Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och denne nye Leander? FRUN. Är ni, min herre! ERNEST. Jag?! (de stiga upp). FRUN. Ack ja! ERNEST. Är ni säker på det? FRUN. Alldeles för säker, min herre! Också måste jag gripa till ett energiskt medel. ERNEST. Hvilket medel? FRUN. Jag måste anställa en process mot er. Jag måste dränka denne nye Leander, och lyckligtvis fanns er bäck alldeles till hands! ERNEST. Men jag måste tillstå att jag inte begriper FRUN. Förstår ni inte det? Det var min pligt att bota min niéce för hennes olyckliga kärlek. ERNEST. Olyckliga? FRUN. Ja, efter som den är utan hopp! Och det finns ingen obehagligare karl än den som man processar med. ERNEST. På min ära, min fru idén var ganska fyndig! . Men ännu en gång, är ni säker på att det är mig hon älskar? FRUN. Ack ja! ERNEST. Har ni giltiga skäl att tro det? FRUN. Tyvärr! ERNEST. Jag måste tillstå för er att jag inte vågar tro det! FRUN. Ni är svår att öfvertyga! ERNEST. Nej min fru, men jag är blygsam, och jag tvekar antaga FRUN. När allt kommer omkring, så har ni kanske rätt. ERNEST. Ja, inte sannt? FRUN. Jag har kunnat misstaga mig. ERNEST. Tror ni det! FRUN. En sådan der kärlek kommer inte utan skäl! ERNEST. Nej visst inte! FRUN. Det fordras hos den som skall inge en sådan passion, nästan öfvernaturliga egenskaper! ERNEST. Ja, det är sannt! FRUN. Och fastän ni är en ganska ovanlig ung man ERNEST. Ja visst men i alla fall hennes qvällstationer i tältet FRUN. Det var kanske bara nyfikenhet! ERNEST. Nej min fru nej, ni har rätt! Ingenting är mera påtagligt! det är jag som sysselsätter henne jag finner olyckligtvis i allt hvad ni sagt mig, spåren af en verklig, allvarlig kärlek. FRUN. Ack min Gud, der kommer hon! Gå, min herre, så att hon inte får se er! Sjunde Scenen. DE FÖRRE. CECILE. CECILE.
Att söka åstadkomma att utlåningen skall ske på grund af vexlar, tror jag gränsa nära nog till det omöjliga på Gottland, och om det lyckades, blefvo summorna säkerligen högst inskränkta. Jag instämmer således med BankoUtsk. deruti, att denna diskontinrättning må, i afseende på sin utlåning, vara likadan, som den öfriga diskont-rörelse, som Banken bedrifver, men anhåller likväl, för att erhålla en förändring i den föreslagna styrelsens organisation, att R. o. Ad. ville återremittera punkten. Hr af Dalström, Gust. Jakob: Ehuru jag tror mig veta att detta bet. redan blifvit af de öfrige 3:ne Stånden bifallet, nemi. i dess helhet af Presteoch BondeStm samt af BorgareSt. med undantag af endast 4:de punkten, som rörer Direktörernes antal; anhåller jag likväl att för några ögonblick få taga R. o. Den 14 April. 411 Ad:s upmärksamhel i anspråk, för ali uttala några ord lill förmån för Gottland. Denna ö, med sina herrliga naturförmåner, som säkerligen kan täfla med de bästa provinser på fasta landet, bör lika väl som Sveriges öfrige landskaper omhuldas, och jag vill gifva skäl för detta mitt påstående. Gottland, som utgör en areal af 28 quadralmil eger, efter den undersökning, som för några år sedan pä kronans bekostnad verkställdes af Agronomen Stephens, icke mindre än 52,000 tunni, myrjord, lill större delen bestående af svartmylla på lerbotten och dessutom en dubbelt så stor areal eller öfver 100,000 t:ld bagoch ängsmark, öfvervexl med hasselbuskar och små löfskog, af den ypperligaste jordmån och hvarest icke finnes sten, som hindrar plogen att framtränga. Det fordras således endast rådighet och förmåga att sätta odlingen i verket för att framkalla nytta af den jord, som nu ligger ofruktbar.
Af den 20 Januarii, om bifall till StatSUtskottets Betänkanden: l:o I annledning af Herr Prosten Fornari» ders Memorial, om kostnaden för en undersökning, huruvida Stenkol finnas på Öland. 2:0 Angående Riksdags-Fullmägtigen Sven Månssons Irån Callmare Län Förslag, om uppränning af Stäugån samt i förening dermed' ea Canal-anläggning. I Den 17 Februarii. 437 3:0 Om Lån af allmänna Medel för anläggningar i Carlskrona. 4:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Proposition om eftergift af en Statens fordrao i Landshöfdingen von Echstedts Sterbhus. 5:0 Angående Herr Professor Forsells Me* morial, om kostnadens bestridande för tryckning af Landshöfdinge-Embetenas Kungörelser. Af den 24 Januarii, af innehåll att PresteStåndet, som den 19 i samma Månad bifallit Oeconomie-LJtskottets Betänkande, hvarigenom en fri Husbehofs bränvins-btänning blifvit tillstyrkt, ej kunde för sin del instämma uti Borgare-Ståndets hemställan, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Majit i Underdånighet afthnlla att, med afseende å nu inträffade höga Spannemåls priser, Branvins-bränningen må för någon tid inställas. Af den 24 Januarii, om instämmande af den af Ridderskapet och Adeln beslutne Remiss till Stats Utskottet af Herr Adlerbetlis, Jacob, Memorial, angående anslag af allmänna Medel till utgifvande af Isländska Handskrifter. Af den 24 Januarii, om Remiss till StatsUtskottet af 3:ne Ledamöters anförande, rörande skyndsam verkställighet af den beslutne Löne-tillökningen för åtskiihge Schole-Lärare i Riket* 438 F>en 17 Februarii. Af den 27 Januarii, om bifall till Banco* Utskottets Utlåtande, om Präglande af en Skådepänning till åminnelse af den dag, då Hans Kongl. Höghet Herrtigen af Södermanland uppnådde myndige år.
Directionen, som, då den af förekommande skäl måste medgifva Sädesskattens lösning med penningar, oftast är nödsakad, att för den således uppkommande brist i erforderlige Spannemåls-Qvantiteter, så till Staters underhill som till andre behof, upphandla Säd till gångbart pris, så mycket häldre böra få åtnjuta ifrågavarande förhöjning, som Stats-Contoiret ej lärer kunna hafva att påräkna inkomsten för Spannemåls-skat ten efter annan grund än markegångspris, men Magazins Fonden i annat fall skulle komma att vidkännas förluster som icke inträffa när rättigheten till Spannemåls-räntornes infordrande in natura helt och hållit begagnas. För hvad som Magazins Fonden sålunda skulle tillgodo komma blefve nödigt att serski'd räkning uppgjordes och att beioppet deraf under behörig Titul i Hufvud-Böckerne debiterades Stats-Utskottet bar nu efter bästa öfvertygelse sökt vördsammast framställa alt hvad Ut« f56® Stats-Vtskottets Befånhmderil sköttel för sin del ansett innefatta och hafva gemenskap med grunderne för Allmänna Magazins-Inrältningens vigtiga föremal och åligganden. Skulle Riksens Högloft. Ständer ans© att på dessa grunder en länge saknad reglementarisk Instruction för Allmänna Magazinä-In. rättningen må kunna uppgöras, herrställer Utskottet vördsammast om icke här bilagde ProJMemoria sorn visar huru sjelfva föreskrifterne i alla Magazins-Inrättningens economiska detailler synes böra utarbetas, måtte få medfölja Riksens Högloft. Ständers, underdåniga skrifvelse i ämnet till Kongl. Maj:t pa det att ifrågavarande Instruction efter de stadgade grunderne och med ledning af nyssnämnde Promemoria må i en systematisk ordning, och med ali erforderlig fullständighet varda till kraftig handläggning i Nåder anbefald. Om Uppbörds - Statens aflöning. Stats - Utskottet har vid detta tillfälle ansett sig ej kunna undgå att hos Riksens Högloft.
Ridderskapets och Adelns öfverseende, då jag nu går att deröfver anföra några ord , endast i afsigt, att bidraga till den fasta och rediga öfvertygelse , som bör föregå hvarje fattande af beslut i allmänna ämnen. En värd Ledamot, Herr Rosenblad, har klandrat prohibitif-systemet samt yrkat moderation vid öfvergången derifrån till ett fritt system. Jag instämmer fullkomligt i dessa åsigter och anhåller endast att något få utveckla sättet för den yrkade öfvergången uti vissa fall. Följderne af prohibitif-systemer hafva alltid varit, att en del af landets förlager öfvergått till sådane productioner, som ej stå tillsammans med landets natur, och hvilkas producter just af denna orsak alltid skulle kunna undersälja» af utlänningen om handelsfrihet existerade Följderne af ett friare system åro alldeles motsatte ; genom ett sådant återföras förlagerne till de productioner som mera stå tillsammans med landets natur och hvilka således medföra en en större vinst. Men det ligger i sjelfva saken, att detta återförande till mera naturenliga productioner öfverlåmnadt, likasom hvarje industrie Åtgärd bör vara, till det enskilda interesset, skall ske småningom; och styrelsen skulle således handla origtigt, om den berö/fvade producenten tillfälle till detta successiva correctif. Ridd. o. dd, Prot. I. B. ia. Den l5 Februarii. Detta tror jag skulle ske om man å det af mig * nämnde slag af af producter, ej till en början lade större tull än den som motsvarar den inländska producentens bidrag till det allmänna, emedan i sådan händelse de utländske producterne af samma slag säkerligen ändå skulle kunna säljas för bättre pris än våra, och våra producenter af samma slags varor således på en gång blifva ruinerade. Jag tror derföre, att tullen bör till en början vara något högre och sedan gradvis minskas med lika små steg som förlagerne återföras till de productioner, hvilka naturen af hvarje land synes utvisa. Herr von Qvanten, Carl:
Då dessutom frågan om konsumlions-afgilter i allmänhet redan är af Revillnings-Utskottet, i anledning af annan motion, behandlad och afstyrkt samt grundsatsen af Rikets Ständer afgjord, får Särskilda Utskottet föreslå, alt Hof-Predikanten Hasselrots i fråga varande motion ej må bifallas. Stockholm den 11 Augusti 1854. Särskilda Utskottets Betänkande, N:o \1. Ankom till Eip-Utsk. den 11 Aug. 1854, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af motion om förlängd bränvins-lillverknings-tid under instundande hust. Hos Hedervärda Bonde-Ståndet liar Riksdags-fuHmägligen Jöns Pehrsson från Blekinge län framställt det förslag, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anhålla om en förlängning i tiden för bränvins tillverkning under näst instundande höst, utöfver hvad i Kongl. Kungörelsen den 1 Junii della år blifvit medgifvet, på det sätt att hela November månad må dertill kunna af dem, som enligt nu gällande författning äro lill dylik tillverkning berättigade, samt under de redan föreskrifna vilkor, begagnas; för hvilket ändamål motionären ansett tiden lämpligast böra indelas i tvä terminer af femton dygn hvardera. Motionen blef den 22 sisth Juläi till Utskottet remitterad.
Utlåtande, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 32. Vid föredragning af det Betänkande, Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, under N:o 3a, afgifvit, i anledning af väckt fråga, om Smålands Ilussar-Regementes afsättning, emot erläggande af 1 rästvacance-afgift, hafva Borgareoch Bonde-Stånden nämnde Betänkande bifallit, hvaremot detsamma blifvit af Ridderskapet och Adeln afslaget, men, af Preste-Ståndet återremitteradt, hufvudsakligen på den grund , att uti den i Betänkandet föreslagna underdåniga skrifvelsen, angående Smålands Ilussar-Regementes begärda afsittning, ansågs hafva bordt inflyta eli tillägg, af innehåll, all sådant dock icke måtte ske förr, än efter det vederbörande rusthållare i ämnet hörde blifvit. Utskotten få härvid anföra, alt Utskotten ansett ett sådant tillägg öfverflödigt, då af hvad, rörande dylika ärendens behandling, finues stadgadt och dervid hittills öfligt varit, följer, att rusthållarnes hörande ovilkorligen måste föregå den föreslagna afsiltningen, samt då ett sådant vil - Statssami sillin. Besv.- och Elcon.-Utslottens Utlåtande, N:o 98. l5 kor dessutom verkligen inbegripes uti Utskottens gjorda tillstyrkande, att afsiltningen ina ske i likhet med hvad för Smålands Grenadier-bataillon egt rum; dock hemställa Utskotten, att, Lill förtydligande af Utskottens mening, ett tillägg härvid må inflyta i den underdåniga skrifvelsen, så att den erhåller följande lydelse: att Smålands Hussar-Regemenle, får, mot samma vilkor och, i likhet med hvad för Smålands Grenadier-balaillon förut egt ruin, afsitta, mot erläggande af häst-vaeance-a('gift.'
Vid afgörandet häraf, har Ridderskapet och Adéln beslutat, att anslaget för Invalid-Inrättningen skall uppföras såsom hittills och lill enahanda* Jbelopp; Preste-Ståndet har beslutat att hos Kongl. Majit i underdånighet framställa den önskan, att åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom InvalidInrättningen på Ulricsdahl mätte successivt kunna upplösas, hvarvid Kongl. Majit skulle ega att disponera Inrättningens inkomster, äfvensom anhålla, det täcktes Kongl. Majit till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition om samtliga tillgångarnes användande, på sätt Utskottet uti Utlåtandet Nio 214 föreslagit; Borgare-Ståndet har bifallit Utskottets första framställning i ämnet och Bonde-Ståndet har bifallit Utskottets Utlåtande Nio 57, med den uti Utlåtandet N:o 214» i fråga om tillgångarnes disposition, föreslagna förStats-Utskottets Memorial", N.o 3öl. 4ö ändring. I följd häraf hafva trenne Riks-Stånd ansett Invalid-Inrättningen böra upplösas, hvarvid likväl Preste-Slåndet förklarat sådant böra ske successive; och, i fråga om tillgångarnes disposition, hafva Presteoch BondeStånden godkänt Utskottets senare förslag, eller att Kongl. Maj:ts dispositions-rätt skulle inskränkas till Inrättningens inkomster, samt användandet af samtlige tillgångarne ankomma på Rikets Ständers, efter Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, vid nästa Riksdag fattande beslut. Jemte det Utskottet anser sig böra inbjuda Presteoch Borgare-Stånden, att i de delar, deras beslut afvika från Utskottets hemställan i Nio 5'j, med den uti N:o 214 föreslagna förändring; får Utskottet tillika, för den händelse, att denna inbjudning icke antages, afgifva följande förslag till voterings-propositioner:
Under den 50 Maji J821 och den 11 Julii samma år, Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser, hvari förbjudes att exportera djurs ben, men tillåtes att utskeppa aska, och då förbudet mot exporten af djurs ben grundar sig på dess användbarhet som gödningsämne synes tillåtelsen att utskeppa aska stå i motsats dermed. Under den 16 September 1822, Konungens Nådiga Skrifvelse till JustitiasCancelleren , som ogillar dess Ämbetsåtgärd vid åtal mot KrigsCoilegium i frågan om en försäljning af gjutgods, hvilken Justitiae-Cancellerens beifran grundat Canstitutions-TJtskottets betänkcinden. 155 sig icke allenast på föreskriften i RegeringsFormens 27 §., utan äfven pä Kongl. Maj:ts förut i Nåder utfärdade anmaning, så väl rörande detta mål enskildt, som åtal i allmänhet mot missbruk af Ämbetsmannamyndigheten. 4 0 Genom Ecclesiastik-Expedition. Uder den 16 Julii 1821, Circulaire till Landshöfdingarne, som deruti åläggas att med nit och omsorg bereda medel och utvägar, att inom Länen aflöna Djurläkare. Då Grundlagen, så väl som Allmänna Lagen, vid strängt ansvar, förbjuda Ämbetsmän att betunga Landets Invånare med någon Skatt eller afgift, som icke grundas på Riksens Ständers Bevillning, har jag trott denna anmaning till Landshöfdingarne vara Lagstiidig. Den har ock föranledt till åtgärder, hvaribland exempelvis anföres; Konungens Befallningshafvandes i Orebro Län utfärdade kungörelse, hvari Socknarna anmanas att, som löneanslag för Djurläkare, åtaga sig en viss årlig sädesskatt, och är det bedröfligt att anmärka, huruledes den betryckta och mindre upplyste Jordbrukaren, utan kännedom af den Lagstiftande Magtens beslut, blindt underkastar sig den verkställande Maktens godtyckliga påbud om en Ständig tillök - 134 konstitutionsXJ tskottets Betänknnden. ning i de indirecta Statsbidragen.
För henne ställde sig likviil sakeii i ett fall lyckligare lin för mängden af arbetaiide kviniior; lioii var ekonomiskt oberoende, så a t t hon aldrig behö fde arbeta för si t t uppeliiille. Ned idel frikostighet skänkte lion därföre bort sitt arbetes giild %t deiii, som bäst Leliöfde det. Under flere å r var Mina Forsell iuedleni af styrelseii för r. U venska Larariniiornas Pensionsförening; iiiider de sista Breii viis lioii dess ordförande. Den som liaft föriniineii att: rsbeta tillsaiiiinaiis ined Mina Forsell i denna styrelse skall sent förgiita den Iiiimaiiitet, förenad med den största noggrannhet, soin iitiiiiirkte henne p&amp; denna post. Hennes för en kvinna ovanliga insikter i ekonon~iska frigor gjorde henne äfven iner a13 vanligt passande för detta förtroendeuppdrag. Det var dock Freclrika-Breiner-Förb~i~idet, som kom i Bti~j~itsin.ile af hnfvodparten af de gåfvor, hvilka Trickte till för så många områden. Mina Porsell var en varm van af de åsikter Förbundet satt pk sitt prograin och ägnade diirföre största delen af sin tid och sina krafter åt arbetet för dess intressen. Under * soiri maren 1854 saininantriiffade för första gången p % en af slifvets saniiiiaiibiiiclriingsbai10~~ de båda kviiinor, hvilkas nainii i detta häfte iitinärkas inecl de svarta ko~seii: S. L-d Adlersparre och Mina Forsell. E n af dem, son1 tecknat Esseldes minnesruna har ined skal frainhållit den alldeles sibskilda förmåga hon ägde a t t med säker instinkt utvälja medarbetare på de nya arbetsbanor, Iion var sysselsatt a t t bryta. Det var ' soin bekant j.wt år 1884, som Esselde gick och bar på tanken af Freclrilca-Brenler-IFÖrbiindets Giftande.
Och å ändra orter eger turn, föt framtiden utgå efter defas värde irt natura; men atc likväl afseende borde fästas derå, att räotepersedlarnes utgörande i Skåne; Blekinge och Bohus Län; på sätt nu skef, iillköinmit i behörig ordning; och äf vordet fastst lil dt vid de nya refningar och skattläggningar, Sorn ( sedan dessa orter blifvit åtefvunne till Sverige; föregingo de derstädes upprättade Indel; 794 Un d erda n ig a Sk rifve! ser'. ningsverken; på li vilk a grunder och då hos StatåUtskottet förekommit, dels att de hemmansegare, hvilka nu i penningar utgöra räntorne, äro berättigade, att blifva hörde, i afseende på en förändring af så stort inflytande på deras beskattnings-skyldighet, dels ock att för öfrigt undersökas borde, i hvad mån den ständiga rotering* som i senare tid blifvit verkställd i Skåne, medförde ett särskildt åliggande för denna provins,* utöfver hvad andfa orter ai deri allmänt åtagne Extra Boteringens utgörande under krigstid vidkännas, samt huruvida räntornes erläggande iri natura borde föranleda till lindring i detta roteringSbesvär, Stats-Utskottet hemställt, att Riksens Ständer ville till E. K. M. framföra en underdånig finskan, att omförmälde förberedande åtgärder, till ärendets ytterligare utredning i hela sin vidd, måtte vidtagas, sämt att E. Jf.M. täcktes, i anledning deraf och med afseende å frågans öfriga beskaffenhet, Riksens Ständer, vid nästa Riksdag, Dess Nådiga Proposition med^ dela. Efter pröfning af detta ärende, hafva Riksens Ständer stannat uti skiljaktiga meningar* i så måtto, att Stats-Ufskottets ofvanupptagne y ttrande är vordet af Ridderskapet och Adeln samt af Bonde-Ståndet förkastadt, men af Presteoch Borgare-Stånden gi.liadt; vid hvilket förhållande och i öfverensstämmelse med j5 §. af Riksdagsordningen målet förfallit.
Jag fordrar visserligen ej, alt alla valordningens detaljbeslämmanden uti grundlag skola inflyta, jag anser tvärtom såsom ett fel hos vår nuvarande grundlag, all allt för många reglementariska föreskrifter uti densamma blifvit inryckta, men jag fordrar, att uti grundlag skola försäkras val-lagens hufvndgrunder, dessa representationsbyggnadens hörnstenar, dessa rötter, hvilka åt den döda formen gifva lif, färg och betydelse; jag fordrar, alt icke såsom en, något enskildt Stånd till - 110 Den 15 Februari, e. m. hörande angelägenhet må anses, livad'som är, och till följd afsina verkningar ovilkorligt måste vara, en smhällets gemensamma angelägenhet. — Man säger att så nu icke är. — Äfven häruti ligger ett misstag. För R. o. Adis samt FresteSlis conslitnerande gifvas, med undantag af hvad rörande Riskoparne är stadgadt, visserligen inga föreskrifter uti nuvarande grundlag. Men, den sjelfskrifvenhet på hvilken det första Ståndets representationsrätt är byggd, den personlighetsprincip som grundlägger del andras, lemna en säker ledning för bedömande af arlen utaf dessa 2:ne Stånds sammansättning. För BorgareSt., utom i det särskildta fall då valet genom Elektorer sker, är nu föreskrifvet huru rösträttigheten skall beräknas. Så äfven för Bergverkens, så äfven för BondeStis representation. Hvarföre har Utsk. borttagit dessa tryggande föreskrifter? Ilar Utsk. kunnat tro den mindre behöfriga uti den representation hvilken på grund af dess förslag skulle upstå, en representation uti hvilken alla fyra Stånden gemensamt skulle sammanträda, och tili hvilken, en genom en allt för radikal vallags tillskyndelse, besinningslös! reformbegär, hufvudyr omskapningslusta komme att beherrska något Stånd, detta, vida mera direkt än hvad nu kan ske, på förhandlingarne inverkade, och under partitider, med en minoritet utaf de öfrige Stånden förstärkt, öfver besluten möjligen kunde förfoga, — har Utsk., säger jag, kunnat tro dessa föreskrifter mindre behöfliga under en sådan representationsreform, än under den nuvarande? Denna nuvarande har sina stora fel.
Ibland skäl emot afträdande af bankovinsten i början af 1848 är äfven det, att denna vinst ännu i denna stund icke är lill siffran bestämd och huru formligt det är att bankovinsten vid årets början skulle afträdas, det lemnar jag derhän. Jag vill visserligen icke sätta mig emot ett så beskaffadt beslut, då jag anser det komma på ett ut ungefär om banken lemnar vinsten vid början af året eller vid slutet, emedan det endast blir för detta året, hvarunder jag tror att riksg.-kont. kan reda sig, som någon skilnad derigenom skulle uppkomma. För detta äret lärer det också vara absolut omöjligt att aflemna vinsten vid årets början, efter bokslutet ännu icke är gjordt. Om R. St. skulle antaga det sifferbelopp, som af BankoUtsk. föreslås, så skulle banken troligen icke komma alt aflemna hela vinsten, ulan blott detta belopp, som också troligen kommer att skilja sig ifrån det rätta. Då jag emellertid nu har ordet, så får jag hemställa, huru formenligt det nu skulle vara, om Slåndet beslöt, alt bankovinsten icke behöfves för bankens konsoliderande, utan att dervid göra något tillägg i afseende pä dess användande, att den skall qvarblifva i banken, öfverlemnas lill riksg.-kont. eller till statsverket i allmänhet. Derföre nödgas jag nu insistera på den reservation vid betänk. som blifvit afgifven af många ledamöter i BankoUtsk. och begära propos. på densamma, nemi. att berörde vinst må vid slutet eller början af hvarje år till riksg.-kont. blifva aflemnad. Jag föreställer mig att om den ena proposm blir på bifall till betänk., sådant det är, och den andra blir återremiss af betänk, med den jemkning som Frih. Cederström föreslagit och som jag icke vill motsätta mig, så kunna alla ledamöter och talare uppnå sin afsigt, och det blir dä bestämdt, hvarest bankovinsten kommer att stadna, och hvartill den kommer att användas; då det i annat fall skulle bli ett nytt riksdagsmål, huruvida banken skulle aflemna vinsten lill riksg.-kont. eller annorstädes. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.:
Efter det, genom Kongl, reglementet den 4 Juni 1859, ett likformigt porto af 2 R:dr R:mt blifvit bestämdt för hvarje enkelt inländskt telegram, utan afseende på afståndet från afgångstill adressorten, har befordringen af dylika telegrammer i väsendtlig mån aftagit, hvaremot den utländska korrespondensen efter nämnde tidpunkt ökats, oaktadt den icke obetydliga prisförhöjning, som genom berörda reglemente blifvit för denna korrespondens fastställd; och få Revisorerne, till närmare upplysning härutinnan, bifoga följande från Telegrafstyrelsen med underdånig skrifvelse den 15 Oktober 1860 till Kongl. Maj:t ingifne tabell, utvisande telegramvexling och portoinkomst under de särskilda qvartalen af hvartdera året närmast före och efter införandet af likformigt porto för inländska telegrambefordringar. — 88 — Graderadt porto för både inInrikes - 1858. tredje » fjerde 1859. första » andra Afsönde betalde telegrammer. qvartalet 40,025. » 36,711. Utrikes Likformigt porto för inrikes och graderadt för utrikes telegrambefordring. Inrikes Utrikes 1859. tredje » fjerde 1860. första » andra Afsända betalda telegrammer. qvartalet. 28,717. » 25,122. » 16,919. Portoinkomst. Portoinkomst.