Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sen till, att Idun och I d u n s Mode» Ni har gjort mig oändligt lycklig, fröken Ella. » tidning finnas hos alla edra bekanta! — Malms ton darrade af djup rörelse. Pris kr. 1:25 pr butelj. telefon. IDUN 360 ris lofvade ni mig att här i ert h e m få afhämta svar p å den fråga jag då framställde till er. Aini beredd att redan nu. '? » » Icke ett ord nu. kanske är jag då beredd att gifva er svaret. Och nu farväl, herr ingeniör, jag måste vara: själfva älskvärdheten m o t alla i afton. » Ella skyndade bort, följd af Malms varma, glädjedrukna blickar. V i h o p p a öfver att beskrifva balens gång; den ena är i det hela den andra lik, supén icke ens undantagen, o c h när hvar o c h e n slutligen vänder h e m, så äro j u alla i d e flesta fall nöjda m e d sin afton, m e n p å samma gång m e d att den är slut — det senare tycker n o g i synnerhet värdfolket.^ Och n o g var vår hederlige brukspatron belå- ten, när h a n såg våningen utrymd. &gt;Nå, kära Anne-Sofie, » småmyste brukspatron, » du är väl i sjunde himlen nu, när d u haft så mycket folk omkring dig? » » Ja, Gud vare lof, Anders, balen VAR lyckad. » » Ja, i synnerhet när hyrkuskkamparne drogo af m e d d e sista. » » Men hör du, lilla Ella, » sade brukspatronen, » du står där så tyst o c h tankfull. Jag har knappt kunnat tänka på annat under hela kvällen. » Ella närmade sig m e d ett blidt leende. » Snälla tant o c h farbror, jag vill nu gärna förklara d e n enkla saken. S o m sagdt, vi träffade hvarandra dagligen under d e t v å månader jag vistades i pensionatet. V i lärde värdera o c h älska hvarandra, o c h när jag reste, frågade h a n mig, o m jag ville bli hans hustru. Jag sade honom, att svaret skulle h a n få här i mitt h e m. jag ville pröfva m i g själf.
Säg mig: med hvad öfvertygelse kunde M. H. berömma, prisa dessa dumheter, dessa vämjeliga barnsligheter? Med hvad samvete säga: ”Homerus andra gången original”? Är det ej tusende gånger syndigare, bedröfligare, att med vett och vilja berömma eländigheter, än att sjelf – utan vett och vilja – göra dem? Jag, för min del, har i hela vida verlden ej sett ett uslare poem. Ty alla andra ha antingen naivetetens behag, eller platthetens ursäkt. Gustaviaden95 är ej tusendelen så rik på osmakligheter och vanvett. Detta är ett rigtigt archiv af allt poetiskt elände. Blif ej ond på mig! Så rent, som jag yttrat det ofvanstående, beundrar jag äfven både den nu olycksalige Skalden, och hans Criticus, gjord för en gudomligare ära än att störta sig med honom. Detta brefvet är det sista förvarade; och kanhända skrefs ej vidare något. Ett förbund mellan tvenne personer, så skiljaktiga i lynnen och syftningar, kunde ej länge räcka. Redan de sista af dessa skrifvelser vittna om uppstigande moln, som innan kort skulle tätare skocka sig. Man ser, att olikheterna, ehuru ännu i vänlig form, började gå hvarandra temligen hårdt på lifvet. Man ser dock äfven, att Leopold hade visat Thorild mycken aktning och mycket förtroende; hade för honom bittert beklagat sig öfver Kellgren, öfver sin egen vittra ställning, öfver allmänheten; hade fägnat honom med utlåtanden af bifall och ros. Att han dervid hade tillika än stegrat, än återgäldat de mottagna loforden med både lika stora och större, blef, sedan Leopold några år efteråt offentligen yttrat helt motsatta omdömen, af Thorild ådagalagdt genom citater ur – de fordna egenhändiga brefven; hvaraf man fick veta, att Leopold hade i dem sagt hans Passioner innefatta ”resningen till Naturens tempel”, liknat honom vid Corneille och Milton, anhållit att få blifva hans commenterande Addisson o. s. v. Citaterna föllo sig olägligt. Leopold försökte ej neka dem.
Då Utskottet nu, jemlikt dess i 3i §. af Riksdags-Ordningen stadgade pligt, går att till Rikets Ständer aflåta Förslag lill den Bevillnings-afgift, som för Spelkort erläggas bör, samt lill de lorändrade controller, som öfver denna afgifts ordentliga utgörande kunna finnas nödige, har Utskottet icke bordt lemna utan uppmärksamhet det af Rikets Ständer, genom dess lemnade bifall till Statsoch Bevilinings-Utskollens gemensamma Betänkande N:o 24 fattade beslut: att, då den stämpel, sorn å Spelkort nu anbringas, är högst ofullständig och svårligen kan åtskiljas från en utan serdeles konstfärdighet anbragt falsk stämpel, samma method, som i flere andra länder vidtagits, äfven här skall införas, eller att sjelfva convoluten , hvari spelkort skola inneslutas, förses med en större och ändamålsenligare stämpel, än sorn å ett Kort kan anbringas; att convoluten skola förfärdigas af papper, som i sin egna beskaffenhet lemnar säkerhet mot eftergöring och derjemte icke medgifver öppnande, utan att papperet förstöres; att hvarje Kortlek , som till salu utbjudes, bör, vid strängt vite, vara uti sådant convolut innesluten; att den konstskicklighet , Bankens Pappersbruk och Stereotyperings-anstalt erbjuda, skola vid convolulens förfärdigande och stämpling anlitas; samt alt, lill förekommande deraf att ostämplade kort må , utan fara att upptäckas, kunna af enskilde personer begagnas, den hittills brukliga stämplingen å sjelfva korten äfven hädanefter skall ega rum, hvarvid likväl en stämpel, svårare att eftergöra, än den nuvarande, bör användas.
Demander le prospectus aux Direotrices M:elles Guillaume, Rosevilla, Neucnåtel (Suisse). (H. Damhärarbeten. Peruker, Benor, Flätor, LäaC, J. Johansson, x / i b » r m. m. i tusental hos Herr och Fru E. Alla slags materiel fås från Kindergarien, Kommendörsgatan 25, Stockholm. Priskurant sändes. (G. småttingar n e Hvad skola göra? f 22 Österlånggatan, enligt franko. Illustrerad priskurant gratis och Allm. Tel. 26 05, Riks41 i emottager konvalescenter efter inoch utvärtes sjukdomar samt personer i behof af hvila. Omsorgsfull vård, godt bord, moderata priser. Jonsson, eljest läkare efter eget val. OBS.! Sinnessjuka o c h tuberkulösa personer emotta ' gas e j! (s. T. A. 64866) 1 Carolina Östemans Handarbetsskola, Läst ma karegatan 14 &amp; 1 6, lämnas undervisning af skickliga lärarinnor till äldre och barn i alla slags Slätoch Konstsömnader, Märkning, Filetguipure, Knyppling, Macramé, Träsnideri, Glödritning, Läderplastik, Glasetsning, Spånoch Bastarbeten m. m. Fritt val af arbete och tid. Tillträde när som helst. Billiga priser. Prospekt på begäran. Broderier, Märkning, Uppritningar och Monteringar utföras på beställning. Git » pärlan » den råtta infattningen, och hon skall blifva ditt h e m s skatt, s o m du ej har råd att mista. EDA. T T U N G L. Som Z é p h o r i s uppträdde hr Öämann, hvilken ej på flere år utfört detta parti. Ehuru ej vid bästa röstdisposition skördade han d o c k det lifligaste bifall. M e d erkännande måste särskildt fröken Thulin s o m Némea nämnas. Föreställningen, s o m leddes af hr Lang, hade eljes att uppvisa många slitningar o c h missöden.
Hvad åter nu Halmstad beträffar, så, emedan denne Stad icke finnes upptagen bland dem, Stats-Vtskottets Betiinkanden. 1731 der denne uppbörd ägt rum, hvarken u(1 Högst* berörde Nådiga Resolution elier uti deri Förteckning, söre Kongl. Majus och Rikets KrigsCo legmm pil nådig befallning afgifvit och Kongl. M ij:t tili Utskottet tack is låta öfverlemna att tiena till upplysning for handläggningen af detta, ärende; samt Ved-tägten i Halmstad, som Pehr Bingtsson nu öfverklaga!, alltså skulle vara ett missbruk, hvilket ej kan föranleda till någre medels anslående lill ersättning vid detsamma® anskaffande; ty, o,ch da för öfrigt frågan härom» såsom ett denne ort särskildt rörande ämne, hvilket allena ankommer på verksfal ande Ivfagtens åtgärd, synes endast tillhöra Fullrnägtige från orten, att i underdånighet anmälas ; har Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka Riksens Hög-, lofi. Ständer, att i någon befattning härmed ingå; hvilket dopk vördsammeligen hernställes till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 4 Junii t8ij. Riksens Haglo fl. St cinders Stats-Utskotts Utlåtande öfver Herr Jac. Linströms Motion och Förslag, att Statens alla intrader skulle upphöras och redovisas af Riksgälds -ContoireU U ti till Vällofl. JSorgare-Ståndet ingifvit samt derifrån till Stats-Utskottet remitteradt Memorial har Riksdags-Fullmägtigen från Stockholm. Herr Jac.
Det kan jag göra. Jag kan köpa Borgviks bruk i Wermland och ännu ett, så har huset jämnt lika många bruk som i min käre salige fars tid. Min syster skall få Rottneros på sin lott. Och nu äro vi ju ense om att min mor och min svåger vilja med mig ingå denna arfförening? – Eftersom så fatalt är, att testamentet ej återfinnes, gifves väl ej någon annan utväg, svarade fru Christina buttert. – Och min svåger? – Jag instämmer med min fru svärmor och förlitar mig på att min svåger ej vill göra sin enda syster orätt. – Det kan svåger Wachtmeister tryggt förlita sig på. Jag vill inte göra någon människa i världen orätt, minst af alla mina närmaste, sade John. Det återstår således intet annat än att tala vid en lagkarl och låta honom upprätta arfföreningen. Detta tilltror jag mig ej. – Nej, för all del. Skall jag skicka efter Ahlberg? – Inte i dag. Jag skall ut till kyrkogården i dag. – Nu kör Medevivagnen fram, upplyste grefvinnan, som stod vid fönstret. – Det är inte för min räkning – är det svåger Wachtmeister, som skall ut och färdas? A propos, medan jag kommer ihåg det. Hur mycket har riksdrotsen i årlig lön? – Fyra tusen riksdaler banco. Hvad kan det intressera? – Jo, jag vill, att Herpel skall ha samma lön af mig. Excellensen höjde på axlarne. Så gick han fram till sin hustru och kysste henne på pannan och sin svärmor på hand, hvarefter de båda svågrarne tillsammans gingo ner för trappan. Väl utkomna på gatan skildes deras vägar. Grefven hoppade vigt upp i Medevivagnen och tog tömmarne för att köra till Amiralitetsvarfvet, medan John till fots begaf sig ut till kyrkogården och till sin faders graf. Detta ideliga dryftande af arfvet pinade John outsägligen. Nu skulle han väl blifva det kvitt. Han visste, hur innerligen väl hans fader unnat honom allt och hur lycklig han varit, då han med sin enda älskade son fått tala om sitt hus och sina affärer.
Troligt är likväl, att vår herre, då han tog refbenet af Adam och lurade qvinnan på vår sömniga oldtfar, glömde att fråga Lafontaine om råd; men lika säkert synes det vara, att ett sådant sinne som Lafontaines kan finna godt och skönt nog på jorden, för att låta resten gå med och manligt bära det, som ändock tar slut, då nästippen kallnar, och det vill säga litet hastigare, än folket vid närmare besinnande plär önska. Det är lätt att vara högvis och utmönstra poёsien ur verkligheten; men denna vishet står ej tillsamman med menniskans begär till lycksalighet och fullkomlighet. Menniskoslägtets förädling blir ett tomt ord, om idealets förverkligande är en dårskap! – sade Fredrik efter en kort tystnad, med något nedslagen stämma och med beräkning för gubben farbrodern, för att dock ej vara helt och hållet svarslös. «Poёsi? O du salbrutne, sprängkörde Pegasus!» utbrast Magnus. «Länge nog har du kånkat och burit tårepåsar och vattusäckar, skramlande rim-ärter, hufvudlösa och enbenta gråstensbilder, och dina vingar hafva varit ruggiga som hönans en ruskig oktoberdag. Hvart du flugit, det veta endast de, som ridit barbacka på din utmagrade länd och visat publiken märkena efter ridten såsom bevis på poёtisk kallelse. Skall du nu olycklige spännas för hvarje åkarkärra och traska med vedlassen kring Stockholms gränder? – Blif icke ledsen, Fredrik; din poesi i all ära! – Men hvarföre vill du taga lifvet af all poёsi? Skall poёsien blifva verklighet, den verklighet som lefver för stunden och dör med den, hvar finnes då i en sådan poёsi det oändliga, det gudomliga? Hvilka herrliga tider dock, då hvarje skedblad kålsoppa och hvarje pris snus skola blifva poёsi, då menniskan blott behöfver följa sin näsas väderkorn för att vara poёt! Eller skall då hvarken kål eller tobak planteras? eller inga näsor finnas, emedan det just icke kan kallas poёsi att snyta dem – ännu mindre att låta bli dermed?
Arfda Balken. S D. Vid nu skedd ytterligareföredragning, fann Bonde-Ståudet för godt bifalla Stars Utskottets deri 13 i denna månad på bordet lagda Utlåtande, angående sä val lindring i allmänhet u(i Inqvartérings-besväret för de Städer, der Ständiga Garnizoner äro förlagde , men serskildt för Malmö Stad , i afseende pä betalningen af det Ijån som vid 1812 års Urtima Riksdag blifvit Staden boviljadt till uppbyggande af Kasserner och Stall för 3',ne derstädes förlagda Sqvadrouer af nu varande Cederstömska Kongl. 13 usar-Regerneniet, som ock det vid 3815 års Ultima Riksdag staden Ystad beviljade I/ån till Kasern-byggnader för de derstädes då förlagde 2n:e Sqvadroner af ofvannämnda -Regemente. S. D. Vid nu skedd ytterligare föredragning fann Bonde-Ståndet för godt bifalla Stats-Utskottets den 13 i denna månad på bordet lagda Utlåtande, uti väckt fräga örn ärsättning till Herr Hof-Stall mästaren Grefve Frölich , för arrender af Flyinge och Dalby Kungsgårdar. S. D. Vid nu skedd ytterligare föredragning, fann Bonde-Ståndet för godt bifalla Stats. Utskottets den 13 i denna månad på bordet, lagda Utlåtande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Remiss uppå Eeiutenanten L. Ihorssells ansökning, att utbekomma innestående ExpectanceArvode. S. D. Vid nu skedd ytterligare föredragning, fann Bonde Ståndet för godt bifalla Statsutskottets den 13 i denna månad på bordet lag - Prat. Utdr. d. 17 Febr. 1818. 139 da Utlåtande, i fråga orri deri vid sista Riksdag beviljade Lönförhöjning för Lagmännen i Skåne och Blekinge. S. 1).
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Sammansätta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 29 och 30 sistlidne Juli på bordet lagda Betänkande Nio 28, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Brefven den 9 Februari 1802 och 17 Augusti 1804, rörande besutenhet å hemman i Dalarne. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde den 30 sistlidne Juli på bordet lagda Utlåtanden: •Nio 98, i anledning af väckt motion, angående utförandet på enskild bekostnad af vissa delar utaf stam-jernbanorna; och 472 Prot.-Utdrag den 5 Augusti 1857. N:o 99, i anledning af Riksdags-lullmäktigen Per Östmans motion, rörande de för Statens jernvägs-byggnader erforderliga medel. S. D. Remitterades till Expeditions-Utskottet en den 30 sistlidne Juli bordlagd, af Herr Lilliehöök, Carl Bertil, väckt motion, att sedan Ridderskapet och Adeln äfvensom Presteoch Bonde-Stånden bifallit hvad Stats-Utskottet uti dess Utlåtande N:o 80 föreslagit, rörande löneförhöjning för innevarande år åt under-officerare m. fl. tillhörande arméens och flottans korpser och stater, underdånig skrifvelse om hvad Rikets Ständer uti ifrågavarande fall beslutat, måtte, oberoende af den öfriga statsregleringen, till Kongl. Maj:t aflåtas, på det personalen, som blifvit tilldelad löneförhöjningar, må deraf så fort som möjligt komma i åtnjutande. Frän Högv. Preste-Ständet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts, denne dag meddelade, Nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o. Angående anslag till reparation å de Veterinär-inrättningen i Slock holm tillhörande byggnader och till nya inventarier för densamma; 2:o.
Pröfning af anslag af recognitionsskog och skogstilldelningar för hemman och Sågverk å allmänningar och kronoparker, sedan behofvet blifvit i behörig ordning utredt. 7:0 Inseende öfver allmänmngarnes vård och behandling efter de föreskrifter, som detom redan äro gifna eller framdeles kunna meddelas, samt följaktligen äfven pröfningen af besvär, som öfver Landshöfdingarnes utsynings-förslag kunna anföras. 8:0 Frågor om öfverloppsjord vid militiae och civila boställen, och huru dermed ber förhållas. i8i 9:0 Besvär öfver Landshöfdingens utslag rörande regleringen af kalkbränningen på Gottland, så vidt frågan med beskattningen har sammanhang. 10:0 Besvär öfver Landshöfdingens beslut i mål , som i öfrigt angå förvaltningen af boställen och sådan Statens egendom, som icke till särskildte ändamål är anslagen. 3:0 £ Mål om öfver låt dse af Statens fasta egendom till enskilde, elter ock inlösen af fast egendom för Statens räkning. Hit räknas : 1:0 Skatteköps afslutande och skattebrefs utfärdande. 2:0 Försäljning genom auction till skatte af sådane hemman, som blifvit inrättade å den Bruken frånskiljde del af recognitionsskog. 3:0 Hemmansbyten emellan Kronan och private. 4:0 Mål om bytes.brister och deras ersättande. y;o Frågor om frälseoch skatte-rätts ersättningar på en gång, eller ock blott om ersättning för skatterätts fordran. 6:0 Förberedande anstalter til! verkställighet af sådane Konungens och Riksens Ständers beslut, som åsyfta försäljning till större eller mindre del af Statens jord eller fasta 182 egendom, äfvensom inköp af någon sådan, med undantag af sädane frågor, s<in angå försäljning af särskildta ämbetsverk till höt ig fast egendom, eller inköp deraf för sådane ämbetsverks bshof. Köpe-afhandlingar i förstnämnde afseende blifva, å Kronans vägnar, af Kammar-Collegium undertecknade och utfärdade. 7:0 Af vittringar, med undantag för de Län, hvarom särskildt kan vara eller blifva stadgadt, 4:0.
För resten får jag erinra, alt jag uti mitt förslag icke Den 7 October c. m. skiljer mig från Utsk. deruti att bevilln.proctn icke bör förhöjas då utdelningen öfverstiger 5 proc., utan endast i den omständigheten, att jag önskar att, då utdelningen icke uppgår till 5 proc., bevilln.procm icke må fordras till högre belopp, än den proc., som utdelningen utgör af actiecapitalet. Jag anhåller om propos. i öfverensstämmelse med mitt förslag, likväl med den rättelse, alt ordet ”allmänna”, på sätt som Utsk. i sednare betänk, tillstyrkt, bör utgå. Gr. Hamilton: Jag vill medgifva, att Utsk. måhända icke anfört tillräckliga skäl hvarföre Utsk., oansedt de gjorda anmärkningarna, vidblifvit sitt förra förslag ronde hevilla. proc:ns belopp, hvilket Utsk. ansett böra vara oförändradt, äfven då utdelningen icke uppgår till 6 proc. af actiebeloppet; men Utsk. liar äfven fästat sig dervid, att en sådan nedsättning uti bevilln.proczn stundom skulle kunna utgöra en indirect belöning för dåliga speculalioner. Om jag t. ex. bygger ett ångfartyg och låter det göra resor på sådana orter att behållna utdelningen uppgår till 6 proc., så betalar jag i be vi I In. 5 för ioo af utdelningsbeloppet; men om jag skickar det till sådana orter, att fartyget icke renderar lika mycket, så handlar jag oklokt, och sådana okloka speculalioner böra icke uppmuntras genom en nedsatt bevilln. procent. Hr Ribbing: Jag biträder de åsigler, som Gr. Hamilton yttrat, och får tillägga, att jag i allmänhet icke älskar undantag, synnerligast uti allmänna lagstadganden, hvilka lidia vara nagotnära lika för alla.
Detta misstag rättas i 1838 års Bokslut. 1 följd af 1835, 1836 och 1837 arens i allmänhet icke fördelaktiga och uti åtskillige orter knappa skördar, hafva större afbetalningar under de 2:ne sistnämnde åren icke influtit än som Revisorerne uti 2:dra puncten uppgifvit. Ilvad som äfven i väsentlig nion bidragit till den ringare återbetalning, än den Rikets Ständer påräknat, har varit undsättnings - i — 208 — tagarnes mycket skuldsatta belägenhet, i förening dermed, att, jemnlikt Rikets Ständers under senaste Riksdag fattade och af Eders Kongl. Maj:t i Nåder gillade beslut, indrifningen icke annorlunda än med varsamhet bordt göras, eller så, att fastigheter, nödige kreatur, åkerbruks-redskap, bohag, kläder och utsädesspanmål för slike skulder icke fått i mät tagas. Vid hvad i 3:dje puncten förekommer, ar icke annat att i underdånighet upplysa, än att den prisskillnad, som Norrbottens Läns undsättningstagare fått efterskänkt utöfver |:dels afskrifning å deras skulder efter 1830 med 1833 årens missväxter, nu mera blifvit till sitt rätta belopp bestämd, oell utgör 15,855 R;dr 14 sk. 5 r:st, derom Stats-Contoret till Eders Kongl. Maj:t skall inkomma med serskild underdånig anmälan, efter Nådig pröfning, hvaraf detta belopp jemväl kommer att i Norrbottens Läns Undsättnings-Redogörelse afskrifvas. De balancerade summor, som om förmälas i 4:de puncten, nemligen 6,562 R:dr 30 sk. I r:st samt 1,393 R:dr 34 sk. utgöra den förstnämnde Stats-Verkets och den sistnämnde Magasins-Fondens fordran för utlemnad Undsätlnings-Spanmål, hvilka belopp komma att af SpanmålsCreditiv-Fonden, Stats-Verket och Magasins-Fonden godtgöras. Enär Eders Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref af den 26
De drefvo med vild fart söder ut, och sväfvade snart öfver sjöns sydligaste ända, öfver den vik, där det gamla Jönköping förut så länge kämpat mot Vetterns påträngande, men slutligen dukat under och sjunkit i djupet, endast lemnande Dunkehallars öfversta kam öfver vattenytan. Nu seglade de åter öfver fast land. Småningom höjde de sig och sågo Tabärg som ett på sidan afhugget stenblock under sig. De nalkades det stolta Vernamo, en af Skandinaviens förnämsta städer, hvars urgamla marknader för länge sedan stält Leipzigs messor och Nischnej-Novgorods köpmansmöten i den djupaste skugga. Hvart Apollonides tagit vägen, viste de icke. Oxygen kände sig nöjd öfver att hafva sluppit från honom, utan att själf hafva begått en handling hvilken han sedan skulle hafva bittert ångrat. Den vrede som han känt, när Aromasia öfverraskade honom med den hastiga omvridningen af styrskrufven, hade åter försvunnit, och han kände sig snarare tacksam mot henne för att hon hindrat honom från att förgöra Apollonides, ehuru han, om denne åter infunnit sig, kanske ej skulle hafva tvekat att uppoffra honom. Hvarken Oxygen eller Aromasia hade yttrat ett ord sedan de undgått faran att störta i Vettern. Den förre var för tillfället alt för mycket upptagen med att sköta sitt fordon, hvilket tycktes hafva kommit i olag under de många svängningarne, stigningarne och sänkningarne. Aromasia hade, sedan hon lyckats förekomma den hotande sammanstötningen med Apollonides, åter öfverlemnat sig åt sina tankar och tycktes tämligen likgiltig för det närvarande ögonblicket. Men hvart sträcktes färden? De sågo åter under sig en stor stad, större till och med än Vernamo. »Hvar äro vi»? sporde Aromasia. »Det tyckes vara Elmhult,» svarade Oxygen, »Sydsveriges förnämste stad.» »Men jag vill stiga ned antingen i Göteborg eller Stockholm,» förklarade Aromasia med mycken säkerhet i uttrycket. Oxygen försäkrade, att han icke längre vore herre öfver sitt fordon, utan nödgades drifva bort med den starka luftströmmen.
Backstugusittare mrd deras hustrur och enkor samt inhyseshjon; 14:o Krigsbefälet, Hof-Rätts-assessorer i tredje klassen, Professorer vid akademierna jemte deras enkor, Docenter, Hofoch slallbel jeningen äfvensom betjeningen vid stuterierna, gemenskapens vid en del regementen hustrur och folk, vaktknektar, brand - 22 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 73. vakter, skarprättare med hustrur, barn och drängar, kofferdisjöman äfvensom deras hustrur och hemmavarande barn för det år dessa sjömän gjort sjöresa, lotsar och deras barn samt loisdrängar; de som uppföra slenhusbvggnader på landet och i städerna med undantag af Stockholm, — dervid skattefriheten, som utsträcktes äfven (ill sådane personers hustrur och harn, kunde fä åtnjutas under 10 till 20 år, allt efter byggnadens större eller mindre betydenhet, — salpetersjudare, grufarbetare, uppfinnare af malmstreck, arbetare vid jernoch slålmanuläklurier och andra fäbriksinrättningar samt bruksarbetare vid Ljusnedals bruk med flere: dock hade, enligt hvad luonoräkenskaperna utvisade, ofvan uppräknade personer, i likhet med Ridderskapel och Adeln samt vissa ledamöter af Preste-Ständet, sedan den, jemlikt samma äldre författningar, desse medgifna frikallelse från mantalspenningarnes utgörande genom 1810 års Riksdagsbeslut upphört, numera i allmänhet påförts och erlagt mantalspenningar, samt förthy de till deras förmån tillkomna äldre sladganden endast undantagsvis tillämpats.