Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De af Rikets Ständer förordnade 4 Directeurer, hvardera - - Rdr 5oo. — Banco-Ombudet - - „ j,333. 16 Kamereraren - - 800. — Ombudsmannen - , 5oo. —- Registrator!!, lön - n 666. 32 Arfvode^ såsom ersättning för den tredubbla registreringen „ 333. 16. Bokhållaren, lön - - )t 6CC. 3a. serskildt alfvede för böckernas afslutande , Co. — JYaklmättaren, lön - , 200. — skopenningar - 3o. — för Låne-Contorets missräkningar 100. —* Den af Riks-Ståndens Ledamöter i Directionen, hvilken bor mera än 2 mil från Låne-Contorel erhåller i rese-ersättning 66. 32. Om Banco-Ombudet eller någon af Tjenslemännen innehafver ordinarie tjenst i Banken, åtnjuter han, så länge han detta uppdrag vid LåneContoret innehafver, sin halfva lön, med åtföljande arfvode i Banken. 8:de punkten: Uti den för tjenstemännen och vaklbeljeningen vid LåneContoren här ofvan fastställda aflöning ega Fullmägtige icke att någon tillökning meddela. Skulle fråga derom eller om förhöjning i lönevilkoren vid Banco-Discont-Verket uppsla, underställes densamma Rikets Ständers pröfning och afgörande: I Öfrigt fann Ståndet för godt att antaga en ny eller <);de punkt så lydande: Öfverstiger contant» cassabehållningen vid Trot, Vt dr. den Q April iSJ5. LåneContoren, sammanräknadt för alla rörelsegrenar, derunder småsedels v ellingen inberäknad, för LAneContoret i Götheborg 100,000 Rdr och för edet i Malmö 3o,ooo Rdr
Infinner sig vid andra tillfällen Borgenär och begär underrättelse af Sysslomannen, eller tillgång till Boets Böcker och Handlingar, varén Sysslomannen skyldige, att honom tillhandagå. Uppgifver han något ärende, hvaröfver han äskar samtelige Borgenärernes hörande, fogen Sysslomannen anstalt om deras sammankallande, der de anse det nödigt vara: Afslå Sysslomän Borgenäis begäran; äge han hos Rätten det anmäla, och pröfve Rätten , sedan Sysslomannen hörde blifvit, om skäl till den begäran är. 15- §- Visa Syssloman motvilja eller försummelse att för Män, som af Borgenärerne utsedde äro, göra redo, eller att eljest meddela de upplysningar, som någon af Borgenärerne äskar; så åge Rätten, att, genom vitén, tillhålla Sysslomannen, att inom korrt tid deras skyldighet fullgöra: låta de sig deraf ej rätta; ekilje Rätten dem j 8G Konungens Nild. PropOsitioner - ifrån Sysslomanskapet, och väljen Borgenärerne andre Syssloman. 16. §. Vid val till Gode Män eller Syssloman, sa ock uti alle andre mai, sorn röra förvaltning af Gäldenärs Bo, gånge det Beslut i verkställighet, hvarom bland närvarande Borgenärer de sig förena, hvilkas fordringar sammanräknade utgöra största beloppet. Ej må Rätten med dessa mål annan befattning taga än förr sagdt är, utan sä händer, att någon Börgenär, i Stad inom fjorton »lagar och å landet inom en månad, eller der Ting då ej hålles, å nästa Ting visar, att Borgenärerne ej lagligen till sammankomst kallade varit, eller att lösterne ej rätteligen beräknade blifvit: i dessa fall äge Rätten att Beslutet häfva och ärendet till afgörande och ny sammankomst förvisa. 17- §• Der Borgenärer något besluta om en Borgenärs betalnings-rätt, honom eller andre till förfång, som ej i Beslutet deltagit, eller om andre ämnen, som af Rätten pröfvas skola, och till boets förvaltning ej höra; vare det ogildt. 18. §.
Ansågos, såsom hörande till slöjdevaror och med dem dragande lika tull, böra utur den egentliga faxan uteslutas och endast i noten upptagas med hänvisning till slöjde-varor, ej specificerade. Kort. Införseln af denna artikel ansågs böra vara förbjuden, men, för den händelse, att Kongl. Majit icke skulle finna ett sådant förbud böra ega Prot Vtdr. d. 8—3o Dec. 184.0. runi, bestämdes tull väldet till 40 R:dr oell införsel-tullen till 15 R:dr per gro-s. Krut. För den händelse, att Kongl. Maj:t icke skulle finna, att förbud för införseln af denna vara bör ega rum, bestämdes tullgärdet till 40 R:dr oell införsel-tullen till 10 R:dr pr centner. Käppar, Lampor. Ansågos, såsom hörande till slöjdevaror och med dem dragande lika tull, böra utur den egentliga taxan uteslutas och endast i Noten upptagas med hänvisning till Slöjdevaror, ej specificerade. Ljus, Vax-. En ny underafdelning af denna artikel ansågs böra tilläggas under namn af alla andra slag, med ett tull värde af 1 R:Jr 12 sk. per skålpund, en införsel-tull af 20 sk. och frihet för tull vid utförsel. Ljuskronor. Ansågos, såsom hörande till Slöjdevaror och med dem dragande lika tull, böra utur den egentliga Taxan uteslutas och endast i Noten upptagas med hänvisning till Slöjdevaror, ej specificerade. Lunta, Ansåg böra vara fri från utförsel-tull. Läder, mer eller mindre beredt: Hvita samt Sämskade skinn och hudar. Tullvärdet nedsattes till 40 sk. och införsel-tullen till 8 sk. per ska ip. Läster till skoarbeten. Ansågos böra beläggas med en införsel-tuli af 8 sk. för 1 par; tullvärdet bestämdes till 32 sk. Mais. Ansågs böra vara fri från tull vid utförsel. Malm. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Sedan ibland desie Electarer en, genom lottning ukgält, jkola de öfrige samfält och icke ester Ständ, först medelst stulna sedlar, hwar för sig upqiswa den man, som de anse böra komma under omröstning. Falla derwid rösterne till mer än hälften af de rä» siande Eleetorernes antal pä en man, ware han behö» rigen wald. Hro axer rösterne sä deladeemellan flere art en sädan full pluralits för någon icke äger rum, anställes ny votering med flutna sedlar till antagande af den, som de fleste rösterne erhållit, eller, om han icke antageö, af den, som nast honom urås be fleste Elecrorcc blifwil kallad, och sä widare. Enär »agon as de, i denna ordning under omröstning ställde, bliswit af ElectorerneS pluralitä antagen nphörc walsörräktningen, och warde han as Riksens Ständer kill Dm 21 December. IZ4I Embert förordnad. Den, ak hmilken detta Embete blifwit ansörkrodk, kan wid följande Riksdagar, i dm nu föreskriftte ordningen dertill aker mäkjas. Justitia, Osnbudsmannen vjute till godo sä wäl under, som c« mellan Riksdagarne, samma säkerhet för sin person och tjenste, besättning, som genom m. §. as Reg" rings Formen för Riksdagsmän i allmänhet stadgad är, och anses, under sin tjenste lid och intill desi han fran Embetet skiljes eller till ulösningen af sin förut innehafva beställning äkcrträder, i alla afsecnden lika med Konungens IustiliLk Cantzler.
Om nu anlagas får, att, såsom sannolikt är, dessa celler, tillika med bostadsrum för bevakningen, ekonomirtun och stående inventarier, kunna, kostnaden för inköp af byggnadstomter jemväl inbegripen, öfverhufvud anskaffas till ett pris, efter cell räknadt, af 1,000 R.dr för länsfängelset 800 R.dr för egentliga stadsfängelser och 500 R:dr för häradsfängelser å landet, hvilka belopp något öfverstiga de i det närlagda regleringsförslaget beräknade, emedan detta endast afsåg egentliga byggnadskoslnaden; så skulle hela kostnadssumman uppgå till 2,740,200 R.dr, eller 1,440,200 R:dr, utöfver hvad redan blifvit anslaget. Häruti ingå lik\äl ej de celler, hvarmed nya länsfängelserna, hädanefter såsom hittills, torde böra förses utöfver förslagets cellnummer, i ändamål att bereda möjligheten af det ensliga fängelsesystemets användande jemväl under någon del af de strafftider, Linköping 124,341: 34. 10. 91,133: 10. 1. 87,160: 21. 2. 108,119: 19. 8. Christianstad Gefle Carlstad Kungl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 16. 35 1 sorn öfverskjuta två år, ej eller de tillskott af celler utöfver förslagets beräkning, hvilka vid åtskilliga fängelser kunna påkallas af orntankan för en fördel aktig byggnadsform. Betydliga kostnader återstå således visserligen för det tillämnade fängelsesystemets genomförande; men detta kan och bör helst ske småningom, hvarigenom utgifterna blifva mindre kännbara, och Kongl. Maj:t förväntar, att Rikets Ständer, med inseende af sakens vigt, icke skola tveka att för ändamålet bevilja fortfarande anslag, i nion af befintliga tillgångar. Kongl.
Län motion om anslag af allmänna medel till anläggande af en segelbar canal vid lägenheten Åhlkistan emellan sjön Brunsviken oeh Saltsjön; 8:0 Mathias Hjorts från Götheborgs och Bohus Län motion om befrielse för rotehållare vid Bohus Läns 1 och 2:dra roterings-compagnier, att, enligt 36 § uti den af Förvaltningen af Sjö-Ärendena upprättade rotebok, förse båtsmännen med 1 månads kost, då de till tjenstgöring uppfordras; 9:o Lars Johan Gezelii från Stora Kopparbergs Län motion om anslag af allmänna medel lill förhöjd lön åt Kronofogden i Wester-Dalarne; l():o Johan August Zetterbergs från Stockholms Län motion om anslag af allmänna medel till utvidgande af Institutet för blinda och döfstumma ; ll:o Johan Jacob Rutbergs från Norrbottens Län motion om tullförvaltaren Finers tullbalance, och alt antingen ingen elier ock alla, soia Prot.-Utdrag, den 24 Augusti i844' 95 förtjena det, må erhålla afskrifning för hvad de i denna balance blifvit dömde att ersätta; 12:o Densammes motion, angående reglering och förhöjning af de åt Landt-statens embetsoch tjenstemän anslagne löner m. m.; 13:o Densammes motion, att Lieutenantsoch TJnder-Lieutenantsboslällena vid Norrbottens och Westerbottens Fälljägare-corpser må under skattemannarätt försäljas m. m.j. 14:o Densammes motion, att Capitaines-bostället Hapaniemi i mantal, N:o 1, vid Norrbottens Fältjägai’e-corps, må åt Haparanda Köping öfverlåtas, antingen såsom donation af staten, eller emot bestämd köpeskilling; l5:o
Hvarjemte inom V. BorgarcStandet Hr Montan3 dels af Utskottets tillstyrkande, att de under namn af dödsfallsoch Avancements besparingar på löner skeende innehållningar tills vidare måste fortfara, trott sig kunna draga den slutsatts, nar Utskottet tillika ej inkommit med Utlåtande öfver K. JVl:ts Proposition ang:de bidrag af StatsVerket till Arme'ens PensionsCassa och AmiralitetsKrigsmansCassan , eller beräknat de till samma bidrag omförmäidte 28,000 R:dr såsom StatsVerket frångångne, att, om samma tillstyrkande bifölles, man i sjelfva Verket äfven på förhand afslog K. M:ls högstberörde Nåd, Proposition, emedan, om Afgifterne skulle utgå såsom hittills, de ej blefvo, såsom K. M:t föreslagit, StatsVerket fråntagne och till Pensionslnrältningarne disponerade; dels ock hestrid! Centonalens utgående af Städernes Embetsraäns löner, så länge de ej yoro delägare i Civile PensionsFonden , hvilken årligen af Centonalen uppbure 10,000 It: dr. I fråga om Bevilhiingen af löner, anser Utskottet dess yttrande icke hafva laggt något hinder för R. St:r, att, i följd af deras BevillningsUtskotts Förslag till grunder för den blifvande Allmanna Beviilningen, i hvilket ingått jemväl svar på Hr Reutersvärds i förevarande ämne väckta motion, gifva den ledning åt sistbemäldte Utskott, som erfordrats, för alt vinna Betänkande!), N:o 235.
Återigen om 100 skeppund sändas från Hedemora, efter bergsvigt till Westerås, utgöra de der på vågen, efter uppstadsvigt, 104 skeppund ig lispund • S^^dels marker. utgöra 110 skeppund 10 lispund. Arboga, Köping eller Westerås, 348 Den 22 Februari e. m. Detta är tillräckligt för att Ådagalägga svårigheten, att med de nu brukliga olika vigterna skydda sig mot missräkningar och förluster. Jag föreslår derföre, att med bibehållandet endast af de nuvar. olika vigtsystemerna för medicinalier samt ädla metaller, alla öfriga varor må vägas efter den allmännast kända victualievigten. Ett ytterligare skäl för denna hemställan hemtar jag deraf, att victualievigten närmast af alla svarar emot flera andra länders vigtsystemer, med hvilka Sverige drifver handel, emedan 6 skeppund victualievigt utgöra jemnt en Engelsk ton, och mycket nära iooo Fransyska chilogrammer samt 5oo nya Nederländska skålpund. Men föga bättre än med vigterna förhåller det sig med mälningsgrunden för tona varor. Den egentliga mätaren för dessa är en tunna om 32 kappar, hvilket i dagligt tal kallas en lös tunna; men denna tunna gäller icke för invägning i den dagliga mindre handeln; ty der fordras: på en tunna spanmål 4 kappar öfvermål, på en tunna salt 2 kappar öfvermål, och på en tunna malt 6 kappar öfvermål; hvilket allt, såsom hvar och en finner, är högst förvillande för den mindre kunnige, både vid speculationer och leveraucer, samt för prisuträkningar vid olika tillfällen. För strömming, sill och andra saltvaror åter beräknas endast 24 kappar på tunnan. Med bibehållande af detta sista räkningssätt föreslår jag, att all mätning af torra varor må hädanefter beräknas till 32 kappar på tunnan; äfvensom att det rågade målet må, såsom ledande lill osäkerhet, godtycklighet och tvister, försvinna. Om denna motion af H. Ekon.Utsk. understödjes och af R. St. bifalles, så torde året 1842 blifva den lämpligaste tiden, ifrån hvilken dess bruk kan taga början.
Hos ett dylikt Öfverhus skulle, efter min uppfattning , alltifrån dess tillkomst s&dane aristokratiska o®h hierarkiska grundsatser fortiefva, att det komme alt befinna sig i en ständig och eftertänklig spänning mot folkviljan, uttryckt genom de mera direct valde ombuden i Nedre kammaren. Tillerkännandet af ett absolut veto i de fleste vigtigare målen åt en slags tredje statsmagt skulle, efter mitt förmenande, nästan omintetgöra den efterlängtade friare författningens fördelar. Någon större myndighet, än att kunna för en tid uppehålla och till pröfning ånyo framställa den talrikare kammarens resolutioner, synes mig den andra ingalunda böra erhålla. Bland de oformligheter i närvarande statsskick, sorn måhända väckt största missnöje, torde det stadgande få räknas, som innefattas i 87 §. Regeringsformen, att nemligen frågor om af nationen mycket önskade lagoch andra samhälls-förbältringar skola rent af förfalla, blott tvänne Riks-Stånd sätta sig deremot. Såsom följd, härledd af beslutet om samfälda val, har jag yrkat, att 200 ledamöter på ett och samma sätt utses till Riksförsamlingen, som borde dela sig i två kamrar, samt att desse, då de efter serskilde ömsesidiga granskningar icke kunde förena sig om besluten, skulle gå tillsammans på ett rum, för att gemensamt öfverlägga om och afgöra de stridiga frågorna”. I denna reservation har Jacob Kihlblom instämt. Af Herr Elfbrink: ”Vid Representationsfrågans förnyade behandling i Constitutions-Utskottet bar jag i flere beslut tillhört minoriteten, såsom i afseende å det uteslutande indirecta valsättets bestämmande för landet, valrättens vidtagande vid 21 års ålder, de båda kamrarnas alltför ringa samband med hvarandra, m. m.; och soih jag finner grunderne för mina från Utskottets afvikande åsigler i dessa ämnen klart och fullständigt utvecklade i Herr Grefve Spens reservation, instämmer jag i dess hufvudsakliga innehåll. 48 lior till Constitutions-Utskoltets Memorial, N:o 85.
Utskotten anse fasthelldre den för skiftes-ärendens behandling nu stadgade ordning innebära nödig garanti ej mindre om insigt och erfarenhet hos dem, hvilka dessa mål pröfva och afgöra, än ock derom, att nämnde ärenden med största möjliga skyndsamhet varda afgjorda. — Då Utskotten således anse de af motionären framställda anmärkningar icke utgöra giltig anledning att härutinnan tillstyrka en ändring uti den af honom antydda syftning, hemställa Utskotten, att det väckta förslaget må förfalla. Stockholm den 26 Augusti 1848. I afseende å det af de sammansatta Utskotten afgifne förslag till ändring uti 2 Kap. 1 § skiftes-stadgan, var herr Eklund af en skiljaktig mening, och åbero pade till stöd härför, de skäl, hvilka finnas uttryckte uti efterföljande, vid frågans behandling nästlidne riksdag, af honom afgifne reservation, hvilken var af följande innehåll: »Vid jemförelse af stadgandena i 2 Kap. 1 och 3 §§. af skiftesförfattnin gen, visar det sig tydligen, att lagstiftaren genom föreskrifterne att, när ansök ning om förordnande för landtmätare till förrättande af laga skifte inlemnas till Konungens befallningshafvande, det begärdta förordnandet genast skall utfärdas, samt att landtmätaren så skyndsamt som möjligt skall företaga förrättningen, haft för afsigt att bereda en snar verkställighet af det äskade skiftet, till förekommande deraf, att egorna i skifteslaget må af delegare deri försämras, i händelse förrättningen under en längre tid blefve uppskjuten. Detta lagstiftarens syftemål kommer likväl helt och hållet att förfelas genom den tidsutdrägt, som kan föranledas genom tvist emellan skifteslags-delegarne om landtmätares förordnande; hvadan, till förebyggande af de olägenheter och den skada, som häraf kan blifva en följd, jag ansett den yrkade förändringen i 1 §. af skiftes-stadgan icke böra understödjas. Uti denna reservation hafva herrar Gråd och Wetterberg samt riksdagsfullmägtige P. Sahlström, L. Wenander, Carl Ersson från Westmanlands och Anders Pehrsson från Örebro län instämt.
Ganska vist och välbetänkt föreskrifver derföre Grundlagen en tid af fem år emellan hvarje Lagtima Riksdag, ty inom kortare tid torde de af Konung och Ständer gemensamt till landets bästa vidtagne anstalter icke tillförliteligen visa deras verkan; men om ock någon gång ett motsatt förhållande skulle inträffa, hvarpå äfven vid detta Riksmöte exempel förekommit, så är det Konungens höga rätt att kalla Riksens Ständer till Urtima Riksdagar. Vid dem synas derföre inga andra mål böra företagas, än de som genom Konungens Kådiga Propositioner till Riksens Ständers öfverläggning framställas. De blefve då, desse Urtima Riksdagar, hvad de egenteligen synas böra vara, och Konungen komme i tillfälle att med mindre kostnad för Staten och för landet samt med mindre hinder och uppehåll uti Regerings-Ärendornes jemna gång kunna, då högst vigtiga ordsaker dertill föranleda, inhämta Riksens Ständers råd och biträde. Om denna min anspråkslösaframställning hos Höglofl. Constitutions-Utskottet vinner det afseende, jag önskar; så torde till Riksens Höglofl. Ständers pröfning och afgörande vid nästa Riksdag följande tillägg uti 48 § Riksdags-Ordningen af Höglofl. Utskottet kunna föreslås: »Vid Urtima Riksdagar måge inga andra saker hos Riksens Ständer till öfverläggning företagas än de Propositioner, hvaröfver Konungen äskar Ståndens eller Statsutskottets yttranden och beslut, och hvilka Propositioner Konungen genast vid Riksdagens början låter aflemna. Äro vid inträffande Urtima Riksdag fem år sedan sista Lagtima Riksdag förflutne, då kunna, på sätt 89 § Regerings-Formen samt 60 § Riksdags-Ordningen stadga, äfven andra frågor hos Riksens Ständer väckas och upptagas». Örebro den 28 Julii 1812. Joh. Pet. Sandberg. Bilaga B till Mern. N:o 11. 465 Bilaga B till Mein. N:o 11. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Höglofl. Ständers Gon st i tidio ns-Ut s kott den 28 Julii 1812.
Man försökte då alt erhålla dem, men förgäfves, emedan utländska bankirer voro af samma tanka och öfverallt svarade: ”Utan Konungens garanti lemnäs inga penningar. ”' Om vi nu hade den dristigheten alt vilja olagligen, utan Konungens samtycke, uptaga lån, skulle del dock ej heller lyckas, emedan ingen långifvare skulle våga förtro sig till Ständerna allena, dem ingen kan åtkomma, ulan till en Konungamakt, som är ansvarig för sina handlingar. Jag vill lill delta lägga ännu en uplysning, som af vårt sändebud i Paris kan vitsordas. Då jag, i hans sällskap, år 1842 besökte den bekante Ministern Guizot och, på dennes förfrågningar om åtskillige Svenska förhållanden, bland annat omnämnde Riksg:s-kont., yttrade Ministern, att han svårligen kunnat föreställa sig en vådligare samhälls-inrätlning än den, som ägde, Konungen oåtspord, förvalta slats-skuldeu och derigenom möjligen kunde skuldsätta Riket. På grund af alla dessa förenade skäl, anhåller jag, att R. o. Ad. måtte till Utsk. återförvisa denna första punkt. Detta anförande hade blifvit afbrutet genom ankomsten af Hr StatsRådet ra. m. Frih. Carl Otto Palmstjerna, som å K. M:s höga vägnar allemnade 3 Dess Nåd. Propos:r till R. St. Hr Hjärne, Harald: Det har för närvarande blifvit en vana på delta rum, att de vigtiga, i synnerhet financiella, frågor, som här förekomma, diskuteras så vidlyftigt i alla dess detaljer, att åhöraren har svårt att samla sina tankar så mycket, att icke omdömet förvillas. Då en sådan fråga här förekommer, anser man sig nemi. böra uprepa allt hvad som förut vid föregå:de riksdagar deröfver blifvit yttradt, och dessutom allt livad man under tiden i ämnet fått veta, dels genom andras tal och dels genom böcker. Jag tror fördenskull, alt det är en högst vigtig omständighet, hvilken man icke bör förbise, att nemi. söka så mycket som möjligt förenkla öfverläggningarne öfver dylika frågor.
Om R. o. Ad. vill nöja sig med en afskrift af Utsk:s förra Betänk., såsom Gr. Mörners mening tycktes vara, så behöfves icke heller en dylik, emedan Utsk:s nyss uplästa Betänk, redan finnes tryckt. Vill Ståndet åter hafva ett annat förslag, så lärer det svårligen blifva möjligt Den 9 Febi uari. 453 för Utsk. alt hinna med nödig omtanka oell fullständighet upgöra ett sådant pä de få dagar, som ännu återstå. Antingen man betraktar saken från den ena eller andra sidan så är remissen öfverflödig. Atnöjer man sig med hvad Frih. Cederström yrkat eller att remittera frågan till Utsk., utan att, enl. Hr Stjernsvärds önskan, förelägga det någon bestämd tid för sitt Utlåtandes afgifvande, så är saken oskyldig. Om då Riddarh.Utsk:s Utlåt, afgöres huru läng tid som helst efter det hvilande representations-förslagets pröfning, så hetvder det ingenting. Men jag har emellertid velat bespara Ståndet och mig sjelf de tvister, sorn skulle följa af en onödig preliminär öfverläggning. Ståndets anseende bör icke heller blottställas derigenom att vi stå och tvista om en tillämnad Riddarh.Ordn. under det att de öfriga Stånden förkasta representations-förslaget, hvarigenom denna Riddarh.Ordn. tillika förfaller. Af det vid sista Riksdagen fattade beslut har jag visserligen icke ansett Ståndet förhindradt att nu åter uptaga denna fråga, men jag har åberopat delta beslut, såsom görande ett nytt öfverflödigt. Vill Ståndet likväl, för att tillfredsställa dem, som ansett en ny bearbetning vara af vigt, remittera motionen till Riddarh.Utsk, så må det för mig gerna ske, men jag motsätter mig att bestämd tid förelägges Utsk., inom hvilken det väntade förslaget skall afgifvas. Gr. Wachtmeister: Jag begärde ordet i anledn. af Frih. Raabs yttrande, hvaraf jag slutar alt han missförstått min anmärkn. emot hans förslag.
Thara och Friherre Åkerhjelm hafva ansett ett annat förhållande vara för handen med utländska bränviner, samt att rudimaterien ej kan införas, då den förädlade varan ej kan med fördel i Riket tillverkas; men då jag besinnar, att det endast är en maximitull vi här bestämma, och alt det i alla fall blir Kongl. Majit, som, på GeneralTullStyrelsens rapporter, skall bedöma, om faran af tullförsnillning är för handen, och om tullen således å dessa varor bör nedsättas, samt jag ihågkommer, att det just är dessa varor, som lemna tillfälle till repressalier mot de Magter, hvilka skulle vilja med hög tull belägga vårt jern, anser jag mig, med tillräckligt afseende å det allmännas nytta, icke böra frångå yrkandet af 5o procents förhöjning så väl å värdet, som tullen, på desse varor utöfver hvad Utskottet föreslagit. Herr Munck af Rosenschöld: På hvad de aine sista Talarne yttrat, kan jag ej göra något afseende, emedan jag icke hört dem. Jag vill blott fästa uppmärksamheten derpå, att det icke är något system i våra bränvinsförfattningar, äfvensom på olägenheterna häraf. Rikets Ständer inskränka rättigheten att bränna bränvin till så små pannor, att productionskostnaden blir högre än i andra länder. Följden deraf blir, att om bränvin tillätes till införsel, komma Danska tillverkare med stora pannor att concurrera med våra, som endast få an - 4l2 Den 3o October f. m. vända små pannor; utlänningen har då vidsträcktare rättighet lill concurrence, än våra egna medborgare. Det är alltså klart, att KonglMaj:t skall förbjuda införsel af bränvin, intilldess vi få producera det på det minst kostsamma sätt. Häraf följer, att det öfverklagade lurendrejeriet med utländskt bränvins införsel, kan hvar och en af våra hränvinsproducenter, sorn ifrat emot stora pannor, skylla sig sjelf för. Så länge productionskostnaden är så dyr, kan man icke rimligtvis uthålla någon concurrence med utlänningen. Jag vill åtminstone i Protocollet hafva förvarad min tanka i denna vigtiga fråga.