Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För Sveriges adeliga jungfrur återstår att finna sig uti sitt öde, och icke tro, att, vid fattandet af detta beslut, hjertat varit rådgifvare; eller också att genom någon stor bragd, likt Grebbehären i Wärend, sjelfva förvärfva sig rättvisa. Fullt Öfvertygad att ståndsvnldet i Sverige blir lika halstarrigt som decemvirernes i Rom, skulle jag vilja föreslå dem att tillvägabringa en representationsförändring, alldenstund jag hoppas våra hjeltan ej äro så elaka alt taga råd, som att gifva, och ti or alt de då en gång kunde vinna rättvisa; men fast är min öfvertygelse, att utan något sådant utomordentligt tillgörande kommer aldrig den förra till stånd, och utan denna vinnes aldrig den sednare. Den tid har försvunnit, då man kunde säga, att Sveriges män öfverträlfade alla andra; dagen har skymt måhända för ett nytt skifte; måhända snart nog får man säga, att qvinnor öfverträffa dess männer. Ånyo föredrogs Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.- Ulsktns den 22 och 29 sisth Aug. på bordet lagda betänk. N:o 13, i anledn. af väckta motioner om vidtagande af åtskilliga förändringar till lindring uti bålsmansroteringens utgörande å landet. FIr Nordensköld, Otto Gust.: Jag kan icke annat än rättvisa Utsk:ns beslut i det betänk., som nu är uppläst; ty jag har deruti sett ett försök att lätta båtmans-roteinne - Den 5 September f. m. 123 hafvare från besväret att anskaffa vissa nmnderingspersedlar. Då båtsmannen uppfordras till tjenstgöring vid någon af flottans stationer, så fylla dessa persedlar vagnarna, hvarmed båtsmännen fortskaffas; ske båtsmans-transporterna äler på ångfartyg, så upptaga dessa persedlar största delen af utrymmet på fartygen, hvarföre en förändring i nu var. förhållande vore af mycken förmånlighet.
Med anledning af hvad i denna nådiga skrifvelse blifvit af Kongl. Majit anfördi, meddelade Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 16 Februari 1858 till svar, dels att Rikets Ständer, lika med Kongl. Majit, ansett vården om rikets skogar kräfva inrättandet afen särskild Skogs-styrelse i hufvudstaden, dels ock, beträffande sjelfva skogslagstiltningen, alt i afseende på de af Kongl. Majit föreslagna stadganden, rörande den dispositionsrätt öfver skogen, som skulle tdlkomma innehafvare af kronohemman och lägenheter, hvilka besittas med stadgad åborätt, äfvensom boställshafvare, sådana betänkligheter förekommit, som hindrat Rikets Ständer alt godkänna dessa stadganden; men att Rikets Ständer för öfrigt icke funnit något vid de af Kongl. Majit angifna allmänna bestämmelser eller grunder att erinra vidare, än i fråga derom, huruvida det ovilkorliga förbudet mot getters utsläppande i skog borde utsträckas äfven till de sex nordliga länen; hvarjemte Rikets Ständer till Kongl. Majlis disposition anvisade ett årligt reservationsanslag af 75,000 Riksdaler Riksmynt till bestridande af de ökade kostnader, som kunde komma att af de nya föreskrifterna föranledas. Till följd af dessa Rikets Ständers beslut blef derpå genom Kongl. Brefvet den 21 Januari 1859 den ifrågaställda Skogs-styrelsen organiserad.
Comp. ansökning om ti 14- godonjutande af den vid 1012 ärs Urtima Riksdag samma Handelshus vilkorligen be. villjade liqvid för Sju stycken Obligationer uti Svenska Rikslånen i Brabant; och tillstyrker Utskottet, uppå ahförda skäl, att —- emot det Handelshuset Miiller & Comp. aflemnar sådan säkerhet, medelst Inteckning uti Fast Egendom, som af Herrar Fullmägtige uti RiksgäldsContoiret go’dkännes, och hvilken Intecknings-säkerhet Kommer att Den 16 Maj. Den 1G Maj. (545 fortfara intill dess RiksgäldsContoirets ansvarsskyldighet upphör — de nu i fråga varande Sju Obligationer uti Brabantska Lånen liqvideras efter redan vid lgl2 års Riksdag bestämde grunder, så att Obligations, capitalen, med derå till den 5l Juli 1812 beräknade interessen, först förvandlas till Svenskt Banco, efter Fyratio sju (47) Skillingar för Två och En half Gulden Brabants Vexelmynt; och hvarefter för det härigenom uppkommande belopp i Svenskt Banco utfärdas RiksgäldsContoirets Obligationer under den 31 Juli 1812, ställde på fem år, och med fern procents årlig renta. Upplästes och lades på Bordet ett Betänkande från Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet, af den 9 Maj, angående en Fyrbåks inrättande på Ön Gottlands östra kust ; och har Utskottet, uppå anförda skäl, icke funnit någon annan åtgärd nu kunna vidtagas, än att till Riksens Ständers godtfinnande öfverlemna, att hos Kongl. Maj:t anmäla den underdåniga önskan, att Kongl. Majrt i nåder täcktes till vidare verkställighet låta befordra en inrättning, hvilken Kongl. Maj:t, till Mensklighetens bästa, redan skänkt en förberedande nådig uppmärksamhet. Herr von Platen, Carl Aehates, hade inlemnat följande Vördsamt Memorial!
Riddcrstapets och Adelns dyra tid, ej eller trötta deni med att höra alt hwad jag i detta ämne kunde hafwa att säga, det tor, de blott tillätas mig tillägga, att hw> d den i förestagrra planen upgifna wägen för Canalen beträffar, är den sä ofelbart den b'st> ock enda för ändamål,ts tvinnande — Wenernsammanbindande med ^östersjön, att ingen annan dermed kan jemföra-, hwarkcn i afseende pä lätlhek-n at: den werkställa, eller pä den nytta och förde! man deraf kan wönra, i anseende till be Landsträckor den fnNomlrpe' och de stora Sjöar, som finnaöfwer allt i dest wäg frän Landetstörsta höjd räknat hwar - Den 27 September. 995 hwarigcnom ickc endast ewärdclig wattcn-tilgäng är atk påräkna, hwarförutan en Canal c) gagnar, utan stall äfwcn ofelbart med tiden till detzc Sjöar flere Canalcr komma att förås, hwarigenom flere aflägSne orter win» na Communication; ännu en högst betydlig omständighet är det, att genom denna Canals öppnande, winner ett medel, att med högst obetydlig kostnad aftappa matten frän flera stora nu oländige m-Mräckor, som kunna blifwa förträfflige Egendomar. — Endast genom Sjön Jmsjöns sänkande i Skaraborgs Län winner öfwer 4222 Geometrista Tunnland sädan Jord, dä till hela Canalen ej ätgär mer än 2002. Hwad cn uplyst Ledamot, Landshöfdingen m. M.
Jag hade imellertid sofvit illa och drömt samma dröm som vanligt: jag såg den hvita figuren stå vid min säng, med sitt kala hufvud och sina långa fingrar med de blå naglarne utsträckta emot mig, upprepande sin vanliga fras, innan han försvann, och kände denna dödande ångest, detta tillstånd mellan sömn och vakande, hvilket höll mig fastnaglad vid sängen, trots alla mina ansträngningar att blifva herre öfver min kropp, att kunna vakna, resa mig upp och gripa det pinande fantomet. Förvånad öfver denna oväntade artighet af min plågoande, klädde jag mig och ämnade gå ut, då jag märkte, att jag hade förlorat en liten ring, som jag ständigt burit på venstra lillfingret; den hade suttit så hårdt, att jag aldrig brukade borttaga den, och på fingret syntes ännu det djupa och röda märket derefter. — Jag minns den mycket väl, — inföll Alf afbrytande, — du hade den redan då vi voro i Lund tillsammans, den var mycket gammalmodig och ovanlig, jag skulle igenkänna den, hvar jag fick se den. — Du skall säkert aldrig komma i tillfalle att igenkänna den; det var imellertid densamma. Huru var det nu möjligt, att jag kunnat tappa den, utan att veta derom? Jag hade icke på flera år haft den af fingret. Hvart hade den tagit vägen? Jag vände tillbaka in i rummet, jag letade i min säng, på golfvet, i mina kläder; allt förgäfves, den fanns icke. Dess värde var icke mycket stort, den var klumpig, med en enda liten briljant, temligen illa infattad, men jag värderade den som ett minne af min mor, som du vet. Nåväl, att fråga den gamla pigan, som städade åt mig, syntes mig nästan löjligt och utan allt gagn, ty att jag icke kunnat tappa den, derom var jag fullt säker, och att ingen mensklig varelse kunnat beröfva mig den, utan att jag skulle känna det eller veta derom var lika säkert, det fanns i min tanke endast ett sätt, på hvilket jag kunnat förlora den. Det var den hvita pierrot’n, som dragit den af mitt finger.
I n d e 1 d. Mått. samt för jemnande af Riks-Statens anslag 22,000: 6: 46. — Kronovärdi. Indelda räntor: 1852 års anslag 1,144:41 — A faår: Tillkommer: Förhöjning i Markegångs-förslags värdet, till jemnande af Riks-Statens slutsumma _ Indeld spanmål: 1852 års anslag .. ■ • . 36 T:r 30 Kpr. Af"år-. Indragning af Fjerdingsmäns-löner 7 » 22 » ° S:a 29 T:r 8 Kpr. Tillkommer: Förhöjning för jemnande af Indelda spanmålens qvantitet i Rtks-Staten Bland ofvanstående tillkomne kontanta anslag äro ej upptagne jsådane, som ifrågakommit till Pensioner åt visse Embetsoch Tjenstemän m. fl., enär dessa pensioner utgå först efter afskedstagande! och således bero på framdeles skeende pröfning. Hör till B. St. underd. Expeditions-Utskotlets Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Okl. issi. Preste-Ståndet den 21 Borgare-Ståndet den 21 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående slutligt ordnande af försvarsverket inom Jemtland.
Instruktion emanerade, och dels derföre att det blir svårt, om icke omöjligt, att af Församlingarna anskaffa löntill examinerade Barnmorskor, hvilkas anställande inom Soeknarne är uttryckligen påbjudet uti Kongl. Brefven af den 29 Januari 18(2 och den 2 November 1840. Angående Räkenskaperna för Trelleborgs och Maglarps Kyrkor, Trelleborgs och Maglarps Kyrkors Syssloman få, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Majlis Nådiga Remiss den 12 sistlidne Februari, i djupaste underdånighet afgifva följande Förklaring öfver Rikets Höglofl. Ständers år 1841 församlade Revisorers, öfver den förrättade Stats-Revisionen, afgifna Berättelse, så vidt den angår granskningen af berörde Kyrkors till Kongl. Kammar-Rätten inlemnade Räkenskaper. Första anmärkningspunkten, som afser Kyrkornas kontanta behållning i kassan utöfver hvad 16 punkten af Kongl, Kj^rko-Instruktionen den 12 April i8i5 medgifver, få vi sålunda besvara: att de kontanta medel, som funnits i kassorna, vid afslutandet af 1839 och 1840 årens Räkenskaper, de enda, med hvilka undertecknad, Kyrkoherde, haft befattning, strax derefter, eller så snart behofvet påkallat och låntagare sig anmält, blifvit dels använda till föreslående nödiga reparationer på Kyrkorna och deras inventarier, samt dels utlånta emot reverser och den säkerhet, som erbjudits och ansetts tillräckligen betrygga Kyrkorna för förlust. Invenlarieconti öfver Kyrkornas tillhörigheter af böcker m. m.,‘ har alltid åtföljt dessa Kyrkors Räkenskaper, och hvilka blifvit upprättade med den noggranhet, som befintliga persedlar och böcker föranleda Om, bland böcker och handlingar, på Inventarieförteckningen saknas några sådana, som vid alla Kyrkor böra finnas, härleder det sig derifrån, att de vid dessa Kyrkor icke äro att tillgå. — Skulle Eders Kongl.
I anledn. häraf yttrade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., alt jemväl yrkande om återremiss blifvit framstäldt samt att H. Ex. ansett formen fordra alt Utlåt, återremitterades, i fall detsamma icke blefve bifallet, och för öfrigt voter:spropos:n redan blifvit af R. o. Ad. godkänd. Frih. Stjernstedt: I sådant fall och då jag icke upmärksammat justeringen af voter:spropos., så återstår mig intet annat än att reservera mig emot den upställda contra-propos:n, af skäl Den 6 Augusti. 121 all jag icke anser denna fråga slå i ringaste sammanhang med statsregleriugen och alt således en återremiss är öfverflödig. Vid voteringens slut befunnos, efter jemväl den förseglada voterings-sedelns öpnande, rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 13. Nej — 14. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s d. 2 och 5 dennes på bordel lagda utlåt. N:o 277, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de försäljning och utbyte af Christianstads f. d. fästning tillhörande mark. Ånyo föredrogs StatsUlsk:s d. 2 och 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 290, i anledn. af väckt fråga om afskrifning utaf en upbördsbrist hos numera afl. Kronofogden J. Hr Printzensköld, Carl: StatsUlsk. har vid detta tillfälle återigen pä Statens bekostnad visat emot den-enskilde en frikostighet, hvilken jag för min del anser vara drifven allt förlängt; och det Höglofl. Utsk. lärer näppeligen haft kännedom om alla lill detta mål hörande handlingar, emedan utlåt, då säkerligen i både form och sak blifvit helt annorlunda än nu.
Majits ifrågavarande nådiga förslag, till anskaffande af 7,000 stycken infanterigevär för år 1867 beviljat det af E. K. Majit äskade beloppet, 320,250 Ridr. 32:o. För anskaffning af en tjenlig modell för såväl infanteriets sorn kavalleriets skjutvapen med tända åls inrullning samt till nödiga försöks anställande med sådana gevär har E. K. Majit hos Rikets Ständer begärt ett belopp af 15.000 Ridr. Och hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K. Majit i detta hänseende äskat. 33:o. Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhcmtas, bade General-fälttygmästaren, under anförande, hurusom de väsendtliga förbättringar infanteriskjutvapnet på scduare åren undergått, gjorde nödvändigt att äfven rytteriet törsåges med tidsenligare sådana vapen, än dem, hvarmed detsamma för närvarande vore Expeditions(Jisknllels Förslag lill under d. Skrifvelse, N:o 67. 19 utrustadt, i underdånighet hemställt att, efter det frågan blifvit afgjord, huruvida kavalleriet skulle cga tvänne eldvapen, ett för strid på nära håll och ett för strid till fots på längre afstånd, eller blott ett för det förstnämnda ändamålet afsedt, samt tjenliga modeller för ifrågavarande vapen kunnat erhållas och vunnit E. K. Maj:ts godkännande, till en början måtte få anskaffas 1,000 stycken sådana vapen till en approximativt beräknad kostnad af 45 R:dr stycket; och har i följd häraf E. K. Majit nu begärt för lea v a lieris k ju trap en 45,000 R:dr; men då med beviljande af anslag för ifrågavarande ändamål lämpligast torde böra anstå intilldess frågan om vapnens beskaffenhet blifvit af vederbörande pröfvad och af E. K. Majit afgjord samt modeller i behörig ordning fastställda hafva Rikets Ständer ej funnit skäl bevilja det äskade anslagsbeloppet. 34:o. Till förstärkning af förrådet å kavallerisablar har E. K.
Dom eiler Utslag, bör sådant hos llofliätten ti lik ännagifva ; Återremitterades. 5:p N:o 18, öfver väckt motion om ändring af 1 och 3 §.§, i 3© •Capitlet RättegångsBalken; Bifölls. C:o ]\T:o ro, öfver motioner om ändring i det nu gällaude* Stadgande, angående ÖfverDomstol i Tullmai; Bifölls. 7.0 JNT:o 20, öfver motion om åläggande för Domstol, som finner part hafva misstagit sig om forum, att honom lill rätter, bestämdt uppgifven, Djmstol hänvisa; Bifölls. 8:0 T\T;o st, öfver motion att mål angående nidingstjufnad, hvarom 3, 4 oell 5 §.§. 42 Gap. MissgerningsBalken förmäla, må upphöra att vara al understäiinings-egenskap; Bifölls. *9:0 Tv:o 2 2, i anledning af motion om upphäfvande äf, eller ändring uti ioreskriftcrne om tiden för begrafningarne; Bifölls. 10:0 N:o 23, öfver motioner om upphörande af Domares rätt till andel i sakören'; Återremitterades; och t j:o N:o 24, Öfver väckta motioner, dels om upphörande af Fiälseränteegaves rätt till lösen af Skatte-Frälsehemman , som säljes utom börd, dels ock angående rättighet för jordegare, att lösa räntan, när densamma ulan börd säljes; Bifölls, 5. D. Prat. Utdr, d. 21 .April 183$.. S. D. Upplästes och till handlingarne lades Kongl. Maj:ts den ip dennes meddelade Nådiga Svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående Riksdagens förlängande. S. D. Föredrogs och remitterades till Statsutskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 12 dennes till RikeLs Ständer, angående f. d. Allmänna MagasinsFonden samt betalningsvilkoren för erhållne spanmålsunderstöd.
Derjemte skall ett exemplar af Jordeboken för hvarje Socken, med erinran tillika om kungörande på sätt i 11 §. 2 mom. säges, tillställas vederbörande PastorsEmbete, att vid Sockenkyrkan förvaras. Allt detta bör inom den 1 Julii 1851 vara verkstäldt; och skola alla förutnämnde exemplar af Jordeboken med Häradsskrifvarens underskrift förses. 4. §• Jordeboken för hvart Fögderi skall först upptaga den så kallade Undervisningen, hvilken bör innefatta: l:o. I afseende å gamla räntan: Uppgift på alla i Fögderiet hittils varande räntepersedlar, med derå, i särskilde kolumner för hvardera, utfördt kronovärdi samt belöpande medelvärde af markegångsprisen för åren 1824—1843; äfvensom specifik uppgift på gamla Mantalsräntan af ett helt hemman, med förvandlingsuträkning, grundad på medel-markegångspriserne för nyssnämnde tid, allt i Banko räknadt; börande dervid upplysning meddelas, huru räntepersedlarne i så väl Jordebokssom Mantals-Räntan upptagas och beräknas samt hittils utgått och förvandlats. 2:o. I afseende på nya räntan: Uppgift å de belopp i spanmål, smör och lyllnadspenningar, hvaraf en Skatteriksdaler består. 3:o. I afseende å Prester nes utlagor: Upplysning, huru desamma förut utgått och beräknats. 4:o. I afseende pä Krono-Tionden: Uppgift, huru densamma utgöres. För öfrigt skall, i händelse uti något af de ämnen, som, efter hvad nu stadgadt är, böra i Undervisningen upptagas, skiljaktighet inom någon del af Fögderiet förekommer ifrån hvad i allmänhet äger rum, förhållandet härutinnan anmärkas och utredas. 5. §■ I Morn.
Endast i partiell förändring af de stadganden, till följd hvaraf den Fredrikshalls sockerraffinaderi medgifna förmån kan blifva för Svenska statsverket och här varande industriidkare äfventyrlig, synes således medlet att förekomma ett sådant äfventyr böra sökas; och dessa stadganden innefattas i Kongl. Förordn. den 24 Maj 1825 med deri sedermera beslutade förändringar och tillägg, hvarigenom ifrågavarande artiklar, raffincradt socker och sockersirap, äro medgifna till ömsesidig införsel emellan Sverige och Norge, i allmänhet emot half tull, samt vid iandväga-införsel i mindre qvantiteter med fullkomlig tullfrihet. På sätt ofvan är anmärkt, afser den Fredrikshalls raffinaderi medgifna exportpremie endast sjöväga export och bör således icke föranleda rubbning i de för landväga kommunikationen och varutrafiken länderna emellan gällande bestämmelser, hvilkas fortfarande bestånd ömsesidiga intressen af högre och allmännare betydelse dessutom olvifvelaktigt påkalla. I afseende åter å sjöväga varutrafiken, torde det mål, som här är i fråga, lämpligast vinnas derigenom, att raffineradt socker samt sockersirap, som sjövägen införas till Sverige från Norge, och tvärtom, tills vidare undantagas från de artiklar, som, enligt högstberörda Kongl. Förordningar, vid införsel endast draga half tull. Enär frågan om en sådan förändring likväl är af beskaffenhet att bero på Kongl. Maj:ts nådiga, pröfning allena, och Utskottet icke kan förutse, huruvida Kongl. Maj:t må finna lämpligt, att till nämnde förändring lemna nådigt bifall, har Utskottet varit betänkt på att föreslå ett annat alternativ, och detta vore, att Rikets Ständer berättigade Kongl.
Maj:t i nåder meddelade vederbörande de föreskrifter, som, med afseende på de, enligt den underdåniga skrifvelsen, af Rikets Ständer beviljade medels behöriga användande, funnos vara erforderliga. 97:o af den 25 Februari 1858, angående yppad brist i tillgångarna för Flottans matrosers och uppfordrade båtsmäns mathållning åren 1856 och 1857 (239). 1858 den 27 Mars föredragen och nådiga föreskrifter i afseende på lyftningen af den till omförmälda brists betäckande anslagna summa vederbörande meddelade. 98m af den 27 Februari 1858, angående reglering af utgifterna under Riksstatens Nionde hufvudtitel (229). 1858 den 16 Mars föredragen genom Finans-departementet och Transumt af den underdåniga skrifvelsen, i hvad den angick de Sjöförsvars-departementet tillhörande föremål och personer, till detta departement öfverlemnadt; hvarefter, vid den 1 påföljde Maj skedd underdånig föredragning af skrifvelsen i berörde delar, de deraf föranledda beslut och föreskrifter af Kongl. Maj:t i nåder meddelades. Stockholm i Kongl. Sjöförsvars-departementets Kansli-expedition den 12 Augusti 1859. M. G. von Schantz.
Delta Herr Koräenllolpes anförande stuke såsom en anmärkning ärfölja Protocolls« Utdrager rii! Stats-Utfkollei. Friherre kleming. Lires, anhöll om Högsost. Ridderstapet och Adelns yttrande huruwida icke, da Friherre Stael von klolllein, Lorllt/. Quävig z stnlle mäkjas art i Nämnden suppleera Hans Excellence Herr Grefwe Uuutk i frägan om Stuteriers bestånd pä Flyinge och Dalby, Ridderstapet och A delns mening icke hade warit, att han i allt öfrigt som rörde Flyinge och Dalby äfwen stulle deltaga i Stats-Utstoktets öfwerläggningar; sadan hade åtminstone Friherre kleming fattat Ridderstapet och Adelns mening. Uppå gjord proposition biföll Höglofl. Ridderstapet och Adeln denna förklaring. Herr Grefrven och Landtmarstalken anmälte akk ätstilliga önstat atr en Deputation lill de öfrige Respective Ständen mätte afsändas med tillkännagifwande af Höglost. Ridderstapet och Adelns i sista Plenum fattade beslut innefattande förändring uti Stats - Utstorkers tillstyrkande rörande förmäner ne Den 26 Lebruani1343 ne för de reducerade Officerare af Gardes-Regementerne. Bifölls. Företogs till afgörande Stats.Utstottcks den 23 dennes pä Bordek lagde Memorial, rörande Medels anslående lill odlingar i Pitea Lappmark. Grefwe von l-antin^^liauken, /rlbreclit, upläste till Protocollet följande: Oin aldrig, utan stava för en Stat, kan urakllätas att igenom understöd och tjenliga upmuntringar befordra nya Odlingar, Näringar och Handastöjder; blifwa nämnde anstalter nästan en nöd. wändigher för ett Land som ej obetydligt minskadt tild silk område igenom förödande krig, likwäl nödgas draga lvngden af förhöjda utlagor, för att för. smara och uprätthälla det forn ännu deraf är öfrigt.
Ingen kan mera än jag vara öfvertygad örn nyttan och nödvändigheten af att vidtaga förbättringar i alla våra organisationer; men jag tror icke, att löneregleringen härpå kan hafva någon inverkan. Det sär icke tänkbart, att befintliga löner kunna utgöra hinder för förbättringarna eller skäl för bibehållandet af det gamla. Jag vill anföra detta jemte min önskan, att klandret af organisationerna icke må förebäras såsom skäl till afslag å erforderliga medel hela titeln igenom. Gr. Horn: Jag hemställer till den siste talaren, om han icke medgifver, att fastställandet af lön på stat för embeten, som äro på vägen att indragas, verkar emot en påtänkt reorganisation. Jag vill aldrig motsätta mig, att tillräckliga löner skola gifvas, då organisationen, inom hvilken tjenstemännen kunna verka, är gagnelig för landet. Jag skall då Den i3 Augusti e. ra. get-nå bidraga dertill, att lönerna må lämpas efter platsernas vigt; men dä fråga är om en lön till ett verk, som jag anser ovilkorligen böra reorganiseras, kan jag icke bifalla, att en sådan lön uppföres på Rikets stat. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Lika med Gr. Löwenhjelm tror jag mig kunna säga, att jag ådagalagt, det jag önskar, att Svenska statsförvaltningen måtte inrättas annorlunda, än den är; men vid hvarje förändring, sorn vidtages för att komma till målet, bör man icke försvaga den närvar. Styrelsen, utan bibehålla den så kraftfull som möjligt. Förändringen sammanhänger emedlertid med grundlagen och torde icke vara så lätt åstadkommen. Då man väl hunnit framlägga ett förslag, skola säkert många visa sig hylla det gamla, och om utgången kan ingen på förhand göra sig säker. En talare har sagt, att man bör bespara medlen åt försvarsverket. Jag kan icke finna annat, än att det ifrågaställa anslaget måste höra till försvarsverket, så vida man icke vill säga anfallsverket; men ett anfallskrig torde för oss icke på länge ifrågakomma. För att emedlertid icke vålla större förlust än den besparing, man synes afse, yrkar jag bifall till betänk. Hr Dalman: