Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Å den, som för — ega rum. §. 38. Har behörig man gjort undersökning uli salubodar och bodkammare, eller andra rum, der varor bevisligen lill salu hållas, eller der varuförsäljning förut tinder samma innehafvares tid bevisligen skett; bote, derest olofligen infördt gods vid sådan undersökning ej finnes, ifrån tjugu till tre hundrade Riksdaler. — Hav han gjort undersökning på de öfriga i 3a §. och sista mom. af 33 §. tillåtna stallen, ulan alt något olofligen infördt gods dervid blifvit upptäckt; bote ifrån tio lill ett hundrade Riksdaler. Har lian försummat —• till tre månader. §• 3.0- Har behörig man gjort sådan undersökning, sorn i mom. i 33 §. medgifver, ulan att olofligen infördt gods dervid uppläckt blifvit,; böle för hvarje serskildt undersökt rum eller lägenhet, som af samma person i samma hus innehafves, ifrån femtio till trehundrade Riksdaler, och straffes dessutom med suspension från tjenst och lön i tre till nio månader. Best', och Ekon. TJtsh Bet., N.o 3. dessutom serskildt efter nedanstående 4a §, om af honom våld eller oskick vid undersökningen föröfvats. Har behörig man gjort undersökning uti salubodar och bodkammare, elier andra rum, der varor bevisligen till salu hållas, eller der varuförsäljning förut under samma innehafvares tid bevisligen skett; bote, derest olofligen infördt gods vid sådan undersökning ej finnes, ifrån fern till femtio Riksdaler. Har han gjort undersökning på de öfriga i 32 § och sista mom. af 33 § tillåtna ställen, utan alt något olofligen infördt gods dervid blifvit upptäckt; böle ifrån tre Riksdaler sexton skillingar till tretton Riksdaler sexton skillingar. Har han försummat till tre månader. § ^9'
Till följd hvaraf och med åberopande tillika af bemälde KämnersRätts saköreslängd, Friman sedermera, af vederbörande Kronobetjent ertappad och till Alingsås Kronohäkte införpassad, derstädes, ifrån den 24 Maj till den 17 Juni i836 undergått ofvannämnde serskilda bestraffningar. Sedan jag, vid inhämtad kännedom härom och enär det verkställda förvandlingsstraffet syntes svårare än vederbordt, skriftligen anmodat Ko - 12 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. »ungens Befallningshafvande att infordra och mig tillsända det af KämnersRätten i Borås meddelade Utslag, hvarigenom Friman blifvit till ansvar fälld, jemte det utdrag af bemälde Rätts saköreslängd, som legat till grund för Konungens Befallningshafvandes förberörda kungörelse i hvad den Friman anginge, öfverlemnade Konungens Befallningshafvande med dess skrifvelse af den 18 Februari 183^, dels ett af tillförordnade Kämnerspreses bestyrkt utdrag af KätnnersRättens Dombok för den 27 Januari i835, som innefattade bemälde Rätts Utslag angående Lärlingarne Olof Larsson, Anders Larsson och Friman, af hvilka den förstilämnde blifvit från ansvar befriad, men de bägge sednare dömde att, enligt 3 Kap. 1 §. och 21 Kap. 8 §.
Då BankoUtsk. afgifver Betänk, i fråga om Bankovinsten, har det att ställa sig till efterrättelse den af R. St:r för BankoUtsk. utfärdade instruktion. I andra §:n af denna instruktion förekommer i slutet följande: ”Utsk. bör så fort sig göra låter till R. St:r inkomma med upgift om och hu ruvida någon del af den sedan 1851 års början influtne Bankovinst erfordras för Bankens konsolidering”. Utsk:s upgift har således varit att tillse, huruvida någon del af nämnde vinst behöfves för Bankens konsolidering. Olika meningar hafva yppats här om rätta förståndet af orden: Bankens konsolidering, men jag skulle tro, att, om man reflekterar på Bankens bestämmelse, all tvekan, hvad dermed menas, upphör. Enl. nämnde, år 1851 utfärdade, Banko-Reglementet är Bankoverkets föremål A. 1 egenskap af Depositionsoch Vexel-Bank. l:o. Att för allmänhetens säkerhet, nytta och beqvämlighet emottaga penningar af en hvar, som sådant åslundar, deröfver föra läkning, och dem vid anfordran insättaren tillhandahålla, så att handel och rörelse må underlättas genom de derå utfärdade assignationers och invisningars kredit, kraft och giltighet, samt att dessförutan, jemväl till säkert förvar emot vådliga händelser och tillgrepp, under försegling emottaga och vårda så väl kontanta penningar, som annan flyttbar egendom. Att det inländska myntet må bibehållas vid dess rätta och skäliga valör, samt främmande myntsorters obilliga och egenmäktiga stegrande hindras och förekommas. B. I egenskap af Lune-Bank. Att dels uplåna fruktlöst liggande kapitaler, dels på drägliga vilkor, emot fullgod säkerhet, biträda lånbehöfvande med understöd och sålunda, till befordrande af handelns och alla nyttiga näringars upkomst och förkofran, förebygga ocker och obilliga intressens beräknande enskilde emellan. I egenskap af allmän Slals-anstalt. Att, uti den genom låneoperationerne inflytande och besparande vinst, en nödhjelpsoch tillgångs-kassa må beredas, hvaröfver R.
Då frågan är om en såäafl Stats Krigs-Mäkt , faller af sig sjelf, att den bör bildas , trier i afseende pä försvar än anfall, och uti en så lycklig belägenhet, som vi helt hafva Föreningen att tacka, blifva alla hemligheter i ämnet onödiga, sedan Nationen i hela sin vidd insedt och afgjordt nödvändigheten att gemensamt och personligen försvara Fosterjorden. Jag kan ej antaga den satts, att bredevid hvar en sådan Fosterlandets Försvarare fordras tvänne öfvade Krigare. <Då, och endast då, vore verkeligen Frihetens Land att beklaga! uti Trakter som de Svenska, torde en vanlig Skytt, genom sann frihet på Fosterjorden, lifvad att med sin sista blodsdroppa försvara den,- redan vara en dugtig Stridsman^ Vi kunna alltså fritt, med erkännande a£ Föresatsen ått villja vara fredade innom vårt område och utan åtrå att derutöfver herrska, anse hufvudsakeligå farad för vår Sjelfständighet endast kunna komma Öster ifrån,och Eu^ ropa skall erkänna öss för en vigtig förmur j hvilken det blir ett gerhensamt intresse atr upjF Ridd. och Ad, Prot. lil Bi 21, 2åi s62 Ven g jFebruarii. rätthåila. — Om denna satts är mindre vigtig uti Europas nuvarande Fredslugn och dess Beherrskares vishet; så är det jnst dä Inrättningar e for lugnets bibehållande böra och kunna utföras hellst då alla våra förhållande göra att det kan ske , utan att väcka uppseende hos våra Grannar. —- Dessa betr3gtelser, jemnförelsen med vår och vår Östra Grannes Folkmassa, och våra vidsträckta, dess område närbelägne, i vertical sträckning mot anfalls Linjer, 130 mil länga kuster, visa omöjligheten af ett verksamt försvar på omkretsen, utan en alldeles öfvervägande Sjöstyrka, den man icke kan påräkna , då medlen till dess underhållande jemnlöras.
Om ConstitutionsUtskottet hade tillkännagifva att desse tullmedel, enär de utgjorts, alldrig blifvit upptagne bland Rikets Ordinarie eller extra ordinarie inkomster, hvilket ofvannämnde uppgift att attesterna på skedd insättning i Banken aflemnas i Räntekammaren icke nöjagtigt upplyser, så kunde visserligen ingen tveka att med Utskottet instämma i den öfvertygelse att den väckta anmärkningsfrågan bör förfalla. Den af StätsUtskottet i dess 4:de AnmärkniogsMemorial framställda öfvertygelse, att de medel som influtit för till Utrikes orter från Kronans förråder försåldt Krut, lika med de medel som influtit för inrikes försåldt Krut, hade bordt Staten tillhandahållas, och lika med andra intrader behörigen redovisas , förklaras af ConstitutionsUtskottet vara grundad. Man någon anmärkning anser ConstitutionUtskottet icke böra äga rum; emedan Ständerne icke meddelat eller ens kunnat meddela något uttryckligt stadgande om disposition och redovisning af medel, inflytande för utomlands försåldt Krut; emedan således ej heller någon bestämd föreskrift kunnat öfverträdas; i48 Den lö Julli j. m. emedan den genom Krutförsäljning härBytande inkomsten, uppkommen inom s:djs HufvudTiteln, blifvit till dess förstärkande använd. Få torde de vara som anse underlåtenheten att uppräkna de orter, der försäljning möjligen kunnat ske, såsom gällande skäl att icke behöfva redovisa hvad som försåldt blifvit.
Majit ansett sådant kunna på tillfredsställande sätt ske, om, i stället för nuvarande Sjukhusläkaren vid National-beväringen, der anställdes en Regements-läkare, med skyldighet alt, jemte sjukvården ej mindre vid sjukhuset i Wisby än ock vid Artilieri-korpsens stamtrupp, besörja alla en Regemenls-läkares åligganden, äfvensom att tjenslgöra under mötestiden såsom Rataljons-läkare vid Wisby bataljon, samt om de å Gotland redan anställde tre Provincial-läkare, finge sig uppdraget att, jemte provincialläkare-belätt ningen, Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 133. 25 ningen, ansvara för sjukvården inom National-beväringens öfriga tre bataljoner, mot lämpligt arfvode; Och har E. K. Maj:t i sådant hänseende föreslagit: Lön för en Regements-läkare R:dr 2,000: — Arfvoden för tre Rataljons-läkare, å 500 „ 1,500: — Summa R:dr 3,500: —: men som å Gotlands National-bevärings stat förut finnes upplagen aflöning dels för en Sjukhus-läkare med 400 R:dr och dels för en Under-läkare med 200 R:dr, eller tillhopa 000 R:dr, har E. K. Maj:t äskat nytt anslag endast lill belopp af skilnaden, eller 2,900 R:dr. Då Regements-läkarens åligganden icke torde blifva af vidlyftigare beskaffenhet, än att de lemna honom godt tillfälle att medelst enskild praktik bereda sig inkomster, samt han i och för sin tjenstgöring icke synes k omma att vidkännas några resekostnader eller dylika särskilda utgifter, hafva Rikets Ständer ansett honom kunna med 1,500 R:dr lön åtnöjas; hvaremot Rikets Ständer mot de för Ralaljor.s-läkarne föreslagna arfvoden icke haft något att erinra.
Härförutan bör,! i afseende på inqvarteringen för under-officerarne vid flottans härvar. station, bemärkas, att då garnisons-reg:tenas under-officerare blott behöfva vid order-timmarna och paraden infinna sig vid easernerna, måste de förstnämnde tidigt på morgonen, och sedermera större delen af dagen, vara tillstädes å stationen för att hafva tillsyn öfver verkstäder och arbeten, hvarföre det för dem är angeläget att äga sin bostad i närheten af Skeppsholmen, der hyrorna alltid äro högre, än i andra stadens trakter. Sedan den tid inqvartering först tillädes flottans under-befäl, har öfver 20 år förflutit, och härunder hafva hyrorna blifvit betydligt stegrade. Det lindrigaste pris, hvartill man nu kan förskaffa sig ett rum invid Skeppsholmen, utgör omkring 5o r:dr b:co, och när man besinnar, att de fleste af personerna i fråga merendels äro gifte, liöjes utgiften i samma mån, behöfvet af större utrymme framstår. Vidkommande den äskade beklädnadshjelpen, äro skälen lika talande. Utom det att tidens sed fordrar, att klädespersedlarna nu skola vara af bättre halt, har ett helt annat förhållande i afseende på tjenstgöringen inträdt emot förr, 3j2 Den 7 Mars e. m. hvilket orsakar en större slitning af uniformerna. Före 1825 var under-officerarnes antal vid flottan i Stockholm mer än dubbelt mot hvad det nu lir, och tjenstgöringen i följd deraf vida lindrigare, hvarigenom tillfälle dem bereddes till enskilda förtjenster medelst coopvaerdi-sjöfart o. s. v. Äfvenså sluppo de den tiden att vara klädde i uniform vid andra tillfällen, än de sällan påkommande vaktgöringärna, men nu åter nödgas de i all slags tjenstgöring, vare sig på vakt eller i casernerna, varfsverkstäderna och om bord, bära uniform; och alt de följaktligen slita sina uniforms-persedlar mera, än -gardes-regttenas under-officerare sina, lärer vara ovedersägligt.
De till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars åtgärd denna nådiga framställning varder öfverlemnad; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Ar och dag, som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt, Utdrag af Protokollet Öfver Finans-År enden, hållet inför Hans Maj: t Konungen i Siats-Rådet å Stockholms Slolt den 25 December 1859. Närvarande: Hans Exc. Herr Justitie-Stats-ministern, Friherre De Geer, Hans Exc. Herr Stats-minisfern för Utrikes-Ärendena, Frih. Manderström, Stats-råden : IVallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, 14 Kongl. Majus Nåd. Proposition N:o 7i. fattadt nådigt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående pension på allmänna Indragnings-staten åt Förvaltaren vid’Nyköpings kronomagasin G. Meurk. Kongl. Maj:t behagade, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i nåder gilla samt befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition, sådan den finnes protokollet bilagd, skulle under denna dag till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo L. L. Fries. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Jan. 1860, kl. 6 e. m. KONGL. MAJiTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af kronotionde, till fyllnad af bristande pros le tunn or inom Olands och Frösåkers kontrakt af Upsala stift; Gifven Stockholms Slott den 23 December i859. Hos Kongl.
Stockholm den 25 augusti 1819 Sedan Vårt Sundhets Kollegium med noggrann omsorg utarbetat ett på säkra försök och beräkningar grundat förslag till ny Medicinal Taxa, har Vi funnit för gott att fastställa den. Taxan från den 6 augusti 1777 med tid efter annan fastställda förändringar må från den 1 januari var upphävd. Följer 62 sidor med läkemedel och deras priser. 1: o Att inga andra än behörigen justerade vikter får nyttjas på apoteken. 2: o Att apotekare är skyldig att på varje recept utsätta priset på varje komposition särskilt, och den som expedierar alltid sätta sitt namn på konvolutet eller den s k signaturen. 3: o Att vid omfattande apoteksräkningar som insänds för granskning till Sundhets Kollegiet skall formuläret, som är fastställt i Vårt nya apoteksreglemente av den 11 denna månad användas. Finns kompositionerna inte upptagna i denna taxa skall varje ingrediens taxeras särskilt och särskilt pro labore uttas. 4: o Vårt Sundhets Kollegium skall årligen eller så ofta ökning eller minskning av priserna på droger uppstår, överse den nu fastställda taxan och till Oss underdånigt föreslå ändringar. 5: o Att vid större behov av medikamenter som skall betalas med allmänna medel, priserna bör modereras och leveranserna helst ske genom entreprenad auktion mot viss procents rabatt Stockholm den 25 augusti 1819 CARL JOHAN Förordning angående sysslolösa och vanartiga personers insättande och hållande till arbete å de allmänna Arbets Inrättningarna i Karlskrona och Vadstena. Stockholm 31 augusti 1819 En ny arbets anstalt är inrättad i Vadstena och den gamla förordningen från den 27 februari 1804 rörande personers insättande i arbetsinrättningar är upphävd. Ny förordning enligt följande: § 1 Befallningshavande äger rätt att döma 1: o lösdrivare som besvära allmänheten med tiggeri till Allmänna Arbets Inrättning, om utrymme i arbetshus i länet saknas. 2: o personer vilka undergått straff för tjuvnad och anses som lösdrivare. § 2 Lösdrivare är den, som inte ingått i allmän tjänst, inte har lantbruk, årstjänst eller annat stadigt arbete och inte med egna tillgångar eller andras vårdnad har bärgning. Inte är gift, mantalsskriven och boende på visst ställe där han årligen försörjer sig.
Modern var vid sin död 26 år gammal. I John Lennings välkända väfskola i Norrköping kommer ny knrs i kvinnlig hemväfning att börja den 15 september, hvarpå vi fästa våra ärade läsarinnors uppmärksamhet. Annons med närmare upplysningar återfinnes i dagens n:r. Ett nyöppnadt lånbibliotek, som vi särskildt anse oss kunna rekommendera, är det i huset n:r 28 &amp; 30 Linnégatan belägna. Se annonsen härom! Kolanöten är sannolikt för de flesta af Iduns läsarinnor någonting alldeles nytt och obekant. Då man emellertid börjat tillgodogöra sig denna frukts många förträffliga egenskaper äfven vid tillverkningen af svenska fabrikat, vilja vi här meddela några korta upplysningar. Kolanötens hemland är Vestafrika. Hon har redan i århundraden inom denna världsdel varit en eftersökt handelsvara på grund af sin läckra arom och sitt stora näringsvärde, men först i senare tid bar hon uppmärksammats i Europa. Kolanöten innehåller mera coffein — det ämne som ger kaffet dess egendomliga arom och smak — än det yppersta Javaeller Mockakaffe, men är dessutom i hög grad närande och har äfven med framgång användts för medicinska ändamål. Den firma, som först i vårt land tillgodogjort sig Kolanöten, är Hultmans chokladfabrik, Malmö, till hvars annons i Idun vi hänvisa. Familjen på Ännedal. NOVELL af ÄMYJ PALM. Belönad med hedersomnämnande vid Iduns sista pristäfling. ^ e j, snälla mamsell Sofi, det är verkligen alldeles omöjligt för mig att ha så kort klädning! Ett kvarter längre får ni då minst göra den! Hur i all världen kan ni tänka er en hederlig gammal pensionsförestånderska i en kjortel, som står en half aln från golfvet!
Jag var derföre öfvertygad, att den domstol eller myndighet, hvilken kunde hafva varit behörig att förordna örn tillämpning af Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift rörande den brottsliges återsändande till fästningsarbetet, icke bordt för det brott, som här förekommit, ett sådant fortsättande af straffet ålägga. Men af det misstag, jag sålunda ansåg vara begånget, kunde jag vidare ej annat sluta, än att denna tillämpning af nådiga Utslaget och det urskiljande af brottets beskaffenhet, som härtill erfordrades, icke rätteligen kumle hafva tillhört Konungens Befallningshafvande. Och så vida brottets hänförande under den i samma nådiga Utslag antydda klass syntes ankomma på en förklaring, hvarigenom gränserne lör denna klass närmare bestämdes; föreställde jag mig svårligen någon annan lämplig och med meningen i det nådiga Utslaget öfverensstämmande utväg, än att efter underdånig hemställan låta frågan bero af Kongl. Majits nådiga förordnande. Uti underdånig skrifvelse af ilen 15 Januari 1851 vågade jag alltså hos Kongl. Maj:t anhålla, att så vidt Kongl. Majit kunde i nåder täckas ärendet på min anmälan upptaga, en sådan nådig förklaring af Kongl. Maj:ts Utslag måtte meddelas, som här blifvit i fråga ställd, på det följden deraf för den i min tanka för hårdt straffade brottslingen måtte kunna blifva befrielse från ytterligare fortsättning af det fästningsarbete, han sedan 2:ne år å nyo undergått. Men härutöfver och med afseende på lagskipningens gång för framtiden trodde jag mig kunna underdånigst tillstyrka, att antingen vid utfärdande af nådiga beslut om beuådningar, när dervid fästas vilkor af förevarande art, särskildt för hvarje tillfälle måtte föreskrifvas, huru vid fråga om tillämpning af sådant vilkor borde förfaras, eller ock ett allmänt nådigt förordnande härom varda i behörig ordning meddeladt.
Hvilodagens bestämmelser äro verkligen, efter mitt och som jag tror efter hela eller största delen af Svenska allmänhetens omdöme, ingalunda åsvltande att man blott skall sitta och läsa och öfva andakt. Med hvila förstås äfven förströelse från veckans mödor och arbeten, och deruti kan jag icke finna ani. till ingrepp från lagstiftningens sida. Jag för min dei har under den långa tid, som lustfärder med ångbåtar egt rum, aldrig af dem erfarit hvarken de olägenheter eller obrdnirigar, som här varit förespeglade; oell hvarföre sådant skulle mera inträffa, tilt följd af bantågens afgång på söndagarna, kan jag icke förstå. Jag tror tvärtom att dessa tåg skola leda mindre till fylleri och utsväfningar, än beklagligt nog hvad som i allmänhet utgjort karakteren al det lägre folklifvet inom vårt land, nemi. att gå på krogen för att i ensamhet berusa sig. och i skymningen släpa sig hem så godt man kan. — Jag tror att ångbåtsfärderna mera lörädlat än skämt, och jag tror att så äfven skall blifva följden af jernbantågen. Man säger att man här icke begär något annat än återuplifvande af gamla förbud. Sjelfva dessa författarns åsidosättande, till följd af allmänna omdömet, torde enl. min upfattning bevisa att de äro stridande mot folklynnet och att de icke. från någon synpunkt betraktade, äro lämpliga. Man talar örn religionsfrihet, man önskar deu med skäl, och jag gör det äfven med vissa inskränkningar; men på samma gång vill man pålägga den enskilde mannen ett tvång i afstde på hans tyeke och vilja, i så fall att han endast skall få förströ sig på hvilodagen på det sätt, som det re ligiösa nitet behagar föreskrifva. Jag tror att det sällan inträffar att hvisselpipan från en ångbåt, på något, sätt stör en gudstjenst, och jag vill i detta fall taga andra länders exempel till jemförelse. I det lilla Belgien, der man tryggt kan säga att ett järnvägsnät öfverspinner bela landet, har jag aldrig hört omtalas att med den mängd tåg, som derstädes dagligen och stundligen af'gå någon oordentlighet inträffat.
Befallningshafvande ega dessutom att sparsamt, och efter noga ompröfvande, sedan Pastor och Socknemän blifvit hörde, tillåta för - Bev.-, Bagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsl'.s Utlåtande JY:o 8. 35 säljning af bränvin i minut, å ett eller annat ställe vid segelled samt vid sommaroch vintervägar, som, utan att vara landsvägar, allmänt begagnas, äfven ock, der beliofvet för forslande det synnerligen fordrar, vid allmänna landsoch farvägar, samt jemväl, der sådant ske kan, omflytta eller indraga öfverflödiga krogar. Pastor på landet vare pligtig, att hvarje år vid Walborgsmässa Sockenstämma inhemta Socknemännens yttrande, huruvida någon krog inom Socken bör indragas och anmälan derom ske hos Konungens Befallningshafvande. Så väl i Stockholm, som i Rikets öfrige städer, må icke å andra, än lagligen tiliåtne minuterings-ställen försäljas bränvin i mindre partie än en kanna; dock, hvad Stockholm beträffar, ulan rubbning af den försäljningsrätt, Distillerings-bolaget enligt contract tillkommer. 45 §: Den, som i minut försäljer bränvin, utan att dertill vara berättigad, bote första gången Tio R:dr, samt, om han oftare återkommer, Tjugu R:dr hvarje gång. Beträdes han under den tid han är ufider tilltal för oloflig bränvinsförsäljning, med fortsättning af denna förbrytelse, skall han för hvarje gång plikta förstnämnde belopp. Sker sådan förbrytelse ånyo, sedan ansvaret för förra öfverträdelse!! är undergånget, skall han för hvarje gång plikta Tjugu R:dr. Är oloflig bränvins-miuutering af art och beskaffenhet, att kunna hänföras lill krogrörelse, böle, som sagdt är, och vare det å försäljningsstället befintliga bränvin, jemte de käril hvaruti det finnes förvaradt, beslag underkastadt och förverkadt, till enahanda fördelning med böterne, på sätt härefter skils.
Da nu å nyo föredrogos Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den g sisth Maji, under N:s 4 och 5 afgifna samt, den a g i samma månad, på bordet lagda Utlåtanden, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:s r och a, förut meddelade Betänkanden: l:o om ändring af 4 §. i underrättelserna till 18?6 års Tulltaxa; 3:0 angående Införsel af eller Tull å Utländsk Tvål, Ull och Ost, fann Riddsrskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit, den 21 sisth April f. m., af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottens ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till Handlingarne, S. D. Då nu å nyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärs - och OeconomieUtskottens, den 15 sisth Maji, under N;o gg afgifna samt, den 39 i samma månad, på bordet lagda Utlåtande Öfver gjorda anmärkningar ■vid Utskottens, Under N:o 15, förut meddelade Betänkande, rörande Väckt fråga, dels om föreskrift för Konungens Befallningshafvande att tijl Justitise-Cancelleren och Justitie ombudsmannen insända Exemplar af Kungörelser, som Kommit: Zs. till JR. St. Utdrag den 4 Junii 182g. gens Befallningshafvande utfärda, dels om in» skränkning i Konungens Befallningshafvande* obestämda rättighet att kalla Länens Invånare till sammankomster och muntliga förhör m. m., fann Ridd. och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit, den 3 sistl. April, af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottens ifrågavar. Utlåtande borde läggas till Handlingarne. S. D. Föredrogos a nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne samt, den 29 sistl. Maji, på bordet lagda Utlåtanden: Frun Bevillningssamt Allm.