Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Register. 15 A99. — med redogörelse i anledning af Biskopen Frih. kköruerz hos Preste-Ständet anförde anmärkningar emot Utstottets Ordförande i afseende pä en sramsiäld Votering Proposition, Sept. .525. Z07. 520. I22Z. lg,z7. 157».— i anledning af Kongl. Mains nädiga Proposition angående dispositionen af den till Bankens säkerhet förstrifne halft af Tullinkomsten, Sept. 642. 647. evet. i lz8. >225. — rörande af Banko - Fullmägti ge bewiljade förffott af Riks-Discont-werkct ät Tisconterne i Götheborg, Malmö och Äbo samt en af dem Fattigwärds-inrättningen i Stockholm tilldelad gäfwa af DiscoNt-revcnuen, Sept. 76Z. 87a. 1020.1029. evet. lisi Vlov. göt,. 412. 794. 8?l. d. XIV. 109. Dec. 420. 4ZL. 4Z4.. — i anledning af wäckt fräga om räntans nedsättande pä Riks-Disl ontwerkets utläningar Sept. ^67. med yttrande öfwer den af Bonde-Ständet yrkade oinsträka rösträttighet wih Bancoförwaltningen, Sept. >076. flUt. >2?' Olov. 272. 776. i;7t« — Berättelse om Herrar Banko Fullmägtigcs åtgärd wid realisationen af Riksgälds-Sehlarne och Herrar 'Reyiforcrs wid isto; ars Revision derwid gjorde anmärkningar. H77. 1796. — om tryckning af Banco-fnllmägtiges protocoll d. i; Mars>809, — Get. Ig44- >370. — om Fahlu Bergslags ansökning om oinstränkt
Jag tror icke att jag misstager mig om mina motståndares mening, då jag anser att alla deras satser lämpligen kunna sammanföras till tvenne hufvudgrupper eller, om jag så får säga, till tvenne slutpåståenden, nemi.: l:o att det är nyttigt och nödvändigt att skydda våra egna näringar mot utländsk medtäflan, och 2:o att det är nödigt, med hänseende till landets ekonomiska ställning, att genom inskränkningar i den utländska handeln söka minska förbrukningen af främmande produkter. Till någondera af dessa satser, eller till begge, torde alli hvad som Den 27 Maj f. m. 505 andrages å motsidan kunna hänföras, och jag ber derföre att särskildt få taga hvardera af deni i betraktande. Hvad då först och främst beträffar den förmenta nyttan och nödvändigheten af skydd för våra näringar mot utländskt inträng, så skäll jag, med afseende å det ämne, som nu är under öfverläggning, i främsta rummet fästa mig vid jordbruksprodukterna. Men innan jag öfvergår till utvecklingen af mina åsigter i detta hänseende, vore det utan tvifvel nyttigt, för att argumentationen må leda till något resultat, att vara ense örn några vissa utgångspunkter eller premisser, och deribland synnerligen en, nemi. den, att frågan om skydd och tull är detsamma som frågan om varornas pris. När man säger sig ej kunna tälla, vill man dermed uttrycka alt man ej kan sälja en vara af samma slag och af samma godhet till samma pris som en annan. Att denna premiss äfven accepteras af mina motståndare, måste jag desto hellre antaga, som Hr Akerman i sin reservation alldeles på samma sätt betraktat ämnet. Han uppställer nemi. frågan ganska riktigt, då han (pag. 80) säger: »Vid tillämpningen häraf på vår tull-lagstiftning måste man alltså fråga sig, om den inhemska industrien är i tillfälle åstadkomma de produkter, som för landets inbyggare äro behölliga, till sådana priser, alt en konkurrens med utlandet är möjlig.» Vi äro således ense derom, att prisförhållandet är den hufvudpunkt, hvaromkring frågan egentligen vänder sig.
Jag till - Den 8 December f. m. styrker således bifall af Siats-Utskottets Utlåtande. Herr Lefren j Johan Pehr: Jag vill endast förklara, att jag instämmer i afslag å Betänkandet och bifall till Pensionen. Särskildt får jag upplysa rörande da Engelska Patentförfattningarne, det förhållandet icke är sådant, att den, som söker ett Patent, behöfver uppgifva och låra granska sin uppfinning. Han erhåller Patentet, det förutan. Om någon sedermera genom laglig rättegång kan bevisa , att uppfinningen icke är ny , förloras Patent-rättigheten. Detta utgör skillnaden emellan detta 6lags Privilegier i England och i Sverige. Herr Mannerhjerta Ulric Emanuel: Då jag instämmer med de värda talare, som önska afslag på Utskottets Betänkande, och med så mycket skäl yrka att pension åt Herr Westbeck måtte beviljas, får jag äran meddela , att min afsigt, då jag begärde ordet, endast var att rätta några misstag om Engelska Paten terne, som af Herr Nordensköld voro begångne; men jag är förekommen genom hvad Herr Lefrén behagat yttra. En tillförlitelig underrättelse om dessa Patentlagar finnes dessutom i Ridderskapets och Adelns Protoceller för sistledne Riksdag , som jag hade tillfälle att deri låta inflyta. Felet med våra Lagar för uppfinningar , och sorn troligen Herr Westbeck skulle få rö - Den 8 December fx m. 443 na, är att uppfinningens värde måste underkastas andra personers pröfning, hvarigenom hemligheten yppas, och sedan äfventyrar att anses för ett intet, och ej förtjenande afseende Man har omnämnt, att Herr Westbecks förtjenst och skicklighet att upptaga fartyg, borde vara en tillräcklig källa af inkomst för honom. Tvertom tror jag den ej så vara , när hans oegennytta tages i betraktande; och sjelfva denna så hedrande oegennytta, jemte andra anförde skäl, torde vara en värdig anledning för Höglofl. Ridderskapet och Adeln att bevilja den föreslagne pensionen, Herr Nordensköld:
I allmänhet långleddes de unga damerna en smula på förmiddagen; Madame Bonaparte hade ofta migraine, Hortense målade eller spelade, de öfriga skötte sin korrespondens, sitt tapisseri, lärde sina roller till societetsspektaklen, konfererade med sina kammarjungfrur och modister eller drefvo omkring i parken med en roman af Madame Cottin eller Madame de Genlis för att få tiden till klockan sex att gå. Men då — då fick man också ersättning! Genom den långa platanalléen, som från landsvägen förde upp till slottsgården, kommo de i sina små snabba kabrioletter, eller ridande, två och två i sällskap — alla de unga äkta männen, beundrarne och vännerna. Och midtför den stora trappan, der de unga damerna (de voro alla unga på Malmaison, utom värdinnan) — hvitklädda, småleende, kisande i solskenet, med handen för ögonen — hade samlat sig, sprungo de unga männen af hästarne, och, glömska af dagens arbete, bekymmer och omsorger, sökte deras glada blickar den af de hvitklädda nymfgestalterna, som stod hvars och ens hjerta närmast. Ty på denna tid — 1800—1801 — grasserade nemligen en ren giftermålsoch förälskelsesepidemi inom familjen Bonapartes närmaste krets; huset var fullt af nyförmälda och hemligt förlofvade par, och de gamla kastanjealléerna i parken beskyddade under dessa sommarkvällar från sex till tolf många ömma förtroenden, många kyssar, många små äktenskapliga trätor. Der låg ömhet i luften — smekmånadens leende, säkra, konventionelt skyddade och insolent ostentativa ömhet. Af dem, som i sommar voro på Malmaison eller brukade komma dit till middagen, var der först och främst den tappre, ståtlige general Lannes, «arméens Roland», och hans unga hustru, hvilken i sin rena, tadellösa skönhet mest af allt liknade en Correggias madonna, som stigit ur ramen, tagit kött och blod och iklädt sig Konsulatets koketta drägt. Der var Förste
Genom tvungna åtgärder vinnes ej ändamålet : en konstig ordning kan införas , men den räcker blott ett ögonblick ; och när den brytes , har man att befara ytterligheter, i följe af olägenheter, man genom en föregående ytterlighet verkat. Några föreskrifter för Banco Styielsen till activat åtgärder, för att öka Verkets Silfver-fond , anser jag derföre onödiga. De äro öfverflödiga , enär Fullmägtiges Instruction redan förut innehåller, att de , vid Bankens förvaltning , skola oafbrutet sträfva till realisationens befordrande, men de voro såsom positiva föreskrifter skadliga, om, när tiden till deras åtlydnad inföllo, ornständigheierne ej efter beräkning jemkat sig , eller ock undergått en altför oförväntad förändring. Om Närings-utvägarne inom landet lättas , om handeln och concurrencen kunna vinna full liflighet, bör man ej tvifla, att metalliskt mynt småningom hos oss kan blifva gångbart; och innan den allmänna ordningen hinner återställas till den grad, att denna förkofran blifver möjlig, är det god tid att betänka de Författningar, som till Realisationens befordrande erfordras, och till det förenklande af det metalliska myntet till ett för alla igenkänligt märke och en viss qvantitet af metall af en viss finhet, hvarigenom varors sanna förhållande lättare kan mätas , och i 'samma nion befordra det refila myntets större användbarhet i löre Isen. Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. 259 Riksens Ständers åtgärd vid Finance-regleringen tror jag således nu böra inskränka sig till ett på samma grunder bygdt understöd för det vacklande Credit - systemet. Detta består i att gifva lif åt alla förut fattade beslut. Disconternes Liqvider böra genom Bankens mellankomst verkställas, och derigenom det utelöpande myntet med full credit äter sättas i rörelse. Genom visa reglementarisk.! Författningar och era officiel! tillsatt Gfver-uppsigt öfver Dtsconternes Förvaltning, bör det allmänna betryggas för de händelser, som nu stört Disconternes credit.
Län: Bifölls-, N:o 21, i anledning af väckt motion, alt de medel, sorn erfordras för curhus-anstallerne må af Stals-Verket utgå: Bifölls; samt Statsceli Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens: N:o 22, i anledning af väckt fråga om inrättandet at en Statistisk Centralbureåu: Bifölls; N:o 23, i anledning af väckt motion om befrielse för invånarne i Wäddö församling af Stockholms Län från skyldigheten att uppföra och underhålla åtskilliga byggnader vid Grisslehamns Post-contor: Bifölls; N:o 24, i anledning af väckt motion om insockne frälse-hetnmans i Bohus Län befriande från rotering: Bifölls; Prot-Utdrag, den 3o December 1844* 487 N:o 25, i anledning af väckt fråga oin indragning af de på Statens bekostnad underhållna stuterier: Biföl/s. S. D. Föredrogos ånyo Bevillnings-U/sko'tets följande betänka uden': N:o 14, i anledning af väckt motion 0111 uppbärande af viss accis vid införsel till stad af bränvin eller en mot dylik accis svarande bränv i ns-fö rsä 1 jn i ngs-a fg i ft: Bifölls, Nto 15, angående stämpling af spelkort samt afgiflen derför: Bifölls; N:o 16, angående Post-bevillningen: Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo
Lindhof för den bostället genom omförmälda expropriation frångångna jord måtte till utgående årligen från och med nästa statsregleringsperiod, å Andra Hufvudtiteln uppföras ett belopp af 50 R:dr. Bik. till R. På, grund af hvad sålunda förekommit ock i öfverensstämmelse med hvad tillförene i likartade fall egt rum, får Utskottet tillstyrka, att det äskade beloppet, 50 R:dr årligen, måtte af Rikets Ständer beviljas och tilläggas anslaget för Svea Hofrätt med derunder lydande Justitie-stat. 2:o I sammanhang härmed har Kongl. Maj:t jemväl föreslagit, att för hvad, intill dess nyssberörda reglering komme att träda i verkställighet, blifvit för tiden från den 1 Maj 1864 af Stats-kontoret efter förutnämnda grund förskjutet, godtgörelse måtte varda åt Stats-kontoret anvisad; Och får, i följd häraf samt då den ersättning, som, jemlikt högstberörda nådiga Bref af den 15 November 1864, Statskontoret åligger till innekafvaren af ifrågavarande boställe förskjuta, utgör från tiden från den 1 Maj 1864 till innevarande års utgång eller för 2| år, efter 50 R:dr för år räknadt, en summa af 133 R:dr 33 öre, Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer måtte, till Stats-kontorets ersättande för berörda förskott, å Riksgälds-kontoret anvisa ett belopp af 133 R:dr 33 öre, att enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition utbetalas. Anslaget till fångars vård och underhåll. 3:o Uti Kongl. Maj:ts till sista riksdag aflåtna Proposition, angående utgifterna under denna titel, hade Kongl. Maj:t i fråga om den del deraf, hvilken såsom bestämdt anslag omfattar aflöningen till en del af fångvårdens embetsoch tjenstemän samt betjente, föreslagit aflöningen för
Om, i anledning af hvad Comiterade här förut i underdånighet yttrat angående möjlig sammanjemkning af de serskilda jordnalurernes friheter och skyldigheter, utom hvad som tillhör grundräntan och tionden samt rustningsoch roterings-besväret, i ett eller annat afseende skulle komma att ega rum, anse Comiterade alla de hemmansnaturer, som i lörst nämnde omständigheter blifva lika lottade, böra under gemensam hufvudrubrik sammanföras, med utsättande för hvarje hemman af förut egande natur: dock att, i hvad fall som helst, Krono egendomar serskildt upptagas, hvarvid, i händelse af bifall till Comiterades förslag om skatterätts tilldelande åt de kronohemman, som för närvarande under åborätt besittas, denna afdelning endast komme att innefatta boställen och sådana egendomar, hvartill Staten har både egandeoch dispositions—rätt, eller som på ett eller annat sätt tillhöra Allmänna Verk och Inrättningar, Kyrkor samt Fromma Stiftelser. Derest åter i förstnämnde afseende någon jemkning icke förekommer, finna Comiterade nuvarande hufvudafdelningar af Skatte, Krono och Fralse böra bibehållas med de, af skiljaktigheten inom Frälse naturen beroende underafdelningar och iakttagande, att recognitionsskogshemman sammanföras jemte 133 vanliga skattehemman, med hvilka de uti rättigheter och skyldigheter äro till alla delar lika, ehuru de icke, utan serskild tillåtelse, få afskiljas ifrån de bruk, hvarunder de blifvit skatteköpte; Varande ock vid det förhållande, att Comiterade icke trott sig böra angående så beskaffade jemkningar göra bestämda hemställanden, det Förslag till Förordning om JordeboksLiggarens upprättande, som här nedan omförmäles, efter sednare alternativet lämpadt.
Drätselkommissionen, efter dertill i vederbörlig ordning erhållet uppdrag, afgifva sin, till Riksgäldskontoret eller ordres ställda, skuldförbindelse, hvarigenom kommissionen, å stadens vägnar, åtager sig ansvara för lånets återbetalning jemte erläggandet af den å lånet upplupna ränta, pä sätt här nedan stadgas. 2:o. Hvad som utaf lånesumman icke blifvit från Riksgäldskontoret vederbörligen ulreqvireradt före slutet af innevarande år 1831 kommer icke att derifrån utbetalas. 3;o. Lånet får utan ränta och kapital—afbetalning innehafvas till 1832 års slut, men derefter, eller från och med år 1833, samt intilldess detsamma är till fullo godtgjordt, böra sju procent af lånets ursprungliga belopp, vid slutet af hvarje år, genom Drätselkommissionen, till Riksgäldskontoret inbetalas; skolande häraf ränta, efter fyra för hundra, å den oguldna lånesumman först beräknas och afgå samt öfverskottet utgöra kapital—afbetalning. 20 Stats-Utskollets Memorial, JVs 324. § 119. 1 anseende tili den eldsvåda, hvaraf Lidköping i Mai månad 18-19 hemsöktes och genom hvilken den så kallade gamla staden till större delen ödelädes, har, såsom bidrag till de af den nya tomteregleringen derstädes föranledda kostnader, ett lån å Trettontusen trehundratrettiotre Riksdaler 16 sk., emot här nedan föreskrifna hetalningsvilkor, likaledes blifvit af Rikets Ständer beviljadt staden Lidköping; och hvilket lån jemväl bör af Riksgäldskontoret till stadens Drätselkommission utbetalas. l:o. För denna lånesumma skall Drätselkommissionen, efter dertill i vederbörlig ordning erhållet uppdrag, i stadens namn och å dess vägnar, afgifva sin till Riksgäldskontoret eller ordres ställda skuldförbindelse, innefattande de af Rikets Ständer för lånets användande och återbetalning stadgade vilkor. 2:o.
St:s Utsk., att nemi. dessa Utsk. sakna personer eller ledamöter med erforderlig sakkännedom i alla de frågor, som inom Utsk:n behandlas. Enl. min åsigt förefinnas ganska stora skäl, hvarföre anslag till en sådan hamnanläggning som den ifrågavande förr bort beviljas än lill flere af de ändamål, hvartill anslag blifvit af R. o. Ad. beviljade. Vi veta, att Westergöthland eller rättare Skaraborgs län har blott en afsättningsort för länets stora spanmälsproduktion nemi. Lidköping och jag tro:', att Styrel - 222 Den 2G lun i e. m. sen och K. St. gjort rätt, då de åt denna stad beviljat ett ganska betydligt anslag. Lidköping är likväl så beläget, alt endast en del af Skaraborgs län kan med fördel begagna sig af denna afsättningsort. När nu likväl andra afsätlningsorter saknas, blifva de från Lidköping mera aflägse boende jordägarne, serdeles under de årstider, dä svåraste väglaget oell de bufvndsakligaste afsällningsliderne inträffa, nödsakade ali pä dåliga vägar flera mil forsla deras span neno ål för att i Lidköping fä den afvllrad. Deremot, om ytterligare en större afsättningsort bereddes, skulle sådant lända Skaraborgs läns jordegare lill en betydlig fördel. Om jag afskiljer från Skaraborgs län dess norra del, sorn med fördel kan föra sina jordbruksprodukter till Götha kanals lastageplalser och ytterligare från länet afskiljer sä mycke af sydvestra delen, som med fördel kan afyttra eller föra dess jordbruks-produkter till Wenersborg, samt slutligen af sydöstra delen afskiljer ett slycke, som alltid har afsättning på Jönköping, sä om jag derefter delar den återstående delen af Skaraborgs län midt i tu, så att jag drager en rak linea från Mariestad ungefär genom Fahlköping, till gränsen, kommer den nordöstra delen alt få Hjo lill närmaste afsättningsort och den andra Lidköping. Den som med någon kännedom om länet och dess jordbruk betraktar den del af detta län, som har fördel af transporten till Hjo af jordbrukets alster, i händelse de der kunde afyttras, skall finna, att denna del utgöres nära nog i areal af lika mycken öppen jord, som dendel, hvilken för sina produkter till Lidköping.
Härtill måtte ej tarfvas mer än några 100 R:dr b:ko. Skulle sedermera dessa personer eller andra, som de uudervisat, vilja bär i landet, med understöd af förlagslån, anlägga ölbryggerier, finge de naturligtvis, såsom vilkor för sådant understöd, dervid likväl Staten ej uppoffrade mer än några års ränta, underkasta sig offentlig kontroll beträffande varans beskaffenhet och fortfarande godhet. Med en i förhållande till de flesta andra utgifter för grundläggande af allmännyttiga företag högst ringa och på intet vis kännbar uppoffring, kunde således detta för arbelsklassernes välfärd maktpåliggande mål i en sannolikt betydlig mån befrämjas. Dervid har jag redan uttryckligen förutsatt, att ingen annan tillverkare skulle tillgodonjuta förbemålde uppmuntran i form af förlagslån, än den, som fortfarande tillhandahölle allmänheten en god vara för billigt pris. Ingenting hindrar att fastställa det såsom förbehåll vid lånets tilldelande, ali, derest inför de myndigheter, som ägde att öfvervaka upfyllandet häraf, dessa vilkor fulltygades vara brutna, återbetalning af lånet finge genast utkräfvas. De tillverkare således, som icke vårdade sig om alt behörigen hålla sin vara i förädladt skick, finge vidkännas risken att förlora ej blott allmänhetens förtroende, men äfven de af Staten dem förunnade låneförmåner. Efter att sålunda hafva sökt ådagalägga så väl vigten af förslaget för det allmänna, som ock ringheten af den dermed förknippade kostnad, samt finnande fördenskull Utsk. ieke hafva framlagt giltiga skäl för det afslag å Frih. Alströmers motion, som i denna punkt är framställt, får jag, i likhet med motionären, vördsamt anhålla om punktens återremitterande. Frih. Raab, Adam Christian: Jag anser mig npmanad att yttra min åsigt i denna fråga, emedan jag dels sjelf har ölbryggeri, dels är intresserad af frågans utgång, alldenstund på serskilda Utsk:s bord hvilar en motion af samma syftning som den ifrågavar:de. Naturligtvis kan jag icke annat än på det högsta önska framgång åt ölbryggerierna, som bäst befrämjas derigenom att folket får smak för öl, så att afsättningen deraf blir stor. Dertill erfordras att få godt öl.
Att kunnige och oväldige män må af KonglMajit i nåder utses och förordna» till att granska och öfverse de nu gällande Stadgar och Författningar, angåerde Växelrörelsen i Riket, samt i underdånighet föreslå de ändringar och förbättringar i dessa Stadgar, sorn nyare tiders erfarenhet torde hafva funnit angelägna och alldeles oumbätliga. Det är till den vishet och kraft som utmärka och omgifva Konungens Thron, sora Less undersåtare samfällt och enskildt hafva tillflykt, med lika säker förtröstan, vid inro farorna för Rikets välstånd, som vid fienders försök att intränga på våra gränsor. Lades på bordet. Uppå begäran af Herr af Uhr Lief det honom tillåtet att sitt Dictamen med de öfriga respectiva Stånden communicera, 138 Den 20 Mars. Herr Silversköld, Nils, hade inlemnat ett så lydande: Ödmjukt Memorial. Enligt 7 §. af de Husqvarna GevärsFactori år 1715 nådigst förlänte Privilegier, hvaraf afskrift bifogas, äro de derunder varande arbetare befriade från Kronoutlagors erläggande och andra Borgerliga onera i och för deras personer; och enligt det år 1757 , på Rikets Ständers underdåniga tillstyrkan , utfärdade UpplåtelseBref till då varande ägare , att detta Factori som privat egendom emottaga och vårda, är det bi behållet vid alla de iörmoner, frioch rättigheter , hvarmed det då i nåder var försedt. 1 följd deraf hafva desse arbeiare varit från Bevillnings utgörande befriade och ansedde i likhet med Gemenskapen af Krigsmagten , till år 1789, då Kongl. Maj:t nådigst fastställt Kongl. KammarRevisionens Utslag, att desse arbetare borde erlägga Bevillning. Vid sednare Riksdagar har ansökan blifvit gjord om upplifvande af dessa friheter , men ej vunnit afseende , eller snarare ej blifvit upptagen.
Den vanliga och nästan enda dans som här dansas, är den af Fransoserna så högt älskade vidtberömda Cancan, fullkomligen densamma som hos oss fått namn af Fransk qvadrill, blott att den dansas något friare. Det är lif och fröjd uti allt och man ser att det är en innerlig inre danslust som sätter fötterna och kroppen i rörelse, under det man flitigt aftorkar den ymniga svetten. Det är omöjligt när man ser härpå, att ej sjelf vara glad och tycka, åtminstone för momenten, att lifvet blott är en dans. Härtill den mest dundrande musik, bestående isynnerhet af pukor och trumpeter och piccoloflöjter. Så inbjudande allt detta var, kom jag mig dock aldrig till att dansa sjelf och bäst var det; ty min dans här bland Fransoser skulle säkert ej sett annorlunda ut än en björndans. Samma lif och samma fröjd finner man äfven i de lägsta klassernas dans, och dagakarlen, som kanske dansar upp hvad han förtjent under veckan, glömmer här i dansens fröjd att en dag kommer efter denna afton. Också kan glädjen här urarta och gå till öfverdrift och oanständighet derföre stå alltid omkring danskretsen åtskilliga poliser, som genast vid något dylikt fall helt artigt leda de felande ut från dansen. Roligt är dessutom att se huru menniskorna här äro klädda, ej såsom hos oss spända i frack, utan helt simplement som vanligt i sina surtouter eller paletåer, och om stöflarna ej blänka så fasligt eller ha en liten grå smutsrand längs sålan, så ursäkta Paris' smutsiga gator det, dertill hatten på under dansen, dock ej cigarr i munnen, hvilket här är uttryckeligen förbjudet. Fruntimren äro oftast enkelt klädda men med utsökt smak, alldeles icke granna och tillspökade. Denna goda smak hos fruntimren tycks här vara allmän i alla klasser och jag har tyckt mig se den äfven hos noblessen, som jag ibland middagstiden gått och betraktat i Tuileries-trädgården. För öfrigt finnes här såsom öfverallt vackra och fula fruntimmer, men hvad som är gemensamt för alla är en utomordentligt vacker vext, hvars like jag ingenstädes sett och hvars orsak skall vara att man här aldrig nyttjar snörlif.