Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bok: kommer, jemlikt Ridderskapets och Adelns beslut, slipade, ofolie rada spegelglas alt åsättas 25 R:dr införselstull på hvarje 100 R:drs värde. 94:0. jf) Den, som gillar Utskottets af tre Riks-Ständ antagna hemställan, att å Glas: spegel, slipade , folie rade bör bestämmas 25 R:dr införsels-afgift för ioo R:drs varuvärde, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages Ridderskapets och Adelns beslut, alt slipade, folierade Spegelglas skola för hvarje joo R:dr värde åsättas 3o R:drs tull vid införsel. gSto. gj Den, som instämmer i hvad Utskottet föreslagit och af två Stånd blifvit godkändt, att införselstullen å Glas, andra slag, hvita eller färgade, ej specificerade bör utsättas till iG sk per W, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer införselstullen å hvita eller färgade, ej specificerade Glas, andra slag att bestämmas till det af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet stadgade belopp 12 sk. W. Trenne Riks-Stånd hafva godkänt Utskottets förslag tikla, till införsels-afgift, så väl för äkta som oäkta Bokguld; men oäkta, som Ridderskapet och Adeln ansett sagde tull böra bestäm mas, å det förra slaget till io sk. och å det senare till 6 sk., lärer, i händelse dessa sistnämnde besTut icke frånlrädas, omröstning ej kunna undvikas, i hvilket afseende Utskottet föreslår följande volerings-proposilioner: 96:0. aj Den, som gillar Utskottets förslag, att å Guld: Bok, äkta bör bestämmas 8 sk. införselstull för en bok af 24 å »5 blad, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, 52 Gäss: insyltade, rökta.
Cederström hufvudsakligen sysselsatt sig med romkläckning af saltsjöfisk, och då han icke lärer vara villig, att för denna binärings vidsträcktare bedrifvande, lenina sitt landtbruk: så och enär det äfven torde vara nödigt, för sakens bästa möjliga framgång, att någon yngre i den zoologiska vetenskapen redan kunnig man, skickades till Frankrike och England, för att, på de ställen, hvarest den konstgjorda fiskafveln är längst drifven, taga kännedom om sättet, samt derom afgifva berättelse lill allmänhetens uplysning, hemställer jag att nödiga medel dertill mätte af R. St:r anslås. Jag föreställer mig att till en resa åt Frankrike och England, skulle 2,000 R:dr förslå. Om ett år dertill åtginge: så torde, under livartdera af de bägge öfriga åren, som återstå till nästa Riksdag, 1,333 R:dr 16 sk. blifva tillräckliga, för att med 666: 32. godtgöra den unge vetenskapsmannen och med en lika summa ännu en annan, hvilken han borde undervisa och inöfva. Ragge borde anställa forskningar och resor inom landet, för sakens närmare utredning, antingen, så alt den ene sysselsatte sig med fiskafveln i de sjöar och vattendrag, hvilka utfalla i Östersjön, och den andre med dem, som rinna åt Kattegat, eller ock så, att den ene anställdes för norra och den andre för södra delen af riket, hvilketdera, som ansäges för ändamålet tjenligast. Ville någon enskild man begagna deras kunskaper och anvisning till fiskafvelns befrämjande, så borde de vara skyldige att dermed tillhandagå aldeles såsom förhållandet i landtbruksoch odlings-hänseende, varit med vederbörande atgronomer, dock med vilkor att den enskilde sjelf bestridde kostnaderna derför. Jag föreslår alltså: att R. St:r måtte, för ändamålet bevilja, och till Kongl. Landtbruks-Akademiens förfogande, ställa de 4,666: 32. som dertill skulle erfordras, och hvilka beräknade lika på 3:ne år, utgöra årl. 1,555:
Härad förfärdigas i parti Wagnar och Skrindor, som afsättas med betydlig vinst på Skåne, I nämnde Härad uppköper en del af allmogen sjelf Stångjern vi1* Bruken, forslar det till Sjö-Städerne eller Skåne och köper der i ställö stora partier så kallade Sännor, en sten-art, hvarmed liar göras skarpa dessutom Spannemål eller Köpmansvaror samt utsprider och säljer seda11 slikt gods med fördel i hemorten. Körslor med Köpmansvaror från Sjöstäderne och jerns dittransp'1’" terande från Bruken äro, jemte kohl-lransporterne från Skogarne till Berg' Verken, en vigtig näringsgren och sjelfva den öfverklagade Gästgifveri' skjutsningen är, med närvarande höga skjutslega, snarare en näring, ärt ett onus. Då Diligencer för några år sedan inrättades och fortforo D&' gon tid att fortskaffa resande imellan Stockholm och Jönköping, vörö <*e skjutsskyldige allsintet hugade afstå skjutsen till Diligence-Bolaget mindre betala något för att slippa den. Detta bevisar, att skjutsning5' besväret, sådant förekommer i delta Län, som är befriadt från hållskjut5’ med skäl kan upptagas bland Binäringar; ty då Bonden med ett pär b® star på 2 mils håll under sju timmar kan förtjena 2 R;dr Riksgäldssed' — 29 — lar, är lian väl betald. Det medgifves dock, all i andra Län, der eli *Ungt åkerbruk jemnt behöfver Bondens ökar, är förhållandet olika. Saltpeter-tillverkningen utgör en icke obi 13'dlig binäring i Länet. Biskötseln icke heller. Honung, är en begärlig vara och TVax utS^r i stora partier från Länet, äfven till Hufvudstaden. Ståltråds-tillverkning har många Idkare och i Kulltorp och Gnosjö Saknar finnas en mängd Ståltrådsdragerier anlagde vid de små vattenbi len. I sistnämnde Socken förfärdigar allmogen äfven Sigtor och Såll, Samt afsätter dem i aflägsnare provincer.
Hon tog af sig hatten och gick fram och satte sig midt emot honom. Uen, som han icke tycktes märka henne, anskg hon sig böra börja samtalet. # Hur länge var pastorn på gotts anda ?^ sade hon. Han såg p&amp; henne med en af sina hvassa blickar och teg. Så tråkigt det måtte vara att resa jämt %, fortsatte hon. Att resa litet, det vore nog roligt - men jämt. » Han trummade fortfarande och teg, Är det rnhnga hr ?&gt; sade hon med litet lägre röst. %Kan hoii rakna till fyra gånger femton? % sade lian och piirade på heiine. ~ O c l i inte lefvir väl pastorns mamma och pappa förstås, och inte har ya1 pastorn ' någon syster eller bror, och ingen fru eller barn - usch, jag tycker så rysligt synd om pastorn sk. » Han teg alltjämt. &gt;Om pastorn ändå Ilade en egen byggning)), fortsatte hon, uoch en triidgård och en liniid och några höns. Det finns inga djur, som äro så trefliga som höns., Pastorn reste sig upp lång och rak framför henne. Han lade sin hand tungt på hennes axel. sOch det finns inga människor, som äro s % grymma som små flickon, sade lian. » Tank en sådan liten klen tunga, och en s % stor eld den kan tanda! » Hon såg upp på hononi med en förskräckt blick. Hennes hjärta mognade ininst tvk år i det ögonblicket. ISfodern kom in i detsainina. » Nu skall jag följa pastorn upp på sitt rums, sade hon, » knytet ar ' redan kommet. När de kommo ut i förstun, mötte dem prosten. Har har pastorn några nummer af Vaktaren)), sade han. » God natt, sof g o d t. ~ Prostinnan och pastorn gingo tillsaminans öfver gården och upp i flygelbyggnaden. D e stego uppfor en kort trätrappa med nötta ateg och in i niellankammaren. » J a g tände en brasa i spiselnr, sade hon, » men jag ser a t t den redan falnat ut.
Stockholm den 4 November 1856. På Höglofl. Ridderskapel och Adelns På Högvördige Presle-Slåndels G. Lagerbjelke. # På Vallöf!. Rorgare-Ståndels vägnar F. A. Rinman. vägnar J. A. Butsch. På Hedervärda Bonde-Ståndets vägnar Anders Andersson. Joh. Aug. Södergren. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Nov. 1856, kl. 11 f. m. Memorial lill Rikets Ständer, med uppgijl å hvilande Jörslag lill ändring i Grundlagarne. Bland de^ uti 61 och 62 §§ i Riksdags-Beslutet den 5 December 1854 omförmälda förslag till ändringar i Grundlagarne, sorn blifvit af Rikets då församlade Ständer hänskjulne lill afgörande å nu ingångna Riksdag, förekomma fyra förslag, dem Konstilutions-Utskotlet anser sig icke böra för närvarande anmäla lill Rikets Ständers pröfning och derföre icke upptagit i den förteckning å sådana förslag, hvilken Utskottet barbos vördsamt öfverlemna!'. Dessa fyra förslag aro: l:o. Kongl. Majlis Nådiga Proposition den 11 Augusti 1854, N:o 94, angående ändring i 39, 40 m. fl. §§ i Regerings-Formen samt 4, 6 m fl. §§ i Riksdags-Ordnin gen, i afseende på sältet för Riks-Styrelsens förande i vissa fall; hvilken Proposition, enligt hvad deruti blifvit i Nåder tillkännngifvet, är gjord under förutsättning af bifall till de ändringar i Riks-Aklen af den 6 Augusti 1815, hvarom Kongl. Majit lill Norriges lagtima Slorlhing redan aflåtit och lill Sveriges nu församlade Ständer ville aflåta Nådig Proposition, men hvilken ännu icke blifvit till Rikets Ständer öfverlemnad; 2:o det af Konstilutions-Utskotlet vid sednaste
Finans-koraitéen har vidare kommit, som Hr FinansMinm behagade meddela oss, till 1500 milhr såsom den Svenska jordens värde. Jag deremot kunde icke få det högre än till 12 å 1300, 114 I) e ii 3 December f. m Och huru fick jag denna siffra? Jo derigenom, att jag multiplicerade med 3 den Svenska jordens taxeringsvärde, som är af Komit. éen för Bevilln.stadgans omarbetande upgifvet utgöra 431 milhr rdr rmt, och jag fick då 1293 milhr. Jag gjorde äfven följande beräkning, för att komma till samma mål. Sverige är indeladt i omkr. 06,000 hemman. Af dessa må 6.000 aftagas såsom boställsjord eller tillhörande fromma stiftelser m. m. De återstående 60,000 hemmanen, som äro enskildes egendom, kunna i nnrvide tidpunkt beräknas öfver hufvud taget vara värda 20,000 rdr pr hemman. Jag vet ganska väl, att det finnes sådane, som ega ett långt större värde, men så finnas också desto flera, hvilka borde sättas mycket lägre. Multiplicerar jag då hemmanens antal med deras medelvärde, så får jag också ungefär samma totalsumma för jordvärdet, nemi. 1200 milhr. Men jag vill göra ännu en annan beräkning. Jag är vissell, rädd att alla dessa siffror trötta åhöraren, men jag skall söka sammantränga dem så mycket som möjligt, och till det ändamålet taga fram mina böcker, ehuru ingenting är så tråkigt, som att läsa ur bok. Huru stort är hela Sverige? 3,868 hafva visserl. upgifvit 3,871, men jag anser den förra siffran rättare. Hvarje cerar qv.milens antal med sistnämnda siffra, så får jag 88 milhr tild. Men jag är generös och antager, att Sverige innehåller t. o. m. 90 milhr t,:ld. Af dessa äro, enl.
Då nu deremot ett sådant stadgande helt och hållet saknas, kan jag deraf icke draga annan slutsats, än att man med det efter 1809 tillkomna tillägget i 56 § blott velat bereda möj - Den iS December f. m. 321 ligheten att medelst Ståndens anmärknrr åstadkomma nödiga tillägg och rättelser, utan att likväl bana vägen för ett ensidigt tillgodogörande af de fördelar, som förslagets ena hälft möjligen kunde innebära. 1809 års Constit.Utsk., erkännande ofullkomligheten af sitt eget arbete, ville öppna en möjlighet att fullkomna grundlagen, när ett mer än tillfälligt, allmänt tänkesätt hunnit göra behofvet ostridigt och sättet godt; men det ville äfven omgifva denna rörlighet med förvånande former. Nu gäller det formen. Jag lenman derhän, huruvida Constit.Utsk. rätteligen förfarit vid sammanbindandet af indragningsmagtens upphörande med juryinrältningens upphäfvande (ett beslut, hvari jag icke deltagit); men då Constit.Utskts förslag uttryckligen innehåller, att detta samband utgjort ett vilkor för framställningen af hela förslaget, anser jag mig ej hafva haft rätt, alt vid detta tillfälle foga mig efter RiksSttns framställningar. Man har yrkat, att utsktsledamöterna bort ställa sig till efterrättelse RiksSt:ns beslut, ehuru dessa RiksSt. ej nu äga att besluta i ämnet. Jag känner bär igen en vink af tiden, som, i känslan af sin skapande förmåga, är otålig vid hvarje hinder, godkännande blott sådana sanningar och former, hvilkas väsende den oroliga blicken genast kan genomskåda, dyrkande framför allt sig sjelf. Utredt ^till sina egentliga grundämnen betyder detta, inom tankens område, sjelfva ofelbarheten, ned med allt, som ej står tillsammans med detta litterära fabrikssystem: inom den verkliga verlden åter, heter det: folkets majestät, hvarifrån man härleder all magt, liksom länkades mensklighetens öden af blott physiska krafter. För mig är allt bemödande, allt försök alt med magtspråk inverka på öfvertygelsen lika fruktlöst, det. må komma ofvanifrån eller nedifrån.
Domstol gillade och fastställde; från hvilket beslut likväl en ledamot, Justitiae-Rådet Stråle, var skiljaktig, med förklarande, att då klaganderne visat, att de skattläggningar, i följd hvaraf ifrågavarande skattemedel bordt påföras, numera blifvit af Kammar-Collegium upphäfde, samt ej ådagalagdt vore, att, det oaktadt, torp-innehafvarne blifvit ansedde skyldige att under tiden erlägga den skatt, som vid de upphäfde skattläggningarne blifvit dem påförde, vid hvilket förhållande icke såsom klart och ostridigt antagas kunde, att Kongl. Majit och Kronan, genom underlåtenhet att skatt påföra, blifvit lidande, pröfvade Justitiae-Rådet för sin del rättvist att, medi ändring , klaganderne från den ådömde betalningskyldig - af Kammar-Rättens Utslag heten befria. Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 108. Till närmare utredning af ämnet och såsom skäl för den i nådeväg sökte eftergift af ifrågavarande ersättnings-ansvar, hafva ^Vestlinger och Lindfors andragit: att, sedan Skogsafvittring för Nås och Floda socknar för sig gått samt åboerne å de på dervarande allmänning sedan längre tid tillbaka befintliga finntorp blifvit berättigade att för sina torplägenheter från öfverloppsmarken erhålla skogsanslag emot derför belöpande skatt, så hade åren 1827 och 1828 skattevärdering för ifrågavarande lägenheter blifvit verkställd, äfvensom förslag rörande de serskilda skogsområdena upprättats och till Kongl. Kammar-Collegii granskning öfverlemnats; att likväl bemälde Collegium, som under den 28 November 1887 lill slutlig pröfning företagit berörde skattläggnings-förslag, enligt till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stora Kopparbergs
Förr än tiden skall upptagas med en votering, hemställer jag, om det icke vore lämpligare, att gå en medelväg och antaga Grefve von Schwerins förslag. Herr Tham: Jag vill blott erindra, att min begäran om votering var vilkorlig, eller så vida icke Herr Skogmans förslag bifalles. Skulle ett sådant bifall kunna utrönas utan votering, så afstår jag visserligen derifrån. Herr Lagerhjelm: Då det tyckes vara så svårt alt bestämma sig för de af StatsUtskottet och Herr Skogman föreslagne tvänne siffror, hemställer jag, om icke det lämpligaste är, att slå tvisten midt i tu, på sätt Grefve von Schwerin föreslagit, och io4 Den 3o April f. m. jag anhåller om proposition i enlighet derin ed. Grefve Posse förenade sig med Herr Lagerhjelm. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken gjorde proposition till förkastande af StatsUtskottets förslag, samt att inkomsterne af Stora SjöTullen måtte beräknas brutto till 2,i5o,ooo R:dr, eller 5o,ooo R:dr mera, än StatsUtskottet föreslagit. Ropades Ja och Nej. Herr Ribbing: Sedan Ridderskapet och Adeln nu ånyo yttrat sig öfver proposition lill afslag, utan att pluraliteten, som det tyckes, af Herr Grefven och LandtMarskalken kunnat utrönas, anhåller jag, ehuru tröttande det kan vara, om förnyad proposition till bifall å Utskottets förslag. Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik: På grund af den kännedom jag äger om medelbeloppet af de 3 sista årens Tullinkomster, torde det tillåtas mig framställa ett ytterligare alternatif, och föreslå, att nettobehållningen måtte beräknas till 1,675,000 R:dr, de sednare 3:ne årens medel-belopp på den af Tullen till Kongl. Räntekammaren ingångne nettobehållningen, i stället för den af Stats-Utskottet föreslagne Summa i,65o,ooo. Jag tror för min del, att det, med anledning af förenämde medelbelopp
Junti f; ml i remisslage, under det andra njutit till och med f;deis procent, hvilket förorsakat en öfverdrifven olikhet, i synnerhet sedan talrika extra medel ökade Remisserne från Länen. Af sådan anledning har till exempel Räntmästaren i Malmö tjenat för en enorme lön. För att jemna dessa förhållanden , har StatsUtskottet gjort ett förslag, som innefattas uti dess i fråga varande Betänkande, hvarvid Utskottet äfven velat bibehålla Remisslaget, såsom ett band på LandtRäotmästarne, att ordentligen insända uppbörden. Skulle Ridderskapet och Adeln, lika med Friherre Cederström, icke an-; se förlusten af f:dels procents remisslage tillräckligt stor, för vinnandet af den honom åsyftade controll, så finner jag visserligen äfven den gjorda anmärkningen föranleda till återremiss; men om man anser mistningen af jpdels procenten göra till fyllest för ändamålet, så kan jag ej inse, hvad som genom en återremiss skulle vinnas. Herr Berghman åter, har icke saknat anledning till de anmärkningar han gjort, då man nemligen funnit löneregleringen mest gå ut på löneförhöjning; men härvid måste man dock besinna, det fråga är att för framtiden tillvägabringa en årlig besparing af 5 till 6000 R dr; Jag tillstyrker således att Betänkandet må bifalla», om icke Ridderskapet och Adeln anser förlusten af |:dals procent vara ett allt för ringa correctiv emot dröjsmålet med remissernes affärdande. Jag hemställer likväl om detta, sora hufvudsakligen synes vara ett administrativt 3x8 Den i4 Junti f, m. ämne, km af Riksens Ständer behandlas. Fin. ner Kongl. Majit ett strängare ansvar för LandtRäntmästarnes försumlighet härutinnan böra äga rum, så äger Konungen ju i alla fall att derom förordna. Grefve Mörner, Carl Stellan: En värd Le» damot har yttrat, att Landt Räntmästare-syss» lorne voro mindre vigtiga och mindre besvärliga i utöfningen än en Capitains tjenst.
Öfverståthållaren hemställde till K. Just.-Revision, hvad dervid var att göra; hållande före, att förr än Han kunde lägga 140 Den 11 Januari. liand dervid, Consistorium borde låta dem som i berörde målto hållas misstänkte, för sig kalla och nogare informera sig om sjelfva personerne och huru de sig vid dessa sina sammankomster förhålla, och om de sig något företogo, som antingen förstörde god ordning, eller foverade och ulspridde sådana meningar, söm stredo mot orthodoxien och vår rena Evangeliska lära, förr än man kunde förordna någon inqvisition öfver dem, som utaf blotta ryktet kunde vara graverade. Denna Öfver-Stålhållarens mening och förslag biföll Just.-Revisionen d. 28 i s. m. alldeles, och updrog honom att Consistorium behörigen derom ”beordra”. Desse s. k. hemliga sammankomster voro föranledda genom den i Tyskland och flerestädes sig utbredande Spenerska pietism, som onekligen åstadkommit mycken andlig väckelse och sann kristelig fromhet; men som, lika med alla andra menskliga inrättningar och företag, äfven haft sin skuggsida och icke alltid medfört de goda frukter, som åsyftats och varit önskvärda. 1705 d. 27 April och 1706 d. 7 Juni aflöt K.
Intill år 1789 hade Adeliga JungfruStiftet sin egen Kamererare och då, nämnde år, vid Stifts - Den 20 Augusti e. rn. Kamererarens afgång, då varande RiddarhusKamreraren äfven uppdrogs' Kamereraretjensten vid JungfruStiftet, skedde det för att bereda honom en förmån och lättare utkomst. Sedermera har val Ridderskapet och Adeln beslutat, att desse tjenster borde förenäs; men ändamålet dermed sjmes troligen icke kunna vara att ^pålägga RiddarhusKamereraren något betungande villkor för tjenstens erhållande hvilket i sig sjelf skulle innefatta det förhållan. det, att förvaltningskostnaden för StiftsCässan till en del borde bestridas af Riddarhusets öfrige Fonder, och jag har således föreställt mig, att RiddarhusKamereraren nu billigen kunde begära att blifva entledigad från en befattning sorn i stället att vara en förmån , genom förändrade förhållanden, nu mera blifvit ett besvärligt åliggande. Stockholm af RiddarhusContoiret den ii Augusti 18fl3. N. W. Stråle. * N:o 2. Horsamste Memorial! Sedan RiddarhusUtskottet, tillföljd af Ridderskapets och Adelns meddelte Remiss af den 29 sistledne Januarii, till granskning förehaft Wadstena Adeliga JungfruStifts Direetions den 4 i samma månad afgifne Riksdagsberättelse; och Utskottet jemväl särskildt genomläst Directionens sedan sista Riksdag förde Protocoller samt reviderat StiftsCassan samt Grefveliga Scheffcrska Stiftningens hufvudböcker från och 312 Den 20 jiu gusti c, m« med år 1818 till och med 1822; får Utskottet nu aflemna sitt vördsamma utlåtande öfver omförmälte Bejättelse, punktevis, och i sammanhang dermed huru Stiftsärenderne sedan sista Riksdag blifvit förvaltade. §. 1.
B. och särskilta författningar alla som å landet hemman ega eller bruka ålagde skyldighet, att rödja vägar och bygga broar, må, när minst en tredjedel af ett härads eller en sockens nu väghållningsskyldige, räknade efter deras andelar i besväret, sådant yrka, fördelas och ordnas på följande sätt: alla häradets eller alla socknens vägar lemnäs till underhåll åt den eller de vid offentligt utrop minstbjudande för hela väghållnings-skyIdigheten eller viss andel deraf; till betäckande af entreprenad-kostnaden användas i första rummet de bidrag, hvarje hittills väghållnings-skyldig bör lemna, och som bestämmas uti penningar en gång för alla, efter medeltalet af hans utgifter och arbete å vägarne under de tio åren 1853—1862, dock så, att bidraget må lemnäs i stället för penningar uti ett deremot svarande antal, efter den väghåll nings-skyIdiges eget val, antingen af mansdagsverken eller ökedagsverken, beräknade till värde efter medeltalet af länets markegångsvärde för nyssnämnda 10 år, och att fullgöras genom arbete å vägarne på sätt och å ställe inom socknen, som entreprenören eger bestämma, men å tider, som för hvarje ort fastställas så, att minsta olägenhet för landtbruket deraf orsakas; rättighet till att lemna bidrag för väghållning uti dagsverken i stället för penningar, tillkommer hvar och en, som an mäler, att han sådant åstundar, hos vederbörande, som första gången eller framdeles bör låta utlysa entreprenad-auktion, innan viss behörigen kungjord tid före auktionens utlysning; i andra rummet och derest nämnde bidrag icke blifva tillräckliga till betäckande af kostnaden för vägoch bro-byggnad inom häradet eller socken, skall kostnaden bestridas genom afgift å alla inom häradet eller socknen belägna jordbruksoch andra fastigheter, utan något undantag, utgående efter behof med ett eller flera ören (fullt) tusen rdr, dertill fastighet vid sednaste faststäld taxering till bevillning efter 2:dra art. bevillnings-stadgan blifvit uppskattad; till K. M. öfverlemnas af R. St:r i underd. att meddela de vidare föreskrifter, hvilka för detta ärendes ordnande enligt dessa grunder finnas erforderliga. Hr von Troil, Sam.
Omförmäla» betänkande, hvarinom en” irändring i rättet för utarrender ng „ Ho P ^ ^ kane, bar af välfofl*» »1ttr mma betänkande, terremitteradt; men. som de öfriga Eiks-standen äterromi.aerna leke föranleda vidare handlare»^ - **“ fråga. Stockholm den 25 April 1854- Mh. till R. St. &’ Sami. 19 Hafi. STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri, 1854. Allm. Beit,- och Ekon.- Uteko Hels Utlåtande, N:o 87. 1 N:o 87. Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 April 1854, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet . N:o 23. Sedan, med anledning af vackt motion att till förekommande af poströfverier och till vinnande af beqvämlighet för resande måtte anskaffas sådane postvagnar, att 2 eller 3 resande kunde desamma medfölja, Utskottet uti omförmälda Betänkande förklarat sig väl icke kunna tillstyrka den af motionären föreslagna åtgärd, men med afseende å de i sednare tider ofta inträffade poströfverier, trott sig böra till Rikets Ständer hemställa att, uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit ville föranstalta om vederbörlig undersökning i ämnet, samt derefter vidtaga de åtgärder, som för posternas tryggande funnos mest ändamålsenliga; så har detta Betänkande blifvit afslaget af höglofliga Ridderskapet och Adeln, bifallet af högvördiga Preste-ståndet och af vällofliga Borgare-ståndet, samt återremitteradt af hedervärda Bonde-ståndet.