Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:rs sida till befrämjande af samma motion. Hvilka äro väl de af Utsk:t upgifna auline till detta alstyrkande? De äro af trefaldig art. Jag önskar att få taga dem, hvar för sig, enfaldeligen i skärskådande. För det första yttras, att »den af motionären önskade förändring torde lätteligen kunna genom frågans anhängiggörande i administrativ väg tillvägabringas». — Men att sådant icke måtte så alldeles »lätteligen» stå att vinna, tyckes bäst bevisas af den artigt långa tiderymd, som förflutit, sedan ett dylikt förslag hos 11. St;r afspisades med enahanda lörespeglade sätt till ernående af önskadt resultat. Vi se nemi. uti det föreliggande UtskisBetänkit refereradt, huruledes, sedan fråga om bestammande af flere samlingsplatser för Båtsmännen i Blekinge förevarit vid lliksdagen 1840 och 1841, dervid R. St:r till K. M. afläto underd. skrifvelse i ämnet, hvilken äfven föranledde bestämmandet af en ytterligare mötesplats, väcktes, vid 1847 års Riksdag, en motion, som inne-. 494 Den 30 Mars. fattade, bland annat, äfven hvad nu är föreslaget. Men sistnämnde Riksdags Ekon.Utsk. var ej lika beredvilligt, eller ock mera lätttroget, än sin närmaste föregångare. Det yttrade i sitt Betänk. N:o 33, — ej 34 såsom bär af misstag nu upgifves, — »att då R. St:r för ej lång tid tillbaka fästat K. M:s aptnärksamhet på de öfverklagade olägenheterne samt K. M. i följd deraf vidtagit de åtgärder, som funnits lämpliga, och, om någon ytterligare rättelse skulle vara af behotvet påkallad, den enklaste och lättaste utvägen för erhållande deraf syntes vara att hos K. M. göra underd. anmälan om förhållandet, Utsk:t ej funne skäl att i ani. af motionen tillstyrka någon åtgärd; och biet' detta yttrande af R. St:r godkändt.
Under f. m:s plenum hufvudsakligen förekommen i hvad jag ämnade säga af Hr Akerman, ber jag att få med honom instämma. Emellertid vill jag begagna tillfället för att uptaga några anmärkmr, som af Gr. Liljencrantz blifvit framställda. De röra måhända egentligen det efterföljande morn., men då de möjligen i sin mån kunna hafva inflytande på denna punkts afgörande, torde det tillåtas mig framlägga hvad jag i detta afseende upfattat. Lika med Gr. Liljencrantz är jag af den tanke, att det vore lyckligt om någon del af de lån, hvarom här är fråga, i så stort mått som lämpligen kan ske, kunde uptagas inom landet; men jag kan icke med honom dela den åsigt, att man företrädesvis först bör tillse, huruvida de inom landet kunna fås, innan man beslutar sig för utländska lån, emedan det skulle försvåra transaktionen för liiksg:sKont:s fullmäktige och inveckla saken. Emellertid är det gifvet att en del af dessa lån måste användas för betäckande af kostnaden för införskrifning af materialier, lokomotiver m. m. utifrån, och således utbetalas på främmande ort; i så fall lärer det icke vara möjligt att undvika uptagandet af utländska lån, desto mera som det är nödvändigt för Riksg:sKont., att kunna disponera ett sådant kreditiv utomlands, i samma mån som det hoppas att inomlands kunna förmånligen uptaga lån. Min åsigt är således den, att jag delar Gr:s önskan, att en del af lånen kunna uptagas inom landet, men anser icke någon föreskrift för Riksg:sKont:s fullmäktige af så bindande beskaffenhet som den ifrågav:de böra meddelas. Likaledes delar jag med Gr. Liljencrantz i visst fall den öfvertygelse, det förmånligast vore att uptaga lån till låg räntefot och med kapitalrabatt, emedan man derigenom kan hoppas att kursen på statsskulden småningom förbättrar sig, och deri ligger ju en upmuntran att erhålla billigare vilkor. Deremot tror jag icke det vara rätt att föreskrifva någon rättighet för Staten att upsäga lånet till återbetalning.
Memorial, med förslag till åtskilliga förändringar i sättel för beräknande af Bankens sedelstock. lili den berättelse, Banko-fullmäktige vid Riksdagens början till Utskottet aflemnade, hafva de under § 6 anfört: alt uti de, jemlikt 5 § i Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, efter hvarje halfårs utgång, med allmänna lidningarne utdelade uppgifter öfver Bankens Sedeloch Depositions-skuld samt Metalliska kassa, förändring väl vore erforderlig, enär endast behållningarne å de i Bankens Depositions-afdelning bokförda kreditiv och låneförlag deruti upplagas, hvaremot sådana behållningar å krediten och lane - 6 Banko-Viskuttets Memorial, N:o 47. förlag, som ulgifvas frän Bankens Låne-afdelning, såsom förlager till lån på rörlig och fasl pant, samt kreditiven till Sparbanker m. fl. icke förekomma i uppgifterna, hvarigenom det belopp, hvilket enligt samma uppgifter, utgör skillnaden emellan sedelstock och Maximum af denna, alltid visar sig större, an det i sjelfva verket är; men att, som en sådan förändring förutsatte behofvet icke allenast af en jemnkning i beräkningarne utaf Sedelstockens tillåtna maximi-summa, hvilken, enligt Banko-utskottets utlåtande den 7 Mars 1845, sid. 54, nedsattes under det verkliga förhållandet, utan äfven af den reorganisation af tjenster och göromål, att alla Laneoch Kreditiv-förlag varda å Depositions-afdelningen uppförda; hafva Fullmäktige förmält sig för det då närvarande icke kunna föranstalta om en sådan rättelse.
Tekoppen, Lindau bjuder på i förspelet, har nog sin symboliska betydelse. Och intrycket förbättras ingalunda genom sådana förändringar och tillsatser som talet om de förnumstiga hvardagsmenniskorna och hornafstångandet, dona Julias omständliga redogörelse förteatersladdret och prat om sin fina toalett i akt 1, don Manuels smak för pjeser med nätta kärlekshistorier * och prisande af arbetets glädje eller Miguels platta kvickhet om den äktenskapliga idyllen, den i originalet obefintliga hotellvärdinnans sladder om den snälle Ernesto etc, ja inte ens förspelets poem och andra aktens fadda akrostikon. Förspelet är icke det minst omkrånglade. Antagligen för att få fram en extra fin pointering och illustrering af de förändrade förhållandena, ställer bearbetaren i förspelet till hela episoden med fruns långvariga besök, poemlåsning etc. och låter henne derpå i andra akten säga, att förr gick hon otvunget in i hans rum som till en bror, men nu kommer hon smygande som en miss * dåderska, och så tillägger hon i ungefär följande för situationen tämligen fadda vändning: Hur kommer det sig? Kan ni förklara det, ni som är klokare än jag * *? Hos Echegaray upptogs förspelet nästan uteslutande af Ernesto och Manuel, medan Julia, som ej är invigd i d ram planerna, kommer flyktigt mot slutet. Danteepisoden, dikten och redogörelsen för det inbördes förhållandet, hvilken ursprungligen endast finnes i akt 1 / förskrifva sig från bearbetaren. Flera karaktärsdrag, som hos Echegaray förläna personerna mera innerlighet och naturlighet och äfven större sympatiskhet och upphöjdhet, ha genom bearbetningen gått förlorade och personerna synas i åtskilliga hänseenden ganska omformade. De känslor af beundrande dyrkan och vördnad, hvarmed i synnerhet Julia, men äfven Ernesto ser upp till Manuel, framträda • I originalet låter det helt annat; i dramer vill han framför allt ha olycklig kärlek, ty hans hem och hans hustru bereda honom lycka nog. * • Strax förut hade Ernesto uttryckt sig ungefår lika banalt och ospanskt. » ni vet att jag till dess fulla värde vet att uppskatta det förtroende hvarmed ni godhetsfullt hedrat mig.
I fordna dagar, dem jag så lifligt önskar kunna återkalla, både hos de äldre, som känna förhållandet, och hos de yngre, bodde Öfverstarne alltid inom Regementets stånd, och hade ständigt hos sig en mängd unga Officerare, hvilkas uppfostran de gjorde. De gåfvo der - ■i Den 3o S e p te in b e r f. in. >97 jemte icke sällan efterdöme af de största agronomer i Provincen, hvilket verkade på landtbrukets bättre skötsel. När Öfverstarne sjelfve skötte sina Boställen, ansåg äfven det öfriga Befälet för en heder'och en skyldighet att fortgå i samma fotspår. Jag tror också icke, att sjelfva arméen varit sämre skött i fordna dagar, ari nu. Det är visserligen sant, Natt genom det tillstånd, hvari allt för närvarande befinner sig, att så många Generaler innehafva Öfverste-indelningar, är det svårt, om icke omöjligt, åtminstone utan Högsta Maktens otvungna medverkan, tillvägabringa på en gång den återgång, som jag åtminstone för min del skulle önska, men likväl tror jag, att en början både bör och kan göras. Yi se i delta afseende redan, att tvänne Öfversteindelningar äro lediga, nemligen vid Westmanlands ochJönköpingsRegementen. Hvarföre då icke återlemna dem till Öfverstarna. Jag vågar väl icke yttra denna satts, för att få den framförd såsom en önskan från Ständerna, ty jag tror det vore oformligt. Men vi hafva likväl sett, att sådana exempel finnas, då, om jag ej misstager mig, General Stjerncrona nyligen återgått lill RegementsBefälet öfver Skånska Husarerna. För att i en resumé framställa hvad jag här ofvan anfört, får jag således yttra den önskan, att hela förslaget måtte förfal - Den 3q September f. ro. la. Jag tror, att man sedermera skulle vida lättare återkomma till ordning i det öfriga, endast Öfverstarne, såsom sjelfva nyckeln till Indelningsverket, fingo återgå till sina fordna vilkor. Jag anser Indelningsverket måhända mera passande för vårt land nu, än den tiden det inrättades.
Trons vägvisare; Himmelska fotspår; Gröna ängar; Lifvets väg — dessa fyra innehållande väl valda bibelspråk till daglig ledning under en månad. Potatiseller Citron-pudding. 12 st. äggulor vispas väl jämte 213 gr. socker, 213 gr. skirdt smör, därefter 319 gr. rifna kokta potatis, 11 citron, hvaraf skalen rifvas samt röras uti, sist vispas de 12 st. hvitorna, som äro slagna till hårdt skum. Slås i form och ställes i en gryta alt koka 2 timmar. Serveras med sås af hallonsaft. december Hilda. Gräddkaka. Ett glas tjock grädde vispas till skum. 4 st. äggulor vispas tillsammans med socker, 3 matskedar hvetemjöl — sist de till hårdt skum slagna hvitorna. Massan slås sedan i väl smord form beströdd med hvetemjöl och gräddas i därtill passande ugn. Beställningar, förändringar och reparationer emottagas till billigaste pr / ser Tillförlitligaste Regeringsgatan. [2940] och af Ett mångårigt praktiserande i yrket pä de största fabriker såväl i Sverige som T u s e n tala personer bepröfvadt Tyskland, Schweiz, Frankrike, England och Amerika garanterar ett godt arbete. medel mot liktornar, vårtor, hudhårdnad och nagelträng-. Obs. alltid denna inregiVenersborgs Margarinfabrik strerade etikett som garanti för varans äkthet. V Säljes i Stockholm hos C F. Dufva, Drottning^. 4 1, JCouise Blomberg, Vesterlångg. 3 9, Elin Edlund, Drottningg. 63, Ilylin &amp; C; i Yarfymmagasiner, Tidningskontoren m fl. ; i landsorten i välförsedda Parfymeri-, Ekiperingsoch Cigarraffärer å 1 kr. fl. e n e r s t o o r g, är nu i tillfälle erbjuda allmänheten sin utmärkta, a, bästa och Margarin. Till julen! het har vår Margarin betydande företrädet, Arbeten i träskulptur och glödritning, målningar, väfnader m. m., passande till julpresenter.
Derige, nom hade man undwikil att den penningeafgift som nu i en aflägsen landsort kan wara tryckande, blifwit i förhällande till arbetslöner alt för ringa i en annan; derigenom hade man satt det allmänna i tillfälle alt med stigande arbetslöner dela winsten, och mahanda hade derigenom blifwit tattare, att i stallet för en ungefärlig beräkning, efter z:ne dagars nuwarande arbetswärde, begära af den arbetande 4 dagars upoffring till statens tjenst. Sät. tet att fastställa afgiften af synbar förmögenhet syneS mig ännu mindre tillfredsställande, äfwenfom hwad som under denna artikel begripes, till en del förefallit mig främmande. Om det är obehagligt att bero as andras godtycko i anseende till upgiften sf sin behällna inkomst, är det wäl föga behagligare - Den 3 Augusti493 gare att bero deraf i anseende till upstattningen af sin egendoms warde. Men esker min öfwerkygelse kan icke i det hela sinnas någon annan grund för deri Taxerings-Commilköerne uli förslaget npdragne åtgärd i detta afseende, ty de i orten sednast siurade köpeafhandlingar och de allmänna föreskrifter, som för öfrigt i betänkandet innehällas, kunna efter min tanka föga tjena rist rä.telse, ofta till mitzledning. Förhällandet emellan en liten ägolott och en större egendom, tillfälligheter af läge och särskilta förmäner, af köpares olika uträkningar och bedömande om egendomar och penningewarden,göra fädane köpeafhandlingar till en högst osäker mättstock för kringliggande egendomars wärdén, och dä blotta begrepen om godhet och relativa förhällanden stola göra jämkningen, blir den i hufwudsaken imet annat än kaxeringsmännens godtfinnande. Rätta grunden för beräkningen af egendoms »värde, kan, efter min tanka, icke finnas i annat än jordrymd och afkastning och jag inser icke mera swärighet att wid Socken Berednings och Taxerings Commilöen utröna det ena och andra efter tunneland och deras gradering än efter e!t arbiträr! ofatt penninge wärde.
Men sedan den värde reservanten sålunda på ett, såsom mig synes, alldeles oriktigt sätt framställt sjelfva tillståndet af vårt jordbruk, har han äfven tillhandagått med en förklaring deraf, hvilken förekommit honom ganska enkel. Han säger nemi. (pag. 77): »Vi hafva, det är sannt, då man undantager sydligaste delen af landet, vidsträckta tillfällen för uppodling; men vi hafva en fiende, som heter klimatet, hvars inflytande gör oss i afseende å kostnaderna för frambringande af ädlare sädesslag samt ladugårdsprodukter underlägsne våra grannar i sydligare ländar». A Utså! enligt Hr Åkermans tanke, klimatet är vår fiende; omständigheterna äro så ogynsamma, att vi derföre måste skydda oss för utländsk medtäflan 1 Antagom nu för ett ögonblick, att dessa omständigheter verkligen äro så svåra, som reservanten förmenar. Om så vore; om naturförhållandena nästan h. o. h. förhindrade, eller blott med största svårighet medgåfve oss att producera säd; om vi t. ex. hade Islands natur: vöre detta ett skäl att förhindra eller att fördyra tillförseln af säd från annat håll? — Men, Mina Hrr! det är icke så. I)e fakta, jag nyss haft äran anföra, bevisa motsatsen. Och dessutom förhindrar icke ett hårdare klimat, samt några vissa mindre gynnsamma omständigheter, (mot hvilka dock Hera andra, som äro gynnande, kunna uppställas), möjligheten för oss att täfla, d. v. s. att äfven här jordbruket kan med fördel drifvas. Orsaken till detta, vid första påseendet oväntade, förhållande är precist densamma, som på ett ganska naturligt sätt förklarar, hvad vi likväl alla dagar se, nemi. att egaren till en dålig egendom, eller ett ställe beläget i Norrland, ganska väl kan bestå i täflan med den, .sorn eger en god jord eller en egendom belägen i Skåne eller Östergötland. De missgynnande omständigheterna — vare sig i anseende till hårdare klimat, sämre jordmån, oförmånlig belägenhet, bristande kommunikations-anstalter, högre beskattning o. s. v. — verka visserligen på egendomens behållna afkastning och sålunda på dess värde; men derigenom blir jemnvigten återställd.
Om Växel Handlaren behagar, att för En K:dr Hamb. Banco begära, som nu sker tio sk. då var R:dr är fixerad till 48 sk., skall han ju, om samma R;dr sättes till 96 sk. begära för Hamburger R:dr 220 sk. Manne Myntvärdet dermed är uppehållit eller hjelpt. Skola vid då alltid i våra Inrikes Finin* cielia åtgärder rätta oss efter Växel-operationer, så beklagar jag Fäderneslandet; ty då beror hvarje Medborgares och det allmännas val på några få Köpmans - Contoirs godtfinnande, Och den som ej är initierad uti alla Cours-intrige, s Operationer, skall aiklrig vara saker om att äga något. Den 15 April. Vå-r reda Myit åV ti l dess in^e hilt ei gånj strlgit o:h i Utländska g» t. Det är sh^it i änJimäl att ci cul-ri moo n Lin 1 t , och let har lerf ire till u f usel blifvit törOudit Vara Mynt-representanter eller Binco Sedhr äro utgifne för att fulit svara ernot det réela. Det vore ett brott erno allmima Säkerheten, att tillägga de men 6amre beskaffenhet, derföre att någre enskilt® individu r sä behigat atis deni, eller dertöre att en onaturlig handel ghvit Köpmannen anledning att höja Växel-Coursen, och skylla på dåligt My'it. Mei om van land haft lika så s*ort öfverlind af Silfver Penningar, sorn det haft på Sedlar och för Slfvermy ntets utförande utur Landet inträffat någon physisk omöjlighet, skulre. vi 1 ett I k iHmd Lförhållan t®, visat sig en lika hög Cours, oagtait ai;t Silfvet. öfverflöd , men da hade man gr.pit till någon annan ursngt an dåligt Mynt.
Jag hemställer således, att antingen Utskottets Utlåtande måtte återremitteras, eller ock att detta mitt yttrande kunde jemte samma Utlåtande till den föreslagne Comittéen få åtfölja. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln, med gillande af Utskottets Betänkande, behagade öfverlemna detsamma jemte Friherre Cederströms dervid afgifne yttrande, till den Comitté, hvilken, i afseende å en allmän ny reglering af Rikets Embeten och Tjenster, torde komma att af Kongl. Maj:t i Nåder tillförordnas. Bifölls. Den 27 Junii f. m. 411 Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 35 dennes på bordet lagde, Utlåtanden: Frän ConstitutionsUtskottet: Af den 19 dennes, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte förslag, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga proposition om ett Additament till Riksacten emellan Sverige och Norrige. Frän Allmänna Besvärsoch EkonomieUi skottet; Af den 23 dennes, öfver väckt motion om ett förändradt sätt uti KronotiondeSpannemålens utgörande till Stockholms Stora Barnhus. Företogs till pröfning ConstitutionsUtskottets den 19 dennes aflåtne och den 25 derpå följde på bordet lagde Memorial, innefattande Utlåtande öfver de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets den 28 sistledne Maji meddelte förslag till förändrad redaction af 102 §. Regeringsformen. Grefve Mörner, Carl Stellan, anhöll, att ifrågavarande Betänkande måtte få hvila på bordet till nästa Plenum Herr Cederschjöld, Pehr Gujlaf: Utan att ingå i sjelfva saken eller i öfverflödigt försvar för Ridderskapets och Adelns, i egenskap af anmärkningar vid ConstitutionsUtskottets för - 5 12 Den 37 Junii f. nu slag till ändring i Grundlagen, till Utskottet remitterade gemensamma tankar, vill jsg blott erinra, att
» 9 Kap. 12 § och Kong!. Förordningen den 13 Juni 1800, se Prcescripttonstid. „ om ändring af 6 S i 9 Kap. deraf, se Ränta. „ om ändring af 4 § i 12 Kap. deraf » ( om ändring af 8 § i 9 Kap. deraf, samt 2 $ i „ Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798 . Handel sböcker, om deras bevisningskraft Hof-Räiteme, om Förändring i deras arbetssätt ,.* Husdjur, om ansvar för deras misshandlande . Husesyn, om förlängd tid För klagan öfver Under-Rätts Utslag vid dylika förrättningar a Prestebohl i Helsingland . , . Häkten, se Ransakningshäkten. ' Häktande, för brott emot 5 Kap. 4 § Missgernings-Balken,. se Strajf-Balken. Högste Domstolen, om förändring i dess organisation , * , . Inteckning af lifstidsstädja, undantagsaftal och all annan afhandling om nyttjanderätt till fast egendom it landet . 12, 2ö, Invisning, se Reverser. Jorda-Balken, oro ändring af 7 § och upphäfvande af 8 § i 16 Kap. deraf • • • • .. : *, * * 24’ 7 JustitUe-Ombudsmannens embetsberättelse, om granskning deraf 1. n instruktion, om tillägg till 15 § deri ... 9. K. Klander, å åtkomst till fast egendom, angående omarbetning af Kong!. Förordningen den 14 Maj 1805 110. Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798, om ändring af 2 § deri 88. Kungörelser, om förändrade föreskrifter för deras publicerande i kyrkorne Kyrkobyggnad, se Byggninga-Balken. Kyrkoböcker, om förändradt sätt för deras förande och skarpta , . Kyrkohemman i Halland, om dispositionsoch jord*eganderätt dertill . 3. Kyrkolagen, om ändring af 4 §. i 15 Kap. deraf .8, 27. Kyrkoplikt, uppenbar, om dess afskaffande .. 19, 49.
Då den Grekiska och Romerska är grunden lill vår litteratur, bör denna först inhemtas, innan man börjar med nutidens. Vid första ögonkastet tyckes denna sals verkligen innebära någon giltighet; men den försvinner alldeles vid närmare granskning. Innan jag går att upplaga den till vederläggning, vill jag först genom exempel visa, hvart tillämpningen deraf skulle leda i afseende å religionsundervisningen. Barnet skulle först invigas i alla afguderiets mysterier. Alla Indiens, Egyptens, Greklands, Roms och Nordens gudar, halfgudar och djeflar, jemte deras mer elier mindre skandalösa bragder, skulle först inpreglas hos barnet. Sedan man vid en mera framskriden ålder erhållit en någorlunda fullständig kunskap derom, först då finge ynglingen höra omtalas Christi enkla och herrliga lära. Att genast för barnet förkunna denna lära, vore stridande emot gången af religionens historiska utveckling. Hvad vill det i sjelfva verket säga att följa civilisationens utveckling? Är det icke att skåda alla villfarelser och dårskaper, menniskoslägte! varit underkastadt, och huru dessa småningom blifvit skingrade? Men då dessas tal är oändligt, blir äfven doras inlärande oändligt, och torde en menniskoålder dertill svårligen förslå. Skulle satsen i dess fulla konseqvens tillämpas, hunne väl knappast någon med sina studier ända till sin egen tid. Hvarifrån skulle då den komma, hvars kallelse vore att ytterligare framdrifva vetenskaperna och civilisationen? Nu kommer härtill att sanningen är enkel, men lögnen deremot invecklad. Ju närmare en vetenskap kommer sanningen, desto enklare blifva dess satser. Man kan derföre laga för ganska säkert, alt ett system, som är mycket invecklad!, i sig innebär något falskt Det är derföre vida lättare att lära vetenskaperna på Allmänna Besvärsoch Ekattomi-Utskottets Betänkande N:o 11 G. 15 mängd villfarelser, hvilka numera blifvit undanröjda. Om t. ex. Berzelius, innan han fått börja sitt studium af kemien, nödgats inhemta alla alkemiens mvsterer, skulle han troligen aldrig hunnit till kemien, och de ovärderliga upptäckter han gjort skulle verlden ännu saknat.
Discont-inrältningarne från ali annan gemenskap med och inverkan af, de till Statsmagterne hörande särskilde Authoriteter, än allenast den uppmärksamhet deruppå sorn hvar och ett medborgares företag, särdeles de hvaraf verkningarne kunna få någon allmännare utsträck - 4^de Sami. 5 Band. a6 • 41 o Stats-Utskottets Betänkanden. ning, icke i ett väl ordnat samhälle böra eller kunna sakna. De egenleliga Anmärkningar, som blifvit gjorde emot de af Utskotten föreslagne vilkoren för inrättandet af enskilde Danker eller Diseoriter, inskränka sig för öfrigt lill en infem Högi of!'. Ridder.skapet , Öfelt Adeln jyttrad betänklighet dervid, att tillstånd tili beräknande al en högre ränta, än den eljest lagliga, skulle blifva meddelad åt enskilde,- för dell del af deras fordringar, öred hvilka betalning öfver förfallotiden fördröjdes, utan att någon särsk i ldt föreskri ft undanröjde mö j I igh e ten af ett under skydd af detta tillstånd, l»edrifvet oskäligt ockrande, medelst uppskof af liqviderne, utan förändring af skuldernés egenskap alt vara förfallne; samt lill tvä nne särskilde Ledamöters anföranden inom det Heder värda BéndeSlåndet, af hvarannan alldeles motsatt syftning, • såvi-r da sorn uti det ena, under åberopande af den allmänna frihet frän i förband faslstälde inskränkningar uti den enskilda Offltankans verksamhet, sorn borde tillkomma alla eljest iofiiga närings-företag, klandras Utskottens förslag att emot, hvad för undre enskilde Bolag är fofeskrifvet, underdånig anmälan borde ske bos Kongl, Majrt, innan ett dylikt för Discont-lånerö - Stats-Utskottets Betänka ad en.