Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han är en famos viraspelare. Vid Storgatan ligger ett gammalt hus med en liten treflig butik, der det alltid är fullt upp med folk. Der är ett prat och ett stim der inne, ty alla äro gamla bekanta: kunder och principal, bodbetjeningen och de unga flickor, som komma för att köpa en virknål samt prata bort en stund med husets döttrar. Det är en hemtreflig butik, som tycks dra alla menniskor till sig. Der brukar man alltid när klockan är fem se ut på gatan och säga »nu gick lektorn». Det betyder: nu är det tid att dricka kaffe. Och en efter en af bodpersonalen smyger sig ut att bli serverad af den lilla rultiga gumman der inne vid kaffebordet. Är det mycket brådt om, så att hon får vänta med serveringen, kan det hända att hon sjelf tittar ut i boden och med en grannlaga hostning säger: »hör – har ingen af er sett lektorn gå förbi?» Det har blifvit en qvickhet i hela staden att säga »nu gick lektorn» i stället för »nu är det serveradt». Lektorn har en stor förmögenhet, och det är länge sedan han tjenstgjorde i någon skola. Pojkarne kallade honom omvexlande väduren, gorillan och busen. Nu lefver han af sina räntor och lägger upp pengar för hvartenda år. »Ingen behöfver bespetsa sig på det», säger han, »skolan skall ha alltihop.» Hans bibliotek är någonting utomordentligt; bokhandlaren har ingen sådan kund i hela staden som han. I sin ungdom har han skrifvit vers samt till och med en gång fått uppmuntran af svenska akademien; men det talar han aldrig om. Han läser allt hvad nytt som kommer ut, och är obarmhertig i sin kritik. Att tala om literatur är det roligaste han vet, när det inte är tid att spela vira. Också gäller han i hela staden för ett orakel. En och annan gång sätter han sig ned att skrifva en kritik för platsens anseddaste tidning. – Staden har tre tidningar. Detta kan nämnas som man förr i verlden angaf folkmängden.
JM 81, med förslag till vissa nya eller förändrade före skrifter i 5:te artikeln l:sta afdelmn af BankoReglementet, ang:de Bankens växlingsoch kassa-rörelse; Lag - Den 17 November. 113 Lag-Utskottet: A? 56, i anledn. af väckte motioner, ang:de förändring i lagstiftningen om preskriptionstid af fordringar; , JVs 58, i anledn. af väckte motioner, ang:de dels förhöjning af det i 24:de Kap. 8:de § Missg:sB:n och Kongl. Förordmn d. 19 Augusti 1845 stadgade ansvar för begagnande af lifsfarligt vapen, dels förklaring af berörde Kongl. Förordning, dels ock ändring af 20 Kap. 6 § nämnde Balk; JVé 59, i anledn. af återremiss af Betänk. N:o 22, i fråga om bestämmande af en summa appellabilis för fullföljd af talan i HofRätt emot UnderRätts beslut i tvistemål; JVs 60, i anledn. af återremiss å Betänk. N:o 20, i fråga om den varning, som oeniga makar skola undergå, innan de för oenigheten vid verldslig rätt tilltalas; Serskildta.Utskottet: JVs 26, i anledn. af återremisser af Utsk:s‘ Betänk. N:o 24, om användande af en del utaf den för bränvins tillverkning inflytande skatt till kontroll och tillsyn å efterlefnad af författningarne, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning och försäljning m. m. Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.-utdr. från de öfrige RiksStm, nemi. från PresleSt. af d. 8, samt från Borgareoch BondeSt:n af den 7, 8, 10 och 11 dennes. 11. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | 8 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. 15 H. S 114 Den 18 November. Lördagen elen 18 November 1854. Plenum kl. 10 f. m.
StatsContoiret utfärda desi Obligationer med fem procents ränta, som ersättning för GencralDiscontens uphörande, fä att enligt den särskilda utredning, Herrar Fullmägtige lätit författa, RiksgaldsContoiret sedan desi fordringar och tillgängar blifwit afdragne, d. 25 Juni izoo häftade för skulder och förbindelser till ett sam. manräknadt belopp af 29 millioner 827,669 Rd. 24 si. r rst., nemligen uti diverse utländske myntstag e» valuerade till Swenskt Banco Specie efter antagne Courser n millioner 873,804 Rd. 58 si. 5 rst. och Inrikes uti BancoSpecie z millioner 419,240 Rd. Zv si. i rst. samt uti Creditsedlar 15 millioner 34,624 Rd. Z si7 rst. Bördan af den wid Riksdagen tillkomne nya Utrikes gäld blef sä mycket mera känbar och tryckandes, som den till största delen war kill betalning förfallen; Och Contoiret desiutom häftade för andre äl» dre förbindelser hos Utländningen af sadan beskaffenhet, att ett längre dröjsmål med deras fullgörande kunnat medföra en skadelig werkan pä Contoirets credit. GeneralAgenten, sedermera CantzlieRädet ^.verkcF hade ueml. alt fordra xa löpande räkning circa 888 Den 18 November» circa ZZs,Dos Rd. Hamb. Banco, och hwilken för, dran tillkommit genom te.mporaire län och förstotk, hwarmed han rinder förra Administrationen gätt Contoiret tillhanda. — Uppä den provision Banquiererns Ickagguer L:
Herr Tham_, Wolrath: Hvad Herr Cederschjölds reservation beträffar, vill jag ej fästa mig dervid, då jag tror, att Grundla - Deri 9 November f. in. *7 ingen bestämdt uppgjort gränsen emelian de mål, som skola föredragas i StatsRAdet, och de, som tillhöra Domstolarne, och jag ej finnér, att någon påminnelse i det afseendet erfordras. Jag vill blott hålla mig •vid det förslag, som ConstitutionsUlskottet afgifvit. Detta förslag säger antingen för mycket, eller för litet, och uppfyller icke ändamålet. Alt alla möjliga mål, som genom Kammareller EcclesiaslikExpediliolierne afgöras, skulle förut föredragas i Allmänna Beredningen, anser jag omöjligt, äfven med den kännedom jag förvärfva!. Jag tror derföre, alt det vore nödvändigt att, såsom Friherre Boye yttrat, Konungen behagade uppdraga en gräns emellan de mål, som böra der föredragas, och de, som icke böra det. Befordringsmål och dylika »render höra ej dit. Deremot höra alla frågor om förändringar i ekonomiska författningar dit, och jag anser af vigt, all Beredningen finnes i dessa fall, emedan jag ej älskar MinistereRegering, utan önskar, alt flere personer behandla sådana saker. Allmänna Beredningen bör således bibehållas och blifva verksam. För det ändamålet anser jag nödvändigt, att man får en ordentlig gräns i afseende å hvad den skall handlägga. Skola alla mål dit, blir det omöjligt alt verkställa; och icke bör det bero af StalsSekreteraren, hvilka han vill der föredraga, eller ej. Jag förenar mig i Friherre Boyes 49 H2 i8 Den 9 November f. m. yttrande, ty jag önskar att en skrifvelse måtte afgå, att Konungen ville föreslå gränsen för de mål, som af Allmänna Beredningen skola handläggas, och anhåller i sådant afseende om återremiss. Herr Danckwardt:
Sedan arrendatorns productionsbehållning för hela året blifvit beräknad till 100 tolfter, kan uti arrende för hvarje sågkiinga f häraf erläggas, hvilket å 1 lod silfver eller i Rd. B:co per tolft, svarar emot 8 •£ tunna korn, eller 4 f tunnland uppskattad jord, eller i jemnt ziffertal 4 uppskattade tunnland. § 20. För Skogarnes beskattning, i afseende på sjelfva skogsproducten, såsom råämne, antages till grundprincip den årliga afkastning, som kan påräknasmed skogens bestånd, då alla de träd, som kunna fällas, böra förvandlas till cubikfamnar ved eller stafrum, g:ne alnar lång, hög och bred, hvarvid tunna korn bör afdragas i omkostnaden. Sedan Herr Friherren uti 21, 22, 23, ©4 och 25 §§ uppgifvit beukattningsgrua - igiO Besv. och Ekon. »Jerne för bränntorf smossar, långtägt-, ler , sandoch märgeltägter, fiskerier, tegelbruk, kalkbruk och stenbrott, yttrar Herr Friherren vidare i & 26. • Hvad jordbruket angar, bör vid egendomens graverande och skattläggning, sadan den för det närvarande är, undersökas hvad förbättringar, sorn årligen kunna ske, dä för hvarje iö:de år, den då belöpande för-, bättring, som i beskrifningen upptages, skall gå i beräkning vid skatternes utgörande till staten, enligt följande §. § 27.' Sedan ali synlig egendom efter sålunda uppgjorda grunder blifvit värderad, till exempel till 600 millioner lod silfver, och den i Riket befintliga minsta egodel utgör ioolod,så uppkommer 600,000-dedelar eller lotter, hvarå fördelas den fyllnad i bevillningen, som finnes nödig, sedan föregående års skyddsafgift, Tullinkomster, Chartae Sigillatae och Brännvinsafgift med mera blifvit afdragne, och om denna fyllnadsbevillning stiger till 2,400,000 Rd. B:co, så kommer hvarje lott att betala 4 Rd. B:co.
Då, för att, enligt tidens menniskokära fordringar, dem Dom-Kapitlet in»galunda bör klandra, bereda ett större utrymme åt menniskofrihet och menniskorätt, »naturligtvis utrymmet å motsatt sida måste inskränkas för de motståndskrafter, hvil»ka mot vidlådande missbruk fordom ansetts för samhällsbeståndet behölliga, torde de »beräknade lyckliga följderna häraf tillhöra en annan tid att bedömma»; samt DomKapitlet i Linköping: »I afseende på sedligheten hafva icke några bekymmersamma tecken till afta»gande, under den tid dessa uppgifter omfatta, sig visat. Dock bör nämnas, att »vid en Biskops-visitation i Wirserum, hösten år 1843, aktningen för äganderätten »uppgafs hafva så aftagit, att tjufnadsbrott hörde till ordningen för dagen, härflytan»de, som förmenades, af en mer och mer tilltagande opinion om strafflöshet i lagen »eller dess tillämpning». 7 . , ®.et, t0r<?e ‘ nJder ll.lläta,s miS att äfvenledes här intaga det hufvudsakligaste af i\ad fogderi-berattelserna innehålla angående det allmänna sedlighetstillståndet° Derom yttras: från T justs fögderi: att folkets bildning och sedlighet i allmänhet äro tillfredsställande: att, ehuru de fleste af allmogen ännu bibehålla ett enkelt lefnadssätt
Riksens Ständer hafva hvar i ut S än-, ittn imnt cie^nteraä? Ledamöter ttl et Oeconomi,-»' u k t, som om denna Ordning skulle öfive.en^kom iru Pä underdänig anhällan har Kongl. Mutt N^diqst lemnat Utskottets Ledamöter at ingifva säoana krozeÄer, som med Desi Naoiga kropoittionor kunos tillämpas. Sä som medlem i detta O-conomieUtjkott, fär jag afgifva följande kropoluioner, dem jag ödmjukast anhäller mätte i Uukotters k'ro« tocoll intagas och Bonde«SändetS kienum föredragas at til Kongl. Maj.ttS pröftung t chupaste unLerdänighet underställas. i:o At Bohus-Länskjutsande Bönder ma warda lillätne at sielfwc köra sina hästar och at pä Hwarje häst ej mä läggas mer än i skeppundtyngd och pa twänne ej mer än dubbelt, skjutsaren inberäknad i wigten. Denna tyngd mä anses för taff. Sä böra de Resande ej färdas hastigare än twä timar pä milen, der wägen är backig och djup, och der wägen är bättre 14 timme pä milen, och der wägen är god eller den Resande feck nyttja flera Hästar för desi beqwämlighet än för haus lasi tarfrvaS, bör han ej fa resa fortare än timme pä milen. 2:0 At skjutslega» mä förhöjas med 4 §. pä milen för hwarje häst, och dä en Resande nyttjar ridhäst bör han betala utom den häst, han rider M - 8;; pä, halfwa legan för deri skjutsande, som hon»m Åtföljer pä en häst för at hämta den Resander L» ter; tv oftast händer det, ar den Resande har ridit fort :il Gistgifwaregärden, hästen blifwer Mende r sivärt wäder en half, ja hela dagen, innan der, skjutsande hinner fram at hämta den. Hästen blifwer derigenom stämd.
Dito för Telegraf-inrättningens fasta egendom .. 1,739:26. 8. 1,666: 32. — Inlevererat till Postverket 1,122: 1,135: S:r 13,092:47. 3. 16,668:21. 6. - lii - Balans lill följande året: Summa 13,754-' 4^- 5. 17,413: 6. 8. 1:0 Sedan Fabrikören Gustaf Bång erbjudit sig att till härvarande Telegraf-inrättning', under full äganderätt, upplåta och förära ett af honom uppbygdt 4-våningars stenhus med tillhörande tomt och lägenheter, i Catharina Församling, Qvarteret Fiskaren Mindre, N:s 4 och 6, att användas lill boställsrum, telegrafbyrå m. m., emot villkor att sjelf erhålla en lifstidsränta af 666 Rdr 32 sk., och för sin hustru en dylik ränta af 333 Rdr 16 sk., i händelse hon öfverlefde honom; har Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 27 April i838, bifallit att berörde anbud finge antagas. Yid denna gåfvas emottagande var afsedt, att de för egendomen inflytande hyresmedei borde betacka lifräntan, men af Kongl. Brefvet den 23 November samma år hafva Revisorerne inhämtat, att flera omständigheter tillintetgjort vederbörandes ofta förnyade försök att få huset uthyrd t, hvarföre beslutits, att lifräntan skulle lills vidare utgå af postmedlen och huset användas i enlighet med hvad donationsbrefvet af den 5 Mars 1838 innehöll. 2:0 Nya lelegraflinier äro under revisionsåren upprättade emellan Waxholm och Furusund, samt emellan Dalarön och Landsort, äfvensom å vestra kusten: emellan Nya Varfvet, Stigbergsåsen, Ottarhällsberget, Hissingen, Carlstens Fästning och Winge.
Det är denna fråga jag vill söka besvara. För närmare 30 år sedan då Hr ÖfversteLöjtnant Edström först framkastade tanken på möjligheten af att sammanbinda Wettern med Hjelmare!) genom en kanal, hade jag i flera år varit anställd som nivellör vid Götha kanal likasom numera Öfverste Ericson, och jag var således lifligt intresserad af alla dylika frågor. Personligen bekant med Hr Edström var jag flere gånger i tillfälle att samtala med honom härom. På grund af dessa meddelanden gjorde jag anteckningar om den s. k. Svea kanal, hvilka jag nu, sedan frågan om denna kanal åter blifvit bragt å bane, genomsett. Såväl af dessa anteckningar som ock af de uplysningar jag erhållit i Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader. har jag kommit till det resultat, att Hr Edström efter Den 12 Juni f. m. 185 anställda undersökningar funnit vattentillgången otillräcklig. Tisaren är likväl icke högsta punkten på denna linea, såsom Frih. Åkerhjelm upgifvit, utan det är 3:ne andra mindre sjöar som ligga tvenne slusshöjder öfver Tisaren. Dessa sjöar äro små med otillräckligt vatten och endast under gynnsam väderlek kan vattentillgången blifva så ymnig att slussning dermed kan bestridas; och såsom resultat af de noggrannaste undersökningar, kom ÖfversteLöjtnant Edström slutligen till den öfvertygelsen, att, äfven med upoffring af större kostnader, den ifrågavarande kanalen icke kunde hållas öppen för trafik mera än en kort tid af sommaren i anseende till bristande vattentillgång. För militäriska ändamål kunde den sålunda möjligen blifva användbar, såsom en reträttväg för Skärgårdsflottan i händelse af en fiendes inträngande i landet; men att endast för detta sällsynta ändamål offra många millioner ansågs vara så litet talande för saken, att OfversteLöjtnant Edström helt och hållet öfvergaf all tanka på anläggningen af denna kanal. Kostnadsförslaget upgick till omkring 4 millioner (hvari dock ej ingick ofvannämnde stora kostnader för vatten-anskaffning), hvilken summa nu skulle motsvara cirka 11 millioner, vid jemförelse med nuv;de priser på arbete och materialier. Då OfversteLöjtnant
Ridberskapet och Adeln af Riddarhus - Directionen, samt för be öfrige Respectiwe Stände», af det Stifts Presterskap, af Borgerskavet i den Stad, och af Allmogen t det Län, som bertill hwarje gang befunnits wara närmast i ordningen Enahanda Rewision kommer i börjm af nästa Februarii mänad att företagas: Och harBanco-U:skotlet ej bordt underläta, att sädant^ hos de Respective Ständen wördsammeligen anmäla; tärande, under Riksens Högloft. Ständers nu existerande sammanwaro, hwardera af de Respective Ständen finna godt, att lill ofwannämnde förrättning, en Rewisor utse och konstituera. Ar och dag som förr ffriswil stär. Efter befallning Hl. kleliwkius. Be - 468 Den ro Januari»'. Begärdes pä Bordet. Utdrag al Prottcollet Wik hos Riksens Högloft. Ständers Banco - Utskott den 10 Zanuam i8lv. Dä Utskottet, ivid wäckt fräga, om inc-siering af Bankens i Finland Utelöpande Medel, funnit sig t förlägenhet att afgöra, huruwrda dek, genom den detsamma af Riksens Ständer medde, lade Jnstruciion, ägde rätt, att sä derviwer, som sngäende de i sadan k afseende nödige bnswande anstalter, taga nägot beflut? har Urffottet ansett nödigt, akt hoö samtlige Riksens Ständer sig sörfräga om detta ärende, sär af Banco - Uiskorret med Riksens Ständers rätt asgöras? och hwacöfwer angelägenheten fordrar, atr Banco - Utskott tet, med största skyndsamhet, sär iwörwänta de ZKespcckive StändenS gunstbencigna uilätande. Ar och dag sam förr jkrifwit stär. Efter Befallning N. H^LtsMAiuL. Lades pä Bordek.
Prat. 1834 och i835. 3 Sami. 2-5: te Häftet. 1 2 Constitutioiis-Utskottets Memorial Nio j5. slag vid samma Riksdag öfverlägga, yttra gemensamma tankar, men icke besluta, samt att, ehvad behandling förslaget må i öfrigt vinna, ett fullständigt beredt Utlåtande, om ock genom Förstärkt Constitutions-Ulskott slutligen jemkadt, alltid skall qvarstå för att till nästa Ständers afgörande öfver lemnäs. Skulle ett grundiags-ändrings-förslag kunna vid första Riksdagen förkastas, så blefve möjligen deraf en följd, att det vid första Riksdagen kunde antagas; och på detta sätt komme tilläfventyrs Grundlagens föreskrift om beslutets hanskjutande lill nasta Ständer att de facto upphäfvas, qvarstående blott såsom en död bokstaf, utan bestämd verkan och tillämpning. Sådan var emedlertid ej Grundlagsstiftarens afsigt, och sådan är visserligen ej heller något Riks-Stånds. Ölvertygadt härom af sjelfva erfarenheten, får Constilutions-Ulskollet vördsamligen erinra, att Borgare-Ståndet, som vid pröfningen af Utskottets förslag, i Memorial N:o 31, till ett Grundlags-sladgande om Riksdagars periodiska återkomst, fann det gällande grundlags-budet böra, utan ändring, bibehållas, likväl sedermera godkännt de uppgifna voterings-propositionerna, ehuru stridande emot Ståndets yttrade gemensamma tankar, samt att, då vid föredragningen, i nyssbernälde Stånd, af Utskottets Memorial N:o 5o, angående återremisserna på Memorialet IST:o 35, Herr Talmannen ansett sig icke tillståndigt att framställa yrkad proposition till afslag, enär definitiva afgörande! tillhörde nästkommande Ständer, och de närvarande endast egde berednings-rätten, Ståndet lemnat obestridd denna vägran, och åtnöjts med att äska proposition till ålerremiss.
Och I skolen icke utgå i sju dagar ifrå dörrene af vittnesbördsens tabernakel, allt intill den dagen, då edra fyllooffers dagar äro ute; ty i sju dagar äro edra händer fyllda; Såsom det på denna dag skedt är: Herren hafver så budit att göra, på det I skolen vara försonade. Och I skolen blifva för dörrene af vittnesbördsens tabernakel dag och natt i sju dagar långt; och skolen taga vara på Herrans vakt, att I icke dön; ty så är mig budet. Och Aaron med hans söner gjorde allt det Herren genom Mose budit hade. Och på åttonde dagen kallade Mose Aaron och hans söner, och de äldsta i Israel. Och sade till Aaron: Tag till dig en ung kalf till syndoffer, och en vädur till bränneoffer, båda utan vank, och haf dem fram för Herran. Och tala med Israels barn, och säg: Tager en getabock till syndoffer, och en kalf, och ett får, båda årsgamla, och utan vank, till bränneoffer; Och en oxa och en vädur till tackoffer, att vi offre för Herranom; och ett spisoffer blandadt med oljo; förty i dag skall Herren låta eder se sig. Och de togo det Mose budit hade inför dörrena af vittnesbördsens tabernakel; och hela menigheten gick fram och stod för Herranom. Då sade Mose: Detta är det Herren budit hafver, att I göra skolen; så varder Herrans härlighet sig se låtandes. Och Mose sade till Aaron: Gack fram till altaret, och gör ditt syndoffer, och ditt bränneoffer, och försona dig och folket. Derefter gör folkens offer, och försona desslikes dem; såsom Herren budit hafver. Och Aaron gick fram till altaret, och slagtade kalfven till sitt syndoffer. Och hans söner båro blodet till honom, och han doppade med sitt finger i blodet, och strök på hornen af altaret, och göt blodet på bottnen af altaret. Men det feta, och njurarna, och det nätet på lefrene af syndoffrena brände han upp på altaret; såsom Herren hade budit Mose.
I afseende på hvad slutligen j^rkadt blifvit att af Manufactur-Fonden ej måga utgå förstråekningar till sådane behof, som för Fabrikerne äro* fremmande, anser Utskottet härvid böra anmärkas, att dä ordenteliga föreskrifter för dipositionen af Manufactur-Fonden äro stadgade och crällande, lära afvikelser derifrån, \ om sådane ega rum, ic^e kunna betragtas annorlunda än såsom missbruk, dem det icke tillhör Riksens Höglofl. Ständer att pröfva, då de ej blifvit anmärkte ,af Dess Revisorer, hvilka det åligger alt granska, huruvida ifrågavarande Fond blifvit oförryckt tillhanda hållen sitt föremål. Stais-Utskottets Be t än kan den. 4^7 Hvad särskildt angår Herr Lennings motion, att Fabrikerne måtte inlösas af Staten, i händelse grunderne för nugåLlande Import-lagar skulle förändras; så får Utskottet anföra, att Riksens Ständer så väl i anledning af Bevillnings-Utskot, tets Betänkande, om grunderne för Tullbevillningen, som i anledning af Beviilningsoch Ekonomi-Utskottens gemensamt afgifne Betänkande, om ett friare Handels-System, väl beslutat, att grunderne för nu gällande Import-lagar måtte i vissa hänseenden förändras; men som denna förändring hvarken åsyftar eller lärer medföra någon kränkning af det skydd, sorn Svenska Fabrikerne med skäl böra åtnjuta, synes i Utskottets tanka, någon fråga om Fabrikernes upphörande, och inlösen af Staten, destomindre kunna förekomma, som Riksens Ständer sorgfälligt iakttagit, att, till förmån, för Svenska Fabrikerne, införsel af sådane utländske varor, som äfven här i landet kunna tillverkas, blifvit belagde med så betydliga Tullafgifter, att den inhemske tillverkaren bör kunna uthärda täflan i pris med utländningen.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, ovi en förändrad grund för Prestegårds byggnadsskyldigheters utgörande, der Stad och land utgöra en Församling. Hederv. Bonde-Ståndet liar till detta Utskott remitterat ett Memorial, så lydande: ”1 sådane församlingar, som bestå af stad och land samfällt, är mig intet vet - 954 Besv. oell Ekon. Utsk. Betänkanden. terligt, att någonting är stadgadt om pro-, portionen för stadens eller landets deltagan* de i Prestegårds byggnad och underhållan-, dej jag får derföre vördsamt hemställa och föreslå, att städerne hädanefter blifva i likhet med landet ansvarige för ali nybyggnad och underhållande af Pastors boställena, för så mångå mantal, som staden röstar före på Pastor vid prestval, och landet bygger och underhåller bostället för de mantal, som dessa vid nämnde val rösta för, då en jemnlikhet åhörare imellan säkrast kunde vinnas, Jag anhåller vördsamligen, att detta Memorial blifver till vederbörligt Utskott remilteradt. Stockholm d. t Mars 1823. Olof Wikström, från Norrbottens JL.än.” Till detta ämnes behöriga utredande har Utskottet trott sig böra vördsamt upplysa, att Kongl, Maj:t uti Nådig resolution på städernas besvär d. 17 Augusti 1762, § 21, behagat stadga, att Kongl, Maj:t finnér icke någon närmare förklaring vara nödig öfver 2:dra och 3:dje §§. af 26 Cap. Byggningsbalken, angående Preste^ gårds byggande och underhållande, då stad och Iand utgöra en församling och nyttja en kyrka och Prestegård, hvarom lagen är tydlig och klar, och när, såsom sig bör, vid husesyner åtskiljes, hvilka hus tilldelas staden, och hvilka landsförsamlingen bör upp* bygga, kan icke någon tvist hafva rum om dea enås skyldighet6 fullgörande framfot Best), ock Ekon, Utsk, Bctankanden.