Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inte gå efter dem — inte gå efter dem; — hon rätade upp sig och knöt sina händer, men med en snyftning, som nästan kväfde henne, följde hon dem som en hund uppåt trottoaren, framåt Kvarngatan. Där veko de af! H o n ville ropa, tyckte att hon ropade, att de måste höra det, förstå det: Det är min väg och min gata, min, min, min. Alltjämt gingo de där framför henne; Julje med sina ojämna, litet släpande steg och den där knycken i veka lifvet, när hon böjde sig fram och hviskade något till den andra. Ingeborg kunde icke se dem; hon hade gått in i sin port och ringt på dörren. Det kom någon och öppnade, någon talade till henne, hon hängde upp sin kappa och gick in till sig. Med en blick, för hvilken allting svindlade, såg hon sig omkring i rummet. Hela världen var en annnan, människorna annorlunda, men här inne var allt sig likt: skrifböckerna på ena sidan af bordet, lexikonen på den andra och knifven. knifven. Hon hade stött den i handleden, men när hon såg blodet, blef hon rädd och fick upp näsduken och surrade den hårdt om armen och bet i ena snibben för att få en knut. Om hon skurit af pulsådern och allt varit slut inom en stund! Hennes hjärta darrade; hon vågade icke ens tänka denna tanke, men blodet hade icke sprutat upp; det var ingen fara, ingen fara. Med läppar, som ännu skälfde, smålog hon öfver det oförklarliga, att hon hade gjort det, detta med knifven, som hon tänkt på så många gånger, då fadren varit ond, då hon känt sig olycklig. Han skulle aldrig få reda på det, ingen skulle få reda på det, icke ens J u l. Det blef tyst och kallt i henne. Det var väl den hon sist skulle förtro sig åt, min Gud! Denna vänskap, det var något hon bara ville vända sig bort ifrån och glömma, något som aldrig funnits till. Hon stod orörlig och såg ut genom fönstret.
x79 kunna inkomma med sitt utlåtande i denna fråga; och då jag i afdelningen funnit manga olika tankar, och mycken svårighet der uppstått vid dess arbeten, vågar jag föreslå, att Utskotten måtte åläggas genast utlåta sig, huruvida en realisation nu med bestånd kan företagas, eller måste uppskjutas, intilldess Bankens ställning kan blifva säkrare, samt Nationen vinna en jemnare välmåga, hvarpå framgången af ett dylikt steg ytterst hvilar. Friherre Cederström: Då den proposition Herr Grefven och LandtMarskalken till besvarande framställt, icke innehåller annat, än att Utskotten måtte anmodas att, så fort som möjligt är, inkomma med grunderne till finans-planen, tror jag en sådan framställning vara den mest billiga, och således allmänt kunna bifallas,- samt en onödig men tilläfventyrs annars blifvande votering derigenom undvikas. Herr Rosenblad: Samma skal som förmått Herr Lagerhjelm, att önska grunderne för den blifvande finans-planen först bestämde, innan sjelfva planen uppgjordes, förmå mig deremot, i enlighet med hvad jag ofta yttrat, önska motsatsen, Vigten af ett beslut, som bestämmer alla medborgares närvarande ägande rätt och hufvudsakligen ingriper i möjligheten för dem, att i lolliga näringar vinna en framtida förkofran, fordrar att vi kunna bedomina resultaterne, innan vi besluta, och detta lärer vara omöjligt, utan framställandet af en fullständig plan. Den 7 April f, ni. Friherre Boije: I det ögonblick, dåmeningarne syntes utgrena sig åt flere håll, och discnssionens gräns var svår att förutse, trodde jag mig böra nedstämma min begäran till likhet med Herr Thams förslag, såsom det hvarom disput minst kunde uppstå; men sedan jag nu afhört Herr Lagerhjelm, som sjelf är Ledamot i Utskotten, önskade jag att ProtocollsUtdraget finge inrättas efter hans yttrande. Friherre Anckarsvärd: Jag tror mig ej hafva misstagit mig då jag yttrat den mening, att discussionen aflägsnat sig från sitt rätta ändamål.
Roteringens fördelning mitte komma till verkställighet, medelst en allmän Rotejernkning; af Herr Grefve Horn, Claes Fredric: att Skånes ordinarie Rotering måtte upphäfvas, samt Provincen derefter teomma i åtnjutande X2 af samma jemkning i extra Roteringen, tom, enligt r 82 3 års Ständers Beslut, öfvergått det öfriga Sverige; att man derefter kunde föreslå en förvandling till ordinarie Rottbäll, i den lindelse nian fror det vara af någon politisk vigt, att i Skane underhålla en ständig Infanteritrupp; att åt Kongl, Maj:t borde öfverlåtas rättigbet att härom med Provincen öfverenskomma; samt att, då i Skåne ej finnes, samina grynet för extra Roterings-jemkningen, som i Rikets Öfrige Provmcer, eller ordinarie Knecktehållet, dertill matte antagas Rusthållet» ’’så att t. ex. ”den Jord-Egendom, sorn i värde, enligt ortens ”Skattläggningsmethod, svarar emot ett Rusthåll ■'med dess Augment, måtte erhålla en viss exvtra Roteringsskyldighet;” af Hen Hjerta, Gustaf: att, på sätt Herr Grefve Horn föreslagit, en jemkning i Skånes |r ig II ålagda extra Rotering må anställas i Öfverensstämmelse ined Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag, i afseende på Extra Roteringen i allmänhet, fattade beslut, dervid ”2 extra Rotekarlar böra räknas emot ett fullt Rusthåll41; att Skånska Regementena, hvilkas bibehållande Herr Hjerta anser “vara af hogsta vigt om ej båda, åtminstone det eria, derföre icke behöfva afskaffas, emedan, “sedan en provisionel jemkning “af extra roteringsbysväret i Skane föregått, Risket* Stander kunna mellankomma och yttra sig ‘‘om den ordinarie Roteringen, då ock bestämdt ‘‘bedömas kan, hvad Skånes onus i detta afse - St^s tssamt Oee.-Utt/f. Uti.
Hvad som mest grämde mig var att jag för sent började tänka på en utfart till Vaucluse, dit jag väl hade hunnit i fall jag genast om morgonen begifvit mig på väg. Mitt uppehåll här öfver ett dygn var på det hela mig ganska kärt, ehuru jag först storligen förargade mig deröfver. Staden har stort historiskt intresse och jag nästan ångrar mig att jag ej köpte den bok, som innehöll beskrifning af påfve-slottet och staden, samt vid ingången till det förra fanns till salu. Sedan jag oupphörligen vandrat omkring från kl. 8 till kl. omkring 3 à 4, och derunder flera gånger korsat de gator som förekommo mig roligast och isynnerhet det rikt försedda frukttorget, begaf jag mig till mitt hotel du bras d'or och bestyrde om mina sakers bringande till den några steg derifrån belägna diligence bureaun; intog sedan en just dugtig måltid, hvarvid jag äfven tyckte mig böra smaka på champagnen här och tog en half butelj. Den smakade mig ej just annorlunda än hemma hos oss, men var jemnt hälften billigare. Angående drickspenningar kom jag litet i delo med garçonen, som dervid uppförde sig högst putslustigt och tyckte sig vara högeligen manquerad; men allt kom dock snart till rätta. Kl. 6 satt jag i diligencen och var på vägen till Marseille. I anseende till natten kunde jag ej se mycket af landet, som dock till det mesta tycktes vara odladt med vinfält. Vädret var vackert, månen lyste liknande Turkiska vapnet, det var mycket stjernklart men särdeles kallt. I Aix höllo vi stilla straxt efter midnatten omkring 10 minuter. Staden tycktes vara vacker men mycket liten, med stora reguliera gator planterade med träd. Kl. 7 på morgonen kommo vi till Marseille och jag hade sålunda färdats genom hela Frankrike nästan i en halfbåge; hela denna resa hade, oberäknadt uppehället, ej kostat mer än från Havre till Rouen 6 francs, derifrån till Paris 10, derifrån till Chalon 40, vidare till Lyon 6, Avignon 15, Marseille 6 1/2 fr., summa 83 1/2 francs.
Jemvtigsbyggnadcr, statens: » angående Norra Stambanan Nordvestra Stambanan » » Saminanbiridningsba nan genom Stockholm » » byggnadssättet å » » kommunernas skyldig het att kostnadsfritt upplåta jord för » om undersökningar i afseende på föreslagen gemensam stambana från Stockholm till Husby—Odensala, öster om Sigtuna fjärden » angående anvisande af medel förskottsvis till lulllbordande af Södra Stambanan » angående utbetalning af återstoden af de för år 1863 anvisade medel för fortsättande af arbetena å » angående dem, som böra i främsta rummet byggas och understödjas • » om anskaffande af medel till. 1 anledning af återremisser 1 anledning af skiljaktiga beslut SL « 5F § fjq CO •“ P71 2.5 ct sr ° cd 22. K & N:0 crq cd I —• O n> C/l; ^ | re ^ B Ö N:0 A. 219, 257 258. Bd. 139 g g CD 2’ 05° o nT s» “2 H, » 3 co' B O-i _ CD Riks-Ståndens Beslut. co CJ N:o Sid. Ridd. o. Adeln. PresteI BorgareStåndet. Ståndet. Bonde ståndet. Voteringsresultat Jernvägsbyggnader, statens, angående anvisande af medel att användas under år 18(53 för I » angående ordningen för utbetalningen af medlen till I » angående redovisningen af med i len för » angående utgifning af en tecknisk ekonomisk beskrifning öfver JernvägstrafHr, angående omarbetande af laxan å afgilter för transporter å statens jernvägar » angående derutaf inflytande me1 dels användande lör statens jernvägsbyggnader | Jonson, om pension åt Sergeanten vid Vendes artilleriregemente > N. O Jordabalken, om ändring i 4 Kap. 2 § angående lagfart å fastighet i stad >’ om upphörande af 4 kap. 5 §, jemte alla dermed sanimanl hang ägande författningar, rö i rande hembudsskyldighet och i lösningsrätt vid handel åfjord å landet Jordafsöndring, om förändring af föreskrifterna rörande, se Hemmansklyfning.
Föreskriften för föräldrar och barn samt vidare i rått uppstigande och nedstigande led, att bidraga till Ii varandras försörjning, såsom i menniskohjertat inskrifven, och så vidt jag känner i allmänhet efter förmåga utöfvad, bör helst uteslutas i den positiva eller borgerliga lagen, under hopp, att med en stigande, hädanefter omsorgsfullare beredd och beräknad folk-upplysning, denna naturliga pligt säkrast och bäst lifvas och uppfylles, utan att närvarande Lagstiftning bör misstro detta sålunda försäkrade hopp; och med anledning af några undantag och exempel från förvillade och oupplyste varelser, såsom tvingande och oundvikligt behof nu framträda med en mennisko-sinnet hårdt anklagande tvångslag, liksom skulle den, ofta kanske hvilande i stränga händer, uträtta mera, ån Religionens och Upplysningens verkningar, på menniskohjerta och skyldskapskånsla. Påbudet, såsom objectivt gällande, kan ock medföra lika olycksaliga som orättvisa förhållanden. Man kan tänka sig i förra fallet såsom följd, att, till undgående af det hotande understödet, en otidig Controll på hvarandras hushållning uppstår och föder klander eller anmärkningar, som störa rådande förtroende och ömhet emellan föräldrar och barn, samt i värsta händelse upphäfva dessa senare till de förres obudne målsmän, hvarunder vördnaden spilles och mycket ondt åstadkommes; och i senare afseendet, beträffande nedstigande led, kan ofta hända, att minderårige barn och barnabarn genom målsmän kunna förpligtas, att med sine arfvemedel underhålla ascendenter, som de hvarken sett eller kånna, eller från hvilkas bo, eller genom dem till dessa minderårige aldrig utgått eller kommit ett enda runstycke eller dessas fader eller moder, ens erfarit minsta vård och uppfostran, hvarföre och då gåfvan af lifvet år mindre att värdera, ån detta senares ändamålsenliga, till Guds och menniskors tjenst, bearbetade utveckling, det synes mig både hårdt och obilligt, att påbudet framhafts ovillkorligt och förty i denna cathegori ställda descendenters medel skola medtagas, och de slutligen sjelfva blifva föremål för behof eller bringade nära medellöshet.
Olägenheterne af brist på utrymme hafva, vit i flere andre än de uppgifne Departementen, Jagt hinder för Arbetarne, och nu, sedan göromålen jemväl uti Cancelliet och Bäne-Banquen genom den påbörjade nya Fastighets Utlåningen, skulle komma att ökas till en oberäknelig grad, anse Commissarierne såsom deras pligt, att ej längre inför Herrar Fullrnägtige desse olägenheter förtiga. I Vexel-Banquen hafya Arbetare, hvilkas syssla är att sköta 3 a 4 böcker af stor volume, och hvilka alla ofta behöfva begagnas till en och samma expedition, foga större rum än som behöfves för en enda, uppslagen ; och de flere volumerne han på samma gång behöfver begagna, mäste följakteligen ligga uppstaplade på hvaran. I Bäne* Banquen måste Kamererarne uti det lilla rummet, der de äro placerade, förrätta sine ansvarige göromål, omgifne af den allmänhet, som sig med expeditioner anmält, och rummet tillåter icke deras tjensteplatsers omgifvande med ett skrank, som hindrade folket att komma BancoUtskottcls Bttänkandcn. 5'9 pulpeterne för nära. I Cancelliet uppstår dea svårigheten, att då Banco-Verket eger dea förmån, att inför sine Principaler få redogöra för den magtpaliggande förvaltningen, nödgas Cornmissariatet till Banco-Utskottets CancelliePördelriing afträda sitt samlingsrum, och under flere månader hålla sine sessioner uti det trånga Notarie-Contoiret, dit Cancellie-Commissarierne då måste flytta. Vid den nu tilltagande Fastighets-utlåningen blir den olägenheten af verklig vigt, att alla CancelHe-Com. wissariernes förvaringsrum för ofullständige Uån-Acter, hvilka redan närma sig lill ett antal af 100 böcker och Pesu! otioner, hvilka esomoftast benöfvas, samt skåpet för nycklamo till General-Cassorne äro belägne inom det rum, der Baneo-Utskottets Cancellie-Fördelning häller sina sammanträden.
Den, som bifaller att pensionsrummen för Generulerne på Allmänna IndragningsStaten inå blifva 3 på en gång med Stats-anslag för hvardera pensionen af 2000 R:dr B:co, samt denna Pensions-reglering gälla endast till nästa Riksdag, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; äro alla 9 Generalerne förklarade berättigade till pensioners åtnjutande vid 65 års ålder, i likhet med Landshöfdingar, likväl under förbehåll: att så stort belopp, sorn en General erhåller i pension från Aromens PensionsCassa bör afdragas på den pension lian af Staten kommer att åtnjuta. I det fall åter, att R. o. A. ensamt skulle linna godt, att instämma med H. PrästcStändetj eller V. BorgareStåndet allena förena sig med H. PrästeStändetj då lärer votering böra anställas, i förra fallet, efter denna proposition: 4:o Den, som bifaller att pensionsrummen för Generalerne på Allmänna IndragningsStaten blifva 2 på en gång, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; komma desse Pensionsrum att blifva 3, med StatsAnslag för hvardera pensionen af 2000 5oo StatsUtskottets R:dr B:co, samt denna Peusions-reglering gälla endast till nästa Riksdag och i sednare fallet efter följande proposition: 5:o Den, som bifaller att pensions-rnmmen för Generalerne på Allmänna IndragningsStaten blifva 2 på en gång , voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; äro alla g Generalerne förklarade berättigade till pensioners åtnjutande vid 65 års ålder, j likhet med Landshöfdingar, likväl under förbehåll, att så stort belopp, som en General erhåller i pension från Arme'ens PensionsCassa bör afdragas på den pension som han af Staten kommer att åtnjuta. Utskottets Förslag, att för General-Adjutanten ett arfvode af 3oo R:dr i månaden må på Stat uppföras, är bifallit af Högv. PrästeStändet samt Vallöf]. BorgareStåndetj men af Hederv.
”Blifvande således af 100 skålpund viktualievigt myntmetall utmyntade: i-öre-stycke . 30,000 st. Derjemte beslöt Ståndet, att ordet ”koppar” å raderna 7, samt 13 och 14 skulle utbytas mot ordet ”mynt-metall”, äfvensom att Utskottets förklaring, rörande värdet och storleken af de nya kopparmynten, borde erhålla följande lydelse: Prot.-Utdrag den 19 Augusti 1854. 375 ”De nya kopparmynten komma i följd häraf att i värde nära motsvara 24, 1, 4 och J skillingar riksgälds. Utskottets förslag, angående kopparmyntets legering, bifölls. 7:e punkten godkändes, med uteslutande af ordet ”koppar” framför ordet ”skiljemyntet” samt med tillägg af ordet ”Riksmynt” efter ”Riksdaler”. 8:e punkten, äfvensom Utskottets förslag, sid. 11, till underdånig skrifvelse, biföllos. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Memorial, N:o 244, med förslag till sammanjemkning eller voterings-propositioner, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till Stats-regleringen hörande frågor, hvarvid förekommo följande punkter i Memorialet N:o 244. Den första. Inbjudningen blef icke antagen och voterings-propositionen godkändes. Den andra, tredje, fjerde och femte. Voterings-propositionerna godkändes. Den sjette. Inbjudningarne afslogos, den första voterings-propositionen förföll och de tvänne sednare voterings-propositionerna godkändes. Den sjunde och åttonde. Voterings-propositionerna godkändes. Den nionde. Lades till handlingarne. Den tionde. De voterings-propositioner, som här vilkorligt voro uppställda, godkändes. Den elfte, tolfte och trettonde. Voterings-propositionerna godkändes. S. D.
Sättet för utgörandet af denna hörda är en annan sak, och i detta fall tror jag, att en bestämd Passevolance-afgift är bättre både för Kronan och merendels för Rustoch Rotehållare. Det fanns väl en tid, då Armeen ej behöfde vara på den rörliga fot, :so8 Den i3 Mars f. rtt. sorn nu. Behofven äro i det afséendét för* ändrade. Det var äfven derefter en tid, då man ansåg Armeen tillräckligt öfvad med l4 dagars möle. Den tiden ryckte man ut och exercerade några minuter; derpå hvilade man, och under hvilan korn SubalternOfficerns betjent med en stol, på hvilken denne fick sitta. Nu kan Armeen ej vara belåten med sådant. Jag tror, att det varit rätt att underställa Rikets Ständers pröfning frågan om Passe volanceContractens uppgörande, emedan Rikets StatsVerk är den ena Contrahenten, och Rusteller Rotehällarne den andra. Derföre blifver det ej något åliggande för Rustoch Rotehållare att ingå på saken, om de ej sjelfve det önska; men då den andra Contrahenten är Staten, måste Rikets Ständer derom yttra sig. Man har här satt i fråga tre sätt att bestrida detta onus. Det ena, såsom Konungen i sin Proposition framställt, genom Passevolance-afgiften; det andra, såsom StatsRådet alternatift föreslagit, genom Bevillning, oell det tredje, såsom en enskilt Motionair yrkat, att afsätta dertill en del af Arme'en. Jag vill ej bedömma företrädet emellan de två första sätten; skulle man dock välja det andra, det vill säga befria Rotehållaren från en tunga, som nu lagligen åligger honom såsom skatt att utan ersättning utgöra, torde befrielsen dock ej i hela sin vidd böra komma Rusthållaren till Den i3 Mars f. m. 209 till förmån, som för denna tunga äger betydande anslag af Kronans räntor sig till godo. Man kunde ännu föreslå ett medel, nemligen en medelväg emellan båda alternativen, hvilken medförde en lindring för de betalande.
Låt så fastsätta glaset i ramen. Ramens längd 70 c m. ; höjd 40 cm. ; dess bredd 10 c m. Således blifver spegelglasets dimensioner 50 c:rs längd, 20 c:rs höjd. ' Chrysopas. Stilig arbetskorg. Man köper en aflång skäppa eller korg för 35 eller 40 öre samt mörkbrunt halfsiden till foder inne; syr fast detta, broderar sedan på silfverstramalj (korsstygn) och fastar den omkring. Sedan gör man kordonger. Snodden formas vid öfre kanten i behagliga ringar, och i hvaraiman hängas vackra små tofsar eller bollar. Kring nedre kanten sys snodden rak, eller också gör man en frans af slramaljen. Handtaget lindas med garn eller sys af stramalj, vid hvardera ändan hängas behagligt tofsar. Har man stickmaskin, kan man göra stramalj och handtag i perlfang och sedan brodera derpå. Allt går upp till 2 kr. Mjölkpall. Göres antingen af ek eller björk och snidas uti allmogeeller drakstil, Formen: en half oval, på tre eller fyra svarfvade ben. Är särdeles praktisk att hafva, då man vill nedtaga en bok, tända en taklampa och dylikt, och är dertill treflig att sitta på framför brasan. Pallens höjd bör ej vara mera än 40 centimeter. Chrysopas. LV. En spegeleller tafvelram. Man låter en snickare förfärdiga en simpel slät träram, t. ex. 15 cm. bred med innerkanten något afsneddad samt med en, fals på baksidan för spegelglaset eller taflan. Öfver denna ram spännes plysch, genom att nubba fast på baksidan t. ex. tvänne bredvidliggande sidor mossgrönt och tvänne vinrödt. I ena hörnet fastsättes ett par strån ur en makart bukett, ett pampasax eller ett palmblad. Är det en spegel, kan man på glaset i ett hörn måla med oljefärg en blomma eller qvist. • L V I. Slädnät. Detta göres af sextrådigt, tvinnadt bomullsgarn, n:r 14 eller l ö, efter behag.
Barken och Wessman, om ytterligare låns beviljande för den pågående jernvägsanhiggningen mellan. I. 180. B. 184. X. B 293, 327, 346. A. 348. XI. E. 19. Barkmätning, om utfärdande af särskilda föreskrifter rörande. IX. U. 411. 448. 451. A. 463 — om stadgande att fader, som icke kan bidraga till sitt oäkta barns uppfostran, bör till allmänt arbete hållas. V. B. 373. A. 417. Barnbördshuset, allmänna, om ett årligt arfvode åt Artis Obstetriciae Professorn vid Carolinska Institutet utöfver dess Professorslön, såsom Direktör vid. I. 159- B. 161. Se vidare Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel. Barnmorskor, om ett årligt anslag till pension åt ålderstigna m. m. I. 157. B. 161. X. b‘. 79, 117, 134. A. 150 XI. E. 401. Beckfriis, Friherre Joachim Tawast, yttrande: VII. 4. Bedrägeri, om föreslagen Författning angående ansvar för. Se Förfalskning. Befordringslagarne för Prester, om ändring af. XI. B. 322- A. 327, 394. E. 429. Befästningsarbeten, angående straffoch arbetsfångars användande till II. 284. B. 285. V. B. 415. A. 577. Begrafningshjelp, om förändring i de angående dennas utbetalning till embet3- och tjenstemän gällande stadganden. XI. B. 21- A. 76. — B — 29 Begrafning, om utfiirdande af föreskrifter till förekommande af skendödas. XI. B. 327- A. 332. Behållningar, angående användandet af de å Stats-anslaget för båtsmansbekkidnaden åren 1849—1851 uppkomna. lil. 43. R. 55. XI.
St:r vid 1856—1858 årens riksdag aflåten Propos. ang:de förändrad tullagstiftning, med hufvudsakligt godkänande af kommitterades förslag, biand annat, af tull-frihet å spanmål. Ofvan citerade profetiska yttranden, med ofelbar tillförsigt uttalade inför Konungathronen och der bestämmande, torde fördenskull ock hos R. St:r tillvunnit sig det förtroende, att jemväl de för sin del gillat förslaget om tullfri införsel å spanmål; dock lärer väl dertill i väsendtlig mohn äfven bidragit de särdeles lör spanmålsexporten gvnsamma förhållanden, hvilka kort derförut föranleddes af Vestinakternas krig mot Ryssland, i det blockaden af sistnämnde lands hamnar så val vid Bottni - Dcu 27 Maj c. m. 521 ska viken och Östersjön sorn vid Svarta hafvet särdeles gynsamt befordrade Sveriges rikliga spanmålsexport och derigenom beredde jordbrukets idkare hjelpmedel att lyfta och förkofra denna näring; under hvilka omständigheter jemväl Bonde-St:s beredvillighet för reformen ej må anses oväntad. Emellertid var denna lyckliga tillfällighet af allt för hastigt ölvergående natur att kunna såsom normaltillstånd inlagas i beräkningen för framtiden; och det är efter den med sanna färger gifna skildringen af de sednare, så för jordbruket,osom för finansverket inträffade missgynnande förhållanden, Hr Akerman uti a lat varningens ord mot fortvaron al en tullagstiftning, som endast från tillfälliga förhållanden haft sin uppkomst. Om man än villigt erkänner, alt jordbruksnäringens utveckling icke destomindre fortgått, kan man dock ej undgå bemärka, att sådant sker under förhållanden, som för dessa näringsidkare äro numera långt ilrån blomstrande; och då jag lägger särdeles vigt vid denna distinction emellan jordbrukets framgång och jordbrukarens derunder Ökade bekymmer, vågar jag utbedja mig ett ögonblicks uppmärksamhet för min åsigt om delta onaturliga tillstånds uppkomst och fortgång.