Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s åsigt, betning vårtiden i upväxande skog ej borde få ega rum, men det tillkommer deremot K. M. att, efter den utarbetning af ämnet, som man eger all anledning atl förvänta, pröfva och fastställa det detaljerade lagstiftniugs-arbetet i ämnet. Vi Den 11 November e. m. 385 Vi känna alla, Mine Hrr, det tillstånd, hvari vår skogshushållning för närvarande sig befinner. Om jag skulle lillkännagifva, att vi uti litslen fått den uplysning, alt inom flera socknar af ett Län finnes så ringa tillgång på bränsle, ' att en mängd personer af den fattiga folkklassen mäste under en stor del af året krypa tillsammans i sina sängar för alt värma sig, och att ganska ofta, i brist på bränsle, spillning af kreaturen användes lill stugornas upvärmande; så skulle måhända äfven de af fl. o. Ad:s ledamöter, sorn i frigast motsätta sig förslaget, finna att det är nödvändigt att företaga något för att afvärja den öfverhängande faran af en snart inträffande allmän skogsbrist. Man slår icke lill svars, om man handlöst ät den enskildta spekulationsandan öfverlemnar att utan hejd . förstöra del naturalster, hvarmed skapelsens Herre har begåfval vår jord. Jag vill icke ingå i beskrifning på den våldsverkan å skog, som i hufvudstadens närmaste grannskap äger rum; jag vill endast nämna, att skogsåverkan numera icke alltid bedrifves i hemlighet, utan att det å ett afstånd af 3 mil härifrån inträffat, att 20 till 30 personer hegifvit sig med hästar och vagnar till skogarne, tillfångatagit och fängslat skogsvaktarne, som velat förhindra tillgreppet, samt försett sig med nödiga skogsprodukter. I ett sådant sakernas skick och om afseende fästes å våra klimatiska förhållanden, måste del falla en hvar i ögonen, alt det är hög tid för lagstiftningen alt mellankomma. Hiskin hafva icke tvekat derom, att K. M. i detta afseende, likasom i alla andra ekonomiska frågor, der ny lagstiftning anses nödig, skall höra R. St., men Utsktn hafva icke ansett lämpligt att af K. M. begära öfverlemnande af en Propos. till civillag i detta hänseende, just derföre alt R.
Nw 87 Grefwe Löwenhjelm, Larl Lösta, Capitain. 1Z6 Friherre Lronsteöt, Larl Lreclric. 983 Herr Lronacker, fullmägtig Herr at Leijerstam, LIaes, Brukspatron. 1794 Herr von Llolkston, Lrlanck, Häradshöfdinqe. Högloflige Ridderffapet och Adeln ätssiljdes klockan 7. Tisdagen den 21 Augusti. Llenum kl. 10 f. M. Herr Baron och Lan-t-Marsk:kken anmälte följande affägelser af Ledamöter, som ännu icke i Utffotts-öfwerläggningar deltagit nemligen: af Friherre von Laltza, Läuarä Lre ckilc. Den 2 t Augusti. 8t äric, r Stats-Utskottet; Herr dkontlromorie, r abian, i Bewillninqs-Utskottet; Herr Allain, ?el>r, i Allmänna Beswärsoch OeconomiDUtskottet; anmodandes Herr Landt-Marstalken Herrar Electorerna, att i desie Herrars ställe, nya Ledamöter utse. Herr Baron ock Landt-Marskalken Utbad sig, under de upprigtigaste önffningar i afseende pä lugnet och wärdigheten af öfwerläggningen öfwer det ämne, han nu ernade Ridderstapet och Adeln föredraga, RidderstapetS och Adelns tillätelse, att ä nya uppläsa Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om en Efterträdare till Sweriges Krona. Herr Landt-Marskalken uppläste derefter berörde Kongl.
Majit i högstberörda nådiga Proposition föreslagna grund skulle Landssekreterare tillgodokomma, eller 5,200 R:dr årligen; alt Häradsskrifvaren i Åkers, Frötuna och Wermdö skeppslags fögderi af Stockholms län, Gustaf Laurentius Sjöberg, må, efter erhållet afsked från häradsskrilvaretjensten, från allmänna indragnings-staten tillgodonjuta ett mot tre Ijerdedelar al den pension Häradsskrivare i allmänhet föreslagits att erhålla, svarande belopp af 1,500 Ridr; och att i händelse Rikets Ständer bifalla Kongl. Majis förslag angående framtida pensionsbeloppet för Landträntmästare i allmänhet, Landträntmästaren i Christianstads län, Magnus Billing, må komma i åtnjutande af den högre pensionen, 5,000 Ridr, äfven om han före början af nästa statsregleringsperiod skulle erhålla afsked.
Tackjernstillverkningen uppdrefs år 1846 ända till 86,059 Skepp:d 14 lisp:d 10 skålprd eller till högre belopp, än under något föregående år; och dä dermed jemföres förhållandet under nästföregående år 1845, då tackjernstillverkningen i länet utgjorde allenast 49,825 Skepp:d 20 lisp:d 12 skålp:d, synes deraf nogsamt, huru förlamande 1844 års konjunktur inverkat på denna gren af bergshandteringen. Under den tidrymd, denna berättelse omfattar, har tillverkningen af tackjern uppgått till sammanräknade 330,993 Skepp:d 10 lisp:d 14 skålp:d eller i medeltal för hvarje år till 66,186 Skepptd 17 lisp:d 15 skålp:d, hvilket är för hvarje år nära 10,000 Skepptd mindre, än under det quinquennium, som omfattat åren 1838—1842. Medelproduktionen för hvarje blåsningsdygn har varit 21,58 Skepptd. Stångjernstillverkningen har under ifrågavarande tidrymd uppgått till ett sammanräknadt belopp af 425,212 Skepptd 1 lisptd 5 skålptd eller i medeltal årligen utgjort 85,042 Skepptd 8 lisptd 5 skålptd. Under denna tid har en ny härd med 600 Skepptd årligt smide blifvit privilegierad vid Woxna bruk i Helsingland, samt årliga smidet vid Wj Bergsmanshammare i Thorsåkers socken blifvit tillökadt med 150 Skepptd 13 lisptd 14 skålptd, så att det privilegierade smidet härigenom vunnit en tillökning af 750 Skepptd 13 lisptd 14 skålptd. Detsamma utgjorde vid slutet af smidesåret 1847 tillsammans 81,308 Skepptd 6 lisptd 3 skålptd.
Det är konvaljer, hans konvaljer! Jag har burit ut dem, tuva efter tuva, och de ha slagit rot, trots jordmånen, slagit rot hos honom. Var det för det hans unga liv skulle tändas och släckas — för att konvaljerna skulle kunna gå till på myrn? Eller var det för att jag, den ensamme, skulle få känna en moders glädje och sorg? Eller var det för att dikningar skulle äntligen företagas? Vem vet, vem vet något! Människorna leva ibland till så förunderligt litet — och till så förunderligt mycket. Du kan läsa om händelsen i tidningar från det året. Rubriken är: »Ohygglig död!» Men var den ohygglig? Fick han inte fylla sitt livs program, »ett liv i sol, en död i sol»? Hur många människor är detta beskärt! Men om — bara — inte jag — sagt — det där — om genvägen? Om jag bara inte gjort det! Som ett strömmande solsken kom han ju emot mig där på gångstigen ... som ett strömmande solsken! Så ung — så — vacker — så ... Förlåt tårarna. De ha varit trettio år på väg, jag har längtat efter dem så, men nu först ha de hunnit fram, »moderstårarna». THORA Hon var en av de där höga, raka, mörka med ögon av eld och läppar av blod; ty vi ha även sådana här uppe. Hon bar klänning med silversöljor på i vardagslag, gick käckt och såg rakt framför sig, som om vägen varit en tråd och den tråden varit hennes egen. Modern var av lillprästsläkt — mormoderns mor var av zigenarras. Stolta till döds hade de alla varit på Yxegården utom mot kärleken, ty för den hade de böjt sig som rör. Thora var den sista av släkten, och man hoppades stort av henne, ty hon var sådan. De andra av Yxefolket hade bildat hjonelag så gott som i barnaåren, men ännu när Thora var sex och tjugo år hade hon varken givit kyss eller tagit fästegåvor. Nu ska’ du förstå, att just därför att vad jag kommer att berätta så sällan händer här uppe, så minns man det. Vad som är kapitel hos er blir livshistorier hos oss. Mannen hon fäste håg till kom hit uppöver för att tumma timmer.
Uppl. oell godkänd lios Ridd. oell Ad. den 7 Juli 1818, — Prest - Ståndet d. 7 BorgareStSndct d. 7 BondeStåndet d. 8 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om ökadt Anslag till Riksdags-Kostnadernes bestridande, Sam Riksens Ständer inhemtat, att det förut bestämda Anslag af 20,000 B:dr Månacligen. till Riksdags-ftostnadernes bestridande är otillräcklig^ och att derutöfver församma ändan ai erfordras orn_ kring 3000 II.dr i MånadLi:, Lafva ii sens Ständer förordnat, att hvad sora ytterligare utöfver det redan anslagna Månatliga belopp åtgår till de [ och för Riksdagen belöpande och dertill hörande Utgifter bör från Rikseps Ständers Biksgälds-K0ntor, på Stats-Kontorets Reqvisition, utbetalas mot Redovisning och densam/nas vederbörliga granskning; Hvilket Beslut Riksens Ständer hort hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla för att Stats-Kontoret i Nåder meddelas. Riksens Ständer framhärda 8cc. N:r 247. Uppläst och godkänd .hos Ridd. och Ad. d, 8 Juli t8i8« — Prest-Ständet d. 8 — Underdåniga Skrif v el serl 655 — BorgareStåndet d. 8 Bonde-Ståndet d. 11 — —■ Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse med förnyad Förordning om Stämplade-Pappers-afgiften. Härjemte få Riksens Ständer i underdånighet öfverlemna den förnyade Förordning örn Stämplade-Pappers-afgiftens beräkning och utgörande ifrån och med nästkommande år 1819, som Rik sens Ständer vid innevarande Riksdag, i grund af 6ö §:n Regerings-Formen, låtit upprätta och faststält.
Sädant hördwäl till jöremäiet lör Commiösionens besättning; men da ä ena sidan Commissionens hela uppmärksam» het war rikrad pä ben winst, jom genom sörlänin» garnes indragning skulle Skaten tillfalla, och ä den andra Commivsionen i onseenoe lill de deiade be» gr-ppen iimom Bergslaget, trodde twärt emot rätta förhällandet, att den projecterade förändrlagen war enlig med samteliga Jntretzcnlemes egen onsson, sä anjägs ftägan om Grujwans killständ säsom ett ämne of mindre wigt, och en hwar stall wid granstning as Commissionens undersökning lätteligen sinna, akt deraf, rörande Sala Gruswas warkeliga belägenhet och utsigrer för framtiden, icke stör att hämta nägon sädan upplysning och vswikettg witzhek, utan hwilken dek torde synas belänkeligt att ödelägga ett Werk som äfwen under desi minst lyckliga perioder af framfarne Konungar njutit en sä utmärkt omwärdnad, ett Werk/hwars ärliga afkastning, äswen om den med förlust frambringas, uigör en National winst. Der är deremot uppenbart ost) äfwen med Commiösionens undersökning utrönt, att uti WerketS Oeconomi? finnes mänga fel, hwilka dock icke alla äro till sin beskaffenhet och wärtan kände, men Bergslager har sjelf öri» skak en reform, jamt förklarat sig wilia gä Statens fordringar till mötes; och som i händelse genom en söchättrad hushållning, Werke! kunde Med mindre kost - Den ro Januarii. sl l kostnad drifrvas, Jntretzeriterne blesws i tillfälle, Lil uran en sä kärrbur efjaknad, ätmindstvne etter dand ätrrlämna de förlänte HemmonS-Räniorne, samt det ä
Jag förmodar att Konungens rådgifvare icke kunna se frågorna om statsanslag ur annan synpunkt än Statens behof. Om sådana förefinnas: så är det, efter min tanka, deras pligt att för R. St. tillkännagifva, hvar och huru stora behofven äro. Om R. St., hvilka representera Svenska folket, vilja åsidosätta rikets 5* 68 Den 8 Januari. behof, och lilla Sverige vara t. ex. mindre väl försvaradl, mindre förkofradt än del kunde vara, om dertill erforderliga bidrag gifvits: så blifver det deras sak. Riket får umgälla del och Konungens rådgifvare äro ulan skuld dertill. Men om de icke upgifva rikets behof, sådane de verkeligen äro, och om R. St. derigenom missledas att icke anslå hvad som vederborde — då är felet hos Konungens rådgifvare. Huru förhåller det sig nu med behofven? Aro de sådana som de upgifvits eller äro de större? Jag vill icke gå längre än tilldel yttrande, som Hr Lefre'n nyss afgaf, och deri han talade om huru våra fästningsbyggnader krypa fram, i st. f. att utföras på annat sätt. Jag frågar Eder, Mine Hrr! som varit vid flere riksdagar, huru det tillgått med fästningsbygguaderne i vårt laud; hafva de blifvit befrämjade derföre att de behöfdes för rikets försvar, eller derföre alt Just. Statsministern behöfde sysselsätta en mängd arbetsfångar? 4 lorden minnas en tid, då Just. Statsministern icke visste hvar han skulle göra af dem, när diivar. chefen för Ingeniör-korpsen, Frih. Franc Sparre fägnade Ministern med sin förklaring att kunna emottaga dem. Sålunda hafva våra fästningar blifvit byggda, mindre till att försvara oss mot utrikes fiender, än mot inrikes våldsverkare. Man visste ej vid förra riksdagen, om det skulle finnas tillgångar alt betala den Danska fejden utan serskild bevillning, derföre måste raan besluta en sådan.
Och Pagiel, Ochrans son, öfver den hären af Assers barnas slägte; Och Ahira, Enans son, öfver den hären af Naphthali barnas slägte. Så foro Israels barn med deras härar. Och Mose sade till sin svåger Hobab, Reguels son, af Midian: Vi drage till de rum, om hvilka Herren sagt hafver: Jag skall gifva eder dem; så kom nu med oss, vi vilje göra det bästa med dig; ty Herren hafver Israel godt tillsagt. Han svarade: Jag vill icke med eder, utan fara i mitt land till mina slägt. Han sade: Käre, öfvergif oss icke; förty du vetst hvar vi skole lägra oss i öknene, och skall vara vårt öga. Och om du far med oss, det goda, som Herren gör med oss, det vilje vi göra med dig. Så drogo de ifrå Herrans berg tre dagsresor; och Herrans förbunds ark drog för dem tre dagsresor, till att visa dem hvar de hvila skulle. Och Herrans molnsky var öfver dem om dagen, när de drogo utu lägret. Och när arken for, så sade Mose: Herre, statt upp, att dine fiender måga förströs; och de som dig hata, måga flyktige varda för dig. Och när han sattes ned, sade han: Kom igen, Herre, till de många Israels tusend. Och som folket gjordes otåligt, misshagade det för Herrans öron. Och då Herren hörde det, förgrymmade sig hans vrede, och Herrans eld fängde ibland dem, hvilken förtärde de yttersta lägren. Då ropade folket till Mose. Och Mose bad Herran; så försvann elden. Och det rummet kallade man Thabeera; derföre, att Herrans eld hade sig upptändt ibland dem. Ty det meniga folk ibland dem hade fått lusta, och såto och greto samt med Israels barn, och sade: Ho kan fly oss kött till att äta? Vi komme ihåg den fisk, som vi åto till gäfves uti Egypten, och de cucumerer, meloner, purlök, rödlök och hvitlök; Men nu är vår själ borttorkad; vår ögon se intet annat än Man.
Härtill komma medel, dem Sparbankerne i Riket, enligt BancoReglementets 201 §., äga att, emot 3 procents ränta, till visst bestämdt belopp för dem hvardera, uti Banken insätta, att användas i Discont-Verkens vanliga Lånerörelse. Men under tiden, från den 3o Junii i835, äro dylike medel insatte allenast af Stockholms Stads Sparbank, hvilken Inrättning, ifrån sistnämnde dag, då den, enligt 1835 års Revisions-Berättelse (pag. 34) agde inne stående . R:dr 12,000: till och med den 3o:de sistlidne Junii, under olika tidpunkter, insatt tillsammans „ 88,000: 1 _ I 100,000: samt åter uttagit R:dr 50,000: så att Inrättningen icke, under någon tidpunkt, egt, eller sistnämnde dag egde, innestående mer än . „ 50,000: * * * Den rättighet, som uti 224 §. af Banco-Reglementet blifvit BancoFullmägtige medgifven, att, från och med år i836, kunna årligen ifrån Allmänna Discont-Rörelsen öfverflytta 200,000 R:dr lill Cassa-Creditiv åt Hypotheks-Föreningar, hafva Banco-Fullmägtige hittills icke funnit sig i behof alt begagna, och Allmänna Discont-Fonderne, å deras sida, hafva oafbrutet varit i den mohn anlitade, att de icke, utan den mest kännbara afsaknad, hade kunnat desse medel undvara. Till belåning af Wetier och Publika Papper finnes en serskild fond af 5oo,ooo R:dr Banco, af hvilken fond, från början, varit afsedde: för Discont-Verket i Stockholm ungefärligen §:delar; för Låne-Contoiret i Götheborg d:o £:del; för Låne-Contoiret i Malmö d:o ^L:del.
Kahl berättigad till restitution af hälften utaf de för Capitaine Schumachers last redan erlagda tullafgifter, samt emot den nedsatta tullafgiften få förtulla Capitaine F. Meijers last, som är upplagd på nederlag. Slutligen får jag tillkännagifva, att Grosshandl. Kahl i und. anhållit hos K. M., alt detta ärende måtte genom nåd. propos. till R. H. Sits ompröfvande blifva framstäldt, nren att då denna nåd. framställning, beledsagad med eller utan nåd. förord, ännu icke till R. St. blifvit öfverlemnad, jemte de bilagor, som Grosshandl. Kahl, till bevis af sin talan, vid den första und. ansökningen till K. Finance-exppditionen ingifvit, har jag, som anser eftertänkliga förhållanden kunna uppstå, i händelse allmänna författningar icke innehålla bestämda föreskrifter till efterrättelse, utan att circulärcr från tullverket, sorn icke blifvit på vederb. sätt kungjorda, skulle kunna föranleda till annan tydning än ordalagen i författningarna, och enskilde personer således inledas i förluster, genom okunnighet af stadganden, som de ens icke kunnat ana, — trott mig böra, innan motionstiden tilläudalöper, väcka Den 7 Mars e. m. denna fråga, på det att R. H. St. må komma 5 erfarenhet af ett tänkbart förfarande, och Grosshandl. Kahl blifva i åtnjutande af laglig rättvisa, den jag hoppas att R. H. St. honom tilldelar i likstämmighet med hans till K. M:s Financeexpedition ingifna lind. ansökning,- hvarifrån vederb. Utsk. torde infordra handlingarna, i händelse de, på förenämndä satt, nådigst icke blifva till R. St. öfverlemnade. Jag anhåller, att denna mill motion måtte till vedeill, Utsk. blifva remitterad. Lades på bordet. Hr Lagerbjelke, Carl Oscar, uppläste följande 3 motioner: 1.
Hans Exxellence Herr Grefve von Plåtens, Baltzar Bogislaus, Memorial , innefattande svar å Herr Nordenskjölds, Otto Gastaf, den 2 dennes f. m. till Utskotten remitterade anförande i frågan angående Sveriges Försvarsanstalter , jemte de af Herr Nordenskjöld samt af Hans, Excellence Herr 92 Fröt. Utdrag den 19 Mars 1829. Grefve von Platen, i anledning deraf, äfgifne yttranden. S. D. Föredrogs å nyo ooh bifölls Lag? samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 14 sistlidne Februarii, under N;o a , afgifne, samt den 9 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtande, 1 anledning af väckt fråga om bestämmande af vissa skyldigheter för dem, sorn företaga odlingar af mossar eller andra sidlända trakter. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 14 sistlidne Februarii afgifne, samt den 9 dennes e. m. på bordet lagda Utlåtanden: N:o 3 , i anledning af väckt fråga om bestämmande af rättigheten att å hafs-stränflerna upphernta Hafstång; N:o 4, i anledning af väckt fråga örn skyldighet för blifvande Landshöfdingar att förete Academiska Betyg öfver aflagde vederbörliga prof på kunskap i Allmänna samt Hushålls-Lagfarenbeten; N:o 7, i anledning af vackt fråga om lifgifvande på Statens bekostnad af en fortfattning utaf den gå kallade Lagsamlingen. Proh Utdrag den 19 Mars 182g; g3 S. D. Remitterades till Stats'-, samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Friherre JHrangels, Henning, i förmiddagens Plenum pä bordet lagda Memorial , angående Skånska Roteringen , jemte Friherre af Nordins, Carl Johan, i anledning deraf, afgifne yttrande. S. D.
Ett prydligt slott, tilltaget i vidsträckta proportioner, beherrskar .staden, men kan blott till så stor del bebos, som erfordras för ett lokalt embetsverk, ehuru dess store och högtänkte grundläggare, Gustaf Wasa, troligen dermed hade för afsigt, att befria Sveriges framtida Konungar och Furstar från obehaget att, vid sina besök i den urgamla och frejdade staden, nödgas anlita enskilda personer om en bostad eller inhysa sig sjelfva och sin upvaktning hvarhelst en lägenhet kan finnas att tillgå. Detta förhållande skall naturligtvis menligt inverka på dessa besök orth göra dem så fåtaliga eller korta som möjligt, då man deremot kan förmoda, att de lärdas anseende och det akademiska lifvets behag, med dess frihet från statsmanna-omsorger och friska ungdomliga glädje, skulle, till universitetets och de höga besökaudes ömsesidiga hugnad och nytta, oftare ditlocka Konungahusets medlemmar, om en för dem, och i och med detsamma för Staten, värdig bostad funnes att tillgå. Upsala slott, som, med alla sina historiska minnen ifrån Gustaf Wasas, Christinas och Carl Gustafs tider, äfven torde vara förtjent af någon hågkomst, erbjuder sig härtill sjelfmant. Det är utvän - Den 30 November e. m. digt val bibehållet, och borde äfven invändigt, med en jemförelsevis ej betydlig kostnad, kunna iståndsätta?, om icke i sin helhet, åtminstone till så stor del, som för ändamålet kan anses behöfligt. Jag föreslår således att StatsUtsk;t måtte anmodas att, genom någon lämplig person, låta upgöra förslag öfver kostnaden för inredandet i Upsala slott af en så beskaffad våning, som kunde begagnas af den K. Familjen vid Dess besök i staden, jemte dertill hörande nödiga inventarier, samt upförande på tjenlig plats af en mindre stallbyggnad. För att underlätta saken och i möjligaste måtto minska kostnaden, kunde härvid all öfverflödig prakt undvikas, aldrahelst något stadigvarande uppehåll derstädes icke vore såsom ändamål beräknadt. Hvad stallbyggnaden beträffar, kunde den upföras antingen af träd eller sten, och borde icke kunna erfordra många tusental af rdr.
| Lästetal. Styck. Lästetal Lästetal, "ek. I Lästetal Lästetal Lästetal Landskrona Piteå Marstrand Götheborg Halmstad Calmar . Carlshamn Stockholm Malmö Nyköping Luleå Sundsvall Umeå . Gefle . Christianstad Ystad Wisby . Carlskrona 1.019 45 368 244 i>5°9 158 i4 42 i.o 10 9092 2:5 3 1 1,35 2 Warberg Norrköping Hudviksvall Hernösand Uddevalla Kongelf . Strömstad Westervik Söderhamn 49,596 Summa 89 9 Tillhör N:o it af Bevillning»-Utskottet* Betänkanden, Uppgift på de i Sverige befintlige Fartyg, utvisande deras antal, tillkomst och afgång, äfvensom de i Sverige vid Sjömans-Husen antecknade Coopvardie Skeppare och Sjömän. \ Tryckt i Marquardska Boktryckeriet. J V Litt, C. General-Sammandrag öfver Tull-Värden å Importerade och Exporterade Varor, enligt Summariska Sammandragen för nedannämnde år. Debet. Importen upptagen till Tull-Värde i Hamburger Banco och beräknad till Svenska Banco-Sedlar —. 1819 efter 123 sk., 1820 efter 13a sk. och 1821 efter 120 sk. MfcdelCours Till Calmar Carlskrona Carlshamn Christianstad Götheborg Gefle Helsingborg Höganäs Halmstad Hernösand Hudviksvall Kongelf Landskrona Luleå . Malmö . Marstrand Nyköping Norrköping Stockholm Söderhamn Sundsvall Strömstad Söderköping Uddevalla Umeå . Vestervik Visby . Varberg Ystad . ,1 Jämtlands Län Norska 1 Kopparbergs D-o Gränse-J Verrnelands och Tullar-^ Elfsborgs Län. ne. J Götheborgs och ' Bohus Län Grislehamn Tillhopa Värdet af Importen ifrån Finland after gångbara priser Balance-beloppet af hvad Exporten öfverskjuter Importen . bumma TullVardén. För år 1819. För år 1820. 1821- l I ' I I I I Hamburger Svenska Hamburger Svenska Hamburger Svenska Credit. Banco. Banco-Sedlar. Banco. Banco-Sedlar. Banco. Banco-Sedlar.
Man ryggade väl ännu litet hvarstädes tillbaka för det sammansatta och tunga gevärets tekniska svårigheter, på samma gång man hyste väl grundade tvifvel om dess verkliga nödvändighet, men då helt plötsligt såväl Frankrike som Tyskland omtalade sig ega hvar sitt hundra tusentalafår 1886 faststälda magasinsgevär — Lebel och Mauser —, hade andra stater knappast annat val än att följa exemplet, om icke för annat, så pä det soldaten i striden icke skulle tro, att hans motståndare var bättre väjpnad än han själf. På de nya gevären, hvilkas under pipan anbragta magasin inneslöt sju eller åtta patroner, afstängdes magasinet, pä det man skulle spara de magasinerade patronerna till den sista kraftyttringen omedelbart före stridens afgörande på kort håll; intill detta ögonblick användes gevären såsom enkelladdare. Deras stora värde ansågs just ligga i magasineringen, hvadan också instruktionerna föreskrefvo magasinets sparande i det yttersta. Knappast hade dessa gevär dock kommit i bruk, förr än en ny gevärstyp uppträdde i det år 1888 antagna österrikiska Manlicher-geväret. Här utdömde man helt och hållet magasineringsgrundsatsen och återgick7 MODERNA VAPEN. uteslutande till fordran på hastig laddning, hvilken tillgodosågs därigenom, att man i stället för att ladda med en patron laddade med fem, inneslutna i en tunn bleckram, som faller ut, då sista patronen införes i pipan. Ingen magasinering eger rum, och ny patron införes i pipan genom låsmekanismens förande bakåt och framåt såsom vid vanlig laddning. Denna gevärstyp, det verkliga repetergeväret, hvilken erbjuder vida större enkelhet och lätthet än magasinsgeväret, antogs år 1888 och 1889 i Tyskland, Italien, Schweiz (i Schweiz innesluter ramen tolf pätroner) och flera mindre stater. Det var dock icke endast till laddningsmekanismen, som förändringen denna gång sträckte sig.