Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vägrar åter jordegaren, att i arbetet deltaga, tillfaller dess andel uppfinnaren, som derigenom blir egare till det hela, och kan derefter fortsätta brytningen ensam eller öfverlåta större eller mindre andel deraf på annor man, i fall han så för godt finner, och arbetet fortgår sålunda, utan att jordegaren deremot kan lägga hinder i vägen, hvilket ej blir händelsen, om uppfinnaren skulle tillförbindas att emot något visst prasmium afstå sin rätt till jordegaren, och derigenom förnekas att sjelf, eller i förening med andra, fullföllja arbetet; och jag vet i sanning ej, huru ett sådant prEemium på förhand skulle kunna bestämmas. IXå - Den 29 December e. m. 233 gon säker grund för en sådan liqvid, är ieke möjlig förr, än arbetet en längre tid fortgått, och Malm-anledningens förhållande till bredd och stadgning, samt dess uthållighet, derigenom blifvit känd; och jag frågar, hvilken skall verkställa denna undersökning? Säkerligen undandrager sig jordegaren all möda och kostnad, utan att på förhand af uppfinnaren vara förvissad om full ersättning, i fall försöket misslyckas; och om undersökningen skulle tillåtas uppfinnaren, möter honom samma svårighet att erhålla motsvarande ersättning af jordegaren, i fall, såsom oftast är händelsen, arbetet misslyckas. Ganska sällan skulle något Grufve-arbete under sådane omständigheter komma att företagas, och om det skedde, skulle en mängd med tvister och oordningar derigenom föranledas, hvilka nu icke förekomma eller kunna uppslå, då jordegaren är skyldig att från början deltaga i arbetet, eller ock afstå sin rätt dertill, hvilken dä tillfaller uppfinnaren, som sjelf eller med biträde af andra fullföljer arbetet. Det uti motionen uppgifne förslag skulle således motarbeta, men icke underlätta Grufvebrytningen, som visserligen behöfver all möjlig uppmuntran. Grefven föreslår vidare, att ingen utan jordegarens medgifvandej må äga rätt att taga rnutsedelj och anställa sprängning eller brytning på närmare afstånd från a34 Den 29 December e. m. åbyggnad vare sig mangård eller uthus j än 5oo famnar; eller närmare intill allmän, farväg än på 5o famnar.
Har man gjort sig reda för detta, så torde det vara klart, att de allmänna Elementar-läroverken, oaktadt deras real-linier, alls icke motsvara här ifrågavarande skolors bestämmelse, De i städerna belägna högre skolorna äro tillgängliga endast för de förmögnares och de närmast boende mindre bemedlades barn; de vanor, behof och anspråk, som der förvärfvas, äro föga egnade för en lärjunge, utgången ur och ämnad att fortfarande tillhöra den arbetande klassen; läseterminernas sammanhängande längd medgifver icke de för kroppsarbetsöfningen behöfliga afbrott, som vid en högre folkskola måste beredas; i följd deraf att undervisningen här måste afse en plan, fullföljd genom skolans öfre klasser, öfverhopas lärjungarne med en myckenhet af kunskap, hvartill de talrika begynnelsetrådarne icke kunna mer än hastigt vidröras och gagnlöst åter släppas på den kortare tid, som den blifvande kroppsarbetaren tior uteslutande sysselsättas med boken ; och slutligen är undervisningssättet icke sådant, som, enligt hvad förut är antydt, synes böra iakttagas i folkskolan. Innan Utskottet öfvergår till någon direkt framställning i anledning af hvad här ofvan blifvit vttradt i afseende å folkskolans olika arter, torde det vara nödvändigt att upptaga en fråga, som med den antydda regleringen står i nära sammanhang, nemligen: C) Angående löneförhöjning för nuvarande folkskole-lärare. Att dessa skollärares löner med få undantag äro otillräckliga, torde visserligen icke kunna förnekas, likasom att en duglig och nitisk skollärare är en för sam - 24 Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Bcsv.- och Elton.-Utslt, Bet. Jt? 19. hällets väl så vigtig tjensteman, att hans mödosamma arbete förtjenar alt väl åflonas. Men en allmän löneförhöjning torde dock icke kunna ifrågakomma.
Då en så beskaffad motion af enskildt motionär göres, så förklarar 44 § omisskänneligen och oförtydligen, att en så beskaffad motion är en allmän fråga, som mäste till Utskott remitteras. Nu har Frih. Tersmedens motion likväl icke blifvit på ett sådant säll behandlad. Den har blifvit undertryckt derigenom, att Hr Frih. o. Landtm, behagat som utgångspunkt för öfverläggningen framställa, hvad Talmans-konklaven funnit för godt besluta. Jag föreställer mig, att lagstiftarnes mening ingalunda varit att ställa både den enskildte representanten och grundlagen under Talmans-konklavens desposti, och jag protesterar för min del, emot en så beskaffad tydning af omfånget för Talmans-kouklavens inflytande. Då 81 § förutsätter möjligheten att genom propos. derom få ett hvilande grundlagsförlag, — hvilande till en kommande riksdag, så har lagstiftaren tvifvelsutan haft någon tanke, ali verkställigheten skulle blifva en möjlighet, och det är denna, som Iir Frih. o. Landtm, helt och hållit afskurit, derigenom alt dag, lill det hvilande förslagets afgörande blifvit af Hr Frih. o. Landtm., såsom öfverläggningsämne framstäld, utan afseende, ej mindre å Frih. Tersmedens motion, än å BorgareSt:s, genom deputation meddelade beslut i ämnet. Om det kan ligga uti majoriteternas skön, alt efter behag och godtycke tolka grundlagarne, så blefve majoriteten ett ordentligt envälde, och det är emot ett sådant, som grundlagen stalt Talemännen såsom opartiske medlare, emellan de stridige åsigterne, och lill deras samtlige förening under lagbudets ordalydelse; och är det med en verklig ledsnad, jag vid della tillfälle funnit mig föranlåten, ej allenast att reservera mig emot det af majoriteten fattade beslutet, utan äfven att prorestera emot Hr Frih. o. Landtm:s sätt, att vid det ifrågav. tillfället leda öfverläggningen till ett sådant resultat. Hr Granfelt, Adolf Fredr.:
Stael von Holstein åsyftat med sin motion, men å andra sidan äfven måste göra afseende på hvad grundlagen i detta hänseende bjuder, så hemställer jag, huruvida icke Frih:n skulle vilja förändra ordet Utsk. till Komité, för alt på så sätt slita tvisten. Jag tror i sådant fall att hans syftemål skulle blifva upfyllda, utan att någon anmärkn. deremot skulle kunna göras. Dea 8 December. Frih. Stael von Holstein: Som det redan står serskildt Utsk. eller Komité, så har jag i sådant fall icke någonting deremot. Sedan öfverläggningen nu förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm., af den anledn. att under discussionen motiverne och sjelfva förslaget i förevar:de motion hade blifvit sammanblandade, upläst det i slutet af motionen förekommande förslaget och derjemte erinrat att motionären anhållit att motionen måtte Med-St:n kommuniceras, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla Frih. Stael von Holsteins framställning. Denna propos. besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. och Adin behagade afslå Frih. Stael von Holsteins ifrågavar-.de framställning, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med Nej, förklarade, det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Stael von Holstein begärde votering. Uplästes till justering och godkändes en så lydande voter.- propos.: Den, som bifaller Frih. Stael von Holsteins motion om bildande af ett särskildt Utsk. eller Komité i och för reorganisation af Arméen och Statens embetsverk, samt att densamma må blifva Med-St:n kommunicerad, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej. Vinnes Nej, afslås förenämnde motion och begäran om kommunication. Sedan voteringen försiggått befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 23. Nej — 48. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 10 på aftonen.
Till den nya kyrkan behövdes nyanskaffningar, bl.a. en ny kyrkklocka samt en kyrkorgel, som inte hade funnits i den gamla kyrkan, och detta diskuteras i protokollen. Inrättande av folkskola är ett annat ärende som upptar stor del av protokollen, fr.o.m. 1843. Till en början flyttade skolan mellan byarna men efter några år insåg man att ett skolhus behövde byggas och en utbildad lärare anställdes. Kvinnor nämns sparsamt. Några tillfällen är när en piga skall få undervisning i linodling och vävnad, när en examinerad barnmorska anställdes och när sköterskor utsågs som skulle finnas till hands i varje by vid ev. utbrott av kolera. Utdelning från fattigkassan till socknens fattiga och redovisning av salpetertillverkningen är återkommande punkter i protokollen varje år. Salpeter användes vid kruttillverkning för försvarets räkning. Bland Lits sockenstämmoprotokoll finns gällstämmoprotokoll som är gemensamma för Lits, Häggenås och Kyrkås socknar. Lit och Östersund den 16 mars 2018 Mats Göransson och Birgitta Nyman 10 Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, pag. 1–2, ÖLA. Protocoll, hållet i allmänn sockenstämma med Hæggenås socken d. 2 och 16 sept. 1821. § 1 Sedan kyrkooch fattigräkenskaperne blifvit upläsna, godkända och underskrifna, anmälte kyrkovärden Jonas Hæggbom sin önskan, att kyrkovärdskapet till någon annan få aflemna. Vid öfverläggning om ny kyrkovärd yppades en och annan skiljagtighet; hvadan detta mål, hälst tiden för denna gången var bestämd för andra göromål, blev med sockne männens bifall upskutet till 14 dagar till, då denna sockenstämma utan vidare pålysning skulle, till detta och andra ärendens afgörande fortsättas.
N:o 90, i ani. af motion om upphäfvande af lagens stadganden om ställande af borgen för kostnad och skada i och för fullföljd af talan i tvistemål, om nedsättande af revisionsskilling och om fullgörande af dom. Sedan Hr Gr. o. Landtm, hemställt, att detta Betänk, skulle punktvis företagas till afgörande, samt R. o. Ad. härtill lemnat bifall; föredrogs Utsk:ts å sid. 6 afgifna hemställan, hvarefter anmälte sig och yttrade Gr. Sparre: Då det Betänk., hvars första punkt nu blif vit uppläst, står i nära samband med det Betänk., som nyss förut blifvit ånyo bordlagdt, föranlåtes jag att, ehuru jag för min del icke har något emot detsamma, anhålla, det måtte äfven detta Betänk, få hvila på bordet. Flere ledamöter förenade sig i denna begäran, och Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att Betänkt till följd häraf komme att ytterligare hvila på bordet. 360 Deu 30 November. Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Utlåt, och Mern.: N:o 241, i ani. af väckta motioner ang:de särskilda anslag för ordnande af rikets landtoch sjöförsvar; N:o 244, i ani. af Riks-Ståodens skiljaktiga beslut rörande Mem:t N:o 240, ang:de beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande af K. M. äskade särskilda kreditiv; samt Lag-Utsk:ts Betänkm: N:o 91, i ani. af motion om förändring i 35:te och I25:te §§:ne af konkurslagen den 18 September 1862; och N:o 92, i ani. af motion om förklarings meddelande öfver K. Förordm den 8 Oktober 1861, ang:de ändring i vissa delar af 17:de kap. handelsbalken och andra författningar rörande borgenärers rätt och företräde för hvarannan till gäldenärs egendom. Hr von Francken, August:
Angående Herr Grönhagens , Gustafd gjorda förslag; att Öfver-Ståthållare-Embetet i Police-Arender hädanefter må blifva ställdt linder Hof-Rättens granskning, samt alt de Protokoller, och Domböcker , som där hållas, till Hof-Rätten varda inlemnade. f'rän Sammansätta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi - Utskotten , af d. 1 6 Mars : 1. öfver de flera framställda förslag lill förändring uti Allmänna Lagens Stadganden och genom Kongl. Förordningen d. g Febr. 1812 meddelta föreskrifter om stängelskykligheten ; 2. öfver den inom Eledervärda Bonde Ståndet väckta fråga , rörande rättighet för Allmogen i Blekingen och Skåne , att imellan hamnarna därstädes få sjöledes obehindradt föra deras produkter ; 3. I anledning af Herr v. Engeström J. D, gjorda förslag till förändring uti nu gällande stadganden , rörande jordägares rätt hos Landtbo och angående rättegångs-sättet vid utsökning deraf 5 4. Öfver Riksdags-Fullmägtigen Olof Månssons från Blekingen förslag, angående rätta delniiigsgrunden vid Enskiften af hemman i berörde Län; 5. angående gjordt yrkande om obehind - *66 Prat. Utdr. d. 7 Åpril 1818. råd rättighet för hemmansägare att uppföra ocla begagna husbehofsvatten - och. väder-, mjöl-samt såg-qvarnar. Jr ira Allmänna Besvärs, och Ekonomi-Utskottet. 1. Af den 20 Februarii, i anledning af gjord hemställan om en Comn.ités inrättande i hvarje församling, till utdelandet af de Spannemåls-un2 derstöd , som af .Kongl. Allmänna Magasins-Di. rektionen lemnäs ; samt 2.
O O O Uti Lerbäcksorten har, med utvidgandet af tackjernsblåsningarne vid Skogaholm, Hjortqvarn och Trehörningen uppstått en liflig täflan alt i orten upptäcka jernmalm, men af en mängd försök på både nya och gamla anledningar bar endast ett, Wilhelmsgrufvan på Håkanstorps egor i Lerbäcks socken, haft framgång, Tackjernsblåsningen vid hyttor och masugnar, af hvilka 61 år 1841 voro 1 gång, är uppskattad i medeltal årligen: uti Nora och Lindes bergmästaredöme 89,643 SkU. „ den till Vermlands bergmästaredöme hörande, del af Carlskoga bergslag 19,856 — „ Nya Kopparbergs bergmästaredöme 48,167 -— Summa 157,666 SkU. Vid jemförelse med sista underdåniga Femårs-berältelsen, hvilken upptager slikt medium till 146,4-44- SkU, finnes således en ärlig tillökning i tackjernstillverkningen af 11,222 Skti. Tackjernstillverkarne, särdeles vid bruksmasugnarne, hafva tillegnat sig sednare tiders förbättringar i del teckniska af handteringen, deri man kan finna en väsendtlig orsak till större tillverkning under kortare tid, så alt när t. ex. i Lerbäcks bergslag år 1832—1836 tillverkningen per dygn utgjorde i medeltal 11,78, densamma under de påföljande fem åren ökades till 16,gj SkU.. I Carlskoga steg den under sistnämnda år t 11 till och med till 17^ SkU per dygn. Genom de mera allmänt införda blåsmachiner af förbättrad konstruktion har vunnits betydlig besparing i koltillgångarne, så att, när t. ex. till ett skeppund tackjern åtgick per medium år 1837 emellan 13 och 14 tunnor kol, erfordrades år 1841 endast 10 till 12 tunnor.
Den 53 Maji, 185 Det är ganska sannt, att det nu ifrågavarande förslag till ändring uti Grundlagen först vid nästa Riksdag till antagande eller förkastande får företagas j men dess godkännande som antagligt förslag är den åtgärd , vi deråt böra lemna, hvarföre äfven 56. §. tydligt bestämmer, att återremiss bör och får äga rum, för, att såmedelst kunna behörigen samman, jemka de olika Ståndsmecingarne till ett resultat, och detta genom CotsstitutionäUtskottets förstärkande till Nämnd, der vanlig utväg frugtJöst blifvit använd Herr Grefve Mörner anser Nationens eget bästa derpå hvila, att den ej får inkomma i pröfning af saker , som den ej förstår bedomina ; men man måste uppgöra sig ett rigtigt begrepp om hvad sora är i fråga här; och snan skall saart finna, att det icke är för att dömma de positiva öfvertradelser af Lagen, som 107, §. synes vara tillkommen; det skall lika tydligt framställa sig, huru omöjligt det varit, att för hvarje möjlig mänsklig handling skapa Lag, som befaller eller förbjuder; underlåtenhet af det nyttiga och goda, som af Lagen icke positivt befalles, bedömmes af opinionens domstol, och häruti ligger grunden till den rättighet Folket af Lagstiftaren blifvit förvarad, att genom sina Representanter i underdånighet begära förändrad Miaistére, när förtroendet upphört till den varande, Man måste noga besinna, att det är blott en önsknings-’ rättighet, hvarom är fråga, och att det sakralt? correctiv emot dess missbrukande ligges 186 Den 23 Maji. uti Konungens magt att afslå en begäran, som Han efter mogen pröfning kunde finna otidig elier föranledd af mindre goda grunderj och lika så säkert det är, att så opolitisk Konung näppeligen lärer komma att finnas, som ej uppoffrar sin enskiidta känsla för sina Rådgifvare åt
De uti öfrige §§ af betänkandet N:o 30 omförmälda ämnen hafva dels i följd af samtlige riksstånds bifall till Utskottets framställde förslag, blifvit slutligen afgjorde, dels funnits vara af egenskap att från Rikets Ständers sida icke erfordra någon åtgärd. Stockholm den 24 Mars 1851. Ank. tilt Exp.-Utsk. den 28 Mars 185-1, kl. 5 e m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, om lönefyllnad ål Häradsskrifvaren i Wadsbo fögderi af Skaraborgs län. (U. A.) Med afseende å de inskränkta löneförmåner, hvaraf Häradsskrifvaren i Wadsbo fögderi af Skaraborgs län, i jemförelse med öfrige Häradsskrifvare inom länet, vore i åtnjutande, oaktadt göromålen voro serdeles trägna och svårligen utan biträde kunde bestridas i detta, så väl till vidd som folkmängd ovanligt stora fögderi, om hvars fördelning i 2:ne kronofogde-distrikter redan för längre tid tillbaka underdånig framställning blifvit hos Kongl. Majit gjord och af vederbörande auktoriteter underdånigst tillstyrkt, har Prosten Setterblad, uti en inom högvördiga PresteStåndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, föreslagit, att, intilldess en allmän reglering af landsstaten hunne blifva genomförd, Häradsskrifvaren i Wadsbo fögderi måtte få sig tillerkänd en lönförhöjning af 200 Rdr ärligen, för att dermed kunna aflöna ett väl behöfligt tjenstebiträde. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 97.
Föredrogs ä nyo Banco-Urffotters den 18 No. damber pä bordet lagde Proroevlls Urdrag afven ,0 Ncv., rörande rättighct för Diöcoiucrne i Götheborg och Malmö att i R:ks>DiSconren wid förer fallande hastiga behof fä uptaqa större län. Den 28 November. 1805 Friherre 8t»el von Holstein, Lorsttr Im6- vi§- Jag har ej tillräcklig kännedom om berra ärenbe och begär således endast uplysning. Arv Discomerne grundade endast derpå, arr af Vanqven erhälla penninge-snmmor för lindrig ränta och sedan lana M dem för io ä 12 procent, kan jag ej ' anse ert sädant förfarande under annat namn an oc» ker. Det synes mig fsm samma penningar bättre kunde anwändas till Naringarnes understöd och Landtbrnkets uphjclpande. Widare kan jag ej inläta mig i någon pröfning af Banco-NtjkoltetS afgifne förstag. Herr Silverstolpe, 6ust»k I an ledning as denna Friherre Staelg anmärkning, får jag den aran »plysa, att i delta ifrån Banco-Utfkottet meddelade Protocvlls-Utdrag, ej är fraga om inrältadel af någon ny Discont eller meddelande af Län för någon lägre ränta. Dek angar twärt om att Götheborgs och Malmö Discomer skulle emot »vanliga Discont wilkor näml. 6 procent, hwilka förut afdragas wid infallande trängande behof fä upläna större summa i Riks-Disconren. Jag tror således att när detta lans bewiljande i alla fall beror as DirectionenS pröfning, del ej bör »nöta nägon swärighet för Ridderskapet och Adeln akt bifalla Banco-Utffottelö fsrflag. Grefwe I^antlntzskauten, Albreckt. Efter de nn meddelade uplysningar fär jag anhälla om pr»» posuion pä Banco-Ulffokters ProtocollS-Utdrag.
Går egoskilnaden öfver Då uti 14 § sista satsen det heler: rEj håfve dock den, som vid ny delning af redan upprättad hägnad njuler minskning i den hägnadsskvldighet honom förut ålegat, rält alt för det hägnadsbelopp, från hvars underhållande han befrias, fordra betalning af den, som dermed för framtiden utöfver sin förra hägnadsskvldighet belastas”, så synes det mången att delta stadgande endast bort hafva alseende å blifvande bägnadsdelningar, som komma alt verkställas till följd af framlida förändringar i eganderälten och brukningen af jorden ; men ej för de första delningarne, som voro en följd af öfvergången från det gamla till det nya. Af andra har det blifvit ansedt böra tillämpas både vid öfvergången och allt framgent, och en mängd rättegångar hafva således uppstått, hvilket förhållande troligen skall fortfara äfven i framtiden. Den ene hyser nemligen den föreställningen, alt eganderälten kränkes, då en af parterna skall kunna öfvertaga en del af den andras måhända myckel dyrbara hägnad utan ringaste annan ersättning, än alt med detsamma äfven öfvertaga bördan af dess underhåll, hvilken t. ex. i fråga om väl byggda stengärdesgårdar kan vara ganska ringa jemförelsevis med de kostnader, som för deras anläggning möjligen varit af beholvet, medan den andra är af den öfvertygelsen att befrielsen från den framtida underhållsskyldigheten är en så stor förmån, att den villigt bör ersättas genom öfverlåtelse utan betalning af den befintliga hägnaden. Dessa olika föreställningar komma troligen att fortfarande förmå till rättegångar, och af della skål föreslår jag, alt hela nämnde sista del af paragrafen 14 må uteslutas. Om remiss lill vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 50 November 1862. C. Dahlgren, från Elfsborgs län. Motioner i Bonde-Ståndet 1882. Af Carl Ålltlers Larsson från Östergötlands län, om upphörande af tillämpning utaf oförmedlade hemmantalet, säcäl vid utgifters, som inkomsters beräknande, och vid val in. m, samt antingen del förmedlade hemmantalets, eller ännu heldre fyrklalels, sällande i stället.
Konungen kunde icke utvälja (lern annorlunda än efter en lista af 3:ne namn, öfverlemnad af R. St. Detta framställde det vidunderliga skådespelet af en Konung, omgifven af folkombud, som i första instansen der utgjorde en opposition. Att en sådan grundlag icke kunde medföra några lyckliga följder har historien visat. Det är en varning för oss att icke ingå på denna hana och att icke steg för steg vilja återföra Statsrådets ledamöter till hvad Rikets Råd voro. De äro icke verktyg för den lagstiftande makten, de äro Konungens rådgifvare. Man kan icke tänka sig den Regering ägande den minsta kraft, som i sitt eget sköte skulle finna den starkaste opposition. Detta är egentligen hvad jag har velat anmärka vid den behandling, som Const.- Utsk. har gifvit åt detta mål, och anser derföre, att Ulsles anmärkn. bör helt och hållet ogillas samt derefter läggas lill handlingarna. Den 5 December. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Då jag åtnjuter det dyrbara förtroendet att vara en bland detla H. Stånds medlemmar i Const.Utsk. och då mitt namn icke synes bland reservanterne, så torde måhända någon tro, det jag i detta mål varit af plurali tetens mening inom Utsk. Men så är icke förhållandet. När målet lörevar i Coust Utsk., hade jag ledighet derifrån, i anseende till min sysselsättning i Unionscomiteen. Men hade jag varit der tillstädes, så hade jag deltagit i den reservation, som Gr. Gyldenstolpe afgifvit; hvilket jag nn får den äran förklara. För öfrigt, och då ett annat betänk, snart förekommer, der min reservation jemväl saknas, så får jag nämna, att auledn. dertill är densamma. Jag var visserligen tillstädes under en vecka i Const.Utsk., då anmärkrnr mot Konungens rådgifvare förehades; men dels ansåg jag mig jäfvig att deltaga i ett mål, och dels var jag af redan uppgifne orsaker icke tillstädes i Utsk. dä betänk, i sin helhet afgafs, hvarföre någon min reservation icke kunde detsamma åtfölja.
Vidkommande åter Canzli-Rådet Våler ii ifrågavarande und. ansökning, har Advocat-Fiscals-Embetet förmält, att icke egen öfvertygelse om det rätta, utan endast de grunder, som, tvärtemot dem, hvilka Advocat-Fiscals-Embetet sökt göra gällande, blifvit af Domstolarne lagde vid sjelfva balancemålets behandling, föranlåtit Advocat-Fiscals-Embetet tili en så beskaffad embets-talan emot Canzli-Rådet Valerius, hvarigenom han fått sig ådömd en vidsträcktare ersättningsskyldighet, än som eljest för honom skulle kunnat ifrågakomna. Genom de i balance-målet ågångne domslut hade nämligen blifvit förklaradt, att balance i så väl uppbörds» som cassörs-cassan för både år 1836 och 1837 vore för handen, och alt den behållning, som vid inventering i uppbörds-cassan den 20 Mars 1837 förefanns, skulle emellan de båda cassorna i förhållande till hvardera bristen i desamma fördelas, änskönt Cassörs-cassan fått ensamt tillgodonjuta den behållning, som der, vid anställd inventering, d. 30 Mars befunnits. I motsats härtill hade AdTocat-Fiscals-Embetet yttrat den öfvertygelse, att någon balance å 1837 års uppbördsmedel aldrig förefunnits, utan att hela uppbörds-bristen oafkortad tillhörde den föregående tiden, till hvilken samma brist alltså borde hänföras.