Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag trodde likväl det var något du kunde.» Dermed skildes de åt, och så slöts deras samtal för den gången. Åter led det någon tid, och käringen lät ånyo kalla ladugårds-pigan inför sig. Ja, flickan gick, och sporde hvad hennes matmoder hade att befalla. »Jo,» sade käringen, »jag vill sätta dig ett annat prof före. Här har du tvänne garn, det ena hvitt, det andra svart. Nu skall du gå till elfven, och tvätta det svarta garnet tills det blir hvitt och det hvita garnet tills det blir svart. Men allt skall vara färdigt i afton förrän sol går ned.» Flickan tordes nu inte annat än lyda, utan tog garnen, gick till elf-stranden, och begynte tvätta; men huru ideligen hon tvättade blef det hvita garnet hvitt, och det svarta garnet svart som förut, och inga små sparfvar kommo och lärde henne, såsom de lärt hennes syster. Käring-dottern fick så vända tillbaka med oförrättadt ärende. Som hon nu kom hem och hade garnen likadana som hon fick dem, vardt matmodern än mera misslynt, och sade: »illa sköter du min ladugård, sämre är du annorstädes. Jag trodde dock att det var något du visste.» Dermed slöts deras samtal, och så skildes de åt liksom förra gången. Det led så ännu en tid, och käringen lät tredje resan kalla ladugårds-pigan inför sig. Ja, flickan gick, och frågade hvad hennes matmoder hade att befalla. »Jo,» sade käringen, »jag vill nu föresätta dig ännu ett prof, och skall detta bli mitt sista. Här har du garnen som du skulle tvätta. Nu skall du väfva dem till en väf; men på den skall hvarken finnas tvist eller noppa, och allt skall vara färdigt i qväll, innan sol går ned.» Flickan hade nu ingen annan råd än att lyda, utan tog garnen, och begynte laga till väf så godt hon förstod; men lite var det, och garnet var skört, så att ju längre hon höll på desto sämre blef det, och inga kattor kommo der nu heller och hulpo henne, såsom de hulpit hennes syster.
Sådan är den ljusare sidan af taflan. — Men, sedan potatoesodlingen mera allmänt tilltagit, hafva, genom detta lätt tillgängliga födoämne, yngre personer af arbetande classen blifvit lockade till hjonelag och bosättningar, utan beräkning af de större behof sorn uppstå för barns underhåll, och för egen bergning vid antagande arbetsförmåga. Tidigt undsluppen föräldraeller husbonde-väldet hafva sådane hjonelag, utan nog arbetsvann, utan erfarenhet och medellöse, snart infallit uti en sorglös overksamhet, derest binäringar icke lemnat tillfälle till förtjenst af handarbeten, samt sålunda fortlefvat med jemn brist och, efter missvextår, nöd, äfvensom ofta sedeförderf, i följe. Emedlertid, och såsom en naturlig följd af lefnadssätt^, hafva de framalstrat många barn, hvilkas uppdragelse både i fysiskt och moraliskt hänseende nödvändigt måst Elifva i öfverensstämmelse med föräldrarnes omständigheter — och deras framtid ett ännu djupare nedgående. — På sådant sätt bildas och tillväxer en dass af för sig sjelfve onyttige, för Samhället betungande och kanske i än flere hänseenden skaddige samhälls-medlemmar. Den rotfästes på Landet genom Backstugors och Inhysestorps anläggande samt genom bebyggande af jord i alltför små lotter, ofta blott till plats för en stuga och ett par tunnors utsäde af Potatoes, hvilken sednare utväg att abalienera jord, örn icke för alltid åtmins!°ne för längre tid, hemmansägare, dels af behof och dels af ett illa beräkuadt vinningsbegär, vidtaga under åtskilige former och namn såsom förpantning, fördel och lega, merendels emot en viss liten summa i penningar, eller annan ovaraktig och hemmanet icke båtande förmån. Den enda Kronan förbehållne Kongsgård, som linnes i Länet, nemligen Ollestad i Gäseneds Härad, är upplåten adeliga Gyllen - 34 svärdska Allen, till bruk och nyttjande emot gamla räntans utgörande efter Markegångs-förvandling, så länge samma Ätt fortvarar.
Kommittéen har ock i detta hänseende afgilvit väl motiverade förslag, öfver hvilka jag, i det hufvudsakliga, nu torde få mig i underdånighet yttra.» »De kommitterade, som haft sig uppdraget att utarbeta förslag lill nu gällande förordning, angående de förenade rikenas ömsesidiga handel och sjöfart, yttrade i sitt underdåniga betänkande den 20 April 1825, att, »hvad anginge landt-kommunikationen, kommitterade icke funnit betänkligt att, i afseende på varu-ulforseln från ena till andra riket, i allmänhet tillstyrka en fullkomlig handelsfrihet», och att »det enda undantag kommitterade härvid ansett nödigt, bestode i det bibehållna förbudet mot utförsel från Sverige af tackjern och vissa andra metall-råämnen.» § 1 i nu gällande förordning upptager alltså, såsom förbjudna att från Sverige landvägen till Norrige utföras, »Tack-, Ösmundsoch Ballast-jern samt jernhällar öfver tum (i den tryckta författningen förekommer J tum, hvilket förklarats utgöra tryckfel) tjocka, Rå-koppar och Malm.» Den form för oförädladt jern, som i äldre tid begagnades under benämning af »Osmundsjern», har länge sedan kommit ur bruk, och varan har, då den ej vidare förekom i handeln, uteslutits ur alla Svenska tulltaxor från oeh med år 1830. Förbudet mot utförsel af Rå-koppar upphäfdes i allmäuhet genom 1835 års tull-taxa; och genom Kongl. Kungörelsen af den 10 December förlidet år är numera äfven i allmänhet medgifvet, alt tackoch ballast-jern samt hällar öfver t,) tums tjocklek må ur riket utföras.
E t t l å n g t samtal följde, h v a r a f v i Hennes första uppträdande eger rum lördagen den ytterligare ökad mognad och formsäkerhet gifva 23 d:s, då Boitos » Mefistofeles » uppföres med bärig grund åt en redan nu ädel framställningsl i k v ä l endast anföra de sista orden, h v i l k a Gina Oselio i Margaretas o c h Helenas partier. konst. visa, att h o n nått sitt m å l. K. Dramatiska teaterns nya program har slagit » O c h framför allt, mitt ä l s k a d e barn, inlifligt an. Så rika på inhemsk dramatik äro vi g e n svaghet! T r o m i g, d å j a g säger, att inSkämtet har många vänner, o c h illa vore, om ej, att icke ett nytt svenskt original alltid väcker g e n t i n g kan vara förderfligare för den äktenså ej skulle vara förhållandet. Man har till o c h ett alldeles särskildt intresse. När så tillkommer, med nästan skäl att misstänka, att hos den mens k a p l i g a sällheten, än o m m a n n e n får den att hr Tor Hedbergs komedi » En räddare » verkniska, som ej hjertligt kan skratta, icke allt är så ligen eger ganska erkännansvärda förtjenster — föreställningen, att det är han, s o m är herre väl o c h rent bestäldt innombords, som önskiigt en i det hela god dramatisk byggnad, naturlig o c h i huset, s o m d e säga. J a g har varit gift i vore. Men vi ha dess bättre allt skäl att antaga, liflig dialog, rätt underhållande intrig — behöfdes tjugusex år o c h v e t m e d m i g sjelf, att j a g att det både skall helsas som ett erkännansvärdt ytterligare endast det verkligt framstående .utej en e n d a g å n g gifvit efter för min m a n. förande, dramatiska teatern ger den, för att framföretag o c h visa sig i sig sjelft ega sin lön, då en förläggare, såsom nu hr J. Seligmann, framlägger ett kalla en succés.
St. erhållit mera speciella upplysningar om förhållandet, andem, hvilka de snart sagdt i enskild väg fått; dessa torde dock kunna vara nog för representanten, lör att veta hur han bör handla, för att kunna vara öfvertygad, att han handlat så, att han uppfyllt sin pligt, det vill säga iakttagit fäderneslandets väl och tillfredsställt nationens önskningar, hvars fullmäktig han är, antingen hans fullmakt är inskränkt till viss person och tid eller den sträcker sig till hela familjer, man efter man, så länge dessa existera. Ty båda dessa slags rättigheter, att handla i egenskap och med makt af folkets fullmäktige, grunda sig på folkets erkännande af detta fullmäktigskap; och, vore deras makt icke att anse såsom en delegation af folket, af den det äger, vore väl då deras makt större än intet? ålen nu till skuldsättningen och undersökningen; huruledes vi uppfylla vår pligt; om vi se landets väl och folkets syinpathier till godo; om vi anslå något för skuldens afbetalning; om vi offra frukten af folkets mödor till igenfyllandet af iletta cerberigap. Låtom oss se till att vi icke så använda folkets penningar till afledande af detta stagnum infernale eller underjordiska träsk, att en A cheron derifrån flödar öfver det och oss. Af de fragmenter af detta skuldregister, som någorlunda offentligen kommit till Ständernes kunskap, dock utan auctoritet, blott uti enskilde utsk.ledamöters utlåt, vidfogade reservationer, se vi, att en del af dessa skulder blifvit gjorda för att kunna åstadkomma diplomatiska beskickningar och hedersbevisningar, som varit nödvändiga för Rikets, det vill säga nationens värdighet. Nå väl! om dessa kostsamma sätt att utmärka sig icke så fullkomligt öfverenslämma med landets och folkets tillgångar, kunna de dock åtminstone öfverenslämma med dess syinpathier och i det ringaste måtte de väl icke strida deremot. Låtom oss se till, huru dermed förhåller sig, så godt den lilla kännedom vi hafva om närvar. tids tilldragelser i den vägen i Europa medgifver oss. Dan 3o A p r i 1 f. m.
För undvikande af serskild förvaltningskostnad, anser Kongl. Maj:t lämpligt, att fonden förräntas af Stats-kontoret samt att inkomsterna och utgifterna gå till och från nämnde kontor genom vederbörande landshöfdingar och konsistorier. b Kongl, Majas Nåd. Proposition, N:o 67. I öfverensstämmelse härmed föreslår alltså Kongl. Maj:t i nåder: l:o alt af besparingarne å de anslag, tillsammans 130,000 Rrdr banko, hvilka vid sistlidne riksdag blifvit af Rikets Ständer ställda till Kongl. Maj:ts disposition till understöd för folkskolelärares aflöning, en fond, under Stats-kontorets förvaltning, må bildas till pensionerande af dylike lärare, hvilka äro minst o5 år gamla samt efter fulländad examen vid seminarium varit minst 30 år ordinarie lärare; och 2:o att hvarje stadsförsamling och hvarje församling på landet, emot befrielse från lörbindelsen att lemna pension åt skolläraren, som enligt l:sta punkten är dertill af fonden berättigad, må åläggas att till denna fond årligen inbetala en afgift af Tre (3) Riksdaler banko. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med afl Kongl, nåd ocb ynnest städse välbevågen. Datum ut supra OSCAR. F. O. Silfverstolpe. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den y December i8/fj Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Stats-råden, Friherre Stael von Holstein, Munthe, Kongl. Maj-As Nåd. Proposition, N:o 67. 5 Friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern j Friherre Gyllengranat, Faxe, Fåhreeus. Departements-chefen Stats-rådet Silfverstolpe framställde i underdånighet angelägenheten deraf, att åtgärder vidtagas för att i en framtid bereda tillgång
Beträffande boloppet af det bidrag utaf allmänna medel, som för den föreslagna jernvägs-anlägguingens utförande, enligt Utskottets åsigt, bör af Rikets Ständer anvisas, måste detta naturligtvis lämpas efter de med sagde anläggning förenade kostnader, i hvilket afseende Utskottet får erinra, att en för hästkraft anlagd jernbana icke kommer alt uppfylla trafikens framtida behof, helst den vid ofvan åberopade beräknin - SlaU-Utskollels Utlåtande M 23S. 8 gars uppgörande förutsatta rörelse måste hädanefter komma att betydligt ökas ej allenast genom öppnandet af flott-leden mellan Ljusne-elf och Södra Dellen, utan äfven genom en redan företagen större sågverks-anläggning vid vattendraget mellan nyssnämnde sjö och Forssa kyrka. Yid sådant förevetande och på det att icke framdeles ytterligare statsbidrag måtte erfordras till ifrågavarande banas inrättande för lokomotiv, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att, såsom vilkor för det understöd af allmänna medel, som af Rikets Ständer kan varda beviljadt, måtte föreskrifvas, att, emot detsammas åtnjutande, en sådan jernbana skall anläggas mellan de uppgifna ställena, alt lokomotiv kan å densamma begagnas. Under denna förutsättning och med afseende å härvid för öfrigt förekommande förhållanden, finner Utskottet sig alltså föranlåtet förorda beviljandet för sagde företag af eli låne-underslöd, i rundt tal motsvarande två-tredjedelar utaf den summa, 960,000 R:dr R:rat, som Kapten Adelskölds kostnads-förslag upptager. Vidkommande ej mindre betalnings-vilkoren för det nu tillstyrkta lånet, än öfriga med samma låne-understöds tillgodonjutande förenade åligganden, anser Utskottet hufvudsakligen enahanda stadganden böra meddelas, som dem Utskottet föreslagit och Rikets Ständer godkänt, i afseende på det under innevarande
M. ansett nedannämnde summor lämpligen kunna utur berörde Fonds handlingar afskrifvas, nemligen : l:o 12,057 R:dr 13 sk. 6 r:st., utgörande värdet af Mariae f. d. Bränneri och Magazin, hvilka byggnader, jemte åtskilliga inventarier, blifvit, enligt Kongl. Brefven den 26 April 1826 och den 27 Juli 1840, öfverlåtae till Sällskapet för vexelundervisningen befrämjande; 2:o 13,269 R:dr 16 sk. 5 r:st., utgörande värdet af Catharinas f. d. Bränneri och Magazin, öfverlåtne till Committerade för sjukvården i hufvundstaderi, jemlikt Kongl. Brefven den 21 November 1827 och den 26 Mars 1828; samt 3:o 23,588 R:dr 4 sk. 11 rist, eller värdet af åtskilliga fastigheter i Carlskrona, hvilka, enligt Kongl. Brefvet den 23 Januari 1830, blifvit öfverlåtne lill begagnande för Kongl. Flottans behof. Denna E. K. M:s Nådiga framställning hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och enär Rikets Ständer, uti underdåniga skrifvelser dels af den 19 Juni 1840, bifallit, att Marias f. d. Brännerioch Magazins-byggnader finge af ofvanbemälde Sällskap fortfarande användas till local för en Normal-Skola för växel-undervisnings-metoden, med skyldighet likväl för sällskapet, att, när denna skola icke vidare funnes vara behöflig såsom
StatsUtskottets omtanka och nit, ådagalagdt uti dess sista eller 6;tc anmärkningsmemorial, i anledning af skedde anticipationer på följande årets anslag, hvilka Utskottet anser såsom skuld, sättningar och således stridande mot föreskriften i RegeringsFormens 76 §., har också af ConstitutionsUtskottet blifvit rättvisadUtskottet yttrar jemväl sin enskilta tanka att dylika aaticipationer i längden kunna blifva högst vådliga; tnen att Riksens Ständer skulle få ådagalägga enahanda öfvertygelse, och genom en underdånig anmälan för framtiden afböja hvad som synts Utskottet kunna bli högst vådligt; det har Utskottet ansett så mycket mindre nödigt som det vore att förmoda att anticipationer skulle godtgöras af följande årets anslag, utan deri uppkommande brist; då således ej heller anticipationer skulle kunna anses innebära någon verklig Bkuldsättning. I anledning af det af en enskild Riksdagsman anmärkta förhållandet att StatsSecreteraren för krigsärenderna tvenne gånger vid föredragning till bortgifvande af ledig lön försummat infordra den, närmast till lön berätti - Ben io Julii f, m. gades skrifteliga afsägelse; och att han contrasignerat Fullmagter å lön för personer utan behörigt anspråk derpå, yttrar Cosistitutions Utskottet: att en sådan prejudice örn den ägt rum> bör tillräknas Regementseller BrigadChefen; att i StatsRådets protocoller hvarken den klagandes namn förekommer, eller något som utvisar att han blifvit olagligen förbigången, hvadan Utskottet anser någon åtalan icke kunna äga mm. Föreskriften i TjenstgöriogsReglementets 3;dje Cap. 51 § och uste Morn. kan ej vara en StatsSecreterare för Krigsärender obekant; att en rangrulla finnes inom Krigsdepartementet bör kunna supponeras.
Utsk. har nemi. tillstyrkt en ändring i 37 § Riksd.Ordn., hvilken, då frågan sista gången behandlades, icke var föremål för öfverläggning, och som icke blott gäller en förändring i benämning, ulan innefattar en bestämmelse uti ett verkligt sakförhållande. Väl har Constit.Utsk. tillstyrkt och vissa Stånd godkänt, att Slatsoch Bevilln.Utskrn må utgöra ett och arbeta på 2:ne hufvudafdelningar; men huru dessa böra organiseras, har icke ännu varit föremål för öfverläggning. Emedlertid har Utsk. til Is t vi' k t ett sålunda lydande tillägg till 37 §: ”hörandes, i den mån ärenderna hinna utarbetas, Utskru eller, hvad Statsoch Bevilln.Utskrn särskildt angår, dess hufvudafdelningar med deras yttranden, så fort sig göra låter, till Ståndens plena inkomma.” Delta är ett nytt förslag, såvida nemligen, att hvarje afdeln. skulle inkomma med särskildt utlåt.; och frågan derom kan icke komma under öfverläggning i egenskap alt afgöras genom omröstning i förstärkt Utsk., förrän densamma blifvit af Stånden afgjord. Jag anhåller altså om återremiss. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla det af Utsk. i afseende på denna punkt framställda jemnkningsförslag. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr von Hartmansdorff, Aug.r Då R. o. Ad. redan en gång, efter en temlig långvarig öfverläggning, afslagit Constit.Utskrs förslag, att Statsoch Bevilln.Utskrn måtte förenas, på den grund, att Ståndet ansåg denna åtgärd motverka i stället för att befordra ändamålet, riks - Den ii December f. m. dagarnas förkortande, så hopp is jag, att Ståndet nu må vidblifva sitt redan fattade beslut. Uppå derefter framställda propostr vidblef R. o. Ad. sitt i denna del fattade beslut, samt godkände votertspropos:n lit. A. Utsk:s yttrande i anledn. af ardra för slagspunkt e n. R. o.
J\:o 64- Litt. F. om tillökning uti skaltefi ibetsdygnen vid masugnar. A. 38. XXVI. E. ..2. — Nio 64. Litt. H. i fråga 0111 Lagmansoch Häradshöf dinge-räntans upphörande. VI. B. (33. VII. 22. A. 38. XVIII. E. 49. XXVI. E. 112, SlalsUlskottets Memorialet', Betänkanden och Utlåtanden: — Nio 64* Litt. I. i anledning af vackt fråga om nedsatt*- ning uti sterbhus-afgiften. A. 38. XVIII. E. 4g. XXVI. E. 112. Nio 64- Litt. K. angående beräkningen af vacance-afgiften för oroterad jord, samt framställning om dess återföfande till bevillningen. A. 38. XXVI. E. 112. — N:o 65. med summariskt fö.slag öfver Statsregleringeu. A. .35. XIV. U. ;6q. A. 3.8. XX. U. 370. XXL 17. Å. 90. XXIII. U. 426. XXIV. 439. A. 484. XXV. U. 146. A. .56. U. 4.5. A. 464. XXVI. E. 62. -— Nio 66. i anledning af väckt motion om redovisning för det till Kongl. Hofstallet anslagne fourage, och förbud emot försäljning deraf. V. B. 399. VI. A. 735. XI. U. 128. XII. A. .36. — N:o 67. i anledning af väckt fråga om indragning af Förvaltningen af Sjö-ärendena och Kongl. Hofjaktvarfvet, samt inställande af Båtsmans-uppfordringen. V. B. 3gg. VI.
Och dels enligt näst of vanstående punkt, ao procent å i46: 32: med . 29: 16. 5o: 26. Hvarförutan Banco-IJlskotietnu får vördsamt hemställa, om icke åt Herrar Banco-Fullmägtige må vara öfver - ao Banco-Vtskoitels Memorial N:o nji lemnadt aft, till godtgörelse förnå» gon lärdoms-idkare utom Banken» som, med erforderlige egenskaper försedd, skulle vilja åtaga sig att, i egenskap af garde des medailles, med nödig sorgfällighet vårda, handhafva och efter behof, dels genom köp» dels genom duppletters utbyten m. m. coinplettera Bankens myntoch me* daillecabinett, samt deröfver upprätta nödige cataloger och anteckningar , kunna årligen disponera högst 166: 3a. Derest Rikets Ständer bifalla denna Utskottets hemställan, kommer alltså en summa af 4276 R:dr att, för dylika bestämda årsanslag, till nästa Riksdag förbehållas; alltid med iakttagande af de besparingar, som derå tilläfventyrs skulle kunna ega rum; hvaribland specielt må nämnas, att de för CassaCommissarien beviljade 200 R:dr B:co ärligen skola vid nu varande Innehafvarens afgång, eller uppfattning till högsta Commissarie-lönen, indragas, 5:o Serskilda och tillfälliga anslag-inom Verket, som till beloppet för hvarje år ej kunna bestämdt uppgifvas, äro (utom den ofvannämnda betalningen dels för inlöste smärre sedlars slutliga granskning och korssning och dels för nya smärre sedlars skrifning^) följande: Hanc.O'Ut&koiteis Memorial N:o 112. 91 För de förslitne smärre sedlarnes föregående korssning i Bankens Cassör, ä 12 sk. per iooo:de, enligt Resolution af BancoFullmägtige den 23 Martii i8i3.
Skrifvelse, N:o 88. 33 Härigenom måste anses vara erkändt, att de läkare, som danats uteslutande af Carolinska Institutet, ega tillräckliga kunskaper och skicklighet för att kunna ernå den likställighet i afseende på rätt till befordran, hvarom så länge tvistats. För att likväl till sist undanrödja allt tvifvel om Carolinska Institutets förmåga att äfven i sitt nu nydanade skick bibringa tillräckligt vetenskaplig undervisning äfven i de ämnen, som äro företrädesvis teoretiska, torde det vara nog att erinra, hurusom de samme lärare, hvilka frånkännes rätt att i den teoreliskt-medicinska examen bedöma elevernas kunskapsprof tillmäles behörighet ali bedöma lärdomsprof, aflagda af dem, hvilka söka anställning såsom professorer i just samma teoretiska ämnen. På grund af hvad nu blifvit anfördt, tveka Rikets Ständer ej alt, såsom en väsendtlig brist i sednast vidtagna anordning, beträffande den medicinska undervisningen, och såsom icke öfverensstämmande med de afsigter, Rikets Ständer vid särskilda tillfällen tillkännagifvit, i fråga om en sådan organisation af Carolinska medico-kirurgiska institutet, att skicklige läkare lör alla grenar af medicinalverket för Statens behof der kunde danas, anmärka det förhållande, att den teoretiska och praktiska undervisningen vid delta läroverk blifvit åtskiljda; Och få Rikets Ständer, med anledning häraf, hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det E. K. Maj-.t läcktes medgifva Carolinska medico-kirurgiska Institutet rätt att, i likhet med Universitetens medicinska fakulteter, anställa såväl den teoreliskt-medicinska, eller så kallade medicine-kandidat-examen, sorn den praktiskt-medicinska eller medicine-licentiat-examen, samt all Kongl. Stadgarna för bemälda Institut af den ‘26 April 1861 mätte i öfverensstämmelse härmed varda ändrade, och de åtgärder i öfrigt vidtagas, som för befordrande lill verkställighet häraf må finnas nödiga. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 16 Bih. lill R. St. Skrifvelse, N:o 89. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Maj 1865.
Mits disposition under nu ingångna statsreglerings-period anvisa en summa af 214,600 Ridr Biko eller 321,900 R:dr R:mt, i hvilken summa likväl, på sätt förut blifvit omnämndt, besparing komme att uppstå, om utröndl varder, att byggnaden, ulan äfventyr lör dess bestånd, kan uppföras på bjelkbädd, eller ock i händelse detta förslag icke vunne bifall, medgifva, att oltauämnde plats linge, på sätt i underdånighet blifvit begärdt, åt enskild person lill bebyggande upplåtas emot högsta tomtöres-afgifl, som kunde betingas, och under vilkor, bland annat, att den blifvande byggnaden uppföres i öfverensstämmelse med den ritning, som af E. K. M:t i nåder kunde blifva godkänd och fastställd. Rikets Ständer hafva tagit denna fråga i öfvervägande; och beträffande först E. K. Mits nådiga framställning om anslag till uppförande af en ny byggnad för Riksarkivet, så, ehuru Rikets Ständer af det ofvan anförda funnit det vara ådagalagdI, att en säkrare och rymligare lokal måste beredas för derstädes förvarade vigliga och dyrbara handlingar, anse Rikets Ständer likväl åtskilliga betänkligheter möta mot antagande af det nådiga förslag, E. K. M:t i berörde hänseende framställt. Detta gäller hufvudsakligen valet af byggnadsplats. 1 afseende å denna tillåta Rikets Ständer sig erinra, att grunden å den föreslagna tomten är af mindre fast beskaffenhet, och att, om det också icke må anses förenadt med någon fara att å densamma upplöra en byggnad, som är alsedd att innesluta stora och tunga pappersmassor, ett sådant byggnadsföretag likväl kommer att medföra högst betydliga kostnader och vida utöfver hvad sorn erfordras, om ifrågavarande byggnad anlägges å en plats med fast och säker grund.