Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af hvad sålunda och i öfrigt blifvit af Fångvårds-styrelsen i ämnet anfördt, har Kongl. Maj:t nu ånyo föreslagit Rikets Ständer, att den årliga Stats-Utskottets Utlåtande N:o 26. 3 aflöningen för Registrator!! och Kammarförvandten hos bemälda Styrelse måtte med tillökning i hvardei’as nuvarande lönebelopp af 300 R:dr, bestämmas till 2,500 Ridr för hvardera; hvaremot de för Registratorn, Kammarförvandten och Förste Revisorn uppförda personela arfvoden, tillsammans utgörande 900 R:dr, skulle komma att upphöra. Då, med hänseende till de i Statsråds-protokollet meddelade upplysningar, den af Kongl. Maj:t ifrågasatta förändring uti aflöningsstaten för Registratorn och Kammarförvandten i Fångvårds-styrelsen synes Utskottet vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, hemställer Utskottet, a) att den af Kongl. Maj:t äskade löneförhöjning för bemälde tjenstemän må beviljas; I sammanhang hvarmed, och då Förste Revisorsbefattningen numera blifvit med annan person besatt, Utskottet jemväl tillstyrker, b) att de för ej mindre Registratorn och Kammarförvandten än äfven Förste Revisorn å nu gällande Riksstat uppförda personela arfvoden, tillsammans 900 R:dr, må från aflöningsstaten uteslutas. Med anledning af Fångvårds-styrelsens hos Kongl. Majit gjorda underdåniga anmälan, att innehafvaren af predikantsbefattningen vid arbetsfängelset i Göteborg icke vidare vore berättigad till förhöjd presterlig tjensteårsberäkning, har Kongl. Majit föreslagit, att den för sådant fall i aflöningsstaten upptagna anmärkning beträffande aflöningsbeloppet måtte derifrån utgå; och får Utskottet till denna nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. 5:o. Då, jemlikt Kongl.
Den i» Zuist» Rättegångsmål derifrån ffiljas, kan, till förvätrandit af begge desta Collegicrs qwarblifwande Ledamöters och Betjcnings Läner, paräknaö erforderlig Fond inom den för bemälte Werk redan anstagne StatsSumma. gw. Da de af Kammar,Ratten uppgifne möjliga indragningar a dest Stat sonas blifwa fullt swarande emot den Löne-tillökning, som för dest Ledamöter och Betjening kan anses skälig och nödig, samt B.tjeningens inkomster genom den dem bestadde anmärknings - procent winna förbättring/ något nytt Stats-anstag för detta Werk icke af nöden. 4:0. Da deremot befinnes att de KammarCollegium tillhörande göromalen, i anseende till deras mängd och answarSfulla beskaffenhet, kunna till Statens och enskildt gagn bestridas, utan tillökning i antalet af Collega Ledamöter och Betjening, hälst nödwändigheken hädanefter later fordra, att Collegii arbeten pa 2:ne Divisioner fördelas, sa wäl som förbättring af deras Lönewillkor/ hwilka för göromalen der mäste uppoffra hela sin tid, fa Riksens Stander, jemte öfweklenlnande lill Eder Kongl. Maj:t att om personalens reglerande, förordna, ansta till densammas aflöning en Summa af 5002 Riksdal./ samt derwid foga deras bestut, att de pa Allmänna Indragnings - Staten uppförde twenne KammatRads Löner pä Collegii Stat inflyttas; kommandes dock aflöningen för det Economiska eller Civila Departementet, hwilket torde böra flyktas fran Krigstill Kammar - Collegium, icke att häruti inga, emedan samma aflöning utgår af de under samma Departements redowisning stående Castor. 5:0.
Vid genomläsandet af LagUtskls nu föredragna betänk., väntade jag mig ett helt annat resultat, helst jag, vid Ulskts behandling af frågan rörtde upphörandet af de qvalificerade dödsstraffen, tyckt mig finna, att Utsk. i allmänhet gjorde mindre afseende på conseqvens och sammanhang i lagen, än på undanrödjandet af olämpliga och tidsvidriga straff. Jag tog för afgjordt, att Utsk. skulle tillstyrka spö- och risstraffens totala upphörande, men finner Utsk. i det stället anföra följande, med anleda, af antecedentia, högst besynnerliga skäl för dess bibehållande: Dessa straff äro således — säger Utsk. —- efter Vtsk:s lanke, högst olämpliga, och Utsk. skulle ej tveka alt hell och hållet tillstyrka deras upphörande ; men sådant skulle, på sätt Just.ombudsmannen anmärkt, ej kunna ske utan omarbetning af hela straffsystemet, enär spö- och risstraffen utgöra en hufvudsaklig beståndsdel af de stadgade straffarlerna , hvilkas försvinnande ofelbart skulle störa sammanhanget i lagen, ej sällan upphäfva del en gång bestämda förhållandet emellan brott och straff, samt åstadkomma en lucka i sjelfva strafflagen. För min enskilda del är jag en stor förfäktare och ifrare för bibehållande af conseqvens och sammanhang i lagen, och skulle således vara den förste att biträda Utsk:s yttrade mening, så framt jag nemi. vore öfvertygad om sanningen och grundligheten deraf. Låtom oss derföre något närmare granska, huru sig härmed förhåller. För att göra detta, torde likväl först vara nödigt att i korthet framställa en expose' af de olika arter kroppsoch fängelsestraff, som i 1734 års lag äro afsedda och bestämda. 5 cap. Straff-b:n omnämner 3:ne sorts straff, nemi. kroppsplikt med arbete, spö och ris, samt häkte vid valten och bröd. J:t Missg.-b:n, äfvensom K. förordn. den 20 Jan. 1779 bestämmes ytterligare ett bestraffningssätt, som är fängelse å fästning med eller utan arbete. 10 cap. 2 §:n tillägger vidare arbete i halsjern halft år eller mera.
och ringer först en, så flera gånger. Slutligen sticker SELMA (snäsigt). VIOLA Selma ska' ta fram bättre kaffeservisen och... Jag har inte tid; jag ska' borsta gamla fruns SELMA. klädning. (Stänger igen dörren. Viola trycker hän derna mot tinningarne och ringer ännu en gång, nu Carin in hufvudet genom dörren till höger.) CARIN. VIOLA. tvänne gånger strax efter hvarandra. Slutligen sticker Det är ett förfärligt väsen frun håller. Alf ska' ha sin mjölk genast. Jag ska' koka rektorskans helsothé först. Det är min svärmors födelsedag i dag, kaffet VIOLA. CARIN. kommer att drickas härinne och då får barnet vänta för länge. CARIN (uppklarnande). Hå, jag måtte säga! går till venster 2.) Skicka in Selma med mjölken genast! (Viola CARIN. VIOLA. vankas något. (Går. Scenen står tom några ögonpå en bricka samt diverse för dukandet af ett bord.) Här är mjölken, frun. Jaså, hon är inne hos SELMA. Rektorskans födelsedag! Då kommer det att blick, sedan kommer Selma, bärande en kopp mjölk pojken. I dag är det bäst att vara slät, ty kän ner jag herrn rätt, så kommer det allt att dansa Här är mjölken, frun. slantar. (Går mot renster, men möter i dörren Viola.) VIOLA (tar mjölken). bord härinne! Sätt äfven blomvaserna på bordet! (Går till venster 2.) SELMA (dukar). Tag fram bästa kaffeservisen och duka kaffe Herre gud, ett sådant våp frun är! Nej, tacka vet jag då gamla frun! Hon kan då både tala och svara och frikostig är hon med. Och herrn? Ja, han är då så söt att man kan äta upp honom. Så vaserna jaså det var sant! Bästa kopparna är åt rektorskan (öppnar ett elegant skåp och tar Också ett påhitt att duka kaffebordet härinne. också gudbevars. Nå, det gör ingenting när det fram dyrbara kaffekoppar). Så der ja, nu fattas bara småbrödet och grädden. (Går i fonden, men kommer strax tillbaka med det omtalade. Ropar):
— Läser innan försvarligt. Afgång: 1860 }g afsänd till cellfängelset i Westerås. Rätteligen utdraget, betygar J W. M. Wessblad, Fångpredikant. På grund af hvad jag sålunda baft äran anföra, samt med ytterligare hemtadt stöd af de, i 5 kap. 14 och 17 >§ förslaget till ny strafflag förekommande, förslagsbestäminelser om förfallande af straff för brott, som ej inom föreskrifven tid åtalats, samt äfven al laga kraftvunnen dom, som ej verkställts inom 10 år, får jag härmed såsom ett välbefogadt tillägg till ofvannämnda försonliga och menniskovänliga bestämningar, hvilket kan betraktas såsom blott en följd deraf och onekligen innebär mindre vådor än sjelfva straffens eftergifvande, vördsammast yrka och föreslå: att, derest ej prest betygen kunna helt och hållet afskaffas, att omförmälande deruti om undergånget straff må (lern år) efter bestraffningens verkställande vara alldeles förbjudet, derest den bestraffade icke derförinnan återfaller i förnyad brottslighet af samma art; tillkommande det Utskottet att närmare formulera detta stadgande. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles ödmjukast. Stockholm den 22 November 1862. J. Af Herr IsÖOFjj,! Om låneunderstöd till betäckande af den gäld, Norrtelge stad sig ådragit för uppförande af skolhus för dervarande elementarläroverk.
Förordningen den 13 Juni 1800, för skuldfordring i allmänhet bestämda prasscriptionstid af tio år, ege ej rum, i afseende på enskilde Bankers tryckte eller graverade credit-sedlar och invisningar; ej eller skall bevakning deraf, enligt Coneurs-lageu, erfordras i Bankens concurs, eller i anledning af årsstämning, som vid Bolagets upphörande må utfärdas å dess bo rgenärer: hvaremot, när Bolaget upplöses, hvilket Konungens Befallningshafvande bör, utan dröjsmål, till Kongl. Maj:t inberätta, Kongl. Maj:t låter utgå Nådig Kungörelse derom, med föreläggande för en hvar, som någon så beskaffad förbindelse af Banken innehafver, att, vid förlust af all betalningsrätt, förbindelsen till inlösen uppvisa i Banken, inom två år ifrån dea dag, hvarunder Kungörelsen första gången utfärdas; börande densamma en gång under h va lidera af dessa t vänne år från predikstolarne uppläsas. 19 §. Directionen vare skyldig, så väl att, elter hvarje q vartals slut, till Kongl. Maj:t insända en öfversigt af Bankens ställning, som ock att hålla Bankens räkenskaper och handlingar tillgängliga för den undersökning, som Kongl. Majit möjligen kan finna för godt låta anställa, likväl utan att enskildes förhållanden till Banken dervid få för allmänheten yppas. 20 §. Har Banken, i ett eller annat afseende, afvikit från de föreskrifter, sorn uti denna lag äro gifne, ankomme på Kongl. Majit att, uppå derom skeende anmälan, genom föreläggande af vite i penningar, eller, uti svårare fall, vid förlust af det till Bank-rörelses bedrifvande erhållue tillstånd, tillhålla BankStyrelsen att det felagtrga rätta. Stockholm den 2 Juni 184L Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 35g. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i Juni 1841.
Garnizons-skola i Christianstad d:o ä a4o , Skandinaviska Naturlorskarnes sammanträde Ar 1843 • , lnqvarterings-ersättning åt Länsmän i Wermland . „ Restitution af Städers Rotefrihets-bevillning Ersättning för dagsverksskyldighet till Marieholms och Cathrinebergs Kungsgårdar . Arfvoden åt vicarierande tjenstemän i Kongl. Kammar Collegium Bih. till R. St. Till Lönecrsättning ät en Häradshöfding i Werrn land . „ Understöd för de brandskadade i Falkenberg . Lån till Söderhamns siad för dess publika byggnader „ Lagberedningen, arfvoden för 4 är å 12000 expenser för en gång . Ersättning åt Rotehållare i Norroch Wester bottens Län för 5 år , Garnizons-städernes fattigvård för 1841—2 . „ Ersättning för förhöjd Postskjuts lega för 1842 , Gratification åt Tabell-Commissionens Secreterare „ Restitution åt Rotehållare vid Uplands Regemente „ Landsh »fdinge aecoidernes amorterande , Inlösen af de till Ortala Bruk anslagna kol-räntor „ Löne-ersättning åt Amanuenserne vid Kongl. Bibliolheket Hvartill, i händelse Rikets Ständer bifalla Stats-Utskottets uti Memorial af denna dag, N:o 5q3, gjorde hemställan, kommer: Till arfvoden för ökad personal i Riks-Archivet för 3 år å 2,5oo forändringar uti Nummer-Lotteriets, till begagnande af Kongl. Sundhets-Collegium afsedda hus Summa Summarum nödiga 700: 4 000: 1 2,000: 48,000: Slat .-Utskottets Utlåtande, N;o 5g6. i N:o 596. Ank. till Exp. Utsk, den 15 Juni, kl. 9 f. m. Utlåtande, i anledning af 2:ne Riks-St ands återremisser å Utskottets Memorial N:o 682, angående arfve den för Riksdags-kostnadernes utbetalning. (Rgs. Afd.)
Vördnadsbjudande är anblicken af Nationens ombud, förenade från alla landsändar af fäd: 1 nejorden, för att nedlägga sina bekymmer i hvarandras sköte, uti ömsesidiga upplysningar sökande råd, uti gemensamma omsorger sträfvande att rätta det felaktiga,och uti upphöjda känslor för värdet af politisk och medborgerlig frihet, anande ingen gräns för kraften att den försvara: hvem skulle väl äga fräck* Den 28 Juni. 551 het nog att söka förvilla dessa ädla bemödanden, och hvem nog svaghet att dervid förneka sin öfvertygelse? Af händelsernas gynnsamma gång, öfver anin förtjenst, framförd till den äran att bland Höglofl. Ridderskapet och Adeln få intaga ett rum, har kännedomen öm egna ofullkomligheter anvist mig kretsen för min verksamhet, den nemligen, att uppmärksamt åhöra de erfarnares rådslag om det allmänna bästa} och allenast vid något enda tillfälle har jag hittills vågat bryta denna regel för mitt handlingssätt. Men då jag nu begagnar den dyrbara rättighet mig är lemnad, att som fri Svensk man från detta rum mig yttra, sker det utaf ren pligtkänsla, för att ej lemna öfrigt något tvifvelsmål om de grundsatser och tankesätt jag hyser i de ämnen, dem jag nu går att afhandla. Rikets Höglofl. Ständer tillförordnade ett Särskildt Utskott, för att gifva en öfversigt af orsakerna till den i alla orter af Riket öiverklagade förlägenheten i allmänna rörelsen, samt förslag att densamma afhjelpa, på ett med Landtbrukets och Näringarnes upprätthållande samt Sedelmyntets bibehållna anseende svarande sätt; hvarjemte Utskottet ålades att, efter noggrann undersökning huruvida flere eller färre af nu tillåtna utländska varor kunde i Riket umbäras, föreslå en inskränkning af deras införsel och förbrukning, äfvensom i allmänhet tjenliga medel till hämmande af den tilltagande skadliga yppigheten.
"Vid det nppgjol da Inglörsinget, i gransk ning bvaraf jng ieke uti Dögste Domstolen deltagit, torde det tillätas mig stt i underdLnigbet framställa nägra betäukligbeter: 1:o Den nu i ingen varande oell i Inglörsinget intagne föreskrilt, stt förmvndnren skull tillställa närmsste lränder räkning olver lörvnltningen, eller denssmma till Rätten inlemna, liroieke liitintills s^nts uppl) lin det dermed äsvltnde ändnmäl, oell det torde således älven varn att belnrn, att körliällnndet Iiädanelter blikver enslinndn. Domsre, i svnnerliet ä landet, bnlvn i nllmänbet slit lör inänga göromäl, lör ntt med erkoiderlig noggrsniiet oell drilt kun nu vuku derölver, ntt Ingens kud Iiärutinnnn ingttnges. Dertill skulle erlordrns ev noggrnnn lörteekning olver nlls inom Domsngnn vnrnndtz lörm^ndare, ds omvndigns närmsste lrändei-, oell undersökningnr, livilkn desse rätteligen äro, klterkorskn, om räkning ldilvit till dem nllemnnd, tillse, nit densnmmn icke Lörkares, utnn linnes ntt tillgå, dä lörmvudersknpet nlträdes, emottngn redogörelsernn till lörvnrnnde i Därndskistnu oell ntlemnn desnmmn, der sädnnt bör ske, m. m., nllt göromäl, livilkn lordin sä loveken tid uti en vidsträekt Domsngn, ntt msn icke med billigliet torde kunnn lordin, ntt de, utom nlls andra äliggnnden, skoln sk
Den kunde dessutom begagnas för direkt trafik mellan Stockholm och Örebro, emedan afståndet mellan dessa begge stöder blifver 1 mil kortare öfver Kathrineholm på södra, än öfver Köping på norra sidan om Mälaren, hvilken fördel dock ej komme att ega rum i fall det ansågs lämpligt att banan, i stället att gå direkte till Örebro, borde ledas öfver bättre terräng till Hallsberg och der förenas med en bana mellan Askersund och Örebro, hvarigenom våglängden till Örebro skulle ökas med lVa mil, men deremot en besparing af 1 mils vägbyggnad å dessa begge banor gemensamt skulle uppkomma. 3:o. En sammanbindningsbana mellan Örebro och sjön Wettern vid Askersund. Denna bana, hvilken endast preliminärt blifvit undersökt, kan från Örebro dragas antingen rakt på Tomta eller på Hallsberg öfver mycket gynnsam terräng, och derifrån genom bruten mark till Askersund. Längden blefve omkring 5 mil, och anläggningskostnaden har beräknats till 650,000 R:dr per mil eller tillsammans 3,250,000 R:dr R:mt. Enligt Kommittéens tanke skulle denna bana blifva särdeles vigtig, icke allenast för underlättandet af malm och tackjerns transporter från Nerikes rika bergslager dels till Jönköping, dels genom Götha kanal till Wermland, äfvensom för kommunikationen emellan södra Sverige och Stockholm, utan jemväl i militäriskt hänseende för tillvägabringande af beqväm och hastig transport af trupper och krigsmateriel öfver sjön Wettern. Sedan Kommittéen sålunda framställt ett i dess tanke lämpligt system för rikets stamjernbanor, har, i anledning af invånarnes i Södermanland och Östergöthland underdåniga ansökningar att, derest statens tillgångar icke skulle medgifva att samtidigt anlägga stambanor både norr och söder om Mälaren, den bana, hvilken under benämning af Vestra stambanan skulle sammanbinda hufvudstaden med Götheborg, då måtte dragas söder om Mälaren, Kommittéen i underdånighet yttrat den åsigt, att en af statsbanorna företrädesvis borde ledas norr om Mälaren, i ändamål att de der belägna fruktbara orter äfven måtte komma i åtnjutande af de fördelar, som jernvägskommunikationer medföra.
Skrifvelse, N:o 109. berörde transporter samt patienternes nödvändiga beklädnad och vård under forslandet skulle betalas af hospitalets förut hårdt anlitade tillgångar. Ofverståthållare-embetet, som sålunda ansett det ständigt ökade behofvet af en lämplig sjukvårds-anstalt för vansinnige från Stockholm icke kunna på det af Rikets Ständer föreslagna sätt afhjelpas, hade derefter uti underdånig skrifvelse den 10 sistlidne December anmält, att tillfälle nu yppat sig alt få af enskild person för ett belopp af 35,000 R:dr inköpa en å Kungsholmen invid hufvudstaden belägen egendom, bestående af 2:ne lägenheter, kallade Hedvigsberg och Conradsberg, om 41 tunnlands 12 kapplands rymd, hvilken egendom, enligt af vederbörande afgifne yttranden, befunnes särdeles tjenlig för anläggande af en kurativ anstalt för vansinnige, isynnerhet om till egendomen kunde erhållas en mindre del af kronolägenheten Mariebergs egor, för att derigenom bereda tillfälle till den nuvarande körvägens förläggande på längre afstånd från inrättningen. Ofverståthållare-embetet ansåg derför denna egendom böra för det ifrågavarande ändamålet inköpas och åberopade, i afseende å den blifvande hospitals-inrättningens omfång och planen för dess byggnader, sitt i December 1850 gjorda, här ofvan nämnda förslag angående en dylik anläggning å Kongl. Djurgården; men då nödiga medel ej mindre för inköpande af ifrågavarande lokal än för uppförande af de för inrättningen erforderliga byggnader saknades, helst
Skrifvelse till E. K. M. af den 2 Januarii i83o, fästade vid deras beslut om beviljande af det yttersta bidraget ifrån Statens sida för fullbordandet af Götha Canal, var äfven det, ”att, lill ytterligare säkerhet för Canalens underhåll, de lill Bolaget redan donerade skogar, jordegendomar och stenbrott skola fortfarande förblifva en Canal-Verkets tillhörighet, hvilken ej någonsin iinge detsamma afhändas och blef en dermed öfverensstämmande föreskrift intagen i 8 §. af E. K. M:s för Götha Canal-Bolag i Nåder utfärdade Reglemente af den 16 Mars ,i833. Men då denna inskränkning i Bolagets rätt till berörde lägenheter icke ingått ibland de vid första upplåtelsen gjorda förbehåll, och berörde föreskrift, i saknad af offentlighet, möjligen kan af Bolaget eller dess Direction öfverträdas; hafva Rikets Ständer, med fäsladt afseende derå, att frågan rörer det allmänna, funnit sig böra hos E K. M. i underd. anhålla, att innehållet af den ofvan åberopade 8 §:n i det för Götha Canal-Bolaget den 16 Mars x833 utfärdade Nådiga Reglemente måtte, till vederbörandes kännedom och efterrättelse, varda allmänligen kungjordt. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 19 November 1834- Expcditions-ZJlskoltets Förslag lill tind. Skrifvelser Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Nov. i834 Preste-Ståndet den 17 Boi gnre-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den iy Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 5 Alars 17463 hvarigenom dödsstraff är utsatt för stöld ur bref. (Lag-Utsk.Nnis 37 & i3y). S. A. K.
Hr Rudebeck, Edvard Ulrik. Allmänna Besvärso. Ekonomi-Utskottet: under N:o 2247. Hr von Schultzén, fullm. Frih. Fleetwood, Fredrik Ulrik Miles, beviljad 3:ne veckors ledighet från d. 24 dennes: N:o 1755. Hr von Schewen, fullm. Hr Drake, Fredrik Amadeus. Äfvenledes öppnades Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i BankoUlsk. efter N:o 873. Hr Hägerflycht, Carl Henrik; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1519. Hr von Döbeln, Ernst Georg. Föredrogs, men lades på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, och Frih. Toll, Gustaf, ånyo på bordet Exped.Utsk:s under N:o 6 afgifna, d. 19 dennes f. m. på bordet lagda förslag 15 * 228 Den 22 April. till en § i riksrlags-beslutet, ang:de granskning af Statsrådsprot:n. Fortsattes pröfningen af BankoUtsk:s betänk. N:o 42, med förslag lill reglering af bankens laneoch kreditiv-rörelse. 47 punkten. Efter uppläsning af Utsk:s i denna punkt gjorda tillstyrkande rör:de kassa-kreditivs meddelande åt enskilde, yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Aug.: Som bär tillstyrkes att kassa-kreditiv måtte ifrån banken och dess lånekontor enskilde meddelas, under de vilkor som redan för handelsoch näringsdiskonterna blifvit föreslagna, så hemställer jag till R. o. Ad. om icke denna punkt må uppskjutas intilldess nämnde vilkor blifvit i den 73:dje punkten bestämda. Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, om R. o. Ad. bi folie, alt med pröfningen af Utsk:s ifrågavar. i 47:de punkten gjorda tillstyrkande linge uppskjutas tills vilkoren för utlåningen genom handelsoch närings-diskonten blifvit af R. o. Ad. afgjorde. Ropades ja.
Hvad nu furst angår Herr Adlersparres framställning, har Utskottet inhemtat, att förslag om rättighet att med afseende å fattigförsörjning indela en kommun i kretsar, änskönt icke det vilkor härför kunde uppfyllas, hvilket nu gällande författning föreskrifver, att nemligen kommunens »samtlige vid sockenstämma i beslutet deltagande medlemmar» äro om ett sådant beslut ense, tillförene vid särskilda tillfällen varit föremål för Rikets Ständers öfverläggningar men icke vunnit bifall. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet vid 1859—1860 års riksdag yttrade om ett dylikt förslag, bland annat, följande: »Utskottet anser fattigvårdens ordnande rotevis endast i det särskilda fall lämpligen kunna ega rum, att förmögenheten inom en socken är lika fördelad emellan de särskilda rotarne. Vid ett sådant förhållande allenast torde de fördelar af en dylik indelning af fattigvårdssamhällena, sorn motionären framhållit, kunna vinnas utan motsvarande olägenheter.
Instruktion uphört att vara gällande, är derigenom undanröjdt ett hufvudsakligt hinder för Riksbokslutets återställande i det skick, hvari det var, innan samma Instruktion utfärdades. Uti upställningen af Rikshufvudbokens form ingick planen, att alla de Intrader, som af Kronans Upbördsmän för andra Verks, än Statsverkets, räkning indrifvas, skulle till Slatsintrader blifva förvandlade, emot det att Verken, genom Anslag på Riksstaten, erhöile hvad dem lillkomme, hvilket äfven R. St. vid 1823 års Riksdag för sin del, biföllo. Delta har likväl ej af Verken blifvit medgifvel, förmodligen af fruktan för alt blifva ställde under R. Sins godtycke och att se sina tillgångar vid Statsregleringarne genom indragning förminskade. Då således någon verkställighet af den åsyftade regleringen, som mycket skulle hafva förenklat Allmänna Upbördsverket, ej är att emotse, och dessa Verks Medel kunna å ett särskildt sammandrag hopföras med Statsmedlen, till utrönande af Allmänna Utskyldernas belopp på det hela, är det skäl att i särskildt Konto för hvarje Verk införa dess Medel och afsluta dess Liqvid med Statsverket, som bör anses hafva, såsom skuld till Verket, allt hvad vid årets slut för deras räkning i Statsverkets Kassor innestår; i följd hvaraf endast Statsmedel komme alt i Rikshufvudbokens sjelfva Afslut, eller Kapital-Räkningen ingå. Vill man äfven uti särskildt konto uplaga Statsverkets s. k. Grundfond, hvilken tillkommit af de Medel och Ofverskotter, som sedan äldre tider varit samlade och tillgänglige för besörjandet af löpande årets Utgifter intilldess dertill beräknade Inkomster inflyta, blifver kapitalräkningen en koncentrerad redovisning för den egentliga Slatsverksförvaltningen och mycket 3 * 3b Den 22 December e. m. förenklad. Riks-Hufvudboken förvandlas derigenom lill K. Statskont:s Redogörelse för dess utförande af Statsregleringen och bör då få sin benämning förändrad lill Stats-Hufvudbok.