Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ur dessa synpunkter betraktadt är förbudet de* sto mer rättsenligt, som ingen kan skäligen åberopa nuvarande författning, endast gifven för en nu förfluten tid, t i i I stöd för någon pretention för framtiden och ingen blifver igenom förbudet åbragt någon skada. 4 §• Den åtagne eller tillåtne tillverknings* qvantiteten beräknas, vid de serskilda här nedanföre bestämde förhållanden, efter skälig antagen production med enkel panna och utföres i pannerymdstal, hvarvid, i afseende pä konstbrännings verk, den proportion iakttages, som öfverensstämmer med sådane inrättningars större production på lika tid, allt i enlighet med vidfogade Tariff öfver alla de förhållanden, som kunna inträffa. Mott v. 4 §. Då hvarje till verknings-qvantitet be» stämmer pannerymden i förhållande till bran. lill.t.Bevil!n,* Lag-och Oec,-Utsi. Bet. 79 ningstiden och tvärtom, är det lämpligast att samma qvantitet reduceras till pannerymd, hvarigenom ock enhet i beräkningen vinnes. Den Tariff, hvartill här hänvises, bör, efter den skäliga beräkningsgrund Ständerne fastställa, uppgöras och Författningen vidfogas, till lättnad i bestämmandet af pannerymden vid alla möjliga förhållanden. 5 §• Utöfver 90 kannors pannerymd, kokrummet oberäknadr, må ej någon bran vinspanna nyttjas, icke eller vara någorstädes tillåtet att på en egendoms, Hemmans eller Hemrnanslotts bolstad inrätta mer än ett bränneriverk, såsom ock ej i något Verk met än en bränvinspanna, eller ett konstbrännings-apparat, må begagnas. Stadgandet i denna §. galle ej, i afseende på sådane vid Ättikefabrikör befintlige pannor, som med Kongl. Majus Nådiga tillstånd för bränvinsbränning till ätlikebe» redning begagnas. Motiv. 5 i Mångfalldiga beräkningar öfver alla 1 detta förslag afsedde förhållanden medgifva 8o Bil t.B erilin.- Lag■- och Oecon.-Utsk. Bet.
I brist på upglft rör;de prisen på inköpsorterne, har beräkningen skett på ofvannämnda sätt, men för att siffran ej må blifva för hög, uptages skillnaden blott till 4 milhr i st. f. 5J, som den rätteligen ntgör. 2i Den I December /. m. ej årligen köper mer än som kan betalas, och att följden af ett motsatt förfarande måste, förr eller sednare, ådraga Staten, likaväl som den enskilde, ekonomiskt obestånd. Om det nu visat sig, på sätt jag ofvan sökt framställa, att vi under % sekel nära nog årligen importerat till större värde än vi kunnat betala, och att detta missförhållande alltjemt ohejdadt fortfar, lärer äfven få medgifvas att något bör göras för att afhjelpa en så olycksbringande omständighet. Att produktion och export i främsta rummet måste befordras är gifvet, men då det visat sig att konsumtion och import ständigt vuxit i lika, om ej högre grad, lärer föga hopp vara förhanden att det onda skall på denna väg kunna bättre botas hädanefter än hittills. Någon annan utväg torde då svårligen återstå, än att söka hjelpen i importens minskande. Det är i detta ändamål jag vågar föreslå en förhöjning i tullen å ofvan upräknade fyra artiklar, hvilka företrädesvis dertill synas lämpliga. Tvenne af dem: socker och kaffe, äro i hög grad betungande för vår handelsvåg och kunna så mycket lättare draga en högre tullsats, som de äro af beskaffenhet att ej gerna kunna till större mängd lurendrejas. Utländskt bränvin och tobak torde onekligen få räknas till öfverilödsvaror, hvilka gerna kunna af förbrukaren något högre betalas. England, som så ofta blifvit åberopadt, då fråga varit om friare handel och lägre tullsatser, må äfven nu tagas till mönster. Omkring 9/io l'e!a tullupbörden utgå der från artiklarne bränvin, socker, thé, tobak och vin. Hvad kaffet är hos oss, är théet i England. Vin skulle visserligen äfven här kunna draga högre tull, men då införseln deraf ej är särdeles betydlig och mången anser det nyttigt för att motverka bränvinsförbrukningen, har ingen förhöjning i tullen derå blifvit föreslagen.
Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskotts Utlåtande i anledning af väckte motioner, dels om understöd af Statens medel till utdikning och uppodling af myror och träsk i Jemtland, dels ock angående Landsculturen i allmänhet uti Rikets Norra Provincer, Högvördige PrestéSlåndet liar till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets handläggning remitterat: 1:0 en motion af Herr FältProsten Edvall, som anfort, att de mångåriga och svåra missväxter, hvilka härjat Jemtland, så utarmat större delen af detta Lands invånare, nedslagit deras mod och förlamat deras arbetsförmåga, att landets framskridande odling afstännar, eller åtminstone på en längre lid icke förmår göra några betydligare framsteg. Till afhjel* pande eller minskning af det onda, och för att understödja och uppmuntra den Jemtländska allmogen att med allvar börja uttorka Landets frostnästen och derigenom till någon del mildra dess hårda climat, har Mo & • 1 t tionairen, med förutsättning, att landels läge och climat synas antyda boskapsafveln, såsom landets egentliga liufvudnäring, föreslagit: att Staten under en viss lid af år, hvilka tilläfventyrs icke borde blifva färre än tio, måtte, till utdikning och uppodling utaf någon liten del alde i Jemtland befintlige myror och träsk, sorn utgöra omkring fem sjeltedelar af Landets vidd, och hvilkas läge till stor del erbjuder ett gynsamt tillfälle till deras bearbetande, bevilja en summa af Två Tusende Riksdaler Banco; alt ett sådant understöd borde endast tillfalla dem af Landels hemmansegare, sorn gjort sig kända för Gudsfruktan, redlig vandel, nykterhet och en serdeles arbetshåg, men sakna utvägar till betydliga odlings-företag; att vilkoren för understödets erhållande borde vara, att, sedan sökanden genom vederbörlig besigtning, förrättad antingen af Sockne-Sällskapets Ordförande, eller Länsmannen i tingslaget och s:ne af nämnde sällskaps Ledamöter, eller 2:ne förståndige män, som ock på samma gång uppgöra Bih. till R. St.
Tiil upplysning bör Utskottet meddela, att så väl inkomne handlingar, som utgångna Betänkanden vid innevarande Riksdag uppgå redan till mer än dubbalt antal emot den föregångna Riksdagens, då likväl 370 Riksdaler Banco erhöllos till extra skrifvarehjelp, hvilken ater nu icke kommer i fråga, i händelse Riksens Höglofl. Ständer bifalla hvad Utskottet nu föreslagit. Stockholm den 6 October 1823. JStsv. etli Ekon. Vt sk. Eetänhandcn. 1349 N:o 191 Antom den 11 Oct. 1323. fjtlåtande, i anledning af RiksdagsFullmägtigen Johan Olsson Longbergs Me• morial, om större frihet i jerntillverk~ ning och försäljning. Sadan Hederv. BondeStändet till Högloft. StatsUtskottets särskilda åtgärd remitterat ofvannämnda Memorial, men bemäldte Utskott uti afgifvet Utlåtande af den 8 nästlidne Maj, ansett ärendet vara af sådan beskaffenhet, att det, såsom egande gemenskap med frågan om allmänna näringsfriheten, borde till Ekonomiutskottet remitteras; så har Hederv. BondeStändet, vid föredragning af StatsUtskottets omförmäldte yttrande, med antagande af derstädes framställde åsigt af ämnet, genom Protocollslltdrag af den 12 derpåföljde Maj, till EkonomiUtskottels handläggning öfverlemnat Riksdagsmannen Longbergs Memorial, deruti han andrager, huruledes bergsmannarörelsen redan vore betungad och motverkad af ett onaturligt tvång, som ej eger rum å andra näringsgrenar och, i anseende till sin skadliga inflytelse synes böra afhjelpas; bestående deruti: *35* ock Elion. (Jtsk. Ett ärik anilen. l:o Att smidet är inskränkt till ett visst och högst obetydligt qvantum, oansedt en större förmåga, fördelaktigare tillgång på kol och malm, samt Verkens läge och strömdrag, der aldrig vattenbrist yppas, erbjuda sig för utvidgandet af denna näring, i den mån hvar och en kunde anse sig deraf ega forman, och 2:o
Sta - 4o8 Stats-Utskottets den och hvars utjemnande oell plantering skulle lända till Stadens förskönande med förekommande af osundhet, osnygghet och illgerningar samt att Landskrona Stad, i händelse Motionen icke skulle vinna de afseenden den åsyftat, borde äga full rättighet, att,Jpå Statens bekostnad, få gamla Kyrkogårdsplatsen i det Lyida och jemna skick, som den före raseringen befanns, på det Staden måtte undgå enahanda känbara utgifter, som för Kyrkan, hvars fullbordande Staten lemnat Staden till en enskild kostnad af icke mindre än 20,000 K;dr B:co, som till en del ännu vidlåder Stadens innevånare, hvilka dessutom skuldsatt sig för 10,000 R:dt* B:co, till inköp af ett Scholaehus, som äfven skall tillhört Staten att uppföra, i följd af Konungs och Ständers utfästande vid Gamla Stadens beslutade flyttning och undanrödjande. På sätt Utskottets i ämnet förut afgifne utlåtande innehållet', är den. af Motionären gjorde hemställan hufvudsakligen icke afstyrkt, utan endast ansedd såsom en angelägenhet, hvilken bör hos K. M:t i underd. anmälas. Detta yttrande kan Utskottet destoraindre frånträda, som Utskottet icke anser sig tillständigt att för ett så beskaffudt ändamål som det förevarande föreslå en utgift af StatsVerkets tillgångar, då‘Statens åliggande att den bekosta hvarken af Motionären eller genom de gjorde anmärkningarne blifvit behörigen styrkt, samt dessutom all uppgift saknas å den officiella Handling, hvarpå ett sådant förpliktande å Statens sida möjligen kan finnas grnndadt. Memorial i återremitterade frågan angående ett Lunds K. Academie frånkändt Tionde-Anslag. (U.-A.) I anledning af de Anmärkningar som inom Ilögv.
Äfvenledes tillkännagaf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att till hvartdera af de till i dag och i morgon utsatte galaspectacler från K. M:s Öfverceremonimästare ankommit 60 biljetter för R. o. Ad:s ledamöter och 16 biljetter för deras fruar; samt att utdelningen af dessa biljetter, sä snart plenum blefve afslutadt, komme att ske på samma sätt, som förra gången iakttogs. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi-.: Med den rätt 56 § Reg.F. tillägger riksdagsman, att äfven efter motionstidens slut väcka motioner, i anledn. af under riksdagens lopp inträffade händelser, tager jag mig friheten framställa följande motion. Gr. Gyldenstolpe uppläste derefter följande: Det betydelsefulla förbund, som, ur en åldrig sagotid framgånget, förenar Svea Konung med Svea folk är, genom H. M. Konung Oscar lss och Dess Höga Gemåls kröning, i religionens namn vordet besegladt, och R. St., vittnen af denna högtidliga 4 Den 2 Octo b er. handling, hafva på Svenska folkets vägnar med liflig ed detsamma bekräftat, till ett värn för lagbunden frihet och tili ett skydd för utvecklingen af fosterlandets sällhet, trefnad och ära under kommande åldrar. I trogna hjerten bevaradt och der närdt af glada förhoppningar om lysande ninor pä Svenska häfdernas ännu outvecklade blad, dem Sveriges folk älskar ali fästa vid en älskad ädel Konungs höga egenskaper och dygder, skall minnet af denna fröjdrika tilldragelse länge lorllefva lins samtiden; men dä den, samma är värd att jemväl i en aflägsen framtid ihågkommas, och j dä det äfven förut varit öflig t ali pä sådant sätt förvara minnet af händelser, som för samhället äro af dyrbar vigt, får jag vördsamt hemställa, alt en skådepenning af vanlig storlek med passande < inskrift och sinnebild må, genom Bancoslyrelsens försorg och på R. Sirs hanks bekostnad, blifva preglad lill åminnelse af D.iJ. M.M. Konungens och Drottningens kröning d. 28 Sept. innevar. är.
Hamnbyggnaden i Lidköping blef år 1850 så nära fullbordad, alt den kunnat lör seglationen begagnas, och återstå endast några mindre betydliga murningsarbeten å hamn-armarne, hvilka, i anseende till Wenerns höga vattenstånd under sisllidne och innevarande år, icke kunnat fullständigt utföras. Kostnaden för denna hamnanläggning hade, intill slutet af år 1850, uppgått till 146,746 R:dr 42 sk. 3 rst. Deraf utgjorde 84,750 R:dr beviljadt stats-anslag och 35,000 lån af Handelsoch Sjöfarts-fonden. Återstoden var tillskjuten af enskilde personer eller genom Hamnbyggnads-Direktionens försorg upplånad, 6 för att med inflytande hamnafgifter godtgöras. De stora fördelar, som ifrågavarande hamnbyggnad medför för stadens betydliga spanmålshandel, hafva redan visat sig och skola säkerligen mer och mer ökas. Ehuru icke tillhörande åtgerder inom den period, som nu ifrågavarande berättelse omfattar, må ock, i sammanhang härmed, underdånigst anmärkas, att, sedan fråga uppstått om möjligheten att göra en del af den vid Lidköpings stad utfallande Lidan segelbar och Eders Kongl. Maj:t sistlidet år i nåder täckts anvisa anslag till undersökning i afseende härå, har KapitenMekanikus Westman af mig erhållit uppdrag att en sådan undersökning verkställa. 2:o Det i sed naste berättelsen omförmälde arbete för sänkning af Hornborgasjön är numera lill hufvudsakligaste delen fullbordadt. Fråga har väl af ålskillige jordägare blifvit väckt, att gifva sänkningsarbetet en större utsträckning, än först var afsedt, för att derigenom underlätta utdikningen af de vidsträckta mossar, som äro belägne i sjöns granskap, och en preliminär undersökning har äfven i sådant afseende varit anställd; men vid det för öfverläggning härom hållna sammanträde voro de fleste jordägare icke hugade att i sistnämnde, med betydlig kostnad förenade, arbetsföretag deltaga. 3:o Utdikningen af Redberga-mossar, anläggningen af ny väg emellan Slädeneds åsar och Tings gästgifvaregård, samt anläggningen af vägen emellan staden
Ej nog atk denna rika kalla för Fosterlandets »val stall aldeles uttorka; men hela § »vea land Hotas med dek grufliga öde, att under minst 7 mänaders kall årstid twingas till nödwändigher att sakna någon wed atr wärma fin frusna lekamen ivid, samt byggningsmirke för att staffa sig boningsrum. Denna himmelens stank utgjör hwarje dödligs sällhet — men en frihet som lemnar den vförständige rättighet, ctt förstöra sin och ett kommande stagtes wälfard är ej gagnelig för Staten. Rätkwisligen har lagstiftaren trott sig handla, da krono-statte hemmans ägare finge rättighet att fritt ödelägga och utrota sine skogar, hwilken frihets anda hos mänga af desia hemmans ägare wi-> sat fine förhärjande förstörelser. De stönaste skogar äro redan förwandlade Uti rysliga slättmarker, dar knapt en enda lutande granrusta bär wiltnesbörd öfwer den stogshatandes härjande hand. Skall Hatet till atta waxande träd ännu fyrffara i trettio är, sä stal! ett kommande flä?,sr blott wid sin stinkande torf-eld nedkalla hä-7,'0 öfwer deras veftertänksamma förfäder, för en lumpen »vinningslystnad ej unngt Lem den glädjen a t i deras fredliga boning fä nylända en julbrasa. Berättelsen om Sweriges stogar stall blott finnas i gamla krönikor, och stall af wäre efterkommande anses som en otrolig fornsägen. Ett öde, som redan fiere af wäre Fäderneslandets prvvincer fäkt »vidkännas. Wid Den 2 Julli. 2§ Wid de frälfe-hemman, som tillhöra kloka-och förständiga ägare, hivars äboer af jord-ägaren warit förbudne att utröra stogarne, sinner man dem ännu qwar.
Gud signe herr Wilhelm, han höll sej inte för god, äfven se'n han ble äldre, te vare ihop med bondpojken. Wilhelm. Åh, Erik var nog en gosse, som förtjente att vara god vän med. Han gjorde sådana framsteg i Carlstad, att jag verkligen fick läsa allt hvad jag förmådde, för att inte bli efter honom. Lisa. Ja, vi gladd' oss allt så möcke öfver honom också, och trodde så vesst, att han skull' läse te prest, och med tia bli en lika fräsande fader te predike, som prosten vår. Men gunås, det var inte så väl heller. Sven. Nej, det var inte så väl. Ett tu tre kom det på'n, att han skull' kaste bort boka och bli bonne igen, som far sin. Det hjelpt' inte hvad vi sa' imot'et, hvarsken med låck eller påck. Brukspatronen. Nånå, genom detta hans beslut är ju ingen skada skedd. På läsvägen är det svårt och trångt om utkomst; men en förmögen bonde har ett lugnare och sorgfriare lif, än mången. Sven. Jaja gubevars, bonnvägen kan foll vare så go' som nå'n ann' väg. Men Erik har allt igömmen läsninga blitt tåcken, att han inte rektigt duger för bonnsysslera. Och nu är jag så rädd, att han börjat ångre det der hastige infalle, fast han skäms för te tillstå't, för han har på e ti' blitt så fundersam och konstig. Wilhelm. Jag ville så gerna råka honom. Är han inte hemma? Sven. Nej, vet herrn, vi ser inte möcke te honom om dagen; han går bare för sej sjelf. Får se, om han inte blir annlester, se'n han blitt gift. Lotta. Skall han gifta sig? Med hvem då? Lisa. Med Rik-Olas Britta i Gyllby. Brukspatronen. Jaså. Hon skall vara en duglig flicka, har jag hört sägas. Sven. I måra afta ha vi tänkt hålle midsommersvak här och på samme gång ställe te trolofning mella Erik och Britta.
Men denna bevillning utginge högst ojemnt, i det alt de skattdragande, som hafva sina inkomster bestämda och kontrollerade, få vidkännas en proportionaliter betydligt högre beskattning, än de, hvilkas inkomster icke kunna på samma sätt kontrolleras; och orättvisan häraf blefve ännu mer i ögonen fallande, då inom samma kommun afgifterna för de kommunala behofven efter denna vanskliga och ofta obilliga grund skola beräknas. Embetsmannen komine derigenom att bära den, i förhållande lill hans inkomster, tyngsta skatten jemväl i kommunala afgifter. Motionärens afsigt vore ej att åstadkomma ett upphäfvan le af de allmänna stadganden, sorn i detta hänseende kunde förefinnas, och hvilka torde vara nödvändiga till förebyggande eller afskärande af tvister om grunderna för kommunaleller församlings-afgifternas utgörande; men genom dylika stadganden borde ingalunda friheten att bestämma andra grunder beröfvas de samhällen, hvilka kunde eller ville derom på laglig väg öfverenskomma. Friheten i delta hänseende vore, i fråga om fattigvårds-afgifter, så ringa, att en enda medlem kunde förhindra beslutet härom, och ovisst, vöre huruvida icke samma förhållande egde rum äfven i Allm. äesv. och Elton Utsk-.s fiel. M ! 97. S afseende på andra afgiftcr. Motionären hade velat åstadkomma en rättelse häruti och framkalla en allmän föreskrift, hvarföre han föreslagit att, med bibehållande af de allmänna stadganden, som redan kunde förefinnas, angående grunder för utgörande af församlingseller kommunala afgifter, rättighet rnå medgifvas hvarje kyrkosamfund eller kommun, sorn sådant önskar, att i vanlig ordning öfverenskomma om annan grund för sådana afgifters utgörande; »lock att sådant beslut, i händelse icke i? af de på stämman närvarande varit om beslutet ense, underställes Kongl. Majlis Befallningshafvande lill pröfning och stadfästelse.
Hade det varit längre, hade väl också anmärkning framställts deremot. Att 4 korvetter skulle blifvit föreslagna för det yttre sjöförsvaret, är ett misstag, ty förslaget nämner icke någon viss siffra, utan päpåpekar just omöjligheten att under nuvarande förhållanden med bestämdhet fästa sig vid någon viss fartygscert. Orsaken, hvarföre monitorerna blifvit tilldelade det yttre försvaret, är, såsom af »Grunderne» inhemtas, icke den, att för deras skötande erfordras ett högre sjömanskap, utan den, att dessa 250 fot långa fartyg icke äro nog lättmanövrerliga för att lämpligen användas i våra trånga skärgårdar, fastän de äro särdeles tjenliga till positionsförsvaret, och att de icke kunna passera igenom slussarne eller gå uppför våra elfvar. Att de skulle förläggas till Carlskrona, härrör deraf, att detta är det enda ställe, der vi hafva ändamålsenliga dockor, sjö-etablissementer, reparationsverkstäder, o. d. Att en ny reservstat skulle bildas, är en gifven följd deraf, att en del af de nuvarande officerarne måste frånskiljas, på det de öfrigas antal icke skall blifva större än att de kunna öfVas till dugliga sjömän, hvilket hittills icke kunnat vara händelsen, då öfningarne varit fördelade på 228 officerare. Reservstaten behöfves dessutom i och för tjenstgöring på stationen, der, till följd af de gammalmodiga reglementena, officerare behöfvas, biand annat, för att verkställa en del besigtningar o. d. Reglementena äro oefterrättliga och måste ändras, men detta är ett svårt arbete; dock kan man hoppas att vid den tid, då reservstaten försvunnit, reglementena skola vara mera tidsenliga än nu, då t. ex. på Carlskrona station dagligen erfordras cirka 40 officerare för stationstjenstgöring. Beträffande regementsofficerarnes antal vid det nya sjövapnet, har blifvit anmärkt, att detta antal skulle vara för stort i förhållande till antalet vid landtregementena.
S. D. Wid förnyad föredragning af Höglofl. Ridderskapets och Adelns ProtocollsUtdrag för den 50 sisth September med beslut öfver StatsUtskottets Utlåtande N:o 267, rörande terminen för Civile Ämbets* och Tjenstemäns rätt att taga afsked med bibehållande af sine löneförmåner oafkortade, fann BorgareStåndet för godt instämma i det af Ridderskapet och Adeln beslutne tillägg, att en afskedstagande Ämbets och Tjenstomännens löner böra, såsom pensioner å Allmänna IndragningsStaten uppföras. S. D„ Instämde BorgareStåndet i hvad Högv. PresteStåndet, enligt nu ankommet ProtocollsUtdrag, sistlidne dag beslutir, angående en underdånig skrifvelse af Ständernas gemensamma genom förstärkta StatsUtskotret fattade beslut, om Capitations-Fyllnadsoch öfverflöds-afgifterne. i S. D. Sedan, enligt ankommet ProtocöllsUtdrag, Hederv. BondeStåndet nästlidne gårdag beslutir, att biträda Höglofl. Ridderskapet och Adelns samt Högv. PresfeStåndets i il;te Puncten af Statsoch BancoUtskottens Betan - Prat. tltär. 3. 7 October 1623. 1077 Betänkande No 57 rörande Rikets Penningeväsende, om nämnde Beslut i frågan om Lån emot StatsObiigationer fann BorgareStåndet någon dess åtgärd vid denna punct numera icke erfordras. Si D. StaJsUtskottets förnyade Utlåtande N:o 508? i fråga om grunders bestämmande för Pensioner åt innehafvare af HofStats tjenster, föredrogs å nyo och bifölls, med det tillägg, att, såsom viilkor för åtnjutande af Pension bör förrskrifvas skyldigheten, att styrka sitt behof deraf. Från Högl.
Har godkännaren brustit i betalning, vare skyldig gälda vexelinnehafvaren ränta till ‘/2 för 100 i månaden, jemte full ersättning för honom åbragte kostnader. 25 §. Vo.rder förfallen vexel icke på förfallodagen till betalning företedd, ege innehafvaren ej rätt till ränta förr, än efter det han sedermera fordrar, men ej får betalningen, och icke eller att, derest vexeln lyder å utländskt mynt, åtnjuta betalning efter högre kurs, än den å förfallodagen, eller nästföregående vexeldag, noterade, om kursen sedan stigit: har den fallit, vare innhajvaren skyldig åtnöjas med betalning ef ter gångbar kurs vid den tid, då han sig anmäler. 14 Lag-Utskottets Betänkande j N:o 62. 26 £. År vexel godkänd, och hetalar godkännaren, utan att återfå det exemplar, hvarå godkännandet finnes tecknadt, . vare ej fri från betalningsskyldighet till tredje man, hvilken samma exemplar innehar. 27 $• Har vexel inom rätter tid blifvit protesterad, för bristande betalning af den, på hvilken vexeln varit dragen, st ände annan person fritt, att med den rätt, i 2g f. sägs, till heder antingen för vexelgifvaren eller någon af öfverlåtarne, betalningen erlägga, och blifve den, till hvars heder betalningen sker, i betalningsbeviset uttryckligen nämnd j inneha fv arens protestkostnad bör då tillika ersättas. 28 §.
Maj:ls Nådiga Proposition, om anvisande af anslag till betäckande af kostnaderna för Sveriges deltagande, dels i 1862 års allmänna industrioch konstexposition i London, dels ock i den för landtbruks alster och redskap innevarande års sommar anordnade internationella utställning i Hamburg. angående ersättning för sådana af Kongl. Stats-kontoret förskottsvis bestridda utgifter, för hvilka Statsanslag ej blifvit al Rikets Ständer beviljade. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående reseersättning och dagtraktamente lill ordföranden och ledamöterna uti Nämnderna för reglering af presterskapets aflöning m. m. i fråga om förändrad organisation å Domkapitlen. angående vilkoren för bränvinstillverkning. angående utfärdande af förnyad Instruktion för Rikets Ständers Revi sorer öfver Riksgäldsverkel. dito dito af ny Instruktion för Rikets Ständers Revisorer öfver Bankoverkel. dito dito af Instruktion för Rikets Ständers Revisorer öfver Löne kontoren i orterna. — •— dito dito af ny Ansvarighetslag för Rikets Ständers Fullmäktige i Banken. dito dito af Ansvarighetslag för de af Rikets Ständer förordnade Sty relseledamöter för L ■ .Aiontorcn i orterna. angående förändring i 4 § i lagen för Rikets Ständers Bank. angående ändring af 2 och 3 '§§ i 3 liap.