Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer göras om dess ökande med R:dr Rant 1,700: — så att anslaget blefve förhöjdt från nu bestådda „ „ 3,300: — till jemna R:dr R;mt 5,000: — Såsom vid frågan om löneförbättring för Sjöförsvars-Departementets Kansli-Expedition redan är erinradt, skulle, förutsatt att hvad som föreslagits beviljas, de nu till Expeditionens ordinarie personal med 310 R-.dr R:mt årligen utgående ljuspenningar besparas och alltså aldragas från försiags-anslaget lill skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Expeditionen, hvilket, nu å Hufvudtiteln uppfördt med 1,614 R:dr 18 öre, derigenom skulle nedsättas till R:dr 1,304: 18, deruti dock ytterligare någon jemkning torde komma att ske till jemnande af Hufvudtilelns slutsumma. Från försiags-anslaget till skrifmaterialier och expenser m. m. för flottans stationer borde likaledes afdragas sammanlagda beloppet af de derifrån till flottans civilstat nu utgående ljuspenningar med R:dr R:mt 2,230, såsom afsedda att indragas, om de för denna stat föreslagna löneförhöjningar beviljas; men då, efter hvad upplyst blifvit, berörde anslag hittills icke varit för derå anvisade utgifter tillräckligt, anser jag mig dock icke böra föreslå ett sådant afdrag; helst vid det förhållande, att anslaget har egenskapen af förslags-anslag, de besparingar, som derå kunna uppstå, komma Rikets Ständers Riksgälds-Kontor till godo och deremot möjligen uppkommande brister icke inverka på Hufvudtilelns tillgångar. Under rubriken:
Riksdags-Ordningen, att, i öfverensstämmelse med denna Ståndets gemensamma tanka, förändras. S. D. Nu föredrogos å nyo Bänco-Vt skottets^ på bordet hvilande, följande Betänkandent N:o 67, i anledning af väckt fråga, alt Banken måtte Ater komma i åtnjutande af de fördelar af Mynt-Verket, hvilka af ålder varit Banken, förunnade, afslogs; och N:o, 68, i anledning af Petter Anderssons motion, om förliöjdt arfvode för Rikets Ständers Fullmägtige uti Banken och Riksgälds-Contoret, samt Ombud vid Låne-Contoren, återremitterades. S., D. Föredrogs å nye sammansatta Bancooch Lag-Utskottens på bordet hvilande Betänkande, N:o 3, i anledning af väckte frågor, om ytterligare Lagstiftning för Rikets Ständers Bank: Betänkandet bifölls. S. D. Vid förnyad föredragning, bifölls Lagsamt Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Utskottens, Betänkande, N:o 33„ angående väckte frågor om näringsfriheten., S. D. Föredrogos å nyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens, på bordet hvilande, följande Betänkanden: N:o 44» 1 anledning af väckt fråga om indragning, helt och hållet, eller lill en del, af tjenster vid Skogsoch Jägeri-Staterne, bifölls; N:o 4.5, om; lindring uti den hemmansegarne uti Jemtland åliggande roieringsoch rustning*-skyldighet: Ståndet, som förut bifallit Utskottens första Betänkande i ämnet, N;o, 29, gillade nu det. deri gjorda tillägg i Utlåtandet. N:o 4.5; N:o Prat.
(Skri och fasa bland åskådarna. De sista lifsbacillerna ser åter endast arbetsrummet med flera af hofpersonalen af SPERANZA (störtar fram till kejsaren). Pappa! Pappa! 82 SANNINGENS VÄGAR KEJSAREN (stönar). Kalla hit min lifmedikus. Jag vill inte dö dö innan ännu lyckan kommit till världen. SPERANZA (på knä bredvid honom, smekande hans panna). Pappa tänk på mamma, som väntar dig på Hjälp, hjälp! Jag vill inte dö här som en hund. andra sidan. Du sade nyss att du inte ville vara för alltid skild från henne. KEJSAREN. Men profetian jag vill se prins Felix. SPERANZA. och mig. Du dör men du är lyckans stamfader ändå. (Kysser honom på pannan.) Profetian skall uppfyllas genom oss Fortunio FORTUNIO (ger till ett rop och vacklar). SPERANZA (störtar upp och fram till honom). Fortunio. Du mår illa? FORTUNIO (svagt, sjunkande ned på en stol). Han har dödat oss alla. SPERANZA (faller ned framför honom med armarna om hans knän). Nej, inte du det är inte möjligt. Profetian (Tar sig om pannan; mår illa äfven hon.) 83 FJÄDRE AKTEN - FORTUNIO. Hvad är det! Hur känner du dig? SPERANZA (svagt) säkert att det går öfver. Gif mig din hand, Fortunio hvarför är du så kall om också alla de andra dö du och jag vi måste lefva vi, som ska orolig för mig, jag har intet ondt. stöder henne, själf vacklande.) Å, det är ingenting, det går nog öfver det är bringa lyckan i världen. Prins Felix nej, var inte (Sjunker mer och mer tillbaka mot Fortunios knä, han VERA (störtar fram till Speranza, på knä för henne). Förlåt oss förlåt oss, innan du dör! SPERANZA (till hälften i yrsel). och jag vi ska ju bringa lyckan (Dör, Fortunio äfven.) VERA. den som vore så lycklig som hon! Du dör i en illusion som du lefvat.
2 .’o Af Herr Eberhard Munck af Rosensköld, hvilken anmärkt att i England, hvarest RörelseCapitalet vore öfverflödigt, enskildte Personers assignationer likväl voro tillåtne, samt allmänt nyttjades i penninge - transactioner utan att någon olägenhet deraf funnits uppstå. 3:0 Af Herr Grefve Albrecht Lantingshausen, som ansett, det assignationer icke kunna vara skadlige, då penninge-rörelsen redan alltför mycket vore inskränkt. 4:0 och 5:0 Af Herrar Friherrarne Corfitz Ludvig Stael von Holstein och Carl Henrik Ankarsvärd, hvilka instämt uti det förbehåll, att, om enskildtas assignationer blefvo tillåtne, en Kungörelse måtte utgå, hvarigenom Allmänheten upplystes derom, att desse papper likväl icke af Riksens Ständer garanterades; samt 6:0 Af Herr Johan Henric Steuch, som, med förklarande, att han funne, att hvad Utskottet i förenämnde Betänkande tillstyrkt, vore lämpligt, anlett, de försigtighetsmått äfven vara nödige, att en viss tid för assignationernes circulation borde bestämmas, och att, om assignationen vore ställd på vissa dagar, men innehafvaren utöfver sådan tid dröjde att derå taga accept, han icke skulle äga att hålla sig till utgifvaren, utan blott till acceptanten. Härförutan hafva ock yttranden blifvit afgifne utaf Herrar Nils Wilhelm Stråle och Wil* jLag-^Jtsfottets Betänkande)*, helm Pereswetoff Morath, hvilken sistnämnde an*' tsett den nu stadgade bestraffning för den, som Utfärdar tryckte eller graverade assignatloner, icke vara lämplig, och således yrkat, att, i sammanhang med förevarande fråga, de derom gällande Författningar måtte granskas och iemkas. Uti Vällofl, Borgare-Ståndet har blifvit andragit; 1:0 Af Herr Noréus: att rättigheten för hvar och en, att på annor man öfverlåta sin penninge-behållning, icke kunde emot Bag och billighet inskränkas inom alltför trånga gränsor.
r Fält Secreterare med Cancelliet 200 8 Auditeurer ä 150 R:d 1,200 r Regements Läkare i 150 — 4 Under Läkare a 7c R:d 3 00 2 Regements Prester u 150 R:d ZSO r BataillonS Prest 50 I Expeditions Munsterffrisware 75 2,275: 29,89^: 3- — 524 Dm 7 December, För fangne Officerare, som ej ännu hitkommit upföces pä sörflag i ofwanstäende förhållande 12,108 R:r 16 H. och beror till delandet afKo nungens nädiga ompröfwande, och kommer detta underhall att uphöra om de ur Riket bornflytta. t 0,128 r6 Summa 42,022 Anmärkning Accords ersättningar betalas ester Uccords-Reglcmeiitet, med Stars Obligationer ftalde pä Sex är med Sex proCcntS Ränta Litt. D. *) Begärdes pä Bordel. Uplästes följande fran Stats Utskottet inlämnadk, sa lydande: Wördsamt Memorial! Riksens Högloft. Ständer hafwa till StatsUtskottets utlåtande behagat remittera Kongl. Majus nädi - *) Kongl. Majlis Nådiga Förordning och Reglemente angående Aecorderne uri Armeen. Gifiven Stockholms Slott ben zo Junit ,795. Dm 7 December. 505 nådiga proposition till Dem, angående bestämmandet af en witz underhalls summa för s. d. Konung 6ustat ^-Zolpk, Detz Gemål och närmaste Bröstarfwingar, gistren Stockholms Slott ben Z Augusti r8O9, sä lydande:
Men om än universitetens medicinska fakulteter ega mindre lärareantal än Institutet, åligger det likväl, så som den medicinska kursen för närvarande är ordnad, minst åtta af Institutets lärare att under en viss tid af studiikursen äfven lemna fakulteternas lärjungar klinisk undervisning på de större sjukvårdsanstalterna i hufvudstaden, hvarigenom den förespeglade orimligheten af täflan helt och hållet försvinner, enär dessa lärares undervisning således är gemensam, eller hvad man kallar ett commune bonum, för alla tre läroverken. Om likväl berörda farhåga egt grund, hade det, så vidt Utskottet kan inse, åtminstone varit bättre, att man befriat de mindre läroverken från en del af undervisningsoch pröfningsskyldigheten i de ämnen, som tillhöra den medicinska kursen, till exempel från de praktiska ämnen, som ingå i licentiat-examen, än att fråntaga den starkaste läroanstalten hela den theoretiska undervisningen. Häremot invändes dock från förstnämnda läroverks sida, att det vore i hög grad skadligt att skilja de praktiska läroämnena från de theoretiska, isynnerhet uti medicinska vetenskapen, der alla ämnen så nära och intimt sammanhänga med hvarandra. Dessa läroverk skulle dessutom genom ett sådant ordnande lätteligen blifva ensidiga, theoretiskt spekulativa skolor. Men det är just detta skäl man förbisett, när man åt Institutet anvisat en uteslutande praktisk verksamhet. Härigenom är denna läroanstalt dömd till ensidighet och man framtvingar derigenom just det hulvudfel, hvars undanrödjande med den medicinska undervisningens ordnande åsyftades, och hvilket bestod deri, att såsom kommitteradc yttrat, åtskiljdt var, hvad sorn aldrig utan olycksbringande följder kan åtskiljas i en vetenskap sådan som medicinen, nemligen theori och praxis; och hvilket äfven var anledningen dertill att universitets-fakulteterna kunnat tillvitas ensidighet i theoretisk rigtning, Carolinska institutet åter i praktisk, hvilket i sin ordning alstrat brist på samverkan.
S^aj:t förblifmer 3hfctö ©tanber meb ali f ongl. nåb od) pnnejt fläDfc mälbemågen. ©tocffyolmé ©lott ben 23 Sftooembcr 1850. 0 S C A R. G. A» Sparre. @£0G££DSS8J, 1850. ?!. ?(. SJfsvftebt & ©oiter, Song!. SSoftrpifare. H o n c| U Hal tilt Jliffetté ©tanber yå 9ti¥öfalcn, t»ib 5iiféfe<i(jciié uwitatt&c ben 33 9bot>cmt>cr 1850. ^iÖrttOornc, 2lfclc oell 2C*etuät*&t<je, 38o*fc*fle, åöoHrtt&c, 2lre(>©*n<?, ^ovflånfttge, SÖälofta&c, Jpcfccvturtrfce ©ct> 9ieMtge ©a^c fettat ocf) ^toenffe Wlånl £Stb flutet af ett Ijatft årfjunbrabe, rtfare på [tova odj i fotfenä oben tngrtpanbe fjtuätfntngar, än ntåljänba någon föregåettbe
3Ied afseende på nu anmärkte olika förfarande vid serskilda domstolar, får jag vördnadsfullt väcka förslag om eli sådant förtydligande af 47 § i Bränvins-lörordn., att den antingen varder uttryckligen utsträkt lill all otillåten bränvins-> försäljning å söndag ehvad den sker af någon eljest dertill berättigad eller icke, eller ock att ij:ns lydelse inskränkes endast till sädanc personer, hvilka missbruka den dem eljest tillkommande rättighet lill bränvin* minutering. Om remiss härå lill Bcvilln:s-Utsk. anhålles ödmjukast. 2:0 Då K. kungörelsen angalo stämplade pappers-afgiflen äfven vid inncvar. riksmöte lärer komma att undergå granskning, men det, serdeles i afseende på en dylik författning, hvilken en stor mängd af landets innevånare måste söka alt studera och förstå, är af vigt, att den i möjligaste måtto är befriad från tvetydigheter, har jag ansett mig böra fästa upmärksamheten på tre fall, der domstolarne, mig veterligen, slädnät i olika beslut i afseende på densammas rätta förstånd och tillämpning. Den första händelsen rörer chartering af sådane köpe-, bytesocli gä f vo -bref å fast egendom på landet och i städerne, som blifvit af den, hvilken först genom köp, byte eller gåfva bekommit fastigheten, medelst åtecknad transport öfverlåtne på annan man. Då dessa handlingar således innefattat två öfverlätelse-aftal emellan serskilda personer, fastän afhandlingarne varit å ett och samma papper skrifne, hafva vederbörande kontrollanter yrkat och domstolarne äfven i de flesta fall förordnat, att dylika handlingar skulle förses med charta sigilata beräknad för hvardera köpet serskildt, men under loppet af inncvar. år har hos K. Högsta domstol cn motsatt åsigt gjort sig gällande i Ihy att genom dess beslut förordnats, att den lagfart-sökande endast behöfde pnestora charta för det sista köpet. Att nu ingå i en undersökning ang:de hvilkendera åsigten kan vara den rätta, torde hvarken vara lämpligt eller behöfligt, men då, enl.
Jag liar blott önskat, att den, som förordnar sockenstämman, dervid må kunna få vara tillstädes, för alt muntligen meddela de upplysningar, som icke kunnat lemnäs skriftligen, emedan man ej kan vara beredd på alla möjliga invändningar och förfrågningar. Frih. Nauckhoff: Det utaf Hr von Hohenhausen anförda exemplet lemnar jag i sitt värde. Då bär är fråga om att stifta en lag, torde det vara angeläget alt göra den tydlig och bestämd. Jag anhåller dock alt få detta ärende uppskjutet till dess andra capitlet 0111 sockennäimid förekommer. Jag anser så mycket mer angeläget, alt det utaf mig föreslagna stadgandet uti förordningen intages, som, då bär först afhandlas frågor om sockenstämmor och vidare 0111 sockennämnd och sedermera förekommer häradsoch länsnämnder, en sammankomst af deputerade från flera socknar måste kunna hänföras till någon af dessa tre cathegorier, såvida den icke skall vara ett oting, och då var det olämpligt att i föregtde plenum votera om saken; men om en sådan sammankomst emellan flera socknar är laglig, så måste den kunna hänföras till någon lag, och då bör det uttrvckas lill hvilken af dessa frenne cathegorier den hör. Att låta ordförandens utseende bero på en eller annan individs godtycke, dertill vill jag ej tillstyrka. Jag anhåller att få hafva min talan öppen till dess frågan om sockennämnd förekommer, ifall Hr Frih. c. Landtm, skulle finna lämpligt att bär indraga det tillägg jag föreslagit; men jag yrkar bestämdt, att frågan om detsamma.? intagande i denna förordning må blifva föremål för öfverläggning och beslut, innan vi genomgått detta lagförslag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då ingen anmärkn. blifvit gjord vid de första punkterna af §:n, utan blott vid den sista, R. o. Ad. torde finna, att tvänne särskilda proposlr borde framställas, den första å de punkter, som före - D«n 10 Mars f. ra. gå den, hvilken börjas med orden "I mål,” neli den sednare å denna sistnämnda punkt; hemställande Hr Landtm, härefter, om R. o.
Ä andra sidan fordra vissa förslags-anslag större utgifter än man påräknat. Då är det försigtigast att icke uptaga inkomsterna för högt, utan snarare så, att de öfverskrida den summa, som man har i Statsförslaget intagit. Så gör hvarje försigtig enskild man, och jag anser Staten böra likaledes förfara. Dessutom anhåller jag få fästa R. o. Ad:s upmärksamhet. på vissa omständigheter, som kunna inträffa i den händelse man beräknar spanmåls-inkomsten högre än vederbör. Om man höjer priset till 6 R:dr 32 sk. b:ko för T:n, eller med 1 R:dr rgds mera än Konungen föreslagit: så blifver naturligtvis följden att all indeldt spanmål jemväl skall bland utgifterne beräknas till 1 R:dr mer än förut. Efter nuvande Statsreglering ingå 104,520 T:r spanmål i de indeldla lönerna. Den för dem beräknade anslags-summan skulle följaktligen utan någon tunga för Staten eller räntegifvare!) ökas med 104,520 R:dr rgds. Då torde män väl säga, nu hafva utgifterna blifvit förhöjda med lika många tusen riksdaler; det är ju förskräckligt, aldrig är det annat än ökade skatter. Ändock betyder denna höjda summa icke annat, än att spanmålspriset måste i Credit uptagas till lika belopp som i Debet, eller till 6 R:dr 32 sk. b:ko. Denna förhöjning har alltså ett sken af ökad utgift för Staten, hvaröfver den okunniga mängden skriker utan att hvarken Staten eller lönetagarne hafva något gagn deraf. Om nu spanmålen blifvit satt för högt, så är ju klart alt brist derigenom upkommer. Jag har här en beräkning öfver spanmålspriser för 21 år, från och med '472 Den 23 Mars e, m. ar' 1830 t. o. ra. 1850. Deraf synes att 0 år har priset understigit 6 R:dr 32 sk. b:ko. Alltså har hvart tredje eller fjerde år varit ett sådant, som skolat vålla brist. Vi kunna derföre befara att ett dylikt år inträffar under nästa Statsreglering. Då skall bristen fyllas med öfverskott på andra inkomster.
Skilnaden, hvarmed inkomsterna öfverstigit utgifterna, 14,391: 11. 1. Balans till påföljande år: Beträffande den skuld, hvarför Fångvårds-styrelsen, enligt tabellen, häftar hos Kongl. Statskontoret, utgörande, vid 1853 års utgång, 131,268 R:dr 22 sk. 9 rst., lemnar Styrelsens till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse för det förra revisions-året följande redogörelse för densammas tillkomst. Då Styrelsen år 1842 öfvertog förvaltningen af fångvården i dess helhet, bildades, vid hufvudbokens uppgörande för samma år, af en del fångvårdens dåvarande tillgångar ett kapitalbelopp, som sedermera, efter afräkning af åtskilliga deri ingående fängelse-byggnaders värde, i hufvudboken bibehållits. Detta kapital-belopp uppgick till 122,626° lhdr 3° sk. 6 rst.
Att BorgareStåndet, i anledning af dess ringare personal, och rättigheten för flere Städer att förena sig om en Fullmägtig, behöfver förstärkas, har ingen Riksdag så tydligt ådagalagt, som denna, då BorgareStåndet varit nödsakadt invälja åtskilliga Ledamöter i flera Utskott på en gång, hvarigenom arbetets gång förhindras. Detta synes mig redan vara ett tillräckligt skäl, att med 211 Den sfi Februari i f. m. BorgareSlåndet förena sådarte personer af kunskaper, som dermed kunna förenas. Hvad det skäl beträffar, som Herr von Hartmansdorff anfört, att det ej skulle vara passande, att förena tillverkaren af råämnet med dem, som sysselsätta sig med dess förädlande, kan jag ej finna, att ett sådant skäl förtjenar något afseende. Jag skulle tvärtom tro det vara ganska nyttigt, orri man kunde förena de olika intressena hos tillverkaren och förädlaren. Tillfället till ömsesidig uplysning torde förekomma många onyttiga strider, så vida man får antaga, att förnuftet skulle blifva rådande. I afseende på det skäl emot förslaget, som blifvit hämtadt från det företräde man trott sig finna vara gifvet åt Bergshandteringens idkare, torde jag blott få erindra, att i det nästföregående föreslagne 6:te Mom. af r4 §., som Ridderskapet och Adeln redan bifallit, bar tillfälle blifvit lemnadt åt alla ofrälse Manufacturister och Fabriksidkare på landet, att förena sig med närmaste Stad i val till RiksdagsFullmägtig. Till denna klass kunna räknas Sockerbruksägare, Pappersbruksägare m. fl. på landet. De äro således icke uteslutne. Hvad sluteligen angår det inkast att förslaget, emot gällande grundsatser, skulle afse förmögenhets-intresset; kart jag icke deri finna uttryckt, att de förmögnaste uteslutande skola väljas. Man har förutsatt, att de klokaste skola väljas, utan afseende på förmögenheten j Den 26 Februarii f. ni. 2l3 men om de förmögnaste jemväl äro de klokaste, ser jag intet ondt uti, att de väljas.
Som beskattningen å utminuteringsoch utskänknings-ställena är hemtad från Norrige, torde det vara riktigt, att upmärksamma förhållanderna derstädes. Ehuru skatten i Norrige utgör 4 sk. per pott, d. v. s. 20 sk. per svensk kanna, är likväl minimum bestämdt lill 80 R:dr r:gds — säger 80 R:dr. Jag ber ali få fästa Hr von Troils upmärksamhet deruppå, att della minimum är betydligt mindre, än det jag föreslagit. Under diskussionen har man vidare fäst sig dervid, att uti städerna minimum för utskänknings-ställena blifvit bestämdt till 1,000 kannor, samt för utminuterings-slällena lill 2,000 kannor. Ehuru de flesta ledamöterne uti Utsk. reserverat sig emot det höga minimum, den ene under önskan att nedsättning måtte ske uti skatten, den andra uti kanntalet, tror jag dock, ali man bör gilla det beslut, hvarmed slutligen majoriteten varit belåten. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad och Hr Gr. o. Landtm., först med erinran att ingen yrkat bifall till Utsk:s förslag, upläste Hr Rrauuerhjelras förslag, anmälde sig och yttrade Frih. Raab: Jag vågar vördsamt hemställa, huruvida icke propos. kunde framställas särskildt å tillägget ronde bevilln., samt serskildt å beloppet af skatten. 10 H. 8 114 Den 8 Augusti.
Företogs till pröfning ConstitutionsUtskottets den 3o sistlidne September under ]NT;o 5i afgifne, samt den 5 derpåföljde October e. va. på bordet lagde, Memorial, med förslag till ändringar i Tryckfrihets - Den 7.5 Januarii f. m. Förordningen och till ny redaction af samma Grundlag. Herr Hjertay Gustaf: Detta Memorial * innehåller en fullständig förändring af vår ' nuvarande TryckfrihetsLag, och är grundadt på vissa hufvudsakliga principer, hvilka så till vida äro uttalade, alt de igenfinnas under vissa punkter af praemisserna. Jag vågar derföre anhålla, att hvar och en af dessa principer, eller grunder för sjelfva Memorialet, måtte särskilt blifva föredragen, emedan, om en af desse afslås, en mängd detaillefrågor, i och med detsamma, utan behof af någon vidare discussion, äro afslagna. Dessa hufvudgrunder äro egentligen trenne: nemligen frågan om Borgens ställande för periodiska skrifters utgifvande; frågan om Indragningsmaktens upphörande, och frågan om Tryckfrihetsmåls afdömanda af Jury eller af vanliga Domstolar. Dessa tre äro de väsentligaste förändringarne i Grundlagen; sedermera komma de mera partiella frågorna, hvilka egentligen äro tvänne: den ena, om TryckfrihetsCommitteen skall i tryckfrihetsmål af IlofRätten höras; den andra om publicitet i dylike mål äfven skall vid HofRätten äga rum. Jag anhåller, att detta föredragningssätt måtte blifva följdt, dels emedan det leiler till reda i våra öfverläggningar, dels emedan vi derigenom undvika att kasta oss in Den i5 Ja n nar i i f. n>, in i en mängd detaille-bestämmelser. Jag vågar underställa Herr Grefven och LanötMarskalken, om ej frågan angående Borgen kunde först förekomma; dernäst frågan om Indragningsmaglen; och sist Domstolsfrågan; hvarefter vi kunna öfvergå till de partiella frågornas afgörande. Jag anhåller om proposition å antagande af denna form för ärendets pröfning. Friherre Rålamb Claés:
M:ts fullmakt för JustitieStatsrainistern, H. Exe. Hr Frih. De Geer, att å Konungens vägnar emottaga R. St:rs underd. svar å K. M:ts Propos:r uti åtskilliga lagfrågor, H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., efter anmälan af R. St:rs bifall till K. M:ts nedannämnde proposn-, till H. Exc. Hr JustitieStatsmiriistern öfverlemnade följande R. St:rs underd. skrifvelser, nemi.: 1:0 i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. med förslag till stadga ang:de Högsta Domstolens tjenstgöring på två afdelningar; 2:o i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. med förslag till Eörordmr ang:de dels ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, dels ock främmande trosbekännare ooh deras religionsöfning; samt 3:o i ani. af K. Mits Nåd. Propos. om antagande af en författning ang:de verkställighet i Sverige af domar och utslag, meddelade af domstol i konungariket Danmark. Sedan R. St:r härefter lemnat Rikssalen, åtskiljdes R, o. Ad. vid utträdet derifrån, enl. före afgången från Riddarhuset fattadt beslut, kl. omkring V# 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. 328 Den 23 Oktober e. m. Justerades nedannämnde, från Exped.Utsk:t aukomne förslag till R. St:rs underd. skrifvelser till K. M:t, nemi.: