belopp af 50: 45. 8., i stället indragas. 4:o Jordbruket, Handeln och Näringarne. a) Undervisningsanstalter för jordbruk och landtmannanäringar.
I begge nu oraförmälda fall, skall anmälan derom genast ske hos Chefen för Landtförvaras-departement, samt, om hindret fortfar mer än två veckor, förhållandet hos Kongl Majit tillkännagifvas, med hemställan och förslag i afseende å den fortsatta utöfningen af ledamotens befattning. Beträffande Embets-chefernes och ledamölernes olika myndighet, föreslår Komi téen: Ertibets-chef hvar inom sin förvaltning, må, efter föredragning af och öfverläggning med vederbörande ledamöter på en gång närvarande, ensam besluta; — dock med undantag af följande mål, som inom de särskilda embetena afgöras genom samfäld omröstning, nemligen: a) Frågor om underdåniga förslag till allmänna författningar, ändring deruti, samt om tolkning och tillämpning deraf; b) Mål angående Indelnings-verket; c) Afskrifningsfrågor; och d) Fondförvaltninrrs-ärenden j O Embets-chefen allena tillkommer deremot: a) Att till Kongl. Majit afgifva förslag till besätlaude af ledig ledamots-befattning; b) Att afgifva underdåniga förslag till besättande af lediga Kamererareoch Sekre - 14 Kongl. Maj-.ts Nåd. Proposition M 105. terare-tjenster, hvarvid förfares på samma sätt, som då Landshöfding föreslår till tjenster, som af Kongl. Maj:t tillsättas; c) Att på samma sätt föreslå förordnanden till dessa tjensters tillfälliga bestridande; d) Tillsättande af öfriga tjenster, jemte förordnanden, inom de särskilda embetena; beviljande af transport, tjenstledighet och afsked till och ifrån dylika befattningar; antagning af extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjening; e) Utnämning, permittering eller entledigande, olika inom olika embeten, af underlydande vid tyg-, ammunitions-, gevärs-, befästningsoch utredningsm. fl förråd samt verkstäder, m m., anställde tjenstemän, som nu i Krigs-kollegium tillsättas; f) Att upptaga frågor om ansvar för fel och försummelser i embetets tjenst.
JUt !<» 23 Ändamålet med dessa högre folkskolor måste i första rummet vara att åt arbetsklassens, ej blott de mera förmögnes, utan jemväl de fattigares, barn, hvilka blifvit begåfvade med bättre fattningsförmåga samt visa framstående lärolust, bereda tillfälle att inhemta för framtida sjelfstudier beböfliga förkunskaper, äfvensom att genom goda lärares handledning vinna allmän förståndsutveckling samt sinneslyftning till deltagande i fosterlandets och mensklighetens högre angelägenheter, och detta utan att de genom skolan förryckas utur deras naturenkla tefnadsförhållanden eller för mycket afhållas från en för framtida arbetsduglighet nödvändig ihärdighet uti kr oppsar betsöfning Lätteligen inses den höga vigten utaf att på detta sätt åt samhället tillgodogöra samt bibehålla kärnfrisk den talrika skara bland det uppv,exaude slägtet, som tydligen af naturen är danad att med det förtroliga kamratskapets öfvertvgande och bevekande inflytande verka under lifvet såsom andeligt och lekamligt välgörande monitorer bland arbetsklassen, äfvensom att utgöra ett allt mer och mer utveckladt kommunalväsendes lifsorganer. Men lika lätt bör äfven inses att för detta ändamål erfordras undervisnings-anstalter, inrättade med hänsigt till det särskilta syftemålet.