Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tillåter mig för den skuld, fastän jag icke är jordegare, tillstyrka R. o. Ad. att bifalla betänk, sådant det är. Gr. Mörner: På hvad den siste värde talaren yttrat om rättighet att i denna fråga uttala sin åsigt öfver densamma, såsom jordegare eller icke, ämnar jag icke inlåta mig i något svar. Jag tror mig icke genom mina föreg:de yttranden hafva framkallat en sådan framställning från hans sida. Hans och hvarje annans af Ståndets ledamöter rättighet att fritt uttala sig hoppas jag blifva den sista som ifrågasätter. Vare detta nog i afseende på den an märkmn. En annan talare har omnämnt förhållandet med frälse hemmanen och sagt, alt det skedde kort och godt genom en K. förordning. Mig må det tillåtas fästa upmärksamheten derpå, alt denna förordning grundade sig på Ständernas beslut och på detta Stånds medgifvande. Den K. förord:n var således i vederbörlig ordning tillkommen. Då man talat för afslag på Utsk:s ifrågavar. betänk., kan man hafva gjort och göra det utan afseende pä egna fördelar, man kan nemi. göra det utaf grannlagenhet äfven för deras rätt, som hvarken inom denna eller någon annan af representationens fördelningar f. n. åtnjuta någon rösträtt, men hvilkas rättigheter såsom innehafvare af sådan jord eller lägenhet, hvarom i detta betänk, är fråga, likväl äro af ärendets afgörande beroende. Det är en sådan talan, som jag trott mig här hafva rättighet att föra och utan att missförstås kunna uttala. Att deremot ifrågavar. betänk, vunnit bifall inom ett annat Stånd, sedan ecklesiastika boställen blifvit undantagne, det är ett förhållande, hvaröfver jag icke vill göra någon anmärkning, emedan till äfventyrs det torde ändå ådraga sig någon upmärksamhet. Skulle en förändring komma i fråga, så skulle jag med min röst snarare komma att biträda Utsk:s äldre än dess sednare förslag, emedan det förra gick ut från en mera generel och allmän grund än det sednare, hvilket tyckes vara beräknadt uppå att, som man säger, klämma efter dem, som man tror tillhöra det färre antalet och derföre lättare kunna komma att slå i minoriteten.
Därtill kommer ju ock, att den ej skyddar nedre delen af kjolen. En halmhatt m e d stort brätte och ett mörkt band omkring är lämplig till hufvudbonad, och en paraply med bra krycka används äfven som staf och parasoll. V i d speciell fjällvandring fordras dock en hög staf. - N ÅGRA ORD OM FOTVANDRING I ALLMÄNHET OCH I NORGE I SYNNERHET. NÅGRA VINKAR AF MYRAN. V ÅREN FÖDER L Ä N G T A N, heter det, längtan efter skog och sjö, efter blommor och fågelsång. Och det är visst, att har man en gång i fulla drag lefvat naturens oförfalskade lif, så känner man vid den annalkande våren en längtan efter att ånyo få skudda gatstenarnes dam af sina fötter och sträcka ut långt, långt bort till okända trakter. Denna längtan har i år med fördubblad styrka trängt sig på mig, emedan jag i fjol under nära en månads tid smakade naturlifvets mångfald af njutningar under den mest lyckade af fotvandringar. Det är för att sprida kunskap om, hur lätt en fotvandring i själfva verket kan företagas, som jag nu vill lämna en del råd och upplysningar. Först vill jag rikta en uppmaning till eder, I alla flickor mellan 17 och 35 år, hvilka möjligen till tid, hälsa och kassa äro oförhindrade att företaga en sådan färd, skaffen eder Yngvar Nielsens resehandbok, och jag vill se den, som oberörd skall kunna genomse alla de router, hvilka där föreslås! Vi voro tre flickor, som i fjol vandrade genom Valdres, 0stre och Vestre Slidre samt från Valdres till Gudbrandsdalen. Mången menade, att det nog kunde vara riskabelt för tre så unga (hml) flickor att utan manligt skydd bege sig ut på en sådan färd, andra ansågo, att det ej skulle bli roligt utan herrar. Men med fara att falla i onåd hos våra naturliga försvarare vill jag bekänna, att vi ej en sekund saknade dem — som släkte betraktade naturligtvis, ty om någon af oss saknade någon Adams son, är ju en fråga, som ej alls hör hit. Hvad därför sällskapet beträffar, är det intet hinder, snarare bättre och mer ogeneradt, o m det blott består af damer.
Är det månne tillfälligt eller beräknadt, att Hr Nordenanckar slutar sin framställning med den förhatliga utsigten, alt vi skulle nödgas göra lån, och det värsta af alla: tvångslån? Många torde dock väl icke låta sig förvillas eller förskräckas af detta skrämskott, då framställningen stödjer sig på så många misstag! — Jag anhåller, att delta mitt anförande måtte åtfölja till Banco-Utsk., der jag hoppas, att llr Nordenanckar får fullständigare svar. H. Ex. Hr Gr. och Landtm, tillkännagaf, att Plenum komme att i eftermiddag kl. 6 fortsättas. 36 Den 30 Februarii f. m. Hr von Heijne: Då jag anmälde mig, skedde det i den förmodan, att Hr Rosenblad, dä han nämnde i83o års Revisorer, skulle framkomma med sådana anmärkningar, som man förut funnit både BancoFullmägtige och vissa publicister velat tillägga dessa Revisorer till förhindrande af realisationen; men då Hr Rosenblad endast i förbigående gjort en reflexion angrde tiden för BancoFullmägtiges anmälan, vill jag ej ingå i någon tvist härom. Då jag emedlertid har ordet, vill jag blott, till hvad jag sist yttrade, tillägga, att äfven jag åberopar den Veteran i realisationsfrågan, hvilken man förut här har omtalat, om jag icke såväl vid 1823 års Riksdag sorn vid den sednaste, långt ifrån att motarbeta realisationen, i stället lifligt önskade och understödde densamma, då jag alltid trodde, att R. St. varit allt för njugga i sina anslag till Bankens förstärkning; men jag har jemväl alltid trott, att verkställighet och beslut borde i denna fråga äga rum i en och samma stund; och man må ej föreställa sig, att jag önskar uppskof med realisationen, fast jag fruktar, att ett sådant uppskof blir följden, om man ihärdigt påfordrar en vexlingsgrund till 128 sk. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Den siste värde talaren har i dag tvenne gånger förklarat sig anse det vara nödvändigt att förändra realisationsgrunden i förhållande till sedelmyntets värde enligt cours.
Rikets Ständer skola framdeles i underdånighet anmäla sitt beslut i fråga om medels anvisande för de förestående ränte-liqviderna oell kapital-afbetalningarne å oflanämnde lån, men hafva emellertid ansett sig böra bibehålla del under sednasle Riksdag beslutade stadgande, angående det blifvande ärliga ränteoch amorterings-änslagcls särskilda redovisning och oförrvckta tillhandahållande för dermed afsedt ändamål. Deremot har den dä meddelade bestämda och ovilkorlig.» föreskrift, huru vid amorteringens verkställighet skall lörfaras, icke funnits vara fullt tillämplig i afseende på utrikes upptagna län, hvarföre Rikets Ständer ansett del jemväl böra få ankomma på Fullmäktige i Riksgälds-kontoret alt pröfva och bestämma det sätt och den ordning, sorn vid hvarje särskildt låns amortering skall iakttagas.
— Hvad universiteten angår, är visserligen förhållandet något bättre i följd deraf, att de under en längre tid haft gemensam kansler, men äfven dem emellan äro olikheterna i många afseenden ännu ganska betydliga, ej mindre i organisation och undervisningsämnen , än uti examina och tillämpningssättet af gällande föreskrifter. Föreningsband saknas äfven emellan universiteten ocb elementar-läroverken. Den punkt, som länkar dem tillsammans, är studentexamen, och för den utfärdas af universitetens styresmän förändrade föreskrifter, utan att hvarken elementar-läroverken eller Eders Kongl. Maj:t, derom erhålla direkt underrättelse. Äfven folkskolorna, hvilka likväl i anseende till sin natur och lokalernas beskaffenhet måste vara ganska olika sinsemellan, förete flere förhållanden, hvaruti mera enhet kunde ega rum, än som nu finnes; — och pädagogierna, nu ett mellanting emellan folkskola och elementar-läroverk, sakna allmänna föreskrifter för sin verksamhet ocb äro derföre i högsta grad skiljaktiga från hvarandra. Den enda föreningspunkten för alla dessa undervisningsanstalter är Eders Kongl. Maj:ts Ecklesiastik-departement. Den einbetsmannapersonal, som tillhör departementets expedition är likväl ej större, än som erfordras för expedierande af de beslut, Eders Kongl. Maj:t fattar på departementets föredragning; af ingen bland tjenstemännen kan någon praktisk kännedom af undervisningsverken fordras; och om ifrån dessa någon erfaren man inkal Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Prop. /6'47, Häft. 1. 14 io6 lades till tjensteman i expeditionen, vore det en särdeles händele att, han blefve användbar vid andra inom expeditionen förekommande göromål, än dem, som röra läroverken. Sambandet hvilar således ensamt på Departements-chefen, men hans tid är så upptagen af andra, lill en stor del lika vigtiga och trägna, sysselsättningar, att, äfven om han alltid kunde vara en uti undervisningen praktiskt erfaren man, det icke är tänkbart, att han ensam kunde följa läroverken uti alla deras enskildheter.
ÄLSKARINNAN. RIDDAR BLÅSKÄGG m. fl. skuggor. SCENERI: 1:sta akten: I smedjan; Narcissus. 2:dra 3:dje 4: de 5: te » » » Hobergsgubben. Don Quixote på Romeos silfverbröllop. Schlaraffenland. I Babels torn. Vid Kalvariet; Hos Påfven i Peterskyrkan; till tre.) (Vid uppförandet böra dessa fem akter sammandragas Första akten. Kammaren innanför smedjan, - skild från den senare genom en brädvägg, som har en stor öppning midt i, hvarigenom smedjan, som på samma gång är försäljningsbod med öppet stort fönster åt gatan, blir synlig. Midt på golfvet i kammaren ett städ med slägga. Vid vänstra väggen tre små barnsängar tomma; leksaker på bänken invid; barnkläder på sängkarmarna; barnskor undet sängarna. Vid högra väggen en kakelugn af grön kakel med en inmurad bänk. På kammarens väggar målade väfnader med bibelhistorier, kalvarievandringen och Kristi nedstigande till helvetet. På panelerna krus, kannor, silfveroch tennkärl. Ute i smedjan ett långt bord midt i rummet med smidessaker, verktyg, skyltarmar, nycklar, lås, vapen, rustningar. Dragstången till bälgen hänger fram vid mellanväggen till höger. Genom smedjans öppna fönster i fonden synes en gata i medeltids stil. Första scenen. LÄKAREN, svartklädd, i doktorsdräkt, sitter orörlig i kakelugnsbänken, så att han vänder ryggen helt åt åskådaren, men synes läsa i en bok. 8 SMEDEN, sorgklädd, kommer in upprörd och förgråten vid ridåns uppgång. SMEDEN. Se nu! Hvad halp din konst, du underdoktor? Hvad gagnade mixtur och balsam mot pesten, som mitt hus förödde? Hvad läser du i boken, svarte lärde? Om syror och om salter om teriak och de vises sten, som sitter ini magen på en kräfta? Säg, kan du läsa lif i mina barn, som nyss de läste ner i jorden?
Ekon.Utskts ordförande har yttrat, att Utsk. icke vore skyldigt att veta hvad StatsUtsk. yttrat i dessa frågor. Det lemnar jag derhän, mea förmodar, att en ledamot af detta Stånd, som deltagit i öfverläggningarna om StatsUtsk:s första förslag till statsregleringen, icke gerna kan hafva glömt livad som då upplästes här, eller hvad lian sjelf yttrade i saken. Utskrs betänk, är dateradt den i Juni; det är således blott en månad ungefär sedan statsregleringen förevar på Riddarhuset. Skulle den likväl vara alldeles glömd, så vore det väl, om glömskan räckte intilldess att StatsUtskrs betänk, återkommer, så att den värde ledamoten icke ihågkomme att vägra anslag åt de begge gardes-reg:tena eller rösta för deras sammanslående. Någon ersättning åt dem, som blefve lidande genom en sådan åtgärd, finnes icke omnämnd uti Utsk:s betänkande. Jag får deremot väl erkänna mitt fel att icke hafva gifvit akt på den föreslagna ersättningen åt compngni-cheferna, för vidsträcktare tjenstgöring, men anmärker att Ekon.- Utsk. gått utom kretsen af sin befattning, då det sålunda föreslagit ett statsanslag, hvilket tillhör StatsUtsk., och ett obestämdt, hvilket ej är tillbörligt för något Utskott. Det kan icke vara Ekon.Utskts ledamöter obekant, att de äro berättigade begära sammanträde med StatsUtsk. Om Ekon.- Utsk. underlåtit sådant, så lärer det äfven vara ett fel. Hr Westfelt, Nils: Jag ber endast att få afgifva det yttrande, att jag hvarken på afdelningen eller inom Utsk. deltagit i frågan, men får förklara, att jag till alla delar gillar Ulsk:s betänkande. Allin. Besvärsoch Ekon.Utskts utlåt. N:o 4o blef af R. o. Ad. afslaget. Lades på bordet nedannämnda från Utsktn inkomna memorial och betänktn, nemi. från ConstitutionsUtskottet: N:o 17, med rättelse i Utskts mern. N:o 13, Bilagan; Lagutskottet:
Qrullbemillning, enligt forfl gobkdnb beräkning 2,200,000: tillökning häruti, till följb af be mibjbenna Sitf^bag befTutne föranbringar i ^u^ayan 211,000: (Saluaccis ♦ « ♦ ^Doftmebel . £harta#£igillata#mebel , famt afgift i od) för 35rdnminSbrduningen, enligt fovfta beräkningen 460,000: raeb ben beruti, i anlebning af nu mibtag^ ne föranbringar, calculerabe förhöjning . 87,000: - 2,4:1,000: 7, T 00: 3 7 o, 000: 300,000:—. — 747,°oo: 9c:br 3,613,700: . 2,270,600: 9bbr 7,884,100: och nar ofmanitptagne allmänna ^emillning httföreö raeb bepållne ; utgöra 33emillningSmeblen en fumma af 34* 'UÖib ben 2lllmdmta 23ewtllnint}ms förbelning, Ijaftoe <21Bi i bet huf* mubfakliga tilldmpat famina grunber, forn i be febnare 33emtllningSförf<itt# ningarne blifroit foljbe; få att ben Ijithöranbe och för bet nörmaronbe, till ungefär famina belopp, utgåenbe förhöjning i ben mib 1823 årS SRifbbag be# raknabe allmänna SSemillning, dr en naturlig följb af folkökningen famt anbra bermeb gemenfTap eganbe förhållanben; men (2Bi hafme, åt be i ben nu upprdttabe ^örorbningen förekommanbe ftabganben, få mål om uppjTatt* ning af htmmanSmarben, forn, i fråga om ^ongl. £amtnar#9vdttens an# märkning^ och pröfningSrdtt i bemillningSmål, gifmit en jtörre tybligfjet och befldmbhet; åberopanbe 2Bi, i affeenbe på be i öfrigt härutinnan mibtagtie föranbringar och jemkningar, 2Bår unberbåniga fPrifroelfe af ben 8 uti inne# maranbe månab famt ben af £>h utfdrbabe SBemillningSftabga. 5- 3?. 3 fråga om Cull#23civill»mge» fmfme bibehållit och att mtöare fatt i utö/ning be, n>ib fifrférflutne ?Kif^mote„ i betta hdnfeenbe gdllanbe åftg# t 7 ter, famt, i följb beraf, meb anfaganbe och tillampanbe af ben grunbfafS, att en allman frihet må ega rum att, emot en t affeenbe på fFybb för inlantfka naringar famt confumtionen afpajjab tull, ej minbre i Dvifet införa alla ut#
N:o 50, i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 35, öfver väckta motioner om förklaring af hvad 1 kap. 2 § Missgernings-balken stadgar, angående gäckeri med sakramenten eller stiftande af lag emot ett olofligt utdelande deraf; N:o 51, i anledning af väckta motioner, angående straffet för åverkan; N:o 52, i anledning af väckt motion om upphörande af borgen såsom för egen skuld; N:o 53, i anledning af väckt motion om räntans frigifvande; N:o 54, i anledning af väckt motion, angående verkan af borgen såsom för egen skuld, då borgenär förlorat sin rätt emot gäldenären; och N:o 55, i anledning af väckt motion om löftesmäns rättighet att uppsäga och betala gäld. S. D. Vid skedd föredragning afslogs en från Vällofl. Borgare-Ståndet, uti dess Protokolls-utdrag N:o 531, framställd inbjudning att förena sig uti nämnde Stånds beslut, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, derest Kongl. Maj:t funne sådant lämpligt, det begärda anslaget till Baggens-stäkets upprensning måtte beviljas, att af Handelsoch Sjöfarts-fonden utgå. Den 13 November. Högloft. Ridderskapet och Adeln, S. D. Vid föredragning af Bevillnings-Uiskottets Betänkande N:o 31, ang. beräkningen af Tullmedlen, Salu-accisen, Postmedlen, Chartae-Sigillatse-afgiften och Bränvins-bränningsmedlen, biföll Ridderskapet och Adeln de för nämnde bevillnings-titlar föreslagna beräkningar och ansågs Utskottets yttrande, ang. beräkningen af Tidningsoch Kort-stämpel-afgifterna icke föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allm.
Förordningen af den 11 Julii »792, hvilken blott angår de förhållanden och den ansvarighet , som för allmogen, i afseende på fångars forslande och Vard den tiden egde rum; så har detta upphört genom den, sedermera vidtagne, nya fångförings-anstalten, med hvilken allmogen ej annorlunda, än såsom blott skjutsande , nu mera har befattning. Vid sådant förhållande anser jag mig böra vördsamligen hemställa och föreslå, att Högst - R, St. Just. Omb.Emb. Ber. d. 4 Nov. »8 »8. 65 Högstberörde Kongl. Förordningar må uta-' slutas ifrån förteckningen å Stadgar och Påbud, hvilka ifrån Predikstolarne och vid HäradsTingen, en eller flere gånger, allt efter deras olika innehåll och förmenta angelägen-’ het, skola för menigheten uppläsas. De ifrån StatsExpeditionerne i Kongl. Majtts Cancellie ingångna Förteckningar, som härhos bifogas, upptaga dels sådana Rikets Höglofl. Ständers Beslut, till hvilka Kongl. Maj:t lemnat Dess Nådiga bifall , dels ock Rikets Ständers vid nästlidne Riksdag i öfrigt till Kongl. Maj:t ingifne underdåniga Skrifvelser, med dervid gjorde anteckningar om de deröfver fattade Nådiga Beslut eller andra åtgärder, sorn blifvit vidtagna; och har jag derjemte skolat vördsamligen öfverlemna Kongl. JustitiaeCancellersEmbetets den 1 4 sistlidne October till mig aflåtne Skrii veise med dervid fogad Förteckning å de Författningar och Rescripter, hvilka, i egenskap af Lagförklaringar, sedan sista Riksdag blifvit af Kongl. Maj:t med Dess Högste Domstol i Nåder utfärdade. Bihang till Rikt-St, Prat, 1818—*819, x.dra Sami, 5. 66 R• St. Just. Omb, Emb. Ber. d, 4 Nov. 183S>
Allraminst bör Riks-banken uppträda nu med detta slags verksamhet, i skadlig tällan med de Filial-banker, hvilkas bildande man föreslagit. För öfrigt åberopar jag Professor Agardhs reservation i denna punkt.» af Herr Grosshandlaren Kock: »Det för tillstyrkta uppoch afskrifnings-räkningen i Rikets Ständers Bank och dess Låne-kontor föreslagna minimum vid insättning, 100 R:dr, anser jag för lågt, enär den, hvars vilkor och handtering lämpa sig för sådan penninge-rörelse, måste, efter mitt förmenande, sällan, om någonsin, ställa i fråga att nedsätta ett så ringa belopp. Mig synes alltså att 500 R:dr eller minst 300 R:dr bordt fastställas som minimum för insättning, desto heldre som ingen folii-afgift är föreslagen, och hvarigenom kan uppkomma det missbruk att penninge-verken, i stället för att i låne-väg vara en afsedd förmedlingslänk mellan enskilde, endast blifva förvaringsrum för deras kontanta medel. Också fruktar jag att afsigten med denna Bank-rörelse varder omintetgjord genom bestämmelsen att ränta icke skall insättare beräknas förr än medlen innestått en månad.» Uti Herr Kocks reservation har Herr Kontrakts-prosten Malmstedt instämt. Vid 59 punkten: af Herr Grosshandlaren Wallenberg: »Emot Utskottets tillstyrkan att Bankens Diskont-fonder fortfarande skola fördelas efter person/ighets-principen, i stället för efter utlåning s-sätten, får jag mig reservera, under åberopande af min inom Utskottet i detta ämne väckta motion, så lydande: Uti Rikets Ständers, Bank och dess Låne-kontor i orterna äro de så kallade Diskont-fonderna klassificerade med hänsyn lill låntagarnes personella förhållanden, hvarigenom de till utlåning genom Diskontverket anslagna medel blifvit först och främst fördelade uti 2:ne särskilda fonder: Handels-diskont-fonden och Allmänna Diskonten. Vidare finnas, utan hänsyn till låntagarnes personlighet, 2:ne för hvem som helst tillgänglige, under samma styrelse ställda fonder: Kredtliv-fonden och Fonden för belåBih. lill B. St.
Mdrag af Protocollet, hältet hos Högwördige Preste-Ständer tvid Urtima Riksdagen t Arebro den 6 Orrö* ber igro. 293 S. D ^>tats.Utstottets yttrande öfwer den af Herr Bergs-Rädet Rothoff wäckta motion, att stadgandet, om de sä kallade Annuitets Länen med 7 Procents ärlig Ränta mätte upphäfrvas, blef i anseende tilt deremot gjorda anmärkningar till Utskottet äterförwisadt. vt supra. Lx krotocollo I. O. /Umgvill. Utdrag af Borgare. StändetS Protokoll wid Urtima Riksdagen r Orebro Veu 6 Oktober rLro S. D. ^)edan Borgare - Ständet erhällit del af ett i dag till Herr Talmannen ankommit handbref frän Kongl. Majit med framställa» af Dest Nädiga önskan om Riksdags göromälens snara afflutande och Dest af ärstiden päkallave äterresa till Stockholm, beflöt Borgare-Ständet sä rväl i anledning häraf, som af en särstild inom Ständet gjord motion samt med den upprigtigaste böjelse att uppfylla en Regents önskningar, hwars högsta ära alltid warit att upp' fylla Nationens, att förena sig om följande: »:o i:o Att alla ärenden här skyndsammast mä afgöras och Riksdags.Beflutet justeras, sä att till införande deruti ej nägot annat äterstär än den i Stockholm skeende Hyllnings Act. 2:0 Att säledes inga öfwerläggningar eller beflut böra i Stockholm äga rum utan deremot z:o Hos Kongl. Majt i underdänighet anhällas om Riksdagens aflysande sä snart förenämde höqtldeliga handling för sig gatt. 4:0 ALL, dä Riksens Ständer emot flutet af denna mänad hofwa att i Stockholm afwakta Hans Kongl. Höghet Kron - Prinsens ankomst, nägon wist dag, sist den sättes, hwarförinnan alla mäl härstädes stola wara afflutade och Riksdags. Beflutet, justeradt-. tve supra. Tx krotocollo I. v.
Ständers bifall, är bock ingalunda Stats Utstortets mening, att häri, genom pä något sätt gifiva anledning till förändring eller rubbning u i hwad Stars Utskottet uti till Riksens Högloft. Ständer afgifwit särskildt Betänkande föreslagit, att tills »vidare under fredlig tid ^:del af Numrorne wid Indelta Cavalleriet och Infanteriet, mätte till Statswerkets fördel fä sta vacante. Under Den 22 November1127 Under det Stats - U'stöttet till öfverläggning förehafk ofwanbervrve ämnen angående den indetta Armeen, har hos Staks-Utstoltet i sammanhang härmed den sräga blifwik wäckt, huruwida kin Histafwelns uphjelpande samt att förskaffa de Rustande wid det ä erstaende Cavalleriet sä mycket läktare ri ilgäng pä Munstergilie Hästar, den utwägen more gagnelig och ej mindre för de Rustande än det kringliggande lander nyttig, att wid hwarje Cavallerie antoges ett wisit amal Hingstar till beställare. Utstottet har af handlingarne funnit, att sädant förut warit päbudit och an tagit wid Kongl. Ltf-Regemenker och be Skänsta Cavallerie Regementerna; men Utstotker har trott, att delta med fördel bade borde och kunde u-sträckas till den Återstående delen af de öfrige Cavallerie-Regemenlerne. Akt uptaga Riksens Höglofl. Ständers lid med ett widlöftigt uprepande. af de mänga lill antagande af etl sädant Förslag sig företeende stal, anser StarsU, stöttet öfwerflödigt, dä förmanen af en sädan inrättning ligger uki öpen dag för hwar man; Ut. stöttet har derföre trott sig endast böra instränka sitt utlåtande i denna del inom ett enkett upgifwande af sättet lill werkställighet häraf.