Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Högvördiga Preste-Ståndet har ansett denna fråga vara, genom Ståndets beslut öfver näst föregångna punkt, förfallen; och som, på sätt förut nämndt är, Vällofliga Borgare-Ståndet återremitterat punkten, samt Hedervärda Bonde-Ståndet densamma bifallit, så anser Ut. kottet denna punkt vara, genom Riks-Ståndens omförmälda skiljaktiga beslut, förfallen. Likaledes och då, hvad beträffar det af Utskottet, pag. 16—21 i berörda Betänkande, framställda förslag till reglering af befordringen utaf post och resande, samt till gäldande af den derför erforderliga kostnad, Ridderskapet och Adeln förklarat samma förslag hafva förfallit till följd af det beslut bemälda Riks-Stånd i afseende å Utskottets första hemställan fattat, Borgare-Ståndet detsamma återremitterat och Bonde-Ståndet förslaget bifallit; så, fastän Preste-Ståndet ej i frågan härom meddelat särskildt beslut, torde, så väl i enlighet med den tillämpning Ridderskapet och Adeln gjort af sitt med Preste-Ståndets öfverensstämmande beslut, som äfven med anledning af stridigheten uti Riks-Ståndens beslut sins emellan, jemväl denna punkt böra anses förfallen. Pagina 21 i Betänkandet hade Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att besluta, det måtte, till betäckande af kostnaderna för skjutsningsbestyrets öfvertagande, å Sjette Hufvudtiteln anvisas ett förslagsanslag af 600,000 R:dr R:mt årligen under nästa statsregleringsperiod; hvilket förslag Ridderskapet och Adeln förklarat hafva, genom samina Riks-Stånds fattade beslut öfver lörsta punkten, 4 Sammans. Slatssamt Allm, Hesvårsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 4 0. förfallit, hvaremot Preste-Ståndet afslagit, Borgare-Ståndet återremitterat och Bonde-Ståndet bifallit förslaget. Detta förslag lärer således vara förfallet.
I anledning af hwad hos Högwördige Prester Ständet widare blifwit yrkadt, får U'stottet, dock utan att förestå något serskildt stadgande, wördsamligen tillstyrka, att bland de sex Personer, som jemte JustitiäOmbudsmannen stola utgöra TryckfrihetsComitLen, en Prest mätte wäljas. Urstiljandet och bedömmandek af ffadliga satser och willomeningar i Religionsmäl torde alltid fordra en werkelig Theologs kunstaper, hwilka afwen i andra afseenden kunna blifwa för ComitLen af warde och gagn. Bland öfrige innom Högwördige PresteStändek gjorde anmärkningar, får Utskottet i korthet besvara följande: Att termen: ''Den Ewangelifka Lärans sanning" blott uttrycker en del af sjelfwa LL , rån, ej hela omfattningen deraf. Just för den pä en gäng Utsträckta och klara-' bemärkelsen har Utskottet walt det colleckiva ordetr Sanning. Detta ord stall i Utstorteis tanka al-, drig underkastas twister eller olika tydningar, hwar, emot andra, såsom Sanningar, Zufwudsanningar m. fl. blefwe högst obestämde. Skämtaren skulle nwhända af ordet Sanningar taga sig anledning att fräga, huru mänga de arv, och emellan Zuf Z Band. s;dra Afd. §. rvud., 66 Den Z Zcbruarii. wudsanningarne kunde snart en rangstrid, ett företrädesvis uppkomma, Att dä uteslutande rätt till Skrifters utgifwande kan pä 22 Ars tid förunnas, böra sädane matt och steg rvidtagaS, hwarigenom prisen pä Böcker för Lärowerken ej för högt stegras. En sadan anstallt synes tillhöra werkstallande Magten; L)ch lärer Kongl.
Hernösand den 30 December 1843. FR. ÅKERMAN. JAC. WILH. LANGELIUS. CARL AUG. ECKHÉLL. Uträkning öfver medium af nedannämnda Fem års Markegångs-Taxor uti Wester-Norrlands Län. En Tunna Råg En Tunna Kori En Tunna Arter . En Tunna Bafra . Ett Lispund Smör Ett Lispund torrt Kött Ett Lispund Talg Ett Lispund Humbla En Oxe sådan som i landet finnes Ett Får En Gås Ett Höns 20 st. Ägg En,Tunna bättre Lax Ett Lispund dito En Tunna af den så kallade Forsslaxen, som fångas ofvanföre Sollefteå forssen Ett Lispund dito En Tunna Lax af den i Tuna Elf och Medelpad Ett Lispund dito En Tunna Salt Sik Ett Lispund dito Ett Lispund Åhl • En Tunna Strömming Ett Lispund dito Ett Lispund Torrfisk 100 st. Neijonögon Ett lass Hårdvallshö om 40 Lispund . En kärfve Halm, som bör innehålla 2:ne Lispund Ett Lispund Skjälspäck En Tunna Tjära En Tolft Halfbottenbräder En Tolft Plankor . En Sågstock Ett Lass Tall ved Markegångspris för Ar Summa. 1 1 — 1 —. 1 1 5 . 1 En kanna Rofolja Båtsjnans Utredningsoch Beklädnadssamt Hemkalls-Persedlar. Utrednings-Per sedlar : Ett Lispund Rågmjöl En Tunna Korngryn Ett Lispund Salt Kött Ett Lispund Färskt dito Ett Lispund Koksalt Ett Lispund Salt Fläsk Ett Lispund Torrt dito . En Mark mjukt Bröd En Dagportion En Dagration Summa. Jac. Wilh. Langelius. Uträkning öfver Medium af nedannämnda fem årens Markegångspris å ett Gärde-Mantal inom Wester-Norrlands Län. Efter Kronovärdi. Markegångspris för feni Ar Medel - I ^ingermanland. 1838. 1839. 1840. 1841. 1842. pris. Jordeboks-Ranta. Penningar 8 £t.
Vt suprs. Lx krotocollo, 6. LrinkMÄN. Utdrag af prstscollet, hället hos >6eder. wärda Londe-Ständet wid Urtima Riks-agen i Orebro den iz Julii 18»?. S-D.2)anko< Utffottets sedan sista Pleni-dag pä Bordet lagde Utlakande, om Banko-Werkets narwarande tillstånd, bkef efter förnyad föredragning, af Bonde,Ståndet godkändt. Vt su^rs. klx krotocollo, 6. Lrinkman. Utdrag af protscsllet, hället hos >6ederwärda Bonde Ständer wid llrtima Riksdagen L Örebro -en rz Julii rFia. S. D. Ärt Constitutions-Utskottet, k anledning af Högloft. Riddcrskapet och Adelns Remisi, genom Utlåtande den ro i denna manad ansett 2:ne Memorialer af Herr von Echstedt om Pasievolanceafgift för Släpkläder, och af Herr Friherre Stael von Hollstein, angående -ämnkning i KneckteContracterne, rätteligen böra till det för Pasievolance-fragans beredning nedsatte Serskilta Utskott remitteras, blifwer till sistnämnde UtMs efterrättelsemeddeladt. Vt su^rs. Lx xrotocolli', 6. Lrinkman. Ut - ,642 Den ,z Julik. Utdrag af prstocollet, häiict hos Heder» wärda Bonde-Standct wid Urtima Riks» dagen i Orebro den iz Julii r8»2. SD. dä Stats - Utskottets sedan den 9 dennes pä B.rdet hwilande Betänkande, angående under» hall för Chirurgie Magistern Osbeck, nu ater föredrogs, blef det as Bonde»Ståndet bifallit, med den tillagdt önskan, att dest tryckte beskrifning om Veneriska Sjukdomars botande malte emot beta!» ning komma hwarje Socken i Riket tillhanda. Ut supra. Lx krotocolls, 6.
B:co, hvilken summa Kongl. Majn ock härmedelst föreslår Biksens Ständer att till nämnde ändamål anslå och torde ifrågavarande anslag, i enlighet med hvad Veterinair-Committéen i detta afseende underdånigst hemstält utbetalas, inom Irenne års tid, på det sätt, att en tredjedel deraf årligen till Nybyggnadens fortsättande finge utgå, och att beträffande innevarande året 1823, denna tredjedel måtte af Committéen få lyftas så tidigt möjligen ske kan, på det att till iullkomnande af Inrättningen, ett helt byggnatls-år ej må gå förloradt. I afseende på en årlig Stat för VeterinairInrättningen uti dess framtida fullkomnade tillstånd, har äfven blifvit af Committéen till Kongl. Proposition om Veterinair-Inättmngen: 473 Maj:t inlemnadt ett underdånigt förslag, uti hvilket Inrättningens utgifter äro beräknade, att årligen uppgå till en summa af 8563 R:dri6 sk.; men som Kongl. Maj:t funnit, att det till 24 i början för nödige ansedde antal af Fri-EIever bör tills vidare kunna nedsättas till 16, vill Kongl. Majit endast föreslå en summa af Sju Tusende Sexhundrade Tre R:dr 16 sk. B:co, att till Veterinair-Inrättningens i Stockholm understöd årligen anslås ifrån och med nästkommande år och intill nästa Riksdag, hvarefter anledning är att förmoda, att enär Inrättningen kommer uti sitt fullkomliga skick, och alla tillgångar, som för densamma möjligtvis kunna sig yppa, utöfver dem Staten lemnar, med säkerhet blifva beräknade, äfven som hvilka inskränkningar uti utgifterne kunna göras, berörde årliga anslagssumma äfven i framtiden skall kunna nedsättas. För öfrigt, och då, efter den utvidgning Läro-anstalterne vid härvarande Veterinair-Scholor, genom det nu begärdta årliga anslaget komma att erhålla ett utsträckt tillfälle för ynglingars kostnadsfria undervisning i VeterinairjVetenskapen öppnas, har Kongl. Majit funnit något anslag af allmänna medel, för att förse de Rikets Provincer med
Hr Ehrenhoff, Gustaf Herman, anförde skriftligen: Medan farleden förbi den svåra klippan 72 § R. F:n är öp - Den 53 November e. m. pen och fri, anhåller jag vördsamt, att till Banko Utsk. få öfversända en liten motion, hvilken motion jag äfven anhåller måtte anses såsom ett bihang till den Frih. Schwerin nyligen dit aflemnat. Motiverna till mitt nuvide förslag återfinnas, dels uti min motion om åtskilliga förändringar i BankoReghtet, dels uti mitt yttrande vid remissen af Frih. Schwerins omförmälda motion. Mitt nuv:de förslag är följande: Att den af Frih. Schwerin föreslagna Direktion öfver Bankoverket måtte komma att bestå af ledamöter, sorn til! en tredjedel tillsättas af Konungen, en tredjedel af Rikets Ständer och en tredjedel af Aktiegarne, samt att Ordföranden, enl. Frih. Schwerins förslag, särskildt nämues af Konungen. Remitterades till Banko-Utsk:t. Frih. Fock, Alfred Henrik, uppläste följande motion: De förändringar, hvilka Rikets Elementar-läroverk de sednare åren undergått, hafva varit så genomgripande, att det ingalunda kan förefalla oväntadt, det åtskilliga brister och oegentligheter vidlåda den nya organisationen, men hvilkas afhjelpande likväl torde vara af ganska stor vigt, om dessa läroverk rätt skola kunna upfyIla sin bestämmelse.. Det är på en af dessa brister, som jag nu anhåller att få fästa R. o. Ad:s samt R. St:rs upmärksamhet. Enligt K. M:ts förnyade nådiga stadga för Rikets allmänna Elementar-läroverk, af den 2G sisth Januari, äro dessa läroverk fördelade i högre och lägre. Inom de förra åter förekomma 2:ne olika slag af skolor, nemi.: Högre fullständiga Elementar-läroverk och öfriga högre Elementar-läroverk eller de högre så kallade Re al-Skolorna. För att kunna ådagalägga befogenheten af den framställning, jag ämnar göra, måste jag först updraga en jemförelse mellan dessa båda slag af läroverk.
Kyrkomötes hållande under loppet af åren i 860 eller 1861. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts' den 5 dennes på bordet lagda nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid sistförllutna Riksmöte föreslagna lagförändringar. S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Maj-.ts den 5 xlennes på hordet lagda nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med tillkännagifvande, att Kongl. Maj:t i nåder förordnat Stats-Rådet, Kommendören af Kongl. Maj-.ts Nordstjerne-Orden, Nils Fredrik Wallensteen, att under innevarande Riksdag utöfva den befattning med Riksdagsärender, som, enligt 36 och 42 §§ af Riksdags-Ordningen, en Ledamot af Stats Bih. till H. St. Rådet tillkommer; och beslöts det skulle denna nådiga Skrifvelse läggas till handlingarne, samt vederbörande Utskott genom Protokolls-utdrag meddelas underrättelse om densammas innehåll. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskoltets den 5 dennes på bordet lagda Memorial, N:o 1, angående tillökning af Utskottets tjenstemanna-personal. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 5 dennes på bordet lagda Memorial, N:o 1. angående tillökning af tjenstemannapersonalen vid Utskottet. S. D. Föredrogos och bi föllos Expeditions-Utskottets nedannämnde den 5 dennes på bordet lagda Memorial: N:o 1, angående ökadt kansli-biträde, med mera. N:o 2, angående upplagan af Bihanget till Riksståndens Protokoll; och N:o 3, i fråga om prenumeration å Bihanget till Riksståndens Protokoll. Från Högv.
Fredrikstad efter några timmars bombardement intaget, arméens center genombruten, hufvudfästningen Fredrikshall färdig att upgifvas; när våra trupper, i ledning, öfning och antal så långt öfverlägsne de Norske, hotade att tränga öfver Glommen och besätta hufvudstaden; när våra kryssare afskuro all tillförsel; när slutligen Europas stormakter uttalat sin dom, då insågs omöjligheten af vidare motstånd, då afslöts konventionen i Moss, då försvann drömbilden af ett sjelfständigt rike, Norige nödgades underkasta sig föreningen med Sverige. Segraren lofvade antaga Eidsvoldsförfattnm, dock med nödiga ändringar; Svenska folket., högtänkt som alltid, gaf dertill sitt bifall och beseglade föreningen medelst afträdandet af vårt sista Östersjölandskap, det verkligen Svenska Pommern. I det Betänkande, hvari Svenska StatsRådet den 14 Sept. tillstyrkte föreningen, upgafs äfven de förändringar, hvilka som följd deraf borde vidtagas i Noriges författn.; bland dessa var Konungens rätt att till GeneralGuvernör utnämna en Svensk, och denna rätt ansågs så vigtig att, om den ej erkändes, borde underhandlingarne afbrytas och svärdet åter tillgripas. Svenska Konungens kommissarier, som de i alla Norska handlingar kallas, fordrade således detta oeftergifliga vilkor; i följd deraf tillkom 14 g i Norska Grundloven, hvilken hela lov sedan stadfästades af nämnde kommissarier. Att 14 g således är ett fördrag mellan Sverige och Norige kan väl icke utan advokatorisk spetsfundighet bestridas. Att den deremot icke intogs i RiksAkten var gifvet; den innebar ingen modification i Sveriges R.F.; den vidrörde ej eller något konstitutionel! förhållande de båda rikena emellan; annat skulle ju ej den bedröfliga RiksAkten få innehålla. Ett dylikt fördrag mellan 2:tie folk kan väl icke utan båda parternes samtycke förändras, såvida man ej önskar bryta hela öfverenskommelsén.
» Många », yttrar förf., » af den klass, som är föremål for arbetarnes bittraste anlopp, skulle vara ganska nöjda, om de kunde äta sig så mätta som de arbetare, hvilka skrika mest på sin rätt. » Sentensen exemplifieras i berättelsen » Sista Sömnen », der en ung » öfverklassman », som spårat ur och bragts på fall, slutligen tar gift för att rädda sig från hungersdöden, då han fåfängt begärt arbete. Han reflekterar och kommer derhän, att egoismen är allrådande. Man säger, att allt går framåt, men hvad är det, som går framåt? » Är det endast de yttre formerna för menniskornas lif, som vexla, under det att vi innerst alltid förblifva egoister, som endast tänka på oss sjelfva? » I de exempel, jag framstält, har förf. besvarat den unge sjelf-spillingens fråga. Man skulle alltså kunna säga, att förf. i slutkapitlet ger oss en resumé af bokens innehåll. Eller ock, att hans små skizzer äro detsamma som illustrationer, d. v. s. gifva konkret form åt en maxim eller en lefnadsregel. Denna sträfvan är så tydlig, att man ofta i resonemangerna, då personerna sam * tala, återfinner samma ord eller variationer af samma ord, somförekomma i maximerna. En samhällsförbättrare, Unga hjortar, Sista sömnen, De välvillige — läs dem, och säg sedan, om slutkapitlet är nödvändigt. Allt detta ger åt boken något abstrakt och liflöst. Förf. har ej lyckats att ge kropp åt sina funderingar, och hans tröstlösa filosofi skulle verka ganska af-kylande, om icke en del berättelser talade om hans mennisko-kärlek, hans ömhet för de små, hans sympati för de vanlottade. » Mördad » är historien om en tiggare, som kommer till staden, häktas af polisbetjenterna för sitt misstänkta yttre, undersöks och jagas bort, då intet misstänkt anträffas, och morgonen derefter ligger ihjälfrusen på landsvägen. » Bisampelsens morgonpromenad » handlar om den rike mannen, som tidigt en morgonstund, då han icke längre kan sofva, stiger upp, drar på sig pelsen och går ut på en promenad.
Befinnes det då, att egaren låtit borttaga eller förstöra grufvebyggnader eller inventarier, vare han förfallen till bötep från 50 till 200 B:dr, med skyldighet, derest något af de, till förekommande af ras, i grufvan anbragta förtimringar och förstämplingar eller af de i grufvan varande vandringar blifvit borttaget eller förslördt, alt detsamma i dess förra skick återställa eller derför gifva ersättning till grufvans blifvande innehafvare. Varder, genom försummad grufvedrift, grufva sönad och egaren förthy dömes att densamma till annan afträda, vare den förre ansvarig för och den sednare berättigad till grufvebyggnaderne och inventarierne, efter hvad här ofvan stadgadt är; dock att allt, som är underkastadt lösen, får af egaren fritt disponeras, derest den blifvande grufve-innehafvaren icke om inlösen deraf sig anmäler inom en månad från resolutionens datum. Uppstår tvist om beloppet af den ersättning för grufvas tillhörigheter, som enligt denna §. gifvas eller tagas skall, lÖrfares, för bestämmande deraf, på sätt i 13 §. sagdt är. §• 51. / - ' I När grufva öfvergifven är eller egaren blifvit densamma förlustig dömd, må hon af den, som enligt nästföregående §. dertill berättigad är, öfvertagas ined samma rättigheter och förbindelser i hänseende till utmål och grufvedrift, hvilka förre egaren innehaft. Då ett år förflutit från den tid, dä rättigheten till grufvans öfvertagande inträdt, utan att gruf-arbelet blifvit ånyo påbörjadt, skall all den mark, som, enligt denna författning, varit till inmutare afstäda, hemfalla till grundegaren, dock att ur grufvan uppbruten malm må kunna för egarens räkning under ytterligare ett år afgiftsfritt å marken qvarligga. §. 52.
Statssecret. derföre, att han, med full kännedom deraf, att hans företrädare af sådan anledning frångick sitt embete, likväl uppställt den nåd. skrifvelsen i änmet till Statscont, så att han krupit bakom sin företrädare och synes endast hafva contrasignerat ett beslut, soin, enligt hans uppgift, skulle funnits förut, men som i sjelfva verket aldrig blifvit fattadt. Detta är i min tanke en i moraliskt afseende långt högre graverande åtgärd, än sjelfva contrasignationen. Hvad tillfredsställelse har väl den rådgifvare, som nedlagt sitt embete för att slippa contrasignera ett sådant beslut, då inför Representationen skuggan ändock kastas på honom, och Constit.Utsk. säger, att den sedermera vidtagna åtgärden endast innefattade verkställighet af ett redan fattadt beslut. Jag anser såsom en pligt att nu förklara, att Statssecret. Nordenfalk gått ifrån sitt embete, för det han ej ville contrasignera detta beslut, och att den, som contrasignerat det och genom den juridiska formen i beslutets uppställning velat framställa sig rentvättad, gjort sig förtjent af ett dubbelt ogillande från Representationens sida. Jag anhåller, att betänk. N:o 7, som upplyser, att icke någon åtgärd var vidtagen, och att således den föredragande, som detta betänk, angår, varit fullkomligen oskyldig, måtte läggas till handlingarna, och att betänk. N:o 12, emedan vi känna Hr Gr. o. Landtnäs opiniön om återremiss, mätte af R. o. Ad. ogillas. Slutligen beder jag att få yttra några ord 1 anledn. af det sätt, hvarpå Utsk. tillvägagått vid uppsättandet och meddelandet af sina tankar i detta fall. Utsk. har sagt, att "Constit.Utsk., som val icke anser sig af grundlagarna för"bundet att för R. St. redovisa de skäl, som föranledt Utsk. 'ätt ogilla inom Utsk. väckta anmärkntsfrågor, har dock etc/' Deri antyder Utsk., i min tanke, uti den mest crassa form, att Utsk. är R.
Februarii f. ra. de vore öfverflödigt, emedan motion vore gjord om rättelse i detta afseende, och läge pä ConstitutionsUtskottets bord. Jag får upplysa, alt denna motion åsyftar ändring i Grundlagen, och vill blott vördsammast påminna om olämpligheten att vilja ändra en Grundlag för ett ändamål, som man så lätt kan vinna på ginare väg. Samma Ledamot har gjort den invändning, och frågat : huru förhållas skulle, om Rojningen utskref Urtima Riksdag, sedan valen voro gjorde till Lagtima. Jag kan ej annat se, än att samma Riksdagsmän, som blifvit valde till den Lagtima, måtte vara tillräckligt qvalificerade äfven till den Urtima Riksdagen; och jag hoppas, att de tider ej skola komma, då särskilte instructioner meddelas angående de personer, som skola blifva Riksdagsmän. Samma talare har påmint, att delina fråga blifvit lagd till handlingarne af tre Stånd, och. har yrkat, att detsamma äfven skulle ske här. Det ena af bemälte 3:ne Stånd, nemligen PresteStåndet har väl lagt målet till handlingarne, men med remiss af Herr Bexells Motion till Ståndets enskilta Utskott; och med detta Stånd är det egna förhållande, att det såsom Stånd kan sätta sig i direct communication med de auclorileter, som skola ombesörja valen. Det kallar sig vid dylika tillfällen för RiksConsistorium, och utfärdar Circulairer lill samtliga Consistorierne. PresleStåndet kan således på denna enskil - Den 12 Februarii f. m. i85 ta väg vinna ändamålet. Men en sådan communication hafva icke Borgareoch BondeStånden med deras valförrättare. För dem är det således en stor angelägenhet, alt denna sak blir ordentligt och såsom en allmän fråga behandlad. En annan talare har yttrat, att det vore ganska välj alt Regeringen publicerat Riksdagskallelsen och påmint om valen, samt hoppades, att det aldrig skall underlåtas. Härvid vill jag fästa uppmärksamheten deruppå, att detta förhållande skulle kunna hafva sina vådor.
Jag fortfar således med att yrka bifall till betänk. Hr Ribbing, Bengt: Bland andra motionärens motiver att få denna bandel fullkomligt fri, lärer väl äfven ingått det, alt han anser kolen vara något lågt i värde. Det är försl i sednare lider som de stigit i pris. Af egen erfarenhet känner jag, att innan detta stigande inträffade, var det så litet lönande att kola för vinst eller inkomst, att man vida heldre använde skogen till annat än kol, och sålde för en spottstyfver till andra behof. Det är således troligt alt om kolen fortfara i deras nuvar. pris eller stiga högre, så skulle det bidraga till framtida större tillgång på kol; och således alf man ansåge skogen vara af mera värde, och följaktligen bättre vårdade den. Lika med Gr. Gyldenstolpe har jag erfarit, att, då kolpriserna äro låga, man använder skogen till plank, timmer och ved, hvaraf den sednare till icke obetydligt belopp torde hafva blifvit använd vid brännerierna. Man har sålunda haft den tillfredsställelsen att se skogen användas lill alt producera bränvin i st. f. jern. Jag tror således att man äfven ur moralisk synpunkt bör antaga detta betänk., och kan alldeles ej inse något skål för afslag. Hr Gr. o. Landtm:s härefter till bifall å Ulsk:s betänk. 26 Den 17 Maj. framställda propos. besvarades med starka ja, blandade med åtskilliga nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade, det lian funnit att ja öfverrösta! nej. Frih. Cederström, Claes Rud.: Då jag med full visshet anser det nu afgjorda ärendet vara af verkligt vigtig beskaffenhet, och uppriktigt beklagar den skedda utgången deraf, hvars följder för det allmänna icke blifva lyckliga; så torde det tillåtas mig, alt i R. o. Ad:s prot. få reservationsvis antecknad min emot beslutet stridande mening. Den grundar sig på noggrannt öfvervägande af förhållandena och en i följd deraf fattad, fast öfvertygelse. Framtiden torde snart nog bekräfta mina farhågor. Jag äger åtminstone icke alt förebrå mig någon uraktlåtenhet att dem uttala. Måhända skall denna framtida erfarenhet tala på ett tydligare och mera öfvertygande sätt.