Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är ganska säkert, att om jag, såsom privatbanksdirecteur, utom de moraliska förbindelser jag nu har, äfven finge de juridiska, att för hvilken bankens creditsedel som helst böra i första rummet lagsökas, så skulle de, som icke desto nogare tagit kännedom af privatbankers natur och den säkerhet, som dervid finnes, anse mig vara mindre säker såsom penningelåntagare, eller, med ett ord, mindre förtroende skulle sättas till min soliditet. Följden af allt detta blefve, såsom jag förmodar, att sådane privatbanksdirecteurer, som bolaget i första band önskade, icke vore så lätt att erhålla, och att ingen åtoge sig detta uppdrag utan en något så när försvarlig lön. Nu förrättas dessa tjenster för en ringa penning, eller också, såsom t. ex. af landtdirecteurerne i Småländska banken, hvaraf jag är en, för intet. Detta uppdrag har hitintills ansetts såsom ett municipalbestyr, då det varit fråga om löneersättning. Hellre vill jag emottaga directeurs - 6o8 Den 24 Februari e. m. plats i en privatbank utan lön och utan denna juridiska ansvarighet i första hand, än med 1000 r:drs lön och sådan ansvarighet, som nu är föreslagen. Vidtages nu ett sådant beslut, att inga directeurer erhållas under ett par tusende r:drs lön, så Lomme t. ex. Smålands privatbanksdirection, som nu aflönas med omkring i5oo r:dr, att kosta 18,000 r:dr. Derigenom försvunne minst halfva vinsten, sådan som jag tror den blifver efter de föreskrifter som redan äro bifallne, hvarefter den återstående inkomsten blefve så obetydlig, att icke någon skulle vilja gå in i en sådan privatbank. Det bör icke anses underligt att actieägarne i en privatbank vilja för det första hafva mer än 5, 6 ä 7 proc. för sina penningar, alldenstund, för att blifva lottägare, han nödgats pantsätta sin fasta egendom, och för det andra ikläda sig en sådan förbindelse, som den att underkasta sig lagsökning i första hand.
N:o 34, i anledning af väckt fråga om Landshöfdingesälets i Götheborg förläggan le till Uddevalla, och att Götheborgs och Bohus Län måtte benämnas Bohusland, med Götheborgs Län, m, m. Bifölls. N:o 35, i anledning af väckt fråga om stats-anslag till tryckning och spridning af skrifter för befrämjande af nykterhet. Härvid f) re ko mino: l:o Tillstyrkandet, att ett anslag af 2,500 R:dr mätte ifrån RiksgäldsContoiret utgå och ställas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, att vändas för tryckning och spridning af skrifter, tjenlige lill hämmande af fylleri-lasten. Jf slogs ; och 2:o Utskottets yttrande, i anledning af gjordt förslag, att Rikets Ständer måtte hos Konsth Maj:t i underdånighet anhålla, alt Kongl. Maj:t täcktes lemna fortfarande Nådig uppmärksamhet åt omförmälda ämne, samt utfärda de författningar och vidtaga de åtgärder, som för ändamålet kunna linnas lämplige. Bifölls. N:o 36, i anledning af väckt motion om tillökning i de så kallade källdalen vid tackjernsblåsning. Bifölls. N:o 37, i anledning af väckt fråga, att åboer å Kronohemman och Nybyggen i Rikets norra Provincer måtte undfå rättighet, att å sina hemman och Nybyggen kola till afsalu. ' Bifölls. N:o 38, i anledning af väckt fråga om inrättande af en Skola i staden Borgholm. 658 Vrot. Utdr. d. 3o Sept. 1840. N:o 39, i anledning af väckt motion om förändring i sättet för bedömandet af saltpeters halt och beskaffenhet. Bifölls ; och N:o 40, i anledning af väckt frågr om Lunds Slifts Fördelning i tvänne Stift.
Glete eller Glitt; Glober; Granatäpplen; Granatäppleskal; Grifflar; Gryn; Gräs; Gräsmattor och Gräsrep. Utskottets förslag biföllos. Guld: oarbetad t. Hvad Utskottet föreslagit blef af R. o. Ad. bifallet. Guld: arbetad!, Denna artikel ansågs af en ledamot böra bära en införselstull af 3 r:dr 16 sk. eller ock icke böra få införas, om icke guldet holle 18 karat. Andre yrkade bifall till Utskottets förslag. Utskottets förslag bifölls. Guld: Bok-. Någre ledamöter yrkade, i afseende på denna artikel, bibehållande af tullbestämmelserna i 1835 års taxa; hvilket åter af en ledamot bestreds. R. o. Ad. beslöt alt enahanda tullbestämmelser, som uti i835 års tulltaxa, för denna artikel borde blifva gällande. Guld: Musiv-, Pudereller U n s e n-, Utskottets förslag bifölls. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, alt plenum komme att fortsättas på eftermiddagen kl. 6. Gummi Arabicum, Dragant, Senegal och Kir sbärs-; Gäss; Hagel; och Halm, Utskottets förslag biföllos. Hamp a. Af en ledamot yrkades borttagande af ulförselstullen å denna vara, hvilket af flera andra bestreds. Utskottets förslag bifölls. Handskar. Emot Utsk:s förslag yrkades bibehållande af föreskrif - Den 12 December f. m. 235 terna I 1835 års taxa, hvaremot å andra »idan yrkades bifall till Utsk:s förslag. Utskottets förslag bifölls. Hartz. A, införselstullen för denna vara yrkades nedsättning, åtminstone till det belopp, som i Ö 35 års taxa bestämmer; hvilket likväl af flera talare bestreds. Utskottets förslag bifölls. Hr Rosenblad:
?)et olämpliga i en sådan bestämmelse tyckas äfven Rikets Ständer vid 1856—1858 arens riksdag hafva insett, enär de i sin underdåniga skrifvelse angående regleringen af utgifterna under riksstatens 3:dje hufvudtitel “ttra: »Hvad dernäst angår Eders Kongl. Majits nådiga framställning derom, att samtliga härofvan omförmälda anslag måtte, utan hinder af deras fördelning i särskilda utgiftstitlar, få användas till fyllande af möjligen uppkommande brist å en eller annan sådan titel, hafva Rikets Ständer bifallit hvad Eders Kongl. Maj;t sålunda äskat. Jag anser för öfrigt, att då ett fritt folk, utan att tro sig träda sin frihet för när, har kunnat med förtroende åt sin Konung öfverlemna omsorgen om den yttre politikens ledning, hvars oändligt vigtiga följder för landet dock ingen torde kunna neka, bör det ock, utan att behöfva anses träda sin värdighet eller sin granskningsrätt för när, kunna med samma förtroende åt sin Konungs fria förfogande i och för ofvannämnda ändamål öfverlemna den ringa summan af 40 å 50,000 Kidr.Rimt.» Häruti instämde: Herr Törnebladh, O. O., samt Kyrkoherdarne Sjöding och Lidberg. — 272 — 5:o vid lie rättelsen angående Stateng jernvägsbyggnailer. af Herr Friherre Rudbeck, Reinhold,: 1:0 »Då pluraliteten bland Revisorerne icke funnit skäl, att i deras berättelse rörande statsverkets tillstånd och förvaltning upptaga de af mig i nedanstående ämnen gjorda förslag till paragrafer, får jag äran anhålla, att följande måtte såsom reservationer få åtfölja sjelfva berättelsen:
Icke heller har något försök skett i delta fall; ty K. M. har, sedan han lemnat décharge åt I)ep:ts-chefen lör dess förvaltning af dessa 25,000 rdr, till stats-kontoret inlemnat de räkningar, hvarå utgifterne voro upptagne, och har dermed tillkännagifvit sin uppfattning af saken. Hen af K. M. meddelade déchargen hade således icke bort utgöra något hinder för revisorerna att granska dessa räkningar, och godkänner jag följaktligen den åsigt, sorn Stats-Utslut uttalat. Hr Montgomery: Henna fråga, som är af ganska stor vigt, sönderfaller i två delar. Hen ena är en åtgärd af K. M., nemi. den af honom meddelade décharge åt en ledamot af StatsRådet; i afseende å denna har Utsk:t ingenting yttrat, utan, såsom det står i Utiåt:t, förbehåller sig Utsk:t att vidkommande öfriga delar af saken lå yttra sig framdeles vid granskning af 1862 års revisions-berättelse, der frågan i dessa hänseenden ånyo förekommer. Hen andra delen är en åtgärd af R. Stms revisorer, och i afseende å denna har Utsk:t förklarat, att revisorerne bort verkställa den granskning, som dem åligger enligt 6:te §:n af instruktionen för R. Stms revisorer, hvilken säger att de böra bland annat efterse och granska, huruvida utgifterna med stat och författningar instämma. Här finnes icke något undantag, och det måste vara stridande mot allt begrepp af konstitutionel ansvarighet, om K. M. skulle genom en särskild décharge kunna befria någon Stats-Råds-ledamot från redovisning för hans förvaltning af allmänna medel. Om detta kunde ske i några fall, så kunde det snart utsträckas hur långt som helst, och revisorernas gransknings-betydelse blefve då alldeles illusorisk. Jag anser således, att det är tydligt, att revisorerne icke bort låta den här meddelade déchargen inverka på deras granskningsrätt, utan hade de bortjjtölva den i alla händelser. Gr. Grönstedts reservation har, långt ifrån att kunna rubba mig 126
Handel, utom den från städerne och från köpingarne, hvarom får nämnas uli den del af berältelsen som handlar särskildt om dem, bedrifves synnerligast med spannmål, bränvin, koppar, jern, marmor, kalksten, träd varor, nötkreatur och hästar, kött, fläsk, smör, ost, ägg, humle, glasvaror, snus och smärre handelsvaror, väfnader och åtskillige handtverkssamt träd varor. Till lättnad härvid äro frimarknaderne, på 15 särskildta ställen, uti alla Länets särskildta delar, till ett antal af 35 stycken hvarje år, och dessutom brukar allmogen vintertid träffas vissa dagar vid så kallade sädesmöten i norra delen af Länet, vid Hellestad, Tjellmo, Godegård och Motala. Torgdagar i städerna och vid Motala verkstad befordra ock rörelsens liflighet. Öppna salubodar finnas, utom i städer och köpingar, på landsbygden 18 å 19 stycken, hvaraf dock de fleste hafva mycket liten rörelse. Vid Kisa och vid Ödeshög äro de största. Emellan Länets invånare sker handels-utbytet så, att ena ortens behof fylles med en annan orts öfverflöd, och införseln från andra Län inskränker sig vanligtvis till: kreatur och trädvaror, de sednare från Vestergötland och Calmar Län, de förra från Småland; samt jernmalm från Örebro och Nyköpings Län; Strömming i mindre qvantiteter från Calmar och Nyköpings Län; galanteri varor och lyxartiklar från Stockholm. Ganska betydlig är införseln af utländska varor, hvilken sker öfver Norrköping, Wadstena, Söderköping och Westervik. Understundom kan någon lossning äga rum vid Motala. Afsättningen af de varor, hvilka ej åtgå för Länets egne behof sker hufvudsakligen dels från städer och köpingar genom handlande, och hvarom mera framdeles, dels ock från landsbygden omedelbarligen på Göta-Kanal och på landsvägarne. Landvägen försäljes vanligen mest spannmål åt Nerike, och dernäst åt Småland; Bränvin försäljes åt Nerike; Träd varor åt Calmar Läns handlande till export; Nötkreatur, gödde, åt Stockholm. Andre varors afsättning från landsbygden landvägen till andra orter, är alltför obetydlig för att nämnas, utom glasvaror från Reijmyra.
Bergslag har, på grund af den i 191 § af BankoReglementet medgifne Kreditiveller Låne-rältighel å så kallade Kopparsedlar, ifrån den 1 Juli 1845 till samma tid innevarande år upptagit 10 Lån på tillsammans R.’dr 182,480: Inbetalningarne hafva deremot utgjort „ 216,911: 24. 2. och öfverstiga således de upptagne Lånens belopp med R:dr 84,481: 24. 2. hvarigenom Bergslagets skuld till Banken, som den 80 Juni 1845 uppgick till 70,470 R:dr 16 sk. 5 rst., vid samma lid innevarande år blifvit nedsatt till 85,988 R:dr 40 sk. 8 rst. Banko. §. 55. Stockholms Stads Brandförsäkrings-Kontor har icke under nu ifrågavarande tid begagnat Kreditiv å Banken. §. 56. 41 §. 56. Sparbnnkerne i Malmö, Lund och Christianstad hafva fortfarande begagnat Crediliv A Banken. Sedan Fullmägtige, uppå derom gjord anhållan, och nied stöd af 193 §. i Banko-Reglementet, bifallit, alt en summa af 2000 R:dr Banko fin»e, emot ställd säkerhet, uti Landt-Ränteriet i Wisby nedsättas, för att, under de i åberopade §. stadgade vilkor, användas såsom Kreditiv åt dervarande Sparbank, samt berörde 2000 R:dr i slutet af niistlidne år blifvit i sådant ändamål lill Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Gottlands län öfversmide; så äro desamma i si stlid ne Juli månad af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande til! Banken ålerskickade, med förklarande, att Sparbanken icke beböft, att det beviljade Kreditivet anlita. §• 57.
Om det, å ena sidan, måste medgifvas, att ägtenskapet är en icke allenast physisk och oeconomisk, utan äfven en vida högre moralisk förbindelse, ämnad att först med makarnes lif upphöra, — en inrättning* hvarpå, så länge den hålles i helgd, samhällets välfärd och bestånd med trygghet hvilar, och som följakteligen, så vidt möjligt är, bör orubbad bibehållas, torde det, å andra sidan, icke böra förbises, att, der ägtenskapets lifsprincip försvunnit, samt oförsonligt hat och bitterhet intagit den inbördes aktningens och tillgifvenhetens rum, der är det ändamålslöst och oftast skadligt att bibehålla den qvarstående toma formen , hvilken då endast verkar menligt på barnens uppfostran och möjligen kan leda till ännu vådligare följder. Utan att misskänna den äldre Lagstiftningens strängare åsigter, hvilka för en tid, utmärkt af renare seder, må hafva varit lämplige, tror Utskottet en återgång dit numera vara hvarken möjlig eller ändamålsenlig; liksom det icke heller är Utskottets mening, att ägtenskapsskilnad alltför lätt skulle kunna beviljas, och innan fullkomlig visshet vunnits, att den inre öfverensstämmelsen emellan makarne, som utgör vilkoret för ett lyckligt ägtenskap, icke mera kan återställas. På denna grundsats, hvars rigtighet icke blifvit vederlagd, hvilar Utskottets förra Utlåtande, deri Utskottet jemväl tror sig hafva tillräckligt utvecklat skälen lör sitt tillstyrkande, att den påbjudna varningen inför Dom - Lag -Utskottets Utlåtande N:o i34• 3 Capitlet samt de föreslagne föreställningarne inför Kyrko-Rådet, äfvensom de i 14 Cap. 1 §. Giftermåls-Balken stadgade böter icke böra ega rum.
Den skyldighet uti ifrågavarande hänseende, som derutöfver må åligga Staten, synes skäligen kunna inskränkas till ett lämpligt understöd åt de mindre dylika undervisningsanstalter, som redan finnas eller framdeles kunna uppstå. Rikets Ständer hafva föreställt sig att, om, med antagande af den ofvan omförmälda beräkningen af 400 döf stumma barn inom undervisningsåldern, utrymme vid de mindre anstalterna således skulle erfordras för 200 sådana barn, Statens bidrag för hvarje barn lämpligen kunde bestämmas till 100 R:dr, så att för samtliga dessa anstalters understödjande skulle erfordras ett anslag af 20,000 R:dr, eller 5,000 R:dr utöfver hvad E. K. Maj:t i detta hänseende begärt, helst detta anslag, äfven om nyssnämnda antal, såsom hos Rikets Ständer blifvit anmärkt, är nog lågt beräknadt, dock bör vara för den närmaste framtiden fullt tillräckligt, — I följd häraf och då, genom utvidgningen af Allmänna Institutets afdelning för blinda, det angelägnaste bebofvet i detta hänseende torde kunna anses nöjaktigt afhjelpt, Expeditions-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 81. 31 hafva Rikets Ständer å Åttonde Hufvudtiteln uppfört ett anslag af 20,000 R:dr, att, enligt E. K. Maj:ts nådiga disposition, användas till understöd och uppmuntran åt mindre uppfostringsanstalter för medellösa döfstumma barn, med vilkor, att högre anslagshelopp ej må någon anstalt tilläggas, än som motsvarar 100 R:dr för hvarje å anstalten intaget barn. Kyrkors underhåll. 68:o.
Ank. till Exp.-Utsk. <1. 7 Aug., kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående föreskrifters meddelande derom, att den som är dömd till böter, motsvarande högsta kroppsplikt, genast bör i häkte inmanas eller för böterne ställa borgen. Uti. elt lill Vällofl. Borgare-Ståndet ingifvet och sedermera till LagUtskottet remilleradt memorial, har Herr M. Bagge andragit, hurusom, genom Kongl. Brefvet den 26 Maj 1827, blifvit förklaradt, att ej mindre då en person genom serskildta utslag blifvit dömd till böter, hvilka skola till kroppsplikt förvandlas, än ock, då flere serskildta utslag, hvarigenom ådömde böter redan blifvit förvandlade, på en gång förekomma till verkställighet hos executorn, bestraffningen bör blifva sådan, som densamma, ådömd genom ett enda utslag, hade bordt af domaren utstakas, och att således alla de böter, som på en gång förekomma till uttagande hos förbrytaren, borde, i brist af tillgång, förvandlas till kroppsstraff eller fängelse efter deras sammanräknade belopp; och då häraf kunde uppstå den följd, att en brottsling, som vore förfallen till högsta kroppsstraff för ådömde böter och icke blifvit i häkte inmanad, skulle kunna, genom itererade brott, fördröja bestraffningens verkställande under hela lifstiden, emedan han, då ett utslag vöre nära aLt vinna laga kraft, blott behöfde att låta tilltala sig för ett annat brott; så ansåg motionären sig böra föreslå det stadgande, att en person, som är dömd till böter, motsvarande högsta kroppsplikt, skall vara skyldig att, intill dess utslaget vunnit laga kraft, antingen träda i häkte, eller nedsätta de ådömda böterne, eller ock för dem ställa vederhäftig borgen, och att böterne således skola utgå utan afseende derpå om de brott, som den dömde sedermera kan begå, medföra urbota bestraffning, eller icke, eller den brottslige saknar tillgång till de ytterligare ådömde böterne.
Socknestämmoprotocoll bevisa den behöriga 'säkerheten ännu befinnes och att icke någon mindre gynnande förändring föregått med så väl hans egen som ^cautionisternas egendom, och böra alltid sådane protocoil utgifva® i den Socken der i ena fallet den fasta Egendomen är belägen och i andra fallet den för säkra tillgångar kände personen är bosatt. Billigheten tyckes äfven fordra att låntagaren, efter uragtlåten inbetalning på förfallotiden, befrias, från högre ränta än 6 procent, äfvensom vid inträffande lagsökning, från Charta Sigillata-afgifteo, enär den på förhand vid låns erhållande och omsättning afdragne räntan gifver verket ersättning för denne kostnad. Ehvad Lagsökningen är på större eller mindre lån bör kostnaden derföre till LandsCancellier och andre ställen vara bestämd för alla lån lika, emedan det är reversens afskrift och communicering som besvära men ej summans storlek. Då Discotiten undfår sin tätt, är ändamålet m<*d lagsökningen vunnen Ben 3 Martu. och bör låntagaren icke genom dryga och onödige utgifter utarmas. Valet och tillsättandet af Directeurer hör vara sådant att dessa ej bero af någon Embetsmannamagt eller myndighet, på det att omröstning vid lånens beviljande må ske efter hvars och ens egen öfvertygelse och ej af främmande inflytelse eller andra likhaltiga motiver. ’I anledning häraf böra alla nya låneansökningar för hvarje vecka, i den tour de inkomma af Kammereraren vid Disconten öfverlemnas till Bankens 12 Herrar Fullmägtige sorn samfällt hafva att dem i sitt Sessionsrum inom lyckta dörrar bevilja eller afslå. Den högsta lånesumman bör så mycket jnöjeligt är, ej för allmänt och till flere på en gång uigifvas, på det att de som äro bjelpte nied mindre lån ej niå skäligen möta vägran för det flere uttagit den större summan. Verket som är inrättzdt till hjelp st alls, befordrar derigenom bättre sitt ändamål; när säkerheten är god för hvad som äskas äro alla lika berättigade.
Maj.ts Nådiga Proposition N:o 123. 19 Stängsel-delning, hvarom nu sagdt är, gånge i verkställighet. ändå att klander deremot anföres; och vare den, hvars klander-talan genom laga kraftegande beslut bifalles, berättigad till ersättning för hvad han varit nödsakad stänga utöfver sin rätta andel, dock ej med beräkning af stängsel-besvär, som han haft under aflägsnare tid tillbaka, än tre månader näst före det saken instämdes”. 1 sammanhang med sistnämnde yttrande erinrade. Justitie-rådet Alexanderson, att, i händelse detsamma godkändes, borde de i § 5 begagnade ordalagen ”efter ty som domaren skäligt pröfvar”, förändras till ”efter ty skäligt pröfvas”, enär tvist om nedsättning i stängsel-skvldigheten då icke komme att behöfva omedelbart dragas under domaren; äfvensom sednare momentet af § 16 samt 9 ulra och följande punkterna af § 17, i nämnde läll borde utgå. Ex protpcollp Sv. P. Ekstrand,. 2(1 Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition N:o 123. Förslag tili förordning om egors fredande emot skada af annans hemdjur samt om stäng sel-skyldighet. Med upphäfvande af hvad i Lag och Författningar angående stängsel-skyldighet och egors fredande emot skada af annans hemdjur hittills stadgadt varit, utom i de delar *fiär nedan annorlunda sägs, varder förordnadt som följer: §. i. Hvar som hemdjur eger, vare pligtig att, medelst hägnad eller vallning eller på annat sätt, om dem hålla sådan vård, att de icke olofligen inkomma på annans egor. I afseende på rättighet för delegare i samfälld mark att der utsläppa kreatur, gälle hvad derom stadgadt är. §• 2.
Resolutionen af 1680 på Städernes besvär upplyser vidare i i4 §•* att den lill ökade inkvarteringen i krigstid blifvit afskaffad; men förhållandet i detta ämne utvecklas närmare i Konungens Skrifvelse till KammarocRCommerceCollegierne den 16 Julii 1688, angående förhöjning på tolags-penningarne, hvaruti, i anledning af Borgerskapets i Stockholm sökte lindring i inqvarteringen, Kongl. Maj:t förklarar: ”att, genom medgifven förhöjning i tolags-afgiften, Borgerskapet blifvit ”betydligen hulpne, enär inqvarteringen på ”sådant sätt af handeln i gemen underhålles; men att igenom ^n öppen resolution ”låta publicera, det Borgerskapet här i ”Stockholm ifrån inqvarteringen skola var”da befriade, så att den, som något lius"rura härefter af Borgaren hafva vill, skall ”det med penningar betala, således, sorn ”de å begge sidor åsämjas kunna; dertill ”kunde Kongl. Maj:t ingalunda samtycka, ”utan blifver väl itiqvarteringen härefter, ”sorn han för tiden inrättad är, men de ”medel, som insamlas af den nya tolags”förhöjningen, skola delas proportionaliter ”ibland de förmögne och fattige af Borger”skapet, som inqvartering draga, så att alla "få deraf en viss hjelp och understöd.” Ytterligare meddelar Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den i3 November 1766, angå - 326 Den 3o Mars e. m. ende inqvarteringens utgörande i Stockholm och öfrige Garnizons-orter, en fullständig upplysning om Städernes åliggande i detta afseende, ej allenast att inqvarterings-skyldigheten är såsom en Stadstunga att anse, ”utan ock, att Kongl.
S m. fl. läderplastik, trä- porslinsmålning, grenai " af modern Utlåtande om MeUins Food. Porla d. Herr Axel Lennstrand, Gefle. Jag får härmed på begäran vitsorda att » Mellins Food » för mig, som lider af försvagad matsmältning, v a T i t af ovärderligt gagn, emedan jag genom begagnandet däraf Betydligt återvunnit krafter och dess beståndsdelar varit synnerligen nä- rande och lätt assimilerbara, hvilket är mig ett nöje att intyga. Med utmärkt högaktning K. ROLA.NDER, Kyrkoherde. - Bruksanvisning medföljer hvarje burk. jämnt stigande, hvilket bevisar att tidningen omfattas med ovanlig sympati samt att den har en stor mission alt fylla. Sverige är stort. V i önska hitta vägen till en hvar af dess invånare, till hvarje vrå af vårt fosterland. Prenumerationspriset är för C. Bekväma åkdon för utfärder. Enkel, men bekväm Goda Sängar. Godt bord. möblering. Piano. Varmbadhus. Rikstelefon; Priset för fullständig inackordering är beräknadt till omkring 4 kr. pr dag. Korrespondens under ofvanstående adress. Läderplastik. Saxar och knifvar slipas. OBS! Intet år värdelöst, allt fgammalt klädesylle såväl som stickylle emottages till omväfnad till Tyger, Filtar, Schalar, Konstväfnader s.s. Gardiner, Portierer. Dukar för bröstsjuka Öppnas den 1 Dec. 1899 på egendomen Knapparp, belägen på en af Smålands högsta punkter i vacker skogstrakt V2 mil från Solberga station. God inackordering, fina rum, vällagad mat, långa verandor för liggkur i det fria. Sjuksköterska på platsen. Hemmet besökes och kontrolleras af Doktor Stenberg från Nässjö. Endast ett begränsadt antal gäster emottagas. Alla förfrågningar besvaras genom Fröken H. Granbom, Tanneforsga * an 5, Linköping. Regenerateur ' n, Regenerateut ' n Regenerateur ' n Regenerateurn RegeneFateup ' n RefjeneJ ?ateur ' n Regenerateurn Regenerateur ' n bästa » \ SS0BS f,, Färeeri &amp; Kemisk tvätt.