Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. och sammankallade de reslskyldige för kronoulskylderne, samt öfverenskom med dem om dag för betalningen. 6 veckor derefter voro kronoutskylderna betalta, hvilket de icke blifvit om hemmanen hade fått gå på auction för en spottpenning, emedan det icke fans några penningar alt köpa dem för. Detsamma kan inträffa öfver hela Sverige genom privatbankerna. Det behöfves blott att man får litet misstroende till deras förvaltning, så löpa alla på, som hafva deras sedlar, för att få dem Den 55 Januari f. m. 475 vexlade. Man måsle således med denna lagstiftning vara högst försigtig, och en riktig grond är derför lagd genom 1824 års författning, efter hvilken, i motsats emot hvad Frih. Hamilton synes hafva trott, så många associationer som helst kunna bilda sig, så alt man icke behöfver inträda i de gamla för att få dela vinsten. Det har blifvit yttradt af en annan ledamot, att det skulle vara fördelaktigare, om cnpitalerna i dessa associationer icke vore alltför stora, utan äfven kunde bildas med mindre belopp, t. ex. 200,000 r:dr. Men, mine Hrr, det är just obetydligheten af en Banks rörelsecapital, som befordrar kriserna, emedan en sådan bank kan sprängas af en enda person, som vexlar in dess sedlar. Åtminstone måste dessa capitaler vara så stora, alt de öfverstiga hvad en enskild man kan disponera. Jag har nu icke fästat mig vid någon punkt särskildt, emedan jag anser, att alla punkterna böra återremitteras, och jag förmodar, att om Ulsk. finner vid pröfningen af hela financebelänk. alt Riksbanken kommer i tillfälle att kunna ersätta privatbankerna, utan att nödgas tillvägabringa en kris i landet för dem, som nu äro skuldsatte i privatbankerna, så kommer Ulsk. icke att tillstyrka det några privatbanksprivilegier hädanefter fä utgifvas. Gr. Posse, Erik Arvidsson: Jag arnar icke ingå i de djupt financiella grunderna, men anhåller ali få yttra några ord, för att gifva min åsigt tillkänna.
Till instruktörers aflöning „ målskjutningspremier „ skarp ammunitions anskaffande „ anskaffning af 3,000 st. infanterigevär, till ersättande af ett lika antal målskjutningsgevär, som skola från Kronans förråd utlemnas till Skarpskytteföreningarne i riket 50.000 20.000 20,000 137,250: Arrestlokaler vid indelta arméen: Till kostnader för arrest-straffets tillämpning vid indelta arméen Materielen vid Norra och Södra Skånska infanteri-regementena: Till första uppsättningen af materiel för 385 nummer vid Skånska infanteri-regementena, hvilka komma att rekryteras Riksmynt. St. Skri/velse, N:o 67. : Riksmynt. R:dr. Ö. Transport 1,843,872 — Krigs-akademien vid Carlberg: { För ett exercishus 38,000: — de praktiska öfningarne 6,221: 52. j „ anskaffning af materiel och hästar 5,573: — 49,794 52} Ingeniör-korpsen: Till uppförande af kasernbyggnad och kokhus för Ingeniörtruppens behof 55,190: 25. „ rekrytering af ytterligare ett kompani ingeniörtrupper 5,400: — i „ ett nytt krigsbrygge-eqvipage 60,000: — 120,590 25? Diverse anslag: För uppförande af byggnader till förvarande och vård af de till regementen och korpser utlemnade krigsgevär 25,000: — „ dito af stall och ridhus för Smålands Husarregemente 40,000: — Ersättning till lista Lifgrenadier-regementct för afkastningen af Ofverstebostället Kungsbro, hvilket af förre boställshalvareus sterbhus innehafves till midfastan 1867 520: 31.
Uti en af Ridderskapet och Adeln lill Slals-Utskottet remitterad motion, har Herr Klingstedt, G. F., anfört: att, sedan Lands-Kamereraren i Norrbottens Liin, Kammar-Rätts-Rådet Ferlin, i följd af Kongl. KammarRättens Öfver-Revisions-Departements anmärkning dervid, att till dagporlioner för Länets Bevärings-manskap under deras marcher till och ifrån vapen-öfningsplalsen blifvit, på grund af Kongl. Maj:ts under den i/} Junii i83q meddelade Nådiga föreskrift om en genom den fleråriga missvexten inom länet nödigblifven tillökning i dessa dagportions-pris för nämnde år, äfven för de följande tvänne åren, i833 och 1834» under hvilka missvexten fortfarit, utgifvit ett belopp af 5o procent utöfver hvad genom markegångs-laxa fanns bestämdt, af Kongl. Kammar-Rätten ålagts, att ersätta Stats-Verket skilnaden emellan hvad sålunda blifvit utbetaldt utöfver taxan, 4xi R:dr 12 sk. 4 rst., jemte anmärknings-procenf, 102 R:dr 3p sk., så har, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Utslag af den 10 Augusti i83q och den x9 Juni 1840, Kammar-Rätts-Rådet
Att 2:dra momentet deremot blott har afseende å den händelse, då rätt giftoman, i följd af personliga egenskaper, ej kan anförtros giftomanna-rättens utöfning, har ej blifvit ifrågasatt; men vid detta förhållande lärer man ej kunna påstå att samma moment äfven omfattar det tredje. Emellertid har man från denna momenternas olika betydelse keratat anledning att klandra begagnandet af orden “lag samma vare“ hvarmed 3 momentet börjas och som skulle bestämma förfaringssättet, derest det i detta moment förutsatta fall inträffade. Man anser nemligen derigenom ej vara angifven någon bestämd regel, angående hvilken skall utöfva giftomanna-rätlen, då rätt giftoman dertill ej är i tillstånd, enär, i föregående moment talas om den, som närmast den jäfvade är och således förutsättes, att rätt giftoman blifvit jäfvad eller annat förhållande än 3 momentet afser. Slen då i 2 momentet stadgas, att om någon vill jäfva giftoman, bör jäfvet anmälas hos Katten och att, derest jäfvet gillas, den, som i ordningen är närmast, skall vara giftoman, följer af stadgandet i 3 momentet, att “lag samma vare, der rätt giftoman ej är i tillstånd att giftomanna-rätlen utöfva8, att, om detta sednare förhållande inträffar, bör detsamma äfveu anmälas hos och pröfvas af Rätten, äfvensom alt, derest Rätten anser förhållandet grundad!, den, som är närmaste giftoman, skall giftomanna-rätten utöfva. Kortare och tydligare förmår Utskottet ej att uttrycka hvad som menas. Att det icke lyckats i det förslag till förändrad redaktion, som en talare framställt och här ofvan linnes anmärkt, derom öfvertygas man vid granskning af detta försök. Sedan det nemligen blifvit sagdt, att om rätt giftoman ej är i tillfälle giftomanna-rätten utöfva eller någon vill jäfva giftoman, bör sådant anmälas hos Rätteu, fortsattes vidare sålunda: “gillas det etc.“
Den, som anser Rikets väl kräfva, att den af ConstitutionsUtskoltet emot StatsRådet Hans Excellence Herr Grefve Cederström anmärkte rådgifvande åtgärden till den sednare handelstransactionen om Örlogsfartyg eller till försäljningen af Linieskeppet Gustaf den Store, sedan benämndt Försigtigheten, samt af Fregatten tamilla, Den 3i Jul ii e. in. bör, enligt 107 §. RegeringsFormen, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer den af Constitu tionsTJtskoltet rörande den sednare handelstransactionen om Örlogsfartyg mot StatsRådet Hans Excellence Herr Grefve Cederström gjorde ofvanberörde anmärkning att förfalla. - Herr Rosenqvist: Jag anhåller att få veta, af hvem votering blifvit begärd. Grefve Posse: Jag har ej yttrat mig i denna fråga, men då Herr Grefven och LändtMärskalken, efter flere gjorde ptopositioner, förklarade, att han ej kunde bestämma Ridderskapets och Adelns pluralitets svar, begärde jag af denna enda orsak votering. Uppå derefter af Hans Excellence TIerr Grefven ochLancltMarskalken förnyad framställning, , blef den nyss föreslagne voteringspropositionen af Ridderskapet och Adeln godkänd; hvarefter den anslogs. Grefve Horn: På samma grund, som förra gången förhindrade mig att deltaga i be - Den 21 Ju 1 i i e. tn. 129 i beslutet, afstår jag äfven denna gång deriifrån. Sedan \\, 42, och 44 §§• * RiddarlmsOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan half till g om aftonen, och befunnos, vid voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad , samt de öfrige voteringssediarne öppnade, rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 82. Nej — 70.
Utskottet, som funnit denna beräkning af en del utaf KronoTionden aldeles afvika från den om densamma i allmänhet gällande ordning, och för - Rag ä 1 R:dr. Ikorn ä a4 sk. Transport 2,684,108: — 6. i5o Stats-Utskottets Transport 3,684,108: — 6. modar att de orsakar numera till någon del, eller helt och hållet upphört, hvarföre sådan tillfällig lindring i grundskattens utgörande blifvit beviljad, har ansett lämpligt hemställa det R. H. Ständer hos K. M:t i underdånighet anhålla, att undersökning af förhållandet härmed måtte genom K'.gl. Kam/narCollegium verkställas, samt t/enlige åtgärder vidtagas lill vinnande deraf, att KronoTionden icke ef ter olika grunder må beräknas och utgöras. Det påräknade lösnings-priset lärer emedlertid här höra, tills vidare, upptagas med indelt. R:dr 3gg4: 23. - och behållet 5oo. 5:0 Arrende-medel af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter beräknas i penningar till . 45,000. och Spannmål 7000 T:r å 5 R:dr • 35,ooo. 6:0 Stubbören upptagne i Tableauen under N:o 32 bland Inkomsterne. 7:0 SilfverTiondc, Myntarclön och Slagskatt, som i Kongl. Propositionen föreslås till 3ooo R:dr upptagas jemlikt K:gl. Stats - 4,494:23 80,000.
N:o 8i, Rörande yrkadt upphäfvande af de stadganden, hvarigenom böter föreskrifvas för dem, som förfallolöst uteblifva från KronoUppbördsStåmmor och de af RegementsSkrifvare utsatte Uppbörds-raöten. Justerades följande: Utdrag af Protocollet hållet lios HÖglofl. Ridderskap et och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 7 Maji i8a3. Dtin 7 Maji e. m. i S. D. Föredrogs å nyo och bifölls BancoUtskottets elen 26 sist!. April under N.'o 8 afgifne, samt flen b dennes eftermiddagen på bordet lagdtBetänkande, i anledning af väckt motion, angående anstalter till befordrande af Norrskt mynts'gångbarhet i Sverige. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs BancoUtskottets den 28 sistl. April afgifpc, samt den 00 ■derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande N;o 10, i anledning af gjorde anmärkningar vid .Utskottets den 2 i sisth Mars meddeldte Betänkande, rörande publicitet af Ban„ kens angelägenheter, stadnade Ridderskapet och 3 Adeln i följande beslut: Att BmooUlskottet ofördröjeligen borde till Riksens Ständer inkomma med uppgift af Banco Verkets närvarande ställning, samt att, med undantag af det, sorn rörer enskilte personers förhållande, BankoVerkets tillstånd i alla delar skulle Riksens Ständer meddelas. 2) vått grunden för nyssberörde uppgift, må blifva Bankens sist afslutade räkenskap; dock att BancoUtskottet jemväl borde afgifva en Tableau öfver BancoVerkets ställning ifrån år 1778, intill det sist afslutade Räkenskaps-årfet. 5)
Och vi, som en längre eller kortare tid samarbetat med henne, vi känna fullväl det nit, den aldrig svikande plikttrohet, hvarmed hon städse fyllt sina åligganden; en ifver att aldrig gifva för litet, men mången gång mycket mera, än hvad af henne kan begäras, af sin tid och af goda råd samt af moderlig omvårdnad om sin unga skara. J. A. JSfär rosorna blomma så hvita och skära, j • är lyckan nära. Hon binder af rosor i solskenets glans sin doftande krans. Bland rosor hon ler sitt ljufvaste löje i lust och nöje, den finns, hennes ljusaste rikedom, bland rosenblom. Så sök henne bland rosor så sök henne, och vissnat, då i solskensstunden i lunden — förr ' n hon har flytt sin kos, din ros! Adi. * I sekelslutet. Några tankar och reflexioner af E. V. A. 3) et är redan någon tid, sedan Iduns redaktion mottog följande uppsats från dess anonyma författare. Vi funno de synpunkter, som där utvecklades, i många afseenden så behjärtansvärda och talangfullt motiverade, att vi ingalunda kände oss hågade att alldeles undertrycka dem. Däremot kunde vi ej imdgå att reservera oss mot en viss ensidighet och skärpa i framställningen, likasom vi funno den i öfrigt förtjänstfulla formen genom sin bredd kanske något för tung för Idun. Vi gjorde ock i denna riktning genom vår » breflåda » en hemställan till förf. och föreslogo här och hvar några mildrande ändringar liksom möjligen det rika ämnets uppdelande i smärre artiklar. Härpå svarade den ärade insändaren: » Till Iduns Redaktör! Edert svar till E. V. A. i Iduns breflåda tyckes komma att röna de goda rådens vanliga öde: de följas icke — åtminstone ej gärna. På samma gång jag erkänner, att ni har fullkomligt rätt i edra anmärkningar öfver uppsatsen, måste jag dock tillstå, att jag är bra ohågad att ytterligare » taga itu » med den, dels emedan jag för tillfället ej kan ägna den något ihållande intresse, dels, och förnämligast, emedan min tid är strängt upptagen. Jag har berört en mängd frågor, hvilka förvisso kunnat lämna stoff till flere själfständiga uppsatser.
Majit i nåder fastställd ritning, och pä entreprenad, bygdes huset af sten, och är nu, tued 6 lärosalar samt en tills vidare såsom gymnastiklokal använd större sal, färdigt, iflyttadt, afsyna dt, godkändt och. jemte nödiga boställsrum och utiius, brand försäkrad t, kostande i allo något olver 85,600 R:dr ltnnt Bih. till B. St. Prot. 1862—1863. 11 Sami. 3 Ard. 16 122 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 63. deraf, sedan ett af stiftets byggnadskassa erhållet bidrag af 5,000 R:dr frånräknats, en återstående summa af 30,000 R:dr betecknar stadens skuld tor skolhuset och hvad dertill hörer. Denna, Norrtelge stad, med knappt 1,200 innevånare, af hvilka dock. enligt årets taxeringslängd, endast 735 personer, och deribland 412 af qvinnkön, äro i ställning att hafva fått personlig skyddsafgift sig påförd, — med årliga intrader af mindre än 5,000 R:dr, men ärlig utgiftsstat af närmare 10,000 R:dr, — med en hardt betungande fattigvård, som till en del kan ännu anses sorn ett arf från den tid. då genom dervarande
Handeln är nästan ingen i de flesta Uppstäderne: omgifne af Landtculturen med dess prodncter, borde de likväl vara hufvudsäten för förädlingarne, och utbyta konstflitens produeter mot jordens. Man har svårt att föreställa sig någon rätt trefnad af Manufacturer och Fabriker utom handräckning af Handtverkerierne och Slöjderne, och den finnes i Städerne: ingendera resa sig utan förenade. Må då Representationen tills vidare förena dem, så att alla Fabriksoch Mänufäctur-ägäre på Landet adjungera sig med de närmaste Städerne, betala Stadsafgifter der, och i mån af dem deltaga i Riksdaesmäiina-valen för att äfven kunna blifva O valde. När man kommer ifrån Jordbrukets och Betgshandteringens colossaia Representation till Städernes, hvilken skilnad! Nittiefyra röster, som teckna Riksdagsbesluten, skulle i samma proportion föreställa Trettiefyra och en half millions årlig inkomst och hvilket rörelse-capital! Men hvad föreställa de flesta af dem? Bordt ej Ståndet sjelft gerna se sig förstärkt med nya fonder för sin Representation, och emottaga röster, som redan äro i dess intressen förenade och så litet rubba dess gamla organisation? Vi hafva öfversett den ena Hufvudafdelningen af vår National-Representation, den, sbrn innefattar Statens physiska styrka, och komma till den andra, som föreställer dess po - V i Coust. Ut sk. Betänkanden. 85 litiska och moraliska bildning. Den förra innehåller egentligen de d erno era tiska, elementerne, den sednare de aristokratiska; begge uppställde i andra länders Constitutioner sorn en emot en, hos oss genom subdivisioner sorn 2 emot 2. Rätta afvägningen af dessa hufvudsakliga kralter, är öfverallt det stora problemet för Lagstiftningars bestånd. Få fria Constitutioner hafva mindre känning af deras inbördes motverkningar än den Svenska, och dertill bidraga samfält Representationens grunder och Konungamakten.
11 ömsesidiga rättigheter blefvo närmare bestämde, ännu är fallet, Lag-Utskottet, i dess Utlåtande, N:o 53, förklarat, att Utskottet väl önskat att kunna medverka till det i motionen antydda ändamål, genom framläggande af ett förslag, till innehållet lika med det af Lag-Utskottet å förra Riksdagen meddelade, men att någon åtgärd, i anledning af motionen, för närvarande ej kunde af Utskottet tillstyrkas, enär berörde fö)slag afsågeändring jemväl i öfrige här ofvan om förmäldelagrum och författningar, elem motionären icke vidrört; så har Utlåtandet, enligt ankomne Protocolls-utdrag, blifvit bifallet af Hedervärda Bonde-Ståndet;. men deremot återremitteradt af de öfrige respeclive Riks-Stånden, hvarest Herrar Palmcrantz, Johan Mauritz, Cederschiöld, Robert Theophron, Friherre Leijonhufvud, Abraham, Cederschiöld, Per Gustaf, Doctor Björkman och Halling gjort framställningar, åsyftande, att Utskottet skulle anse sig oförhindrade föreslå alla de lagbestämmelser, som för vinnande af berörde ändamål erfordrades; äfvensom Herr Halling väckt en serskild, lill Utskottet remitterad motion, innehållande enahanda förslag i ämnet, som Lag-Utskottet å sistförflutne Riksdag afgaf, och hvilket i det nu återförvista Utlåtandet finnes ordagrant in föl dt. I följd häraf får Utskottet, hänvisande till hvad, som i förra Utlåtandet är anfördt, till stöd för en förändrad lagstiftning uti ifrågavarande afseende vördsamt hemställa t att med ändring af 4 Cap. 4 Jorda-Balken, för den händelse, dä två köpare, till hvilka samma fastighet blifvit af en säljare öfverlåten , vid serskilda tillfallen söka lagfart, Kongl.
St:rs af K. M:t gillade Beslut den 3o Januarii 1770, innehafvarue af Löfås Silfververk erhållit försäkran, som genom K. M:ls Högste Domstols den 19 December 1820 meddelade Utslag blifvit ytterligare fastställd, att vid dem beviljade rättigheter och förinoner allt framgent oqvalde bibehållas, så länge de Verket behörigen och efter de af Bergscollegium bestämda föreskrifter vidmakthålla, samt, i följd deraf, de till Silfververkets drift upplåtne Kronoförläningar icke kunna, så länge berörde vilkor rätteligen uppfylles, emot innehafvarties begifvande, dem afhändas. Likväl och då, af den Berättelse om Löfås-Verkets gång, som nu blifvit B. St:r meddelad, det finnes, att, under de sistförflulna 7 åren, hela tillverkningen derstädes utgjort saramanlagdt icke mera än 36 lod. marker 8 lod ios^ geän Silfver samt Bly 16 Skål 8 LS 16 mtkr metallvigt, hvilket mindre fördelaktiga resultat skall, efter hvad Bergscollegium upplyst, härleda sig från Grufvornes svaga och spridda malmtillgångar, hvilka gifva föga hopp om någon lönande Bergsrörelses igangbringande derstädes; har Utskottet, enär, för en sa obetydlig 43d Stats-Utskottets Silfvertillverkning om året, som 5 lödige marker eller något derutöfver, Staten under samma tid vidkännes en icke obetydlig uppoffring, trott det vara angeläget, att någon åtgärd påtänkes, hvarigenom fortfarandet af denna förlust för Staten må i framtiden upphöra. Utskottet tillstyrker derföre, i anledning af det om Silfver-tillverkningen vid Löfås upplysta förhållande, att R. St:r hos K. M:t i underd. anhålla, det K.
Afdrages åter derifrån antalet af de frivillige, så befinnes, att vid 1850 års slut hvar 660:de, vid 1855 års slut hvar 664:de och vid 1859 års slut hvar 793:dje person i landet mot sin vilja varit beröfvad friheten. t Af nedanstående tabell inhemtas huru stort antal fångar, som under revisionsåret dels funnits å allmänna straffoch arbetsfängelserna, i länsfängelserna och vid kronoarbetskorpsen, för att förrätta ådömdt allmänt arbete, dels hållits uti enskildt fängelse, i ändamål att afgifva bekännelse om brott, för hvilka de blifvit tilltalade; hvarjemte densamma meddelar uppgift å dem, hvilka af en eller annan orsak under året afgått, äfvensom å procentförhållandet emellan antalet nykomna, afgångna och återkomna vid ifrågavarande fång vårds-inrättningar: > — 142 — 1859. ■ 1 i-^'~ ■ 1 ■ , Mankön. Qvinkön. Summa. Af gangne: På grund af Kongl, nåd 54. 5. Efter besparad arbetsförtjenst till bestämdt belopp 78. 3. 81. För sjukdom eller bristande arbetsförmåga frigifne eller af sände 16. 1. 17. Summa 1,786.™ ' 347"2,133. Utgörande: till de såsom dömde nykomne, procent 34. 28. 33. och i förhållande till alla ofvanupptagne under året frigifne, procent 31. 28. 30. I föregående års revisionsberättelse omförmäles i hvad mån återfall ägt rum bland de fångar, hvilka för första resan stöld hållits till straffarbete i cell. Afven nu församlade Revisorer anse sig böra meddela hvad Fångvårdsstyrelsen i afseende å berörde förhållande för år 1859 yttrat. Enligt
I några Hushålls-sällskaps yttranden har framställning blifvit gjord om tillägg i förslaget af ett, äfven i nuvarande Författningar saknadt, men behöfligt stadgande, om hägnads-skyldigheten, då utfartsväg till betesmark, eller så kallad fägata, måste för ett hemman eller skifteslag anläggas öfver andras egor, med behof af hägnad å ömse sidor af denna gata. Ehuru det synes klart, att den, som har rättighet till fädrift öfver andras egor, sjelf måste hålla den stängsel, som han finnér erforderlig, för att, vid begagnandet af denna rättighet, icke skada angränsande egor, synes likväl, för fullständighetens skull, ett tillägg till 4 §• härom kunna lämpligen göras af följande innehåll: ”Der skifteslag eller enstaka hemman har rätt lill fädrift öfver annat skifteslags eller annat enstaka hemmans egor, böra delegarne i förra skifteslaget eller enstaka hemmanet, hvar och en i man af den nytta de deraf hafva, hålla den stängsel, som för begagnandet af fädriften kan finnas nödig, så att skada icke å andra skifteslagets eller enstaka hemmanets egor förorsakas. Möter på ena sidan af fädriften rågång, galle om stängsel deri hvad här ofvan i allmänhet stadgadt är.” I följd Kongl. Maj.ts Nådiga' Skrifvelse N.O 38. 7 häraf skulle, vid 5 §, tilläggas: ”1 afseende på stängsel för begagnande af fädrift, gäfle härutinnan äfven hvad nästföregående §. innehåller.”
Men det oaktadt torde man icke kunna med Dietrichson säga, att ”Judas Redivivus” representerar ”den snævreste, tabellariske Retning inden den dramatiske Didaktik.” Nämnde förf. har troligen af stycket icke läst mer än titlen, enär han kan jemföra det med det danska ”Kortwending” och förtälja, att ”de gode Börn ogsaa i Stykket faar sin Lön”274. Det är så långt ifrån att detta stycke betecknar den mest trångbröstade didaktiska rigtning, att i detsamma tydligen det mera estetiska intresset att underhålla och gifva en trogen bild af lifvet kämpar om öfvertaget med det moraliska. Ty man skall vid läsningen lätt finna, att mycket är upptaget, hvilket icke står i något som helst samband med undervisningen i sedlighet och dygd; och deri röjer sig inflytandet af det utländska dramat, förmedladt genom ”Tisbe.” Det låg redan i de gamla bibeldramerna en från medeltidsstilen kommen benägenhet för naturalistisk skildring; här träder den klart fram och det icke blott i språket, hvilket i de lägre klassernas mun är allt annat än fint och äfven hos de förnämare har en pregel af hvardaglighet, den visar sig ännu tydligare i teckningen af sådana figurer som jordegumman, spåqvinnan, de båda pigorna, skattebönderna, fjerdingsmannen m. fl. Man ser, att det varit författarens afsigt att lemna så trogna sedeskildringar, som möjligt, och låta åskådarne i det på scenen framställda igenkänna sin egen omgifning och sina egna seder. Sådana målningar kunna svårligen hållas fria från satir, och drag deraf saknas icke. Här liksom i ”Tisbe” växla komiska och alvarliga scener, och författaren har också deraf tagit sig anledning att kalla sin dikt en Tragico-Comoedia. Namnet härleder sig från Plautus, som benämnde sin ”Amphitruo” en tragicomedia, för att dermed beteckna att tragediens personer, gudar och konungar, i den uppträda vid sidan om komiska figurer.