Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Det billiga priset gör, att nästan hvem som helst kan vara i tillfälle att pryda sin boksamling med detta verk. (Norrlänningen.) Originalet till detta värdefulla och på resultaten af de allra senaste forskningarna utförda • arbete är under utgifning i England och utkommer så- ledes nästan samtidigt på vårt språk. Att döma af innehållet i de tre första häftena blir det ett arbete, som förtjä- nar stor spridning. (Sv. Sändebudet.) Detta arbete är ett mycket godt och gediget arbete, som kommer att icke blott blifva ett praktverk, som kan mäta sig med de bästa sådana, utan kan äfven blifva en god ledning för alla dem, som vilja studera det heliga landet i förening^ med sin bibel, hvarför vi rekommendera det till predikanter, söndagsskollärare och vänner af den heliga skrift. (Söndagsskol.) — Men hvad som gifver arbetet ännu större värde är jämförelser med gamla tiders seder och bruk sådana de skildras i de heliga skrifterna. (Veckop:n.) — Ett mycket värdefullt och intressant arbete, skrifvet på ett ledigt och fängslande språk. Utstyrseln är präktig, och priset synes oss äfven ordinärt. (Sanningsvittnet.) — För en hvar som ännu önskar att i sin bibel se» böckernas bok », summan af all visdom, bör det vara kärt att få läsa en skildring af de näjder, som utr, BÄRSAFTER h ÄTTIKA 0 C af LILJEHOLMENS VINFABRIKS IMF~ hallas prisbelönta tillverkningar försäljas hos hrr specerihandlande. Se Idun för fredagen den 25 april. JJ^F * Viner och safter försäljas på heloch half butelj er, tredubbel ättiksprit pä större flaskor, alla försedda med etiketter, innehållande fabrikens namn. [1896] Ondenthga gratis. kommissionärer gjort skådeplatsen för de i den Heliga Skrift omnämnda personerna. (Trellb.A.)
Julii täckts meddela Sin fastställelse pä denna Tryckfrihets-Lag, hwilken således kommer att med upp, hörande af den förra såsom Grundlag gälla. 3 §. I anledning af Kongl. Majus Nådiga Pro, position, och dä wi listigt inom wara hjerton kände, att ingen uppoffring äx för stor, när frägan är att förswera Fäderneslandet, hasme wi enhälligt och högtidligen bestutit uppsättandet af Bewaringsman, stäp pä följande allmänna grunder: r:o. Mc ssylld-gheten cili deltagande i Bewäringsmanstapets utgörande stall begynna med fyllda 2a och owillkorligen upphöra med fyllda Tjugufem ar Att för hwar och en inom denna alder det stall hero af fritt mai, antingen han will personligen el, ler genom legd fullgod Karl l silk ställe uppfylla denna skyldighet. s:v. Att Kongl. Mant i mohn af behofwet till Rikets körswar, mä ketta Manskap lias' efter klas uppbaka och till krigstjenst inöfma. ;:o. Att Bcwäringsmanstapet antingen stall förstärka den indelta Armeen eller BälömanShället, eller ock utgöra särskilta Corpser under särskildt Befäl. 4:0.^ Att Bcwäringsmanstapet stall wara bcfriadt frän alla ArbttScommenderingar, undantagande säd me, som unter lienstgsring i fällt förefalla, afwen som ifrän erläggande af arliga Mantalspenningar. ew. Att Vewäringsmanstapet ager lika ratt till Pension och Underhäll som Ordinarie Soldater och Slöman i lika belägenhet. 6.0.
Blommor, borstar, broderade arbeten, broderduk. Coeffurer. Myckel penningar gå för deni ur landet; de borde likväl, äfven till våra fruntimmers belåtenhet, kunna af qvinnor, som väl behöfva något förtjena, förfärdigas här hemma och ändå med modejournalernas tillhjelp blifva behörigen nymodiga. Conserver. Fisk. Här är fråga om tullen på strömming. På denna näring beror utkomsten för en mängd kustboer, och likväl vill man med stillatigande gå dem förbi. Om de icke kunna lefva, sä är det deras eget fel. Fransar, glas, lill vissa delar. Den 11 Januari e. m. 205 Handskar af alla slag. Derom är en särskild reservation afgifven, hvilken jag tror förtjena någon uppmärksamhet. Man kunde, äfven genom denna näring, förskaffa arbetsförtjenst åt många af dem, som bäst behöfva den, eller fattiga oförsörjda qvin nor. Horn. Hängslen: Det synes som vi här i landet åtminstone borde kunna åstadkomma en så ringa artikel som denna. Kläder, gång-, linneoch säng-, tyckas också här i landet kunna åstadkommas. Kreatur. - Om man vill hoppas, att landtbrukaren här i landet skall upphöra med den förderfliga bränvinsbränningen och gifva boskapsskötseln en större utsträckning; så måste man väl vara betänkt på tullafgifteruas förhöjning så, att det lönar sig för landtmannen bestrida de kostnader, som en dylik förändring af hans landthushållning måste medföra. Vill man icke gifva laudlmannen detta praemium för ögonblicket, så lärer man också få vänta förgäfves på den nödiga förändringen i jordbrukets bedrifvande. Krukmakare-arbeten, käppar, kött, lackerade arbeten, lin, ljuskronor, luktvatten. Läderarbelen, ej specificerade. Ehuru stor skada deras införsel tillfogar våra handtverkare, så vill man dock icke fästa någon uppmärksamhet dervid. Papparbeten. Sådana införas nu i myckenhet från andra länder, der deras förfärdigande sysselsätter en mängd fattiga, såsom i Paris, och ofärdiga, såsom i Munchen. Här äro sådana under vår uppmärksamhet. Paraplyer, pelsverk. Plommon.
Qvarstad eller confiscation galle ej Den 31 J a n u a r i i e. m. 37i för större del af en Skrift , än det eller de band, häften eller tomér, hvaremot åtal göres; äfvensom något mer af confiskerad skrift ej må af trycket ånyo utgifvas, än det Domstolen , hvilken sist i målet dömt , för brottsligt icke ansett. Desse mom. lemnades af Ridd. och Ad. utan anmärkning. § i3. y:o Ehn, som beträdes att hafva försålt eller utspridt en i laga ordning med qvarstad belagd eller confiskerad Skrift, vare , vid alla sådane tillfällen , der han örn qvarstaden ägt eller bordt äga kunskap , underkastad samma ansvar som Författaren. Rubbning af qvarstad, hvaruppå försäljning eller utspridande icke följt, umgälles, efter 8 Cap. 8 ,f:n UtsökningsBalken, med böter af Tretton Riksdaler sexton skillingar. Herr Cederschjöld: Jag hemställer om éj äfven i detta mom. bör, i stället för straffbestämmelsen, införas ett stadgande, att bestraffningen blir efter allmänna lagen. Uppå skedd framställning blef den af Herr Cederschjöld gjorda anmärkning såsom Ståndets gemensamma tanka lill ConstilutioncUtskottet hänvisad. 5g H. a4* 372 Den 3i Januavii f. tH; § *4- 1:0 Varder någon af trycket härstädes utkommen j eller pä svenska språket författadj utomlands tryckt och hit i Riket införd skrift hos Konungen af IlofCanzlern anmäldj såsom innefattande ämnen hvilka kunde föranleda missnöje från andra Magters sida j äge Konungen att derom „ efter omständigheternaförordna j samt om Han så nödigt aktar låta genom HofCanzleni föranstalta om skriftens seqvestrerancle och indragning, både hos Boktryckare och försäljare eller andra utspridare på sätt om qvarstad här ofvan stadgas. Sä vida HofCanzlern ej öfverlemnar skriften till JustiticeCanzlern för åtalande vid laga
I sista månaden hade nemi. nämnde lånecont. ett öfverskott af outlånta medel lill 75,000 r:dr. Detta visar, att privatbanken mel Iankommit och fyllt behofvet. Skulle 1111, som jag hoppas, hypotheksföreningar i provinserna kunna bildas, emotser jag, att dessa skola i en rationel väg afleda behofvet af disconterna, utan skakning af enskilda förbållandet. Då de öfriga Stånden, med undantag af BorgareSt., beslutat hufvudsakligen i öfverensstämmelse med Utsk:s tillstyrkande, hemställer jag, huruvida icke äf - Den 3o Juli f. m. 351 ven vi kunde fatta ett sådant beslut, dervid vi gerna må iakttaga den modification, BondeSt. bestämt, nemi. att årtalet 1835 utbytes emot i836. Jag kan härvid icke finna någon betänklighet och måste tillstyrka ett sådant beslut. Hr Lefre'n: Jag anmälde mig, då Hr Rosenblad hade ordet. Han gjorde nemi. 2tne anmärkningar emot Utsk:s förslag uti ifrågavar. punkt: den ena i afseende å ingressen, hvilken Hr Piosenblad ansåg otydlig, sålunda att, fastän endast discontina med omsättningar deri afsågos, förblandning likväl kunde äga rum emellan sådana och lån på publika papper samt utur handelsdisconten. Då likväl under öfverafdelningarna lil, IV och V är stadgadt angrde dessa sednare, ser jag ingen fara för någon förvillelse. Hvad Hr Rosenblads andra anmärkningar beträffar,' instämmer jag så fullkomligt med Frih. Ehrenborghs yttrande i afseende derå, alt jag icke tillåter mig tillägga något, utan yrkar endast, att vi må antaga den modification, hvartill BondeSt. bestämt sig, samt inbjuda PresteSt. att derom sig förena. Hr Dalman: Äfven jag instämmer med Frih. Ehrenborgh samt anhåller om den propos., den siste talaren föreslagit.
Tabell - "Verket utvisar, att genom Kongl Brefvet den 17 October 1778, rörande Barnamord, sedligheten ingalunda förbättrat sig, utan man har tvärtom sett, att då förut endast hvart 33 barn var oägta, är det nu hvart i4:de, och då, bargamorden de sista Den 50 No ve mli er f. m. rVén före 1778, »oro 4r i Sverige och Fin-* land tillsammans, hafva dylika mord de 3 sista åren nu i Sverige allena utgjort 28, elier i förhållande till bägge ländernas folkmängd, lika många om icke flera, ån före utfärdandet af denna författning. Enär det genom densamma är föräldrar och husbönder fqrbjfidet, alt söka upplysning om döttrars elier tjensle-qvimiors hafvande tillstånd, och dessa följaktligen ofta kunna dölja det ända till derius nedkomst, så hopas vid detta ögonblick på barnaföderskan , både blvgsebi öfver hennes förbrytelse , och bekymret för barnets försörjande , hvarigenom det är fnietansvärdl, alt barnets lif utsattes för större fara än eljest, och att författningen skall verka tvärtemot sin åsyftning , eller föranleda , i stället att förekomma, barnamord. — På dessa skal, och dem som finnas upptagne i Herr Ribbings reservation , anhåller jag om Herr Grefvens och Landt-Marskalkens proposition, att Ridder’ kapet och Adeln måtte instämma i HögvÖrdige Preste-Ståndets öfver delta ämne fattade Beslut. Man bör så mycket mera kunna förlita sig på rigtigheten deraf, som det åligger Presterskapet, alt närmast vaka öfver sedligheten, och som ingen bättre kan känna, hvad i delina vigtiga angelägenhet bör tiilgöras. Herr Den 20 N o vern!) er f. rrv %~7 Herr Grefven o c h L a n d t - M a r s kal k en gjorde proposition till bifall af Lag-Ulskottets förevarande Utlåtande. Ropades
Levertin i Sv '. Dagbl. Pris kr. När Geijerstam behärskar sin publik, är det på grund af denna viljans och öfcertygelsens makt, som ger åslådarcn eller läsaren en fullkomlig underdånighetskänsla för — hvad man ville kalla — denne lärare af erfarenhet Hellen Lindgren. (1 » Iduns&gt; nyligen offentligjiorda essay öfver förfatlaren.) Det hvilar öfver hela skildringen en tilltalande jämnhet, en småleende välvilja mot små- folket, som skildrar ett godmodigt bfverseende med deras små svagheter och en okonstlad värme i teckningen af de osammansatta känslor, som finnas under ytan. Georg Nordensvan i Af-onbladet. Scenen mellan den hederlige Karl Anton och den magnifike vaktmästaren efter libationen i Strömparterren är verkligen alldeles utomordentligt rolig. För öfrigt flödar hela boken af lika lustiga episoder, och framställningen uppbäres från början till slut af den rikaste och saftigaste humor. N. W. T. Det er noget i Geijerslams sidste Bok, som minder om Dickens. Aftenposten. &amp; E. Gernandts Pörlags Piilsiicdlet CftJ (Patent) w U l rekommenderas. Mnntone IflUlllellO Neutrala Kärntval till ylleivatt och Oleintvål till linaetvätt användes lämpli gast sålunda:, »;, kg. tvål kokas i 3 liter vatten; när tvålen är upplöst, tillsättes under omröring 20 å 25 liter ljumt vatten; i denna utspädda lösning neddoppas plaggen. Vid ylletvätt böra säväl lösningen som sköljvattnet hafva 36 å 38 grader. » Finnas hos de flesta specerihandlare samt i mina butiker. Silfvermedalj i Köpenhamn 1888. Guldmedalj i Stockholm 1897. 4,315,000) SOLIDT: Deposition 5 % Kapitalräkning 5 % Försäkr. fond Kr. Nornans Symaskins-verkstad, Birger-Jarlsgatan 6, Stockholm. Testamenten, Gåfvobref och dylika handlingar émottagas till förvaring; äfvénledes emottagas värdepapper i öppet förvar fS.
Men då man äfven frågat, huru förfaras bör, då personer uttryckligen begära intyg om sin frejd, t. ex. för att söka arbete eller anställning i tjenst, äfvensom då sådant intyg äskas, om icke af domstolar, dock af andra auktoriteter, t. ex. pensionsanstalter, m. m., torde ett förtydligande af författningen i dessa hänseenden vara af behofvet päkalladt. Vid det i slutet af sistlidne September månad hållna prestmötet i Göteborg uttrycktes ock den önskan, att motion i detta ämne skulle af stiftets representanter vid denna riksdag väckas; och det är närmast af denna anledning jag vördsamt föreslår, att i Kongl. Maj:ts bemälda nådiga Förordning af den 20 Januari detta år ett tillägg måtte göras, hvarigenom det uttryckligen medgifves pre - 152 Motioner i Preste-Ståndet 1865. N:o 65. sterskapet att med användande af ordet oklandrad intyga, att personer icke blifvit för brott anklagade och domde, när intyg härom af personerne sjelfva begäres eller af domstolar eller andra auktoriteter äskas. Deremot har jag städse ogillat den, såsom mig synes, obehöriga sed att meddela graderade vitsord om personers vandel, med nyttjande af ordet hedrande i allmänhet för personer af bättre stånd. En annan omständighet synes ock innefatta skäl till någon ändring. Det heter nemligen i slutet af den nämnda Kongl. Förordningen, att densamma ”icke” skall ”ega tillämpning i fråga om anteckning i prestbevis rörande brott, hvarför ”någon genom utslag, deri ändring ej skett, är vorden dömd före början af innevarande är.” Rättvisa och billighet tyckas dock fordra, att i afseende på sådana för brott dömda personer åtminstone en preskriptionstid antages, sä att t. ex. efter tio års oförvitlig vandel deras namn och rykte icke framgent brännmärkas. I denna rigtning föreslår jag derföre ett tillägg i slutet af oftanämnda Kongl. Förordning af den 20 Januari 1865; och anhåller vördsamt, att denna min motion må erhålla benägen remiss till Höglofliga Lag-Utskottet. Stockholm den 15 November 1865. Gust. I). Björck Ni o 65.
Det är beklagligt, att det finnes ledamöter af R. o. Ad., sorn icke vilja helt enkelt förstå grundlagens bud och hvaruti dessa bud måste och ensamt kunna förstås, samt att man vill för tillfället och för personlighet skull försöka att misstyda och förtyda desamma; ty eljest horde det vara klart för en hvar, som läser 70 §:n Riksd.Ordn., att ingen annan kan väljas till fullmäktig i Banken eller Riksg.cont. eller till revisor öfver Statsverket, Banken och Riksg.cont., än den som kan vara riksdagsman eller ledamot af Utsk.; samt vidare att till revisor eller fullmäktig icke får väljas någon, som är redovisande vid ett eller flera af dessa verk eller der njuter lön eller annan inkomst. Det följer af sig sjelft, att om någon är tjensteman i Banken eller Riksg.cont., så kan han, ehvad skicklighet eller företräden han än må äga, icke tillika vara styresman Den 5 M » j. 7 i samma verk. Han kan icke vara chef och tillika underordnad; lian kan icke blifva revisor, om han är functionär i något af dessa verk, emedan han i sådan händelse är redovisningsskyldig inför revisorerne; men alt den, som, ehuru tjensteman uti ett embetsverk och der redovisningsskvidig inför revisorer, men icke njuter lön hvarken i Banken eller Riksg.cont., skulle vara utesluten från att kunna väljas till fullmäktig i Banken eller Riksg.cont., del lärer vara en öfvertygelse ensamt förbehållen Gr. Frölich och Hr Munck af Rosenschöld; ty från grundlagens stadganden kan sådan slutföljd icke härledas. Hr Printzensköld, Carl: Då Gr. Frölich behagat beklaga, att män finnas på Riddarhuset, som annorlunda än han tolka och förstå grundlagens mening uti 70 §:n Riksd.Ordn., så mäste jag i min ordning beklaga, att Gr. Frölich icke är så mycket bevandrad i grammatican, äfvensom att han icke läst §:n så fullständigt, alt han kunnat se, det han i sin beklagelse har orätt. Pronomen relativuui ”dertill” har, efter den grammatica, som läses vid hvarje skola, alltid afseende på nästföregående pronomen subslantivum eller demonstrativum.
Enär, beträffande denna fråga, den redighet i aflöningssätl, hvilken med den tillämnade löneregleringen afses, blefve i väsendtlig mån förfelad, om Ijenstemännen för expeditioner, hvilkas utskrifning dem å tjenstens vägnar ålåge, skulle, utöfver den af Staten lemnade aflöning, fortfarande uppbära särskild godlgörelse, hvars årliga belopp komme alt bero icke af hvarje tjenstemans flit och arbete, enär sportel-inkomsten fördelas lika inom hvarje grad, utan af tillfälliga omständigheter, har Stals-Rådet, som i underdånighet föreslår för Ijenstemännen i Kammar-rättens kansli en aflöning, öfverstigande deras hittills varande ordinarieoch extra inkomsters sammanlagda belopp, äfvensom ett särskildt anslag för renskrifning, ansett den förut i underdånighet föreslagna allmänna regeln om sportlernas försvinnande såsom löne-inkomsl, äfven böra i förevarande fall tillämpas och desse således till Statsverket inflyta; hvarigenom också frågan om lösens förvandling till karta-sigillala skulle, utan hinder af undantagsbestämmelser i detta hänseende, desto lättare kunna afgöras.® “Kammar-rätten har vidare föreslagit: 3:o att det, enligt särskilda författningar, advokat-fiskalen, jemte ordinarie lön samt andelar af böter och vitén, tillkommande aktorats-arfvode, 12 procent af de medel, som genom hans embetsåtgärd inflyta i Kronans eller annan allmän kassa, måtte, då denna inkomst i medeltal öfverstigit 1300
Afdelningen vara i behof af någon särskilt sanction, emedan denna afdelning icke kan innehålla annat än blott en tillämpning af Riksdagsordningen. För öfrigt torde jag få påminna , att en stor bristfällighet vidlåder vår nu varande Riddarhusordning derutinnan, att hon, med sitt onödigt vidlöftiga upprepande af RiksdagsOrdningens allmänna föreskrifter, saknar tillräcklig utförlighet just i åtskilliga sådana omständigheter, sorn särskilt röra Rid-; derskapet och Adeln. Herr Grejven och Landt Mar sk cilken yttrade, att sedan Ridderskapet och Adeln nyss bifallit Herr LandtMarskalkens sist framställde proposition , förmodade Herr LandtMarskalken, det Ridderskapet och Adeln torde behaga tillåta uppläsning af Utskottets Memorial med de dervid fogade förslag till första Afdelnin - 208 Den Ii Junii j, m. gen af RiddarhusOrdnirsgen, innan discussionea i ämnet vidare fortsattes. Ropades Ja. Härefter upplästes Riddarhus-Utskottets Memorial samt förslag till ny redaction af lista Afdelningen af Riddarhusordningen, Grefve'.De la Gardie: Sedan Herr Gref ven och LandtMarskalksn nu låtit uppläsa RiddarhusUtskottets förslag till ny redaction af RiddarhusOrdningen, torde det icke vara nödigt att hvarje §. särskildt åter uppläses; men jag får dock hemställa om icke till ordnings vinnande, bäst vore att endast nämna hvar och en §, för sig , och deröfver inhämta Ridderskapets och Adelns tanka. Friherre Wrangel, Henning: Det torde tillåtas mig att vid 2 §• göra ett tillägg, som mera bestämdt uttrycker Ridderskapets och A~ delns rättighet, att meddela introduction åt nya Adelsmän. Denna rättighet har ifrån äldsta tider varit Adeln förbehållen och är det väl ännu, men jag vågar dock hemställa att följande strof måtte i §:n inflyta: Ej må introduction beviljas af amian än Ridderskapet och Adeln under på flående Riksdag, men icke deremellan.
För Bankens lånerörelse i dess serskildta grenar redovisas fullständigt uti Revisions-Berättelserne samt Under-Styrelsens Berättelse, hvadan Fullmäktige här endast upptaga någre med lånerörelsen gemenskap egande ämnen. § 45. Som Fullmäktige, uppå derom af Under-Styrelsen gjord framställning och uppå de af Under-Styrelsen till stöd derför anförde skäl, under den 18 November 1841, meddelat den förklaring öfver stadgandet i 149 §. af BankoReglementet, ”att det uplupna intresset för alla lån, som öfverskjuta Fem Riksdaler ocb äro meddelade på ett år eller derutöfver; skall vid hvarje tolf månaders eller ett helt års förlopp tilläggas kapitalskulden, så att för nästföljande tolf månader eller till betalningsdagen, i händelse den dessförinnan inträffar, räntan upplöper jemväl å den uträknade och såsom obetald, vid hel-årets slut tillagde intresseskulden,” samt derjemte förordnat, dels att det gamla ränteberäkningssättet borde för de inom 1841 års början utgifna lån bibehållas intill och med den förste, efter den då beslutade förändringen, till fullo skeende ränteliqvid, om den ock icke skulle verkställas år 1841, utan först året derpå, eller hvad till lagsökning utlemnade lån anginge, tilläfventyrs ännu sednare komma att äga rum, samt dels att hvad anginge lån, som äro meddelade på mindre än ett år, räntan väl icke såsom ditintills komme att läggas till kapitalet efter 6 månaders förlopp, men att sådant deremot borde ske å förfallodagen och derifrån beräknas ränta på ränta till betalningsdagen, såvida den inträffar inom ett år från förfallodagen, hvaremot, i annat fall, för vinnande af likstämmighet i ränteberäkningen efter förfallodagen för alla lån, räntan då åter lägges till kapitalet och på lika sätt förfares, intilldess lånet blifvit fullt liqvideradt; så torde för den händelse, Rikets Höglofl. Ständer godkänna Fullmäktiges, i förrberörde hänseende, afgifne förklaring, ofvanåberopade § i BankoReglementet varda till likstämmighet dermed förtydligad. § 46.
Constitutions-Utskottet måhända tröttande yttrande med den vigtiga erinran, att, om ej en Myndighets röst skulle medföra alla slutberedda Grundlagsfrågors upptagande, eller ej alla fem Myndigheternas fordras till deras uppskjutande, så skulle, efter min upprigtiga öfvertygelse, Konungens, likasom hvarje RiksStånds, förmåga att tillvägabringa nyttiga och afslå obetänkta eller öfverflödiga Grundlagsbud, vid hvart enda Riksmöte kunna förlamas; och detta synes mig allraminst den Konungamagt förtjena, som utöfvas på det sätt som den Svenska, hvilken, såsom slutmeningen af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition bevittnar, vördar Lagens föreskrifter, äfven utöfver sin egen framstälda önskan, och likasom söker i Norden införa det hittills föga Europeiska efterdöme, att i ett öppet erkännande af Lagens fria utöfning, blott derföre att den är Lag, sätta sin sanna kraft och sin ära. A. G. Silverstolpe. Till Constitutions-Utskottets Protocoll d. 30 Maji 1815. Alldeles lika med Utskottets värde Ledamot Herr Kammarherren Silverstolpe, anser jag de respective Ståndens i fråga varande anmodan till Constitutions-Utskottet endast åsyfta utredandet af några constitutionella principer, enligt hvilka Ståndens olika beslut om de beredda Grundlagsfrågornas hvilande till nästa Riksdag, eller upptagande vid denna, kunna sammanjemkas till ett bestämdt svar på Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i detta ämne. Med samma tillgifvenhet för våra Grundlagar och nit för deras upprätthållande, har äfven jag bemödat mig att för mig sjelf reda frågan, huru nämnde olika beslut, i enlighet med dessas esprit och öfriga stadganden, kunna bringas till något afgjordt helt. Jag har i mina slutföljder stadnat vid ett annat resultat än den värde Ledamoten, och jag anser det vara min pligt att för detsamma redovisa. Bilaga A till Mern.