Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regerings-Formen, samt ett deraf föranled t tillägg i 7b §. Riksdags-Ordmngen, återremitterades, på grund . af en utaf Ilerr Ekerman gjord, och af Stånclet, såsom dess gemensamma tanka, förklarad anmärkning, att den nu gällande redactionen af 72 Regerings-Formen skall bibehållas, med tillägg vid slutet, efter orden: som för mynt i Riket md erkännas, af dessa ord: sä länge de efter deras lydelse af Banken med silfver inlösas. S. D. Föredrogos å nyo Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtanden; JNT:o i3g, i anledning af väckt motion, i fråga 0111 de Trot. Ulclr. d* 92 Dec. i83\. 7i lill Kongl, Maj:t vid sista Riksdag framställda önsknihgsmål, bifölls; och N:o 140, ytterligare, i anledning af vackt motion, om åtskilliga förändringar i Armeens organisation och Rikets Försvarsverk: Betänkandet N:o j32 bifölls, och Utlåtandet K:o lzjo lades till handlingavne. S. D, Föredrogos å nyo Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 366, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående upptagande af lån lill befrämjande af hypotheks-föreningar, bifölls; och N:o 3(>7; i anledning af Riksdags-Fullmägtigen ifrån Elfsborgs Län Anders Danielssons förslag, till upptagande af inhemska luri för att till jordbrukare utlånas, bifölls. S. D. Föredrogs å nyo och ogillades Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N;o 33, i anledning af väckta frågor, angående näringsfriheten.. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Till handläggning foretogos i ett sammanhang Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 366 och 367, det förra, i anledning af Kongl.
Det är dit jag ville komma och det är derföre jag anser att något beslut om de s. k. hufvudgrunderna nu icke bör fattas, utan alt undersökningen bör föregå, till följd hvaraf man sedan genast kan bestämma de persedlar, som skola såsom hufvndpersedlar qvarstå i räntan, och hvilka persedlar som skola erhålla namnet af småpersedlar, och således antingen försvinna ur räntan i st. f. kontanta penningar eller också utgå efter markegångspris, som för längre tid är bestämdt. Då har man på en gång beslutat både om hufvudgrunderna och detaljerna, hvilket är ett behandlingssätt, som hvarje sak oafvisligen påkallar. Mig synes derföre lämpligast, i frågans närvar, skick, örn Ständerna, med förklarande af sin tacksamhet lill K. M., för den omsorg hvarmed Han sökt bringa denna vigtiga sak till en slutlig lösning, för sin del an höllo om verkställandet af den såväl af Konungen som af Ständerna för nödig ansedda undersökningen samt om hörandet af vederbönde skattskyldige, samt att Ständerna, efter erhållen del af de undersökningar och utredningar, som sålunda komma alt ske, vilja taga saken i öfvervägande och på en gång i densamma fatta beslut. Månne detta icke vore bättre, än att nu på förhand stadga hufvudgrunder, med hvilka det torde gå på samma sätt som med de hufvudgrun der Ständerna vid 1844 års riksdag bestämde för en ny Criminal - 312 Den 5 Juli f. m. lags tillvägabringande, att nemi. dessa hufvudgrunder vid den nästpåföljande riksdagen förkastades. Då har man icke blottställt sig för en slik dimenlie, ej heller är Konungen satt i den obehagliga ställning, att nödgas förklara, att de hufvudgrunder, som i Hans propos. voro antydda, likväl måste i väsändtlig män på ena eller andra sättet modifieras. Man har här anfört, hvad jag äfven erkänner, att frågan varit skickligt begagnad såsom ett politiskt tvistefrö emellan RiksStm. Den värde talaren, från hvilken detta yttrande utgått, synes således tro, att om denna fråga vinner den lösning han önskar, sä skola dermed också alla anledningar lill politiska agitationer försvinna.
Den på Börsta Hufvud-1 if.teln förar 1820 uppkomna Besparing I Stats»Anslaget för Högstsalig Hennes Maj:t Euke-Drottningen Hedvig Elisabeth Charlotta . , . ■ . > 55,536: 4°- — Be för ^Cripsholms Slotts-Stat fran förra Iren Reserverade Medel • . 9,357: 45- —- De på Sjette Hufvud-Titteln för 1820 odisponerade indelade Räntor , 902: 5 9. De lnvalidhus-fonden för åren 1819 och 1820 tillkommande Indelade Räntor, som efter förvandling i RiksStaten åter upptagas 1,823: 36. 8. Dc pä Allmänna Indragnings-Staten för 8r 1818 besparde indelade Räntor i53: 16. — Reserverade Medel Från 1819 och förra arens Stater: Till Första Hufvud-Titteln 2t,93i: 38 Andra Dito ti,nr i3 Tredje Dito , .. 459,607: 43. Fjerde Dilo 2,545: 38. Femte Dito 849: 8 Sjette Dito ... 26,609: 2.4 Sjunde Dito 5,810: 3q. Åttonde Dito . .. 19-5,744: 20. Fiionde Dito . 26,474: 17 Allmänna Indragnings-Staten „ . 21,078: 3a. ill* 2>a41>549 i5 ” Inkomster Efter Sfats-anslagcn för äret, enligt Sammandraget Litt. B. o Af de för året Besparde Medel . Af Reserverade Medel fran 1819 och förra Iren 1,941,379 1,857,01.3 1,666,45a Ordinarie Intrader för år 1820 enligt Speciöcalion Litt. A. Extraordinarie Dito Dito enligt Dito • Stats-Brist
Med sädane Memorialer, sa wida de ej anga ändringar uti Constitutionen, dä de, ej in Pleno, utan ider dertill satte Ut^ott först böra anmälas, kommer arr ester Riksdags Ordningen sörhällas, med iakttagande as den ordning Föredragnings - Listan utmärker. Ej ma någor skristtligt Memorial hos Nidderjlkapet och Adeln upläsas eller till öfwerlägqning uptaqaS man akt Författaren när sadant siker sjelf är wid Riksdagen närwarande. §. 44. Älla sädäne Memorialer, hwarom föregående §. handlar, likwäl med undantag af Grundlags frågor, som lil! ConstikUtions-Ulffottet aflämnas, böra, pa det Riksdags-göromälen i tid maga bestämde och afgjorde blifwa, uti Ridderssapet och Adelns Pleno wara ingisne sist inom sextionde (6o) dagen frän den dag räknadt, dä enligt ivy §. i RcgeringS»Formcn samt 27 §. i Riksdags-Ordningen, Riksdagen egenteljgen är börjad; och mä derefter inga nya frägvr wäckas eller deras uptagande af Landt-Marskalken tilläras. Härifrån undantagas likwäl dels Ständcts egna Oe» conomica, dels sädane ämnen som af redan fattade beslut eller redan uptagne ärender, eller under Riksdagen inträffande händelser omedelbarligen föranleda. §. 45- 974 Den i6 December, tz. 45. Ei mä något Memorial af Riddcrjkapet och A» deln till pröfning uplagaS som ej är ingiswit antingen as den som pä Riddarhuset Säte och Stämma äger, eller i annat Ständ »verkelig Riksdagsman är, böran» des i anseende kill aila Mcmvrialcre beskaffenhet och deras ccmimunicatiou med de öfrige Riks Sländen noga iakttagas, hwad si och 52 §.§. i RlködagS.Ordningen derom stadga. § 46.
Sålunda har handt, att en del Finska Officerare ej mägtade inträda på ordinarie stat, och att andra, oförmögna att med den alldeles otillräckliga lönen uppfylla en kostsam tjenstgörings fordringar, samt än oförmögnare att accordera sig fram, och sålunda beröfvade all annan utsigt än skuldsättning och på denna följande catastroph, träda utur tjenst. Dessa, som nu af vår Stat äga intet — jag säger alldeles ingenting —, utgöra enda föremålen för min närvarande motion. Deras antal är ringa. Enligt de till mig gjorda uppgifter, dem jag bemödar mig att complettera och med hvilka jag skall, så fort ske kan, inkomma, äro de 16 Officerare och 20 Underofficerare. Förslagsvis anser jag, att medelst 6 å 7000 R:dr B:co årligt anslag vore deras ålderdom skyddad emot brist och lidande. Deras belägenhet är bedröflig. De äro alla åldriga, och med bräckligheten ökas behofven. Länge skulle dessutom denna indragningsstat ej belasta vårt Statsverk. Jag slutar här. Ståndet har icke väntat, att jag liar upplifvade minnet af denna, aldrig nog berömda, Armés lijeltelika tapperhet; af dess på så oerhörda prof satta trohet; af dess till det otroliga gränsande ståndaktighet och härdighet vid mödor, som knappast kunna af blotta föreställningen fullt uppskattas. Väl har jag bevittnat allt detta; men hvad höfves mitt vitsord att styrka förtjenster, så ärorikt ökända, så djupt ristade i Sveriges annaler och i hvarje äkta Svenskt sinne? Mitt oblida öde har för öfrigt missunnat mig deltagandet i Finska Arine'ens strider under det krigets mest lysande epok. Men i min olycka hafva mina Finska kamrater varit mig trogna. Trohet mot dem i deras olycka är min kära och ärofulla pligt. Af den har jag oemotståndligen dragits till denna motion. Måtte den af Ståndet gynnsamt upptagas, och dess framgång hos våra MedStänder såmedelst befordras. Lades på bordet. Föredrogos ånyo och biföl los StatsUtsk:s d. 20 dennes e. m. på bordet lagda utlåtanden: N:o 4, i anledn. af K.
Spannmåls-handeln kommer att blifva af en särdeles betydlig omfattning, dertill ock Landtbrukarens i allmänhet gäldbundna tillstånd, förorsak adt af sednare årens missför delaktiga skördar, äfvenväl gifver anledning. Denna åsigt har förän ledt Directioneu att på det nogaste öfverväga huruledes Magazins-Inrättningens mellankommaiule åtgärd i afseende på Sädes-prisens upprätthållande, borde behandlas, synnerligen under den tid och intill dess aftröskningen hunnit i allmänhet verkställas, och förhållanderne derefter blifvit utvecklade, emedan det icke allenast var att befara, det en afDirection på 894 Riksens Ständers Vanligt sätt genast vidtagen Spannmåls-uppliandling, möjligen skulle leda till hinder och förfång för den enskilda handelns fortgång, utan det ock förekom, att Directionens knappa penninge-tillgång icke var tillräcklig för en oinskränkt upphandling, hvaraf dessutom den betänkliga följd efter sannolika anledningar borde förmodas, att Magazins - Inrättningen skulle blifva belastad med bety dl i ge Spannmåls-lager innan ännu den egenteliga Sädeshandeln tagit sin början, då först, efter hvad erfarenheten visat, Magazins - Inrättningens Spannmåls-upphandling i synnerhet hör vara afgörande, för att åstadkomma den verkan, som dermed åsyftas. Af desse sammanlagde orsaker, fann Directionen lämpeligast blifva, att i anledning af de anmälanden, som af åtskillige Eders Kongl. Majds Befallningshafvande!! gjordes, om nödvändigheten, att straxt efter skördetiden Verkställa upphandling, till förekommande af Spannmålens vanvärde, väl gifva förordnande om uppköp af Säd för Magazins-InråItningenS räkning ; men att dessa uppköp borde ske, mindre genom en i vanlig ordning kungjord allmän upphandling, än på ett sätt, hvarigenom Magazins-Inrättningens åtgärd mera verkade till kännedom derom, att den mindre bemedlade Landtbrukaren, som äfventyrade icke allenast att blifva missbjuden, utan äfven under omöjligheten att afbida en förmånligare conjunctur, nöd - Revisorers Berättelse.
Län andragit, att då llu, mera än någonsin, fordras omtanka och eftersinnande, att uppfinna medel till minskning i de Skattdragandes tunga bördor och sådant svårligen kunde ske, utan indragning af mindre nödige utgifter, Riksdags-Fullmägtigen ansett för en pligt, att uppgifva ett i dess tanka dertill bidragande sätt, det nemi. att indraga Taffelpenningar för Presidenter, Stats-Råd med flere, som på en, Memorialet bilagd Tariff-, blifvit upptagne, såsom i hans tanka utgörande en lön-tillökning, sorn vore öfverflödig och kunde återtagas. I anledning häraf har Stats-Utskottet skolat upplysa, att då Herrar Stats-Ministrars, Stats-Råds och J ustitiaj-Råds Ämbeten år 1809 inrättades, blef den aflöning, som dermed skulle åtfölja, vid derefter förrättad Stats-reglering, uppförd, dels såsom lön, dels under benämning af Taffelpenningar, hvarjemte Riksens Ständer, vid följande Riksdagar, på Stat anslagit Taffelpenningar för Presidenterne i Kongl. Svea HofRätt och någre af Rikets Collegier, på den grund, att lönerne ansetts otillräcklige jemväl till den representation, som dessa Ämbeten åtföljer och dervid måste iagttagas; och som dessa Taffelpenningar följagtligen utgöra en, ehuru under. särskild benämning anslagen, nödig ansedd löne-inkomst, samt Stats-Utskottets Betänkanden. 331 således icke kunna vara indragning underkastade, finner Utskottet ingen åtgärd af motionen föranledas. Detta underställes Riksens Ilögl. Ständers bepröfvande vördsamligen. Stockholm den 21 Martii i8a3. Ankom d. 25 Mars 1823. Utlåtande, i anledning af Riksdags - Fullmågtigen Gustaf Larssons från Stockholms Län Memorial, om Boställes anslående åt Kronofogden i Sollentuna , Wallentuna och Danderyds Skeppslag. Sotats-Utskottet har från Hederv.
Frih. Palmstjerna: Jag måste visserligen medgifva att jag icke medhafver handlingar, som kunna visa hvad, som utgår i Herjeådalen såsom grundränta, men hvad jag bestämdt påminner mig är att Jemtlands reg:te har krono-tionde-spanmål indeldt, hvilken således torde mera vara hufvudskatt än Ost-skatten, hvars obetydlighet af 300 r:dr öfver hela fögderiet och hvars obestämdhet äro fakta, som måste gifva denna ränta karaktären af småpersedel, i synnerhet när man dertill lägger att den icke är omnämnd bland de hufvudpersedlar, som K. M. i sin nåd. propos. har ansett frän förvandlingen böra undantagas. Hr Printzensköld: Jag får förklara Frih. Palmstjerna min erkänsla för den uplysning han lemnat, att krono-tionden utgör en hufvudpersedel i Jordeboks-räntan. Detta var en nyhet för mig, som jag sannerligen icke afvetat. Nog känner jag att spanmål ingår i Jordeboks-räntan, men att krono-tionde ingår deri det var en nyhet i kameralen, som för mig sannerligen icke förut varit känd. Ex. Hr Frih. o. Landtm:s härefter till bifall å förevande punkt af Utsk:s utlät, framställda propos. besvarades med starka ja, Den 5 Juli e. m. 345 blandade med några nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande. 2:o ang:de presternes s. k. utlagor; 3:0 ang:de Näs Kungsgårds repa rationsmedel; 4:o ang:de dagsverksskyldigheter ; 5:o ang:de s. k. drängespan i Färentuna härad: och (5:o angxde räntornes bestämmande vid framdeles skeende skattläggningar. R. o. Ad. biföll hvad (Jtsk. i dessa punkter hemstält och tillstyrkt. 7:0 ang:de mjölqvarnars beskattning; och 8:0 ang:de ordinarie räntan af städernes jord. Utsk:s i dessa punkter afgifne yttranden lades till handlingarne. 9:o ang:de Halmslädjan i Skåne. IIr Printzenskiöld:
0 U5 p: 5. ^ 3 n 5TQ X r> ta &»3 0 X P >* -3 o_ p fö *4 cs ta Po t* O P P S QxO* .0 ST ♦t* 0 * 5*1 0 CK? cr w po cn 0 0 *<5 p: *"S Efter 2:dra Ari. cn 1 > '' < O & n B as 0 0 P p: 0- n * as P n Z " p ■1 till och med 8 §§• j 21 till och med 36 S§. I 3^ till och j med 40 §§, erci P cd PJ 1 st. T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r TaT:r TaT:r Tsr T:r St. St. St. St. St. St. St. Ralr sk. r. R:dr sk. r. \ H. MÖRNER. SAM. SELLINGl i RONGE. KTAJjTS BEFALLNIN GSHAF V ANDES UTI OTJester-Jlorrlanli8 %än TILL KONGL. TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT &: SÖNER, 1 8 34 .-J v W ' i';. - • . ' fugi ■ 'vi, >. "* ■& • iiifi , • rv Af 'lsr r; 'V ^C. •' *:•; «s>;iöJa Jovj-Jjrojiiy iliJ $;to r tbo J\J . vt <i‘:iä? i. uipsArä mvlo ? t.bROsäHfe») öfriljr ,bfisri*jm9x it busaoTiiaH näll i}ili4flEKnj>gaJi eibös i rise .lini ,c3r n&w : ' : , • • -.v".
Jag vet, att min fader på den sednare tiden förvärfvat många fiender bland Athenarne; men den stora mängden måste väl dock vara honom tillgifven. – Jag vill gerna tro det, men är likväl osäker derom. – Men en sådan otacksamhet vore omöjlig, utbrast Hermione. – Han uppoffrar ju allt för dem. Om du blott visste, hvilka bekymmer han uthärdar för deras skull, huru varmt han önskar deras välgång, huru han lefver endast för den höga sak, som Julianus och tidens ädlaste män vilja förverkliga, o, då skulle de icke kunna annat än älska honom. Har du märkt, Theodoros, att min faders hår börjat gråna? Det är icke af ålder, du, utan af omsorger och rastlösa tankar. Min arme, älskade fader! – Ja, om detta förtjenar hat, hvad är det då, som förtjenar tacksamhet och kärlek? sade Theodoros. – Men du får icke tyda mina ord till det värsta, Hermione. Med sin kännedom om tiden och menniskonaturen måste Krysanteus från början hafva förberedt sig på det motstånd, han nu röner. Förtjusningsperioden kunde icke blifva långvarig. Det går an att måla idealer och ställa dem för menniskornas ögon; alla skola hänföras af desamma, ty alla igenkänna mer eller mindre klart urbilden af sin egen mensklighet; men att söka förverkliga dem, Hermione, att med kraftig och skoningslös hand gripa in i verkligheten, för att omgestalta den till något sannare och skönare, det framkallar alla tröghetens, vanans och ondskans magter till förtvifladt motstånd. Det uppstår då en strid, som icke slutar, förrän idealets kämpe har segrat eller dukat under. Det sista är det vanliga, Hermione, ja det ligger i tingens natur och Guds verldsordning, att så skall vara. Ty idealets kämpe är, äfven han, en menniska, full af fel och misstag, och med det sanna, hvarför han kämpar, blanda sig villfarelser, som göra motståndet berättigadt. Hvad om Julianus och Krysanteus i mycket skulle hafva orätt?
Utskottet har visserligen i Memorialet N:o 63 framställt alternativa förslag; och Utskottet erkänner riktigheten af den anmärkning, att, vid sådant förhållande, Proposition af Talman till Stånd, alt bifalla detta Utskottets Betänkande, icke skulle uttrycka någon mening. Men Utskottet har vid af gifvande af Memorialet N:o gy förfarit på sama sätt, utan att hvarken Riddeiskåpet och Adeln eller Borgare-Ståndet, i anledning deraf, stannat i villrådighet om propositionernes form ; och Utskottet vågar tro , att de i Memorialet N:o 63 framstapla alternativ icke sialia större svårigheter i vägen för propositionernes bildande. Regeringsformens 56 § bjuder icke , att Utskottens Betänkanden, utan att deras Förslag_, af hvilka flera kunna innehållas i ett Betänkande, skola först i Slåndens plena framställas till antagande eller förkastande. Tillämpningen af denna Grundlagsparagraf på Memorialet N:o 63 synes Utskottet så mycket lättare, som Utskottet, vid hvarje af de två i sama Memorial innehållna senare förslagen, uttryckligen angifvit det förhållande, hvaruti hvartdera står till det, som i sama Memorial är först framstäldt. Till svar å anmärkningen, att Utskottet orätt förfarit, då det till förslaget, att Riksens Ständer skulle till Kongl. Maj:t ingå med underdånig anhållan om Nådig Proposition, tillagt en bestämd mening, torde den 6 Conslitutions-Utskottets Memorial, N.-o 107. erinran göra tillfyllest, att, om Utskottet än uti den sid. rr gjorda hänvisning till det sid. i5 framstälda förslaget nyttjat bestämdare oidaiag, sådant icke bör kunna föranleda missförstånd, enär sjelfva förslaget, sådant det sid.
Utskottets Memorial, N:o 81, ölyer återrernisseu pa Utskottets, i Memorialet 2sT:o 73, uppgifna förslag, i anledning af de i särskilda Utskottets Betänkande om Styrelse-Veritens Reglering förekommande Grundlags-frlgor, fann Borgare-Ståndet för godt antaga Gonstitutions - Utskottets nyssnämnde Förslag, med de ändringar och tillägg, Utskottet i det sednare Memorialet tillstyrkt, att hvila såsom Riksens Ständers Utlåtanden till nästa Riksdag, samt öfverlemnade frågan om Krigs-Mini>tero till Förstärkt Constitutions-Utskotts pröfning med godkännande af den föreslågne Voterings-Propositionen, S. D. Upplästes Statsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, FJ:o 667, med förslag till Voterings - Prat. Vt dr, d. 16 Decemi igij Proposition i fråga om dispositionen af KronoSkogarne; Och blef denna fråga öfverlemnad tiU Eörstärkt Stats-Utskotts profning samt den föreslagne Voterings Propositionen godkänd. S. t>. Banco Utskottets Memorial, N:o 104, med tillägg för e<t närmare förtydligande af den till intagande i Banco Reglementet föreslagne i:sta Punct, rörande Allmänna Magasins Inrättningen utfästes och bifölls» S. D. Eades till Handlingarhe följande nu ånyo föredragna Utlåtanden: 1 N:o 82) Constitutions-Utskottets, om sättet för slutliga behandlingen af frågan om Allmänna Brandförsäkrings-V erkets Eånerätt i Banken. N:o 657, Stats» och Ekonomi-Utskottens, öfver anmärkningar hos Bidderskapet och Adeln, samt jfiS Fröt, Utåt. åtn 2? Lttemb, igsg, Bonde-Ståndet vid Betänkandet N:o 573, i väckt fråga om undersökning af de Civila Lär o-Verkens närvarande beskaffenhet. Den 17 December. Från Högloft.
Då det icke varit riksbanken älagdt, att inskränka sin rörelse lill hufvudsladen, utan tillätet att äfven lill landsorterna utsträcka den, så synes mig ock bäst vara, att icke eller nu binda händerna på dem som hafva med saken att göra, utan alt man, på sätt 9:de mom. föreslår, öfverlemna!' saken ät bankofullmäktiges skön, utan all lägga någon tvångströja på rörelsen, sorn bör komma lill ständ i män af behof i ena eljer andra orten, allt efter som större eller mindre affärer bedrifvas. Frih. Cederström: .lag instämmer uti hvad Hrr Akerman och Aminoff i sjelfva saken anfört; men Hr Akerman har sedermera tillagt att, fastän han i allmänhet bestrede förhöjningen af maximum, så, då genom afslag å flera föreg:de punkter en ökad tillgäng möjligen lill användande för ifrågnvar. ändamål vore att påräkna, kunde väl skäl vara för handen att bevilja den begärda återremissen, pä det att Utsk. måtte tillse huruvida till följd häraf en höjning i någon män linge äga rum för ifrågavar. belopp. Detta påminner mig om ett föregule yttrande af Hr Tornerhjelm, utaf ett åt enahanda mål syftande innehåll, deruti likväl begärdes att det ökade beloppet af maximum mätte bestämmas till ej mindre än 50.000 r:dr. Jag hemställer dock lill eder samtligen, mine Hrr! huruvida den tillgäng, som man tror sig medelst skedd återremiss af åtskilliga andra punkter kunna för ifrågavar, ändamål påräkna, är af sådan betydenhet, alt den på något sätt kan utgöra proportion emot den föreslagna maximi-förhöjningen lill 50.000 r:dr från 10,000 r:dr. Jag inser det icke. Om någon förhöjning, äfvensom om någon nedsättning under de 1000 r:dr, som Utsk., i egenskap af minimum, föreslagit; om, säger jag, någon utsträckning ofvan och nedåt kommer i fråga, i följd af en blifvande återremiss; så ber jag åtminstone att denna utsträckning mätte komma att ske i ganska ringa grad, emedan jag helst önskade, att de af Utsk. fastställda förmåner måtte bifallas.
» Jag känner honom » par renommée » genom kusinen, Otto von Resen, som är på samma regemente som jag. Denne Reinhold von Resen, är ytterst begåfvad, har studerat vid ett par utländska universitet och skulle beträdt den diplomatiska banan, då fadern dog och han såsom stor egendomsherre i stället fick egna sig åt landtbruket, hvaruti han för resten lär vara särdeles duglig. Han har senast varit i Skotland en tid och, om jag ej missminner mig, så var det där, som han skadade sin arm, då han räddade en gosse, som fallit uti ett kvarnhjul eller någonting dylikt. » » Han förefaller särdeles belefvad, » säger friherrinnan, » samt är artig och förekommande. » Cecilia säger ingenting, men Flossy, som varit onaturligt stillsam och tyst en lång stund, närmar sig Carl och hviskar i hans öra: » Tror du, att han är kär i Cecilia? » Carl stirrar förbluffad på henne, hvisslar ett par toner och säger retsamt: » Ja, det kan allt hända, såvida han ej är det redan uti dig, efter att hafva åsett din skicklighet uti den ädla ridkonsten! » Flossy tillkastar honom en föraktfull blick och aflägsnar sig majestätiskt. * * * Denna dag är endast en början till en hel följd af många andra angenäma dagar. Det är nu ett gifvet faktum, att Resen infinner sig hvarje morgon på villan för att i sällskap med de tre syskonen göra utflykter, än till fots, än uti båt eller också för att konversera eller läsa på verandan, uti skogen eller vid stranden. Petter, den mångbepröfvade ponnyn, befinnes vara, trots sina snedsprång, ett i grund och botten fromt djur, och utaf detta hans välvilliga sinnelag begagnar sig Carl för att å hans rygg improvisera en slags damsadel, som iståndsätter friherrinnan Rudow att ibland medfölja på de långa promenaderna. Resen har med sitt glada och älskvärda lynne intagit dem alla — alla utom fröken Cecilia, med hvilken han ständigt befinner sig uti ett tillstånd af beväpnad neutralitet, hvilken neutralitet dock ej förhindrar, att skarpa skott emellanåt vexlas ömsesidigt.