Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag, så att den skulle inträda, sorn vore den förre hufvudrnannen närmast i arfsled, är alldeles oantagligt, helst flere kunna vara berättigade lill arf i samma led, men blott en kan erhålla Hufvudmannarätten. Jag kan derföre ej annat än yrka förkastande af Herr Lefréns och Friherre Cederströms förslag; och då Utskottets redaction synes mig ganska fullständig, tillstyrker jag dess antagande. Hans Excellence Herr Grefven och LaJidtMarskalken gjorde proposition lill an - 136 Den 3 Augusti e. m. tagand j nf Utskottets förslag till 5 §. af nya Riddar liusOrdningen. Ropades starka Ja, jemte några Nej. I följd hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, 5 §. således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Herr Printzensköld: Jag hemställer, om icke i sista Momentet kunde nyttjas uttrycket: närmare och fjermare > på sätt Grefve Spens föreslagit. Hans Excellence Herr Grefven och landt Mar skalken yttrade, att då han, uppå flere Ledamöters begäran, framslält proposition till antagande af hela §., och denna proposition, efter hvad Hans Excellence redan tillkännagifvit, blifvit af Ridderskapets och Adelns pluralitet bifallen, ansåg Hans Excellence sig icke vidare kunna framställa någon ny proposition; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma. §• 6P När Riksdag hållas skall, äge Hufvudman j som sig vid den ua eller a:a af de i 10 och 11 ,5\§\ omförmäldte anteckningar anmäler , rätt att säte för Ätten intaga. Har Huf vudmannen vid andra anteckningen sig icke infunnit> äge annan Den 3 Augusti e. m. !Ättemän samma rätt, och hland flere, den som är Hufvudmannarätten närmast.
Stat bevilja de för berörde ändamål erforderlige 2,780 R:dr; lnarigenom Herr Biskopen, Doctor Hedrens motion, om ytterligare en ProvincialLäkares anställande i Vermland, blifvit besvarad; äfvensom, i anledning af detta tillstyrkande och på grund af hvad Kongl. Maj:ts Statssamt Allm. Besp.- och Oeconomie-Utslottens Utlåtande JV’.o g. i5 Nådiga Proposition innehåller, i afseende å de Norrländska Provincerne, något vidare yttrande öfver Herr Doctor Lindahls hemställan, om behofvet af Provincial-Läkare i samma Provincer, icke torde vara af nöden. Hvad slutligen angår de i öfrigt väckte motioner, dels om behofvet af ytterligare en Provincial-Läkare i Halland, dels ock om sådane Läkares tillsättande i Ingelstads och Jerrestads Härader i Öfra Öster-Dalarne, i Wester-Dalarne, i Fryksdahls Härad, samt i Östra och Westra Göinge Härader; så och jemte det Utskotten, i afseende å Herr Doctor Bexells hemställan om en Provincial-Läkares stationerande i Kongsbacka, anse sig böra anmärka, alt, på sätt förut är nämndt, beslut derom redan blifvit af Kongl. Maj:t fattadt, få Utskotten tillkännagifva, alt, sedan Sundhets-Collegium och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande blifvit hörde, angående Läkarevårdens nuvarande tillstånd i Provincerne och Behofvet af förbättringar derutinnan, och Kongl. Maj:t, i anledning af den sålunda verkställde undersökning, meddelat Dess Beslut i ämnet, utan alt nu uppräknade orter finnas upptagne ibland dera, hvarest Kongl. Maj:t ansett nya Läkares till"sättandc vara af nöden; men ämnet dock, efter Utskottens tanka, är af den vigt, att detsamma icke bör utan all uppmärksamhet lemnäs; hafva Utskotten funnit sig icke kunna tillstyrka annan åtgärd, i anledning af dessa motioner, än att frågan om nyssnämnde 6 Provincial-Läkare-ljensters tillsättande måtte i underdånighet öfverlemnas åt Kongl.
Att anslaget skulle blifva ett förslagsanslag, har ingen motionär föreslagit, och vid sådant förhållande måste Utsk. följa K. M:s förslag. Icke heller anser jag saken vara så särdeles farlig, ty tjen - Deri 23 September e. m. 365 stemiinnen torde svårligen kunna åläggas att på egen bekostnad låta trycka kungörelserna, om de kunna styrka att dertill åtgått större belopp än det anvisade anslaget, utan torde, uppå skeende anmälan, öfverskottet dem på något sätt godtgöras. Såsom sagdt är, anser jag, att man under nuvarande förhållanden icle torde kunna göra något annat än skänka bifall till Utskls förslag, hvarom jag vördsamt anhåller. Den nu till bifall å Utskls i förevide mom. gjorda tillstyrkande framställda propos. besvarades med starka Ja jemte ålskilIiga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande. De härefter förekommande momme litt. k, angide boslflllsräntorne vid sådane Landlstats-boställen, för hvilka de nu äio Kronan beliåline; litt. I, angide bolieinmans-ersättning för Häradsskrifvare!) i Ljunits och Herrestads fögderi; litt. m, angide löneanslag för åtskilliga nya Häradsskrifvareoch Länsmans-tjensler samt Vaktmästare-sysslor; och litt. n, angide ifrågaslälld enskild Länsman för Säfsnäs socken, blefvo af R. o. Ad. bifallne. Då nu förekom mom. o, angide den erforderliga fyllnaden i tillgångarne för Landtstaternes nya aflöningsstat, yttrade Hr Liljehöök: Med ani. deraf att åtskilliga ändringar uti i den af Utsk. föreslagna löneslalen kunna ifrågakomma, anhåller jag att denna punkt måtte blifva å ter rein 11 terad, enär sådana ändringar komma att inverka på den häri omnämda summa. Uppå härefter framställd propos. beslöts, alt förevide morn. skulle återremitteras i sammanhang med den förut af R. o. Ad. af mom. b i nu förevide punkt.
' Denna Charta bör då vara påskrifven med bläck sålunda Begagnad den (dato och årtal) (äfven öfver ståmplarnej. 17) Om ett bref befmnes omsldget med mindre valeur å PortoCharta ån efter brefvets vigt skulle fordras, BÖr det icke få hindra fortskaffandet, men Postmästare bör dessförinnan å utanskriften tydligt teckna Löses då det vid ankomsten till sista station ej utlämnas förr ån differencen med PortoCharta blifvit erlagd, Dessa Chartor blifva äfven afklippte till en åttondedels arks storlek, men till skillnad emot de i föregående punkt nämnde skrifves öfver dessas stämplar FyIInääsCharta den (dato och årtal) De i dessa sista tvenne punkter fö reslagne Chartor qvarstanna vid PostContoirets i ändamål att framvisas, dårevision hvarom a5;te punkten handlar, der pågår. Den 5 Martii. 18) Hvarje PostCharta öfver medföljande bref bör innefatta 4 afdelningar: 1) för Fribref} s) för Charterade bref; 5) för, med brist Charterade bref och 4) för ocharterade bref och antecknas vid hvarje bref särskilt om det årrecommenderat. 19) Landtbo får besörja att i städerna hafva Commissionairer som på Chartorne efterse når Posten ankommit om bref derå finnas tecknade att för deras räkning med PortoCharta lösas, då sådane till Postmästaren böra aflemnas och de på ulanskrifterne befintlige orden Utan PortoCharta eller Loses utstrykes med bläck hvarefter brefven genom Post-Contoirets försorg vidare ^böra fortsåndas. Postmästare må få åtaga sig expedierandet i allt hvad denna punkt innehåller.
393 nandet af kredit-lagarne, och jag skulle önskat att någon ledamot af Huset, som befattat sig mera med finans-väsendet än jag, dervid bifogat en begäran att denna komité äfven måtte få sig updraget att afgifva Betänk, i afs:de å Bankens organisation och verkningsomfång. Jag känner allt för väl R. St:rs ömtålighet i detta ämne, jag påminner mig mera än väl de heta slriderne, hvartill propos:n om ändring uti 72 §:s ordalydelse lemnade anledn., men andra förhållanden hafva inträdt; och det torde för Regeringen blifva en oeftergiflig pligt, att vid betraktande af hvad Rikets rätt och bästa kräfver, träda emellan, åtminstone med goda råd till R. St:r, att vid en kommande Riksdag så ifrån roten omskapa RiksBanken, till ett mera tidsenligt, och mot inträffande händelser mera tryggadt penn ingeverk, att den må, annorlunda än som nu sker, kunna upfylla sin bestämmelse att välgörande verka i alla rigtningar till allmänt bästa. Naturligtvis kan det, då vi så till sågandes äro i Riksdagens sista timma icke vara min mening, att detta mitt yttrande skall vinna någon påföljd; — jag inser omöjligheten deraf lika väl som llrrrne,— min mening är endast att få mitt yttrande förvaradt i Prot. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskrn inkomne Utlåtrn, Mern. och Betänkrn, nemi. från SlatsUtsliollet:
» Låt bli George, vi äro inte i Arkadien nu! » » Arkadien » var en fönstersmyg i salongen, hvarifrän man såg, förutom ett obegränsadt antal skorstenar, r ö k h a t t a r och vindflöjlar efter både antika och moderna mönster, en fläck af P a r i s ' blåa, härliga himmel. Medan J e a n n e dukade af, berättade George, att en engelsk fabriksidkare y t t r a t sig mycket fördelaktigt om den nya maskin, som George höll på att konstruera. » J a g tror nästan han kommer att köpa patentet, J e a n n e. Då skall vi hyra oss en våning i Monceautrakten tre, fyra r u m, du. Och så skall vi ha en tjänstflicka, och du skall få nya, vackra klädningar » » Och ett p a r små örhängen med röda stenar! » » De vackraste stenar i världen, älsklingen min! » J e a n n e tänkte på bébé, och med hufvudet mot Georges axel hviskade h o n: » J a g tror inte jag bryr mig om örhängena — • bara jag får en tjänstflicka, en stor, stark normandiska, som rår med att bära bébé ute i park Monceau. » D e voro djupt inne i » Arkadien » nu. Det började skymma på, och tryckta t ä t t intill hvarandra sågo de, h u r stjärnorna trädde fram ur dunklet, en efter annan. Bullret från den stora staden där nere steg svagt och dämpadt, liksom bruset af en aflägsen fors, upp till dem. Som ett par fåglar tittade de u t från kanten af sitt undangömda rede, drogo sig tillbaka, kvittrade ett god natt och somnade. Handarbetets Vänners vårutställning har under denna vecka pågått i föreningens kända lokal vid Brunkebergs torg och varit ett nytt lysande bevis på hennes outtröttliga och framgångsrika sträfvanden till vår textila slöjds höjande och förädling. Det är ej längre sedan än i början af detta år, föreningen senast hade anordnat en utställning: det var af kronprinsessans dyrbara samling af österländska väfnader. Vi framhöllo då, hur dessa rika orientaliska motivskatter borde kunna ge vackra uppslag för vår inhemska slöjd.
Hr Carleson upläste härefter 2:ne motioner af följande innehåll : l:o Bland de många i Riket befintlige smärre handelsplalserne torde det knappast finnas någon, till hvilken naturen sjelf påtagligen visat handeln väg och följaktligen kan vara af större vigt än den i Stranda Härad och Döderhults socken af Calmare län belägne köpingen Döderhultsvik. Med en rymlig, för alla vindar skyddad och likväl lätt tillgänglig hamn, den bästa, örn icke den enda, som på en kuststräcka af omkring 17 mil eller emellan Westervik och Calmar slår alt finna, är köpingen belägen nästan midt emellan bägge dessa städer, på ett afstånd af 8$ mil från den förra och 8|- rail från den sednare och således den naturliga afsältningsorlen för icke allenast medlersta delen af Calmare län, utan oeh en icke obetydlig del af Jönköpings län, hvarifrån visserligen redan en ansenlig och med hvarje år stigande handel, isynnerhet med skogsprodukter, drifves å köpingen, men otvifvelaktig! ännu långt större varuomsättning skulle äga rum, derest stapelstadsrätt blefve köpingen förunnad. I saknad af en sådan rätt äro nemi. köpingens handlande nödsakade att i stapelstad lossa och införtulla de varor, som af dem införas och då derigenom varornas värde stegras understundom och för vissa artiklar så högt, att köpmannen icke kan utan förlust vara med ständigt lager deraf försedd, tvingas ortens innebyggar att uppsöka någon af de aflägsne stapelstäderne för att förse sig med sine förnödenheter och i följd deraf äfven söka, så vidt möjligt är, att der afsätta sine egne produkter. De stora olägenheter, som deraf härflyta, stå mången gång icke att beräkna och alt en handel underkastad sådant tvång måste vara den minsta möjliga är uppenbart. Vinsten för de aflägsne stapelstäderne på en slik handel blir naturligtvis äfven oändligt mycket mindre än skadan och förlusten för de orters innebyggare med hvilka den drifves. Oaktadt alla hinder har emedlertid köpingen Döderhultsvik alltjemt gått framåt.
Usel tilläAA till neli kört^rlliAaurls al ilraAavaranrls I^aA-sörslaA i elen s^ltuinA, jgA nu Olnförmalt, tillstyrker jllA 1 unclerclaniAlist eletsammas antaAanrls; osli eliuru cist serskildta sörsIaA till I?öisattninA uti korsvaraucls rimus, 8om sn ledamot »5 somitesu sor 5iu elsi akAikvit, inuesattar IaA-k>6- Ltäminslsör 1 ris liers as miA UPPAisnö omstgncliAlreter, osli l oslNAt linues meri omsorA utveeklarlt, sörekoiuma rlock rissi skxisna I LAlemeutariska söreskristsr, röraucis polis-m^ncliAlists osli militairs kesalllasvarss äliAAanrien viri iutralsaucis upplopp, livilka, kastan i osli sos siZ sjelfva sörtjents afuppmarksamlrst, likväl s^nas isks körs sriraila rum i su 8trals-I^aA, enär tillika köreskristsr k>öra lämpas ester omstänöiAlieterna, osli elersörs dörr» lättare kunna uncisr°ä soränelrinA, lin levad, 8om kan ske meri su lr>A, 80M skall as karia 8tats-maAtsrna sanstioneras. Ls risssa orsaker anser jl>A miA toranläten, afstyrka sistnämnele lörslaAS antaAanrie uti riess närvaranrie skisk." Rättligen utriraASt, <7a?/ M Lr./önmer/e?'. § i^:o ^3. ^nlr. till Ilxp.
S. D. Föredrogs och bifölls Expeditions-utskottets den 2 dennes på bordet lagda memorial N:o 13, angående förhöjdt arfTode åt föreståndaren för tryckeri-afdelningen af Utskottets kansli. S. D. Sedan, vid föredragningen af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänkande N:o 96, Ridderskapet och Adeln den 12 sistled ne Juli uppskjutit pröfningen af den i detta betänkande förekommande punkt litt. c, angående upphörande af förhöjd tjenstårs-beräkning, blef nu berörde punkt ånyo föredragen; hvarvid 1 och 2 momenterna, till följd af Rikets Ständers beviljande vid denna riksdag af ett årligt anslag af 90,000 r:dr till elementar-läroverken och de vid detta anslags beviljandet fästade vilkor, ansågos bafva förfallit, samt 3 till och med 6 momen erna af Ridderskapet och Adeln biföllos. 624 Prot.-utdrag den 5 Augusti 1848. Från Hög v. Preste-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stcits-utskottets utlåtande och memorial: N:o 293, med förslag till den afdelning af Riksgälds-kontorets reglemente, som handlar om styrelsen och betjeningen vid detta verk. Bifölls; samt N:o 294, angående verkställd omröstning, i anledning af riks ståndens olika beslut, angående grunderna och vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. Lades till handlingarna. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handlingarne Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens memorialer: N:o 29, i anledning af återremiss af betänkandet N:o 17, i fråga om prygel-bestraffningens upphörande; N:o 30, i anledning af återremiss af betänkandet N:o 18. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-utskottets betänkande N:o 28, angående beräkningen af tullmedlen, salu-accisen, postmedlen, chartas-sigillatas-afgiften och husbehofs-bränneri-medlen. Från Vällofl.
Andra Den 10 Julii e, in, 4°9 momentet i samma §. säger, att under Rihfens Stånders öjverläggningar derom, Jkola icke Konungens beflut uti mål, Jorn röra enjkilte p<njoners eller corporationers rättigheter och angelägenheter, kunna ens nämnas, ännu mindre någon Rikfens Ständers pröfning ulider kajias. Genom det sätt, hvarpå (konstitutionsutskottet behandlat ämnet, liar dock inträffat, att frågorne om Ebersteinska testamentet oell angående det gjutgods, DykeriCommissarien Bagge åtagit sig, men icke fått lefverera, blifvit här nämnde och afhandlade, hvilket ej kunnat undgås. Båda desse och de fleste öfrige anmärknings-punkterna äro af den beskaffenhet, att de bordt till 106 §. hänföras. Hvad angår Contractet med Bagge om lefvereringen af gjutgods, har (konstitutionsutskottet sjelf utredt, att behandling gen af delta mål strider emot bestämde Författningar. Kongl.[Förklaringen den 20 Mars 1807 bjuder nemligen, att enskilt man ej får tilltala allmänna Verk, och således om något deremot stridande beslut af Regeringen blifvit fattadt, hörer det under 106 så vore ock beslutet i Ebersteinska saken stridande emot allmän Lag, i den nion man kunde anse, att Testators lagliga rätt att om sin egendom förordna, derigenom blifvit inskränkt. Det har vidare blifvit anmärkt emot Föredraganden för KrigsArender, att han tillskrifvit vederbörande RegementsChefer om en viss årlig inkomst såsom vilkor för antagande till surnumeraire Cornetter j detta strider emot den §. i GrundLagen, som säger, alt endast förtjenst skall vara grunden till befordran. Likaså är det anmärkt, att lian yttrat sig, hvem Ben ro Julii e, m. sorn skulle vara Ledamot af RiksRätten; har derom blifvit förordnadt annorlunda, än i enlighet med GrundLagen, så är det ju dennas föreskrift, sorn är öfverträdd.
119. — d:o angående ersättning för Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns Riksdags-kostnader: I. 133, R133; B. II. 333, 377, 380, A. 385. — d:o att åt Lagutskottet måtte uppdragas att uppgöra och till Rikets Ständer afgifva förslag till de förändrade lagbestämmelser, som erfordras för undanrödjande af anledningen till Kongl. Maj:t,s uti Nådigt Bref den 16 Mars 1860 meddelade atslag å Gottlands Läns Husliållnings-Sällskaps ansökan om nådig fastställelse å ett upprättadt förslag till Reglemente för en skifteskassn-förening i nämnde Län: VIII. 330, R. 331; B. X. 248, 283, A. 283- — d:o om pension åt framlidne Lands-Sekreteraren Lars Ham braei enka: IX. 148, R. 149: B 232, 283, A. 283. — Gr. Björnstjerna, C. M„ angående löneti I lök ning för Sqvadrons Cbeferna och Regements-Qvartermästaren vid Konungens eget värfvade Hussar-Regemente: I. 365. R. 366. (se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84, angående reglerin - — M — 155 gen af utgifterna under Riks Statens Fjerde HufvudTitel. ) Motioner, väckta hos Ridderskapet och Adeln: af Gr. Björnstjerna, C, M., angående tillägg af 2me moment till 7:de g:n Riddarhus-Ordningen: I. 366, R. 384: B. ni. 663; IV. 13, 23, A. 38^ — Hr Björnstjerna, O. M., om åtskilliga förändringar i gällande Tull-taxa:
Då emedlertid Utskottet, uti dess afgifne betänkande om reglering af Stats-Verkets utgifter, föreslagit sådane åtgärder, hvarigenom rättelse i det anmärkta förhållandet för framtiden åstadkommes, har Utskottet ansett Revisorernes i omförmälde måtto framställda anmärkningar till någon serskild åtgärd icke föranleda. Anslag för byggnader och reparationer å Stochholms Slott. -jT ' T § 2 I O. ^ (Pag. i5g. Hvad Revisorerne rörande förvaltningen af detta anslag anmält och Bih. lill R. St. Brot. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 3o Höft. 11 82 Stats-Utskottets Utlåtande, IV.o 76. erinrat, har Utskottet funnit nöjagtigt hesvaradt, hvarföre Utskottet hemställer, att anmärkningarne i dessa delar må lemnäs utan afseende. Saltpeter-Fonden § au. Enär med säkerhet kunde antagas, att närmare redovisning eller återbetalning af den skuld, stor 55,000 R:dr, hvari Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori sedan längre tid tillbaka hos Saltpeter-Fonden häftar, icke står att erhålla, hafva Revisorerne framställt den önskan, att beloppet måtte varda afskrifvet. Utskottet får i anledning häraf upplysa, att ifrågavarande medel blifvit å Saltpeter-Fonden anvisade lill iordningställande och bedrifvande af Factoriet under åren 1813—1820 samt behörigen redovisade uti Factorieis räkenskaper för samma tid. Då berörde Factori utgör en Statens tillhörighet och för dess räkning bedrifves samt följagtligen, derest någon återbetalning till Saltpeter-Fonden skulle ega rum, eller ränta derå erläggas, serskildt Stats-anslag för sådant ändamål skulle anvisas, anser Utskottet sig, i likhet med hvad uti Stats-Utskottets vid sistlidne Riksdag afgifne betänkande N:o 12 blifvit föreslaget, men då icke af Rikets Ständer bifallet, böra hemställa, att ifrågavarande belopp må utur Saltpeter-Fondens räkenskaper få afskrifvas. § 212.
Jag gillar till alla delar, att saken öfverlemnas till Kgl, Majtt, och att man ej genom beslut hindrar Kongl. Maj:t, att med utländska Magter behrn ga oss nya handelsfördelar; men jag tror dock, 78 Den 2 i Maji, att detta kunnat förenas med de grunder, presidenten, Friherre EdelcramZ i dess Anförande föreslagit. Kongl. Majit hade härigenom vunnit mera upplysning om Riksens Ständers önskan, och de Embetsman, som få sig anförtrodt ärendets slutliga handläggning, mera ledning vid deras arbete. Ganska vigtig* är dock, att i hvad beslut än häraf föijer , det samma ej må vara underkastadt förändringar; ty enligt den erfarenhet jag äger i denna del, är ingenting menligare, så för sjellva vkogshushållningen, som handeln med ökogseffecter, än temporaira friheter, emedan oviss huru länge tillåtelsen varar att få begagna sin Skog, skyndar Skogsägaren att öfvermåttan fälla den, hvarigenom vanpris vid afsättningen föijer, då deremot stadgade priser och ett måttligt begagnande vinnes genom säkerhet. Men här» till kommer , att Trädvarome oftast ej säljas till Utländningen, förr än tre år efter de blifvit hämtade ur Skogarne , fordras mera säkerhet i denna Näringsgren, än i någon annan. Enligt min öfvertygelse, är således bättre, att ej vidare friheter lemnäs, än att ändringar kort derefter kunna inträffa. Förr eller sednare skall ändå nöden i dessa aflägsna Skogstrakt terne påkalla eftergift i de band, som nu hindra deras begagnande; men många hafva emellertid blifvit olyckliga. Sorn ett upplysande bidrag till dessa inskränkningars följder, må det tillåtas mig an?
Så - 122 Den 24 Maj. ledes om Staten äfven icke kan vid sitt eget faktori täfla med enskilte faktoriägare i afseende på tillverkningspriset, kan Staten dock genom att äga ett sådant faktori vara i tillfälle att, vid kontrakts uppgörande med enskilta, mera sjelfständigt bestämma de priser som böra ligga till grund derföre, hvarförutan, på sätt redan anmärkt är, tillfälle är alt vid ett sådant faktori få nödige förbättringar verkställda. Dessutom bör raan ej förbise att utom den egentliga gevärstillverkningen, förfärdigas vid faktoriet åtskilliga mindre delar af geväret, såsom t. ex. läsdelar till slagkrutsanländning nöt-, ut och intryckare m. m., hvarmed enskilde faktoriägare icke gerna befatta sig. Den tid, som sista revisionen omfattar, en tid hvarunder resultaterne af gevärstillverkning vid Carl Gustafs stads faktori visat sig särdeles ofördelaktiga, har lemnat ram för en annan tid, som, efter hvad jag hoppas, skall kunna förete ett lyckligare förhållande. StatsUtsk:s förevar, betänk, visar att gevärstillverkningen gått, om ej betydligt, dock något framåt, derigenom ati allmänna inseendet öfver merberörde faktori blifvit frän krigs-colhm öfverlemnad lill en enda person, general-fälttygmästaren, hvarigenom styrelsen fått den enhet och den kraft, som för ett allmänt verk är lika nödvändigt, som för ett enskildt. Dessutom har verket hell nyligen till föreståndare fått en person, allmänt känd för en utmärkt skicklighet och duglighet, och af hvars verksamhet man väntar sig de bästa resultater. Lika med Hr von Hartmansdorff måste jag säga, att jag anser det Utsk:s premisser stå i fullkomlig strid mot de slutsatser, hvartill Utsk. kommit. Ehuru jag, lika med andra talare anser en und. skrifvelse böra i detta ämne af R. St. aflåtas, i anseende till den allmännare uppmärksamhet som faktoriets förra olyckliga förvaltning ådragit sig, tror jag dock att densamma bör vara uppställd i de ordalag. Hr von Hartmansdorff uppgifvit, och förenar mig således uti hans begäran om Hr Gr. o. Landtm:s propos. på det af honom här framställda förslag. Gr.