Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till tvättningen användes vanlig mild tvål utan alkaliska tillsatser. Vid mjällbildning är det nödvändigt att tvätta hufvudet ännu oftare. Mycket nyttigt är härvid att använda röda äggulor, som man ingnider i håret och tvättar bort om en half eller hel timme. Är mjällbildningen mycket riklig, nästan barkartad, måste man hvarje afton ingnida hufvudet med en i provence-olja doppad flanellapp och därpå med tvålsprit, eller o m huden är mycket känslig med flytande glycerintvål, hvarefter alltsammans sköljes bort med ljumt vatten. Ett förträffligt medel till hufvudtvättningen är äfven klivatten, som beredes genom att en kvarts timme koka fyra matskedar hvetekli i en liter vatten o c h afsila kliet genom en linneduk. Till och med den största hårrikedom kan genom dålig vård förderfvas. Hårpapillernas verksamhet är ej obegränsad: det affallna håret kan fyra till fem gånger ersättas, men sedan blir grunden ofruktbar. Man bör därför akta sig för att alltför ofta bearbeta håret med borste o c h finkamm, isynnerhet då hårförrådet redan förut lidit; genom den oupphörliga slitningen lossnar det i roten o c h faller af. Af många rön är det bevisadt, att kallt vatten har ett skadligt inflytande på håret: man bör därför vid kallt bad ej doppa hufvudet i vatten, utan att vara försedd med badmössa. Särskild omsorg fordrar behandlingen af håret efter hafsbad. Man bör ej fläta eller sätta upp håret, förrän det, efter vattnets urprässning med en handduk, torkat i fria luften: först därefter kan man olja eller pomadera det Får håret ej torka väl, tofvar det ihop sig, blir klibbigt, smutsigt o c h antager en obehaglig lukt. Detta obehag kan afhjälpas genom att man först tvättar håret i ljumt vatten o c h sedan låter det torka i fria luften. Därpå upphettas ungefär tre skedar kli i ett järnkärl, fem till sex skedar eau de cologne hällas bland kliet o c h allt blandas väl.
”Kapten, kapten lefver!” utbrast Petter Lindgren, som höll på att förlora förståndet af glädje. ”Kapten lefver för godt!” Kapten Rosenberg uppreste med kraftfullt bemödande sitt hufvud. Hans första blick föll på Petter, den andra på Birger. ”Hvar är jag?” sade han långsamt. ”Ni är räddad från vraket,” yttrade Birger, ”och den hjelp, vi strandboar kunna erbjuda, står gerna till tjenst.” Kaptenen for med båda händerna öfver ansigtet; hans minne klarnade allt mera. ”Ha,” sade han med ett eget uttryck, ”jag har förlist igen.” Han teg några ögonblick; i denna tystnad låg något rörande. Det var ej veklig smärta, jemrande klagan, ej trotsigt öfvermod eller ömkligt vankelmod; det var mannens sans i ett stort ögonblick, tecknad af en olycka, hvars djup han bäst sjelf förmår mäta. Han hemtade sig likväl snart, och i det han vände sig till Birger, sade han: ”Jag har säkert herrns hjelp att tacka för min räddning?” ”Nej, jag har blott kunnat bidraga dertill,” svarade Birger. ”Denne trogne, raske gosse, som Försynen vid storbåtens kantring uppkastade på vår ö, har herr kapten att tacka för sitt lif. Det är han som visat oss vägen.” ”Ja så, Petter,” sade kapten och såg på ynglingen med en lång varm blick. ”Men dina kamrater, Petter?” ”Kapten, de blefvo allesammans borta!” Petter Lindgrens öga, nyss strålande af glädje, vattnades af en tår. ”Det var skada på besättning,” mumlade kaptenen för sig sjelf. ”Dugtigt folk allesamman! Och du är ensam qvar, Petter?” tillade han högt. ”Kom hit och hjelp mig att resa mig upp; jag vill försöka om benen bära mig. Rätt så, min gosse, du ärliga själ!” En ny vänlig blick, ty det var ej Rosenbergs sak att i ord slösa med beröm, satte för mycket lif i Petter. ”Vackert, vackert,” yttrade kapten otåligt; ”tag vackert uti mig! Jag är väl ingen planka heller. Vill du ta vackert, din slyng ...”
R:dr måtte ställas till Regeringens förfogande, för att såsom tryckningshjelp tilldelas den, sorn utgåfve en handbok i Svenska Pomologien med plancher; ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. 91 och hafva Rikets Ständer beviljat ett anslag för en gång af 4,000 R:dr, att enligt E. K. Maj:ts nådiga disposition användas till tryckningshjelp för utgifvande af en handbok i Svenska Pomologien med plancher. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 16 Nov. 1863. Vid det af Expeditions-Utskottet aflåtna och hos Biks-Stånden justerade förslag till ofvanstående underdåniga skrifvelse finnes fogad en så lydande reservation: "Mot Expeditions-Utskottets beslut, att anse de af Rikets Ständer, såsom lönetillökning åt de svagast aflönade Koministrar, Kapellpredikanter, Pastoratsoch SockenAdjunkter anslagna 30,000 R:dr, böra utgå endast »för en gång» och uppföra dessa medel under rubrik: Anslag för en gång i de, den underdåniga skrifvelsen, angående anslagen under Riksstatens 8:de Hufvudtitel, åtföljande Tabeller, får jag reservera mig och till grund för denna min reservation vördsamt anföra följande: Såsom af nämnda Tabeller synes, kunna de under 8:de Hufvudtiteln hörande anslag delas i 3:ne hufvudklasser: l:o Anslag, som uttryckligen äro af Rikets Ständer bestämda att utgå för en gång, vare sig sådana, som erfordra en bestämd summa, t. ex. anslag till byggnader m. m., eller ock eljest anvisade på Riksgälds-kontoret. Se Tab. Litt. I). B. 2:o Anslag, som äro bestämda att utgå endast under nästa statsreglerings-period med |:del årligen, af hvilka större delen äro anvisade på Riksgälds-kontoret, och de återstående just genom bestämmelsen att utgå endast för de tre åren äro hänförda under Extra statsreglerings-anslag. Se Tab.
Det är bedröfligt för Konungens embetsmän att finna, det Const.Ulskls och StalsUtskrs medlemmar äro af alldeles motsatta tänkesätt i detta fall. Det är lyckligt för Konungens rådgifvare att åfminstone hafva en riksrätt, som skiljer emellan Const.Utsk:s och StatsUtskts stridiga åsigter, och det är ännu lyckligare för StatsUtsk:s ledamöter att ej hafva någon riksrätt öfver sig; ty måhända kunde det eljest så illa åtbära, att deras åtgärder, snarare än Konungens rådgifvares, blefve ogillade. Frih. Cederström: Jag begärde ordet i anledn. af Frih. Sprengtportens hemställan, hvad man skulle vinna 23 II. Den 3 April f m. med en återremiss. Derigenom vunnes rättighet för R. o. Ad. att i frågan besluta annorlunda än Utsk. tillstyrkt. Nu kan Ståndet afslå eller antaga betänk., och jag anser derföre nödvändigt att återremittera betänk., på det att R. St. må kunna, med afslag å detsamma, besluta bifall tillden K. propos:n. Vare detta nog i afseende på ändamålet med återremissen. I afseende åter på hvad Frih. Sprengtporten yttrat, att K. M. lumde af besparingarna anslå de medel, sorn behöfvas för att bedrifva göromälen i Slalsconloi et, och att dessa göromål kunde vederbörligen skötas genom att anvisa medel lill arlvoden, så lärer det väl vara, såsom han yttrat, att ingen ordin.-stat kan på del sättet fastställas; men då för embetsverket behöfvas ordin.-tjenstemän af en notarie, en cancellist oell 2:ne kammarskrifvare, så anhåller jag att få vela, om det är tänkbart, att vid en kommande riksdag dåblifvande StatsUtsk. äfven skulle afstyrka fortfarandet af besparingarnes användande till de anvisade arfvodena, och derigenom blefve Statscontoret ånvo reduceradt tilt en alltför liten personal , för att kunna sköta sina ganska vigtiga göromål.
N:o i 13, ang:de ändring i vissa delar af nuvar. lagstadganden om giftorätt och arfsrätt m. m.; N:o 114, angrde upphäfvande af kämnersrätter, lagmansrätter och riddaresyne-rätter, samt ändring eller upphäfvande af åtskilliga lagens runi, rör.-de rättegångs-ordningen; ?J:o ii5, ang:de rättighet för rotehållare inom åtskilliga härader af Skaraborgs län, att erhålla utsyning på kronoparkerna Halleoch Hunneberg; N:o i 16, ang:de sökt befi ielse från Gölha-canal-bolag ålagd bevilln. för utdelade vinstmedel; N:o 117, i fråga om förändring af stadgandet angtde fördelning af böter för försummad lagfart. Fortsattes pröfningen af Bevilln.Ulskts utlåt. N:o 27, i anledn. af anmärkntr emot betänk. N:o 1 2, ang. grunderna folden blifvande allm. bevillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf. Hr Frih. o. L a 11 d t m. yttrade, att R. o. Ad. vid slutet af sista plenum stannat vid 26 sidan af Bevilln.Utskts med betänk. N:o 12 afgifna förslag, bokstafven G i 27 §:n, och frågan derom, att afgiften af gårdfarihandlande skulle uppbäras af landssecreltn, då pass meddelas, samt i behörig ordning redovisas, enl. den controll, som af vederbör, embetsverk kommer att bestämmas. Gr. Mörner, Carl: Sedan R. o. Ad. genom votering afgjort, att ifrågavar. afgift för resor till utrikes ort skall qvarstå, och då det sednare mom. egentligen angar en detaljfråga, hvarom R. St. icke ensamme äga beslutande rätt, utan hvarom K. M. äger förordna, så får jag, till lörekommande af tvist 0111 sjelfva uppbördssättet, vördsamt hemställa, 0111 icke detta mom. kunde helt och hållet ur §:n utgå. Hr von Rosen, Georg:
Proposition JM 121. 7 vid 1859 års vårflod derå inträffade skador, kommit i det bristfälliga skick, att, derest icke dessa skador ofördröjligen afhjelptes, fara vore för handen, att broarne helt och hållet skulle rasa, hvarigenom allmänna rörelsen mellan Jemtland och Norrige komme att på ett kännbart sätt hämmas, uppdrog Kongl. Majit, under den 9 Mars 1800 ål bemälde Styrelse att, på det för ändamålet lämpligaste sätt, skyndsamt gå i författning om verkställandet af ifrågavarande reparationsarbeten, jemte öfriga åtgärder till broarnes skyddande mot isgång; och erhöll Stats-kontoret befallning alt de härtill erforderliga medel, dock ej öfver den beräknade kostnadssumman, 21,375 Riksdaler, af under händer varande tillgångar utbetala. Sedermera och med anledning af Styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader hos Kongl. Majit gjorda underdåniga framställning om nödvändigheten att snart vidtaga åtgärder, dels för ombyggnad af bron Nio 34, öfver Buttersbäcken, å Carl Johans vägen, och, i sammanhang dermed, omläggning af närmast derintill befintliga vägdelar, dels ock för anbringande af ny farbana å broarne öfver Staa-elfven och Bådsjösundet, hvilka företag, enligt två särskilda, af Kapitenen Nordbeck upprättade förslag, beräknats tillsammans erfordra en kostnad af 10,299 Riksdaler, har Kongl. Majit, under den 7 Februari 1862, uppdragit åt bemälde Styrelse att skyndsamt gå i författning om utförande, på det för ändamålet lämpligaste sätt och så snart årstiden det medgåfve, af ofvanberörda reparationsarbeten, samt anbefallt Stats-kontoret att de härtill beräknade medel med högst sistberörda utanordna. Genom tid efter annan meddelade Kongl, beslut, sednast den 26 Maj 1854, hade blifvit bestämdt, att den ifrågavarande vägen skulle underhållas på entreprenad med fortfarande af vägafgift, enligt fastställd taxa, under förbehåll likväl att, i händelse ny vägdelning inom provinsen skulle komma att försiggå, i laga ordning borde pröfvas huruvida vägen kunde å de vägbyggnadsskvldige till underhållande indelas.
Milda drottning, då man ger priset åt ert kön för dygder, vördade i dessa bygder, tänker man förtjust på Er; hoppas lyckan, hoppas friden, hoppas på den glada tiden under förra Gustafs dar. Sällheten, som flyktad var, Svea folk fått åter njuta, s e ' 1 4 1 tronen trädde till; men då hjärtat tala vill, bjuder vördnaden att sluta U r notisboken. Det låter kanske skarpt detta — ja, de gamla flickorna haft a ju namn o m sig att vara hvassa — men det är sanning. Väl den, B o m kan lefva för andra och försaka sitt, men äfven för uppoffringen gifves det gränser. Den försakande kvinnan får icke gå så långt, att hon som det indiska helgonet låter uppäta sig af skadliga kryp för att icke förgöra något som har lif, och till småkryp, som kunna plåga en människa, m å väl räknas gnatet o m obetydliga penningbelopp. Fru EbbaRamsay på Wilhelmsro, Jönköping, har äfven i sommar tillbringat några veckor i England och Skottland för att studera de epileptiskas vård i dessa länder o c h verka i skrift o c h vid offentliga välgörenhetskonferenber, såsom i Keswick, Edinburgh med flere ställen, för de sjuka epileptiska. Förunderligt nog är intet gjordt i Stora Brittanien och Irland för epileptiska barn o c h högst obetydligt ännu för deäldre; endast 80 ä 100 äro intagna i tvänne hem, då det anses finnas 80,000 sådana olyckliga i konungariket England meddelas till Idun. Då männen vilja genomföra reformer, heter det: » man måste först bearbeta opinionen ». Om ofvanstäcnde rader i någon ringa mån bidroge härtill, vore ett godt mål vunnet. Telefon fröknarnas demokratisering. Nyligen har omtalats, att tjänstgöringen vid rikste lefonen hädanefter hufvudsakligen skall bedrifvas af flickor, som icke genomgått annan skola än * * Resa från Gräddö till Kåtan. IDUN 1893 folkskolan, hvilka anses ha mindre anspråk, men större fysisk kraft än jämnåriga ur bättre lottade samhällsklasser. I sammanhang härmed skulle den vanliga månadslönen sänkas från 50 till 30 kronor.
I8l0» Stormägtigfte Allernädigfte Konung. ^ anledning af den ho§ Eder Maj:t gjorda underdäniga förfrägan, hwilken Eder Maj t till Riksens Ständer i Räder täckts remittera, rörande tiden, hwarifrän det wid sistledne Riks. dag af Riksens Ständer för Landt Räntmästar. ne fastställde remisi-lage af i.4:bedel6 Procent ä Riksgälds-ContoiretS medel mä beräknas, fä Riksens Ständer till Eder Magt i underdänig. bet den förklaring afgifwa, att enär Riksens Ständer wid sistledne Riksdag denna fräga in. nan sörledit ärs utgäng enhälligt asgjorde, haf. wa Riksens Ständer funnit det wara uti sin ordning, att beräknandet af ifrägawarande re. mist. lage mä taga sin början med innewarande är, och att Landt-Räntmästarne i följe häraf mä sig tillgodo fä beräkna och afföra i-4:dedelS Procents remisi. lage ä alla ifrän och med den i nästlidne Ianuarii ifrän Landt-Ränterierne expedierade remisier af Riksgälds. ContoiretS medel. Riksens Ständer framhärda rc. UpplUl vcd K05 »IlL klingen 6en >4 OSob. iglo. Stormägtigfte Allernädigfte Konung. ^os Riksens Ständer hafwa ätstillige Förstag förekommit rörande förändringar i.1302 ärS Lchang. II!. B. N.o 2Z, 36. Kongl. 194 Den 14 October. Kongl. Förordning om Stängsel skyldigheten, af hwilka Riksens Ständer nu till Eders Maj.ts Nädiga pröfning och stadfästelse fa framställa ett, som af Riksens Stander blifwit giöadt och bifallit.
M:ts förslag är deremot, dels genom förändrad ivdelse af 5:te §;s föreskrift, dels ock genom uteslutande ur 6:te § af stadgandet om stämpel-afgifl för löneförhöjning vid innehafvande tjenst, stadgandenä bragte till full öfverensstämmelse. Varande till stöd för förändringen i 6:le § af föredragande Departements-chefen anfördi, bland annat, att rättvisa och billighet talade för den föreslagna åtgärden, och alt embetsoell tjenstemännen voro redan tillräckligt betungade med afgifter lör sina löner; samt att Rikets Ständers beslut vid sistlidne riksdag om nedsättning af bevillningen å einbetsmänneus löner synes utmärka välvillig afsigt att lätta i stället att tynga umgälderna å desamma. Erkännande giltigheten af de, skäl, som Chefen för Finans-departementet au dragit lill stöd för ofvanförmälda förändringar uti 5:te och 6:te §§, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, gifvit dessa §§ den förändrade lydelse i fråga om fullmakters kartering, sorn innefattas i bilagde förfaltnings-försiag. 1 fråga om kartering af fullmakter vid Regementen och Korpser stadgas uti § 5 af nu gällande förordning, att ackords-ränta ej får afdragas från löue-inkomsteii; och Rikets Ständer hafva sig derjemte bekant, alt bästoch föurage-medel jemväl inberäknas i den lön, efter hvilken fullmakls-karta utgår. Då emellertid hvarken ackords-räntans belopp eller hästoch fourage-medlen kunna betraktas såsom löiie-inkomster och derföre äfven blifvit befriade från allmän bevillning, hafva orden ”utan afdrag likväl för ackords ränta” ur stadgandet utgått, samt det tillägg skett, som bilagde förslag upptager. Stadgandet rörande kartering af diplomer för Konsuler, General-konsuler och Agenter, "ehvad med dessa beställningar erhålles traktamente och andra förmåner, eller icke Expeditions-U ts k nitets Förs/ag^till underd.
skulle betala en viss procent på sin lön hvarje år, kanske man sedan, när fonden blef ve tillräckligt stor, Se där er autentisk beskrifning af ett kungligt kunde få några rika välvilliga damer att intressera besök i Vatikanen, som kanske kan intressera Iduns sig för saken, något hem kunde bildas och vi där läsare, och som på samma gång rättar några icke mot en billig afgift få mat och husrum. fullt riktiga uppgifter i den artikel om en audiens hos påfven, hvilken förekom i Idun n:r 15 för i år. I fall Herr Redaktören skulle vilja taga in detta eller innehållet häraf i sin ärade tidning, kanske A J. &amp; F. G G FÖRMEDLINGS-OCH - I PARTI BILLIGAST. Martell. # H. SÖDERGREN (Alliance). ALLM. Bästa Ceylon L A N D T M A N N A - &amp; Thé KREDITK A S S A N DEPOSITIONSRÄNTA ÄR DET ENDA ABSOLUT SÄKRA MEDEL ATT SNABBT OCH UTAN OBEHAG BORTTAGA FRÄKRAR, LEFVERFLÄCKAR OCH SOLBRÄNNA SAMT GÖRA DEN FULASTE HY HVIT OCH VACKER. Ofelbar verkan garanteras. FRÄKENP OM AD AN INNEHÅLLER INGA FÖR HYN SKADLIGA BESTÅNDSDELAR. MÄNGA INTYG OCH TACKSAMHETSBREF FRÅN HELA SKANDINAVIEN. PRIS 3 KR. PR BURK. EXPEDIERAS EMOT POSTFÖRSKOTT ELLER EFTERKRAF. SPARKASSERÄNTA. - förbrukningen FORSÄLJES HOS ALLA VÄLSORTERADE SPECERIHANDLANDE I RIKET SAMT I PARTI HOS A K T I E B. såsom medel mot Hår sjukdomar, Hudsjukdomar, Yttre skador, Snufva, Hosta m. m. FL. APOTEK, HOS HR APOTEKARE C. F. DUFVA OCH FÖLJANDE HRR HANDLANDE: ALFR. ANDERSSON, AND.
Den 2i Januari!. deraf skall vara efter de bästa tolkningsreglor förbättrad , synes Vederbörandes granskning och arbete med nuvarande 5y Sönoch Högtidsdagars Epistlar och Evangelier hvarken bli brydsam eller vidlyftig. Dessutom, och i fråga om Bibel-öfversättningen idet hela, är det anmärkningsvärd^ att genom de så kallade Bibelsällskaperne många tusende både hela Biblar och särskildte upplagor af Nya Testamentet blifvit i sednare tider både inom Fäderneslandet och utrikes tryckte och utspridde, samt dels gratis dels ock root ett ganska lågt pris, 3o sk. banco exemplaret, utdelade, så att det uppenbarade Guds Ord ej bör kunna saknas hvarken i kojan eller hos den bättre medborgaren ; enär alla desse Biblar innehålla Guds Ord rent och klart uttryckt och fattadt, så bör tvekan uppstå om nödvändigheten att afbida en ny Bibel-öfversättning, hälst alla förenämde bland allmänheten utgifna Biblar ej derefter kunna ändras, och få individer torde finnas, som belasta sig med en ny upplaga, hvilken åsigt Comiteen till förslaget af Nya EvangeliiBoken jämväl sjelf delat, då uti den Förslaget åtföljande underdåniga skrifvelsen yttras: Utan att EvangeliiBoken kunde af Postilla ersätta Bibeln, hvilket nu mera icke eller behafdes, då den är snart i allas händer; bör likväl Evangelii-Boken såsom ett sammandrag uti det afseende gagnas, att det befrämjar dess bruk och 138 Den 21 J a n ti a r i i. rätta förstånd. I följd af allt detta hemställes vördsamt, om icke, utan afvaktan af någon vidare Bibel-öfversättning eller tolkning, Comiteens ifrågavarande Förslag till Nja Evangeliioch Böneboken måtte på förenämde sätt blifva befordradt till granskning, äfvensom jag anhåller, att detta Memorial måtte med de öfrige Respective RiksStånden communiceras; i hvilket afseende 3:ne särskildte Exemplar häraf medfölja. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet; Och skulle Herr af StenholFs berörde Memorial med de öfrige RiksStånden communiceras.
Det i vårt land införda bruket, att Jemna större Inrättningar creditiver, för att begagna till assjgnering och derigenom göra dessa Inrättningar till ett slags Banker, synes mig icke böra vidare utsträckas. Vill man göra för sig klart, huru de för spanmålshandeln tillämpade associationerne skulle röra sig, så synes detta icke kunna ske på annat sätt, än att dessa skulle komrpa att begagna ett slags löpande skuldsedlar, hvilkas inlösen genom kreditivet skulle underlättas. Jag hemställer till hyar och en huruvida detta vore annat, än nya Priyat-Banks-jnrättningar, samt huru länge det val skulle dröja, innan Banco-Styrélsen skulle finna nödigt, att blanda sig i dessa associationers rörelse, uppställa controller och föreskrifter, hvarigenom bela Inrättningen skulle afstanna, och det misslyckade försöket åter för flera decennier aflägsna allt tillgörande för denna vigtiga angelägenhet. Dessa associationer, som kunde röra sig med ett capital för låg ränta, skulle dessutom genom tällan skada den rätta köpmansRandeln, hvilken der - Banco-Utshottets Utlåtande, N.o 44- 97 igenom skulle utträngas och slutligen, så ringa (len utom Skåne redan är, alldeles upphöra. De skulle således hafva samma verkan, som förre magazins-inrättningen. Riktigare mäste det alltid blifva, att understödja upphandlingen genom köpmän, som endast deraf nu afhållas från denne handel, att den fordrar stora kapitaler, samt alt desse icke kunna, såsom i annan handel, hastigt omsättas. Ännu ett skäl, hvarföre dessa associationer sannolikt komma att skada, är att icke någon skillnad i fördelar är utsatt för upphandling af tor kad eller otorkad säd. Detta vore likväl ett af hufvud-ändamålen med hela understödet ifrån det allmännas sida, emedan svårligen utan en sådan skillnad man tillräckligen skall fästa sig vid sädes-torkningen. En sådan skillnad hör lig'ga icke allenast uti en lägre ränta för upplag af torkad säd, utan äfven uti rättighet till omsättning af den lenmade försträckningen. På dessa grunder måste jag fortfara att gifva företrädet åt förslaget att understödja upphandlingen af spanmål genom köpmän.
Dahlgren, G. J. Pålön, J. H. Låstbom, O. F. Åker1'e'n, C. A. Kullenbergh, Auctions-Notarien Aug. von Baumgarten, Yärderingsmannen för Guld, Silfver och prestiosa S. F. Wessberg, till K. M:t i underd. ingifven Skrift, deri anföres, hurusom, genom 3:ne RiksStånds vid innevarande Riksdag fattade Beslut, är vordet förordnad!:, att, vid Februari månads slut år !833., General-Assistance-Contoiret skall upphöra; och hvarvid den Betjening, som före den i Juli 1818 varit nog lycklig, att der blifva engagerad, kommer att vid sina då innehafde Löner bibehållas, men de, som efter denna tid endast erhållit provisionella förordnanden , undfå såsom discretion för sin använda tjenstetid från 8, ia till och med i8 år, endast ett halft års Lön, hvaraf makar och barn uti en framtid skola påräkna sin bergning. I anseende hvartill bemälde Tjenstemän i underd. anhållit, att i Nåder varda hugnade med Expectance-Löner, om de också ej skulle sträcka sig till högre belopp, än lägsta Löne-graden, och hvilken omkostnad, i anseende till sin expectance-natur, kunde indragas och besparas, när någon bland Sökanderne erhölle befordran uti något af Ständernas Verk; äfvensom att uti denna framställda underdåniga anhållan Yaktbetjeningen måtte anses inbegripen. TJti det Utlåtande, som, efter StatsUtskottets anmodan, Hrr Fullmäktige i RiksgäldsContoirct, häröfver afgifvit, är vordet anfördt, att, ehuru