Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Räntan, så väl af RustningsStammen som ock ifrån Augmenlet, anvisades, der Stammen icke var tillräcklig, hvaremot visse gifne förbindelser ålades Rusthållet.— Något Contract härom har aldrig blifvit afslutadt, eller existerat; och innebär alltså Grefve von Fersens motion i denna del en förändring af Indelningsverket, som emot 80 §. RegeringsFormen icke kan utan Konungs och Ständers gemensamma bifall komma i fråga, och jag för min del högligen afstyrker, såsom rubbande en af Indelnings - Den i5 December e. m. Verkets hufyudgrunder > utan att på något Sätt befordra den öfverensstämmelse i föreskrifter till nuvarande tids förhållanden, som tilläfventyrs kunde anses ändamålsenlig. Jag ogillar alltså för min del helt och hållet Herr Grefve von Fersens motion, icke derföre att icke äfven jag inser den nytta, som skulle kunna uppkomma af rättelser och jemnkningar i håde Roteringsoch Rustningshesväret; men en framställning i denna del måste utgå ifrån helt andra grunder, och äga en helt annan syftning än den Herr Grefve von Fersen gifvit åt dess nu ifrågavarande motion, så vida något ändamålsenligt deraf skall uppkomma; och alldenstund jag sådant saknar, anser jag mig ock, såsom en följd deraf, höra tillstyrka att icke ingå i några åtgärders föreslående i anledning af meranämde motion, såsom dels ändamålslösa dels rubbande IndelningsVerkets hufvudgrunder. Jag tror mig nu hafva så fullständigt visat, att någon remiss af motionen icke är behöflig, att jag för min del tillstyrker afslag derå, och att densamma endast må till handlingarne läggas. Grefve Brahe, Magnus, anhöll, att Grefve Horns, Clas Fredrik, i sammanhang med förevarande ämne i Plenum den 20 sistledne November f. m. afgifne skriftliga anförande måtte varda uppläst. I anledning hvaraf Grefve Horns berörde skriftliga anförande upplästes. Den i5 December e. in. 199 Hvarefter Grefve Brahe anförde skriftligen :
« Föredrogs å nyo ConstilutionsUtskottets den 12 dennes afgifne, samt den 23 i samma månad på hordet lagde, Memorial, innefattande förslag till en förbättrad National-representation. Herr Hammarsköld, Lorenzo, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande: Närvarande högst vigtiga fråga väcktes redan genom åtskilliga Memorialer under loppet af 1809 års Riksdag; men då man besinnar frågans vigt, då på beskaffenheten af det på densamma gifna svar ett ökadt lifgifvande, eller en fullkomlig paralysering af Statskroppen beror, är det skäl i att man icke förhastat sig med dess besvarande. Deremot då man Den 27 Maji. 369 man besinnar angelägenheten af att delta ämne måtte rikligt bringas till tals, på det att begreppen derom, med och mot, mätte inför allmänheten få rådrum att beri k ti g as, anser jag det äfven förljenstfullt af Högloflige ConstitutionsIJtskottet, att det ändteligen i rättan tid framkom med ett project härutinnan lill offentligt discuterande. Ehuru från mig är långt skild dea förmätenheten, att tilltro mig kunna tillfredsställande utreda denna legislationens högsta och svåraste problem, eller ens att deröfver kunna lemna någon ny och högvigtig upplysning, skulle jag dock anse mig, såsom Riksdagsman, handla alldeles pligtvidrigt, 0111 jag bibehöll tystnaden öfver denna fråga. Äfven den obetydligaste anmärkning kan, i ett ämne af en så djup natur, föranleda någon annan skickligare att se det från en ny sida. Den kunskap jag genom Historien, så om vår, som 0111 andra Stater, kunnat förvärfva mig, har grundat den öfvertygelsen för min tanke, att en Stats representativa författning, lika så litet som dess språk, kan efter godtycko förbytas och omväxlas, lika som man förändrar moder och klädedrägter.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg StatsUtsk:s utlåt. N:o 227 nu böra föredragas. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna, att nej öfverrösta! ja. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla det framställda förslaget, att den nu föredragna i7:de punkten borde hvila tills utlåt. N:o 227 föredroges. Ropades starka nej, blandade med ja. Uppå derefter framställd propos., beslöt R. o. Ad. att cavallcri-regllenas häst-vacance-spanmål beräknas efter det värde af 5 r:dr 24 sk. b:co per tunna, som R. o. Ad. i allmänhet beslutat för beräkningen af spanmålen under inkomsttitlarna, och till det belopp i tunnor spanmål, som StatsUtsk. får uppdrag att utföra i öfverensstämmelse med de beslut, som R. St. fatta i afseende på häst-vacance-spanroålens utgörande. t8:de punkten. Ständiga rote-vacance-afgifter vid Skånska infanteri-regrtena. Den uti denna punkt upptagna spanmål skulle, enl. Utsk:s förslag, upptagas lill 2310 tunnor, och, i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s förut fattade beslut, beräknas efter 5 r:dr 24 sk. b:co per tunna. ig:de punkten. Tillfälliga rote-vacanceoch mötes-afgifter. Bifölls. 2 o: d e punkten. Knekte -rote fr i h e ts-inedel. Gr. Anckarsvärd: Innan R. o. Ad. skrider till be - Den 8 Augusti c. ra. i83 slut i denna punkt, anhåller jag att få fästa uppmärksamheten vid några, som mig synes, betänkligheter vid fastställande af detta StatsUtsk:s förslag. Jag tager mig friheten föreslå Huset att låta denna punkt hvila, intill dess beslut blifvit fattadt angtde de motioner, som i samma ämne blifvit väckta.
Diskussionen måste komma till stånd, lärjungen måste uttänka invändningar, hvilka prosten sedan triumferande fick vederlägga, och ändtligen blef det öfverenskommet, att den moraliska känslan måste vara människan medfödd, nedlagd i hennes hjärta af hennes naturs upphof – och att vi i den känslans yttringar förnimma Guds vilja angående det goda och onda i våra handlingar. Med stöd af konceptet sträfvar Struensee ängsligt att fasthålla resultatet, men allt dansar rundt i hans utpinade hjärna, och han erfar en stor lättnad, då han åter ser prästen på sin plats, och själf icke längre behöfver tänka utan endast lyssna. – Jag vill nu säga er – börjar prosten – hvartill jag ämnar bruka dessa moraliska regler, som vi blifvit ense om. Vill ni söka nåd hos Gud, måste ni nödvändigt erkänna era förseelser. Därtill skola dessa regler hjälpa er. Ni måste hålla era handlingar upp mot dem och därefter döma. Jag ser blott två möjligheter att föranleda detta. Den första vore att bedja er själf pröfva ert uppförande efter de öfverenskomna reglerna. Kunde jag förlita mig på, att ni skulle göra detta allvarligt och opartiskt nog, så kunde jag bespara mig obehaget att säga er tusen oangenäma och nedstämmande ting, och er bekännelsens förödmjukelse. Men jag törs icke lita därpå. Ni skulle utan särskild föranledning kanske icke fästa er vid många af era förseelser, icke gå nog på djupet och ofta lugna er själf med otillfredsställande ursäkter. – Det är sant. – Jag måste alltså välja den andra utvägen: förelägga er en målning af ert lif och era handlingar, så vidt jag kan bedöma dem, och därefter pröfva dem en efter en. Därvid måste jag gå långt tillbaka i er ungdom. Och ni vill ju i detta fall bistå mig som en förståndig man, den där önskar att grundligt hjälpas och förbättras. – Ja – säger Struensee sakta – Jag vill tillstå allt för er. – Jag kommer att bli strängare mot er, än ni kanske skall finna nödigt. Min själ är nu bunden vid er. Jag måste ansvara inför Gud och mitt samvete, om jag, till och med för att bespara er en smärta, behandlade er med mera efterlåtenhet och mildhet, än jag bör.
Det tillhör emedlertid lagstiftaren att, så vidt möjligt är, förekomma dylika missbruk ; och sådant synes äfven kunna ske, om man, på sätt Justitiae-ombudsmannen föreslagit, i afseende på domare tillämpar den grundsats, som uttalas i 17 kapitlet 13 § rättegångs-balken, att, om part söker sak med den som till vittne kallad är, för att dermed honom jäfaktig göra, denne likväl är vittnesgild. Genom en dylik tillämpning kommer alltid att bero på pröfning, om afsigten blott varit att jäfva, eller ej; och någon våda af ett stadgande i denna syftning är följaktligen ej att befara. Utskottet föreslår alltså vördsamt att Rikets Ständer, med bifall till hvad Herr Ribbing i denna del föreslagit, måtte besluta följande tillägg till 1 § i 13 kapitlet rättegångsbalken: Söker endera parten, sedan rättegång anhängig är, sak med domaren, eller tillfogar honom något med ord eller gerning, i uppsåt att honom dermed jäfvig göra; det skall ej för jäf räknas. Lag-UlskoUels Betänkande, M 28. 3 Beträffande frågan om ett lika heskaffadt tillägg till 3 kapitlet 10 Skiftesstadgan, så kommer Utskottet att gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet deröfver sig yttra. Stockholm den 3 Juni 1851. / M 28. Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Juni 1851, kl. 10 f. m. Betänkande i anledning af vackt motion om upphörande af skriftliga berättelser i mål, som frän Ilof-rätt hos Kongl. Majit fullföljas. Föreskriften om dylika berättelser förekommer i 13 § af rättegångsbalkens 50 kapitel. Dan bjuder, att den, som saken hos Konungen föredrager, skall förut uppsätta skriftlig berättelse om sakens beskaffenhet och hvari tvisten egentligen består, med skälen å båda sidor, hvilken berättelse parterne skola underskrifva, med rätt att deremot framställa påminnelser. Lika med de skriftliga berättelser, som uti till
Ilär är alldeles icke någon fara vid upgö randet af redaktion, emedan fråga endast är att bibehålla Utsk:ns förslag med införande från den gamla författmn af orden: »eller verkställer någon distillering under den tid, som är för bränvinsbränning tillåten». Då öfverläggningen härmed förklarades vara fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att i fråga om den först förekommande 70 § blifvit yrkadt, dels af Frih. Raab och Gr. af Ugglas, bifall till Utsk:s förslag med den förändring, att i första raden näst efter ordet »berättigad» infördes en så lydande mellanmening: »eller verkställer någon distillering under den tid, då sadan icke är för honom tillåten», och dels af Hr Hjärne återremiss; hvarefter propos. till bifall å Utsk:rs förslag till redaktion af 70 §, utan någon förändring, först framställdes och besvarades med Nej, samt Pen 6 M aj e. m. 53T sedermera Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla samma förslag med den af Frih. Raab yrkade förändring, samt efter det svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte några Nej, förklarade det han funnit Ja öfvervägande. Propos. till bifall å den af Utsk. föreslagna förändring af 71 g blef härefter framställd och med Ja besvarad. Hr Gr. o. Landtm, framställde vidare, att i fråga om 72 § Frih. Cederström yrkat, att, i följd af R. o. Äd:s beslut, hvarige nom någon tid, hvarförinnan mäskberedning ej finge företagas, icke blifvit stadgad, det af Dtsk. föreslagna nya första momentet af denna § måtte utgå; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm., enär propos. till bifall å samma morn., i följd af R. o. Ad:s förenämnde beslut, ej kunde framställas, hemställde om R. o. Ad. bi fö 1 le Utsk:ns förslag till ifrågav:de g:s lydelse, med den af Frih. Cederström föreslagna förändring. Ropades Ja. Slutligen bifölls
N-o 4 till Konell. Maj:ts Nåd. Prop. N:o i. om Statsverket '1856. 37 och hvilka skäl jag vågar härmed ytterligare åberopa, anser jag mig, för att underlätta öfversigten öfver berörde anslag och tillökningar, böra i ett sammanhang åter upprepa och sammanföra desamma i den ordning, hvari de böra dels under Hufvudtiteln oth dels särskildt upplagas. Till de årliga och ständiga utgifterna under Femte Hufvudtiteln'finnes, enligt nu gällande Riks—stat, anvisadt: i penningar R:dr R.mt 2,222,655: — indelta räntor, efter markegång, på förslag . „ 68,925: — oindeld spanmåt: 9,420 tunnor, förslagsvis å 10 R:dr tunnan „ 94,200: — tillsammans R:dr R:mt 2,385,780 Härtill skulle nu komma att läggas följande belopp, nemligen: 1:o Under A fl än ingssla l ern a : a) såsom Aflöningsförbättringar: för Sjöförsvars-Departementets kansli-expedi - tion „ Dito dito kommando-expedition . Förvaltningen af Sjö-ären dena 6,420: — samt derjemte för anslagets till Lotserioch Fyrings-staterna befriande från det deraf nu utgående bidrag till bemälte embelsverks aflöning, nytt anslag af 4,001:50. för flottans officerskorps „ flottans underofficerare ' [(deruti inbegripet nytt anslag för 40 nya beställningar). „ marin-regemenlet „ matros-korpsen 6,842: 50. 4,320: — 10,421:50. 163,400. — 91,491. — 50,519:81. 44,694: 50. (hvarunder begripes aflöning m. m. för 200 man, med hvilka korpsen skulle ökas). kanonier-korpsen 12,479:83.
»Emellan Direktionen öfver Wermlands Enskilda Bank och Filialbanken i Luleå upprättas efterskrefne Kontrakt. Wermlands Enskilda Bank förbinder sig att under loppet af detta år och framgent i början af hvarje månad uti dess kreditsedlar å 5 och 10 Riksdalers valör tillsända Filialbanken en försträckning af Tiotusen Riksdaler Riksmynt, uppå följande vilkor, nemligen: l:o) Trettio dagar räknadt från hvarje remissas afgång från Carlstad må förflyta utan att Filialbanken derå skyldigkännes betala någon ränta; 2:o) Efter sagde trettio dagars förlopp erlägger Filialbanken tre (3) procents årlig ränta på de erhållna medlen under tre månaders tid; 3:o) Innan fyra (4) månaders förlopp från de sålunda erhållna medlens afgång från Carlstad förbinder sig Filialbanken att återbetala motsvarande belopp antingen i Riksmynt, anvisning på Riksbanken eller andra Bankers kreditsedlar genom insättning uti Stockolms enskilda Bank för Wermlands Enskilda Banks räkning; 4:o) Berättigas Filialbanken, om den så åstundar, i stället för här ofvannämnde 10,000 R:dr erhålla under tvenne (2) månader årligen Tjugutusen Riksdaler Riksmynt i månaden af förenämnde sedelvalör, med skyldighet likväl för Filialbanks-Direktionen att i detta fall till Direktionen öfver Wermlands Enskilda Bank inkomma med anmälan och reqvisition minst en månad förut och att återgälda äfven dessa belopp på sätt i föregående 3:e punkt bestämmes. — 39 — 5:o) Ränteliqvid uppgöres en gång om året nemligen den 31 December; 6:0) A det lån, som enligt detta kontrakt tillförsäkras Filialbanken och som skulle komma att belöpa sig till högst Etthundrafyrtiotusen (140,000) Riksdaler Riksmynt årligen, utfärdas särskild förbindelse af Filialbanks-Direktionens ledamöter, hvilka en för alla och alla för en ansvara Wermlands Enskilda Bank för återbetalningen å föreskrifven tid af de försträckningar, som kontraktsenligt varda till Filialbanken utgifna, jemte öfverenskommen ränta derå.
Jag reserverar mig på efterföljande i korthet framställde grunder. l:o Stadgandet i 57 § Regerings-Formen att: ”Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta, ulöfvas af Rikets Ständer allena vid allmän Riksdagdet är, uteslutande lagstiftningsmagt i Bevillningsjrägor, är ingalunda consequent iagttaget, då man a) utsett Landshöfdingen till ordförande med afgörande röst i en Domstol, som skulle fälla i alla förhållanden ansvarslös, samt, i afseende på Stats-Verkets rätt, dertill oryggligdom, hvarigenom man tili denne förtroende-embetsman obestridligen öfverlemna!- 30 JBevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 12. Svensta folkets beskattningsrätt omedelbarligen hvarje gång, hans röst är afgörande och medelbarligen alltid, när han utnämner denne domstols ledamöter —- man gör alltså här en eftergift, b) constitueiat en Högsta Domstol till hälften, hittills främmande för all Svensk rättegångsordning, hvartill Grundlagen icke eller lemnar rättighet, då den bjuder, att Svenska folkets beskattningsrätt skall utöfvas af Rikets Ständer allena vid allmän Riksdag, icke efter och emellan Riksdagarne — det är: icke ensidig lagskipningsmagt emellan Stats-Verket och den skattskyldige, hvilka liro parter — eller gör alltså här en inskränkning. 2:o Är Pröfnings-Comiteen så sammansatt, att stora misstag af densamma äro att befara hädanefter, sorn erfarenheten visat händelsen varit hittills. Dessa misstag, antingen de härleda sig från författningens tillämpning, som kan blifva mycket olika i de åtskilliga dislricten, eller från andra »»rsaker, blifva af desto större vigt hädanefter, som, i hvad de kunna drabba itats-Verket, de skulle förblifva ohjelplige. Stats-Verkets och den skattkyldiges rätt äro dock tvillingsyskon, hvilka naturligen ega lika anspråk iå föräldravård af Statsmagterne. 3:o Har Utskottet åsidosatt, dels den juridiska grundsatsen, att icke »ara domare i egen sak och ej i samma sak partiskt lenina den ena parten större hägn, än den andre samt dels den statsekonomiska, att
Som jag icke bidragit till det beslut, som försatt R. o. Ad. uti detta trångmål, så börjag icke besvära Ståndet med flera erinringar; särdeles som Hr Frili. o. Landtm:s framställning synes vara med ja besvarad. Men det lyster mig att se, huru de medlemmar af Bevilln.Utsk., hvilka äro nöjda med delta beslut, skola förfara, i händelse något af de öfriga Stånden vägrar alt antaga inbjudningen, enär ingen voter:s-propos. är godkänd, utan samtliga ogillade. Hr Gripenstedt: Då det blott behöfs 3:ne Stånds sammanstämmande beslut lili godkännande af en voterts • propos., så betyder det ingenting om dessa voleils-proposrr äro af R. 0. Ad. ogillade; ty om de öfriga 3 Stånden icke Den 5 April f. ra. antaga inbjudningen, så antaga de voterts-propostna, oell då har Bevilln.Utsk. dessa 3 Stånds beslut att gå efter. Hr Lagerhjelm, Pehr: Som det fordras 4 Stånds beslut i afseende på voteringar i förstärkta StatsUtsk., så kan jag icke antaga det raisonnement, den siste värde talaren framställt; men för att besvara Hr von Hartmansdorff» . anmärkn., får jag förklara , det jag icke ser någon annan slutföljd än den, alt, i händelse icke samtliga öfriga Stånden antaga Ii. o. Ad:s inbjudning, det lär blifva nödigt att ånyo inför R. o. Ad. föredraga alla dessa voter:s-propositioner. Gr. Hamilton: På det icke omsorgen om Bevilln.- Utsk. må upptaga R. o. Ad:s tid, så får jag nämna den synpunkt, ur hvilken jag anser att denna fråga kommer att behandlas. Om blott 2Cne af Stånden antaga inbjudningen, så är i formen saken afgjord, och votering kommer då att anställas öfver den voter:s-propos. R. o. Ad. för dess del beslutade.
Hr Gr:s nu meddelade uppgift, att Prosten Åstrand redan i början af riksdagen väckt berörde motion, förefaller mig äfven, minst sagdt, tvetydig, enär bernälde Prost först under den sistför* flutna tiden såsom suppleant deltagit i BancoUtsk:s arbeten, och någon motion i detta ämne från någotdera af RiksStm, mig veterligen, icke nnder denna riksdag kommit Utsk. tillhanda. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Att i blygsamhet täfla med Gr. Frölich är visserligen ganska svårt, enligt hvad R. o. Ad. såväl vid detta som vid många andra tillfällen nogsamt inhemtat. Hvad angår det der lilla förargliga ordet moteur, så påtager jag mig den vrede, Hr Gr. deröfver yttrat mot Hr Stuart; ty det var jag som begagnade detta ord. Mycket skulle jag befvifla, att Hr Gr. är så okunnig i fransyska språket, att han icke vet, att med moteur icke menas den, som skriftligen uppfattar och framlägger ett förslag, utan den, som är förslagets vare sig synliga eller osynliga upphofsman; och att Hr Gr. varit detta, vitsordas af de officiella handlingar, Hr Stuart nu uppläst, och deraf man ser, att Hr Gr. redan den la sist!. Mars gjorde framställning om K. M:s nåd. sanction å det utländska creditivet, då deremot Prosten Åstrand först ö. 18 i samma månad, såsom orden lyda: till fullföljd af Hr Gr:s framställning, framlade sin motion. R. o. Ad. torde således finna, att hvarken jag eller Hr Stuart begått något misstag i detta fall. Emedlertid torde äfven denna omständighet bidraga till fulländningen af den karakteristik öfver sig sjelf, hvartill Gr. Frölich under denna riksdag gifvit så rijka materialier. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att H. Ex. Hr Gr.
— Imedlertid och da en enda Waktbetjent alltid synes wara tillräcklig för Justik,'e-Ombudsmannens Expedition samt Trycksrihets-Committe n, får Stats-Utskottet tillstyrka, att till uppakningens bestridande wid Justitie-Ombudsmannens Expedition samt uti Tryckfrihets-Committöcn blott an, tages och Lönas en Waktbetjent, men att deremot arswodet för denne Waktbetjent, som saknar den inkomst af fportlar, fem hans wederlikar wid Kongl. Collegierne och Rättegangs-Werken alltid kunna påräkna, ma bestämmas och a Stat uppföras tili ivo R:dr Banko om aret. Hwstket allt Riksens Högloft. Ständers härmare ompröfwande »vördsammeligen underställesOrebro den i:sta Augusti 1812. Pä Högloft. Ridd. och Adclnö Pä HvgwZrd. Prcst-StänLedam. magnar, dets Ledam. magnar v. lftn^ern. Oust. lVlrirrs^. Pä Wäloff. Borgarc-StänPä Hederw. Bonde-Ständets Lcdam. magnar, dets Ledam. magnar, ch öVe gelin. k.LrsLric880N. 6. lunell ur. Lik. 22s2 Den i Augusti. Lr. Star för Rikfcns Gränders Iltsttie-(Ombudsman, dest LanzU och Verkning. Justitie-Ombudsmannen njuter, enlig' Riksens Högloft. Ständers Besint, i ari g Lön — l6vo Ocb i händelse under tiden JustitieCmzleren ffulle erhålla n^gon Lö- neförbättrina; Sa bör afwen Ju^ stitie-Ombudsmannen af RiksgäldsContoirets medel åtnjuta enahanda förinan och till lika belopp med Justitie, Canzleren.
S. D. Lades till handlingarne Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 27 sistlidne Februari på bordet lagde Memorialer: N:o 41, i anledning af erhållen återremiss af Utskottens Betänkande N:o 23, angående väckta frågor om förändring i skyldigheten att bygga och underhålla vägar och broar. N:o 42, i anledning af erhållen återremiss af Utskottens Betänkande N:o 24 angående väckt fråga om fri tångtägt å hafsstränderna. N:o 43, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet N:o 26, angående väckt fråga om förändring i tiden för väglagningen. S. D, Ånyo föredrogos och bi föllos Stats-Ulskottets dels den 6 sisth Februari och den 1 dennes, dels den 17 sisth Februari och den 1 dennes på bordet lagda Utlåtanden: N:o 424, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående ett extra anslag till befrämjande af göromålens gång inom Kongl. Maj:ts och Rikets Karnmar-Collegium. N:o 429, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 78. S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Stats-Utskottets den 17 sistlidne Februari och den 1 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 428, angående förändrad fördelning af Riks-Statens Hufvud-Titlar. Från II ö g v ö r d. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Memorial och Utlåta nden Fröt. Utdr. d. 3 Mars 18^1. N:o 423, med förslag till sammanjernkning och voterings proposilioner i anledning af skiljagtiga beslut öfver Utlåtandena N:ris 92 och 221. Ståndet antog den till detsamma gjorda hemställan att frånträda tillägget, som Ståndet beslutat vid 4:de puncten af Utlåtandet N:o 221, hvarigenom den för motsatt fall, föreslagna voterings-propositionen kommer att förfalla.