Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt skulle de TitnmerGesåller, som uti Julii Månad se sig vara oumbärliga för en redan påbörjad eller half-: färdig byggnads fullbordan, alltid veta betinga sig en öfverdrifven stor städja, så framt deskulle qvarstanna, och någon gång ända derhän, att en Mästare icke förmådde den samma utbetala, utan tvingas att afsåga sig både arbetare och arbeten; hvar och en egendomsägare, som förehade byggnad, skulle således dermed vara illa belåten, om arbetet i den brådaste och beqvämligaste tiden afstannade, för det att Gesällen då flyttade från sin Mästare, eftersom han hos annan Mästare kunde förskaffa sig större städja. Af alla dessa skål, som ehuru ofullständigt vidrörda, likväl åro i sig sjelfve så klara, att de icke kunna bestridas vid minsta eftersinnande, hemställer jag vördsammast att den hittills för TimmerGesäller brukliga flyttningstid, den i Januarii, må förblifva oförändrad; äfvensom att städja för dem icke må komma att äga rum, såsom för dem, hvilka arbeta för dagspenning, eller accord, alldeles olämplig, och som, ifall så stadgadt blifver, i längden skulla 3« Dm 10 No v imber t,m. medföra mångfalldiga oredor och missbruk, utan att något hufvudsakeligt ändamål dermed vore vunnit, Uti 4:de Art. 18 §. af Höglofl. Utskottens Utlåtande, hemställer jag lika vördsamt att följande tillägg måtte blifva antagne. Då allmänt bekant år huru lått man kan erhålla caracter af Mechanicus och Architect som vice Conducteur m. m. så böra desse sålunda caractericerade personer, enär de åstunda idka Byggmästare eller Murmåstarehandtverket, först ådagalägga prof, det de äfven kånna det practiska af dessa handtverk.
Kan anses erforderlig, utan lämpligast synes blifra, att hvarje afbet3lningspost oafkortad efter silfvervärde aftäknas å Uapitalskuideti, fuftn i t en lindring för låntagare i landsorterne i så måtto kunna beredas, att dem må Vara tillåtligt i rSnterierne för Banqtjens räkning insätta antingen Svenskt silfvermynt eller eontrolleracit verksilfver, det sednare efter beräkning af 90 sk. specie för hvarje lod, samt ränterrets afgifvande bevis till Banquen aflemna, mel uppgift ä den lånenurnrner, hvartill inbetalningen hörer; då Banquen eger att ;å hvarje lån i särskild eölumn anteckna ‘dylika Severisringar, till upplysning om de låntagare, hvilka salunda afbetalnirigs-skyldigheten verkställt» hvaremot egentliga afföringen eja Janet må egä rurn, förr, än silfret verkligen till Banquen ingått, då ränteri-bevisen deremot återsändas. Börande dylika silfVer-remisser från raster terne till Banquen ske minst Tvänne gånger om året med Vanliga r&nteriposten, samt reversaler tillika åtfölja, hvilka särskildt upptaga hvarje silfver-leverence, •och det derå U$» gifna bevisets numm'er. Hvilket, i händelse detta förslag godkärrtoes, torde böra uti underdåniga skrifvelsen tilH iKongl» Jianiö-Utsiottets Betänk anden) '417 Kongl. Majit, i sammanhang med öfriga stad* ganden, rörande afbetalningsvilkojen, ingi.
Den förlufi, €onöop»€afan fåttviDfän» naö genom fallifementer af flera htinöel^bofag, till hwilfa €onoop« GEommijjariatet vänDt ftg i <3Bepebaffatrer, må föranleDa till någon erfättningé* eller anfvar&påföljD, od) Delö att $ongl. $ftaj:t i 9}åDer täcfteé meDDela ett fåDant förorDnanDe om fättet att tnbefomma 9?orr» jfa @taté'/2Berfetö biDrag till &>m>op»£aj5an, att DermeD icfe vtDare må blifva förenaDe fåDana foftnaDer och omgång, forn hittills inträf* fat; äfvenfom att meD Sftorrfa @taten måtte tillvägabringa^ en få* Dan reglering om Dej? andel i De famfälDa foftnaDerna för @venjfa och od; lewida banDelnS flpDDanDe, font niet) rättroifa od; billighet öfmer» enSftämmer; bäfroe <3Bi/ font anfett De af ©menjfa hänDeltt utgåenDe afgiftci’ till <£onoot>€at;an, hmilfa, unDer benämning af £onooi;»meDe(, hittills blifvit uppburna, lämpligare funna utgå unDer titel: 2lfgtft till 4<tnöel0' od; ©jofart0»Sonöen., tillifa för 2Bår
Då nu den lika beskaffade frihet, som FabriksGesällerne åtnjuta, mäste medföra ändå svårare följder och verkningar, i samma mån, sorn .Fabri kcrne dels äro fria för hvar och en att idka och således draga till sig flera arbetare, dels och erfodra clyrare Rndimaterier, hvilkas förskämning i brist af arbetare alltså blir känbar; så får Utskotten,! i likhet med hvad de i afseende på Handtverks Gesäller förut tillstyrkt, och med den utsträckning af Herr Ekelunds motion sorn Herr Lenning yrkat, föreslå, att med alla Fabriks Gesällers och arbetares antagande, afflyttning, förbindelser emot Idkarnc, motsvarande rättigheter och ansvarighet, derest de icke förse sig med laga försvar och sysselsättning, skall, så vidt icke annorlunda förbehålles genom, sär - lagutskottet! Bettinkanden. 1029 skildte Contracter, de der i sådant tall Linda till efterrättelse, förhållas efter Tjenstehj oirs stadgaii, likväl med de undantag, att de må städslas på halft år, - alt uppsägningstiden å ömsesidor bestämmes till arne månader före flyttningstiden och att de ej i tjeuslen användas till annat arbete, än hvartill de blifvit antagne; Med den nu föreslagne inskränkning, i Fabriks arbetares uppsägnings oell affiytningsrättighel kunna Utskotten dock ingalunda förena det vilkor, som Hallordningen i afseende pä Gesällers skyldighet att före afftyttniligen afarbeta sin skuld lill mästare föreskrifver, än mindre det af Herr Ekelund föreslagne tillägg dertill: att Gesäll vid uppsägningstiden skall för uppfyllandet af sin skuld ställa antaglig borgen. Ofvan intagne §: af Hallordningen visar klart, att den Gesällerne lemnade rättighet, att hvarje månad kunna afflytta varit motvägd af skyldigheten att först afarbeta deras skuld; ock då denna frihet blifvit dem betagen, kan det med billighet icke förenas, att endast bibehålla den dem ålaggde skyldigheten.
Maj, och från Högvördiga Prest-Ståndet, under den 7 förutgående April, remitterade Anmärkningar, hvilka bemälta Stånd, hvar för sig, förklarat utgöra deras gemensamma tankar, har Constitutions-Utskottet till möjligaste jemkning å nyo förehaft dess förslag af den 26 Mars detta år, att i 9 §. Regerings-Formen en citation af samma Grundlags 107 §. måtte på behörigt ställe inflyta. Ha rvid har Utskottet icke funnit skäl att, på sätt Piidderskapet och Adeln yrkat, framflytta citationen till §:ens början, enär, i slikt fall, §:n komme att hänvisa till stadganden om ansvaret för pligters uraktlåtande, innan dessa pligter blifvit nämnda och definierade; hvaremot, med godkännande af Prest-Ståndets erinran, Utskottet härigenom får tillstyrka, i dess ofvanberörda förslag, den mindre betydliga, men till föreskriftens bestämdhet ledande förändring att, i stället för: »såsom i 106 eller 107 §§.« må införas; »såsom i 10S Const. Utsk. Betänkanden. 125 eller 107 afvaktandes Utskottet härom samtliga Riks-Ståndens beslut, för att, i händelse af yppade och fortfarande skiljaktigheter, kunna dem till afgörande behandling efter 56 §• Regerings-Formen framställa. Stockholm den 1 Juni i8i8> N:r 4g. Constitutions-Utskottets Memorial till Ridder skap et och Adeln, i anledning af dess åt erremiss å Utskottets förslag vid 7 §. R.egeringsFormen. Sedan, genom Högloft. Ridderskapets och Adelns Protocolls-Utdrag af den 27 nästlidne Maj, Constitutions-Utskottets under den 10 förutgående April afgifna förslag vid 7 g.
För min del får jag förklara, att äfven de upplysningar, som den siste värde talaren nu afgifvit, synas, för mig åtminstone, ingalunda tillräckliga för alt med lugn kunna tillstyrka en så omfattande och vigtig åtgärd, och jag tror ej heller att de af Utsk. komma alt annorlunda anses. Det är nemi. ännu, efter den värde ledamotens yttrande, oafgjord! hvilken utsträckning detta etablissement skulle komma att få, om der t. ex. skulle finnas varf eller icke. Vi hafva visserligen, af en fras i den K. propos. om Stats-regleringen i allmänhet (icke i den speciella ang:de denna fråga), funnit omnämnt, att meningen skulle vara att från station förändra etablissementet lill en slags depot och att den civila tjenstemannapersorialen sålunda kunde förminskas; men dessa nakna ord, station och depot, äro i och för sig sjelfve alldeles icke så bestämde, att man deraf kan göra sig något säkert begrepp om etablissement tets beskaffenhet. Jag har hört män af yrket påstå, att, om der icke komme att finnas ett varf, utan de fartyg som der skulle förvaras komme att först föras dit, ändamålet vore lill större del förfeladt; ty, säga desse män af yrket, så snart eli fartyg en gång varit i vatten och fuktigheten inträngt i fogningarne så tager det ganska snart 92 Den 12 Januari. röta, och alt ett villkor för deras konserverande pä land således är att de byggas på stället. Då är frågan: skall ett varf inrättas? Men en varfbyggnad erfordrar stora kostnader och en större tjenstemannapersonal! Allt delta är emellertid omständigheter, hvarom Utsk. sväfvat i den största okunnighet, och det torde vara förlåtlig!., att man icke gerna vill ingå i ett företag, så vidtutseende och af sådan vigt, dä frågan ännu är så outredd att man egentligen icke vet hvad man beslutar. Visserligen har Utsk. af den omständigheten ali inga nya anslag blifvit ifrågasatta, såsom nyss blifvit upplyst, också kunnat draga dea negativa slutsats, alt meningen vore att inga nya kostnader skulle ifrågakomma, men jag tror likväl att StatsUtsk. innan det tillstyrker 15.
Sig icke hafva förmodat, det Bondeståndet skulle föreställt sig, att Kongl. Majit varit och vöre oförhindrad att förordna om Rikets Ständers ifrågavarande besluts iakttagande vid utgörandet af spannemålsräntorna för det år, som då förflutit; såsom hinder hvaremot Kongl. Majit funne böra endast erinras om det förhållande, som icke kunde vara Bondeståndet obekant, att för år 1853 någre så beskaffade, på priskuranter grundade årspris eller de genom dessas sammanläggande med föregående nio årens markegångsvärden uträknade medelpris, hvilka utgjorde oundgängliga vilkor för så väl spannemåls, som öfriga hufvudräntepersedlars lösande med penningar, ännu icke blifvit till efterrättelse bestämda, och att bestämmandet deraf, innan Bondeståndet i afseende på val af dess deputerade till markegångssättningen meddelat den förändrade föreskrift, som påkallades af Rikets Ständers beslut, att årsoch medelprisen skola genom omröstningar per capita af Riksståndens deputerade till ett lika antal för hvarje Stånd fastställas, ej heller kunnat af Kongl. Majit påbjudas, utan uppenbart åsidosättande antingen af Rikets Ständers omförmälte beslut, eller ock af 75 § Regeringsformen, som bjöde etc. Häraf hämmades icke agitationen i tidningarna. Det ropades ännu lika häftigt, huru oförsvarligt den varande Finance-ministern lernnat ärendet utan handläggning. Då man tog för afgjordt, att det var han, som af klagomålen träffades; sväfvade man alltså ännu i samma okunnighet om det hos Kongl. Majit den 10 Oktober 1851 fattade beslut. Genom Statsråds - protokollens granskning i Konstitutions-utskottet yppades väl härutinnan rätta förhållandetv men häraf förändrades icke den föreställningen hos hälften af Utskottets personal, att åtal mot Konungens rådgifvare borde anställas; Och som vid omröstningen den aflagda sedeln icke tillhörde denna hälft; så var åtal beslutet.
Den 2 Februarli. Löredrogs ä nyo och gillades från Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskoftet inkomne samt den 27 sistledne Januaiii eftermiddagen, på bordet lagde Bvtähkanden. 1:0 Af den ig sistledne Januarii, angående väckt fråga om det Arfvode, sorn vederbörande Läkare böra åtnjuta för Besigtningar å Karlar, hvilka af Roteeller Rust hållare arv skaffas, för att uti Båtsmans-hållet eller Indelta Arméen inskrifvas. 2:0 Af den 17 sistledne Januarii, i anledning af yrkadt förbud för Tjenste-Drängar i Halland och andra Orter att utvandra från Länen > i ändamål att söka Arbete. 3:0 Af den x6 sistledne Januarii, angående förhöjning i betalningen till Inqvarteringsgifvare för det underhåll, de lemna tågande Troupper m. m. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets den 21 sistledne Januaiii afgifne samt den 27 i samma månad , eftermiddagen, på bordet lagde Betänkande, angående väckt fråga om skyldighet för Götha CanalBolag , att besörja underhållandet af de Vägstycken i Skaraborgs och Östergöthlands Län, hvilka tillhört sådana Hemman, som genom Canal-anläggningen blifvit indragne m. m. Den: a Februarii 63 Grefve von Platen Baltzar Bogislaus, anförde skrifteligen: Vid Oeconomie-Utskottets Betänkande, an» gående fördelning af de Väglagriings-skyldighe ter, sorn tillhört Hamman, hvilka, genom Jordliqvidation för Götha Canal, antingen i heit elfer till någon del blifvit använde och utgått utur Jorde boken, anhåller jag få gora efterföljande anmärkningar. Uti Konungens Nådiga Privilegier, utfärdade år t8io, uti 3 §. första Momentet heter det: Sä öfverläte och tillegne Vi härmed Götha CanalBolag, under evärdelig
Ehuru jag visserligen gillar Utskottets förslag i §. 6 moment c. "att Bankens ränte-medel icke må af Riksgälds-Contoret disponeras i laneeller creditiv-röre/se eller till inköp af räntebärande papper, utan anvisas för allmänt nyttiga föremål, antingen genom directa utbetalningar, inom det tillgängliga beloppet, eller till ränta och amortissement, för Stats-Obligationer, som till befrämjande af större productiva företag kunna komma att utgifvas;’ så hade jag önskat, att Utskottet mera bestämdt tillstyrkt det sednare alternativet, ja till och med gjort ett vilkor deraf för Bancovinstens öfverlemnande till Riksgälds-Contoret. Härigenom hade ett fondeller stock-system, nu endast antydt och medgifvet, blifvit af Utskottet förklaradt vara nödvändigt, hvilket det, efter min tanka, är, enär fosterlandet, förutan ett sådant, omöjligen kan följa Europas framsteg, och måste offra den lefvande generationens väl, för att befrämja de kommandes högst osäkra, Danco-UtskottetsUtlåtande, N.o 44' 83 enär äfven dessas väl beror på landets mer eller mindre blomstrande tillstånd, som öfvergår i alf lill dem. Som fond eller Stock-systemet icke ännu är rätt uppfuttadt i Sverige, går jag att i korthet göra en framställning deraf. Fondeller Stock-sjstemets föremål är, att, medelst lån, upptagna inom landet för Statens räkning, hvilkas belopp åter utgår i rörelsen, vinna medel att på kort tid utföra stora och allmänt nyttiga företag; bestrida stora och oförutsedda utgifter (såsom krig etc. etc.) och fördela kostnaden deraf på flere generationer, hvarigenom den icke blifver tryckande för någon. Dess föremål är äfven, att omsätta de i landet befintliga capitaler; fördubbla derigenom deras verkan, och lifva rörelsen i landet. Fond eller Stock-systemets rältaste förm är: Ouvpsägbara och ingen amorlissements-procent bärande inskriptioner ('bokförda) lydande antingen på det upptagna kapitalet jemte ränta, eller endast på en årlig eller halfårlig ränta.®)
Mediet, Fröken Olsen, erhöll af mfg tillsägelse att inuti kristallen skåda, hvad den tillstädesvarande Fröken * * kvällen förut hade haft för sig. Efter några ögonblick sade hon sig i kristallen se en äng och på den ett antal (hon uppgaf här det riktiga antalet) personer, herrar och damer, som dansade och drucko champagne, hvilken syn föreföll henne alldeles otrolig, emedan man då befann sig i november, en årstid som här i landet ej brukar väljas för dylika nöjen. Äfven en del andra detaljer uppgåfvos, men antecknades ej; samtliga uppgifter voro dock enligt hvad Fröken * * efteråt upplyste fullt riktiga. Jag har några gånger försökt att utröna, huruvida verkligen en somnambul skulle kunna skåda något, som ännu ej händt; men försöken lämpa sig af många skäl ännu åtminstone ej för offentligheten. Jag inskränker mig därför till att anföra endast tvänne, hvilka synas mig i flera afseenden egendomliga. Några dagar fore jul 1888 söfde jag Fröken Hilda Ljunggren och anmodade henne att gå upp till Stockholms slott och där se konungens julklappar så, som de skulle vara ordnade julaftonen. Hon skildrade därpå, fast med stor svårighet, några saker, som af mig upptecknades; hon såg dem placerade i ett rum och beskref, för att taga ett exempel, ett tygstycke af konstväfnad, sådan som finnes på Föreningen Handarbetets vänner i Stockholm, liggande utbredt öfver en soffa, dock kunde lion ej säga huruvida det vore ett soff-Öfverdrag, ett dörrförhänge eller en gardin. En annan sak, en bild som hon kallade den, kunde hon ej betrakta, emedan från densamma utgick ett så starkt ljus att » det gjorde ondt i hennes ögon ». Redaktören för Kalmartidningen Barometern har benäget meddelat följande intyg: Redaktionen af Kalmartidningen Barometern. » Undertecknad får härmed på därom framställd begäran sanningsenligt intyga, att jag den 23 December 1888 af doktor Alfr. Backman mottog ett försegladt konvolut, hvilket jag noggrannt inom lås förvarade. Den 28 Dec.
Detta embetsverks räkenskaper äro för revisions-året, i likhet med hvad sedan år 1850 egt rum, afslutade enligt det hufvudboks-formulär, som Kongl. Kollegium, med anledning af den genom Kongl, brefvet den 9 November 1849 beslutade förändring i afseende å Kollegii förvaltning, på nådig befallning uppgjort; och hafva dessa räkenskaper ännu icke undergått fullständig granskning i Kongl. Kammar-rätten. § 1. Till öfversigt af förhållandet under revisions-året med samtlige under Kongl. — 60 - Krigs—kol 1 egii förvaltning ställda anslag och medel, få Revisorerne meddela följande sammandrag. (Se bilagan Litt. G.) § 2. Med afseende å de skiljaktigheter, som förekomma vid jemförelse emellan sifferuppgifterna uti de öfver Kongl. Krigs-kollegii förvaltning uppgjorda tabeller och de enahanda uppgifter, som uti berättelsen om Kongl. Stats-kontoret här ofvan blifvit angående 4:de hufvudtiteln meddelade, få Revisorerne erinra, att dessa skiljaktigheter härleda sig från de olika bokförings-methoder, sorn vid nämnde embetsverks redovisningar tillämpas. Följande samma indelning, sorn uti Krigs-kollegii hufvudbok är iakttagen, öfvergå Revisorerne nu till en närmare redogörelse för de särskilda anslagen. A) Fjerde ImlYmltitelit. Förhållandet med inkomster och utgifter inhemtas af bifogade tabell. (Se bilagan Litt. II.) § 3. Det bland anslagen till materielen å 4:de hufvudtiteln uppförda reservationsanslag till försvars-verket till lands i allmänhet eller Krigs-kollegii departementer, 703,176 R:dr 28 sk. 2 r:st., är af Kongl. Maj:t, efter upprättade special-stater, fördeladt emellan Krigs-kollegii särskilda afdelningar. Förhållandet med detta anslag under revisiönS-årét inhemtas af följande tabeller. a) Artillcri-afdelniiigen. Debet. Balans från år 1855: Förskotter, upptagna inom linien, 260,725: — 10. Uppbörd:
Enär det är af vigt att identiteten af stämplad brännvinsbrännings-redskap kan vid derom yppad fråga, utredas, hafva Rikets Ständer ansett den föreskrift böra i 17 §. inflyta att, vid stämpling af sådan redskap, justeraren skall med stämplar utmärka ej allenast initialbokstäfverna af sitt namn, årtalet då uppmätningen skett och redskapens pannerymd, utan äfven ordningsnummern för året å den redskap, som stamp]ingen undergår. Då Rikets Ständer anse det vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att innehafvare af hrännvinsbränningsredskap är från allt åtal, i afseende ä dess beskaffenhet fri, derest den uppgift, han rörande densamma aflemnar vid mantalsskrifningen eller på sätt 11 §. medgifver, är enlig med stämplingen och justerarens betyg, samt redskapens kannerymd jemlikt samma stämpling och betyg icke öfverstiger den, lill begagnande hvaraf innehafvaren är berättigad, bar i öfverenstämmelse härmed 1 mom. af 20 §. blifvit förändradt, äfvensom i sista momentet iaktagits den ändring, som ansetts böra häraf blifva en följd. Sedan uti förordningens 23 §. blifvit meddelad den allmänna föreskrift, att försegling skall verkställas af dem, på hvilka sådan ankommer, utan att panne-egaren är lorpligtad sig derom anmäla, från hvilken föreskrift undantag eger rum endast för de i 25 §. omnämnde serskilda fall, har dock genom det i 2 mom. af 628 Expeditions-Utskollets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 199. 26 §. använda ordet ”åstundar” anledning gifvits till det missförstånd, att det i allmänhet skulle åligga innehafvarne af sådan större och tyngre lös redskap, som icke utan svårighet kan från ort till annan forslas, att densamma till försegling anmäla.
Sedan jag tillbragt ett år på en berömd anstalt för själssjuka i Schweiz vid stranden af Lac-Leman, der lifvet gick så lognt och fredligt, utan minsta eggelse, utan något som helst, som kunde verka som en stöt på nerverna, lemnade jag Schweiz och reste till Paris. Jag kände mig fullt åter-stald, min hjerna arbetade lika normalt och säkert som förr, jag böljade lefva på nytt, men på ett annat sätt — rikare och båttre. » Jag sysselsatte mig under denna tid med literära studier, studerade gammalfranska, filosofi och historia. Jag har ännu liggande från den tiden flere arbeten, som jag begynt, men som aldrig blefvo färdiga — och aldrig heller lara bli det! » Han gjorde ett litet uppehåll, innan han fortsatte: » Du har nog ofta undrat, hvem den unga damen är der pk porträttet. Hennes namn, min vän, kan ju göra det samma. Ätt jag älskat henne, älskat henne med all den starka lidelse, min själ en gång varit mäktig, är nog for dig att veta. » Hon var norska, och vi bodde en tid i samma pension — min lyckligaste tid. Den förflöt som en dröm. Hon var ung, endast aderton år, lifsglad, eldig och vacker, min van, vacker som en af dessa egendomliga norska Qäll-sjöar, som tyckas skida farg från blått till grönt, från grönt till svart, och som locka en, locka en, tills man ligger på knä vid dess strand och sträckande ut armarna oupphörlig gen upprepar, förtrollad, hänförd: ’ jag älskar dig ... älskar dig! Dr Dagm * » Krönika. 3 » Jag sade henne det aldrig.
I afseende åter å betalningen för kronoskjuts, är yrkadt, dels i flera orter, att lega till kronoskjutsände borde erläggas jemväl för vägen från dennes bostad till det ställe, hvarest skjutsen emottages, äfvensom till det ställe, „der skjutsen slutar,, dels inom Södra Helsinglands fögderi, att, när stället, hvarifrån kronoskjuts utginge, vöre beläget utom den socken, den skjutsande tillhörde, denne matte erhålla half lega för vägen från samma sockens kyrka till skjutsemottagningsstället, dels inom Norra Helsinglands fögderi, att hel lega borde erläggas för vägen från socknekyrkan till skjutsningsstället, då samma väg utgjorde mer än tre mil, dels ock inom de flesta länen, att legan för kungsoch kronoskjuts måtte utgå till lika belopp, som blefve gällande för entreprenadskjuts; och är jemväl förhöjning derutöfver å några orter begärd, äfvensom tillökning blifvit föreslagen i de väntningspenningar. som, enligt nu gällande författningar, kronoskj utsände tillkomma. Erbjudna Med anledning af den uppmaning, de skjutsningsskyldigc erhållit att ''skjMsnilg 1- a%^va yttrande om och i hvad mån de kunde vara villige att i sådan cgenskyldige på skap särskildt lemna bidrag till den kostnad, staten, i händelse af skjutslandel. 7 ningens öfvertagande skulle komma att deraf få vidkännas, hafva dylika bidrag af de menigheter, hvilka önskat att från skjutsningsbesvär befrias, blifvit i mer eller mindre väsentlig mån erbjudne.