Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Cederschiöld må visserligen hafva rätt deri, att någon förändring i Grundlagen blifvit införd och en ganska väsendtlig i dess ordalydelse, genom det förslag Const.Utsk. framställt rör:de InterimsRegeringen; men nekas lärer väl dock icke kunna, att, såvida vi icke vilja bryta unionen med Norge, så, oaktadt vi hafva rätt att förändra Grundlagen, kunna vi likväl icke ensidigt göra det i hvad som rörer de unionella förhållandena med Norge. F. n. råder det högst betänkliga förhållandet, att Grundlagen och Riksakten strida mot hvarandra, och då så är, men vi i allt fall måste, såvida icke unionen med Norge skall anses bruten, lefva efter Riksakten, så är det väl bättre att ställa Grundlagen i enlighet med Riksakten. Gr. Anckarsvärd: Jag har svårt att förlika .mig med den grundsats som af Gr. Lagerbjelke sednast uttaladas, nemi. att, om Grundlagen står i strid med Riksakten, bör man åsidosätta nödiga förändringar eller förbättringar i Grundlagen för att ställa sig Riksakten till efterrättelse. Al ig synes frågan helt enkelt bero derpå, hvilkendera, antingen Grundlagen eiler Riksakten är den som bäst passar för våra förhållanden, är mest förenlig med det begrepp som vi göra oss om en sannt konstitutionel lag. Jag tror icke att svaret kan blifva mer än ett i detta afseende. Men jag gör mig tillika den föreställningen, att om någon förändring i Riksakten för det nu i fråga v:de fallet från Svenska sidan föreslås, detta äfven skall finna genklang hos Norrmännen, och då för öfrigt samma fördelar genom en förändring skulle beredas Norge som Sverige, synes icke vara något skäl att frukta det ett sådant förslag skulle åsidosättas. Hr Cederschiöld: Olikheten i åsigter mellan Gr. Lager bjelke och mig består deri, att Gr:n anser att vi böra efterlefva Riksakten äfven om den står i sirid med Grundlagen, då jag deremot anser, att vi böra efterlefva Riksakten endast så tillvida som den står tillsammans med grundlagen.
Carlstens dito 1 13,333: 16. — „ slagkrutshufvar — 11,000: „ gevärs förändring till slagkruts antändning , 55,000: „ nya Fält-artilleriet 8,000:, — pistolers tillverkning 5,333: 16. — „ nya gevär 40,000: „ Carlstens bestyckning 18,317: 20. 8. „ nya gevär, för nya Fältartilleriet och för flintlåsgevärs förändring 103,200: — 5. Vidare upplysa räkenskaperna för år 1849, att, ehuru af detta och föregående årets anslag för Waxholms bestyckning icke något under dessa år blifvjt lyftadt, kassabehållningen vid 1849 års slut å detta anslag likväl uppgick till 47,877 R:dr 12 sk. 1 rst. 5 hvilka medel således varit obegagnade ända sedan 1847, hvaraf ytterligare visar sig, huruledes medel till betydliga belopp lyftas, utan att på längre tid begagnas. Uti den, till Kongl. Maj:t afgifna och till Revisorerne öfverlemnade, underdåniga berättelsen, angående förvaltningen af Artilleri-afdelningens medel åren 1848 och 1849, uppgifver Kongl. Kollegium, hvad extra anslagen beträffar, att derå vid sistnämnde års slut fanns en tillgång af 146,993: — 2. så att, med afdrag af skulder 438: 4. 8. behållningen skulle utgöra — 146,554: 43. 6. — 78 — hvilket äfven öfverensstämmer med hufvndboken; men då Kongl. Kollegium dertill fogar den uppgift, att af nämnde behållning innestodo i Ilikets Ständers Baisk 12,918 R:dr 36 sk. 1 rst., och Kongl.
Vilken hädelse! suckade den ene av sekreterarne, medan den andre korsade sig. Den unge Klemens, som under samtalet återvänt, reste sig upp ur sin lutande ställning, hans kinder överdrogos av harmens rodnad, och han undertryckte med möda ett ord av vrede, som redan svävade på hans läppar. Men Petros smålog och sade: - Om det kan lända dig till tröst, må du veta, att detta tempel icke kommer att rivas. Jag hoppas, att det skall kunna brukas, sedan vi endast skrapat och rökt dess väggar, stänkt murarne med vigvatten och avlägsnat allt, som påminner om den onde ande, I där han dyrkat. - Men, sade Krysanteus med en axelryckning, under ediktet såg jag ett namn, som jag ej är skyldig hörsamhet. Vem är denne Makedonios, som vågar bortgiva vad han icke äger? Templet med sina skatter, historiska minnesmärken och konstverk tillhör staden Aten. Våra fäder hava byggt det, och deras efterkommande allt intill denna dag riktat och vårdat det. Huru vill då en av edra präster, en för Aten alldeles okänd främling, frånröva oss vår egendom? - I morgon taga vi det i ägo, svarade Petros. - Det återstår oss då endast att klaga hos kejsaren. - Som icke skall höra er. - Jag vet det, sade Krysanteus med en djup suck, och ådrorna i hans panna svällde av blodet från hans sammanpressade hjärta. - Och för övrigt, fortfor Petros, läs detta! Han framtog en annan, med gyllentyg omvecklad elfenbenstavla, vars ram smyckades av råa basreliefer, föreställande kapplöpningar och dylikt, kring namnen på årets konsuler, Taurus och Fulgentius, och räckte henne till Krysanteus. Sedan denne genomögnat tavlan, sade han: - Jag ser, att kejserliga regeringen ger sin helgd åt den besynnerliga gåvan. - Och, som nämnt, i morgon tager jag henne i besittning. Du finner henne besynnerlig. Det är i din mun ett milt uttryck. Du menar mer. Men du och de dina, I han icke makt att göra motstånd. Filistéernas välde är brutet. Krysanteus' tanke flög till Julianus.
Anmärkninga r. 10 ä 12. Nödhamn med lerbotten, kan besökas af fartyg med hvilket djupgående som helst, men har upp i Utåsviken 6 ä 7 famnar god ankargrund. 18. På redden 5 famnar, men vid lastbryggan 10 fot. Lerbotten. Har tvenne nödhamnar, Lilla och Stora Bergö, som kunna besökas af fartyg med hvilket djupgående som helst, den förra med 5 ä 6, den senare med 3 famnars ankarbotten. 5 ä 8. Hamn, lastageplats och fiskeläge, som kan besökas af fartyg med hvad djupgå ende som helst, vestra viken med 5 å 8 och norra med 7 ä 8 famnar, lerbotten. 9 ä 15. Köping med djupgående för hvilka fartyg som helst och hamnen med lerbotten. Djupet vid lastbryggan 10 fot. Wikskär Husom Bergöfjärden Skagen Örnsköldsvik Trysunda 5 ä 6. Fiskeläge med djup för alla fartyg. Liten hamn med god botten. Westernorrlands län. Kusthamnar. 31 Famnai djup. Anmärkningar. Lastageplats med djup för största fartyg. Lerbotten. Mudderbotten. Kymmer 4 a 5 fartyg. Lerbotten. Kan besökas af fartyg med hvad djupgående som helst, i hamnen men inne på redden 9 k 10 famnar. Lerbotten. Lerbotten, kan besökas af fartyg med hvad djupgående som helst. Sandbotten, dito dito. God ankargrund, dito dito. Lerbotten. På en bank i elfven är anlagd en upplagsplats för trädvirke, samt å ett annat ställe en barlastplats. Lerbotten. Lerbotten. Lerbotten. Lerbotten. Lerbotten. Lerbotten. Lerbotten. Alla dessa 8 lastageplatser äro belägna i Ångermanelfven. God hållbotten. En stenkaj här anlagd. Uthamn med lerbotten. På Hernön. God ankarsättning på lerbotten. På Astholmen; god uthamn med lerbotten. Lerbotten. En barlastkaj anlagd, hvarvid kunna ligga. Lerbotten. En 400 alnar lång barlastkaj här anlagd. Lerbotten. Barlastkajen förbättrad oell förlängd. Lerbotten. Barlastkaj anlagd. Lerbotten. Barlastkaj anlagd. Lerbotten.
Allt, som tillhör henne – ej blott hennes barn nej, äfven hennes man – önskar han visa välvilja. »Jag är, skrifver han, mer din lifegen än du anar vid din själ är jag alltid bunden; din kärlek är mina dagars ljus, ditt bifall är mitt rykte.» När han skickar henne ett sitt drama säger han: »Här finner du ett arbete af en viss Goethe, som fått ett stort rykte genom sina skrifter och föddes 1749 för att älska dig i år och hela sitt lif». Han har svårt att slita sig från papperet, som han skrifver på till henne – i synnerhet första dagen efter en skilsmässa – då hvar fiber i hans väsen drar honom till henne »Hela mitt lif har jag haft en idealisk önskan om det sätt på hvilket jag ville bli älskad Hos dig har jag funnit det, du, dig alltid lika, alltid oförlikneliga» Allt det i hans väsen tillslutna utvecklar hon och han kan nu lättare umgås med människor, ty »den, som har ro och lycka i kärleken, kan vara sann mot alla och fri, emedan han intet vill af någon» När Goethe på natten gråtit af fruktan att förlora henne skrifver han: »Mot allt annat har jag en jämvikt inom mig själf, mot detta icke Vi två äga skatter, dem kungar skulle vilja vinna – låt oss i stillhet njuta denna vår lycka Säg mig att du älskar mig, så att min själ har ett fäste Det är en outsäglig lycka, när tankar och känslor utbytas mellan två väsen, utan att någonsin stöta emot, hållas tillbaka eller skrämmas bort» Men när hennes misstro sårat honom klagar han »Jag är bedöfvad. Detta är som döden Lika djupt som kärleken inträngt i mitt inre har smärtan funnit väg dit Jag sitter blott och stirrar framför mig; i hela mitt väsen råder tomhet; jag är lam, som en af blixten berörd Hvarje tvifvel från dig uppväcker en jordbäfning i mitt hjärtas djup Blott en fläkt, ett ljud, som kommer till mig från dig under en misstämning, förvandlar hela atmosfären omkring mig» Och när allt åter blifvit godt utbrister han: »Du är mitt enda nödvändiga. Liksom en ljuf melodi lyfter oss upp i höjden och bäddar med ett mjukt moln under våra sorger och smärtor, så är för mig din kärlek, ditt väsen.
I afseende på frågan om decharge för Directionen öfver Götha Canal-Bolags f. d. DiscontContoir i Götheborg. N:o 228. I afseende på frågan om de charge för Directionen öfver Götha Canal-Bolags f. d. DiscontContoir i Stockholm. Angående förre Kammersraren vid Götha Canal Bolags f. d. DiscontContoir i Götheborg C. A. Iggeströms ansökan om afskrifning och eftergift af dess iråkade balance. I afseende på frågan om de charge för Directionen öfver Götheborgs f. d. Discontverk. I afseende på frågan om decharge för InterimsDirectionen öfver Malmö fd. Discontverk. Angående den af ÖfversteLieutenanten Tornerhjelm hos Herrar Revisorer förde klagan öfver förment lidande vid liquiden af dess skuld till Malmö f. d. DiscontVerk. Rörande föreslaget arfvode för ÖfverCommissarien D. Ek för dess biträde^vid Discontgöromålen. Angående beviljad befrielse från bysättning för åtskillige f. d. FilialDisconternes Gäldenärer. go2 Den 18 Junii c. m. Frän Banko-Utskottet: Af den 5 dennes: N:o 18. Angående bestämdt stadgande huru i sådane fall, då en å Bankens Auction försåld fastighet inropas af förre ägaren , rid liqviden bör förhållas. Frän Lagutskottet'. Af den 24 sistledne Maj: N:o 79. I anledning af väckt fråga om rättighet för fordringsägare, att sjelfve välja utmätningsman. Ut Supra. '58' , S. DVid förnyad föredragning af Statsoch Banko Utskottens den 31 sisfledne Maj under 2Sko 231 afgifne samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, angående inlöste Douppletter och Trippletter af Malmö f. d. DiscontVerks på Banken dragne assignationer; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Utlåtande endast borde läggas till handlingarne.
I Det vid 1817 i818 årens Riksdag Jern-kontoret beviljade kreditiv å Banken, stort 900,000 R:dr Riksmynt, ega Fullmäktige i samma kontor, mot förut bestämd 3 procent ränta, att, i följd af deras under den 20 Oktober 1818 till Banken utfärdade skuldebref och mot derå tecknad fortfarande ansvars-förbindelse, till nästa riksdag disponera; beroende det af bemälde Fullmäktige att, i öfverensstämmelse med det af Bankofullniäktige stadfästade reglemente, bestämma på hvad sätt och i hvad Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 25 i hvad ordning detta kreditiv bäst må till bruksrörelsens nytta och båtnad användas, under noggrannt iakttagande af de vilkor och förbehåll, Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag fastställt, nemligen: l:o att en del af kreditivet, minst 150,000 R:dr Riksmynt, icke må i vanlig låneväg permanent disponeras, utan särskildt afsättas eller innestå, såsom reserv-fond, användbar egentligen vid de terminer, då köpslut om jern vanligen ega rum, på det att, derest konjunkturen för tillfället gåfve anledning till ofördelaktiga anbud, tillverkarens derigenom iråkade förlägenhet måtte, genom Jern-kontorets mellankommande åtgärd, kunna särskildt underlättas; 2:o att den vinst, som uppkommer genom differensen i ränte-betalningen till Banken mot räntan af den genom Bankens biträde tillökade fond, bör särskildt redovisas och anses såsom tillgång, disponibel för Jern-kontorets Fullmäktige till ändamål, som med näringens framgång och förkofran genom anställande rön och lörsök m. m. hafva gemenskap, men ej utgöra någon tillvext i Jern-kontorets enskilda låne-fond; ochkom mer framdeles, såsom hittills, Banken att uti den årliga revisionen öfver ofvannämnde fond, deltaga genom ett dertill utsedt ombud.
Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse (N:o 49), angående Sveriges och Norriges ömsesidiga förhållanden; 2:o. Utdrag af Höglofliga Ridderskapet och Adelns protokoll den 28 dennes, med underrättelse, dels att ofvannämnda skrifvelse-förslag icke var godkändt af bemälde Riks-Stånd, som deremot antagit ett annat uppgjordt förslag till skrifvelse i ämnet, dels att de öfriga Riks-Stånden voro inbjudna att i detta beslut deltaga; 3:o. Sistberörda skrifvelse-förslag; 4:o. Utdrag af Högvördiga Preste-Ståndets protokoll den 30 dennes, innefattande detta Riks-Stånds beslut, att, med hulvudsakligt bifall till inbjudningen, antaga det af Ridderskapet och Adeln uppgjorda lörslag till skrifvelse, med vissa deri vidtagna redaktions-förändringar, i öfverensstämmelse hvarmed ett särskildt förslag var vid Preste-Ståndets protokolls-utdrag fogadt, äfvensom Med-Stånden voro inbjudna att i godkännande af detta Preste-Ståndets förslag sig förena; och 5:o. Berörda, sednast åberopade förslag till skrifvelse. Det af Preste-Ståndet lemnade skrifvelse-förslag godkändes, och Ridderskapet och Adelns ofvansagde protokolls-utdrag lades till handling arne. S. D. Föredrogs ånyo Konslitulions-Utskottets Memorial N:o 10, med förslag till ändring i 56 § Riksdags-ordningen, angående inskränkning af tiden för motioners väckande. Omförmälda förslag blef af Borgare-Ståndet antaget till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Frän Hederv. Bonde-Ständet. S. D.
När _hon slutade, var det alldeles tyst i salen, men då hon lemnade katedern och intog sin plats nedanför, gick ett sorl af belåtenhet genom församlingen. Norrmannen tryckte hennes hand och hviskade: » De ser heldig som talerinde. » En af de uppmärksammaste åhörarne hade Erik varit. Den Märta, som stod där på katedern, hade han förälskat sig i, men sådan hade han aldrig sett henne som hans hustru. Hade hon äfven gent emot honom varit frimodig och käck, så hade hon drifvit igenom, hvad helst hon än velat, men hvarför hade hon ej varit det? Nu visste han det genom hennes egna ord. Kvinnan i det moderna samhället kan genom de bildningsanstalter, som för henne blifvit öppnade, i kunskaper blifva mannens jämnlike, och som ogift är hon i de flesta fall juridiskt likställd med honom. Kan då en ädel man fordra, att hon vid sitt giflermål skall göras omyndig och ställas under hans målsmanskap? Detta hade han aldrig förr tänkt på, nu slog det honom. Han visste, hur frihetsälskande Märta var, och dock hade han sökt binda henne, sökt böja henne under sig, Var detta rätt? Den norske skolföreståndaren kom upp. Hans föredrag rörde sig kring folkhögskolans uppgift. Den är att utdana karaktärer, därför lades här så få band på de unga. Man rättade ej onödigtvis, man gaf dem endast ledning att själf finna ut felen och öfvervinna dem. Men denna frihet hade ej något gemensamt med själfsvåld. Det var den frie mannens skyldighet att böja sig för lagen, ty han fick själf vara med om att stifta den. Ju friare ett folk blef, desto lagbundnare skulle samhället varda. Lagen hade alltid i norden varit frihetens väktare. Dansken talade om uppfostran och vände sig särskildt till kvinnan. Det lilla barnet i moderns sköte skulle en dag blifva en man, som måhända komme att gripa in i samhällsutvecklingen. Hon måste därför uppfostra honom för lifvet ej endast till hennes lydiga barn. Omdömet skulle skärpas, viljan stärkas. Den skulle läras alt underordnas en högre vilja, men den fick på inga vilkor brytas, utan skulle tvärt om härdas. Viljesvaga varelser äro samhällets olycksbarn.
Dessa nådiga Propositioner blefvo (ill Stats-Utskottet remitterade. S. D. Fortsattes föredragningen af Sammansatta Bevillnings-, Logsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, 4, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Bonde-Ståndet, som under förmiddagens plenum förehaft tili pröfning de delar af nämnda betänkande, hvilka afsågo de 3:ne första §§ i gällande bränvinsförsäljnings-författning, biföll nu öfriga punkter af betänkandet och godkände de mot samma punkter svarande §§ i det af Utskottet uppställda författningsförslag, med de undantag eller förändringar, som här nedan omförmälas: Utskottets hemställan i afseende å författningens 4 § afslogs; Likaledes afslogs hvad Utskottet vid 5:te §:ns Usta moment hemställt derom, att partihandel med bränvin å landet ej må få utöfvas af den, som idkar annar. 448 Prot.-Utdrag den 8 Juli 1863. handel, till hvars bedrifvande särskildt tillstånd erfordras, samt att för öfverträdelse af detta förbud må stadgas det ansvar, som i 41 § 4 mom. samt 42 § 2 mom. föreskrifves. Med godkännande för öfrigt af Utskottets vid 24 g gjorda hemställan, att af de afgifter, som inflyta för minuthandel med och utskänkning af bränvin, vare sig i stad eller å landet, utom den femtedel, som för närvarande tillfaller IJushållningssällskaperna, ytterligare en femtedel skulle insättas i Landt-ränteriet för Landstingets räkning, men att i Stockholm hädanefter sorn hittills hela afgiften borde tillfalla staden, ogillade Ståndet den del af Utskottets för samma hemställan anförda grunder, hvilken nederst å sidan 10 af betänkandet börjar med orden: »Vid öfvervägande af» och öfverst å sidan Ii slutar med orden: »lingö behålla.» Hvad Utskottet hemställt i afseende å författningens 23 § afslogs.
Seglande f för hvarje ) 5 R:dr Ångfartyg j 100. R:dr af > 5 » Båtar, andra slag . (inköpssumman. ) 5 » införsels-tull. b) i hufvudsaken: N:o 97. Den, som bifaller Utskottets af ett Stånd godkända förslag, alt rubriken Fartyg och Bålar, utländska, med tillbehör, skall indelas i »Seglande» med 5 R:dr och »Ångfartyg» med 10 R:dr införsels-tull för hvarje 100 R:dr af inköpssumman, röstar Ja; Den, del ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages (lista alternat.) Ridderskapet och Adelns beslut. (2:dra alternat.) Preste-Ståndets beslut. (3:dje alternat.) Borgare-Ståndets beslut. Vidare hade Utskottet föreslagit, att utländska fartyg, med tillbehör, seglande, bygde i och inköpte från länder, hvarest införsels-tull å Svenska fartyg ej erlägges, skola vid införsel härstädes vara frie från tull. Detta förslag har af Ridderskapet och Adeln blifvit afslaget, men de öfrige tre Stånden hafva detsamma bifallit. Så vida Ridderskapet och Adeln icke skulle vilja frånträda detta sitt beslut och förena sig med de öfriga Stånden om antagandet af Utskottets förslag, lärer följande omröstning böra anställas: Den, som vill, att, i enlighet med Utskottets af tre Stånd bifallna förslag, »Fartyg, utländske, med tillbehör, seglande, bygde i och inköpte från länder, hvarest införsels-tull å Svenska fartyg ej erlägges», skola vid införsel vara tullfria, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages icke detta förslag. Utförsels - Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 16. 41 UtförselsTarijen.
Hvad för öfrigt den konstnarliga sidan af kvinnoarbetena betriiffar, ink väl med sanning sägas, att där, livarest de biista effekter Lstadkoniniits, är ej i de fall, då arbeterskan följt sin egen individuella smak vid frainbringandet af mönstret till sitt arbete, utan där hon förstått a t t tillgodogöra sig de förträffliga förebilder vi aga i vara iniiséer, konstsamlingar ocli al1mo; geliem. A t t .denna D efterbildningskonst » fotad på konstnärlig grund och med ett pietetfullt aktgifvande af så väl förebilden, som den stilart, den representerar, varit ' mäktig bilda en nationellt svensk textilkonst %r livad våra förniimsta skolor inom detta område sedail ett tiotal år tillbaka sökt visa. Hvad som på danlkoiniténs textilafdelning i främsta riiminet tilldrog sig konstkannares iippm~rksainliet voro de nihnga vackra prof ph gobeliwafrzad, den hade att iippvisa. Det förträffliga satt, livarpå man förstått att &amp; teriipptaga denna den svbiaste inen afveii ädlaste bland väfnadskonster, ' förtjänar afven allt beröm. Men det fordras i sanning den relief som en världsutstiilliiiiig kan ge, för att en så dyrbar och enastående konst skall komma till sin rätt. T %rt lilla land kan näppeligen skänka tillbörlig iippmiintran å t en konstart, som ställer sh liöga anspr&amp;k på så val framställarens skicklighet soin konstälskarens kassa, livarföre d r a skolor ' i konstväfnad hittills nöjt sig ined att prestera ett och annatpaktstycke, livilket dock till fyllest visat, att inan lyckats aflocka den gamla gobelinvafvaren hans dyrbara hemlighet. Bland föremålen af denna art intages första platsen af en af Hand. Y&amp;z. utställd porti&amp;re med: on bhl-d i gobeliwCifJ själfaa portieren .af giildbriin plysch. Denua bård, utförd efter en i den kungl.
(Se punkterne 20:o till och med 29:o i Memorialet M 66.) Utskottet hade i nämnde Memoria] slutligen tillstyrkt, att såsom en 3:dje afdelning af Banko-Reglementets 4:de Artikel måtte få i Reglementet inflyta åtskilliga i punkterna 30:o, 31:0 och 32:o upptagna föreskrifter, angående den ordning, som bör följas vid allmänhetens låne-förhandlingar med Banko-DiskontVerket. Desse punkter äro bifallna af Borgare-Ståndet, men återremitterade af öfriga Riks-Stånd, på grund af anmärkningar, de der hufvudsakligen åsyfta, att visa hurusom berörde föreskrifter äro af egenskap att böra till tjenstgöringsordningen hänföras. Med anledning häraf och som det efter införandet af en förändrad ordning, rörande tiden för pröfning af diskonteringar och lån från fonden för handel och näringar samt kassa-kreditiv, kan befinnas, att förändring i expeditions-sätt och handläggning närmare skulle befrämja det ändamål, Utskottet hufvudsakligen åsyftat att ernå, eller ökad beqvämlighet för allmänheten i sina transaktioner med Banko-Diskont-Verket; så och efter det Rikets Ständer i åtskilliga delar frångått de af Utskottet, angående personalens reglering afgifne förslag; har Utskottet funnit sig föranlåtet tillstyrka, Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 81- 13 7:o att Utskottets framställning derom, att de uti 30:de, 31:sta och 32:dra punkterna af MemorialetJUs. 66 föreslagna föreskrifter varda uti Banko-Reglementet intagna, måtte få förfalla.