Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag har sig ålagd att försörja sina fattige, anser Motionairen, att det ej bör få bero på en hemmans-innehafvares godtycke, att från främmande socknar på sin jord intaga så många stat-torpare-hushåil, som honom lyster, hvilkas underhåll hail sedan, när de sjelfva ej kunna försörja sig, utan ansvar kan undandraga sig, utan att hvarje församling eger en naturlig rättighet att fordra, det dylika hushåll ej må församlingen oåtspord få inflytta, och föreslår derföre, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla att en Författning måtte utfärdas, som tillägger hvarje församling rättighet att yttra sig öfver stat-torpares inflyttnings samt om församlingen finner sig dertill föranlåten, en sådan inflyttning vägra, så vida ej den, som pä sin jord vill intaga stattorparen, ställer antaglig borgen derföre, att hvarken den sistnämnde ej heller någon af dess hushåll skall falla församlingens fattigvård till last. För att vidare ådagalägga vigten och angelägenheten af detta stadgande, anföres, huru en dylik Författning är det enda möjliga dorrectiv emot 4 Lflgsamt Ailm. Besv, och. Öecon.-Utskottens Betänkande N;o 54- det i allmänhet öfverhand tagande "stat-torpare-systemet och emot de i sammanhang med detta system stående obetänksamma giftermål emellan Allmogens barn. Motionairen framställer, huru det så kallade stat-torpare-systemet, hvarigenom antalet af de obesultne allt mer okas och en pöbel tillskapas, sorn i samhälls-ordningens bestånd ej har något interét, ej kan, oaktadt sin förderflighet, direct förbjudas, då Staten ej är berättigad att förbjuda hemin ans-innehafvaren att genom stat-torpare sköta sin jord, eller arbetaren att antaga stat-torparetjenst, så länge desse afhandlingar ej ingripa 1 någon annans rätt.
Tiitror sig den skjutsande, at äf-ven köra Resandes egna magnar, de ware sig större etter mindre, och sädant af Resande medgifwes, answare dä l-.kaledes för de olyckshändelser, som genom owarsamt körande tima kunna. Wägar ej Resande anförtro den Skjutsande i annor händelse än här förstrifwet star, brage dä Resande sjelf derom försorg, och äge den stjutfande i sädant fatt rättighet ak sitta bredewid den körande pä kustsätet; finnes der icke rum för mer än kusten allena, äke dä pä annan lämpelig plats. Witt Resande annorlunda färdas, än jatunda stadgadt är, äge dä Gästgifware frihet at ho noin stjuts förmena. Skutte sä hända, at Resande under wägen betager skjutsande de rättigheter, som dem tillagda äro, utan särdeles och bewisliga anledningar bertil, tcckne dä Gästgifware säLant r Dagboken wid framkomsten til nästa Gästgifwaregård, pä satt r 29. §. sages eller göre derom anmälan pä annat tjenlrgt sätt, dä Resande, i fall han brottslig sinnes, til Fem Riksdalers plikt befordras statt. §. 16.
De funno nemligen den, som hos Konungens befallningshafvande erkänner en skuld, ingalunda böra åtnjuta större fördelar, än den som uteblifver; och derför beslutades den af Kongl. Maj.t gillade och under den 18 December sistberörde år utfärdade författning, hvarigenom stadgas att, derest gäldenär, utan allt jäf eller invändning, hos Konungens befallningshafvande skriftligen eller muntligen erkänt skulden, må den sökande, ehvad förklaranden vill anföra besvär eller icke, genast, å Konungens befallningsiiafvandes utslag erhålla utmätnings-verkslällighet och vara berättigad att det utmätta godset lyfta emot af Konungens befallningshafvande godkänd borgen; — hvilken författning, likmätigt Kongl, förordningen den 13 Juni 1845, äfven skall i skuldfordringsmål cga tillämpning på Domstols utslag, utaa Bih. lill R. St. 1 Samt. i Afd. iO Hält. 1 t Lef-l'tsiotteH BtilnåaniH, fr*> tS. hinder af deremot erfagdt vad, så framt Svaranden ntan jäf ellef invändning skulden erkänt eller honom blifvit, genom tredskodom, enligt 12 kap. 3 §. Rättegungs-balkeu, ålagd betnluings-skyldighet. Härigenom tillädes således domstols och exekutor» beslut oti omförmåfta två fall enahanda verkan; men sedermera har medelst Kongl, förordningen den 18 April 1849 blifvit stadgadt att den, som vunnit vid Under-rätt, må, oansedt emot rättens beslut vädjas, njuta utmätning, med skyldighet att ställa borgen för del han om händer får elfer Inta godset sättas i qvarstad; och häraf följer alltså att verkställigheten å Under-rätts beslut, deremot vädjadt är, nu mera ej är inskränkt (di andra fall, än det serskildt i lagen augifna, att vadet eller äudringssökandet genom verkställigheten göres onyttigt. Deremot qvarstår den i 1 § 9 kap.
En stad har i statsanslag en inkomst af tolagen till ett belopp t. ex. af 4000 r:dr; denna summa ville icke staden genast använda, ulan hellre samla inkomster för flera är lill företagande af eli större arbete; men som anslaget ej kan med säkerhet påräknas alt utgå längre än under 3 är, eller till nästa riksdag, så vågar staden icke företaget, lors ej sälla sig i skuld t. ex. för 10 är, under hvilka anslaget skulle behöfva alt användas till amorterande af länet, hvarmed företaget skulle utföras, och det allmänna går sålunda i mistning af ett arbete, sorn kunnat vara af den största nytta, och detta, emedan man ej vet huruvida ifrågavar. anslag kommer att utgå lill lika belopp vid en efterföljande som en föregående riksdag. Det är klart, att vid hvarje riksdag sfi da ne frågor skulle komma å bane, huruvida den ena eller andra staden behöfver sä stort anslag, som förut varit densamma meddeladt, hvilket alltid skall medföra olägenheter. INär dertill lägges, alt vissa slädcr hafva inqvarleringstelag, utan skyldighet för närvarande att äga ständig inqvartering, så kan det och mäste lätteligen komma under Ständers pröfning, huruvida en slik inqvarleringstolag bör fortfara, dä ett motsvarande onus icke äligger staden, som förhållandet är för det närvarande bade nied Uddevalla och Strömstad; ,in. e. o. städernes innevånare sältas i oro för hvarje riksdag i hänseende lill denna angelägenhet.— Förslaget har äfven några egenheter, deni jag anhåller alt fä omnämna. Slaten (jalmar t. ex. är föreslagen att erhålla ett anslag af 3000 r:dr, .motsvarande tolagen, och att framdeles tolagsersättningen skulle utgå med 10 proc. af deri tull för inoch utgående va - 404 Den 23 Janna ri. ror, sorn vid slädens tullkammare nppbäres.
Prat, tJtdr. d, 22 Jan, 183^*— 29» den serskilda betalning, som han bör erhålla, då mätning och stämpling: ske i hans hemvist; sker mätningen och justeringen å det ställe, der Landtmätare eller Justerare bor och vistas” &c. &c.; att slutorden i 3:dje morn. af 29 §. — ”emot det, att af giften beräknas frän den tid bränvinsbränningen börjadesförändras till följande lydelse: — "emot det, att af giften beräknas frän början af den termin, under hvilken bränvins bränningen vidtog;'' att, i 35 §. det 2 morn. skall utbytas mot 2 mom. i samma af Utlåtandet N:o 6; att början af 1 mom. i 41 §. skall förändras tili följande lydelse: — egare af Ättikefabrik vare ej berättigad att bränvinsbränning utöfva, så vida ban ej är innehafvare af jord, för hvilken en sådan rättighet honom tillkommer; hörandes, i sådan händelse, bränvinsbränningen verkställas i någon från ätlikefabriken afskild byggnad. Öfvertygas egare af ättikfabrik, att hafva inom de byggnader, som för ättikebereduingen äro inrättade, eller med de pannor, som dertill begagnas, tillverkat bränvin eller afyttrat förbränna, eller &c, &c. Att i följd af Ståndets vid i3 §. fattade beslut, början af §. skall lyda sålunda: innehafvare af den i sista mom. af i3 §. förbjudne redskap, likasom den, hvilken eljest öfverträder hvad i i3 och 9 §.§. är föreskrifvet, med undantag, på grund af 16 §. af hvad om &c. &c„ Att 43 §.. skall ändras till följande lydelse:, ”när åtal sker för olofligt innehafvande af bränvinsredskap eller för oloflig bränvinstillverkning, ansvare mannen för hustruns åtgärd, änskönt han förebära skulle, att förbrytelsen utan hans vilja och vetskap tillkommit.
På detta sätt inflyter det tillräckliga medel i ränteriema, så att hvad till lönerne behöfves, kan derifrån utanordnas lika tidigt som beloppet nu varit hos regements-skrifvarne tillgängligt. Att bibehålla den särskilda uppbörden för regements-skrifvarnes skull, synes mig något bakvändt. Regements-skrifvarne böra, enligt min tanka, vara till för det allmännas tjenst och icke tvertom. Om de nuvarande regements-skrifvarne komma att genom förändringen Iida förminskning i sina inkomster, så måste dem beredas ersättning; men vid inträffande ledigheter bör denna ersättning försvinna, och min öfvertygelse är, att om den ifrågavarande förändringen blir verkställd, så kommer sannolikt framdeles en betydlig reduktion att göras i afseende på regementsskrifvare-tjensterna, antingen derigenom att dessa tjenster sammanslås med andra civila befattningar vid regementerne, eller ock derigenom, att en regements-skrifvare anställes för flere regementen. Man har äfven trott att restantier å uppbörden skulle inflyta sednare; men vi böra härvid erinra oss att indrifvandet af restantier för närvarande tillhör kronofogden och icke regements-skrifvaren, hvilken ej har någon exsekutiv makt, utan blott skall utskrifva och till kronofogden aflemna restlängderne. I afseende på uppbörds-förvaltningen, har man sagt att den skulle få ett betydligt förökadt besvär till följd af förändringen; men som till hvar och en, som har skyldighet att betala sådana räntor, eller sådan tionde, hvarom nu är fråga, i alla fall debetsedel måste utskrifvas för de personella algifterne, så måtte det väl icke vara ett så särdeles betydligt besvär, om på samma debetsedel äfven utfördes beloppet af förberörde räntor eller tionde. Att sedermera af den skattskyldige emottaga, samt uppräkna och bokföra några rdr mera än förut, kan väl ej heller för kronofogden vara så synnerligen tidsödande. Hvad åter militären angår, kan jag icke tro att befälet skall till följd af förändringen komma att förlora något i afseende på tjenstbarheten.
Broling för en Söndags arbete, För diverse arbete före Auftion, - Till Handtlangare enligt förteckning, - För 6 dagars arbete före Auftion, _ i 41 da gars arbete till Hasselroth, - 9 dagars arbete till Sundberg och Öselius, För 6 dagars arbete till Hasselroth, Säger för diverse arbete, Nordahl for diverse arbete, Söndagsarbete till 6 man, - Säger och Nordahl för Söndagsarbete, 6 manders aflöning för Knllardrängarne, - 1 Sondags arbete med Riggare, - För ii dagars arbete med Bränvin, - dito, - - dito, - - dito, - - dito, - dito, - - dito, - - dito, dito, - - Transport i6,oi3 11 vidfogade Qvit - För 6 dagars För 6 dagars För } dags För 4 dagars För 6 dagars För 3 dagars För 2 dagars För 1 dags För * dags körning dito, För i dags dito, För 4 dagars arbete dito, Tor 4 dagars För3 dagars För 3 dagars För 19 dagars För 4 dagars För 10 dagars Ekman. Vidi CTunelius. Bilagor Litt. A, B, C, till Statsoch Banko-Utskottens Betänkande N:r 105, Riliang till RiksStåndens Protokoll 1817-1818. 4-de Samlingen. Litt. Calcul öfver Utredningen af Götha C anal-Dis c ontIVer k, enligt tankande den g Martil Debet. Werkets Skulder den i Januari! i8i&- Utelöpande Assignationer, som böra* inlösas: 1818 den. 1 Julii 2 Utelöpande Reverser och Innestående Medel på Afskrif ningsRäkning, sorn på följande Terminer böra betalas: 516.343. 8. 3 516.343. 8. 3 516.343. 8. 3. 516.343. 8. 3. 516.343. 8. 3. 1819 d. 1 Julii, En Femtedel _ ..
Banko ersättning för milen till skjutsbonden, som nödgas gå, för att återhemta sin häst, samt att, om den resande icke är försedd med betjent, der skjutsande icke må kunna vägra att vara den resande följaktig tili nästa station, då sådant fordras. 2:0 Memorial af Herr Elgenstjerna J., som öfverklagar det tryckande skjutsningsbesvär^, i synnerhet i södra delen af Stockholms Län, der Herr Elgenstjerna å sina ägande Frälse-hemman skall sakna åboer, i anseende till den betungande skjutsnings-skyldigheLn, och ofta skall vara föranlåten erlägga omkring 4 procent af ett hemmans uppskattningsvärde till den, som efter accord åtager sig att skjutsningen för hemmanet bestrida. Till någon lindring för Landtmannen i detta Onus, yrkar Herr Elgenstjerna skiutslegans förhöjning till 16 sk. Banko milen, och att författning måtte vidtagas om utbyte, då sådant äskas, af Reserve-skjutsningen emot Håll, såsom vida mindre betungande för jordägaren. 5:0 Ett af Herr af Vingård, Johant ingifvet Memorial, i likhet med dess vid sistliden Riksdag uppläste, om förändring i nu varande, för Jordbrukets förkofran hinderliga, skjutsningssätt, samt i dess ställe inrättande af Forvagnar; föreslåendes, att Forvagns Inrättningen, afskild från Brefposten, till en Eesv. och Ekon. Utsk. Betånkanden.
5:o) Vidare har Kongl. Maj:t, i afseende å staten för Statistiska Tabellkommissionen, i nåder föreslagit: att anslagen dels "till bibliothekets underhåll och litterärt utbyte" och dels "till betäckande af kostnaderna för en Statistisk tidskrift", hvilka för närvarande utgå såsom bestämda anslag med 1,000 R:dr lrvartdera, måtte vid samma belopp bibehållas, men erhålla egenskap af reservationsanslag; att anslaget, 1,000 R:dr, "till ved, ljus, skrifmaterialier m. m.“, måtte från staten för statistiska Tabell-kommissionen utgå och öfverflyttas till förevarande Hufvud-titels allmänna förslagsanslag "till skrifmaterialier och expenser, ved m. m.;" att på kommissionens stat måtte uppföras det arfvode af 750 R:dr årligen, som Kammarherren E. G. Leijonmarck, enligt Kongl. Maj:ts beslut, eger uppbära, med skyldighet att inom Statistiska Central-byrån förrätta, emot hans förra åliggande såsom Revisor i f. d. Kommissionen öfver Tabellverket svarande göromål; — i hvilket fall det hitintills å stat uppförda reservationsanslaget, “till arfvoden åt tillfälliga biträden" kunde med samma belopp minskas och således till 4,250 R:dr nedsättas; — samt att anslaget till vaktbetjening finge, för att kunna godtgöra i sådant afseende erforderligt extra biträde, ökas från 500 till 700 R:dr.
Nu har på e. m. tiden blott ofullkomligen medgifvit anmärkarne inot det försvar f. d. rådgifvarne afgifvit , alt komma till någon sak. Skulle nu öfverläggningen uppskjutas till, icke morgondagen, utan Fredagen; så skulle inträffa, att man skulle rida upp på ett eller annat uttryck i våra skriftliga anföranden, hvilka komma att ligga på bordet, och hvar skulle då discussionen stanna örn Fredag? Jag vet att i an - Den i Juli c. m. dra lii tulei' det ofta händer, att man får fortsätta ett måls diseussion natten igenom. Så må vi också göra, när det är nödvändigt, och denna gången anser jag det nödvändigt. Jag får derföre ånyo förklara, att jag ej, utan votering om den (rågan, kan medgifva att II. o. Ad. åtskiljes. Hr Hjerta, Lars: Jag anser det skäl, Hr Cederschjöld anfört, icke vara gällande Han har nemi. sagt, att som It. o. Ad. är sammankallade till d. i Juli; så borde plenum slutas kl 12, emedan d. 2 Juli då börjar. Men 1111 heter det på anslaget blott, att R. o. Ad. behagade sammanträda den 1 Juli, och derifrån följer ingalunda bestämdt, att Ståndet äfven skall åtskiljas den 1 Juli. För min enskilda tiel har jag ej mycket att säga, men skulle önska få vltra mig i afton, och skall ej länge upptaga tiden. I andra länder räcka öfvei läggningar oin ett ämne ej sällan flera dagar. Vi hafva nyligen af utländska bladen sett, att i congressen i Washington räckte ett plenum 3:ne dygn. Om deremot R. o. Ad. nu behagade gifva sig tålamod blott till kl. 6 i morgon bittida, så torde öfverläggningen till dess vara fulländad. Hr Lefren, Joli. Pehr:
Ej må flere än sex röster kunna vid samma val någon röstande beräknas. Tior till Gonstitutions-Utskottets Memorial, 1V:0 85- 23 Grunderna för den uppskattning, sorn i i, 2 och 3 sägs, bestämmas af Riksförsamlingen allena. Ej må 5, 2 och 3 mom. af 1 och 2 §§. så tydas, att rösträtt för egendom eller yrke tillägges Kronan, Riksförsamlingen, städer, socknar, andra menigheter, stiftelser eller actiebolag. Kronobetjent njute ej för sin tjenst rösträtt, ej eller enligt 1 mom. för annan egendom, än den, han sjelf tilläfventyrs eger eller med stadgad Kronoåborätt innehafver. 5 3. Rösträtt efter r §. 1, 2, 3 mom. skall tillgodonjutas å den ort, der det som utgör grund för rösträtten, är befintligt; rösträtt efter 1 §. 4> 5,6 mom. beräknas der den röstande för sin person är skattskrifves § 4- (Lika med Utskottets förslag, § 40 § 5. Valrätt är för alltid förverkad af den, hvilken är genom lagakraftvtm nen dom förvunnen till nesligt brott, eller att hafva genom lockande, tub bande eller bot på valmannaeller riksdagsmans-val obehörigen inverkat eller alt hafva raster till sådant val sålt, eller att i och för fullmägtigskap hafva någon förledt till oskälig rättegång eller mot bättre vett drif vit orättfärdig sak eller brukat veterlig falskhet. § 6‘ Valbar till Riksdagsman i Samfälda kammaren är hvarje valberättigad, sorn fyllt Trettio år. Då, 0. s. v. (lika med Utskottets § 6.) § 7- Den till Riksdagsman vald är, må sig det förtroendet ej undandraga, så framt han icke antingen fyllt sextio är eller tre Riksdagar bevistat, eHer laga förfall häfver. § 8. Till ledamöter i Samfälda kammaren utse Skaraborgs, Östergöthlands, Elfsborgs, Calmar, Wermlands eeh Malmöhus
Förslaget, rörande Potatesmjöl, Stärkelse, återremitterades, vaed förklarande, att Ståndet ansåg, det icke någon serskild rubrik i tulltaxan skulle upptagas under be - Prof.-Utdrag den 23 Maj 1860. 419 nämning Potatesmjöl eller malen potatis., utan borde denna inbegripas under rubriken: Stärkelse af hvete, potates eller andra vegetabiliska ämnen. Å artiklarna Ris, oskalad eller paddy, samt silke, tvinnadt ofärgadl, bestämdes tullsatser för den förra 1/2 öre och för de sednare 50 öre pr U, hvaremot Ståndet ansåg, att kokoch Berg-salt borde vara från införseltull fritt. För väfnader, helsiden andra slag, guld och silfvertyg derunder inbegripna, halfsiden, andra slag, Bommulls, andra slag, oblekta och ofärgade, blekta eller färgade, tryckta eller pressade, bestämdes införselstullen lill de belopp, som för åren 1858 och 1859 varit gällande. 2:o hemställandena under Tariffen för Utförselslullen, hvilka likaledes biföllos, utom hvad beträffade, dels artikeln: Malm rå och osmält i Införsels-tariffen ej spe ciferad, derå den föreslagna Utförselstullen nedsattes från 25 till 15 öre per centner och dels Utskottets yttrande öfverst på sidan 62 af Betänkandet, i anledning af Ros, A. E. Ilislners L. R. och J. 0. Almqvists motioner, afseende att genom förhöjning i Utförselstull å sparrar, läkter och annat smärre virke motverka ungskogens förödande, i fråga hvarom
Proposition, N:o 74. komme, att, enär den, sorn, då intrånget toge sin början, egde jorden eller lägenheten, måste antagas vara berättigad att jemväl för framtiden eftergifva allt anspråk på ersättning för intrånget, den fördel för sednare jordegare, som genom det inom Högste Domstolen föreslagna, ofvanberörda stadgandet synes asyftadt, icke vore att med säkerhet vid alla tillfällen påräkna, Hans Excellens, på dessa skäl, icke kunde instämma uti ofvanberörde hemställan af Högste Domstolens flesta ledamöter, utan i underdånighet tillstyrkte, att Kongl. Maj:t måtte täckas utan förändring bifalla det i Justitiae-Stats-Expeditionen uppgjorda, ifrågavarande förslaget; Och behagade Kongl. Maj:t, uppå tillstyrkan af närvarande Justiti®- Råden och Stats-Rådets öfrige ledamöter, med bifall härtill, förordna, att Nådig Proposition i ämnet skulle till Rikets Ständer aflåtas, sådan den blifvit af Herr Justitiae-Stats-Ministern föreslagen och finnes detta Protokoll bilagd. Ex. Protocollo NA. Heurlin. Ank. till Exp. Utsk. den 2 iMaj 1854, kl. 12 m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upplåtelse af mark från Eskilstuna Kungsladugård till Skolhusbyggnad inom Klosters församling af Nyköpings Län'; Gifven Stockholms Slott den 48 April 4854. Hos Kongl. Maj:t liar Skolstyrelsen i Klosters Församling af Eskilstuna Pastorat inom Nyköpings Län i underdånighet anhållit, att, emedan Församlingen, sorn inom den, genom Kongl. Stadgan angående folkundervisningen i Riket den 8 Juni 1842, föreskrifne tid inrättat fast folkskola, hittills ej kunnat erhålla någon lämplig plats för egen skolhusbyggnad, utan måst af en enskild hemmansegare för skolan hyra en lägenhet, hvars fortfarande tillgänglighet för detta Kongl. Maj:ts Nåd.
Med känsla af högaktning och tacksamhet för det utmärkt skickliga och oväldiga sätt, hvarpå Hans Excellence Herr Grefven och Landt-Marskalken ledt våra öfverläggningar under detta Riksmöte, en känsla, den jag är öfvertygad att alla inom detta rum med mig dela, vågar jag hemställa, om icke, såsom ett vedermäle af Ridderskapets och Adelns önskan, att äfven inom dessa murar få bevara minnet af Hans Excellerce Herr Grefven och LandtMarskalken, Ridderskapet och Adeln behagade anmoda Rid_ darhusDirectionen', att på Riddarhus Cassans bekostnad låta föjfärcliga Hans Excel!ence’s Den 8 Julii. 219 Portrait, och får jag härå utbedja mig Herr Grefvens och Ordförandens proposition. Herr Grefven och Ordjeranden gjorde proposition till bifall af Friherre Rudbecks berörde hemställan, hvilken proposition med Ja besvarades. Justerades PleniProtocollet för den 21 sisth Maji förmiddagen» Herr af Malmborg, Hbraham , hade inlem-2. nät följande, som upplästes:
Under erkännande af dertill bristande kunskaper och erfarenhet, förbigår jag det omständliga af Friherrenskritifka undersökningar af Uni~ verfiteternas, Gymnafierms, Trivial och ApologiftjkoJornas samt enfiildta uppfojlrans, beskaffenhet och mer eller mindre ändamålsenlighet med tidens anda och 6amhällets fordringar, och vågar blott, äfven af skyldighet att icke för mycket upptaga Ridderskapets och Adelns tid med långa anmärkningar och reflexioner, fästa mig vid det sorn ovilkorlig! hör till mitt ämne, säker derom att någon mera skicklig och sakkunnig Den 21 Maji f. m. ?o5 ån jag skall bepröfva och bedöma det bela , också af hvad Herr Friherren i detta afseende så detailleradt utvecklad. Den jemnförelse Friherren gör emellan låsetimmarne vid Gymnajierne och Krigsslcadeuätti tyckes vara mycket otördeiagtig för de torra, om man icke dervid med erfarenhetens vittnesbörd kunde göra det inkastet: att öfverhopade ut an läxor gagna vida mindre än efter förståndet och tankeutvecklingen atpassade studier, och i synnerhet uppöfvad sjelfreflexion hos de studerande; och efter denna förutsättning torde 12 timmars studier i veckan under loppet af 5 månader, ej sällan, kunna svara emot 30 timmars öfverhopande studier i veckan under loppet af x 1 månader, hvilket senare lärer vara fallet på Carlberg-, men hvarigenom yngling gen blir brådmogen och hastar till målet, nemligen Fändricks fullmagten, utan att besinna vigten och nyttan af hvad han för att snart hinna detta lockande mål, öfverhopande lagt på minnet och sedan ofta icke vidare ämnar begagna och utveckla, eftersom omdömet tilläfventyrs mindre blifvit uppöfvadt än minnet. Också vore det icke onyttigt om man komme litet långsammare till nämnde mål: derigenom skuta ]e många fördelar, efter min tanka, vinnas. 1:0 Hunne ungdomsvärman afsvalna, och med detsamma många deraf härrörande utbrott och förhastanden förekommas. 2:0