Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Måste något fordringsanspråk hänvisas till ransakning inför brottmålsdomstol eller inför korrektionel polisdomstol, ege handelsdomstolen likaledes att besluta uppskof eller målets omedelbara hänvisning; dock må, i sistnämnde fall, handelsdomstolen icke medgifva innehafvare utaf sådant fordringsanspråk, alt, förrän behörig kriminaldomstol i målet dömt, uti de öfrige borgenärernes öfverläggningar och beslut deltaga. 501. Borgenär, emot hvars fordran invändning icke blifvit gjord, utan endast emot yrkad förmånseller bypoiheks-rält för densamma, ege för fordrans belopp talan föra såsom vanlig borgenär. 502. Har den frist gått till ända, som för borgenärer, utom Frankrike boende, är uti art. 492 och 497 utstakad, åiigge det handelsdomstolen, alt genast företaga handläggning af frågan om ackord emellan gäldenären och borgenärerne; dock med de förbehåll, som i afseende på förstnämnde borgenärer uti 567 och 568 art. stadgade varda. 503. Hafva borgenärer, kände eller okände, uleblifvit och icke inom de ofvanföre utstakade fristerne sine fordringsanspråk styrkt eller beedigat, måga de icke upptagas å utdelningslislorne; dock stånde dem i thy fall öppet, alt återvinningstalan anställa, ända till dess alt sisla utdelningen skett, dock träffe kostnaderne dervid dem sjelfve. Har återvinning blifvit sökt, må anställandet af sådan talan ej utgöra hinder för verkställighet af redan utaf domstolsreferent anbefallde utdelningar; men varder ytterligare utdelning beslutad, förrän domstolen öfver slik anställd talan dömt, varde den Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. 61 eller de borgenärer, som återvinning sökt, upptagne på utdelningslistan till sådant belopp, domstolen lills vidare (provisoirement) bestämmer, och skola dessa belopp innestå tills dömdt i saken blifvit.
Memoriali anledning af återremiss d Utlåtandet Jfi 29, an gående hegardt anslag för reparation af S:t Maria kyrka i Siqtuna. (U. A.) Sedan, uti en hos Preste-Ständet väckt motion, Komministern Åsbrinck, med anförande, hurusom kyrkan i staden Sigtuna, S:t Mariae elier Dominikaner-klosterkyrkan kallad, befunnes i så bristfälligt skick, att fara vore för handen, det kyrkan innan kort komme att förfalla till ruin, derest icke bristfälligheterna blefve snart afhulpna, anhållit att, då detta tempel, grundlagdt år 1237, vore i afseende på forntida byggnadskonst ett monument, som framför månget annat minnesmärke förtjenade omvårdnad, Rikets Ständer måtte, till reparation af berörda kyrka, bevilja ett anslag af 37,000 R:dr R:mt; hade Stats-Utskottet uti Utlåtandet JM 29 — enär de af motionären åberopade förhållanden icke varit föremål för den utredning och pröfning af vederbörande myndighet, hvarförutan Utskottet icke tilltrodde sig att bedöma, om eller i hvad mån allmänna medel borde anlitas för åstadkommande af ifrågavarande reparations-åtgärd —■ med afseende å frågans så beskaffade out redda skick afstyrkt Rikets Ständers bifall till omförmälda framställning. Detta Utskottets yttrande, som blifvit godkändt af Rorgareoch Bonde-Stånden, är deremot återremitteradt af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet; varande inom sistbemälde 2:ne Riks-Stånd till stöd för yrkandet om återremiss anfördt, att, ehuru några handlingar till upplysning derom icke åtföljt motionen, alla erforderliga åtgärder för frågans utredning likväl blifvit vidtagna och ärendet jemväl varit föremål för vederbörande myndigheters pröfning, hvadan önskligt vore, att Utskottet, efter erhållen kännedom om hvad sålunda i ämnet förekommit, måtte ånyo taga denna fråga i öfvervägande.
Borgare - Ständer har af en Ledamot blifwit yrkadt, atk som genom en anstäld Rättegång emot nu aflidne Skräddaren UnäeiberZ stall blifwit utrönt, att de af Kongl. Krigs Eollegium ansiagne 7 alnar kläde till htvarje Eapott, som för Armbens behof förfärdigas, icke stola algatt eller be, höfts, utan lemnat ett öfwerstott. Sä more nödigt, akt Kongl. Krigs-Cvllegii förflag till Armeens beklädning sä i fräga om Capotler som Lifmonderingen i öfrigt, warda närmare öfmersedde. Slats-Utstottet har ansett delta ämne icke tillhöra Utstotkets pröfning eller ätgärd; men om missbruk härutinnan ägt rum, anser Utstottet det wara i sin ordning art derom warder behörigen undersökt och det felaktiga för framtiden rättadt. Hwad i öfrigt angar den af en,Ledamot hos Högloft. Ridderstaper och Aceln gjorde anmärkning, att ett gansta stort parkie Engelska kläden ännu stall finnas oanmändt och hwar» igenom någon besparing af den uppförde beklädnads Summan förmodas kunna winnås, sä är detta ett Oeeonomistt ärende, hwarom Utstottet ansett sig icke tillkomma art ingä i någon pröfning. 8:0 Angående Zortifications Staten och Fältmatnings-Corpsen. Stats-Utstorket ansäg sig i dess förra betänka» de uppå de derutinnan anförde grunder, icke böra föreflä någon indragning uti Forjifieations Staten, ut« . om Den 19 Abruarii82Z VM hwad angeck Ofwerste beställningen och lönen i Finland, hwilken, såsom nu mera umbärlig, tillstyrktes akr indragas. Men deremot trodor U:fkottet sig böra förestå cotal indragning af Fältmälnings Corpsen säsom en ny lillökt inrättning, och hwars göromål förmodades kunna bestridas af FortificaiionsStaten.
Directronen, efter Riksens Ständers i undcrdäniqhet gifne anledning till dest hörande, sedt sig foranläten infordra lamtelige »vid Kronans Bräm nerier och Lagerkällare i Stockholm och Furu. lund »varande Betjening till och med Handtwcr. karne samt serstildte Uppsyningsmäns ylttande, emedan ännu ej kan »ned säkerhet best mmas hwilka af dem kunna blifwa bibebällne eller »näste alga, och hwilka yttranden tillstå »ned en förtekning sorn utwisar samma Betjenings löningswillkor »ned mera, härhos »vänli. gen öttverlemnas, jemte de Tjenstemäns serskild, te utlätanden af Kongl. Dircctionens egen Be. tjening wid Cancelliet och Räkenskaps. Werket, sou» den föreslagne indragningen i mer eller mindre mätto angär. De ifrän Landsorterne felande skola sä snart do inkomma äswen insändas. Sedan, pä sätt ztte, 6:te, 7-de och 8:de Punkterne innehälla, Riksens Ständer i under, dänighet bemställdt att 20,000 Tunnor Swensk Spannemäl »nä förbrännas i Stockholm och 10,000 456
Vi g i n g o här i vinteroch tunga tankar b a k o m innanfönsterna så hur allt därute mig, en m o r g o n, när jag drog upp gardiutanför och trodde april neg — det så icke först, är jag han har här! » narrat m å n g a g å n g e r förr m e d sina ska visiter, tade » nu men m e d sådan nu stannade fart, att han Jag mig fransyo c h arbeman icke hann få i o r d n i n g sin sommarhatt, förrän björkarna v o r o utslagna, och » S å härligt, göken gol i alla väderstreck. s å h ä r l i g t! den grönskande och nedstämd. fyllde I Ack, du går var » grimme ^Elling! » det Mias födelsedag, att Mia A f sina föräldrar velociped o c h m å n g a andra som vanligt. hon » för Mia sade. Så D ET NORSKA nisk vackert » i dagarna Första » Gert tre », aftonen stuen ». De dansk utan uppfördes en till största förstått i den att Holbergsfigurer, trots lare af framstående fru naturligtvis norrmän del Hotbergs af » Barseldelen enligt Wolf, gjorde forma fina lif, fiffighet, som utmejsla i sina ypperliga Garmann, norska m e n utan det sprittande kvintessencen så den Ludvig och gåfvos tradition, danskarna hvarmed skulle invigas. Westphaler » Holbergsspel konst den 3 har tagit sig ett mer s o m i dessa dagar invigts. statsanslag har privata sceän n y a teater i Kristiania, med sept. land. vat för Björn Björnson, det att rang fröken skådespesom Klausen, Parelius sin sak u t m ä r k t. fram m. fl. Förr än n y a Holbergsfigurer ur men hade han ej tillika sitt v i n n a n d e v ä s e n, s o m g j o r t h o n o m mänt afhållen, så skall lare, åtminstone finna full för nås icke af norska på ett skulle icke Hotberg kunna som spelas äkta års född bergenser, som ålder l ä m n a d e landet fick sin mark. och de Danskarne ha haft full rätt. Men o c h vilja det.
Brot. 1865 Sr 1866. 6 Sami. 1 Afd. 10 Hä/t. 1 2 Banko-Utskottets Memorial N:o 20. hvarigenom enkelhet i göromålens handläggning än ytterligare kunde beredas, utan uppoffring af den säkerhet och kontroll för verket, som alltid utgjort oeftergifliga vilkor vid det redan vidtagna ordnandet af göromålen. Derjemte hafva Fullmägtige, beträffande denna § i öfrigt, anfört, att om det än icke kunde vara olämpligt, att reglementet innehölle någon anvisning för den organisation, hvarmedelst reglementets föreskrifter skola bringas till verkställighet, så vore det dock af särdeles vigt, att icke föreskrifterna sträcktes så långt, att derigenom hinder uppstode för de säkrare och snabbare kontroller, som vinnas genom expeditionens och kontrollens sammanförande, samt för den skyndsammare expedition, som endast genom göromålens förenkling kunde tillvägabringas. Af lika mycken vigt vore det ock, att i arbetsordningen med lätthet kunde åstadkommas förändringar, då sådana visade sig erforderliga eller ändamålsenliga; och vore det knappast ett misstag, om det påstodes att den omständighet, att instruktionerna för tjenstemännen varit af Banko-Utskottet fastställda, utgjort en väsendtlig anledning dertill, att arbetsmethoderne i banken icke med den skyndsamhet, som vederbort, blifvit lämpade efter rörelsens fordringar. Med anledning häraf hafva Fullmägtige hemställt, att stadgandet i denna § borde inskränkas till angifvande af bankoverkets organisation, och att det måtte lemnäs åt instruktionerna att bestämma göromålens fördelning samt åt Fullmägtige att fastställa instruktionernas lydelse och att deri göra de förändringar, som af omständigheterna påkallades; till följd hvaraf stadgandet skulle erhålla följande lydelse: ”Göromålen inom bankoverket handhafvas af Kassa-, Depositions-, Sedel-, Räkenskaps-, Diskontsamt Revisionsoch Ekonomi-kontoren, äfvensom af Fullmägtiges expedition och Ombudsmans-expeditioneri, allt i enlighet med nu gällande instruktioner, i hvilka Fullmägtige ega att vidtaga de förändringar, som kunna anses erforderliga för beredande af ökad säkerhet för verket och minskad omgång vid göromålens handläggning.”
Huruvida någon skattläggning vid dessa afviltringar ägt rum eller icke, tilltror jag mig icke att bestämdt styrka eller motsäga. Jag tilltror mig likväl kunna säga, alt om någon skatt blifvit ålagd, har den varit ganska ringa, likasom jag kan upplysa, att förhållandet varit med andra kronoparker , som blifvit öfverlemnade till angränsande hemmansägare utan någon slag skatt. Sådant är t. ex. förhållandet med den s. k. Kronomasteskogen på Dalsland, der en half kappe säd åsattes tunnlandet D c u 20 Maj c. in. och sedermera efterskänktes af Kronan. Det synes mig att samma stadganden, som blifvit iakttagna i afseende på Öland, icke blifvit följda och iakttagna i alldeles samma frågor vid tillämpningen på andra delar af Riket. Det är dessa skäl, tillika med flera andra, som af Gr. Horn saint Herrarne Tersmeden och von Troil blifvit framställda, som föranleda mig att tillstyrka bifall å detta betänkande. Att öfverlemna frågan till domstolarnes pröfning, vore af intet ändamål och bör icke komma i fråga; ty saken bör ej annorlunda än administrativt kunna behandlas. Att i det skick, saken nu befinner sig, hänskjuta den till en ny undersökning, vore endast, såsom Gr. Horn yttrat, att börja precist på samma sätt som förut; och om den undersökningen verkställdes, blefve tvifvelsutan resultatet vid en följande riksdag, att man stöde på samma punkt som förut. Hela anmärkningen i afseende på undersökningen reducerar sig icke till annat, än att Kammarcolltm ej tillstyrkt saken; ty hade Kammar-coll:m tillstyrkt den, hade ingen anmärkning skett emot StatsUtskts åtgärd. Detta kan bero på en persons individuella åsigt. Att Kammar-coll:m är noga om Kronans rätt äfven emot enskilda, bör man hålla Kammar-colhm räkning för; men det bör ej hindra Rikets Ständer att, om de finna Kronans rätt sträcka sig utöfver det billiga, deruti göra modificationer. Jag anser Utskts tillstyrkande bygdt på goda grunder, och att samina princip dervid är följd, som i afseende på andra kronoparker i Riket; hvarföre jag ock tillstyrker bifall å detsamma. Hr Tersmeden:
Utdrag af Protocollet, hållet uti R. HSt. StatsBevillningsLagEkonomioch sårkilda Utskotten den 26 November 1823. S. D. Upplåstes sammansatta Utskottens Utlåtande, i anledning af väckte motioner, om en förändrad Organisation af TullStyrelsen. Hvarefter Herr Lagmannen Noraus yttrade: J,Uti ofverlåggningen om Utskottens nu upplåste Betänkande, kan jag för min del icke deltaga. Då åmnet för detsamma icke blott redan af ett särskildt Utskott blifvit behandladt, utan frågan äfven hos 2:ne Riks-Stånd, år afgjord och bifallen, skulle, genom dess återupptagande, en besynnerlig Schis,m uppkomma. Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, sorn redan yttrat sig häröfver, kunna vål ej nu mera frångå sitt redan fattade beslut; Äfvensom Hogloff. Ridderskapet och Adeln samt Vållofl. Borgare-Ståndet hår ej i förhand låra företaga pröfningen af ett ämne som redan förekommit till öfverläggning i Ståndens Plena. Skall ändring af Tullstyrelsen företagaSj bör den ske på en gång och i sammanhang med den Allmänna förän - Stats-Utskottets Betänkandetu 38^ dringen af Styrelseverken, jag anhåller att detta mitt yttrande må Betänkandet till Resp. Riks-Stånden få åtfölja.’* Herr Borgtnåstar Cederborg* ”Den nu företagne öfverlåggningen, om Tull-Styrelsens upphåfvande, som enligt Grundlagen tillhör den åt Kongl. Majit uppdragne Ekonomiska Lagstiftningen, anser jag för min del aldeles öfverflödigt åtminstone inser jag icke, huru jag, i egenskap af Ledamot i Lag-Utskottet, skall kunna deruti deltaga , utan att öfverskrida den gråns, som Riksdagsordningen för detta Utskott bestämmer. På Kongl. Majlis Nådiga Proposition bär Riksens Höglofl.
Såsom jag förut yttrat, är det alt anse såsom ett skämt, då man talar om alt hösluppbörden skulle vara tillgänglig för qvartalernas utbetalande under påföljande året. Först och främst blir icke summan så stor alt den dertill räcker, såvida man ej skulle vilja tillgripa riksg:skont:s medel allt eftersom de inflyta, men jag förmodar att fullmägtige i riksgtskonl. draga försorg om att sådant icke blir händelsen, om R. St. icke genom serskild föreskrift sådant medgifva. Indelningsräntorna kan K. M. icke använda dertill, emedan de ännu icke äroinflutne och de, som inflyta, t. ex. år 1849, äro redan intjente år 1848 och tillhöra de löntagare hvilka dä innehaft tjenslerne. Således bildar den utsigt Utsk. framställt en ganska vacker tafla på papperet, men har det felet att icke kunna realiseras. Jag torde fä föra dem af R. o. Ad:s ledamöter, som vid sista riksdagen voro närvar:de, till minnes, att jag då var af den meningen, att det vore med statsbestyrens rätta gäng enligare, att alla löner och tillgångar till lönerne, med ett ord alla indelta räntor, uppburos af samma Statens tjenstemän, som uppbära Kronans räntor i öfrigt och att de sedermera af vederbörtde utanordnades till löntagarne. Likväl tror jag alt denna reglering bör ske på sådant sätt, att löntagaren dervid ingenting äfventyrar, att de få saken pä mera rediga fötter än för nårvar.de och att de fä sitt fullt ut. Nu händer det ej sällan, att blotta uppbörden af lönen kostar betydligt, likaledes kan del hända att uppbördsmännen vid regementen och corpser, såsom t. ex. för regementsskrifvaren, det mellanåt kan falla sig svårt att redovisa hvad de uppburit. Åtminstone ligger i det afseendet ett stort ansvar på corpscheferne. Allt detta skulle man undvika, äfvensom alla restantier för löntagarne hvilka skulle få sin lön fullt ut på dagen, i fall Kronan öfvertoge uppbörden.
Comp. gjord ansökning om t i IIgodonjufande af den vid 1312 års Urtima Riksdag Handelshuset vilkorligen beviljade liqvid för Sju stycken Obligationer uti Svenska Riks-lånen i Brabant, Föredrogs Allmänna Besvärsoch Oeco' liomie-Utskott ts den 16 dennes på bordet lagda Betänkande, angående en Fyrbåks in* rättande pa Ön Gottlands östra kust. Friherre von Stedingk, Victor, utbad sig få nämna, att Kongl. Maj:t redan låtit vidtaga åtgärder sä väl i afseende på denna Fyrbåk, som en annan på Holmö, och ansåg således öfverflödigt ätt någon anhållan pu derom gjordes till Hans Maj:t. Herr LandtMarskalkens härefter gjorda proposition till bifall af Utskottets Betänkande, blef af Ridderskapet och Adeln bifallen. Efter förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 16 dennes på bordet lagda Betänkande angående till Utskottet remitterade klemo rial, innehållande yrkanden, dels örn ändring i åtskilliga omständigheter af hvad Författningarne nu. stadga, rörande tiden och sättet för MarkegångsTaxornas upprättande, samt Riksens Ständers JustitkeOm - Den 2 2 Maj. e. mi bodsmansbefattning med deras granskning, dels ock, om jemkning uti Tionde och Rente-gifvare emot Inddnirfgs-bafvure och Rente-tagare åliggande skyldigheter. Herr Mannerstams sistlidne Plenidag Vackta fråga om anmodan till StafsUtskottet, att med möjligaste skyndsamhet inkomma med den under utarbetning varande Fittance-plan, så väl som förslaget till Stafs» regleringen, blef nu å nyo föredragen, och af Ridderskapet och Adeln bifallen, Uppå anmälan af Herr LandtMarskalken, att Friherre Wrangel önskade det hans yttrande till Protocollet den li k|aj, i anledning äf Friherre Cederströms Dictamen, rörande ett bättre sätt till Bevillningens utgörande, måtte blifva remitterad t till samma Utskott som Friherre
Detta sker, om stridskrafterna så ordnas, att en, efter omständigheterna, lämplig del deraf ständigt underhålles såsom landels fredsfot, och den öfriga delen, efter i stadgad ord - ning bibringad undervisning och öfning, får egna sig åt fredliga yrken, intilldess äfven dess tjenst påkallas för landets försvar och arméen ställes på krigsfot. Den ständigt underhållna stridsmakten eller fredsfoten är. såsom Landtförsvarskomitén yttrar, den ram (cadre), i hvilken de uppkallade beväringspligtiga samlas, innefattas och organiseras, den stam, som med fasta rötter förmår fasthålla och utveckla de mjuka telningar, hvilka i densamma inympas. Det för Sverige egendomliga sättet att anskaffa och under freden underhålla manskap, eller indelningsverket, är en ovärderlig skatt, som, med hänseende till förhållanden inom vårt land, af intet konskriptionssystem kan ersättas, hvarken om man betraktar kostnaden för staten eller vinnande af en säker stam för de unga beväringsskyldiga. Med den tillväxt, befolkningen vunnit sedan indelningsverket inrättades, och den större försvarskraft, vi till följd deraf kunna utveckla, äfvensom med afseende på de större stridsmassor, hvilka numera af alla länder uppställas, har behofvet lör oss blifvit större att ega en stamtrupp, tillräckligt stark för att i sina led kunna emottaga ett visst antal beväringspligtiga, utan att derigenom betydligt nedsättas i stridsfärdighet, då den påkallas till aktivt uppträdande mot fiendtliga härskaror. Till följd af de olika vapnens fordringar och krafvet af ständig tjenstgöring, med Hera skäl, har den indelta stammen blifvit förstärkt med en värfvad; men å andra sidan har ock denna indelta stam blifvit förminskad för beredande af aflöningsmedei.
Kyrkan, den Svenska i London: dels om upphörande af den afgift, sora dit erlägges för fartyg, hvilka besöka Stora Brittanniens hamnar, dels ock om Kyrkans försäljning ,,,,,,,, Kyrkohemman i Halland; se Anmärkning. t» , om Abooch besittnings* rätten dertill , , , , , , Svar på återremiss , , sc Skalteförsäljning. Kyrkoherde-boställe j se Byggninga-Balken. Kyrkolagen: om ändring af 16 Cap, §. 11 ; sc Makar. Kyrkooch Prcstgärds-byggnad; om deltagningsskyldighet deruti 99999999999 999999t9 Kyrkorna/ se Kungörelser. Kyrkoråd; se Sockenstämmor. Kallands Härads invånare; se Rådcås. Källar/riheten i Stockholm; sc Anslag 70. Kämners-j Lagmans-, Riddareoch Syne-Rätter* om upphäfvandc så väl deraf, sorn af åtskillige Lagens rum rörande Räftegängs-Ordningen , , , , , , , , Svar på återremiss ,,,,,, Kongl. Majit? Nådiga Svar ,,,, Kaniners-/ se Häradsrätt; Rättegångs-Balken tj• Köp; se Lagfart, Köpe-af handlingar, diktade; se Utmätning. L. Lag; se Bolags-Bankcr.
Banco-Utskottet in kieno afgjordt, sä kunde bfwcrläggning nu derom sä mycket mindre ske, som nägon ändring eller uprifning i Utskottets redan tilförene tagna beslut ej kunde kvrama i fräga. Men dä det nu föreroarandc Diktamen blifwit till Banco-Ulskottct af ett Riks Ständ rcmittcradt, tilhörde det owcdersägligen Utskottet att dcröfwer utläta sig. Om tilsiyrkan till detta utlätande kunde sälcdeS Kansii-Afdelningen ventilera. HerrBiskopen och Commendeuren ansäg för sin del, att Protocollcrnc icke i hela deras widd wörö af den beskaffenhet, att de borde upgifwas, emedan de äro inblandade med kalkulcr, som uptaga Banqucns finanrlcla förhällande, och om de äler siyckewiS upgäfwos, skulle derigenom undandöljas grunder för tagna besiut, som ofta med Banquens finaiiciela tilständ ägde den närmaste gemenskap. Herr Biskopen och Commendcuren ansäg Ulskottct lill denna wägran äga allt erforderligt stöd af 86 §. i RcgcringS-Formen, som bjuder: Ej mä tryckaS Banco - och Riksgalds-werkenS protocol! och Handlingar, rörande ärenden, hwilka böra hemliga hallaS; och Utskottet hade redan, före detta, pröfwat det i frägawaraiide wara af sädan beskaffenhet. Herr Majoren Friherre Lesierxtröin hade an, märkt, att till de Banco-ärenden som böra hemliga hällas, e) kunde räknas andra än de, som updagade BanquenS rrela fonds förhällande till deh^utelöpande Sedel - Den, iZ September. 329 Sedelstock; men att Protocollcrnc rörande fbrändringen af Rcalisationsplanen ingenting sädayt innchöllo.
Uti cn hos Höglofligc Ridderskapot och Adeln väckt samt till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion har Heil* Stjernefeldt, Clais, erinrat om den ökade vigt frågan om cn väl ordnad skogshushållning genom jernvägsanläggningarne erhållit, enär de såmedelst lättade kommunikationerna beredde nya tillfällen för afyttrande äfven på utrikes orter af trävaror, samt skogarnes alster äfven togos i anspråk både för jcrnvägarnes byggande och underhåll. Angelägenheten att, i stället för den hittills varande misshushållningen med skogarne, införa hushållning, hade ock utgjort föremål för Kongl. Maj:ts omsorg medelst inrättande af Styrelsen för skogarne, hvilken Styrelse säkert icke skulle underlåta att kraftigt verka för ändamålet. Men för underlättande utaf framgången af denna Styrelsens verksamhet beliöfde dock särskilda åtgärder vidtagas. A ena sidan borde man derföre på upplysningens väg söka bland folket sprida kännedom om skogarnes vigt och betydelse för landet samt kunskaper i skogshushållningsläran; å don andra borde man befordra begagnandet af de utvägar, som det stora antalet torfmossar inom landet, med anledning af utrikes vunnen erfarenhet, ansåges lemna för beredande af brännmateriel, medelst hvilket man, utan skogarnes förstöring, skulle kunna fylla en stigande industris, utvidgade kommunikations-anstalters och en vexande befolknings ständigt ökade behof af bränsle. För vinnande af dessa syftemål har motionären föreslagit dels att skogs-skolor måtte inrättas samt att läran om skogshushållningen måtte upptagas bland läroämnena såväl vid folkskollärare-seminarierna och folkskolorna, som vid allmänna läroverket och akademierna, dels ock att åtgärder måtte på Statens bekostnad vidtagas för utrönande af rätta sättet för torfjords beredande till ett för olika behof användbart bränsle. Beträffande motionärens förslag till åtgärder för en bättre hushållning mod skogarne har Utskottet inhemtat, att efter det Kongl.
Under anslaget för Flottans underhåll och nybyggnad samt underrubrik indelthar varit upptagen den skattet jära, som från Gottland utgjorts in natura med 3p3i tunnor med ett Kronovärde af 524 ^:(^r 1 ^ s^- Men sedan nu mera Tjärutill verkningen, på sätt i Stats-Utskottets InkomstBetänkande N:o 54 samt i det rörande detta ämne afgifne serskilda Betänkande N:o 61, omförmäles, icke vidare för Gottland utgör någon hufvudnäring, och billigheten således kräfver, att skattetjäran derstädes icke in natura utfordras, utan med penningar får lösas, så, och med afseende tillika derå, att Flottan icke bör sakna tillgång till det påräknade tjärubeloppet, uppföres här å Titelns utgiflsranslag i penningar ett, mot värdet af nämnde tjära, svarande belopp af 2,997 R:dr 28 sk., emot det att denna skatt bland Kronans behållne ordinarie räntor intages med enahanda belopp. Stockholm den 3