Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majus denna dag ankomna nådiga skrifvelse af den 3 dennes, i fråga om upphörande af invalid-inrättningen å Ulriksdal; Kongl. Majus denna dag ankomna nådiga proposition af 3 den nes, angående serskilda åtgärder till hospitalsfondens understödjande. Be villning s-utskottet: Kongl. MajUs denna dag ankomna nådiga proposition af den 3 dennes, angående den så kallade kurhus afgiften. Banko-utskottet: Kongl. MajUs denna dag ankomna nådiga proposition af den 2 dennes, angående beviljande af kreditiv-rält å Rikets Ständers bank för Stockholms stads drätsel-kommission till ett belopp af högst 200,000 r:dr banko. S. D. Remitterades till Prot. -utdrag den 15 December 1847. 39 Stats-utskottet: Herr Bi 'nees, Robert Edvard, denna dag väckta motion, med förslag, att stalén måtte inlösa hälften af Brukspatron Elzviks silf vergruf vor i Lindes socken af Örebro län, för a't derstädes uppbygga fängelser och använda fångar till grufvornas bearbetning. Herr AVaUenstråles, Paul Emil, denna dag väckta motion, angående anslag åt artisten N. M. Mandelgren, till företagande af resor i landsorterna, för att efterforska och afteckna äldre konstverk och historiska märkvärdigheter. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Herr Heden stjernas, Wilhelm, den 11 dennes på bordet lagda motion om upphäfvande af det genom Kongl, cirkulär-bretvet den 7 Juli 184-1 meddeldla stadgande, rörande fångars transporterande; tillika med de i anledning af denna motion nu afgifna yttranden. Friherre Ridder stolpes, Fredrik, denna dag väckta motion, med förslag lill ändring af åtskilliga stadganden i nu gällande bevillnings-förordning; jemte de i anledning af denna motion nu afgifna yttranden. Herr Hammarbergs, Carl Axel, den 11 dennes anmälda motion om ändring eller förtydligande af vissa stadganden i nu gällande bevillningsförordning.
Sädant ar tvål öfverensstämmande med Z5 Z RlksdagsOrdningen, msn jag får hänwisa till berörde Z och anhälla att denna <4 Z i RiddarhusOrdningen derefter mätte bliswa redigerat. Herr I^axerboim, olok. fobian Anmärkte att benna före,krist ei borde wara instränkt endast till Midderffapet och Adeln. Herr von Nackrej, Ilaurs, Erindrade att RiksdagsOrdningen i delm fall stadgade lika för »lia Ständer, 4Z. §- Herr dloräenstolxe. Denna 5 stadgar att man mäste begära tillstånd för att med de andra Stånden fä communicera ett Memorial. Denna före, skrift skulle kunna wara i Conrradietion emot rättigheten att trycka Protocoller. Allmänheten fär ju da obehindradt weta det som en Ledamot welat de andira Ständen förelägga. Grefwe I^övvonkgelm, Larl, erindrade, att det more twenne olika saker, att genom Trycket utgifw» ett Memorial ät Allmänheten och att i laga ordning dermed wända sig till de andre Ständer,. Herv Den n November6s§ Herr kotklieb. Wid denna § will jag ej upptaga tiben med nägra anvra anmärkningar, an blott ödmjukast anhälla att densamma i enlighet med zx och 52 § § i RiksdagsOrdningen b.ir redigerad. 46 §- 47- L Zerr Ikam, kelm, yttrade: Han wille ej Upppehä !a sig wid itadgander, alt den som talar, borde uppstiga pä Banken; Han wille allenast hemställa, om ej U stöttet borde föreslå, huru mänga gänger hwar och en Ledamot borde fä tala i samma sak. Twä ä tre ganqer more efter Herr Hram8 mening nog; annars kunde hända art man sin^e höra samma sak sa as om g 2 gänger. Arr v.8csiult2enkei'm, Oaviä:
E n ting ' flicka önskar med första plats i en god familj för att biträda i hushåll och med sömnad. Små pretentioner. Svar till » J. », adr. Jungs skola, p. r. G182] E E anspråkslös flicka önskar plats i familj att gå frun tillhanda. I brist deraf förestå ungkarlseller enkemans hushåll. A r kunnig i alla inom ett hushåll förefallande göromål. Sökande innehar vana vid barns våtd. Säkra rekommendationer finDas från föregå- ende platser. Svar till » Anspråkslös », Norrköping, pöste restante. som eger utmärkta vitsord om nit och duglighet, önskar plats nu genast eller till nyåret. Undervisning i främmande språk, öftiga skolämnen och musik. Billiga anspråk. Reflekterande torde adressera sig till » U. », S. Guma3lii Annonsbyrå, Stockholm. 6210] E n ting ' flicka a f f r a n s k h ö r d önskar plats i familj i stad eller på landet för att undervisa barn uti vanliga skolämnen, språk och musik. Franska och tyska talas flytande. Svar till » Språkkunnig », Iduns byrå. [560] E n u n g flicka, som efter slutad uppfostran i hemmet genomgått Praktiska Hushållsskolan vid Hårstorp, önskar erhålla plats i en god familj så- som biträde i alla inom ett hushåll förefallande göromål. På aflöning göres ej afseende. Adr. : Iduns byrå, Stockholm. [559] E n 2 0 å r s flicka, villig att betala för sig, önskar plats för att lära sig matlagning m. m. helst i större handtverkshus, der frun i huset leder hushållet. Svar till Bagaren Carl A. Jansson, Norrtelge. OBS. Har förut under 10 år bott i n:r 57 Vesterlånggatan 57. Allm. telef. Fruntimmerssjukdomar, Förlossningar. f !33] [G.
Län, i samma syfte, som näst förut omförmälde aine motioner. g) Af D. åndersson från Hallands Län, som, efter att hafva framställt de flerfaldiga olägenheter, hvilka för räntegifvare uppkomma, genom räntetagares rätt att utfordra persedlar in natura och anvisa dem till leverering på längre afstånd ifrån räntegifvarnes hemvist, påyrkat, att indelningsgifvare måtte befrias ifrån forslandet af jordeboksoch läggs-persedelräntorne, då räntegifvaren önskar och gitter dem med penningar, efter årets markegång, lösa, hvarmed Olof Lindbäck från Halland samt Magnus Persson och Jöns Ericsson från Wermland sig förenat. h~) Af Jntlers Larsson från Upsala Län, som föreslagit, att indelningsgifvares gamla rätt att leverera räntorna vid det boställe, hvartill de, enligt indelnings-verket, höra, måtte genom förordning bestämmas, samt att alla ränte-persedlar, med undantag af spanmålen, måtte, lika med dem Ståts-Utskottets Utlåtande, IV.o 1jo.- 19- som utgå i brutna tal, alltid lösas efter markegång, så att uppsägning af dem till leverering in natura icke å någondera sidan må ifrågakomma, hvaruti, vid motionens föredragning i Bonde-Ståndet, många af Ståndets ledamöter, under åberopande af de uppdrag, de, i sådant afseende, af sina committenter erhållit, instämt, med det tillägg, att räntegifvarne borde efter markegång få lösa span målen, lika väl som öfrige ränte-persedlar. i). Af Christen Andersson från Malmöhus Län, hvarmed L. Bengtsson från samma Län sig förenat, att all afrads-spanmål, åtminstone den, sorn utgår från Domkyrkooch Academi-hemman i Skåne, måtte få lösas efter markegång, med förhöjning af gällande forsel-lön.
Hennes panna är fårad, hennes hår hvitt, men den klara blicken lyser ännu Ur de där mörka ögonen och talar o m m o d o c h h o p p — m o d att möta mannen med lien och h o p p o m att på andra stranden är idel återseende, solljus, lif, blomsterdoft. H o n sitter ensam i sin enkla boning, där hvarje därtill andvändbar plats är upptagen af väl vårdade växter. Upp emot taket slingrar sig murgrönans mörka löfveik, i fönstren stå akasior, thujor, dracenor m. m., o c h i hörnen sträcka sig väiformade cypresser i höjden. Den med knoppar öfverfulla camelian vittnar bäst o m att här, i den enkla bostaden m e d de låga fönstren, hafva trogen vård o c h kärleksfull omtanke ersatt hvad ett växthus kan erbjuda af solljus o c h skicklighet. Den lilla förstugan kallar don gamla kvinnan för sin barnkammare; där, på flere hyllor i fönstret, drager hon upp sina skott; i små burkar växa de frodigt, o c h h o n glädjes öfver att med dessa sina barn kunna dels öka sin blomstersamling, dels begåfva besökande vänner, som ej kunna underlåta att gifva henne berömmande ord för hennes » lycka med växter », s o m de säga. På bordet framför henne står en korg m e d frukt, hämtad ur hennes egen lilla täppa, den väl vårdade trädgården, som omger hennes bostad; hit har hon efter sin mans d ö d flyttat de kära, af henne själf förädlade fruktträden, s o m nu skänka henne lön för mödan, o c h här fortsätter hon, så m y c k e t hennes krafter medgifva, sitt arbete m e d att odla blommor, grönsaker och frukt. Just nu träder inom dörren en ung flicka, dotter till den gamlas ungdomsvän; med ett gladt » god dag, snälla tant » hälsar hon den gamla. » Ändtligen k o m m e r du m e d underrättelse från min lidande vän; hur mår hon idag? » » Jo, tack, » svarar den unga flickan » frukterna och de vackra höstblommorna, s o m du skickade henne, hafva betydligt piggat upp henne, o c h h o n kan i dag till o c h med röra något på sin förlamade arm.
Nu var, under Drottning Christinas tid, då Tripp åtkom de i fråga varande hemmanen, ännu icke stadgad någon inskränkning i Kronans rätt att efter lag uppsäga sina bönder, och följaktligen, vid äfventyr af åboskapets förlust, förelägga dem att åtaga sig förhöjda utskylder. Hade än så varit, att upplåtelsen till Tripp innebar, såsom Häradsrätten antager, endast förpantning, men med tillagd frälsemannarätt, i stället för allt förbehåll till kronoböndernas fördel; Tripp och hans rätts innehafvare skulle dock icke dess mindre,' så länge förpantningen räckte, hafva mot bönderna ägt all Kronans rätt att dem uppsäga, antaga och dem affordra sådana vilkor, för hvilka landbönder kunnat erhållas. Och om äfven under förpantning ej kunnat betagas Tripp och hans arfvingar en så beskaffad husbonderätt öfver hemmanens åboar; så kunde den än mindre dem betagas, när det var genom verkligt köp, som hemmanen till dem upplätos. 1 dubbel mån misskändes således genom Häradsrättens utslag Tripps arfvingars lagliga rätt: först äganderätten, som enligt köpebrefvets klara och bestämda ordalag dem tillhörde, och sedan rättigheten att uppsäga och antaga hemmanens åboar, under sådana vilkor, som med dem kunde genom begagnande af denna rätt och fritt uppgjorda aftal betingas. Då saken af arfvingarna eller deras ombud Jönsson fullföljdes hos Lagmansrätten; tyckes den i dessa af seenden föga hafva blifvit utredd, och endast de följder hafva egentligen kommit i betraktande, som Häradsrätten från de antagna rättsgrunderna dragit, eller att äfven rättigheten till fullt åtnjutande af hemmanens räntor skulle inskränkas till det penningebelopp, som i salubrefvet. var beräknadt.
Föräldrarne söner och döttrar hafva geléartade viljor. » döme om min brorsdotter. » ha verkligen gjort allt för henne, men då hon » Men hvad är orsaken till denna sjukdom » Var det doktor Lindberg, som kallade den märkte, att till hennes hushållsbestyr på herrhos de yngre, herr doktor? » gården också hörde potatisskalning samt tilldär sjukdomen fin du sieele? » » Brist på ren malm i de äldres viljor, frö- » Nej, det var rektor Sinding; han påstod redning af annat än bara fioare desserter, skref ken Rejer. Afskeda fröken sin piga och låt att den gick tämligen allmänt äfven biand den hon hem, att något så tråkigt ämnade hon icke unga Effie välja emellan ett ordentligt arbete underkasta sig, då föräldrarne betalade för och utsikten till att icke få en skilling i arf; manliga skolungdomen. », hennes vistande på landet. » Går Effie i skola? » det är min ordination. » Sedan trodde hon, att det skulle bli roligt Fröken Rejer stirrade bestört på doktorn Gumman Rejer log med hela ansiktet; hon Hon fick lätt plats var nu befriad från hvarje skymt af samvetskval. och en misstanke, att äfven han var angripen att förtjäna penningar. af den moderna epidemien smög sig in i hensom kassörska, emedan hon kunde nöja sig nes sinne. Så där rakt i vädret svarade stunmed ringa lön, eftersom hon hade ett så godt Men efter en månad var hon rent förbi dom Effie, då hon, liksom doktorn nu, satt hem. af ledsnad » och vred på länkarne i sin urkedja. » Effie är tjugutvå år. » » Har man försökt med nöjen, sedan hon Må vi komma ihåg att religionen är helgjutenhet, » Och har kanske varit klen från barndoblef vuxen? » icke stympning: att hon är lif, icke död; att hon men? » forskade doktorn. » Om man har!
Binäringar äro: 1:0 i3 stycken Kalkugnar, tillhopa värderade till 12,467 R:dr Banco, hvilkas afkastning dock årligen minskas och aldrig varit af stor betydenhet; 2:0 Saltpetertillverkningen, till hvilkens bedrifvande i Länet år 1837 funnos 23o stycken större och mindre plantlador, från hvilka levererades, år 1833, 1,667 ^ 1834» r>27Ö *3 U 24 lod; år i835, 1,870 LU. 19 U 16 lod; år i836, 1,571 LU. 9 U, och år 1837, 1,294 LU. 4 U, således tillhopa 7,682 LU. 12 U. 8 lod godkänd saltpeter, eller årligen, i medeltal 1,536 LU. 10 U. lod. Denna vig tig» - 17 liga binäring, som val i skogsorterne kan drifvas med stor förmån, mea icke på slättbygden förr, än man vant sig att lill kokningen begagna bränntorf, som likväl funnits tjenlig dertill, bar mångenstädes blifvit nedlagd, Produclionen liar ock varit i ett bestämdt aftynande sedan jordbrukaren frikallades från saltpeterskattens utgörande in natura oell Kronans inköpspris för saltpetern nedsattes från sitt första belopp till 5 R:dr B;co, som det nu utgör. I vissa, ofvannämnda, trakter af Länet bedrifves dock saltpetersjudniegen ännu med oförminskad framgång; 3:o Linneoch Ylle-väfnader tillverkas väl i nästan hvarje bushåll, men knappt för husbehof. Bomullsgarn af Engelsk, och inhemsk mechanisk, tillverkning tyckes vinna allt mera förtroende och afgång; 4'o Fiske, egenteligen af strömming, idkas af innevånarne i Elfkarleby, Wesslands, Leufsta och Hållnäs Socknars skärgård, från medlet af Maj till medlet af September Månad, och sysslosätter omkring 3oo personer, som hafva sin nödtorftiga bergning deraf.
„ 1,930: 16. att, enligt Kongl. Rrefvet den 23 Februari 1858, Norrtelje stad och angränsande härader under loppet af 12 år, räknadt från och med 1859, skulle såsom bidrag till uppförande af fängelseoch tingshusbyggnad i nämnda stad erlägga omkring 458 R:dr årligen, om dispositionen af hvilket bidrag styrelsen, enligt samma nådiga Rref, hade att efter nämnda tids förlopp hos E. K. Maj:t göra underdånig framställning. Vid 1864 års utgång hade af della bidrag influtit . och att, jemlikt Kongl. Rrefvet den 18 Augusti 1859, Norrköpings stad jemte åtskilliga kringliggande härader skulle såsom bidrag till uppförande af ett kronocellfängelse i nämnda stad erlägga ett sammanräknadt belopp af omkring 17,988 R:dr 18 öre, hvaraf den på staden belöpande andel, 9,000 R:dr, blifvit för byggnaden använd, hvaremot häradernas andel borde reserveras intill dess E. K. Maj:t, på skeende underdånig framställning, annorlunda förordnade. Af denna andel hade vid slutet af år 1864 influtit Summa R:dr 53,394: 13; hvartill komme hvad intill slutet af nästa stalsregleringsperiod ytterligare af omförmälda byggnadsbidrag inflöte. Skrifvelse, N:o 23. Sedermera hade uti underdånig skrifvelse den 21 Juli nästlidet år Fångvårdsstyrelsen, på framställning af E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Gefleborgs län, hemställt, alt E. K. Maj:t måtte af Rikets Ständer äska nödiga medel för uppförandet ali ett kronohäkte i Hudiksvall, hvartill, om det föreslagna fängelset i Sundsvall komme: till stånd, erfordrades ett statsanslag af 60,000 Riksdaler.
Förordning i ämnet, hvilka innehålla sådana stadgande^, att Bevillnings-afgifternas belopp deraf icke är beroende, skola intill nästa Riksdag lända till efterrättelse: Härvid lät Ståndet bero; 2 7norn., de föreslagne serskilde volerings-propositionerne, angående 1 och 2 mom. i 26 § af Utskottens förslag: godkändes; 3 mom., angående Bonde-Ståndets beslut, att den första classens pannor af 20 kannors rymd och derunder bestämda afgift skulle beräknas lill hälften, när endast halfva året lill brån vinsbränning begagnas : Ståndet vidblef sitt i delta hänseende förut fattade beslut och godkände den för detta fall föreslagne volerings-proposition; 4 morn., med anmälan, angående Rikt-Ståndens beslut, i fråga om dels uteslutande af 30 § i nu gällande Författning, dels införande af ändringar i 32 och 33 §§ af 3 Artikeln och 39 § af 4 Artikeln i samma Författning, dels ock 40 § af Utskottens förslag: Ståndet lät vid frågan om förändrad redaction af 1 mom. sistnämnde § bero, samt ar.log, med frångående af sill förra beslut, Utskottets iöreslagne redaction uti sednare mom. af samma §, angående förbud mot den s. k. gårdfarihandel]] med bränvin; Vid öfriga delar af memorialet lät Ståndet bero. S. D. Föredrogos åter livart efter annat följande Bevillnings-j långsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens memorial: N-'o 5, i anledning af Herr Gustafssons, uti väckt motion bland annat, gjorde framställning om sättet och vilkoren för conlroll-slämpling af inkommande utländskt guldoch silfver-arbele: bifölls; N:o 6, i anledning af Per Mattssons från Wester-Norr'lands
Representationsfrågan, Ridderskapets och Adelns diskussion vid innevarande riksdag rörande, angående af Friherre Cederström Rudolf sökt tillstånd ali för sin enskilda räkning och på egen bekostnad få låta trycka densamma i dess helhet eller vissa delar deraf. III. Ilo present a tion s-förslaget, det hvilande Kongl., angående väckt motion om upskof till nästa rikdag med afgörandet af. I. 102, 145. A. 153. Representationssätt, angående väckt fråga om förändring i Ridderskapels och Adelns nuvarande. II. 264. III. 9. R. 24. Rese-Reglemente, angående förändring i 1827 års. VIII. B. 517. A. 557. IX. E. 57. Rese-understöd för Fabriksoch Handtverks-arbetare till industriexpositionen i London. Se Siats-Ulskoltels Betänkanden N:ris 126 och 144. Residens, Landshöfdingens i Götheborgs och Bohus Län, angående dess förflyttning till Uddevalla. Se Landshöfdinge-säte. Restitution, angående, till Regementsskrifvaren A. G. Enell af för högt beräknad lönebevillning. IV. B. 504. V. A. 98. E. 223. — augåendo lill Regementsskrifvaren J. C. Kant af origtigt debiterad löne-bevilluing vid Uplands Regemente. VIII. B. 517. A. 556. E. 57. — lill Regementsskrifvaren I*. G. Hanngren af origtigt debiterad och derefter erlagd lönebevillning vid Dal-Regementet. VIII. B. 517. A. 556. IX. E. 57. — utaf Riksgälds-Kontorets medel, angående verkställighet af VIII. B. 517. A. 556. E. 57. — af bevillning för Norrska bidraget till konvoy-kassan. ( 100 ) Restitution, af anmärkningsmedel, ådömde förre Regementsskrifvaren, Fältkamereraren P. A. Arell.
S. D. Föredrogs och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående ersättning till domare och målsegare i de fall, då flere härader hafva gemensam tingsstad i brottmål. S. D. Till Siats-Utskottet remitterades, efter nu skedd föredragning, följand motioner af l:o P. O. Hörnfeldt från Westernorrlands län, om understöd af allmänna medel för en väganläggriing emellan Fredrika kyrka i Westerbottens och Björna kyrka i Westernorrlands län; 2:o Samme man, om anslag till lön för en Veterinär-läkare inom norra Ångermanland; 3:o Per Eriksson från Gefleborgs län, om användande af återstående delen af skyddsafgiften till folkundervisningens befrämjande samt särskildt statsanslag för Seminarierna i riket; 4:o Daniel Danielsson från Jönköpings län, om statsanslag för sänkning af Tjurken m. fl. sjöar, samt förhöjning af det utaf Kongl. Majit äskade anslag till fond för befrämjande af utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Bevillnings—Utskottet motioner af: l:o Anders Persson från Christianstads län, om inskränkning i tiden för tillverkning af bränvin och om skattens erläggande först sedan tillverkningen för siggått; 2:o Per Eriksson från Gefleborgs län, om ändring af 24 § i Kongl. Förordningen den 7 December 1860, angående fördelning af utskänkningsoch minuterings-algifterna; 3:o Ola Olsson från Blekinge län, om åtskilliga ändringar i Kongl. Förord ningen den 26 Oktober 1860, angående branviuslillverkniug; 4:o Per Nilsson från Christianstads län, om brefportots nedsättande till 10 öre Riksmynt för enkel vigt, jemte derom afgifna yttranden. 30 Prot.-Uldrag den 19 November 1862- S. D. Föredrogos och remitterades till Lag-Utskottet motioner af: l:o Sven Nilsson från Christianstads län, om ändring i §§ 1 och 3 af Kongl.
Ur stånd att kunna behålla den utblottade fästningen, hvilken framför sig hade den stora hotande halfcirkeln af alla svenska flottans kanonslupar, jemte batterierna på Kragerön, och bakom sig landtarmén i fullt antågande, ur stånd att vid sådana omständigheter icke lyssna till stadens trängande bön om förskoning från bombardemang, hissade han parlamentärflagg; och samme kurir, som medförde underrättelsen härom till norska hufvudqvarteret, korsade en annan, som just medförde befallning att han skulle lemna fästningen i svenskarnes våld. Om kommendanten således kunnat hålla sig ännu en liten tid, skulle han på sin öfverhets order, glad att ha fyllt sin pligt till slut, kunnat stolt lemna platsen; men nu hade han begått det oförlåtliga felet att se samma följd som generaladjutanten Sejersted sjelf för sent såg. Derföre kom han under krigsrätt, hårdt bedömd ... Det förfors strängt med norska befälet, sedan kriget var slut Bland svenska landttrupperna hade funnits en bataljon, alltid utsänd på rekognoskering, då det gällde att icke spara sig. Denna bataljon utgjordes af de förut nämda halländningarne. Flere af dem voro bland de snabbroddare, som på de sex utvalda båtarne först mötte fiendens eld på så nära håll. Två af dem träffades, då de vid samma roddarbänk språkade om hur de på aftonen skulle dansa med flickorna i Fredrikstad: båda dogo ögonblickligen, men en deras kamrat, anställd vid servisen och hvars ena ben en kula borttog, först efter svåra plågor. Efter detta tyckte sig de tappra halländningarne under stolthet kunna räkna på att få vara med bland dem, som segrande intågade i fästningen. Men när de stora truppmassorna med högburna hufvuden i egenskap af segervinnare marscherade in, då sågo sig halländningarne harmfullt lemnade qvar, mumlande om att de finge vara med, endast då det gällde att gå i förväg. I vredesmod och storm ville de sjelfva nödvändigt gå upp till kronprinsen och klaga öfver den orättvisa, som vederfarits dem, och det fordrades chefens hela kraftiga bestämdhet att förmå dem vara stilla.
En Commendering af 25 man af Konungens eget vätfvade Regemente med ofveroch Un. der-Befäl, samt dessutom, såsom gräns-ort måse vidkännas en odräglig börda af Extra InqVarte. ring, för alla i Ämbets ärender dit kommanda högre och lägre Militairoch Civil-Ämbetsoch Tjenstemän, hvars kostnad årligen uppgår till fle, re Tusen R:dr, så att Stadens Ordinarie och Extra Inqvarterings kostnader öfvetstiga vida deö årliga Bevillningen, oaktadt Staden i Rikets-Bank upptagit ett Lån af 6000 R:dr, hvaraf ett Hu» till Stall för Husar-Hästarne blifvit inköpt. Engelholms Stad, en af de minsta*och fattigaste i Riket, som består af 100 Hus med 564 personer, och blifvit för några af sedan förstörd af vådeld, har i Ståndqvarter en Esqvadron af bemäldte Husar-Regemente om 100 Man, med I gift Major, 1 gift och 1 ogift Lieutnant, 1 C or. net samt 8j.Uudér-Öffiicerare,”hvars Inqvarterings. kostnad öfverstiger Stadens förmåga, ehuru Stalf och Magazins bygnader blifvit för Kronans räkning uppbygde. Intill Sta ts - tjts kp 11 et» B etä n ka nden. 183 Intill dess Statens tillgångar medgifva, att 1816 års Riksdags Beslut, rörande Städernes Befrielse från Incjvarterings skyldighet varder satt i verkställighet, anhalles på förut anförde bevekande skaij att Stats-Verket matte ikläda sig Helsingborgs Stats betalnings skyldighet af dess återstående skuld till Banken medelst 4 procents ränta och 2 procent af Kapitalets årliga erläggande, som utgör om året den obetydliga sunn man af 360 fbdr, hvaremot Staden afttäder till Kronan, egande rätten af dess, tillhörande StallS. b.ygnad, som är branförsäkrad och alla årens af gift erlagd, samt att Staderi efter räkning Valder if. ligen tillagd ersättning förden Extra Inqvartering