Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ledd af en obestämd föreställning ärnade hon med handen vidröra den sofvandes axel, då denna plötsligen slog upp ögonen och satte sig upprätt med ett skärande skrik. Men då hon fann, att den qvinna hon hade för sig snarare tycktes uppskrämd och försagd, än menande någonting ondt, antog hennes ansigte ett mycket mildt uttryck, och hon hviskade några för gumman obegripliga ord. Då intet svar härpå följde, sade hon liksom med bedjande stämma ett ord flere gånger efter hvarandra. Detta eller dessa ord voro Cald’ io [jag har varmt]. Den stackars välmenande torparhustrun, som trodde, att hon begärde vår vanliga finska dryck kalja, skyndade sig att deraf påfylla en spillkum. Flickan såg på henne med förvåning och misstroget ... hon trodde kanske i sitt nervösa tillstånd, att man ville förgifta henne ... men uppmuntrad af det goda och ärliga i hustruns min, tog hon spillkumen, drack derur med begärlighet och vinkade, att hon ville hafva än mera. Sedan hon druckit ännu en spillkum, tycktes hon deraf särdeles uppfriskad; hon satte sig åter i sängen och sade: Vesti [kläder]. Denna gång gissade hustrun fullkomligt till hennes mening och tog fram hennes kläder. Men då flickan såg dem, vaknade hennes minne; hon lät höra ett svagt klagoljud och sade: Stella no fece un sogno [Stella har icke drömt]. Torparhustrun, som trodde att dessa klagande ljud härledde sig deraf, att kläderna ännu voro smutsiga och våta, gick att öppna en koffert och framtog derur rätt fina linnekläder och en vacker bomullstygsklädning, samt räckte dem fram. Då kastade flickan med otålighet sin drägt på golfvet och tecknade, att hustrun ville hjelpa henne med påklädningen af den nya drägten. Snart var detta verkstäldt och flickan klappade den fattiga torparhustrun och började gråta, hvilket hade till följd, att hennes goda kamrat äfven gråtande, utan att veta hvarföre, hjertligt omfamnade den värnlösa. Man tänke sig äfven det fremmande i hustruns belägenhet.
É. Émailleradt arbete ; Etuis, med tillbehör * F. Fabriks i Handtverkeri och andre Slöjclevaror i Tariffen ej specificerade i Fenkol < i Fisk Rrussling eller små Strömmnig . Cabeljö ; 'Forsk och Långor, salta och torra .» 4 Fransat Knytningar och Snören al alla i Tariffen Uppräknade filag "d 3 H 25 25 )0 2. 30 15 15 3C Får g or Färgor och Färgstofter j Blyhvitt T5| ! Galmeja 2 Garn l1 Bomulls, hvitt per Skepprd, från 36,000 till och med 43,000 alpär, eller ifrån N:o 30, till och med N:o 4.O1 efter Engelsk beräkning . 10 Bihang till R. S. Fröt. yde Sami. 49 * 7/8 Trot. Utdr. d. 25 Aug. i8®3* Glas Gryn ET Rödt Turkiskt 15 Allt annat färgadt J 25 50 j Bouteiller tomma, alla slag Chrystall arbeten, alla »lag . 25 ' Fensterglas, alla slag . 50 I Sago .25 ]' Ris 25 H. Hampa Pass *50 Handskar, Hvita och Castor 25 Alla andra slag . J S° * I Proh, Utdr. d. 2g Aug. 182J. Horn, arbetadt alla slag, ej specificerade . ♦ t t I. Jern, Blecksaker, alla slag K. Kammar, af Horn Fruntimmers, alla slag ej specificerade • ♦ Kort Spel Kreatur, lefvande, alla slag L. Lampor af alla slag . •
Jag tror alt förhållandet mellan räntegifvare och räntetagare är bäst, sorn det för närvar, befinnes, och instämmer med de herrar, som yrkat afslag. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jemte det all flere anmärka:!' blifvit gjorda mot hvad SlatsUlsk. tillåtit sig tillstyrka, hafva äfven anmärknrr förekommit mot hvad Utsk. icke föreslagit. I sednare afseendet är det naturligtvis öfverflödigt att söka försvara Utskottet. Likväl vill jag i förbigående nämna ett misstag, som, derest det lemnades utan observation, måhända skulle hos en eller annan kunna väcka en gilltig nnledn. att förkasta betänkandet. DA Frih. Cederström yrkat den sats, som efter hans förmenande äfven skulle vara SlatsUtsk:s åsigt, nemi. att indelningshafvare skulle komma alt Iida, derest ränlepersedlarne komma att ingå lill Kronan, så får jag förklara, att uti StatsUtskts betänk, bestämdt undantag är gjordt för närvar, innehafvare af alla indelningar. SlatsUtsk. har icke ett ögonblick tänkt sig möjligheten att intränga på deras rätt eller att ti11- slyika något, som kunde stå i strid med deras rättighet. Det är först vid närvar, indelningshafvares afgång, som del kan komma i fråga att Staten t i IIöser sig dessa räntor, och att aflöningen utgår i contant från statsverket till efterlrädarne. Jag finner således icke, att Frih. Cederström ägt skäl att anse StatsUlsk. vilja tillstyrka något steg, som vore stridande mot lagarna för indelningsverket, hvars hufvudgrunder likväl kunna ändras genom Pi. St:s och Konungens sammanstämmande beslut uti allt som rör militiae-verket. Det synes mig, som om man icke alltid varit så örn 0111 det fullt rätlsenliga i delta fall, då man sett att ena Statsmakten ensam sökt tillvälla sig den rätt, som icke tillkommer densamma. Jag anser den omvårdnad, sorn nu är ifrågasatt, icke vara behöflig, då den icke är påkallad pf något förslag, som vill rubba rättsförhållandet.
gummi arabicum, och 4,3 gr. destillerade vatten blandas väl och u L Dinner Sherry, ett S v a r. J. den, mycket gammalt och fylligt _ S h e r r y. F r å g o r. Kan någon af Iduns ärade läsarinnor lemna en ung flicka upplysning om, hvar hon skall erhålla undervisning i sjukgymnastik och massage, utan att behöfva genomgå Gymnastiska Centralinstitutet? Huru lång kan en sådan kurs vara, och huru stor afgiften? Thelma. Finnes något medel mot en sjukdom, som brukar angripa törnrosbuskens blad och som kallas » rost »? — g. 1) Vill någon af Iduns läsarinnor meddela mig vilkoren för liflörsäkring sbref och för belåning af liflörsäkringsbref? 2) Vilkoren for lärokurser vid sjuksköterskehemmet, Diakonissanstalten och Sofiahemmet och hvart man skall vända sig för inträde vid någon af ofvannämnde platser? Hur viönes inträde i Köda Korset? Emilie. Kan någon af Iduns läsarinnor säga mig, hur en soppa af törnros blad tillagas? För svar med det första vore jag tacksam. Husmor pä landet. Bör det anses opassande för en flicka eller ung enka, hvars kunskaper ej lämpa sig för annat än ett hushålls skötande, att taga plats som värdinna hos en ungkarl eller enkeman? För ett uppriktigt svar vore Hildur tacksam. R S Originel blomsterkorg. Undertecknad önskar ett billigt och bra recept pä postlack samt beskrifning på lämpligaste sätt att forma det till fyrkantiga stänger. K. Vill någon af Iduns läsare godbetsfullt upplysa en 28-årig, mycket vetgirig, men ganska okunnig flicka, om hon vid sagda ålder kan lära sig att tala främmande språk — icke att läsa eller skrifva, utan endast tala? — Hvilket språk bör man först börja inöfva — tyska, franska eller engelska? Hvilka äro de mest lättfattliga böcker att använda för en tids själfstudier, som måste idkas, innan en del ekonomiska svårigheter blifvit utredda? Svar emotses .. tacksamt af Stella P. Är en kurs i knyppling dyrbar eller svår?
Emb.-Berättelse för år '1849. 33 1 denna belägenhet är det, sorn högsta domaremakten efter revolutionen någon gång, lill fördel för Regeringen, in casu försakade utöfningen af domaremaktens behörighet alt urskilja, hvad lag är, och underkastade sig föreskrifter, hvilka icke bordt såsom lag gälla. Häraf hafva exempel förekommit som blifvit föremål för offentlighet och mycket tadel, och i mer än ett lall härledt sig från ett, möjligtvis af domstolarna, ej mindre än af Regeringen missförstådt uppdrag, till utfärdande af en nu mera upphäfd författning, hvars tillämpande visserligen kunde synas lika betänkligt att vägra, som alt bevilja, sedan den en gång var gifven, men öfver hvars ogiltighet något tvifvel dock ej torde äga rum. Ämnet synes må hända ömtåligt att vidröra. De misstag, det företer, äro imedlertid historiska och tjena till upplysade exempel för den lära, jag för fäktar, om domarens behörighet. Genom bekräftande af denna lära böra de således bidraga till klarare begrepp om vigten af lagskipningens sjelfständighet. Ett vilkor för det gagn, som sålunda af dessa misstags anmärkande förväntas, är att motifven hos de handlande personerna icke misskännas. Så sanni sorn jag icke sjelf gör mig härtill skyldig, tror jag mig ock berättigad att icke missförstås. Och så vida litlen för det lugn, hvarmed det egnar betraktaren att iakttaga händelserna, nu mera må anses mogen; torde ej heller förhastande böra mig tillvitas. I allt fall kan händelsernes historiska betydelse ej åsidosättas. Är det för historien, jag har att arbeta; så får jag icke tveka att behandla, hvad hon en dag skall finna mest anmärkningsvärdt. Det åt Regeringen af Rikets Ständer gifna uppdrag att i ämnet föi foga kunde utan tvifvel lagas i ganska vidsträckt mening, då det innebar frihet att, ”utan hinder af något annat afseende alla nödiga mått och steg vidtaga”. Att likväl härmed icke kunnat förstås ett öfverlåtande åt Regeringen att stadga en strafflag, sorn sträckte sig inom området af allmän kriminallag, derom borde väl ingen tvekan hafva uppstått.
Gr. Frölich, David: Jag begärde ordet för att tillkän nagifva, del jag för min del icke anser de skäl, som Gr. Gyldenstolpe anfört, och hvari Hr von Hartmansdorff instämde, för alt afslä försöket om en bättre sedelfabricalion, vara nöjaktig; ty de skulle, om man fullföljde dem conseqvent, leda derhän, att raan komme till den declaration, att vår nuvarande sedelfabricalion är oförbätterlig, och eli sådant förklarande vore visserligen icke riktigt. Den siste talaren deremot, Gr. Horn, bar yttrat sig på ett sätt, att jag med honom skulle vilja instämma, ty det är ganska möjligt, att de Herrar, hvilka yttrat sig som Bancofullm., hafva inhemta! full kunskap derom, att den. ifrågavar. Hr Åkerberg icke vidare bör uppmuntras. Men likväl synes mig, att BorgareSt:s inbjudning i afseende på utsättande af elt premium icke bör afslås, emedan den utmärker åtminstone den grundsats, att man önskar fä veta om något bättre fabricationssätl af sedlar gifves, och alt man vill begagna sig af ett sådant, när det ådagalägges alt det finnes. Jag hemställe,r derföre, om ej denna del af BorgareSlis inbjudning kunde skiljas ifrån det öfriga, som densamma innehåller. Gr. Lagerbjelke: Jag ber alt få instämma med Gr. Gyl denstolpe och Hr von Hartmansdorff i hvad de yttrat mot Utsics betänk. Hvad andre talare förordat rör-.de utsättande af ett premium för en bättre sedell il 1 verk ning;, så tillstår jag, det jag hyser stora farhågor för att uppmuntra till skicklighet att göra bättre sedlar än Bankens egna, enär den sorn gör deni bättre kan också göra deni likadana eller förfalska desamma.
Ulskis betänk, icke vinna bifall, derföre att de äro alltför rationella samt emedan det förslag, Gr. Spens i sin reservation framställt, hvilar på bildandet af communalstyrel - Dea 2/[ O c t o b c r f. ni. ser, hvilka jag icke tror blifva så lilli att organisera oeb gifva lifönskade jag) alt man ville slula sig ill) Hr von Troils förslag, hvilket till någon del modererar de af mig befarade följderna af slåndsval, eller kanske bellie till Prosten Ödmans, i afseende på val af representanterna i allmänhet, men icke på bildandet af den öfre kammaren, hvilken till antal eller Hr von Hartmansdorffs och val efter Frih. Tersmeden» förslag torde höra utses. Då jag hufvudsakligen har velat yttra mig i afseende på valprincipen och nu dertill haft tillfälle, får jag, med fullkomlig öfvertygelse derom all mitt fäderneslands sjelfständighet och ara klafver uppoffring af min medfödda representationsrätt, förklara, alt jag, för delta vigliga ändamåls vinnande, gerna iernnar detta offer — hvarjemte jag slutligen får tillkännagifva den innerliga önskan, att våra öfverläggnirigar i förevar, vigtiga ämne måtte i enighet fortgå och utan afseende på enskildt ståndsintresse ändamålsenligt afsiutas. Hr Gripenstedt, Joli. Aug.: Öfver den del af frågan, som innefattas uti den nu föredragna i §:n af förslaget till vallag, anhåller jag att få yttra mig. Jag skulle tro, att den största och vackraste egenskapen hos ett folks frihet är likhet inför lagen. Af denna sats vill jag draga den slutsatsen, att en likhet äfven hör existera vid val af dem, sam 'stifta lagarna. Ensamt denna åsigt är för mig tillräcklig att bestämma min öfvertygelse för allmän valrätt. Man har sagt, att den census, hvilken man fordrar såsom en borgen för begagnandet af den allmänna valrätten, måste gifva anledn. till orättvisor, hvilka man trott kunna undvikas genom classval; men jag får hemställa, om en icke lika stor orättvisa uppstår derigenom, att vid classval icke alla classer kunna deltaga uti valet.
Herr Laron och Landtmarskalken bade sedermera frän Hans Kongl. Höghet undfätt en skriftlig communicatton, jemte befallning at densamma i dag för Ridderskapet och Adeln upläsa, sä lydande : med Guds Näde Swerkgcs, Götbes och Wendes Arf-Furste, Hertig til Södermanland, tils widare Sweriges Rikes Föreståndare, Arfwinge til Norrige, Hertig til Schlesvig-Holstein re. rc. Wär synnerliga ynnest och Nädiga benägenhet med Gud Allsmäktig, Troman, Friherre, Landt Den 17 Maj. 13Z Landtmarskalk, Lenera!Landshöfding, ^fwer-^ouilULnäLnt, OoiulNLN-Ieur af Kongl. Majtts Swärds Orsén med L tora Korset. Frän början af nuwarande allmänna L>?iksmöte, som genom Wär af redlige Man understödde ätgärd vlifwlt sammankalladt, har Wärl sorgfälligachemödande warit, at gifwa lagstiftande och werkstallande makternes wigtiga förhällande til hwarandra den siän?pel af öppenhjertighet och förtroende, som Fäderneslandets wäl pundwikligen kräfwcr. SrJ bäfwe utan mindsta förbehäll meddelat Rik'ens Ständer alla de uplysningar om Rikets bade framfarna och nuwarande tilfiänd, som för Ost sjelfwe warit tilgänglige: WJ hafwe til deras medborgliga deltagande framställt en teckning af de wädor som länge hotat, som i detta ögonblick pä ännu närmare häll kota Rikets walhard och sjelfbestånd: WJ hafwe at deras wishet öfwerlemnat omsorgen at förekomma dega faror, eller ät deras ständaktiga mod, skyldigheten at dem afwärja.
Utskottet ej trott sig kunna föreslå högre än 5ooo R:dr; och då Utskottet ej kan neka att StatsRåds-Embetena dels äro af en högre vigt och dels för sina innehafvare medföra en större lefnadskostnad, har Utskottet ansett sig böra föreslå, att FördelningsGenerals-Lönerne, inbegripne Resekostnads-Medel 1000 R:dr och Fourage-Medel 600 R:dr, ifrån 6000 R:dr, såsom förut blifvit föreslaget, nedsättas till 5,5oo R:dr, derigenom desse Generaler försättas i lika vilkor med General-FältTygmästaren, Generalen för Fortification och Cavallerie-Inspecteuren, för hvilka Utskottet, såsom förut, tillstyrker 4>5oo R:dr åt hvardera, utom Resekostnads-Medel, som efter Räkning böra utgå. Då emedlertid för närvarande GeneralsPersoner af Infanteriet innehafva 14 st. f. d. RegementsChefsIndelningar till ett sammanräknadt belopp af nära 74,000 R:dr, hvilka alla äro beräknade alt ingå uti \ Betänk .anden, N:o a3g. g5 Lönevilkoren för Itegementerne; så får Utskottet, jemte förslaget att på Stat uppföra Sex FördelningsGenerals-Löner, hemställa: att beloppet af dessa Löner, äfvensom CavalleriGenerals-lönen, intill dess förenämnde Indelningar genom Innehafvarnes afgång blifva disponible, må, för Regements-Löneregleringen i det hela användas. c) Adjutanter nes Arfvoden äro, genom ett i Utskottets förra Betänkande förekommande Tryckfel, orätt uppgifne alt förut hafva varit färre till antalet, ännu blifvit föreslaget. Då, i enlighet med verkliga förhållandet, ordet: flere i stället införes, tror Utskottet Hr Prosten Hallströms, hos Högv. PrästeStändet, härvid gjorde anmärkning vara nöjaktigt besvarad.
Af dessa meningar synes mig den vara rättast, sorn, äfven, för andra gången hustjufnad, fastställer blott 7 dubbla böter och ingen tillökning i iterstionsansvaret, i händelse Den 3 Martti. 445 ftifed kroppen pliktas skall: ty den bot, som särskildt blifvit bestämd för det ett brott förnyas, bör skäligen ej vara underkastad förändring för det, att samma brott, i anseende till stället der det blifvit föröfvadt, eller tjufvens förhållande till den person hvarifrån tillgreppet skedt kan vara qvalificeradt; Jag vågar derföre vördsamt föreslå, att fett bestämdt stadgande matté meddelas i afseende på bestraffningsgrunden för ifrågavarande erne särskildta händelser, till beredande af enhet i Lagskipningen, hvarvid jag tillika får hemställa, att sådant äfven måtte afse de uti 43 och 46 Cap. MissgerningsBalken befinteliga med hustjufnad lika bestraffade brott Och anhåller jag, att detta mitt memorial må till Höglofl. LagUtskottets Utlåtande va-rdä remitteradt. N:0 45* Friherre Stjerncrona, David'. Vid Kongl. Skånska DrägonRegementet åtnjuta 13 SubaltérnÖfficerare af Statsmedlen penningelön med 200 R:dr Banco. Häruti inbegripes likväl to tunnor Spannmål beräknade i värde efter årets markegång, hvarigenom en obetydlig förhöjning åstadkommas. Otillräckligheten af en sådan lön tören CavailerieOfticer uti närvarande tid, är så påtaglig, att Dea 3 Martiin jag anser den icke behöfva ledas uti bevis,’ StabsCornetteme vid Hans Kongl. Höghet Krone Prinsens HusarRegemente som är stationeradt uti samma provins, erhålla uti lön 405 R:dr 16 sk. Banco oberäknadt den förhöjning som uppkommer genom uti lönen inräknade 20 tunnor Spannemål, hvilka utgå efter Riksmarkegångspris.
Hr Gyllenhaals m. fl. väl grundade reservationer. 4» 4:o Gardesreg:ter na: De tillökningar för dessa reg:ter, hvilka nu kommit i fråga, äro hufvudsakligen föranledda genom den förändrade organisation, K. M. funnit lämpligt och nyttigt att åt dem gifva; löneförhöjningar för befälet hafva hufvudsakligen endast ägt rum för reg:tsbefälet och stabsofficerare. Då K. M. närmast och bäst lärer kunna bedöma, huru en militärisk corps för uppfyllandet af sin bestämmelse bör vara organiserad; då en rundare aflöning för befälet vid corpsen, som skola vaka öfver hufvudstadens säkerhet, och der tjenstgöringen, både i anseende till local och öfrig beskaffenhet, föranleder till högre utgifter än annorstädes, synes af billighet påkallad, och då äfven i allmänhet måste medgifvas, att i tidens längd staten icke vinner genom karghet i lönanslag för dess tjenstemän, utan att snarare någon, ehuru icke utöfver behofvet sträckt frikostighet mångfaldigt medför sin egen ersättning, hvarom förhållandet i andra stater vittnar; så hade jag önskat, att Ulsk. tillstyrkt de begärda anslagens beviljande. 6:0 Detsamma gäller om Kronprinsens Hussar-regite. TJtsk. hade här icke bort underlåta att anmärka, att då, enligt 17 punkten i betänk. N:o 81, å anslaget för cavallenoch artilleri-hästarnas cementering m. m. saint fotlrragering, genom de vidtagna regleringarna, uppkommit en besparing af tillsammans 562 r:dr 8 sk., hvaraf för Kronprinsens Hussar-reg:te 558 r:dr, arden egentliga tillökningen för detta Reg:te, i stället för i32i r:dr 3g sk., endast 763 r:dr 89 sk. Beviljandet af denna ringa tillökning, hvarifrån dessutom bör afgå skillnaden emellan det verkliga och stats2>riset för besparade 268 t:r spannmål in natura, de år då spannmålen är i högre värde, synes icke böra dragas i betänkande, då den för en af K.
Således om speeulationen i något land skulle falla på oråd, det t, ex. att, med öfvermått af brännvin från utplanterade krogar, och brännerier utan tal, vilja förderfva Nationen både till kropp själ:- då skulle jag önska, att Stats-magten med ett välsignadt förmynderskap ville mellankomma, Men då fråga uppstår, om By ellei’ Hemman, sorn förut är storskiftadt, skall å nyo skiftas eller icke, synas Jordegarne sjelfve kunna vara sina egna Förmyndare; de synas allrabäst sjelfva kunna afgö - Bil. till Lagoch Oecon.-Utsk. Bes. 2V.r 8. ix ra den saken. Vill by eller hemman hafva sina tegar i gammal ordning, det angår in-, gen: ingeli lider deraf, Inkast: Staten skulle likväl vinna, ty landet skulle bättre odlas, sedan skifte efter befallning föregått; svar: den odling lyckas bäst, som är fri, utan förmynderskap. Inkast: Jordegare, som begär skifte, bör hafva rätt att flitt disponera sin Jord; svar: samma rätt hafva äfven de öfrige Åboerne. Hvarföre skola 20 Åboers rätt vika för en enda orolig grannes?' Absolut fullkomlig dispositions-rätt af tingen lär ej gå an i samhälle. Hvad sorn är mitt, får jag, här bruka och använda, endast med det uttryckliga vilkoret, att det ej sker till annor mans, förfång. Inkast: De motvillige Gårdseller Bya-, männen förstå ej deras bästa; svar: må de upplysas; sedan sjelfve besluta, såsom frie män, men ej tvingas. Skola de tvingas, t. ex, att hafva två skiften i stället för fyra, kunde, med samma skäl, de äfven böra tvingas att inrätta deras lius på föreskrifvet sätt; tvingas att hafva fyrkantiga åkrar i stället för runda; tvingas att så råg i stället för hafre, 0. s. v. Och hvar skulle detta för-, mynderskap stanna? X Bil. till Lagoch Occon.-Utsh Bet. Inkast:
Prot. 1850 & 1860. 5 Sami. 1 Afd. 13 Haft. Bevillnings-Utskottets Betänkande M 21. inom Hedervärda Bonde-Ståndet: af Riksdagsfullmägtigen Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, med hvilken Eric Ersson från Gefleborgs län instämt, att för hvarje jagteller gårdshund måtte erläggas en årlig bevillning af 2 R:dr Riksmynt, samt för hvarje annan hund, utom vallhund — för hvilket sistnämnde slag af hundar motionären ansett någon skatt icke böra erläggas — en årlig bevillning af 6 R.dr Riksmynt, att användas till fattigvården. Till stöd för förslaget om hundskatt har af Doktor Säve och Lars Olsson blifvit anfördt, att det vore nödvändigt att söka minska det vexande antalet hundar, hvarigenom man ock i någon mån skulle förekomma spridning af den svåra sjukdomen rabies canina. I saknad af statistiska uppgifter för hela landet vore det visserligen svårt att beräkna det befintliga antalet hundar, men Kongl. Veterinärinrättningens till Kongl. Majit afgifna årsberättelser lemnade dock härför någon ledning. Enligt berörde årsberättelser hade antalet sjuka hundar, hvilka blifvit vårdade dels inom, dels utom inrättningen, uppgått år 1856 till 208, år 1857 till 281 samt under 1859 till 514. Således hade på 3 år en tillökning af öfver 100 procent egt rum i antalet af vårdade sjuka hundar, oaktadt under sistnämnde år någon farsot bland hundar icke herrskat. Enligt motionärernas förmenande skulle antalet hundar för hela riket kunna beräknas till 60,000 st. eller en på hvar 50:de person. Med de födoämnen, som till dessa till största delen onyttiga kreaturs underhåll åtginge, skulle många tusende menniskor kunna näras. Under antagande att hvar hund i årligt underhåll kostade 25 R:dr R:mt, eller omkring 7 öre om dagen, uppginge årliga kostnaden för underhållet af 60,000 hundar till 1,500,000 R:dr. Afven i de flesta andra länder vore nu mera hundskatt påbuden.
Bergslag eger företrädesrätt till inköp af sälje-kol, dels den skattskyldige allmogen endast, så vida den bevisligen saknar egen skogstillgång, är medgifvet, alt medelst upphandlade kol fullgöra sina till Bergslaget utgående räntor, fortfarande ega gällande kraft, ett fullkomligt upphäfvande af de nu stadgade tredsko-böterne skulle från Bergslagets sida kunna framkalla en strängare tillämpning af ofvannämnde Författningars föreskrift och derigenom tillskynda skatte-allmogen olägenheter, Öfverstigande den fördel, sorn med böternas försvinnande åsyftats. På grund häraf har Utskottet, med frånträdande af hvad uti ifrågavarande hänseende blifvit i Utlåtandet M:o 235 föreslaget, trott sig för närvarande böra hemställa, att de för underlåtenhet att inom stadgad tid till Stora Kopparbergs bergslag in natura leverera ränteoch mantals-kolen nu föreskrifne viteseller tredsko-böter måtte nedsättas från en åttondedel till en sextondedel utöfver kolens inom orten fastställde markegångsvärde; och torde, i händelse detta förslag af Rikets Ständer godkännes, underdånig skrifvelse böra Lill Kongl. Maj:t aflåtas, med. anhållan, alt Kongl. Maj;t läcktes, med bifall lill berörde nedsatt - tSlals~Utskotiels Utlåtande, IV:o 19 ning uti tredsko-böternas belopp, Kungörelse derom, till yederbörandes efterrättelse, i Nåder utfärda, Stockholm den 2 Mars 184 r• N:o 460. Ank. till Exp. Utsk. den 4 Mars i84i > kl. 5 e. m.' Utlåtande, i anledning af väckte motioner, angående förhöjning i anslaget för Tullverket och Tullbevakningens förstärkning. (U. A.)