Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den anspråkslöshet och det indragna sätt, som derunder iakttogs, skall mera bidraga att tillvinna honom hans tillkommande undersålares kärlek och tillgifvenhet, än om han derunder omgaf sig med en lysande prakt, som bjert skulle afsticka mot den rådande torftigheten uti mången af de genomresta landskaperna, och som skulle komma hvar och en af dessa armodets barn att tänka i sitt hjerta: ”Gud! är det ej orätt, att hvad denne förslösar i yppighet och prakt, skola vi få hopsamla med möda och umgälla med armod och nöd”. Med detta anslag har H. K. H. kunnat taga närmare kännedom om landets statistiska förhållanden, dess skogar och åkerbruk m. ra. och denna påbörjade bana kan utan särdeles utgifter fullföljas, då såsom hittills de äskade uppgifterna kunna på landsh.- och biskopsembetenas framställning lemnäs af presterskapet. Jag vågar således af hvad jag anfört, anse de förhanden varande förhållanden fullt bevisa, att det för H. K. H. hittills bestämda anslag är tillräckligt för Honom såsom oförmäld. Alt StatsUtsk. varit af samma öfvertygelse, har Utsk. genom att bestämma det begärda anslaget för ett ännu ej inträffadt förhållande, öppet tillkännagifvit. Detta Utsk:s sätt att uppgöra statsregleringen på förmodanden, tyckes satt i full konseqvens kunna föra 2 H. 36 502 Den 19 Februari, f. m. ganska långt; en sak, som i menskliga förhållanden är ändock vissare, än att man måste giftas, är alt man måste dö; underligt nog att Disk. ej föreslog ett anslag för II. K. H:s begrafning. För H. K. II. såsom förmäld anser jag rikets nu tillsammanvarande Ständer icke berättigade att beslämma något anslag, då K. M. ännu icke aktat nödigt meddela R. St. något tillkännagifvande i detta fall. Det mäste blifva en omsorg för de Ständer, för hvilka K. M. den tillämnade förmälningen officielt tillkännagifver.
Stjernsledts yttrande vidkommer, så gillar jag helt och hållet hans åsigt, att man bör vara försigtig vid stipulerandet af vilkoren för ett bolags bildande, när detta bolag kan komma att åtnjuta bidrag från Staten, men icke bör man vara så försigtig, att man vidtager en åtgärd, hvarigenom detta bolags aktier endast skulle komma att löpa 35 år i st. f. 40, ehuru de äro ställda på den sednare liden. Detta voro åtminstone icke att upmuntra allmänheten att ingå uti företaget. På dessa i största korthet anförda grunder, hvilka jag dock anser vara tillräckliga för ådagaläggandet af det föreslagna stadgandets olämplighet,1 anhåller jag vördsamt, att R. o. Ad. måtte lemna sitt bifafl till den nu föredragna 3:dje punkten af Utsk:s mern. Gr. Mörner: Redan förra gången då nu förevar:de ärende på detta rum behandlades, tog jag mig den friheten bestrida behofvet, möjligheten och verkställbarheten af den ifrågasatta garantien. Denna min öfvertygelse har icke blifvit rubbad af de skäl, åtskilliga talare här anfört till försvar för ett stadgande uti berörde hänseende. Gr. Lagerbjelke har ansett den säkerhet, som borde af bolaget ställas, icke behöfva upgå lill jernbanans hela värde, utan endast motsvara skillnaden uti värdet emellan banan uti ”fullt ändamålsenligt” och ”fullgodt skick”. Hr Gr:n har ytterligare sökt utveckla och framhålla den enl. hans förmenande så betydliga skillnad, som skulle förefinnas emellan nyssnämnda båda uttryck, men jag får erkänna, att jag icke lyckats göra för mig klart, huruledes en väg, som under en längd af år måste hållas uti fullt ändamålsenligt skick, skulle kunna på ett eller tvenne år så helt och hållet försämras och räka uti eli sådant lägervall som Hr Gr:n föreställt sig.
Att inskränka dessa angelägenheter till endast sådana ärenden af borgerlig natur, som uti 1843 års Förordning punktvis uppräknas och till soknestämmas handläggning öfverlemnas, hade varit att alltför mycket missförstå de billiga anspråk, kommunalfriheten, under en väl afvägd kontroll från statens sida, på sjelfverksamhet med skäl kan göra, och ett försök till ett sådant uppräknande skulle dessutom icke hafva lyckats, emedan det, i följd af sjelfva den mångsidighet, som ligger uti allt slags förvaltande verksamhets natur, hvarken hade kunnat blifva fullständigt, eller omfatta alla de särskildheter, som dermed egde samband. De här ofvan anförda orden deremot hafva synts Committerade bäst uttrycka kommunalverksamhetens både omfång och begränsning. De påtrycka denna verksamhet en uteslutande administrativ karakter och förutsätta, att de angelägenheter inom XII kommunen, med hvilka den eger taga befattning, skola hafva sin rot och sin uppkomst uti och frän de gemensamma intressen, dem kommunen såsom personlighet eger att vårda. Hvad kommunen vid utöfvandet af denna vård, så väl i allmänhet, som i särskilda fall, har att iakttaga; den lydnad och aktning, den dervid är skyldig att visa de lagar, Staten beslutat och utfärdat; den högre pröfning, vissa af dess beslut skola underställas, innan de få bringas till verkställighet; och den rättsutväg, som bör vara hvarje enskild medlem af kommunen förbehållen till vinnande af rättelse, derest han funne sin enskilda rätt blifva för nära trädd genom kommunens beslut; om detta allt finnas i förslaget på sina ställen särskilda bestämmelser, och torde vid sådant förhållande något äfventyr ej vara att befara vid godkännande af den elasticitet i afseende å kommunens verksamhet, som ligger uti de ifrågavarande orden. Då fråga är om kommunernas organisation, fä de grunder ej förbigås, efter hvilka uti förekommande fall bedömas kan, huruvida någon såsom medlem af kommunen skall anses eller icke. Detta utgör ett nödvändigt moment af kommunens begrepp, och deraf beror beskaffenheten af de ömsesidiga rättigheter och förpliktelser, kommunen och de enskilde derinom mot hvarandra hafva. Det är således en fråga af stor, praktisk betydelse.
Sitt omfcfxbiga ränteräfningen blefme till förbcl för Staten är lätt att finna; äfmenfom att få befFaffabe fiatg* obligationer jlullc bli allmänheten Färfomne, och färbelcg bent font äga betybliga fumntor beponerabe i 31*ntericrne 83 e t ä n f a n b e n, 9t;o 255. XXV titan ränta, fafom SBcftäbnabécafiorna, t)witta fwib flutet af år 1827 utgjtorfre nära 3oo,ooo St:br. ©fittnaben emellan Utffotteté fpftem od) mitt bcflår beri att Utffottcf partiett aitwifar tiflgångarne ber be ligga titt fpttanbe af partiella bet;of, fmaremot jag anfer atta eftra tjttgångap, generclt bcräfnabe, bora ingr uti en re* fcrvfonb, fmarå feban cptra befofmcn, gencrelt beräfnabe, bora anorbnag i ben nion man finner bein tjbigare etter finare böra fyffaö. Söipertigen fan bet fimar!, att, bå eftra tittgångarne, imber tiben från benna Stiföbag titt näfta lagtima StifS* bag, fgimotift icfe tomma att bfroerfljitta eptra befofmen, bet föga tonar möban att tala om bitbning af en Stefen)* fonb. ätten ibéen af en Steferofoub förer få wäfcnbttjgen titt fpftentet nf en orbentlig ftaig <St:r torbe (ännag benägne att införa, att ;'ag anfelt mig böra berpå fälta St, €t;rg uppmärffamfet. Drb* ning år odf ett capital.
Yttrandet godkändes. gg 20 och 22 (18 i förslaget). Tillstyrkandet å sidan 5 bifölls, hvaremot den å sidan 4 till Preste-Ståndet ställda inbjudning afslogs, med förklarande att Ståndet vidblifver sitt i frågan fattade beslut, och godkände Ståndet Utskottets rörande dessa §§ sist förekommande förslag, under den förutsättning, som der angifves. g 21 (19 i förslaget). Ståndet godkände Utskottets under denna § förekommande yttranden. § 23 (20 i förslaget). Med vidhållande af sitt i ämnet fattade beslut afslog Ståndet Utskottets inbjudning och godkände det vid slutet förekommande yttrande, under den förutsättning, som deri omförmäles. g 25 (22 i förslaget). Lades lill handlingarne. § 24 i förslaget. Yttrandet godkändes. § 28 (25 i förslaget). Lades till handlingarne. § 43 (40 i förslaget). § 51 (48 i förslaget). Hvad|Utskottet under dessa §§ yttrat godkändes. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 96, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen om kyrkostämma samt kyrkoråd och skolråd den 21 Mars 1862, äfvensom i Kongl. Stadgan angående folkundervisningen i riket den 18 Juni 1842. Utskottets hemställan å sidan 4 bifölls, hvaremot Ståndet afslog den å sidan 5 förekommande hemställan, och ansågs till följd häraf hvad Utskottet näst derefter å samma sida föreslagit, hafva förfallit. Öfriga delar af Betänkandet godkändes. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial M 15, angående aflöning till sekreteraren i Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet under innevarande riksdag. Bih. lill II. St. V r ^ \ S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Memorial:
3:o att de utpräglade skiljemynten af silfver bestämmas lill hela, tre fjerdedels och halfva Kronor, eller 100, 75 och 5o styfver, motsvarande i värde de nu i bruk varande småsedlarne 16, 12 och 8 sk i 11 ingar Banco;" och till stöd för delta förslag hufvudsakligen andragit: alt erfarenheten så ■val hos oss, som hos andra nationer alltid visat, att, då någon ny enhet blifvit införd i systemet för mått, mål, vigt eller mynt, de mindre bildade elasserne länge fortfarit att begagna de gamla benämningarne i stället för de nya; alt då de gamla och nya enheterna stålt till hvarandra i något enkelt, rationelt förhållande, olägenheten af denna namnförvexling varit obetydlig eller så godt som ingen, hvilket vore fallet, då t. ex. en sedel å 16 sk. B:eo i södra Sverige benämnes 3 daler, och i det öfriga Sverige 34 sk. Riksgälds; alt om deremot ett sådant enkelt förhållande icke egde rum, såsom t. ex. i Frankrike emellan francs och livres eller’ ännu mer emellan 1/2 kilogram och den derföre ofta subslituerade äldre benämningen livré, namnförvexlingen kunde leda lill verkliga olägenheter; alt om ett Riksdaler kurant fördelades i roo under-afdelningar, dessa under-afdelningar utan tvifvel skulle ganska länge förvexlas med halfva skillingar och sålunda leda till förvillelser, i afseende å minutprisernes bestämmande och bedömande; alt enär 24 sk. nu utgör 96 styfver samt af Friherren föreslås till för delning i 100 under-afdelningar, deraf, på sätt Fi iherren förmält, visserligen följde, alt värdet af de nya under-afdelningarne skulle komma att med 4 procent skilja sig från dem, hvars benämning
Landtmms framställning, såsom kontrapropos. vid voteringen antagit Hr Nordenfelts förslag, uppsattes och justerades följ:de voterings-propos.: »Den som afslår Stats-Utsk:ts hemställan i 24:de §:n af Utlåtit N:o 21, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, förklarar R. o. Ad., med godkännande af revisorernes i nämnde § omförmälda anmärkning, densamma dock icke böra till någon R. St:rs åtgärd föranleda.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 72. Nej — 31. §:n 25. Hr von Francken, Georg Wolfgang: Sedan R. o. Ad. med så stor pluralitet alslagit förra punkten, hoppas jag att äfven denna punkt får dela samma öde; och jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på afslag af densamma. Hr Huss, Magnus: Sedan ett föregående års statsrevisorer gjort anmärkning i samma sylte, har K. M:t utfärdat ett cirkulär i ämnet, hvilket dock på ganska olika sätt tillämpas. Detta har föranledt 1864 års revisorer att ännu en gång fästa uppmärksamhet vid förhållandet och derom göra en anmälan, som dock icke innebär något klander. Det är sannt att den statsutgift, hvarom här är fråga, kan anses som en småsak, men för alla embetsverk i riket går den likväl till en ej så obetydlig summa. Jag hemställer, att denna punkt måtte bifallas af skäl att endast på det föreslagna sättet likformighet mellan embetsverken uti ifrågav:de hänseende han åstadkommas. Frih. Liljencrantz, Johan: Det är med liflig förundran jag erfarit, huru ringa afseende den talare, som i denna punkt först uppträdde, velat fästa vid revisorernas anmärkningar, oaktadt han sjelf varit en nitisk revisor och ifrat för att revisorerne skulle göra resor vidt omkring, såsom till Carlskrona, Carlsborg m. fl., för att blifva i tillfälle att på stället bedöma förhållandena. Jag kari ej heller gilla hans theori att revisorerne skola göra äfven de mest småaktiga anmärkningar, som af R.
Jag anser det dessutom vara af stor vigt, att några exemplar af desse Protocoll blifva i hvarje landsort utdeldte. Friherre Palmstjernaj Carl Otto: I anledning af hvad Herr Hjerta nu yttrat, får jag förklara, att, mig veterligen, Strindlunds motion och remissen från BondeSLåndet ej innehåller något annat ämne, än det som är upprepadt i rubriken af StatsUtskottets Utlåtande. Jag anhåller derföre, att Herr Hjerta, om han känner att någon ting mera än detta i motionen och remissen innefattas, måtte uppläsa ordalydelsen deraf. — Hvad åter beträffar Herr Hjertås anmärkning att BondeStåndets Medlemmar borde få sitt Stånds Protocoll utan betalning; så ansåg StatsUtskottet det icke vara Utskottet tillständigt att föreslå något sådant, sedan Ståndet redan förklarat sig vilja prenumerera på detta Protocoll. Det tillhörer Ståndet sjelf att först väcka fråga om nämnde Protocolls erhållande gratis. Men då Strindlund i sin motion icke begärt något sådant, Den 3 Februarii e. m. i4i utan endast att prenumeranterne inom Ståndet mätte få exemplaren för nedsatt pris, liar Utskottet ej kunnat tillstyrka något annat. Det var väl ej Utskottet tillåtet, att föreslå ifrågavarande Protocolls utdelning gratis till BondeStåndets Medlemmar, då ingen väckt motion derom, utan de tvärtom öfverenskomma att derå taga prenumeration, hvilket alltid förutsätter, att någon slags betalning skall äga rum. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Jag får fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att Motionäiren endast hemställt, om ej nu, såsom vid förra Riksdagen, BondeStåndets Medlemmar, som prenumererat på Ståndets Protocoll, kunde erhålla detsamma för nedsatt pris.
Utskottet har ej velat intränga i församlingarnes enskilta rättj, att låta förvalta sina medel, såsom dem bäst synes. Detta motiv tror jag vara tillräckligt gällande, att bidraga till bifall på betänkandet, hvarom jag också anhåller. Herr Bibbing: Jag måtte varit olycklig, att ej hafva tydligt uttryckt mig. Det är alldeles icke för speciella fall, utan för det allmänna fall, då ej något misstroende till någon ägt rum, som jag önskat se en lag stiftad. Jag förstår icke, huru någon domare kan sätta i fråga att tillämpa lagen, då förord finnes. Den gamla regeln står ju fast, att förord bryter lag. Friherre Ehrenborgh har nu för sin del ansett det naturligt att, om förord ej finnes, Kyrkoherden och Kyrkovärdarne skola ansvara för \ hvardera. Detta är åtminstone ej öfverallt enligt med landets sed, som man ock vet i Lag är tillerkänd helgd af Lag, der ej beskrifven Lag finnes; emedan man på flere ställen anser Kyrkoherden, som 202 Den 19 Februarii e. m. äger mera skrifoch räluie-förmåga, vara skyldig att efterse, att skuldsedlar ej blifva öfver 10 år gamla, att han mera känner de skuldsattes förmögenhet 0. s. v. Jag skulle tycka, att Kyrkoherden borde ansvara för hälften, och Kyrkovärdarne för £ hvardera, men vore jag nu Underdomare under Christianstads Hofrätt, så fick jag, så vida Presidentens votum gällde, mitt utslag upphäfvet, och detta torde häst bevisa-anledningarnes gildtighet; hvarföre jag anhåller fortfarande örn återremiss. Herr Hjerta, Gustaf: Jag förenar mig med Friherre Ehrenborgh. Jag kan ej ens tänka mig en lag uti ifrågavarande fall, som skulle vara lämpelig till alla möjliga speciela förhållanden. Det är ju icke sagt, att blott Pastor och 2 Kyrkovärdar skola vårda kyrkokassan; deri kan ju möjligen hela Kyrkorådet deltaga. Det vore oformligt, alt söka stifta Lag för alla dessa olika omständigheter. Jag hoppas dessutom allt af tiden och den sig kringgripande uplysningen; jag tror, att folket snart skall kunna läsa och räkna, och således sjelf granska sina egna medels användande. Hvar församling gör bäst upp ansvarigbetssättet inom sig.
Han ansåg ock, för sin del, deras tillämpning på frågan om borttagandet af all utförseltull icke böra lemnäs å sido, för det osäkra inflytande på vilkoren vid en traktat med Frankrike, som möjligen skulle kunna påräknas, om, hvad trävaror egentligen beträffade, tullen för dem tillsvidare bibehålles. Den inverkan på underhaudlingarne, som vore att vinna genom ett erbjudande i sammanhang med traktaten att borttaga utförseltullen för dessa, likasom för de få öfriga, med utförseltull belagda, varorna, syntes i allt fall vara af mindre betydenhet, enär de trävaror, hvilka företrädesvis äro att till byggnadsmaterial hänföra, numera icke finnas vid utförsel tullpligtige. Då icke heller de af föredraganden i öfrigt framhållna betänkligheter emot reformens genom förande förekommo Statsrådet vara af den vigt, att den önskvärda förändringen derigenom borde uppehållas, tillstyrktes af honom i underdånighet, att proposition till Rikets Ständer måtte i nåder beslutas örn borttagande ur Tulltaxan af all utförseltull. Hvad föredragande Herr Departements-chefen i förevarande ämnen underdånigst tillstyrkt, och hvaruti, med undantag af Statsråden Lagerstråle och^ Malmsten, Stats-Rådets öfrige ledamöter instämde, behagade Kongl. Majit i nåder gilla, samt befallde, att skrif velse, sådan den finnes protokollet bilagd, skulle i öfverensstämmelse dermed till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Carl von Schantz. Kongl. Maj:ls Nåd. Ank. till Eip.-Utsk. den 16 I)ec. 1862, kl. 1 e. m. Kongl. Majus Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående föreslagen utvidgning af Uplands Regementes mötesplats Polacksbacken; Gifven Stockholms Slott den 25 November 1862.
Detta förhållande har Stats-Utskottet an» sett sig böra vördsatnligen anmäla, på det den åtgärd, som leder till ett laglikmätig! slut i denne del må vidtagas; och hemställer Utskottet att, så framt ej Vällofl. Borgare■Ståndet eller Hedervärda Bonde-Ståndet skulle finna för godt förena sig med de 2:ne öfrige Respective JRiks-Stånöen härutinnan, frågan måtte öfverlernnas till afgörande utaf förstärkta Stats-Utskottet på sätt 6g. §. Regerings Formen utstakar; hvarvid följande Voterings-Proposition torde fram. ställas: Den, som bifaller, attj såsom Stats~Utskot« tet i Utlåtande af den 10 i denne månad föreslagit, den brist, tom kan uppkomma uti 30,500 R:dr af d en projecterade frivillige afgift inom Hufvudstadeti till Theatrens härstädes underhållande, för nästa år 1819 må godtgöras af Öfverskotts-Medel å Stats-Verkets intrader, voterar Ja, den det ej vill, Nej; Vinner Nej, så kommer vidare understöd för Theatern än det för innevarande år till 30,500 R:dr föreslagne ej att äga Jttrm utöfver de på Stat till Dramatiska Spectaclets underhåll anslagne medel. Stockholm den 23 Junii 181g. N:r 315: Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande i anledning af de hos Riks - 1878 StatsUtskottets Beta.'.handin. Stånden g jorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande om de under Komr/. Commerce-Collegil Förvaltning stående Fonder. Tu: Stats-Utskottet hafva trenne jf RiksStånden aterrerritterat Utskottets Betänkande om de under Kongl. Commerce-Collegii Förvaltning Stående Fonder, med följande anmärkningar; hos Högloft. Ridder kapet och Adeln:
Lönnbergs nu hoppas, läsarinnors Det är denna gång en nutidsskildring grannland Författaren, ligen till kronor å (25) kronor hvartdera med verklig teckna af Hermann tysk, förståelse men böra själfulla personlighet, första ur vårt liga ömmande hjärta verksamhet lyckats Imgjors de ringa och hennes offervili lidandets och till sist allbetvingaren kärlekens stora slutliga underhållande tjänst, seger. boken måste vara ägnad att vinna läsares bifall. originaluppsatser, hemmets omfång vi af likaledes intressen, fem fyra eller som och som sex pris, Idunsnämligen ett å ett hundra (100) andra pris kronor, å femtio mellan de kraf, som uppställer, som sjuksköterska lif grefvinnan börden betingar, och dem, som hennes för förtryckta pris bästa eller ett betala Heiberg. och medryckande slitningarna hafva spalter, samt han har ej dess mindre den nordiska hjältinnans, de fyra kvinnans kretsar: som bär ett berömdt namn, är visserbörden För beröra ett » Greföinnan » alla kvinnliga o c h gnistrande h o n har drifvit Alcimilia fattas stora är intresse, fyra in m o t land, slogo för den KRONOR Iduns spridning h a n k u n d e i n t e f ö l j a m e d o c h l e t a efter h e n n e. hafvet sol in O l a u s o n har seglat hit för att höra efter h e n n e, på många så småningom mörknade, o c h hafvet följde titta lätta, blågrå m o l n b ö r j a d e s t i g a - u p p rök, en strålande en Det satte ut D e voro i början skar Då ett Solen hade sjönk. en 400 k o m in på m o r g o n e n o c h PRIStänker gick med med på och augustihimlen. förfärligt v ä d e r i går kväll, * frukt, en intresse. innan ett » Och sålde några steg n e d e m o t ångbåten, veranda väster. vill till till. och och den själfva, för vi har Jag snart blodröd, k väft min ta gick hem m e d min korg.
Roteringsskyldige påtagligen begångna förorättanden, hvilka, vid i8>8 och 1823 årens Riksmöten, af Riket» Ständer till Kongl. Majits Nådiga uppmärksamhet i underdånighet anmälde blifvit, nu mera icke kunna, utan vid en ny allmän undersökning och Rotejemkning inom Provincen, undanrödjas eller afhjelpa», men <- mot hvilken, till sin billighet och nödvändighet, redan vid aine tillfällen af Kongl. Majit Nådigst erkända anstalt, ert af Rote hallarne, vid Ständiga Roteringens åtagande, fä.-tailt och här ulvan omlöimäldt vilkorausetts ligga till hinder, 38 Statssamt Oec. Utsi:. Uti. N:o 9^. tillstyrka Utskotten vördsamt, det ville Rikets Högloflige Ständer, för att omsider öppna en utväg för afbjelpandet i möjligaste matto af de emot senast i Skäne förrättade Rotering, vid sä mänga tillfällen och ur sä grundade anledningar förda klagomal, i afgående Skrifvelse underdånigst begära, det täcktes Kongl. Maj:t, genom vederbörande Dess Befallningshafvande, låta, uppå saipma dag och timma, å LandsCancellien i Malmö och Christianstad, minst två månader efter den dag, Kungörelsen derom blifvit i Länens alla Kyrkor uppläst, sammankalla samtlige Rotehållare vid Södra och Norra Skånska Infanteri-Regementena, samt till deras besvarande framställa följande tvänne alternativ: a^) huruvida vid den redan skedda Roterlngen, samt det, till understöd för densamma, af Kongl. Majit Nådigst beviljade anslag af öfverroterade Numers Vacanee-afgift, framgent, och utan minsta rubbning, bör förblifva; eller b) om Rotehållarne hellre åstunda, att en ytterligare jemkning i berörde Rotering bör anställas; då, i sådant fall, nédannämnde grunder och vilkor derföre skola af Rotehållarne, utan ringaste modificationer eller förändringar i ordalydelsen, antagas, nemligen: Stats* samt Oec,~Utsk.
letade de efter något att säga, mdn det var s o n H o n låtsade emellertid ingenting o m. Han om de saknat föreningspunkten, som lifvet fört såg trött och öfveransträngd ut och behöfde h vila, dem i olika strömfåror långt från hvarandra. sedan finge de talas vid. Dä och då lade han armen o m h e n a e s lif » Så, lefver än och gamla trillar) också, » tryckte hennes hand, s o m ett slsgs surrogat för sade han, då de satte sig upp. » Tänk, hvad alldèn lyckostämning ha)) borde känna. ting tyckes stå stilla så här på landet; det är Tårarna trängde sig heta upp i hennes fyra Ar sedan jag var här, o c h ingenting är för m e n hon tvang d e m modigt tillbaka, så svag ville ändradt. Att du inte förgås i enformigheten, ho)) icke vara. ' nun stackars lilla Edith. » » Kanske det är bäst jag går u p p nu, » sade » .lag märker inte. att här är så enformigt, » h o n slutligen. » Som du vet är det midsommarsade hon enkelt, » hvarje dag haifullt u p p m e d i morgon, och då är det alltid litet att bestyr, o c h för har jag ju varit ute och rusta med. Godnatt Harald, sof g o d t! » andats en gång, då för två år sedan, Han såg hennes ljusa klädning försvinna mel du minns, innan du reste utrikes. » lan buskarna och försjönk åter i tanka) '. Ha)) » Ja, de fjorton dagarna fick jag rå om min hade kommit hit mera af plikt än böjelse denna fästmö utan kontroll. Det är inte min mening gång, det var sant, men nu k o m det likväl en att såra dig, Edith, men här i ditt h e m måste känsla af tillfredsställelse öfver h o n o m. H a r v a r jag dela dig med tusen andra intressen. Du är så fridfullt, så lugnt o c h tyst.