Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta allt öfwerlemnas till de Respective Ständens pröfning wördsammeligen. Orebro den rz October i8w. kl Uäglotl. ocl» Xä»ln!> I.-<i»m2rerv-xnrr O. ttsmilton. kl Villostig8orxs>re-8r8ll<i-k» l-eitrmArrrr vjxnrr Ll». Uove». Utdrag kZ ?rette-8tZn <äat5 I-eäLmärerr Woiämrm. kl NsäervZr6» Lonile-Llln<!er« I-edamäteri l.. A. Lmoolu». Den. rz October. 1.67 Mdrag af Protocollet, hället uti Riksens Höglofltge Ständers Stats-Utstött den rz October Lbro. S D^§fter godkännande af Stats, inkomst Afdelningens project till utlätande i anledning af ätskilliqe i de Respective Rrks-Ständen gjor. de anmärkningar ww Utskottets B. tänkande -'M Kungs, och Kungs-Ladugärdarnes svrwaltning, besiöts, det Riksdagsmannen Pär. Pärsson svär» Blekingen till Protocollet. asgifne följandeDictamen, skulle fä berörde Utlätande. tilli de. Respective Riks.Ständen medfölja. "Dä Högloft. Stats. Utskottet nu gär att besvara de anmärkningar som widUtskottets förra Utlätande, i anledning af Kongl. MasllS Nädiga Proposition angäende Kungsl och Kungs. Ladugärdarnes förwaltmng, blifwit gjorde, torde det tillätas mig, i korthet anföra mina tankar. Jag inser med undersätlig, »vördnad och erkänsla de wisa! och pä Rikets allmänna bätnåd riktade skäl, som förmätt Kongl. Mast att förbjuda detza Krono Lägenheters försäljande.
1888. utterfärgadt silke, sammanhållen med en agraff, likaledes af silke. Den spetsformiga isättningen göres af i grått och utterfärg randad sammet. Till denna drägt är den äfven af utterfärgad plysch framstälda hatten synnerligen att förorda, hvilken senare i alla händelser endast bör prydas med bandrosetter och gråa plymer. (Se för öfrigt mönsterbilagan!) Ofverklädningen af smaragdgrön silkesdamast, fodrad med ylletyg, garnerad med utterfärgad plysch, prydd med snörmakerier. De på kappans " båda sidor anbragta spetsformiga ficklocken äro af plysch och silkesdamast och kantade med kordonger. Den gråa filthatten prydes på höger sida af en grå fogel, för öfrigt monteras den med utterfärgad plysch och en guldagraff. Denna drägts underklädning består af mörkgrå kasimir öfverklädd med i färgen öfverensstämmande knollrig plysch. I klädningens bägge sidor anbringas markerande breda uppslag af rödbrun sammet. Öfverdelen af klädningen garneras med en panierDen bruna ylleklädningen är framtill och på artad tunik af mörkgrönt kasimir, kantad med ett sidorna garnerad med modefärgad soutache. rödbrunt sammetsuppslag. Den öppna jackan göres likaledes af kasimir. Uppslagen å lifvet samt ärmDet framtill veckade lifvet af i den bruna uppslagen bestå af rödbrun sammet, västen af mörkmodefärgen hållet ylletyg har man prydt med grå knollrig plysch. Den gråa filthatten fodras med en fichyartad veckning, hvilken fästes på ena rödbrun sammet, och prydes med band samt på hö- sidan medels bruna snörmakerier af ylle. D e ger sida en ' röd fogel. (Se för öfrigt mönsterbilagan!) veckrika ärmarne afJutas med manschetter af soutache, hvilka snöras i hop. Hatten af gulFig. 8. brun filt garneras enkelt; endast med sidenDenna kappa förfärdigas af utterfärgadt fantasityg band och några plympennor.
Det är likväl i formen en anmärkn., hvilken var gjord redan innan jag uppsteg, som jag ej kan underkänna, nemi. alt de begge förslagen om arfsrätten och istadarätten icke borde vara så förenade, att icke Ståndet agde frihet atl behandla dem olika eller kunde antaga det ena, oaktadt det andra blefve afslagel. Dessutom har jag hört en annan ledamot såsom skäl för återremiss uppgifva, att han ansåg hela lagens stadgande om morgongåfva böra utgå. Jag har icke heller hört honom återtaga sitt yrkande. Jag skulle således tro, att Hr Landtm, icke kan undgå att framställa propos. på återremiss, och alt det numera ej kan vägras att få denna propos. på ena sidan i voteringen. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hans minne i sådant fall förmodligen felat, emedan han icke erinrat sig annat, än alt Hr von Troil; första yrkande varit propos. lill bifall å betänk.; mep då det varit på återremiss, insåge llr Landtm, fullkomligen, alt propos. på återremiss, som blifvit begärd, äfven borde ingå i voteringen. Den borde då blifva ja-propps., hvartill fråga nu vore att bestämma contra-propos., och vjlle Hr Landtm, nu framställa förslag till denna contra-proposition. Frih. Gederström, Thure: Jag har nu ingenting lnpfvudsakligt att tillägga, sedan Hr Landtmafgifvit sitt sista förklarande. Jag får dock vördsamt påminna, att det var jag, som hufvudsakligen började med att begära återremiss, och att jag framställde efter min tanke många hufvudsakliga anmärkntr mot betänk., såsom att morgongåfvan icke blifvit borttagen rn. m. Men jag anhåller att, om man icke kan komma öfverens om contra-propos., s|et må tillåtas att votera om densamma.
Men de dagliga tvister vi här haft om Grundlagarnes ordaförslånd bevisa bäst, huru olika meningarne derom äro, och huru väl det vore, om meningarne blifvit vid Undervisningsverken derom stadgade, så att vi här på Riddarhuset under Plena sluppo dessa tidspillande vexelundervisningar. Man talar om ordalydelsen; men det fordras förstånd att fatta den, så länge man ej hunnit lära trycksvärtan att tala. Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm: För hvar och en, som med uppmärksamhet genomläst Utskottets Utlåtande, torde det ej vara svårt finna, att Utskottet alldeles icke föreslagit någon critisk föreläsning af Grundlagen, serdeles som Utskottet i motiverne sagt, att det ej vore lämpligt föreskrifva, hvilken method en Lärare borde följa. Men då ett stadgande, i afseende på kännedomen af Grundlagarne, hitintills saknats, och UppfostringsCommitteen icke eller uttryckt någon bestämd åsigt i frågan, har jag verkligen saknat skäl, hvarpå jag billigtvis kunde motivera ett afslag å den i detta afseende väckta Motion. Jag väntar således, att få dessa skäl af Herr Tham, om han fortfar att yrka återremiss, hvilken jag dessutom bestrider, enär jag ej kan finna ordet föreläsning så afskräckande, att den borde beviljas ensamt, för att få 52 Den 26 Junii f. m. detta uttryck förändradt. Jag begär proposition till bifall eller afslag. Friherre Boye, Fredrik: Jag vill icke ingå i discussionen, utan blott svara Herr Tham på hans fråga, hvilken skulle hålla de ifrågasatte föreläsningarne för Riksdagsmän i Grundlagarne. Jag, som enligt det gamla ordspråket tänker, att bättre vara brödlös än rådlös, hemställer, om, då här i Huset redan finnes ett ställe, der de såkallade Thamiske föreläsningarne hållas, Grundlagsföreläsningarne icke skulie kunna äfven hållas der. Om ej återremiss beviljas, begär jag, att Utlåtandet må ytterligare få hvila på bordet. Herr Lefren, Johan Pehr:
— den frigjorda bölja jag hälsar dig från, du, som den förstod, du hjärta, som ej dig i frost velat hölja, som låter dig vaggas af vårens flod. Men ack, endast solens blick, den varma, ger ton åt trast, ger löf åt lind. Ännu på glädje vi äro så arma, än klagar kring viken den kulna vind! Hvad heligt vi söka, hvad signadt vi sakna som guld i berg och grus är gömd i. Men nattens himmel en gång skall vakna, vårt domnade mod ej att dö är dömdt. Om mörkret ock lurar, ej gladt oss förgäfves livart ljussken, som flög öfver tidens våg, ty mindre beklämd! hvarje bröst redan häfves, och upplöst är dimman, som tyngt vår håg. Hvad moln sig än kring vår synkrets må lägra, vår andes blick spejar fri och djärf. Likt gyllene öar bland töcknen hägra de framtidsmål, som ge helgd åt vårt värf. nevropatiska lidandena torde åstadkomma svåra härjningar bland vår tids män och kvinnor, så allmänna äro dock icke dessa sjukliga företeelser, ännn mindre så estetiskt tilltalande, att man nästan uteslutande bland dessa offer borde utse de mänskliga representanterna för vår tids diktning. Tidslynnet har nog att uppvisa mycket af tillspetsade spörjsmål, mycket af uppskrufvade affekter samt mycket af hvad j a g skulle vilja kalla talmi-känslor, och hvilket allt icke kan undgå att finna ett uttryck äfven i litteraturen. Orsakoch verkningsförhållandena därvidlag torde emellertid ställa sig en smula problematiska, och de kände förtjäna sitt särskilda kapitel. Hvad som synes visst är dock, att majoriteten af Sveriges kvinnor icke har anledning att vidkännas denna konstbesynnerliga, hyper-vitala, af våra författare så omhuldade kvinnotyp, hvilken de hafva konstruerat: en säregen hybrid af slavisk sensualitet, gallisk liflighet och koketteri och österländsk indolens, hvilket allt i den efter de nordiska uttrycksmedlen och förhållandena anpassade tunga kostymen förlorar den betagande, subtila eller narkotiska atmosfär, hvar och en af dessa sammansättningar i och för sig äger, och blott åstadkommer ett brutalt, forceradt och onaturligt helt.
»Säg har du icke en enda gång längtat efter en smekning?» Hon såg den unga flickan forskande rakt in i ögonen, som ville hon hemta fram sanningen ur dem om också orden ljögo. »Nej», sade hon, och blicken och tonfallet var äkta. »Jag skulle bara ha känt vämjelse och motvilja.» »Det är icke möjligt.» »Jo. Det har visst aldrig varit något; eller om det varit, är det åtminstone nu förbi.» »På en enda månad?» »Ja. Jag trodde alltid att det skulle ta slut, men jag trodde inte att det skulle gå så fort.» Fru Zimmermann satt och såg på denna bleksigtiga lilla kvinnomenniska, som stirrade henne så rakt i ansigtet och sade: »det har visst aldrig varit något». Hon satt och slets af det häftiga och lifsvarma i sin egen natur, af harmen och smärtan och afskyn och medlidandet; och hon vred sig under sin oförmåga att öfverföra något af sitt eget, röda, sydländska blod i denna månskensvarelse så att hon kunde få känna hvad det var att älska. »Kan icke din stämning vexla? » Hon valde med afsigt just det uttryck som hon afskydde mest af alla, det var som om hon dervid ville sänka sig ner till dens nivå, som hon talade med. »Nej. Det vet jag att den aldrig gör. Om han vill att det skall vara som förr skall jag bara känna afsmak för honom liksom för de andre.» Den unga flickan reste sig upp och räckte fram handen till afsked. De stodo en stund och sågo hvarandra in i ögonen; vemodet hade trängt bitterheten tillbaka. »Det är så underligt att jag nu skall skilja på er två», sade modern. »Och det smärtar mig så mycket mer som du just nu behöfde mig allra bäst.» De stora, sjögröna ögongloberna blefvo fulla af tårar; den unga stirrade upp i det stränga ansigtet som hade hon icke förr än nu förstått, hvad det betydde att de skulle skiljas. »Ja», hviskade hon. »Nu behöfde jag dig just.» Den gamla kvinnan strök öfver hennes hår med sin hand. Sitt medlidande kunde hon icke neka henne; dertill hade detta ljusa hufvud alltför ofta legat vid hennes hjerta.
Pral. 1855 & 185 4. i Sami. 1 Afd. 11 Baft. 2 c Stats Utskottets Utlåtande, M 26. komst, <len för aflidne Kansli-Rådet Valerii qvarlåtenskap erhållande försäljningssumma komme att i Kronans kassor inflyta, och Kammar-Rättens Advokatfiskal i sådant fall, enligt 23 g af den för detta embetsverk utfärdade instruktion, varit fullt berättigad att å samma belopp utbekomma 12 procent, såsom aktoratsarfvode, kan jag ej med min röst biträda tillintetgörandet af denna, såsom mig synes, lagliga rätt.» »Finna Rikets Ständer den nu gällande instruktionen olämplig, må de då söka att i laglig väg deruti tillvägabringa rättelse, men så länge instruktionen är gällande, tror jag ej att det är förenligt med den statsmagts värdighet, som för sina beslut är oantastlig, att tillintetgöra, om icke dess bokstaf, åtminstone dess andemening.» »Lika med Utskottets majoritet anser .jag likväl billigheten fordra, att KansliRådet Valerii efterlemnade maka och barn må, på enahanda sätt som för Presidenten af Billberghs sterbhus stadgades, befrias från all ersättningsskyldighet i Finérska balansmålet; och någon annan utväg synes då icke återstå, än att besluta, att aktoratsarfvode, beräknadt efter det belopp, boupptecknings-instrumentet upptager såsom tillgäng för gäldande af Kronans fordran, må få af statsmedel utbetalas. » Af Herr Virgin, C. U-, som förenade sig med Herr von Troil; samt Af Herr Bildt, D. G., hvilken, jemte det han instämde med Herr von Troil, desto helre reserverade sig mot det fattade beslutet, som Utskottet icke ens medgifvit Herr Printzensköld, att på juridisk viig göra sin rätt gällande. Slats-Utskollets Utlåtande, J)? 27. i JVS 27. Ank. till Exp.-Dtsk. d. 13 Febr. 18S4, kl. 11 f. m. Utlåtande, angående
Men så önskligt och behöfligt äfven allt detta kan vara, isynnerhet för de sistnämnda tjenstemännen, så inser jag likväl icke, huru åtminstone PresteStåndets ledamöter i Stats-Utskottet kunna gifva sitt bifall till en enda ny löneförhöjning, innan den mångfaldigt större nöden hos en stor del af religionens tjenare blir afhjelpt. Ty här gäller det ej något sekulärt, intresse, utan helt enkelt frågan, om ett halft tusende lärare i församlingen skola, i väntan på den framtida regleringen, lemnäs åt sin närvarande hjelplöshet och förtviflan, och genom sitt exempel afskräcka andra att förr eller sednare intaga deras ställe och ingå på det andliga arbetsfält, der alltjemt säden är mycken, men arbetarne blifva allt färre. I stället för våra embetsbroder®, Komministrarnes många representanter vid förra riksdagen räkna vi nu ibland oss blott en enda. Hvad är orsaken till detta förhållande, om icke, att sedan Komministrarne genom sina egna ombud förgäfves framburo sin klagan vid förra riksdagen, de nu funnit tjenligare att helt enkelt anförtro sin välfärd i det Högvördiga Ståndets händer. Må vi då söka att motsvara detta förtroende genom att åtminstone göra hvad vi förmå, nemligen att ånyo hemställa frågan till de respektive Med-Ståndens behjertande och pröfning. Jag får i följd deraf vördsamt föreslå, att ett årligt anslag af 141,000 R:dr interimsvis och tills den i nåder anbefallda regleringen af presterskapets löner kan blifva verkställd, måtte anvisas till ett understöd åt de svagast aflönade Komministrarne och Kapell-predikanterna i riket, att hvarje Komminister hvars behållna löneinkomst ej uppgår till 1000 R:dr årligen, får sin lön ökad till detta för en tjenstemannafamilj oumbärliga belopp, samt att likaledes de Kapell-predikanter, hvilkas löneinkomster understiga 700 R:dr erhålla en lönefyllnad motsvarande hvad som brister i detta belopp.
Riksdag tillställda öfverskotts-rnedel, är anmäldt, har Kongl. — för afhjelpande af det under detta år uppkomna missförhållande mellan de, genom Riksgäld»-kontorets Berättcls el 856. 41 de, genom redan till Statsverket influtna eller förväntade inkomster, uti Statskassan samlade ovanligt stora penningetillgångar och den utelöpande genom silfverutvexling från Banken, på ett vid handelns och näringarnes lifliga verksamhet och utveckling ganska kännbart sätt, förminskade sedelstocken, — anbefallt Kongl. Statskontoret att, i egenskap af förskott å blifvande liqvider mellan Statsoch Riksgälds-kontoren, till sistnämnde verk öfverlemna de influtna eller före årets slut inflytande statsmedel, som funnos umbärliga för närmast förestående statsbehof, så alt dessa medel måtte, i öfverensstämmelse med de i sådant hänseende af Rikets Ständer meddelade föreskrifter, göras fruktbärande och för den allmänna rörelsen tillgängliga, intilldess desamma, enligt de beslut, som af Rikets nu sammanträdande Ständer komme alt fattas, blifva för Statens utgifter erforderliga och fördenskull måste å nyo indragas. Sedan Kongl. Slats-konloret, till följd af Kongl. Maj:ts sålunda meddelade Nådiga befallning, i början af nästlidne Augusti månad låtit tillställa Riksgälds-kontoret ett belopp af 2,000,000 R:dr* hafva Fullmäktige, för att på en gång befrämja den af Kongl. Maj:t i
Då denna behållning — som, enligt en motionen bilagd räkning, uppginge till 2,210 R:dr 33 öre, hvartill borde läggas räntan intill den dag, då slutlig redovisning kunde blifva aflemnad — egentligen uppkommit genom de löneförmåner, som Löfström i sin dubbla befattning af lärare vid Dala pastorats gemensamma folkskola och klockare inom Dala moderförsamling åtnjutit, syntes det motionären icke vara obilligt, att, då en fast folkskola, till följd af fattadt beslut, komme att för hvardera af pastoratets 3:ne socknar, Dala, Borgunda och Högstena, upprättas, och skolhus redan blifvit i den sistnämnda uppfördt samt i Borgunda komme att uppföras, så snart frågan om plats derför blifvit af Kongl. Majit, uppå derom gjord underdånig ansökning, afgjord, saint Dala socken för den dervarande skolinrättningen måste till de öfriga erlägga en dryg lösen, hvarigenom samtliga socknarne således komme att för ett ändamålsenligt ordnande af sin barnaundervisning få vidkännas betydliga kostnader, dessa socknar finge, till lättnad i berörda afseende, på sig öfverlåten rättigheten att uppbära och använda behållningen af Skolläraren Löfströms qvarlåtenskap; och har motionären i sådant syftemål föreslagit, att Rikets Ständer måtte eftergifva Kronan Stats-Utskottets Utlåtande N:o 31. 3 rätt till dana-arf efter nyssbemälde Löfström samt öfverlåta de behållna medlen till förbättring af skolväsendet inom Dala pastorat och till fördelning socknarne emellan i mån af hvarderas antingen förmedlade eller oförmedlade hemmantal.
Borgare-Slåndet förklarade, att handläggning af Constitutions-Ulskoltels Memorial, N;0 85, kommer att anslå, intilldess beslut, genom votering i Förstärkt Constitutions-Utskott, varder faltadt derom, huruvida En-kammareeller Två-kammare-systemel för Riks-församlingen skall ega rum. S. D. Efter föredragning ej mindre af Expeditions-Utskoltets Memorial, N:o 34, angående en med regleringen af Allmänna Indragnings-Staten sammanhang egande fråga, än äfven af Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, N:o 246, angående Allmänna IndragningsStaten, blef berörde Skrif velse-förslag återremitterad t. S. D. Föredrogos: l:o Expeditions-Utskoltets Memorial, N:o 33, med öfverlemnande af förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, N:o 245, innefattande en förklaring af Rikets Ständers, i sammanhang med regleringen af Riks-Statens Tionde Hufvud-Titel, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälda beslut om en beviljad löne-tillökning af 300 R:dr för hvarje af de sex äldste Professorerne vid hvartdera af Rikets båda Universitet, och 2:o omförmälda Skrifv’else-försl ig. Ståndet biföll Skrif velse-förslaget och lade Memorialet, N:o 33, till handlingarne. S. D. Fortsattes föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch E konomi-Utskottens Utlåtande, N:o 128, i anledning af återremiss å Utskot tens Betänkande, N:o 5, rörande allmänna stadganden och anslag till follundervisningens befremjande, hvarvid Borgare-Ståndet tillika tog kännedom af de öfriga Riks-Ståndens i ämnet fattade beslut; äfvensom lill öfverläggning förevar Högvördrga Preste-Ståndets meddelade inbjudning i denna fråga.
I 37 § af förlidet års revisionsberättelse är omförmäldt hurusom, i anledning derFilialbanken i af att åtskillige delegare uti Filialbanken i Hudiksvall hos Filialbanken erhållit låneförHudiksvall. sträckningar till sammanlagdt belopp af 303,560 R:dr utan annan säkerhet än deras egande andel i Filialbanken till motsvarande belopp, ehuru det för Filialbanken gällande reglemente endast berättigade delegare att för högst två tredjedelar af hvad han inbetalt å sina aktier åtnjuta kassakreditiv, Banko-Fullmäktige förständigat Direktionen gå i författning derom, att ifrågavarande försträckningar blefve, så fort ske kunde, tili Filialbanken inbetaide; varande tillika upplyst, att, till följd af detta Fullmäktiges beslut, den föreskrifna inbetalningen blifvit verkställd, med undantag af 4,000 R:dr, som voro på lagsökning beroende. Jemväl detta sistnämnde belopp hai% enligt hvad sednaste revisionsberättelse angående Filialbanken i Hudiksvall gifver vid handen, numera till Filialbanken ingått. § 44. Sedan, i anledning af den angående verkställd revision af Norbottens läns FilialNorrbottens bank för år 1863 inkomna bei’ättelse, Fullmäktige frän Dii'ektionen infordi'at mera detalläns Filialjerade upplysningar i åtskilliga uppgifna afseenden, har Direktionen med sådana upplysningar till Fullmäktige inkommit, hvaraf, bland annat, inhemtats, att bemälde Filialbank dels med Smålands Enskilda Bank dels ock med Mälareprovinsernas samt Wei-mlands Enskilda Banker ingått öfverenskommelse, för innehållet af hvilka Revisorerne anse sig böra redogöra.
Om 1809 års grundlag blott hade uttalat någonting dylikt som att tryckfrihelen är en medborgerlig frihet, som icke får folket undandragas, och den som missbrukar denna frihet vore underkastad ansvar och ersättningsskyldighet, i enlighet med i lag stadgade grunder, då hade det varit nog. Vi hafva också exempel på, och det har nyligen blifvit anfördt, att det finnes länder, der grundlagens stadganden äro så beskaffade, som Regeringen genom sitt förslag åsyftar, eller att sjelfva grundprincipen skall stå i Reg:sF:n, men detalj-bestämmelserna i en civil-lag. Nu har man deremot, genom bemödandet att reglementera, gjort alltsammans till en röra. Jag öfvergår nu till den andra satsen, som jag tagit mig friheten uttala, nemi. att när så är, är det också nära nog omöjligt att vidröra Tryckfrihets-förordnm i dess nuvarrde tillstånd. Jag nyttjar icke gerna några bilder, emedan jag icke äger förmåga att framställa dem vältaligt; jag tror dock att om sanning skall kunna erkännas i den bild jag nu går att uttala, skall den helt klarligen kunna framhålla orsaken, hvarföre nationen undanber sig alla vidare försök att vidröra denna rättighet. Jag har antydt, att det vär en skatt, ja en juvel, som 1809 års män uptogo ur fordna seklers grus; jag säger nu att denna juvel, oslipad och omfattad af saker, som icke tillhöra densamma, dock af nationen anses så dyrbar, att hon icke vill utlemna den till omarbetande, af fruktan, att hon då icke skall få någonting igen. Denna känsla synes äfven den Konungens Rådgifvare, som här yttrat sig, hafva anat.
duetter nied friherrinnan,: Kaplanen, h a r s breda inål och ogenerade later tåldes, både darföre att hiii. rbdde den mes$ vidstriickt.i tolleriins, och outtröttliga hjärtegodhet, och, 162 darföre, att baron gariia tog sitt lilla parti oni kvällarna. Tv&amp; fosterrlijttrni: af olika familj, som baronen, utan a t t f16ga sin friherrinna till rids, iilottagit i arf efter aflidna iingdoiiisviinner. Den elia eii snäll ocli fräknig flicka, alltid tjänstvillig och glad; ilen andra en qenuin laudtlolla, frilieriiuiians fasa genoiii sina ~brusqiia., fasoner och ohajdade gapskratt, meii i stallet föremil för kaplaiieris ifsigaste bondkurtis. Gamla fröken, friherrinnans syster, benig och stor, utlåtig och kvick; bniksbokhallarnes buse, förvaltarens till tiindesna viipnade ineii reserverade fiende, den mörka piinkten i de unga fickornas glada tillvaro; en af dem, soiii i siii ungrloiu skrifvit da.gbok f r i n deit stora resan genom Europa, f r i n Stocklioluisriksdagarna ocli fastiiigsbalerna ocli nli gaf sin energi luft i ~ i ~ i l s l i n g trtpisseri; irbeteii a iiied lieniinafärgade inattganier, i rastlös vHlgörenhet och i spriikstudiei ..