Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kungörelsen af elen 11 Augusti 1863, angående tillägg i 15 § af Kongl. Kungörelsen den 13 November 1860 rörande allmänna beväringen, stadgar, att aktiv medlem af frivillig skarpskytteförening, som företer bevis om approberad exercisskicklighet, är befriad från deltagande i första årets beväringsmöte. Det förefaller anmärkningsvärd!, att denna befrielse, under samma vilkor, icke är utsträckt äfven tili studerande vid rikets elementarläroverk. Den som vid något af dessa bevistat en gymnastikoch exercisuppvisning, skall utan tvifvel hafva kommit till den Öfvertygelse, att berörda eftergift, som blifvit förunnad medlem af skarpskyttekorps, kan med fullt lika mycket skäl beviljas den b,eväringsskyldige, som i 2:ne år viii elementarläroverk öfvat gevärs-exerets och deri blifvit approberad. Den förmån, som ett sådant medgifvande innebär, synes vara så mycket lämpligare, som skolynglingen ej utan stor olägenhet kan bevista l:sta beväringsklassens öfningar. hvilka alltid inträffa just unde]' de veckor, som äro lör hans studiikurser och klassflyttning särdeles vigtiga: hvaremot 2:dra beväringsklassens öfningar börjas först efter läseterminens slut och kunna då för studerande ynglingar tillika utgöra en väl behöflig rekreation pä fältet, efter de heta striderna inom läroverkets väggar. Jag vågar, pä grund häraf, vördsamligen föreslå en underdånig hemställan till Kongl. Maj:t, i den syftning, att lärjunge vid rikets elementarläroverk mätte, på samma vilkor som medlem af skarpskytteförening, varda befriad frän första årets beväringsmöte. Om remiss till vederbörligt Utskott anhälles. Stockholm den 4 November 1865. L G. II. Palmlund. Bih. till B. St. N:o S. N:o 2. Af Kontraktsprosten Palmlfllicls Om en billigare fördelning af den Hushållnings-sällskaperna tillkommande femtedel af bränvinsminuleringsoch uiskänkningsafgiften.
Ridderskapet och Adeln, att orden: ”sorn nu gällande Kyrkolag och Författningar,” böra utbytas emot orden: ”sorn nu gällande Författningar;” Preste-Ståndet, att momentet bör utgå; Borgare-Ståndet, att enahanda förändring i ordalagen bör ske, som Ridderskapet och Adeln bestämt; samt Bonde-Ståndet, alt, då ibland de lagar, som efter Regerings-formen äro föremål för båda Statsmagternes pröfning, Kyrkolag äfven funnes upptagenså, ansågs Utskottens hemställan, idet skick, den förekommit, vara olämplig och böra utgå. I sammanhang härmed bör Utskottet jemväl tillkännagifva, att de i Kyrkolagen befintlige stadganden, som angå Klockare, förekomma i 24 Cap., hvilket innehåller: i 31 §, att Klockare skall af Kyrkoherden och församlingen väljas, men icke utan borgen antagas, och att den, som väljes, skall vara boklärd och kunna sjunga och skrifva, så att han deruti kan undervisa församlingens ungdom; — i 32 §, hvilka tjenstbarheter församlingen och Kyrkoherden ega att af Klockaren fordra; — samt i 33 §, alt Klockaren må af Kyrkoherden och församlingen afsättas för oduglighet, tätja, vårdslöshet eller vanvördnad; och äro i öfrigt, angående sältet för val af Klockare och röstberäkningen dervid, åtskilliga föreskrifter genom tid efter annan utkomne Kongl. Bref och Resolutioner meddelade.
Jag öfverlemnar nu 262 Den 6 April f. nj. till Herr Lefrén, att först och främst ogilla detta, som jag nu yttrat, och sedermera, med tillhjelp måhända af någon bland dem, hvilka författat Utskottets Memorial, tillvägabringa en vexelundervisning härom till Ridderskapets och Adelns fromma. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades Ja. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken yttrade, alt det alltid vore mindre angenämt, då en lång öfverläggning uppstod angående formen af ett måls behandling. Den i afseende å formen nu uppkomna fråga hade härrört derifrån, att ConstitutionsUtskottet väl förklarat Ridderskapets och Adelns anmärkningar öfverhufvud innebära ett bestridande af den föreslagne redactionens nödvändighet och nytta, samt följa k teli gen afslag på Konungens proposition i Dess närvarande skick, men icke bestämt tillkännagifvit, om eller hvilka af Ridderskapets och Adelns anmärkningar Utskottet ansett så beskaffade, att de icke kunde till den i 56 §. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 STOCKH”' "5 KÖSSKOL& jc; ie Protocoll, hållna lios II ögloflige Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828, 1829 och 1850. Sextionileandra Häftet. STOCKHOLM. Tryck te hos Johan Hörberg 1855. Lördagen d. 12 Februarii i83o. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen* Jjerr af Robsahm, Carl Wilhelm:
Regemente, blef detta Utlåtande, på grund af dervid gjorda anmärkningar, till Utskotten §terremi(teradt< S, D, Oå nu ånyo föredrogs Stats-samt .Allmänna Besvärsoch Qeconomie-Utskottens ytterligare Utlåtande, N:o loq, i anledning af erhållen återremiss af Utskottens Betänkande, N:q 69, angående tågande truppers inqvartering och prpviantering under fredstid, heslöt Ståndet alf låta berq yid Betänkandet N:o 69, S. D. A nyo föredrogos och biföllos Statis •arnt Allmänna Besvärapch Oeconomie-Utskottens Utlåtanden; N:o 101, med anledning af väckt fråga pm indragning af den för Domkyrkan och Domprosten > Lund anslagna Kronotiondespannmål ; 8 Prut. Utdrag den 2 Detember 182g. N:o 102, i anledning af gjorda hemställanden om förminskad afgift af Bolhållare •vid Infanteri-Regementena till Soldatens beklädnad ; N:o io5, i anledning af gjord hemställan om Snefringe Härads invånares befrielse från hjelpdagsverkens utgörande till Strömsholms Kungsgård j N:o io4, i anledning af väckt fråga om sättet för bevakandet al Rusthållares rätt vid mönstringar m. m.; och N:o 105, med anledning af väckt fråga om förändring i sättet för uppbärandet af BothSllares bidrag till indelta Infanteristens beklädande. S. D. Stats-> Råneooch Lag-Utskottens hedannämnde Utlåtanden : N:o 17! i afseende på Herrö/ Christier• niris, M-, Memorial, angående fri ränteberäkning, N:o iS, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående förändring och tillägg i Ansvarighets-Lagarne för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgähls-Contoiret, samt Direcleurerne vid Lane.
Jag får härmed på begäran vitsorda att » Mellins Food » för mig, som lider af försvagad matsmältning, vaTit af ovärderligt gagn, emedan jag genom begagnandet däraf betydligt å t e r v u n n i t krafter och dess beståndsdelar varit synnerligen nä- rande och lätt assimilerbara, hvilket är mig ett nöje att intyga. Med utmärkt högaktning K. ROLANDER, Kyrkoherde. | Wettergrens lanufakturaffär, I G Ö T E B O R G — sänder på begäran och franko direkt till förbrukare profver j säsongens nyheter i Prof af MELLINS FOOD sändes på begäran och från A x e l Lennstrand, Gefle, önskas hos god famiij på landet i södra eller mellersta Sverige (helst å större egendom) af ung tjänsteman, för åtnjutande af en lids hvila. Svar till " Bo-, Iduns exp. (786) f ~Älm. I SIDEN § O C H YLLE. 1: M UNGA DAMER erh. billig inackordering i England. Undervisning i vanliga pensionsämnen. Vidare genom korrespondens med miss Pearce, Hazelhurts Penarth, Cardifi. (S.T.A.64962) A N T H R 179. A G o l s e s. O. Ä. Fotoicruf, TNACKORDERING önskas af ung flicka i X bildad familj, helst vid större bruk. Svar till » Ingeborg », Iduns exp. (779) för en 23-ärig flicka af fin familj uti en prästgård på landet. Företräde lämnas åt musikalisk familj, där dotter finnes. Svar med utsatt pris torde insändas till » Inackordering », adress S. Gumaslii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 5076) IHSTRUMENTER af alla slag, Strängar och PRISK. SÄNDES GRATIS. Tillbehör erhållas bäst och billigast från A. T a.
Utom det, att sålunda ej ringaste spår finne* Banco-Utsköttets Betänkande*. *U1 misstänka mot Loström, atc något svek: eller uppsåt till Banquens förnärmande möjligen kan hafva egt rum vid denna insättning, <der underlåtenheten af föreskrifne formers iakttagande ensamt ligger Loström till last, förekommer äfven såsom bevekande skäl, dels IjQafröms medellöshet och oförmåga att gäld.a den ifrågavarande summan, utan att äfventyra sin hela välfärd och med farn ikle försättas i nöd och elände, dels ock, att då de till a 11- mänhetens efterrättelse utfärdade författningar, rörande Banquens Cassör, väl bestämma, att «n Banco Gasseur, vid påföljd af tjensten* förlust, ej får utgifva särskilde sedlar och qvi.ttencer, utan är förbunden att begagna Ban^ <quens trycka Formulaire, men desse Lörfattningar icke stadga något äfventyr för den insätta re , sorn ett annorlunda heskaffadt qvittence eroottager, samt således ej: innefatta n|«- gon uttrycklig varning mot den våda, sorn, dermed kan vara förknippad, en ofullständig, het och brist i föreskrifterne verkligen eger rum, hvarom de, vid bedömandet af Boströms påstående mot Banquen, yttrade stridiga åsigter tillfyllest vittna, och sorn Banco Utskottet funnit angeläget att för framtiden afhjelpa. På dessa förenade anledningar tror Banco» Utskottet sig, långt ifrån att åsidosätta omsorgen för Banco Verkets sanna fördel, snarare bidraga till befästande af detta Verks credit och anseende, då Utskottet härigenom till Rikets Ständers bepröfvande vördsamt hemställer, om icke Banquens vunne lagliga rätt, att Banco Utskottets B et link anderta *5 ifrågavarande 5000
och att, framför allt, allmogens fattiga barn måtte, i och för deras skolgång och vård, hugnas med understöd. af Henric Hansson från Elfsborgs Län, som föreslagit: att den till Pastorerne hilLills utgångna undantags-spanmålen måtte indragas och till utgifter i och för skol-undervisningen användas; att valet af Skol-lärare måtte ankomma på församling och Presterskap gemensamt; och att församlingens Klockare, oftast tillräckligt lärd för att undervisa ett bonde-barn, måtte, vid Lärare-befattnings tillsättande, komma i fråga, af P. Pettersson från Jönköpings Län, som hemställt; 6 Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 5. att de medel, som Nådigst blifvit föreslagna, att af Stats-Cassan utgå lör ifrågavarande ändamål, måtte å församlingarne fördelas, i mon af deras folkmängd, och lör skolverket användas; men att icke någon del af dessa medel finge anlitas till bildande af Skolelärare, hvilka, i motionärens tanka, kunna från Rikets Gymnasier och Hög-skolor påräknas ; samt att församlingarne sjelfva må, under ledning af Presterskapet, sina Skol-1 ärare utse. af J. Andersson, sorn hemställt, huruvida behaglig tids förlänings-spanmål, anslag för Inspectorat öfver Skolor och flera dylika titlar, som draga en betydlig del af Krono-tionden från Statsverket, kunde, till lättnad i de Nådigst proponerade utgifterne, varda, i och lör folk-undervisningen, anlilade. af Anders Jönsson från Östergöthlands Län, som föreslagit, att den vederlags-spanmål, som till belopp af 16 tunnor utgår till Pastor årligen från hvarje socken i motionärens hembygd, måtte hädanefter användas tili löner för Skol-lärare inom församlingarne; hvarjemte motionären yttrat, att, om Pastors-Adjuncterne öfvertoge Skol-lärare-befattningarne, en jemkning kunde vinnas uti desse tjenstemäns rättigheter, hvilkas disproportion nu är så mycket öfverklagad. af Säfve Persson från Malmöhus Län, sorni sin motion hufvudsakligen yttrat lika åsigter med P.
Att i dessa medel äfven inberäkna kreditivet till Riksg:s-kont., vore ganska riktigt och jag anser det i det hela hafva varit ett fel alt så ej skett; men alt. sådant ej blifvit iakttaget, dertill är orsaken, att man ansett Riksg:s-kont. egentligen hafva begagnat detta kreditiv, då ett ungefärligen deremot svarande belopp läge ofruktbart i ränterierne d. v. s. vid den tid då allm. bevilln. ingår lill besagde kontor. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, yttrade II. Ex. Ilr Frih. o. Landtm., att han, dä anmärkmr blifvit gjorde, endast i fråga om den föreslagna förändringen af mom. c i Bankoreglementets 22 §, ansåge sig böra derom framställa serskild pi opos. samt nu först linge hemställa om R. o. Ad. behagade bifalla Ulsk:s mern., i de delar, som icke rörde nyssnämnde förändring. Ropades ja. Då härefter II. Ex. hemställde om R. o. Ad. bifölte samma mern., såvidt det rörde förändring af mom. c i 122 §:n af Bankoreglementet, ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå II. Ex. förklarade det han trott sig finna, att ja varit öfvervägande. Ilr Lagerhjelm, Pehr: I anseende till en angelägen resa lill landsorten, nödgas jag afsäga mig min plats i StatsUtsk. äfvensom den, i egenskap af ledamot i Talmans-konklaven; med anhållan att likväl få bibehålla min riksdagmanna-rätt. R. o. Ad. lemnade dertill sitt bifall. Då sedermera II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade i st. f. Hr Lagerhjelm välja en ledamot att deltaga i Talmans-konferenserne, anmälde sig och yttrade. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Vid riksdagens början öfverlemnade R. o. Ad. åt Hr Frih. o.
M:t i underdånighet anhålla, att med bibehållande af stadgandet om skyldighet för innehafvare af obesutenhet i Dalarne, att för densamma taga lösen, då påslående derom väckes af den, som enligt nu gällande bestämmelser, är till obesutenhets inlösande berättigad, de i Kongl. Brefvet den 17 Augusti 1804 förekommande stadganden derom, dels att ingen får sälja obesutenhet till annan, än den, som förut eger jord, och, sedan storskifte blifvit verkstäldt, icke till annan än den, som eger jord i samma nummer, och dels att lagfart och fasta å sådana smärre jorddelar, som icke innefatta besutenhet, icke få ega rum, måtte i nåder upphäfvas. Rikets Ständer framhärda etc. Exp edilia nsFlsk o lie ta Förslag till und. Skrifvelse, N:o 224. Uppläst och godkändt hos Ridd. oell Adclu den 1 Sept. 1851. Preste-Ståndet den 1 —■ — Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 2 Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, angående beräkningen af Statsverkets inkomster. (Stats-Utsk:ts Uti:deri N:ris 51, 218 och 333, samt Bevilln:s-Utsk:s Mern. N:ris 8 och 29.) S. A. K. Vid beräkningen af Statsverkets inkomster för år 1852 och följande är, intill dess den vid nästa Riksdag skeende statsreglering blifver gällande, hafva Rikets Ständer tagit i sorgfälligt öfvervägande ej mindre E. K. M:ts nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof, jemte Statskontorets i ämnet aflåtna underdåniga skrifvelse, än ock hvad i detta ärende (or öfrigt förekommit; och få Rikets Ständer följande i afseende derå fattade beslut nu i underdånighet anmäla, nemligen angående: Ordinarie elfer ständige Inkomster. 1: o. Ordinarie-räntan.
D u förstår, hur jag skall känna detta förfärliga slag. Din tillgifne svåger. » Det var hennes enda syster, som låg dödssjuk, och hon visste, att hon icke kunde komina till henne nu genast. Hon var van att lägga band på sig, hon hade länge gått i E _ * „ - Q Y TpQ W U X UL lin XXXX själfbehärskningens skola, men slaget kom så häftigt, så öfverväldigande. Efter några minuters bedöfning, då all tankeförmåga liksom sammanslöt sig kring en enda punkt, återkom äSniåningom medvetandet om hvad som ålåg Jienne för ögonblicket. Hon fick icke tänka på sig själf. Hennes man rskulle ha några herrar Irran staden med sig till ' middagen, och det var mycket att ordna. H o n sköt med skälfvande sinr ne undan häpnaden, förskräckelsen och sorgen i sitt hjärtas lönkammare och gick att duka bordet och lägga upp salladerna. När middagståget kom med alla herrarne, mötte hon dem, som en vänlig hustru och en artig värdinna ägriar. Icke blef sorgen lättare att bära, om hon visade den. Icke hade hon rättighet att för sin oro förstöra de andras middagstrefnad. Det vara bara till sin man hon efter maten hviskade några hastiga ord om saken. Men när ändtligen kvällen kom och hon blef ensam, då kommo också alla dessa tankar, som åtfölja ett plötsligt sorgebud. Hur var det möjligt att sofva, hur var det möjligt att vidare lefva? Om Gärtrud dör — denna enda syster, denna enda verkliga vän. Ingen mer att anförtro stort och smått, ingen att lita på så där fullkomligt, intet hem att fara till och mottagas med öppna armar, ingen mer med gemensamma barndomsminnen, ingen att vänta, då vå- ren kommer. — Aldrig mer någon liten ask med julgåfvor, aldrig mer dessa deltagande, kärleksfulla bref, dessa råd och uppmuntringar, dessa milda tillrättavisningar, aldrig mer dessa förtroliga stunder, då gemensam uppfattning af komiska saker framkallat så mycken munterhet — slut — slut — alltsammans. Hon vred sig timme efter timme i den där ödslighetens ångest, som följer m e d de stora förlusterna.
Med dessa ord lemnade Anders rummet, der mrs Johns en stund förblef sittande med händerna i kors, försänkt i djupa tankar. Småningom började orden åter bana sig en väg öfver hennes läppar: Skall någonting blifva gjordt med omsorg, så måste man nödvändigt sjelf vara med, eljest uträttas ingenting med förstånd. Fast Anders är en bra karl, så är han dock blott en karl, och han förstår sig ej det minsta på sådant. Men nu försummar jag mig ... hvarpå hon häftigt ringde på en klocksträng, som hängde öfver soffan. Jag är mycket ledsen, fortfor hon, och kunde jag blott gå, så skulle jag nog hitta på någon utväg, men den förargliga gikten har alldeles förlamat mig. Hvad skall Mylady säga när hon kommer hem? Hennes egen mors rum! Stackars barn! Man kunde nästan tro att hon anar till alla de suckar och tårar, som uppstigit från denna sjukbädd! Medan hon ännu talade, inträdde, den ena efter den andra, sju stycken tjensteflickor hvilkas utseende och klädsel vittnade om deras olika tjenstegrader. Sedan alla voro samlade, tog mrs Johns till ordet med en befallande och öfverlägsen mine, hvilken hon i tjenstefolkets närvaro alltid påtog, ty hon fordrade mycken respekt och var lika sträng som hon var omtyckt, hvilket i hennes ställning är någonting ganska sällsynt. Nu, mina barn, skolen i raskt gripa verket an, ty den ädle baroneten sir Edvard Glithingham har anländt och mr Black väntar eder i gröna kammaren för att ställa den i ordning till hans emottagande. Jane, här är nyckeln till linneskåpet, tag fram, ur afdelningen för förnämare gäster, lakanen och örongottsvaren n:o 3 och tvenne handdukar med rosor och vindrufvor i bården, också n:o 3. Medan hon ännu talade, hade hon ur en stor korg på bordet framtagit en nyckel, den hon räckte åt Jane: Akta elden! Man kan aldrig vara nog försigtig med den. Jane neg och nickade till tecken att hon hade förstått, samt ilade ut.
Ridderstapek och Adeln atstiljdekl, H til 9. Dt supra In käem protocolli 6. Lilverttolxe', Fre - Ten 26 Iumi. 743 Fredagen den 26 Junii. Plenum klockan 9 förmiddagen. Justerades Pleni-Protocollet för den 20 Junii. I anledning af det i detta Protocoll genom memorial frän Constitutions-Utskottet gjorda till» kä niagifrvande, akt läsningen af Stats-RädetS Pro» locoll i Utjckorkek blifwit fulländad och näqra anmärkningar dermid icke blifwit ais-da förestog Herr La>idt'Marskalken att veu af Constitukions-Ut^oktet sälnnda Stars-Radet gifna decharge matte i Riksdags beslutet intagas. Bifölls. Justerades Pleni-Protocollet för den 22 Ju» pii förmiddagen. Qpnades Herrar Electorernes lista till wal af en Ledamot uti Stats-Utskottet efter Herr ak Klinteberg, Öfwerste-Lieutenant, och befants dertill wara utwald: N:d Z05 Friherre von bän^n, Fullmägkig Gref» we I^övvenl^elm, Lustaf, GeneralAbjutank m, m. C, S. O. UplästeS andra gängen de„, uti sista plenum pä bordet lagda, twenne Constitutions-Utffottets Betänkanden, det ena, innefattande en ny redaktion af de fyra första § Zas Tryckfrihets-Förordningen, och del andra de af Utskottet framställda twenne alternativer t afseende pä Rättegängssättet, ukgö» rande TryckfrihetS-Förorduingens 5 §. 744 Den 26 Junti. Aerr Onlmim 6Mensteä!ck, Larl, upropad, yttrade sig:
Om vi se efter åtskilliga andra §§:s lydelse för att granska tillämpningen häraf på förevar, fråga, så visar sig icke allenast en bestämd strid emellan den 29 och den 37 § Riksd.- Ordn. om man tolkar dem på det sätt, som Const.Utsk:s majoritet har gjort; men en fullkomlig öfverensstämmelse om man tolkar och förstår dem på sätt som åtskillige talare här hafva funnit dem böra förstås. I 34 § Riksd.Ordu. står: ”Vilja R. St. helldre, än att tillsätta flera Utsk., remittera sådana mål, som till visst Utsk. icke höra, antingen till Besvärsoch Ekon.Utsk., eller lill något af de öfriga förut tillsatta Utsk., vare samma Utsk. pliktigt, alt med dess utlåt., i enlighet med erhållen remiss, inkomma, och bestämma sjelfva ämnets beskaffenhet efter grundlagen, men icke den hvarje serskildt Utsk. i allmänhet updragna befattning, huruledes ett mål, i enlighet med R. St:s deröfver tillhöriga beslutanderätt, bör afgöras”. Här talas om att samtliga R. Sl:s Utsk. hafva en i lagen bestämd gräns för sin verksamhet. Om man nu vill tillåta Consl.Utsk. att så tolka 37 § Riksd.Ordn, att det får en gränslös rätt alt väcka motioner, så dödas hela denna tolkning Den 10 Maj f. m. 363 genom det nyss uplästa mom. Om man deremot vill antaga att Const.Utsk. lika som andra Utsk. har en bestämd gräns för sin befattning, så blir denna gräns öfverensstämmande med det mom. jag nyss upläste. Jag skulle kunna upräkna mångfaldiga förhållanden ur grundlagen, som bevisa, i hvilken motsägelse man kommer genom ett sådant tolkningssätt, som Utsk. har tillåtit sig. Jag vill tillägga en annan omständighet, visserligen icke af mycken vigt, men likväl icke utan formel-betydelse. De, som öfverlefvat 1809, minnas väl, och hela grundlagen bär derom vittne, med hvilken ömtålighet grundlagsstiftarne gingo tillväga ifråga om att icke tillvälla R. St. en styrande makt i samhället.
Till besvarande af Herr Rosenblads yttrande, får jag blott erinra, att här endast är fråga om uppförande af ett Generalitet på särskild stat, Den 3o September f. m. a55 och alt så väl GeneralFälttygmäslaren som Chefen för IngeniÖrCorpsen redan förut äro på behöriga ställen å Stat uppförde, så att i händelse den särskilda GeneralitetsStaten blifver afslagen, man kommer att öfverlägga om de tvenne sistnämnda Generalerna vid de punkter, dit de, enligt förra RiksStaten, böra. Uppå derefter förnyad framställning, blef den nyss föreslagne voteringspropositionen af Ridderskapet och Adeln godkänd. Sedan berörde Voteringsproposition blifvit anslagen, börjades Voteringen klockan tre qvart lill 2 e. m. och befunnos vid voteringens slut, efter det en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — i65. Nej — 61. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således bifallit, att en GeneralitetsStat må, till det antal af Generaler StatsUtskottet föreslagit, å Rikets Stat uppföras. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart lill 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, ö. J. Lagerheim. a56 Den 3o September e. m. Onsdagen den 3o Sept. 182c). Plenum klockan half till G Eftermiddagen.
All anledning vore ock att arrendebeloppen skulle kunna vid utgången af nu gällande kontrakt ej obetydligt förhöjas. I Skara hade Biskopen sig på lön anslagna 12 särskilda mensalhemman, tillsammans 10£ mantal med ett taxerings-värde af 61,725 R:dr R:mt, hvilkas äboer till indelnings hafvaren utgjorde jemte ett ringa belopp spanmål — omkring 70 tunnor — endast körslor, dagsverken och diverse andra arbeten i och för brukningen af bostället Brunsbo. Till Biskopsstolen i Wexiö voro genom Kongl. Brefven den 25 Juli 1571 och 22 April 1628 lagda såsom löningshemman Åtta särskilda hemmansdelar af tillsammans 3| mantal med ett taxeringsvärde af 20,587 R:dr 50 öre Rint, hvilkas åboer i ärligt arrende eriade 46 tunnor 21J kappar spanmål, hälften råg och hälfien korn, samt 19 lispund smör, i värde uppgående enligt 1858 års markegängspris till 773 R:dr 32 öre, eller endast 3,7 procent af taxeringsvärdet. Om också dessa exempel voro de mest framstående, skulle dock flera kunna anföras, och det lände förut eller nuvarande Biskopar till berömmelse att de icke sökt att Olver sitt behof uppdrifva afkastmngen af dem pa löuen anslagna hemman. Emellertid funnes intet skäl hvarföre ett sådant förhållande ssulie i all framiid fortfara till allmän s*ada, men till en t ve. > dig vinst endast för arrendatorer, som på en sådan icke egde några lagligen grundade anspråk.