Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa rättigheter, sorn i långliga tider bibehållit sin helgd , hafva nu mera genom de vigtiga förändringar uti försvars-inrättningen med den nya Bevärings-pltgtens utgörande försvunnit.” ”De flesta Båtsmans-Rusthål! bebos af endast en, två, högst 3 åboer; som tillsammans äga ~ mantal och ofta derunder och af dessa [Rusthållare finnas mångå som äro sjukliga och ålderStegna, samt till arbete odugliga. De åter sera varit i conscriptions-åren hafva blifvit commenderade till Bevärings-tjenstgöring samt måst lemna sitt lilla jordbruk åt qvinnor eller åldriga föräldrar, som snart både med krafter och förmåga aftynat, bära en rustnings börda, hvilken med egenskapen af dess vanskötta och försvagade brukningssätt, blifvit dem alltför tung; hvarigenom den naturliga följd uppkommit, att ett. Större antal hemmansdelar, till allt för mycket nedsalta priser , blifvit genom tvångs-auetioner försålde.” ”Den byggd af Blekinge Rän , hvarföre jag är Ombud, orngifver Carlscrona, som på ea Ö i Skärgården är belägen , hvarest Rikets Örlogsflotta har sin dyrbara station, och dit Sjöfolk, Arbetsoch Krigsmanskap från de flesta aflägsna Rikets orter, å alla vägar genom Dånet mäste framskaffas; transporten af spannmål, proviant, *25 Den 7 Juli. viant, skeppsvirke, ved och vatten samt Båge* riernas mäld till och ifrån <}varn, måste ofta landvägen forsslas. Amunitions framställande från Tyghusen, Bruken eller Städerna uppe i Fandet samt mångfaldiga andra behofver, dem Flottans hastiga och skyndesamma rustningar oumgängeligen påkallar, mäste af Allmogen, öfver deras förmåga, bestridas.3’ ”När nu vid början af krig , då alla nummer skola vara cornpletta, en del Rusthållare commenderas som Beväringskarlar och andra öfver årens beväringsskyldighet blifva utskrifne från sina sina Eåtsmans-rusthåll , hvem skall då fullgöra de skjutser och körslor m. m.
Med iagt2:c/ra Sami. 48o Riksens Ständers tagande af de uti Instructionens 2 och 4 §§* stadgade föremål för Revisoretnes åtgärd, att nemligen tillse huru de i Riks-Staten påräknade Stats-Intraderne ingått, samt om öfverskott eller brist derå uppkommit, såsom ock huruvida utgifterrte öfverensstämt med de af Riksens Ständer fastställde Stater och finnas med behörige Verificationer fÖrsedde, hafva Revisorerne fullständigt genomgått dessa Räkenskaper* och dervid utrönt i afseende på Inkomsterne: att de ordinarie Intraderne , bestående förnämligast uti Landt-Räntorne samt Arrendeoch Häst-Yacance-Spannmål, jemte Hammarskatt och Tionde m, nn sådane de af Riksens Ständer vid sista Stats-Reglering eller från och med 18x9 års början förslagsvis beräknades* i allmänhet ingått till calculeradt belopp* samt med öfverskott på det bela, och att likaledes de Extra Ordinarie Inkomsterne, såsom Tull-* Post-, Chartas-Sigillatae-samt Husbehofs - Bränn vinsbrännings-afgifteii * sammantagne utgjort hvad deraf är påräknadt, ehuru brister äfven under en del af dessa Tittlar befunnits. Bland de förra eller Ordinarie Intraderne liar sådant inträffat med Mantalspenningarne, hvilka aro beräknade att ingå med 286,000 R:d., men hvarå brustit, år 1819 8,537 R:d. 38 sk. 11 r:st. och 1820 9>4o5 R:d. i3 sk. 11 r:st. Orsaken dertill har, efter hvad Revisorerne trott sig finna, varit den, att berörde Inkomst - Revisorers Berättelse. 4 81 Tittel vid sista Stats-Reglering upptogs till 26,000 R:drs högre belopp än förut. Enär denne Stats-intrad grundar sig å Folkmängden, utom i Stora Kopparbergs
Läge ej på bottnen af saken något annat, än att afgöra företrädet emellan 2:ne historieskrifvares olika åsigter, så hade R. o. Ad. visserligen icke i dag varit så talrikt församladt eller denna motion rönt så mycket motstånd, som vi nu fått höra. Men hvarföre dä detta motstånd? Icke är det för kostnadens skull, — ty den är ringa och drabbar icke någon viss person, utan skulle åtgå af Riddarhuskassan, — icke eller är del för prof. Fryxels egen skull, — ty hans förtjenster hafva blifvit erkända äfven af dem, som bestridt den utmärkelse, hvilken för honom är föreslagen. — Nej, mine Hrr! det är den stora frågan om R. o. Ad:s tillintetgörelse såsom Stånd vid en förestående representationsförändring, hvilken ligger på bottnen af alltsammans. Man synes frukta för en sannfärdig och således trogen framställning af Adelns förtjenster om fäderneslandet, af detta Stånds vigt för Sveriges bestånd, välmakt och ära. De historiska bevisen skulle naturligtvis blifva mycket besvärliga för dem, som vilja försöka R. o. Ad:s aflägsnande ur representationen för kommande tider. Hade man väl annars hittat på så många små skäl för att motarbeta den tillämnade utmärkelsen åt prof. Fryxell? Att denna min förmodan är riktig, slutar jag äfven deraf, att det isynnerhet är då representationsfrågan förekommer till öfverläggning, som R. o. Ad. förklenas. Det sker då icke blott i allmänna tidningarne, utan äfven på detta rum uppträda personer, hvilka söka nedsätta Ståndet, så - 118 Den 15 Januari. sorn förhållandet rar d. 28 Äng. 1844. dä 1840—41 årens representationsförslag här förehades. Huru det dä tillgick, torde de af Eder, mine Hrr! som dii voro närvar, på detta rum, utan tvifvel [tåminna sig. Med förbigående af allt, som här blifvit anfördt ronde personer, anhåller jag att få fästa mig vid det hufvudsakliga sorn åtskillige talare i ämnet anfört.
Huru skall man g&amp; tillvaga för att besttlmma höjdskilnaden mellan tv8 stallen? Huru bestammes det borgerliga Aret? Xro planeterna bebodda? Hvilken betydelse för kroppen har svettningen? Hvarför spricker ett tjockt glas lattare sönder vid upphettning an ett tunt? Fryser alltid vattnet till is vid 0 ' 1 Hvad a r en fonograf? Hvad ?ta vi om blixten? Hvad försttis med en glödlampa, en btiglampa? Ar det möjligt att förutse den kommande vaderleken? Nar faller daggen ymnigast? Hvarf6r blir degen sur, om den. ftir jasa för lange? Hvarför bli silfverskedar svarta i beroririg med lutfisk och agg? Huru ar blodet sammansatt? - Redan af dessa exempel synes, att, det ifrtigavarande arbetet behandlar. amnen, hvari insigter allt mer och mer krlfvas af sival den bildade kvinnan, som den bildade mannen. Da boken i allmanbet utreder frigorna p&amp; ett enkelt och lattfattligt sätt, och dti utgifvaren &amp; r en i dessa iimnen fullt kompetent person, bör den kunna bli till stor nytta och nöje för den del af var ungdom, som eger nigon kunskap i fysik. I det mörkaste Afrika. H. Stanley ' s berättelse om sin senaste fard genom Afrika för att uppsöka Emin Pascha ä r ' en vardefull tillökning i vir, p&amp; goda och roande resebeskrifningar, tamligen fattiga aingdomslitteratur. Ehuru ej stirskildt afsedd för ungdom, larnpar den sig dock, likasom samme författares föreghende arbeten, lika val för unga, som för gamla. Det friska mod, hvarmed Stanley gtir alla faror till mötes, den kraft hvarmed han besegrar alla svirigheter samt slutligen det lifliga och raska satt, hvarp8 han skildrar sina afventyr, miste ovilkorligen ans18 livarje ungdomsfriskt sinne - ungdomen drömmer ju gama om att utföra stora och berömliga garningar och tilltalas derföre lifligt af allt, som kan ge naring i t dessa drömmar.
Ombudsm. Emb.-Berättelse den 15 Nov. 1847. 37 satt den myntsort, i hvilken derå tecknade expeditionsoch chartaelösen borde utgå, densamma dock, likasom för Tingsexpeditioner i allmänhet, blifvit, på sätt Expedilionstaxa och Chartaesigillatae-förordningar hjöde, utförd i banko, och att meningen varit, att beloppen äfven efter zilfran borde af vederbörande erläggas i sistnämnda mynt, i allt fall innefattade den lagöfverträdelse, att lagmannen uträknat och åtecknat fastebrefven annan och högre lösen, än Expeditionstaxan medgåfve, och sålunda utöfver rätta beloppet beräknat sig till godo, för fastebrefvet den 2 Oktober 1829, 2 R:dr 26 sk., för fastebrefvet den 1 Februari 1834, 3 R:dr 15 sk., för fastebrefvet den 20 juni 1835, 4 R:dr 14 sk., för fastebrefvet den 7 Maj 1839, 93 R:dr 47 sk., samt för fastebrefvet den 7 Februari 1843, 7 R.dr 20 sk.; I följd hvaraf och då lagmannen, jemte det han för dessa fastebref tagit mer än laglig lösen, och derföre, enligt 4:de punkten af de vid slutet af Expeditionstaxan meddelade föreskrifter vore skyldig att, för hvarje af ifrågavarande fem fastebref, böla tjugu riksdaler, med tillhopa etthundra riksdaler banko, tillika vore öfverbevisad att under en, såsom det syntes, lång följd af år, hafva på ett olofligt, nästan svikligt sätt beredt sig tillökning uti inkomsterna af embetet till skada och förfång för parter, som haft att af honom utlösa fastebref, hvilket embetsbrott, likaledes vore af så svår beskaffenhet, att detsamma ej kunde med böter till högsta belopp försonas, advokatfiskals-embetet påstått, det lagmannen, för alla de felaktigheter vid beräkningen och utförandet af expeditionsoch chartaelösen för fastebref, hvarom han i detta mål vore öfvertygad, måtte, med stöd af 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, i en bot dömas att mista sitt innehafvande häradshöfdinge-embete till viss tid; hvarförutan, och då upplyst vore, att lagmannen, för fastebrefvet den 7 Maj 1839, erhållit derå debiterade lösen, beräknad i riksgäldssedlar efter påskriften, men densamma äfven i sådan myntsort beräknad, med 28 R:dr 3 sk. nämnde mynt eiler 18 R:dr 34 sk. banko öfversteg det belopp, lagmannen varit lagligen berättigad att såsom lösen för samma fastebref uppbära, samt, beträffande fastebrefvet den 7 Februari 1843,
Den kan med skrindan på rymma nästan hela skaran! Han själf är den ende som kan styra den! Manne Nubb, som om dagarne står i bolagsboden med blåkylda händer, sorgligt medveten a© so om att aldrig, trots högtflyglande drömmar, på det viset kunna bli » konge i skjönhedens rige », känner med vild triumf, att han här har makten, att han bokstafligen är den styrande. Men han missbrukar ej sin makt. Han står därinne, Elena står där längst framme, likt cn gallionsbild; vid hennes fötter skall han intaga sin plats som styrande, när färden utför skall begynna. G-enom ett par ur skrindan lösbrutna spjä- lar släpper han in den öfriga ungdomen, öfverlägset väljande ur » högen », högen ifrån hvilken ögon kokett, bedjande, trugande nu le emot honom, som de eljes icke se åt! Det är ett stolt ögonblick! Han är ädelmodig, låter prästen slingra sig in alldeles i hälarna på sin utkorade. Han ler välvilligt emot farmaceuten och han går ännu längre: med ett kraftigt grepp om armen på » domareglopen » förhjälper han denne på ett visserligen mera halsbrytande än egentligen bekvämt sätt nästan rätt i famnen på » henne », gallionsbilden, som med ett litet skrik kastar sig undan. Inom skrindans stängsel har han dem nu alla! De stå där fasthakade vid hvarandra, strålande, leende, lyckliga. Ögon glittra och lysa af skräckblandad tjusning, en sådan färd som den förestående utför stupande branter är ej utan fara. Vore det inte Manne, som styrde, så skulle ingen våga vara med! » Kom hit Manne, » säger » drottningen », gallionsbilden, » jag är ej lugn, förrän jag har dig här. » Han klifver fram — tväraxlad, nästan lika bred som lång, med det grofva ansiktet upphettadt af sinnesrörelse, men med ett par ögon i detta ögonblick strålande af så mycken lycka, 4:de ordet. &gt;• ^ fimm &lt;5 » • \ ß Bidrag mottagas med tacksamhet. Cfi so Anagram. l:sta ordet.
Maj:ls disposition anvisas i och för förbätlradl ordnande af åtgärderna lör seglationens betryggande uti och i granskapet af Calmar sund. i enlighet med hvad ofvan blifvit antydl. b) Vidare bar, under åberopande af hvad i nyssnämnda framställning blifvit anfördt, yrkats, att Rikets Ständer måtte, i stället lör de enligt samma framställning, såsom förslagsanslag begärda 100,000 R:dr, i och för förbätlradl ordnande af åtgärderna för seglationens betryggande uti och i granskapet af Calmar sund, anvisa och till Kongl. Maj:ls disposition ställa ett bestämdt anslag, stort 150,000 R:dr, samt att vid användandet af dessa medel afseende företrädesvis måtte fästas å de i Calmar sund belägna grunden Dämman och Utgrunden. c) Slutligen har uti en tredje framställning blifvit föreslaget, att Rikets Ständer flir uppförande af en dubbelfyr å den sä kallade Tylöudden vid Halmstadsbuglen måtte anvisa ett belopp af 84,000 R:dr; lill stöd för hvilken anhållan hufvudsakligen anförts: alt de årligen förefallande strandningarne söder om Falkenberg och på Halmstadsbugtens sydöstra kust tydligen ådagalade behofvet af en fyr mellan Kullen och Morups fyrar; samt att dessa slrandningar vanligen limade under den mörka årstiden och hufvudsakligen föranleddes af de starka slrömsättnirigarne i Kattegat, hvilka af en, pä delta valten mindre befaren, sjöman icke kunde b a. räknas. Man inhemtade således ofta af de skeppsbrutnes sjöförklaringar, alt, komman. de från sundet under stark vestlig vind och efter angörandet af Kullens fyr, de, lo Expeditions-Utskottets Förstag till underd. Skri/velse, N:o 144.
Tvistas om skatlskrifnings-orl, förblifve deo skattskyldiga under tiden mantalsskrifven der, hvarest han föregående året varit i mantal uppförd. 2:o. Embetsoch Tjenstemän skattskrifves och taxeras för sine egue personer och löner, der de hafva tjenst. 3:o. Rätter Borgare skall för sin person mantalsoch skattskrifvas i den stad, der han är borgare, och jemväl der taxeras till bevillning för den borgerliga näring han der idkar; men för näring och rörelse, som af honom å annan ort drifvis, skall bevillning derstädes påföras och utgöras; och böra följaktligen Coopvserdieskeppare, Sjökaptener och Befälhafvare å ångfartyg, för den inkomst de, i denna egenskap, åtnjuta, taxeras endast lili den stad eller å den ort, dit fartyget hörer. 4:o. Hvar och en, som utan burskap författningsenligt idkar handel eller annan näring, uppföres likaledes i mantal och erlägger skatt för sin person i den ort, der han eger sitt hemvist eller är bosatt, samt taxeras för handtering och rörelse, der han densamma idkar. 5:o. Gårdfarihandlande mantalsskrifves och taxeras, både för sin person och för gårdfarihandels-rörelsen, der han är boende. 6:o. Då fråga uppstår oin den ort, der någon skall skattskrifvas, pröfvas den af Konungens Befallninghafvande, med besvärs-hänvisning till ort och ställe som vederbör. § 47. Alla uppgifter, skriftliga eller muntliga, skola i mantalslängden noga intagas, de skriftliga numereras och numren anmärkas i mantalslängden, hvilken de bifogas. § 48. Den sålunda upprättade mantalslängden skall, minst tre veckor före Taxeringskommittéens sammanträde, skattskrifvaren aflemna till vederbörande Pastors-embete, som nästpåföljande Söndag utlyser allmän sockenstämma till dess granskning och i samma pålysning tillkännagifver det ställe, hvarest den, före sockenstämman, blifver för socknemännen till genomseende att tillgå.
Säg honom, får komma och helsa på mig ibland. Säg honom, att vi äro kända af så få, att Yngvas börd aldrig behöfver bli bekant. Säg honom ja, säg allt, som kan beveka honom. SANDÉN. THORA. SANDÉN. att jag ska' dra' mig undan för alltid, nöjd om Yngva Bevek honom sjelf, det vore sättet. Jag förmår inte. jordbäfning, medan jag varit borta? Mötte Raskan i porten. Spottade och fräste som en ilsken katt. Hon har flyttat. THORA tankspridd. Jaså, inte det. I en helt annan ton. Har här varit Va' det inte det jag sa', att ni skulle ångra er! Ja, jag ångrar mig bittert. Den pligten hade en THORA. SANDÉN. annan kunnat fylla. Men tyst! Lyssnar vid högra fönstJag lemnar dörren öppen, så får jag fortare höra lande beror af edra ord. Går till venster. ret. Trycker handen mot hjertat, vänder sig långsamt om. förmår inte vänta. Tala varmt, doktor. En själs heSandén smyger fram till fönstret, som vetter till trädgården, och tittar ut. Gnuggar belåtet händerna, men sätter sig hastigt, när steg höras i tamburen. Sjette scenen. SANDÉN. EKSKÖLD. Sedan THORA. Som jag fann tamburdörren öppen, tog jag mig SANDÉN. EKSKÖLD från fonden. friheten... Den är alltid öppen. God dag, Eksköld. Åh, du! Nå det var då verkligen en öfverraskning! Jag är gammal vän här i huset, och af skäl, som SANDÉN. EKSKÖLD. du snart ska' fatta, har vår värdinna gifvit mig i uppdrag att ta' emot dig i hennes ställe. Men det var tusan, hvad du har blifvit ståtlig! Och du originel. Ja, du lutade alltid åt det hållet. Vete hin! Nu för tiden är det originelast att inte SANDÉN. EKSKÖLD. vara originel alls. Pekar på en kårnål, som Eksköld bär. Familjevapen, hä! EKSKÖLD skrattande. Hvilket behagligt rum! Du har din undersökningsmani qvar, märker jag. SANDÉN.
Ed och Eds (kapell af Linköpings Stift. L. S. J. Östberg, Contracts-Prost öfver Hammarkinds Härad, och Kyrkoh. i Mogata och Börrums Pastorat af Linköpings Stift. L. S. L. P. Afzelius, Contracts-Prost och Kyrkoherde i Alingsas Stadsoch Landsförsamling af Skara Stift. L. S. Christian Stenham mar, Prost och Kyrkoh, i Häradshammar och Jonsberg af Linköpings Stift L. S. Gust. Fredr. Lindmark, Prost och Kyrkoherde i Wallerstad och Järstad af Linköpings Stift. L. S. Sven Lundblad, Prost och Kyrhoh. i Broddetorps Församling af Skara Stift. L. S. J. J. Nibelius, Prost i W estr. Rekarne Contract, Kyrkoh, i Öija och Westermo Församlingar af Strengnäs Stift L. S. Gust. Wilh. Gumaelius, Contracts-Prost i Edsbergs Contract, Kjrkoh. i Wiby och Tångerasa Församlingar af Strengnäs Stift. L. S. P. G. Svedelius, Contracts-Prost och Kyrkoh, i Mora Församling af Westerås Stift. L. S. E. Bergqvist, Lector och Prost i Praeb. Församl. Hubbo af Westerås Stift. L. S. Lars Tunelius, Kongl. Ord. Hof-Pred. Contracts-Prost och Kyrkoh, i Sala, L. N. O. L. S. A. Källström, Prost och Kyrkoh, i Sofia Magdalena Församling af Westerås Stift. L. S. E. G. Geijer, Histor. Prof. vid Upsala Universit., R. N. O., En af de aderton i Sv. Ak. L. S. Carl Dahlgren, Comminister i S:t. INicolai Församling i Stockholm. L. S. Lars Laurenius, Theol.
Renskrifvare-hjelp för Utskottets Canzli ster m. m., V 7315. ang. kallelse till nästa Riksdag, V. 17*5- ang. Magazins-Inrättningen i Riket, VI. 282. Ingress till Bevillnings förordningen, V. Del. 4 Afd. 289- Instruction för Riksens Ständers Banco - Utskott, I. 453- §?ustitice-Ombudsmans (R. Ständers) Embetsberättelse för år 1813, I171. __ dito för år 1814, I. 223. __ . — dito till Rikets församlade Ständer, I. 276. L. » Lag-Utskottets Memorial, rörande Justitia;-Ombudsmannens afgifne berättelser, I. 482. — om Bouppteckningar och arfskiften i Stä derna, 11. 23. — om ytterligare Betjening, II. 46. : om Reuterskölds Motion rörande förbindel sers försättande i likhet med vexlar, II. 48- — om Frih. Cederströms Motion ang. förän dring af åtskilliga Lagens stadganden, II. 338. om Ordinarie Domares å Landet rätt att med Sterbhus-ntredningar sig befatta, II. 428. om Dagtraktamente åt Nämndemän vid pri vata förrättningar, II. 431. — om straffet för tjufvar och om fångförsel, II. 431. ■ om Prestbevis till för brott dömde perso ner, II. 458. — angående Tractamente för Nämndemän, III. 39- angående Skuldsedlars uppvisande in origi nali vid Lagsökningar hos Konungens Be fallningshafvande, lil. 213. m _ om omyndiga Barns arfstägt, lil. 232. Lag - Register. '■Utskottets Memorial, angående Läkares betyg ofver Sår och Kroppsskador, III. 5.3g. — ang.
Artikel V Om de för sjöfartens säkerhet erforderliga inrättningar och deras vidmakthållande. § 85 De för sjöfartens säkerhet inrättade fyrar, båkar och övriga känningsmärken bör genom förvaltningen för sjöärenden väl underhållas. De skall ersätta gamla och förfallna och inte ändra deras utseende utan Vårt tillstånd. Alla förändringar meddelas i Allmänna Tidningar, även i utländska tidningar. § 86 Fyrarna skall i god tid vara försedda med lysningsämnen, så att de kan tändas och hållas lysande vid de utsatta terminerna. § 87 Tändningen bör ske en halvtimme sedan solen gått ner och hållas lysande till en halv timme före dess uppgång. Redovisas vid vilket datum olika fyrar skall tändas. § 89 Flera bergringar skall om så påfordras till de sjöfarares säkerhet och bekvämlighet utsättas på lotsinrättningens bekostnad vid hamnar och trånga och buktiga farleder. Finns inte berg eller stora stenar att fästa ringarna i sätter man i förtöjningsbojar eller Ducs d´Alber eller andra fästen på lotsverkets bekostnad. § 90 Den som kommer först har rätt att använda sig av dessa ringar. Flera kan använda samma om rummet tillåter. § 91 För att bestrida kostnaden av dessa ringar bör fartyg betala en viss bärgringsavgift En skilling för var fot fartyget ligger djupt. Små farkoster är befriade från avgift, men bör också dra sig undan och lämna rum för större fartyg. Kronans fartyg är befriade. § 92 I städer, enskilda bolag eller personers hamnar och lastplatser är det deras skyldighet att uppsätta ringar och säkerhets anordningar, men också rättighet att ta ut taxa § 93 De bärgingsavgifter som för Amiralitetets Krigsmans kassas räkning i visa hamnar uppburits upphör och ringarna överlämnas till lotsinrättningen. Amiralitets kassan erhåller ersättning från Oss. § 94 Lotsofficerare och lotsplatsens ålderman har ansvar för ringarna. Om någon ring är svag eller bräcklig eller av vanartigt folk borttas görs anmälan och ringen ersätts. Skeppare, som använt ringen då den gått sönder, skall genast anmäla till närmaste lots för att undgå ansvar. § 97 Mot åtnjutande av avgift är staten skyldig att hålla dessa säkerhetsanordningar och sjöfarare, som sakna någon, gör anmälan till förvaltningen av sjöärenden Artikel VI Om rätt domstol i förekommande mål, som rör Lotsoch Båtverket.
För Bevillnings-utskottet finnes mig vetterligen ingen enda ,§ i grundlagarna, som undantager eller förbjuder detsamma att förstärkas, då olika meningar i Stånden yppas öfver dess tillgöranden. 73 och 75 §§ i Riksdagsordningen inrymma åt Bevillnings-utskottet lika rättighet, som åt de öfriga, att förstärkt afgöra de mål, som der blifvit handlagda, och icke höra till Statsutskottet. Har denna rättighet hittills ända ifrån Grundlagens stiftelse blifvit det frånkänd eller aldrig satt i fråga och sålunda uppkommit den praxis, att förstärkt Stats-utskott, i stället för förstärkt Bevillnings-Utskott, slutligen afgjort ett mål, så bör väl icke alltid detta förfarande ega rum? Det, som är rätt, må väl en praxis icke alltid kunna underkänna. Minst vill jag tro, att bristande tid bör beveka att frånträda det rätta. Det vore att hylla den åsigten, att man gör rätt och följer lagen, endast då man har tid.» Häruti förenade sig herr Apolloff. STOCKHOLM, TRYCKT HOS J O H. BECKMAN, 1848. Bevillning»-, Lagsamt Allm. Besv. och Eken. Ut sk. Memorial, N:o 34. i N:o 34. Ankom till Exp. Utsk. den 19 Sept., kl. 11 f. m. Memorial, angående de till den blifvande nya Bevillningsstadgan hörande formulärer. Sedan Rikets Ständer nu mera fastställt grunderna för deri blifvande allmänna bevillningen samt bränvinsbrännings-rättighetens utöfvande, får Utskottet härmed, jemlikt sitt, i Betänkandet N:o 9 pag. 46 derom gjorda förbehåll, härmed afgifva förslag till de ändringar uti formulären vid Be vil lningsstadgan, hvartill Rikets Ständers beslut i ofvannämnde hänseende föranleda.
Reservation: af Herr Th. Munck af Rosenschöld: ”Ehuru jag, lika med Utskottets plu ralitet, finnér det olämpligt, att riksdagsmän under pågående riksdag deltaga i stats-revisioner, helst hvardera af dessa befattningar otvifvelaktigt tager hela en persons tid i anspråk, anser jag dock ett förbud häremot icke höra i grundlagen intagas. 68 § Riksdags-Ordningen föreskrifver nemligen, att Revisorer skola utses »i den ordning Stånden, hvart för sig, lämpligast finna.» Hvarje Stånd är således oförhindradt, att meddela de närmare föreskrifter i ämnet, som kunna erfordras, och jag tror att ett stadgande i den syftning, som nu är i fråga, rätteligen bör på denna väg tillkomma.» STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1860. Konstitutions-TJtskottets Memorial N:o 69. JW 69. Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Oktober 1860, kl. 2 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med Voterings-proposition, rörande det i Konstilutions-Ulskottels Memorial N:o 57 framställda förslag till ändring i 74 § 5 momentet Riksdags-ordningen. Sedan, på sätt Memorialet N:o 66 närmare utvisar, Konstitutions-Utskottets, uti Memorialet N:o 57, framställda förslag till ändring i 14 § 5 mom.