Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För kvinnans deltagande i det konimimala l i k e t - genom användande af de rättigheter lagen härutinnan tillerkänt henne och för hennes inträde i skolriid och fattigvhrdsstyrelse: har förbundet som vanligt sökt verka .. Genom af st, i els en utsedd representant, friherrinna11 Thorbi&amp; Rappe, har jörbundet låtit sig representeras vid de stora kvinnokongresserna, som egde rum i Chicago i samband med världsn tställaingen. Till förbundets förfogande hafva under de senaste &amp; ren ställts 3: ne stipendier för genomgående 9 Björnsnas ' hiishållsskola ocli liar det. sista af dessa sti endier 1893 tilldelats frö- ken R. Ressmm. Det stadiestipen&amp;urn frih enskild donationsfond, soin hrligen utdelas, har under det ghngna året uppbiirits ' af fröken 81. Förbiindet. har a t t tacksamt erkänna emottagandet af fölgåfvor: af cl: r W. - Svedbom Qvaraströms originalbyst af Gefvor. r e d d a Bremer; af fru .A. Retziiis en af gifvarii-inan egeiibiindigt modellerad byst af FredrLica Brenier; af olika gifvare diverse slrrifvelser fiåii Fredrika Rremer; samt af Damkommittén i for den svenslia 1ivinnan.s deltagande i v %rlds~~tst~Uilii~geii Chicago %tskilliga för de internatioilella hvii~noko~~gresserna afsedda tr,yclialster Iivinnans sociala ställning och verksainhet. De till. förb~~ndet öfverläninade peilniilgegaftorn.a utgöra tillsnminans en summa af h. 457: 50, på följande sätt fördelade: Af onänm.cl, till iiiiderstöd,jande af de under h e t påbörjade fältslitirslc~irserna kronor 200: - Af fröken A. Stexky, för srzmma ändmA1l . ».
Jag tager mig friheten du upprepa den hufvudsakligaste deraf, nemi. att då LagUtsk. i sitt nu afgifna betänk, föreslagit en lika giftorätt, hade också Utsk. bort föreslå upphäfvande af 9 cap. i nuvar. Gifterm.-balk., rörrde hustruns rätt till morgongåfva, emedan annars skulle blifva en följd af ifrågavar: lagförändring, att hustrun finge genom äktenskapet vida större rätt än mannen, och det kunde icke vara rättvist. De öfriga anmärkntna, som jäg gjorde, hafva icke blifvit motsagda, och enl. hvad jag funnit af discussionen, tror jag icke, att någon talare misstagit sig derom. Men i afseende på principen utber jag mig att få tillägga några ord, hufvudsakligen dertill föranledd afHr von Hartmansdorffs framställning äfvensom Hr Lagerhjelms. Hr von Hartmansdorff har nemi. sagt, att grunden för den lika arfsrätten icke bestämdt lage i rättvisa och billighet, emedan den då skulle vara ett moralbud; men att förhållandet icke så kan vara, vill den värde ledamoten sluta deraf, att Svenskar och Engelsmän — jag vet icke örn han nämnde flera nationer — icke kunde vara mindre moraliska, än Fransoser och andra, som antagit denna lag. Jag kan icke medgifva riktigheten af denna framställning. För mig faller det alldeles klart, att just den lika arfsrätten grundar sig på rättsprincipen, den i den medfödda känslan liggande rättsgrunden, att alla äro inför lagen lika. Detta är ett moralbud, enl. min tanke, som icke kan genom någon den aldra vältaligaste framställning vederläggas.
Raphael Erlanger meddelade förklarande derom att han, såväl å egna som å nyssnämnda trenne bankirfirmors vägnar ansvarade för kontraktsbestämmelsernas uppfyllande. Ehuru denna anmärkning må kunna anses vara af jemförelsevis mindre vigt, torde likväl Revisorerne icke hafva saknat skäl för dess framställande. Den egenskap af att vara lånets principala öfvertagare, som Fullmägtige i sin förklaring tillerkänna bankirfirman J. Henry Schröder & Comp., framstår ingalunda tydlig ur Fullmägtiges protokoll, hvilka företrädesvis åberopa ett s. k. consortium såsom långifvare och såsom den förnämsta bland dess medlemmar angifva bankirfirman Raphael Erlanger, med hvilken finnas chef Heinemann i allmänhet utbytte sina skrifvelser och telegrammer. Hurudant nu än rättsförhållandet må vara mellan medlemmarne i ett sådant consortium, vill det likväl synas, som hade i Fullmägtiges protokoll upplysning om dessa medlemmars namn bordt vara att finna något tidigare än då bankirfirman Raphael Erlanger, efter lånets afslutande, härom leinnade officiel underrättelse, åtföljd af det tillkännagifvande, att meranämnda consortium då redan delvis blifvit omgestaltadt. Att vid sådant förhållande anledning för Revisorerne förefunnits att, helst sedan första anbudet med deri omnämnd emission genom J. H. Schröder & Comp. blifvit förkastadt, snarast anse Raphael Erlanger såsom den principala låneöfvertagaren, torde icke kunna förnekas, och synes alltså fog hafva saknats för det längre ned i Fullmägtiges förklaring förekommande yttrande derom att Revisorerne, då de förbisett att Heinemann varit J. H. Schröders & Comp. befullinägtigade ombud och firman J. H. Schröder & Comp. den principala låneöfvertagaren, låtit klara fakta undfalla sin uppmärksamhet. Stats-Utskottet, som, på grund af hvad sålunda nu anförts, finner Fullmägtige icke hafva fullt nöjaktigt besvarat de i förevarande punkt af Revisorerne framställda anmärkningar, hemställer likväl, att Rikets Ständer vid Fullmägtiges afgifna förklaring ville låta bero.
Då man inkokar lingon, hvilka ej är fullt mogna, få de genom en ringa tillsats af soda samma beskaffenhet, som om de varit mogna. Fruktfläckar borttagas från färgade ylletyger och siden, genom att man några gånger fuktar fläcken med en varm sodalösning. Fettfläckar, helst på linne, borttagas på det sätt, att man bestryker fläcken med en deg af 1 del soda och 4 delar lera och låter den bli liggande 8 och 0 timmar, hvarefter fläcken är försvunnen. Om smör kännes härskt, urtvättas det med soda. Till 4251 gr. smör tages omkring 27 gr. soda, som blandas väl med smöret, som sedan tvättas med vatten, därefter med ättika och sist ännu en gång med vatten; sedan saltas det, och smöret är nu som färskt. Olga. Storlekar finnas från 48 till 85 centimeter. Ridning m e d musik. Utridter. Lärare: löjtnanten vid kgl. lifregementets dragonkår, grefve C. G. F. Wirsén, löjtnanten vid kgl. Svea artilleriregemente J. Relzelius, underlöjtnanten vid kgl. Skånska dragonregem. N. Fischerström. Östermalms ridinstitut, 34 A Grefturega AUG. l E El XCELSIOE T Direkt fr. produktionsorten TE | med fin arom EN att få edert kaffe klart och välsmakande, så använd Prima Kaffe[2897] KINESISKT HUSMÖDRAR! För | GROS LAGER medel hvilket säljes hos Hrr Speceri&amp; Kaffehandlande och i parti hos Frans Lidell, Stockholm. OBS. Hvarje paket är försedt med ofvanstående skyddsmärke. [2849] Otto Dahlström &amp; Co | STOCKHOLM [39 78] jj [2356| Beställningar å alla slags Skjortor, V ER AS Å DE FLESTA JREWRANTER &amp; CAFÉERArtiticielt Kolsyradt Mtneralv. Kragar o. Manschetter utföras väl o. billigt. Engelska Skjortfabriken, 2 BIBLIOTEKSGATAN 2. OBS. Utmärkt goda engelska och svenska tyger. Telef.
Man kan visserligen icke med bestämd säkerhet beräkna, att någon för in socker eller caffe till det qvantum, som behöfves för att tillvägabringa den summa, som derför är beräknad alt inflyta; men med största sannolikhet kan den likväl antagas skola inflyta, när man räknar lågt. Sä är äfven förhållandet med Banken ; man känner dess lånerörelsegrenar, man känner någorlunda Den 10 April. 239 hvilka inkomster, som dessa gifva, man känner de omkostnader, som Bankens förvaltning kan förorsaka utöfver möjliga utgifter, som kunna förekomma extra, och man har sålunda en summa, som man kan med öfvervägande säkerhet beräkna, emot hvad man kan antaga vid beräkning utaf största delen af be vill n .ar t i k la rne, med undantag af allmänna bevillningen. Och denna vinst, säger jag ännu en gång, utgår först efter uppgjordl bokslut, som utvisar densamma. Hr von Hartmansdorff har anfört huru man gick till väga vid 1835 års riksdag samt äfven vid 1840 års riksmöte, och hvarigenom man vid den förstnämnde hade till den sednare besparat en betydlig summa. Men huru gick väl delta till ? Jo, på det sätt, att det då var möjligt, utan att skada den allmänna rörelsen, att Banken lill Handelsoch Näringsdisconten, en rörelse som icke förut varit bedrifven, med annat än upplänla medel, utgaf 2,700,000 r:dr utaf influtne sedlar. Hr von Hartmansdorff har omförmält de menliga följderna af sista riksdagens beslut, hvarigenom Bancofullm. anbefalldes att disponera vinsten för den allmänna lånerörelsen. Jag får då nämna, att af 4 millioner, som voro sparade, anvisades endast 700,000 r:dr till allmänna Disconten, och ett par 100,000 till Handelsdisconten; men Bancostyrelsens majoritet har under förlägenheten icke varit förhindrad att göra indragningar, ty, såsom bekant är, indrogs hälften af försträckningen.
Ständer bestämde, har likväl Stats-Utskottet, i förmodan, att någon betydlig förändring icke lärer komma att äga rum uti de be. räkningar, sorn nu kunna uppgöras såsom resultat af Utskottets arbeten, ansett sig böra uppgifva den Summa, sorn, i följd häraf, finnes erforderlig för Statsoch Riksgälds-Verkens sam. fäldte behof att genom Allmän Bevillning fyllas, på det Bevillnings-Utskottet må komma i Stats-ZJtskottets Betänk anden. 1065 tillfälle att upprätta Förslaget till fördelningen af Bevillnings-beloppet. Stats-Verkets nu ägande andel af Allmänna Bevillningen eller den sä kallade Stats-bristen, utgör, enligt Riksens Ständers vid sista Riksdagen tagne beslut 1,430,000: Och för de nu tillkomne ökade u (gifte me, som å Riks Staden under dess ser. skildte Titlar komma att uppföras, erfordras utöfver de påräknade Stats-Verkets nya tillgångar 250,000: * 1,670,000: Rtisgä/d? - Conwirets behof: i:o Ärlig ersättning till Hans Maj:t Konungen för använde medel till liqvideran» de af Riksgälds-Con» toirets utländske skulder 200,000)*- 2:o Afbetalning på förfallande Tån inom 1823 års slut, interessen å RiksgäldsContoirets med ränta löpande skulder, förslagsvis årligen 250,000: io66 Stals-Vtskottets BetHnkanden. Aflöning till vederbörande 1 Riksgälds-Contoiret samt till Riksens Ständers Justitia - Ombudsman och tjenstgörande vid dess Bureau, till Riksens Ständers Deputerade till deltagande i Öfver-Revision af Krigs - Räkenskaperne, Papper till Credit-Sedlar, Reparationer, Djus-penningar m. m., på förslag z " 60,0003 Summa 510,000 Hvarifrån afgå Riks. gälds - Contoirets inkomster :
Och han märkte först sent, att bestörta tårar föllo från hennes ögon och brände hans hand, och att hela hennes kropp skakades af häftig snyftning. » Ruth, mitt älskade barn, är du ledsen, är du ond? » Men hon endast grät. » Du håller således alls intet af mig, inte det ringaste; säg, svara mig? » Ack nej — hon endast grät. Och gripen af ett ångerfullt medlidande, ett beskyddande, manligt medlidande, strök han henne öfver hennes gula hår, lätt, med en hand som darrade af helig bäfvan. Plötsligt, som i en ofrivillig rörelse, lutar hon sitt blossande lilla hufvud ned mot hans axel. Han spritter till af en glädje, ett jubel, hvilket träffar likt ett åskslag. brådskan » till en rikhaltig och omvexlande afdelning. Bed. Glöm ej de fattiga i din julbrådska, utan lät dig angeläget vara, att äfven för dem få en liten julgåfva i ordning. Det behöfver ej vara några kostsamma ting; en gammal drägt, som repareras upp en smula, strumpor, en halsduk, ett litet paket kaffe är genast något. De fattiga barnen böra ock få något i Och så gick sommaren, och det blef höst. (Forts.) Hur lätt är icke en liten docka stäld i ordning, och hur innerligt kan du ej fröjda ett barnahjerta dermed. » Hur hinna bli färdig! » frågar sig hälft i förtviflan mången husmor, när julen allt mer och mer nalkas, och de många arbetena kräfva ofantlig tid. Den snälla mamma skall brodera en kudde åt pappa, sticka strumpor åt unga Karl, virka en isgarnsschal åt sin syster och sy en ny skolklädning åt Fanny. Ett litet praktiskt råd vill jag gifva: syssla e f t e r k l o c k a n endast t. ex. en timme åt gången med hvarje arbete och vexla så om med sömmen, stickningen, brodyren och virknålen. Detta förfarande är vida mer underhållande oeh dessutom helsosammare än det oafbrutna hängandet öfver e t t arbete, hvarigenom ofta både ögon och nerver bli starkt medtagna. Eva.
» Fröken Smith, » började han, » jag har nu i två år haft lyckan få behålla er i mitt hus. Jag ber att särskildt nu få betyga er min varma tack för hvad ni under denna tid gjort, ej blott för min flicka, utan ock för oss andra. » Hon gjorde en stum böjning på hufvudet. » Omständigheterna hafva fogat så, att vi kommit i en något besynnerlig, för att ej säga besvärlig ställning till hvarandra ... V i äro båda unga, vi lefva här för oss själfva under ett gemensamt tak. Ni förstår ... det där är sådant som ger anledning till diskussioner och funderingar. Folk är nu alltid så angeläget att prata om andra. Jag vill på intet vis, att någon skugga skall kastas öfver ert rykte, och därför har jag tänkt det vara bäst, att vi. skiljas. » Det kom så doft, så osäkert. Annie spratt till, som om hon trott sig höra orätt. Hon såg frågande på honom. Han sänkte sin blick inför hennes. » Och Maud? » framkastade hon. » Maud skickar jag inom fjorton da ' r till någon pension. Hon är nu tio år och behöfver komma ut bland andra barn. Dessutom inträder jag inom kort i förhållanden, som skulle göra det svårt för er båda att vara kvar på Videby. Er gifver jag naturligtvis ersättning för hvad ni genom mitt förvållande möjligen kan komma att förlora. » Annie hade hört nog. » Jag skall rätta mig efter er önskan, » sade hon med fast stämma, i det hon gick. Och åter var det afton, och hon satt drömmande vid fönstret. Huru underligt var ej lifvet, huru besynnerliga människorna! H o n erinrade sig ett annat samtal, då han förehållit henne att ej bry sig om människors prat, utan vara själfständig. D å hade han begärligt fikat efter hennes tillgifvenhet, som efter en förbjuden frukt ... Nu, då de båda voro fria, kastade han bort, föraktade den. Nej, intet grubbel mera! Några dagar till, och hon skulle åter upptaga kampen med lifvet, härdad för dess kraf. Sista aftonen på Videby var inne. Ett strålande månsken speglade sig i sundets klara vatten och kastade en genomskinlig slöja öfver de glesnade lunderna.
Stellan åkte i en präktig landauervagn, vid sidan af sin far, som blickade stolt omkring sig på folket, hvilket församlades från alla håll, för att se på högtidligheten. Alla voro i stor uniform, som hade sådan; kring damerna svajade blott gas och siden, och rummen doftade af de utsöktaste parfymer. Ändtligen ljöd klockan från kapellet. Nanna fick en lätt svimning, men den var redan öfvergången, när öfverstinnan kom in, präktigt utstyrd, för att hemta henne. De konstgjorda blommorna på Nannas kinder kontrasterade skarpt mot den dödens blick, som låg i hennes ögon, och den gulblekhet, som eljest var spridd öfver hennes ansigte och hals. Öfverstinnan slöt Nanna i sina armar, hviskade något som skulle likna en välsignelse, och man begaf sig åstad. Komne till kyrkan, var den så fullproppad med folk, att brudskaran sjelf hade svårt för att komma in. Gamle baron Stjernfeldt mumlade en ed emellan tänderna öfver att man ej kunde hålla pöbeln på afstånd, och ändtligen hade man armbågat sig fram till koret. Altardisken var framtill prydd med hvitt, galoneradt siden, och utanför densamma, der brudparet stod, hade man lagt tvenne kuddar, öfverklädde med ljusblått silkessammet, och broderade i silfver med initialbokstäfverna till brudens och brudgummens namn. Kyrkoherden i församlingen stod inom, klädd i en ny präktig messkrud, och sedan marschen, som spelades från orgelverket, vid en vink af presten, tystnat, började han läsa vigseln. Folket reste sig i bänkarne, och mödrarne lyftade upp sina barn, för att de skulle kunna se. När vigseln var slutad, vände sig brudparet om, för att emottaga gratulationer. I detsamma hördes ett gällt, genomträngande skrik från en af qvinnobänkarne, och det blef rörelse ibland folket, ty man bar ut en flicka, som var afdånad. Det var Anna – man trodde att hon blifvit illamående af den starka värmen.
N:o i35 tillstyrkt." "2:0 Ståndet gillade Utsk:s förslag, att utgifningen af sedlar ä den s. k. transportsedel-räkningen mätte genast upphöra , så snart ett tili vexlingens underhållande erforderligt antal sedlar å högre valör blifvit förfärdigade och öfriga i samband med trausportsedel-räkningens upphörande slående, nödvändiga förändringar inom Banken hunnit verkställas.’’ "vi:o Utsk:s tillstyrkande, att de sedlar, som framdeles of Banken utgifvas, måtte, med undantag af de nu var. sk:ssedlarna, erhålla en förändrad form och lydelse, äfvensom att erforderliga föreskrifter i sådant afseende måtte varda meddelade i det bancoréglemente, som skall vid denna riks-, dag utfärdas, afslogs; och beslöts: att Bankens sedlar intill nästa riksdag skola bibehållas till form, lydelse och utseende oförändrade; i sammanhang hvarmed dels sedelvalörerna bestämdes till följande: 32 sk., 2 r:dr, 3 r:dr, 6 r:dr 3a sk., 10 r:dr, 16 r:dr 32 sk., 33 r:dr 16 sk., 5o r:dr, 66 r:dr 32 sk., 100 r:dr, 200 r:dr, 3oo r:dr, 5oo r:dr och 1000 r:dr, „ allt b:co, dels beslöts <?) att alla dessa sedelsorter, äfvensom redan utelöpande transportsedlar, inoch utvexla.?, så länge de icke äro förslitna, och då först afprickas och annuileras; b) att de, vid utfärdandet, bokföras till numer och datum, på sätt nu tillgår med transportsedlarna; c) att alla sedlar, t. o. m. å 6 r:dr 32 sk. b:co, anses, för småsedlar och såsom sådana bokföras; d) att åt Bancostyreisen öfverlämnäs att, så fort sig göra låter, använda hvitt hamppapper till alla Bankens sedlar , och e) att ändamålsenliga stadganden härom i reglementet intagas." ”4:o Utsk:s hemställan, att den i r83o års b:coreglemente meddelade föreskrift, i ändamål att befordra koppar-, skiljemyntsedlars utspridande, bör utur det nya reglementet uteslutas."
S. D. Föredrogos Stats-Utskottets nedannämnde Utlåtanden: N:o 66, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens första Hufvud-titel; bifölls, N.\> 67, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens andra Hufvud-titel, dervid Usta punkten återremitterades med anmärkningar; 2:dra punkten, 3:dje punkten i dess båda moment, 4:de, 5:te, 6:te, 7:de, 8:de, 10:de och ll:te punkterne biföllos, hvaremot Ståndet vid innehållet af 9:de punkten lät 188 Prot-Utdrag den 12 April 1854. bero, samt återremmittade den Utlåtandet bifogade tabell för vidtagande af de ändringar deri, hvartill de af Riks-stånden fattade beslut kunde föranleda. N:o 68, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens Tredje Hufvudtitel; bifölls N:o 78, angående ett föreslaget nylt låns beviljande åt det för hamnanläggningen vid Kungsbacka bildade aktiebolag; bifölls; samt N:o 80, angående ett föreslaget lån till staden Umeå för den å dervarande kyrka företagna reparation; bifölls. S. I). Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtanden: N:o 74, i anledning af återremiss utaf Retänkandet N:o 22, i fråga om förtydligande af 5 § i Kongl. Maj:ts nådiga Förordning om sockenstämmor i riket, den 29 Augusti 1843; lades till handlingarne. !ST:o 76, i anledning af väckt motion om all jords lika beskattning; bifölls. N:o 77, i anledning af återremiss utaf Retänkandet N:o 15; Ståndet vidblef sitt vid föredragningen utaf Retänkandet Ts:o 15 fattade beslut och lade nu föredragna Utlåtande till handlingarne; samt . N:o 78, i fråga om anställande af undersökning af skol-lokalernas beskaffenhet och om åtgärders vidtagande till deras förbättring; af slogs. Den 12 April. Från Häglof}.
Hon flyttade tebordet fram till den lilla bänken vid skärmen och, i det samma Säfve ringde, tände hon på spritlampan under kopparkitteln. Hon stod med ryggen vänd mot dörren, när han kom in, så ifrigt sysselsatt med att reglera spritlågan, att hon ej såg upp på honom, men hon kände hans blick i sin nacke, och det gick en dallrande nervrysning genom hennes kropp. Hon nickade ett välkommen och pekade på den låga fåtöljen, som stod invid bänken. Alla lamporna i rummet voro tända, hon hade inte kunnat få det ljust nog. Hon satte sig ner bredvid honom. — Nu prata vi, medan vattnet kokar, sade hon. Hon behöfde ej se på honom för att märka, att han var upprörd. Han strök oupphörligt handen öfver sitt skägg med den nervösa rörelse, som hon väl kände till och öfver hvilken hon brukade skämta med honom. Och så såg han på henne, oupphörligt. Följde hennes minsta rörelse. Som i går — utan att yttra ett ord. — Hvad den mänskliga naturen är fördärfvad, sade hon skämtande. Ni har aldrig varit så stilla som i dag, när ni inte behöfver det. Han svarade ej. — Nu vore ni bra att måla, det vill säga, om det vore dager. Jag riktigt saknar ert porträtt. Det var intressant att hålla på med. Nå, så säg då något! Han sade ingenting, reste sig endast hastigt upp och gick fram till det utbyggda fönstret, där han stått, under det hon målat honom. Hon kände instinktmässigt, hur upprörd han var, och ville lämna honom tid att hämta sig. Hon låtsade således ej om honom utan sysslade med kitteln, vattnet började koka och porla. — Nej se, jag har glömt whiskyn, sade hon plötsligen. Hon gick ut i salen för att hämta den och stod där ett ögonblick med handen mot hjärtat. Det kom öfver henne ett vansinnigt begär att antingen springa sin väg eller skrika till honom: »säg det då genast, jag står inte ut!» Hon dröjde ett par minuter, tills hon hörde, att han återvändt till sin förra plats, då kom hon hastigt in igen och satte sig bredvid honom. Han var pinsamt förlägen öfver sin brist på själfbehärskning och såg flyktigt på henne för att komma på det klara med, om hon märkte det. Han drog en lättnadens suck, när han tyckte sig se, att hon var sig fullkomligt lik.
Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning ändamålsenligast borde vidtagas; och då Utskottet sålunda af den behandling frågan hittills hos Rikets Ständer vunnit, icke kunnat hemta ledning för uppgörande af nytt förslag till densammas lösning, hemställer Utskottet, att Borgare-Ståndet måtte i ämnet fatta beslut. Stockholm den 5 November 1863. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Nov. 1863, kl. 10 f. m. Memorial, i anledning af erhållna återremisser å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 169, angående revision af nya Trollhätte kanalbolags räkenskaper m. m, (I. A.) De tvänne första punkterna af berörda utlåtande, uti hvilka Stats-Utskottet dels, uppå anförda skäl, afstyrker vidtagandet af de utaf motionären i ämnet föreslagna åtgärder till utredande, huruvida och vid hvilka tider full inbetalning skett af det för kanaibyggnaden tecknade aktiekapital, äfvensom till anhängiggörande emot bolaget af talan för kontraktsbrott, dels ock meddelar redogörelse för reparationsfondens ställning ifrån år 1846, då afsätlningar till nämnda fond först skulle göras, intill utgången af sistlidet år — hafva af Bonde-Ståndet blifvit till Utskottet återremitterade; men som Utskottets i förenämnda punkter meddelade yttranden blifvit af de tre öfriga RiksStånden godkända, torde Rikets Ständer finna i:o. det berörda återremiss icke kan till vidare åtgärd föranleda.