Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får blott erinra, att den redaction, som Bevilln.- Utsk:s sednare förslag upptager, och som jag anser i saken vara riktigare än den som finnes uti nu gällande bevilln.- förordn., likväl endast omfattar förhållandet i städerna och således icke kan antagas såsom ersättning för en §, hvilken innefattar föreskrifter för så väl landet som städerna. Hr Printzensköld lärer deremot hafva uppgjort sitt förslag så, att det motsvarar den ifrågaställa §:n lili gamla förordningen. Den io October e. m Hi P r i n t z e n s k ö I d : Såvida den §, hvarom nu är fråga, skulle få sin plats näst efter den sista,-, gp,q;i rör taxering i städerna, så bekänner jag, att mitt förpäg icke är lämpligt att der införas. Skulle den åter, såsom jag förmodar, få qvarstå på sitt gamla ställe oell hafva afseende på taxeringen så väl på landet sorn i städerna; så tror jag ali den är för ändamålet lämplig. Införes den näst efter 133 §:n i gamla förordningen, hvilket stadgande blott rör städerna, så måste §:n derefter lämpas; men då blir det nödvändigt att intaga ett lagstadgande i förevar, hänseende i och för taxeringen på landet. Detta kan visserligen låta sig göra; men att införa delta stadgande, som är lika för taxeringen på landet oell i städerna, på så sätt styckad!, synes mig mindre lämpligt. Då likväl denna artikel blott rörer taxeringen i städerna, torde R. o. Ad. måhända inse behofvet eller rättare sagdt lämpligheten deraf, att §:n må på sitt gamla ställe i bevilln.förordn. qvarstå. Kanske anses det såsom eli upprifvande af ett redan fatladt beslut. Jag skulle dock tro, alt frågan hvar en § skall hafva sin plats uti bevilln.förordn., icke är af så obeskriflig vigt, att något hinder af ett redan fattadt beslut skäligen kan uppkomma för II. o. Ad. att derom annorlunda förordna. Frih. Nauckhoff: Om, enl. R. o.
Departement hörande ärenden, Bibliolheket må varda aläldt under Departementet för Ecelesiastik-Ärendena. 5:o. Vid regleringen af anslagen å a:dra IIufvird-Tileln har Utskottet ansett, alt det anslag för Kongl. Museum, som blifvit å Kongl. Öfver-Intendents-Embetets stat upp förd t och för närvarande utgör tillsammans j,o5o Rsdr, bör till 5:te Hufvud-Titeln åter förflyttas. Härvid har nu tillika i betraktande kommit en af Herr Lagerqvist uti Borgare-Ståndet väckt motion, angående ökade anslag för Kongl. Museum. Motionären har fästat uppmärksamheten derå, att de konstalster, som tillhöra Slen-Museum, Kongl. Måinings-Gaileriel och samlingar af handteekningar, äro, i förhållande lill nationens tillgångar, både tali ika och af verkligt värde; men att localen , hvarest de förvaras, icke medgifver deras ändamålsenliga uppställning och ordnande, samt att nödig tillgång saknas, ej blott till deras förökande, utan jemväl till de befintliges behöriga vidmakthållande, enär det egentliga anslaget för expencer vid Kongl. Mu - 8 Stals-Ui skottets Utlåtande, N:o 54. seum i många år en last utgjort 3o R:dr, hvartill sedermera kommit det af Rikets Ständer vid 1828—i83o årens Riksdag, till taflor och ramars underhåll, beviljade och å Öfver-Intendents-Embelets stat uppförde anslag af 5oo R:dr årligen, hvilket likväl på långt när icke är tillräckligt för ändamålet, ehuru den nuvarande förtjenslfulle och nitiske
Debetsedel af ännu hägre Summa , Atta Skillingar , hvilken lösen i DebetSedlen intages ; Likväl må vid ansvar icke mer än en DebetSedel utfärdas för de utskylder , som inom samma TaxeringsDistrict den Skattskyldige påföras. 24 Mom. Vid TaxeringsCommitté skall , jemte HäradsSkrifvaren, äfven KronoFogden vara tillstädes , att med nödige upplysningar tillhandagå. Uteblifver någon af dem, utan tidigt anmäldt laga förfall , bote som i denna Artikels 2 §. ag Morn. stadgadt är. KronoFogden åligger tillse, att hvarje Skattskyldig, enligt Taxeringsmännens Beslut, behörigen debiteras. För Siffran ansvare i öfrigt HäradsSkrifvarenFörmena dessa Tjenstemän afvikelse från denna Stadga vara gjord, anmärke de sådant i Pro-! tocelletj som af KronoFogden fores och jemväl skall upptaga Taxeringmännens utlåtande öfver anmärkningarne. 25 Mom. Efter verkställd Taxering varde så väl Protocollet, som den af HäradsSkrifvaren förde TaxeringsLängd justerade, och den sistnämnde af honom uppsummerad , samt derefter af Ordföranden och Två Committéens Ledamöter undertecknad. §• 4- Om Taxering i Studerne. 1. Mom. Dessa Taxeringar förrättas i Stosl:-’ BevillningsUtsi, B dank anden, 343 holm inför Öfver-Ståthållaren, ooh i de öfrige Städer inför Konungens Befallningshafvande, el» ler dess Ombud, med rättighet för dem , att , utan deltagande i pmröstningarne, vara Commit* téernes Ordförande. a. Mom.
M:t påräknade inkomst af denna titel med säkerhet kunna ökas med 1,000 R:dr samma mynt och således upplagas lill 15:o. Ro/evakans-ajgifl af Utsockne Frälsehemman i Hallund var vid 1851 års riksdag beräknad till 10,000 R:dr B ko, men då Rikets sednast församlade Ständer medgäfvo nedsättning i denna afgift till hälften af hvad vakans-afgiften för en Båtsman i Länet utgör, biel' ifrågavarande inkomst till följd häraf uti Riks-slaten beräknad till ett nedsatt belopp af 8,250 R:dr B:ko eller 12,375 R:dr Runt; — och hafva Rikets Ständer funnit denna inkomst, som under de fern åren 1850—-1854, hvilka närmast föregingo oinförmälde nedsättning, uppgått i medeltal lill 11,986 R-dr B:ko, böra upptagas, pä sätt E. K. M:t behagat föreslå, till , 16:o. Fourage-ajgijt af Indelta Kavalleriet. Som, enligt hvad i underdånig skrifvelse den 2 innevarande månad blifvit anmäldt, Rikets Ständer bifallit E. K. Mits uti nådig proposition af den 28 Oktober 1856 gjorda förslag, att fourage-passevolansafgiflen hädanefter skulle upphöra och hästarnes underhåll vid möten och mönstringar besörjas af Slaten ulan vidare ersättning från rusthållarne, har ifrågavarande afgift blifvit utesluten i den nu uppgjorda beräkningen öfver Stats-verkels inkomster. 29,000: 6,000: 43,000: 12,000: ExpeditionsUtskottets Förslag till undard. Tross-pusscvolans-nfgiflcn, beräknad vid förra Slals-regleringen till 17,080 Ridr Biko, har under åren 1852—1854 i medeltal utgjort 17,862 R:dr lliko eller 26,793 R:dr R:mt och år uti E K.
Likaledes bade Utskottet för Svafvelsyra bibehållit gällande taxas stadgande om 6 rst. införselstull per skålpund , hvilket föranledt återremiss från Presteoch Borgare-Stånden, hvarest blifvit anmärkt, att, då denna vara vore för flere af de inhemske fabrikerna oundgängligen behöflig och inom landet icke tillverkades samt jemväl vore ett ibland de verksammaste gödningsämnen för åkern, det syntes som den af Herr Hjerta väckta motion om borttagande af sagde importtull förtjenade någon uppmärksamhet; och hafva i öfrigt förslag om nedsättning i tullafgiften [blifvit framställde dels till 3, dels till 2 och dels till 1 rsL. per skålpund. Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet hafva, lika med Utskottet, härå bibehållit nuvarande tullbestämmelse; och då, enligt hvad upplyst blifvit, tillverkningen utomlands af denna syra på de sednare åren i betydlig mon sLigit och priset å densamma i följd häraf fallit, hvarigenom behofvet af nedsättning eller borttagande af införselstulien må anses mindre nödigt samt då i öfrigt den ifrågasatta ändringen icke lärer kunna anses vara af den väsendtliga vigt, alt antalet af de redan förut utaf Utskottet föreslagne flere afvikelse!' från 184* års taxa derigenom skäligen bör ökas, har Utskottet, i öfverensstämmelse med sislberörde två Stånds beslut, icke eller nu ansett sig böra en slik afvikelse tillstyrka. Väfnader. Bevillnings-Utskoltels Utlåtande, N;o a6. *7 Bormills Cambrick ÄCc. Väfnader: Vid den under Bomullsväfnader förekommande rubriken "Cambrick, blekt och glättad, samt alla andra lika beskaffade ”bomullstyger, i finhet öfver 76 trådar på tummen i ränningen ”och af minst 6 qvarters bredd”, hade någon ändring icke blifvit af Utskottet föreslagen.
Riks-Discontens utredning. 8a. i anledning af Herrar Lagerbjelms och Nordenankars motioner, angående användandet af Bankens räntevinster. 83. i anledning af Herr Hallings motion, om lindring uti betalnings vilkoren för de lån Wenersborgs stads invånare häftat uti Göthe borgs Låne-Contor. 84 med öfverlemnande af förslag till Instruclion för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verket. 85. till svar å Herr Petris motion, om erhållande af åtskilliga upplys ningar i anledning af de uti Kongl Maj:ts Nådiga Skrifvelse »f den 3 dennes uppgifne hinder för Riksdagens afslutande. 86. till svar å Höglofl. Ridderskapets och Adelns återremiss af Utskottets under N:o 74 afgifne Betänkande. 87. med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets under N:o 73 afgifne Utlåtande. 88 med förslag till åtskilliga förändringar uti 1 Art. af i83o års BancoRegleroente. 89. med anmälan om en nödig ansedd förändring i 2 Ari. af i83o års Banco-Reglernente. 90. till svar å de inom Högv. Preste-Ståndet framställde anmärkningar vid Utskottets under N:o 4° afgifne Betänkande. gt. med förslag till åtskilliga förändringar i 4 Art. 5 Afd. af i83o års Banco-Reglememente. 93. i anledning af Banco-Commissarien Fants ansökning alt, vid sitt afskedstagande, få såsom pension uppbära det årliga aflöningsbelopp, som tillkommer dess innehafvande tjenstegrad. 9). med hemställan om ett årligt understöd lill aflidne Vaktmästaren vid Banco-Disconten E.
H. l-^olcrnso. Olok ?cluston. Oarl O. Skogman. Uppllit lior »lil §l1n<Ien lion n Ociod. >810. Wördsamt Memorial. anseende till författandet af den sista §. i Riksdags-Bestutet, hwilkcn enligt Grundlagarnes föreskrift bör innehälla kallelse för Riksens Ständer till deras nästa sammankomst, sär Eppeditions-Utskottet wördsamt anhälla, det mätte Riksens Högloft. Ständer bestämma dagen svin i denna Riksdags. Kallelse bör införas, samt af deras sälunda fattade beslut lemna Utskottet del. örebro den 9 October 1310. PF Expeditions, Utskottets wägnar Ig. b. 8trörnlelt. I-uäviA dckorner. k. UlLllgvili. Orlo blilrroo. v??- 74 Den ii October. Etormäktigste Alltrnädigste Koning. ^id sistledne Riksdag hade Riksens Ständer bestulit, att med afseende pä nödwändigheten och rättvisan af nägon förbättring i Rikets fle. ste penninge löntagande Embetsoch Tjenstemäns knappare willtor, en ärlig Löne-förhöjning af z^dels procent skulle beiviljas för sädane Löntagare wid ätffillige Werk och Stater, äfwensom för Tjenstemän wid de Wärfwade Regementerne och Flottorne, jemte de Embelsoch Tjenstemän hwilka äro ständigt tjenstgörande, men nu ärnjuta Eketrä Löner pä Allmänna Indragnings. Staten, till desi Ordinarie
Från den tid Herrar Revisorerne således slutat den af dem förrättade noggranna granskning af Riksgälds-Contoirets förvaltning, har undcrsökningeil derom blifvit med lika sorgfällighet af Utskottet fortsatt; dervid Utskottet ordenteligen genomläst de hos Herrar Fullmägtige samt Commissarierne förde Protocoll, de förre ifrån och med den 19 September sisth år, till och med April 4 Sami. 3 B. 2 i8 Stats-Utskottets månads slut innevarande år, samt CommisSariernes Protocoll ifrån och med den i September , till och med sistl. Martii månads utgång; äfvensom Utskottet till särskild granskning förehaft Herrar Fullmägtiges, Commissariernes och Ombudsmannens vid RiksgäldsContoiret till innevarande Riksdag författade Berättelser; vid hvilket allt icke varit något att anmärka. Förhållandet med den af Kongl. Majrt till Liqviderande i Nåder öfvertagne Riksgälds-Contoirets Utländske Skuld och de för samma skuld utgifne Ilufvudförbindelser och partial Obligationer, har Utskottet funnit ännu vara sådant, som det af 1822 års Herrar Revisorer blifvit uppgifvit, endast med den skillnad, att af de då icke återstälde ^.66 st. Partial-Obligationer i Leipzigska Lånet, hvardera å 5oo R:d. Conventions-mynt, hafva sedermera, enligt af Herrar Fullmägtige utfärdade qvittencer, ytterligare blifvit, genom Kongl. Majit i Nåder aflemnade, under den 27 sistl. December samt 6 Februarii, 27 Martii och i5 April innevarande år, tillsammans 72 st. annulierade dylike Partial-Obligationer , så att antalet af de ännu till inlösen återstående för närvarande utgör 3q4 stycken. Beträffande Räkenskaperne, så har Statsutskottet af de år 1822 församlade Herrar Revisorers Berättelse inhemtat, det Herrar Revisorerne granskat de öfver Riksgälden för Betänkcinden.
689 fiender; men kunna wi hoppas at en Freds-Underhandlare skal af honom emottagas med den aktning wi fordra, dä en ökwerlägsen styrka satter ^ndcn i författning at förestrifwaost lagar? Kunna wi med godt samwete nedstiga til denna förödmjukelse, sä länge Fäderneslandet ännu tiger manbart och wapenfört folk til sittförswar; men ffulle detta manskap köpas af en redan utarmad Skatte Allmoge? Kan det köpas til de wärfwade Regementerna? stal det upställas genom resning i masta eller en ny Landtwärnsutt skrifning? Den förra är och förblifwer i alla tider til sit ändamäl lika onyttig, som den sednare genom de rysligaste mistbruk bliftvit i närvarande stund förhatlig. Det matte gifwas en medelwäg til upställande af et förswar, mä hända mindre tungt för den skattdragande, och der Incilviäusn liswas af samma fosterlandskänsla som den indelta Soldaten: och det är Lil detta förswar' jag tyckt mig finna en upränning i Herr Laron von lliatenx föreslagne National-^rme» ring. Om den ej gaf ost nog styrka at anfallswis gä til wäga, sa skulle den dock sannolikt wara tilräcklig at förswara wär fosterbygd mot . utländstt öfwerwäld. Skulle deremot wärk land, lemnadt utan förswar, blifwa et ros för inkräktaren, hwad säkerhet äge wi dä, at icke han wäldsamt werkställer de utstrifningar wi nu sä mycket frukta. Kan hända skulle fosterlandets söner för hans politiska afsigter blifwa twungne at gjuta stt blod wid Swartå Hafwets stränder. Af bestutet om en National-^rmerln» följer ej dest omedelbara werkställande. Den for87/ 88 ^rar 690 Den iZ I unis. drar, i all sin widd betraktad, en mogen pröfning grundad pä upgifler och beräkningar som ännu til äfwentyrs saknas.
Då StatsRådets samtliga ledamöter följaktligen skola höras öfver t. ex. en författning rörande tiden för damluckas updragande o. d., så synes det vara en stor oegentlighet och inkonseqvens, att icke StatsRådets samtlige ledamöter jemväl måste höras i en så vigtig fråga som afslutandet af t. ex. en offeller defensiv allians med främmande makter —- en fråga, hvarpå hela Rikets väl kunde bero. Den 25 Juli f. m. 501 Om jag närvarit i Const.Utsk. vid det tillfälle' då detta Betänk, afhandlades, skulle jag kanske icke med min röst hafva biträdt detsamma af det skäl att jag icke är öfvertygad om förslagets nödvändighet, men de motskäl, som framkastats, synas mig ganska svaga, och att påstå att detsamma icke är nyttigt, det vågar jag icke. Förslaget är af vigt och efter min tanke ieke oförtjent att, sedan Const.Utsk. framlagt detsamma, antagas att hvila till nästa Riksdag, på det att RiksSlåndens ledamöter under den tiden måtte komma i tillfälle att begrunda, huruvida det är så nödigt och nyttigt att det bör till Grundlag uphöjas. Hr Fåhraeus: I olikhet med den talare, som yttrade sig näst före den sista, har jag icke kunnat finna att genom Gr. Lagerbjelkes försvar de gjorda anmärkme blifvit nöjaktigt förklarade. Jag vill nu endast till bemötande uptaga 3:ne punkter af hans sista anförande.
■Genom en felaktig lagstiftning och under sednare riksdagarna ineddelta förklaringar, enligt hvilka brännvinsbränningen betraktats såsom ett privilegium för jordbruket, bär jordbrukaren vant sig alt omfatta denna fråga med den värme, hvarmed livar och en faster sig vid ett privilegium, hvarigenom frukterna deraf blifvit bedröfligare och skadligare, än de skulle blifvit, om ej dylika förklaringar gifvit anledn. till det stora intresse, hvarmed frågan blifvit omfattad. Numera har det gått så långt, att Representationen måste vidtaga fullt kraftiga mått och steg, om det onda skall botas, alt densamma måste gå till grunden af saken och söka att genom en bestämd, för alla gällande, lag i denna väg upphäfva detta tillstånd af missbelåtenhet, osäkerhet, lastbarhet och nedsättning af nationens moraliska värde, som varit föranledt af den hittills följda lagstiftningsprincipen i denna väg. Då man betraktar saken från en mera upphöjd synpunkt och reducerar den lill sina enkla grunder, finner man snart, att det ej finnes mera än 2Jne rent rationella utgångspunkter, ifrån hvilka den måste bedömmas. Den ena är förbud, den andra frihet. Endast på dessa a:ne grunder kan man bygga ett säkert och rättvist lagbud för denna handtering. Förbud önskar den, som blott ser på det moraliska och tror att, när pligten bjuder, ej något afseende på följderna får göras, utan att man, blind för desamma, bör framgå sin väg lugn i den öfvertygelscn, att målet är godt. Men jag tror icke, ali det är statsmannen tillåtet att uti det, tyvärr mindre moraliska skick, hvaruti frågan nu är, endast se densamma ur den rent moraliska synpunkten. Han måste se på sättet huru en öfvergång möjligen sig göra låter, utan att för mycket såra de stridiga intressena. När detta antages, tror jag ej att annat sätt gifvcs att tilivägagå, än alt förklara denna rörelse för hvad den verkligen är, en näring af stor vigt för landel, hvilken således bör åtnjuta samma frihet, som hvarje annan af lagen tillåten näring. Skulle denna princip antagas, hvilken äfven är uttalad uti ingressen till K.
Vid i3 § har Utskottet, uti irsta momentet angående RiddarhusSecreteraretjen-, stens tillsättande, infört, alt RiddarhusDirectionens val dertill bör genast vid Riks^ Den ii Mars e. m. 343 dagens början Ridderskapets och Adelns pröfning underställas; och har Utskottet, i afseende å tillsättandet af Riddarhusets öfrige tjenstemän, för dess del ansett tillbörligt, att ledighelerne till dessa tjensler varda, på sätt som äger rum inom Statens Embetsverk, i allmänna tidningarne kungjorde med en ansökningstid af 56 dagar, enligt hvad i afseende å RiddarhusSecreteraresvsslan finnes föreskrifvit. Till i5 §, som innefattar förbud för Ledamot af Direclionen eller någon af Riddarhusets Tjenstemän att erhålla lån af Riddarhusets fonder, m. m., har Utskottet gjort det tillägg, alt desse personer ej eller måge såsom löftesmän i berörde fonder antagas. 2 Art. *• Om Directionens arbetsordning. 4 §. Utskottet har trott det vara lämpligt att en ordentlig besigtning å Riddarhuset med dertill hörande byggnader varder af sakkunnige personer hvarje år anställd, samt behörigt kostnadsförslag öfver då befintlige beristfälligheter upprättadt. Man torde derigenom kunna undvika de flera partiella reparationerne, hvilka vanligen medföra en vida större kostnad, utan att vara för ändamåJet lika tjenliga, som de, hvilka ske i ett sammanhang. Utskottet har likväl ansett sådane emellan besigtningstiderne förefallande bristfälligheter, deraf reparationen icke täler uppskof, böra 344 Den ii Mars e. m. särskildt afhjelpas; och, i afseende på arbetets kungörande i tidningarne, har Utskottet trott en summa af 66 R:dr 32 sk. B:ko böra bestämmas såsom ett maximum, utöfver hvilket Directionen icke må, genom Öfverenskommelse!- under hand, låta någre arbeten vid Riddarhuset verkställas.
Enligt 1815 års författning, är det ploglagsföreståndarne, som skola tillse att vägarne alltid skola hållas i farbar t skick, och snöfallet är budkaflen, och det behöfves inga särskilda bud. Det faller af sig sjelf, att föreståndaren för ploglaget skall se till att skottningen verkställes. Den som uteblifver, bör böta, och åligger det fogden att lega för den tredskande, som får betala kostnaden. Jag skulle derföre anse, att om något förtydligande af 1815 års K. br. behöfves, det må inskränkas dertill, att någon budning till skottning eller plogning icke må erfordras, ty ploglagen skola sjelfmant inställa sig vid urväder eller starkt snöfall, och att den försumlige må åläggas att betala den, som i hans ställe blifvit legd att skottningen fullgöra. Gr. Posse: Så snart frågan vänder sig derom, att det icke blir ploglagsföreståndaren, som skall plikta, om vägarne vid inträffade snöfall icke äro i vederbörligt skick, så ingår jag äfven derpå, ty då utgår i alla fall det bötesbelopp, som för försummelsen är stadgadt; men då böterna skola tagas af ploglagsföreståndaren, och i följd af den princip som af Utskrns betänk, kan in liemtas, sä skulle jag tro, att böterna böra utgå efter antalet af de försumlige. Hr von Troil, Samuel Gustaf: I anledn. af de anmärkmr, som blifvit gjorda vid detta betänk., tager jag mig friheten upplysa, att då frågan på afdelningen föredrogs, bestämde afdeln. ett vite af 13 r:dr 16 sk. b:co för den plogfogde, som uraktlåtit att vid inträffande snöfall sammankalla ploglaget, men förslaget derom rönte ett så allmänt motstånd inom den del af Utsk:s ledamöter, som egentligen besörja plogfogdebefatlningarne, nemi. ibland BondeSt:s ledamöter, att detta vite nedsattes till 6 r:dr 32 sk.
Consistorierne. g 94. (1841 års Rev. Ber. pag. 196. Rev. Ber. pag. 313.”) Vidkommande det af Revisorerne såsom olämpligt anmärkte förhållande, att uppbördsoch redovisnings-procenten hos olika Dom-Capitel beräknats efter olika grunder, får Utskottet upplysa, att, genom Kongl. Maj:fs den 9 sistlidne Februari till Consistorierne aflåtne Nådiga Circulaiie-Bref, bestämde föreskrifter numera blifvit meddeldte, enligt hvilka Consistorii-Notarierne och öfrige redogörare för de till Stiftens och Läro-verkens Cassör indytande medel ega att för serskilda slag af uppbördsoch redovisnings-medel uppbära en viss, inom alla Stift till lika belopp utgående, procent. Revisorernes ifrågavarande erinran påkallar följaktligen ingen vidare åtgärd. § 95. (1843 års Rev. Ber. pag. 314. Förkl. 178 och följ.) I anledning af Revisorernes anmälan, att ifrån flere Dom-Capitel saknats redogörelser för de af Rikets Ständer till svagt lönte Skollärare anvisade löneanslag, äfvensom öfver influtne och utbetalde stamboksoch collect-medel , har Utskottet funnit sig böra föreslå, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om Nådig befallning till Kongl. Kammar-Rätten, dels att tillse . det redogörelser för ifrågavarande löne-anslag samt stamboksoch collectmedel hädanefter årligen varda från samtliga Dom-Capitlen i Riket till Kongl. Kammar-Rätten insände, dels ock att, till beredande af öfverensstämmelse i form emellan de serskilde Stiftens räkenskaper , låta upprätta och till Dom-Capitlen öfversända ett lämpligt formulär. §. 96. (1843 års Rev. Ber. pag. 314.)
Då jag jemväl i denna sals fullkomligen instämmer med Grefve Frölich, men icke i den af honom framställde frågan, såsom innebärande en förolämpande syftning mot Ridderskapets och Adelns sätt att fullgöra sina representativa åligganden, tror jag mig med förbigående af de flere anledningar till anmärkningar, hvilka så väl Friherre Anckarswärds som Grefve Frölichs yttranden lemna, hafva be vist, att det ögonblickliga bifall de vunnit, förtjenar att förvandlas till ovilja, och får såsom följd deraf (att det icke ensamt tillhör Kongl. Maj:t det ädla åliggandet, att vaka öfver formernas helgd, utan äfven Eder, mine Herrar! såsom Medlemmar utaf Lagstiftningen;) med Den 6 F e b r u a r i i f. m. 201 den rält jag såsom Representant för Svenska Folket, jemlikt 5o §. Riksdagsordningen, äger, till Protocollet förklara mitt ogillande af Friherre Anckarswärds och Grefve Frölichs afgifne olagliga anföranden och förolämpande uttryck; öfvertygad att begreppet om nödvändigheten för Representanter i ett lagbundet Samhälle, att noggrant följa de former, Lagarne för deras yttranderätt bestämt, aldrig opåtaldt bör få åsidosättas. Herr von Hejnnej Georg: Friherre Cederström har synts åter vilja införa Ridderskapet och Adeln på ett fält, som Ståndet torde anse sig redan hafva tillräckligt beträdt, nemligen det fält, der man strider om ord, under det man låter måhända angelägna saker hvila. Jag har visserligen, lika med många andra, funnit Friherre Anckarswärds uttryck starka, och skulle med Friherrens utmärkta talareförmåga kanske icke yttrat mig så som han; men jag hemställer lill hvar och en, som följt nutidens lefvande historia, om icke Talarne i Englands och Frankrikes representationer stundom begagna vida starkare uttryck. Våra Svenska öron äro ännu icke vana vid detta starka språk; kanske vore det också nyttigt och väl om det aldrig komme att nyttjas, men jag för min del tror likväl icke, att Friherre Anckarswärd öfverskrida yttranderätten. Till Friherre