Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad jag erinrat om Nämndemännens tillbörliga anseende, förer mig ock till på» minnelse om ordningen å landet. Våra Po. Ijceänstalter i landsorterna äro klena, och de kunna ej vara annat, enär Staten ej haft tillfälle att dertill anslå några medel, men sådant oansedt, enär man undantager några vissa utbrott, som varit föranledda af tillfälliga och egensidiga orsaker, så kan man i allmänhet ej hafva större anledningar att besvära sig öfver oordningar från menighe. tens sida. Några verkande medel måste väl här kunna utsökas, och månne väl Nämnden bör uteslutas från beräkningen? Vid marknader, auctioner och större folksamling gar inträffa ock Nämndemän. Om de äro aktade, det vill säga, om de gjort sig förtjente att vara det, så skola deras föreställningar alltid blifva förmonligen användbara j hos de förståndigare och till sedlighet me. ra benägna verka de såsom vigtiga sanningar, och hos öfriga af fruktan för bestraffningar, hvilka de lättligen finna att en Domstolens ledamot har öppet tillfälle att bereda. Flera skäl tränga väl på hvarandra, men jag har ansett dessa utgöra tillräckliga upplysningar, för att kunna från flera sidor betrakta detta ämne, och att blott återstår för mig att, efter den ordning jag för mig utstakat, vidröra, uti hastig öfversigt, kostnaden. Med nya och lämpliga boställen måste Häradshöfdingarne förses, och anständiga så väl embetssom boningsrum måste Den 5 Maj. e. m. 157 väl honom bestås.
Men Struensee skakar sitt hufvud: – Det vore en ännu större olycka för vårt arma land! Och hvad skulle Rantzau säga! – Nå, jag lofvar att ha saken i minne. – Ha saken i minne! – upprepar Brandt, förbittrad, i det han tager sig till hjärtat – ni säger detta i en öfverlägsen ton, som jag omöjligt kan finna lofvande! Och ni har en öfverlägsen min, som vore det bara en bagatell. Jag tror mig ha en smula rätt att räkna på ert tillmötesgående i en sak, som ligger mig mycket nära om hjärtat. Det är dock ytterst mig ni har att tacka för alla de framgångar ni vunnit. Han reser sig upp och trippar nervöst af och an på golfvet, medan han fortsätter att ge sitt missnöje luft. – På den tiden, då ni ännu satt i Altona och då jag ansträngde mig för att genomdrifva er utnämning till lifläkare, var ni mera deltagande för en väns bekymmer. Sedan ni kommit på det torra, har ert hjärta hårdnat. Men ni får verkligen tillåta andra att intressera sig för damer af ringare stånd, eftersom det icke finns drottningar åt alla – ty både min egen smak och Juliane Maries moraliska grundsatser hindra mig att nedlägga min hyllning för Hennes Majestäts fötter! Han afbrytes af Struensees privatsekreterare, David Panning, som kommer för att anmäla öfverste Falckenskjold. Detta besök tilldrager sig i så hög grad Brandts intresse, att han glömmer sitt ursprungliga ärende. – Falckenskjold! utbrister han lifligt. – Är Falckenskjold här? För allt i världen, bed öfversten stiga in. – Och sedan monsieur Panning försvunnit, tillägger Brandt godlynt småleende: – Panning och Falckenskjold! Detta påminner mig om gamla tider i Altona! Jag inbillar mig nästan, att Wolff i nästa ögonblick skall öppna dörren och förkunna: middagen är serverad! Men vi äro icke längre i det lilla huset vid Palmaille utan på det kungliga slottet Kristiansborg! Hvem har återkallat Falkenskjold från Ryssland?
Men redan före konkurs-tiden haqe åtskilligt af den fabriks-redskap, uti hvilken förlags-inteckningen var beviljad, dels D Stats-Ulskotlcts Utlåtande, N:o 192. blifvit utmätt för Klings enskilda skulder och på exekutiv auktion fijrsåldf, dels på anuat sätt förskingrats. Under sommaren 1848 utlystes också offentlig auktion å ej mindre de då ännu i behåll varande fabriks-inventarierne äu sjelfva fabriks-egendomen jemte åtskilliga andra Kling tillhöriga fastigheter. Härvid erhölls icke något anbud å inventarierne, och det å fabriken gjorda anbudet kunde ej antagas. Derefter beslöto borgenärerne att låta anställa ny auktion, hvarvid, för att i någon mån höja fastighetens försäljningsvärde, inventarierne skulle få åtfölja köpet af fabriks-egendomen. Det då erhållna och enligt gjordt förbehåll Kongl. Kommers-kollegii pröfning underställda, samt till 2,000 R:dr uppgående högsta anbudet å så väl fasta som lösa egendomen blef dock af Kollegium förkastadt. När för 3:dje gången auktion å samma egendom utlystes, yrkades väl äfven af kronans ombud, att pröfnings-rälten i fråga om antagligheten af det skeende högsta anbudet skulle tillkomma kollegium, som deremot, till underlättande af köpeskillingens liqviderande ville i afseende på Manufaktur-diskontens inteckningar medgifva särskilda, för köparen förmånliga betalnings-vilkor; men som öfrige borgenärerne fordrade att egendomeu vid denna, i November 1848 förrättade, auktion skulle ovilkorligen försäljas, så blef, i öfverensstämmelse med konkurs-lagens stadgande, densamma då föryttrad, dervid den inropades af krono-ombudet för Kongl. Kommers-kollegii räkning med ett belopp af 2,000 R:dr.
och Einar slzrjfva om ~1tst5ilaiagen till sina v8nner i lanclsorten, hvilka ej varit sB lyckliga att vara i Stoclrholm sommeren 1897, slcnll nled stor gladje, l8sns bBde af de barn, soln sett ntstii.llniagen och af den, soln iclre sett den. Vi ha dock forvBnat oss ofver, att Einsr och Gnlli, som voro sB vakna barn, pB norslcw utstitllningen endast tilltalades af n6gra slnS ~ 8 s k o r med knepiga lock)) och ej npptiickte Nansens hundsr och sofp8se och Trondhjeins domlryr1i.a - desea forenS1, som utgjorcle SS rn9uga barns fortjusning. E j heller tro vi, att det iir fnllt natwligt, ntt en sB pass utveclrlad gosse son1 Einar - hall skrifver jn ntll-~iirlrtn bref p i allvar onslrar, att n8r pix Ironul~g besokte utst8llningen, hail skulle vers l i l ~ d d i pnrpurmantel och guldkrona. Bolrea passar for barn till ornkring 12 Ar. Berattelse af AT, .Fries. afvers. f l 4 n tyslian af A. Hoffman. Pris hiiftad 60 ore; kart. En litcn froin berattelse i god kristlig mdn. Hufvmdpersone~1 i bolren iir en yngling, sin moders ends sou. Deane has en oemotstducllig Legii.relse att blifvm sjonznn. Vid 15 81: s Alder lPi,~unsr llan clBrfor sin ensaminn gamla moclcr och gHr till sj6s.
N:o 75, i anledning af väckt motion om upphäfvande af stadgandet i Ar unens Tjenstgörings-reglemente, rörande skyldighet för Soldalen att söndagligen bevista den allmänna gudsljenslen; N:o 7G, i anledning af väckt motion, huru förfaras skall, när prest, som saknar medhjelpare, önskar hega Herrans Nattvard, eller vid Nattvardsgång bchöfver embels-liiträde; N:o 7 7, i anledning af väckta motioner om inskränkande eller upphäfvande af den allmogen i Sju Härader af Elfsborgs län samt Städerna Borås och Ulricehamn beviljade särskilda handelsfrihet; N:o 711, i anledning af väckt motion om rättighet för Rusthållare att medelst kronoskjuts lä Soldal-munderingarnc transporterade lill och från möten; N:o 81, i anledning af väckt motion om befrielse för Socknc-prestcr från skyldigheten all åtfölja Dödslångar till afrätlsplatsen; N:o 82, i anledning af väckta motioner, dels angående Rotchållares skyldig het alt inställa sig vid General-mönstring, dels om rättighet (ör Boteoch Rusthållare att utan inblandning af OJlicerarc, med Soldat, Hussar eller Båtsman afsluta knektekontrakt, m. m.; N:o 85, i anledning af väckt motion om uppskof med tillämpandet af Kongl. Kungörelsen den 15 Juli 185!), angående loga skiftens verkställande på Gottland; IN.o 84, i anledning af väckt motion om bestämmande af ersättning åt Kronobetjent lör försäljning af å landet utmätta lösören; N:o 85, i anledning af väckt motion om skyldighet för åbo att borthugga skog, som slår för nära annan alios åkerjord; N;o 80, i anledning af väckt motion om makadamisering af de genom Norroch Roslags-tullar från Stockholm ledande vägar, samt i fråga om erläggande af afgift lör samma vägars begagnande; och N:o 87, i anledning af väckt motion om afskaflande af Folmölcn vid Skånska Kavalleriet eller deras ingående uti Itegcmcnls-mölcna. Samma U skotts Memorial:
Bancko i Lön och borde således anse sig, i jemförelse med deras »vederlikar wid andre Werk, wäl lön e. Bland Betjeningen wore dock en wiss Tlast, som Herr Radmannen trodde förtjena något serstildt afseende, neml. Kammarffrifwarne wid Utlåningsoch Inlösnings.Deparrementen, hwilka, ehuru de redan innehade 150 N:ds lön, likwäl kunde förtjena nägon tillökning i anseende till de olägenheter, som åtföljde deras tjenstgöring, derigenom, att de frän tidigt om morgonen till middagstiden ej kunde någon stund gä ifrän stället der de, i synnerhet de kalla ärstidernc, moro blottstälde för drag och elak luckk; Men alla öfrige högre och ringare Tjenstemän wid tiamnde Departement ansäg Herr Radmannen redan wara försedde med sädane Löner, som sä widt det i denna wäg wore möjligt, godtgjorde dem för ljensiens beswarligheler, äfwensom de, wid Bolums Comoiret och Auctions-Kammarcn tjenstgörande, hwillas sysior icke ätföljas af förenämnde olägenheter, sunde med stal anses wara bättre lonke än deras wederlilar ivid andra Werk. Herr Radmannen har likwäl hemställt, hmuwida Stats-Utskottet, i bekrackkandc af nu warande dyrhet och penninge Lönernes deraf härrörande otili, »äcklighet nu mera an förr, kunde sinna ÄMance Csn» - Dcn 2i Zebruttrii. Comtoirets Tjensteman i DepariemeMten och Conkoi, ren böra undfå näston ^llolning' i Lönerne om icke förr, do k framdeles Vä Werkers rörelse ärerkommer i det skick, att dest rewenue lämnade härtill erforderlig behållning. Wid öfwerw ägande häraf har Utskottet, med anledning af hwad dels Herrar Fullmägtige, dels Herr Radman SanstborK serskildt anfört, funnit skäligt wö.rdsammeligen underställa Rikets Högtofl.
Man igenfinner gamla Författningar, sorn förbjudit Landtmannea i vissa Orter, att på något annat ställe än den eller den Staden föryttra sine nied svett och möda samlade varor, som ålägger honom att på vissa föreskr fna och inga andra vägar föra sina varor, att endast på vissa dagar samt till och med vissa föreskrifna timmar dem försälja, och att vid alla afviktlser derifrån hafva jemte böter varan förverkat. Till antalet af sådana, fria människor förnärmande föreskrifter, kan med allt skäl hanföras, den nu ifrågavarande, hvars yrkade förändring eller upphafvande visserligen icke är förtidigt. Är icke Allmogen i Blekinge och Skåne, såsom Svenska Undersåtare , I.ka så val berättigade till det beskydd, att redeligen fa sig försörja, som de i Carl'krona Stad; eli r böra de förra ännu längre hindras fran otöfoingen af fria Mäns ostridiga rättighet, f r att !>eie la lindriga Vedpriser åt de scdnate. Är i ke Skåne och Blekinge Svenska Provincer för hvilka Hafvets begagnande bör vara gemensamt med aila öfriga ? Det lärer böra tillskrifvas tidens sällsam* heter, att under det ofanteliga Summor uppoffras - Den 4. April. offras för att bygga en Canal, fortfar förbudet att begagna Hafvet till lättad afsättning 2;ne Svenksa Provinser emellan , och att en som yrkat den föria, nemligen, Canal-anläggningen, försvarar förbud root Hafvets begagnande. Såsom skäl för fortfarande förbud har äfven blifvit yttrat att Skogarne i Blekinge redan äro uthuggna. Häremot får jag erinra, att då der ar soiklart, att den som ingen Skog har, kan icke eller någon försälja , bhfver förbudet deremot icke dess mindre lika orimligt. Der är bedröfligt att höra Statsmän, som ännu offVntenteligen framträda såsom Förfäcktare för Styrelsens förmynderskap öfver den enskifta industrien. Mångå yrkade på Proposition. Grefve Cronstedt, Clas: Ändamålet med en Lag bör vara att förekomma förbrytelser och ej lemna uppmuntran till deras begående.
Öfvergångsstaten träder i verkställighet sednast den 1 Januari 1850. •3:o Lärare, som är vid något nuvarande läroverk anställd i verklig tjenstgöring och icke erhållit befordran eller ock afsked från läroverket den dag, då öfvergångsstaten träder i verkställighet , skall erhålla den i öfvergångsstaten för hans plats bestämda lönetillökning, emot det vilkor, att han afsäger sig all förhöjning i presterlig tjenstårsberäkning ifrån och med den dag, löntillökning tillträdes. 4:o Lärare, som ej frånträder den rätt till förhöjd tjenstårsberäkning, han innehar eller förmenar sig innehafva, erhåller Uih. till K. St. fröt. 1847 och 1848. 4 Sand. 1 Afd. 34 Haft. 3 } 18 StutsUtskottets Utlåtande, N:o 124. genom öfvergångsstaten hvarken löntillökning, eller annan lönlnr eller förmån än elen, hvartill han thy förutan var berättigad. 5.0
Utsk:s förslag, förut pröfva, huruvida den sökande egde rätt till den bortkomnes qvarlåtenskap, och följaktligen äfven huruvida testamentet vore lagligt eller icke. En sådan pröfning kunde lätteligen komma i strid med den som skulle ske, när testamentet en gång efter skedd laglig bevakning blefve klandradt, och det skulle kunna hända, att domstolen först ansåg sökanden på grund af det åberopade testamentet berättigad till den frånvarandes egendom, men sedermera förklarade testamentet olagligt, vid hvilket förhållande det af sökanden utverkade beslutet, att den bortkomne skulle anses såsom död, jemväl vore olagligen tillkommet. Jag anser detta icke vara rätt, och det är af sådan orsak, som jag föreslagit den ordalydelse, jag bär haft äran framställa. Gr. Sparre: Så länge raan talar om en rättighet, som icke är pröfvad af domstolen, så betyder, efter min öfvertygelse, rätt detsamma som anspråk. Det är först efter denna pröfning, som anspråket blir en verklig rättighet, och derföre anser jag de af Utsk. föreslagna orden, ”de, som egde rätt till hans qvarlåtenskap”, betyda detsamma som ega anspråk på hans egendom. Man kan nemi. icke tala om en laglig rättighet, så länge densainmas giltighet beror af domarens pröfning, och derföre kan jag icke föreställa mig att de af Utsk. begagnade orden skola leda derhän, alt domaren först skall ingå i pröfning af sökändernas rätt till den bortkomnes qvarlåtenskap; ty dessa begära ju ingenting annat än en lysning efter den bortkomne, och sedermera beror det af domaren att fälla utslag i sjelfva saken. Med ett ord jag anser uttrycket ”rätt”, innan saken ännu blifvit af domaren pröfvad, vara alldeles detsamma som anspråk och jag har af flere jurister, med hvilka jag i detta afseende samtalat, hört samma åsigt. Propos. till bifall å LagUtsk:s förevande Betänk, blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m.
December, angående åtskilliga förändringar i tull-taxan, föreslagna klassifikation af fartyg öfver eller under 50 lästers drägtighet, utan sammanfört fartyg och båtar af alla slag, såväl af träd som af jern, under en klass med 2:ne underafdelningar, hvaraf den ena fått den oegentliga rubriken seglande, med 5 proc., den andra försedda med, ångmachin, med 10 proc. inlÖrsels-tull, hvaremot i slutet af taxan ångmachiner och ångpannor åsatts endast 5 proc. inlorsels-tull, sä blefve följden häraf, ali för ett fartyg ulan ångmachin och för en dertill hörande, men med annan lägenhet inkommande ångmachin, skulle erläggas endast 5 proc., men för samma fartyg med insatt ångmachin 10 proc. i inlÖrsels-tull. Till rättelse af detta, efter min tanke, misstag, föreslår jag denna förändrade redaktion: Fartyg och Bålar: af träd, ulan ångmachin 5 proc. » med ångmachin 10 » af jern, med eller ulan ångmachin 10 » och, i sammanhang dermed, alt införsels-tullen å ångmaehiner och ångpannor bestämmes lill 10 proc. 2:o. 1 öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse har Utskottet upptagit, under Färger och Färgningsiimncn, Jordfärger och dermed jemforlige ej specificerade, till den nedsalta tullsalsen af 2 r:st. pr skålpund, men andra slag, ej specificerade, lill 2 sk. pr skålpund. Vid tillämpningen skall det blifva omöjligt för Tullkamrarne att afgöra, hvilka ej specificerade färger äro jordfärger och hvilka som skola hänföras till andra slag. Jag anser derföre de ej specificerade jordfärgerne måste sammanslås, såsom hittills, med andra slag, ej specificerade, under en gemensam tullsats af 2 sk. pr skålpund. 3:o. lnstrumenler. Mathematiska, Optiska etc.
Man spårar i dera detta hat mot nutida samhällsformer, åt hvilket han stundom gifvit luft i ovägda uttryck af hätskhet, men de gifva deljämte läsaren del af hans hjertas barnsliga tro på genom enskilda menniskovänners framtida åtgöranden väsentligt förbättrade dfcistensvjlkor för menskligheten i dess helhet. Man må inordna Strindberg under hvilken kategori som helst, pessimist är han sist af allt! » Utopier i verkligheten * innehåller fyra berättelser. Den första af dessa, » Nybyggnad », är ett barn af fadern nyttan och modem poesien. Det är Stt gemensamt drag för alla frukterna af do moderna förbindel-1 serna dessa båda parter emellan, att de mest brås på fädernet. Ej heller » Nybyggnad » utgör något undantag från denna regel, och det samma kan sägas om senare hälften af » Samvetsqval », den sista berättelsen i boken. En estetisk granskning af dessa, för dem som önska taga del af författarenssociala idéer myckot lärorika stycken vore derför förspild möda. Det är med denna bok som med jordklotet: den är ofruktbar vid bada polerna, och det är i de mellanliggande bältenas mildare luftstreck som äringen spirar. Berättelserna » Återfall » och » Öfver molnen » äro båda konstverk af bestående värde. Den förra ger oss en rad fängslande och liffulla skildringar ur de på grund af revolutionär propaganda landsflyktige rys-sarnes uf i Schweiz. Berättelsens grundtanke är den, att länge sedan vårt förstånd måst öfvergifva gängse åskådningssätt, vårt hjerta hänger fast vid med dem förknippade förhållanden. Derför kan Paul Petrowitseh aldrig utan saknad och grämelse tänka på den lilla jordlappen, som han ryckt ur steppens qväfvande omfamning, ehuru begreppet fädernesland ej längre för hans förstånd ter sig som ett geografiskt begrepp och ehuru han måste erkänna, att moderjorden var karg att odla. Hans tankar » gå till torfvan, der hans föda växte, till de hrita björkarne, der han tänkte nya, friska tankar, till de svarta granarne, som söfde hans smärta ».
Directionen tillätes att, derest penningarne ligga oförräntade, så vidt görligt är, begagna den af Riksens Ständer i Banken beslutade upplåning. Föreskrifter! i 3 morn. till anmärkningarné, att lånsökanden bör ingifva bevis om egendomen häftar för bytes-brist eller Ben ii Mars e. ni. 355 annan KronogräVatiön* liar Utskottet trott sig kunna borttaga, enär Kongl. Majit uti Kådig Kungörelse den 20 junii 1827 förklarat, attj med undantag af några få deri Uppräknade herhnlan* a 11 öfrig frälsejord i Riket, af hvilken beskaffenhet Söra hälst, är fri från KronograVation; hvadan KammärCollegii i detta afseende utfärdande bevis ibke skiillé dädanefter erfordras; 8 § Då Utskottet flinnit det vära eii Större förmån att emot fullgod Säkerhet kunna å en liand förränta en Större summa* än att lemnå medlen åt flera Skilda låntagare* har Utskottet icke heller ansett någon företrädesrätt till låii, då på en gång flera sökande sig anmäla, böra stödja sig på det förhållande* att deii ena fordrar mindre summa än den andra. Deremot har Utskottet trott, att, öm i öfrigt säkerheten är tiileäckiigi den lånsökande bör äga företräde, som erbjuder högsta lagliga ränta; Samt endast öm de bjuda lika, den blifva först hulpen* som har den bästa panten. Och föreställer Sig Utskottet, att den företrädesrätt till lån, sorn i sista rummet finnes Adelsman framför Ofrälse person medgifven, icke utgör föremål för stadgandet i ett Reglemente. I enlighet med dessa åsigtér är 8 § i redaktionen Uppfattad. Hvilket dock allt till Högiofl. Ridder^ Skåpets och ÅdelttS fegen bihpröfnirig VöriK 65 H. I 356 Den ii Mars e. ra. samt öfverlemnas. Stockholm den G Mars i83o. På RiddarhusUtskottets vägnar: A. G. Gyldenstolpe. TV. F. Dalman.
Att äter inskränka sig till förestäendc af en förhöjning af Recognitions - afgift'!,» har spnts Utskottet, om den skulle gä till ett wisst betydeligare belopp, kunna blifwa obillig, i chnnerhct under närma» rande conjuntur för Bergwerken, och i annat fall haftva lika med det förra Förslaget den olägenheten, att wara af en vbetydelig werkan, och at sakna dcn bestämdhet för framtiden i rättigheter och skyldigheter, som bör wara grunden för cnskiltcs förhällandcn sä wäl sins emellan som till samhället. Utffottct har trott att Staten sä wid detta som wid flera tillfällen borde hafwa till fbrcmäl, c) blott de fbrmäner, som för ögonblicket kunde erhällas, men i synnerhet deni, som för framtiden kunde beredas. Under denna synpunct har Utffottct ansett soia Hufwudsakeligt, att genom Skogarncs indelande till . Hcm< 1294 Den 4 October. Hemmantal fä ökade Bostäder, bestämd ägorymd och gemensamt deltagande i det Allmännas bbrdor. Dä Staten pä dessa grunder, jemte en billig Skatte köpeskilling, ärhölle för framtiden förökade Inkomster och Hwarjc Hemmansägare en ny lättnad uti de Hemmanen manligen Lkfdljandc bcswär, har Utskottet tvid denna winst fbr det Allmänna ä den andra stdan fbrmodit akt Bruksägaren icke skulle hafira att klaga, dä dessa lägenheter fdrwandladc ifrän Statens till enskildta säkra och fasta Egendom, kvmmc at med alla öfrige Hemmans - ägare dela enahanda öde. — Men Högan huru detta skulle wärkställas och hwilka grunder därwid borde fdljas, har hoS Utskottet upwäckt länga och brpdsamma öfwerläggningar.
Så resonnerade ännu Borrichius (Olaf Borch), som i medlet af 1600-talet var professor i kemi vid universitetet i Köpenhamn och skrifvit en bok om den egyptiske Hermes’ visdom. Agrippa: De occulta Philosophia 1. I c. 24. Uti en Magia Divina hafva vi funnit följande anvisning att tillvägabringa ett perpetuum mobile naturæ, hvilkens riktighet vi öfverlemna åt läsaren att pröfva. ”Under de tolf nätterna efter Juldagen samlas från fruktträd så mycket daggvatten, att det utgör 1½ mått, och förvaras väl innestängdt. I Mars månad samlas ånyo daggvatten från både fruktträd och ängar och förvaras på en andra flaska. Daggvatten, samladt i Maj, gjutes i en tredje, och vatten af åskregn, som om sommaren inträffar, på en fjerde. Derefter blandas innehållet af de fyra flaskorna, och ett mått deraf gjutes i en stor genomskinlig glaskula, der det, väl innestängdt, skall förblifva en månad och ruttna. Sätt det sedan öfver elden och underkasta det andra gradens hetta. När det tillräckligt distillerats, återstår en honungstjock saft. I denna återstod gjutes fyra gran astralisk tinktur. Blandningen underkastas första gradens hetta, hvarvid hon förvandlar sig till en tjock kolsvart klump, som åter upplöser sig och skiljer sig åt, bildande nedantill en bläckartad vätska och ofvantill en dimma, hvaruti skönjas mångahanda färger och gestalter. Dessa försvinna snart och allt blir till ett vatten, som börjar grönska, och det visar sig gröna platser, som blifva allt större, och berg och ljufliga fält, och vattnet minskas allt mer och mer. Och när du nu ser, att ingen dagg mer uppstiger från jorden inne i glaset, så tag det vatten, som du vid distillationen erhöll, blanda deruti ett qvintin astralisk tinktur och gjut ett lod deraf i glaskulan. Då börjar allt åter lefva och vexa. För hvarje månad ingjuter du ett lod af denna blandning.
Stockholm den 5 April 1845. 366 E xpcditions-Ulskillcts Förslag till und. Skrifvelse, A':o tSt. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3i Mar* 1845. Preste-Slåndet den a April — Borgare-Ståndet den 5 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående öfverlåtelse till Haparanda stad af Capitens bostället vid Norrbottens Fältjägare-corps, Iiapaniemi, N:o i, £ mantal. (Stats-Uisk:s Uti., N:o 82 och 219). S. A. K. Hos Rikets Ständer liar blifvit hemstäldt, att, till beredande af en dels för utöfning af stadsmanna-yrken, dels för idkande af åkerbruk och ängsodling såsom binäringar, erforderlig utvidgning af Haparanda stads jordområde, Rikets Ständer måtte medgifva, att det till boställe åt Stabs-C*pitenen vid Torneå Vacanta compagnie af Norrbottens Fältjägare-corps anslagne, för närvarande utarrenderade, hemmanet Hapaniemi N:o 1, i mantal, i Haparanda by, finge såsom donation åt staden öfverlemnas, eller ock, derest sådant icke kunde bifallas, åtminstone tillåta Haparanda stad att emot en köpeskilling af 3,000 R:dr B:co, som skulle räntefrit erläggas på 15 års lid med 200 R:dr årligen, inlösa Hapaniemi hemman med hvad dertill hörer, i hvilket sistnämnde fall, och enär den erbjudna köpesumman motsvarade hemmansdelens hela värde, Kongl.