Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Biaf pressen pligtig såväl att från upplabliotheket, Riks-arkivet och Vetenskapsgan aftaga så många exemplar, att Juakademien erhålla ett hvardera. Ar nå- stitke-Statsminislern, de under Riket lygot verk åtfoljdt af kostsammare plancher, dande Universiteter, Kongl. Bibliotheket, må sådane dock endast för Kongl. BiblioRiks-archivetoch Vetenskaps-akademien ertheket ovilkorligen aflemnas. hålla ett hvardera, sorn ock att dessa exemplar, med undantag af Jas lil urStatsministerns, hvarom i 2 morn. 4 § Bih. till R. 5 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 4. sägs, utan betalning aflemna och insända antingen till Riks-archivet, eller omedelbart till dem, de tillfalla. Ar något verk åtföljdt af plancher, sorn detsamma i ett eller annat afseende förtydliga eller förklara; dä skola ock plane kerna jemte verket sammaledes utan betalning insändas. Vederbörande skall hvad om exemplarens insändande nu är sagdlfullgöra, då han i Stockholm bor, inom sex månader, och, dä han annorstädes är bosatt, inom ett är frän den dag, boken eller skriften ulgafs. Försummar han det; bote tretiotre Riksdaler sexton skillingar, och fullgöra, ej dess mindre, hrad nu föreskrifvet är. Bihang lil Konstitutions-Utskottets memorial N:o 23. Ridder skåpet och Adelns protokoll för den 14 Juli 1848. Presle-ständets protokoll för den 13 Juli 1848. Borgareståndets protokoll för den 13 Juli 1848. Förslag till ett tillägg i 28 § Reg erings-Formen, angående befordran af utländske män till vissa embeten och tjenster. Regerings-Formen. §• 28.
Sedan vi vid denna Riksdag redan haft exempel på ett förstärkt Stat;- och Banco-Utskott, skulle det väte incönsequerii, att med detta ärende annsriunda förfara, Sländerne skola troligen framdeles inse orlmligketen af detta bebandlings-sätt, och underställa detsamma Consilutions-Utskotlets bedömande; men då detta ej nu är af nöden emedan förstärkning kan ega rum , och samtlige Piiks-Stånden redan haft exempel på ett dylikt förfarande, hemställer jag, till lidens vinnande, att förslaget må varda bifallet. Grefveaf Ugglas, Gustaf: Äfven jag finnér det vara besynnerligt, att målet blifver med Riksens Ständers rätt afgjordt af samma Utskott, som behandlat, frågan. Skilnaden är således betydlig i detta fallk emot då Stats-och Banco-Utskotten förtsärktes, ty detta skedde med en tillökning af Tolf personer utaf hvarje Stånd. Då likväl frågan är af beskaffenhet att icke kunna förfalla, och 'jZ §. Riksdags-Ordningen i detta afseende stadgar, alt det Utskott, till hvars handläggning målet hort, i sådant fall skall förstärkas, så att Ledamöterne blifva trettio af hvarje Stånd, finnes ej något an-' nät sätt för afgörandet, än det Utskotten föreslagit, och hvilket således ej lärer kunna hjelpa*. Den 19 November e. ta. En annan utväg ståldock öppen, alt fromma ifrån saken, i händelse Ridderskapel och Adelli finner för gode att densamma vidtaga. Det är nemligen anie frågor, sorn blifvit till afgörande genom Nämnd hnnskjulne. Den första angår de 60,000 Iminorne, som äro ämnade till understöd åt Innevånarne i de Norra Provincerne, som vilja inrätta District-Magaziner. Bondeoch Borgare-Stånden hafva beslutat, alt öfverlemna detta qvantum spannemål till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, antingen till inrättande af Dislricteller Sockqe-Magaziner, eller ock till understöd på annat sätt.
Jag har i det Utlåtande, som åtföljt det Särskildta Utskottets Betänkande om botemedel mot allmänna förlägenheten, uppgifvit de medel , som jag ansett böra vidtagas för att återföra Rikets flnartciella förhållande i det skick, hvarifrån det ifrån a809, från Riksdag till Riksdag, mer och iner afvikit. Tvär man blott söker lindring för ögonblicket, är det naturligt, att sådana medel afvisas, de. der, för att kunna bli gagnande med tidpn, svidaför ögonblicket. Jag vill derföre icke med mina framställda Förslag upptaga Ridderskapets och Adelns tid. Den tid torde komma, då en del af de samma åter torde under pröfning företagas. Jag vill blott bifoga några mina anmärkningar vid de af Stats - och BancoUtskotten framställda Förslager, efter ändå dessa Förslag lära blifva till ytterligare granskning återremitterade. Jag finner i alla dessa Förslag några idéer instämma med mina åsigter _ andra dem jag finner mig böra ogilla. 4i4 Den *! Juli e. m. Hvad det Förslag beträffar, sorn af StatsUtskottets pluralitet blifvit Ridderskapet och Adeln förelagdt, sä linner jag gräns-linierna rigtiga som blifvit uppdragha imellan Banken och Riksgälds-Contoiret, samt jemväl Stats-Verket, så vida idéen af publik Stats-Skuld gillas. Jag för min del kan icke ogilla idéen utaf, att creera Stats-Obligationer när Staten är skyldig eller måste göra Skulder. Med förutsättande af en klok Finance-För» vältning och derjemte tillräckligt öppen För att bannlysa allt annat misstroende än det som ager sin grund i Opinionen om Statens existence, anser jag ett SlatsSkuldsSystem för ingen ting mindre än vådligt; tvärtom, ju större antal Individer äro interesserade i StatsFinanceSystemet, dess mer äro de ock interesserade i Statens Uppehållande och försvar. Derigenom att StatsObligationer införas, öppnas en säkrare utsigt för möjligheten att Staten en gång må kunna liquidera sin Gäld till Banken, och att
När man ser till grunden af denna fråga, så visar sig förhållandet vara, att BondeSt:s Sekret, bör anses såsom en half Talman. Med samma rätt, som Konungen tillsätter Talmän inom Stånden, bör Han äfven ega tillsätta Sekret." i BondeSt. Att så förhåller sig, är klart af följande stadgande i 24 § Riksd.Ordn.: ”åliggande Sekret, för BondeSt. serskildt, att biträda Talmannen vid målens behandlande och göra påminnelser, om något emot grundlagarne stridande skulle försökas.” Ytterligare står det i hans, inom samma § uptagne, ed följande: ”Jag skall ock ställa mig till ovillkorlig efterrättelse rikets öfriga gällande grundlagar, och ej till det Hederv. BondeShs prot. utan min uttryckliga anmärkn. och reservation, föra eller föra låta, ännu mindre till expedierande befordra eller befordra låta något, som emot de gällande grundlagar stridande är. Afven skall jag, vid riksdagsärendenas afgörande, med goda råd och underrättelser samt uplysningar om hvars och ens lagliga rättigheter och skyldigheter, Ståndets ledamöter till handa gå, samt med all min förmåga söka att bringa dessa ärender till ett med grundlagarne instämmande slut.” Sekret, i BondeSt. är det alltså ålagdt, icke blott att tillse det grundlagen behörigen iakttages, utan äfven att allting lagligen protokolleras och expedieras. Derjemte skall han äfven gå Ståndets ledamöter tillhanda med goda råd och uplysningar. Här har blifvit sagdt, alt ett sådant biträde åt Talmannen och Ståndet ej vidare skulle behöfvas, sedan grundlagen varit så länge tillämpad och Ståndet haft tillräcklig tid att inhemta, hvad som erfordras för att lagenligt och riktigt behandla riksdagsärender. Jag tror, för min del, att de Hrr och Män, som så yttrat sig, alldeles missförstått hvad som utgör Svenska BondeSt:s ställning och värde vid allmän riksdag. Dessa bestå ingalunda deruti att vara ett studeradt Stånd, hvilket allmogen aldrig kan blifva så länge han är sjelfarbetande.
Om nu antingen medeltalet af skördens belopp för åren 1856—1860, utan afdrag af utsädet, eller den i uppgifterna till Finans-komitén antagna skörden lägges till grund, då i förra fallet hela den årliga skörden blir 397,073 och i det senare 420,289 tunnor, blir i båda fallen skörden inom länet mer än tillräcklig och lemnar ett öfverskott, att till andra orter afyttra. Detta belopp kan beräknas till 46,500 ä 69,800 tunnor. Hvad priserna å sädesslagen angår, så voro de, enligt de årliga markegångstaxorna, de i följande Tat. Litt. tabell Litt. E. utförda. Något annat understöd för missväxt och annan skada å gröda har icke under denna period ägt rum, än ett undsättningslån, som år 1856 af Eders Kongl. Maj:t beviljades åt Lånsta byamän samt enkan Anna Pehrsdotter i Kifsta och Anders Myrberg i Muren, till ett belopp af 1,500 R:dr Runt, i anseende till liden hagelskada. Vilkoret var lånets återbetalande utan ränta inom ett år derefter, hvilket ock fullgjordes. Tab. Litt. D. Hela skördebeloppet. 1 M d a f d rag af utsädet. Ut an afdrag af utsädet. Hvete. Råg. Korn. Hafre. Blaudsäd. Arter. Potatis. Hvete, j Råg. Korn. Hafre. Blandsäd. Arter. Potatis. Enligt Förordningens formulär Litt. A. Enligt Förordningens formulär Litt. B. ! Hvete. Råg. Korn. Hafre. Blandsäd. Arter. Hvete. Råg. Korn. Hafre. Blandsäd. Trädgå rdsskötsel. Kreatursskötsel. Någon egentlig odling af nya sädesslag kan icke anses hafva ägt rinn, ehuru bland annat blifvit gjorda några försök med fodermajs, hvilka dock sedermera icke blifvit i ökad skala fullföljda. Trädgårdsskötseln och fruktträd södling en drifvas egentligen blott på herregårdar, och äfven der mer eller mindre omsorgsfullt.
Genom denna anordning skulle säkerligen förlikning af rättegångsmål i ej ringa mån befordras, och behofvet af förlikningskommittéer med detsamma småningom bortfalla; och dessutom skulle troligen de många uppskofven (jemför exemplet i Justitie-ombudsmannens nyssbemälda embetsberättelse) mer och mer förminskas till antalet. Utan att härmed vilja kasta skugga på våra domares ärlighet och oegennytta, lärer dock ingen kunna förneka, att den föreslagna anordningen skulle göra det till ett domarens eget intresse, att fortskynda målens afgörande; och blott den tron hos allmänheten, att han kanske just icke är emot rättegångsmålens omständligare och långsammare gång, än nödigt vore, borde både för det allmänna och för domrarne sjelfva vara ett tillräckligt skäl till en förändring i ifrågavarande afseende. Då härtill kommer, dels att det nuvarande aflöningssättet måste vara odiöst, så väl för den betalande, som för den mottagande, dels ock att frågan om afskalfande af ett dylikt aflöningssätt för presterskapet, för hvilket likväl frågan varit af privilegii natur, nu omsider blifvit af Konung och Ständer löst på ett sätt, som i hufvudsaken öfverensstämmer med mitt förslag rörande sättet för domares aflöning; så kan jag icke gerna före *) Utgör en del af motionen N:o 12, som, med Ståndets bifall, blifvit af motionären delad i två, (Näs 305 ocb 306.) 560 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. 307. ställa mig annat, än att detta förslag skall vinna behörigt afseende. Förslaget är i korthet följande: Rikets Ständer skola hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Han täcktes nedsätta en kommitté, som, efter vederbörandes infordrade uppgifter, uppgjorde förslag till reglering af samtlige landtdomares löner, så att dessa blefve bestämde till ett fast, af Staten årligen utgående belopp, äfvensom till lämpligt sätt för domslösens ingående till Staten, samt att Kongl. Majit, efter förslagets nådiga pröfning, täcktes detsamma till antagande framlägga för härnäst sammanträdande Riksständer.
N.-o 77. lätt att controllera eller Levisa, genom hvilkens åtgärd undanrödjningen skett, som det faller sig beqvämt, att vid första ögonkastet urskilja effecten af gerningen. Ehuru alltså sistberörde anmärkningar icke lemnat Utskottet ringaste anledning, att vika från sitt i denna del förut vördsamt afgifna yttrande, hafva dock, vid ämnets ytterligare granskning, förekommit omständigheter , som synts böra leda till ett förändradt utlåtande härutinnan. Uti 7 Momentet af 1734 års Gästgifvare-Ordning finnes väl det allmänna förordnande, ”att små buskar skola på ömse ”sidor om Landsvägen ifrån yttre kanten ’af diket till 3, och der ej dike är, till 6 ”alnar borthuggas, på det vägen så mycket ''snarare må upptorkas,” men olika åtgärder hafva, i mon af hehofvet, på olika orter blifvit vidtagne, allt efter det vederbörande Läns-Styrelser profvat nödigt att, med afseende icke allenast å vägens underhållande, utan ock å de resandes större säkerhet, för hvarje ort i police-väg föreskrifva. Och enär, vid sådant förhållande, det synes lämpligast, att ofvanåberopade allmänna stadgande i Gästgifvare-Ordningen hädanefter, såsom hitintills, handhafves såsom andra ordningsmål af Kongl. Majrts Befallningshafvande; på hvilkas om. Besv. och Oecon. Utsk. tanka det bör ankomma, att de serskilda föreskrifter, som för serskildta fall härvid kunna blifva nödvändige, meddela, anser Utskottet det i förra Betänkandet föreslagna undantaget af författningens tillämpande å vissa trakter icke af behofvet påkalladt; hvadan alltså Utskottet nu tror sig böra i allo afstyrka bifall till de utaf Herr af Sillen väckta båda ofvanomförmälda Motioner, Slockholm den 6 Mars 1829. N:o 78 Utlåtande, angående väckt Motiön, rörande uppsägning af burskap för medellösa Borgersmän iStäderne.
Ridderskapet och Adeln de af Staks-Utskottet föreflagne atta Hufwudttitlar och Anftags-Summor, med tillaga, att alt hwad sä wäl pä Allmänna Jndragnings-Staten (fedair först redan derpå anordnade eller framdeles till bifallande anslag blifwit bcsörjde) som pä de ätta nyssnämnde Hufwudrnlarne, kan besparas/ mä anwändas, lill ett belopp af iao,aoo R:d. Banco ärligen, men icke derutöfwer, till en nionde Hufwud-tilel, ämnad till Jordbrukets, Handelns och Näringarnes »^hjelpande och underhä-l, med förbehåll att deraf inga pensioner, gratifteationer eller benädningar mä utbetalas, eller särskilta Summor deraf till nägra föremål begagnas, hwilka ej Med Jordbruk, Handel och Näringar gemenstap äga, och att hwad utöfwer ofwannämnde loa,002 R:d. k besparingar ingär, anwändes pä fäkt Stars-lltskottet redan föreslagit: med den tilläggning, air Ridderskapet och Adeln äger att öfwcrlägga om Subdivisions» kitlarne och deras Summor. Ropades Ig. Herr kLlalman begärde antecknadt, Let han reserverade sig emot beflutek vin den y.-de HnfwUd» liteln. Hwarefter Högloft. Ridderskapet och Adeln, uppä gjord proposition, biföll att ätjkiljas kl. tre qwart till Z. Lilverllolxs. Lite Hanh. 2:bra Äsh. - rus Den 2z Zebrilkrir Fredagen Len 23 Fcbruarii. Plenum kl. 9 förmiddagen. Uplästes ett ifrän Stals-Utskottet inkommit sä lydande: Wördsamt Memorial' Uti Protocolls-Utdrag af den 16 ststledne December har Högloft. Ridderffapet och Adeln behagat till StatS-Ukstokteks ullärande remittera ett Riksens Högloft.
Förvaltningen ansåge någon allmän inventering af fartygens inventarieförråd öfverflödig, dä inventering för hvarje särskildt fartyg egde rum vid dess utoch afrustning. Jemte upplysning, att, sedan ofvanomförmälda inventering af Flottans materialförråd i Karlskrona föranledt särkild behandling i anmärkningsväg, Kongl. Maj:t, under den 24 Januari 1860 anbefallt Justitiekansleren att med sin embetsuppmärksamhet följa detta anmärkningsmål behandling och att, om dervid befinnes, att de i Författningar föreskrifna kontroller öfver materialförvaltarens uppbörd och redovisningen derför blifvit i större eller mindre mån åsidosatta, emot den eller dem, som deruti brustit, låta utföra den talan, som af omständigheterna kan påkallas, får Utskottet, som, lika med 1861 års revisorer, instämmer med hvad Förvaltningen för Sjöärendena härutinnan yttrat, hemställa det Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Bih. till R. St. 4 Sfi Stais-Utskottets Utlåtande M 21. Majit täcktes meddela vederbörande sådan föreskrift i afseende å inventeringen af Stationernas förråder, med undantag af Skeppsinventarielörråden, att icke mer än 10 år må förflyta emellan hvarje förråds inventering. § 21. (1860 års Rev.-ber. pag. 107. Efter hvad räkenskaperne för spanmålsoch proviant-uppbörden vid Kongl. Flottans proviantmagasin i Carlskrona utvisade, hade afskrifningsprocenten för provianllevereringar från Kronans dervarande förrådstnagasin utgått efter 2 § af Kongl. Majrts den 11 Aug. 1812 utfärdade nådiga Reglemente för uppbördsman och redogörare vid alla Kronans magasiner, ehuru, enligt Revisorernes åsigt, berörda procent bort beräknas i öfverensstämmelse med 4 § > nämnda Reglemente.
December 1756 stadgade, att det tjenstehjon eller den lösa person, som befunnes hafva hos sig dyrkar utan husbondens minne, skulle, fastän någon skada ej skett, utan skonsmål straffas, mannen med nio par spö och qvinnan med sju par ris eller deremot svarande fängelse vid vatten och bröd, ansett sig icke vara lagligen berättigad tillåta, att förrberörda olika brott, fastän med lika straff belagda, skulle få försonas med det straff, lagen för ett af dem bestämmer, utan Englund deremot, jemte det af Häradsrätten ådömda straff för inbrott, utan skonsmål böra undergå bestraffning för det han såsom tjenstehjon olofligen innehaft dyrkar; hvarföre och enär lagen stadgade särskildt straff för den, som beginge inbrott i afsigt att stjäla, och för det tjenstehjon eller den lösa person, som, utan husbondes minne, innehade dyrkar, fastän skada dermed icke skett, samt Englund genom egen bekännelse blifvit om dessa olika brott öfvertygad, Kämnersrättens ordförande och ledamöter förmodade, att Kämnersrätten bort, på sätt som skett, belägga de olika brotten med särskilda straff, och att anmärkta förfarandet således icke måtte till ansvarseller ersättningspåföljd föranleda.
Om Riddarhuset nu afslår detta förslag, som redan vunnit ett så stort rum i Svenska folkets hjertan, så är fara för handen, att det förhållande af vänskap och förtroende, som hittills egt rum emellan Adeln och det öfriga folket, skall lida ett sådant afbräck, som med tanken på Danmarks öde gör det till en skyldighet att söka undvika något sådant. Samme talare sade, att Riddarhusets majoritet emot förslaget sannolikt blir temligen obetydlig, ehuru den förut varit ganska stor. Månne ej i erkännandet att förslaget vunnit allt större terräng, ju mer det blifvit kändt, ligger ett påfallande bevis för dess värde? En talare till venster om mig omtalade, under motiveringen för sitt afslag, de hotelser han läst i en morgontidning. Jag instämmer med honom, att icke hotelser och skrämskott böra utöfva något inflytande på beslutet. Men lika svagt som det vore att gifva vika för hotelser, lika svagt vöre det att låta en dagsländas surrande inverka på öfvertygelsen om hvad sorn vore för fäderneslandet nyttigast. En annan talare, värderad af alla, som hafva den lyckan att känna honom, har också afstvrkt förslagets antagande. Min vördnad för honom ålägger mig att fästa den största uppmärksamhet vid hans råd. Men om den högtärade ledamoten., som redan för flera decennier tillbaka gått ifrån de allmänna ärendena och till allmän saknad dragit sig tillbaka från verldsbullret, ännu suttit qvar vid statsrodret och varit i närmare beröring med samtiden, har jag anledning tro att han skulle varit af annan åsigt. En talare, hvars fosterlandskänsla ej kan betviflas, men som visat, att hän tror sig bäst gagna sitt fädernesland genom att motsätta sig ifrigt åtrådda reformer, och derföre städse varit använd i Konst.-Utsk:t, har yttrat att äran af förslaget ej tillkom Konungen, utan hans rådgifvare. Jag förstår ej huru den erfarne ledamoten så kan skilja mellan Konungens person och hans rådgifvare. Här på detta rum, der vi uppträda såsom en delegation af den ena statsmakten, kunna vi icke fästa någon annan betydelse vid begreppet K. M., än en sådan, hvarigenom äran ensam tillkommer Konungen, men klandret blott hans rådgifvare.
200 Den 18 Jun i i e. m. Herr Reuter schöld Axels hade inlemna® följande, som upplästes: Högloflige StatsUtskottet har uti dess förnyade Betänkande om Recognitions-skogarne gjort lika så litet afseende på de anmärkningar, som blifvit gjorde emot dess förra; som Utskottet uti det haft på de väckte motionerne Utskottet har uti Betänkandet hvarken upptagit de hufvudsakligaste anmärkningarne, eller besvarat dem; och de förslag som blifvit gjorde, att på ett för Staten fördelaktigare sätt än det, hvartill Kongl. Författningen af den 4 Februari 18 r i gifver anledning, hädanefter försälja Recognitions-skogarne, synes, alldeles undgått Utskottets uppmärksamhet. Den olikhet, hvarmed Utskottet behandlat detta mål, jemfört med andra, som under loppet af detta Riksmöte förevarit, har väckt min förundran; och utan att misstänka Högloflige Utskottet för någon partiskhet, har jag likväl funnit, att Bruksägare genom Betänkandet vunnit allt hvad de kunde önska, då Staten deremot kommer att förlora allt hvad den kunnat förlora. Jag kan ej gilla detta, då jag ej anser för rättvist, att bereda enskilte personer fördelar, på hela Nationens bekostnad. Så väl vid den väckte motionen, som uti anmärkningarne öfver Utskottets förra Betänkande, har jag framställt, och med exempel hevist de förluster, som Staten lidit och fortfarande kommer att lida, om ej Riksens Högloflige Ständer vid detta Riksmöte vidtaga r Den 18 Junii e. m. 201 andra grundsatser för RecognitionsSkogarnes försäljning, än de som uti Kongl. Förordningen af den 4 Febr. 1811 innefattas; ett upprepande häraf vore att trötta Höglofl. Ridderskapets och Adelns tålamod, jag vågar derföre endast fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på de felaktiga slutsatser, som grundlagt StatsUtskottets Betänkande.
Utdrag af Protocollet, hället hos Hög. wördige Preste. Ständet wid Urtima Riksdagen j Arebro den 14 Septem. ber 1810. S. D. 3?emitterades: Till Stats-Utskottet: Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition, om medels anfläende till Pensioner för smärt blesie. rade Officerare och Under-Officerare inom Kongl. Maj:tö Arm«e och Flottor. Till Den 14 September. ZiI Till Allmänna Besivärsoch (veconomie Urfforcer: Kongl. Maj-ts Nädiga Propositioner, an« a ende rättighet för Carlscror.a Slad, att hä. d .ne ler wm l-iitills fä niofina Branwins-brän:?!. -> cä' Distillering gen-m ett Bolag och n d ett enda sammansatt Werk; samt om AU n. änna Magnuns > Jnrättniipgen i Riket. Ut k!x ?rotocoIIo U. ^lm^vist. Utdrag ef Borgare-StändetS Protokoll wid u Uma Riksdagen i Arebro den 14 September 1810. S. D ^^emitterades: Till Stats-Utstottet: Kongl. Majsts Nädiga Proposition om medels ansiäende till Pensioner för sivärt bleHerade Officerare och Under.Officerare inom Kongl. Masts ArmSe och Flottor. Till Allmänna Besivärsoch Geconomie, lltftottet: Kongl. Maj ts Nädiga Proposition rörån, de Allmänna Magazins-Inrättningen i Riket. Till §i6 Den 14 September. Till Dewillnings-Utskottet: Kongs. Majus Nådiga Proposition, angäende rättighet för Carlscrona Stad att händan. efter, som hittills, fa utöfwa Bränwins-brän. ning genom ett Solag och wtd ett enda sammansatt Werk. Herr Borgmästaren Palmborgs
R:dr 33 S. r. Jern, smidt eller valsadt: Plåtar: oförtente, under | tum tjocka af till celi med 6 Lisprds vigt stycket (förbudet till införsel) 1 Sk#St.v. R:dr 9 s. r. K:dr s. 14 r. 3 3fi öfver (> Lisp:ds vigt stycket . 1 Sk#St.v. 9 16 — ion fövtente 1 SkftSt.v. 5 F ri a. .3.3 16 Spik, samt allt annat Manufacturoch Idandtverks-smide, ej specificeradt 1 Sk&St.v. 8 IG 14 3 8 Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt ,;-Sk#St.v. 2 24 — 2 24 — __ 16 —, Jord, Poler1 skålp. 3 16 — Juveler, oinfattade eller infattade . Jäst, comprimerad t skålp. Kardor och Kar dläder.*] öfver ■§§ till fabrikernes behof . 1 skålp. Kimrök 100 skålp. 6 12 — 25 — Kli af andra ämnen än spanmål . Jufter, se Läder. Kalkoner, se Foglar. Kammarduk, se Väfnader. KarAuan, se Läder. Kauris, se Snäckor. Kedjor till innanverk i Fickur, se Ur: delar, ej specificerade. Kirsbär, se Frugter och Bär. Kli af Spanmål, se Spanmål, malen, Mjöl. Expedilions-Utskotlels Förslag lill lind. Skrifvelse> N.-o 877. 51 MMBMaaMMMMHÉBBaBBaaKgBESBSa Tullvärde. Qvantitet för Tuliber. lnf.- Tu 11. Ctf.- Tu 11. K:dr 3 s. r. Kläderj Gang-, Linneoch Säng-, ej specificerade: Nja: Fruntimmers, af till införsel lofgifna tyger Anm.