Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet beslöt, att, till beredande af en ändamålsenlig reglering af Presterskapets åflo - 56 Prot. Utdrag den l5 December 1839; ning, Riket» Ständer skola bo? Kongl. Majit l underdånighet begära, det Kongl. Majtts Befallningshafvande må anbefallas, att, efter. Pastorernas och Församlingarne» hörande, ps grund af Markegångs-taxor och gängse pris i orten , så skyndsamt upprätta noggrann calcul öfver hvarje Pastor» löneinkomst, att uppgifter derom kunna från alla Länen till Kongl. Maj:ts Ecclesiastique-Expedition innan nästa Riksdag vara inlemnade, för att Rikets Ständer då meddelas, hvarjemte Stån« det ansåg lämpligt, att, vid uppkommande frågor om öfverenskommelser rörande Preste-» rättigheter* belopp, då sådant antingen af Parterne gemensamt eller af endera, eller vid inträffad ledighet sättes i fråga, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande må ega, att, för vederbörandes hörande, deröfver besluta, med hänvisning till underdåniga besvärs anförande j Kongl. Majlis Ecclesiastique-Expedition. S. DÅterremitterades Banco-Utskottets Betänkande, Nio 68, i anledning af Herr B. Ii. Sanlessons motion om belåningsrätt, vid Banco-Disconten och dess Låne-Contoir, å rij torr ?ad i Magasin, S. D. Vid ytterligare föredragning bifölls Stats-Utskottets Utlåtande j N:o 54l* öfver Herr Landtmarskalkens och Talmännens samt Herr Ordförandens i Stats-Utskottel förslag Prot.
flera på hvarandra följande goda år göra det. nödvändigt att denna handtering lill Spannmåls; öfverskottens consumerande och Lagrens oinsättning på allt sätt bör forceras. g §. Magazins Inrättningén njuter ihkom. Sten af Btännviii?- Brännings rättigheten i Städeme Carlscrona och Götheborg. 4 §. Öfvöir - Styrelsens skyldighet i händelse conjuncturen så skulle förändra sig att B rännvins-Bränningen äfven i dessé Städer blefVé förmånlig att för Inrättningens räkning bedrifvas. 5 §. Huru med försäljningéri af Magazins - Inrättningens Brännvins - Gager vänligen tillgå bör: — Hvilka grunder för bestämmandet af priset bör iakttagas och följas. 6 §. Hvilka allmänna administrativa åtgärder kunna och böra följas, så att BrännvinsBrännibgen för Magazins - Inrättningen blifver förmånlig, utan att den gör intrång i enskiidta Ber soners företag. I Andrå Afdelningen, innefattande Magazins-Inrättningens åliggande att emottaga Stats-Verkets Sädes-Intrader ock deremot, forse Värf vade Arméen och Flottorne med sine Span* måls-underhåll m. m. Stats-UtsRottets Betänkanderi'. Öni infordrandet af Ränte - Spannmålen m; m. 1 §. Tidéh då underrättelsen Öm Spannmålens inlef vererandé bör från Öfvér-Styrelseh tiil Länen afgå: 2 §. Af hvad fcjvalitét Kronans Ränte» Spannmål hör vara. (Härunder synes böra i ett sammanhang intagas hvad äldrte och nyare Författningar i thy fall stadgå.) 3 §. Allmänna principer för Forssling?.; skyldigheten. (Se härom 1811 åts Kongl. Bref beli de från La‘hen till Magazins - Directioneri inkomne uppgifter.) 4. §.
Vid hennes sida star värdigt en lika älskviird kvinlig företeelse, hvilken biträder henne som massör. Dotter af författarinnan " Aven, har denna unga dam, fröken tViigström, ett namn, som redan genom modren &amp; r fördelaktigt kändt bland den läsande allmänheten och &amp; t hvilket hon nu sjalf genom eget itgörande säkert skall förläna ytterligare Hang .. De äro gamla goda vänner, de der båda, som nu egna ' det. mesta af sin dag åt lidande medsystrar och den återstående åt studier och huslig trefnad. Ja, ty de ha tillsammans bildat sig ett förtjusande hem, der man öfverallt återfinner den prydlighet och smak, som röjer kvinnans ledande hand och som åtminstone ingen ogift manlig doktor kan uppvisa maken till. Den ordinarie mottagningstiden ar anslagen från 12 till 2 alla hvardagar, hvilket icke hindrar att den ofta utsträckes till både kl. 4 och 6 när patientantalet ax öfverflödande. Det var just efter en sådan mottagning jag häromdagen träffade doktor Wid~rström, klarögd, frisk och vänlig som alltid. " Nå, kara doktor, hur har ni det med hela denna patientskara? Är ni inte förfärligt trött? " " Inte det ringaste. Det är så roligt att det tycks gå bra. " Det var alltsammans. Måtte bara nu - det har man viil rättighet att å hela det lidande kvinnokönets vägnar önska - måtte bara nu inte kärleken som en tertius interveniens smyga sig in genom dörrglantan till den älskviirda doktorn och stryka ett rosenrödt tvärstreck öfver alltsammans: ett träget, föreghende studielif och en skara sjuklingars ljusa förhoppningar! Ty en gift kvinlig doktor, som antingen skall dela sig mellan praktiken och hemmet, eller öfvergifva det senare för den förra, ä,r ännu för oss beskedliga nordbor en gåta, den vi finna svådöst. Dock: hoppoms att den präktige doktorns kärlek skall uteslutande egnas vetenskapen, och hoppoms äfven attt viininnan skall dela denna smak!
Följden af de sednare årens högre kolpriser, sorn i Bergslagerne stigit mera än vid Sahlberget, har varit ett, af Allmogen erkändt, för starkt lillilande af skogen, i t hy alt allehanda inhyseshjon begynt kola, emot afgift lill skogsägaren af hälften. Della har dock, med prisernes fall, åter gått tillbaka till medelmåttan. Nämnda förhållande med kolpriserne gäller egentligen nordöstra delen af Länet och den trakt, der Sala Silfververk är beläget, och hvarest kolproduktionen är en hufvudsaklig binäring för den sjelfagande Allmogen. Htirads - aUmännin ™ arne i Länet äro till antalet 10. Deras sammanräknade areal uppgår till omkring 25,000 tunnland. Under sist 1 idne vinter utlemnades derifrån, efter utkröning, diverse skogseffekter till ett belopp af 123,650 kubikfot eller 1,236* famnar. En af Jägmästaren Tottie upprättad trakihuggnings-indelning å en ibland dessa Allmänningar, nemligen Siende Härads-allmänning, blef år 1843 af Kammar-Kollegium pröfvad och fastställd. Den är grundad på en 100-årig omloppstid och ett årligt afverkningsbelopp af omkring 3(XX> kubikfot. På 2:ne andra Härads-allinänningar, benämnda Lisjö och Bergs Allmänningar, äro trakthuggningsplaner redan före nu ifrågavarande qvinqvennium upprättade. Förberedande åtgärder till skcgs-regleringar å de öfrige Allmänningarne äro äfven vidlagne, i följd af de ransakningar, som jag näsllidne år förrättade å alla Härads-allmänningarne i Länet. Vid större skogsegendomar, bruk och bergverk är förvaltningen af skogen för det mesta öfverlåten åt en eller flere skogvaktare med otillräcklig kunskap i skogshushållning. Undantag härifrån äro Ferna och Karmansbo Bruksegendomar, der i sednare åren, genom Tyska skogshushållare, en ändamålsenlig skogsförvaltning blifvit införd, sorn lemnat goda resultater.
S. D. Lades till handlingarna Lag-Utskottets, dels den 30 sisth September, dels den 10 dennes, på bordet lagde memorial och Utlåtande: N:o 136, med anmälan om behofvet af en rättelse, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 112, rörande väckt motion om ändring af 4 och 5 §. i 17 Capitlet Ärfda-Balken och af 3 §. i 8 Capitlet Jorda-Balken samt om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1762. N:o 141, i anledning af erhållen ålerremiss utaf Utskottets Betänkande, N:o 108 öfver väckt motion om offentlighet vid Under-domstolar och Poliskamrar. S. D. Återremitterades Lag-Utskottets, den 30 sisth September, på bordet lagde Betänkande N:o 135, i anledning af väckta motioner om ändring af beräkningsgrunden för Magistraternas boupptecknings-arfvoden, S. D. Återremitterades Stats-Utskottets elen 7 dennes på bordet lagd* memorial N:o 324, med förslag till voterings-proposition, i anledning af skiljaktiga beslut öfver Utlåtandet N:o 258, angående lön-ersättning för f. th Slats-Secreterarne Grip och von Hartmansdorff'. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 7 dennes på bordet lagde memorial N:o 325, med förslag till voterings-proposition, i följd af skilja g ti ga beslut öfver Utlåtandena N:ris 195 och 304, angående löne-reglering för Stats-Departementens Expeditioner, blef den föreslagoa voteringsproposilionen af Ridderskapet och Adeln godkänd. S. D. Lad es till handlingarne Stats-Utskottets den 7 dennes på bordtt lagde memorialer: Trot. Ultlr. d. i/f. Oct. 1840. 687 N:o 332, i anledning af återremiss å Memorialet N:o 234.
Bevillningsutskottet fattat och dess nu godkände Utlåtande i afseende på MinimiTa» hellens innehåll, åligger det mig att uppgifva orsakerne till denna min serskildta tanke, och desse äro: 1:0 Att Utskottet icke fästat afseende på de skäl jag anfördt till befästande af min framställning. Jag har vidlyftigt ådagalagt det oproportionerliga förhållandet i afseende på flere Fän emellan, deribland var Östergöthland som är ungefär fyra gånger så godt som Gottland, men det sednare Fänet är, efter den föreslagne Tabellen, ej till Sjundedelen värieradt, likväl har detta ej förmått verka någon ändring i Höglofl. Utskottets tanka, lika så litet som den allmänt bekanta omständigheten, hvarpå jag sökt fästa Utskottets uppmärksamhet, att nemligen år 1813» till följd af flere serskildt då inträffade händelser, icke kan jemföraS hvarken med den förflutna eller närvarande tiden , men att man sådant oaktadt lagt detsamma till grund för uppgörandet af MinitniTabellen. 2 0 Af Uiskottets Betänkande synes det misstroende till TaXeringsCommittéeme, det skulle desse slumpvis och efter godtycko åsatt Hemmansvärde; denna tillvitelse finner jast dem ej förtjent, men är srnärtande för hvari' 370 BevillningiUtsL Betänkanden. redlig Medborgare som Edspligt och Samveié sökt iakttaga sine skyldigheter och bevara Svenska folkets urgamla rätt att beskatta sig sjelfve. Att Utskottets omförmäldte Utmätnings Auctioner , men icke att jag genom tvenne bevis fränt Östergöthland, det ena deraf utgifvit af en akt ningsvärd Domare, bevisat att Hemmanen allmänneligen säljas till bättre köp än åf 1813 * Utan att likväl Taxerigsvärdet blifvit nedsatt fullt 1 samma proportion. 3m Att Höglofl. Utskottet yttrat, det skali Hemmansvärdet inom Östergöthland, genorrt den nu uppsatte MinimiSuöima, närma sig till UppskattningsSumrnan för år 18 tö.
När Börje under vigseln skulle tilltala henne enligt formulärets ord, hände det vid ett sådant tillfälle något ovanliga, att han vände sig till och såg på sin unga hustru, icke med automatisk högtidlighet, utan enkelt och naturligt, som om de stått i sitt eget rum, långt från alla andra menniskor, och alldeles ensamma ingått denna öfverenskommelse för lifvet. Den glada tillitsfullheten i Börjes sätt grep äfven Marianne, och hon såg in i hans ljusgrå ögon, nästan med ett leende, då hon med sin vanliga spensliga röst svarade sitt »jag, Marianne Elisabeth Björk, tager dig, Börje Olsson». »Det är riktigt upprörande med ett sådant lättsinne», hviskade en äldre fröken till sin närmaste granne, »stå så och flina emot hvarandra i stället för att ha vett att vända sig till presten. Många bröllop har jag varit på, men aldrig har jag sett någon bära sig åt på det viset.» »Ja, hela min stämning är förstörd», klagade hennes granne tillbaka, »det var en förskräcklig menniska; han måtte aldrig ha sett något bröllop förr.» »Ja, stackars Marianne, jag fruktar verkligen att han är en rå karl.» Men ytterst i raden af brudtärnor stod en rödkindad ung flicka i hvitt, hon såg på brudparet och hennes ögon glänste. Hon åtminstone förstod denna uppfattning af vigseln. Men hon hade ingen att hviska till. När presten sagt sitt amen, blef det ett sorl af lyckönskningar och alla trängdes kring brudparet. Börjes bror och svägerska presenterades för Marianne. Till drag och figur hade brodern någon likhet med Börje, men ansigtsuttrycket var ett helt annat: sjelfbelåtet, penningdrygt och med något af affekterad verldsmannalikhet. Han skakade kraftigt hand med Marianne under det han betraktade henne med sjelfsäker nyfikenhet. »Och svägerskan, som inte kunde göra oss äran af ett besök under förlofningstiden!» sade han. »Den var så kort, att man i brådskan knappt visste hvart dagarne togo vägen», svarade Marianne. Hustrun hade ett vackert, något groft ansigte, men rörelserna voro som en flodhästs. Hon var formligen belastad med guldsmycken.
Wallberg på det sätt fullgjort förberörde af Revisorerne gifne föreläggande, att, sedan Capital-summan, 1,480 R:dr, blifvit betald, genom ett den 21 Maji i832 af Directionen beviljad t lån på lika belopp åt Diversehandlaren Otto Rosengren, möt borgen af Läderhandlaren G. E. Rubert, delta senare lån ordentligen är inom föreskrifven tid 2:11c gånger omsatt, så att derå i sisth Junii månad återstod endast 55o R:dr samt medelst omförmälde åtgärd en möjlighet blifvit Verket beredd att erhålla godtgörelse för hela Capitalet af ifrågavarande, enligt uppgift, högst osäkre lån, kan Utskottet ej annat än tillstyrka Rikets Ständer att, med bifall till den af Disconl-Verkels år 183a församlade Revisorer gifne tillstyrkan, efterskänka öfverräntan å ifrågavarande af Grosshandlaren C. A. Fogelmark, emot Kryddkramhandlare» P. Sf U. Wallbergs borgen, upptagne lån. -nmain* JS<iwco-Ut skottets Bet, No 36. Och sorn vid verkställd granskning af öfverränte-balancen inhemlats, att, sedan nedan specificerade lån, nemligen lånet N:o 3i3o upptaget af N. Hammarin år 1817 å R:dr 460 3131 Dito 260 4ol.S O. Rönberg 1,000 Öi 4a E. S. Lindencrona 1818 2,600 10.84}) Persson goo blifvit lill deras Capital-belopp genom dels utmätningar, dels ifrån con eursniassor erhållne utdelningar, dels ock gjorde uppoffringar af Låntagarnes eller Cautionislernes vänner och anhörige, liqviderade, men ej mindre Låutagarne än Löflesmännen numera öro veterligen döde, någon godtgörelse lör de å samma lån balancerade öfverränlor icke möjligen kan påräknas hvarken nu eller framdeles, anser Utskottet sig böra derjemte hemställa, ali de för berörde lån balancerade öfverränlor måtte få afloras.
Är Departements-Chef af giltigt och till Stats Rådets Protocoll för dt skäl hindrad , må kans embete, enligt Konungens förordnande, med den rätt och det ansvar, denna Regeringsform före skrifver, förvaltas af Stats-Råd utan Departement, Departementets-Exoeditions-Chef, eller, Constitutions-Utskottels Memorial, N:o 3. 3 i fall äfven desse af giltiga och till Stats-Rådets Protocoll förda skäl äro hindrade, annan Svensk man med de i 4 § omförmälda egenskaper. Se Bill. 3:dje Sami., Mein. Förslag lill et närmare bestämmande af Stats-Råds-Ledamöters rådgifvande skyldighet. Regeringsformen. § 9- Uti alla mål — uppen Uti alla mål uppenbarligen stridande mot Rikets Grundbarligen stridande mot Rikets Grundlag eller Allmän Lag, åligge det då lag, eller Allmän Lag, eller Rikets — sannskyldiga nytta, åligge det då 5. Förslag till ändrad Redaction i fråga om Stats-Råds-Ledamöters åliggande, att till Protocollet sig yttra. Regeringsformen. § 9. Sista Perioden. Den, som ej särskild me— • Den närvarande Leda ning till Protocollet anfört, vare för mot, som icke till Protocollet anfört 4 Coustitutions-Utskottets Memorial, JY.o 3. beslutet ansvarig, såsom hade han särskild af styrkande mening, vare styrkt Konungen att det beslut fatta, för beslutet ansvarig, såsom hade han styrkt Konungen att det beslut fatta. Angående nästförestående 2:nepuncter, se Bih. 3:dje Sami., Mern. Bonde-Ståndets Prot. B. VII: pag. 727. IX: 8. X: 16. 6, Förslag till stadgande emot titlars utdelande. Regering § Konungen äger Evangeliska läran. Hvarje Departementschef under Departementet höra. Konungen äger — Evangeliska Läran.j Titlar utan medföljande embete eller tjenst, eller med högre värdighet, än den innehaft vande embete eller tjenst medför, må ej förlänas.
Majrts Nådiga Bref af den 20 Januarii och i/f Maji i832, anvisade qvantitet af Stats-verkets räntekoppar; så har Öfverstyrelsen för Myntverket, efter förrättad reduction af vigter och penningevärden, uti skrifvelse under den 16 nästlidne September underdånigst anmält, ntt ett skeppund koppar, Svensk Stapelstads-vigt, i nedanuppräknade Länder, för närvarande, utmyntas till följande, uti runda tal utförde, belopp nemligen^ i Norrige till t 020 R:dr i Danmark till . 38o R:dr i England till .. 35o R:dr i Preussen till . 345 R:dr i Holland och Nederländerna till 355 R:dr i Lombardiet och Österrike lill . 38o R:dr samt att i Frankrike myntfoten är bestämd till 320 Ridr; ehuru ingen kopparmyntning i detta Iand skall skett, sedan Konung Ludvig XVIis tid, hvarföre ock bristen på kopparmynt derstädes vöre ganska kännbar; och har Öfverstyrelsen för Myntverket derjemte, till följd af den erhållna Nådiga befallningen, underdånigt yttrande och förslag i ämnet afgifvit. Kongl.
Jag vill inte förneka, att det ej finns stämning äfven .i stycket » I Skogen », men detta stycke skulle dock ha kunnat skrifvas af t. ex. Tigerschiöld, nämligen upphöjd till den högsta möjliga poetiska digniteten. Bra äro också de två dikterna » Jag ville jag vore i Indialand » och » Titania ». Efter att jag sålunda öfver dessa två afdelningar utöst min vredes, dock endast till hälften fyllda skålar, kommer jag till det vida angenämare, men också vida svårare värfvet att berömma de öfriga två, isynnerhet den som går i spetsen för samlingen, » Vermländska låtar ». Jag får då genast i början ge det allmänna erkännandet, att jag vet få saker i vår nuvarande literatur, hvilka i så hög grad intressera mig som dessa vermländska " låtar. Jag känner ungefär samma personliga tillgifvenhet för dem som jag känner för Griegs musik. Jag vet, att det finns musik, som går upp emot den, ja, som går Öfver den, men det är nu en gång så, att jag mest älskar den af ali musik jag känner Det måste bero på, att det är något i ens innersta, som är träffadt, och i detta fallet därpå, att jag tror mig själf ha sett det just så, och just så känner jag igen folket och naturen här i vers skildrade af en, som fångat själfva qvinta essentia i deras lif, och skildrade i en form så mästerlig och fulländad, att svårigheterna och deras öfvervinnande af en flyktig läsare kanske kan helt och hållet förbises. Jag skall försöka att visa några af dessa formens fullkomligheter. Då skalden vill bibringa en stämning, som han eger, så kan han välja mellan två olika vägar — naturligtvis teoretiskt sedt, ty i verkligheten finns ej något val. Han kan vädja antingen hufvudsakligen till ögat eller hufvudsakligen till örat. Nästan alla författare nu för tiden söka verka genom att framtrolla en bild för Ögat, framkalla färgoch formsensationer. Det hör inte hit att utreda hvarföre. Ja, låt oss bläddra i Per Hallströms dikter, efter de ligga framme. Låt se. grågrönt ... silfverhvitt.
Militaire tjenstemän, om ansvar för deras öfverfälle , ,,,, ,,,,,,, Kongl. Majlis JNadiga Svar , , , , 2- E* IN :o 92 ener Memorial. SS “ rr aa os 3 B ofö a> - Riks-Ståndens Beslut. J c r < rö Tj" fö -• • 7P 7C TQ cc fö Ridd. o. Adeln. Prest.eStåndet. RorgareStåndet. BondeStåndet. p* N:o i*id. • va CO s & CO ctRidd. o. PresteBorgareStåndet. Bonder N:o N:o Sid. Adeln. StSndet. Motioner och Handlingar, remitterade till handläggning återställas: l:o af Stats-Utskottet till Bonde-Ståndet i fråga om upphörande af Kongl. Majits Befallningshafvandes och Kongl. Kammar-Rättens rätt att pröfva BeredningsComitéens beslut, ,,,,,, 4 1 3 2 Reraitt. ti 11 Bevillni ngs Utsko ttet 2:o af dito till Bondc-Ständet, i fråga om fribrefsrätt för Länsmän 4 1 15 1 Remitt. ti 11 Bevilln. Utskottet å. 4 40 Svar på återremiss 4 1 95 5 a. a. y 40 b. 5 40 b. V 40 a. a. V 40 3:o af dito till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, i fråga om rättighet för Hernösands Stift att för framtiden komma i åtnjutande af dc 124 tunnor Domkyrko-spanmål, som hitintills från nämnde Stift till Upsala Domkyrka 4:o af utgått t t i s i t t » t i t t > J t i t t t 4 1 29 8 Remitt. till Allm. Besyoch Ekon.
Prof. till R. SI. år 184j.) 6 42 ligheten då icke måtte vidtagas annorlunda, än efter de skattdragandes hörande, samt åtgärdens utförande, till vinnande af enhet och likstämmighet, åt vissa af Kongl. Majit i Nåder utnämnde Comiterade öfverlemnas. Denna underdåniga skrifvelse blef af Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den 29 Maj 1830, öfverlemnad till Krigsoch Kammar-Collegierne, med befallning att afgifva underdånigt utlåtande, dels gemensamt angående indelta räntornas indragning, dels KammarCollegium enskildt, i fråga om markegängssättningen; och som Kongl. Majit, för bedömandet af den allmänna frågan om räntepersedlarnes omsättning till förminskadt antal, funnit nyttigt, att försök dermed, på de af KammarCollegium uppgifne grunder, gjordes i ett Län, samt dertill utsett Södermanlands Län, blef KammarCollegium jemväl anbefaldt att i underdånighet föreslå de åtgärder, som för verkställigheten borde vidtagas. — Till underdånig åtlydnad häråt afgaf KammarCollegium den 17 Juni 1830 underdånigt utlåtande i sistnämnde afseende, eller angående ränteomsättningen i Södermanlands Län, samt föreslog deruti hufvudsakligen: att en Comité för hela
Europa äger ännu i denna dag vidsträckta länder, bebodda af många millioner menniskor, hvilka före 3o-åriga kriget bekände Lutherska läran, men som nu äro de mest förmörkade Catholiker, nemi. större delen af Österrikiska besittningarna. T öfrigt har jag velat fästa uppmärksamheten derpå, att 16 §:n Reg.F:n synes stå i någon strid med det stadgande i Missg.-b;n, som förmår, att den, som affaller ifrån lätta Evangeliska läran, och träder till en villfarande, skall förvisas Riket och vara förlustig arf och borgerlig rättighet. Det vore intressant att erhålla visshet om huruvida detta stadgande i 1734 års lag äger sin fulla kraft, sedan 16 §:n i Reg.F:n tillkommit. Derom har jag hört olika meningar yttras. Jag har hört åtskilliga rättänkande prester hysa betänkligheter dervid, att man uraktlåter alt sätta stadgandet i Missg.-b:n i utöfning så länge, till dess man får flere tusende individer att på en gång tillämpa det emot. Då skall det falla sig betänkligt att dörnma 5 ä 6000 menniskor till landsflykt och arflöshet; hvaremot, om lagen efter hand tillämpades på en och en i sender, någon betänklighet dervid icke skulle uppstå eller sådant förekomma orimligt. Den ao Mars f. m. 383 Remitterades till Allin. Besvärsoch Ekon.Utsk. i sammanhang med Frih. FJemings förut till Utsk. remitterade motion, hvarjemte cornmnnication med de öfriga Stånden af Frih. Flemings motion blef af R. ö. Ad. bifallen. De upplästa prot.utdrtn blefvo derefter af R. o. Ad. godkända. Öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter i Coust.-, Statsoch BancoUtsktn, i stället för N:o 1117, Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf; JN:o 1479. Hr Ulfhjelm, fullm. Hr af Geijerstam, Carl; N:o 313. Hr Drakenhjelm, fullm.
Visserligen är det förmånligare för den som behöfver låna, att betala 5 procent, än 6; men jag vågar dock påstå , att Discont-fonderne skulle hafva blifvit fullt utlånte, äfven om räntan varit 8 procent, och öfverräntan så hög, som innan sista Riksdag; ty sådan är penningeställningen, åtminstone i landsorterne, och om BancoStyrelsen hyser något annat begrepp derom, förklarar jag, att den misstager sig. För öfrigt får jag i sammanhang härmed erindra , att LåneContoiret i Malmö icke ullånt de ingångna räntor, utan uppsänt dem lill Banken, hvarigenom den Million, som anslogs fördetta LåneContoir, redan till mer än hälften återgått till Banken. Jag anhåller om proposition till återremiss af Betänkandet. 35 H. 5 C>6 Den 27 Julii f. m. Herr von Qvanten: Sora jag föreslagit, att den enskildta crediten tili någon del skulle flyttas från Banken, anser jag mig i anledning af hvad sora blifvit anfördt, höra tillägga några ord. Min mening är ej, att uppmuntra jordbrukaren till ytterligare skuldsättning; meningen är att få mera penningar i rörelsen, hvarigenom handlanden kan få mera att köpa för, och säljaren således äfven få betalning för sin vara, hvarigenom jordbrukare icke behöfva taga Discontlån, hvilket egentligen tillhör köpmännen. Ehuru besynnerligt jag för öfrigt finner uttrycket DiscontAcademier, vill jag gerna antaga denna benämning, om något vettenskapligt derigenom vore att förvänta; men jag tror, att man snarare borde tala om inrättandet af FinanceAcademier, ty utom sådana, lära vi aldrig komma till ett godt . slut; åtminstone hafva vi hitintills icke hunnit långt i den läran. Herr von Heynne: Herr Munck af Rosensköld har redan besvarat det inkast man gjort deremot, att Statsoch BancoUtskotlen skulle, på sätt jag föreslagit, gemensamt behandla frågan om liufvudgrunderne för Bankens lånerörelse.