Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ingemann har bland sina romaner en: » Valdemar den store och hans män », hvilken, som en härlig dikt, alltid skall häfda sin plats i den Hur vi gräto öfver drottning Dagmar i » Valdemar Seir », hur vi ledo vid de älskandes motgångar i » Erik Menveds barndom », och hur vi genomskakades af Erik Menveds mord i Finnerups lada. Det mäktiga i situationerna, de gamla, älskade ämnena hänförde oss, så att ingen af oss tänkte på, att hjältarne och hjältinnorna samtalade på ett så bildadt och reflekteradt språk, som knappast någon person från medeltiden skulle ha kunnat prestera, eller kände den stora portion af tysk sentimentalitet, som Ingemann hade rönt stort inflytande af. med en våning och gafvelrum, var utanpå prydt med klängväxter, och det stora hvardagsrummet hade höga bågfönster med kulörta rutor här och där, — alltid en liten påminnelse om de medeltida rum, som han så ofta skildrade i sina böcker. Hans gamla fru, som var en liten, späd kvinna med ett vackert, själfullt ansikte med stora, mörka ögon, var klädd på ett märkvärdigt fantastiskt sätt, egentligen endast inhöljd i själar och draperier, med ett mörkt hufvudkläde stramt draget öfver hufvudet och om halsen som på en nunna. Hon var en intagande gammal dam, stilla och fin, och det herskade det vackraste förhållande mellan Ingemann och hans hustru, som han behandlade med en ridderlighet och ömhet, som vi naturligtvis voro öfvertygade om, att en man som han måste ådagalägga. Fru Ingemann hade en ovanligt stor lust och en mycket obetydlig talang för att måla. Inga ämnen tycktes henne för svåra, och huset var behängdt med stora taflor af hennes hand, föreställande yttersta domen, de dödas uppståndelse och andra omfattande ämnen, vimlande af figurer. De behöfde väl den noggranna förklaring, som Ingemann gaf de resande åskådarne, för att någorlunda uppfattas och förstås. Men kunde man än ej med bästa vilja beundra fru Ingemanns taflor, så lyssnade man med dess större pietet till hvarje ord, som utgick ur vår älskade författares mun. Man kunde knappast riktigt förstå, att han verkligen gick och var som andra människor, en stillsam, vänlig man, som gärna ville skämta litet på ett oskyldigt sätt.
Grunderna åter för allmänna bevillningens fördelning upgifvas och fastställas på förhand och utan sifferbestämmelser, men först sedan beloppet af alla Statens inkomster, så väl af ordinarie skatter som af nyssomförmälde bevillningar blifvit förslagsvis beräknade och man sålunda funnit den summa, som återstår, behöflig till statsbehofvens fyllande, och hvilken således måste genom den allmänna bevillningen fyllas, öfverlemnas det åt Utsk. att efter de redan faststälda grunderna föreslå sifferbestämmelser till uttaxerande af bevillningssumman. Om det till följd af 31 § Riksd.Ordn. således är gifvet, alt den allmänna bevillningen ovilkorligen hörer till Bevilln.Gtsk:s behandling, blir deraf ingalunda en följd, att de öfriga ofvannämnde bevillningarne äfven ovilkorligen skola af samma Utsk. behandlas. Återstår att till besvarande uptaga Hr von Hartmansdorff; anmärkn., att i fall frågan om bränvinstillverkningen och dess beskattning öfverlemnades till ett särskildt Utsk., i st. f. Bevilln.- Utsk., skulle densamma kunna komma att betraktas såsom hörande till den ekonomiska lagstiftningen, hvaraf följde, att alla förslag rör:de denna fråga komme att förfalla, derest 2 Stånd stannade emot 2, samt att R.St:s derutinnan fattade beslut blefve beroende på Konungens stadfästelse. För att ådagalägga denna anmärkn:s obefogenhet samt visa, att frågan om bränvinsbeskattningen ingalunda förlorar sin bevillningsnatur, derigenom att den behandlas af annat Utsk. än Bevilln.Utsk., anhåller jag att få upläsa slutet af 2 mom. 34 § Riksd.Ordn., hvilket lyder sorn följer: ”Och hestämme sjelfva ämnels beskaffenhet efter Grundlagen, men icke den hvarje särskildt Utsk. i allmänhet updragna befattning, huruledes ett mål, i enlighet med R.St:s deröfver tillhöriga beslutanderätt, bör afgöras”.
Dermed kan svårligen annat förslås än den betesrätt, som hemmanen fått, och den jord som dem blifvit tillskiftad; men nu är förhållandet, att alla utmarker undergått taxering. Den som dervid erhöll odlingsbar jord, fick således oändligt mycket mindre i areal, än den som fick sådan jord, hvilken ej kunde odlas. Nu fordrar rättvisan, att man skall bestämma värdet af den odlingsbara marken med afseende på den betesbara marken, i förhållande tili den betesrätt han hade före utmarkens skiftning. Jag anhåller derföre få fästa uppmärksamheten på en redactionsförändring, som är lätt verkställd, och som jag anser behöflig för att närmare bestämma det förhållande, som StatsUtsk. velat uttrycka. Den skulle lyda sålunda: hvaremot för odlad och odelbar jord rubbning uti räntan icke må äga rum, så framt ej densamma finnes åsatt till högre belopp, än som kan anses motsvara den fördel,som genom ägandeoch fri dispositionsrätts förvärfvande vunnits utöfver den betesrätt hemmanen före utmarkens delning ägt. Jag önskar således, att inga andra hemman måtte åläggas beskattning, än de, som vunnit större fördelar än de hade före skiftningen. Jag hoppas alt herrarne finna delta billigt, och vågar derföre hos Hr Frih, o. Landtm, anhålla om propos. härå. Frih. Cederström: Den siste värde talaren har för blandat begreppen om ägandeoch dispositions-rätt. Ilan bar trott, att, för det alt Kronans mark icke är inhägnad och således af kringliggande gårdar kunnat begagnas till bete, dessa ägt laglig rätt til! betet derå, och hvilket jemväl derföre för all framtid skulle kunna befria dem från skattläggning, ehuru Kronan vid delningen och först då, upplät ägande-rätt dertill åt skattejordsinnehafvare och nyttjande-rätt åt krono-åboerna. I afseende härå behöfver jag endast hänvisa den värda ledamoten till de författningar, som för skattläggning af hemman i Sverige äro fastställda. Han torde deraf finna, att då hemmanen blifvit skattlagda för den jord de hafva inom rå och rör, så ingur icke derföre uti deras rättigheter den Kronans mark, som derutom ligger.
St. Vrot. t850 if ISSI. 4 Sami. i A/d., 2 Band., i9 tiå/t. 6 42'. Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 208. blifva i någon man beroende af nu förevarande fråga om fri disposition af de kopparverket underlagde skatte-skogarne; samt 4:o att bergslaget åtager sig att med ett och ett halft skeppund koppar utgöra kronans andel i presterskapets aflöning. Hvad serskildt beträffade allmogens i Hedemora, Folkärna, By och Grytnäs socknar underdåniga ansökning, att de till Avesta bruk anslagne kolräntor måtte i spanmål eller penningar förvandlas, så enär Avesta f. d. kronobruk blifvit enligt köpekontrakt af den 1*2 November 1777 från kronan utaf bergslaget emot bestämda vilkor förvärfvadt och bruket icke egde annan gemenskap med Fahlu kopparverk, än att dessa båda verk innehafvas af samma egare, hoppades och anhöll bergslaget, att frågan om förvandling af brukets kolräntor icke måtte blifva beroende af skattläggningens förändring inom Fahlu kopparverks distrikt och indragningen af samma verks privilegier," heldst närmare utredning af förhållandene vid Avesta vöre af nöden.
§ Ägg af de i nästföregående § fridlysta foglar må icke ur deras bon tagas eller förstöras den tid, jagt efter fogelarten förbjuden är; och vare det icke heller tillåtet att från annan nyttig hafseller sjöfogel före den 10 Juli, eller från annat nyttigt vildt, sorn icke fridlyst är, före den 10 Augusti taga ungar eller ägg eller dem förstöra. § 13- 1 hägnad jagtpark eller djurgård må den, som jagträtt der eger, alla tider af året jagt idka. § 14- Den tid, då jagt efter något djur förbjuden är, må sådant vildbråd icke till salu utbjudas, köpas eller från ort till annan forslas, så framt ej lagligen visas kan, att djuret blifvit under lofgifven tid fångadt, eller vildbrådet på annat lofligt sätt förvärfvadt. § 15 Spjut eller skjutgevär må icke gillrade användas såsom jagtmedel; ej heller må elg under skidlöpande jagas. 22 Sammans. Sials-, Lagsamt Allm• Best.- o, Ekon.-Utshts Betänkande M 34. Grop, sax, snara, stång eller annan för menniskor och husdjur mer eller mindre lifsfarlig jagtanstalt må icke utan tillstånd af den, som jagträtt eger, begagnas å annans mark, och ej heller under tiden emellan den 31 Maj och den 1 Oktober utsättas eller, derförinnan utsatt, qvarlemnas på samfälld mark, så framt icke alla delegarne dertill gifvit lof samt anstalten är med fällda träd eller annan stängsel så omgärdad, att kreatur derifrån afhållas. Den sorn vill begagna jagtanstalt af nyssnämnda slag eller utlägga förgiftadt lockbete, vare skyldig att låta derom söndagen förut uppläsa kungörelse i närmaste kyrkor. Nyttjas sådan anstalt längre tid fortfarande på samma ställe, skall kungörandet en gång i hvarje månad förnyas. Finare giller eller snaror må ingenstädes under tiden från den 15 Mars till och med den 10 Augusti utsättas eller, derförinnan Utsatta, bibehållas. § 16.
Den närtnaft ©öDerfjamn belägna flrärgårD 10,000: 0:o $ör återuppföranDe af De genom wattujftDe för* ftövDa roerfftäDerna meD tilll/öranDe bpggnaD roiD Son» raDSforS’ 55ruH i <38erm(anD 30,000: 7:o §ör fullborDanDet af Den npa ©tiftSfprfan t $ernöfanD 40,000: — —- 8:o $ör uppbpgganDe af en nt) Fprfa i Sf>rtjiinef)amn 25,000: 9:o ^ill uttoiDganDe af lofalen för SärDomöifolan i SRpföping 3/000: 5iUfammanS siö:co 195,000: maranDc fälunDa, inberäfnaDt ofroanttpptagne anjlagSéelopp 2,929,079: 37. l. för tillfälliga ©tatSutgifter af £>£ amnifaDt ©umma £>:co 3,124,079: 37. l. 5ill betäcfanDc af Denna utgtfts*fumina fyafme <3Bi beräfnat od) anwifat: l:o ©e af ERifSgälDS*$ontoret uppföpta räntebcU ranDc Obligationer, utgöranDe void innewaranDe månaDS början, efter afräkning af voiD 1840—1841 arens? Dag till utbetalning från SKifögälDS*J?ontoret anroifaDe, men ännu icfe utbefomne anjlagS* od) lånefummor, forn böra tilis miDarc referoeraS, för att, efter iafttaganDet af
N:o 27.) S. A. K. "Vid pröfning af åtskillige under innevarande Riksmöte gjorda framställningar om förändringar i Stängsel-författningarne, hafva Rikets Ständer vunnit kännnedom derom, att en i nedannämnde hänseenden ovigtig uppfattning af 5 §. i nu gällande Stängsel-förordning i allmänhet eger runi, hvarigenom inveckling och orättvisa i stängsel-förhållandena lätteligen åstadkommas; och då en förklaring öfver rätta förståndet af berörde §. härvid synes vara af behof påkallad, tå Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla om utfärdande af en Nådig Kungörelse, deruti, med anledning af det ådagalagda allmänt gängse imiga begrepp om stadgandet uti 5 §. af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning, angående stängsel-skyldigheten, den 9 Februari 1802, såsom skulle deraf lelja, det jord, hvilken vid nämnde Förordnings utfärdande var Expeditions-VIskottets Förslag till lind. Skrifvelse, N:o 25r. 563 en emot åker eller äng gränsande utmark, vore, ehuru den sedermera blifvit odlad, för alltid befriad från stängsel skyldighet, samt att jord, hvilken vid berörde tidpunkt var en mot utmark gränsande åker eller äng, men sedermera blifvit till utmark utlagd, vore likaledes för everdelig tid skyldig att ensam underhålla hägnad mot granne, E. K. M. Läcktes i Nåder meddela den förklaring: att ifrågavarande 5 §. i Stängsel-förordningen, hvilken borde betragtas i oskiIjagtigt sammanhang med de uti 3 och 4 §.
N:o 11, i anleda, af serskilde motioner i fråga om kostnadernes bestridande för ekonomiska besigtningar å kyrkoherdeoch kapellansbord; N:o 12, i anledn. af väckte frågor om nedsättande af en komité för undersökning rör:de skogshushållningen, om inskränkning i dispositionsrätten af enskild skog, om förhöjd ansvarspåföljd för åverkan samt om ett förändradt hushållningssätt i afseende på häradsallmänningarne; N:o 13, i anledn. af väckt fråga om upphörande af s. k. jura patronatus; N:o 14, i anledn. af väckt fråga om ändring i sättet för kungörelsers publicerande i kyrkorne; N:o 15, i anledn. af väckt fråga om ändring i nu gällande stadgande rör:de tiden, då damlucka skall vara öppnad; N:o 16, i anledn. af väckt fråga om ändring i de lagrum och författningar, som föreskrifva undersöknings hållande af häradsrätt i ålskillige ekonomimål; samt N:o 17, i anledn. af väckt fråga om prygelstraffets upphörande. Upplästes och lades till handlingarne ankomne prot.uldr. från de öfriga RiksStm, nemi. från PresteSt. af d. 17, 20 och 22, från BorgareSt. af d. 20, 22 och 24 samt från BondeSt. af d. 22 och 24 dennes. H. R. o. Ad. åtskildes kl. | till 2 e. m. In fidem protocolli, J/bert Munck. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 12 prol.utdr. för d. 27 dennes. Hr af Wetterstedt, Nils Joachim:
Ridderskapet och Adeln: att Ståndet icke ville ingå i pröfning af frågan, hvilka tillgångar böra användas för ifrågasatta låneunderstöd och anslag, förr än Utskottet inkommit medutlåtande, angående samma låneunderstöds och anslags behöflighet, samt Rikets Ständer deröfver beslutat; Borgare-Ståndet: att Utskottet är oförhindradt af den uppgjorda, men af Ståndet icke prof vade, calculen att meddela yttrande öfver de i memorialet upptagna, ännu oafgjorda anslagsfrågor, dock så, att Statseller Riksgälds verken, i och för dessa, icke inledas i skuldsättning; samt Bonde-Ståndöt: att detsamma, utan att ingå i pröfning af de tillgångars belopp, som Utskottet anser sig ega till bestridande af åtskilliga, ännu ej pröfvade, anslag, ville meddela det svar, att Utskottet bör beräkna utgifterne efter för hand varande tillgångar och inom denna gräns, företrädesvis, tillstyrka sådane anslag, som afse folk-undervisningen, större odlingsföretag och vägars förbättring. Med anmälan om hvad sålunda i ämnet beslutats, får Utskottet, i anledning af återremissen, endast meddela, att densamma icke kan till någon åtgärd föranleda, Stockholm den 3 Dec. 1844. Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Dec.j kl. i o f. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse, angående afskrifning utaf förskjutna medel till betalande af Stats-Tidningens skuld. (U. A.) Uti förenämnde ämne liar Kongl. Maj:t den 30 sisth Augusti till Utskottet aflåtit Nådig skrifvelse, hvaraf inhemtas, alt, med hänsigt till angelägenheten för ett ordnadt samhälle med utsträckt tryckfrihet att ega en upplysande officiel Tidning, Kongl.
Uppläst Iios: samteliga Riks -Stånden d. 4 Augusti, Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Betänkande, angående Lönför höj ning för Controlleuren vid det i nom Riksgälds-Contoireti afseende på Chartors hvitstämpling, inrättade Contoir. "Vid 1809 och 1810 årens Riksdag i Stockholm förordnade Riksens Höglofl. Ständer att ali Hv itstämpling af Chartor skulle förrättas uti Riksgälds-Contoiret, samt, kostnaden härtill bestridas af Chartas-Sigillatce-medlen. I afseende på denna åt Riksgälds-Contoiret uppdragna befattning har en särskilt Tjensteman, med benämning al Cqnrrolleur oell 400 R:d Lön af Chartae-Sigillatas medlen, blifvit af Herrar Fullmägtiga tillförordnad, och hvars åliggande är att från Banken mottJfga det Papper, som med hvitstämpel skall förses , redovisa cloetta papper oell alla de handlingar sorn livitStämplas samt ständigt öfvervara afstämplingen m jPå Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr. Landberg. 'Ji6 X)en 4 Augusti to» m. som dess Instruction innehåller. Denne Tjensteman, såsom stående under Fullmägtiges lydno och den der anses höra till RiksgäldsOontoirets Betjening, har till Stats-Utskottet inkommitrmed ansökning om någon förbättring uti dess l®he-vilkor» Och som Riksens Hög-, lod. Ständer -vid denna Riksdag beviljat Riksgälds-Contoirets Embetsoch Tjenstemän en förhöjning af 50 procent i deras löner från Slasta års början och till nästa Riksdag, så har Stats-Utskottet funnit skäligt tillstyrka enahanda förhöjning på lika tid för Controlleuren 'vid Chartse - hvitstämplings - Contoiret , och att denna förhöjning äfven utgår af Chartas-Sigillataa medlen på lika sätt sorn sjelfva lönen; hvarom i händelse af Riksens Höglofl.
M 10 i vissa delar omarbetade, förslag till åtskilliga ändringar i grundlagarne, skall såsom kontraproposition uppställas det af Herr Brinck, såsom reservation till förstnämnda memorial framlagda och sedermera af Borgare-Ståndet såsom dess gemensamma tanke i afseende å samma memorial, med åtskilliga uti memorialet JVs 10 uppgifna ändringar, antagna förslag till ny vallag, Riksdags-ordning och Regerings-form, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej; Vinner nej, kommer det af riksdags—fullmäktigen Bengt Gudmundsson, såsom reservation till förenämnda memorial JVS 7 afgifna och af Bonde-Ståndet såsom dess gemensamma tanke, rörande samma memorial, med den uti memorialet M 10 uppgifna ändring, antagna förslag till ny regeringsform och vallag, att såsom kontraproposition ingå uti omförmälda omröstning, angående hufvudfrågan. Denna omröstning har utfallit med nitton Ja, och sextio Nej, Hih. lill K. St. Prot. 1850 & 1851. 3 Sami., 22 Haft. | 2 Konstitutions-Utskottets Memorial, JH 30. i följd hvaraf det af Bonde-Ståndet, såsom dess gemensamma tanka, antagna förslag såsom kontraproposition uti omröstningen öfver hufvudfrågan intogs. Den, som vill, att det af Konstitutions-Utskottet, uti dess memorial JV2 7, framställda och sedermera, i följd af återremiss, uti memorialet JV2 10 i vissa delar omarbetade, förslag till åtskilliga ändringar i grundlagarne skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej; Vinner nej, kommer såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästföljande riksdag att antagas det af Bonde-Ståndet, såsom dess gemensamma tanka i frågan, framställda kontra-förslag, intaget såsom reservation af Bengt Gudmundsson uti Konstitutions-Utskottets memorial M 7, dock med den ändring derutinnan, som uti memorialet JVst 10 finnes uppgifven. Denna omröstning har utfallit med fyratio Ja, trettioåtta Nej; en sedel kasserad. Stockholm den lä Augusti 1851.
Vid frågans pröfning andra gången afsågs min reservation inom Utskottet, och jag tror ej, att Utskottet gjort orätt uti, att svara så som det gjort, ty det hade varit lika origtigt att ogilla Kongl. Maj:ts förfarande, att för ändamålet f)en i September f, m, 4^ använda besparingarne, sora att vid sådant för* hållande säga, att anslaget skulle på Stat fortgå. Nu göra Rikets Ständer på höfligaste sätt sin tanke gällande, att sjelfva saken var origtig. Hans Excelltnce Herr Gr ej ve Mörner: Af hvad Herr Hjerta anfört, finner jag, att han är mycket nöjd dermed , att afseende blifvit gjordt å hang reservation i ämnet; men då Kongl. Majit begärde, att anslaget måtte förflyttas å Stat, så var det gifvet , att det tillhörde Riksens Ständer att sådant pröfva, innan Andrs Hufvudtiteln bestämdes. Sadan nu titeln redan är till beloppet faststäld , så är och mäste det vara Riksens Ständer likgiltigt, hvad Kongl. Maj.t på besparingarne af titelns hufvudsumms behagar anvisa. Herr G/ejven och Landt Mar ikalken yttrade, att, då StatsUtskottet icke tillstyrkt, att den ifrågavarande sportelersättningen .500 R:drB:co borde å Stat uppföras, utan endast att densamma måtte af besparingarne, i händelse någre sådane komme att äga runi , hädanefter sorn hittills utgå, och det således syntes mindre lärnpeiigt att bifalla eller afslå Betänkandet, ansåg Herr LandtMarskalken gig böra hemställa , om icke, på sätt Grefve von Schwerin föreslagit, StatsUtskottets yttrande i denna del finge läggas till handlingarne. Herr von Hartmansdorff'. Jag afstår från mitt yrkande. Saken är genom discugsioneo 48 pen i September f. ml så upplyst, att man bor hoppas det dylika exempel i framtided icke torde isa lätt återkomma.
Jag skulle således önska, att man från beskrifningen helt och hållet uteslöte hatten; och jag skulle vilja tillägga detsamma om mäskvärmaren, så att beskrifningen endast kommer att afse sjelfva pannan. I följd häraf önskar jag ett tillägg till i3 § af annan ordalydelse, än det Hr Gr. och Landtm, uppläste. Jag hemställer nemi., om icke i slutet af § må göras följande tillägg: Brännvinspanna skall alltid vara försedd med fast eller löst bröst och vid bröstet fastsittande hals, hvars öppning icke får öfverstiga S af pannebottnens diameter; och får afståndet från halsen till pannans botten icke understiga 3 tum. Om Hr Gr. o. Landtm, först täcktes göra propos. på detta förslag, finge man sedermera, i händelse detsamma skulle vinna R. o. Ad:s bifall, skrida till ny redaction af beskrifningen enligt de särskilda classerna i öfverensstämmelse härmed. Frih. Boye: Jag kan icke ingå derpå, och må det tillåtas mig att för min åsigt framställa ett exempel. En possessionat i Jönköpings län hade anmält sig till brännvinsbränning, hvartill han trodde sig vara berättigad, men begärde att få göra en ändring på sin panna, som han trodde vara fördelaktig. Kopparslagaren, som han i detta ändamål vidtalade, sökte öfvertyga honom, att förändringen skulle göra pannan obrukbar; men possessionaten, förlitande sig på sitt eget förstånd, ålade honom att verkställa förändringen. När pannan sedermera skulle begagnas, insåg han sitt misstag, och ehuru han sjelf omtalat sitt missöde, stämdes han af länsmannen för olofligt innehafvande af redskapen. Han befriades af häradsoch hofrätterna; men länsmannen har fullföljt målet hos K. M. Huru lätt är det då icke att blifva förbrytare, om blotta ägandet af en obrukbar panna skall blifva ansedt såsom förbrytelse. Jag kan icke gå in på, att blotta ägandet skall vara ett brott, och bestrider derföre bifall till BondeSt:s inbjudning. < Hr Cederschjöld: Jag gillar fullkomligen Gr.
Gamla anslaget R:dr i,o5o: Tillökning i Materiel-anslaget Boo: I):o i Vaktmästare-lönen „ 116: 3a — Summa R:dr 1,666: 32.—; Och har, i följd af hvad sålunda är vordet upplyst, anslagssumman för Kongl. Musaeum blifvit i förslaget lill Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, augående 5:te Hufvu Ititelns reglering, utförd till ifrågavarande rättade belopp; hvilket Expeditions-Ulskoltet ansettsig böra vördsamt tillkännagifva. Stockholm den 17 December 1840. Memorial till Rikets Ständer, i sammanhang med Utskottets förslag till underdånig skrif veisej rörande reglering af gule HujvudTiteln.
52 Julstök o c h julklappar; af Mathilda Langlet (med teckningar af Jenny Nyström) 52 Pastorskans stora middag; skiss af Anna Wahlenberg (med teckningar af Viktor Andrén) 52 Fågelbo; af Johan Nordling (med teckningar af Jenny Nyström) 52 Sommarferier; skiss af Vilma Lindhé (med teckningar af Viktor Andrén) 52 Ett intryck från Eugeniahemmet; af Mathilda Roos (med teckning af Viktor Andrén) 52 Efter femton år; teckning af Cecilia BååthHolmberg 52 En spelmanshistoria; af Selma Lagerlöf (med teckning af Jenny Nyström) 52 Småttingar; af Amalia Fahlstedt (med teckningar a f. 52 Julafton i R o m; ett minne från i fjol af Georg Nordensvan, (med teckning af Viktor Andrén) 52 Gamla mormor; af Adoif Hellander 52 Poem: Nyårsnatt; af L. A. A Mitt h e m; af Siri Dahlerus Slädparti; af Daniel Fallström 1 2 3 Nyårsny; af Anna A I lifvets strid; af Charlotte Lindholm Små verser; af Karl Wåhlin I kälkbacken; af V. E. Hollander Straffet; af Carmen Sylva. Öfvers. af /. N — g En istapp; af Daniel Fallström Koh — i — noor; af Rudolf Svensén Fru Ulrika; af A. N. Påskmorgon; efter E. Geibel af J. N — g Novisen; af Octavio Beer Till u n g m ö n; af Daniel Fallström Två Vasadrottningar; af V. E. Hollander Svarta ådror; af Anna Knutson Till Amaryllis; af Fritz Östenson I dag; af Charlotte Lindholm Pingst; två sonetter af E. Geibel, tecknade af Fågel Blå Ett bref; af Algot Sandberg En b a l; af Gurli Teresa; af Per Hallström Stanzer; af Daniel Fallström .. Till d e små kolonisterna vid Iduns skollofskoloni; af Octavio Beer _ Hågkomst; af E.