Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den som gifvit akt på Alice hade kunnat märka en liflig rodnad öfverhölja hennes ansigte. Förrän hon åter inträdde i rummet, för att gifva förklaring öfver det de hade hört, stannade hon bakom dörren; man såg att hon kämpade med en stark sinnesrörelse; men nu inträdde hon och sade med en omärklig darrning i rösten: Det är baron Glithingham, Mylady. Ändtligen! sade Lady Starling, då Edvard inträdde uti rummet, kysste modrens hand och helsade Alice med en öm blick, som genomträngde flickans hjerta. Huru mår ni här, min mor, och ni Alice? frågade han. Bra, ser jag. Jag har längtat att återkomma. Fru Rush bad om sin helsning; hon har rest till Amerika. Ungefär en half timmes tid egnades nu åt de ömma frågor och svar, hvilka hvarandra tillgifna personer efter en tids skilsmessa längta att utbyta. Gå in i ditt rum, Alice, mitt barn, sade nu Lady Starling med ett småleende; jag önskar tala med min son. Den unga flickan steg, liksom om hon afvaktat dessa ord, hastigt upp och lemnade moder och son ensamme. Edvard, berätta mig hvad som är å färde, sade modern, med en rynkning i pannan. Anna Rush har vidrört en sak som jag väntar att få veta af dig. Är det sannt, att du friar till Lord Suffridges dotter? Ja, min mor, det är ungefär sanningen eller rättare sagdt: jag tror att det är de som fria till mig. Men den unga Lucy är verkligen rätt söt. Det är mycket underligt! det vore verkligen en ödets skickelse! Har den gamle Lorden någonsin talat om mig? Jag tror väl. Känner ni honom? Åh, sedan fordna tider då vi ännu båda voro unga. Han gjorde mig två gånger anbud om sin hand; första gången då jag redan älskade din fader, och andra gången sedan jag blifvit enka. Hvarföre gifte ni er icke med honom? Emedan jag ej kunde fördraga honom; han var en vild, egenkär menniska.
Vi äro i fred och vänskapliga förhållanden mod hela verlden och hvarföre då i ett fall som detta ej behandla alla våra vänner lika; hvartill tjenar dessutom våra Ministrar vid främmande Idof och våra Consuler i de största Handelsstäderne, om de ej kunna ombetros att få utgifva gällande pass till resor igenom det land de representera. Utan tvifvel bör det äfven för dessa Herrar Embetsmän vara lättare att bedöma de passäkandes uppsåt och afsigter, än det kan vara för en i Stockholm residerande StatsMinister och beträffande de missbruk af vår gästfrihet, sorn främmande resande möjligen kunde tillåta sig, så underhåll la vi en talrik Policebetjening, som skulle ådagalägga en oförlåtelig oskicklighet, omden ej viste upptäcka och tillintetgöra de stämplingar, hvilka med något sken af betydenhet kunde förehafvas emot Fäderneslandet eller dess interessen; ty att små och i mörkret förda intriger skulle synbarligen kunna oroa, anser jag under värdigheten af ett fritt och sjelfständigt Folk och dess Regering, hvars politik är och bör vara fred med alia Nationer, och som un^ der närvarande allmänna förhållanden, säkerligen skall möt«6 med samma ärlighet och fredliga tänkesätt, som vi öppet ådagalägga, utgöra grunden för våra åtgärder i afseende på främmande magter och deras undersåtare. Men troligen skall äfven om vi fortfara med denna stränga åtgärd vid resande främlingars insläppande i Riket, reciproqva Författningar Ren 3 Junii, tagas emot oss i de Stater, hvars individuel på detta vis med misstroendets formaliteten mötas vid våra gränser s och jag tror med afseende? å vårt från continenten sk,iljda läg$ Och/ vårt större behof af ostörda handelsrelationer med andra Stater, än de kunna äga att bibehålla dem med oss, att vi under ett sådant förhållande ojemnförligt skulle förlora mer .än de, om reciprocitet i detta fall öfvades emot oss. Alla dessa skäl hade jag trott bordt kunna leda det Högloff.
hvilkas innehafvare voro förbundna att vid alia möjliga tillfällen, under bestämda kontroller, bestrida öfverfärjningen emot vissa lågt beräknade afgifter, allt på sätt förut egt rum; att hvad beträffade den häraf föranledda frågan huruvida, med bibehållande af dylika färjeplatser, det borde vara äfven andra vid kusten emellan ifrågavarande färjeplatser boende båtegare obetaget att emot betalning föra menniskor och varor öfver sundet, så syntes väl någon billighet lala för inrymmandet af en sådan rättighet, men då omständigheterne togos närmare i betraktande, insåges lätt att här inträffade ett af de många fall då den enskiltes vinst måste stå tillbaka för det allmännas båtnad, enär de publika färjeplatserne icke skulle såsom sådane kunna ega bestånd eller fortfara att vara underkastade nödige bestämmelser lill de trafikerandes säkerhet och beqvämlighet, så vida det blefve närboende båtegare öppet lemnadt att med färjeplatsinnehafvarne täfla om förtjensten, en 8 Allmänna Besvärsoch Ek o nomi-Vis hottets Betänkande N:o Ii b. täflan, hvilken utan tvifvel skulle göra sig gällande företrädesvis vid de tillfällen då väder och vind voro för öfverfarten gynnande, uien uteblifva under sådana årstider och omständigheter då öfverfärjningen vore mera än vanligt svår, samt att det således syntes hafva haft giltiga skäl för sig att färjeplatserne blifvit förunnade det skydd emot obehörigt intrång, som de åtnjöto och hvars bibehållande alltså tillstyrktes; — att Kongl. Majit sedermera genom Nådigt Bref lill Dess Befallningshafvande i ofvannämnde län den 16 D ecember 1853, beträffande hvad sålunda blifvit anfördt, förklarat att derigenom vore tillfyllest ädagalagdt icke allenast vådan deraf att kommunikationen emellan Olands ifrågavarande kuststräcka och Kalmar stad lemnades fri och utan några bestämmelser för vinnande af de trafikerandes säkerhet och beqvämlighet, utan ock vigten deraf att färjeplatserne fin:ge åtnjuta erforderligt skydd emot obehörigt intrång; — att vidare Bonde-ståndet vid sistlorllnina Riksmöte till Kongl. Majit ingått med underdånig anhållan, alt det till skydd för omförmälde färjeplatser stadgade vitesförbud måtte i
Hr Professor Branting, att 3 tiva 86 Den 6 November f. m. löner skulle beviljas, enär de allmänna skolorna nu icke kunna få begagna gymnastiken af bristande lärarepersonal; men då nian med anledn. deraf, att en reglering i della afseende så nyligen skett, icke vågade begära anslag för hela den föreslagna lärarepersonalen, så beslöt K. M. alt endast en ny lön skulle begäras. Desse framställningar torde R. o. Ad. finna vara af behofvet i högsta grad påkallade; men StatsUtsk bär del oaktadt ej funnit skäl att tillstyrka bifall lill det begärda anslaget. Jag vågar derföre, på de skäl jag nu haft äran framställa, anhålla, alt R. o. Ad. täcktes bevilja återremiss af denna punkt, med förklarande, ali R. o. Ad. anser det af K. M. för ändamålet äskade anslag af 500 r:dr böra bifallas. Frih. Palmstjerna, som begärt ordet, förklarade sig vara förekommen, och derföre afstå från yttrande i ämnet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot 9 punkten gjorde anmärkn:r föranleda lill ålerremiss, med förklarande, att R. o. Ad. ansåg det af K. M. för Gymnastiska Centralinstitutet äskade anslag af 500 r:dr böra beviljas. Ropades ja. 10:o Sundhetscollcgium med mcdicinalstaten, ll:o Carolinska Medico-chirurgiska institutet, 12:o Veterinärinrättningen i Stockholm, 13:o Vitterhets-, Historieoch Anliqvitets-Acadcmien, och 14:o Musikaliska Academien. Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 15:o Understöd för vetenskapliga arbetens ut gifvande. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller, alt Ridd.secret. mätte uppplysa, huru R. o. Ad. beslutat öfver StatsUtsk:s betänk. N:o 32, samt alt jag derefter måtte få yttra mig. Till följd häraf meddelade uudert. t. f.
Till följd af hvad sålunda blifvit anfördt tillstyrker utskottet, att, med bibehållande för »segelduk och tältduk» under en rubrik af 6 sk. införseltull, »blaggarn, buldan och kanfas» må i serskild rubrik åsätlas 8 sk. införselafgift; att lärft, hvaraf 1 qvadrataln väger lill och med 3 lod, upptages i serskild rubrik och åsättes 3 r:dr 36 sk. införseltull; att »lärft andra slag, damast och linön» under en rubrik åsättas införselafgift af 1 r:dr 16 sk.; och att införselafgiften å rubriken »andra slag» bestämmes till 56 sk., allt per skålpund. Såsom Kongl. Maj:t föreslagit, anser utskottet. arbetad zink bör delas i omålad och olackerad med 2 sk. och i målad eller lackerad med 6 sk. införseltull per skålpund; införseltullen å ångpannor böra nedsättas från 20 till 15 procent af värdet; och införselafgiften å ägg bör jemkas från 2 till 1 sk. 4 r:st. per skålpund. Bevillnings-Utslcottets Utlåtande, N:o 13. 65 Då den i noten till Kongl. Maj:ts förslag, likasom i gällande taxa, befintliga hänvisning »ål; se fisk» synes alldeles obehöflig, föreslår utskottet, alt nämnde hänvisning må ur noten utgå. För alla andra än här ofvan nämnde artiklar har utskottet, med undantag af några rättelser i tullvärdena, icke ansett förändring i gällande bestämmelser nödig; och äro alla sådana artiklar i utskottets bilagde taxeförslag med en stjerna (*) utmärkta.
Föredrogs ånyo och remitterades till StatsUtsk. K. M:s d. 3 dennes på bordet lagda Nåd. skrifvelse till R. St., i anledn. af väckt fråga om inbetaining till R. St. Riksg:sKont. af en emot köpeskillingen för f. d. Hofbageri-egendomen i Stockholm svarande summa af Myntverkets tillgångar. Föredrogs ånyo K. M:s d. 3 dennes på bordet lagda Nåd. skrifvelse till R. St., om förordnande af en StatsRåds-ledamot för handläggningen af vissa i Riksd.Ordn:s 36 och 42 §§ omförmälda Riksdagsärenden; och beslöts det skulle denna Nåd. skrifvelse läggas till liandlingarne samt vederb. Utsk. meddelas underrättelsen om densammas innehåll. Föredrogs ånyo och remitterades till StatsUtsk. K. M:s d. 3 dennes på bordet lagda Nåd. skrifvelse till R. St., ang:de Folkskole-lärares pensionering. Föredrogs Hr Ribbings, Arvid, d. 3 dennes på bordet lagda motion om inrättande af ett s. k. EcklesiastikColhm. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Föredrogs och remitterades lill LagUtsk. Hr Ribbings, Arvid, d. 3 dennes på bordet lagda motion om lagstadganden, hvarigenom dels närmare bestämmes presterskapets skyldighet att Den 7 December. bestrida religions-nndervisningen i Folkskolan, dels stadgas äfventyr för underlåtenhet deraf. Föredrogs den af Frih. Creutz, Stephan, d. 3 dennes väckta motion, om antagande af Norska dissenters lagen af år 1845, såsom tolkning af lö §. Keg.F. Frih. Creutz: Hos Hr Gr. o. Landtm, får jag ödmjukast anhålla att få återtaga min den 3:dje dennes ingifna motion om antagande af den Norska Dissenters-lagen för att deruti göra några ändringar, och rättelser som jag anser vara af nöden. Hr Tersmeden, Nils:
De 2:ne kyrkobyggnadslån, som under 1850 och 1851 samt 1853 och 1854 års riksdagar beviljades Knäreds församling i Hallands och Markaryds församling i Kronobergs län — af hvilka lån det förra år 1852 utbetaldes med Tjugofyratusen R:dr och det sednare år 1854 med Tiotusen R:dr, — skola till Riksgälds-kontoret återbetalas genom erläggande, före hvarje års slut, af Sex procent å dessa låns ursprungliga belopp; dervid Fyra procent årlig ränta för det återstående lånekapitalet hör beräknas; kommande det öfverskjutande beloppet ait såsom afbetalning å lånesumman afgå, intill dess denna blifvit till fullo godtgjord; hvarjemte den ytterligare ersättning, förstnämnde församling möjligen kan i laglig väg erhålla" för sin förlust i anledning af den förut uppförda kyrkans, genom olyckshändelse förorsakade förstöring, bör uteslutande till afbetalning å denna församlings lån användas. § 30. Sedan det under sednast förflutna riksdag Wallentuna församling i Stockholms län, för ny kyrkas uppbyggande, heviljade och till nämnde församling un - 16 Stats-Utskottets Memorial N:o 183. der år 1859 från Riksgälds-kontoret utbetalda lån å Tjugotusen R:dr lått under Fern års tid utan ränta innehafvas, skall detta lån äfven återbetalas medelst erläggande före hvarje års slut af Sex procent å lånets hela kapitalbelopp, hvarvid samma ränta beräknas, som enligt näst ofvanstående § är föreskrifven för de 2:ne deruti omförmälda kyrkobyggnads-lån.
Compagnie-Chefs åtnjuta för 6 ar beräknadt såsom Accords - ersättning ^,124 N-dr Banco utom 540 Tunnor Spannemal, hwaremot bemälte Major, som med afseende a den Regemenks O. warterinästare-Tjensten atföljande douceur och öfrige förmaner kunnat med säkerhet påräkna minst en lika ärlig inkomst med dem. och af sadan orsak betalt till och med högre Accord än de fleste Compagnie-Chefer wid Regementet, nu endast får åtnjuta Accords-ersättning i ett för allt 2,888 R:dr, hwilken Summa, han redan genom mistmngen af förenämnde Beklädnads - proCent efter Regementets Reduktion i bet närmaste förlorat, da CompagnieChefs under samma tid begagnat alla Lönings - förmaner; sa wäl med stöd af denna sanning, som Kongl. Majus försäkran uti aflaken Nådig strifwelse till mig, att, af ofwan anförde stäl, hafwa Ma, jor Reuterskiöld uti Nådigt minne är det derföre och da han nu är den enda af Swensta Gardes Officers, Corps, som i berörde afsende nödgas betrakta fig iyanlottad, jag i ödmjukhet får framba. ra detta amne till lie. behjertande, med den anhållan att lit., wid inseende af de tillfällen, som äro Bihang, Nw 66» öpp - ro42 Den z Julli öppna för Konungens Nåd höggunstigt lackes l underdånighet föra honom till Kongl. Majus Nådiga alarikakl. LnZelbreckt. Lik. I. Transumr af Riksens Höglosiige Ständers underdäniga skrifwclfe r>ll Rongl.
I Summarisk Uträkning ofver Personlig Afgift efter i Art. af 1815 års Bevillnings Stadga uti Län för ar 18 Mågar, Söner och Drängar. Männer. Hustrur. PT) fl) -1 •“* 3 QJ — 3 >0 0 0 n s? 0 3 r> 0 3- jx* vi hsj r* 00 ~ 3 tuo ^ o. c?•> tu 3- *n | n -r* " MO 3 - 3 3^o era Q.n 0 ct» sr 3 v 0 3 0 0) 3* O. vr» i-pj w ^ We co nr o nso •-•Ss ^ SI Q~ a. tu aa Personer, erlägga Man;•penningar. Bevillning. Enligt Mantalsoch Skatts*krifnigsLängdernas innehåll: ä i Bidr Person • a 3* skill, dito * a 24 skill, dito . • a 16 skill, dito 1 . % - ' Summa ' ’ Häraf finnes På Landet N. N. Stad N. N. dito • N. N. dito . 1 - För Landet N. Stad K. N. dito Summa 1 Sammandrag öfver Taxerings-Längderna N:o 4 uti Län för ar 18 N;o aj. j;te. Bander. Hus, Tomter, Stadsjord m. m. Hemman, FrälseRentor. > Lägenheter. Berg.Verk. > troj S Mantffacturier, Fabri* ker och Inrättningar. Qvarnar. > Ägande rätts afgift. Fabriker och Inrättningar, taxerade efter utsatta Classer Summa. Sammandrag öfver Taxerings-Längderna N:o st uti För Ilandet N. N. Siad N. N. dito Summa Sorn innehafves under BostälJs-ratt. HemLägenQvarman. heter. nar. Afgift af Embete c å i procent af Löne inkomsten, å 2 procent af Löne - 3 o 3 K* Sammandrag öfver Taxei ings-Längderna N:o 3 uri Län för år 18 N:o 15. 5 :te Brödet. För Landet N. N. Stad N. N. dito Samma Egendom, tillhörig Kongl. Maj:t och Kronan.
Utstakning af planen för denna fördelning anser jag underdånigst böra företrädesvis bestämmas med afseende på de hinder och dessas aflägsnande, som ligga i vägen för geologiska undersökningarnes fortgång, hvarföre lämpligaste planen betingar följande ordning för ekonomiska karteverkets framtida arbeten, nemligen: sedan ekonomiska kartearbetena blifvit fullbordade inom Örebro län, förläggas desamma till Skaraborgs län och sedermera till Hallands, Göteborgs och Bohus län, Blekinge och Elfsborgs län, hvilka alla äro af Topografiska kåren utarbetade uti en äfven för de geologiska undersökningarne otillräckligt stor skala och inåste derföre ock i hvarje fall nödvändigt omarbetas. Derigenom att Eders Kongl. Maj:t skulle fästa nådig uppmärksamhet vid föregående underdåniga förslag, blifva äfven de ekonomiska kartearbetenas fortgång och skyndsamhet till en väsendtlig del för närmaste framtid befrämjade, ty de till arbetsdistrikter här underdånigst föreslagna län äro just de delar af riket, hvilkas terräng blifvit uti det at Topografiska kåren sedan år 1811 utförda, värderika, triangelnät försedd med den rikaste tillgång på säkra ort bestämmelser, och sä riklig, att, med undantag för Elfsborgs län, någon vidare åtgärd till den ekonomiska kartans noggranna sammansättning derstädes icke kan komma att af behofvet påkallas. Härigenom undvikes således för längre tid den kostsamma operation, som i och för ofvanberörda triaogelnäts utvidgande måst vidtagas inom Upsala län och, äfven erforderlig inom Orebro län, allt för mycket anlitar de för härvarande arbeten tillgängliga, relativt till anslagen för rikets 2:ne öfriga k arte verk, mer än knappa penningetillgångar.
Directionen, att innehålla 5 procent af till utbetalning anordnade summan samt att dessa 5 procent genast till Riksgälds-Contoret aflemna emot Contorets villkorliga förbindelse, att efter 8 år, beloppet återgälda, så vida icke Contoret under tiden måst i och för Föreningen vidkännas någon utbetalning; och kommer, så länge sådant icke inträffat, innehafvaren att af Riksgälds-Contoret årligen uppbära 5 procent å det sålunda insatta Capitalet. Denna Riksgälds-Contorets förbindelse bör förvaltande Directionen, genast efter inhändigandet, fastighets-låntagaren låta tillställas, såsom ersättning för de, vid lånets utbetalning, afdragne 5 procent. Sjette punkten kommer att så lycia c I mon af tillgång eger delegare att hos Föreningen belåna hela beloppet af den beviljade inteckningen; men om, på sätt i fjerde punkten är nämndt, i panten finnes andra inteckningar med förmonsrätt framför Hypotheks-Föreningens, skall denna , då delegaren sådant önskar eller då sådane äldre inteckningar utsökas, inlösa desamma så fort som sig göra låter. Sjunde punkten blifver af denna ordalydelse: Egendomsvärdet bestämmes efter de grunder hvarje Hypotheks-Förening serskildt för sig uppgör och som, vid pröfningen af Reglementet, w Bih. lill R. St. Kongl. Majit, sedan fullmagtige i Riksgälds-Contoret i denna del blifvit hörde, finner för godt att lill efterrättelse i Nåder stadga. Åttonde punkten skall lyda sålunda: Hypotlteks-Förening må ej träda i verksamhet förr, än de egendomar* som i densamma sökt delaktighet, uppgå lill ett värde af minst 5oo,ooo Rdr Silfver eller a,ooo,ooo Rdr RGS. Nionde punkten bifölls, med uteslutande endast af de i I och 2 raderna förekommande orden 'Utom reservfonden” Tionde punkten får följande ordalydelse:
B:co RiddarhusCassan måsfi 3o H. 9 i3o D « n 3o J n n i i f. m. betala för en af Bokbindaren Wahlström uti October månad är 182/f RiddarhusDirectionen in gifven Räkning å för Riddarhusets behof under i8q3 års Riksdag verkstäldt åtskilligt bokbindare-arbete , borde genom Remiss till StatsUtskottet tillvägabringaSj samt att det hädanefter må åligga RiddarhusKamereraren, vid ersättnings ansvaratt inom 3 månader, efter hvarje Riksdags slut_, sä vida icke laga förfall inträffar, hvilket likväl inom nämnde tid borde inför Riddarhus Directionen anmälas och styrkas, hafva från vederbörande infordrat och till RiddarhusDirectionen ingifvit behöriga Räkningar ä sådant arbete, som för Ridderskapets och Adelns behof vid Riksdag verkställes > och sålunda bör af Riksdagskostnadsmedlen betalas. Herr von Hartmansdorff: För min del har jag cj något emot det förslag Utskottet framställt; men jag befarar, alt det grundar sig på något misstag. StatsUlskottet och Rikets Ständer, då de bestämma Riksdagskostnadernes utbetalande, känna ingen RiddarhusKamererare, utan endast RiddarhusSecreteraren, såsom Ståndets Secreterare, hvilken i likhet med öfriga Stånds Secreterare är förbunden att uppgöra räkningarne. Så har det ock hittills tillgått. Endast såsom undantag har det handt, att RiddarhusKamereraren, af under händer hafvande medel, åt RiddarhusCanzliet förskjutit Den 3o Junii f. m. hvad som kunnat för vissa tillfällen behöf vas. Jag skulle således tro, att i stället för Kamereraren borde sättas: Secreteraren. Hvad tiden beträffar; befarar jag att att 3 månader efter Riksdagens slut ingalunda förslå till Protocollens tryckning. Föregående Riksdagars föredöme bevisar åtminstone motsatsen. Herr Bråkenhjelm:
Lagerbjelkes åsigt, hvilken nyss blifvit framställd till R. o. Ad:s bifall, nemi. att 11. o. Ad. måtte förklara, att då Suppleant inväljas att i st. f. permitterad ledamot inträda i Utskott, lian icke derigenom uphör att vara Suppleant, utan att i sådant fall en annan Suppleant bör utses för den lid han tjenstgör såsom ledamot af Utsk., och att följaktligen den Suppleant, som nu skall utses i st. f. Frih. De Geer, väljes endast för den tid, Frih. De Geer fungerar såsom Utskotts-ledamot under Frih. von Kraemer beviljad ledighet; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade godkänna denna åsigt. Ropades ja. Uplästes till justering och godkändes Exped:sUtsk:s under N:o 4 afgifna Förslag till R. St:rs underd. Skrifvelse till K. M., ang:de Riksdags-kostnadernes bestridande genom Riksg:sKont. Föredrogs K. M:s d. 7 dennes på bordet lagda Nåd. Skrifvelse till R. St:r, ang:de åtskilliga förändringar uti Tull-taxan. Frih. Hermelin, Garl: Jag hade önskat, att någon annan begärt ordet, men då så icke skett anhåller jag att få göra en erinran vid en i den K. Propos:n nptagen artikel nemi. Sparrar. Kan skogarnes bättre vård vinnas dermed, att sparrar förbjudas till utförsel eller beläggas med en utförseltull, som gör ex port af dem omöjlig, så gillar jag detta förslag; men jag betvif - 102 Den 11 Januari lar att något sådant ändamål vinnes. Jag hemställer om ieke en utförseltull af 32 sk. biko på hvarje sparre är nära nog detsamma som ett förbud mot utförsel.
Döden för hans skull var det enda som kunde rentvå henne.” För att beskriva deras relation använder hon också bilden av Caesar och hans slav, och hon undertecknar ett brev: ”Herre, er tillgifne och oduglige vapendragare. I Victoria Benedictssons syn på kvinnligheten ligger att den är ofullkomlig, halv. Genom att förena sig och sitt liv med den man hon älskar skall hon äntligen bli en hel människa. Brandes däremot är enligt både sin egen och hennes uppfattning en hel och harmonisk människa i sig. När hon inser att hon förlorat möjligheten till hans kärlek går därmed också hoppet att bli en hel personlighet förlorat. En av de sista anteckningarna från Paris våren 1888 slår fast: ”En karl kan vara ensam med sitt arbete [...] Hvarför skulle inte jag kunna? – Åh Gud! [...] Jag är ju blott en qvinna.” Under våren 1888 återkommer Georg Brandes till ämnet kvinnlighet och Victoria Benedictsson frågar honom återigen vad han menar med det ordet. Han ger då följande definition: ”En viss kattaktighet, det att man kan plocka upp lag efter lag och ändå inte träffa på det väsendtliga [...] qvinlig fåfänga etc. I förstone undrar man om hans beskrivning verkligen hänför sig till Victoria Benedictsson – i vilket fall som helst uppfattade hon det säkerligen så. Trots hennes klart utformade personlighet, så som den stiger fram i dagböckerna, drar man sig ändå till minnes att nästan alla hennes utbrott av förtvivlan, hat och sårad stolthet, liksom av glädje och förälskelse, tycks ha flutit in i dagboken i stället för att artikuleras muntligt. Det är dagboken som får ta emot hennes förtvivlan och vrede i stället för den som i första hand borde ha mötts av denna reaktion på sitt handlande och sina utslungade paradoxer och elakheter. Kanske är det så att hon tack vare dagboken kunde förbli så sluten och till synes kvinnligt mjuk, som hon trodde att han ville ha henne. Kanske blev hon aldrig riktigt tydlig och begriplig för Brandes. Det är en hemsk tanke, att den människa vi så ingående får lära känna långt efter hennes död, kanske inte gav Brandes möjlighet att se sina innersta tankar och känslor.