Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag lägger på de ledamöters ansvar, som framkallat detta, de följder en sådan organisation af vår Bank kommer alt på densamma utöfva, äfvensom på realisationens bestånd; men äfven med en sådan organisation skall förlägenheten i landsorten icke kunna undanrödjas. Förändringen skall medföra missnöje bland dem, hvilkas rörelse funnit ett stöd uti dessa inrättningar och förlitat sig på deras bestånd. De nuvarande affärsmän, som egentligen begagnat dessa banker och sjelfva förvaltat dem, måste således se sig undanträngde af nya intressens anspråk, och innan andra inrättningar hunnit till stånd, uppstår förlägenhet. Mig återstår således under sådana förhållanden intet annat, än att söka en ti11- llykt hos högsta makten, och jag anhåller således alt få förena mig med Frih. Palmstjerna, under anhållan, att 6 punkten af min reservation må blifva föremål för R. o. Ad:s discussion. Jag skulle derjemte önska, i fall det är med våra former förenligt, alt R. o. Ad. malle förklara Frih. Palmstjernas framställning såsom Ståndets gemensamma tanka. Ett sådant förklarande skulle gifva ett stöd åt BaneoUlsk:s behandling af denna del af frågan. Frih. Cederström: Den af Frih. Palmstjerna väckta frågan hänger tillsammans med afgörandet af BancoUtsk-.s betänk. N:o 29, som till summa Ulsk. blifvit återremitteradt. Ilade båda dessa bclänkm, nemi. det nyssnämnda och det nu förevarande, åtföljts, så hade de i ett sammanhang kunnat disculeras, och det hade då blifvit möjligt att uppgöra och tillse, huruvida de farhågor äro grundade, som Hr Nordenanckar framställt. De kunna visserligen blifva det, derom är ingen fråga, i fall BancoUtsk. inkommer med ett betänk. rör:de Bankens reglerande, som icke blifvit foladt på sådane grunder, att Baukens rörelse kan fylla det behof af mynt i landsorten, som privalbankerne uppfyllt; men då detta ämne tillhör den öfverläggning, som först då uppkommer, sedan BancoUlsk:s svar på återremissen af dess betänk.
Då Utskottet, uti ett under denna dag till Rikets Ständer a fl å te t Utlåtande N::o ipi, rörande väckt fråga om drägtighet i Banco-Statens Enke-cassa för tjenstemän och betjente vid Bauco-Discont-Verket och Låne-Contoren, uppå anförde skäl, ansett sig böra afstyrka bifall till det derutinnan förekommande förslag, samt det, vid slikt förevetande, torde vara af behof påkalladt, att ofv-mberörde disnositions-i äkning hädanefter bibehålies vid det belopp, som dertill årligen är anslaget, eller 2,5oo B: lr Banco, hemställer Utskottet, att Herr Rosenblads ifrågavarande motion måtte få förfalla. Stockholm den j Juni 184 *- Tfu 19 {• Änk. till Exp,-Utsk. den 2 Junii 1841-, kl. 3 e. na. Utlåtande ofver gjorde anmärkningar vid Memorialet JVzo i n\, innefattande förslag till åtskilliga förändrade stadganden i iza och -a:a Artiklarne af Banco-Reglementet.
Proposition om anslag till påbörjande af den nordvestra stambanan från lämplig punkt på den vestra stambanan samt fullbordande, så långt som medel kunde beredas och med rikets fördel vore förenligt; varande tillika bifogade skriftliga förklaranden af ett större antal jordegare, hvilka, under förutsättning att jernvägen till Christinehamn komme att anläggas i den af Jernvågs-komitéen föreslagna sträckning, utfåst sig att utan ersättning afstå dem tillhörig, för banan erforderlig mark; d) Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Wermlands lån skrifvelse af den 10 Juli 1862, med öfverlemnande af ett större antal genom Hushållnings-sållskapet i lånet samlade petitioner, jemväl åsyftande att framhålla vigten af nordvestra stambanans snara utförande; e) en af Hushållnings-sållskapet i Orebro lån gjord underdånig framställning, hvaruti Sällskapet, med åberopande af de våsendtliga fördelar, som genom en jernvågsanlåggning i den för nordvestra stambanan föreslagna sträckning skulle beredas ortens jernindustri och den lifiiga varuforslingen mellan Wermland och Nerike, i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om anvisande af medel till nämnda stambanas byggande, till den utsträckning Statens tillgångar för närvarande kunde medgifva; samt f) en af Bruksegarne H. O. Falk, O. Örn, C. F. Uggla och J. F. Geijer med flere undertecknad skrift, innefattande anhållan att, innan stambanans sträckning från Kristinehamn mot norska gränsen definitivt bestämdes samt beslut fattades om anläggande af linien mellan riksgrånsen och Arvika, ytterligare undersökningar först måtte anställas för utredande, huruvida icke banan, till större fördel för såväl det allmänna, som rörelsen inom provinsen, borde dragas mera genom det inre af lånet, i stället för att, på sått komitéen föreslagit, anläggas utmed stranden af sjön Wenern till Carlstad, hvarigenom, enligt sökandernes förmenande, bergslagens behof af lättare kommunikationer icke skulle vinna tillbörligt afseende.
Sedan det nu säl. är afgjordt, att ka pital skall beskattas, återstår endast i det nu föredragna mom:t att afgöra hvad man räknar till kapital, och att dertill räknas ränta å utlånta och räntebärande kapitaler, derom bör icke något tvifvel ega rum, hvarföre jag anhåller om bifall till mom:t. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blefvo de ifrågav:de moram af B. o. Ad. bifallne. Utsk:ts hemställanden röride 4:de och 5:te rnomm af g 6, samt förslag till samma mom;rs lydelse. Biföllos. Den vidare pröfningen af förev:de Utlåt, upskjöts till eftermiddagens plenum och R. o. Ad. åtskiljdes kl. */* 3 erolli fidem, O. Brakel. Onsdagen den 22 Augusti 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 1 prot.-utdr. för förmiddagens plenum samt prot:t för d. 18:de sisth Maj e. m. Anmäldes och bordlädes Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts nedannämnde Betänkm, nemi.: N:o 156, i atil. af väckt motion om ändring i K. Stadgan d. 5:te Mars 1858, ang:de sinnessjukas behandling och vård; N:o 157, i ani af väckt motion om K. Theaterns ställande under ministeriel styrelse; N:o 158, i ani. af väckt motion om uphäfvande af K. M:s Nåd. Reglem. för skyddskoppympning i riket; N:o 159, i ani. af väckt motion rör:de en ombildning af huf vudstadens 4 5-klassiga elementarläroverk; samt Den 22 Augusti e. m. \ N:o 160, i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut öfver Betänka N:o 117. Fortsattes pröfningen af Bevilln.Utsk:ts Utlåt.
Då handeln, under så svåra olägenheter, som nu åtfölja den, genom Åhus hamns ofördelaktiga beskaffenhet och en försvårad transport land vägen derifrån till Christianstad, likväl betydligen stigit, synes, att, genom hamnens upphjelpande och förbättrad vatten-kommunikation emellan denna hamn och Christianstad, handeln skulle stiga än vidare och gifva lif och rörelse åt industrien. Frågan om hamnens upphjelpande och att göra Helge-å flottbar är flera gånger förut väckt, och har den Nådiga uppmärksamhet, Eders Kongl. Maj:t förut täckts gifva häråt, lemnat det hopp, att Eders Kongl. Maj:t, vid nu förnyad underdånig framställning om dess verkställighet, äfven skänker detta företag det Nådiga hägn, som städse rönes inom vårt Fädernesland, då allmänt nyttiga företag ifrågasättas. Folkmängden i staden, med under stadens jurisdiktion liggande byarne Nosaby, Näsby och Åhus lastageplats, utgjorde vid 1838 års mantalsskrifning 3,909 personer, deraf mantalsskrifne voro 2,662 och skattfrie 1,247. Hvarförutan i staden finnes tillhörande dels Wendes Kongl. Artilleri-Regegemente 1,385, dels Norra Skånska Infanteri-Regementet 116 personer. Till folkets bildning inom staden finnes en Trivial-skola, en Lancaster - 28 skola, en Borgare-skola och en Flick-skola, hvilka alla hafva sina särskilde lärare, som underhållas så väl af Staten, staden, sorn enskilde personers donationer, hvilka till belopp ej kunna uppgifvas förr än de till skolverket och fattigvården anslagne och gifne medel af den, för ett sådant ändamål, under innevarande år utsedda Komité hunnit klassificeras och ordnas. Näringarna bestå i handel, handtverk och fabriker. Handeln, modernäringen för stadsrörelsen, har under sednare åren tilltagit och är redan omnämnd här ofvan. Till staden föres en betydande mängd landtmannaprodukter. De så kallade torgdagarne, två i veckan, kunna liknas vid marknader. Der omsättas ej obetydliga summor.
Domkyrka bevilja densamma ett Bancolån, stort 4°>00° R-'dr B:co, på de vilkor, församlingen, enligt ett motionen bifogadt Sockenslämmo-protocoll föreslagit, nemligen mot 3 procents ränta och 1 procents årlig afbetalning på Capitalet, hvarvid dock, i händelse lånet på sådane vilkor icke skulle kunna erhållas, motionairen vore berättigad att erbjuda och be vilja 2 procents årlig Capital-afbetalning; upplysande en af Kyrkans Ombudsman författad, Utskottet meddelad uppgift, dels att kostnaden för den tillämnade nya Stiftskyrkan, enligt af Kongl. Öfver-Intendents-Embetet god kändt kostnads-förslag öfver modell-ritningen, uppgår lill 83,2i3 R:dr sk. B:co, deruti likväl icke inberäknad kostnaden för ett nytt orgelverk, som anses kunna upptagas till 8 å 10,000 R:dr, dels äfven att kyrkans tillgångar uppgå till ungefärligen 3i,ooo R:dr, hvaraf utestående och förräntade omkring 22,000 R:dr hos förmögnare personer och 9,000 R:dr hos mindre bemedlade emot hvarandras borgen och inteckning uti mindre gårdar, hvilken summa likväl, under nuvarande svåra penningeoch andra förhållanden, förmodas icke kunna, vid en tillstunda lide kyrkobyggnad, indrifvas. Enär Rikets senast församlade
Hvad innehållet i Lönnrots psalmer beträffar, öfverlemnar jag dem till andras bedömande, hvilka kunna göra det bättre än jag, och vill endast framhålla, att hans psalmer fingo sitt innehåll till största delen från sådana psalmer, som han anträffade i allmänt godkända utländska psalmböcker, och att Lönnrot ingalunda förderfvat originalen, när han iklädde dem finsk drägt. Såsom prof på hur skön en psalm kan låta på finska språket, intager jag här till slut förra hälften af psalmen n:o 168 ("Om Kristi himmelsfärd", originalet af Wallin), delvis från första och delvis från andra upplagan, af det skälet, att Lönnrot i den senare gjort förändringar, af hvilka åtskilliga äro förbättringar, andra åter enligt min tanke försämringar. I denna omställning hafva psalmens fyra första verser följande lydelse: Jo, Jesus. Isäs kunniaan Sä olet meiltä mennyt, Ja tänne vähäks ajaks vaan Ma olen jälkees jäänyt Vaeltamahan vieraana Viel' isan' maasta kaukana. Se isänmaa on ylhäällä, On taivahassa aina, Ei siellä suru sydäntä, Ei murhe mieltä paina, Ja Herran kirkkaus ainiaan Sen täyttää ihmevalollaan. Ehk' eivät sinne silmäni Nyt kannatakaan vielä, Niin kuitenkin mun ääneni Jo nytkin kuullaan siellä; Ja usein, kuin mä huokaan vaan, Jo vastauksen sieltä saan. Myös usein uskon silmillä Saan sinne tähtäellä. Ja toiste toivon siivillä Likemmä liidätellä; Mut sitten taasen katoaa Pois edestän' se riemun maa. Men hvad vore det väl värdt med arbetet och verken, i fall ej bakom dem stode en dugande, en redbar man. Schiller yttrar någonstädes, att ej ens de mest lysande bedrifter hafva något värde, om ej han, som utfört dem, är en sedlig personlighet.
Kanalens vattendjup antogs då till 6 fot, dess bredd i bolten till 42 fot, slussarna lill 24 fots bredd i portöppningen och 120 fots längd j slusskammaren och hela kostnaden 14 Stais-Utskottets Utlåtande, N:o 163. beräknades till 912,804 R:dr B:ko, hvilken summa ock af Stor-amirals-embetets 3:dje afdelning logs i beräkning uti dess till Kongl. Majit samma är ingifna underdåniga memorial, hvarefter Kongl. Majit vid 1840 års riksdag öfverlemnadc frågan till Stats-utskottets pröfning, som, enär upplysning saknades, om enskildas bidrag till detta arbete vöre i orten alt påräkna och ingen direkt framställning af intressenter i företaget blifvit gjord om stats-anslags erhållande, hemställde, ”att all fråga härom för närvarande måtte förfalla”, hvilken hemställan af Rikets Ständer bifölls. Vid en sammankomst med Nyköpings Läns Hushållnings-sällskap år 1849 väcktes ånyo fråga om sammanbindning, medelst serskildta kanaler, af förenämnda segelbara insjöar, och man uppdrog då åt Majoren Sundmark och Distrikt-chefen, Majoren Olivecrona alt, med hufvudsaklig ledning af det förslag, som Öfverste-löjtnanten Edström uppgjort, utarbeta en ny plan för enahanda ändamål; och bade, sedan noggranna lokal-undersökningar egt rum, fullständigt förslag till en segelleds anbringande från Mälaren vid Mariefred, genom Wisnarn, Marvikarne, Klemmingen, Frösjön och Norrtunasjön till Storsjön, blifvit af bemälda Distrikts-chef uppgjordt: uppgående kostnadsförslaget för denna kanal-led, jordersättningar inberäknade, till 285,000 R:dr B:ko.
Derför i Den öfmerlåtna egenDomen, meD Den förmånsrätt, allmänna Sagen i 11 fap. 2 § 3orDa»S3alfen obctalD föpejfilling tillägger: men förfummar h<w att, inom Den i berörDe lagrum utfatta tiD, afhanDlingen, bronn förmånerna bettngaDe äro, för d}äraDS»3vätten uppmifa och i tntecfnmgS»protofollet intaga (åta, eller att inteckningen Derefter behörigen förnya, njute feDan ej bättre rätt, än för annat forDvingöanfpråf. 3 §. 3 Det bernis, Slätten öfmer intecfningenS bemiljanDe meDDelar, marDe införDt, att intecfningett inom broart tionDe års flut bör förnpas, få voiDt Den jfall fortfara att mara gällanDe. 4 §. iSejja ftaDganDen träDa i m er f farn be t från och utcD näjTfotnmanDe 3unt månaDS början. 3 affeenDe på Defjförinnan upprättaD, men ej tntecfnaD, afhanDling af ifcågamaränDe bejfaffenhet, mare, utan minffning af Den rätt, Denfamma efter gällanDe lag må funna meDföra, tiD att tntecf» ning föfa till näfta årS flut. 6a §• 45.
Hrr Sellergren o c h Söderman äro sedan förr kända i sina resp. uppgifter s o m k o n u n g Henrik o c h grefve Telramund Ny i sin roll är fröken Hidting s o m Ortrud. För den uppgiften räcker hon dock ej till, vare sig i yttre eller inre hänseende, vare sig vokalt eller dramatiskt. — Operan gick för öfrigt bra under hr Hennebergs anförande. publik mer än lofligt barnkammarmässigt. M e d afseende på styckets uppsättning hade dock lofvärda ansträngningar gjorts: Grabows n y a dekorationer voro delvis af förträfflig verkan, synnerligast andra aktens gammalgermanska gårdsinteriör o c h fjärde aktens berglandskap m e d den stridt skummande forsen, o c h äfven kostymer o c h vapen från Berlin voro effektfulla. Bland de utförande m å främst nämnas fru Sandell, s o m åt en halfvild liten barbarflicka, grefve Kattwald af Rheingaus dotter Edrita, gaf en originell anläggning af något midt emellan skygg, obändig skogshuldra o c h vek, älskande riddersmö. H e n n e s pappa, den bålde grefven själf, spelades af hr Hamrin m e d en bullrande naturalism k la » Tummelitens » människoätande jätte, o c h som Edritas fästman, » den d u m m e Galomir », väckte hr Hedlund stor munterhet gen o m en ännu längre gående » naturlighet », den där osökt förde i tankarne de darwinska teorierna om en mellan människan o c h djuren » felande länk ». Enkannerligen s o m barnspektakel under påsklofvet torde det nya programmet ej sakna förutsättningar. Matinén till förmån för hr Herman Grip hade i söndags middag i det närmaste fyllt dramatiska teaterns salong.
Hofrätten redan afdömdt, hvilket alltså kunnat här inlagas; men emedan jag, rörande en af de väsendtligaste anmärkningspunkterna. genom underdåniga besvär sökt ändring i Kongl. Hofrättens utslag, har jag ansett lämpligast att uppskjuta redovisningen för detta åtal, intilldess Kongl. Majlis nådiga utslag fallit, på det att saken må kunna i ett sammanhang fullständigt framställas. En skriftvexling, som jag fört med en tillförordnad domare, har jag ansett här förtjena plats, ehuru den icke ledt till åtal. Deri afhandlas nemligen den icke ovigtiga frågan huruvida, enligt våra gällande lagar, en förbrytare för itererad förbrytelse kan jå lindrigare straff, än lian, derest föi bnjtelsen varit första resan begången, skolat erhålla, endast derföre, alt böterna för första resan al' samma förbi yiclse icke voro till fullo erlagda, när den förnyade förbrytelsen skulle bedömas. 10 74 Händelsen var den, alt under fånglistgranskningen anmärktes, alt de böter, som, förutom ulskänkningsafgdt, voro för oloflig minuthandel med bränvin oell utskänkningsvis fortsatt bränvmsförsäljning en person ädömda, utgörande, tillhopa med böter för sabbatsbrott, Nitiolein Riksdaler Riksmynt, blifvit, under åbero pande af 5 kap 4 § Slraflbalken, såsom detta lagrum lyder i Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, samt Kongl. Förordningarna (Kongl. Brefven?) den 5 Februari 17(58, den 27 Oktober 1820 och den 21 December 1857, förvandlade att afijenas med Tjugotre dagars fängelse vid valten och bröd, ehuru nämnda bötes belopp, i mynt, spm, enligt den i löi berörda 18 4 I års Kongl. Förordning stadgade tarilF, varit tillräckligt att medföra Tjuguåtta dagars fängelse vid vatten och bröd. Häradsrättens utslag infordrades.
Sons räkningar, blifvit för Kronans räkning afsände 25oo T:r Råg och 43a5 T:r Korn, Danskt mål, som, reduceradt till Svenskt mål å 3o kappar på Tunnan, bordt gifva 2o83-f Tunna Råg och 36o4^ Tunnor Korn; men af Räkenskaperne har funnits, att icke mera än ao36 Tunnor 7 kpr Råg och 338q Tunnor 28 kpr Korn erhållits, hvadan en brist af circa 47 Tunnor Råg och 314 Tunnor Korn på denna Spannemåls-lefverance uppkommit, utan att det synts, att någon uppmärksamhet derå blifvit fästad, eller vederbörande tillförbundne, att visa, huru detta underdermål tillkommit. 7:0 Räkenskaperne hafva äfven upplyst, att Herr Landshöfdingens Commissionair i Götheborg, för liquiderande af den för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning requirerade Danska Spanmål, till och med den 9 December i8a6 uppburit i förskott 72,000 R:dr Banco, hvilken summa vida öfversteg värdet af den Spanmål som till den tiden lefvererats; men det oaktadt, och ehuru Commissionairen, enligt afgifne räkningar, den i3 December 1826 remitterat till Suhr & Sou fulla beloppet af värdet för den lefvererade Spannemålen, uppgående med alla omkostnader till 4fö33i: 5. Hamburger Mark, har Kronan fått vidkännas interesse på skillnaden emellan detta belopp och 20,885: i3. Hamburger Mark, enär Suhr & Son, enligt deras interesse-räkning, till och med den 3i i samma månad icke fått emottaga mer än sistnämnde Summa. 8:0
Dessutom kunna ju LåneMagazinerne härvid begagnas och af McigazinsDirectionen, med denna förändrade bestämmelse, administreras efter sig yppande omständigheter till detacherad© försäljnings-uppiag, hvarigenom StatsCassan under en omtänkt öfverstyrelse skulle kunna härleda mycken vinst, åtminstone undkomma all förlust, i synnerhet om deri säd, som för Kronoutskylderne komme att erläggas, skulle vara ritorr , hvilket hvarje Landtman i sådant fall, med mycken beredvillighet otvifvelaktig! verkställde. Sålunda kunna motionairernas berömvärda förslag utan svårighet och risque sättas i verkställighet, Lsndtmannens penninge-förlägenhet mildras, dess onaturliga beskattning någorlunda tillrättaföras och med detsamma en allmän nytta och förmon tillvågabringas. Och det är med Bil, till Ridd, o. Ad. Pr. VII Band. 4* Ven 5 åugust! f. mi sådane förhoppningar jag ännu en gång anhåller att Ridderskapet och Adeln täcktes bevilja återremiss af ifrågavarande StatsBevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N;o 2. Herr Ankarfvärd, Augujl: StatsUtskottet har vid pröfningen af den motion jag väckt, om lindring för Nerikes Regementes Rotehållare, i de skyldigheter som BeklädnadsFörordningen af 1818 ålägger dem, afstyrkt de reclamationer jag med, öfvertygelse om billighet och rättvisa, ansedt mig höra göra till gemensamt gagn för den province jag bebor. Jag hoppades vid Riksdagens början, att en enskilt motion i detta fall ej skulle behöfvas, då det i anledning af det vid sist förflutne Riksdag fattade beslut om beklädnadens utgörande, äfven fastställdes, att en fullständig berättelse om förhållandet borde vid denna nu pågående Riksdag afgifvas, för att, som orden lyda, Riksens Ständer måtte komma i tillfälle att utlåta sig, huruvida några förändringar i detta beklädnadssätt kunna anses nödige.
Raab, att då Ryssland egde 70 milhr innebyggare, men Sverige och Norrige deremot endast 5, så vore det omöjligt för oss att med dessa 5 milhr på sjön möta Rysslands 70. Detta yttrande skulle innefatta en sanning, så vida det vore möjligt för Ryssland att updrifva sin sjömakt till en sådan storhet, att den förhölle sig till den Svenska såsom 70 till 5, eller vore 14 gånger större. Men om sådant icke är möjligt, innefattar Frih. Raabs yttrande en villfa relse, och detta vill jag nu bevisa. Om vi betrakta Rysslands stridskrafter till lands och sjöss samt jemföra dem med hvarandra, så finna vi en betydlig skillnad dem emellan. Då kriget emellan Ryssland och Westmakterna uplågade, egde Ryssland en stående och nära nog stridbar Armée af omkring 500,000 man, men huru många skepp egde det? Jo,! — II H. 3 34 Den 1 December. icke flere, än att då Engelska flottan första gången uppträdde i Östersjön med omkring 12 linieskepp, vågade Rysslands Östersjöflotta sig ej ut för att möta den Engelska, så underlägsen till antalet, men så öfverlägsen till beskaffenheten. Ryssland eger kustland vid Östersjön endast från Torneå till Dilna-flodens mynning, och det är således blott från dessa stränder, som det kan erhålla sitt sjöfolk i Norden. Detta sjöfolk är det enda, som kan använ das, emedan det är det enda, som har vana vid sjön. Om än Ryska sjelfherrskaren låter framdrifva 100,000:detals menniskor från det inre Ryssland till Östersjön för flottans bemanning, blifva dessa menniskor ändock aldrig sjöfolk. Det är med dem, som med en till Tidnings lärande alldeles oanvändbar person. Gif honom en utmärkt god häst och fullständig utrustning, och han kan dock aldrig skickligt och väl begagna häst och vapen. Han blir alltid oduglig stridsman. Det hal' icke heller ännu blifvit ådagalagt, att Ryssland kan frambringa en större duglig sjömakt, än Sverige och Norrige tillsammans, om dessa sednare länder vilja vinlägga sig om ett starkt sjöförsvar.
Men att inblanda dest innehall, eller ens derä göra någor afseende wid uprättandet af det nya projeclet, skall säkert alkid kunna betraktas såsom en underlåtenhet, hälst ingen § i Regerinsformen ger anledning till något sädank, om än Kongl. Majus nädigg pro. position innehållit alldeles detsamma, som förut warit af Utskottet föresiaget. För öfrigt tror jag, att Utskottet bordt producera sina anmärkningar och nya redactioner i form af ett betänkande, ej i form af en ny lag. I 8oo Den 26 Juni!. I afseende pä dagblad och periodiska skriftee fär jag i allo åberopa, hwad jag i mitl memorial af den r Junii haft äran anmärka, sann dessutom göra följande erittdringar emot Constiturions-Utfkotters föreslagna förändringar af flera Z. Z;s momenter. gide niom. as r § täl den tilläqgningen, om det skal bibehälläs, att Hof-Canlzleren wid ett högt answar, mäste aläggas inom witz tid utfärda filt betyg, och art han wid lika högt answar ej sär förwägra detsamma ät den, som lill dagblads eller periodiska skristerS utgifwande flg anmäler, sä wida ej sökanden för nesligt brott blifwit dömd eller förklarad owärdig föra andras talan, sllrfä stes icke ett sädank answar, sä kan en egenmyndig Hof-Cantzler, efter eget behag neka sitt betyg, och således bli en despot för tryckfriheten. Emot 6 mom. af samma Z får jag afwe» åberopa min i mitt förra memorial yttrade öftvertygclse om obilligheten, att de 2:11? män, som bewituak att författaren egenhändigt skck'w>t sikt namn i namnsedeln, skola stända författare answar, i fall författaren, man laga förfall, frän swaromälct uteblifwer.