Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Palmstjernas och Gr. Frölichs förslag vara det bästa. Jag bar äfven haft äran vara fullmägtig i Riksg.cont och kan ej annat än ogilla sådana åtgärder, hvarigenom ett mynt skulle tillskapas, löpande roed ränta, oberäknad omöjligheten att verkställa ett sådant förslag. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då bland de flera meningar, hvilka velat göra sig gällande, ingen yrkat bifall å Utsk:s förslag, H. Ex. ansåg sig böra göra propos. till afslag å Utsk:s utlåt. Vid den i anledn. deraf framställda propos. blef StatsUtsk:s utlåt. N:o 317 af R. o. Ad. afslaget. H. E x. framställde derefter propos. å det uti Hr v. 16 H. 29 aiG Den 19 November. Troi Is reservation framställda förslag utan någon förändring. Ropades nej. H. Ex. hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade godkänna Hr v. Troils nyssnämnda förslag med den förändring, att i början af i:sta punkten skulle erhålla följande lydelse: ”att ifr. o. m. år iS35 anslås två hundra tusen r:dr ”årligen, med hvilket etc.” Ropades ja och nej. Hr von Troil: Jag kan icke godkänna en föreskrift, att så låg ränta som möjligt bör sökas; ty då kunde man contrahera om 1 proc., men med så mycket större capitalafdrag, hvarigenom jag anser stor förlust kunna uppkomma. Gr. Frölich: Jag får blott i anledn. af Hr v. Troils anmärkning fästa uppmärksamheten derå, att det, enligt mitt förslag, är Fullmägtige obetaget att gifva t. o. m. 5 proc:s ränta. Frih. Palmstjerna: För att betaga en möjlig kraft af Hr v. Troils anmärkning, skulle jag tro, att densamma fullkomligen vore till sin grund undanröjd, om man redigerade sålunda: Mot sådan ränta, som Fullmägtige anse fördelaktigast vara. Gr. Frölich: Man kan säga: 4 proc. eller lägre, i fall Hr v. Troils farhåga derigenom hafves.
Som hennes affärsman njöt han en bestämd årlig lön, och deras visthus försågs frikostigt från Grönskog; men Leonna skulle blifva hennes arfvinge — likväl så, att fadren vore sin dotters förmyndare och förvaltare af egendomen till dess Leonna gifte sig. Detta hennes förordnande var gjordt och belefvadt i laga ordning. Sådana voro familjens förhållanden den tid vår skildring begynner, men ännu några ord om Leonna och hennes barndom. Som redan är sagdt var Leonna sexton år och dertill vacker, men emedan hvarje menniska har sitt eget skönhets-ideal, lemna vi till läsarens egen fantasi att måla bilden till dess vi framdeles kunna gifva den mera fulländning. För en flicka i våra dagar anses de sexton åren vanligen vara rosens skönaste blomstringstid. I stora verldens drifhus har kanhända redan då dess artificiella sol — fåfängan — blekt bladen, eller en mask frätit sig in i blommans hjertblad, men den tid vi här omtala, var sådant sällsynt, och på landet isynnerhet, sattes en vacker flicka om femton eller sexton år, aldrig som nu i ¯presens¯; talade man om henne, ¯skedde¯ det i ¯futurum¯, ty hon ansågs ännu för en sluten knopp, och var i sin glada bekymmerslöshet full af friskhet och lefnadslust. Leonna var hitintills lika obekant för verlden som verlden för henne; mormodren reste endast någongång till kyrkan, intog då sin middag antingen hos sin måg, eller i prestgården; och besök erhöll hon endast af några få äldre personer. Att Leonna var så olik sin mor, derför hade hon att tacka naturen och en tilldragelse, som gifvit hennes intellektuella gåfvor en annan riktning. Ehuru ogerna, hade hennes mormor dock, efter fadrens åstundan, tillåtit Leonna åtfölja honom på en resa till Stockholm. Nordenskans hade der en yngre bror, bolagsman i ett större handelshus, och nyligen hemkommen från en affärsresa till Hamburg, hvarest han hade gift sig med ett ungt fruntimmer af god familj.
Räntmäslaren Ouchterlony; 16) i anled - 367 ning af Revisorernes anmälan, rörande en afskrifning uti Umeå Magazins-räkenskaper, å de så kallade Skånska Gåfvo-spannemålsmedlen; 17) i anledning af Revisorernes anmälan, om en år 1832 yppad betydlig proprie balance hos Magazinsförval tarén Renner i Lidköping. P. 606. — om StatsUtskottets Utlåtanden: 1) i anledning af Revisorernes Berättelser, rörande granskningen af Allmänna Magazinslnrättningens räkenskaper och förvaltning; 2) i anledning af Revisorernes Berättelser angående Allmänna Magazinslnrättningens utestående fordringar i Finnland; 3) i anledning af 1820 års Revisorers anmärkning, rörande upphandlad riad Råg vid Norrköpings KronoMagazin; 4) i anledning af 1822 års Revisorers anmälan, om den till hjelp för hufvudstadens nödlidande vid KronoBageriet verkstälde brödförbakning; 5) om åtskillige af Revisorerne framstälde anmärkningspuncter, rörande Allmänna Magazinslnrättningens förvaltning. P. 610. — om StatsUtskottets Utlåtanden: 1) öfver åtskillige af Revisorerne framstälde anmärkningspuncter, rörande Allmänna Magazinslnrättningens förvaltning; 2) i anledning af Revisorernes anmärkning, angående den till Italien år 1821 verkstälde export af Korn och Hafre; 3) i anledning af 1822 års Revisorers anmärkning vid inköpet af Eldqvarnen i Stockholm; 4) i anledning af Konungens Proposition om 363 afskrifning för ett qvantum Råg, auvändt till brödbakning åt Hufvudstadens fattige. P. 6io. — om remiss af Herr Rosenblads anmärkningar i anledning af StatsUtskottets Utlåtande om all jords lika beskattning samt en allmän ny refning och skattläggning. P. 6i i. — om Lag-Utskottets Betänkande, angående LagmansRätternes upphörande.
Mörners sista anförande, förklara, att jag visserligen tror att förslag till grundlags-förändringar, som äro hvarandra motsatta, fullt grundlagsenligt kunna antagas att hvila till en kommande riksdag, men jag är fullkomligt ense med Gr:n deri, att det icke låter sig göra, att, såsom nu blifvit ifrågasatt, först antaga ett förslag till grtindlags-förändring att hvila och på samma gång låta ett förslag till ändring i förslaget också blifva hvilande. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att beträffande Konst.Utsk:ts ifrågav:de grundlagsändrings förslag, blifvit yrkadt, dels att detsamma måtte förkastas, dels af Hr Brakel, att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke måtte förklara, att det af Utsk:t föreslagna 3;dje mom. i 109:de §:n R. F. borde utgå och ersättas af följande stadganden : »Riksdag må af Konungen uplösas, när han så för godt finner. Då skola nya val anställas och riksdagen åter sammanträda inom den tid, som 5lista §:n R. F. och 9:de §:n R. O. säger. Ar urtima riksdag församlad då tiden för lagtima riksdag inträffar, uphöre den urtima riksdagen»; — dels af Hr von Koch, att R. o. Ad. skulle såsom sin gemensamma tanke uttrycka, att efter de i 2:dra mom. af 109:de §:n R. F. förekommande orden »påföljande års lagtima riksdag» borde införas orden »så framt icke, uppå Propos. derom från Konungen, vid mellankommande urtima riksdag annorlunda beslutes»; och dels slutligen, att förslaget måtte hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; hvaruppå H. Exc. tillkännagaf, att han först komme att framställa propos. å förslagets förkastande, samt att han sedermera, såvida R. o. Ad. icke förkastade förslaget, skulle göra de föresiågne gemensamma tankarne till föremål för särskilda proposir. Härefter framställde H. Exc. propos. derå, att ifrågav:de grundlagsändrings-förslag skulle af R. o.
Den nu föredragna 7 § är ordagrant hemtad ur 1834 års förslag, dock med den skillnad, att män har ålagt vexelgifvaren att, dä aflemnad vexel icke blifvit betald, anmäla protest inom 3:dje dagens utgång och inom 8-de dagen uttaga stämning. Om inrikes vexlar skulle komma till ständ, så är det väl naturligt, att 3 dagar äro på landet en alltför kort tid att göra protest och uttaga stämning; 8 dagars tid för att uttaga stämning i närmaste stad synes mig behöflig. Hvad åter beträffar den anmärkn. Gr. Gyldenstolpe gjort, så är det genom handels-coutume i städerna så bedrifvet, att man sluter handeln om vexeln hos mäklaren, och låter den afgå med posten, hvarefter man är skyldig att inom tredje dygnet betala den. Om man det icke gör, sä skall vexeln protesteras, men denna coutume kommer naturligtvis mindre alt äga rum man och man emellan på landet, der man troligen kommer att erlägga betalningen genast. Hr Nordenanckar: Jag anser den förändring, som Utsk. infört i 7 §, vara af största behof påkallad. Den enda anmärkn. jag deremot skulle vilja göra, är alt tiden bort ytterligare förkortas. Den tid af 8 dagar för protesten, som 1834 års förslag innehåller, skulle nästan upphäfva hela naturen af vexelrörelsen, och jag anser till och med 3 dagar nästan för mycket. Någon svårighet att verkställa en sådan protest på landet uppslår icke, då Utsk. i 36 § tydligen uttryckt, att protesten kan ske icke allenast genom kronobetjent jemte ett tillkalladt vittne, ulan äfven genom två tillkallade vittnen, som endast kunna skrifva. Långt ifrån att vilja förlänga denna tid, skulle jag snarare vilja förkorta den till en eller två dagar. Hr Hjerta, Lars: Till hvad de tvenne föreg:de talarne yttrat, anhåller jag, att såsom anmärkn. emot Utsk:s förslag i denna § få lägga följande:
Af lärarinnor, som lefva i ekonomiskt betryck, nian dessutom ej vänta den friskhet och jamnhet i lynnet, som äro nödvändiga såväl f ö r en frLktbringande under: visning som för en god handledning af iingdomen. Äfven skola~ns organisation röner ofta ett ogynsamt inflytande af den diliga ekonomien. Det är för flickskolornas styrelser och lä~arepersonal väl bekant, att de högre klasserna i allmanhet icke bära sig. Är då en skolas ekonomi dålig, så mhste dessa klasser iildragas. Följden däraf blir icke .blott den, att lärgiriga och begåfvade elever förlora t i l l f i e till afslutandet af sina skolstudier, utan vederbörande skolstyrelse frestas också att, p i det skolan matte .hilla sig uppe vid, en jämförelse med andra skolor, låta, till förfång för lärjungarnas sunda utveckling, sadana iimnen, som blott borde förekomma i de högsta klassekm, exempelvis litteraturhistoria och Iry&amp;ohistoria, inträda i de klasser, som motsvara mellanstadiet e. vid de fullstälidiga skolorna: Hittills. är, det endast ett fåtd ' kominnner, som beredt '. a flickskolan ' tak öfver hufvudet, antingen genom att å t henne bygga eget hus eller hyresfritt upplåta lokal. För det stora flertalet iiro utgifterna för lokal en tyngande post i budgeten, och diirföre blir det för mingen skola nödvändigt att äfven i detta fall vidtaga inskränkningar, genom att spara på utrymmet. Men det är lätt att inse, att hvarje sådan besparing ar till men för lärjungarnas hälsa, isynnerhet som de flesta förhyrda lokaler icke äro uppförda till skolhus och sålunda redan i och för sig &amp; ro i sanitärt hanseende mindre lämpliga. En god och någorlunda rikhaltig undervisningsmaterie ' L iii * nödviindig f ör undervisningen i naturkunnighet, hi storia och geografi samt teckning. Men anskaffandet och vidmakthallandet af en sådan hör vid alltför många skolor till de fromma önskningarnas område. Sedan 1882 har ingen ökning i flickskolans anslag beviljats.
Prot. 1862 1863. 4 Sami. 1 A/d. 5 Iliijt. 2 10 Slats-Utskottets Memorial N:o 14. seringsarbete sk ulin vunnits, ifall skarpare krökningar blifvit begagnade, som minimum för beräkningsradiens storlek blifvit bestämdt lill 1,000 fot, och såsom ett bevis att delta^bestämmande vid tillämpningen icke visat sig stridande mot naturen af våra terrängförhållanden, må bär nämnas alt, t. ex. å den mer än 38 mil länga sträckan mellan Stockholm och Alingsås endast pä tvänne ställen kurvor med 1,000 fots radie förekomma. De frågor jag nu går alt utreda, nemligen om banans öfverbyggnad, spårvidden och den så kallade rörliga materielen, ligga hvarandra så nära, att jag i ett sammanhang mäste upptaga dem till behandling, hvarvid jag äfven på ett och annat ställe mäste återkomma till dem jag redan vidrört, om stigningar och krökningar. emedan älven dessa sistnämnda frågor ej kunna fullständigt belysas, utan i sammanhang med dem om öfverbyggnaden och materielen. Då beslutet om anläggningen af de Svenska stambanorna fattades, hade Norrige redan börjat sina jernvägsanläggningar, och äfven inom Sverige var en sådan anlägg ning under arbete, nemligen till förbindelse mellan städerna Örebro, Arboga och Nora, hvilken anläggning åtminstone till någon del ansågs komma att utgöra en gren af våra stambanor, och del var naturligtvis äfven att förutse, alt de Norska jernvägarne i en framtid skulle komma alt sättas i förbindelse med dessa stambanor. Båda bär ofvan nämnda jernvägar hade för spårvidden eller afsländet emellan nilema bestämt samma mått, som å Danmarks och nästan hela kontinentens, nemligen 4 fot 8.} tum Engelskt. För den samtidigt med Statens jernvägar påbörjade banan emellan Gefle och Falun antogs äfven samma mått för spårvidden, hvilket dessutom af 1851 års Jernvägskommillé blifvit såsom det ändamålsenligasle föreslaget.
Lok oell Oxel io L:-lr, bör ?^pel 6 lb:clr 82 sk., kör klastetiäcl oell Uastespira eller 8torverkslräcl 33 L:<lr 16 sk., bör snnat stort träck 10 L:clr oell Zälcle skacian; vsre oek böterns lilis, bast äverkaren trälket ej bortkörd." "8v>sr, bläeker eller annorlecles skaclar naZon uti Kronans parker, 6ebs<; eller vjurZärclsr sliks trä>i, vsre lika bot, som om trueled otokliZen kalles.'' ''6ör nLZon snnsn äverksn ä Kronans parker, OebsZ oell OjurZärclar vell eler daZer dorb, näbver, löt', bast elier buZZer verl, Zärclsel, star, timmer eller bvacl cked belclsd sr, bote bör timmer oell sZZstoek 5 L.clr, bör bvsrd lass sb eket ancbra 5 L:clr, bör mans börcls i L:clr 12 sk. oell ersätts clessudom värclet. I clessa mai sro böterne KonunZens ensak; cloek vill KonZI.
Landtränlerier uppbära lösen lör dem å lön anslagen kronotionde. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskottels Betänkanden: N:o 66, i anledning af väckt motion om rättighet för församlingarne att använda skog å presteboställen till Kyrkobyggnad, N:o 67, i anledning af väckta motioner om antagande af särskild byggnadsordning för klockareboställen i Skåne, N:o 60, i anledning af väckt motion om förändradt sätt för fördelning af de för öfverlrädelser al Kongl. Kungörelsen den 23 Januari 1828, om hvad, i händelse af yppad smittosam sjukdom hos djuren, iakttagas bör, stadgade böter, N:o 69, i anledning af väckt motion om särskild tryckning af Kongl. Skiftes stadgan den 4 Maj 182 7, med iakttagande af de i densamma efter hand gjorda förändringar, N:o 70, i anledning af väckt motion om införande af förändrade lagbestämmelser, angående olaga skattskrifning samt lösdrifveri, N:o 71, i anledning af väckt motion om tillägg lill Kongl. Kungörelsen den 22 Maj 1852, i afseende på minderåriga personers användande vid fabriker och bandtverk, N:o 72, i anledning af väckt motion om ändring i stadgarna, rörande till tjenstgöring uppbådade båtsmäns transporterande från samlingsstället till embarkeringsplatsen, och N:o 75, i anledning af väckt motion om rättighet för rotebonde att erhålla ersättning för soldat-torpets brukande, under det soldaten är kommenderad på arbete. S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer af den 1 7 dennes, angående ändring i Itegerings-formens och Riksdags-ordningens föreskrifter om Riks-slyrelsens förande i vissa fall. Till Konslilulions-Ulskottet uppdrogs att utlåtande öfver denna Kongl, proposition till Rikets Ständer afgifna.
G inhemtas, en jemförelsevis ringa statsinkomst genom deras tullbeskattning varit att påräkna, befrias från ali tull vid utförseln, nemligen: aska, rå, af träd eller andra vegetabilier, samt pott-, vällad eller oraffinerad; bokstafsstämplar samt boktryck eller stilar, förslitne och obrukbare, eller stilskrot; brunsten; dun alla slag; fisk alla slag; fjäder, ospritad och spritad; frö, hamp-och linsamt rofoch rapsat-; glasskärf eller krasglas; halm; hampa; horn, oarbetadt eller raspadt, samt hornplatter; humla; hår alla slag; hö; jern, gjutet, bomber och kulör, champlounerade till visst mått och renfilade, kanoner stycken, nickhakar och mörsare, stämplade och borrade, samt finare och gröfre lavetter; kummin; mais; musslor, friska och insyltade eller saltade; näfver; pelsverk eller pelterier alla slag; tenn, oarbetadt samt arbetadt gammalt och sönderbrutet; tennoch blyaska; tran och späck, alla slag; trädvaror, nemligen fanerskifvor, handspakar och borrade pumpträd; vinsten, rå, samt vissmut. Den skillnad, som med hänsigt till egenskapen att vara mer eller mindre renad i gällande tulltaxa är antagen för alun, nemligen i romersk och andra slag, synes, till förebyggande af förvexling vid tullbehandlingen, och då icke någotdera slaget utgjort föremål för särdeles import, böra upphöra och bägge slagen kunna, i likhet med hvad som äger rum uti flera främmande länders tulltaxor, sammanföras under den allmänna rubriken »alun alla slag», med fortfarande tullfrihet vid utförsel och en införselsafgift af 5 r:dr, utgörande 23 procent å det värde, 20 r:dr, för hvart fat om 17 lispunds vigt, som de flera särskilta slagen i medeltal numera kunna anses äga.
Till känbara förluster för Discont Verket, har dock erfarenheten visat hurn falsk denna opinion, under förra Styrelsen, någon gång varit vid beviljandet af lån, §2 D*n 17 Novtmber f, m. äfven då personer vid Verket påtecknat sina namn som Commissionairer. Någon granskning öfver förfarandet vid nya låns beviljande eller • afslåendej torde derföre af allmänna rösten påkallas. Utom det att jag i hufvudsaken förenar mig med Herr Nilsson uti hvad han i sin re, servation anfört, får jag, hvad lörsta punkten af densamma angar, göra ytterligare tillägg. Herr Nilsson säger nefriligen; Att låneansokningarne böret bifallas eller afslds i samma ordning de blifvit anmälde, och att turen ej bör försvinna genom anmärkningar emot lån documentet, i fall det ]ulljiåndigt återkommer. lietta välgrundade förslag * torde säkrast kunna verkställas på det sätt, att Kamereraren, till hvilken lånedÖcumentérne vanligen aflemna», så väl å de samma som å en dertill inrättad lista, genast tecknar ordningsnummer, hvarefter de sedan böra föredragas % och hvilken numererjng äfven bör ske, i låntagarnes eller deras ombuds närvaro, såsom öfligt varit vid låndoouinenters aflemnande till erhållande af Bancoeller Fastighetslån. Denna controll anser jag hädanefter blifva så mycket nödvändigare, som bela lånefonden, då räntan nu kommer att nedsättas, enligt Heres förmodan snart torde blifva medtagen, på det hvarje lånsökandes rätt oförkränkt måtte iakttagas. Härefter torde äfven blifva nödigt, att alla, för hvarje vecka inkomna nya låndocumenter, innan de föredragas, ordentligen antecknas i ett dertill inrättadt diarium, på det sätt; att så Yäl länsö - I>en l? ' NaPember f. tiz. 53 kare som Borgersman, columnvis, införas till siria titlar, aldre egna lån, cautioner och embetsbevis, samt i en särskild cölumn, deras efterliggande äldre egna lån.
Alströmers, Oscar, den 14 dennes bordlagda förslag om aflåtande af inbjudning till Vällofl. Borgare-St. att förena sig i R. o. Ad:ns beslut rörande lista punkten i sammansatta Bankosamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Utlåt. N:o 2, i ani. af väckt motion om vidtagande af åtgärder för beredande af lättnad i myntcirkulationen emellan Sverige och Norge. Härefter förekom Riddarh. -Utsk:ts d. 14 dennes bordlagda Utlåt. N:o 14, an g: de förändrad lönereglering fölen del af Riddarhusets tjenstemän, öfver hvilket Utlåt, särskildt protokoll fördes. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Riddarh.-Utsk:ts fortsatta Utlåt. N:o 15, ang:d.e ordnandet af Riddarhusets gårdsplan. Anmäldes och bordlädes: Stats-Utsk:ts Mein. N:o 138, med förslag till stadganden i Riksg.-Kontorets reglemente ang:de de med ordinarie statsregleringen gemenskap egande utgifter samt de på Kontoret anvisade kreditiver och derifrån utgåenende riksdagsoch revisions-kostnader, aflöningar m. m.. äfvensom ang:de Riksg.-Kontorets inkomster samt uppbörden af dit ingående bevillningsmed flere medel; Sammansatta Bevilln.- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts Alem. N:o 11, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om föreslagen förändrad grund för uttaxering af landstingsmedel; och Den 15 Juni. 663 Lag-Utsk:ts Mern. N:o 62, ang:de verkställda omrörtningar i förstärkt Lag-Utsk:t, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut ang:de åtskilliga lagfrågor. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | 7 e. ra. In fidem, O. Brakel. Särskildt Protokoll Fredagen den 15 Juni 1866.
Hvad angår den fullständiga redogörelse, sora för o o O O denna rättegångs utförande och slut erfordras, får jag vördsamt härjemte öfverlemna de i sådant afseende redan från trycket utgångna handlingar. Ett annat fall, då särskildt uppdrag till vidtagande Embetsåtgärder kunde vara att förvänta, omförmäles uti Instruktionens 12 §, det nemligen, om Rikets Höglofl. Ständer, Deras Bankoutskott eller förordnade Revisorer skulle finna skäl att ställa Fullmäktige i Banken eller RiksgäldsKontoret under tilltal; men någon åtgärd af sådan beskaffenhet har hvarken i följd af särskildt uppdrag dertill eller af annan laga anledning ifrågakommit. Beträffande tillsynen å Domare och Embetsmän i allmänhet, bör i första rummet icke lemnäs obemäldt, det lika litet med föranledande af anförda klagomål sorn. eljest kunnat upptäckas någon af de i Regeringsformens 101 § beskrifna, oförmodade händelser, då Embetets innehafvare vore förbunden att Konungens Högsta Domstol eller någon af Dess Ledamöter tilltala. R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 11 Juli 1844.
I anledning af hvad sålunda blifvit anmäldt, hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t, med bifall lill hvad Krigs-Kollegium härvid föreslagit, täcktes för ifrågavarande ändamål hos Rikets Ständer begära ett anslag, i jemnt tal, af 1638 kubikfot oindelt spanmål, att tilläggas det i Riksstaten förut för indelta kavallerioch infanteriregementena uppförda anslag af oindelt spanmål, hvaremot det för samma regementen i Riksstaten befintliga anslag i penningar skulle förminskas med 2004 R:dr 4 öre. Löneförbättringar vid indelta Arméen. Sedan Kongl. Maj:t vid 1836—1838 års Riksdag fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på behofvet af en förnyad lönreglering för indelta arméens befäl, dels till åstadkommande af nödig förbättring i aflöningen, dels lill beredande af möjligaste likstämmighet deruti vid alla regementen och corpser; hade Rikets Ständer, som ansågo det vara uppenbart, att en ny allmän reglering af befälets aflöniogsförhåHanden utaf hehofvet påkallades, men alt en dylik reglering borde, utan ytterligare bidrag från Statens sida, kunna till vägabringas medelst de stora tillgångar af indelta räntor, kronotionden, boställen och kontanta anslag, som redan finnas anvisade, emellertid så väl vid berörda Riksdag som vid den sistlidna funnit godt alt, utöfver det i Rikstaten förut uppförda kontanta anslag för indelta kavallerioch infanteri-regementena, för hvardera statsregleringsperioden som dessa begge Riksmöten innefattade, bevilja och till Kongl. Maj:ts disposition ställa en summa af 100,000 Rdr årligen att vid de regementen och corpser, som deraf företrädesvis vore i behof, användas till löneförbättring i första rummet åt underbefäl och subaltern-offlcerare jemte deras vederlikar, samt vidare, så vidt tillgänga r ne medgifva, jemväl åt Andre Kapitener och Regements-qvartermästare, dock med förbehåll att en dylik förmån icke finge tillgodokoroma dem af berörde löntagare, hvilka äro med boställen försedde.