Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Herr fVinge, som instämt i Riksdagsmannen Boéthiireservalwn. Af Herrar Åbom och Gustafsson, hvilka likaledes förenat sig medi Riksdagsmannen Boethius utom hvad beträffar rättigheten att exportera* tackjern. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktrjckeriet, 1840. Allm. Eesp.- och Ekon.-Utshottets Utlåtande, N:o 110. i N:o 110. Ant. till Exp. UtsE. den i3 October, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af anmäricningar vid Betänkandet N:o 41, angående föreslagne vilkor och iagttagelser vid befordran till embeten och tjenster, bestämmelser om cmbetsmäns rang, och upphörande af fullmagters meddelande å titlar utan motsvarande tjenstebefattning. Delta Betänkande liar af samtlige Riks-Stånden , antingen helt och hållet, eller i vissa delar, blifvit till Utskottet återremitteradt, i anledning af deremot gjorda anmärkningar, på sätt som här nedan upptages, serskildt för hvarje ämne, som Betänkandet omfattar, nemligen: Usta Puncten. Om vilkor för befordran till högre civila embeten, såsom civila StatsRåtls-, Presidentsoch Landshöjdinge-platser. I denna del är Betänkandet bifallet af Bonde-Ståndet, men af de öfrige Riks-Stånden återremitteradt; och är deremot yttradt inom Ridderskapet oell Adeln af Herr von Hartmansdorff, att Utlåtandet bordt sammanfattas med ett Utlåtande, som från Utskottet skulle vara att förvänta, angående civila embets-examina i allmänhet. Det funnes visserligen en del civila embeten, för hvilka examina icke böra fordras; men deremot vore det åtskilliga, der man borde göra en dylik fordran, och hvilka hittills blifvit återbesatte, utan att man af deras innehafvare begärt de kunskaper, som för embetenas utöfning äro nödtorftiga.
Många bland dem hafva redan förut blifvit öfverklagade, men i sin helhet hafva dessa af hvarandra helt och hållet beroende frågor aldrig mig veterligt blifvit handlagda. Följden häraf har varit, att en massa af hvarandra till stor del motsägande förordningar utkommit, men något för landet nyttigt resultat har ej Deri 4 Mars f. m. 53 kunnat framkallas genom det vanmäktiga famlandet, hvarmed mari styckevis och på annan väg än frihetens, bildningens och den naturliga utvecklingens, velat framtvinga national-kroft och välstånd. Rikets nu församlade Ständer synas visserligen, genom det redan fattade beslutet om en departemental-styrelses inrättande, hafva tagit ett vigligt steg på reformernas hana; men för min del fruktår jag, att Svenska folket skall finna sig föga belåtet med verkningarne af detta beslut, örn samma Ständer uraktlåta, att, såsom ledning för den möjligen blifvande nya styrelsen, bestämdt uttala det systeme, sorn bör ligga till grund för dess handlingssätt i de frågor, som djupast ingripa i våra näringsförhållanden. Och vågar ]ag således vördsamligen föreslå, att R. St. måtte till K.
Bel dt N:o 3& l:ö Vördsamt hemställa , om icke Rikets Högloflig» Ständer ville anse den nu väckta frågan om Smålands HussarBataillons afsittning böra förfalla; S:o Endast så vidt understödja motionen om inskränkning af Cassationsoch Approbations-mönstringar, att underdånig anhållan måtte af Rikets Högloflige Ständer hos Kongl. Maj:t göras om dessa mönstringars anställande vid samtlige Indeldta Cavalierie-Regementer allenast hvartannat år, och 3;o Att Rikets Högloflige Ständer villa framföra den underdåniga önskan i fråga om vadmals användande till beklädnad , att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes den, genom ofvan högstberörde Nådiga Bref af den i5 November 1806, och d. 15 Januarii 1811, Rusthällarne vid Skånska Hussaroch DragonRegementerne samt vid Bolius-Lans Regementes Södra Bataillon i detta hänseende medgifna rättighet jemväl till Rusthållarne vid samtliga Indeldta Cavallerie-Regementer utsträcka. Dock varder allt detta Riket* Hpglof. Sestoch Oecon. Utsi, Set.dc Ao 35. 35 lige Ständers egen upplystare pröfning vördsamligen understäld s Stockholm den 19 Januarii 182g.
Om å eila sidan det verkar förmånligt genom en större tillgång på arbetare, så äro å andra sidan ogängheterna deraf så mycket större, genom derifrån härledt armod, sysslolöshet och deras onda följeslagare. Inom f eller § mils afstånd från mera befolkade synes det vara fördelaktigt att icke sätta någon gräns för hemmansklyfningen, men derutom torde betydliga olägenheter deraf mer och mer uppstå. Några särskildta hemman anslagne läroverket finnas icke. I Sednare tider hafva endast 3:ne mindre jordlägenheter med tillhörande byggnader blifvit donerade lill Folk-skolor efter Lancasterska methoden. Wisby hospital ägde fordom ett betydligt antal goda lägenheter på landet, hvilka till betydligaste delen blefvo försålde år 1763. Dessa upptagas nu under namn af Hospitals-skatle, men fortfara dock att lill Hospitalet erlägga årligen räntor, dels bestämda i penningar, dels i persedlar in natura. För Hospitalet göres närmare redo under rubriken Välsovård. Statsbidrag: Förhållandet emellan allmänna beyillningen och folk mängdens tillökning har varit: Folk - Folkmängds tillökning: Bévilln. förhåll, minskning med: 1828 , .. 911. minskning: 1829 275 ...1208. *i83o 397 ...tillökning i5o. tillökning: 1831 106, .. 1832 779, ..1048. Anmärkning: Krono-Båtsmännen äro icke upptagne i mantalslängden, ej heller de å Sjömans-huset inskrifne Sjömän; dessa sednare äro dock inräknade här, med afseende å beyiUningen. Statsbidragen fördelade på i832 års hela folkmängd, utgöra på person; Å landet 2 R:dr 43 sk.; och i staden 4 R:dr 43 sk.
De i godhet närmast efter de prisbelönade alstren kommande täjlingsskrifterna komma att hedersamt omnämnas, och förbehållaBedaktionen sig rätt att, om hon så för godt finner, i Idun offentliggöra äfven dem. Stockholm den 8 februari 1888 Hedaktionen. två (2) pris Helsovård. Medicin f ö r trötta hjernor. Mången söker i retmedel bot för sin trötthet utan tanke derpå, att han dermed tänder sitt lefhads ljus i bägge ändar. Piska på en trött häst, och du skall Andra priset, 10 kronor, lemnas för nog få honom att gå, men det gör den bästa samling af råd och rön, som honom icke starkare, ej heller mindre trött. falla inom området för de i de smalare spalterna förekommande afdelninEn klok författare har sagt: » Det garna för hus och hem. Täjlingstiden bästa en menniska kan fösetaga sig, utgår här likaledes den 7 instundande då hon känner sig för svag att uträtta mars. För att komma under ompröfnågot, är att gå till sängs och sofva ning vid täjlingen om andra priset, så länge hon kan. I sömnen ligger måste hvarje samling, som inlemnas, omenda medlet att återställa hjernans verksamhet och kraft, emedan detta organ fatta minst 10 korta uppsatser, hvardera derunder befinner sig i hvila och i tillom högst 50, lägst 10 rader petitstil [den i dessa smalare spalter vanligast anfälle att ur blodet, den allt lifvande näringsvätskan, upphemta beståndsdevända), deraf en till hvardera bland lar, hvilka intaga de genom föregående någon af följande af delningar: Våra tankearbete förbrukades plats. Ty barn, Klädedrägten, Toaletten, Bostatankeverksamheten orsakar en faktisk den, Fönsterträdgården, Handarbeten, Bakning, Tvätt och strykning, Köket, förbränning af hjernans beståndsdelar, liksom hvarje kringvridning af hjulen Tjenarne. eller propellern på ett fartyg är resulBe insända täflingsskriflerna få ej tatet af en förbränning, kolets under vara förut offentliggjorda. Manuskripångpannorna.
Hur du skall kastas ur hand i hand, stackars flarn! »Hvad är det med handen?» frågade jag. Hon syntes riktigt tacksam att få bryta tystnaden; den der lilla munnen var visst icke van att stå still. »Jag har klämt af en finger», svarade hon. »Af? – alldeles af?» »Ja, den hängde lös, och frun klippte den af så fort jag kom hit. De andra äro också skadade, men jag hoppas få behålla dem.» »Hur länge sedan är det?» »En månad. Jag går hit hvarje dag, men nu har jag värre ondt än jag hade strax.» Åter darrade hennes läppar af återhållen klagan. »Hur gick det till?» »Jag stack handen för långt fram, och så kom den in i maskinen.» »Hvar hände det? På någon fabrik?» »På spinneriet. – Hon såg nästan förebrående på mig. Jag borde ju ha vetat det! Hvar skulle det varit om icke på spinneriet! »Gjorde det inte förskräckligt ondt?» »Nej; det kändes inte alls. Men jag blef så fasligt förskräckt så. Jag högg fast med venstra handen och ryckte den loss. Jag slet den ut med ens, och hade jag inte gjort det, så kunde hela armen strukit, för det dröjer innan de kunna stanna maskinen.» Hon teg ett ögonblick, men då jag icke svarade, återtog hon: »Spinnmästaren grälade på mig för det jag inte aktat mig bättre, för nu får fabriken betala för mig tills jag blir frisk. Men det är väl ändå värst för mig, som mister min finger.» Hon såg vädjande på mig, och jag medgaf det. »Spinnmästaren grälar alltid när någon kommer till skada, precis som om det inte vore bäst för en att akta sig, om man förstode det!» Det blef åter ett ögonblicks tystnad innan hon fortsatte: »Han tror att arbetarne bara äro någonting som hör till maskinerna. Han är stygg – spinnmästaren – ingen enda af arbetarne tål honom. De ge sig på att han skall derifrån hvad det lider.» Djupt nere i hennes ögon hade der kommit någonting mörkt och hotfullt, någonting af hat och upplopp. Men så skälfde läpparne åter, och smärtan tog öfverhand. »Åh min hand, min hand!» jemrade hon. »Värker den så?»
Uti de Högre Lärdoms-Scholoi na har under sednare åren antalet af Lärjungar i märkbar mån aftagit, hvaremot Gymnasium samt Apologistoch Vexelundervisnings-skolorna varit mest besökta. Med undantag af Gymnasium, hvars hus blifvit af Staden för ändamålet upplåtit, samt Allmänna Barn-Scholorna, för hvilka lägenheter hy - — 67 - ras, hafva de öfriga Scholorna egn3 lius, som af vederbörande Församlingar underhållas, men hvilkas värden icke blifvit uppgifna. För Lärare-personalen vid förenämnde Undervisnings-verk äro i Stat årligen anslagne 94° Tunnor Krono-tionde och Bibeltrycks-spannemål, från i3 serskilda Län, äfvensom ]6oi Tunnor Spannemål, efter riks-markegångs-pris, till vicarierande Lärares aflönande. Ben öfriga, af Direktionen öfver ifrågavarande Läroverk anordnade aflöningen, utgörande år i832, 10,461 R:dr, jemte Hushyresmedel för allmänna Ba-rn-Scholorna 800 R:dr, lill vissa Gymnasiioch Schol-Lärare 900 R:dr, samt arfvoden, diskretioner och extra-utgifter för Seholornas behof 846 R:dr 1 sk. 10 rst., eller tillsammans 13,007 R:dr 1 sk. 10 rst-, bestrides dels af årligen från Stockholms Stads Lassa ingående Tolags-medel, 10,000 R:dr, och Hyresmedel 533 R:dr 16 sk., dels af behållue Medel samt belöpande Räntor å en under Directionens disposition varande Capital-fond, stor 47^7 R-dr 9 sk. i* rst.; hvarförutan ett lill circa 20,000 R:dr beräknadt, rnen ännu ej fruktbärande Capital blifvit doneradt till förbättrande af vicarierande Lärares lönings-vilker, samt lill fyllnad i afdraget för Emerilorum Löner. Scholor, ställda under öfverinseende, dels af Stadens Consistorium eller Kongl.
Man har väl härvid velat invända, alt Sverige i anseende till sina vattenkommunikationer och sin lyckliga rikedom på sjöar och floder, icke skulle behöfva några vidare större tillgöranden i det hänseende, som nu är ifrågakommet. Man har då förbisett, att de två stora, skiljda vattensystemen af sjöarne Mälaren och Wenern sakna en gent sammanbindande föreningslänk. Det är sannt, att om man skulle vilja med vattnets anlitande fullborda en dylik sammanbindning, så finnes oeksä ett förslag dertill upgjordt, hvarigenom, förmedelst anläggande af 55 slussar, jemte sprängningen och gräfningen af en ansenlig kanalsträcka, med nedläggande af en betydlig kostnad, beräknad till fyra och en half mill. r:dr, denna förbindelse skulle kunna tillvägabringa*. Men när man besinnar, huruledes kostnadsförslagen till anläggandet af kanaler, ofta visat sig vara jemförelsevis mindre tillförlitlige, hvilket åter ej bör väcka förundran, enär de föregrde undersnkningarne, som röra förhållandet under jordytan, icke kunna hafva all den säkerhet i resultater, sora undersökningar för jernvägsanläggningar, de der endast röra ytan af jorden, böra medföra; och om man dessutom jemförer den långsamma farten på kanaler med den å jernvägar användbara hastighet i transporter, så kan jag icke finna annat, än att jernvägar synas böra tillskynda landet öfvervägande fördelar. Den föreställningen att en garanti från Statens sida, för anläggandet af jernvägar, skulle innefatta någon financiel nyhet, på sätt under diskussionen velat i några ledamöters åsigter framskymta, måtte väl blifva tillräckligt vederlagd genom de uplysningar, vi ege, ang:de de i England för dess kolonier på Ceylon och Trinidad till betydligt belopp lemnade dylika garantier. Detta, Mine Hrr, har England anslagit tili förmån för dessa sina så aflägsna kolonier. Jag medgifver visst, att Sverige i makt och penningestyrka står oändligt mycket efter England; men så har och England iklädt sig berörde ansvar för så vidsträckt från moderlandet åtskiljda länder; då här är deremot äter fråga om att tillvägabringa ett företag i sjelfva hjertat af riket. Frih.
Angående AfräkningsContoirets indragning: Angående Krutförsäljningsmedols sena leverering; och jag nödgas härvid anmär - ♦ 186 Den 5 Mars f. m. Isa, alt Utskottet vid dessa ej särdeles kinkiga frågors behandling, äfven med nog mycken lättfärdighet behandlat dem, då Rikets Ständers billiga fordran synes vara, att af dess Statsutskott blifva uplyste om det, som, i följd af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar, blifvit verkstäldt, och i hvad nion sådane anmärkningar blifvit nöjaktigt förklarade. Angående beviljad gratificationssumma till Slatsexpeditionernes tjenstemän, hafva Rikets Ständers Revisorer anmärkt, huru Rikets Ständer vid sista Riksdag anvisat extra löneanslag för en Cancellist, och en Copist, inom hvardera af Statsexpeditionerne. StatsUtskottet finner, i följd häraf, ingen ting att anmärka, i anledning af Revisorernes anmälan, att summor till gratificationers utdelande, i stället för dc bestämda extra lönerne, blifvit uttagne, och att för dessa summor någon annan redovisning ej är afgifven, än StalsSecreterarnes enskilde qviltencer. Jag hade trodt det vara med de bos oss rådande redovisningsformer oförenligt, att StatsSecreterare ensamt qvilterade summor, hvilka voro bestämde att fördelas på flere individer, hvilkas qvittencer här synas mig utgöra den erforderliga controllen för medlens ändamålsenliga och rättvisa användande. Den 5 Mars f. m. 187 Angående en viss tid för Kronans Persedeltionde, så har StatsUtskottet visat sin allmänna föresats att icke i någon mon fästa något afseende vid Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag fattade beslut, att begära det försäljning af Kronans tionde af koppar, järn och alun, samt andre tillverkningar, jämte Hammarskattsjärnet, som i natura utgöres, måtte inom ett år efter lefvereringen verkställas, och icke ifrån ett år till ett annat lemnäs osålde.
Emot det beslut, som Utskottet med en rösts plura litet fattat i denna fråga, och som efter all anledning hade utfallit för afslag å den Kongl. Propositionen, om icke fem ledamöter varit frånvarande vid den sent på aftonen inträffade omröstningen, får jag anmäla min reservation, emedan jag tror, att det begärda och nu tillstyrkta anslaget icke i något fall skulle leda till den dermed åsyftade nytta och i mer än ett hänseende motverka det sökta ändamålet, samt således vara utan gagn bortkastadt. 6 Stata-Utskottets Utlåtande N:o 101. Hvad de så kallade legala annonsernas vidsträcktare spridande beträffar, anser jag detsamma icke vinnas genom den föreslagna åtgärden, så att det i någon väsendtlig mån skulle emotsvara den dryga utgiften. Det vore endast detsamma som att lemna en tillökning al 45,000 Riksdaler till den nuvarande Postoch Inrikes Tidningen. Under öfverläggningen i Utskottet har en annan ledamot lagt i dagen, att om ett exemplar af denna tidning skulle fritt tillsändas ordföranden för hvarje kommunalnämnd, så hade de öfrige medlemmarne af kommunen föga nytta deraf, emedan ordföranden icke kunde förpiigtas att hemma hos sig hålla ett läsekabinett med fritt tillträde för enhvar, och en allmän cirkulation af tidningen ifrån hus till hus blefve overkställbar!, emedan många tidningsnummer dervid skulle genom vårdslöshet bortkomma eller genom nötning förstöras. Hittills har också ingen ilrågasatt lämpligheten af ett stort statsanslag blott för delta ändamål. Det torde också icke vara detta syftemål, utan det derjemte angifna, att erhålla en politisk organ för Regeringen inom pressen, som hufvudsakligen är afsedt. En sådan organ finnes redan i den nuvarande Postoch Inrikes Tidningen och kan, när så befinnes nödigt, begagnas lill algifvande af upplysningar. Att utsträcka detta till ett allmänt och dagligt deltagande å Regeringens vägnar i den offentliga diskussionen öfver politiska och administrativa frågor, mötes deremot enligt min tanke af allvarsamma betänkligheter: För det första synes det strida emot ett framåtskridande konstitutionelt samhällsskick, att Regeringen skall erhålla anslag för sina asigters meddelande i annan form än den af regeringsbeslut och kungliga propositioner med dervid fogade moliver.
Den till fläDerne böranDe jorD, meD Derå waranDe bpggnaDcr, wärDeraö ferfilDt åbpggnaDerne ocb fftftlDt jorDen efter cnabanDa grunD för öfrigt, font för lanDtegenDomar är jlaD* gaD, meD affeenDe lifwäl å Den förre affallning, forn jlaDéjorD wattin gen gifwer. §. no. Sfter futaD taxering, åligge taxering» (lotnmitteen att, jemte en ur broar* Dera af De tre öfriga ©affrna, föreflå tre borgare till ScDatnöter i fköf* ningö*dontmitteen, broilfet i protokollet antecfnaö. 75 §. lil. ©cDnaf inom tre tpecfor efter Det $aperingS#£ommittéerne i fäDerne fm tat fina förrättningar, (fola protokoll, f>anDlingar od) längDcr af De perfoner, font, enligt 103 § blifvit förorDnaDe att Dem föra, roiD bot af <5n 9fcDr £S:co till faDenS fattigförförjning, för f>voarje Dag DermeD längre Dröjes, tngifroaS till Sftagiftaten, froilfen toiD cnaf)anDa bot åligger, att fattima fanDlingar till konungens 53efallnmg$fjafn>an&e inom åtta Dagar Derefter tnfänDa. 0m en allmän pi'6finng6#£ommitté i hvarje Han. §. 112. $ör att granfa £aperingS#<£ommtttéenö åtgärDer rotD tillämpning af Denna faDga, fall i broarje
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Stats-Utsk:ts ifrågav:de hemställan, hvarvid höjdes särdeles talrika och starka både jaoch nej-rop, samt sedermera propos. på antagande af Hr Leijonanckers förslag, då svaren likaledes utföllo med starka ocb talrika så väl ja som nej; och förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande. En mängd ledamöter ropade på votering. [Jppsattes och justerades följ:de voteriiigs-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts i 2:dra punkten af Utlåtit N:o 54 gjorda hemställan, att R. St:r för fortsättande af nordvestra stambanan från Christinehamn öfver Carlstad till Arvika måtte anvisa en summa af 500,000 rdr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., att R. St:r, för försättande af nordvestra stambanan från Christinehamn öfver Norum och Nilsby-sundet till Arvika, måtte till sådana förberedande arbeten, som erfordra längre tid för deras utförande, bevilja 500,000 rdr, att med 250,000 rdr utgå under innev:de och med 250,000 rdr under nästkommande år.» Den 15 Mars. 357 Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda : Ja — 133. Frih. von Schulzenheim: Jag anhåller vördsamt, att R. o. Åd. behagade inbjuda Preste-St. att förena sig i det beslut, Bonde-St. i denna fråga fattat. Detta förslag begärdes på bordet. Utsk:ts hemställan bifölls. 4:de och 5:te punkterna. Lades till handlingarne. Gr. Liljencrants: Jag föreslår, att R. o. Ad. ville utfärda inbjudning till Hederv. Bonde-St. att förena sig i det af R. o. Ad. nyss fattade beslut. Frih. af Ugglas begärde denna framställning på bordet.
Så snart utgiftsoch inkomststat blifvit af sockenstämman fastställd, och bevillningstaxering med socknen försiggått, åligge det sockennämden att, på grund af taxeringslängden, deraf bestyrkt afskrift anskaffas, samt sockenstämmans angående utgiftsoch inkomststaten fattade beslut, genast företaga upprättande af skattelängd å sockneutskylder. Sistnämnde längd skall, i samma ordning som bevillmngstaxeringslängden, upptaga de skattskyldige till namn och bostad samt, i särskilda kolumner, de skattskyldiges dels egande eller brukande hemmansjord, utförd till så väl oförmedladt, sorn förmedladt mantal med den uträkning till hundradedelar af mantal och till medelbevillning, sorn i 9 och 10 §§ sägs, dels bevillning, särskildt för i mantal satt jord, för annan fastighet, för näring och rörelse samt lön och dylikt, hvarvid iakttages att, der i bevillningstaxeringslängden bevillning för lön och boställe är i en summa påförd, bevillningen särskildt för lönen och särskildt för bostället uträknas samt i skattelängden till hvar sin bevillningsklass utföres. Likaledes skola i skatte - 180 längden för de skattskyldiga utföras de sockneutskylder, som, i följd af sockneslämmans beslut, uträknats på en hvar belöpa, fördelade efter de vid debiteringen tillämpade olika taxeringsgrader; allt med iakttagande af hvad bifogade formulär till skattelängd (Bilagan Litt. A) närmare utvisar. 63 § (§ 66). Sedan skattelängd sålunda upprättad blifvit, låte socknenämnden från predikstolen kungöra, att längden finnes å uppgifvet ställe för granskning tillgänglig under fjorton dagars tid, från pålysningen räknad, och att hvar och en skattskyldig, som dertill tror sig ega fog, må, vid den justering af längden, som derefter bör inför sockennämnden å utsatt tid och ställe företagas, sina anmärkningar muntligen eller skriftligen framställa, eller ock dessförinnan till nämndens ordförande skriftligen aflemna. 64 § (§§ 67, 70).
Oe ffäl som flera wär» da och upplysta Ledamöter sä wäl här som i Constitu, tions - Utskottet anfört för dibehällandct af gamla om, röstnings-sättet i Utskotten, äro i min tanka sä grun, deliga, akt deremot icke är mycket att inwända, hwit, ket säsom gällande kan anses. Sä länge Ständ exi, stera, sä länge dessa Ständ dfwcrlägga och afgöra ä, rendernc Skändswis, och icke gemensamt, sä synes Utskotten pä samma sätt döra dfwcrlägga. Oelarne bö» ra handla i analogic med det hela, och icke twärt om, det sednare wore mot all princip. Dessutom finner jag ben nyhet som blifwit föreslagen, att Ulskotts-Ledamöternc skola, wid förefallande tillfällen, votera per capita, icke medföra nägon wäsendtelig, nägon säker nyt, ta. Desi syneS endast dygd pä supposttionek, och jag tror att tilfällen kunna uppkomma, dä mera skada än gagn skulle deraf dlifwa en följd. Om wär Repre, sentation är fclagtig, om den tarfwar förbättring, el, ler om ben helt och hället dordc omskapas; sä bidragek införandet af denna nyhet dertill allt för litet eller al, beles icke. Denna Representations - omskapning tror jag ej kan wcrkställas Utan Statens wäldsammaste skak, ningar, utan kullkastande af hela wär NU warandt Stats - Författning; och ehuru jag anser wär Repre, sentation i wiss., afsceNdeli fclagtig, önskar jag likwäl den dag wara längt borta, dä den skulle pä ett sädant sätt, jag tror ej nägot annat gifwes, förändras.
Rotevakansafgift af utsokne frälsehemman i Halland, beräknad 1860 till 16,000 R:dr och 1863 till 17,000 R:dr, har under åren 1861 1863 i medeltal utgjort 19,137 : 33 och kan således nu uppföras till 16:o. Trosspassevolans-afgiften, som under de 3 åren 1861 — 1863 med obetydlig vexling uppgått till något mer än 26,500 R:dr om året, bör alltså nu, likasom vid 1863 års statsreglering, till nämnda belopp beräknas 17:o. Båtsmansvakansafgiften upptogs både 1860 och 1863 till 65.000 R:dr samt har utgjort: år 1861 R:mt R:dr 66,947: — 186 186 eller i medeltal » » 64,386: — Då denna afgift till en del är af mera oviss beskaffenhet, synes densamma nu icke böra beräknas till högre belopp än som antogs vid 1858 års statsreglering eller 18:o. Transport Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 7 Transport R:dr 8,365,735: — och anses nu, i anseende dertill, att denna inkomst år efter år minskats, böra utföras med allenast 20,000: — 19:o. Båkoch lotsmedlen beräknades 1860 till 240,000 R:dr och 1863 till 350,000