Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag röstar för afslag å de af StatsUt skottet för Tredje HufvudTiteln föreslågne summor och anhåller att Contraproposition måtte blifva den jag föreslagit. t66 Den 19 September f.ml Bilagor till Pleni-Protocollet för elen 19 September, förmiddagen* N;0 li Herr af Ekenjlam , lfrael: Ingen ksn lifligare än jag önska införandet af den liberalitet, som länder till Näringarnes förkofran, och det är just af detta skäl, som jag haft äran göra det förslag till ändring I den gällande Patentförordningen, hvarom nu är fråga, Det är ej mitt fel, att så väl motionen, som Utskottens Betänkande deröfver, blifvit begåfvad med en rubrik, som stadnar i halfva meningen, nemligen vid orden Previlegia exclufivct, hvarigenom man ej förr, än inuti sjelfva Betänkandet, kommer i erfarenhet af, att dessa previlegia exclusiva angå endast Nya uppfinningar. Denna nödvändiga specialitet är likväl ett föremål för sjelfva Rubriken pä den Kongl, Förordningen. Vissa ord äro moderna pa serskildta tider, vissa ord skrämma, då andra utgöra föreningspunkt för sinnena, och det är derföre som man, utan uppmärksamhet härpå, kan lätteligen gonom fejötta rubrikenbereda mot - Den 19 September f. >n. 167 vilja för en sak, sora förtjenat ett allmänt deltagande. Sådant är det närvarande förhållandet. Förordningens tillvaro är dessutom en helt annan sak än dess befkuffenhet. Ingenting är förhatligare än mejlutande privilegier i dea vanliga meningen; och det är just ur den synpunkten, sora Patentförordningen tarf var ea hufvudsaklig förbättring. 1 det skick den nu är , kan beviljandet af ett Patent bero arbitrairt af de personer, som deröfver skola yttra sig, och sådant bör ovilkorligen undvikas. Förordningens syfte är omisskänneligen godt; men förfelar alldeles sitt ändamål, 6åvida ej densamma genom en förändring, åtminstone i redactionen, sättes i öfverensstämmelse med närvarande tids liberala kraf.
Utöfver de å Riks-statens Sjette Hufvudtitel uppförda utgifter, hafva Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts nådiga disposition beviljat och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisat följande extra anslagssummor, hvilka på det sätt och i den ordning, Kongl. Maj:t behagar föreskrifva, böra tillhandahållas och utbetalas, nemligen: l:o. för Rikets ekonomiska karteverks bearbetande, utöfver den derför på ordinarie stat uppförda summa, under nästa statsregleringsperiod 34,000 R:dr årligen —• deraf 10,750 R:dr må användas för bekostande af kartearbetena i Norrbottens län —, eller under åren 1864. 1865 och 1866 tillsammans Etthundratvå tusen R:dr; 2:o. för skiften och afvittringar, utöfver det i Riks-staten uppförda anslag. Tvåhundrasextioett tusen R:dr, att utgå med en tredjedel, eller 87,000 R:dr, under hvartdera af nämnde 3 år; 3:o. för utbildning af Svenska Trädgårdsföreningens skola och Trädgårdsskötselns befrämjande, utöfver det belopp, som å ordinarie stat derför finnes uppfördt, 4,500 R:dr årligen, eller under oftanämnda 3 år tillsammans Tretton tusen femhundra R:dr; 4:o. för tillvägabringande af en agrikutturkemisk försöks-anstalt vid Landt bruks-akademiens experimentalfält, äfvensom för ordnande af nämnde experimentfilfält med dertill hörande byggnader, Fyratiofem tusen femhundra R:dr, att utgå Bill, till R. St.
Jag begagnar äfven detta tillfälle, för att ytterligare upprepa, att jag icke bestridt behofvet af medel till Försvarsverkets iståndsättande i hela dess vidd; jag har endast bestridt något anslag för Wanäs Fästningsbyggnad, samt yrkat en förminskning af Den 3 November e. m. anslaget för försvaret af Stockholm åt sjösidan; hvaremot jag tillstyrkt en förhöjning af anslaget för Carlskronas befästande. Ingen kan högre än jag önska Försvarsverkets och Krigsmaterielens iståndsättande; sa mycket heldre, sofm jag icke hyllar den mening, att vi endast böra inskränka oss till defensiven; men jag tror deremot äfven, att mitt kall såsom representant fordrar, att noga efter min förmåga pröfva, innan jag med min röst, eller min slutna Voteringssedel, går att bidraga till läggandet af skatter på, som det tyckes, förut nog beskattade medborgare. Äfven jag, mine Herrar, hyser ett oinskränkt förtroende till vår Konungs Fältherre-talenter. Men detta förtroende, denna undersåtliga tillgifvenhet skola likväl aldrig så förblinda mig, att jag ett ögonblick skulle glömma min pröfvande rätt såsom representant, eller derigenom afsäga mig all rättighet, att fritt yttra mig öfver de inom detta Stånd, der jag är representant, förekommande frågor, då jag tror mig böra och kunna göra det. Herr Skogman Carl Davida anförde skriftligen:
Kommitterade föreslagit att i afseende å Magistratspersoners tillsättande samt Ma - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161. 7 gistratens verksamhet i egenskap af Domstol eller handhafvare af hvad som tillhörer exsekutionsverket, säkerhets-, ordnings-, sundhetsoch sedlighets-polisen inom staden, fortfarande skall gälla hvad derom i Lag och Författningar redan finnes stadgadt. Utom allmänna Rådstugan eller Fullmägtige samt Magistraten skall vidare, enligt de Kommitterades förslag, i hvarje stad finnas en Stads-nämnd, bestående af minst 5 och högst 15 ledamöter, som i allmänhet för 4 år väljas af och bland Fullmägtige eller, der sådana icke finnas, af allmänna Rådstugan. Dess betydelse är hufvudsakligen att utgöra en fåtaligare och derföre lättare än de Fullmägtige sammankallad fördelning af den beslutande myndigheten, ställd vid Magistratens sida för att vid förefallande behof samråda med Magistraten i frågor om förvaltningsoch verkställighets-åtgärder, som Magistraten åligga, och särskildt tillkommer det Nämnden att efter pröfning meddela Magistraten tillåtelse att utfärda anordningar å det kreditiv för oförutsedda behof, som bör i stadens utgiftsförslag för hvarje år upptagas. För öfrigt åligger det Nämnden, likasom Magistraten, att i allmänhet vaka öfver stadens rätt och bästa och i sådana afseenden framställa de förslag, som kunna finnas lämpliga, äfvensom att på förhand bereda ärender till föredragning inför Fullmägtige eller, i vissa fali, inför allmänna Rådstugan. Till grund för stadsutskyldernas fördelning i allmänhet hafva de Kommitterade föreslagit statsbevillningen. Emot detta förslag hafva vid förevarande ärendes remitterande till Utskottet åtskilliga talare inom Yällofliga Borgare-Ståndet yttrat sig. Utskottet finner dock, för sin del, ej skäl att tillstyrka någon afvikelse från hvad de Kommitteradc föreslagit.
Jngen sockenhandtverkare begärte afsked. 6to. Jngen angafs hafva sig tagit inhyses folk ifrån andra socknar. 7mo. Klockaren Hellberg anmälte, at han i förra veckan utaf Provincial Medicus Herr Doctor Ekelund, fått sig tillsändt ett glas vaccin och skulle därmed genast börja ympning — sedan, när han blifvit försedd med mera, skulle ympningen rotevis fortsättas, så, at då Hellberg genom tillsägelse från predikstoln, utsatt dag och ställe, skulle till samma rote hörande föräldrar sig där med de ovaccinerade barnen inställa. Sexmännen i Walla rote anmodades, at tillsäga pigan Maja Ers-dotter ifrån Wrå, at söka sig husrum på något visst ställe i socknen och icke tränga sig in i socknestugu byggningen. Hörsammar icke Maja Ersd(otte)r denna tillsägelse; skulle hon hos Lands Höfdinge Embetet såsom lösdrifvande anmälas. Af Befallningsmannen Blomberg på Djulö, företettes en nota på den takspån, som ifrån bemälte ställe till Kyrkans behof blifvit af-hämtad — Beloppet däraf skulle godtgöras — Ungefärligen hälften af tackspånen hade blifvit öfver, hvilken skulle förvaras till framtida behof. lOmo. Till ny äril i fattighusets bakugn, lofvades tegel ifrån ö:(stra) Djula. Fattig föreståndarena skulle för ofrigt skyndsammast anstalta om lagningen. Jn fidem, under Herr Prosten Manecks sjuklighet Carl Hallgren Adj:(unkt) Pr. & P. Protocoll vid Extraordinarie Socknestämman i Stora Malm den 16 October 1808. lo. I anledning af Högvälborne Herr Baron och Lands Höfdingen Ulfsparres kungörelse af d:(en) 4 sistledne october, skulle socknemännen nu välja en fullmägtig, som kommer at infinna sig å Nyköpings Lands Can-cellie, den 19 instundande, då sammanträde där sker, at rådgöra och öfverenskomma om landtvärnets26) beklädning:
Jag är i hufvudsaken förekommen af Gr. v. Platen, Jag tror att den tydning Gr. Lagerbjelke velat gifva åt det ifrågavarande förslaget, icke är riktig, emedan det afsteg af 1 -J mil, som utgöres af vägen från Orebro till Hallsberg, ingalunda hindrar banan att från sistnämnda ställe fortsättas till Hufvudstaden. Då de flesta talare önskat alt striden om norra eller södra vägen icke måtte nu afgöras, torde det vara lämpligast att förbigå densamma, och till K. M. öfverlemna att draga denna väg öfver de punkter som Han pröfvar rätt vara. Frih. Cederström, Budolf: Som det af mig i dag på f. m. framställda förslag ord för ord öfverensstäinmer med Gr. Sparres, endast med det af honom gjorda tillägg, att till K. M. må öfverlemnas bestämmandet af de punkter, öfver hvilka banan från ‘Westergöthland bör gå till Orebro, så har jag ingenting emot att efterkomma Gr. Sparres till mig rigtade hemställan, att med ho nom förena mig. Visserligen har jag i min motivering på f. m. yttrat mig om fördelen af banans dragande öfver Svartå, men Hr Gr. o. Landtm, känner bäst, att icke ett ord derom förekommer i det af mig inlemnade förslag till definitivt beslut. Frih. Sprengtporten: Om jag icke bedrager mig, måste det finnas en § i grundlagen, som säger att, då ett förslag innehåller flera särskilda punkter, särskild propos. skall framställas på hvar och en af dessa. Jag får sålunda förnya min redan förut gjorda begäran, att till en början det första mom. af denna punkt må blifva ensamt föredraget. Ofverläggningen förklarades härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framstälde, att de under discussionen framstäldta förslag, hvilka återstodo sedan Frih. Cederström afstått från sitt förslag och för enat sig med Gr. Sparre, voro följande: af Hr Mannerskantz, »att B.
S. D. Lät P reste-Ståndet bero vid Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet? uti Memorial Fbo 130, gjorde anmälan, att Utskottets af - Prof* XJtdr. di 2 Juni 1818' 539 gifna osli ifrån Prest.Ståndet återremitterade Betänkande, rörande inskränkning i Exclusiva Privilegier meddelande, blifvit af de öfrige Respective Stånden gilladt, S. D. Då Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Utlåtande N:o 22g, i anledning a£ gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande medlen till öfverilödets hämmande samt yrkadt fölbud ernot yppigbets-varors nyttjande och förbrukning, ånyo föredrogs, gillade Ståndet Utskottets först afgifna Betänkande, med de deruti föreslagne ändringar. S. D. Efter uppläsande af Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 22, af innehåll att de öfrige Bespective Stånden bifallit Utskottets Förslag om förhöjning uti Pest-Taxan, fann PrestStåndet sig böra hänskjuta denna fvåga till afgörande "lif Förstärkta Stats-Utskottet, på sät6 Regerings Formens 71 §. föreskrifver. S. D. Vid ytterligare föredragning af Banko-Utskottets .Utlåtande N:o 55, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, så väl i anledning af Riksens Ständers Revisorers afgifne berättelse, som den af Utskottets verkställda granskning rörande Banko-Verkets styrelse och förvaltning efter senaste Riksdag, pröfvade Preste-Ståndet skäligt att i öfrigt gilla och godkänna hvad Utskoltet uti dessa Qine Betänkanden yttrat och hemställt, endast med följande tillägg nemi. 1.
Jag finner emellertid tili min förvåning, att öfversättaren och bearbetaren vid beskrifningen af finkfog-larna talat om, att dessa foglar skulle vara försedda med kräfva, då han bort veta, att deras näringskanal är på helt annat sätt beskaffad. I bokens inledning står en kort, men fullt exakt beskrifning på foglarnes kräfva, körteloch muskelmage. Det hade måhända varit i viss mån upplysande för flertalet af bokens lasare, om öfversättaren och bearbetaren upplyst dem om, att orsaken, hvarför en stor mängd småfoglar först måste skala frön, af hvilka de. lifnära sig, beror just derpå att de sakna kräfva. Dufvor och höns deremot, som hafva kräfva, svälja fröna hela * ' Sidan 83 påstås, att Steglitsan klättrar i kapp med mesarna. Rätta förhållandet Sr emellertid, att hvarken Steglitsan * Härom yttrar A. E. Holmgren i sin Handbok i zoologi I, sid. 25: » Kräfva finnes icko hos alla foglar, ' utan tillhör huivudsakligeu endast växtätande foglar, som svälja frön och sädeskorn hela och oskalade. En mängd andra foglar, hvilka äfven mer eller mindre uteslutande lefva af växtfrön, men icke hafva kräfva, måste deremot alltid först skala oller sönderhacka fröen med näbben, innan de förtära dem. Sålunda ser man huru sparfvarne med sina invikna kökar alltid noggrant afskilja skalet från kärnan, innan de nedsvälja denna senare; huru me-sarne sätta frön och sädeskora mellan tårna, sönderhacka dem och ' nedsvälja kärnorna bitvis samt huru nöt vit o kan i trädens barkspringor fastkilar nötter och ollon, sönderhackar deras skal för att åtkomma kärnorna. * eller Mesarne, i egentlig mening, kunna klättra, utan hafva ett annat rörelsesätt, gom zoologerna kalla Idunga. Vidare säges om Steglitsan, att hon förtar alla slags frön, hvilket torde vara ett alltför djerft påstående. Sid. 84 får man veta, att äfven Orönsiskan klättrar. — Samma missledande uppgift förekommer äfven i den förra editionen.
Af förslagen till beläning å fastighet, hvaröfver ännu yttranden af Bancooch Stats* Utskotten äro att förvänta. 2:0 Af frågan osn Tullens förhöjande å Utländsk spannmål, samt orri Allmänna Magazins» Direcuonen, hvilken fråga skulle hvila till dess Oeconomie Utskottets Betänkande om MagazinsXnTättningen till föredragning inkommit. 3:0 Af frågan om plantering af hampa oell lin, hvaröfver Utskottet, gemensamt med Oeconomie-Utskottet, särskildt sig yttrat. 4:0 Att Den g o Juli. 4:0 Att i punkten om lönerna för Embefs? och Tjenstemännen vid Tullverket, och dessa löners fastställande till ett bestämdt belopp, måtte efter ordet bestämdt, tilläggas: och för de ras utkomst tillräckligt; äfvensom att Tullförval* tare, Inspectorer och Controlleuier malte med fullmagter förses. 5:0 Samt att Utskottets förslag om en StatsOeconomisk Journal och tillförordnande af en Bedacteur för densamma, till Kqngl, Maj:t i underdånighet öfverlämnäs i ändamål, att ännu under Riksdagens lopp underställas dess Nådigg. pröfning och fastställelse; uti hvilken punkt de öfriga Respectiva Stånden skulle vänligen anmodas att med Ridderskapet pcb. Adeln sig för* ena. Ut supra* Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. X). Remitterades till Stats - Utskottet ett Dictarnen af Grefve Gyllenborg, Johan Hens ring, om upplysningars inhämtande från Stats* Utskottet rörande åtskilliga med Stats-Verket gemenskap ägande mål. Ut supra. Ex Protocollo A, G. Silverstolpe, S. D. F*öredrogos å nyo 1 ett sammanhang !Be* villnings-Utskottets förslag till Bevillnings-För* ord* Den 20 Juli. 1719 ordning och dess Utlåtande öfver dervid i RiksStånden gjorda anmärkningar; och blef berörde förslag af Höglofl. Ridd. och Adeln godkändt med följande förändringar; Andra Art, 2:dra §.
N:o 5, i ani. af väckt motion dels om tätare hållande af häradsting, dels ock om forändradt aflöningssätt för häradshöfdingar m. fl. Hr Gr. o. Landtm, lät uppläsa ett utaf Borgare-St:s Sekreterare meddeladt embetsintyg, hvaraf inhemtades, att sedan, vid d. 10:de d:s hos nämnde Stånd skedd föredragning af LagUtsk:ts förev:de Utlåt., motionären med Ståndets bifall delat den i Utlåt:t omlörmälde motionen i tvänne delar, hvilka samma dag bordlädes, så hade dessa två nya motioner, N:ris 305 o. 306, d. 13 d:s blifvit remitterade, N:o 305 till Lag-Utsk:t och N:o 306 till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t; och yttrade sedermera Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad. vid sådant förhållande torde 494 Dea 17 December. finna, att Lag-Utsk:ts merberörde Utlåt, ej erfordrade annan åtgärd från R. o. Ad:s sida än att läggas till handlingarna. Ropades ja. Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts d. 10 o. 13 d:s bordlagde Betänk. N:o 8, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om antagande af en författning ang:de giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare. II. Exc. Hr Frih. De Geer, Lonis: Då Lag-Utsk:t uti det nu föredragna Betänk:t tillstyrker bifall å K. M:s Propos., kan jag icke hafva något att deremot påminna; men vid Betänka äro fogade reservationer, deruti afslag å den K. Propos:n yrkas såsom särdeles vigtigt för kyrkan, och det är dessa reservationer, som jag anhåller att få med några ord bemöta.
Vore det nemligen en sanning, att hvad som i afseende å kunskaper fattades vid tolf års ålder icke lätteligen efter den tiden kunde ersättas den, som vid samma ålder sattes i ett träget och ansträngande arbete, blefve det fara värdt, att en sådan individ, då han trädde in i arbete med goda kunskaper, snart skulle glömma hvad han lärt, om han icke genom fortsatt undervisning lemnades tillfälle att bibehålla detsamma; och som det vore föga sannolikt att föreskrifterne om en fortsatt undervisning kommo att till fullo iakttagas, måste det vara af särdeles vigt att såsom vilkor för inträde i arbete meddelades en föreskrift, som kunde kontrolleras och innebar stadgande om ett visst mått af kunskap i religionens sanningar, hvilket den, som i arbete antoges, borde besitta, på det att samhället måtte ega visshet derom, att den unge medborgaren icke vore fullkomligt okunnig i detta hänseende. En viss kunskap vid Ekonomi-Utskottets Betänkande M 103. 3 12 års ålder kunde gifva anledning till dess förökande, och, om den glömdes, lätt åter inläras. Tolf års ålder allena borde således icke uteslutande berättiga till inträde i arbete, utan tolf års ålder i förening med ett visst minsta mått af kunskaper. Folkskole-stadgan föreskrefve att barn, då de lemnade skolan, borde åtminstone hafva inhemtat kunskap i ren och flytande innanläsning, cateches och biblisk historia, kyrkosång, skrifva och de fyra räknesätten i hela tal, hvadan ock dessa kunskaper borde erfordras för inträde i arbete. Ett kraftigt handtag skulle derigenom gifvas åt skolans nu svaga makt öfver föräldrar och barn, samt striden emellan arbetet och skolan, hvartill man ofta inom ett fabriks-idkande samhälle blefve åsyna vittne, förminskas. Barnens skolgång skulle ej heller, såsom hittills, försummas i följd af vissheten derom, att barnet, äfven utan kunskaper, antoges i arbete, och arbets gifvaren, som behöfde de unga krafterne, skulle jemväl få ett intresse vid skolans verksamhet, samt barnen lära sig inse, att‘icke blott fysisk, utan ock intellektuel utveckling erfordrades för att träda in bland arbetarnes leder.
Borgare-Ståndet till Utskottet remitterad motion, föreslagit: l:o alt det, till beredande af lindring i ecclesiastika afgifterna förinvånarne inom ofvannämnde Pastorat, väckta och af Utskottet omförmälda förslag måtte underställas Rikets Ständers bepröfvande och, i händelse Rikets Ständer dertill samtycka, till Kongl. Maj:t öfverlemnas, för att, efter vederbörandes hörande, lill verkställighet befordras} Slals-Vtskottets Utlåtande, N.-o 4'^- 7 2:o att elen lön af 500 R:dr, som Kyrkoherden i Carlskrona Stadsförsamling förut af Statens medel uppburit, måtte jemväl framgent honom förunnas, under vilkor, att han äfven såsom Amiralitets-Compastor bör tjenstgöra; och 3:o ali Carlskrona Stads Pastorat matte, såsom det svagaste i Riket, af Rikets Ständer i underdånighet anmälas till undfående af förr eller senare ledigblifvande förlänings-spanmål till det belopp, som Kongl. Maj:t, enligt de af Rikets Ständer bestämda grunder, kunde i Nåder pröfva omständigheterne kräfva. Knligt en af vederbörligen utsedde Kronooch Consistorii-Ombud uppgjord och uti de Utskottet nu tillställda handlingar intagen beräkning, skola de utgifter, som, efter Svenska och Tyska församlingarnes förening, erfordras för bestridandet af Presterskapets och Kyrkobeljeningens aflöning, m. fl. ecciesiastika kostnader samt räntor å kyrkornas skulder, uppgå Lill ett sammanräknadt belopp af 4,856 R:dr 25 sk. 10 r:st årligen, så att, fastän församlingsboernes nu utgående, tryckande bidrag voro till det högsta beräknade, en brist af 2,416 R:dr 25 sk. 10 r:st. förefunnes i de årliga tillgångarne för dessa utgifters betäckande, hvilken brist församlingarnes medlemmar skulle vara oförmögne alt genom ytterligare bidrag fylla.
Hvad modren angår så tviflar jag icke derpå, att äfven det oäkta barnet, ehuru en daglig och lefvande på minnelse om hennes begångna felsteg, måhända brott, ligger henne lika ömt om hjertat, som det äkta, och på denna grund har jag icke tvekat att med min röst bidraga till det beslut, hvartill Utskottet i detta afseende kommit. Hvad deremot fadren angår, så vågar jag icke hysa samma förhoppningar på honom och kan dessutom icke förneka den fruktan, att om oäkta barn tillerkännas arfsrätt äfven efter fader, det i ganska många, om icke de flesta fall skall blifva svårt att förmå honom till erkännande af faderskapet, och modren således beröfvas äfven den uppfostrings hjelp till barnet, som lagen tillerkänner henne. Under det jag således i allo instämmer i Utskottets åsigt om oäkta barns arfsrätt efter moder, hyser jag dock vissa betänkligheter mot den utsträckning, sora gifvits åt arfsrätten äfven efter fader, ehuru jag icke satt mig deremot. Men jag har i förra fallet velat gå något längre än Utskottets majoritet och utsträcka oäkta barns arfsrätt äfven till afliden moders slägtingar. Denna utsträckning har fullkomligt lika god grund för sig, som det steg Utskottet nu tillstyrkt. Lefver moder, när arf faller efter slägtinge, vare sig i upp-eller nedstigande led, eller å sidone, så är hon ju lagberättigad arftagerska? Hvarföre icke då öfverflytta på hennes barn samma rättigheter för den händelse att hon död är? Efter den förut uppställda regeln för rättighet till arf måste det antagas, att den aflidna modrens önskan varit att hela hennes arfsrätt skulle öfverflyttas på hennes barn, ehuru hon icke ens genom testamente kunnat göra sin vilja i detta afseende 8 Lag-Utskottets Memorial J\fs 70. gällande. Sådant Utskottets förslag nu är, skall oäkta barn icke ens få arfsrätt efter egna syskon, än mindre efter fjermare slägtingar.
k FredrikaBrkmerFörbundets Byra mottagas anmälningar till inträde i Förbundets SjukkassaÄfven personer, som icke äro medlemmar af Förbundet,-. kunna blifva delegare i densamma. a af de stegrade fordringar man i vAra dagar st~llcr. p5 linne ined afseende p~ styfnad och glpns, ' har g a n mhngfaldiga ghnger slikt förbittra clen.enkla sisstiirkelsen genom att uppblhnda densamme med borax, guminl ", vax etc.; dock lyckas detiija endbst genom öfning och erfarenh.ct i tillblanclningss5ttet. H5rtill kommer att miingeu. liiismoder, oaktadt ihiirdiga bemödanden, kiiuiier, sig, .~esvikeu och längtar efter ett biittre. och siikrase satt. - Detta s5tt finner man blott genom begngnmclet af. Wiclr9s Diibbolstiirkelse, ett absolut tillfihlitligt ' och fdlikomlipt tillreclt st5rkelserncdel, .. livilket inneh0ller. alla nödiga besttidsclelar: i vailafviigdoproportio~er, Bfveli sAd~na som framkalla en glansande yta. Genom '. detta medel kunna kragar; min: chetter o. cl. ' 8t ' t de blifva som nya. bvingnndet af ' denna starkelse &amp; r ytt6rst %kelt. ' F.ysiologiiska sko.don ' z c e&amp;ner, hersar och b m r n e: a fC&gt;r r6 i,. g til.1verka.s - OS. ' undertecknad tili .. moderata priser. Pa * oik; ' bom h a h a tjmt.&amp;ligi eller .förstlds fötter, kilona 8 hos mig f,&amp; skoclon, som pass ?. * l,och ' ?ro bekviiina att.g&amp; .ed. , n. n 4 .-b C. ' N / LSSON, Drottninggatan 100., -