Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På det emellertid K. M:t, vid bestämmandet af får-ras, som bör inköpas, icke må i detta afseende vara bunden, hvilket kunde anses blifva händelsen, om Utsk:ts, i öfverensstämmelse med motionärens framställning, gjorda hemställan bifölles oförändrad, får jag vördsammeligen yrka bifall till punkten med den förändring, att K. M:t eger bestämma ras, som bör inköpas. Hr F åhraeus, Olof Immanuel: Det var mig icke obe kant, att ett schäferi på Gotland fanns, och att anstalten icke rönt någon framgång. Men det berodde deraf, att rasen icke var passande för öns bete och klimat. Om jag icke orätt minnes, 232 Den 14 April e. m, var hjorden af southdowns-ras. Dermed är alltså icke ådagalagdt, att ej andra, lämpliga raser der kunna hafva trefnad. För min del anser jag det otvifveiaktigt, att införandet af en bättre fårafvel på Gotland är af synnerlig vigt. Den redaktionsförändring, som Gr. Posse föreslagit, vill jag icke bestämdt motsätta mig, men jag anser den icke nödvändig, enär förslaget, sådant det befinnes, lemnar Regeringen fullt fria händer. Jag tillstyrker alltså bifall till Utsk:ts förslag i denna punkt. Gr. Mörner: I likhet med Hr Fåhraeus, kan jag icke finna, att Utskrts framställning innefattar något hinder för K. M:t att välja den får-ras, som synes Honom tjenlig; och jag tror sål. att Utsk:ts hemställan kan bifallas utan förändring. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. och Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad och dels af Gr. Posse bifall till samma hemställan med det förtydligande, att det bestämdt uttalades, det K. M:t skulle vara oförhindrad att låta inköpa får af den ras han funne lämpligast: framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad; och blef denna propos. med ja besvarad.
Af dessa inkomster böra visserligen afgå de praemier, sorn för högre arbetsproduct och större skicklighet, efter en stadgad tariff, lill arbetshjonen utgå; men denna uppmuntran är ej allenast nödig, utan den är nyttig äfven för Inrättningen och till sitt belopp ganska ringa, i jemförelse med dess verkan. Vid Correclions-Inrältningen å Söder ligger den hittills erhållna vinsten af dervarande fång-personals dagliga sysselsättning hufvudsakligen uti arbets-producten å byggnaderna, och ingår således i resultatet deraf. Men Styrelsen har dock, i moa af hyggnadernes förminskande, äfven derstädes låtit förarbeta åtskilliga privata beställningar i Snickare-, Skomakareoch Skräddare-handtverken. Inkomsten häraf kan dock ännu ej blifva betydlig och uppgår sannolikt för innevarande år ej öfver 3000 R:dr B:co; men genom en med möjligaste omsorg på en i större scala inrättad Trampqvarn, genom ökadt utrymme för Smidesoch Snickare-handlvei kcrierna, samt 6o Bil. till K. M. Nåd. Propos, N:o 23. passande rum för finare väfnader, har Styrelsen grundlagt säkra förhoppningar, att, medelst en allmännare sysselsättning ined privata arbeten, vid Södra Co rre c tion s-I inrättningen vinna samma ändamål, som redan äro erhåll ne vid den å Norrmalm, Det torde emedlertid af detta senare resultat isynnerhet kunna slutas, att CorrectionsInrättningens anläggande i hufvudstaden var, i afseende på möjligheten att förskaffa arbetshjonen lämplig sysselsättning, en rigtigt beräknad plan; och med det system Styrelsen vidtagit och hittills oföråndradt kunnat bibehålla, alt med arbetsstyrkan vid dessa Inrättningar biträda närings-idkare och handtverkerier inom Staden, i stället att täfla med dem om arbeten och förtjenst, understödja Corrections-Jnrättuingarne dessa enskilde näringsgrenar, och inga Statsmedel behöfva förskjutas till uppköp af råämnen, så länge den enskilda industrien besörjer deras levererande.
Erfarenheten har visat, att den sora måste anhängiggöra rättegång mot ett större byalag vanligen har stor svårighet, att la alla svarande stämda, dels emedan svårt är, att till första Tinget kunna anträffa alla med stämningen, dels ock af den omständigheten, att under tiden och innan målet förekommer till hufvudsaklig handläggning hemmansdelar blifvit sålda, hvilkas nye egare till följd deraf måste instämmas. Ofta har inträffat, att den som af ett. byalag vill utsöka sin rätt blifvit i åratal uppehållen, innan han ens kunnat få alla parter stämda. Till afhjelpande af denna olägenhet får jag ödmjukast föreslå, att det i Kongl. Resolutionen den 29 Maj 1752 föreskrifna sätt, att delgifva stämning åt en hel menighet äfven måtte få ega tillämpning då byalag skall stämmas. Om remiss till Lag-Utskottet anhålles vördsamt. Af Herr CygllffiMS! Om afskrifning af Vesterbottens och Norrbottens läns undsullningsskulder, utom den del deraf som belöper på de i dessa län inrättade sockenmagasiner. Vesterbottens och Norrbottens läns såkallade undsättningsskulder, härledande sig från af Staten beviljade lån med anledning af 1830 och näst derefter följande arens missvexter, utgöra: för Vesterbotten 147,589 R:dr 51 öre Runt, hvaraf dock genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande beviljats tili afskrifning 126,226 R:dr 88 öre medelst särskilda utslag, som äro underställda och ännu bero pä Kongl. Kammar-rättens pröfning. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. /V? 46. 87 och för Norrbotten 74,784 R:dr 37 öre R:mt enligt en af Kongl. Kammar-rättens Öfverrevisions-dcpartements Civilräkenskaps kontor den 15 sistlidne Augusti upprättad utredning.
Herr Bodells, N:o 182, om stats—bidrag - till muddring i det så kallade Tjufholms-sundet i Norrbotten; Herr Wemer stöms, N:o -185, i fråga om vilkor för Regements-läkares pensions-rätt; Herr Wenner ströms, N:o 186, angående inrättande i Christinehamn, på statens bekostnad, af ett elementar läroverk med 4 lärare; Herr Gräås, N:o 190, derom, att Stockholms stad må erhålla ett högre elementar-läroverk af första klassen med fullt antal lärare, äfvensom att desse må undfå de löneförmåner, hvilka för lärare vid första klassens läroverk komma att bestämmas; Herr Schwans, N:o 192, angående ett anslag till Serafimer-ordens-lasarettet; Herr Upplings, N:o 195, angående hyresmedel till lärare vid nya Elementar skolan i Stockholm; Herr Fridstedts, N:o 194, angående inlösen af 10 Rikets Ständers Riksgäldskontor sedlar, utgörande ett belopp af 7 R:dr 16 sk.; Herr Bergs, N:o 197, angående anslag till elementar-läroverket i Uddevalla; Herr Palanders, N:o 199, angående anslag till en teknisk läroanstalt i Carlskrona; Herr Björkmans, N:o 202, angående anslag till pensioner för Stats-rådet Poppii döttrar; Herr Wallenbergs, N:o 206, angående anslag till åtskillige fyrar i de Norrländska farvattnen; Herr Bönblads, N:o 209, angående anslag till ett fullständigt elementar läroverk i Umeå; Herr Hasselrots, N:o 211, angående förhöjdt anslag till Svenska Slöjdföreningens skola; Herr Hasselrots, Nio 215, angående årligt anslag af kronotionde till Alingsås stadsförsamling, i likhet med hvad uppgifves till de'fleste församlingar i Riket utgå, under namn af vinoch byggnads-säd; Herr Stenqvists, N:o 214, derom, att Nyköpings fattigvårds-inrättning må undfå ett i nämnda stad fallet dana-arf; Herr Nordvalls, N:o 215, angående dels anslag, dels lån af allmänna medel till den af eldsvåda nyligen hemsökta Eksjö stad; och Herr Nordvalls, N:o 216, angående anslag till Pharmaceutiska Institutet. S. D. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotten Herr Thomées motion, N:o 187, med hemställan-, att, jemte det Rikets Ständer tillerkänna Läns-notarierna lön på stat, i likhet med den, som kommer att bestämmas för Läns-bokhållare, Rikets Ständer må hos Kongl. Majit göra framställning i afseende på Läns-notariers andel i den lösen, som Lands-sekreterare nu tillfaller.
För alla dem som tagit del af den i tidskriftens första liiifte förekoininande artikeln rörande telegrafisternas löneförli %llrr.uden, nikste det af ofvanstkende ' redogörelse synas som oin den däri uttalade protesten mot tillsättande af en ny löneklass af telegrafister med 700 kr. i ordinarie lön, haft en felaktig förutsiittning till grund. Detta är dock ej liändelsen, &amp; tininstone har den slutsats man måste draga ' ' af k. m: ts förslag näppeligen kunnat blifva aiinorlsnda. Om de lägre koinpetensfordriu,onrne för den hberopade nya löneklassen sager nämligen telegrafverkets förslag ingenting, och synes det som om statsutskottet först efter r inhemtade upplysningar B kunnat gifva förslaget en sådan tydning, en tydning som icke direkt kan dragas nr ' förslaget och som ej sammanstäinmer med de uppgifter i ämnet vi kunnat erhålla, ej heller med den allmänna uppfattning som i denna fråga gjort sig gällande. Äfven den del af herr Fredholms motion, som afser battre lönevillkor för de extra ordinarie telefonisterna afstyrkes af utskottet med. den motivering, att ersättningen till telegrafverkets telefonister utgår med väsentligen olika belopp inom skilda delar af landet, beroende dels på lefnadskostnaderna å de särskilda platserna och dels, där staten öfvertagit ett enskildt telefonnät, p % de förmhner, som telefonisterna vid detta niit åtnjutit före detsammas öfvergåiig till staten. Då de båda karnrarne rörande .telegrafverkets stat komniit till olika beslut, iir frågan ännu oafgjord. Försök att i större eller mindre mån ändra den nu gällande -. lagstiftningen rörande akta makars agendomsförhållanden och inskränka inannelis metlsn~ariskap öfver hustrun liafva g %ng på gång förekommit under de senaste årens riksdagar, men samtliga krönts af föga framgång. Äfven vid ' årets riksdag gjordes ett försök i nämnda riktningi d % herr B. P. Ersson i andra kavmaren väckte.
Andra Tundén. ”Af Bankens bibehållna vinst bör eu summa af 266,666 Rd. 32 s. Banco Transportsedlar årligen afsättas och anslås, att för Bankens räkning inköpa myntbara metaller af guld 54° Trot. tftdr. ^.13 Septemb. 1823. och silfver, efter deri instruction för Banco Fullmägtiges förfarande i denna de), som Särskildt varder faststäld.” Hionäe Pune ten. ”Hvad som af Bankens behållna vinst för hvarje år återstår, sedan dess förvaltningskostnader blifvit bestridde, och afdrag skett för den till inköp af myntbara metaller anslagne summan, föres vid ett påföljande års början, på särskild räkning till RiksgäldsContoirets disposition, att användas till de utbetalningar och anslag, som Riksens Ständer vid denna Riksdag föreskrifva, äfvensom öfverskotten på Statens ordinarie och jxtra ordinarie Inkomster användas till de itbetalningar, som möjligen kunna komma itt äskas å det mindre Creditivet, hvilket till utgående från RiksgäldsContoiret anvises.” Adertonde Puncten. ”Oinskränkt rättighet till beläning af guld och silfverpant af Läne BancoCapitaler mä fortfara att vara gällande, dock med de ändringar deruti, hvilka, rörande ej mindre beläningssättet än beläningsvärdet å guld och silfver, framdeles vid denna Riksdag kunna bestämmas. Nittonde Fröt. Ut dr. d. 13 Scptemb. 1823* 941 Nittonde Puncten.
Jag tror dock att det går an, och jag anhåller, att få framställa ämnet från en annan synpunct, än de flesta andra talare gjort. I afseende på grundsattsen, är klart, att då köpmannen under farliga tider mest kan förtjena, så, om Staten godtgör de förluster den Handlande vid sådane tillfällen gör, kan den sednare endast vinna, men aldrig förlora på Vågspelet. Stats-Cassan blifver i stället, den som gör förlusten, utan att man likväl vill tillerkänna benne någon andel i vinsten för de expeditioner, sou» lyckas. Skadan må - ste öfriga medborgare, ulan motsvarande fördel, betala Köpmannen genom skatterne lill Stats-Cassan. Mycket rigtigare vore alt Köpmannen genom försigtighet ecb assurance sökte jg 4 Den ?5 No v eini» er f m. skydda sig. Derigenom vunno de väl mindre, inea Stats-Cussan komnte ej obilligt vis alt förlora. DA Köpmannen är nödsakad att akta sig för förluster, sä är han försigtig, men om han af Stats-Cassan får ersättning, så är det osäkert, huruvida han är lika uppmärksam I afseende på historien af detla mål, har Herr Hjerta och flere erkänt, att i8to års beslut ej är directe hit lämpeligt, och det är likväl deruppå mai) först viii stödja sig. Det innehåller blott att grundsatsen af represalier borde användas eiler såsom orden lyda : ”att ali ”fiendtlig, på Regeringens befallning seqve”slrerad egendom måtte, såsom ersättning, ”tillhandahållas dem , som i fiendens harn”nar, eller genom uppbringningar , blifvit ”lidande.” Men det sades ej, att, om ingen fiendtlig egendom varit seqveslrerad och kunnat till ersättning användas, en sådan likväl skolat erhållas. Gäller emot Regeringen den gamla regeln, att der intet är att taga , hav Kejsaren förlorat sin rätt: så måtte den äfven få gälla mot Köpmannen. Man har, till grund för ersättnings-anspråken, velat taga de i Ki igs-förklaringarne uppgifna orsakerna till fredsbrotten.
Län påstådda rättighet, att icke blott efter Olofsmässotiden, utan hvad tid af året sådant later sig verkställa, Landtmannen måtte äga att afbränna ett i laglig ordning inrättadt svedjeland; eå finner Utskottet, hvarken Allmänna Lagen uti Byggningabalkens 15 och 16 Capitel, eller 1805 års skogsordning, eller någon annan nu gällande författning emot en sådan rättighet lägga något hinder i vägen. Skulle åter, enligt leornad upplysning, denna rät - §66 Et sv. och Ekon. Vtsk Betänkanctou tighet vara genom serskild åtgärd af Koft® tingens Befallningshafvande för Cajmäre Lätt Inskränkt till ofvannämnde tid; så kan Utskottet, såsom icke ägande kännedom om förhållandet eller de motiver, hvilka dertill kunna i thy fall föranleda, ej heller deröfver utlåta sig, utan bör sådant enskildt besvär, om någon sig dertill befogad finnér, i laga Ordning ingifvas och fullföljas, 2:0 Beträffande Riksdagsmannen Botvid Jonssons frän Östergötland väckta motion att först de löfträd, som äro planterade vid Allmänna Landsvägarne, böla, såsom medförande skugga, syra och i allmänhet skada för den bredvid liggande åkern, nedhuggas och sedermera hemmansagare ifrån sådart ålagd planteringsskyldigliet för framtiden befrias; så linner Utskottet ingalunda skälatt derå tillstyrka bifall. Att förstöra sådana planteringar, hvilka lända ej mindre till prydnad och svalka i deri vackrare årstiden an till efterrättelse om vintervägarne på slätt» byggden, är ej tänkbart. Hvad åter angår de nya påbjudna planteringarne eller skyldigheten att vårda och vidmagthålla de gamla, så tillhörer det, såsom i allmän lag ej stadgadt. Länens enskilda police, hvars författningar och åtgärder böi'a behandlas i en» lighet med hvad 1 föregående moment der» deröfver är anfördt. 5:0 Beträffande rättigheten till biäntorfs skärande å allmänningar, samt sättet att den utöfva, hvarom Riksdagsmannen Ephraiirt Larsson från Elfsborgs Län gjort den fram» Éesv, och Ekon, Utsk.
Bankoverket. — 34 Transport Filial-banken i Skaraborgs län kreditiv » i Skellefteå kreditiv » i Sundsvall lån kreditiv » i Uddevalla lån kreditiv » i Westerbottens län lån kreditiv » i Wisby kreditiv » i Örebro län lån kreditiv » i Östersund lån kreditiv Kreditiv till Kongl. Kommers-Kollegium D:o » Jern-Kontoret Lån mot pant af fast egendom på landet D:o d:o d:o i städerna Vid Banko-diskont-verket: Diskonterade vexlar Lån på löpande förskrifning D:o » vågförda effekter Ä beviljade kassakreditiv, R:dr 6,682.100, lyftade Utlåning med omsättningsrätt Vid Låne-kontoret i Göteborg: Diskonterade vexlar Lån på löpande förskrifning D:o » vågförda effekter — Å beviljade kassakreditiv, li:dr 1,484,300, lyftade Utlåning med omsättningsrätt Vid Låne-kontoret i Malmö: Diskonterade vexlar Lån på löpande förskrifning Å beviljade kassakreditiv, R:dr 929,500, lyftade Utlåning med omsättningsrätt Vid Låne-kontoret i Wisby. Kommers-Kollegium 2,250,000: — » Jern-Kontoret 900,000: — » utlåning mot pant i fast egendom 7,458,706: 07. » Handelsoch Närings-diskontrörelsen 11,975,000: — » utlåning med omsättningsrätt 9,600,000: — Till Handelsoch Närings-diskontrörelsen äro visserligen i 53 § af Banko-reglementet anvisade sammanlagdt 12,000,000 R:dr; men, på sätt 56 § här nedan omförmäler, har den till Wisby Låne-kontor afsedda förlagsförhöjning af 25,000 R:dr ännu ej blifvit till Låne-kontoret anordnad. § 35.
Har Den 14 Maj e. m. 483 någon lill ledamot i Taxerings-komitée vald person förhinder, måste anmälan derom, anstå intilldess komitéen blifvit organiserad, enär det n« är obestämdt hvar den bör göras, hvarföre jag föreställer mig, alt Utskts föreslagna tillägg afser endast dem, hvilka vilja afsäga sig det erhållna updraget, ty förhållandet mäste vara annorlunda med dem, hvilka från komitéen uteblifva, utan att anmäla laga förfall, sedan de mottagit kallelsen. Någon auktoritet bör väl fin nas, som pröfvar afsägelses laglighet. Men komitéen bör anmäla förfallolöst uteblifven ledamot till böter, i händelse skäl dertill förefinnes. På denna grund anhåller jag, att det föreslagna må få qvarstå med den skillnad, alt i st. f. väljande införes ordet valförrättande. Af SI. o. Ad. infinna sig få ledamöter vid valförrättningen, och då måste Ridd.-Direkt:n förrätta valet. Jag anhåller om bifall till §:n med den förändring jag nyss nämnt. Hr von Hartmansdorff: Jag bestrider ej behörigheten af den kontroll, som med det föreslagna tillägget afses. Men jag befarar, att tillämpningen torde möta någon svårighet. Man bar omtalat huru det skall tillgå inom Stockholms stad, hvarest finnes en Direktion för vårt Ständ, men man har icke sagt huru det skall tillgå inom rikets öfrige Städer. Om de väljande icke infinna sig huru går del då? Man har påbjudit eli möte utan att vinna ändamålet men deremot förlorat lid. Mig synes att ju mera man kunnat närma föreskriften i denne § till den som finnes i 57 §:n, ju bättre hade det varit. Då emedlertid meningarna äro delade, anhåller jag, alt II. o. Ad. ville återremittera §:n, pä det att Utsk. må komma i tillfälle att i öfvervägande taga, huruvida del beslut, PresteSt. fattat, är riktigt eller icke. Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. til) bifall å ifrågavar. §, ropades nej; hvarefter II.
Jag tager mig friheten här tillägga min enskilda öfvertygelse, att i hvarje församling, sorn tillkommit genom val, lärer väl det naturligaste vara, alt ordf. af församlingen vtiljes, helst om man önskar att ledamöterne skola få förtroende lill sin ordf. och ordf. lill dem, och slutligen om ordf. någonsin skall kunna vara eller blifva belåten med sin plats. Fortsattes pröfningen af de uti Const.Utsk:s d. 14 och 18 dennes på bordet lagda mern. N:o 4 anmälda, sedan sista riksdag hvilande förslag till grundlagsändringar. Tvenne förslag, ruride tryckning af RiksStins protocoll och handlingar. A) angide ändring af 1 perioden 5g § Riksd.Ordn. samt 2 § Tryckfrförorda. Riksdagsordningen. § 59- na momentet. l:o Alla hos RiksShn ekonomi beträffar. Der 'öfverlaggningarne hällas offentligen, 'åge dock Ständ makt att om dess prot. annorlunda förordna. Prot. sorn icke sä fullständigt, som ofvan sagdt är, tryckas, skola tvefaldt utskrifvas att aflemnas till förvar, det ena i Riksarchivet, det andra i Banken. Hvarje enskild stände fritt att hos den, som prot. vurdar, utbekomma samt utan hinder eller författareansvar trycka större eller mindre delar af samma prot. Try ckfr ihet sförord ning en. § 2:_ 4:0 I grund af hvad alla slags handlingar i hvad ämne som helst. Vid föreg:de tillåtelse skola följande undantag ovägerligen iakttagas: Att prot., hållna hos Konungen i ministeriella ärenden och commandomål, eller Statsrådets prot. och handlingar, eller Hemliga Utsk:s icke uppenbara. lindert, t. f. Ridd.Sccret. tillkännagaf, att förslaget i 19 punkten litt. A blifvit afslaget af Presteoch BorgareShn. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Förslaget är sålunda redan afslaget, och jag tillstyrker vördsamt R. o. Ad., att äfven för sin del göra likaledes; ty så länge den s. k. publiciteten förblifver
Den förra delen af motionen liar Utskottet uti det nyss afgjorda Betänkandet besvarat, men icke den senare. Af sådan anledning och enligt medgifvande uti 56 §. Riksdagsordningen får jag alltså vördsamligen föreslå, alt en så lydande Lag måtte varda utfärdad: ”Domare, sorn meddelar ”Part oriktig hänvisning lill ändrings sökan”de uti Dom , Utslag eller Beslut, hvarmed ”Partén icke nöjes, vare skyldig, att ersät”ta all den kostnad, som Parten genom den ”oriktiga hänvisningen blifvit tillskyndad, ”och skall den Domstol, dit saken rätteligen hörer, och der den upptages, oviikor”ligt tilldöma Parten ersättning för all så "beskaffad kostnad, utan allt afseende på ”den utgång, som sjelfva saken kan taga.” Jag har ansett mig så mycket mera befogad till denna motion, som oriktig hänvisning till ändrings sökande icke är detsamma, som orätt dom, hvarom det ofvan åberopade Lagrummet handlar, och erfarenheten har dessutom visat, att ganska känbara kostnader blifvit Parter tillskyndade just genom det fel, jag till rättelse anmält. Jag anhåller vördsamt om remiss lill Lagutskottet, Lades på bordet. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 6 sistlidne Junii under N:o iG5 afgifne, och 39 H. 2 iS Den 19 Augusti. den 3 derpåföjjde Julii på bordet lögde, Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse, angående fördelningen af de, genom en med Kejserliga Ryska Regeringen afslutad LiquidationsConvention, influtne medel. Friherre af Nordin, Carl Johan: Enligt en emellan Svenska och Ryska Regeringen afslutad Tract.at har en Summa af i5o,ooo R:dr B:co tillkommit Sverige, såsom ersättning för de af Sverige hos Storfurstendömet Finland.ägande fordringar.
Ridr, fartygsbefålhafvare, som icke undergått någondera af ofvannämnda examina, samt styrmän, äfvensom ångmachinister; och fjerde klassen, med 600 pensioner å 60 Ridr, öfrigt sjöfolk, äfvensom eldare å ångfartyg. Och skulle till pensioners erhållande i allmänhet beråttigai att hafva uppnått 55 års ålder; att hafva 25 år varit å Svenskt sjömanshus inskrifven och, utan att hafva gjort sig skyldig till rymningsbrott, tillbragt denna tid hufvudsakligen i tjenstgöring under utrikes sjöfart med ExpeditionnUtskottets Furslag till anderd. Skrifvelse, N:o 200. 35 Svenskt handelsfartyg eller såsom förhyrd å Svenskt örlogsfartyg; samt att ega behörigen vitsordad god frejd. Af den uti den nådiga Propositionen bilagdt Statsråds-protokoll meddelade fullståndiga utredning af årendet, inhemtas, bland annat, att för den ifrågastållda pensioneringen efter ofvan angifna grunder ett belopp af 74,000 Ridr årligen ansetts vara erforderligt, oberåknadt hvad som kunde ej mindre för afiönande af pensionsinråttningens tjenstemän och vaktbetjening, ån äfven för hyra af nödiga arbetsrum samt expenser åtgå. Såsom påråknelig tillgång för fyllande af pensionsinråttningens behof hade Rikets Stånder uti sin omförmålda underdåniga skrifvelse af år 1854, bland annat, angifvit de afgifter, som nu af besättningar och rederier för sjöfolks understödjande erlades till sjömanshusen, d. v. s. l:o den så kallade lästea/'giften, hvilken, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 28 Augusti 1828, vid Svenskt fartygs utgående från Svensk hamn till utrikes ort, af fartygets redare betalas till sjömanshuset i den stad, der resan börjar, med 2 skilling banko per låst af fartygets drägtighet samt 2:o den så kallade plåtafgiften, som, fasttålld uti 1748 årssKongl.
Kän skulle flottas, oelr der-lämplige an8talterför de vansinniges botande oelr ändamälsenliga bebandling borde vidtagas, liar 8ergfimer^Orden8-OilIet, för anläggandet ak dylika Inrättningar, utsett oelr lrvilka 8tällen ansetts bärtil! mest lämplige, — der födoämnen erlrällas för nägorlunda billiga pris, oelr dit llospitals-Irjon frän flere Kan kunna sjöledes transporteras; bvarekter 8ergfim6r-0rd6N8-6illet8 egentliga omsorg varit, att fä dessa Inrättningar tillräckligen utvidgade oelr pä ett ändamälsenligt sätt ordnade. I blekvo för sädant ändamäl ds fordna Krigsinansbuset tilllrörige, sedermera till Lorreetions-Inrättning begagnade, i grannskapet ak Ilosjiitalvt, vid ^Vetterns strand belägna, 2 större klogelb^gnadsr alsten för Ilospitals-loiulens räkning inköpta oelr pä dess bekostnad inredde till 6urlrospital, — den ena för karlar oelr den andra för fruntimmer; uti lrvilka byggnader intagas sädane vansinnige, som 810 stilla, snygga, oelr i deir författning, att de förmodas kunna till förnuftet ätsrställas.