Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kom paniets styrka utgör 120 man; häraf äro för kronans räkning en tredjedel permitterade under 10 månader af året, och då från de öfrige afdrages den, vid en så liten styrka alltid högst betydliga, procent, som erfordras till dagliga vakter, ordonnanser och handräckningar, samt slutligen rekryter och sjuke, så är det lätt begripligt, att sällan, utom de egentliga tvenne exercismånaderne, några större öfningar kunnat vid truppen företagas. Men äfven om dessa hinder mot truppens fullständiga utbildning kunde undanrödjas, är dock påtagligt, att ett ensamt kompani aldrig kan komma att i fält göra några väsendtliga tjenstcr, sådana som af en armées ingeniör-trupp rättvisligen fordras. Kompaniets 120 man äro ej tillräcklige att sköta och betjena mera än ett enda fältbryggeekipage af den antagna brotrainen, hvarmed en brygga af högst 150 fots längd kan slås, stark nog att kunna begagnas af alla vapen. Otillräckligheten häraf är i ögonen fallande och har äfven vid de vanliga fältmanövrerne visat sig deruti, att lör möjligheten af brotrainens begagnande särskilda, dertill lämpliga ställen måste väljas, på det att den måtte räcka från den ena stranden till den andra. Vid ifrågavarande kompanis uppsättning var väl meningen att öfva truppen till både pontonierer och sappörer (då med denna benämning sammanfattas hvad som vid utländska arméer delas uti pionierer, sappörer och minörer). Det visade sig dock snart att oöfvervinnerliga svårigheter mötte mot en så mångsidig utbildning. Rland skälen härtill må isynnerhet nämnas den korta kapitulationstiden af 6 ur och svårigheten att få några rekapitulanter. Rekrytbildningen tager särdeles lång tid, då rekryten först danas till soldat och derefter inöfvas till specialvapnet, Gemenligen erfordras ett års tid, innan rekryten ens känner benämningen på alla de till ponton-trainen med dess vagnar och anspann hörande persedlar Rekapitulanter erhållas sällan bland dem af manskapet som kunna något handverk eller under tjenstetiden fått inhemta något sådant och som i följd deraf vore önskvärdast alt få behålla.
Södern,»re. L»!», Den Zo Maj. ^n6ers Iansson. för Norrbo Härad. 1.. 8. llsns persson. j Hanekinds och Bankekinds Härad. 1.. 8. Lsnat 8venjon, för Wifolka och Walkebo Härader I 8. 0-r! dtnxn. lollznrsan. för Wänga och Hellestads Bergslag. 1.. 8. ingers el.n6sesson, i Gallbo, för Risinge. l.8. k-sr! Lric ^nllerrson. i Esta Rönö Härad. 1.. 8. lollsn Hultin. för Selebo Härad. L. 8 Kallers Olossson, förDagaHärad. L. 8. petter ^.näersson. för Kinds Härad, lu. 8. A. Oanislsron, Äs, Gäseneds och Kullings Mradcr i Elfborgs Län. b.. 8. O. lernon. för ölands Norra Mot. L. 8. 865 petter lernström. för Skinskattebergs Bcrlags Härad, ch. 8. iri. lönsson. frän Hammarkinds Härad. 1.. 8. lons Isacsson, fran Lysings och Dahls Härader. 1..8. Anri. lensson, i Skrenge, frän Lstkinds Härad. 1.. 8. lons Kils-on» för Göstrings Härad. 1..8. lanns Kilsson. i Hålby frän österoch Wester.Räkarne. p. 8. wollers persson, för HLlcbo Härad. 1.. 8, lanns lansson. för Akers Härad. L. 8. ^nösrs 8vsnsson. iSkjängercdförFlundre och Älc Härader. I.. 8. 6. kricrson. i Lundby för Wedbo och Tösbo Härader. 1.. 8. lön lorensson ölands Södra Mot. t..
Just.StatsMinms Ber., jord å landet tor en summa af 54 milhr rdr rmt, hvaremot dödades till ett belopp af endast 11 milhr; skillnaden 43 milhr, lagd till den förut funna summan 395 milhr, gör således 438 milhr rdr rmt. För innev:de och nästförfl. år hade jag i mitt förra anförande tillsammans uptagit endast 62 milhr såsom den tillkomna förökningen i inteckningssumman, men enl. benäget lemnade upgifter af Byrå-chefen i Just.- StatsExp., Hr O. Oarlheim-Gyllenskiöld, hvilka upgifter mäste vara fullt officiella, intecknades i egendom å landet under år 1858 för en summa af 51,647,416 rdr rmt, och dödades för 8,263,200 rdr s. m.; denna sista summa, dragen från den förra, lemnar ett öfverskott af omkring 43 milhr, som med de förut funna 438 milhna gör en slutsumma vid 1858 års slut af 481 milhr. För att icke, såsom man beskyllt mig för, sätta alltför dystra skuggor på min tafla och måla alltför mycket i svart, vill jag gerna låta pruta med mig så mycket sig göra låter, och antager derföre, att inteckningsbeloppet för innev:de år understigit de föregåendes, och icke upgått till högre än 40 milhr. Man får då 521 milhr rdr rmt såsom totalsumma för alla inteckningar i Sveriges jordegendom å landet. I denna summa ingå nu såväl de inteckningar, hvilkas belopp ännu icke äro disponerade, utan ligga som hypothek eller säkerhet dels hos enskilda och dels i bankerna, som äfven de, hvilka under tidernas lopp sjelfdött vid de 10 årens utgång. Jag gjorde förra gången för dessa ett afdrag af V5 eller 100 milhr; jag vill nu gå ännu längre och afdraga nära */4 eller 121 milhr, och då står jag likväl qvar med de 400 milhna såsom den summa, till hvilken den Svenska jorden å landet är intecknad.
Bih. till R. St. S. D. Föredrogs ånyo Förstärkta Banko-Utskottets Memorial N:o 78, med anmälan om verkställd omröstning i förstärkl Banko Utskott; hvilket Memorial lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets Utlåtanden: N:o 79, öfver ett af i. d. Kronofogden, Assessoren A. G, Morén gjordt ackords-anbud; och N:o 80, i anledning af ett utaf Bokbindaren Carl Widman gjordt ackords anbud. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 65, i anledning af väckta motioner om ändringar i konkurslagstiltningen. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 66, i anledning al väckt motion om en förändring af domkapitlens organisation. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 67, i anledning af väckt motion, angående de egenskaper som böra innehafvas af den, som antages till Konsistorii-notarie. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Betänkande N:o 68, i anledning af väckt motion om förklaring af Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855. i fråga om stället för förbrytares skrift och aflösning. Betänkandet alslogs, och Ståndet beslöt, alt Rikets Ständer ma i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, det täcktes Kongl. Majit låta utfärda den förklaring af Kongl. Förordningen, angående vissa föreskrifter till kyrkotuktens uppehållande, den 4 Maj 1855, att enskild skrift må i annat rum, än sacristian förrättas. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Förstärkta Konstitutions utskottets Memorial N:o 64, med anmälan om verkställda omröstningar.
Som nu det förra Betänkandet redan är bifallet af de begge andra Stånden , komma 2 Ständ att stadna emot 2 i punkter af föga betydenhet. Jag anhåller derföre , att Ridderskapet och Adeln ville inbjuda de öfrige Stånden , att instämma i det beslut vi nyss fattat. Den 4 December e. m. 3^9 Herr Grefven och Landt ~ Marsk allen hemställde , om Ridderskapet och Adeln önskade, att de öfrige Riks-Stånden skulle inbjudas, att uti enahanda beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena. Ropades J a. Då nu å nyo föredrogs Banco-Utskottets den 26 sistl. November under N:o 86 afgifne, samt den 29 i berörde månad på bo det lagde , Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående väckt förslag , att alla utelöpande Bancosedlar mätte inom viss praescriptions-tid, i utbyte emot nya indragas; fann Riderskapet och Adeln att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet» Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läg« g3S till Handlingarne. Föredrogos å nyo och gillades följande LagUtskottets den 26 sistl. November afgifne, samt den 29 i berörde månad på bordet lagde, Utlåtanden : N:o 241. Öfver väckt Motion om yrkande, att förmedlade hemmantalet må ligga till grund för alla hemman åtföljande Skatter och Qoera, 33o Den 4 December e. mi N I anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i frågan om behörigheten att deltaga i Nämudemans-Val, och att kunna till Nämndemän väljas. N:o 243.1 anledning af Riks-Ståndens skiljaktig© beslut, i frågan om föreslagen ändring i 24 §• af Kongl. Förordningen den 13 Julii 1818 > angående Inteckning i Fast Egendom.
Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 29 sisth Juli f. m. pä bordet lagda utlät. N:o 113, i anledn. afäterremiss utaf Uislcs betänk. N:o 81, aug-.de förändring i vissa föreskrifter uti inqvarterings-orduingen för släderne utom Stockholm. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 29 sisth Juli f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 114, i anledn. af erhällne ålerremisser af Ekon.Utsk:s betänk. N:o 91, ang:de folkundervisningen i riket. Detta utlåt, företogs punktvis till afgörande. 1 punkten, ang:d,e 3 § af nu gällande skälstad ga. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Jag vill icke bestrida, att det ju icke kan finnas någon rättvisa för Ulsk:s förslag, ehuru tiden icke synes särdeles lämplig, enär, å de fleste orter skolhusen blifvit uppförde, ehuru liqviderne ännu icke blifvit fullbordade. Det torde således vara tvist underkastadt, till hvad belopp de nu befriade hemmanen och lägenheterne skola i dessa byggnader deltaga. Genom antagandet af delta förslag skulle det uppstå ett premium för sådana församlingar, hvilka uppskjutit sina skolhusbyggnader, emedan de fingo en hjelp i och för uppbyggandet, hvilken icke erhålles af de församlingar, som gått i författning med uppförandet af sina skolhus. Förslaget, som sålunda bordt uppskjutas, till dess att förhållandena kunnat närmare regleras, innehåller dessutom en ganska väsendtlig ofullständighet derutinnan, att posthemman äro befriade från alla körslor i och för kyrkobyggnad så att om byggnaden skedde på entrepenad, skulle äfven denna be8 H. 9 130 Den 3 Augusti. frielse iakttagas.
Hon har talat m e d de flesta regenter i de land, hon besökt, o c h blott två gånger blifvit nekad audiens — en gång hos kejsaren af Tasmanien o c h en gång hos ministern för kejsarinnan af Japans hushållning. D e t är väl den första gången, som en kvinna ensam har dragit ut på en sådan tur. Men det gifves dess bättre kvinnor med en energi o c h fasthet, som ej vika för några vanskligheter. D e amerikanska kvinnornas nykterhetsförbund har danat fleije storslagna karaktärer. Främst bland d e m står Mary Clement Leavitt. D e n aktning o c h beundran, en karaktär o c h gärning af så upphöjd art öfverallt förvärfvat Mary Leavitt, ej minst naturligtvis från hennes yV. eget kön, togo sig ett vackert o c h kännetecknande uttryck, då vid afslutandet af federationskonferensen härstädes Fru Andersson-Meijerhelm å deltagarnes vägnar som ett minne o c h en tacksamhetsgärd till henne öfverlemnade en kartong, hvilken i stilfullt guldo c h färgtryck bar följande engelska inskription: I have given my li / e to thee and every day and hour is ihine. What thon appointest let it be, thy will is betler, Lord, than mine. W0mfi liafoet, O, att som få ila dit att, fri ut fängsel hafoet, se hafoet! bud livad ryggar därvid men dragés magnetiskt är det? vrå, underlig maning, allt själ! svindlande närmre spänner, stupande djupet, i oändliga Se hur hafoet, hvad bränner leende att där en svan drömmande saligt, af hamnande invid våg håg bortom våg tåg? se hafoet! tjusande O, alt som få vid aning, likväl. min vid tvång, gång till min som för Hvad och en sång! därifrån Jag blå! Elida örnen böljornas hemliga Hvad yster och trängsel som vida, det skimrande kvalmiga draga under hvad på ur sin ifrån det väldiga stolta, en viking där jagande Se se hafoet, det kungliga glida Hur vinkar soligt det dess bryn!
Nådig remiss meddelt Stats-Utskottet till upplysning i detta ämne de till Saltpetter-Ärendernes förvaltning i Nåder förordnade Commiterades, under den a3 sistlidne Januarii, afgifne underdåniga berättelse, om Sallpctter - 1418 Stats-Vtskottets Betänkan den. näringens nu varande tillstånd uti hvarje Lån i Riket särskildt, hvarutaf hufvudsakeligeil inhemtats, att densamma ökat sig och vunnit dess betydligaste förkofran i Vesterbottens, Uplands, Östergöthlands, Kronobergs, Jönköpings, Calmare och Christianstads Län, och att anledning är, att den i Stockholms, Södermanlads, Nerikes, Blekinge., Skaraborgs, Gefleborgs, Jemtlands och Norrbottens Län skall ytterligare uppdrifvas; deremot den i Elfsborgs, Carlstads, Vester-Norrlands, Stora Kopparbergs och GothlandsXän icke skall låfva några vigtiga framsteg; äfvensom i Hallands, Götheborgs och Bohus samt Malmöhus Län föga eller ingen product deraf lärer vara att förvänta, hvartill Locale omständigheter, såsom bristande tillgång på tjenlige jord-arter och Skog, skola vara egentliga orsaker. Och har Utskottet jemväl fått emottaga remisser å särskilde hos Riks-Stånden i detta ämne gjorde Motioner nemligen: Från Ilo "lajl. Ridderskapet och Adelin dels Herr Lagmannen Grefve J. IL Gyllenborgs Memorial, hvaruti föreslås, att då den genom Saltpetter-Gärden samlade fond, vid 1820 års slut, hade en behållning af 562,3a3 R:dr 10 sk. 4 r:st., denne utskyld, som, efter en beräkning af 6 å 7 R:dr B:eo Lispundet Saltpetter med omkring 200,000 R:dr Stats-CJiskottets Betänkancleti, 1419 årligen medtagit Hemmansbrukarens tillgångar, måtte till hälften eller från £ till ^:dels Lispund per Hemman nedsättas, och de samlade medlen utlånas mot ränta åt enskilde; dels ock Herr Friherre J.Fr.
»Som klår sina arbetare, så rik han än är.» »Ja, men mig klår han inte. Ha ha ha!» »En tarflig person, så obarkad, att han är en riktig skam för sitt eget yrke — —» »Jag får svettas så skönt.» Det var ett nytt uppslag! Doktorn har nämligen sagt, att hvad Ruffen framför allt behöfver så är det just att svettas — han lär på något vis vara disponerad för hjärtfel — och som jag inte kan få ut honom i vedboden och hugga ved så Den som tror att pliktens väg är rak, tror bra miste. Krokig är den liksom kärlekens, full af slingerstigar, afvägar och kors-vägar! Senare: Garfvaren får stanna kvar som svettdrifvande medel tills vidare. Det känns för ansvarsfullt annars. Men brädspelet har jag flyttat ned på kontoret. Att låta dunka ihjäl mig i min egen sängkammare af en vildt främmande karl, anser jag mig ändå inte vara skyldig till. Äfven den här trefnaden har jag grosshandlarskapet att tacka för! Gustaf skulle visst haft tid, han, att på det där viset sköta sina nöjen, då han stod i boden! Då spelade han bräde med hälarna, och det så pass ordentligt, att något extra dunk inte ens kunde komma i fråga annat än möjligen om söndagarna! Också kunde jag inte låta bli att ge honom en liten gliring, när jag följde ned bordet på kontoret. »Du kan ju låna Petter en passjangslek, vännen», sa jag, »så får han sköta sin andel i affären, medan du sköter din.» Så försvann jag så mildt som ett månsken. Nu spelar de bräde i förrådsrummet, där det lyckligtvis finns kakelugn. Jag törs inte reta dem mer, för då kan det hända, att de flyttar sig i källaren och tar döden på sig. Brädspelare tycks kunna göra allt — utom låta bli att reta ihjäl folk, men kanske det är det som gör spelet så grufligt intressangt? Senare: De älskande tu, eller rättare den älskande en, har jag inte en smul ondt af. Han befinner sig i det absolut lyckliga och troende tillståndet och har blifvit så stilla. För öfrigt har han redan börjat hos målar Alfvén för att lära sig möbelmålning och slår ut jätteplaner för framtiden.
Kidderskapet och Adeln gillar Lerka mitt förslag jäsvm byggdr pä billighet och rätt. wisa; sä mycket mer tryggar jag mig deruppä, sem Herr Baron och Landshöfdingen m. m. sk betterKeclt, för hwllken jag npgifwir min plan ansedk den för ganska anragelig, ost) r stöd af hwad jag hafmit äran säga, anhäller jag der Wälborne Herr Landi-MarffLchcn och Högioch RldderffapZt och A» Hxln Den 22 Juni!- 723 deln tillät, det denna min motion mätte blifwa remitterad til Beswärs och Oeconomi Utskottet för att uppä nämde grunder, der bättre kunna utarbe» tas samt i händelse af nödigt bifall, önskade jag tillika, att denna nya Taxas beräkning tog sin början den , Januarii 13 iz Bihang til den projccterade LandtmäteriTaxa». I anledning af remissen, får jag äran meddela mina tankar pä hwad sätt Landtmäteri-Taxgn efter närwarande tider, enligt min tanka, borde bestämmas, och har jag genom egen erfarenhet, dä flere Landtmätare för min räkning moro sysselsatta med en ganska midlöstig förrättning, kommit uti stor förlägenhet, hwad medel som skulle qnwändas till kontrollens minnande, och snart fant jag att runneiandsräkningen mac det enda, således fär jag äran projeklwis föreflä: r §. Att för hwarje tunneland tät skogbewnxen mark, bör betalas 6 ss. b.co dä jemkning likwist bör ske ivid större skogars upmätcmde i samma proportion som i 178Z ars förbättrade Landtmäteri-Taxa z mom. stadgad är. 2 § För hwarje tunneland aker af hwad beskaffenhet som hälst 4 ss. b:co.
På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag om propos. på återremiss, på det LagUtsk. må komma i tillfälle att taga mina anmärkntr i öfvervägande och upgöra förslag till Lag i öfverensstämmelse dermed. Ilr Nordenfelt, Enar Wilh,: Då jag på Rikssalen hörde K. M:s Nåd. löfte att. till Stånden afgifva Nåd. Propos. om qvinnas rätt att vid viss ålder vara myndig, trodde jag att denna Propos. skulle bifallas utan motstånd eller invändning; men då jag sedan hört åtskilliga mer och mindre grundade inkast deremot, samt i reservationerna vid Dtsktns Betänk, funnit lagförslaget ogilladt och motsagdt, må det ursäktas mig att jag, utan anspråk på juridisk Den 30 September f. m. 437 klyftighet, men medvetande om att länge hafva vandrat på lifvets bana med öppna ögon för företeelserna omkring mig, uptager en stund af R. o. Ad:s tid, för att ådagalägga mina åsigter om denna vigtiga fråga, som närmast rörer den täckaste hälften af Sveriges innevånare. Men för att icke bli hänförd af mitt ämne, vill jag följa en på detta rum gerna ehuru allt för sällan hörd talares föredöme, och betrakta den ifrågavtde lagförändringen från synpunkten af dess rättvisa, dess behöflighet och dess nylla. Hvad först vidkommer rättvisan, så behöfver jag icke derom orda vidlyftigt, då både Utslcs majoritet och de reservanter, som gifvit skäl för sina från flertalets afvikande meningar, synas hafva erkännt rättvisan af att ogift qvinna vid mogen ålder erhåller rätt att såsom myndig sjelf råda öfver sig och sitt. Jag vill dock äfven härom yttra några ord:
Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derå, alt en bland de skickligaste idkarne af den astronomiska vetenskapen, Magister Daniel Georg Lindhagen, allt ifrån år 1848 varit anställd såsom Akademie Adjunkt vid Ryska Cenlral-Observaloriel i Pulkowa; men oaktadt den fördelaktiga ställning denne vetenskapsman derstädes innehaft, och ehuru genom de närmaste slägtskapsband fästad vid sitt nya hem, dock försakat dessa fördelar för att återvända till fäderneslandet, ulan andra utsigler för sin bergning än det ringa arfvode af (500 R:dr Runi, Kongl. Vetenskäps-akadémien kunnat, erbjuda honom. Då nu Magister Lindhagen genom ulgifna arbeten och genom sitt förljenstfulta deltagande i den under åren 1850—1851 verkställde gradmätning i Ryssland och Norrige lörvärfvat eli rättvist anseende bland alla länders vetenskapsmän, och det syntes vara både en pligt och en heder lör nationen att, när tillfälle dertill erbjöde sig, söka ålerförvärfVa och till eget gagn använda en utmärkt förmåga, hvilken, i annat fall, främmande nationer ej skulle dröja ali tillegna sig, har på grund häraf blifvit Ii einst ii 11(11, att Rikets Ständer mätte åt Lindhagen bevilja ett årligt arfvode ;.f 3,000 R:dr R:mt att utgå till dess en motsvarande inkomst kumle tillfalla honom genom befordran i rikets tjenst, mot förbindelse alt under tiden tjenstgör» vid Velenskaps-akademien eller rikets Universileler, eller på hvad sätt E. K. M:l kunde finna lämpligt ali i nåder förordna. Rikets Ständer hafva ansett angelägenheten af, alt, för en vetenskapsidkare af så erkändt anseende, tillfälle till nödtorftig bergning inom landet beredes, på det han ej må blifva nödsakad att å nyo öfvergifva fäderneslandet och söka anställning i främmande länder; men då det kan antagas, att af de lill vetenskapliga ändamål anslagna och för E. K.
Besv. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 3. 15 ej skulle berättiga lill bränvinsbräuning hela året om, och att, om så vore händelsen, pannerymds-afgiften ej borde höjas för den lid af året, då bränvinsbränning i allmänhet icke är tillåten; men emedan, på sätt Utskotten numera inhemta!, det just är tor tid, då bränvinsbränning eljest icke är tillåten, som tillstånd att vid pressjäslberedning begagna bränvinspanna sökes och meddelas, och sådant tillstånd hittills icke blifvit meddeladt, der ej pä grund af innehafvande jord rättighet till bränvinsbränning redan förut egt rum, samt dessutom de skäl, Utskotten tillförene åberopat för förhöjning af pannerymds-afgiften uti det i §:n förutsatta fall ej synas vara genom ofvan anförda anmärkningar förringade, tillstyrka Utskotten, att ett stadgande i samma syftning, som det ifrågavarande, varder i Förordningen infördt, men uppstäldt i närmare öfverensstämmelse med de ordalag, som vanligen begagnas uti de resolutioner, hvarigenom, i serskilda fall, Kongl. Maj:t meddelar sökande tillstånd alt under tid, då bränvinsbränning icke är i allmänhet medgifven, för beredning af pressjäst begagna bränvinspanna af viss rymd; hvarjemte, till förekommande af den utaf stadgandet i sista momentet, angående förhöjning uti pannerymds-afgiften i fall, som der omförmäles, att pannerymd är i två pannor fördelad, möjliga misstydning, hvartill tarifens öfver pannerymds-afgiften nu föreslagna förändrade uppställning kunde gifva anledning, alt nämligen detta stadgande vore jemväl å den s. k. dubbla pistoriska apparaten tillämpligt, Utskotten anse ett tillägg i slutet af sista momentet böra meddelas. I öfverensstämmelse med hvad nu är anfördt, föreslås följande redaktion för §. 28.
Detta resultat har svårligen kunnat uteblifva, då man icke inskränkt sig till att endast pröfva de förslag, som Kongl. Maj:t, efter Kongl. Kommers-kollegii och Kongl. General-Tullstyrelsens hörande, framställt, samt de mer eller mindre motiverade motioner, som inom Dikets Ständer eller i Utskottet blifvit väckta, utan företagit sig att genomgå samtliga i nu gällande tulltaxa upptagne artiklar och derunder, utan föregående utredning, på fri hand, — oftast efter omröstning — besluta, huruvida nu gällande tullsatser borde borttagas eller sänkas. Emot detta tillvägagående har jag inom Utskottet framställt anmärkningar och får nu, förnyande desamma, vördsamt föreslå, att Rikets Iiöglofliga Ständer måtte besluta bibehållande af nu gällande taxe-bestämmelser i alla de fall, eler icke en pröfning påkallas på grund af Kongl. Ma/j/ts nådiga framställning eller af väckta motioner, 2:o) Genom flere sådana har yrkats fastställande af införselstull å omalen samt malen hvete och råg, äfvensom å smör och ost. De föreslagna tullsatserne hafva inom Utskottet modifierats sålunda, att man fordrat tull af 20 öre för 1 kubikfot hvete, 10 för 1 kubikfot råg, 1 Hulr för en centner hvetemjöl, 50 öre för en centner rågmjöl, 3 öro för 1 skålpund smör och 3 öre för 1 skålpund ost, men endast sistnämnda yrkande har vunnit Utskottets bifall. I öfrigt hafva fordringarne i ofvannämnda hänseenden blifvit af Utskottet underkända och emot dessa beslut bör jag reservera mig. Det var i 1857 års tulltaxa, som man borttog dittills gällande införselstullar för lifsmedel af alla de slag, som inom landet produceras. Dessa tullsatser minskades redan mera allmänt i 1848 års tulltaxa emot hvad de förut utgjorde. För smör och ost nedsattes de ytterligare i 1854 års taxa, men voro ännu år 1856 betydligt högre, än hvad som nu föreslagits.