Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag, som icke ser någon utväg, att nu la fattadt ett klokt beslut, hvilket kan gälla för fem år, nödgas alltså med motvilja instämma uti Utskottets förslag, att till Kongl. Maj:t öfverlemna reglerandet af denna del af lullbevillningen; äfvensom jag med Herr Lefren delar förundran deröfver, att man nu på eftermiddagen finner det lättare, att skilja emellan fina och grofva kläden, än i förmiddags emellan finare och gröfre jernsorler, nemligen emellan Dannemora-jernet, och de andre, mindre goda, jernsorterne. Herr Tham: Jag har så ofta hört talas oin conseqvence och inconceqvence, att 454 Den 3o October e. m. jag icke kan neka, det den största af senare slaget synes mig vara att förblanda införseltull med utförseltull, såsom man nu gjort angående Dannemora-jernet, hvarpå denna erinran torde innefatta tillräckligt svar. Hvad Herr Lefren insinuerat om Bevillningsutskottets och Ständernes förmenta hat emot fabrikernas interessen, så tror jag sannerligen att detta icke förtjena»* svar, då man erinrar sig att ända från 1771 till 1823 jemna förbud existerade; och hvem som vill efter ziffran calculera landets vinst, tolde lätt Blifva öfvertygad, alt den icke är öfvervägande för den förstnämnda epoken. Att fabriksanläggningar icke florera så, som sig borde, lägges således falskeligen författningarne till last, men hör rätteligen tillskrifvas fabrikörernes ensidiga och skefva åsigter af deras egen fördel. — Då man, såsom Herr Munck af Rosenschöld, åsyftar husflitens upphjelpande, är det ej klädesproduction , utan vallmars-tillverkningen , som bör upplijelpas, emedan vallmar och icke kläde tillverkas af allmogen, och denna näringsgrens flor bevisas häst deraf, att omkring 1 million skålpund grof ull årligen införskrifves.
Hos — Du har t. ex. aldrig sagt mig — om du kas liksom lefvande träda fram arm i arm ur våra hustrur! Och hvem står väl vid vår sida förr — svärmat — för någon annan. som en blid ängel ännu i vår ålderdom? Det är — Kära barn, nog kan du väl förstå, att icke ramen. Ole Pedersen har också ett par vackra dottern! en man på trettiosex år kunnat gå alldeles obeporträtt af sin far och mor. Som öm moder, som älskande hurörd genom lifvet. Peter Ilstedt är genremålare och visar sig stru och kärleksfull dotter, hur skön är ej kvin— Nej det förstås, litet svärmeri kanske, men långt uppdrifven i sin konst. Hans » Tre unnans uppgift! Den nordiska och ej minst den jag menar något verkligt tycke, säg mig, har du ga flickor » äro förtjusande och » V i d morgonnorska kvinnan har bättre än många andra lands aldrig älskat någon — före mig? kvinnor insett denna stora uppgifts betydelse — Icke så stormande åtminstone, du lilla kaffet » är en liten scen från hemmet af god och välsignelse. » frågvisa! Men nu skola vi icke röra vid det och verksam effekt. Augusta Dahlman är ämnet vidare. * stillebensmålarinna och exponerar förträffliga — Nej, icke sedan, men nu i dag, på min En ting hjältinna. En rask handling, som » Stockrosor » och » Helleborus ». Chr. Bloche ' s förtjänar omtalas, utfördes här om dagen af en högtidsdag. Ack, jag vill så gärna, att det skall » Stora skyar öfver hafvet » är en praktfull ung flicka. Under lek med jämnåriga vid Thorsvara fullt förtroende emellan oss. Låt mig nu höra ditt hjärtas historia, jag skall aldrig fråga tafla med särdeles väl framställda molnpartier, viks brygga vid Lidingöbro, en omtyckt, men dig mer sedan. farlig lekplats under sommaren bland barnen hvarigenom solen tränger och kommer dem att — Det är ingenting att höra, — svarade Isidor till sommargäster å Thorsvik och kringliggande skifta i flere färger. Hafvet har lagt sig till villasamhällen på Lidingö, råkade en liten parfoch det nästan litet snäft.
Det har tillförene blifvit framställdt och utförligen afhandladt af många aktade ledamöter af della Stånd, hvaribland särskildt framstår en, hvilken jag alltid roed högaktning skall minnas, Gr. Carl Spens. Bans (ankar i ämnet förvaras uti en reservation lill ett Constit.Utsk:s Betänk:de fur år 1840, och han har der härledt inrättningen af Länsnämnder från vår historias äldre lider samt visat, att denna institution har anor, så oförgängliga, att de förr eller sednare troligen skola göra sig gällande. Jag ber att i korthet få till besvarande uptaga hvad Gr. Mörner anfört derom, att Länens nuvarande hushållningssällskaper till större delen redan upfylla den plats, Ländsnämnderna äro ämnade att inlaga. Jag kan icke dela denna åsigt, synnerligt af det skål, att ledamöterne i nämnde sällskap icke åro valda af meöigheterne och således hvarken hafva något allmänt åliggande att upfylla eller någon deraf härflytande upmaning alt motsvara det allmänna för - Den 24 December. 95 troendet, hvarförutan Hushålls-Sällskaps-ledamölerne sakna den nyligen omnämnda kostnadsersättningen. De inställa sig ganska ojemnt och hafva ingen ansvarighet. Hvad de uträttat är alltid utöfver deras skyldighet, hvad de underlåtit äger ingen anmärka. Vi hafva ju daglig erfarenhet deraf, att de Nämndemän, hvilka jemte Häradsh:n utgöra Härads-Rätt, genast lemna denna befattning, så snart de uttjent den föreskrifna tiden, och hufvudorsaken dertill är att deras aflöning är så otillräcklig, alt den ej på långt när motsvarar den tidspillan, som tjenstens utöfvande medförer. Att nu, såsom det blifvit föreslaget, ytterligare ålägga dem en befattning, utan ersättning, fruktar jag icke skulle gå an, och man bör ihågkomma, att om man vill ändamålet, får man äfven lof att vilja medlet för detsammas upnående.
U. till Ut* flottets Betänkande, angäende Ståts-Regleringen; och beslöt Bonde-Ständet, a:t lemna sitt bifall till hwad Utskottet härutinnan tillstyrkt, med de wilkor och förändringar, som Högloft. Riddcrflapet och Ad>ln denne dag med Ständet communicerade Protocolls-Utdrag innehäller, samt med stadgande att werkan af de grunder, som i afseende pä benadnings-Staten sämedclst blifwit lagde, bör taga sin början med andra qwartalet af innewarande är; hwarom dc öfrige Respcctive Ständen skulle wördsamt och wänligen underrättas, lllt »ugiA. S. D. LZO Den 17 April. S. D. Företogs till afgörande Högloff. Slät?' -Utflottets uki Memorial den 7 innew-rande manad afgifneuklätande, i anledning af gjn-de anmärkningar wid bilagan Litt. L. till Utffottet Betänkande, om Stats-Regleringen innefattande Clerici, Hospitalo, Academie, Gymnasii samt Scholä-Staterne, och godkände Bonde-Ständet hwad Utffottet i besia ämnen yttradtoch tillstyrkt; Hwilket ffulle de öfrige Respcetive Ständcu wördsamt och wänligen tillkännagifwas. vt su, rs. S.
Enligt räkenskaperna ingår ock under benämning ”ersättning tili amiralitetskrigsmans-kassan” nyssnämnde summa uti anslaget lill Förvaltningen af Sjö-ärendena samt aflönings-staterna vid flottans stationer i Carlskrona, Stockholm och Götheborg. Enär de af statsmedel beviljade bidrag för pensions-kassorna blifvit uppförda å riks-stalens nionde bufvudtitel, hvarest för amiralitets-krigsmans-kassan äfven finnes upptaget ett anslag af 0,000 R:dr såsom ersättning för förlorad centonal-afgift, har Utskottet ansett det leda till ordning och reda i räkenskaperna, att kassans bidrag från staten uppföras pä ett ställe, och får fördenskull hemställa, 10:o. Mot vilkor,jalt 4 ordinerade Skollärare, nu innehafvande i lön tillsammans 1,400 R:dr, afsäga sig dubbel tjenstårsberäkning, har Kongl. Maj:t föreslagit, att såsom ersättning för denna afsägelse mätte anvisas ett belopp af 666 R:dr 32 sk., och tillstyrker Utskottet 11 :o Som flottans nuvarande ordinarie Fältläkare-korps, bestående af att merberörde ersättningsbelopp 3,000 R:dr måtte afskiljas från anslaget till Förvaltningen af Sjö-ärendena samt aflönings-staterna vid flottans stationer i Carlskrona, Stockholm och Götheborg, och i stället tilläggas det å nionde hufvudtiteln för amiralitets-krigsmans-kassan upptagne anslag, som följaktligen med berörde 3,000 R:dr komme att ökas.
Jag är lugnare, ty jag ser bättre den väg jag har att gå. Jag är författare, jag duger icke till annat, och jag är det ända ner i min varelses rötter. Hur högt i rang jag kan komma, bekymrar mig föga. Det redliga sträfvandet i mitt yrke, eller rättare i min konst, är allt. Vid en djupdykning i den guldgruva av mänskliga och kulturella erfarenheter som Stora boken utgör, inställer sig snart ett stort antal frågor: – När fick Victoria Benedictsson uppslaget att fylla dessa voluminösa böcker med anteckningar vid sidan av sitt egentliga författarskap och varifrån kom idén? – Varför har hon givit sina anteckningar just denna form eller snarare dessa former? – Vem skriver hon för och vilka motiv driver henne? Frågorna kan mångfaldigas. Mot bakgrund av den forskning som på kontinenten och i engelskspråkiga länder är på stark frammarsch när det gäller dagböcker, memoarer och biografier, vill jag försöka besvara dessa frågor. Man kan i Stora bokens heterogena innehåll urskilja tre huvudgrupper: En stor del av dagböckerna fylls av anteckningar som tillkommit efter ett minutiöst studium av människor och händelser i Victoria Benedictssons omedelbara närhet. Antingen är det hennes egna iakttagelser som ligger till grund eller berättelser från vänner och bekanta. Dessa partier äger en visuell tydlighet, de agerandes utseende, miner och repliker är skarpa som på film eller teater. Ibland har man intrycket att läsa ett färdigt filmmanus. Den andra stora gruppen utgörs av dagboksanteckningar i mera traditionell mening, dvs det egna jaget och dess tankar, känslor och upplevelser står i centrum. En dagbok som fylls med anteckningar av detta slag, kallas med en fransk term ”journal intime”. Båda dessa former av dagboksanteckningar har som syfte att vidga och fördjupa den skrivandes kunskaper om omvärlden eller det egna jaget och innebär samtidigt en erövring av den yttre och inre verkligheten. Till en tredje grupp kan man föra allt som inte passar in i huvudgrupperna ovan, såsom brevavskrifter, anekdoter, folksagor, litterära utkast, således mycket av det stoff som fyllde del I av Stora boken. Material av denna karaktär finns med hela tiden men minskar efter hand i betydelse, allteftersom de båda andra grupperna sväller ut. När man studerar framväxten av Stora boken är det de två första grupperna av anteckningar som har störst intresse – i dessa är Victoria Benedictsson inte i första hand referent utan medskapande, utforskande, diktande.
De uti denna Regeringsform bestämda nya Embeten, Stats-^tiuis^arncs. Stats Nädens och ^U8rickn Rädcns/ stola upföras i Rikets Stat och mä icke af någon tillika med andra elvita Embeten beklädas. De twänne Stats-^linistr^ns innebafwe Rikets högsta wärdigheter. StatsRäden äge lika anseende med Generaler och äusutiL Raden med (lenerLl-lckieutenanter. §. 33. Stats - ktintstern ^ör Utrikes Ärenderne, Stats-Raden, ?re8l6entsrne i t.oilsr;ierne, Esmer Stäthällaren, Under-Stathällaren och Loitlie-MästareN i HufwNdstaden, Hof'Lant2leren, gu8titjW Lant^Isron, Stats'8ecret6rare, LaNdsböfdingar och Stäthällare i Landet, Fältmarskalkar, 6enerater och Amiraler af alla Grader, Lenera! jutan ter, Z^fwek-^ctjutanter, Stabs^yjutanter, Lommenclanter uti Fästningarne, Lapitaine Lieutenanter och Officerare wid Lif-^ Drabautsrne, E>fwerstar för Regementerne, 8s> conä-Lbelerne wid Gardes ' Regementerne til Häst och Fot samt Estwerste-lickeutenanter wid Z96 Den 2 Imrik. Lif-Regements LliFsclen, Lliekerns sol' Artilleriet, l?'o>cUicmionLFältmätnings och Sjöttlätnings wäsendet, ^inim^:- och Sändebud til främmande Maqter samt de Embetsoch Tjenstemän, som uti Konungens (^binett för Utrikes Brefrväzncngen och w'dBessickningarne nyttjas, hafwa förtroende-sysior, hwarifrän Konungen mä Lem entlediga, när Han pröfwar Rikets tjenst Let fordra.
— Till tjenstgöringspenningar åt Provincial-Läkare i de orter, der Läkaren af praktik utom tjensten kan påräkna allenast en högst obetydlig inkomst; för 3:ne Läkare å 500 R:dr 1,500: — Till förhöjning i Djurläkarnes arfvoden; för 24 st. å 200 R:dr 4,800: — 36,300: — S:gr 226,002: — Indelt Spanmål såsom i 1858 års Riks-Stat 3,908: 40 Transpor ExpeditionsUtskottats Förslag till underd. 231 S p a n m å 1. Penningar Inuelta Kantor, enligt markeIndelt på förslag. Oindelt. Summa gång på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis ä 2 R:dr kub.-fot. R:dr ö. E:dr ö. kub.-fot k:r E:dr ö. kub.-fot. k:r B: dr ö. Skrifvelse N:o i97. Transport Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet: Tillkommer ny anvisning, nemligen: Löner, u 1,500 R:dr, för 2 nya Adjunkter, nemligen 1 i Pediatrik och en i Psykiatri 3,000: — Tillökning i anslaget för Vård, underhåll och förökande af Institutets Bibliothek, samlingar och inventarier m. m • 400: — Tillökning i anslaget för Laboratorium 600: — Arfvode ät Artis Obstelricise Adjunkten . • 500: — 4,500: — Barnbördshusen: Nuvarande beloppet 7,713: — Tillkommer: förhöjning, nemligen: Till aflönande af en lnstruktions-Barnmorska vid Allmänna Barnbördshuset i Stockholm Till förhöjd aflöning åt Läraren vid Barnmorske450: — undervisnings-anstalten i Götheborg • 500: — 950: — Orthopediska Institutet Veterinär-Inrättningarne i Riket:
1859 oell 1860 årligen 2,000 Il:dr, eller liir 3 Sr 6.000|:— För uppsökande och afteknande af i landet befintliga runstenar samt för rilningarnes lifgifvande; under åren 1858, 1 '■■59 och 1860 årligen 1.500 K: dr, eller för 3 år . 4,500!— j Till inköp al eli visst antal exemplar af en utaf Geschworr.ern A. Busch utarbetad och frän trycket utkommande Handbok, till lättnad vid öfvergången från gamla till nya svstemet för mynt, malt, mål och vigt j 4,000 ! y y inköp af den utaf Kyrkoherden H. Janzon förfärdigade astronomiska glob 2,250 Summa 697,950j1,256, lil j58 1,954,061: 58. Stats-Utskottets Memorial M 149. Ank. till Exp.-Utsk. d. 10 Nov. 1857, kl. 7 e. m. Memorial med förslag lill samman jemkning eller volerings-propositioner i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till slatsregleringen hörande frågor. (U. A.) Sedan Stats-Utskottet under N:ris 42, 43, 71 och 72 afgifvit förslag till reglering afutgifterne tinder Riks-statens andra, tredje, fjerde och femte hufvud-titlar samt i förnyadt Utlåtande M 124 besvarat de emot vissa delar af Utskottets förenämnda förslag framställda anmärkningar, så och efter det Utskottet erhållit del af de utaf Riks-stånden rörande samtliga hithörande frågor fattade definitiva beslut, får Utskottet härmedelst framställa de förslag till sammanjemkning eller voterings-propositioner, äfvensom afgifva de yttranden i öfrigt, hvartill skiljaktigheterne i nämnda beslut funnits föranleda. Andra Hufvud-titeln. Enligt Utlåtandena N:ris 42 och 124.
Huruvida samma styrelse gjort sig skyldig till någon försummelse, derom vågar jag ej yttra mig; jag älskar dock tro i det längsta, att så ej varit fallit, utan att den under de svåra penningeförhållandena sökt göra sitt bästa. Emedlertid tror äfven jag, att ett ganska förmånligt resultat skulle kunna vinnas och ganska betydliga summor komma jordbruket till godo, såvida i en framtid hypoteksbanken verkligen kommer att utgifva sådana obligationer, som nu varit i fråga. Jag vidhåller det yrkande, jag förut framställt. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Det är i allmänhet icke särdeles uppmuntrande att taga till ordet Din 26 Maj e ra. m när fråga är om bankens angelägenheter, då större delen af Riddarhusets ledamöter sällan deltager i sådana öfverläggningar. Att så är fallet, förundrar mig, ty om fråga är om jernbanan skall gå öfver Carlstad eller öfver Norum, eller om ett val till Förstärkt Bevilln.-Utsk. förestår, då infinner sig Adeln i 250-tal, men när det gäller att behandla ett ämne, som, så till sägandes, rörer hvars och ens ficka, då är Huset, såsom i afton, ganska glest, och de flesta finna samspråket tråkigt. Detta oaktadt måste jag uttala den åsigt, att just derföre, att förhållandet är sådant, är det en pligt för oss, som äro närvarande, att icke fatta ett beslut, som, om det ock kan synas hafva goda skäl för sig, dock kan i en framtid komma att genom sina konseqvenser allt för djupt ingripa i medborgarnes fickor. Det är verkligen bedröfligt, att man ständigt, förgätande att bankens hufvudsyfte måste vara myntvärdets upprätthållande, sökt att förvandla den från en depositoch vexelbank till en lånebank, som skall fylla alla möjliga bebof. Det är klart, att när ett tolk under flera sekler vant sig vid att göra sådana anspråk, tycker man att banken bör och skall afhjelpa alla lidanden i penningeväg, huru oförnuftigt man än i sin enskilda hushållning tillvägagår och huru illa Statens finansiella angelägenheter än må handhafvas. Det är i min tanke icke att förvänta att Bankens angelägenheter skola behörigen tillgodoses, då R.
Mängden rf dessa ärender skulle, efter Committerades tanka, än ytterligare minskas, om den, kanske enda säkra utvägen begagnades, att låta en del frågor, som helt och hållet bero af loeal-förhållanden , afgöras af Nämnder eller Compromissarier, som på stället kunde utnämnas, Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. 581 och hos hvilka både tillförlitlig kännedom och skyndsamhet i beslut vore att förvänta. Ibland de ämnen, som Committerade ansett höra till allmänna ordningen , är spannemålsundsättning i missväxtår ett af de förnämsta. För närvarande ligger denna omsorg på Allmänna Magazins-Direction, som dels bör anskaffa spannemål till de orter af Riket, der brist yppas eller befaras, dels göra upphandling af denna vara i de orter, der öfverflödig tillgång derå finnes och afsättning saknas; dels jemväl emottaga Kronans behållne Afradsoch Krono-tionde spannemål samt derom med Stats - Contoiret liquidera: skolande Directionen dessutom an skaffa Statens spannemålsbehof och dermed vid inträffande krig förse Rikets Flottor och Arméer. För de båda förstnämnde ändamålen har denna Direction, tid efter annan, fått stora anslag, så att dess fond och creditiv nu uppgår till flere millioner. Committerade anse den frågan, huruvida en så beskaffad inrättning i dess närvarande skick är för jordbruket och för Rikets innevånare i allmänhet nyttig, fordra en vidsträcktare pröfning och utredning, än som egentligen ingår uti föremålet för detta utlåtande. Icke dessmindre tillhör det Committerade, att härom yttra deras öfvertygelse, och de tro sig härvid, utan äfventyr af misstag, kunna säga, att Magazins-Directionens befattning blifvit utvidgad långt utöfver den gräns, som med en försigtig Statshushållning varit förenlig. Oberäknadt det inflytande, Betänkande om Rikets Styrelse~Verk.
StraffBalken och Kongl. Brefvet den 25 September 1777. S. D. Föredrogos ånyo och hiföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets följande Betänkanden: l:o N:o 58, i anledning af väckt motion om inskränkning i användandet af Kyrkomedel; 2:o N:o 59, i anledning af väckt fråga om rättighet för väfveri-idkare i Stockholm att i husen få utbjuda och afyttra sina väfnader, vare sig af bomull, linne eller ylle; 3:o N:o 60, i anledning af väckt fråga om inskränkning uti gårdfariliandeln med Eskilstuna Manufactur-arbeten; 4:o N:o 61, i anledning af väckta motioner, att så kallade Rusthållsvisitationer icke må anställas oftare, än 2 gånger om året, samt om nedsättning i det hittills bestämda mål å manskap och hästar, som vid CavalleriRcgementen antagas; och 5:o N:o 62, i anledning af väckt motion, att H. K. H. Prins Carls Palais måtte öfverlåtas till ett National-Museum. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets följande Utlåtanden : N:o 171, angående väckt motion om upphörande af Kronans rätt att lill utgörande in natura utfordra ränte-dagsverken på "Wisingsö, m. m. N:o 172, i anledning af väckt motion, angående revision öfver förvaltningen af de för Minister-staten anslagna medel. N:o 174, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om upplåtande till Upsala Central-Hospital af några Kronoparken Åsen och Ulltuna Kungsladugård tillhöriga jordar.
Förklädd och nattetid hade han måst lämna sin makas dödsbädd och fly från Portugal, där högviktiga statsskäl bjödo att hålla honom fången, på det hans stora plan, som Portugals konung ratat, dock icke måtte komma en främmande makt till godo. Men nu erbjöd han Castiliens och Aragoniens kungapar att visa deras flottor vägen västerut öfver världshafvet till Indiens så länge förgäfves sökta skatter, — att finna en ny värld, det drömde han aldrig om. Kung Ferdinand var en allt för världsklok man att lyssna till dylika fantasier. Men hans gemåls svärmiska trosnit blef mäktigt tilltaladt af främlingens storslagna plan att lägga den yttersta östern under korsets välde och, rustad med dess omätliga skatter, tåga västerut mot de islamitiska väldena och på deras ruiner trygga de kristnes herravälde öfver den heliga grafven. Ännu var dock allt för mycket att sköta i eget land för att man skulle haft tid att mycket lyssna till den äfventyrlige drömmaren. Långa år fick han vänta och uppehållas af ett bedrägligt hopp, under det han med nöd lifnärde sig af det knappa understöd, som hofvet gaf honom. Huru han var nära att bringas till förtviflan och än en gång draga ut i världen på vinst och förlust med sin stora tanke, då till sist hans öde vände sig, är här icke stället att förtälja. Vare det nog sagdt, att då glädjen öfver Granadas fall beredde hans plan ett bättre mottagande, var det Isabella, som framför alla andra blef dess främjarinna. En sägen går, att hon till och med låtit pantsätta sina egna juveler för att skaffa Kolumbus medel till hans stora färd. Denna sägen hör till det myckna sagolika, som flätat sig kring den store upptäckarens minne, och kan ej historiskt bevisas, men den stämmer fullkomligt öfverens med hvad man känner om Isabellas karaktär. Samma år, som såg det sista moriska riket på halfön gå under, fick äfven bevittna början till den jättelika utvidgning af dess makt, som följde med den Nya världens uppdagande. Men dess upptäckare skulle aldrig få veta, att det var en ny värld han funnit.
Man träffar nu ofta i en mindre stad fyra, fem dylika expediter eller Probenreuter på en gång; och ingen stad eller beställning är så obetj^dlig, alt den af dem försmås. Ja ej nog dermed, hvilket här i Hufvudstaden är ett allmänt kändt förhållande, att de upsöka alla de der allägsnast boende Skräddare och Minutörer, och för dem utbreda sina profchartor, utan de gå äfven omkring i enskildta bus, till consumenterne sjelfve, och emottaga beställningar, här på några alnar kläde, der på ett stycke levantin, der på ett stycke cambrick eller calico, der på en golfmatta, der en bordduk eller en lampa eller en pendul och så vidare i oändlighet, utan skillnad, om varorne äro tillätne till införsel eller ej; och den, som gifvit beställningen eller orderna, har ingen risk, i36 Den 23 Februarii e. m. varan betalas ej förr än den rigtigt blifvit lefvererad i köparens magazin eller rum, så att den, till följd af nu gällande Lurendrägeriförordning, är fullkomligt fri från allt beslags-äfventyr. Till och med, med credit och lång credit har det ingen svårighet, alldenstund desse expediter under sine framoch återresor merendels besöka hvarje plats två gångor om året. Att en dylik expedit, som vanligtvis på en gång är resande Commissionär för flera, ända till och med 18 och 30 Elbenfelder, Dusseldorfer, Lybecker, Hamburger handelseller fabrikshus, och som på detta sätt ses debitera enormt stora varuqvantiLeter, särdeles af manufactur-artiklar, någon gång skulle ordentligen förtulla ett parti af en vara, som har låg tullafgift, hörer till de alldrasällsyntaste undantagen; utan på samma sätt som man sett af officiella bevis, att det tillgår i Skåne och de södra provinserne, så praktiseras också af dessa ProLenreuter.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hade Justiekanslers-embetei i underdånighet hemställt, det Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer äska, att ett belopp af 2,000 Riksdaler måtte å General-Landtmäteri-Kontorets stat uppföras såsom lön åt en person, hvilken Öfver-Direktören vid landtmäteriet skulle ega att förordna till Amanuens eller biträde åt Landtmäteri-Fiskalen i alia de göromål, som till - Bil. N:o 5 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 11 hörde dennes tjenstebefattning, inen vore af beskaffenhet att kunna af ett sådant biträde fullgöras. Till följd af härå erhållen nådig remiss, hade Öfver-Direktören L. B.