Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hamiltons nu väckta motion derhän, att de af honom omnämnde hypotheks-inrättningar icke allenast finge den äskade kreditiv-rätten, utan förpligtade sig alt af riksbanken emot viss ränta emottaga en bestämd summa uti sedlar å 2 r:dr, t. ex. 500,000 r;dr b:co hvarje af dem. Gr. Gyldenstolpe, Ant. G-abr.: Den siste värde talaren bär omnämnt en sak, som jag tror egentligen icke var föremål för Gr. Hamiltons motion, hvilken rörde hypotheks-föreningar, som åro af en annan egenskap än prival-banker. Då emellertid fråga nu uppstått om kredilivrält för hypotheks-föreningar, anhåller jag alt få fästa BankoGlskts uppmärksamhet på den omständigheten, att hypotheks-föreningarna motverka riksbankens eget interesse i sä målto, som de ofta upptaga utländska lån, hvarigenom de inbringa eller sälla i omlopp inom landet eller alstra penn ingesummor, hvilka de sedermera hafva svårt att få utlånta, och derigenom uppkommer en ökad tillgång på penningar, som försvårar riksbankens utlåning. Jag tror derföre, att, när förhållandet är sådant inom landet, man bör vara försigtig vid beredandet af tillfälle för hypotheks-föreningarna att utvidga deras lånerörelse på bankens bekostnad, ty att lemna dem ett sådant tillfälle är detsamma som att försträcka dem penningar, hvarigenom deras lånerörelse ökas, men bankens deremot minskas. Vid sisth riksdag kunde det varit skäl att lemna hypotheks-föreningarna kreditiv på banken, för hvilket de endast erlade 5 procent, helst det då var dem nästan omöjligt att upplåna penningar mot 15* Den 15 December f. m. lägre ränta än 6 procent, hvilken ränta då var den i allmänhet gångbara; men att nu, då riksbanken och hvarje kapitalist äfvensom alla kassor svårligen få sina penningar utlånta mot 4 procent, ytterligare tillhandahålla kreditiv åt bypotheks-föreningarna, tror jag icke vara välbetänkt, med mindre än att hypolheks-föreningarna betala något till riksbanken för det kreditiv, som de erhålla.
Borgareståndet blifvit till LagUtskottets åtgärd re - 20 LagUtskottets Betänkande». mitteradt, liar RiksdagsFullmägtigen Herr O. Hambrceus andragit, att, enligt 1770 års Kongl. Hallordning, Borgmästare eger, att äfven vara Ordförande i HallRätt, enär Rån dertill af Fabriksarbetare väljes; men som vid ansökning om Burskap i någon af de näringsgrenar, som lyda under HallRätt, det enligt HallOrdningens 5 Art. 8 §. åligger densamma, att, af Magistraten dertill uppdragen, höra Borgerskapet af samma slöjd och pröfva om den sökande eger erforderlig skicklighet; hvarefter, i händelse af missnöje, besvär skola hos Magistraten anföras, samt det synes vara lika litet passande i moraliskt hänseende, som stridande mot Rättegångsordning i allmänmänhet, att Borgmästare, såsom Ordförande i begge dessa,Instantier, deltager i de särskildta beslut, af hvilka det sednare skall antingen fastställa eller ogilla det förra; så har Herr Hambrceus till ej mindre förekommande af ensidigt inflytande, än befordrande af förkortad proeedure i ansökningsvägen, ansett sig böra föreslå sådan ändring i ofvanåberopade Hallordning, hvarigenom vid ansökningar om Burskap i näringsgrenar, sorn lyda under HallRätt, hvarest Stadens Borgmästare är Ordförande, Magistraten ålägges infordra vederbörandes förklaring och utlåtande, samt till Måls afhjelpande i så måtto förena sig med HallRätten, att, jemte Borgmästaren, eller, i händelse af förfall, den hans ställe företräder, tvänne af Magistratens o«h tvän - LagUt skottets %B et änkaniin. 21 ne af HallRättens
Exempelvis hafva vi hört af Ilr Stuart, huru förhållandet varit de sednare åren, då 4 a 5oo,ooo r:dr kommit in utöfver beräkningen; 5 proc. deraf gör ungefär 24,000 r:dr, hvilket på 2 år gör 4° å 5o,ocip r:dr, Vöre här fråga om att inskränka den andra Statsmagtens rättigheter, skulle jag ej rösta för en sådan åtgärd, emedan det fel, jag liar emot den, är, att den äger för liten kraft; men då för den beskattande Statsmagten förslaget är förmånligt, och det är principsenligt, att alla skatter af bevillningsnatur gå till samma verk, tillstyrker jag en sådan åtgärd samt yrkar återremiss af utlåt. Hr Ribens reservation vid förra riksdagen utvecklar för öfrigt tillräckligen ämnet, Hvad den knapphändiga motionen angår, tror jag, att om det kanske ej är rätt alt hänvisa till föregående handlingar, är det likväl för Utsk. lättare att från en viss handling erhålla erforderliga upplysningar, än, om ett Utsk. i sitt utlåt, hänvisar till handlingar, det är för Ståndens alla ledamöter att åtkomma dem. På alla dessa skäl begär jag återremjss. Hr Stuart: I anledn. af Frih. Palmstjernas uppgift, att, i samma mån öfverskotten öka sig, den summa, som reqvireras, minskas, apser jag mig höra upplysa, att förhållandet under de sednare åren varit alldeles motsatt. Öfverskotten för åren i83o och i83i voro nemi. obetydliga; men sådant oaktadt hade Statscont. vid hvartdera årets slut en större behållning af statsbristsumman, än vid början af innevar. år, då öfverskotten endast å tullmedlen uppgingo till mer än goo,ooo r:dr, I öfrigt får jag fortfara i min anhållan, att R. o. Ad, måtte bevilja återremiss af betänk., på det att StatsUtsk. åtminstone måtte föreslå någon åtgärd, hvarigenom öfverskotten kunde förr, än som nu sker, komma Riksg.- cont. tillhanda, Frih. Palmstjerna:
Lån i Banko-Diskont-Verket för den sorn deraf är i behof, och det mot erläggande af vanlig eller 6 procents ränta, Ban - BiinJio-Utskottets Betänkanden'. 85 Banko-Utskottet har ej underlåtit att häröfver inhämta så väl Herrar Banko-Fullmägtiges, som Banko-Diskont-Direkfionens utlåtande, som i alla delar instämmer med Utskottets öfvertygelse i detta ämne. Banko-Fullmägtigen Anders Danielsson ^ har i sammanhang med dess gjorde motion sjelf erkänt och vitsordat både rättvisan och nödvändigheten 1 allmänhet af en bestämd prasskriptions-tid för omsättningars beviljande, ehuru han i närvarande lidepunkt anser ett undantag derutinnan böra äga rum. Det torde sålunda fa anses öfverflödigt att omständeligen utveckla grunderne för Diskont-Direktionens, med Banko-Fullrnägtiges gillande, i denna delen vidtagne, och hvarje Diskont-Verkets Debitor i förhand kungjorde författning. Blott den omständighet synes harvid ej böra lemnäs utan afseende, att en JLåne-Inrättning, hvars bestämda Fond redan utgått i allmänna rörelsen genom beviljade Lån, af hvilka minsta delen vid förfallotiden fullt inbetalas, någon annan bufvudsaklig tillgång för nya Låns beviljande vid låvarje utlåningsdag ej kan vara att påräkna, än den afbetalning å förfallne lån, sorn nästföregående omsättningsdag influtit: och att följakteligen hvarje eftergift eller dispense i denna afbetalning, medför en minskning i Verkets Jjåne-tillgångar, till förfång för nya Lån-srjkande, till äfventyrs lika berättigade till understöd som Verkets aldre Gäldenärer. Ofelbart skulle således en rubbning af den i berörde hänseen - 86 Banko-Uiskcttets Betänkanilen.
I sammanhang härmed hafva Utskotten upptagit tvänne hos Utskotten väckta frågor, den ena huruvida de för Disconterneg Ridd, o. Ad, Prol. IV. B. I. Skulder utgifna Obligationer må få begagnåS uti Liqvider om DiscontLån , och den andra, huru förhållas må med sådana DiscontPapper, hvilka vid Lane Liqvider endast såsom Hypotheque blifvit af Disconterne emottagnei Vid besvarande hvaraf Utskotten varit af den tanka, att de för Disconternes Skulder utgifne Obligationer borde få begagnas uti LåneLiqVider, enär dessa Papper, såsom nu mera garanterade af Staten , härigenom kunna vinna en större gångbarhet samt utvägarne för Disconternes Gäldenärer, att afbörda sina Skulder, tillika lättås} och att, i följd häraf, de för Götheborgs Discont utgifne Obligationer börde få användas efter fulla beloppet, hvarå de lyda uti Liqvider af Lån , hvilka från samma Discont blifvit meddelade, äfvensom de för Götha CanalBolags samt Malmö Disconters Skulder utfärdade förbindelser utan åtskillnad skulle få begagnas vid Liqvider af Lån, som från endera af dessa Disconter utgått, men med Rabatt för Obligationernes återstående förfallotid i Proportion af den förlorade Räntan} hvaremot i fråga antingen Rabatten skulle komma att beräknas efter 5 eller 6 Procents
Olaus Eriksson från Göteborgs och Bohus län har förmält, hurusom det i denna § förekommande obestämda stadgandet, att, när underdåniga besvär öfver Ägodelningsrätts utslag blifvit till ordföranden ingifna, samt infordrad förklaring öfver desamma inkommit, eller den dertill förelagda tid tilländalupit, utan att förklaring blifvit afgifven, ordföranden skall besvärshandlingarne till Kongl. Maj:ts Justitierevisions-expedition wfördröjligem insända, icke varit tillräckligt att förekomma en långsamhet, som i alla lagskipningsgrenar vore förderflig och stundom vållade oersättliga förluster, men särskildt i skiftesärenden vore högst olycksbringande. Justitierevisions-expeditionens diarier skulle innehålla vittnesbörd derom, att det esomoftast hände, att, sedan underdåniga besvär öfver Ägodelningsrältens utslag blifvit anförr 38 Sammans. Laysamt Alim. Uesv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande As 14. da, med insändandet af handlingarne i målet fördröjts flere månader, efter det förklaring öfver besvären till vederbörande ordförande inkommit. För att motverka, alt ett sådant obehörigt dröjsmål kunde äga rum och hemta sin ursäkt derifrån, att icke någon viss tid funnes föreskrifven, inom hvilken berörda insändande af besvärshandlingarne borde ske, har Olaus Eriksson föreslagit att omförmälde § måtte i den ifrågavarande delen erhålla följande förändrade lydelse: »Åliggande ordföranden att, sedan förklaring inkommit eller den dertill förelagde tid tilländalupit, utan att förklaring blifvit afgifven, inom en månad derefter besvärsbandlingarne jemte chartor, delningsprotokoller och ägobeskrifmngar till Kongl. Majit och dess Justitie-revisions-expedition insända, vid bot tre daler för hvar dag han uteblifver »
Vid hvarje Riksdag läte Konungen för Stais-Utskottet tipp 3fr. R.O.§.30.visa —. skulder. Skulle genom Traclaler — redovisas. morn. 1. §. 82. Jfr. R. F. §. Vid hvarje lagtima Riksdag Mte Konungen, antingen dä 59 och R. O. Riksdagen enligt 64 $. öppnas, eller sist inom fjorton dagar §.27, morn. 1 der efter * till Riksförsamlingen framställa hvad', på grund af °Ch ni 1 ’ Rikets och Statsverkets tillstånd och behof, kan tarfvas utöfver de ordinarie inkomsterna och huru stort belopp må genom Revillningar fyllas. Vill Konungen vid urtima Riksdag sådan framställning göra, vare om tiden lag samma. §. 83. R. F. §. 62. Sedan Statsverkets behof blifvit af Riksförsamlingen god kända, anvise Riksförsamlingen nödiga medel samt fästställe tillika, huru serskilda summor skolagtili serskilda ändamål användas, och upplage dessa summor under bestämda Hufvud-Titlar uti Riks-staten. §. m. S. F. §. 63. Dessutom böra —• — utbetalning å Riksgälds-Contoret anvisas; lyflas sedan Han hört och Riksförsam lingen sammankallat. Ej må Riksförsamlingens förseglade an - Con stitulionsUtskott ds Memorial N:o 68. ordning å sistnämnda summa brytas, ej heller summan utbetalas förr, än Riksdags-kallelsen kungjord, §. 85. Till Bevillningar räknas — > saint hvad RiksförsamlinR. F. 5* 60. gen dessutom serskildt såsom Bevillning fastställer. Ejma utan Riksförsamlingens samtycke —• — .— fastställa. §. 86. Ålla afgiftcr, som Riksförsamlingen under de i nästföregå• R. F. $. 61 ende $. nämnda Bevillningen af Riksförsamlingen fastställd blifver. §. 87. Så väl Rikets ordinarie Statsmedel och inkomster, sorn det R. F. §.
Stalsbankens stiftelse, redan våra förfäder 1668 insågo behofvet, nemi. att läna sjelf, när den behöfde. Det är denna rätt, man sedan 1766 nästan uteslutande beröfvat Banken, under det att man på alla håll fordrat utsträckning af dess utlåningar vida öfver ägande tillgångar; och häri lig - i5o Den 5 Maj f. m. ger historien af dess missbrukande. Utsk. har med en viss rädsla, som jag icke kan förklara, vidrört detta ämne. Det tillåter upplåning genom creditiv till ett visst belopp, och dessutom för indragning af dess sedlar; men ali annan upplåningsrätt omnämnes icke. Lemnades denna deremot åt Banken, vare sig för fullgörandet af dess förbindelser mot sina sedelinnehafvare eller för att med vinst användas i egen lånerörelse, skulle Banken aldrig sakna tillgångar att vid förefallande behof fylla sin cassa, då, så solid som den är, den visserligen när som helst kunde creera egna papper, som på Europas förnämsta börser i begärlighet skulle föga eftergifva de bästa. Det är denna rätt jag på det högsta yrkar, och med den kan man bespara sig kostnaden och olägenheterna af en stor stående cassa. Jag skulle nu visa olägenheterna af den föreslagna proportionen; men då tiden är långt liden och äfven mina krafter icke tillåta mig att längre fortsätta, inskränker jag mig att för denna gång hänvisa till Frih. Kantzous och Hr Cederschjölds anföranden, särdeles den sednares, lifligen beklagande, att svårigheten att uppfatta sifferberäkningen icke tillåtit Ståndet att inse hela vigten af dem, Hr Cederschjöld har framställt.
Kort derefter, eller den 8 Juni 1845, öfverlemnade Vetenskaps-Akademien till Kongl. Maj:t en af sin ledamot Friherre Fabian Wrede författad afhandling om decimal-b er åkning, jemte åtföljande jemförelsetabeller emellan Svenska mått-, måloch vigt-systemets vanliga delning och dess delning i tiooch hundra-delar, med underdånigt yttrande dervid, att visse bland Akademien utsedde Ledamöter, vid granskning af detta arbete, funnit det icke allenast fullt motsvara det dermed åsyftade ändamål, utan äfven, i hänseende, till framställningssättets lättfattlighet, öfverträffa allt hvad i detta ämne genom tryck utkommit. Kongl. Maj:t lorordnade då, under den 1 Augusti samma år, att berörde afhandling och dertill hörande tabeller skulle genom Vetenskaps-Akademiens försorg och under dess tillsyn till trycket befordras, — hvarefter 10,000 exemplar deraf borde till Chefen för Ecclesiastik-departementet, för folkskolornas behof aflemnas, — och efter det Akademien fullgjort nämnde Nådiga befallning, blefvo de tryckta exemplaren i Juli 1849 från Ecclesiastik-departementet till Konsistorierna afsända. för att i uppgifvet ändamål folkskolorna meddelas. Rikets Ständers underdåniga framställning i skrifvelsen den 28 August 1851, har, i hvad den angår mått, mål och vigt, gifvit Kongl. Maj:t anledning att medelst Nådig remiss ånyo påkalla Vetenskaps-Akademiens granskning' af ärendet; hvarefter och sedan Akademien uppdragit en sådan ytterligare bearbetning åt sina i saken kunnige ledamöter, General-majoren Friherre Wrede, Professoren Selander och Öfver-Direktören Wallmark, deras omständliga yttrande i ämnet, hvilket Akademien antagit såsom sitt eget, numera till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifvits.
Då sedermera Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, om R. o. Ad. behagade utan förändring bifalla momme litt. g. och h., ropades Nej; hvarefter dessa mom:r biföllos med de af Gr. Gyldenstolpe föreslagne förändringar. 3:dje punkten, ang:de Banko-Reglementets HA §. Bifölls. 4:de punkten, ang:de Banko-Reglementets 1i3 ochH6 §§:r. Gr. Gyldenstolpe: I följd af det beslut, R. o. Ad. fattat, rör:de föregtde morn., anhåller jag, att Ulsk:s förslag i 115 §:n mätte på följande sätt förändras, att i första mom. orden "t Hamburg belalbare" uteslutas, emedan del är en oegenilighei, att vexlar, som dragas på Altona, skola vara betalbare i Hamburg, och del dessutom skulle hindra ingifvande! af sädane vexlar, om det föreskrifves, att de nödvändigt skola vara betalbare i Hamburg: alt i 2:dra mom. efter ordet Hamburg tilläggas orden ”eller Allona att i 3:dje morn., som omnämner, att fullmäktige skola vidtaga åtgärder, för att penningar må vara att tillgå för de affärer, som bedrifvas i Hamburg, måtte efter ordet Hamburg likaledes insättas orden ”eller Altona", och att i följd deraf orden ”berörde stad” förändras till ”berörde städer " samt slutligen alt i den §, som skall komma att ersätta den 116 och af Utsk. blifvit föreslagen å pag. 17 i Betänk., måtte efter orden bankens hus i Hamburg tilläggas orden "eller Altona.” I öfrigt anhåller jag om bifall till Utsk:s Utlåt. Sedan Hr Gr. o. Landtm, framställ, hurusom Gr. Gyldenstolpe föreslagit följande förändringar i Ulsk:s förslag, nemi. att uti §115, dels i mora.
Klercken är ett ögonblick träffad af den slående liknelsen, ty fastän han icke erfarit sin nervösa magnetism så klart, beskrifver hon hans själstillstånd alldeles förträffligt. »Jag vill inte säga,» svarar han, »att min inneboende magnetism missvisat mig, jag tror tvärtom att den gifver mig ett slags intuition, som gör att jag anar klarare än jag tänker, åtminstone snabbare. Jag är kanske en af de lyckliga kompassnålarna, som visa rätt. Jag vet bland annat att jag aldrig trifs på ett ställe innan jag tagit reda på väderstrecken.» »Ja, ja,» svarar fransyskan, »men är man en gång smidd till magnetnål, behöfs det så litet för att man skall missvisa. Ett skarpare inflytande af en annan magnet, och er ursprungliga pol gör sig icke mer gällande! Tag er i akt, det säger jag er! – Kom ni gående på långt håll efter mig?» frågar hon därpå helt plötsligt och öfverrumplande. »Huru så? Jag vet inte. Jag gick vägen fram i min vanliga promenadtakt, tills jag kände igen er på något afstånd framför mig. Då ökade jag på stegen för att gå fatt er.» »Ni har icke hvilat er någonstans bredvid vägen? Hon ser forskande på honom. »Nej,» svarar han raskt. »Huru så?» »Å, det är ingenting! Ett af mina vanliga infall bara. Jag stod därborta vid vägkröken och stirrade ut öfver sjön, när jag i ett nu alldeles tydligt kände att någon gaf akt på mig. Ja, ja, ni skall inte skratta! Jag känner människors närhet i luften utan att se dem. Jag är olycklig öfver min egen känslighet och ville ingenting hellre än bli af med den.» »Och ni trodde jag gaf akt på er någonstans ifrån?» »Ja, det trodde jag.» »Och hvarför trodde ni att det var just jag?» Fransyskan ser på honom med en plötslig blick, rodnar knappast märkbart, kastar sedan själfsvåldigt på hufvudet och säger helt ärligt som den naturligaste sak i världen: »För att jag kände igen samma känsla, som jag erfor i går, när ni fixerade mig vid dinern.» »Det var för besynnerligt!» Klercken är gripen på bar gärning, han är förvånad och ertappad på samma gång.
M 27, i anledning af väckt motion om förändrade bestämmelser i afseende på universiteternas disciplinära domsrätt öfver de studerande. Bifölls. JVs 29, i anledning af väckt motion om ändring i kyrkolagens föreskrift rörande tiden för barnaqvinnas kyrkogång. Bifölls. JSs 30, i anledning af återremiss utaf Lag-Utskottets Betänkande JV2 14, rörande Kongl. Maj:ts nådiga Proposition lill Rikets Ständer om ny förordning angående jords och lägenhets afstående för allmänt behof. l.ades lill handlingarne J\s 51, i anledning al återremiss utaf Lag-Utskottets Betänkande M 8, i anledning af väckt motion om förändring i lagens stadgande!) angående giftorätt i bo. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JVs 2, i anledning af väckta motioner om ändring af gällande sludganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar och broar. S. I). Föredrogos ånyo och biföllos Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JVs 1, om arfvode för en särskild Sekreterare hos Sammansatta Utskottet; och Betänkande JV2 2, i anledning af väckta motioner, innefattande förslag till lättnad uti rustningsskyldigheten. Prnt.-Utdrag den 3 Mars IS66. 187 S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ufskottets nedannämda Memorial och Betänkande: JVS 37, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVg 38, angående väckt motion om återinförande af tullsfämpling å varor, som från utrikes ort inkomma. Lades till handlingarnc. M 39, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande M 42, angående väckt motion om en lagsamlings utarbetande på allmän bekostnad. Lades till handlingarne. M 60, i anledning af väckt motion om revision af stadgarna för Teknologiska Institutet och tekniska elementarskolorna i riket.
Hvad dervid först beträffar General-Post-slyrelsens förslag, att portot för den inrikes brefvexlingen måtte nedsättas för enkelt bref till 10 öre, som utgör det beslutade nya myntsystemets grundtal, och i förening dermed vigten å enkelt bref bringas till öfverensstämmelse med nya vigtsystemet, har Kongl. Maj:t väl funnit alt detta förslag utgör en följdriktig tillämpning af författningarne om vigt af den 31 Januari och om mynt af den 3 Februari 1855, äfvensom att en sådan förändring utan tvifvel skulle leda till större reda och enkelhet i Postverkets uppbörd och räkenskaper samt för de brefvexlande medföra både lindring i afgifter och lättnad i dessas beräkning, i den mån de nya myntoch vigt-sorterna blifva allmänt gängse, och hoppas Kongl. Maj:t också, att fördelarne af en sådan förenkling utan svårighet skola kunna vinnas inom en föga aflägsen tidrymd. Men i fråga åter om lämpligheten af en så betydlig porto-nedsättning redan från början af nästa statsreglerings-period, har Kongl. Majit icke kunnat lemna ur sigle, 30 Kongl. Majäs Nådiga Proposition N:o 88. att General-Post-styrelsen härvid grundat sin beräkning på den förutsättning, att någon allmän förhöjning i fegan för postoch gästgifveri-sk juts icke korame alt beslutas, och att Styrelsen, hufvudsakligen med antagande häraf, trott Postverket kunna af det inrikes post-portots nuvarande belopp eftergifva en femtedel, utgörande för år 1858, efter ofvannämnda beräkning, icke mindre än 102,000 R:dr B:ko. Kongl.
Skulder från år 1858, balanserade inom linien. Anticipation från år 1858. Utbetalning. Kontant behållning till år 1860. Summa. Revisorerne anse önskligt, att åtgärder måtte vidtagas, ledande derhän, att löneförbättringarne kunde på samma gång med lönerna utbetalas. B) JExtra statsanslagen. Räkenskaperna för denna afdelning af krigs-kollegii förvaltning utvisa följande förhållande: (Bil. Litt. K.) § 13. p De för revisionsåret till nya gevärs anskaffning å stat anslagne medel, 150,000 R:dr, hafva, till ungefär hälften för hvartdera, varit fördelade emellan Carl Gustafs stads och Husqvarna gevärsfaktorier. Den af General-fälttygmästare-embetet till Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse angående förstnämnda gevärsfaktoris verksamhet under år 1859 innehåller, rörande gevärstillverkningen derstädes för samma år, följande uppgifter: Utgiftssumman, delad Tillverkadt arbete under år 1859; allt arper gevär. bete förvandladt till miniégevär. 28: 55. miniégevär pistoler . ! flottans kammarladdningsgevär \ faschin-knifvar ' Efter tillägg af den från 4:de hufvudtiteln utgående underhållsoch förvaltningskostnaden för faktoriet, fördelad på hela tillverkningen, utgjorde priset på hvarje s. k. miniégevär med bajonett 33 K:dr 77 öre R:mt. § 14. Vid besök i härvarande garnisons-regementens kaserner hafva Revisorerne funnit mathållningen vara, i anseende till födoämnenas beskaffenhet oklanderlig, men med hänseende till deras qvantitet otillräcklig. Vid de särskilda regementena är spisordningen i någon mån olika; dock bestås soldaten icke vid någotdera af berörda regementen mera än två mål på dagen. C) tirnioch salpeter-för säljning*-mettet. Denna räkenskap, som redovisar den del af berörde medel, hvilken ingåi* tlill Kongl. Krigs-kollegii A.rtilleri-afdelning, har ännu icke undergått granskning i Kongl. Kammaf-rätten.