Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
December på bordet lagda Utlåtande N:o 36, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 9, angående åtskilliga motioner om stämmoböters upphörande eller förminskning, som Hederv. Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag af den 13 dennes, med inbjudning till instämmande i Bonde-Ståndets vid föredragningen af ofvannämnde Utlåtande fattade beslut., fann Ridderskapet och Adeln icke för godt att antaga hvarken Bevillnings-Utskottets i Utlåtandet N:o 36 framställda förslag eller Bonde-Ståndets ifrågavarande inbjudning, utan beslöt Ridderskapet och Adeln: l:o att Rikets Ständer böra i underdånig skrifvelse lill Kongl. Maj:t anhåjla, det Kongl. Majrt täcktes i Nåder låta utfärda en Författning, hvarigenom bestämmes, att stämmoböter skola utgöras med 12 skilingar Banco för skattebelopp på en debetsedel af till och med Tolf Riksdaler Banco, och att för hvarje full skatte-riksdaler deröfver stämmoböterna okas med en skilling banco; samt 2:o att slämmoböternas fördelning skall förblifva densamma som hittills, eller till hälften emellan församlingens fattiga och uppbördsmännen. S. D. Föredrogos ånyo och biföl los Banco-Utskoltets den 29 sistl. De cember och den 9 dennes på bordet lagde Utlåtanden: N:o 131, öfver en väckt motion, att Commissarien i Banken S. Thurdfiell måtte relroactivt få beräkna den för Bankens yngre Commissarie!’ bestämda lön. N:o 136, öfver väckt fråga om inköp af hus för begagnande af LåneContoiret i Götheborg. S. D. Återremitterades Banco-Utskotlels den 29 sistlidne December på bordet lagda Utlåtande N:o 132, öfver väckta förslag, dels om inrättande af Låne-Contoir å Gottland, dels om meddelande al förskott till utlåning derstädes under vintermånaderna och dels om ändring uti 229 §. af senaste Banco-Reglemente. S. D.
St:rs underd. anhållan angående Allmänna ArbetshusFondens användande, och som äfven utgjort skälen för K. M:ts Nådiga beslut att densamma afslå, voro fullkomligen enlige med föihållandet; samt någon grundad anmärkning emot desse premisser för öfrigt icke kunde ega rum, utan att densamma nödvändigt måste sträcka sig äfven till sjelfva resultatet eller beslutet, så kunde K. Coll. för sin del icke finna af hvad anledning de skäl, sorn grundlagt K. Mtts alslag å R. Sttrs underd. anhållan i fråga om Betänkande!), N:o 200. 187 Allm. ArbetshusFondens användande, ansetts förtjena 11. Sl:rs uppmärksamhet. Då Utskottet vid dess nu verkställde revision af K. Comm.Collegii Fonders och medels förvaltning för år 1827, erfarit, att Allm. ArbetshusFonden, till följd af K. Brefvet den 25 Maji samma år, blifvit från K. Coiiim. Coll. öfverflyttad till Styrelsen för Fängelserne och Arbetsinrättningarne i Riket, finner Utskottet vid sådant förhållande, någon åtgärd i detta ämne icke böra R. H. St:r föreslås. §. 3. Enkan Schmidts skuld. Uti Berättelsen af år i8a5 hafva Revisorerne sillteligen, i fråga om de afskrifningar som under åren 182? och 1824, ur ManufacturDiscontFonden egt rum , fästat uppmärksamhet vid en Summa af 268 ll:dr, som uppå gjord underd. ansökning af Diverse-Handlanden J. C. F. Schmidts Enka, Eva Carin Schmidt, född Appelroth, blifvit afförd; i afseende på hvilken fråga förekommit, att sedan Enkan Schmidt, sorn genom underlåtenhet att söka afträdesförmån efter sin afledne Man, ådragit sig betalningsskyldighet af dennes skuld till ManufactuiDiscontFonden, utgörande i primitivt capital 600 R:dr B:co, hos K.
I allt trängre kretsar flyga odjuren rundt om grefvinnan, måttande med näbbar och klor åt hennes ansikte och händer. Då måste hon fly in i förstugan och stänga dörren. Hon stöder sig mot den, flämtande af ångest, medan de skrattande skatorna kretsa därutanför. Därmed stängdes hon ock från sommarens ljufhet och grönska och från lefnadens glädje. För henne funnos hädanefter blott de stängda rummen och de fällda gardinerna, för henne förtviflan, för henne ångest, för henne förvirring, gränsande till vansinne. Vansinnig kan väl ock denna berättelse synas, men den måste dock vara sann. Hundratal skola känna igen den och vittna, att sådan är den gamla sägnen. Fåglarna slogo sig ned på trappräcket och hustaket. De sutto, som om de blott väntade, att grefvinnan skulle visa sig, för att få kasta sig öfver henne. De togo sin bostad i parken, och där stannade de. Det var omöjligt att jaga dem från gården. Det blef bara värre, om man sköt. För en, som föll, komme tio nya flygande. Stundom måste väl stora skaror draga bort för att skaffa mat, men trogna skiltvakter sutto alltid kvar. Och om grefvinnan Märta visade sig, om hon såg ut genom ett fönster eller blott drog undan en gardin för ett ögonblick, om hon försökte gå ut på trappan – genast kommo de. Hela den förfärliga svärmen störtade upp mot boningshuset med dånande vingslag, och grefvinnan flydde in i sitt innersta rum. Hon bodde i sängkammaren innanför det röda förmaket. Ofta har jag hört rummet beskrifvas, sådant det var under denna fasans tid, då Borg belägrades af skatorna. Tunga täcken för dörrar och fönster, täta mattor på golfvet, smygande, hviskande människor! I grefvinnans hjärta bodde blek förfäran. Hennes hår blef grått. Hennes hy fick skrynklor. Hon blef gumma på en månad. Hon kunde ej stålsätta hjärtat till tvifvel på förhatlig trolldom. Hon spratt upp ur nattens drömmar med höga rop om att skatorna åto henne. Hon grät dagen om öfver detta öde, som hon ej skulle undgå.
Banko-Utskottet, uti sin, under N:o 28, afgifna berättelse, angående den af Utskottet förrättade granskning af Banko-Diskont-Verkets räkenskaper och förvaltning för nästlidet år, meddelat resultaten af nämnde Diskont-Verks rörelse, hafva Revisorerne, jemte hänvisande till nämnde berättelse, här endast ansett sig böra framlägga följande sammandrag öfver Låne-kontorens rörelse för år 1859. Riksgäldskontorets kreditiv. Kongl. Kommers-Kollegii kreditiv. Jern-kontorets kreditiv. Diskont-rör elsen. Itevisorernes Borätt. ang. Handelsoch Närings-Diskont-fonden. Inkomster: Af vexel-diskonter-ing: Förskotts-ränta Öfver-ränta Af lån på löpande förskrifningar: Förskotts-ränta Öfver-ränta Inbetalningar å inom linien förda lån: Kapital Af lån på aktier och publika papper: Förskotts-ränta Af lån mot pant af vågförda effekter Af kassa-kreditiv-rörelsen: Inträdes-afgift Ränta I Götheborg. Uppoch Afskrifnings-räkningen för derå innestående medel . „ d:o d:o för innestående ränta „ Deposit-räkningen för derå innestående medel Utelöpande assignationer på Banken Balanserad vinst I Götheborg. 3,250,000 650,000 38,900 1 24,700 2,250 89,583 68 I Malmö. Utestående belopp för diskonterade vexlar 62,833 68 „ lån på löpande förskrifningar 2,237,473 17 „ lån på aktier och publika papper 1 12,000 — „ lån mot pant af vågförda effekter 914,300 „ kassa-kreditiv 503,320 Summa R:dr Balans inom kolumn: Osäkra lån på löpande förskrifning . „ „ på aktier och publika papper På lagsökning beroende, men bland säkra fordringar upptagne: Yexlar Allmänna Diskont-fonden. Inkomster: Förskotts-ränta Ofver-ränta Inbetalning å inom linien fördt lån: Kapital I Götheborg.
Busch för föreläsningars hållande i folkskolelärare-seminarierna öfver [mneraonikens tillämpning på arithmetikens elementer; 58:o P. 0. Hörnfeldt från Wester-Norrlands län, om bidrag af allmänna medel för anläggande af ny väg mellan Gideå och Trehörningssjö kyrkor i nämnde län; 59:o C. A. Larsson från Östergötlands län, om rättighet för egare af krono - 108 Prot.-Vtd.rag och skattehemman att lösa sådana hemman fria från jordeboksoch hemmantalsräntorna, m. m.; 60:o vice Talmannen Anders Eriksson, om anvisande af 130,000 R:dr, dels såsom lån, och dels såsom bidrag utun återbetalningsskyldighet till aftappning af sjön Hastcljorden inom Dalsland; 61:o Johan Persson från Upsala län, om statsanslag för norra jernvägsstambanan öster om Sigtunafjiirden lill Upsala samt dess fortsättande vidare åt Sala; 62:o A'ils Oisson från Malmöhus län, om förhöjning i anslaget till institutet för döfstumma och blinda vid Manilla; 63:o samme ledamot, om statsbidrag till en bibana från södra stambanan vid Eslöf lill städerna Landskrona och Helsingborg; 64:o samme ledamot, om befrielse för Asmundtorps m, fl. kyrkor i Skåne från skyldigheten alt utgifva den dem, jemlikt Kongl. Maj:ls nådiga utslag den 3 Ju ni 1859, ådömda kyrkotionde; 65:o Håkan Pettersson och Jöns Pehrsson från Blekinge län, om befrielse för rustoch rotehållare inom Blekinge län från skyldigheten att bekosta de s. k. småpersedlarna utaf båtsmännens beklädnad, samt desammas bestridande med statsmedel; 66:o Ola Jönsson från Malmöhus län, om statsanslag för anläggning af en sidobana från södra stambanan till Helsingborg, eller ock lån till enskildt bolag för utförandet of samma bana; 67:o L. G. Andersson från Elfsborgs län, om låneunderstöd åt Torrskogs församling, för fullbordande af dess kyrkobyggnad; 68:o Erik Mallmin från Westmanlands län, om åtgärders vidtagande, hvarigenom det åt Sala bergslag upplåtna arrende af silfververket vid Sala kommc att upphöra, och, för den händelse detta icke låter sig göra, bergslaget måtte tillförbindas, att i afseende å silfver verkets drift vidtaga tidsenliga förbättringar eller ock varda från arrendet skiljdt; 69:o Jan Andersson från Kopparbergs län, om norra stambanans utsträckning under nästkommande statsregleringsperiod, utöfver hvad Kongl.
SKtfetö ©tanberg förfeglabe anorbning å fijf* nämnba fumttta må ej förr brptaö, eller fumman af gullmägtige i Dufögälbé»€ontoret utbetalat?, ätt feban Slifébagéfallelfen blifroit t #ufroub(tabené fptfor roeberbörligen fungjorb. £}Ufébag^£>t‘bntngen. ' 15 §. l:fta per to b en. Stllmogen i f>wart £ärab roälje, efter hemmantalet, till Svifö» bagöman af 33onbe»©tånbet l£n, inom $ärabet boenbe och befuten, frönö», fronojfatte», frålfe» eller frälfejfatte»hemmanöägare, h^tlfett icfe tillförene i SKtfetö tjenjf innehaft. 2:bra pertoben. (2Bilja flera djäraber, botanbe till famina ©omfaga, för» ena ftg om en, inom bennae områbe boenbe od) befuten $ull< mägtig, roare fåbant bent obetaget, ©fulle någon tDomfaga inne* bålla färre ån (fittbunbrabe roalberåtttgabe bela benn nan, må ben funna, meb ett eller flera inom annan <Domfaga belägna <oåraber, om gemenfam 5ullmågtig ftg förena.
A syo! ands härads bidrag utgöra , 32,566 för en jordrymd af circa 4.299 l.ld , bestående till stor del af åker, som öfversväminas af flodvatten till och med midt under sommaro, hvilket varit händelsen sednast under nu löpande är. Arbetskostnaden för undanrödjande af hindren för vattnets fria lopp och vattenytans sänkning, uppgår endast* lill 25,691. Hvaraf synes, att om Aspelands härad kunde lyckas lili alt förekomma arbetsplanens utförande på sätt K. JVI. föreskrifva, och i strid med dess innehåll erhålla tillstånd att, oberoende af den skada, som derigenom skulle tillskyndas nedanföre belägna Handbörds härad, så skulle en vinst uppstå för det förstnämnde, svarande emot skillnaden i bär ofvan nämnde bidrag och kostnader inom samma härad nemi. r:dr 6,875. Inseende detta, hafva alltsedan år 1839 ntskillige strandägare klagat öfver deli verkställda ägograderingen, hvilken bestämmer hvarje hemmansägares bidrag till arbetet; men sedan ett sådant lillkännagifvande hafva 5 år förflutit, utan alt någon laglig åtgärd blifvit vidtagen för alt fä taxeringen ändrad eller rättad. Likväl bar missnöjet med densamma alltid blifvit framhållet och sednast bar det utgjort grunden för den protest, sorn åtskilliga delägare ingifvil till Riksg.con!., och hvilken protest omtalas i betänk, såsom aflemnad till K. M., utan att nämnde handling i någon män, enligt nådigt förklarande, kunnat förändra K. M:s åsigt, ”att statsmedlen borde till comiterade för arbetets utförande utbetalas.” Då nu alla ofvannämnde utvägar att hindra arbetets fortskridande, misslyckats, bar man vändt sig till II.
Direktionerne för samtliga berörde skolor ej mindre formulär till redogörelse öfver användandet af de till skolorna anvisade statsmedel, än ock tvenne serskilde formulärer till förteckningar å skolornas inventarier; i sammanhang hvarmed Kollegium föreskrifvit, att dessa förteckningar skulle för år 1850 och sedermera för hvart femte år, på sätt det ena formuläret utvisade, upptaga samtlige vederbörande Navigations-skola tillhörande böcker, kartor, instrumenter, möbler och andra inventarier, men för de öfriga åren, i enlighet med det andra formuläret, endast upptaga de under redovisnings-året tillkomne inventarier, jemte total-värdet af de förut vid skolan befintliga. Dessa bestämmelser hafva likväl ingalunda afsett eller skäligen bort antagas åsyfta afvikelse från de af Revisorerne åberopade allmänna grunder, att nemligen ingående balansen i ett års räkenskap bör öfverensstämma med utgående balansen i nästföregående års redogörelse, och att, derest den sistnämnde skulle befinnas oriktig, rättelse skall, utan förändring af den ingående balansen, verkställas genom annan räkenskapsåtgärd. Emellertid och till förekommande för framtiden af de i berörde hänseenden anmärkta felaktigheter, anmodar Kollegiuin nu så väl Götheborgs som Stockholms och Malmö Navigations-skoldirektioner att tillse, det ofvan angifne grunder må vid uppgörandet af dessa skolors räkenskaper och dertill hörande inventarii-förteckningar hädanefter varda iakttagne. I afseende å Direktionens för Navigations-skolan i Carlshamn förenämnde yttrande, får Kollegium upplysningsvis i underdånighet anmäla, att, enligt hvad Kollegium inhemtat, i anledning af Advokat-fiskals-embetets i Eders Kongl. Majits och Rikets Kammar-rätt framställde yrkande, att denna Navigations-skolas fordran, stor 670 R:dr 25 sk. 1 rst, i dess aflidne Kassa-förvaltares, Rådmannen Th.
MAGISTER O. sitter och skrifver. KRISTINA står bredvid och väntar med ett bref i handen. Stör jag? MAGISTER O. lugnt, kallt. Eftersom jag skrifver! KRISTINA. Är Du säker på att Du skrifver? MAGISTER O. Alldeles säker! KRISTINA. Men jag har inte sett pennan röra sig på en lång stund... GUSTAV VASA MAGISTER O. Därför att då tänker jag. KRISTINA. Det var en gång... MAGISTER O. Det var en gång, ja! KRISTINA. Får Reginald komma in och taga afsked? MAGISTER O. Är det så långt lidet redan? KRISTINA. Skjutsen väntar och allt är packadt. MAGISTER O. Må han komma då! KRISTINA. Är Du säker på att han skall till Wittenberg för att studera? MAGISTER O. Jag har sett för mycken osäkerhet för att vara säker på någonting, det vet Du. Har Du anledning betvifla reseplanens utförbarhet, så säg! FJÄRDE AKTEN KRISTINA. Om jag också hade tvifvel, skulle jag icke vilja störa dig. MAGISTER O. Alltid lika älskvärd! Vill Du be Reginald komma hit? KRISTINA. Allt hvad Du befaller gör jag. MAGISTER O. Och som jag aldrig befaller, utan ber, så... KRISTINA. Om Du ville befalla din herr son, någon enda gång, så skulle han kanske vara lite höfligare och lydigare mot sin mor! MAGISTER O. Reginald är nog hård, men Du har orätt då Du vill uppfostra honom till att enbart vara ditt höga nöje. KRISTINA. Är Du på barnens sida mot föräldrarne? MAGISTER O. Det vill jag erinra mig alltid ha varit, när det gäller barnens berättigade fordringar. GUSTAV VASA KRISTINA. Berättigade! Äro barn berättigade att fordra något? MAGISTER O. Ja visst. Har Du glömt huruledes vi... KRISTINA. Ja, jag har glömt all gammal smörja; jag har glömt huru
Och han sjelf, han betraktade skyggt föreläserskan, som satt der och docerade öfver det poetiskt tragiska och det etiskt himmelsskriande i att en gift man kysser sin piga, samt förstod plötsligt, så der halft medvetet bara, med den sundes instinkt, en hel del: – hon hade det öfver sig, som är egendomligt för den «gamla jungfrun» men som äfven många gifta kvinnor ha, och hennes ansigte var af dem, som sakna hvarje färg och hvarje individuelt uttryck och blifvit gråa och stelnade, emedan lifsspelet derbakom aldrig satts i rörelse. Han sprang upp något tvärt, – författarinnan hade just slutat sitt föredrag –, gjorde sin komplimang samt sköt i en kurva kring bordet: – han hade just fått syn på gruppen borta i hörnet och dervid känt som en liten beröring af mensklig värme. Han skakade i förbigående hand med redaktören samt gaf sig till att konversera fru Philips öfver novellen. «Det der bör ge er att tänka på, mina herrar,» sade fru Philips. «Icke sannt?» Herrarne spetsade öronen, begge två, ehuru hvar på sitt vis, – vid tonen. Ingendera blef rigtigt klok på, hvad som stack under i den; men Otto Amnell såg ner på henne, der hon låg halft utsträckt i liggstolen, med en tveksam, munter glimt i sina bruna ögon, och redaktören gaf henne en tveksam, styf blick, som om han strängt frånbad sig allt eventuelt hädiskt gyckel. «Otto!» Det lät mycket andfådt och mycket smekande, – Otto Amnell beskref en ny kurva hän till sin fru. «Ska jag inte låta servera lite punsch för herrarne, Otto?» Otto tappade sin reglementerade min och stod och såg helt dumt på sin fru. Vid dessa literära aftonseancer gick det annars strängt spartanskt till; det hörde med till andan och programmet; den ena af de närvarande herrarne var vegetarian och goodtemplare, den andra intog sin middag i ångköket, och samtliga damerna drefvo återhållsamhetspropaganda gent emot gommen och magen såväl som gent emot annan sinlig drift.
Efter de åsigter, sorn Bevilln.Ut,sk:t nu hyllar, må det kunna anses för en olägenhet, ja kanske för en olycka, att dessa industriella anläggningar någonsin blifvit till lif framkallade, men sedan detta nu en gång skett och så många menniskors välfärd är beroende af denna industris vidmakthållande, tror jag att det är för det allmänna nödvändigt att undvika sådana åtgärder, som hota att tillintetgöra densammas bestånd. Jag fortsätter mitt yrkande, att någon förändring i tullen å tackjern icke för närv:de må ega rum, så mycket hellre som jag tror att någon sådan icke blifvit af K. M:t föreslagen. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm , att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan, dels afslag derå och bibehållande lif den nu gällande tullsatsen, 50 öre för centner)), och dels slutligen af Frih. Raab, att den ifrågav:de artikeln skall vid utförsel vara tullfri. Härvid anmälde sig Frih. Raab och förklarade, att han afstod från sitt särkilda yrkande och förenade sig med dem, som anhållit om bifnll till Utsk:ts förslag. Don 4 Jnni. Propos. å bifall till sistnämnde förslag blef härefter framstäld och med blandade ja oell nej besvarad; hvaruppå II. Exc. förklarade sig hafva fnnnit ja öfvervägande. Hr Printzensköld begärde votering. Uplästes och godkändes följande voteringsproposition: »Den som bifaller Bevi!ln.Utsk:t.s uti Betänk. N:o 23 gjorda hemställan, att utförseltullen å Jern, gjutet, skall nedsättas från 50 till 25 öre för centnern, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. nämnde hemställan och beslutar, att den nuvarande utförseltullen å berörde artikel fortfarande skall blifva gällande.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 15. N ej — 12.
Från Preste-Ståndet har till Stats-Utskottet blifvit återremitteradt Utskottets utlåtande N:o 207, i anledning af motion om bidrag af allmänna medel för tillvägabringande af ändamålsenlig kommunikation emellan Sveriges fasta Iand och Gottland; men då samma utlåtande, enligt Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag, blifvit af de 3:ne öfrige Riks-Stånden bifallet, samt frågan således, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är af Rikets Ständer afgjord, har Utskottet funnit sig icke kunna med detta ärende taga vidare befattning. Stockholm den 6 Oktober 1854. Stats-Vlskottels Memorial, ]\’:o 3 i 6. Vo sm. Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 Okt. issi, kl. 12 m. Memorial med förslag till voteringsproposition i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, angående ifrågaslälld ersättning och belöning ål Professoren Nycander för en af honom uppfunnen rösträkne-machin. (U. A.) Vid föredragning af Stats-Utskottets Betänkande N:o 109, deruti Utskottet afstjrkt Rikets Ständers bifall till en af Herr L. IV. Henschen väckt motion, om ersättning och belöning åt Professoren B. O. Nycander för en af honom uppfunnen rösträkne-machin, hvilket afstyrkande förnyats i utlåtande N:o 260, hafva Borgareoch Bonde-Stånden gillat Utskottets förberörde yttrande; hvaremot Ridderskapet Och Adeln samt PresteStåndet, med afslag å Utskottets utlåtanden, ansett Rikets Ständer böra bevilja Professoren Nycander ett anslag af 687 R:dr 13 sk. 4 rst., såsom ersättning för kostnaderna vid förfärdigandet af den utaf honom uppfunna rösträkne-machin.
S. D. Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskct • »ii tets betänkande, N:o 116, i anledning af väckt motion om utvidgad srmdesrätt inom Bergslagen, beslöt Ståndet, med afslag å betänkandet, att uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anmäla, det Ståndet till alla delar instämde uti de åsigter, som af Riks-Stånden vid sistförflutna Riksmöte uti ifrågavarande ämne blifvit uttalade, med tillägg derjemte af Ståndets önskan, att der tvänne masugnar under de tio sistförflutna åren haft en årlig tillverkning af sammanlagdt 2,500 Skeppunds tackjerns-belopp, de måtte berättigas att anlägga en stångjernshärd med oinskränkt smidesrätt; och Ö 03 OJ , . 1 skulle respective Med-Stånden, genom protocolls-utdrag, vänligen inbjudas att deltaga i Bonde-Ståndets förenämnde beslut. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets utlåtande, boo i 12, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, 1 fråga om delagtighet i Civil-Slatens Pensions-inrättning för Borgmästare i Rikets Städer utom Stockholm, äfvensom för Gommissions-landtmätare, biel samma utlåtande afslaget. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Expeditions-Utskottets memorial, N:o 12, angående tryckning af de så kallade Original-exemplaren af Utskottens betänkanden, memorialer och utlåtanden, m. m. S. D. Till förnyad behandling förekommo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtanden: N:o 26, i fråga om anställande af ytterligare en lärare vid Apologistskola i Haparanda: Bifölls’, N;o 27, i anledning af väckt motion om utvidgning af Frösö skola: Bifölls; N:o 28, angående väckta frågor om fyrbåkars uppförande på åtskilliga ställen:
Anckarsvärd *att skjutfärdighet kan inläras lika bra genom öfning under de årliga mötena och alt ilr Gr:n anser det vara en onödig kostnad och tidspillan att officerare från aflägsna orter samlas endast för att lära sig skjuta.» Vidare säger Hr Gr:n att huf vudsaken är natt hafva goda gevär; att lära sig skjuta, går snart för sig etc. Härvid torde ihågkommas alt mötestiden är för kort, synnerligen då här är fråga om att bibringa befälet undervisning icke allenast i att lära sig skjuta utan äfven att blifva skickliga instruktörer, för att sedan i sin ordning meddela undervisning åt under-befäl och trupp. Det den K. Propostn åtföljande StatsRåds-prol, uplyser att undervisningen skulle omfatta l:o den allmänna kännedomen om eldvapnens småningom skedda utveckling till dess nuvartde beskaffenhet, såväl i Sverige, som i andra länder: 2:o skjutkonstens theori: 3:o gevärs-besigtning och skottslälining; 4:o ammunitions förfärdigande, samt 5:o praktiska skjulöfningar med alla i Sverige brukliga gevär och studsare och ett säkert bedömande af afstånd. Dessa kunskaper, sorn äro nyttiga, nödvändiga, ja nästan oundgängliga för hvarje Infanteri-officer, kunna ej inhemtas vid de vanliga mötes-platserna, ty der saknas erforderliga malerialier och lokaler för de många olikartade studierna och öfningarne, om också tiden vore tillräcklig.