Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Samma sank vare ock med de skatteägare, som hafva varit indeldte på det vissa Knecktehället och sedermera erhållit Kongl. Maj:ts tillstånd att få rusta för sitt hemman och derföre sluppit kneckteroteringen. Desslikes ock de skatteägare, som vid Indelningen af vissa knecktehället helre tagit sig på alt rusta för deras skalterättigheter, än att låta rotera sig uti knecktehället, skola sammaledes vara deras skalterättigheter förlustige, der de icke munderingen till nöje prestera eller ock alldeles uppsäga,” kan man äfven sluta dertill, att redan vid den omnämnda tiden utgörande af rustning blifvit af åtskilliga hemmansegare, ansedt innebära en förmån, hvartill de sig anmält och till hvars åtnjutande de erhållit nådigt tillstånd. Då nu ej mindre 1687 års Indelnings-verk, än det för närvarande gällande af år 1717 jemnföras med den tidens jordeböcker, så visar sig, att icke större del af stameller augments-hemraanens, i jordeboken antecknade räntor finnas hafva blifvit uti ludelnings-yerket upptagna såsom anslagne till rustningens upprätthållande, än hvad sorn återstår, sedan värdet af de i räntan ingående dagsverken blifvit afräknadt. Att de i jordeboksoch mantals-räntan ingående] dagsverken blifvit afsedde såsom en tillgång för rustningens bestridande, kan således icke med stöd af dessa Indelnings-verk påstås, och att undantaget ej förekommer i afseende på några andra hemmansräntor, än de inom Kungsöhrs fögderi belägna, strider äfven emot innehållet af samma Indelnings-verk, der ett dylikt förbehåll finnes vara gjordt för dagsverken, utgående af hemman i Dingtuna socken.
Boye har påstått, att jag haft orätt i den juridiska åsigt, jag framställt, oell Frih. har till bevis härom åberopat gäldenärers rätt att qvitta contrafordringar. Jag tror, att Frih. Boye har orätt i denna uppgift, då fråga är oni löpande förbindelser, ty man vet icke i hvars hand den löpande sedeln är. Bänken äger således ingen qvittningsrätt, och någon sedelstock skulle i annan händelse alls icke finnas; ty Banken har, Gudi lof, metfordringar för alla sina utelöpande sedlar och ännu 5 millioner derutöfver. Jag yrkar bifall till första punkten; vid den andra får man sedermera afgöra, hu ru stor proportion mellan sedelstock och valuta man vill hafva, eller om ens någon sådan proportion skall finnas. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag instämmer med Frih. Ehrenborgh, att det är likgiltigt, huru sedelstocken i denna i:sta punkt beräknas, ty jag ämnar vid 2:dra punkten afstyrka fastställandet af någon viss proportion emellan sedelstock och metalliska fonden; men nekas kan det icke, att den difinition på sedelstock, sorn Utsk. gifvit, ju är fullkomligt riktig. Det är ej fråga om Bankens skuld, utan onl den befintliga sedelmassan; och då måste det vara gifvet, att dertill böra räknas alla utfärdade sedlar, de må finnas hvar som helst. Någon skulle emedlertid tilläfventyrs icke viljq bifalla den i:sta punkten för att ej vara bunden vid afgölandet af den andra; men jag får härvid fästa uppmärksamheten derpå, att för de ledamöter, sorn äro af denna mehing, står hoppet i alla fall lika öppet att göra sin tanka gällande i a:dra punkten, ty samma pluralitet, som skulle biträda dem här, skall naturligtvis äfven rösta med dem i aldra punkten. Intet hinder möter således för bifall till den i:sta punkten, Ilvars definition på sedelstocken blifver utän all vigt, om, såsom jag hoppas, i 2:dra punkten all proportion emellan sedelstock och silfverfond borttages, samt man i stället fastställer étt visst minimum, hvarunder den reella fonden icke får sjunka. Frih.
IV.-o 214. tigt föremål, kunde lämpligt pröfva. Varande i öfrigt i Nåder tillkännagifvet, alt E. K. M. beslutat öfver förslaget Lill Criminal-Lag infordra Utlåtanden från Presldenterne i Hof-Rätterne, hvardera biträdd af 2:ne Ledamöter inom Hof-Rätten, hvarefter samma förslag komme alt till Högsta Domstolens yttrande öfverlemna*. Efter noggrannt öfvervägande af hvad i detta vigtiga ämne förekommit, hafva Rikets Ständer funnit, alt, i afseende på ifrågaställd granskning vid innevarande Riksmöte af förslaget till allmän Civil-Lag i sin helhet, deremot möter, alt Lag-Comiteen, i följd af det antagna system till skilnad emellan civila och criminela lagstiftningen, utur förslaget till Civil-Lag uteslutit alla sådane ansvars-bestäminelser, hvilka icke höra till Rättegå.igs-Ordningen, hvaraf följer, att Civil-Lagen ej kan, utan att medföra ett i vissa hänseenden strafflöst tillstånd, sättas i verksamhet annorlunda, än i sammanhang med Criminal-Lagen, äfvensom att en granskning ensamt af den förra icke kunde blifva annat än en preliminair-åtgärd, möjligtvis utan allt väsendtligt inflytande på den slutliga pröfningen. Att åter nu genast utsträcka granskningen äfven till Criminal-Lagen, anse Rikets Ständer, äfven om andre förhållanden sådant medgåfvo, desto hellre vara för tidigt, som Hof-Rätterne och Högsta Domstolen ännu icke yttrat sig öfver denna del af Lagverket, hvadan den ledning för omdömet, sorn af omförmälde yttranden är att förvänta, och som i afseende på CivilLagen redan finnes alt tillgå, för det närvarande saknas. Ett af närvarande Rikets
De vid 1845 års slut utbalanserade förskotter voro, enligt balansrelation, påföljande året dels ersatta dels redovisade. §• 1. Genom missummering i kassaräkningen bar ersättningen till vakanta rotar blifvit upptagen med 366 R:dr 32 sk. mera, än hvad som ut - — 127 — gått, men löner och arfvoden deremot minskats med samma summa, så att hvad som verkligen utgått till ersättning för vakanta rotar rätteligen utgör 10,276 R:dr och summan af löner och arfvoden 28,202 R:dr 10 sk. 6 r:st. §. 2. Enär resultaterna af hufvudboken för denna fond icke linnas uti Rikshufvudboken intagna, men dock, enligt Revisorernes tanke, höra derstädes uti särskild så kallad generalräkning inflyta, i likhet med hvad för öfriga af Kongl. Krigs-Kollegium förvaltade samt andra af allmänna medel bestående fonder äger rum, hafva Revisorerne ansett sig böra å detta förhållande fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. Trosspassevolaiis-toiideii. Till denna fond ingå de årliga afgifter, hvilka, till följd af derom afslutade kontrakter och på grund af Kongl. Kungörelsen den 20 Januari 1832, för trossens underhållande under så väl fredssom krigstid, af de rustande erläggas för nedannämnde Regementers och Corpsers fulla nummerstyrka efter indelningsverket, nemligen: Lif-Regementets Dragon-Corps 505. Dito Husar Dito Grenadier Dito 500. Skånska Husar-Regementet 1,000. Dito Dragon Dito 1,000. Westgötha Regemente 1,000. Smålands Husar Dito 500. Dito Grenadier-Bataljon 500. Andra Lif-Grenadier-Regementet Bohus Läns Regementes Södra Bataljon 400. Summa 6,905 nummer.
Den 25 Martil. den derjemte uppgifne planen till organisering af Krigsmagten till Lands och Sjös, icke kati Uppfylla det åsyftade ändamålet, utan tvertom med ökad kostnad skulle Jörringa medlen att upprätthålla Rikets sjelfbestånd. Trenne värda Ledamöter af detta Stånd hafva me'd fullkomlig sakkännedom vederlagt den del af Herr Lagerhjelms motion som rörer Sjöförsvaret; jag inskränker mig således att här upptaga hvad den värda Ledamoten anfört rörande en förändrad sammansättning af Krigsmagten till Landt, Må man icke tro att en skråaktig egenkärlek leder min tanke och att jag anser den uppgifne planen för mindre tjenlig derföre, att den härleder sig från en man, sorn ej tillhör KrigsStåndet, nej, forskningens fält är öppet för alla; tanken intränger der i mon af dess klarhet, utan afseende på yrket man valt, som ofta genom vanors inflytande, förskjuter det goda, blott derföre att det är nyttUtan all slogs fördom, med föresattsen att endast hylla det rätta och det sanna, går jag således nu att undersöka den af den värde Ledamoten uppgifne planeD, och gör det af så mycket större skäl sorn icke allenast han, utan flere andra aktningsvärda och upplysta medlemmar af detta Stånd, hysa den tanke, att Sveriges stridskrafter, med besparing af utgift, skulle kunna vinna i styrka, i händelse man medelst minskning af stammen skaffade tillgångar att Öka BeväringsManskapets öfning. För att mera systematiskt, 8g4 Den 2 5 Mar t ii, tillvägaga, nödgas jag först kasta en blick på vår Krigsmagts generela caracter i jemnförelse med andra Rikens. Europas Arméer, ehuru ännu såsom tillförene all * flående hafva likväl sedan Franska Revolutionen undergått en väsentelig förändring, den att öfvergå ifrån Värfning!- till Conscriptions-Systernet; Franska Nationen gaf efterdömet och skapade sålunda dessa ofantliga härar, som tvungo de öfriga Staterna att antaga enahanda utväg, förutan hvilken all motkraft var vanmägtig.
Den af de fleste i Holland ar 1815 be-fintiige Svenska Statens Creditorer, un.ler den 13 Mars samma år, för 1 TV. G. van de Poll utr färdade Fullmakt, att med Svenska Regeringen underhandla och afsluta om Capital-Skuldens betalande. 210 Ofvanåberopade, emellan Kongl. Majits Commissarier och Holländske Creditorernes nyssnämnde Fullrnägtig den 31 December 1815, angående Svenska Stats-Skulden i Holland afslutade Converuion, med thy tillhörande Bilagor, samt ett till Riksgälds-Contoiret redan aflemnat qvittence af den 25 Junii 1816, hvilket bevisar, att den Contant* Conventions-Summan dess förinnan blifvit till fullo betald. 310 Den, genom Conventionen, och i följd deraf uti Amsterdam tillförordnade EiqvidatiorisCornmittées Kungörelser och Annöncer till Allmänheten; ibland hvilka befinnes en Kungörelse af den 17 Februarii 1816, som bevisar, att hmmv» 1932 StatsUtskottens Betånkanden. hufvud villkoren uti Conventionen blifvit tydligen tilikännagifne Allmänheten, och en annan af ilen 23 December 1816, som bestyrker, att alla och en hvar innehafvare af Svenska Partial-Låne-Titlar, vid tillfälle af den då utfallne dividendens lyftning, erkänt Liqvidations - sättet samt medgifvit Titlarnes öfverkorssande och utlemnande till Kongl. Maj:ts Ombud. 4:0 Behörigen inregistrerade Certificater af Notarius Publicus Wilhelm van Homrigh i Amsterdam, innehållande Specifique Förteckning och bevis Öfver alla, under Liqvidationens lopp, hos honom deponerade och sedermera, genom Liqvidations-Cornmittéens försorg, inlöste, samt sluteligen till Kongl. Maj:ts Ombud öfverlefvererade Svenske Partial-Obligationer och Lifränte-Constan tio ner. 5:0 Samtlige desse, i följd af Conventionen under den 31 December 1815, infriade, dittills i Långifvarnes eller deras rätts innehafvares händer, såsom Svenska Statens Skuld - förbindelser, utelöpande Partial-Obligationer och Lif-Ränte-Constitutioner, hvilka redan till RiksgäldsContoiret äro aflevererade. 6:0
— “ Nej, “ svarälde hon, “ kronan gifver icke något nytt behag åt hans person; den förminskar till och med vådan: han skulle vara alltför farlig, om han icke vore kung! “ Ludvig visade sig icke, men hela natten hörde han ljudet af denna röst, som gifvit honom priset framför alla dé ' andra. Följande dag skyndade han sig till sin svägerska, Henriette, hertiginna af Orleans, till hvilken han stått i ett ömt förhållande. Bland de uppvaktande unga flickorna fick han nu se ett så ädelt och intressant anlete, att han blott önskade att i förening dermed äfven få påträffa rösten från föregående afton. Så blef äfven fallet, till hans obeskrifliga förtjusning. Denna unga flicka bar namnen Louise-Frangoise de la Beaume Leblanc de La Valliére. Vi hafva icke för afsigt att skrifva mademoiselle de la Valliéres biografi. Våra läsare veta kanske, eller kunna lätt förskaffa sig kännedom derom, att hon icke var en af dessa fulländade skönheter hvilka man kan beundra utan att älska; hon hade vacker hy, ljust hår, ett intagande småleende, blå ögon och en blick på samma gång så ljuf och så anspråkslös, att hon vann på en gång kärlek och aktning. Dessa egenskaper voro förenade med små lyten, som gåfvo någonting särskildt pikant åt hennes behag: till växten var hon under medelmåttan, hon haltade något och hon * hade stor mun. På hufvudets vägnar var hon förträffligt utrustad, till sitt väsen öppen och okonstlad. Sådan var den qvinna, som upptog Ludvig XIV: s tankar under de bästa åren af hans lif — han hade långt ifrån alltid så god smak! Det var för hennes skull han förvandlade Versailles till ett fépalats, och hon blef själen i de festligheter, om hvilka ryktet utgick öfver verlden. * Ludvig dröjde ej att förklara henne sin kärlek. Nära att gifva vika, uppbjöd hon dock först sina. krafter och flydde till ett klo-ster i Chaillot. Konungen reste efter, begärde att få tala med henne och utbrast: “ Ni bekymrar er bra litet om dem
Skrifvelse, N:o 103. 221 Proposition i detta ämne och ändtligt beslut derutinnan vore fattadt, med önsklig skyndsamhet bringa förändringen i full verkställighet; i hvilket afseende och då, på det att öfriga dagliga göromålen ej måtte lida af clet ifrågavarande ärendets behandling, nödigt vore, att vederbörande tjenstemän och embetsverk erhölle det biträde, som sakens beskaffenhet erfordrade, E. K. M:t, lill arfvoden åt sådane biträden samt till bestridande af öfrige för ändamålet oundgänglige omkostnader, af Rikets Ständer äskat ett utomordentligt förslags-anslag af högst 40,000 R:dr B:ko, att disponeras dels redan under år 1854 för den händelse, att Rikets Ständer i början af detta år fattade beslut i denna angelägenhet, dels sedermera för fullständiga ordnandet af hvad deraf blefve en följd; hvarjemte och då ej på förhand kunde beräknas, huru stort anslag under nästföljande åren erfordrades för att godtgöra den forsellön, hvilken skulle af Stats-verket lemnäs i ersättning åt innehafvare af ränteoch tionde-anslag, för upphörandet af deras rätt att utfordra dessa anslag in natura, E. K. M:t föreslagit, att, i öfverensstämmelse med hvad vid sednaste riksdag beslutades, beloppet af denna ersättning, sedan det blifvit af Statskontorets under händer hafvande medel förskjutet, måtte af Riksgälds-kontoret åter ersättas vid uppgörandet af den emellan Statsoch Riksgälds-kontoren årligen upprättande liqvid. För befrämjande af det vigtiga ändamål, att beslutet om skatle-förenklingen med hvad dertill hörer, så skyndsamt, som med en noggrann behandling är förenligt, varder i verket satt, hafva Rikets Ständer, med bifall till hvad E. K.
9:de punkten, ang-.de ifrågaställde förändringar rörande StatsRäds-ledamöters, JustitceRäds och Landshöfding ars pensionering; 10:de punkten, ang:de revision af de stadganden, som nu ligga till grund för pensioners erhållande; litte punkten, ang-.de anslag till bestridande af de ökade utgifter, som blifva en följd af den allmänna pensionsförhöjningen; och 12:te punkten, ang-.de ett särskildt bidrag från allmänna indragnings-staten för andre Registratorn i JustiticeRevisionsExpeditionen. Dessa punkter b iföl los. 13:de punkten, ang-.de förande på indragning s-stat. Denna punkt lades till handlingarne. 14ule punkten, ang-.de arfvodet för utgifvandet af Sveriges gamla lagar. Denna punkt bifölls. 140 Den 9 December f. m. 15:de, I6:de och 17:de punkterne, ang:de af R. St:r redan tfgjorda frågor om åtskilliga personers upforande d allm. indragningsstaten. Dessa punkter lades till handlingarne. I8:de punkten, ang:de pension för KommissionsLandtmåtaren F. W. Nordell; och l9:de punkten, ang:de pension för NavigationsLäraren P. J. Rågfeldts enka. Dessa punkter biföllos. 2G:de och 21:sta punkterne, ang:de af R. St:r redan afgjorda frågor om ätskillige tjenstemäns ■upforande d indragnings-stat. Dessa punkter lades till handlingarne. 22: dra punkten, ang:de pension för Stats Rådet Gr. Hårds efterlemnade 3:ne ogifta döttrar. Hr Bj ö r n s tj er n a, Joh. Magnus: Högloft. StatsUtsk. har uti den 4 punkten of detta Betänk, tillstyrkt pensions beviljande åt aflidne Professorn Acharii 2:ne oförsörjda döttrar att beräknas och utgå från moderns frånfälle. Ett lika ömmande förhållande eger äfven rum med framlidne StatsRådet Gr. Hårds döttrar som med ofvannämnde Professors.
TJidr. d. 25 April 1834* N:o 27 , 1 anledning af väckt motion, om utvidgad frihet för Prästerskapet att få Embetsbref lill Kongl. Maj:ts Befallningshafvande genom Kronobe! jeningens försorg fortslä lide; JN':o 3i , i anledning af vackt motion, om meddelande af så beskaffade privilegier för Trelleborgs by, som medföra rättighet alt hålli öppna Salu bod-ar. S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln Allmänna Besvärsoch Ocea n o m i eViska t fets den i5 dennes på bordet lagde nedannämnde Utlåtanden: A:o ao, i anledning af väckt fråga, om inrättande af ett nytt Stift, beslående af Gestrikland, Helsingland, Herjeådalen och Medelpad; JN :o 21, i aniedniug af vackt fråga-, örn Stapelstads-rätt för Staden Falkenberg; N:o 23, i anledning af väckt motion, om begagnande af stenkol till eldning å Ångfartyg, i stället för ved; N;o 2.4» i anledning af vackt motion, om öppen rättighet att i Staden Sigtuna anlägga Fabriker och örn frihetsår för dylikå anläggningar; N:o : 5, i anledning af väckt motion, om förflyttning af Gästgifveriet i Skil lingai um till Wimmerby Stad* N:o 2g, i anledning af väckt motion, angående verkställandet af arbeten för Kongl. Flottans i Carlskrona behof; AT:o 3o i anledning af väckt motion, att Förvaltningen af Sjö-ärendena måtte upplösas och dess göromål till Kongl. Krigs-Coliegium öfverflytta s. S. D. Remitterades till Lagot kottet ett denna dag afglfvet anförande af Herr Törneblad, Carl Peter} i anledning af den discussion, som hus Ridderskapet och Adelli uppstod vid remissen lill samma Utskott af Kongl. M>j:ts Nådiga Skrifvelse med öfverlemnande af LagGomiteens förslag till Allmän CivilLag. S. B. Vid förnyad föredragning af Stat
Hvad Banquens Byggnad särskildt angår, får Utskottet nämna, att all dertill hörande åtgärd blifvit, fran och med den 5 Jan. innevarande år, enligt Banco-Fullmägtiges beslut,’ inställd, i sammanhang hvarmed Herrar Fullmägtige förklarat sig vilja afvakta BancoUtskottets förordnande angående tiden och sättet för arbetets vidare fullföljande. Banco-Utskottet underlåter ej att så fort omständigheterna sådant medgifva, afven öfver de ifrågavarande nu citerade puncterne i Revisions - Berättelserne, till Rikets Ständer inkomma med dess vördsamma Betänkanden. Stockholm den 20 Martii 1823. Bilaga N:o st. a. TJlldtande i anledning af 1820 drs Revisions" Berättelses 2 Afd. 4 §« rörände Liqvid med Banco■ Utskottets Betankanden. Stats'Verket för det vid sista Riksdag beslutade nya Koppar Skiljemynt. I enlighet med sista Riksdags beslut blef det t Banco-Reglementet öfverlemnadt till Herrar Banco-Fullmägtiges försorg, att ufmyntning af nytt KopparSiljemynt å 166^ R:dr per Sfé till Hela, H alfva och Fjerdedels Skillingsstycken genast blefve satte i verket. Sedan efter Banco Fullmägtiges härom gjorde anmälan hos Kongl. Stats-Contoiret, nödige anstalter blifvit fogade för det nya Myntets präglande vid Avestad, uppstod fråga om de grunder, som vid Liqviden med Stats-Verket, för levereradt sådant KopparSkiljemynt, borde följas, hvarom Rikets Ständer ej något förordnat. Banco-Fullmägtige underställde detta ämne Rikets Ständers Revisorer, af år 1820, hvilka förklarade lämpligast blifva, att JBanquen , hvilken blott såsom i commission be.sörjer Kopparmyntets utvexling, må, utan deltagande i vinst eller förlust af sjelfva präglingen, godtgöra Stats Verket, såsom förut alltid skett, Koppar-myntets åsätta värde , hvarefter det i rörelsen utgifves och gäller.
Men just derför att dylikt rätt ofta uppträder med stora anspråk nu för tiden — i vårt lancl liksom i Frankrike, här endast klädt i andra former, — just derför borde kritiken betona, till hvilken klass af så kallade diktverk det arbete hör, ¡iom han skrifver om. Just derför borde den verklige författarens sträfvan, vore den än ofullkomlig, outvecklad, ej bemötas med den öfverlägsenhet, ja det hån, som hos oss Ur ganska vanligt, då det gäller att nedgöra en författare, som ej behagar kritjkskrif-varen. I ett land med en rik literatur som Frankrike, betyder det föga att dylika fribytarverk som Furst ’ Zilah applåderas. De verkliga författarne — åtminstone de, som ej anse teatern såsom lifrets bästa spegel — fortsätta ostörda sitt arbete lika väl för det. Teatern har ju för öfrigt nu ej särdeles mycket med lite-raturutvecklingen att skaffa. * Teatern, som måste lägga an på massorna, efter som hvarje teater är en affär, gör bäst i att hålla med den kompakta majoritetens åsigt. Men det fUr ej romanen göra och gör det ej heller. Att Furst Zilali upptogs i Stockholm var just ingen vin9t för vår dramatik. Inte är det heller framställandet af dylika romanpjeser, som skall uppfostra och utbilda våra unge skådespelare. I ett par verklighetssanna skådespel ha vi sett, hvad åtskilliga af de unga krafterna kunna åstadkomma, då de kände.faat mark under sina fötter. Men här, hvad kunde man begära af dem här? Rutinerade aktörer kunna gifVa kött och blod åt dessa ungerska herrar liksom åt andra, men för ungdomar äro figurerna i Furst Zilah figurer att komponera, ej att efterbilda. Herr Josephson hade också gjort ett vågadt experiment, då han lemnade hufvudrollerna åt föga försökta krafter. Att hr C astegren blef komisk, då han skulle varit högtragisk, är inte hans fel, ty han är ju komiker och en lefvande sådan. I Clara So-leil och i Sabinskorna är han hemma, men hvarken som svartsjuk frihetshjelte eller som historisk riddare. Och fröken - Sjöberg. Ja, den unga damen har vunnit hrr kritici, och det är en stor fördel.
Deri 2; Julli f »1, 33 Företogs till pröfning Beviflnings-Ulskottets den 7 sistlidne Junii under N:o io afgifne, samt den 25 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 28 sistlidne April under N:o 6; meddeldte Betänkande, angående grunderae för den blifvande BevilU ningen. jHerr Grafven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Utskottets Utlåtande innefattade flere särskilte punkter, samt hemställde, om icke hvarje punkt linge särskildt för sig företaga» och pröfvas, Biföll^ Usta punkten. En perfonel afgift hor erläggas af hvarje inom Sverige i Mantals längd fkattfkrifven perjon, utan affeende på Jiäncl eller f örmån genhet, olika får mausoch olika för qvinnsper fimer, nien lika för perfoner af Jämma kö/iy att årligen utgå från och med fyllda 17 till och med fyllda 60 års ålder, då den upphör för alla deni, Jörn. icke af egendom., tjenft eller rårelfe, äga en inkomjl af 5© Riksdaler, eller fo/n icke efter 2:dra, artikeln utgöra Rer vältning af lön, egendom, eller rörelfe^ Hvilken punkt, uppå gjord proposition, af Bidderskapet och. Adela biiölls.. H Den j Julii /. m. 2:drä punkten. Den fynbara förmögenheten bår, enligt grunden för den nu gällande BevillningsFörordningen, bejkattas. Och blef denna punkt, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen, 5:dje punkten.
3- Genom begagnande af förenämnde 3:ne redskaps-delar enskildt eller sammansatte, uppkomma följande 4 classer: Första Classen. Enkel redskap. Redskap i denna dass får ej innehålla, ej eller lill dem fogas någon inrättning, som afser eller kan tjena, hvarken såsom mäskvärmare till mäskens förberedande uppvärmning, eller såsom rectifications-apparat, till klarning eller så kallad rectification, utan måste afrinningen, för att blifva bränvin, omkokas i samma eller dylik panna. Andra Classen. Består af enkel redskap tued mäskvärmare. Tredje Classen, Består af enkel redskap med rectifications-apparat. Fjerde Classen. Består af enkel redskap med både mäskvärmare och rectifications-apparat; hvartill kommer: Femte Classen. Innefattande all sådan redskap, vare sig den så kallade dubbla pistoriska apparaten, eller af annan ännu ej känd uppfinning, sorn icke kan hänföras till någon af de föregående fyra c/asserna. Vid bränvins-tillverkning med redskap i hvardera af förestående classer, må pannan drifvas genom eldens verkan, antingen omedelbart på pannan, eller ock medelbart genom vatten-ånga från serskild panna, som antingen omgifver den förra, eller är ställd på större eller mindre afstånd från densamma.