Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arfvode för Arbets-chef, Tillsyningsman och Räkenskapsförare under ytterligare ett byggnadsår, med „ 3,000: — Transport Rint R:dr 172,888: 4. Kongl. Maj-.ts Nåd. Proposition N:o 32. Diverse utgifter, hvaribland till nattvakter, äfvensom till bränsle för vänneoch ventilations-apparatens pröfvande under tvänne vintrar för 2,800: — hvartill komme dc omkostnader, som blifva en följd af den för anläggande af en vattenledning till hospitalet i nåder medgifna upplåtelse af en del utaf de kronolägenheten Marieberg tillhörande egor, nemligen: för ändring af den öfver nämnda område nu framlöpande väg . „ 1,000: — samt för stängsel med plank mot Mariebergs behållna område . „ 4,387: 50. tillsammans Runt R:dr 181,075: 54. hemställande Öfver-Intendents-cmhctot på grund häraf och enär angeläget vore, det ifrågavarande hospitals-inrättning så snart som möjligt och sednast under sommaren 1861, måtte träda i verksamhet, men dertill erfordrades att omförmälda arbeten, hvartill förut beviljade anslag icke lemnade tillgång, blefve hufvudsakligen under loppet af nästkommande år verkställde, det nådig proposition om medels anvisande härtill måtte till Rikets Ständer aflåtas. På grund af hvad sålunda förekommit, har Kongl. Maj:t härmed velat föreslå Rikets Ständer att, för ofvanuppgifna ytterligare erforderliga omkostnader vid ifrågavarande hospitals-anläggning, af allmänna medel anvisa ett belopp af Ett Hundra Åttatioett Tusen Riksdaler Riksmynt, att linder nästkommande år och i mån af behof utgå. Do till detta ärende hörande kostnadsförslag samt öfriga handlingar komma att till Rikets Ständers vederbörande Utskott öfverlemnas, och Kongl. Maj:t förhlifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. Henning Hamilton. ■i Kongl. Maj:ts Nåd.
Jag afstyrker all återremiss och anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken behagade göra proposition till bifall å Konungens Nådiga skrifvelse. Herr Grefven och Landt-Mar skalken frågade örn Ridderskapet och Adeln ansåg öfverlåggningen fulländad? * Ropades Ja. Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, att då ConstitutionsUtskottet, på anförde grunder, funnit sig icke tillståndigt, att taga befattning med målet, utan detsamma till Riksens Ständer återlemnat för den åtgärd, •om kunde pröfva* erforderlig och lämplig, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig höra hemställa, om Ridderskapet och Adela Den 19 Mar lii. behagade Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga skrifvelse bifalla. Ropades starka Ja, jemte några Nej, Grefve von Schwerin anhöll, det Herr Grefven och LandtMarskalken måtte göra proposition till återreaiiss af Constitutions-Utskottets Memorial. Grefve Lowenhjelm, Carl Axel: Om återremiss beviljas, innefattar det ett beslut, att saken blifvit ansedd som Constitutionsfråga och således på fem år ej kan afgöras. Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då ConstitutionsUtskottets Memorial icke innehöll något yttrande öfver ifrågavarande ämne, Herr Grefven och LandtMarskalken ej eller ansett sig kunna framställa någon proposition hvarken till bifall eller återremiss af berörde Memorial; tilläggande för öfrigt, att enligt hvad Herr Grefven och LandtMarskalken tyckt sig finna, den af Herr LandtMarskalken nyss gjorde proposition redan blifvit af Ridderskåpet och Adeln bifallen.
Jag förenar mig således med dem, som anse brännvinsförsäljningsmål böra behandlas af K. M:s Bef:h:de, och det i främsta rummet så, att de förvisas till domstol, endast då de befinnas tvistiga. Bedactionen bör i följd häraf, efter min tanka, undergå den modification, att målen i främsta rummet böra behandlas af K. M:s Bef:h:de. Frih. Cederström: Jag tillstyrker bifall till Hr af Billberghs förslag och har blott begärt ordet i anledn. af det tillägg, Frih. Boye velat göra, att K. M:s Bef:h:de skulle äga att pröfva, huruvida kallelse bör utfärdas eller icke. Det är klart, att kallelse i intet fall kan vägras, då den begäres; men efteråt pröfvar den dömande auetoriteten, hvem som skall gälda skadan, och häri ligger den rätta controllen emot obehöriga åtal. Frih. Oxenstjerna, Carl: Den redaction, som Hr af Ekenstam i sin reservation uppgifvit, har jag biträdt inom Utsktn och tillstyrker äfven här dess antagande, helst jag tror, att få betänkligheter emot densamma med skäl kunna anföras. Jag befarar inga vexationer såsom följd deraf, enär de i flesta fallen genom redactionsförslaget synas vara förekomna; men jag anser consequensen fordra, att, då mannu tillsatt flera beslagare, domstolarna för åtals utförande äfven blifva flera. Jag anhåller om propos. på bifall till Ilr af Ekenstams förslag. Frih. Boye: Efter att hafva åhört Gr. v. Plåtens avgumenter, finner jag, att han har mera rätt än jag; och 24g Den Dg Januari f. m. jag tillstyrker således bifall till afdeln:s förslag, utan något tillägg. R. o. Ad. biföll 64 § med den förändring, att 2 mom. skulle erhålla följande lydelse:
Månne ej likasom andra industrien befrämjande orsaker satt England i stånd, att oaktadt prohibitivsystem och dryga Statsbördor utveckla den rikedom och makt, det upp-; nått, äfven så andra öfvervägande omständigheter låtit dess lagskipning vinna och förtjena sitt anseende, ej genom, men oaktadt, Juryinrättning; jag för min del vågar tro förhållandet vara sådant och skall nu försöka utreda detta mitt påstående. Då Statens ändamål är skyddande af hvarje dess medlems genom SamhäHsbandet forså,’ 2 56 Dea 21 Maji f, m, krade rättigheter, så mäste hvarje ingrepp i dessa genom Staten förekommas, eller om de ej kunna förekommas, bestraffas. Detta har alstrat criminalLagar, hvilkas föremål ej endast omfattar bestraffande af verkligen begångne förbrytelser, utan äfven förekommande af straffs åläggande för icke begångne, det vill säga skydd för den oskyldigt anklagade. Det högsta mål för en criminalLag, hvars uppnående den alind bör äga i sigte, är således hvarje Jkyldigs bc(träffning, hvarje ffkylchgs befrielfe. Hos de Folk, der odling eller de intellectuella förmögenheternes utveckling ännu är i sin början, der har hvarken arten af förbrytelser eller sättet för deras döljande vunnit den utvidgning, som för det fullständiga utredandet fordrar den stränga Juridiska undersökningen, der har också den oförderfvade naturen ännu bibehållit i sin ursprungliga renhet helgden af de moraliska förbindelserne. Derföre har vanligen hos dessa folk det moraliska, på Domrarnes inre öfvertygelse, grundade domslutet blifvit valdt framför det på Juridisk visshet byggda, hvilken man ej eller ägt nog skicklighet att utredaSåledes ser man hos Nordens äldre invånare, till hvars Folkstam Englands eröfrare AngloSaxerne hörde, sakers afgörande öfveriemnad åt en edsvuren Nämnds godtycke, stundom tillsatt af Häradet, stundom af Anklagaren, stundom af den Anklagade, hvilken sistnämnde äfven \ Viésa fall ägde rätt genom egen och ett visst antal af honom sjelf valde mäns edgång afgöra sin sak.
noch striden emot költ och blod sin lag &gt;Skall sp8ra i naturens rena drag., -. Pa Fredri ka-BremerFdrbundets sarnqvam. a BIeddeladt af M. e. et andra i ordningen af Fredrika-Bremer-Förhldets sainqvam under säsongen var vederbörligen annonseradt och arrangeradt. Landsortsbo - obekant - obetydlig till kropp och själ, nej! ~ h v a d skall Saul bland profeterna? % SS. hade det föregående gång hetat, visserligen icke utifrån sagdt, men val från mitt inre, af naturen något skygga vasen. Denna afton var emellertid mitt beslut fattadt, mitt mod vuxet. Jag ville se dem en corps, dessa mina &gt;förbundssyskons, om jag så vigar benämna dem, för att sedan i samlingen söka upp individerna, personligheterna. Nåväl, jag kom, såg och hörde, och intrycken, sidana de fäste sig i främlingens sinne, skola nu samlas, förnämligast till din fromma, min kara läsarinna i. landsorten! du m % sen vara medlem i ferbundet eller icke. Något försagd träder jag in i den stora, rikt upplysta salen. En lindrig frossbrytning - det kan icke hjelpas! Så mycket ljus, si många obekanta ansigten! Min förkroppsligade, goda genius tager mig under sina vingars skugga och presenterar mig för några personer, hvilka hon förmodar kunna hafva själsfrändskap med mig sjelf. Det ar hvarken passande eller lofligt att stå tafatt vid dörren; nej, ut i vimlet! T? sprida oss i salongerna till dess vice ordföranden kallar oss ut i salen och delgifver oss, aftonens program i lekfulla ordalag. Det der låter ju bra, minsann! Föreläsaren beträder talarestolen och publiken är idel öra. Det är en liten historia benänid::, Hvor skal skabet stå? * som bjudes oss, föredragen på så kalladt wunionssprik .. Amnet vacker allmänt intresse. Betrakta blott de olika ansigtsuttrycken! Idun Stockholm, Iduns N:r 45 (412) Prenumerationspris pr å r: Idun ensam kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl.
Direktionens anordningar, bordt lemnäs särskildt för hvarje sådan titel och att, till vinnande af önskvärd reda och ordning i räkenskapen, vederbörändes qvittenser böra efter samma grunder afgifvas; men då hvad Revisorerne sålunda hemställt hvarken medförer mera reda eller ordning i räkenskapen, utan endast skulle föranleda att anordningarnes antal ökades från 18 å 20, som de nu årligen utgöra, tili 130 å 150, och att verifikationernas antal äfvenledes ökades, anser sig Direktionen så mycket mindre böra vidtaga någon förändring med räkenskapen, i anledning af Revisorernes erinringar, som Inrättningens räkenskaper föras efter enahanda grunder som alla andra allmänna verks räkenskaper. Med djupaste, vördnad, nit och trohet framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, MAGINUS HUSS. CARL HENR. PFEFFER. AX. GABR. CARLSON. G. A. BREDENBEGR. JACOB WESTIN. N. A. WILANDER. Stockholm den 8 December 1860. Carl Dahlgren. Direktionens öfver allmänna Barnlms-inrättningen i Stockholm underdåniga utlåtande öfver en i 1860 års revisions-berättelse gjord anmärkning vid Barnhusets räkenskaper för år 1858. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Under den 22 i nästlidne månad har Eders Kongl. Maj:t i nåder anbefallt
Afven jag anhåller om återremiss, men på andra skäl än dem, som bär blifvit anförde. Jag fäster mig nemi. alldeles icke vid summans belopp, emedan det är högst obetydligt, men deremot anser jag att ett afslag skulle utvisa en tadelvärd känslolöshet och likgiltighet bos R. St., att i della afseende motsvara K. M:s önskningar och det är derföre jag understödjer föreg:de talares begäran om återremiss. Hr Lagerhjelm, Pehr: Då jag känner huru välgörande nyktei hetssällskapernas bemödanden hittills verkat och är öfvertygad att inga andra sätt att gå tillväga, än dem de använda, kunna ifrågasättas, så kan jag icke gilla de skäl StalsUlsk. anfört för sitt afstyrkande, och förenar mig alltså med dc talare, som yrkat återremiss af förevar, punkt. R. o. Ad. ansåg de emot den förevar. 61 punkten gjorde anraärkmr föranleda till densammas återremitterande. 62, 63, 64 och 65 punkterne. R. o. Ad. biföll hvad IJlsk. i dessa punkter tillstyrkt och hemställt. 66 punkten. Denna punkt ansågs icke erfordra någon åtgärd. 67 och 68 punkterne. R. o. Ad. biföll hvad Ulsk. i dessa punkter tillstyrkt och yttrat. Hr Printzensköld, Carl, uppläste följande motion: Jemlikt Riksd.Ordnms 2 §, tillhör det R. St. att i hvarje riksdagsbeslut bestämma dagen då de, efter den i samma § stadgade mellantid, åter skola sammanträda, samt alt i beslutet intaga riksdagskallelse med nödige föreskrifter ang:de riksdagsmannavalen. Af sådan anledn. får jag härmedelst vördsamt föreslå, det R. St. måtte fastställa dagen för deras nästa sammanträde till d. 15 November 1850; och torde, i händelse denna framställning varder bifallen, Exped.Utsk. anmodas, ali till R. St. inkomma med förslag till de vidare föreskrifter i ämnet, som uti blifvande riksdagsbeslutet böra inflyta. Efter uppläsningen häraf anhöll
Bringad i rhytmiska rörelser. Redan vid de första toekonomiskt obestånd, tog hon an det råd, en nerna veta de, hvarom det handlar, vifta med person gaf henne, och började försöka sig händerna och visa sin otålighet att få vara En mindre vanlig utställning har i dessa med mönsterstickning. Inom kort uppnådde med genom sprittande rörelser med kroppen. dagar lockat talrika beundrare och gynnare hon däruti en sådan skicklighet, att hennes Sköterskorna vänja dem tidigt att stå på af svensk konstslöjd till Handarbetets vänmönster under ett tjugutal af år uteslutande deras ena hand med styfva ben och raka ners lokal härstädes — en utsökt samling användes för den utvecklade spetsknypplingsryggar, fatta sedan ett stadigt tag omkring Vadstenaspetsar, beställd af grefve Magnus affär, som genom fru Hartvig kom till stånd dem med den andra handen och låta dem Rosen och afsedd att sändas som gåfva till i i Vadstena. Numera komponerar hon hufAtt noga jag äfven vid behof i spiselugnen samt s. k. » födelsekakor » till våra födelsedagar (namnsdagar firas ej). På senhösten eller kort före jul slaktas eller kö- pes fläsk, kött jämte » ränta » för att tillreda korf och paltbröd; är man i tillfälle att kunna föda en gris, anser jag det fördelaktigt, om också ej just billigare. Stortvätt göres fyra gånger om året, då två gummor måste anlitas två dagar. Åt barnen samt kökshanddukar o. d. tvättar jungfrun en gång i månaden. Mangling och strykning hjälpas husmodern och jungfrun åt med, så att inga extra utgifter därför behöfva förekomma. Det mest praktiska sätt att anskaffa och underhålla garderoben åt oss fem personer har jag funnit vara att tillverka så mycket som möjligt hemma. Så söker jag, så vidt möjligt, få en spånadsoch väfkunnig jungfru. Jag köper ull på hösten, då den är bäst och billigast (det sistnämnda till följd af rikligare tillgång), och låter vid fabrik spinna den på en gång för att få den oblandad tillbaka, hvilket ej låter sig göra med mindre partier. Af garnet tvinnas en del till s. k. strumpgarn. Strumpornas stickande utgör såväl mitt som jungfruns reservarbete. Det är eget, hur bra ett sådant är att hafva till hands.
Propos., ang:de användandet af influtna medel för ett exporteradt och i Tripoli försåldt parti krut; N:o 127, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om beviljandet af en gratifikations-vedergällning åt Kapitenen Ä. Hahr i och för utgifvandet af hans generalkarta öfver Sverige; N:0 128, i ani. af väckt motion om anslående af indragna slipare-bostället Fiskevik till boställe åt Domaren i Jösse härad af Wermlands län; och N:o 129, i ani. af väckt motion om befrielse för f. d. bergslagshemman från så stor del af dem pålagda frälseräntor, som motsvara den skattenedsättning, nuv:de bergslagshemman erhållit eller vid denna Riksdag kunna erhålla. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter LagUtsk:s d. 7 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 46, i ani. af ej mindre K. M;s Nåd. Propos., ang:de utvidgad religionsfrihet och vissa dermed gemenskap egande ämnen, än äfven särskilda dermed sammanhängande inom RiksStånden väckte motioner. Föredrogs Vällofl. BorgareSt:s d. 7 dennes på bordet lagda prot.-utdr. N:o 375, innehållande inbjudning till MedSt.:n att förena sig i det, vid föredragningen af Sammansatta Stats-, Bevillmssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s Utlåt. N:o 20, i ani. af väckt motion om beviljande af pension åt Grefve Thorsten Rudenschöld, af BorgareSt. fattade beslut att en årlig pension må utgå af allmänna IndragningsStaten, ifrån och med nästkommande år till Gr. Thor - Den 10 Oktober. 67 sten Eudenschöld för hans åsterstående lifstid med en summa af 3000 Edr Ernt. Gr. Lagerbjelke:
Ridderskapet och Adeln yttra min mening häröfver. Uti Infanteriet utgör en MössCordon och 2:ne Galoner på Kragen de enda GuldPrydnader, hvarmed Officerare, (enligt den värde Talarens egna ord), äro belastade. Denna Cordon, en gång inköpt, räcker en Officers hela Tjenstetid, men vill jag icke desto mindre blott beräkna dess brukningstid till 6 år, den kostar 42 Riksdaler Banco, Galonen på Kragen kostar 1 Riksdaler Banco och kunna brukas ett år. Häraf uppkommer, att om dessa GuldPrydnader afläggas, skulle Officerare derigenom se sina vilkor årligen förbättrade med 9 Riksdaler Banco. Sedan nu af Friherre Björnstjerna nogsamt Den 10 Januarii. 613 Mifvil bevist, att en Löneförhöjning för SubalternOfficerare vid Indelta Armeen är af nöden; vågar jag på mina behöfvande Cameraters vägnar, smickra mig med det glada hopp, alt Högloft. Ridderskapet och Adeln ej anser den tillräcklig, som Herr Lilljehorns Oeconomiska Plan skulle åstadkomma. Hvad åter beträffar den kännedom han tror Hans Majestät Konungen och Hans Kongl. Höghet K ronPrinsen vara i saknad af, i detta afseende; vågar jag hoppas nu åtminstone mindre skall oroa den värde Talaren, om icke fullkomligt öfvertyga honom att de bättre känt saken, och just fördenskull ej sett något skäl att aflägga dessa Prydnader. Herr Lilljehorn yttrade sig: Jag anser öfverflödigt alt vederlägga Herrar Pipers och Friherre Koskulls Anmärkningar emot mitt Memorial. Om dess rigtighet, och dessa Herrars oriktiga beräkning i det bela, vädjar jag till Föräldrars och deras vederlikars sanna kännedom om den kostsamma Prydnaden, och i följd deraf till deras afgöraude, om lill de öfverklagade Prydnaderne för en eller flere af deras Söner eller Myndlingar, dessa ju icke mången gång måste anskaffas på de öfrigas bekostnad och indrag af det nödvändigaste; och om, i anledning deraf, en nödig inskränkning i det öfverklagade, så väl som i mycket annat, är högst angelägen och bör kunna förväntas.
Derjemte skola Riksens Ständer, i den ordning Stånden, hvart för sig, lämpligast finna, vid hvarje Riksdag förordna om Revisorer, att, enligt af Riksens Ständer utfärdad Instruktion, öfverse och granska Stats-verkets, Bankens och Riksgäids-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning; likväl, hvad Statsverket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter eller förändringar besluta. Desse Revisorer skola vara sex af hvarje Riks-Stånd, och böra, pä Honungens kallelse, hvarje är sammanträda. Revisions-förrättningen skall alltid taga sin början den lo September och omfatta de för är afslutade räkenskaper, hvilka af föregående Revisorer icke granskade blifvit. Ej må någon Revision öfverskrida en tid af tvä månader. Med Revisorernes röstberäkning förhålles enligt de uti 66 § utstakade grunder. Stockholm den 29 Maj 1854. 8 Kontlilulinni-Ulikolttlt Memorial, l\':o 10. Het erli a tion är anmäld af Herr H rinck. i hvad an^ar bestämmandet af da" flir revisions förrättningens början. Ms o lO. Ank. til! Exp.-tJtsk. den 29 Maj 1854, kl. 12 m. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till tillägg i 98 § Regerings-Formen och 65 § 4 morn. It ilis dags0 / ■ dtäng en, angående Suppleant för Rikets Ständers Juslitim-Ombudsman.
Dä någon will genom annans Wattenwerk staffa aflopp för sina ägor, och öfwerenskvmmelse icke kan träffas, stall den förre hos Konungens Befallningshafwande söka förerdnahde för Landtmätaren , hwilken med biträde af fyra Gode Män, som enligt Lagens bestämmande äro vfäswuge, hwaraf sökanden wölfer twenne, och Wattenwerks-äga, ren twenne, affatta och afwäga strömmen eller wattendraget frän det ställe, der den öfwerklagade uppdämningen begynner, intill desi att den faller in uti nägon sfö eller ström af den storlek, att aftappningen, eller det ökade afioppet genom det eller de hinderliga - -8;o Den r8 Julik. derliga Wattenwerkens borttagande icke kunna någon vswerswäimung eller annan stada förorsaka. Därwid stall äfwen undersökas, om tillräckeligt aflopp utan rubbning af Wattenwerket kan erhällas; äfivensom Landtmätaren och de Gode Männen böra utlära sig om möjeliaheten och sördelarne af den ifrägastallde markens odling. §. 9. Da denna afwägning och uppmätning med tillhörande beskrifning bliswit fullbordad, anställes Syn af Häradshöfding med Nämd. Kun, görelser om denna Syn bör utgå till alla de Socknar, hwarest Jordägare finnas, som pa ett eller annat fält af den ifragaftällde förändringen kunna stada eller olägenhet lida. Wid Synen böra ej mindre Parterne och Kronans Ombud, der KonglMajus och Kronans rätt kan komma i fraga, an de Gode Männen samt sa wäl den Landtmätaren, hwikken afwägningen förrättat, som annan ojäfwug Landtmätare, wara närwarande. Syne-Rätten mäste om fa nödigt är, gransta och undersöka förhållandet uti hela den va Charta affattade sträckan och i händelse den gar igenom olika Härader eller Län, bör särstilt Domare dertill förordnas. §. rc>.
Afviker skolan från denna ordning, så hämnar sig ett sådant förfarande genom en oreda i undervisningen, en brist på sammanhållning i disciplinen, som medföra olägenheter, större än de förmenta fördelarna. Den grundsats lärer derföre ovilkorligen böra fasthållas, att skolan, såsom en offentlig anstalt, måste utan rubbning följa den för henne, såsom ett fortgående helt, anordnade plan, och att den enskilda lärjungen, då han fogar sig efter denna, också i sjelfva verket befrämjar sitt eget bästa, emedan han derigenom blir delaktig af de fördelar, som en fast och följdrigtigt ordnad undervisning medför, i det den icke blott helsosamt inverkar på hans vanor och sedliga väsende, utan äfven gifver hållning och sammanhang åt hans intellektuela arbete.« af Herr Beronius: »Enär motionären på goda skäl föreslagit engelska språket samt naturvetenskaperna såsom de läroämnen, hvari yngling, som vinner dispens från grekiskan, bör erhålla undervisning, anser jag att Utskottet hellre bort fatta sitt beslut i enlighet härmed, än öfverlemna åt lärare-kollegium att godtyckligt bestämma de substituerande läroämnena.« Emot 10:de punkten: af Grefve De la Gardie; af Biskop Beckman: »Emot Höglofliga Utskottets beslut rörande de för afgångsexamen från elementarläroverket erforderliga skrifprof får jag mig vördsamt reservera. Huruvida lämpligt kan vara att yngling får i besagda skrifprof medhafva grammatika och formelsamling beror af de fordringar, som der på honom ställas, och hela frågan är af så speciel pedagogisk natur samt derjemte så underordnad, att Bih, till R. St. Prot. 1865 & 1866. 8 Sami. 17 Håft. 4 26 Allm, Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 56. jag, för min del, alls icke kan anse den vara ett lämpligt föremål för Rikets Ständers skrifvelse till den andra statsmagten, helst icke försports några tryckande olägenheter af den anordning Regeringen, efter skickliga pedagogers hörande, vidtagit.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken förnyad proposition, blef SfatsUtskottets yttrande, rörände Lagmannen Hedenstjernas sportelersättning, lagdt till haridlingarne; Herr Munck af Rofen/ehold, Eberhard: Sedan Ridderskapet och Adeln nu uppfyllt siri pligt, pröfval Och godkänt inrättandet af deri hya HofRätten i Skåne, tror jag för min delj det Högloflige Ståndet bör taga i befraktande den vigtiga omständighet, att möjellgen inoni fett eiler flere år rättegångarne kunna så minskas till antalet, att niåhända en eiler två divisioner af Götha HofRätt kriode indragas. Det torde vara gifvet och bekant, att, genom inrättandet af Christianstads HofRätt, arbetet inom Götha HofRätt blifver miriskadt anda tilt eri tredjedelVal hafva, gendm temperairi orsaker, rättegångarne uti de under sistnämnde HofRätt ännu lydande pfovincer kunnat ökaé såj att HofRätttn för närvarande törde vara i behof af ifrågavarande Divisioner; men sörii trdligt är eller åtminstone möj‘igt j att antalet äf dessa rättegångsmål långt före hästintrafFande Riksdag betydligen aftagit, och vi knappt hafva exempel, att, enär en indragning kan ägå rum, den samma blir etfiellan Riksdagarne vidtagen, så skulle jag för iriiri del tro, att, då Riksens Ständer nu ansenligt ökat anslagen ä Den I September J, m. 49 ett håll, det vöre i sio ordning, samt för Nationens interesse och dess ringa tillgångar erforderligt, att Riksens Ständer, sedan de godkänt inrättandet af Christianstads HofRätt och dertill beviljat nödigt anslag , hos Konungen framförde den underdåniga önskan , att Kongl. Maj:t täcktes, så snart minskning af rättegångar det medgifver, nådigst indraga en del af Embetsoch Tjenstemännens antal uti Götha HofRätt. Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till bitall å detta förslag. Herr Ribbing^ Arvid'.