Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t liar icke i allmänhet ansett full ledning för Dess beslut, i afseende på en förbättrad organisation af Rikets Collegier, kunna hemtas af de redan afgifna förslagen, Utan hat pröfvat lämpligt, för ämnets fullständiga beredning, att dels Embetsman i dessa Verk lemnades tillfälle att meddela så väl nödiga upplysningar, som sina egna tankar öfver hvad organisations-förslagen innehålla, dels att andra om Verken serskildt kunnige personers Utlåtande infordrades, helst, hvad nya lönings-stater och instructioner för Verken angår, några förslag dertill ännu icke blifvit utarbetade; och har Kongl. Maj:t, af sådan anledning, uppdragit åt serskildt utsedde Comiterade, att hvar för sig föreslå en i alla delar förbättrad organisation af 1:0 Commerce-Collegii Handels-division, med dertill hörande Mann fac tur-Co n t or och Controllverket, i förening hvarmed Comiterade afven böra utlåta sig rörande Hall-och TullRätternas upphörande; 2:0 Af Bergs-Collegium och hela Bergs-staten, dervid fråga om Bcrgs-tings-Rätternas upphörande och Bergs - Kon"!. Maj.ts Rådiga Berätt. N.o 1. £7 Fogdarnes indragning äfven förekommer; 3:o Af Krigs-Gollegium och Förvaltningen af Sjö-ärendena, hvarvid förslaget om KrigsGollegii Militiae-, Indelningsoch HusesynsContors öfverflyttning till Kammar-Collegium serskildt kommer att öfverväga?, och 4:o Sundhets-Collegium.
Den uti Chartse-Sigiliatce-Contoirét för år Rikets Ständer framhärda etc. Exp.-Ulsk. Förslag till und. Skrifv. N,o 472. 4> N:o 472- UppJ. o. godk. hos Ridd och Adeln', d. 17 Mars i83o, Preste-Ståndet d. 17 Borgare-Ståndet d. 17 Bonde-Ståndet d. 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående återbetalningen af Creditiv-medlen för Spannmåls uppköp. S. A. K. Uti Skrifvelse d. 16 innevarande månad , hafva väl R. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Constilutions-Utshottets Memorial, iV.o 72; 9 Nionde Voterings-Propositioiien. (Se Mern. N:ris 38 och 67.) ”Den, som anser Valrättens utöfning böra bestämmas i enlighet med den i Constitutions-Utskottets Memorial N:o 38 framställda, af Bondeståndet godkända grundsats af samfälda val, röste Ja; , Den, det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer, såsom liufvudgrund för Svenska National-representationens ombildning, att antagas valrättens utöfning Ståndseller classvis.” Voteringen utföll med Fyra tiofyra Ja och Trettiofem. Nej. Stockholm den 7 December 1840. Arik. till Exp. Utsh. den 18 Dec, hl. 1 t. m. Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring uti usta $:n g mom. Trjckfrihets-Lagen. Tredje punkten af 9 mom. 1 §. Tryckfrihets-lagen innehåller uti första perioden, att utgifvare af Dagblad och Periodiska skrifter ej häfver brutit emot Författares egande-rätt, då han, i dem, insända anonyma skrifter utgifver.
Wi efterskrifne Sveriges Rikes Ständer etc., som härstädes å lagtima riksdag äro församlade, gore veterligt: att, sedan, vid anstäldt val i öfverensstämmelse med § 98 Regerings-formen och § 63 Riksdags-ordningen, väre Elektorer utsett Expeditions-chefen i K. Maj:ts Justitie-stats-expedition, Riddaren af K. Maj:(s Nordstjerneorden. Arendt Dreijer att, i den ordning berörda grundlags-paragrafer sladga, Wår Juslitie-ombudsman efterträda; så vilje Wi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Arendt Dreijer att i sådant fall inträda i utöfningen af Justitie-ombudsmans-embetet; och har han under tiden att ställa sig till efterrättelse hvad den för Juslitie-ombudsmannen den 1 Mars 1830 utfärdade instruktion i § 25 stadgar och förmår. Till yttermera visso bafve Wi detta förordnande underskrifvit och med Wåra insegel bekräftat: som skedde i Stockholm den 18 Februari 1863. Expeditrons-Ulskotlels Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 Febr. 1863. Preste-Ståndet den 11 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Ständers förordnanden för de utsedde ledamöterne i Tryckfrihets-kommittéen. Rikets Ständers förordnanden för Riks-antiqvarien och Kommendören af Kongl. Majrts Nordstjerneorden, m. m., Bror Ernil Hildebrand; Assessoren i Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hofrätt, m. m., Friherre Carl Gustaf Carlsson Leijonhufvud; Professoren och Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerneorden, m. m., Lars Magnus Enberg: Riks-arkivarien och Kommendören af Kongl.
Maj 1843 gifna utslag, i hvad detsamma angick Presidenten af Billbergh_, Cansli-rådet Valerius, Kammar-rätts-rådet Winroth och Controlleuren Middendorff ådömd ersättningsskyldighet i och för den efLer aflidne Tullförvaltaren Finer yppade balans, finge anstå, intill dess Rikets Ständer, vid deras nästa sammanträde, ånyo företagit frågan om ersättningsbeloppets indrifning eller afskrifvande; i sammanhang hvarmed och på det Kronans säkerhet måtte behörigen iakttagas, men, å andra sidan, beinälde personer icke, under afbidan af målets slutliga afgörande, sakna utväg för egen och deras familjers tarfliga bergning, Rikets Ständer förordnat, att, under tiden och intilldess beslut i detta ämne kunde vara meddeladt, den af Kongl. Maj:t anbefallde qvarstad komme att fortfarande ega rum å af BillberghValeri i, Winroths och Middendorffs fasta och lösa egendom, med undantag likväl, på sätt i likartade fall tillförene blifvit medgifvet, af de bemälde embetsoch tjenstemän tillkommande löner och pensioner: — så har, vid föredragning häraf, Kongl. Maj:t pröfvat skäligt i nåder bifalla, livad Rikets Ständer sålunda i ofvanomförmälde afseenden, för deras del, beslutat; hvarjemte Kongl. Majit låtit om innehållet af Rikets Ständers förrberörde underdåniga skrifvelse vederbörande embetsmyndigheter till kännedom och efterrättelse, i hvad på dem ankomme, förständiga; Och har, med anledning af de, efter Kammar-rätts-rådet Winroths tiinade frånfälle, utaf hans efterlemnade enka i underdånighet anförde besvär - Kongl.\Maj:ts Nåd.
Denna skuld nedgick genom afbetalningar, hvaraf den sista år 1854 till 1,615 Rdr 63 sk. samma myntsort; och sedan Rösners efterlemnade enka erbjudit sig att derå ytterligare afbetala 1,000 Norrska specier, har Kongl. Maj:t under den 24 nästlidne Juli i nåder medgifvit att återstående beloppet finge i räkenskaperna afskrifvas. § 4. Yid anställd inventering befunnos säkerhets-handlingarne i god ordning; och uppgick det utlånta kapitalet, inventeringsdagen den 1 September 1857, till ett belopp af 1,985,982 Rdr 28 sk. 4 rst. MoliniOlVer-Inteiidents-embctet. Räkenskaperna, som i 8:ne serskilda hufvudböcker lemna redovisning öfver stats-anslagen till underhåll af Kronans hus och byggnader i Stockholm och i landsorterne samt öfver de medel, som blifvit lyftade af clet vid 1850—1851 års riksdag beviljade extra stats-anslag till ombyggnad af TV exiö hospital, hafva, utan anmärkning, undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten för båda revisions-åren; och inhemtas deraf följande: — 63 — a) Byggnader och reparationer i Stockholm, År 1854. Debet. Balans från föregående år: Uppbörd'. Utgifter: — Balans till påföljande år: Debet. Balans från föregående år'. Uppbörd: — Dito för uppförande af nytt läns-residens Balans till påföljande år: Skuld 25,000: 20,000: Credit. Balans från föregående år: Skuld 25,000: —, - 25,000: Utgifter: Till Styrelsen öfver fängelser och arbets-inrättningar i riket, för underhåll af fängelse-byggna (lerna, 4,000: 4,000: Ersättning till Kongl. Stats-kontoret för förskjutne medel till reparationer å krono-magasins husen i landsorterna • ••• 804: — S:r 72,263: 39. I. 41,698: 9. 9. Afskrifning — 257: 40. - Balans till påföljande år".
Sådant vore icke med rättvisa förenligt; likasom det vöre hvarken lämpligt eller billigt, att äldste sonen till en åbo skulle ega företrädesrätt till värdskapet efter denne, utan afseende pä hans större eller mindre skicklighet att sköta hemmanet, som sålunda gjordes till ett slags fideikomiss. Och har motionären af dessa anledningar föreslagit, dels att »om åbo å kronohemman eller nybygge genom köpeafhandling och emot den köpeskilling, som egendomen kan vara värd, på fjermare eller närmare slägtingar eller till oskyld öfverlåter sitt åboskap, och köparen deraf genom anställd bördes-talan utaf säljarens närmaste arfvingar skulle nödgas lemna egendomen åter, det då bör åligga bördemannen att till köparen återgälda den erlagda köpeskillingen innan afoch tillträde af egendomen finge ega rum»; samt dels »att krono-åbos barn eller arfvingar, såväl yngre som äldre, son eller dotter, må ega lika arfsrätt uti den kronojord, deras föräldrar efter sig lemna eller i lifstiden afträda». Berörde frågor, för hvilkas behandling Lag-Utskottet sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hafva de förenade Utskotten tagit i öfvervägande; i sammanhang hvarmed Utskotten till pröfning förehaft en annan jemväl hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Lag-Utskottet remitterad 4 Lag-Utskottets Betänkande, Jfö 19. motion, deruti Riksdagsfullmägtigeu Lars Gustaf Sandberg frän Westerbottens Län, anfört, att, ehuru ifrågavarande Kongl. Bref, som uti 4 § innehölle den föreskrift, att, om krono-åbo öfverläte hemmanet till någon annan än den af dess barn, som vore till detsamma bättre berättigad, en sålunda tillkommen åbo icke borde af Landshöfdingen annorlunda antagas eller i hemmanet inrymmas, än vilkorligen eller intill dess sig visade huruvida någon bättre berättigad sig anmälde, tillika stadgade, att
233 voter:s-propos:n. Penslar. Hr von Hartmansdorff: Som det sätt att förtulla penslar, hvilket R. o. Ad. antagit, anses hafva företräde för de öfriga Ståndens; så hemställer jag; att R. o. Ad., äfven a3a Den 5 April c. ra. i detta hänseende, måtte vidblifva sitt förra beslut och godkänna voter:s-propos:n. Inbjudningen antogs icke, utan godkändes den 234 votenspropositionen. Perlemor; p e r I o r. 235, 236, 237 och 238 voter:s-propos:na godkändes. Plommon, catharin-, och sviskon. Hr von Hartmansdorff: Som två Stånd här stan nat emot två, så hemställer jag vördsamt, att R. o. Ad., vid delta tillfälle, såsom vid flera föregående, måtte vidblifva sitt beslut och godkänna voter:s-propos:n. Inbjudningen blef icke antagen, utan godkände R. o. Ad. den 239 voter:s-propos:n. Plymer. Hr von Hartmansdorff: Samma förhållande är förhanden här, som i förra fallet. Jag hemställer således, att R. o. Ad. äfven här ville afslå inbjudningen och godkänna voter:s-propos:na. R. o. Ad. antog icke inbjudningen utan godkände 240 och 241 voter:s-propos:na. Porcellaine. 242 och 243 voter:s-propos:na godkändes; 244 och 24^ förbigingos i följd af Ståndets förut fattade beslut. Potatesmjöl; redskap och mac hiner ier; saffran. 246, 247 och 248 voter:s-propos;na godkändes. Sal tsyra. Hr Gripenstedt:
St. vid nasti. Riksdag anslagna 2000 R:dr B:co icke kunna skydda författaren för en oundviklig förlust, om han äfventyrade utgifvandet af arbetets alla delar. T anledning häraf vågar jag vördsamt föreslå, att medan Gymnastiska Central-Institutets föi tjenstfulle stiftare ännu äger verksamhet, R. St. behagade, genom anordnandet af ytterligare 2000 R:dr I’:co, försätta Hr Ling i tillfälle att, utan egna uppoffringar (han har endast 5oo R:dr B:co på sin ålderdom såsom Institutets föreståndare), ostympadt kunna utgifva sitt gymnastiska arbete; så att, som Biskopen Doctor Wallin uttryckt sigt ”hvad Professor Lina under sitt verksamma lif, både genom tbeoretiska forskningar och practisk ”handläggning, såsom gymnasiark upptäckt, uppfunnit och ”hos sig sjelf bringat till klart system, mätte af honom ”samlas och ordnas ju förr, ju helhe, för att, dels ned”skrifvet i afhandlingar, dels åskådligt genom tabeller, ef”ter hand, och åtminstone till någon del årligen, af trycket ”utgå oell derigenom förvaras som en national-tillhörighet.” Om comnninication häraf till de resp. MedStånden samt remiss till StatsTJtsk. anhåller jag vördsamt. Lades på bordet. Hr Dalman, Wilh. Fredr., uppläste följande 4 me~ morial: 1:0 Industriens fordran är: att göra förmögenheten så rörlig som möjligt, och alt sålunda undanrödja alla onödiga hinder för den fasta egendomens förvandling till rörligt capital och det sednares förvandling till fast egendom. En bland de större svårigheter, som i detta hänseende inom vår gamla lagstiftning möta oss, är bördsrätten. Den har uppkommit under förhållanden, fullkomligt skilj - 7° Dea i Mars f. m. altiga med det nu befintliga; den saknar all rättsgrund oell, i flera afseenden, allt rotfäste i opinionen. Deremot är den gansia hinderlig vid alla köpeafhandlingar om fastighet, gör isesittningen deraf osäker’ och föranleder ofta lill oenighet, tvister och ehicanösa rättegångar.
Committéen i det distiict, der egendom, med rättighet att från värdet, efter summarisk uppgift, afdraga all slags gäld och skuld, så att endast dén verkliga förmögenheten blir grunden för beskatningens utgörande; att den uteslutande rätt, som teffer nu gällande Ragar och författningar är tilldelad jViäsa corporationer och samhällsmedlemmar till i6 Bevillnings-Uts&oitets Enimi anden. idkande af handelbruksoch fabriks rörelse , handtverk o. s. v» bör beläggas med en viss årlig afgift, lämpad efter de deraf härflytande fördelar, och i enlighet med en särskildt uppgjord och Bevillniogs-Stadgan vidfogad Tariff; att sedan alla fastigheter äro uppskattade och möjligen sig yppande anmärkningar genom en Jury eller Nämnd, pröfvade och afgjord®, bör på en bestämd dag, alla Taxerings Längder, med tillhörande uppgifter protocoller och beslut af nyss omförrnäidte Nämnd insändas till Konungens Befallningshafvande, sorn genast later sammankalla Länets GranskningsCommittée, bestående, utom Landshöfdingen såsom Ordförande, af en dertill vald ledamot fran hvarje Stad och Socken, för att jemföra värderingame, bereda enhet och ett lika förhållande emellan de skattskyldige samt vid sig företeende anledningar till anmärkningar emot någon Taxerings Committée, hänskjuta dessa till en dertill vald Jurys eller Närnmls skärskådande» att sammandrag, som utvisar beloppet af capitations-afgiften och den för vissa näringsfriheter taxerade afgiften samt summan af all beskattning underkastad verklig förmögenhet, bör före en viss tid vara till Riksgälds Contoiret insänd, hvarefter Riksens Höglofl.
Härtill komma ytterligare de utsträckta låneförmoner, som, i anledning af Rikets Ständers vid t 8 r 8 års Riksdag framställde uttryckliga önskan, blifvit , genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 3 November 1819, tillagde Eskilstuna Fristad, och hvilka Rikets Ständer ansett kunna utgå af Manufactur-Disconlfondens årlig» vinst. Enär likväl denna årliga räntevinst vanligen utgör 3o,ooo R:dr, deraf Kongl. Majit, enligt Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag gjorde underdåniga hemställan, anslagit 14,000 R:dr, eller nära hälften för underhållande af det i hufvudstaden inrättade Technologiska Institutet; men Eskilstuna Fristads förläggares och manufacturisters förlagssumma och tillverkningsvärde för sist lide t år uppgått tillsammans till 260,608 B;dr, med en lånerätt innevarande år af 94,jg$ R:dr; sa synes i hvad högst ringa mon fondens årliga behållna vinst kunnat till detta ändamål bidraga; hvarföre ock liela beloppet blifvit å fondens allmänna för delningssumma uppförd t. Fabriksnäringens behof af ytterligare förlagsbiträde är, under sådane omständigheter, obestridligt, och ett sådant understöd synes för det närvarande så mycket hellre böra, i hvad möjligt är, medgifvas, som fabrikanterne under de senare åren med berömligt nit för saken och med Betydliga kostnader sökt och lyckats att tillegna sig och använda de nyare uppfinningar och mechaniska inrättningar, som i andra länder blifvit begagnade för fabricationens fullkomnande, hvarom äfven de sedermera åstadkomne inhemska fabricaten lemna ojäfaktigt vittnesbörd. Och att denna hos fabricanterna väckta drift och omtanka å det allmännas sida underhålles och uppmuntras, är af så mycken större vigt, som under närvarande tidpunkt, då en allmän täflan i industriväg uppstått, ett oupphörligt fortskridande och begagnande af alla de nyare medel, som vetenskap och konst erbjuda, utgöra de enda vilkor, hvarunder fahrikshandteringar kunna ega bestånd och lemna en för det allmänna och enskilde påräknad nytta och fördel.
Då den frågan en gång blifvit uppkastad, att ålägga ett7 Utskott, icke sorn en villfarighet utan som en pligt, inkomma med förklaring öfver någon omständighet, omedelbart hörande till ett mål sorr. ett‘Sådant Utskott behandlar rned Riksens Sanders rätt, lönar det, kan hända , mödan att‘söka genom klara slutledningar reda den. ■ > '' % Blotta önskiingen om förklaringar, när den yttras ifrån én V Representationen handlande Corps till en annan, måste åsyfta något ända-J - mål och förutsätta antingen ett behof eller en rättighet. Detta ändamål måste vara, att i förklaringen få antingen ett rättesnöre för utofnin. gen af en handling eller motiver för uttryckandet af ett omdån,e. I afseende på hvilketdera som heldst af dessa ändamål , bör förklaringen icke kunna vägras. Kommer önskan om denna förklaring från en lägre Corps till en högre, som innehar D(u 6 Augusti f. m. 203 fättigheten att besluta, så grundar den sig på ett b hof för den förra, och bör således villfaras, al det naturliga skäl att den befallande måste meddela sina rättesnören så bestämda, att efter dem väl kan handlas af den lydande. Sådant är fallet om ett Utskott begär förklaringar af Riksens Ständers Plena, i alla mål der dessa sednare sjelfve utöfva afgörande rätten. Kommer ömkan om förklaring från eli högre corps til! en lägre, sorn ej har beslutande rätt, så grundar den srg pä en rättighet , och mäste således hörsammas, af den enkla grund att den är en verklig befallning. Sådant ä>r fallet om Riksens Ständers Plena äska förklaringar af Lagutskottet, BevillningsUtskbrtet, OeconomieUtskottet, ExpeditionsUtskottet, afla SärskildtäUtskott, och dessutom af Constitutions-, Statsoch BaqcoUtskotten i alla mål, der afgörande rätten icke är dessa 3 sednare genom Grundlagarne särskildt tilerkänd.
Brahe uppträdde i denna fråga och förklarade att Utsk:s önskan, det alla Den 16 September f. m. 4o3 Slottens förvaltning måtte ställas tinder en enda myndighet, redan vore uppfylld, emedan de slodo under RiksmarskalksEmbetet. Om jag icke missou uner in ig, sä åberopade H. Ex., i detta hänseende, ett konungabref så gammalt sorn sedan 1818. Det är således ingenting nytt som Utsk. i fråga — ställt; men i alla full äro propositioner framställde af StatsUt. k., som ingen motionsrätt äger. Att nu R. o. Ad. eller hvilket annat Stånd sorn helst skulle, derför att StatsUlsk. Sa för godt finner, låta grundlagen eller sin egen öfvertygelse stå tillbaka för StatsUlsk;} pnskningar, dertill finner jag jckp anledning. Om SlatsfJtsk. gått för lång}, om det föranledt två Stånd att stanna erno} tyå; så kommer det ansvar, som Gr. Frölich velat vältra på Ståndens skuldror, att hvila på StatsUtskts egna. Må 1111 en livar gpra som honom godt synes oc|i taga ansvaret på sig. Det Stånd, som förblifver vid grundlagen, lärer alltid få åtnjuta både äran och tillfredsställelsen af alt hafva hållit sig vid hvad som är rätt. Ur L agerh jelin: En värd talare har anmärkt, aft man 1111, genom den vändning som discussionen fått, velat försöka att upprifva ett fattadt beslut, Jag ber 11. o. Ad. fästa uppmärksamhet dervid, all discussionen egentligen angår tillämpning af grundlagen. Jag har linder loppet af denna riksdag hall tillfälle all åberopa 34 §-'n 2. mom. Riksd.- Ordn. uti frågor af ungefär samma beskaffenhet som denna. Huruvida jag dervid äfven åberopat 69 §:n Reg.Ftn kgn jag icke påminna mig; men om så skett, vöre det icke underligt, såvida de ärenden vari}, före, spm tillhöra förstärkta gtafsUfskgttet. Man säger, att det ligger åtskilliga ledamöter ou) hjertat att få saken på ett visst sätt afgjord.
Uti Nödig Proposition af den 8 sistledne Fcbruarir har Eder KonglMaj:t behagat till Nikstiis S anders kfwcrlaggning i Räder framställa det säsom Lag mätte antagas: Ktt utom de i len, upkagna händelser Dom^rkn mä äga akt pä en« Makans pästäende, döma till stillnad i ägkenstäpet. j,:ö När ben ena Makan blifwit domö pä lifstid till fängelse eller landsflykt; 2:0 Nar Sen void Domstolen blifrvit färwunnen att hafrvä stämplat eller anstalt werkligt forfät emot den andra Makans lif > samt Z.-H Dm den rakat falla uti rverkelig gälenstap, som. enligt säkra demis, ö fbrutit fortfarit i fulla tre är, och en» ligt behörig Läkares intyg nagSll förhoppning ej äv om den roansinniges äterställande till hälsan; dock aks » det första fallet still, ad ej mätte - tillätas i händelse den ar dra Makan i mer eller mindre män berdisligeN rvarit rvällande i ll eller delagtjg uki den dömdes brott, samt att dä skillnad säkes för den andra Makäns rvan§ finnighet, Domaren stul e åligga, att sedan den kvanfinNires närmaste flägkiNgar, eller Sä de ejfinna^^ förre Förmyndare eller Giftoman blifrvst hörde> ndgä Nndersös ka Makarnes förra sammanlefnad, och sä midt ste kan^ utleta hururvidq anledr-ngen till galenstaven wode gifs roen eller pästyNdad äf den andres förhällande ; i hwils ket fäll stillnad ej mä aga rum; Och komMe j anseende till Giftorätt, moreongafrra, annat Giftes ingä« ende, samt Darnens rvärdaNde, i förra fället Sä st i lnåd bewiljas derföre ätt den andra Makan blifrvit dömd till landsflykt, eller lifstids fängelse, ätt gälla hrvad ^agen i iz (kapitlet 1, 2 och z §. §.
FULLSTÄNDIG UNDERVISNING I DEN ELEKTRISKA VIBRATORNS ANVÄNDANDE MEDDELAS. DEN NYA HANDVIBRATORN HAR UNDERGÅTT FULLSTÄNDIG FÖRÄNDRING, I DET DEN FÅTT DUBBEL AXEL, MERA LÄTTOCH TYSTGÅENDE ÄN MED DEN ENKLA. KAPTEN W. AMANS NYA ANORDNING FÖR SYMASKINER FÖR DRIFVANDE AF DIREKTÖR C. H. LIEDBECKS VIBRATOR FINNES TILL SALU HOS DIREKTÖR C. II. LIEDBECK OCH KAPTEN AV. AMAN. Söderköpings b r u n n och bad. SÄSONG 1 J U N I — 1 SEPTEMBER * INTENDENT: DRR SVEN WAZZGREN, TILL 1 JUNI ADRESS STOCKHOLM. PROSPEKTER ERHÅLLAS FRÅN BRUNNSKONTORET PÅ BEGÄRAN. MUSIK-INSTRUMENT AF ALLA SLAG KÖPAS FÖRDELAKTIGAST HOS Bengt Dahlgrens Aktiebolag, A R S EN ALS GATAN 1, STOCKHOLM. Nyutkommen priskurant för 1899, med färglagda planscher, erhålles konstnadsfritt på begäran. Via postlinien lindervisning pr korrespondens. Bokföring SASSNITZ — TRELLEBORG FÖRMEDLAS DEN SNABBASTE FÖRBINDELSEN TILL KONTINENTEN MEDELST DE STORA, ELEGANT OCH BEKVÄMT INREDDA hjulångarne Svea OCH Oermania SAMT PROPELLERÅNGARNE Rex OCH Xutperotor. O B S. ENDAST en TULLBEHANDLING I VIDARE GENOM VON ESSEN &amp; FRICK, MALMÖ, KONTINENTKONTORET. TRELLEBORG, OCH Stockholms Resébureau, STOCKHOLM, GENOM HVILKEN SENARE BILJETTER FÖR RESOR ÖFVER HELA VÄRLDEN TILLHANDAHÅLLAS.
V ä l hade de gjort en och annan ansträngning för att hålla allt vid makt, men de fattades af modlöshet inför dessa gamla tjänare och dessa gamla hästar, inför alla dessa gamla, som nog ville, men ej mäktade. Gamla sedvanor förmådde de ej bryta, nya bruk kunde de ej följa. Egarne af den gamla gården kände sig glömda. D e måste sälja gården och lemna barndomshemmet åt främlingar. De voro ej sådana människor, som tiden behöfde. De älskade lugn och sorglöshet. D e voro helt visst ej värdiga att behålla den gamla gården. Så hände sig en stilla sommardag, medan folket arbetade med rågskörden, fast där nog ej fanns mycken råg att skörda, att husets damer sutto på trappan med sina handarbeten. De sutto tysta, såsom de gärna gjorde på senaste tiden, men deras tankar vandrade i de vanliga spåren. Då de gåfvo akt på, att slingerväxterna, som eljes brukade nå takåsen, nu stannade på halfva vägen, och sågo mängden af torra grenar i buskagerna och märkte, hur ostadigt och bräckligt trappräcket blifvit, så kände de alla lika tydligt, att de ej hade krafter nog att upprätta allt detta, som vilié falla. Och i tankarne sade de till sig själfva: » Detta går ej. V i måste bort härifrån; här behöfvas kraftigare armar än våra. » Men dessa tankar hade ännu ingen vågat högt uttala, ty de hade gården öfvermåttan kär. De kände det bittert, att de nu skulle kastas bort som något, för hvilket ej mer fanns plats eller användning. Naturen förkastade dem, människorna glömde dem. Gammalt herregårdslif, sådant som de tyckte om, fick ej mer föras. Det var, som om tiden ej hade råd med sådant. Som de nu sutto där, hörde de plötsligen några gälla klarinettoner från flygelbyggnaden, där gårdskontoret låg. A f de första, osäkra drillarne blef det snart melodier, ypperliga, gamla dansmelodier, som de alla hört så ofta, att de kunde gnola dem takt för takt, och så blef det » Neckens polska » och så till sist » Preciösa ». D e hörde genast, hvem det var, som satt nere på gårdskontoret och underhöll inspektören med musik.