Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Dalman: Jag skall icke vidare förlänga discnssionen, sedan Hr Tersmeden och Frih. Raab så fullständigt och klart utvecklat de åsigler, jag i denna fråga hyllar. Då jag begärde ordet var det i anledn. af Hr von Hartmansdorffs yttrande att, om en del persedlar blefve förvandlade i penningar, R. St:r skulle få ett intresse uti att göra en myntförsämring," hvilken skulle i väsendtlig mån minska både Statens och andra ränletagares inkomst af de nuvande persedelskatterna. Jag föreställer mig likväl, att en sådan åtgärd, så ingripande i enskild rätt och så stridande emot landets nytta som en myntförsämring, mäste hafva sitt enda sannolika motiv antingen i mycket stora olyckor eller uti en öfverdrifvet stor vinst, men i nu förevande fall kan intet deraf komma i fråga. Hela dagsverksräntan, om den förbyttes i penningar, skulle knappt upgå till en half mill. R:dr, och hvilket intresse skulle väl vara nog mäktigt att för en ringa minskning i detta lumpna penningevärde blottställa riket för alla olyckorna af en myntförsämring. Det är knapt tänkbart, än mindre antagligt. Dessutom, om en sådan minskning skulle inträffa, hvem blefve det, som finge ersätta minskningen? Utan tvifvel de skattdragande, sorn då finge betala ökad bevillning. I öfrigt vill jag påminna derom, att de, som föreslagit, att göra en förvandling af persedelskatten till penningar, alltid dervid fästat det förbehåll — och det kr äfven gjordt uti K. Propos. — att penningevärdet skulle fixeras efter 1830 års myntfot. Om således man äfven antager en inträffande myntförsämring, skulle denna icke kunna inverka på värdet af penningeräntan, med mindre än att Konung och Ständer gemensamt beslöto en uppenbar kränkning af lag, äfven om R. St:r skulle vilja begagna sin lagstiftningsrätt i bankärenden på ett så förderfligt och rättsstridigt sätt som Hr von Hartmansdorff förutsatt.
Ha vi ej kunnat spara ihop något, så ha vi ej heller några skulder, ty den principen ha vi gemensamt, att aldrig taga något på kredit. Om två år kommer pappa upp i högre lönegrad, då få vi 500 kr. mer om året. Hushålla vi då på samma sätt som hittills, kunna vi sätta in dera på sparbanken, såsom varande för tillfället obehöfliga. Tror ni det går? Hoppas detl Er tillgifna Wilhelmina Andersson. 1893 222 » Ja, särdeles angenäm, » af bröt B o b häftigt, » om man får döma af den scen j a g bevittnade i trädgården. Glöm inte att bjuda mig på bröllopet, » och med ett sträft skratt gick han förbi henne in i förmaket. » Nej, se Bob! » ropade N i l s, » hvar har du varit hela tiden? L å t mig nu presentera dig för familjens ryktbaraste medlem, som just återkommit från en långresa. Häradshöfding F a l k — min svåger, kapten Werner. » » Svåger, » stammade B o b, medan han tyckte att rummet tog valssteg, » jag visste inte — åtminstone hade j a g glömt » D e t var först då han satt vid middagsbordet, som Bob vågade se på Ruth, men hon var helt och hållet upptagen af sin bror. » Naturligtvis är hon stött, » tänkte den olycklige B o b, » bröder borde aldrig finnas till! » Efter middagen kom lilla Maja och intog sin älsklingsplats på Bobs knä. » Maja, » hviskade han och lutade hufvudet mot barnets ljusa hår, » hur gör du, då du varit stygg mot mamma, och hon är ond på dig? » » Jag kyssej henne på kinden, midt i gjopen, » hviskade Maja tillbaka. » D u ha ' väl inte vajit stygg? » » Jo, förfärligt stygg, » sade B o b med en suck, » och j a g tror aldrig hon k a n förlåta mig. » Lilla Maja slog kärleksfullt sina armar om brottslingens hals. » Jag ä ' så ledsen, fajbo ' Bob, » sade hon, » men försök att kyssa henne.
Jag förenar mig derföre alldeles med hwad lAajor Lrellt anfört, och bifaller Hemliga Utstottets Betänkande, men med förbehåll, at de publikan Werk, som ingen del i Keallkations-Planen hatwa, fä deltaga i samma förlust, som enstillde, och at detta beslut ingen istroaÄive werkan har längre än til Riksdagens början. Herr 8tsät yttrade sig i afseende pä Friherre vs 6ssr8 utlätande, det han trodde sig redan Hafwa förklarat, at ^Zio-frägan tvid Gefle Riksdag afgjordes genom compolltion emellan personer af olika meningar, och kunde således krotocolleen?, derom icke wittna. Til bestyrkande af sannfärdigheten häraf provocsraäs han F iherre Ltjernelfl, Hsbr von linAsllrörn och Hrns llxcsllenos Grefwe Knutig hwilken, såsom Landt-Mar - IO2^ skalk wid samma Riksdag, säkerligen afwen känds sakens förhållande. Heer van Idnkevllsin, Nils. En wärd Ledamot, Herr Grefwe /rclolpb Norner, har nyligen föreslagit, at Författningen rörande Lanco-flulderS betalande icke stall taga sin början förr än Förordningen blifwit xudlicernck. Jag fruktar ak detta skulle betaga all desi wcrkan och blifwa detsamma, som at göra ingen Förordning. Hemliga U'stottet har insett och känt betänkligheterna. Herr Najor 8te6t har ansört de stät, som stadgat dest beslut. U stöttet har sett sig twunget at påtänka någon utwäg til räddning för Gäldenarer, hwilke, vm fordringsägare af dem med stränghet begära betalning i et mynt, hwarpä nt: finnes sä liten tilgang, skulle afwentyra at gä frän sina egendomar för köpesumman, längt under deras warde. RiksgäkdsLontoirets banco - skuld har äfiven kommit i betraktande. Jag tillägger hwad jag förut nämnt, mit hopp, at hwar och en redlig
Naj:t anlett de lrärvic! körekomna omständigbeter kortina att ak Rikets 8tänder taga8 i serskildt öfvervägande. Long!. Naj:t !rar vä! kunnit, att det vore med en rätt ordning ökveren88tämmande, om i 8taterna npptoge8 kull allöning oelr 8panmä1 ät ds värkvade Regementernes lrela styrka kör lbela äret, under vilgor, att, med bibelrällande oelr iakttagande, 8ä vidt möjligen ske kunde, ak lrittill8 gällande, i Rassevolanes-Lontracten 8tadgade, grunder kör Manskapets permitterande, allöning leke utlretalte8 kör 8törre styrka, än 80m, enligt de 8a kallade Rrödmönstrings-rullorne, bebnnes vara elkeetivt tjenstgörande, 8arnt att lrvad 8älunda i allöning icke utginge, äterkölle till 8tats-Verket; men Long!. Uaj:t ökverlemnar till Rikets 8tänder att 1r68tämma det 8ätt, Irvarpä bebokvet i denna del, utan anlitande ak litelns besparingar, mä kunna akbjelpas, antingen uredel8t anvi8ande ak ett serskildt Lorslags-anslag, eller genom medgifvande, att utgifter ak denna beskakfenbet ina pä Ökver8kotten ä Inkomst-ditlarne anordna8. o) De i okvanberörde mätto beräknade an8lag ä Riks-8taten8 3:dje Dukvud-3?itel torde, lrvad per8onelle utgikterne arrgär, komma att ytterligare öka8 med den andel uti Lrmeens Inc^varteringskostnader, 8om, i anledning ak upprättade korslag till n^ Dä de beslut, dem Rikets 8tänder, >^>pä bärum krän Long!. kVIaj.t serskildt allätande Lädiga 8krikvelser Aili. till k. Sr ?rot, 1840.
Då 3,3 11,000 r:dr linnas att tillgå, torde väl ej uppstå någon fara af att bevilja dessa 260,000, synnerligast som, om äfven bancovinsten till sista runstycket disponerades af Ständerna, Banken i alla fall äger tillgångar till hela den ifrågavar. summan 460,000 r:dr, utan att vidröra de 3,3i 1.000 ndrna, hvilka äro uppgifna sorn den vid riksdagens början varande bancovinsten; ty bancovinslen liar naturligtvis sedan dess vuxit och kanske vuxit mera i proportion än tillförene, så att samma vinst vid årets slut troligen uppgår till emellan 6 å 700,000 1:dr utöfver hvad Ständerne nu äga. Tvertemot hvad Hr von Hartmansdorff trott, äger det förhållande rum, att den extra-statsregleringen skall komma att göra det nu begärda temporära tillskottet öfverflödigt, i stället för att lägga hinder i vägen för samma extra-reglering. Jag får blott för R. o. Ad. nämna, alt på deposit.- räkningen i banken äro innestående bancosedlar till ett belopp af mer än 7,000,000 r:dr bicosedlar, utom Riksg.conlts crediliv på banken och enskilde personers och cassors. Denna oerhörda massa af sedlar utgör icke mindre än Jj:del af hela rörelsecapitalet. Denna massa ligger i bankens hvalf obegagnad och väntar på den extra-stalsreglerin, och det är just denna exlra-statsreglering, som är skulden till den förlägenhet, hvaruti Banco-disconlen befinner sig, nemi. alt regleringen icke blifvit gjord så tidigt, alt medlen kunnat komma ut i landet allmänheten till godo, i stället för alt ligga obegagnade i bankens hvalf. Gr. Horn:
Då nu Kronan ej kan fordra mer än dessa afgifter, och icke heller några andra afgifter kommit i fråga; så kan jag icke begripa ali, om å delta hemman jag skiljer räntan från jorden och sätter den i annor mans hand, sådant skall kunna föröka afgiftema till Kronan af detta hemman, och detta sker likväl här. Det är ju naturligt, att den som äger räntan af hemmanet och tager de s. k. rusttjenstmarkerna, äfven bör betala i bevilln. 10 sk. för dessa rusttjenstmarker, men om räntan förflyttas pä annor man, så bör väl derföre ingen bevillning erläggas, eftersom jordens ägare ej derför utgör Den 3 October e. m. 85 någon bevillning. Nu bjuder likväl 21 §:n alt, om en annan person blir ägare af en skaltefrälseränla, så skall han derför erlägga be vi 11 n. såsom för fastighet, och deruti ligger en tydlig orättvisa. För närvar, betalar jordägaren dessa 10 sk. för hvarje rustijenstrnark, och detta är rättvist, om han njuter räntan derutaf; men nu får han betala dessa io sk. för hvarje rusttjenstmark, fastän han afhändt sig sjelfva räntan, och jag kan ej frångå min tanke i detta fall, att deruti ligger en orättvisa, hvarföre jag får vördsamt föreslå, att dessa 10 sk. af hvarje rusttjenstmark må anses utgöra bevilln. för skatlefrälseräntan, och dea svarar på några runstycken nära emot den bevilln , som 21 §:n föreskrifver. Om jag mäktat göra denna fråga tydlig för de herrar, som vilja förstå den — hvilket jag åtminstone försökt — det vet jag icke; men emedlertid har jag framställt saken och får begära, alt Hr Frih. o. Landtm, läcktes göra propos. på, att denna afgift af 10 sk. på hvarje rusttjenstmark skall utgöra bevillningen för skattefrälseräntor, och alt icke någon annan bevilln. behöfver utgöras af den som rår om räntan. Hr Stuart:
Allmänna bevillningen samt föreskrifterna för deras tillämpning. VIII B. 467, 478, 481. A. 494. — N:o 16. i anledning af Riks-Ståndens olika beslut angående, dels frågan om de så kallade transatlantiska tull-lindringarnas upphörande och i sammanhang dermed förändrade tullsatser å vissa artiklar, dels ock åtskilliga andra tullbestämmelser. Se vidare Stats-Utskotlets Betänkande N:o 302. — N:o 17. i anledning af gjorda anmärkningar emot Betänkandet N:o 6, angående stämplade pappers-afgiften. VIII. B. 468, 478, 506. A. 514. IX. U. 58, 107. A. 127. — N:o 18. i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, angående 4 ( 2G ) grunderna för den blifvande allmänna bevillniugen och föreskrifterna för deras tillämpning. Se Stats-Utskottets Memorial N:o 322. Bevillnings-Utskotiels Memorialer, Betänkande» och Utlåtanden. — N:o 19. i anledning af Riks-Slåndens olika beslut löraude stämplade pappers-afgiflen. Se vidare Stats-Utskollels Memorial N:o 322. — N:o 20. med rättelse af det i Memorialet N:o 14 afgifna förslag till voterings-propositionen N:o 112. IX. B. 58. A. 108. — N:o 21. i anledning af väckt motion om upphörande af Sjölullarne vid Stockholm. IX. B. 58. A. 108. — N:o 22. i anledning af väckt motion att förbrulit gods, i stället att tillfalla Slaten, bör återställas afsändaren. IX. B. 59. A. 108. — N:o 23. i anledning af väckt motion, om sammanfattande i en eller två lagar af alla de stadganden och författningar, som skola innebära kontroller öfver tull-taxans efterlefnad och garantera dess verkställighet samt i öfrigt angå den inre trafiken.
DFöredrogs å nyo och gillades följande från nedannämde Utskott inkomne samt den 3 dennes f. m. på bordet lagde Utlåtanden; frin Stutsoch Banko-Utskotten Af den 30 sistl. Junii angående förslag till reglementariska föreskrifter uti vissa ämnen , hvilka tillhöra den af Riksens Ständer faststäldte Reglering af Rikets penningeväsende. Frän Banko-Utskottet Af den 30 sisth Junii angående vackt fråga orri Succesiv indragning af sådana JBanko-sedlär, som äro äldre än 10 år. Fran Stats-Utskottet: 1, Af den 28 sisth Junii angående tryckning af åtskillige Tabeller öfver Stats-Verkets räntor. 5, Af den 1 dennes, angående otillräckligheten af förra anslaget till Riksdags kostnadernes bestridande. 3. Af samma dag angående Rosersbergs Kongsgårds öfverlemnande till .Kongl. Majus Nådiga disposition. 4. Af samma dag, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande medels anslående till kostnaderne vid Högst-Salig Hennes Majus Enke-Drottningens begrafning. 5. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets Prof. Utdrl d. 4 Julii 1818.' 741 den 1 dennes aflåtne svar på de hos BorgareStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets dea 10 sistl. Junii meddelte Betänkande, öfver väckt motion angående utvexling i Landsorterne af nya smärre Bankooch Riksgälds-Sedlar, fann Rich derskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 18 sisth Junii af Rictderskapet och Adela gilladt, Utskottets ofvännämde svar borde läggas till Handlingarne. S. D.
Dessa 5 millioner skulle fördelas i 5,000 aktier å 1,000 B:dr hvarje, samt deraf inbetalas en fjerdedel genast, samt för återstående tre Ijerdedelar, som böra inbetalas under tre påföljande år med en tredjedel årligen, ställas säkerhet i valutor, som lätt kunna till penningar förvandlas.» »2:o. Att, jemte det Rikets Ständer förfarande på samma sätt som hittills utse 12 Bankofullmägtige, hvilkas åliggande skulle i Bank-reglementet bestämmas och afse bevarandet af den säkerhet, hvarom Rikets Ständer böra tillförsäkra sig med anledning af deras för Banken ingångna garanti, Bankens direkta förvaltning uppdrages åt en Styrelse, bestående af en ordförande och sex ledamöter. Ordföranden utses af Kongl Maj:t för tiden emellan hvarje riksdag. För enahanda tid väljas fyra (4) ledamöter, utan afseende derå, om de tillhöra representationen eller icke, af Rikets Ständer genom en Nämnd, utsedd till samma antal och på samma sätt, som den Nämnd, af hvilken Rikets Ständers Justitie-ombudsman väljes; samt tvänne (2) ledamöter af och ibland Bankens private delegare.» »3:o. Att ifrån Riksbanken skiljes: a) fastighetsbelåningen; b) lånen till städer och korporationer, samt c) lånerörelsen med omsättningsrätt genom Diskonterna. »4:o. Att Bankens fordringar i följd af lånerörelsen mot inteckning i fast egendom eibjudas till öfvertagande af Hypotheks-föreningarne, för så vidt de intecknade fastigheterna äro inom dessa Föreningars distrikter belägna, och liqvideras med enahanda slags obligationer, som af Föreningarne för förut upptagne lån utfärdats, efter det värde de för tillfället ega.» »5:o.
Jemte det Utsk., i anledn. af de gjorde anmärkme, försvenskat några i §-.n förekommande latinska ord, har Utsk. i likhet med hvad Hr Aminoff föreslagit, destoheldre ansett sig böra tillstyrka, ali en Suppleant må af Ridd.Direkt, väljas till de tvenne Revisorer, hvilka ärligen utses, för att å R. o. Ad:s vägnar deltaga i granskningen af Banko-Diskontverkels förvaltning, som dylika Suppleanter väljas för enahanda Revisorer af Lönekontoren i Götheborg och Malmö. 8 § (gamla 8 §) Det förtydligande, som af en ledamot blifvit äskadt, i afseende på den i denna § förekommande benämningen: ”introduktions lista”: har Utsk. icke funnit sig kunna åstadkomma, enär berörde term närmast uttrycker hvad dermed menas, eller den af Ridd.Direkt undertecknade, vid prot. fogade bilaga, hvarå, med öfverskriften: ”introduktions-lista”, finnes antecknadt namnet å den, som vunnit introduktion, jemte det nummer, under hvilket han blifvit på Riddarhuset introducerad, äfvensom dagen då han uphöjts till Adlig, Friherrlig eller Greflig värdighet. Deremot har Utsk. ansett sig böra i öfrigt föreslå följande förtydligade redaktion af detta morn.: ”Då introduktion begäres, bör Konungens nådiga diplom i hufvudskrift upvisas, ocb åliger Direktionen noga tillse, att icke allenast vederbörliga qviliencer öfver de i författningar ne påbudne inlroduktionsafgifier, utan ock sköldebrefvet i afskrift, vapenplåt, samt fullständigt uprätlad biografisk Genealogi öfver alle till ätten hörande personer, till Direkt, varda ingifne, innan inirodukhn beviljas och inirodukt:s-listan utfärdas”. § 10 (gamla 12 §). Angående tryckningen af R. o. Ad:s prot., har föranledt anraärkn. om hehofvet af en bestämd föreskrift, att tryckningen af dessa prot. bör ske icke blott fort, utan äfven väl och ordentligt.
Ståndets förtroende att vara ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. får jag mig detsamma afsäga. Efter npläsningen häraf och med lillkännagifvande att Frih. Raab, Adam Christian, såsom ledamot i Särskildta Utsk., be - 4 Deni A pril. gärt och erhållit 14 dagars ledighet ifrån d. 4 dennes, anmodade Hr Gr. o. Landtm., Hrr Elektorer, alt sammanträda till val af en ledamot i Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. i st. f. Frih. von Höpken, en Suppleant i Bevilln.Utsk., efler Hr Beuterskiöld, och en ledamot i Särskildta Ulsk. under Frih. Raabs frånvaro, samt alt derjemte utse en Suppleant i StatsUtsk. för den tid Frih. Cederström, Rudolf, blifvit vald alt under permitterad ledamots frånvaro inträda i sistnämnde Utsk., och en Suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., der Frih. Hjerta, Fredr. Philip, varit Suppleant, men blifvit utsedd till ordinarie ledamot. Föredrogs K. M:s d. 29 sistl. Mars på bordet lagdalNåd. Propos. till R. Sl:r ang:de anslag för Hospiialernes förbättrande. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Som de på bordet hvilande Kongl. Propos:na, genom denna bordläggning f varit tillgänglige för R. o. Ad:s ledamöter att af dem taga kännedom, så får jag vördsamt hemställa, att desamma icke måtte nu upläsas, så vida icke någon ledamot sådant särskildt begärer. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Om något prejudikat fölen sådan åtgärd finnes, så har jag visserligen icke någonting deremot. Men jag vill blott erinra derom att med K. M:s Proposualdrig så borde förfaras. Skulle emedlertid så vara, att R. o. Ad. förut remitterat dem utan upläsning, så vill jag icke motsätta mig sådant. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
N:o 20, af BorgareSt. fattade beslut, att en årlig pension må utgå af Allm. IndragningsStaten, ifrån och med nästk:de år, till Grefve Torsten Rudenschiöld, för hans återstående lifstid, med en summa af 3,000 11 dr Km t. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | 1 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 10 Oktober 1857. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 4 prot.-utdrag för den 7 dennes, samt Pleni-protokollet för den 5 sisth Augusti. Uplästes ett från K. St:rs Hrr Elektorer inkommet, så lydande protokoll: Ar 1757 den 7 October sammanträdde Rikets Ständers valde Elektorer för att utse den man, som skall efterträda R. St.-rs Ju - 38 Den 10 Ok tofter. stitieOmbudsman, ifall lian innan nästk:de Eiksdag skulle med dodeff afgå; och befunnos efter valsedlarnes öpnande, rösterne hafva utfallit, som följer: Hr Häradshöfdingen Carl Wester, 2i röster; Hr HofRättsKSdet Johan Åke Lemchen, 12 röster; Hr AdvokatFiskalen Nils August Fröman, 11 röster; Hr Borgmästaren Carl Johan Stolpe, 1 röst; Och då sålunda den i Grundlagarne föreskrifna fulla pluralitet icke tillfallit någon af dessa, företogs ny votering till antagande af den, sorn de flesta rösterna erhållit; och befanns, sedan en voteringssedel blifvit undantagen, snmt de öfriga voteriogs-sedlajne öpnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 27. Nej — 5-0. Till följe hvaraf Hr Häradshöfdingen Carl Wester blifvit till E. St:rs JustitieOmbudsmans suppleant utsedd. Ut supra. G. F. Liljcncranlt. J. A. Butsch. J. F. Gråå. J. Bergström. Uppå Hr Gr. o.
Sedan Utskotten sålunda redovist för grunderna till deras förut afgifne Betänkande, få Utskotten förklara, att de förblifva vid tillstyrkandet, det EnskiftesSrendernns behandling bör åt särskilt tillförordnade EgodelningsRättcr uppdragas; meli i afseende på dessa Domstolars -organisation, beskaffenheten af de ärender, 4* Lagutskottets Betänkandet!. sorn dera böra tillhöra, och den Rättegångsordning, som inom dem hör iagttagas , gå Utskotten nu att yttra sig, i synnerhet i anledning af de anmärkningar, en Ledamot inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Herr Danckwardt, Magnus., på sätt ofvan är upptaget, i dessa delar, gjort. En af de hufvudsakeliga ändringar i förra Betänkandet, som Herr Danckwardt föreslagit, är den, att alla Skiftesärender, således frågor örn ej mindre Enskifte än Storskifte, med allt hvad dermed eger gemenskap, skulle af EgodelningsRätt ‘behandlas. Utskotten gilla fullkomligt denna framställning, såsom ledande till enhet i behandlingen af dylika frågor, och så-! som ett närmande till den i Utskottens tanka nyttiga Författning, att Stadgnrne om Enskifte och Storskifte sammanfördes till eu enda allmän SkiftesFörordning. I så måtto äro Utskotten likväl af skiljagtig tanka med Herr Danckwardtj att Utskotten icke tro, det Rättegångstvister böra tillhöra EgodelningsRätfens bepröfvande. Sådane tvister äro rent af Rättsfrågor; några oeconomiska principer böra ej ligga lill grund för deras pröfning, och ett avvikande i dessa ämnen från den för tvister i allmänhet vanliga Rättegångsordningen är således icke af någon allmän oeconomisk angelägenhet påkallad. Herr Danckwardts förslag, alt Ego(ielningsRältens Ledamöter hvar för sig LagUtshotttts E-eninkanden. 43 skola ega lika rösträttighet med Ordföranden, synes Utskotten också förtjena uppmärksamhet.
Där nedanför vaser från kejsar " Wilhelm och vaser från presidenten Faure, en vas från exdrottning Isabella af Spanien, silfvercorbeiller af belgiernas konung och drottningen af Portugal, presenter från bayerska prinsar och till höger på staffliet en tafla målad af lilla prinsessan Marie, den konstintresserade danska Orléansprinsessan. Och mycket, mycket annat, guld silfver, ringar, broderier m. m., till och med ett anslag, som representerar en femårig ridhäst, hvilken man icke lämpligen kunnat leda upp för börstrapporna. " En annan af våra bilder för oss direkt in i Orienten. Det är en v y från det turkiska kaffehuset, som med sitt brokiga tälttak, sina mjuka mattor, draperier och divaner och sirligt snidade bord och stolar ger en mättad österländsk stämning. Förtjusande unga turkinnor servera här den doftande mockan ur äkta porslin. I vår grupp se vi fröken Marika Stjernstedt på stående fot inmundiga sitt kaffe, till höger o m henne sitter miss Lyne och till vänster i fönstret fröken Märta Sandberg. En af den ståtliga basarens allra förnämsta dragningskrafter utgjordes dock förvisso af de tablåer, som i lilla börssalen anordnats af professorskan Helena Nyblom under medverkan af artisten hr C. G. S. Krehl. Tyvärr kunna våra fotografier endast gifva en svag föreställning om de lyckade taflorna — det artificiella ljuset, de brokiga färgerna lämpa sig ej väl för kamerans återgifvande. D e fem tablåerna framställa: » Drottning Blanka », efter Edelfelts bekanta tafla, » Ebba Brahe », skrifvande mot slottsfönstret den kända versen: Jag är förnöjd med lotten min och tackar Gud för nåden sin. » Fru Schröderheim i Sergels atelier », efter Höckerts tafla, samt » Erik X I V och Karin Månsdotter », framställda i den i Snoilskys dikt tecknade situation där: Sakta glida vimpelprydda båtar, Mälarn speglar röda aftonskyn. Slutligen symboliseras i en serie bilder » En målares d r ö m ». Drottning Blanka framställdes af fröken Märta Sjöcrona, den lille » ryttaren » på hennes knä af en son till professor Julius Kronberg.