Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
401 ej om jag misstager mig deruti, alt jag anser Herr Påhlmans förslag, som endast går ut på, att, innan Ridderskapet och Adeln, 1 hvad dess representationssätt vidkommer, fattar ett definitivt heslut, RiddarhusUtskottet mätte horas, gerna kunna Bifallas, enär detsamma ingalunda synes mig upprifva Ridderskapets och Adelns nyss tagne beslut. Jag kan ej annat än förena mig med honom, då jag tror det vara svårt för ConstitutionsUtskottet, att, i det som rörer detaillerne af Ridderskapets och Adelns representationssätt, afgifva något fullständigt förslag, och jag ser således ej något hinder, att Betänkandet i denna del öfverlemnas till Riddarhus-Utskottets handläggning, men för öfrigt till ConstitutionsUtskottet återremitteras. Herr Påhlman: Då jag ej ensam vill borttaga tiden för att ytterligare visa, hurusom en med Ja och Nej besvarad framställning icke kan såsom ett orubbligt beslut anses, helst när någon, straxt efter det proposition blifvit gjord, sig anmäler, för att få den annorlunda framställd; så åtnöjer jag mig nu med, att endast till protocoilet emot detta sätt att fatta beslut mig reservera. Men då jag är öfvertygad att Högloflige Ridderskapet och Adeln icke med likgiltighet anser frågan, att bereda en förbättring i dess eget representationssätt, hvilken är af för mycken vigt icke allenast för detta RiksStånd, utan äfven för dess möjliga Eidd. o. yld. Prot. It Afd. 5i, 5a. 403 Den 27 Maji. framtida verkan på Rikets angelägenheter, alfe jag skulle låta liela saken hero vid min blotta protest mot den behandling man nu egnat den, torde det tillåtas mig vördsamt få föreslå, huru målets behandling af RiddarhusUtskottet må kunna ske, utan rubbning af det såkallade beslutet, som redan skall vara fattadt.
Hvilken är, med ett och annat undantag, den vinst, som upplysning, vettenskaper och medborgliga intressen derpå gjort? Eller har ej en. större blifvit beredd åt förföljelsen till allmänt och enskilt lugn? Om sådant är det uppenbara förhållandet af dessa Skrifter, dageligen utströdda bland. Allmänheten, hvilken måste då deras inflytelse vara? Hvem finner flere läsare, den lugna visa Folkläraren eller den oförsyntaste skändaren, och hvilkenderas språk finner lättast insteg i det nygiriga menniskosinnet? Är det på detta sätt man lär älska sina 13 290 Riksdagen 1812. Styrelse-Lagar, lär värdera sin Regering? Är det så en Nationalbildning skall ges och ett stort tänkesätt tillskapas? Då nu Tryckfrihets-Lagen, påkallad mot desse olägenheter, kommer antingen senfärdig eller vanmägtig; då Statens säkerhet, blottstäld genom ett Dagblads oförsigtighet eller illvilja, svagt återställes genom en juridisk action inför Kämners-Rätten; då smädade Autoriteter eller enskilda personer hellre med tystnad bära sitt oförtjenta öde än förvärra det genom en rättegång, som skall hölja dem med nya smädelser, som skall förvandla den inför Allmänheten obevist anklagade till anklagare inför Domstolen mot en Part, den han kanhända aldrig får känna; då en Samhället rörande Artikel eller ett angrepp mot person kan vara af den indirekta art, som tillåter en dubbel tydning och således icke är åtkomlig för Lagen, sådan den nu är; så lär, under dessa förhållanden, ett sådant bruk af Tryckfriheten utan motsägelse utmärka en oordning i Samhället. En oordning i Samhället fordrar åtgärd till rättelse. Kongl. Majit, nion att tillvägabringa en sådan rättelse på ett sätt, som låter förena sig med Grundlagen och derigenom förekomma hvart och ett annat, som i ett tvingande ögonblick kunde påfordras af Hans magt, har trott sig böra omfatta detta tillfälle att gemensamt med Sitt Folk utfinna medel dertill. Och då Kongl. Majit erinrar
Prot. 1865 1866. 4 Sami. 4 Afd. 2 Band. 10 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. fästat uppmärksamheten derpå, att utaf de i jernvägsundersöknings-komitéen s underdåniga betänkande af den 8 November 1859 föreslagna stambanor numera endast återstode att färdigbygga: af östra stambanan: linien mellan Norrköping och Nässjö, utgörande 14 mil 32,220 fot, beräknad till en kostnad af R:mt 10,609,487: — af norra stambanan: linien mellan Upsala och Gefle—Dala jernväg, utgörande enligt förenämnda betänkande: a) för vägen mellan Upsala och Sala, 5 mil 22,500 fot R:mt 4,217,239: — b) för vägen mellan Sala och Robertsholm 8 mil 22,450 fot „ 5,491,133: — b 9,708,372: — af nordvestra banan: a) vägen mellan Christinehamn och Arvika 10 mil 23,100 fot R:mt 10,519,866: — b) vägen mellan Arvika och Norska gränsen 3 mil 31,000 fot R:mt 3,893,998: — hvarifrån dock afginge redan vid sistlidna riksdag beviljade 1,000,000: - „ 2,893,998: - „ 13,413,864: - tillhopa 43 mil 23,270 fot för R:mt 33,731,723: — Då likväl den åsigt sökt göra sig gällande, att man bland dessa stambanor nu icke borde färdigbygga någon annan, än den nordvestra, hafva motionärerne anmärkt, att denna åsigt skulle grunda sig på tvänne antaganden, nemligen: det ena, att de redan anlagda stambanorna icke gåfve någon direkt afkastning eller nettoinkomst, utan knappast bure dagkostnaden samt banans och materielens underhåll; det andra, att
Med afseende å denna Strömrensnings-fondens primitiva bestämmelse, anser Stats-Utskottet, att den samma icke elier bordt graveras hvarken med anvisningar till premier för Tork-Inrättningars byggande eller med några utgifter tiil utbyte af Spannmål einot Strömming, hvilket senare företag dessutom synts vara af den beskaffenhet att detsamma helt och hållet på enskilde bordt ankomma; Och hvad slutligen angår det Låne-understöd af 9,000 R:dr, som Öfverste-Lieutenanten Rappe erhållit för vidmagthållandet af Linförädlings-Institutet vid Gårdsby, har utbetalningen deraf förekommit Utskottet desto mer fremmande för Strömrensnings - fonden, Slats-XJ Iskottets B e lä n k a n d en. 207 som alla öfrige anslag för nämnde Inrättning utgått af Nionde Hufvud-Titleln. Utskottet medgifver emedlertid att dc uti Riksens Ständers förenämnde underdåniga skrifvelse, rörande föremålen för Sti ömrensnings-fonden, förekommande ordalag: m e d h vad m e r a, s o m k u n d e Befrämja en ökad pro du c tion oell 1 ä 11 a a f s ä 11 n i n g e n af sådaneLan d ttnanna -varor, som till Landets kännbara förlust m å s t e h e 111 tas från Finland och a n dre f r ä m m a 11- de Länder möjligen kunnat lemna ram. för den tydning, som skulle nämnde fond äfven få användas för de utgifter, hvaraf behörigheten nu blifvit ifrågasatt; Och vid slikt förhållande finner Utskottet vid desse dispositioner något vidare icke vara alt erindra; Dock lära Riksens Högloflige Ständer, i händelse Utskoltés åsigter härutinnan gillas, finna lämpligt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att
Maj:t den 17 December 1851 i Nåder förklarat, att, då efter föredragandens afsked, befattningen med Magasins-ärendena redan blifvit på Stats-kommissarierna öfverflyttad, samt de allmänna Magasins-kontoret då åliggande göromål jemväl borde, efter de derstädes anställde tjenstemäns afgång, utaf Kongl. Stats kontorets öfrige personal öfvertagas; så och då bemälde tjenstemän dels redan undfått afsked eller erhållit transport till annan tjenst, dels ock »såsom försedde endast med förordnanden tills vidare, kunde när som helst af Kongl. Stats-köntoret från sina befattningar skiljas», hvadan hinder icke mötte för allmänna Magasins-kontorets upphörande vid 1851 års slut, Kongl. Majit pröfvat skäligt förordna, att på sätt Stats-kontoret hemställt, den af Kongl. Majit den 19 Oktober 1850 beslutade förändrade organisation af Stats-kontoret finge från och med 1852 träda i full verksamhet, endast med det undantag, att så länge den nuvarande notarien i sin befattning qvarstode, protokollsföringen vid verket af honom bestrides, samt alt tillsättning af den å staten upptagne tredje kanslisten, hvilken under tiden ej syntes för göromålens gång behöflig och till hvars aflönande disponibel tillgång för närvarande saknades, tills vidare icke skulle ega rum; varande i nya interims-staten antecknadt: att »vid nuvarande notariens afgång inkallas åter f. d. t. f. Kanslisten i allmänna Magasins-kontoret till 3:e Kanslist tjensten, så vida han ej under tiden ti lia vancérat högre tjenst med lön vid annat verk».
Det är dock gifvet, att när man borttager en taxa och gör en näring fri, så kan varan åtminstone i början möjligen på ett eller annat ställe blifva dyrare. Men den fruktan, som i detta fall blifvit framställd, är en sådan, som bevisar något för mycket. Den bevisar nemi. att man då äfven fortfarande borde hafva taxor på alla andra förnödenheter, och är samma argumentation, som användes, när man ville borttaga taxorna på bröd, kött och dricka i städerna. Erfarenheten har nu visat oss, att man i allmänhet efter frihetens införande fått dessa varor för bättre pris. Gr. Mörner har äfven sagt, att de gamla qvarn-egarne hade fått ersättning för det mistade skyddet mot andras intrång, derigenom, att de mäldsökande ökats i större proportion än qvarnarne. Han har rätt i allmänhet, men dermed är icke bevisadt, att ju ej vissa qvarnegare, som fått andra nya qvarnegare till grannar, blifvit lidande. Jag anhåller om bifall, med den förändring, som Gr. Hamilton föreslagit. Hr Charpentier, Gustaf Reinhold: Då det första skälet, som emot ifrågav:de förslag blifvit framställdt, afsåg att qvarnegarne, genom räntans borttagande, skulle af staten få en gåfva, så ber jag att deremot få anmärka, att detta skäl innefattar en förutsättning, att qvarnegarne för det närv:de skulle vara betryggade i rättigheten till visst mäldelags betjenande. Att så likväl icke är fallet, har af flera föreg:de talare blifvit antydt, och med den erfarenhet, jag enskildt eger i ämnet, kan jag intyga, att någon säkerhet i berörde hänseenden alldeles icke gifves för qvarnegare.
Hvad 2 mora. af 1 §:n i Utsk:ns förslag vidkommer, så hemställer jag om det kan vara herrarnes allvar, alt, efter den 1 §:ns bestämmande på sätt som sk ett, vilja hafva qvar de orden: ”Vid pröfning af bolagsreglorna,” då det skulle blifva en rak motsats till hvad den beslutade 1 §:n stadgar. Jag frågar derför, om ej herrarne skulle läckas förena sig om den redaction, att 2 morn. skulle komma att lyda så: Konungen bestämme dock i hvarje fall d«-t belopp, hvarutöfver teckningssumman ej får gå. Herrarne finna således alt jag ej förändrat detta morn., utan endast borttagit orden:' ”vid pröfning af bolagsreglorna.” Jag anhåller 0111 Hr Frih. o. Landtnäs propos. på mora., sådant det Lomme att lyda efter dessa ords borttagande, oell ber blott få tillägga, alt öfriga ämnen, hvaröfver Hr Hjerta yttrat sig, förekomma på andra stallen, nemi. hvad som rörer så väl sedelvalörer som sedelbelopp, hvarför jag icke anser det vara rätt att nu ingå i någon discussion öfver dessa ämnen. Hr Ribbing: Äfven jag tror att ett alltför litet antal 'delägare i en bank är onyttigt, hvaraf ensidighet i styrelsen kunde uppkomma. Skulle det antal, sorn Hr Hjerta föreslagit, eller i5, vara nog; så får jag nämna, att örn delägarne i Smålands privatbank ej utgjorde mer än i5, vore alla, utom en, upptagne vid bankens styrelse såsom direcleurer; ty 9 personer sitta i centralstyrelsen och 5 i hvardera af bankens 3:ne afdeiningar. Jag tror att ju flere delägare finnas, desto större är också allmänhetens säkerhet. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att Gr. Frö lich måtte låta oss få höra, huru 2 mom. i sin helhet skulle lyda efter hans förslag. Gr.
Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf; Banco-Utskoltet: N:o 267. Frih. Ehrensvärd, Fredrik, efter N:o 2283. Hr Akrell, Carl. Likaledes öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter att under permitterade ledamöters bortovaro inträda i nedannämnda Utsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, i StalsUtskottet: N:o 19^9. Hr Krämer, fullm. Hr Ribbing, bengt, under den ledighet, som blifvit beviljad åt Nto 1736 B. Hr Hallenborg, Cail Johan; BevillningsUtkotlet: Wto 1255. Hr von Schantz, Malcolm Gustaf, under den ledighet, som blifvit beviljad ål N:o 1 Hr von Plomgren, fullm. Gr. Mörner, Joli. August. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Exped.Utskrs i sista plenum på bordet lagda förslag N:is 65 och 66 till R. Sl:s und. skrifvelser till K. M. blifvit på dagens föredraga.- lista uppförda under Nlis 45 och 46. Då anmärkt blifvit, att dessa båda förslag till und. skrifvelser borde föredragas innan de i sin ordning förekomme, emedan de skulle öfverlämnäs till de öfriga Stånden att der äfven granskas och justeras, och alt i annat fall ett längre dröjsmål med deras expedierande till K. M. kunde uppkomma, hemställde Hr Landtm., om icke R. o. Ad. skulle finna lämpligt att dessa båda mål först i denna dags eftermidda^s-plenum blefvo föredragna, och alt i allmänhet, då hädanefter under riksdagens lopp dylika förslag blefve bordlagda, de finge uppföras främst på föredragn.listan för påföljande plenum. Bifölls. Föredrogs Exped.Utskts mern.
Kammar-Rätten för båda åren utan anmärkning, inhämtas hvad nedan intagne Utdrag jemväl utvisar, att sedan Fondens vid 1836 års början ihäftade Skuld 21,107 R:dr 23 sk. 7 r:st. blifvit betald, behållningen vid 1837 års slut uppgått till 51,749 R:dr 31 sk. 5 r:st. Debet. Balance från föregående året: Behållningar och Fordringar 10,723:20. 4. 48,994:24. i. Extraordinarie Uppbörd af Ersättnings-, Anmärkningsoch xÅuctions-medel 311:36. 8. 1,099:— 6. Balance till påföljande äret: Credit. B ahmee från föregående året: Utgift: Mötes„ Mönstringsoell Marchem. fl. kostnader 22,886: 42. io. 73,100: 7. n. Diverse Utgifter . Anslaget för Exercitie-Sqvadronerne. Dess Räkenskaper äro jemväl reviderade för åren 1836 och 1837 utan anmärkningar från Öfver-Revisions-Departementets sida, samt utvisa följande resultat: Debet. Upphörd: Stats-Anslag Slats-Contoret anordnat den sista 3:djedelen af entreprenad-summan för uppfö- rande af en Stallbyggnad vid Herrevads Kloster . % Balance till påföljande året: Skulder .. .. - 12,625: 33. — 14,573:12.11. Credit. Balance till påfölj ande året:- Skulder 12,622: 40. —■ 12,625: 33. — Utgift: Balance till påfölj ande året: Härvid har förekommit, att utgifterna öfvers ci git Ajslage t:: för år 1836 med
Jo, så här låter det på hvardagsspråket: » Åhja, alltid står jag ut! » » Alltid går det i min tid! » Detta tror hon är martyrlik undergifvenhet, ett sant bevis på qvinlig fördragsamhet. Men vet du, hvad jag snarare tror det är? Jo lojhet och ovilja att på allvar taga i tu med något, som går utom den dagliga slentrainen. Nu vet jag väl, att hvad jag har sagt kan i l% I I K l I \ j IN Idun, erhålles ett gratlsexemplar för hela den tid, under hvilken abonnementet räcker. Äro de samlade abonnenterna färre än 5, torde prenumeramöta mångfaldiga invändningar, men jag vill tills vidare blott bedja dig och alla dina medläsarinno.r komma i hog, att jag ännu endast hunnit förklara mig helt ytligt, utan alla de begränsningar, som äro nödvändiga. Men man kan ju icke hinna säga mycket på två, tre spalter, icke skydda sig mot missförstånd och falska slutledningar. Men jag hoppas att åtminstone du, kära tant, är öfvertygad om, att, då jag framkastat en beskyllning mot mitt eget kön, det skett i de bästa afsigter, särskildt den att väcka en och annan till eftertanke af, huru vida beskyllningen är rättvis eller ej. Au revoir! Din Guido. Hemma och ute. Den n y a ministären är nu färdigbildad. I måndagens konselj beviljade konungen afsked åt hrr Themptander, von Steyern, Hammarskjöld, Richert, frih. T a m m och frih. Peyron. Den nya ministä- ren upptager följande ledamöter: hans excellens frih. Gillis Bildt, statsminister (hittills riksmarskalk), hans excellens grefve Albert Ehrcnsvärd, utrikesminister (qvarstående), statsrådet Gunnar Wennerberg, ecklesiastikminister (hittills landshöfding i Vexjö), statsrådet Axel Bergström, justitieminister (hittills landshöfding i Örebro), statsrådet Henrik Loven, konsultativ (qvarstående), statsrådet frih.
Alströmer, Carl Jonas Oscar: StatsUtsbts afsigt att, som man säger, rätta munnen efter matsäcken, är visserligen högst lofvärd, men Hr Bildt, som här försvarat densamma, har sjelf medgifvit, att kostnaden för 1858 högst betydligt öfversteg det nu tillstyrkta beloppet, och jag frågar den värde talaren, hvad garanti han har för att icke under de följande åren priserna blifva lika höga som de voro då, i hvilket fall K. M:t väl bör hafva medel att bestrida en så oundgänglig utgift. Jag anhåller att beloppet måtte lemnäs som förslagsanslag. Hr Bildt: Det har ingalunda varit StatsUtskds afsigt, att soldaterna skulle bli tvungna att rätta munnen efter matsäcken; tvärtom utgår Utsk:t från den förutsättning, att matportionerne skulle oförändrade utgå elter stat, och, om någon brist upstar, så får den fyllas af besparingarne å andra anslag. — Jag medgifver, att det i allmänhet icke är ratt alt anvisa på besparingar, enär man egentligen borde kunna antaga, att sådana aldrig upstå ; men det är ändock ett faktum, att dylika finnas, och då man således kan, tror jag det vara en skyldighet att undvika förslagsanslag, helst som K. St:r vid förra Riksdagen ökade summan med 25,000 Rdr utöfver hvad K. M:t begärt, samt vid den innev:de med ytterligare 25,000, hvarjemte vi böra besinna, att här är föreslaget 10,000 rdr mera än hvad som behöfdes under det nyss tilländalupna året, samt att -detta anslag är att betrakta sorn ett nytt. Det är också icke att antaga, det priserna på matvaror skola komma att betydligt stiga under de närmast följande åren, och skulle något sådant inträffa, lära R. St:r icke undandraga sig att sedermera fylla bristen. Jag fortfar i anhållan om bifall. Hr von Ehrenheim: Jag är upkallad af Hr Bildts yttrande, att detta är ett nytt anslag. Det är tvärtom redan vid sistlidne Riksdag upfördt som förslagsanslag, och således fordrar äjven konseqvensen att också nu gifva det samma form. Frih.
St:rs beslut bestämd till 2,000 Rdr. Man kan således icke votera om, huruvida den bör blifva 3,000 Rdr, utan anhåller jag om afslag å de här framställda voterings-proposma. Frih. Paykull, Joli. Gust.: Det visar sig nu att StatsUtsk. icke kunnat genomdrifva sitt sätt att upställa voterings-propos:r, när Utsk. varit tvunget att arbeta tillsammans med andra Utsk. Jag vet visserligen att man kan åberopa en lång princip i detta afs:de, men 69 § lteg:sF:n har vid innevrde Riksdag undergått någon förändring, så att dess ordalydelse ej är alldeles lika mot lörut. I st. f. att den förut innehöll: »Stanna två Stånd emot två, då skall &c.» står det nu »förena sig icke minst tre Stånd uti sammanstämmande beslut, då skall &c.» Nu lär väl ingen kunna påstå, att 3 Stånd förenat sig om ett sammanstämmande beslut, då 1 Stånd beviljat 3,000 Rdr, 2 Stånd 2,000 och ett Stånd icke beviljat något. För min del finner jag Grundlagens lydelse så tydlig att jag yrkar bifall till de framställda voterings-proposma. Reservanternas antal är äfven högst litet, endast C personer. Hvad särskildt Hr Björkman angår, så har han reserverat sig, ehuru haij låtit anteckna att han icke var närvide, när beslut fattades. Det är ett ovanligt bruk, som endast förekommer inom detta Utsk. att man kan reservera sig. ehuru man icke varit närv:de vid beslutets fattande. Det är således ej mer än en ledamot af R. o. Ad. och några ledamöter af PresteSt. som inom Utsk. varit af olika tanke med Utsk:s pluralitet i afs:de på denna fråga, och för min del anser jag att Utsk. gjort rätt i att frångå en gammal praxis, då Grundlagen undergått förändring. Gr. Lagerbjelke:
Då Utskottet, i likhet med hvad Sona vict föregående Riksdagar skedt, bort sådant hos Riksens Högloft. Stander anmäla, i ändamål att något vedermäle af Riksens Högloft. Ständers erkänsamhet matte lemnäs för sådant biträde, torde Utskottet ej behöfva ådagalägga humle» des, i anseende till frrgornes mängd och be» skaffenhet , fleras utredande föranledt till bätle vidlöftige och grannlaga undersökningar, samt alitsa fordrat en jemn och mödosam sysslosattning i desse hänseenden; Men, utom det Utskottet funnit sig i sine göromål lättadt genom Herr Stat? Commissariens riitfulla och verksamma biträde samt på erfarenheten stödde säkra kännedom i dessa ämnen, har Utskottet äfvetl i sje fva handläggningen af ärendernes utarbetning fatt begagna Herr Sta s - Commissariens åtgäid ti 1 icke ringa befordran af göromålenS skyndsammare gång och fullbordande. Utskottet anser sig derföre pliktigt, att vördsamligen föreslå, det Riksens Högofl. Ständer, till erkännande af Herr Stats Commissariens Frödelii möda i desse delar, matte af Riksdags - kostnadsmedien at honom anslå en Surnmå af looo R:dr D:co samt hos Kongl. Majit i underdånighet, med anmälande häraf, anhålla om Nådig befallning till vederbörande att beloppet Herr Stats(Comtnissarien tillställa; Hvarjemte och, då äf» Siats-Ulskottets Betänk anden. 3«3i ledne Herr Siats-Commissarien Lunnii biträde ifrån den tid Uiskotteis sammanträden börjades, nemligen den 5 December förled i t år och till hans lika oförmodade som hastiga bortgång vid medlet af Januarii månad detta år, äfvenväl, med erkännande af dess omsorg och nit att gå Utskottet tillhanda med erforderliga upplysningar, desto häldre synes förtjena Riksens Höglofl.
Län, och ehtirii den missnöjde alltid har sin rätt till klagan hös HofRätteii öp* pen, hvilken också ofta skall blifvit be* gagnad och haft vitenS iipphäfvande till följd, hvadan hädanefter sorn hittills bor* de vara Kongl. Maj:ts Befallningshafvande öppet, att deni utsätta, utan behof af Ko* iiungenS Stadfästelse, hvarigenom hufvud* ändamålet; cti skyndsam verkställighet} Skulle förfelas. Hvad sålunda blifvit yttradt och aii* markt hafva Utskotten till pröfning före* haft; oell hvad forst angår den gjorde ali* märkningen} att Utskotten ej bordt tindan* draga sig behandlingen af frågan, om Po* iiCeFÖrfatfcningars utfärdande, så få Utskot* ten dervid anföra} att sorn den härom vack* ta motion antingen innefattar en anmärk* ning deröfver, att Kongl. Maj:ts rätt till utfärdande af PolicéFÖrfattningar blifvit för långt utsträckt, eller åsyftar en förklaring eller ett tillägg i RegeringsForinen, soln närmare bestämmer Kongl. Majlis rätt i detta hänseende, saint hvad med PoliceFörfatlningar egentligen bör förstås, hvil* II So LogVt skottets BetHnkanden, leii sednare tolkning Herr Cederchjold sjelf synes vilja gifva den, då lian genom yttrandet: ”att då benämningen PoliceLag icke finnes i RegeringsFormen, hemtas den slutsatts, att dessa slags Lagar måste, intill annorlunda bestämdt förordnas, stiftas på samma sätt som de Lagar med hvilka de hafva närmaste förvandtskap,” påtagligen medgifver behofvet af ett bestämdt Förordnande eller förklaring öfver denna otydlighet i GrundLagen; men då i båda dessa fall frågan, i behörig ordning väckt och fullföljd, ovillkorligen måste tillböra ConstitutionsUtskottets handläggning, hvilket de §. §. af RegeringsFormen, sorn i Betänkandet blifvit åberopade, jemnförde med 3g §.