Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, sorn funnit den af Styrelsen föreslagna förhöjning i aflöningen för åtskilliga af Styrelsens tjenstemän och biträden af billighet påkallad, men ansett aflöningsförhöjningen för Eörste Kanslisten kunna inskränkas till 600 R:dr, så att hans lön komme att utgöra 1,800 R:dr eller lika belopp med en Kanslistlön inom Siats-departementets Kansli-expeditioner, begärt att, med denna inskränkning, Rikets Ständer måtto bestämma anslaget för bemälda Styrelse och tillhörande personal för nästa statsregleringsperiod till 32,800 R:dr årligen. Vid granskning af den föreslagna staten, hafva Rikets Ständer icke funnit annat att erinra, än att. då efter hvad kändt är, Distrikts-cheferne och Distriktsadjutanterne i allmänhet äro i tillfälle att, genom utförande af större eller mindre arbeten åt enskilde, förskaffa sig extra inkomster, som åtminstone för en del af dem torde uppgå till icke obetydliga belopp, någon lönetillökning för bemälde tjenstemän icke synes vara af behofvet påkallad, samt att således från den nu äskade anslagssumman, 32,800 R:dr, bör afdragas hvad som i löneförhöjning för dem blifvit upptaget, eller 3,900 R:dr; i följd hvaraf Rikets Ständer till aflöning för bemälda Styrelse samt dess tjenstebiträden så väl i hufvudstaden som i landsorten under nästa statsregleringsperiod anvisat ett belopp af 28,900 R:dr årligen. 45:o. Till arfvoden åt Lärare vid Mariebergs Artilleri-läroverk för undervisnings meddelande åt Civil-ingeniörer, äfvensom till stipendier åt elever, som genomgå den för Civil-ingeniörer bestämda kurs, har E. K. Majit äskat enahanda belopp, som vid förra riksdagen beviljades, nemligen 3,000 Ridr årligen för hvart och ett af omförmälda föremål, eller för nästkommande frenne år tillsammans 18,000 R:dr.
Den skadliga känningen af conjuncturen är ingalunda mellan dessa lika fördelad; tvertom bar nedtryckningen i tackjernsprisen till betydlig del ersatt stångjernstillverkningens förluster, så att flera af dem för närvar, hafva lika stor behållning af sin tillverkning, som under den tid då exporten var vida fördelaktigare. Det lärer således icke kunna komma i någon Den 23 October f. m. 201 jemförelse, att icke tackjernstillverkarne äro de mest beklagansvärda i närvar, stund. Del lärer ieke eller kunna anses stridande emot en sund statshushållning, att lemna undsättning, vare sig till en näring eller ett district, som tillfälligtvis kommit under ett större lidande genom missvext, fiendens härjning, eller hvad orsak som helst. Ett dermed fullkomligen jemförligt förhållande äger för närvar, rum med tackjernstillverkningen. Jag tror derföre, att den förtjenar i hög grad af Ständerna behjertas. Men, säger man, de skatta redan så litet. Frih. Cederström har uppgifvit, att fabriker i allmänhet skatta 5 proc. då deremot Hr Lagerhjelm beräknat taekjernstionden lill något öfver 3 proc. Det är visserligen sant, att 3 är en mindre siffra än 5, men härvid förekommer den ganska väsendlliga anmärkn., att den ena utgår af netto behållningen, den andra af bruttotillverkningen. Vill man beräkna tackjernsbeskatlningen efter nettobehållningen, så torde den pä åtskilliga ställen utgöra ända till 100 proc. Något annat skäl för lindring torde i sanning icke behöfvas. Hvad åter angår Hr von Hartmansdorffs hemställan, att en olikhet skulle göras emellan masugnar inom och utom bergslag, så synes den visserligen vid första påseendet hafva billigheten för sig. Men man bör å andra sidan ihågkomma, att den lindring i vissa utskvlder, som för bergslag äger rum, är förenad med motsvarande skyldigheter och olägenheter, hvaribland jag blott vill nämna den inskränkning, som inom bergslag äger rum för rättigheten att utsmida lackjernet.
Vid Sköfde inträder det ovanliga förhållande, att vägen i nästan alldeles rak linie framgår till Töreboda vid Göta kanal på en längd af mer än 34 mil, dervid passerande ån Ösan, tre fjerdedels mil norr om Sköfde, och Tida-ån vid Wads kyrka. Terrängen mellan Sköfde och Göta kanal är, i tekniskt afseende, för en jernvägs-anläggning den fördelaktigaste och jemförelsevis lättaste på hela sträckan mellan Stockholm och Göteborg. Gynnade af en ovanligt god väderlek, en jemn terräng, en i allmänhet lättarbetad jordmån och med god tillgång på arbetsfolk, fortgingo terrasserings-arbetena inom Skaraborgs län ganska hastigt och redan vid Augusti månads ingång voro de hufvudsakligaste arbeten utiörde, hvilka för året beräknats. Då genom dessa lyckliga omständigheter det blef en möjlighet att beräkna banans fullbordan till Göta kanal ett år tidigare, än i general-planen är föreslaget, ansåg jag mig böra hos Eders Kongl. Majit framställa förslag att, med användande af förskott å de jernvägs-medel, som Rikets Ständer anslagit för 1858, få utföra en del af de arbeten, som under sistnämnde är borde förekomma och, sedan Eders Kongl. Majit härtill lemnat nådigt bifall, fortsattes arbetet under höstmånaderna, så att vid årets slut icke mindre än 6-V mil voro färdigterrasserade mellan Snipebro och Göta kanal, hvarigenom banans fullbordan och trafikens öppnande till denna vigtiga kommunikationsled redan under år 1859, i stället för 1860, kunde anses vara till försäkrad, Utan större kostnader för stats-verket hade således, genom begagnande af för handen varande omständigheter, det önskvärda mål ernåtts, att landet ett helt år tidigare kunde komma i åtnjutande af de fördelar, en förut saknad snabb och billig kommunikation erbjuder. Fördelarne voro här så mycket större, som det gällde att sätta, jernvägen i direkt förbindelse med mellersta Sveriges vigtigaste vattenkommunikation Göta kanal.
213 betydliga FattigvårdsAnslag, ansåge Hr Cederschöld det oeftergifliga vilkor vid Anslagets beviljande för Stora Barnhuset böra föreskrifvas, att Barnhuset ov'd~ gcrligen skall för alltid mottaga hvarje spädt oägta barn, med skyldighet för modren att antingen under ett års tid derstädes göra tjenst såsom Annna , eller ock erlägga, 1 R.-dr 16 sk. B.-co i veckan, under loppet af So veckor, och Stockholms Stad dymedelst sättas i nödvändighet, att tillskjuta hvad som tarfvades för ett ändamålsenligt underhållande af dess eget Barnhus; hvarjemte Hr Cederschjöld fullständigt upplyst hvad som i delta ämne vid sistlidne Riksdag förekommit. Och bar II. Exc. Hr Grefve De la Gardie, Jacob, härutinnan instämt under anförande, att icke mindre än jgoo T:r Spannmål, som fordom varit använde till ett Barnhus i Malmö alltsedan FörmyndareRegeringen under Konung Carl XI blifvit från Skåne öfverflyttade till Stora Barnhuset, utan att hvarken Malmö Barnhus , Skåne eller den öfriga delen af Sverige deraf droge den ringaste nytta, äfvensom att de penningar, som nu under namn af Uppfostringshjelp allt sedan slutet af i77o:talet ifrån SerapliimerOrdensGillet utdelas öfver hela Riket till fattige barns understöd, vöre en ny gärd, utgående ifrån Malmö Barnhus till mer än |:delar och till ungefär en |:del eller något mindre ifrån en lika enskild inrättning uti Upsala Län. Som, enligt hvad Hr Cederschjöld sjelf uppgifvit, K. M:t, efter det vederbörande blifvit hörde, i anledning af R. St:rs d. 20 Nov. i8a3 aflåtne underd. skrifvelse, innehållande förslag om åtgärders vidtagande 214 S t a t s - U t s k o 11 e t s och deribland det af Hr Cederschöld nn uppgifne, till befrämjande af oägta barns vård inom Hufvudstaden, dervid R. St:r tillika till K.
Länets allmänna beskaffenhet, uti förr afgifna Femårsberättelser beskrifven, har under sednare åren blifvit närmare utredd genom den af Topografiska Korpsen år 1844 utgifna karta med topografiska uppgifter om länet. §• 2- invånare. Enligt 1847 års mantalsoch skattskrifnings-längder utgjorde folkmängden inom länets fögderier 124,441, deraf mankön 60,548, nämligen 31,712 mantalsskrifna och 28,836 mantalsfria, samt 63,893 qvinkön, deraf 33,516 mantalsskrifna och 30,377 mantalsfria, så att, vid jemförelse med 1840 års mantals-längder, folkmängden sedan dess skulle hafva ökats med 1,718. Bildningen hos folket fortfar att skrida framåt och skall snart synbarare framstå, såsom en verkan af folkskolorna. Hos uppväxande slägtet fortfar böjelse för nykterhet att vara i tilltagande. Mången förtär icke starka drycker och icke få bland tjenstefolket betinga sig tillökning i lön i stället för måltidsbränvin. Häraf är förmånlig verkan på sedligheten i allmänhet att hoppas. Brottens antal i förhållande till folkmängden stiger ej heller högt, efter livad det visar sig i Herr Justitie-Stats-Ministerns underdåniga berättelser om brottmålen. Arbetsamhet och flit råda hos folket i allmänhet. Bergsmannayrket fordrar ock mera idoghet och uthållighet. De tider af året, då jordbruket icke tager landtbons verksamhet i anspråk, lemnar hans arbetstid öfverskott, som tjenligen kunde användas å slöjd, derför anlag icke saknas, fastän hågen tarfvar väckelse. Under den tid, denna berättelse omfattar, hafva konjunkturerna till det mesta varit gynnande för jordbrukaren, men för bergsmannen mera ombytliga, i anseende till större missförhållanden emellan prisen å tackjern och lifsmedel. Inom landslagen har karldagsverket per medium betalts med tjugu sk. b:ko.
"Är ni också omhvärfd af fiender och lömska snaror som jag? Dock", fortfor han och for med handen öfver den feberheta pannan, "jag glömmer att jag talar till den forne czaren Boris Gudunows sköna dotter. Ha, dessa minnen från den tid er far lefde, de bränna mig i själen, och de skola icke upphöra att bränna mig till dess... de förbränt mig! Dessa småsinnade krypdjur..." "Min furste", afbröt Axinia, ty det var hon, "ni dömer min fader alltför strängt. Det var ej hans egentliga mening att förfara så hårdt emot eder, fastän han af politiska skäl ansåg sig tvungen dertill." "Jaså", inföll Gustaf med bitterhet och allvarlig skärpa i tonen, "det var ej hans mening att medelst sina stinkande fängelsehålor suga musten ur mig. Det var af politiska skäl, säger ni, som han behöll mig, svage mask, som aldrig gjort anspråk på någon krona, i fängelse. Nej, säger jag. Det var af enskildt hat till mig, derför att jag icke ville äkta er och blifva en fosterlandsförrädare, som han lät mig undergå dessa års tortyr." "Det var af den orsaken, säger jag. Dock", fortfor han, och hans stämma blef lugnare, "jag hatar honom icke derför. Med mig är det snart slut. Min Iefnadslampa kan icke brinna så länge. Ser ni, min furstinna, det fattas olja på den, och den olja som fordras, finnes icke till att få. Hvad lifvet ändock tyckes skönt och hänryckande, då man står i beredskap att lemna det. Kanske förefaller det så derför, att man skall veta att rätt uppskatta dess höga värde. Men, hvad är det som förskaffar mig äran af ert besök, min furstinna?" Axinias ögon fyldes af tårar, då hon sade: "I morgon skall jag resa till Polen. Detta land får nu mottaga czar Boris Gudunows olyckliga dotter. Jag ville ändock se er ännu en gång, min furste, och det är för att säga er mitt farväl som jag uppsökt er."
Under serdeles ofördelagtiga conjuncturer och missväxtår hafva Bankerne obestridt oell obestridligen ej allena sjelfve bestått, utan lemnat bidrag till industriens och nårlngarnes bestånd, machineriet börjar blifva allmännare kändt och brukbart, fastän, såsom ännu ofullkomnadt, icke fullt nyttigt, icke allestädes frugtgifvande — och si då — just vid den period, då alla partiella olägenheter, hvilka af vunnen erfarenhet kunnat utpekas och genom en mera harmonisk utveckling afhjelpas, när grunderne för ett system borde införlifvas med våra lagar och våra på emancipation från centraloch restitutions-tvånget stödde näringar; just då, säger jag, framträda de rcactionåra krafter, som ämna dels rakt tillintetgöra hela Privat-Bank-systemet och substituera något annat, dels så småningom undergräfva detsamma, eller åtminstone tillåta det blott ett sådant lif, som med stympade lemmar kan fortsättas till dess det af sig sjelft aftynar och dör. Det skulle tyckas, att, sedan Svenska folket under tio år haft icke allena lid, att instudera hufvudgrunderne för det credit-system, hvarpå Brittiske öarne, isynnerhet Skottland samt Nord-Amerikanske fristaterne, grundat och gjort omätliga framsteg i ekonomiskt afseende framför andra nationer, utan ock fått enkom tjenlige tillfäb - 22 Hor till Lagoch Banco-Utskottens Utlåtande, N.-o 5. len, under denna lid, att rigtigt urskilja de stötestenar och de misstag. Tinder hvilka somliga af dessa folk, hvilka derföre utsatt sig, fått dyrt köpa vett, och Skottarne deremot, som undvikit dem, oförändrad! prospercrat; så borde nu tiden vara inne att tillegna oss qvintessencm af desse folkslags erfarenhet, d. v. s. förkasta och förebygga det odugliga och vådliga, men behålla och använda det goda, utan att behöfva först genomgå dylika skakningar, som det felagtiga i systemet jemte jacksoniska bravaden åbringa!. England och Amerika!
Utdrag af prstocsllet, hållet inför Riksens Häglof!. Sränders Allmänna Leswärsoch Ekonomie-Utl?stt wid Urtima Riksdagen i Orebro d. 8 Junii 1812. S. D. Inlemnade Prosten, Högwälborne Herr Grefwe F. B. Schwerin ett sa lydande anförande : Jag tror den för Skädernes Brännings-rättighet stadgade princip icke wara anwändbar pa alla Rikets Städer. — Jag tror att för sadana Stader som äga stort jordbruk och obctydelig annan rörelse, borde Bränwinsbrannings-rättigheten något cxtenderas och att Städerne som äga stor numcrair och föga jordbruk ej borde betagas rättigheten att uti ett eller twänne större werk alwarka sitt Bränwinsbehof. Hmuwida och när undantag i desse 2-.ne fall kunna äga rum, lärer endast af Kongl. Maj:? kunna pröfwos. ^ Och skulle detta Anförande till Resp. RiksStanden åtfölja Utssottets Betänkande, angående wilkoren för Bränwinöbranmngcn. kir supra. klx krotocollo. Bihang. N;o zi. 482 Den 8 Junit. Utdrag af protocollet, hillet inför Riksens Högloft.
Det är visserligen sannt, att vi nu betala 8 milhr i skatt för bränvin och att skatten på denna vara då var obetydlig, men vi skola taga i betraktande, hvilken minskning i H. lil. 20 402 D e u 11 Februari f. in. tullafgiftar på mångå varor sedan elen tiden gjort sig gällande. Jag vill blott nptaga tuilafgifts-skillnaden för några få artiklar, t. ex. för socker, kaffe och bomull. Nu införes cirka 35 milbr råsocker, af hvilka det fabriceras cirka .28,000,000 raffinad. Tullen är nu på raffinad 13 öre, då var den 66 öre. 1816 var det visserligen förbud au införa råsocker, men det kunde dock under vissa förhållanden importeras. Skillnaden mellan hvad Sverige betalar då och nu för sin sockerförbrukning upgår således till ej mindre än 10 å 12 milbr rdr. Kaffetullen utgör ungefär 1,950,000 rdr; tullen på kaffe var då 25 öre pr <tt. och nu endast 10 öre. Skatten på råbomull var då 4 öre, nu är det ingen skatt på införandet af råbomull, och dennas skatt om den vore densamma som 1816, skulle upgå till öfver V2 mill. Jag har således genom denna jemförelse bevisat, att de indirekta skaiterna endast på dessa trenne artiklar socker, kaffe och bomull f. n. understiga den summa, hvartill de år 1816 upgiugo, med ett belopp af 18 milbr rmt; att då, som Ilr Stjernsvärd gjort, framkomma med ett yrkande, att vi måtte af brist på tillgångar knappa in på den ordinarie staten, synnerligast. hvad den rörer Första Hufvudtiteln, anser jag, minst sagdt, icke vara värdigt en representant af detta hus. Jag för min del kan åtminstone icke instämma i detta förslag och hoppas att R. o. Ad ej till detsamma måtte lemna sitt bifall. Frih. Hamilton, Hugo: En värd talare har yrkat, att anslaget till K. M:s hofhållning skulle nedsättas pä den grund, att den yttersta hushållning vore af nöden, för att i en framtid kunna infria den utländska skuld.
I hvad mån denna arbetsklass faller fattigvården till last, kan dock i saknad af tillförlitliga upplysningar icke uppgifvas, men tvisten om understöd åt hjelpbehöfvande hustru och barn, som den arbetsföre familjlädren öfvergifvit, äro ingalunda sällsynta. Då sålunda skäliga anledningar till farhågor för statssystemets följder icke saknas, är det föga tillfredsställande att erfara, huruledes ägarne till större egendomar fortfarande inrymma allt större ägovidd under eget bruk och såmedelst utbyta de förre åboerne emot statfolk. Om i öfrigt det allmänna välståndets tilleller aftagande kan i någon mån bedömas efter befintlige statistiska uppgifter, lära de, som meddela upplysning om skuldfordringsmålens antal på olika tider, i detta afseende företrädesvis förtjena afseende. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministerus Embelsberättelser upptaga de vid Häradsrätterne anhängige sådane mål år 1851 till ett antal af 311 stycken. » 1852 » » 299 » » 1853 » » 283 » Hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hafva år 1851 afgjorts 1,009 skuldfordringsmål, hvarigenom till betalning ådömts 63,440: 18. Vid jemförelse med nästföregående femårsberättelse visar sig alt antalet skuldfordringsrnål vid Domstolarne varit i ständigt aflagande, under det antalet sådane mål hos Eders Kongl. Muj:ts Befallningshafvande åren 1851, 1852 och 1853 varit betydligt större, än under de 3 föregående åren, men deremot 1854 och särdeles 1855 hastigt nedgått till en ovanligt låg numerär. § 3. Näringar. Nyköpings
Jag, som under loppet af flera år erfarit, till hvilken grad de allmänna åklagarne förbisett detta stadgande, och huru ofta Konungens Högsta Domstol till pröfning uptagit sådana Den 16 December e. m. 317 mål, trodde det vara af vigt att underställa Ständernas pröfning, huruvida icke denna lag borde tillämpas, ilan har ofta hos Högsta Domstolen gjort anmärkn. mot dess rättighet att till pröfning uptaga sådana besvär, deri skärpning i det ådömda ansvaret eller de.i friades fällande yrkas, men Domstolen har alltid utan anförande af något skäl förklarat dessa anmärknrr icke förtjena något sfs:de. Jag kan icke bestämma när denna praxis upkom, men det är redan länge sedan. Den upkom troligen till följd deraf att Högsta Domstolen i början hade så litet att göra, helst det är ett vanligt begär hos auktoriteter alt de söka utvidga sin makt. Ehuru praxis, som nämndt är, är gammal i della afs:de, skulle likväl den af mig åsyftade ändring lätteligen kunna göras, endast man förständigade HolRirna att, vid tillämpning af I 8 I ä års Förordning, meri afstde på besvärs hänvisning, ställa sig 19 <§ i 30 Kap. RättegångsBalken lill noggrann efterrättelse. Dessutom skulle, om detta och några andra stadganden i RättegångsBalken till kraft och verkan uplifvades, Högsta Domstolen befrias från en så stor mängd med göromål, att den lätteligen skulle kunna befria sig från sin balans, utan att behöfva någon omorganisation. Då denna fråga redan har fallit i 3:ne Stånd, vill jag icke yrka afslag å LagUtsIcs Betänk., emedan det i alla fall icke skulle medföra något praktiskt resultat, utan inskränker jag mig till att anhålla, det R. o. Ad. ville lägga LagUtsk:s Betänk, till handlingarne. Gr. Sparre, Erik: För min del tror jag icke att det var mängden af förhandenvarande göromål, som förmådde de öfriga Stånden att godkänna LagUtsk:s Betänk., utan snarare var det väl sakens inneboende natur, som dervid gjorde sig gällande.
En bestämd och säker kännedom om hvad som sker, eller icke sker, synes alltså icke vara bland Allmänhetens oa billiga fordringar I alla tider har misstänkligheten ansetts vidlåda hvar och en, som for O . i . - drar blind tro, Utan att vilja gifva någon ttng åt öfvertygelsen Vill man vid denna Riksdag öfvertyga oss, och vill man att vi, efter Riksdagen skola tro på ingen hemlig indragning, så gifves Den 29 Maji. 609 gifves till detta ändamål säkerligen icke mera anlett medel; och det är att sedelstocken får blifva af Allmänheten tili beloppet känd. Herr von Schultzenheim• Jag talar ogerna emot en så upplyst Ledamot, som Herr Presidenten Friherre Wirsén, hvilken ej mindre äger min, än med skäl hela publikens högaktning; men han skulle ej sjelf kunna tänka så redigt, eller hafva förmått uppgifva förslaget till det nu lämnade FinanceBetänkande, förutan vunnen kännedom af BancoVerket. De som icke ägt samma tillfälle, önska åfmindsfone få veta hela röralse-capitalets belopp. På den invändningen, att det skulle discreditera Banken, att blott få Veta dess skuld, svaras, att tillika beloppet af dess fordringar kunde uppgifvas, då sådant nogsamt skulle bestyrka dess soliditet, oberäknad ännu dess högst betydliga redbara fond, som öfverträffar andra Banker, hvilka nära utgöra §Discont-Contoir, förutan hypothéker. Engelska Banken, som egentligen är en privat association, och endast under vissa vilkor med Staten förenad, uppgifver sina utelöpande Bank-nots vid hvarje Parlaments session, och vi sago nyligen beloppet deraf i våra PostTidningar. Statsverket liquiderar ock hvarje Söknedag året igenom, förhållandet sig emellan med Banken för interesse-betalningen, för den så funderade som ofunderade Rikets gäld; den redbara fondens förhållande undersökes ock ofta af Deputerade Ridd.o, Ad. Prot. VI. B. II. 6io Den 2 9 Maji. ifrån the House af Communs.
Utträdandet ur kyrkan kunde eljest blifva en utväg till ekonomisk besparing och tilläfventyrs slutligen betaga kyrkan nödiga medel för dess bestånd. Deraf motiveras 3 § i förslaget. På Lag-Utshollets Utlåtande N:o 64. Påföljande fyra §§ hafva till föremål att förekomma proselyt-verksamhet samt förhastade oell obetänksamma affall. De öfverensstämma (ill en del med Kongl. Maj:ts nådiga förslag härutinnan. Stadga uden a i 5 och 7 §§ har Utskottet dock tillagt. Under frågans behandling inom Biks-slånden har nemligen uppmärksamheten blifvit fästad på förhållanden, som gjort berörde stadganden behöfliga. Sådant framstår klart, om man närmare granskar beskaffenheten af dessa förhållanden. Således är det t. ex. en fordran af försigtigheten, att främmande religionsbekännare hindras från att uppträda såsom andliga lärare eller med religiösa föredrag i församling, hörande till den Svenska kyrkan. Om än bestämda irrläror dervid icke skulle framställas, är likväl alt befara, det föredraget komme alt erhålla en förledande karakter. Men dessutom har erfarenheten visat, all ifrågaställa sätt af proselytmakare med fördel användes för att vinna åhörarnes förtroende. Då delta mål är uppnådt, gå de hemliga bearbetningarne lätt. 1 allmänhet synes den största varsamhet i förenämnda hänseende vara af nöden, om det blir en möjlighet för fremmande religionsbekännare att här i riket sig utbreda, genom att frånvinna den Svenska kyrkan dess medlemmar. Det ligger isynnerhet i vissa bekännelsers natur att begagna alla upptänkliga medel för alt erhålla öfvervigt; — och derföre har det ansetts tillhöra Sveriges lagstiftare, alt söka skydda nämnde kyrka mot de yttre fiender, som henne hota. Då nuvarande skrarikor borttagas, har man ej ellef något annat än stadganden i den syftning, Utskottet nu anvisat, alt sätta i stället. Det har likväl blifvit yrkadt, att landslörvisnings-slraffet må bibehållas för det fall, att utländning utsprider villfarande lära; men sådant är likväl obehöfligt. om ban ej är upptagen till Svensk medborgare, och olämpligt, om så skett.