Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IV.-o 427- 61 komligare anstalter böra vidtagas, än de som nu befinnas i de så kallade Hall-magazinen , för den till belåning inlemnade Ullens magazinering och sortering, hvilken senare åtgärd, att tillägga den frambringade producten egenskap af en godkänd handelsvara och gifva den ett bestämdt värde, borde, så framt varan skulle få inträde på de utländska Ull-marknaderna, verkställas i möjligaste öfverensstämmelse med de i utländska Ull-handeln antagna sortamenter, hvaraf blefve en naturlig följd, att skickliga utländska Ull-sorterare, åtminstone till en början, måste anskaffas; att, då Ull-marknaders utsättande ännu vore en förtidig åtgärd, Collegium trott sig i väl organiserade Ull-upplag, grundade på ändamålsenliga sorterings-anstalter, och sålunda beräknade ej allenast för den belånta Ullens förvaring och försäljning till Inrikes behof, utan äfven för dess afsättning utom landet, i mon af produetionens framsteg, finna en medelväg , ledande för närvarande till samma ändamål ; hvadan bestämmelsen af sådana Inrättningar eller Ull-Contoir skulle vara, att, emot en lämplig afgift, emottaga Svenska Landtbrukarens Ull till sortering, värdering, magazinering och försäljning, med förenad rättighet för Landtbrukaren att, om han åstundade, få belåna 6a Exp-TJtsk. Furslag till und. Skri/v. N.o 427. den sålunda upplagda Ullen i Ull-Disconten; samt att, då den nuvarande till 100,000 R:dr uppgående Ull-Discont-Fonden vore för en dylik belåning otillräcklig, denna Fond borde till en början ökas med 200,000 R:dr, hvilken summa, i mon af behofvet, skulle kunna ytterligare förhöjas; hvarjemte serskilda anslag komme att erfordras för TJ11- Contoirens första organisation och deras vidmakthållande , intilldess de, genom inflytande afgift af Ull-producenterna, kunde underhålla sig sjelfva.
Alla fyra RiksStånden hafva sålunda bifallit, att till skjul för Canonslupar och Jollar skall anvisas en Extra anslagssumma af 20,000 R:dr, hvarjemte 3:ne Riksstånd afgjort dels alt till CanonerKulor och Canonlås skola gifvas minst 100,000 R:dr, och dels alt icke något anslag kommer att ega rum för Ångfartyg, Jerncisterner, förbättringar å Carlskrona varf samt till Hängmattor och Beklädnadsförråd. I den händelse, alt Ridd. och Ad. icke skulle vilja antaga Utskoltets af Presteoch Borgare-Stånden godkända tillstyrkande af 100,000 R:dr till Canoner, Kulor och Canonlås för Flottans räkning, utan fortfarande yrka dessa anslags bestämmande i likhet med Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition eller med tillsammans i()4>000 R:dr, torde för den votering, som deraf blifver en följd, följande Proposition antagas: Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att Rikets Ständer lill Kongl. Maj:t öfverlemna en Summa af 100,000 R:dr för att, efter som Kongl. Majit finnér nödigt och nyttigast, användas lill de för Flottan uppgifne behof af Cononer, Kulor och Canonlås, voterar Ja; Den det ej vill, .. Nei‘ Vinner Nej, beviljas de i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition för omnämnda Bihang till R. St.
Delta Utskott åligge att opåmint vid hvarje Riksdag uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande Bevillningens fördelning, hvarefter, och sedan Bevillningssummans belopp blifvit faststäldt, det tillkommer Utskottet att, med tillämp - gäIlande Riksdags \ 30 Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. ning af dessa grunder, författa Förslag till Bevillning ens utgörande; skolande allt, i den mån det medhinnes, Riksens Ständers Plena underställas. 2:o. Yppar sig den i Regerings-Formens 74 §. omförmä/da skiljaktighet, eller skulle något Ständ söka undandraga sig det af Utskottet föreslagna deltagande uti Bevillning s-belopp et, då skall, enär skälen till den åstundade ändringen och sällen till vinnande deraf blifvit uppgifna och de öfriga Stånden meddelade, Bevillnings-Utskotlet deröfver höras, hvarefter förfares såsom i berörde 74 §t stadgadt är; åliggande det Bevillnings-Utskottet, då dess Förslag i en eller flera delar sålunda blifvit förkastadt, att föreslå en annan fördelning, eller andra grunder och sätt, för utgörandet blott af den andel i Bevillningssumman, hvaruppå den ogillade delen i Utskottets förra Förslag har afseende, och förhålles, i händelse äfven en sådan ny fördelning ej antages, på det sätt ofvan föreskrifvet är. §. 32. Banko-Utskottet, som utgöres af Tretiosex Ledamöter, skall öfverse Bankens styrelse och tillstånd, samt gifva föreskrifter om dess förvaltning, enligt den särskilda Instruktion, som af Riksens Ständer vid hvarje Riksdag kommer för Utskottet att utfärdas; börande detta Utskott med sin Berättelse om de afgående Banko-Fullmäktiges förvaltning, så tidigt under Riksdagen inkomma, att Riksens Ständer må äga rådrum till nytt vals anställande, jern likt nedanstående 66 §. (§. 32 uti nu gällande Riksdags Ordning skulle utgå.)
Rinkeby hemman i Stockholms län Kamereraren H. Ii. Krulmeijers ansökning om befrielse från skyldighet alt ersätta den genom hemmanens sednare ularrendering kronan tillskyndade förlust (23). Rikets Ständers af Kongl. Majit gillade beslut har under den 27 Juli 1840 blifvit KammarKollegium oell StatsKonlorel lill egen och vederbörandes ellerrättelse i nåder meddeladt. 223-o angående Majoren U. G. von Konows ansökning om åtnjutande af pension (28). Om hvad Rikets Ständer härvid i underdånighet anmält, har under den 27 Juli 1840 SlatsKontoret erhållit nådigt förständigande. 22-ft:o angående Landträntmästaren i Malmö, Lagmannen J. WulfTs ansökning om rättighet att vid afskedstagande erhålla pension lill fulla beloppet af innehafvande lön (30). 1840 den 20 Juli i underdånighet anmäld; påkallade ej någon åtgärd. 225 :o angående Stadsmäklaren J. Nordblads ansökning ali till skatte få lösa den under Ulriksdals Kungsgård hörande lägenheten Stocksund (34). 22%o angående Grosshandlaren L. Tydens enahanda ansökning beträffande lägenheten Sveden (35). Om Rikets Ständers i afseende på dessa ansökningar fattade beslut hafva vederbörande under den 4 Augusti 1840 blifvit i nåder förständigade.
Visserligen kan man med mycken upmärksamhet leta sig till Utsk:s mening; men fruktansvärdt är, å andra sidan, att om man godkänner detta mern., sådant det är, så pålägger man, derest det skall tolkas efter sin ordalydelse, Hr Odencrantz svårare vilkor än han skulle kunna upfylla och Utsk. åsyftat. En följd häraf åter blefve, att bemälde ledamot ej komme i tillfälle utföra den välvilliga afsigt som föresväfvat Utsk. och som jag är öfvertygad att R. o. Ad. gerna skall omfatta och i sinom tid behjerta. Men med afseende derpå, att man alltid bör för uttryckande af sina beslut välja passande ordalag; att Ridd.Utsk. -har ganska litet att göra, och att ännu af riksdagen nog lång tid lärer återstå, för alt Utsk. må kunna hinna att afgifva en till ordalagen Ijenligare och mera språkriktig hemställan, vågar jag anhålla att R. o. Ad. ville återremittera detta betänk, och dervid foga de af mig nu gjorda anmärkmr. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Om det äfven skulle antagas, att Ridd.Utsk. kunde hafva tillfälle till den ifrågavande stilöfningen, tror jag deremot att R. o. Ad. svårligen har tid att vara chria-granskare; och då det endast är fråga, att ändra ett ord i Utsk:s Den 19 Juli e. m. 529 Utsk:s utlåt., skulle jag önska ali R. o. Ad. genast behagade vidtaga den åtgärden. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: På grund af den (ramställning, som ronde den föröfvade stölden blifvit gjord och hvad som erfordras för densammas ersättande, hemställer jag att R. o. Ad. må anslå den upgifna summan 360 r:dr samt öfverlemna åt Ridd.- Direktm att med Hr Odencrantz upgöra om anskaffande af piecer i de bortstulnas ställe. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Jag hemställer till Gr.
Att såväl Militairens som CivilStatens indelta Spannmålsräntor skulle af Kronans uppbördsman uppbäras, försäljas och Embetsmännen i Contant aflönas, anser jag i högsta grad skadligt; härigenom skall allt intresse upphöra hos Em betsmannen för jordbrukets välstånd, och Statens Embetsman blifva förvandlade till Regeringens tjenare. Ehuru Sverige nu äger en Konung, som vill vara sitt Folks Fader, så neka oss häfdernas vittnesbörd att tro på ett i tidens längd alltid lika förhållande, och hvem kan då ansvara derföre, att de till hvarje tjenstemans aflöning nu anslagna räntor, som af honom sjelf uppbäras, då, hopsamlade uti en gemensam cassa,- hvilken af Regenten disponeras, icke kunna genom gunstlingars och lycksökares efterhängsenhet blifva ryckta från deras rätta ändamål. Om alla indelta Spannmålsräntor, på sätt förut nämndt är, skulle för Statens räkning uppbäras, så skall sådant åstadkomma en mängd nyå kostnader, sorn nu för Siats - 84 Den 8 December f. m. cassan äro okända, såsom Magaziner, Magazinsbetjening, Löner, Arfvoden, afskrifningar och förskämning, och lill betäckande af dessa onödiga Tillav skall den skattdragande Medborgaren betungas med nya anslag. När ett eller Cera goda år inträffa, skall den i Magazinen hopade spannmålen blifva osåld eller bortvräkas till underpris, och hvar skola då penningar tagas till Embetsmännens aflöning? Hvem kan dessutom förvägra räntegifvare, att in natura lefverera Smör, Fisk, Lin, Mårdskinn och den otaliga mängd andra artiklar, lian, enligt Författningarne, äger rättighet att uppsäga och in natura aflemna, och hvilka Räntetagaren ganska väl kan emottaga och använda, men hvilka i Kronans Magaziner endast skulle öka kostnader och förluster? Af alla nu anförda skäl nödgas jag på det högsta afstyrka de principer, som äro lagde till grund för det nya aflöningssättet. Att fasställa ett Riksmarkegångspris eller medelvärde, måste jag på lika grunder, som Rikets Ständer vid 1820 års Riksdag, äfven afstyrka.
Jag anser mig emedlertid icke vara öfverbevist om någon oriktighet i grundsattseu, hvilken nödvändigt måtte blifva, att Den 3o Junii f. m. den fattige, som icke kan prestera en häst, måste låta sin son gå i stället, hvaremot den rike, som kan skaffa häst, låter hästen gå i stället försonen, hvilket alltid af menniskovännen måste anses orätt. Jag anhåller om Ers Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till afslag å Utlåtandet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Statsoch EkonomiUtskottens förevarande Utlåtande gjorde anmärkningar höra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades några Ja, jemte starka Nej. Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till bifall af Statsoch EkonomiUtskottens berörde Utlåtande. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr Rosenqvist begärde votering. Herr Lefren, Johan Pehr: Ehuru det, vid erindran om de strafford, som någon gång blifvit använde emot dem, hvilka begärt, att den värde Ledamoten ville afstå från en yrkad votering, synes vågadt, att åter uppträda med en slik önskan, tager jag mig dock friheten hemställa till den värde Ledamoten, som nu åter begärt votering, huruvida han icke vill förskona oss i6o Den 3o Ju ni i f. ra. från den tidsförlust en sådan medför, helst lian af ropen till besvarande af den sednast framställde propositionen, tillräckligen kunnat förvissa sig om pluralitetens mening. Jag anhåller, att den värde Ledamoten icke må anse sin rättighet för nära trädd, då jag nu vågar bedja honom afstå från den begärdte voteringen. Herr Rosenqvist: Af aktning för Ridderskapet och Adeln skulle jag gerna afstå från voteringen, derest här ej vore fråga om en sak, hvars utgång så nära rörer menskligheten. Dess rätt anser jag mig för närvarande böra försvara emot dem, som i det fallet icke behöfva något försvar. Är det väl för mycket begärdt, att man för en sådan sak skall använda 2:ne timmar på en votering.
Nådiga pröfning mä bero, art de härtill anslagna summor, rätteligen anwändas, sä att Slotten och de öfrige Byggnaderne m. m., wid magthälles och Slot» tens inmändiga förbättrande werkställes till Eders Kongs. Majtts höga nöjoch beqwämlighet. Hwad Ulricsdalhs och Tullgarns Kungsgärdar angar, finna Riksens Stander skäligt att de förbliswa under nu warande innehafwares fria Disposition, den förra under Hennes Kongl. Masil EnkeDrottningens och den sednare under Hennes Kongl. Höghets Prinsefian Loxbia ^1bertinÄ8, i deras öfrige lifs tid; men att de sedermera böra komma under Riksens Ständers Disposition, dock akt Slogen och Byggnaderne mä af deras Majestater och den Kongl. Famillen begagnas och pä Statens bekostnad underhållas, kunnande Riksens Stander i Sratswerkets närwarande belägenhet ej austa nägra sarstilde medel till derwarande Slotts och Byggnaders underhäll, utöfwer hwad Staten härtill redan bestar. Förwaltningen af Rosersbergs Kungsgård kommer ej att rubbas eller förändras under deras Kongl. Majestäters lifstid; äfwen som den här widHufwud» staden 7-ro Den i8 November. staden belägne Djurgården bör förblifwa under Kgl. Majestäts enstilda Disposition, anhållande likwäl Riksens Ständer i underdånighet, att den sä kallade DiurgärdsCastan mätte endast fä anwandas till Djurgårdens förbättring och förenande samt därwarande Broars och wägars underhall, och icke graveras med serstildla aflöningar eller Gratificationer kill nägra wista personer.
Ridderskapet och Adeln skulle vänligen anmodas att i nämnde Landshöfdingars slälle utse andra Utskotts-Ledamöter. Den 11 September. Från Högiofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Yid föredragning af Stats-Utskottels den 7 dennes på bordet lagda memorial, N:o 15, med återlemnande af Herr Klingstedts, Gustaf f redric, motion om insättning i Rikets Ständers Bank af det silfver, en»kildle personer anse sig kunna umbära, lill bildande af fond för en ny sedelstock af räntebärande obligationer, samt om indragning af Pri va tBankerne, när deras octroy går till ända, fann Ridderskapet och’ Adeln berörde motion erfordra behandling endast af Baneo-Utskotlet, dit den förut äfven blifvit remitterad. S. D. Föredrogos och biföllos Slals-Utskotlets den 7 dennes på bordel lagda ullålande och memorial: N:o 12, angående bestämmandet af en prajscriplionslid för fordrings-anspråk, i anledning af Götha Canals och Malmö f. d. Disconlers utredning; och N:ö 13, angående godtgörande af kostnaderna för Riks-Slåndens klubbar. S. D. Föredrogs Stats-Utskctlets den 4 dennes f. m. på bordet lagda utlåtande, N:o 11, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets me morial, N:o 2, innefattande anmälan att 3:ne Landshöfdingar blifvit lill ledamöter i Utskottet invalde; och beslöts alt detta utlåtande, såsom icke föranledande till någon åtgärd, skulle läggas lill handlingarna.
R:dr 32 sk. årligen, eller för 3:ne år 29,300 R:dr B:co; hvilket Rikets Ständer beviljat. l5:o Till arfvode för Lärare vid Mariebergs Läroverk i de kunskapsämnen, som specielt tillhöra Civil-Ingenieurer, har E. K. M:t äskat, att, såsom hittills, ett anslag af 1,000 R:dr årligen, eller, för 3:ne år, 3,000 R:dr, måtte anvisas, äfvensom, i ändamål att påskynda bildandet af skicklige In - 5i6 Expeditions-Vishottels Forslag till and. Skrifvelse, N:o if}3. genieurer för allmänna arbeten, ett serskildt anslag af 1,000 R:dr årligen, eller, för 3:ne år, 3,000 R;dr, allt B:co, till Stipendiei' for Elever, sorn vid nämnde Läroverk genomgå den för Civil-Ingenieurer bestämda cours; hvilken Nådiga framställning Rikets Ständer likaledes bifallit. l6:o I anledning af Stuteri-Öfver-Styrelsens hemställan om anslag för anskaffande af Hingstar utaf utländsk ädel race för Strömsholms och Ottenby Stuterier, har E. K. M:t, för sådant ändamål, äskat ett anslag för en gång af 10,000 R:dr; men då Rikets Ständer anse, att för denna inskränkta summa blott skulle kunna erhållas hingstar af mindre värde, hvilkas införskaffande ingalunda uppfyllde ändamålet att på något tillfredsställande eller beståndande sätt förbättra våra inhemska hästracer, hvartill erfordras långt dyrbarare hingstar af ädlare slag, hafva Rikets Ständer funnit sig icke böra detta anslag bevilja. Rikets Ständer framhärda &e. Stockholm den 15 Maj 1845. Uppläst och godkänd t hos Ridd. och Adelö den i3 Maj 1845, Preste-Ståndet den 14 — Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den i5 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående de till Emåns upprensande beviljade Statsbidrag.
Majit äskadt ett anslag af 36,000 R:dr, att likaledes under 3 år med en tredjedel årligen utgå ; Och då af Stalsråds-protokollet upplyst är, att uti Kronans förråd för närvarande endast finnas 1,567 st. brukbara kavallerisablar samt att flera kavalleri-regementen, ät hvilka Kronan tillhandahåller beväringspersedlar. inom några få år behöfva nya sådana vapen, hafva Rikets Ständer, jemväl i betraktande deraf, att med nu ifrågaställda tillökning af detta förråd afses, att de rustande, när nya kavallerisablar af dem böra anskaffas, må emot ersättning kunna ur förrådet få sina behof fyllda, ansett sig böra den äskade summan 36,000 Ridr bevilja, att utgå på sätt E. K. Majit behagat föreslå. Till fortsättande af arbetena å Carlsborgs fästningsbyggnad beviljade Rikets sednast församlade Ständer en summa af 300,000 R:dr, att under åren 1861, 1862 och 1863 utgå med en tredjedel årligen. Enligt hvad Chefen för Ingeniör-korpsen, uti sitt den 11 Augusti förlidet år till E. K. Majit afgifna, i Statsråds-protokollet omförmälda Expeditions-Utsleoltets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 133. 37 betänkande och förslag rörande fästningsbyggnaderna meddelat, uppgingo kostnaderna för dessa arbeten till betydligt högre belopp, än som påräknats, och såsom orsaker härtill finnas uppgifna dels kronoarbets-korpsens minskning, hvarigenom private arbetare måst anlitas, dels stigande pris å materialier och dagsverken. Arbetet bär hade emellertid forllarande varit koncentrerad! å slutvärnet, “hvilket i öfrigt så långt framskridit, att detsamma, med ett anslag al 130,000 R:dr årligen i 3:ne är, eller under instundande slatsregleringsperiod, ansetts blifva fullständigt färdigt och då äfven bombfritt hvälfdl, hvarförutom med denna summa ett stycke af framförliggande retranchement vore beräknadl att kunna medhinnas11.
Tarif för fördelning af salu-accis-ersättningen utaf Städerna, hvilken tarif, i händelse den af Rikets Häglof!. Sländer godkännes, skulle komma alt på vanlig! säll såsom bilaga åtfölja den blifvande Bevillnings-sladgau. Stockholm den 18 Joni 1857. TARIF till fördelning af Salu-accis-ersättning utaf Stliderne. R:dr Öre R:dr Öre Transpor R:dr 405 Öre Transport R:dr 0 30 Öre Slockholm Jönköping Piteå — Hjo Fursta klassen. Lund Eskilstuna . Sköfde Karlstad — Lidköping . Femte klassen Alingsås Malmö. Helsingborg Hernösand ... Laholm — Säther — Upsala Kalmar I — Fjerde klassen. Skenninge Nora 37 50 Amål Skanör och Fal15 — Wisby — Warberg 30 — Askersund — sterbo Westerås — Arboga Filipstad 37 50 Falkenberg Christinehamn . 00 Wimmerby . Kongsbacka 22 50 Tredje klassen. Köping Kongelf Ank. lill Exp.-Utsk. den 23 Juli 1857, kl. 2 e. m. Memorial med Jiirsla" till volerings-proposilioner i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i afseende a ifrägaställda Jörändringar i Jöreskrifterne om allmänna bevillningens utgörande. Sedan Bevillnings-Utskoltet uli dess Utlåtande
Den af Konung och Ständer år 1815 fastställda Förordning utsätter ett maximum af tvenne 90 kannors pannor. Detta har äfven under efterföljande Riksdagar hittills blifvit bibehållit, och jag frågar, hvarföre utsatte man ett sådant maximum? Hvarföre medgaf man ej tillåtelse, alt få bränna med huru stora pannor sora helst, af 5oo och 1000 kannors rymd? Orsaken dertill anser jag obestridligen vara den, att man ej ville tillåta, utan tvertom förbjuda, alla större Fabriks-inrättningar, hvarigenom Landet skulle öfversvämmas af bränvin, samt genom bestämda föreskrifter förhindra sådane anläggningar, och fördela den vinst eller fördel man ansåg den tillåtna Bränvinsbränningen medföra så, att både större och mindre Jordbrukare deruti skulle få deltaga och deraf draga någon nytta. Man kände ej då andra än simpla och så kallade Skoltska pannor, och man var så nogräknad i förutnämde åsigt, att dessa sednare ej tillätos större rymd, än hälften emot de förre. Det dröjde ej länge 232 Den i4 September f. in. innan spekulationen riktades åt att uppfinna konstinrättningar, hvarigenom författningens ofvanämde syftning skulle förfela. Man påfann först enkel Clarification, och de så kallade Elglundske pannorne. Dessa voro redan kände år Jag hade den äran vid Riksdagen då, likasom nu, att vara Ledamot af BevillnlngsUtskottet. Fråga om dem förevar såväl i Utskottet, som hos Ständerne; men raan ansåg ej den med desse inrättningar, sådane de då voro, påskyndade eller tillökade afverkning vara af så stor betydenhet, att något synnerligt afseende derå borde fästas. Pistoriska Apparaten var då ej känd. Men spekulationen stannade ej vid de gjorde uppfinninga ine — man vilie komma längre, och man lyckades — man uppfann den. Det är obestridligt, att en 90 kannors Pistorisk Apparat afverkar mer än en 5oo kannors vanlig enkel panna; oeh jag frågar då, om ej begagnandet af sådane är att eludera och fullkomligt tillintetgöra författningens tydliga och omisskännliga syftning?
Både före och efter hustruns proposition att stjäla bort Gösta och Elin, hade Wahl gjort alla möjliga försök att på laga väg komma åtminstone åt Gösta. Men omöjligt. Grefve Ringschöld hörde alldeles icke på det örat. Grefvens stora och dagligen sig ökande förbindelser till Wahl, sjelfva Grefvinnans föreställningar, att man aldrig på hederligare vis kunde blifva af med den der gossen – allt var förgäfves. Såsom allting har mer än en orsak, så ingingo måhända både goda och onda skäl i Grefvens vägran. Af förra slaget torde en viss ömhet för Gösta varit, hvilken dock aldrig verkade på Grefvens handlingar – en viss stolthet, som kanske icke vore alldeles obegriplig – Till sednare sorten hörde deremot bestämdt åtskilliga andra tankar, som väl egentligen gjorde Grefven orubblig – och det ständigt mera, allt efter som det lyckades honom att mer och mer insvepa dem i en skenfager mantel af faderskärlek. Enda sättet att få Gösta till egendom, nämligen att göra Alfred till sin Universalarvinge, kunde Wahl icke gå in på, och ingenting blef af hela adoptionen. Men bättre gick med Göstas provisoriska vistande på Högesta. Vid första framställningen deraf, hade Grefven, som skämdes att neka Wahl en så ringa sak, sprungit bort till Grefvinnan och hviskat: ”Ma chère Amie – De goda Wahls önska att Gösta måtte få vara någontid på Stånga – men jag tycker hans läsning” . ”För min del må han stadna der för alltid” – afbröt honom Grefvinnan, utan att se upp från sybågen, och på dessa ord kunde Grefven icke heller décemment annat än låta Gösta fara. Elin gret mest hela första natten, sedan hon sett Gösta fara åstad med Onkelns, som voro så goda. Påföljande dagen såg hon så dålig ut, att till och med hennes Mor frågade hur hon mådde.