Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta påstående — vi betona det — hvilar alldeles icke på några förutsättningar rörande det möjliga inre sammanhanget mellan herr Thomassons förfarande såsom justitieombudsman och hans derefter skedda utnämning till ledamot af K: s h. Om dessa möjligheter sedermera.Här stödja vi oss endast p&amp; det för all verlden klara och öppna faktum, att herr Thomasson ioke haft den för en justitieombudsman nödiga sjelfständigheten, men det oaktadt blifvit nämd till justitieråd. Det är detta vi påstå vara nedsättande både för den krets, i hvilken herr Thomasson inträdt ooh för den regering, som infört honom i denna krets. Ooh det är detta vi mena vara riskabelt äfven ur den synpunkten, att domstolarnes välrignelserika verksamhet såsom oväldiga, sjelfständiga organ för rittens skipande £r i hög grad beroende af att ett tillst&amp;nd af fullt förtroende skapas och npprätthfilles mellan folket ooh do-marekåren. Det oriktiga och det riskabla i detta förfarande minskas naturligtvis icke deraf, att, såsom vi nyss antydt, det finnes en hel del iakttagare, hvilka icke låta sig afhålla från att söka ett inre sammanhang af orsak och verkan mellan det klandrade förfarandet och den klandrade utnämningen. Man måste också i rättvisans namn medgifva, att tillräckligt plausibla grunder finnas för att en stor del menniskor, ja, vidsträckta och djupgående samhällslagar Bkola omfatta ett sådant antagande såsom i hög grad sannolikt. Ty — säga de — om det också händer, att öfrerraskningar i utnämningsväg icke sällan beredas allmänheten, plägar detta endast i undantagsfall vara händelsen med platserna rid konungens domarebord. Så rikligt stå ioke de krafter till buds, som derför lämpa sig, att det ju icke plägar bildas en viss krets, inom hvilken de mera sakförståndiga vanligen med en profetia, som rättfärdigas af händelsernas gång, utpeka justitieråds-imnena? Och det vore ett högst märkvärdigt sammanträffande
Ehuru, såsom jag närnndt, föga förhoppning finnes att, så länge nuvarande Stånd regera, uti dessa olyckliga förhållanden få någon ändring, torde det dock vara en pligt att våga försöket, och jag tillåter mig således vördsamt föreslå: l:o) att hypotheksföreningarne befrias från det olyckliga förmynderskap, under hvilket man dem satt och att de återgifvas sin frihet att sjelfve sköta sina angelägenheter; men att, om detta icke kan jordbrukaren beviljas, hypotheksbankens institutioner mätte sålunda förändras, att från denna banks styrelse aflägsnas alla främmande och hämmande elementer, så att banken blir icke en öfverförmyndare för hypotheksföreningarne, utan helt enkelt en verkställare af deras beslut och att den lemnäs fria händer att upplåna penningar på bästa möjliga vilkor, utan alla onödiga begränsningar, enär det är en gitven sanning, som äfven gäller för jordbrukaren, att “dyra penningar äro bättre än inga penningar" ; 2:o) att i riket inrättas en jordbruksbank, der penningar kunna få lånas mot återbetalningsrätt under fem å tio år, och att, till lättnad vid bildandet af denna bank, såsom grundfond anslås dels den fond, som genom låneafdeJningen i Rikets Ständers Bank förr varit till jordbrukets behof anslagen, men som nu blifvit till hypotheksbanken öfverlemnad, dels ock årliga bankovinsten, hvilken ej kan bättre användas än till bildande af en ny bank till jordbrukets understöd och förkofran samt att, om så erfordras, en komité måtte nedsättas för utredningen af denna fråga. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles vördsamt. Stockholm den 11 November 1865. Joh. Andersson, från Elfsborgs län. Bih. till R. St. Af Johannes Andersson från Elfsborgs län, om ändring af nu gällande stadganden för utsökningsmåls anhängig görande och utförande. Bland orsakerna till den rådande penningeförlägen heten hos jordbrukaren och kapitalisternes rådande böjelse att rycka sina kapitaler från den enskilde och insätta dem i bankerne, har man äfven icke utan skäl hört uppgifvas vår felaktiga kreditlagstiftning.
Direktionen skall för densamma lill Riksgälds-kontoret aflemna sådana låneoeh säkerhets-handlingar, som öfverensstämma med det för ifrågavarande medels utlåning, under den 12 Januari 1852, af Kongl. Maj:t i Nåder fastställda och utfärdade särskilda reglemente. Do för dessa lånehandlingar inflytande räntemedel må äfvenledes af Direktionen uppbäras och förvaltas, intilldess, genom desamma och de i förestående moment omförmälda räntor, den deruti bestämda summa uppkommit. 3:o. Dessutom må de smärre kontanta tillskott, sorn Direktionen, enligt den till Riksgälds-kontoret ingifna plan för reparationsfondens bildande, å Bolagets vägnar, erbjudit, genom Direktionen förvaltas och göras fruktbärande, likasom de öfverskott, hvilka komma att återstå, efter det lånehandlingar til! de i planen beräknade belopp, vid deruti bestämda tider, blifvit till Riksgälds-kontoret aflemnade. 4:o Direktionen skall deremot vara Riksgälds-kontoret ansvarig, att den för hvarje år upplupna räntan å ej mindre ofvannämnde förskrifning, än då samlade ränteoch tillskotts-medel, varder vid årets slut, för reparationsfondens räkning, fruktbärande efter en, tills vidare, till Fem procent bestämd räntefot, så att fonden under loppet af hvarje år tillväxer med en summa, motsvarande Fem procent å fondens ursprungliga belopp och den vid samma års början befintliga räntebehåilning. 5:o. Till säkerhet för fondens fortsatta bildande i öfverensstämmelse med derför i merberörde plan tillämpade och af Rikets Ständer fastställda grunder, bör, sedan
Jag svarar härtill ja, åtminstone har icke mig vetterligen någon sådan fråga under den tid jag deltagit i It. St:rs förhandlingar förekommit; ty lagen stadgar såsom jäf det fall, att man kan hafva någon synnerlig nytta eller skada af det beslut man kommer att fatta, och detta inträffar just på den, hvars egendom kan genom ett sådant beslut komma att i värde höjas 5 å 100 proc. Hr Adelborg har, såsom vanligt, tagit sig anledning att mot mig göra åtskilliga utfall; men som han sjelf omedelbart derefter erkänt att han befunnit sig i ett upbrusande tillstånd och lofvat att iakttaga sansning, så torde jag bäst iakttaga grannlagenhet mot E. o. Ad. om jag underlåter att besvara dessa anfall; men då Hr Adelborg jemväl talar om lättsinnighet och flere bland E. o. Ad:s ledamöter icke utan skäl kunna anse mig dertill hafva gjort mig skyldig, då jag, som i gårdagens plenum ifrigt deltog i discussionen om den ordning hvaruti Betänk:s särskildta punkter skulle företagas, sådant oaktadt i dag ej deltagit uti voteringarne, angående denna ordning, så har jag ansett det vara en pligt mot mig sjelf, att i få ord upgifva orsaken till denna min underlåtenhet. Då jag i förmiddagens plenum hit anlände, erhöll jag nemligen af en aktad representant det råd, att ej vidhålla den af mig i går förfäktade åsigt, att Betänk, borde föredragas i den ordning punkterne deruti förekomma, utan i stället votera för Hr Adelborgs förslag. Hr Adelborg och de öfriga vännerna af vägen söder om Mälaren skulle nemligen nu hafva kommit till den öfvertygelse, att de kommo att förlora bataljen om den i dag levererades, till följd hvaraf Hr Adelborg i dag skulle återkalla sitt förslag.
Anders Nilsson från Hallands län: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t. i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes i nåder stadga, att fattigunderstöd, sorn fran hemman bör utgå, skall,' inom de fattigvårdssamhallen, der laga skifte försiggått, efter tunnland uppskattad jord utgöras, savida öfverenskommelse derom af de röstegande inom samhället kan träffas; af Riksdags fullmäktigen Anders Pettersson från Jönköpings län: att hädanefter endast hälften af den fattigvärdsafgift, som inom försatnlingarne ä landet kan finnas behöflig, må paför.ls jorden efter dess ursprungliga godhet eller i enlighet med det åsätta taxeringsvärdet, såsom vida bättre än hemmantalet; samt att vederbörande f.ittigvärds-styrelser må berättigas att efter heder och samvete uttaxera den ätet stående hälften utaf det erforderliga fattigvårdsbidraget af alla inom socknen boende personer, de ma vara fastighetsegare eller icke, — så att den, som för sin fastighet redan deltagit eller sitter i små omständigheter, med mänga barn att uppfostra, må helt, och ballet befrias fran denna taxering, men deremot den, som befinner sig i välstånd och lyckliga ekonomiska omständigheter, påföras så mycket högre afgift; öfver hvilka taxeringar besvär ej borde fä anföras; samt af Riksdagsfullmäktige!! Nils Svensson från Christianstads ian: att den förklening matte utfärdas, att tjensteman för innchafvande lön, handlande för den röreke de idka, handtverkare för sin näring och egare af tulltnjölqvarnar, sågar, tegelbruk, med mera, hvarför de till staten erlägga bevillning efter 2:dra Artikeln BevilInings-förordningen, äfven skola till fattigvården bidraga efter de grunder, som uti sockenstämmo-förordningen bestämde finnas, ehvad de innehafva hemman, med åsatt hemmantal eller ej.
I anledning af återremiss . — G i 75 31 Okt. 8 Nov. 7 Nov. 3 Nov. » dess Laneoch kreditiv-rörelse f 1 7 oi \rr 4 q o i 1 förslag till reglering af .. — 6 i 34 — 17,19.Tuni 1 ll, 1», -il A/j lJj ^1 I 17 Juni i anledning af gjorda an(' Juni Juni j märkningar — 6 i 48 — 22 Aug. 22 Aug. 22, 23 Aug. 26 Aug. med anmälan af Riks-Ståndens beslut — 6 i 55 9 Sept. 9 Sept. 9, 13 Sept. 9 Sept. i anledning af Riks-Ståndens olika beslut — 6 i 59 — 22 Sept. a. a. 16 Sept. 20 Sept. 27 Sept. förslag till voteringspropositioner — 6 i 63 — g 14 Okt. g. 14 Okt. 14 Okt. g. 11 Okt. — 30 Voteringsresultat — 6 i 83 10 a. a. 17 Nov. a. a. 15 Nov. a. a. 17 Nov. a. a. 18 Nov. — i 32 » dess Metalliska kassa, ändring och tillägg i föreskrifterna om — 6 i 43 — 1 Juli 8 Juli 8 Juli 1 Juli I anledning af Riks-Ståndens olika beslut — G i 47 — b. 22 Juli b. 28 Juli b. 26 Juli 4 Aug. — 29 » om rättighet för densamma, att under 1854 års vinter hafva stående utrikes högst 2,000,000 R:dr Hamb. Ranko — 6 i 4 — b. 4 Jan. b. 4 Jan. b. 30 Dec. b. 4 Jan. » om förändring i dess Sedelmynt — 6 i 76 — b. 15 Nov. b. 14 Nov. g. 15 Nov. b. 17 Nov. Bankens Reglemente, se Reglemente | 1 I 1 1 1 £L W i—' o i I 1 S B. 2 a ' CTQ 02 r"‘ 5N co co S sSamling. Afdelning. ener Memorial. Utlåtande Betänkande -ii [
Maj 1827, angående hvad iakttagas bör vid verkställigheten af flera serskilda FörvandlingsUtslag, icke syntes hafva blifvit följd, emedan hon ifrån den i5 Juli till den 12 Augusti, enligt Redvägs HäradsRätts 2:ne Utslag, utan föregången anmälan hos HofRätten eller Konungens Befallningshafvande, fått med en månads fängelse afsitta Femtio daler vitesoch ensaksböter, som annars bordt med trenne veckors fängelse vara försonade; i anseende hvartill och som JustitiasOmbudsmannen, efter infordrande af Magistratens i Alingsås förklaring, fann densamma vara så ofullständig, att ofvananmärkta förhållanden tarfvade närmare utredning, handlingarne, jemte skrifvelse af den 2 Juni i83o, öfverlemnades till AdvocatFiscalsEmbetet i Kongl. Maj:ts och Rikets Götha HofRätt, med anmodan att dervid foga den åtgärd och föra sådan ansvarighetstalan, som Lag och sakens beskaffenhet erfordrade. Sedan AdvocatFiscalsEmbetet, till följd häraf, i afgifvet memorial, emot Magistraten i Alingsås, såsom ansvarsfullt anmärkt dess förfarande i bägge ofvannämnda mål; och, uti deröfver infordrad och inkommen förkla - ( 39 ) ling, Borgmästaren, såsom Magistratens Ordförande, tillika med de Ledamöter, hvilka i berörde åtgärder deltagit, väl medgifvit, att Magistraten, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 10 Juni 1825, fått sig anbefalldt öfverinseendet öfver KronoFängelset i Alingsås, men derjemte yttrat den förmodan, att med nämnde befattning icke skulle vara förenade rättighet och pligt att granska, förkasta eller upphäfva de straffdomar, som, i ändamål att verkställas, blefvo företedde; har AdvocatFiscalsEmbetet, i slutligt Memorial, anfört, att lika säkert som
Axel, denna'dag väck t motion, angående penninge-depositioner införande i stället för nu bruk liga kautioner för tjenster och arrenden; Prot.-utdrag den 23 December 4847. 79 Herr Roos’s, Carl Ulrik, denna dag väckta motion, att Leckö slolt och kungsgård måtte såsom lustslott ställas till H. M. Konungens disposition; Herr Lagerborgs, Samuel LVilhelm, denna dag väckta motion, angående pension för framlidne öfversten Guoruis Adolfson Aminoffs efterlemnade enka och omyndiga barn; Herr Stiernsvärds, Gustaf Mauritz, denna dag väckta motion om ett stats-anslag af 6,000 r:dr banko till understöd för 3:ne officerare af landt-arméeu, som önska ingå i aktiv utrikes krigstjenst; Herr Kröningsvärds , Garl Gustaf, denna dag väckta motion om beviljande af stats-anslag för utgifvande af trycket utaf en af motionären föranstaltad samling af Westmanlands urkunder; Herr Fahnehjelms, Anton Ludvig, denna dag väckta motion, angående stats-anslag för athenseum i Gefle; Herr Rosenblads, Bertlhard, denna dag väckta motion, att genom statens mellankomst utväg måLte beredas till nedsättning för tyngre och vigligare varor i nu gällande taxa för inre farten i Götha kanal; Statsoch Lag-utskotten: Grefve Mörners, Carl Göran Detlof, denna dag väckta motion, angående angelägenheten deraf, att Lagmansoch Kämners-rätterna icke indragas, utan att derjemte Hof-rätterne fördelas eller förstärkas med nya ständiga ledamöter; B evilla i n^s-uts kottet: Herr Linder skjölds, Jacob Fabian, denna dag väckta motion om förhöjd provision åt försäljningsmannen vid Karte-sigillate-kontoret i Stockholm; Herr Roos’s, Carl Ulrik, denna dag väckta motion, att kartering af hyreskontrakter måtte få upphöra; Herr Rosenblads, Bernhard, denna dag väckta motion om åtskilliga ändringar i. nu stadgade bestämmelser för allmänna bevillningens utgörande; 80 Prot.-utdrag den 25 December 48å7.
Endast en absolut frikyrklighet är den allmänna kyrkan, förenande alla i vördnaden för samhällets makt. » I full öfverensstämmelse med andan i sitt skriftställarskap var Fredrika Bremer äfven i det praktiska lifvet en aldrig tröttnande människovän, offentligen och enskildt. A n ställer hon sig i spetsen för en insamling bland svenska kvinnor till bildande af ett räddningshem för vanvårdade barn, än presiderar hon under koleraåret 1853 som ordförande i en fruntimmersförening, som i storartad utsträckning understöder de otaliga i nöd bragta. H o n söker skaffa arbetsförtjänst åt frigifna brottslingar att dymedels hindra deras återfall i last. Asylet för ålderstigna fruntimmer i hufvudstaden, Tysta skolan och Seminariet för bildande af lärarinnor därsammastädes m. fl. välgö- rande och allmännyttiga anstalter åtnjuta hennes varma, verksamma intresse. I hela sin praktiska verksamhet sträfvar hon följdriktigt att hos sitt kön väcka håg för bildning samt medvetande om kvinnans själfvärde och ställning som moder och syster inom samhället. Efter sin återkomst från den långvariga orientaliska resan bosatte hon sig i Stockholm, där hon tillbringade fyra år under utöfvande af otaliga välgörenhetsvärf. Sommaren 1865 flyttar hon till sitt gamla barndomshem Arsta, sysslande med planer för en ny omfattande resa, denna gång öfver Finland till Ryssland. Dessa mänskliga beräkningar skulle dock korsas af än mäktigare. P å en kyrkfärd juldagen samma år ådrog hon sig en häftig förkylning, och innan det nya året gick in, hade Fredrika Bremer slutit sina ögon till den långa hvilan efter ett lif, rikare än de flestes på outtröttlig verksamhet i höga syften. I år kunna svenska kvinnor begå fjärndedelssekelfesten af den ädla systerns minne. Hennes namn har blifvit till ett baner, ki * ing hvilket sträfvarne för kvinnokönets andliga och materiella lyftning med förtröstan och stolthet sluta sig tillsamman; hennes lefnadsgärning till en hållbar grundsten, på hvilken de bygga.
S:s Prot, 10.'de Saint, i liand 3 Häjt, 18 138 Bil. (. Exped.~UtsJiottcts Memorial, N:o 374. tave eller Justerare, dä, om innehållet undergått förändring, pannan tillika skall å nyo stämplas och den förra stämpeln utslås. Å Brännvinspannor af tackjern, som hädanefter gjutas, böra kannerymden och bruksstämpeln jemte årtalet utsättas i pannans öfra kant, vid det vite för Bruksegaren, som här ofvan stadgadt är. 29 §. Till uppmätning och stämpling af nya eller förändrade eller förut ej uppmätta och stämplade Brännvinsredskap, förordne K. M:ts Befallningshafvande ett behöfligt antal af Landtmätare och Justerare i Länen och Städerna, och tilldele deni vissa district, lämpade efter hrrars och ens hemvist; och vare, för denna förrättning, Landtmätare eller Justerare lika ansvarig, som för Målkärils justering i allmänhet. Uti de Städer, hvarest eller i hvilkas grannskap någon Landtmätare icke är boende, må, till Justerare för Bränningsredskapens mätning och stämpling, en Magistratsperson kunna antagas. 50 §- A de pannor, som till brännvinsbränning begagnas och före denna Författnings utfärdande ära, efter förut gällande föreskrifter, uppmälte och stämplade, skall, så länge ingen reparation eller förändring å desamma sker, pannerymden beräknas efter deras innehåll, uppmätt till halsen, derest halsens öppning icke öfverstiger hälften af pannans diameter, men Bil. t. Exped.-tJtshotteis Memorial, N:o i3q uppmätt till och med halsen, då halsens öppning öfverstiger hälften af pannans diameter. De brännvinspannor, som hädanefter undergå stämpling, skola alltid vid uppmätningen vara försedde med fast eller löst pannebröst, och utrönes, genom vatten, kannetalet af deras pannerymd, uppmätt till och med halsen.
Det måste väcka förundran, att en man, som lågt så mycken hand vid Calculen, som Herr CommerceRådet Santesson, och hvars egna blygsamhet kallar den röst ringa, sorn han så ofta och med så mycken verksamhet låtit höra vid denna och vid de tvänne senast öfverståndna Riksdagar, i åtskilliga allmänna frågor, rörande Finance och andra oeconomiska Den 8 Maj. ärender, kunnat falla på den tankan, att re-' dan ej allenast söka beräkna, utan till och jned redan positift bestämma i hvad moa LuJCe och utländska öfverflödsvarors begagnande aftagit eller bibehållit sig i landet, då endast få månader förflutit efter freden, och då, oaktadt Kederlags-handelns reducerande, så starka lager ännu finnas i landet öfriga af utländska öfverflödsvaror; och tro. ligen ännu starkare vanor att anse dem för oumbärliga. När sådana varor någon gång blifva mindre tillgängliga ibland oss genom en mera långvarigt fortfarande mindskning i den ofantliga tillförseln deraf, i synnerhet från Nederlags-hamnarna, och deribland förnämligast från Götheborg, då först synes den jemförelse i afseende på luxen med mera kunna anställas, som Herr CommerceRådet nu utan möjlighet af resultat anställt i förtid, hvilket Herr CommerceRådet förklarar betyda det samma som alltid. Det måste äfven väcka förundran, att Herr CommerceRådet Santesson, som säkerligen närmare än jag och ganska många andra känner de vid Riksdagen år 1809 och l8lO föreslagna och beslutna grunder för Taxeringen af Allmänna Utskylderna, anfört, till bevisande af Götheborgs Stads Nederlags-rörelses verkan till StatsCassans fördel, en jemförelse emellan Bevillningen derstädes år 1809 och de tre följande åren.
Ilrekvet den 22 8i8tli<lne l^elaruaii, till ketselcande ak en uti nämnde IleAement68 8tat8an8la» körekunnen l>ri8t, ^tterlinare ärligen 124: 16. 6 livillm l»eloj)ji, i 8al<nad, ak annan tillczän», lalikvit ^äkorde an8lgA6t ä fjerde llukvucl-^iteln till okorut8edda I)ei,ok, 8amt, enligt lvonZl. Lrekvet clen 1 lXovemIaer 1834, ät lemtlan,l8 bältjä»are-lle^emente, till er8ättninA kor viil lonereglei inZen l>e rälinad, men 8al<nad, tillAänF i liemlial! ärligen 372: 61. Dä n^88korörd6 brenne kelo^^ nliolg 8tgndiAi uic;ä, ook 8g1odo8 ioli6 iir mod r;od ordning foronliot, :>ii mdjli-zkoion gf dorg8 uikolgkiin-; gn vidnro forkliivor ni ovi88g iitl»gNAgr koloondo, före8lgr Kon^I. Ngj:i, mod öfvorl^^ol86 om kokökiAkoion gf ui8trgoliig öfnin^gr för indoldg grmoon, volni vid doiig iilllgllo ko"ärg, gil:
Man invänder, att bevillningen alla dessa åren haft öfverskott; men då någon bestämd kännedom derom icke blifvit oss meddelad, måste jag antaga den af StatsUtskottet antagna orsak, brist på tillräcklighet; och derföre blir det nödvändigt alt söka nya tillgångar, hvilka, hemtade från förmögenheten och öfverflödet, icke trycka de lägre och fattigare classerne. I frågan åter om sättet att finna dessa tillgångar, (en fråga , som tillhör skattefördelningen) kan jag icke eftergifva något af den rättkänsla, som säger mig, att der Statens hägn ger trygghet åt större fördelar och större njutningar, der äro också förbindelserne till Staten desto större; d. v. s., att progression i förmögenhet bör följas af progression i beskattning. XJtkräfver, som jag tror, denna grundsatts sin rätt inom hvarje bröst, så står det också fast, att hvarje deremot besparad börda för den rike, blir en orättvist ökad börda för den fattige.
Jag anhåller att få yttra mig öfver ingressen, och tror att dermed all läsning af det öfriga är onödig. Utsk. har mot tydliga ordalydelsen af 2 mom. i 37 § Riksd.- Ordn., der det heter att: ”Intet Flsk., Coust.- och BancoUtsk:n allena undantagna, vare berättigad! att väcka frågor till afgörande i R. St:s plena, eller att upptaga andra ämnen, än de från plena remitterade,” ansett sig berältigadt att för R. St. anmäla de mål, uti hvilka besluten mer eller mindre afvika frän Statsrådets enhälliga underd. tillstyrkanden. Äro väl dessa mål af beskaffenhet, att 107 § Reg.F. derå kan finna tillämpning ? Finner icke Utsk. den 37 § 2 mom. Riksd.Ordn. i afseende på Const.Utsk. icke har någon tillämpning annat än i 107 § Reg.F.? Att om Utsk. i något annat fall väcker frågor i RiksStåndens plena, så bryter Utsk. emot grundlagen? Här är icke fråga, mine Hrr, att dömma öfver Konungens Statsråd, här är fråga om att få kunskap om hvilka af Konungens åsigter varit i strid med rådgifvarnes; och dessa har Utsk. ansett sig böra pä grund af 37 § 2 mom. Riksd.Ordn. till R. St:s afgörande anmäla! Detta är ett tilltag af Utsk. som af R. St. bör ogillas och tillbakavisas, pä det alt en dylik åtgärd i en framtid icke vidare måtte komma i fråga. Jag anhåller således om Hr Grefven och Landlmarskalkens propus, lill ogillande af denna sednare del af Utsk:s mern., jemte anhållan tillika, att den ej måtte ens få för H. Ståndet uppläsas. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han icke fann något hinder för uppläsningen af hvad Utsk. anfört, men att på R. o. Ad. berodde, huruvida den behöfde ske, hvadan II.
Soldatens underhill! vid den Värfvare Arméen, som, enligt äldre nu gällande Stater, var beräknadt till allenast en och en half skilling orri dagen, utom brödet, blef väl sedermera förhöjde med det så kallade Tillöknings-gaget för ilen tjenstgörande styrkan, så att det tillsammans, för den delen, nu utgör tfe och en half skill, om dagen; men otillräckligheten äfven häraf ligger öppen för hvar man och lärer ej kunna motsägas af någon. Kongl. Majit har således beslutit, att från innevarande års början skulle fem skillingar om dagen , utom brödet, utgöra minimum af den tjenstgörande Värfvade Soldatens underhäll , hvarutom ytterligare tillökning för en eller annan Corps , en eller annan tillfällig strängare tjenstgöring eller under en strängare årstid, särskildt kan komma i fråga. Under-Ofhcers-lönerna vid en del Regementet-, utgörande utom Spannmålen och Be» klädnadshjelpen blott 37 och en half till 45 R:df om året, vid Artilleriet från 50 till 75, o. s. v. äro lika otillräckliga. Subalterner och Stabs - Capitainer , betalte med X06 och två tredjedels, 109 och en tredjedels, 133 och en tredjedels, ä 200 R:dr o. s. v. om året, i ett för allt, kunna dermed omöjligen lifnära och bekläda sig; och sådan är ställningen öfver allt, med få förändringar, inom den Värfvade Arméen, Sjö-Staten Och en del Scientifika Corpsen Berak - tsgo Den 14 JulU Beräkningen öfver beloppet af de erfordsr» liga tillökningar gifvetbekymmersamma Utslag. Men det ar dock angeläget, att rättelse och sådan, som på en gång är verksam och fullständig, nu blifver företagen. Efter det tillfälle söm Krigsmagten halt , att göra sig förtjent af Fäderneslandet, och hvad genom dess bemödanden blifvit vunnet, samt med dess fortfarande pligter att sa tillreds, då den ytterligare kallas till Fäderneslandets försvar, har den en fullkomlig rätt , att af sina Medborgare fordra ett tarfligt brod.