Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Magt, genom Nödig kroxoiition af den IF. fidstlrdna Martil, behagat infordra Riksens Ständers underdäniga ut läkande ,4;6 rörande förbättring i Grstgifware-Ordningen, hafwa Riksens Ständer om Vetta ärende öfwcrlaggt/ och derwid stadnat i de s.irstillda 'underdäniga tankar och tilstyrkanden, som bilaggde Handlingar ut wisa. Liiksens Ständer framhärda m. m. Slormägtigsie Allernadigste Konung! DZ, med Eders Kongl. Maj:ts den 2. sidsilidna April Nadigst kemnade bisall, Riksens Ständer under öfverläggning förehaft frägan om sattet, at utan Kronans kostnad, genom fogade anstallter i hwart H irad. och dertil gjorda sammanstött, sörja för FängarS fortstaffande, sä at Allmogen icke more. dermed sarstilldt besvärad, hafva harrvid sådana swärigheker sig wisat, at nägon huswudsak!ig förbättring uti de nu gällande Författningar icke kunnat utfinnas; och fa Riksens Ständer härmed Lil Eders Kongl. Maj.tt i underdånighet öfverlemna deras yttranden i detta ämne. Riksens Stander framhärda m. m. Stormägtigste Alltrnädigste Konung! Det har wisierligen warit bland de wigtigasie ämnen, som unoer denna Riksens Ständers Sammankomst knn.nat förekomma, huruledes ds i sednare ören sig yppade oredor uti Rikets Mynt - och Pmninge-iväsende mätte afstaffassamt den säkerhet och ordning i denna del äterstäilas, utom hwilken Eders Kongl. Mattts wisa och Landsfaderliga bemödande för Sit Lands wäl möjligen icke kunna winna någon önstad framgång.
Hr Gild t: Då Hrr von Hartmansdorff, Hjerta och Hjärne yttrat sig, oaktadt diskussionen blifvit förklarad slutad, så må det äfven tillåtas mig att, med anleda, af den siste värde talarens påstående, erinra, att det finnes ledamöter, som yrkat bifall till Irsta punkten oförändrad, och till deras antal hör jag. Fördenskull anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på det sätt, sora Gr. Gyldenstolpe föreslagit. Skulle frågan på detta sätt icke blifva afgjord, måste man skrida till vofering. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att det för sakens afgörande naturligtvis vore likgiltigt, antingen han framställde den propos., han nyss upgifvit, eller den, som Gr. Gyldenstolpe önskat, och derföre nu frage hemställa om R. o. Ad., med förbehåll, att sedan få pröfva Hr Gripenstedts förslag till tillägg, behagade bifalla nu förevande punkt af Utsk:s förslag. Denna propos. besvarades med starka Ja, blandade med många Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade all han trott sig finna alt härvid Ja varit öfvervägande. Hr Hjerta och Hr von Hartmansdorff begärde votering. Uplästes ett sålydande förslag till voter:s-propos.: Den som, med förbehåll att serskildt få pröfva det af Hr Gripenstedt framstäldta förslag till tillägg, bifaller l:sta punkten af de i StatsUtsk:s Betänk M 272 föreslagne stadganden, röstar 12 H. 7 98 l)en 20 September f. m. Ja; rJen del ej vill, röstar Nej; vinner Nej, afslås nämnde punkt, med förklarande, ali R. o. Ad., sedan beslut blifvit faltadt om anslag för jernvägars anläggande, vill laga i öfvervägande (rågan om anskaffande af medel dertill. Hr Hjerta:
■ Summa tillökning. llidr r:mt Ridr rimt R:dr r:mt Ridr rimt Tunnbindare 142,50 1 £9 ro Handtverksge.-äll . 300 IGfcA-. 5 U Ty gm äs taren disponeras enl. nuvaride stat 2,250 Fyrverkarecorps sen: Befälhafvare (arfvode). 900 900 SubalternOfficer (d:o) . 000 finn Verkmästare (lön) 1,000 uuu 1,000 Anm.: Då Underofficer Sr till verkmästare antagen, utgår arfvode endast med 400 rdr. Si mina tili ökning p a Amlie ■iets stat 123,191 Den 15 November f. m. 205 Jag har väckt denna motion om antagande af den af t. f. GeneralDältTygmästaren föreslagna löuestat för Artild derföre, att jag tjenar vid detta vapen, och dess bestånd ligger mig om hjertat. Nu hafva Keg:tsCheferne allt större och större svårighet att uppehålla vapnets tjenstbarhet och duglighet, till följd af bristen på Offcerskandidater och det deraf upkommande behofvet, att vara mindre och mindre nogräknade i sina Officersval. Det är klart, att en yngling, som har häg och förmåga att genomgå Mariebergs treåriga lärokurs, att den yngling heldre antingen väljer civila ingeniörbanan, der han efter några års förlopp får dubbla, tredubbla inkomster emot dem ArtilleriOfficern nu har, efter en 20-årig tjenst; eller ock går in på arméen, hvarifrån vägen står honom öppen till Generalstaben, Öfverste-beställningar och Generalitetet, hvilken väg vanligtvis är för ArtilleriOfficern stängd, till följd deraf, att Hrr StabsChefer, som i allmänhet äro af Infanteriet, tyckas anse artillerivapnet såsom en skråinrättning, öfver hvars råmärken dugligheten ej får träda.
MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående den till undsättning i missväxt-år anslagna Creditivfonden samt f. d. Allmänna Magazins-lna rättningens slutliga utredning med flera dermed sammanhang egande ämnen; Gifven Stockholms Slott den 16 Jannar ii 182g. Kongl. Maj:t, som, uti Berättelsen om hvad i Rikets styrelse sedan sista Riksdag sig tilldragit, lemnat Rikets Ständer en korrt öfversigt af det sätt, hvarpå f. d. Allmänna Magazins-Inrättningens utredning fortgått, äfvensom af de åtgärder, hvilka i anledning af 1826 års missväxt blifvit vidtagne, framställer nu i Nåder, jemte en ytterligare utveckling af dessa ämnen, till Rikets Ständers pröfning, åtskilliga i sammanhang dermed förekomna frågor. I följd af de beslut, som Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag fattade, angående en allmän förändring uti de dittills följda grunder för spannmåls-handelns ledning Lili. till R. St.
Jag hemställer således, om icke redactionen i början af 2:dra mom. endast hehöfde förändras sålunda, att den blefve: Statsrådets föredragande ledamöter. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Den anmärkning, Gr. Horn gjort, synes stå i fullkomlig consequens med R. o. ikd:s föregående beslut i så måtto, att ordet Statsministrar bär måste utgå; men en annan fråga är, om Ståndet vill, utöfver hvad Utsk. föreslagit, utsträcka rättigheten att bevista alla fyra RiksSt:ns plena till Statsrådets samtliga ledamöter, hvilket desto mindre varit Utsk:s mening, som Utsk. tillagt, att denna rättighet skulle för de föredragande äga rum, för att i frågor, som röra deras departement, kunna upplysningar meddela. Det ankommer emedlertid på Stånden, huruvida de finna, att denna utsträckning bör äga rum för att få upplysningar äfven af de consultativa Statsråden; men om R. o. Ad. vill stadna vid Utsk:s princip, lärer redactionen böra erhålla den lydelse, Hr Hjärne antydt. Hr von Hartmansdorff, Åug.: Till en början anhåller jag att genom Ridd.secret. få veta i hvad beslut de öfriga RiksStln stadnat ang:de detta betänk., och att derefter få vidare yttra mig. Un - Den 17 October f. u. Cd Undertechn. Itidd.Secret.: Enligt ankomna prof.-utdr. liar PresteSt. återremitterat Constit.Utskls ifrågavar. memor. N:o 38 med den anmärkning, som förklarats såsom Ståndets gemensamma tanka, att Statsrådets samtliga ledamöter borde hafva rättighet att bevista alla fyra RiksSltns plena. BorgareSt. har åter såsom gemensam tanka förklarat, att Utskts förslag borde ogillas, och BondeSt. har likaledes återremitterat memor. på grund af dervid gjorda anmärkningar, som likväl icke i prot.-utdr. blifvit specificerade. Hr von Hartmansdorff:
Dessa slutversar bidraga äfven att ställa visan i dess rätta ljus och afslöja den ironi, som genomgår densamma. Vill man åter höra huru den öfvergifna lustigheten låter sig förnimma, lekande med sammanhanget emellan tingen, kastande allt om hvartannat och görande sina bizarra bocksprång, då kunna vi som prof anföra: ”Om alla buskar vore spickemat, Och alla bäckar vore soppa, Skull’ jag ta’ mig ett stycke bröd Och sätta mig till att doppa.” ”Och all den kärlek jag till dig bär, Den hänger jag upp i skorsten; Hvar gång jag uppå spjellet drar, Så faller den ner i aska.” (Arv. III. Det lifliga natursinne, som utmärker all folkpoesi, återfinna vi uti dansvisorna, ty den enkla okonstlade glädje, som genom dansen ger sig luft, är med fröjden åt naturens skönheter nära befryndad. Blifva än oftast dessa lekar dansade inom den trånga kammaren, så har dock skalden alltid tänkt sig naturens stora danssalar i ängarna och i den gröna lunden såsom de platser, der dansen bör gå under foglarnas sång. Derföre börja också de flesta visor med en naturmålning, hvilken på samma gång den anslår stämningen och förlänar hela visan en doft af naturfriskhet, äfven tjenar att angifva lokalen, der man har att föreställa sig tilldragelsen. Det är dekorationerna för det lilla dramat, som sålunda målas för vår fantasi. Än sker detta genom några enkla drag, såsom: ”Der växte en lind uppå min faders gård Som grönskar så vackert både sommar och vår.” (Arv. eller såsom i denna täcka vintertafla, så åskådlig i all sin enkelhet: ”Klar sol på blå himlen lyser, Kalla vattnet uti klara källan det fryser.” (Arv. III. Än är skildringen utförligare och skalden dröjer med förkärlek vid densamma; så uti denna början: ”Jag gick mig ut om en aftonstund till att höra Foglens sång, som hjertat mitt månde röra, Uti den gröna dalen Att höra näktergalen, Foglar små, så många tusentalen.” (Arv. III. eller i denna:
Nio 155. i anledning af ålerremiss å Utlåtandet Nio 58. VIII. B. 157. A. 411. Nio 156. med anledning af erhållna ålerremisser i fråga om det för staden Christianstad begärda ytterligare låne-understöd. Nio 157. med förslag lill allmänna iakttagelser och föreskrifter för erhållandet och utbekommandet af Siats-bidrag till hamnoch kanalbyggnader samt väg-förbätli ingar och vallen-aflappniDgar. IX. E. 256. — Nio 158. angående ifrågaslällde extra statsanslag till föremål tillhörande Civil-Departementels handläggning. E. 6. — N:o 159. angående extra anslag lill föremål, tillhörande FinansUepartementels handläggning. Nio 160. angående extra anslag till föremål, tillhörande Ecclesiastik-Jle partemen tels handläggning. E. 6. — N:o 161. i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer angående Folkskole-lärares pensionering. VIII. B. 366. A. 486. IX. E. 256. — N:o 162. i anledning af väckt motion om ett lån lill Skredviks församling i Götheborgs och Bohus Län. VIII. B. 366. A. 486. — N:o 163. angående jan beviljande för sänkningen af och en båtled emellan sjöarne Asunden, Jernlunden samt Stora och Lilla Ringen i Östergöthland. IX. A. 20. E. 256. — N:o 164. angående begärdt och af Kongl. Majit i Nåder förordadt ytterligare anstånd med inbetalningarne å de staden. Cimbritshamn beviljade hamnbyggnadslån. VIII. B. 366, 486. — Nio 165 i anledning af Kongl. JBajits Nådiga Remiss å Dess och Rikets Kammar-kollegii berättelse, angående Kungsgårdars och öfriga kronolägenheters förvaltning ifrån den 7 November 1850 till den 20 Oktober 1853. VIII. B. 366, 486.
Ledamöter ansågo någon giltig anledning ej förefinnas att frångå den hittills följda regeln, att förhöjdt straff för återfall ej må tillämpas med mindre det nya brottet blifvit begånget, sedan det förra straffet blifvit till fullo verkställdt och detta således visat sig vara för återhållande från förnyad brottslighet otillräckligt, och hemställde derföre, att ifrågavarande § måtte erhålla denna lydelse: Der lagen utsätter särskildt straff för den, som ånyo begår brott, skall det straff ådömas, då sådant återfall skett sedan den brottslige till fidio undergått det för förra brottet honom ådömda straff. Justitie-Rådet Quensel lenmade förevarande § utan anmärkning. Högste Domstolens fleste Ledamöter förmälde sig anse, att den grundsats, som uti förevarande ämne blifvit uttalad i Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer vid 1844—45 årens riksdag aflåtna proposition om antagande af ny strafflag borde följas, och tillstyrkte, att i nära öfverensstämmelse dermed åt ifrågavarande § kunde gifvas denna lydelse: Dör förbrytare, förfalle allt straff. Äro böter, under förbrytarens lifstid, genom laga kraft ägande dom ålagda, och hafva äfven,under hans lif stid, penningar eller andralösören, för gäldande af de böter, blifvit i mät tagna eller i allmänt förvar satta; gånge dock boll - 10 terne af den egendom ut.
Häradsskrifvaren åligger vid ansvar, såsom för tjenstefel, att, enligt uppbördsboken, öfver all den bevillning, sorn blifvit påförd, författa debetsedlar så skyndsamt, att de fyra veckor förr än uppbördstiden infaller, kunna afhemtas hos någon inom socknen boende, hvilken om utdelning besörjer, och hvarom kungörelse stall till vederbörandes underrättelse utfärdas. Länsmän, fjerdingsoch sexman, som inom socknen bo, väre ovilkorligen piigtige alt, på häradsskrifvarens begäran, dessa sedlar emottaga och till en hvar, som sig anmäler, utdela. Regementsskrivare eller uppbördsman vid regementet bör äfven inom nämnde tid till Cbefs-embetet, i och för behörigt delgifvande, aflemna debetssedlar öfver bevillningen af embetsoch tjenstemännens löner, och i krigstid skola de tillställas den hemmavarande Chefs-expeditionen så tidigt, att vederbörandes ombud må, efter deras erhållande, få tillgodonjuta laga besvärstid. § 130. Debetsedlarne skola specifikt, enligt hvarje artikel, upptaga hvad den skattskyldige för sig, hustru, barn och öfrige skattskrifne personer samt tjenstehjon, bör erlägga, jemte hvad honom i öfrigt för egendom, handtering, rörelse och tjenst blifvit påfördt, i likhet med härvid bifogadt formulär. § 131. Skatlskrifvaren må, till ersättning för debetsedlarne, njuta för hvar och en, som ej öfverstiger Fern R:dr B:ko, en skilling; deröfver lill och med Femtio R:dr B:ko, två skillingar, samt för debetsedel af ännu högre summa, åtta skillingar B.ko; hvilken lösen i debetsedeln intages. Likväl må, vid ansvar såsom för tjenstefel, icke mera än en debetsedel utfärdas för de utskylder, som inom samma laxeringsdistrikt den skattskyldige påföras; äfvensom serskilda debetsedlar icke få utfärdas för sådane tjenstehjon, som å husbondens förteckning blifvit upptagne. § 132.
Tant Augusta tar en snibb af serveten och torkar bort några tårar, som på grund af hennes tryckning på hans hufvud rulla utför hans kinder. Barnen jubla. D å han blifvit herre öfver sina känslor, sjunger han visan till slut. Han synes litet medtagen och anförtror tant Augusta, att han ej mår riktigt väl: han hai en efterdyning af den besvärliga sjösjukan. Han börjar » ropa på Ulrik ». Tant Augusta ber om ursäkt för honom, och då han ingen reling har att luta sig öfver, får glaset mottaga den saft, som genom en kraftig tryckning af tantens finger framväller ur hans ännu leende mun. Och härmed är historien om broder Jakob slut, men barnens skratt ljuder länge än, och den femårige Emil, som vägrade att dricka apelsinsaften ur glaset, förklarande, att det var » allt för oaptitligt », kan ännu långt efteråt på ett mästerligt sätt efterhärma broder Jakobs hufvudställningar och ögonkast. M. Smånotiser för kvinnovärlden. Fru Emelie Flygare-Carlén, vår åldriga och värderade författarinna, har sedan jul dagligen varit sängliggande. Det är dock först sedan några dagar tillbaka hennes tillstånd varit af natur att ingifva allvarsamma farhågor. I lördags var hon hela dagen medvetslös och kunde, sedan hon vaknat till sans, icke känna igen sina närmaste bekanta. Hon måste s o m ett barn vändas i sängen och kan ej intaga föda annat än i flytande form, äfven denna i ringa kvantitet. Ofta angripes hon af hosta, o c h i följd af de i hög grad nedsatta krafterna är hennes tillstånd betänkligt. Ett ädelt minne efterlemnar fru Justina Margareta Altin, framlidne skeppsklareraren L. M. Altins enka, hvilken den 6 dennes afled i Sundsvall i en ålder af 55 år. Redan i lifstiden känd för sin storartade välgörenhet, hade hon nu i sitt testamente förutom frikostiga gåfvor till anhöriga donerat: till upprättandet af ett barnsjukhus i Sundsvall 20000 kr., till pensioner ä 200 kr.
Före middagen voro alltid både modern och Alie ute i köket och hjälpte kokerskan med matlagningen, oroliga för att ej middagen skulle bli färdig på klockslag. Alie sprang af och an, lyfte på grytlocken, stack in ett vedträ i spisen för att det skulle brinna bättre, hälde upp soppan, hjälpte till med dukningen och vände på roastbiffen, mycket ängslig för att den ej skulle blifva lagom stekt. Rikard hade blifvit så bortskämd, att han nästan aldrig kunde få någon mat här hemma, som smakade honom. Modern skaffade hem kött från stadens förnämste slagtare och öfveransträngde sig i ekonomiskt afseende för att kunna bjuda honom ett godt bord. Han var visserligen alt för älskvärd för att göra någon direkt anmärkning, men hans kritiska blickar, den försigtighet hvarmed han först smakade på hvarje rätt, samt hans allmänna uttalanden om det förträffliga franska köket, sade dock tydligt nog, att hennes ansträngningar voro förgäfves. Rikard hade emellertid ingen aning om alla dessa omsorger och fick af Alies yttranden snarare det intrycket, att hon var mycket likgiltig för alla husliga bestyr. Hon uttalade sig föraktligt om herrarnas vanliga svaghet för ett godt bord och förklarade, att en förnuftig människa icke borde ställa några andra fordringar på sin föda, än att den vore sund och närande gurmandien vore ovärdig en tänkande varelse. I allmänhet bestred hon nästan alt, hvad Rikard yttrade, och angrep hans åsigter och lefnadsvanor på alla möjliga punkter, samtidigt med att hon i djupaste hemlighet var villig till hvilket personligt offer som hälst för att hans trefnad ej i något fall skulle störas. Han var i allmänhet litet för hastig i sina slutsatser och alt för tvärsäker och absolut i sina omdömen, samt var van att imponera och bli trodd på sina ord i synnerhet när det gälde unga damer. Men här mötte honom för första gången hos en kvinna en kritik, som häjdade honom steg för steg, tvang honom att motivera hvarje påstående och rätta hvarje förhastad uppgift. Han öfverraskades oupphörligt af att finna, hur mycket Alie hade läst och tänkt och hvilket förträffligt minne hon hade.
För öfrigt, ehuru frågor om Grundlagars stiftande och jemkning, inom ett så kalladt fritt samhälle, äro af vigt, men jag finner mig snart sagt ensam i min mening, och det sålunda skulle vara orimligt att längre uppehålla öfrige Herrar Lagstiftare i sin mening, vill jag ej längre fullfölja den af mig väckte anmärkningen, utan endast nöja mig att till Protocollet anmäla denna min anmärkning, hvarefter jag, för öfrigt, skall söka hädanefter inskränka mig så mycket som möjligt. Grefve Gyldenstolpe: Jag skall följa Grefve Fröliclis lofvärda exempel, och äfven afstå från begäran om proposition på mitt förslag. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att, sedan de ledamöter, som gjort anmärkningar vid ifrågavarande moment af ConstitutionsUtskottets förslag, derifrån afstått, skulle detsamma, enligt 56 §:n RegeringsFormen, komma att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. § 3. /po Parts som häfver någon sak vid Domstol eller publikt Verk anhängig, må kunna deröfver låta trycka en sammandra - 344 Den 31 Ja n u a r i i e. 01. gen underrättelse, eller s/l kallad Species Facti; dock hulle han sig derutinnan vid sanning i sak och anständighet i skrifsätt. Den häremot bryter, bote från Trettiotre Riksdaler sexton skilllingar till Ett Hundrade Riksdaler. 5:o Protocoll och handlingar i förlikta Brottmål må ej utan parternes ömsesidiga tillstånd från trycket utgifvas förr än Femtio år efter begges död. Den häremot bryter, bote Trettiotre Riksdaler sexton skillingar. 6:0 Ingen vare tillåtet att i andra, än genom allmänna Lagen och gällande Författningar utstakade fall, meddela eller till tryck utlemna Utdrag af Kyrkoböcker eller af Kyrko-Disciplinen eller Läkarevården rörande handlingar, i afseende pä enskilta personers lefverne och seder, så vidt slika Utdrag skulle lända dem till skada och förklenande.
Arrendatorer, af Lunds Domkyrkohemman, om rättighet för dem att efter markegångspris lösa arrendespannemålen. III. B. 217. Arrende af Skällnora kungsgård, om nedsättning i. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:ris 54 och 117. Arrenden af kronojord, om penninge-depositioners införande i stället för nu bruklig horgen derför. Se Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 31. Arrende-afgift, om upphörande af den till Statsverket nu ingående för Carl Gustafs stads krono-tull-mjölqvarn. Se Carl Gustafs Stad. Arrende-spannmål, om rättighet för arrendatorerne å de s. k. kyrkoheramanen i Lunds Stift, att med penningar lösa denna. Se Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 18. Artilleriet, angående förbättrade lönevilkor för Underofficerare och deras vederlikar vid. II. 107. R. lil. Se vidare Siats-Utskottets Utlåtanden X:ris 69 och 182. Artilleri-förråds-byggnader i Götheborg, angående försäljning af åtskilliga kronan tillhöriga byggnader och tomter i Götheborg samt försäljningsmedlens användande till uppförande af nya sådaue. III. IX. E. 3. Askersund, angående jernvägsanläggning från. Se Stals-Utskottets Utlåtande N:o 274. Asp, Anna Catharina, Enka, ansökan om hyresersättning. Se Banko-Utskottets Utlåtande N:o 22. Assignationer, Filialbanks-. Se Filialbanks-Assignationer. — om upphörande af förbudet att utfärda graverade eller tryckta. Se Invisningar. Auktion, om förbud mot förrättande af sådan å dag, som näst föregår Söneller Helgedag. Se Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkande N:o 54. Axelson, Julius, yttranden, XV. 105. B. Baggens-Släket, om anslag till dess upprensning.
Utgiften för denna förbättrade anordning, hvartill ritning funnes uppgjord och hvarigenom utrymme tillika skulle beredas för emottagande af lo patienter utöfver nuvarande biigsta antalet, uppginge, jemlikt äfvenledes upprättade kostnadsförslag, till en sammanlagd summa af ö(!,920 Ridr 2<> öre, deri likväl icke inberäknad kostnaden för varmapparaten till cellflygeln; och dä af högsta behof påkallades, att hospitalet blefve någorlunda svarande mot fordringarne å en ändamålsenlig sjukvård, såvidt sådant utan större kostnad kan låta sig verkställa, har Serafiinerordens-Gillet, som forsin del ansett Hospitals-direktionens förslag till nyss angifna mål ledande, i underdånighet hemställt att, för utförande af ofvan beskrifne förbättringar vid Upsala hospitals-inrättning, af Rikets nu församlade Ständer måtte i nåder äskas erforderligt anslag, med afseende å kostnaden, jemväl för varmapparaten, icke understigande 40,000 Riksdaler. Med anledning häraf har Kongl. Majit, som, i likhet med Serafimer-ordensGillet, funnit af behofvet påkalladt, att Central-hospitalet vid Upsala varder, medelst ofvanomförmiilda förändringar och tillbyggnader, bragt uti ett för sjukvården mera ändamålsenligt skick, härigenom velat i nåder föreslå Rikets Ständer att till bestridande af kostnaderna såväl härlör, sorn för den behöflig» varmapparaten, af allmänna medel anvisa ett belopp af Fyratiotusen Riksdaler Riksmynt; kommande ritning-»- och kostnads-förslagen, i anledning af hvilka Ofverintendents-embetet infordrat underdånigt utlåtande afgifvit, att, jemte öfriga till detta ärende hörande handlingar, till Rikets Ständers vederbörande Utskott öfverlemnas. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. C A K la. C. J. Thyselius. llih. lill 11. I 26 Kongl. Maj is Naii. Proposition N:o 110.