Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han är således icke nöjd med de närvarande, utan åsyftar en förbättring eller en förändring af de författningar, hvilka i detta hänseende finnas. Nu säger Grundlagen i 33 § Riksd.Ordn.: ”LagUtsk. eger att utarbeta de från R. St:rs Plena remitterade förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upliäfvande af allmän civil-, criminal och kyrkolag, samt uptaga de i sådana ämnen R. St:r meddelade Konungens Propos:r eller i R. St:rs Plena väckta frågor. Under civiloch criminaHag böra äfven förstås de delar af krigslagar och författningar rör:de krigsväsendet, sora ega tillämpning till med 12 * ISO Den 18 Januari. borgare utom krigsstaten”. Måste man nu såsom gifvet antaga, att motionen afser en förändring i krigslagarne, samt att de delar deraf, som röra personer utom krigsstaten, böra af LagUtsk. behandlas: så är det äfven, vid det kända förhållande, att beväringen, ehuru ej hörande till krigsstaten, dock under tjensteliden lyder under krigslagarne, klart, att LagUtsk. icke kunnat med stöd af Riksd.Ordn. undandraga sig att motionen uptaga och behandla. Krigs-Artiklarne äro hufvudsaken i motionen; det öfriga är bisak, hvilken bör åtfölja den förra. Gr. Sparre bar väl rätt deruti, att en del af motionens ämne icke tillhör LagUtsk., utan snarare Ekon.Utsk. Men jag ser icke något hinder för det förra Utsk. att i denna del, med det sednare till gemensam öfverläggning sammanträda, ulan finnér deremot bestämd föreskrift härom i 43 § Riksd.Ordn., hvars början lyder sålunda: ”Skulle ett Utsk. anse nödigt att, till öfverläggning om något ärende af serdeles vigt, med annat eller andra Utsk. sammanträda, vare det tillåtet”. Jag anser således R. o. Ad. hafva rätteligen remitterat motionen till LagUtsk. och anhåller att Ståndet måtte låta dervid förblifva, samt förständiga Utsk. att frågan behörigen handlägga. Gr.
Ständernas beslut vid förra l-iksdagen, då tydlig föreskrift lemnades om allt, hvad vid ti-ycliningen boi-de iakttagas, såväl i anseende till renskrifningen och coiTecturläsningen som allt annat beti-äffande öfvei-enskommelsen med bokti-yckax-e. Då stadgades jemväl, att sedan den person, som, dei-till aflönad, ha’ -opsigt öfver verkställigheten af tryckningen, dei öfver aflemnat redogöi-else, skulle han erhålla säi-skildt arfvode. I det stället har TJtsk. inkommit med ett enti-eprenadföx-slag, enligt hvilket kostnaden skulle uppgå till icke mindre an 32 r:dr 24 sk. b:co pr ark, och uppgifvit, att kostnaden förut ixtgjort 4° r:dr, enär i tryckningskostnaden de onödiga oancellistarfvodena under 16 månaders riksdag blifvit .inberäknade. Yi komma säkerligen till 5o r:dr med denna riksdag, Den 13 Mar* e. m. 269 om II. R. o. Ad. fortfar att skänka 2:ne cancellistarfvoden till hvarje Utsk., sorn derom gör hemställan, och derjemte bibehåller 8 arfvoden för Exped.Utsk., hvilka blifvit anslagna i stället för TJtsk:s extra cancellister. Sådan var icke meningen i det betänk., som jag nu håller i min hand, N:o 422; vi kunna på detta sätt lätt komma till. 5o eller 60 r:dr för arket. Om man antager alla de unga män, som löpa omkring för att få dessa arfvoden, är sådant visserligen fördelaktigt för dem, men Statsverket har deraf ingen nytta. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 * Den ii Junii e. m N:o 231. Angående inlösta dubbletter och trippletter af Malmö f. d. Discontverks på Banken dragne Assignationer. I afseende på frågan om decharge för InterimsDirectionen öfver Malmö f. d. Discontverk.
Säger man att en illräcklig garanti ligger redan i blotta namnet grundfond, så är detta ett miss - Allmanna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 96. 19 tåg: ty om ej epithetet orubblig tillkommer, så kan detta ord ej innebära något annat, än en ursprunglig fond, hvarmed en stiftelse börjat sin verksamhet. På grund af dessa och öfriga af motionärerne framställda skäl, vågar jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla, att Hans Kongl. Maj:t täcktes låta den år 1855 utfärdade Instruktionen, efter Förmyn dare-Kammarens och Stockholms stads Äldstes hörande, undergå den omarbetning eller förändring, hvartill omständigheterna och billighetens kraf kunna föranleda.» Uti förestående reservation instämde Herr Boman. b) Af Herr Doktor Nordlander. Herr Lallerstedt begärde få antecknadt, att han icke deltagit i förestående beslut. STOCKHOLM, typografiska FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1857. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\i 97. 1 N:o 97. Auk. till Exp.-Utsk. d. 29 Juni 1857, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning aj väckta förslag, åsyftande förflyttning till Iiufvudstaden dels af Universiteten i Upsala och Lund, dels af häda Universitetens juridiska fakulteter och dels af Upsala Universitets medicinska fakultet.
Den, som vill, att de i 5 och 6 §§ af Utskottets förslag upptagne afgifter för öppna Bref, Fullmagter och Resolutioner, m. m., hvilka Rikets Ständer tiil beloppet bestämt, skola, på sätt 3:ne Riks-Stånd antagit, utan sådan underdånig hemställan, som Ridderskapet och Adeln beslutat, framgent utgå, voterar Ja ; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, komma Rikets Ständer, i enlighet med Ridderskapet och Adelns beslut, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, efter en af Kongl. Majit föranstaltad granskning af de olika fullmagtsoch resolutions-kostnaderne i förhållande till de olika värdigheternes vigt, eller de åtföljande lönetillökningarnes belopp, cbarterings-beloppen för fullmagter, Öppna Bref och Resolutioner, m. m., måtte af Kongl. Majit nedsättas till ett efter lönerna och värdigheterna mera billigt förhållande, än som för närvarande eger rum. Omröstningen har utfallit med 69 Ja och 50 Nej. Varande, enär Ja vunnit, härutinnan beslutadt i enlighet med Preste-, Borgareoch Bonde Slåndens mening. 6:te Voteringen (ll;o). Den, som godkänner, att, på sätt Utskottet föreslagit och 3ine RiksStånd besluta', i 7 § 4 mom. 1 punkten nu gällande Chartac-Sigillatac-för ordning efter ordet ”egande-rätt” orden eller besittning på viss tid, må in ll\ta) voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, 7 § 4 morn. 1 punkten att oförändrad bibehållas Bih, till R. St. Voteringens resultat har utgjort 56 Ja och 63 Nej ; hvadan och som Nej vunmiit, Rikets Ständer beslutat, på sätt contrapropositionen innehåller. y:de Voteringen (12:o).
DANIEL HJORT (upptager sin ring). Du ring, blif du min förespråkare! O, stod här hertigen för mig som ni, och denna ring jag lämnade åt honom, som nu åt er, han visste hvad den gälde. SCHEEL (betraktar ringen). Det är min hertigs vapen. DANIEL HJORT. Denna ring han åt min far en gång som minne gaf; som den jag ärft, med den jag ärft hans blod, hans sak, hans hämnd. SCHEEL. Kom, följ med mig, så få vi talas närmre vid. Följ med, soldat! (Scheel, Daniel Hjort, första soldaten gå in i boningshuset.) Tolfte scenen. ANDRA SOLDATEN (ensam). Det där betydde något. Har den där icke något ondt i sinnet mot oss, så har han det mot någon annan. Huh, det är så hemskt och dödstyst i månskenet. Jag vill sjunga min visa. (Sjunger). (Mel. O, Wärmeland, du sköna, du m. m.) I stugan väfver vännen, jag håller så kär, för sakna'n så häftigt väfven lider. Min fader mig gaf vid vårt afsked sitt gevär, det är ifrån konung Göstas tider. Det klappar mig på axeln, liksom en trofast vän, och när jag blir gammal, min son får det igen, det får han, om jag lefver så länge. Nu skördas på åkern och bärgad är hvar äng, Gud gifve att rik vore säden! Och kommer jag ej åter, så får jag blodig säng: godt sofver man, när man dör med heder. Ty dålig den bonde, som ej från plogen går, när det med tro och frihet i landet illa står. Gud skydde vår hertig och Sverige! Trettonde scenen. Andra soldaten. Daniel Hjort (kommer från boningshuset) Senare Scheel. DANIEL HJORT. Nu är fördraget gjordt. Nu skall jag gräfva mig in med ord och guld hos hvarje knekt, och slottets kraft just i dess kraft förlama. Skryt se'n med äran än! SCHEEL (kommer ut ur boningshuset). Ni glömde guldet; här är det. Lycka till! Var säker att ej hertigen skall glömma er. God natt!
Maj:t. i Nåder täcktes vidtaga alla de mått och steg, som, för vinnande at ett sådant ändamål, med landels bästa äro förenliga, samt till befrämjande deraf minska eller nedsätta den i Tull-taxan utsatta tull.” S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskoltets betänkande, jN .0 13, angående stämplade pappers-afgiften: Härvid förekommo: l:o Hemställan, pag. 2, att Riksdagsmannen Nils Strindlund!s motion, att nu gällande Chartas-Sigillalae-Förordning måtte intill nästa Riksdag, oförändrad, bibehållas, må förfalla: Bifölls; 2:o Förslag, pag. 2, lill förändrad lydelse af Chartte-Sigillatae-lörfattningens 2 och 3 §§, äfvensom hvad Utskottet, i sammanhang dermed, å början af pag. 3, tillstyrkt: Återremitterades; 3:o Det, pag, 3, vid Författningens 4 §, gjorda förslag, att. vid Ernbets-verkens elassificalion, orden: ”samt Nedre Borg-Rätten” böra utgå, och att under Andra Afdelningen i nämnde § endast må upptagas: Lagmansoch Rådhus-Rätter, Magistrater och Consistoriel’; 4:o, Hemställan å samma sida, att stämplade pappers-afgiften, för rubriken: ”Deduclioner och Contra-deduclioner samt domar och utslag’, 560 Prot.-UtJragj den 22 Januari 18 J5. Kronofogden ,/. P. Lundqvists underdåniga ansökning om afskrifning af dess uppbörds-balance; N:o 110, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående den af Hans Excellence Herr Friherre Löwenskjöld i underdånighet sökta förlängning af arrendet å Sundbyholms Kungsgård i Södermanlands Län: Dessa sex utlåtanden blefvo, hvart efter annat, bifallna; och N:o 116, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse, angående afskalfande af slafveriet på Ön S:t Barthelemy:
SDtajité till 0(3 gjorba 9tåbiga framfMning, att ben leverering af fäb, font i nämnbe affeenbe ägt rum inom ©faraborgé 2än, må anfeö för (lut* lig betalning af meberböranbeé, genom erhållen unbfättntng, iråfa* be (Tulber; 3:o Om återbetalningen af be unbfättningé*(fulber font SJtorr* bottens od) <2Befterbottené Säns? inmånare fig åbragtt genom 1830, 1831, 1832 od) 1833 arens mifjmäpter, Ijafme <3Bi bejluttt, att af* (drifning må bemiljaS unDfättttingS*tagarne i båba be ifrågamaranbe Janett, af en trebjebel utaf bet urfprungliga jf'ttlb*beloppet; f>milfen afdrifning, feban en mijj anbel Deraf blifmit (»marje tingslag mebgif* men, i förl)ållanbe till Ijmab tingslaget i unbfättntng åtnjutit, bör, af voiga inom tingslaget utfeDDc HommittergDe, lämpaS fövfi' till alin De unDfättningS»tagare, Qwilla unbcr tiöen blifvit allöeleS oförmögne att fina ffulöer återgälöa, odj Derefter tilllcmma öfrige unDfättning&tagare inom tingslagen, i fövf>å!lant>e till Deras mer eller minDre oförmåga att {Möerna goDtgöra; od) bör Den återffåenöe (Möen förwanölas till fpanmål, efter De Derå förut i l)wartbera Sanet fafffällta pr tö, meD tillåtelfe för unöfättningS»tagarne, att i fpanmål, tunna mot tunna, återbetala
IVlajtts Nådiga Berättelse om livad sig i Rikets Styrelse sedan sista Riksdag tilldragit, lagd på bordet enligt Protocolfet d. 18 sistlidne November 6 §<> lades till Handlin* garne. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Banco.Ut. skottets Memorial N:o 1, i fråga om formulaire för den Ed, som Ledamöterne i samma Utskott Bilt. till B, St. Trot, .isaiiV9> Sami. il fl Prat, thdr, J. i Dea u«t, och de vid Deas Cancelli* anställde l)e.nat£?j)tlji för denna Riksdag böra a/lägga, S. D. Ytterligare föredrogs nu Ranco-Utakottets Memorial Nro 2, rörande antagande af ett tillökt antal af Notarier och aflöningens bestridande af Stats-\ erket för de vid Banco-Utskottet anställde Tjenstemän ; oell beslöt Ståndet, att lemna sitt bifall till förra delen af detta Memorial och att till Stats-Utskottet remittera senare delen, med ett af Anders Danielsson från Elfsborgs Län muntligen gjordt yttrande. S D. Remitterades till Lag.Utskottet .* 1:0 Johan Erik Janssons från Carlstads Lätt Memorial om Arbets-domars upplifvande. n;o Anders Anderssons från Skaraborgs Län Motion i samma ämne. 3:o Nils Insulins från Stockholms Län Mo« tion, att allmogen må tillåtas utföra andras talan inför Rätta. Trot. Vt dr. d, x Dec. nit. 83 / 410 Hans Janssons från Elfsborgs Län Motion om tillstånd för Syskonbarn, att få gifta sig, utan serskild anmälan derom hos Kongl, Öflajn.
Bref af den io Dec. 1823 icke föranleder till någon vidare utveckling af de särskiite detalj-frågor, sorn kunna stå i sammanhang med B e t éTn k a n d e n. i3 A detta af stor omfattning varande ärende, liar Collegium ansett sig böra lill nu afgifna underd. förslag, inskränka sitt underd. yttrande, men får likväl sluteligen omnämna, att till öfversigt af förslaget i det hela, ett särskildt GeneralSammandrag för alla Länen blifvit upprättadt, hvilket Summariskt utvisar, huruledes reductionen utfallit, samt att Collegium å delta Sammandrag jemväl till fullständigare upplysning låtit upptaga ett Hemmans Ordinarie Ränta, till dess belopp så väl 1 Skånska Länen, Blekinge, Bohus Län och Jemtland, der HemmansRäntorne utan förvandling utgå, som i Stora Kopparbergs Län och Westerbotten, der persedlarne äro så få och passande, att någon omsättning icke funnits behöflig, till det belopp, hvartill den under begge decennierne efter medelpriset sig bestigit, hvarvid Collegium likväl, i afseende på Westerbotten, hvaraf Norrbottens Län nu utgör en del, trott sig böra i underd:het tillägga, att i Räntan derstädes, sorn för alla Hemman lika utgår på helt mantal med 2 Tunnor 8 kap. Korn samt 2 L®, i5^ ® Smör, sistnämnde bråk af ^ U, i anseende till den i orten varande starka Hemmansklyfning och små besutenheter, föranleder till den största vidlyftighet och besvär i Räkenskaperna; till undanrödjande hvaraf, enär denna i y, Smör på helt mantal endast utgör för hela provinsen 6 L$ 12£§ %, samma belopp torde efter Kronovärdi få utgå och läggas till penningen, då Räntan blifver 2J Tunna Korn och 2|- L® Smör samt 3 R:dr a3 sk. 6 r:st. i penningar, hvaremot de i Jordebokcn i4 S ta ts-U tskottets Betänkanden. förekommande benämningar å gamla Räntan kunde försvinna.
Det visar sig att denna sistnämnda summa blott understiger totalsumman för hela länet 374,524 r:dr 8 sk. 8 rst med 16,664 r:dr 14 sk. 6 rst, hvilken således skulle öfvergå till penningar, utgörande af det hela icke mer än 4| proc. Jag hemställer till Eder Mine Hrr! om ej å ena sidan förenklingen är betydlig, och om ä den andra en så ringa reduktion som 4 proc. kan vara vådlig i afseende på skatte-rubbning vare sig för Staten eller den enskilde. Man är nu kommen lill skiljovägen; vill man verkligen göra något i förevande afseende, så är det icke värdt att ständigt jäfva det ena sättet efter del andra som dertill föreslås, utan en gång måste man fatta ett beslut. Man har ej velat ingå på en förvandling - Den 5 Juli f. m. 321 ling af nalura-praestalioncr i penningar; ej omflytta en mångfald af persedlar i ett färre antal. Nu erbjndes ännu en annan utväg, hvarigenom ändamålet kan vinnas ulan någon hufvudsaklig rubbning i bestående förhållanden, på sätt med siffran blifvit bevisadt; men ändå söker man att motsätta sig denna förändring som för det allmänna är af sä stot nytta. En anmärkn. har man gjort mot förslaget, som jag erkänner, men detta är också den enda, nemi., att på detta sätt blir verkställigheten af reformen upskjulen en kortare tid; ja, den kommer i sin tillämpning visserligen alt i denna punkt, anstå någon ringa tid, men Mine Hrr! huru skulle detta i sakens närvar:de skick kunnat undvikas.
Fullmägtige skola tillåtit sig emot Malmö f. d. Discont-Verks af Kongl. Maj:t tillförordnade Interims-Direction, deruti Commissarien, såsom Bankens Ombud, deltagit, i afseende på den Directionen vägrade Decharge, än ock de ytterligare klagoskrifter, hvarmed så väl Banco-Commissarien Brakel, som Directionens öfrige Ledamöter till oss inkommit, och hvilka skrifter jemväl innehållit Klagandernes förklaring öfver de af Herrar Fullmägtige gjorde anmärkningar, hvilka Herrar Fullmägtige ansett vara för Dechargens meddelande hinderlige; hvilket allt vi uti noga öfvervägande tagit; och hvad beträffar frågan om den Directionen vägrade decharge, bafve vi funnit skäligt, Herrar Fullmägtiges derom fattade Beslut gilla och godkänna. Äfvensom vi meddelat Herrar Vederböra’ide särskilde Resolutioner öfver alla de ämnen, hvilka uti de förenämnde klagoskrifterne innefattas. Likaledes håfve vi, uppå den klagan Öfverste-Lieutenanten A. F. Tornerhjelm hos oss fört, öfver förment lidande , som vid Liqviden af dess Skulder till Malmö f. d. Discont-Verk, skall genom Herrar Fullmägtige vara honom tillskyndadt, meddelat bemäkle Öfverste-Lieutenant särskild Resolution. För Revisorers Berallelsei 815 För Lån-Liqvideriies emottagande och Lokföi ring samt öfrige Räkénskaps-detaillerne, vid samtelige f. d. Discont-Verken, hafva härstädes Blifvit inrättade a:ne Räkenskapsoch Utrednings-Contoir, af hvilka det ena omfattar Utredningen af Götha Canal-Bolags f. d. Discont-Verk och det andra Utredningen af Götheborgs samt Malmö f. d.
Lamls/alcrna i Lillien. lili nuvarande Kontånia anslagen äro följande tillökningar beviljade, nemligen: l:o dl Lands-sekreterarne Upsala län . 95 Stockholms d:o 419 Götlands d:o . 41 Blek inge <l:o . 157 Jönköpings d:o 434 Jemllands d:o . 500 Weslerbollens <1:0 . 508 Norrbollens d:o . 517 och i 2:o ål Lands-kamrer orne För beredande af en liil mins! 4,000 R-.dr Runi ökad årlig aflöning ål Lands-kamrerarne i alla Län ninni Golllands, Jemtlands, Weslerbollens oell Norrbollens, der denna aflöning bör inskränkas lill 3,500 R:dr Runt årligen, anslås lillsaminans 3:o dl Landl-runtiniistarne. Till en minimi-aflöuing af 3,000 R:dr Runi om arel ål Landl-ränlmäslarue i alla län ninni Golllands, Jemt ands, Weslerbollens och Norrbottens, der detta minimun bör blifva 2,500 R:dr Runi ärligen, anslås 4:o åt Lrins-notarlenip. För en lill 750 R:dr R:mt ökad årlig aflöning ät samtlige Läns-nolarier anvisas Runt. Skrifvelse N:o 496. K.mt. Ernt. öre. 5:o dt Liins-bokhållarne. För en lill 1,000 R:mt Runt ökad årlig aflöning åt samtlige Länsbokliällarne anvisas 7,000 0:o åt Lands-k ans lis tar och Lands-kori toris tar.
Hvad serskildt beträffar Landthamnarna på Gottland, har Kongl. Maj:t funnit afgifterna derstädes böra användas till lastage-bryggornas underhåll, hvarföre allmogen borde ansvara, och icke, på sätt förut skett, tillfalla Wisby Stad. Då sedermera rättighet till handels idkande i en del af dessa hamnar blifvit i Nåder medgifven för sådana personer, som tillika äro Borgare i Wisby, har Kongl. Maj.ts Nådiga Berätt. Kongl. Majit i Nåder förklarat, att den i samma hamnar inflytande och Wisby Stad ensamt tillkommande Tolag borde i första rummet användas till anskaffande och underhåll af derstädes nödiga packhusoch våg-inrättningar. Enligt Rikets Ständers vid sista Riksdag gjorda underdåniga anhållan, har Kongl. Majit, sedan Commerce-Collegium med underdånigt utlåtande i ämnet inkommit, i Nåder förordnat om en ny reglering af de årliga marknaderna, egentligen åsyftande att förekomma deras hållande nära Helgdagar. Kongl. Majit, som ansett den af Rikets Ständer väckta fråga om Gårdfari-händelns upphörande höra hvila, såsom egande nära sammanhang med den jemväl uppskjutna frågan om en allmännare näringsfrihet, har emedlertid genom förnyade stadganden sökt att förebygga möjliga missbruk vid utöfningen af ifrågavarande serskilda handelsrättighet. Af förekommen anledning, har Kongl. Majit, på grund af Kongl. Kungörelsen den 3i Augusti t8i5, angående en fri handel med victualier och inhemska landtmannaprodueter, funnit godt i Nåder förklara, att handeln med bräder skall vara fri och oin - no Kongl. Maj.-ts Nådiga Berätt. N.-o t. skränkt, så att landtman ega att, när och till hvem som helst de åstunda, på landet och i städerna föryttra nämnde vara.
Ibland dessa torde nemligen, hvad brottmålslagskipningen angår, kunna räknas, att de åtskilliga, i några fall ofta återkommande anmärkningar, hvilka under de förutgångna åren af mig blifvit väckta emot domareåtgärder, de der antingen varit lagstridiga och tilldragit sig genom vårdslöshet, eller ock ådagalagt uppenbara misstag om lagens rätta förstånd och tillämpning, troligen genom de lid efter annan af trycket utkomna berättelser, vunnit en större allmänlighet, hvarigenom, då man erfarit, att sådana lagskipningsfel blifvit anmärkta och åtalade, ett noggrannare aktgifvande å sig sjelf kunnat bos lagskiparen främjas, der så af nöden varit, eller ock förut fattade meningar om vissa lagstadganden och deras tillämpning förändras och beriktigas i samma mån, som de deremot anförda skäl blifvit af den bögre lagskipande makten gillade och godkända eller eljest på öfvertygelsens väg förmått göra sig gällande. En annan orsak till denna förändring igeniinnes otvifvelakligt uti det lika vigtiga, som tillbörliga och önskvärda förhållande-, att Konungens JuslitieKansler sedan år 1840 äfven egnat en oafbruten tillsyn åt dessa ämnen, såsom följd hvaraf och då sålunda hans 6 11. St. Just. Ombudsm. Emb-Berättelse den 11 Juli 1844. och JustitieOmbudsmannens ömsesidiga embetsverksamhet utöfvas, med iakttagande af den uti Instruktionen för den sistnämnde antydda ordning, att i allmänhet och i vanliga fall Herr JustitieKansleren må hafva tillfälle att företrädesvis skärskåda domares och andra embetsmäns åtgärder, de bos mig i detta hänseende förekomna anmärkningar desto oftare dels redan funnits vara af Herr JustitieKansleren gjorda, dels sedermera blifvit af honom upptagna, som i de flesta fall likhet i åsigter emellan begge Embetenas nu varande innehafvare ägt rum. Till den sålunda iakttagna minskningen af här fullföljda anmärkningsmål, egentligen i fråga om oriktigt ådömda kroppsstraff, är en ytterligare orsak att hämta ifrån de af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer vid sistförlidna Riksdagen beslutade författningar, om ändring i 5 Kap. 4 §.
Jag har visserligen yrkat att grundräntan skall ersiittas genom en särskild bevillning, men jag har ingalunda den pretention, att mitt förslag icke skall kunna öfverträffas af vida bättre upgjorda, helst som ärendet kommer att behandlas af ett. Utsk. bestående af 48 medlemmar. Jag vidblifver fortfarande mitt nyss framställda yrkande. 142 Den 11 Angust! e. m. Hr Hjärne, Harald: De sakrika och vidlyftiga anföranden, som här af 2:ne talare blifvit afgifna i afs:de på qvarnoch sågräntorna, hafva visserligen för R. o. Ad. varit ganska interessanta att afhöra, inen i det skick, frågan f. n. befinner sig, tror jag man skall finna dem hafva varit alldeles onödiga. Om man ser på besluten i de öfriga Stånden, så finner man, att Borgareo. BondeSt:n tillstyrkt uphäfvandet af ifrågav:de skatt. R. o. Ad. och PresteSt:t återremitterade Betänk:t med föreläggande för Utsk:t, att gemensamt med Bevilln.Utsk:t till behandling företaga ifrågav:de ärende. Enl. mitt förmenande är således Ståndens mening på förhand så tydligen uttalad, att man ej gerna bör kunna betvifla, att förslaget kommer att antagas, och derföre tror jag, i motsats till Gr. Mörner, att man ej riskerar något genom att genast eller nu på förhand fatta beslut om grundräntans afskaffande. Kommer saken till förstärkt Utsk., så är jag äfven säker på, att den mening kommer att segra, som åsyftar grundräntans uphäfvande och ersättning genom bevillning; således står frågan jemväl då i samma skick, som om inbjudningen nu bifölls, hvarförutan vi hade förlorat betydligt i tid och arbetp. Ehuru jag således ej kan annat än ogilla Utsk:ts sätt att gå tillväga vid behandlingen af denna fråga, anser jag mig dock böra tillstyrka K. o. Ad., att, till förenklandeaf frågans vidare behandling, nu antaga den inbjudningen, StatsUtsk:t i sitt Betänk. N:o 147 afgifva.