Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majrt förväntade derjemte, att denna inrättning så tidigt kunde komma tili verkställighet, att ofver-Post-Directeurs-JEmbetet, med stöd af derpå grundad sakkännedom, må blifva i tillfälle att nästa år till Kongl. Majrt afgifva omständligt förslag tili paketpostens utvidgning och ändamålsenliga organisation, äfvensom till de reglementariska föreskrifterne för densamma, ålfoljdt af beräkning öfver kostnaden. Öfvcr-PosUDirecteurs-Embetets förslag i ämnet gilladt den 3 December 1831. Kongl. Majrt har sedermera beslutat inrättningen af en Paketpost emellan Ystad och åtskilliga andra Skånska städer. Til. till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. d. io ‘Jan, i834. 1490 Angående porto-afgiften för Inrikes brefvexlin Anmäld den 29 April s. å. Kongl.- Majit ville i Nåder hafva anbefallt Öfver-Post-Directeurs-Embetet att;, med tillämpning af de utaf Rikets Ständer fastställda grunder, upprätta och till Kongl. Majit öfverlemna förslag till förnyade posltaxor för Inrikes Brefvexlingen, så tidigt alt de nya taxorna må i allmänhet inom årets slut kunna utfärdas, för att ifrån och med den 1 Januarii 183r tjena lill efterrättelse, och att taxan för Stockholms Rost-Conior må kunna tryckas och bifogas Calendern för sistnämnda år. Förslag till denya posttaxornai inkommetoch gilladt den 6 NoYember i83o;- I5o:0 Angående utvidgad local för Yeterinair-Inrättningen i Stockholm. Anmäld den 22 April s. å. Med bifall till Rikets Ständers underdåniga hemställan, om upplåtande af de lill Ladugårdslands f. d. Kronobränneri hörande tomter och byggnader för Veterihair-Ihrättningens behof, behagadeKongl. Majit förordna,- alt Stats-Contöret skulle härom förståndigas^, samt att förslag till byggnadernas ändamålsenliga inredning med dertill disponibla tillgångar skulle genom Sundhets-Gollegii försorg: upprättas..
Men det var icke endast i mitt personliga förhållande till Ellen Anckarsvärd, som inga misstämningar någonsin blandades. Jag kan säga att jag, under alla dessa trettio år, aldrig hos henne i något fall funnit ett oädelt Adventstid, Peka fram emot ljus och frid! Stjärna blid, Visa dig efter jäktfull tid! Stjärna klar, Signadt tecken för mig nu var, Att du bar Bud, som för jorden frälsning var! Jesusbarn, Lös mig snart utur nuets gam! Världens skarn Lär mig att se som idel flarn. Adventstid, Hjälp mig genom min kamp och strid! Mulen tid, Lär mig att vänta evig frid! E. * K Den 20 december. * on hade bakat hela dagen. Blecklådor och burkar stodo fulla med färskt små- bröd. Det guldgula hvetebrödet doftade, och nu, sent på kvällen, hade hon endast vörtbrödet kvar. Det fick ej rum mer än fyra limpor i sänder i ugnen, och hvar omgång behöfde stå där tre kvarts timme, alltså gick det långsamt att få dem gräddade. Barnen, fria från läxor och skoltvång, hade surrat omkring henne hela dagen, men sofvo nu godt. Mannen hade tittat i köksdörren ett par gånger, mumlande något om otrefnad, och slutligen gått till hvila. Egentligen behöfde ej mer än en sitta uppe, och jungfrun gjorde ingen invändning, när hon fick lof att krypa in i sitt lilla bås. Så var husmodern ensam, ändtligen! Hon drog en djup suck af lättnad, nu kunde hon få tänka i ro och hennes drag få bli fullkomligt slappa. De trötta ögonen kunde hur dystert som hälst få blicka omkring sig. Det kunde ej fortfara som hittills, hon måste » förtjäna » något, ej blott indi* Som bekant datum för Svenska akademiens årliga högtidsdag, vid hvilken de vittra prisen utdelas. IDUN 396 1898 rekt genom arbete och sparsamhet i hemmet, det förslog ej längre, barnen växte upp, deras behof ökades och mannens inkomster voro lika små, som när de gifte sig. på sig och smög sig ut ur sängkammaren. Hon måste tillkämpa sig resignation. Det var, som om hon velat skrika högt, men de tunga suckarna fingo ej af någon höras.
v hordet hyllande Utlåtande,af den 15 i samma månad, i anledning af gjorde Anmärkningar vid dess Betänkande, rörande väckt fråga om, och af Utskottet nu ytterligare tillstyrkt förändring uti 9 §. af Kongl Mäjtts förnyade Seglationsordning den 15 Junii 1774» Och pröfvade Bonde-Ståndet i betraktelse deraf, stt den genom förevarande Betänkande föreslagne förändring kan föranleda till många genom nu varande Stadganden försvårade försnillningar och missbruk , skäligt att berörde Utlåtande äfven som Utskottets i samma ämne föregående Betänkande ogilla och afslå. S. D. Vid förnyad föredragning af sammansatta Statsoch Banko-Utskottens på' bordet hvilande utlåtande af den 23 i sistl/dne månad, öfver anmärkningar vid Utskottens under den 3 förutgående April afgifne Betänkande, angående Götha Canal-arbetets fortgång och befrämjande, beslöt Bonde-Ståndet, att oförändradt vidhålla sitt den 27 sistledne April till Utskottens förut i ämnet afgifne Betänkande lemnade bifall, hvarigenom Ståndet ansåg sig ej behöfva ingå 1 någon pröfning af de uti Utskottens nu förevarande Utlåtande upptagne, sedermera yppade frågor om afskrifning af Arbets-Cassans skuld till Diskont-Verket , samt om förskotter å det beviljade årliga Byggnads biträde från Banken. S. D. Sedan Eanko;Uts^ottets under den 28 Prof. Utdr. d. 2 Junti 1818- 547 sistledne
Medborgare under de sednare krigsåren mast vidkännas genom Skeppsuppbringningar af de Utländske Magter, med hvilka Sverige varit i fredligt förhållande, ansåg BorgareStåndet sig böra för dess del, genom underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att dea Kommité, Kongl. Maj:t redan i Nåder förklarat sig vilja förordna tili utredande och pröfning af detta ämne, snart måtte komma i verksamhet, så att förlusterne till deras beskaffenhet och belopp måtte innan nästa Riksdag kunna vara så utredde, att Riksens Ständer dä blifva i tillfälle, att om ifrågavarande mål besluta; och skulle således åt Borgare-Ståndets enskildta Besvärs-Utskott uppdragas, att till en så beskaffad underdånig skrifvelse utarbeta förslag. E'rån Hedervärda Bonde-Staadet. S. D. Stats-Utskottets den 19 dennes upp - Prot. TJtdr. d. 24 Febr. l 818. «5<> lästa och ela på bordet hvilande Utlåtande, angående kostnadens bestridande till Högst-Salig Hans Konungens begrafning, blef vid ytterligare föredragning, af Hedervärda Bondé-Sråndet bifaIlet; hvarom Respective Medstånden samt StatsUtskottet skulle vördsamt och vänligen underrättas. 8. D. Vid nu skedd förnyad föredragning af Banko-Utskottets, den ig i denna månad på bordet lagde Betänkande, om allmänt kungörande af den inskränkning uti Specie-mynts utvexling fran Banken, sorn i följd af Riksens Ständers Beslut, på de sednare åren ägt och tills vidare anses böra äga rum ; fann Hedervärda Bonde
s 22— RiksdagsBeslutet, §. 44* Seglationsordning, om jemnkning i, till förmän för Rikets mindre Sjöstäder; Motion, remi 11, till Lagoch Ekon. Utskotten, II s i33q. Utskottens Utlåtande, VII 1. s 33a -— 335, Lif. af PresteStåndet, IX s3io, af Adeln, IX 3. s 317, af EorgareStåndet, IX 3. s 407- Memorial med påminnelse om frågans afgörande, VII 3. 2. s 107, 108. angående yrkade ändringar i; Bevilln. Utskottets Betänkande, V 2. s 256 — 267, hif. af PresteStåndet, IX. 3. s 346, af BondeStåndet, IX 3. s 385, af Adeln, IX 3. s 4i3. Underd. Scletsbruk, angående det af MagazinsDirectionen beviljade Spannemåls utbyte för; Revisorernes anmärkning, II s 845. StatsUtskottets Yttrande, IV 2. s 1027 — 102Q, bif. af PresteStåndet, IX s 34a, af BorgareStåndet, IX s 348, af Adeln, IX s 36o. SeraphimerOrdensGillets fonder, om Granskning af. Se Tullverkets Räkenskaper. Sessionsrum för OfrälseStånden. Se Hus. Sigtuna, om uppförande af en Pro öfver 271 Färjesundet vid; StatsUtskottets Betänkande, IV 1. s 336— 338, bif. af PresteStåndet, IX s 90, återrem. af BorgareStåndet, IX s q3, bif. af BondeStåndet, IX s q5 , af Adeln, IX s 97. Ytterligare Utlåtande, IV 1. s 5i5, bif. af BorgareStåndet, IX s 1 jo.
Jag skulle för min del gerna bifalla förevar, betänk., emedan jag anser den föreslagna förändringen i i\ cap. 8 §:n samt 34 cap. i, i och 3 §§:na Missg.-b:n, vara den enda, som lämpligen kan ske för närvar., såvida man ej går in på ett nytt straff-systeme i öfverensstämmelse med förslaget i nya lagen, der correctionella straff äro upptagna, hvilka likväl erfordra sådana fängelser, som vi ännu icke äga; men i delta betänk, har, efter min förmening, en oliklig beräkning af fängelsestraffet ägt rum i första, andra och tredje §§:na af i morn., som gör, att jag för min del anser detsamma böra återremitteras, på det LagUtsk:s ledamöter må komma i tillfälle att derutinnan göra den rättelse, sådant påkallar. R. o. Ad., och, om jag ej misslager mig, äfven de öfriga Stånden hafva för deras del redan bifallit LagUtsk:s betänk. N:o 4>, om en förändrad beräkning af straffet af fängelse vid vatten och bröd, och jag skulle tro, att LagUtsk. bar behandlat nu förevar, betänk., innan det ännu hade kännedom om, huru betänk, om fängelsestraffet var afgjordt. Jag får således af detta skäl anhålla om återremiss. LagUtsk:s betänk. N:o 46 blef af R. och Ad. återremitteradt. Ånyo föredrogs LagUtsk:s den 21 sistl. Maj på hordet lagda betänk. N:o 47, öfver väckt motion, om ansvars stadgande för inslående af fönster. Uppå begäran af Frih. Cederström, Jacob, blefvo reservationerna upplästa. Frih. Den 3 Juni e. ni. 49 Frill. Cederström, Jacob: Af de nu upplasta reservationerna lärer R. o. Ad. hafva funnit, att di t af LagUlsk. afgifna betänk, icke kan bifallas. Så väl nied Hr Cederschjöld, sorn med Frill.
Jag torde icke i detta fall behöfva åberopa mer, än att länets egen chef förklarat, att icke mycken nytta skulle beredas Upsala län genom vägens läggande öster om Sigtuna-fjärden; jag fruktar visserligen, att häruti ligger ett misstag, men det visar emellertid, att tankarne äro delade om hvilkendera vägen, som är den tjenligaste. Vi hafva likaledes hört flera possessionater vara af olika meningar, och åtskilliga, som till och med skulle hafva fördel af banan, hafva yttrat sig emot densamma. Detta innebär ett tillräckligt bevis för att banan ännu icke är fullkomligt utredd för att rätt kunna afgöras; och jag skulle tro att båda sidorna, så väl de som vilja gå öster, och de som vilja gå vester om Sigtuna-fjärden, skola hafva intresse af att frågar, blir upskjuten till nästa Eiksdag. Men skall ett upskof vara af något gagn, måste tiden väl användas intill nästa Riksmöte; och derest vi icke vilja förnya samma strid, som nu pågått, måste något åtgöras. Det är icke nog med nedsättande af Komitéer; de kunna icke fullständigt undersöka hvarje behof af inre kommunikations anstalter. Det känna de bäst, som dermed haft befattning. Ett sätt är dock att inhemta orternas egna meningar. Dessa orter kunna meddela sig med hvarandra och rådgöra om hvilka kommunikationer de behöfva. De kunna uplysa hvarandra om att i den eller den staden afsätta eller hemta de sina varor; der och der hemtar den staden sina förnödenheter o. s. v. Man borde således för hvarje del af Sverige åstadkomma gemensamma möten för att behandla dessa frågor, och jag vågar tro, att sådana möten skulle möjligen vara af mera väsendtlig nytta för fäderneslandet, än de sammanträden, som hållas för att bereda öfvervigt åt en eller annan mening. Först genom sådana undersökningar kan man åstadkomma någonting helt för hela Riket. Visserligen skulle under dylika möten månget mindre vigtigt intresse framställa sig; men må de då slita sig med närmaste grannarnes intressen, och man skall alltid kunna utfinna något, som vore af fördel för orten, och derföre äfven för fäderneslandet. Ty onekligen ligger fäderneslandets väl och fördel i de särskilda orterna, nb. om icke dessa orters intressen slitas med hvarandra. Den 10 Junt f. in.
— Då hvarje Bevillnings-Utsko tteis Betänk anden. års behållna inkomst bör anses för hvad der» rätteligen är, en belöning för uppoffring, faror, mödor och omsorger, och utgör en tillökning i egarens förmögenhet, som derefter, saf länge den innehafves, blir i sådan egenskap årligen beskattad, höi den ej på annat sätt rimligen kunna komma under beskattning, emedan det vore att qväfva hagen hos den omtänksamme till fördel för den tröge och overksamme, Det är ej ögonblickets ingifvelser eller tids* andans hänföring till förändring, utan en trettioårig handläggning och tillsyn vid Taxeringar och Uppbörd, sorn öfvertyga! mig örn olämpligheten och det, man och man emellan förfördelande Beskattningssysfem, sorn hittills varit gällande. Med lika stor öppenhet, som jag framställt min öfvertygelse, är jag benägen emottaga och besvara de inkast, sorn deremot kunna göras och skall med tillfredställelss se mig vederlagd genom stiftandet af ett ännu mera rättvist och enklare beskatlningssätt, ärr det jag föreslagit, emedan endast oemotsägliga rätts-grunder böra leda hvarje Lagstiftningens Ledamots omdöme och beslut. Herr Prosten Sundius uppläste följande: Vid den Reservation, uti hvilken jag med Ståndets öfriga Ledamöter inom Högh Utskottets första afdelning instämt, i afseende på yrkad Bevillning af publique Cassör, får jag nu, då frågan förekommer iiHöglofl. Utskottet» plenum, göra följande tillägg. BevillningsUtskottets Bttänkanden. 43 Jag anser icke endast fattigoch undervisnings-cassor, utan alia fromma stiftelser, af livad benämning sorn helst, såsom perisionsoch Krigsmans Cassör, HospitalsCaSsor, Enke* och Pupill-Cassor, Sripendii fonder med! flere dylika böra ifrån ali Bevillning fritagas. De hafva tillkommit genom frarr\farne Konungars och enskilde medborgares donationer och testamenten, gifna med det vilkor, och stadgande, att medlen skola Dagligen förräntas och ränian oafkortad! tilldelas behöfvande.
Jag måste tvärtom resa ännu i dag; ty sedan ingenting nu kan uträttas här, blir vid resan åtminstone den vinsten, att jag så mycket snarare kan vara tillbaka, och hoppas då med Guds hjelp finna kommerserådet fullkomligt återställd.” Som den sjuke nu skulle försöka taga någon hvila, kommo doktorn och kommerserådinnan ut i förmaket. ”Ack, så ledsamt, min bäste herr Garben,” suckade fru Widen och skakade sorgsen sitt hufvud; ”huru litet vi arma menniskor veta den ena minuten, hvad den andra innebär. Jag hade tänkt på en så treflig och angenämt huslig afton, efter herrarnes mödor; men nu är det förbi med den glädjen för denna gång. Men vi få ju snart det angenäma nöjet att återse herr Garben?” ”Om fjorton dagar hoppas jag vara tillbaka; men vill i den oro, som råder inom herrskapets hus, icke längre falla besvärlig.” – Herr Garben tog afsked, kysste artigt damernas hand, och ledsagades, under kommerserådinnans ideliga beklaganden, ända ut på nedersta trappsteget. Tvenne timmar senare, då fru Widen satt ensam i sin mans sjukrum, körde den stora resvagnen fram till Svanstedtska porten. Värdshuspersonalen fjeskade kring lika beställsamt, som vid den resandes ankomst. Ändtligen var allt klart, kusken slog med piskan, grosshandlaren Garben lyftade artigt på resmössan, värden bugade sig med hatten i hand, vagnen rullade utför gatan, och kommerserådinnan sade, djupt hemtande andan: ”Gud ske pris och lof, nu är han borta, min gubbe!” Kommerserådet reste sig upp i sängen, och sade med ett leende midtemellan sött och surt: ”Det var f-n till pers; men så tog det ändå. Nu blir här annat att tänka på. Det var en Himlens nåd, att han omnämnde sin förbindelse; i annat fall hade jag, med de förhoppningar vi stödde på Rosa, endast vunnit fjorton dagars rådrum. Nu deremot, sedan ingenting kan blifva af med flickan, måste jag följa min första plan; det blir dervid.”
Själfva månskenet hade svårt att tränga sig in i dessa smala gator, och från portiker och murar föllo skuggorna så djupa, att de liknade silhuetter. Från de öppna dörrarna till en osteria hördes skratt och skrål och klingande af glas, som slogos m o t borden som ackompagnemang till en gatsång af fräckaste sort, sjungen af en kvinna. Rösten föreföll mig så märkvärdigt bekant — och ändå så fullkomligt obekant. Plötsligen slog sångerskan, utan att göra någon som helst öfvergång, o m till » Stabat Mater », som hon sjöng m e d en sådan karrikerande öfverdrift af andakt och gudsnådlighet, att hon gång på gång afbröts af jublande applåder och hesa, rusiga bravorop. • V i smögo oss närmare — tätt intill den stora brunnen, ur hvars lejongap vattnet sakta droppade, och hvars framskjutande Neptun gaf gömmande skugga nog. Nu kunde vi se in i rummet. V i d ett bord, nedsöladt af vin och absint, satt den nyss så elegante professor di Mantelli i skjortärmarna, m e d det tunga hufvudet lutadt mot den ena handen, medan han med den andra försökte slå en högtidlig och ordentlig takt till skrålet och skränet omkring honom. Uppflugen på en stol stod madame i en den lättfärdigaste dräkt, m e d ögon och kinder glödande i kapp, sjungande. Har lat rösten äkta, har syntes hon själf äkta. I ett hörn, tämligen ordentligt utbredd öfver ett par stolar, låg hennes falska svanehamn, den hvita dräkten. Och här, till hälften g ö m d under de nedfallande vecken, satt den stackars lilla » Lasten * och sof, ännu i sömnen krampaktigt fasthållande hvad som återstod af hans älskade maman Blanche, samma mamma Blanche som på ett så förunderligt vis flög ifrån honom alltjämt och förvandlade sig så hemskt, hålle henne fast hur väl, hur hårdt han ville. Kinderna voro våta af tårar, rynkorna kring munnen djupa som på en gubbe. Men hvarför tala o m detta — ohyggliga. För sådant finns j u inte något straff! Poverino, poverino! Månskenet lyste ej längre, luften var ej längre ljum och balsamisk.
Bonde-ståndet framlagt ett förslag till kostnaderne för förvaltningen af ett lånekontor på Gottland, slutande sig å en summa af 3,266 r:dr 32 sk. banko. Enär invånarne på ön Gottland under större delen af året äro i tillfälle att hos Banko-diskontverket i Stockholm undfå lån af den för nämnde verks distrikt anvisade fond; synes behofvet af ett serskildt lånekontor på Gottland icke vara serdeles stort, och den ifrågaställda åtgärden möjligen endast leda till fördel för några få. Deremot kunde, genom inrättandet af ett serskildt lånekontor, mindre gagn möjligen beredas orten, än om lånerätten i banko-diskonten för Gottland bibehålles. I förra fallet skulle nemligen ett visst kapital för lånekontoret på Gottland afsättas; och om detta kapital visade sig vara otillräckligt vid en tidpunkt, då ifrån de öfriga diskontkontoren någon indragning till fördel för Gottland icke läte sig verkställa, skulle ett saknadt tillfälle för erhållande af lån kunna inträda, hvilket, enligt nuvarande förhållanden, aldrig kan blifva händelsen. Att den vinst, banken bör kunna påräkna å utlånta kapital, skulle komma att betydligen minskas, inses lätteligen, då man besinnar, att, utan besparing i bankodiskontens förvaltningskostnad, utgifter måste ifrågakomma för lånekontorets förvaltning, hvilka hvarken kunna eller böra beräknas till det af en ledamot inom Bonde-ståndet uppgifna låga belopp, enär duglige tjenstemän med daglig tjenstgörings-skyIdighet och en större uppbörd af kontanta medel svårligen i någon landsort skola finna sig belåtne med det föreslagna beloppet af 366 r:dr 32 sk. banko årligen. Som för öfrigt blott en och annan af Riks-ståndens ledamöter klandrat 4 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 60 Utskottets ifrågavarande, af ett Riks-stånd godkända, framställning; förnyar Utskottet härmed den vördsamma hemställan, att frågan om inrättande af ett låne-kontor på Gottland måtte få förfalla.
Jag anhåller, att de afHusels ledamöter, som icke förut noggrannt afvägt de båda särskilda meningarna, behagade några ögonblick skänka sin uppmärksamhet åt den större enkelhet och lätthet i tillämpningen. sorn innefattas i delta förslag. Jag ber ytterligare att få tillkännagifva, att då jag ansåg Hr von Hartmansdorff* förslag om ett femte Stånd, med den eftergift han i afton ifrågasatte, vara i viss mån nyttigt, så förutsatte det, sitt valrätten skulle blifva allmän inom det nybildade femte Ståndet; men då så väl Hr von Hartmansdorff, som llr Lefven ansett detta alldeles ogörligt, så hemställer jag hvartill det skulle tjena, att på detta sätt sönderbryta BondeSt., i det man afskiljde frälsebönderna från de öfriga bönderna , ulan att förena dem med några andra. Dermed skulle man ej kommit ett steg framåt. Enda skilnaden vore, att det s. k. femte Ståndet, i stället att få ^ i representationen, skulle, med afdrag af ■gL för frälsebönderna, erhålla endast Går icke detta lika bra utan att man behöfver rubba BondeSt.? Låt BondeSt. bibehålla frälsebönderna, och då likasom nu utgöra eller ^ i representationen. Låt hvartdera af de öfriga Stånden utgöra och låt de nu representerade utgöra de kunna då fördelas i 3 särskilda calhegorier, som hvardera erhålla af representationen. Det må då bero af de 3 Stånd, sorn erhållit ^45, att med sig förena en af dessa tjugondedelar och på detta sätt återfå deras -J. Således må det öfverlemnas åt BorgareSt. siellt att afgöra, om del vill, med dertill nu hörande representanter, utgöra ^, samt låta busägarne i städerna särskildt valja j representationen, eller om det vill intaga de sednare, och sålunda 3o8 Den aj Octobcr e. in. tillökadt utgöra Alldeles samma förhållande äger rum med Presterskapet och de lärde, nemi. skollärarne och de graduerade. Äfvenledes äger samma förhållande rum med R. o. Ad. och tjenstemannaclassen.
Pluraliteten stannade i det yttrande, att vid slutet af denna §, nästföre »Staden», skulle insättas ordet »någon»; men Herr Doctor Falk och Assessor Arosenius voro från detta beslut skiljacktige och förblefvo, af anförde skäl, vid deras förut yttrade mening. c. Vidare anmärkes i nu uppläste Memorial, att vid jämförandet af denna föreskrift i Riksdags Ordningen, 14 §, med 18 och 21 §§:s innehåll, ej nog tydligt är stadgadt, om uti Ståndet får afgöras om en Riksdagsmans obehörighet, enär han uti den Stad, hvars ombud han med ordentelig fullmakt visat sig vara, ej varit tre års Borgare, eller om denna föreskrift endast är gifven till hvarje Stads, Magistrats och Borgerskaps efterrättelse, samt Ståndet skyldigt ignorera kännedomen af ett sådant förhållande, och godkänna hvilken Person Städerna behagade skicka, enär emot honom endast icke förekommer någon af de anmärkningar, som uti 18 § innehållas — och om detta senare ej vore meningen, önskas att Constitutions Utskottet måtte föreslå ett sådant tillägg uti antingen 18 eller 21 §, som bestämmer Ståndens rättighet, att förekommande frågor om Riksdagsmans behörighet, så väl efter de öfrige, som efter den 18 §, pröfva, och dermed sedan, enligt 21 §, förfara. Efter någon öfverläggning härom förenade sig Beredningen i det utlåtande, att den i 21 § hvarje Stånd förbehållna pröfmngsrätt, så väl i afseende på sådane medlemmar, hvilkas fullmakter ej blifvit godkända, som dem mot hvilka, tillfölje af 18 §, någon anmärkning äger rum, äfven bör utsträckas till de, för laglig - 194 Den 11 Juni 1812 heten af valet till Städernes fullmäktige, i 14 § innefattande föreskrifter. I hvilket afseende, vid det i 21 § förekommande åberopande: »till följe af 18 §.[»] ; bör tilläggas: »till följe af 14 och 18 §§.[»] d. Sluteligen föreslår Corn.
Garfveriet’ för beredning af läder på Engelska sältet, drifha af 10 mantalsskrifne personer, och hvars tillverkningsbelopp uppgått till 9,219 R:dr Banco. 6:0 En Kort-fabrik, drifven af 9 mantalsskrifne och 3 ej mantalsskrifne personer, hvars tillverkning uppgått till 4.75° R;dr B:co. 7:0 Ett Linoljeslageri, drifvet af en mantalsskrifven person, hvars tillverkning uppgått i värde till 600 R:dr Banco. 8:0 Sex Målare-verk, drifna af sex mantalsskrifne personer, hvilkas arbetslön för åtskilliga arbeten utgjort g83 R:dr Banco. 9:0 Ett Svarfveri-verk, med två mantalsskrifne personer, hvars tillverkning af nytt och reparation af gammalt arbete uppgått till 196 R:dr Banco. 10:0 Tre Spegel-fabriker, af hvilka en under sista året icke varit i gång, drifne af 2 mantalsskrifne personer, och hvars tillverkningssumma utgjorde 188 R:dr Banco. 27 11 :o Två Tobaks-fabriker, drifne af 5g mantalsskrifne personer och i 9 barn, samt lemnande en tillverkning till värde af 124,590 R:dr Banco. 12:0 Två Ur-fabriker med 4 mantalsskrifne personer och en tillverkningssumma af 424 B;dr Banco, samt i3:o Tre Åkdons-fabriker, som under de tre sista åren blifvit privilegierade, med 8 mantalsskrifne personer samt ett tillverkningsbelopp af 2,900 R:dr Banco. Varande således totalsumman af härvarande fabrikers tillverkningsvärde med dertill erforderlige materialier, det sistförflutne året, 250.336 R:dr Banco; och utgör medelbeloppet af tillverkningarnes värde vid alla dessa fabriker under de fem sistförflutne åren 209,161 R:dr B:co.