Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. följande tänkvärda ord: ”Min öfvertygelse att endast på denna väg (en naturenlig vård af barnen till helsans bevarande) någon verklig nytta för det allmänna kan vinnas, ålade mig äfven, all, genom tind. ansökning om afsked från öfverläkaretjensten vid barnhuset, sisth år nedlägga vetenskapens protest mot de administativa åtgärder vid barnhuset, genom hvilka jag befarade, alt läkaren der skulle än mer beröfvas tillfället att verka för helsans upprätthållande”. Då han offentligen kan yttra delta och verkställa sitt beslut alt begära afsked, så torde det vara tillräckligt att öfvertyga hvar och en att den frågan icke alldeles är så på det rena, och att man måste anse något anmärkningsvärd! dervid förefinnas. Rörtde den andra frågan, huruvida icke denna inrättnings brister kunna afhjelpas genom direktionens egen försorg, torde följande upplysningar kunna något vägleda omdömet. Direktionen har sedan år 1841, då frågan om barnhusets reorganisation försl väcktes, förfarit på följande sätt, enligt hvad äfvenledes den af öfverläkaren på stället afgifna offentliga berättelsen gifver vid handen. Han säger alt han för sin del omöjligen kan ”fatta huru samma styrelse, som redan 1838, för vida mindre trängande behof än sedermera, står hardt nära att på barnhusets egen bekostnad uppföra ett särskildt barnsjukhus, sorn 1839 af barnhusets medel ger reseunderstöd åt mig, för att få beskrifning om utländska barnhusens organisation, och på samma gång redan anställer mig som clinisk idkare vid barnhuset, som, efter erhållen beskrifning om en mängd utländska barnhus och upplysning om det härvarandes brister och behof, år 1841 nedsätter en reorganisations-comité, som den 17 Nov.
Ridderskapet oclx Adeln remitterat till Dag samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten ett Dictamen af Friherre Jacob Cederström, angående upphäfvande af Skrå-Ordningen, så hemställde nu Riksdagsfullrnägtigen Anders Joachimsson från Östergöthland, om icke Bonde-Ståndet ville instämma uti enahanda Remiss med Höglofl. Ridderskapet och Adeln i berörde ämne, på det bemälte Utskott deraf må finna, att Bonde-Ståndets Ledamöter med Herr Friherre Cederström dela öfvertygelse om angelägenheten att undanrödja dfe band, sorn för närvarande fjettra allmänna näringsfriheten och hvarjehanda gagneliga företag. Denna hemställan understöddes af Riksdagsfullmägtigen Jan Jansson från Blekinge, Anders Danielsson från Elfsborgs och Johan Olsson Fongberg från Gefleborgs Eän med flera Ledamöter; hvarefter Bondeståndet fann för godt dertill lemna bifall; Och skulle alltså vederbörlig underrättelse derom expedieras. Ut Supra. Ex protocollo Olof Werlin. Dito Dito. S. D. Då nu ytterligare föredrogs Vallöf!. Borgare-Ståndets de& a 9 och 31 Mars på Bordet lag - Tinn 4 April. lagde Protocolls-Utdrag, med inbjudning till MedStänderne om organisation af ett särskildt Utskott, till utredande af den derstädes väckta fråga om ett nytt Reglemente för Judiska Nationens medlemmar, inlemnade Vice Talmannen Hyckert ett anförande i detta ämne, hvilket upplästes; hvarefter Bondeståndet, efter skedd öfverläggning och gjord proposition, ansåg sig icke kunna bifalla Vällofl. Borgare-Ståndets förberörde inbjudning, utan att nämnde fråga, tillika med vice Talman Hyckerts, så väl sorn Eric Svenssons från Bohus Ivän i detta ämne afgifna anförande, remitteras till allmänna Besvärsoch Oecotiomie-Utskottets handläggning.
N:o 26 företogs tili afgörande, samt att, derest jag varit närvarande, jag skulle hafva röstat för bilall till detsamma. Frih. Hermelin, David: Jag instämmer i den af Gr. Mörner afgifna reservation. Hr Carleson, Edvard Henrik: Då de öfriga af R. o. Adms ledamöter, som vid den nyss företagna voteringen befunnit sig i minoriteten, låtit anteckna sina namn till protokollet, får jag anhålla, att äfven min reservation måtte blifva der upptagen. Den 17 Mars e. m. 17.1 Hr Rehnberg, Carl Gustaf: Äfven jag får anmäla min reservation mot R. o. Ad:ns nyss fattade beslut. Hr Tor ner hj elni, .lohan Carl Abraham: Med till kännagifvande att jag i den nyss företagna voteringen röstat för bifall till Utsk:ts hemställan, får jag anhålla att få detta i prot:t antecknadt. Hr von Francken, Georg Wolfgang: Då denna fråga tycks vara af så stor politisk vigt, att man bör tillkännagifva sin åsigt i densamma, lår jag nämna, att jag röstat för bifall till Hr Treflenbergs motion. Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 28 sistl. Febr. och 3 dennes bordlagda Betänk. N:o 27, i ani. al väckt motion om förändrade bestämmelser i afseende på universiteternas disciplinära domsrätt öfver de studerande. Hr von Koch: I anseende till den långt framskridna tiden måste jag inskränka mig lill att nämna, att jag icke vili motsätta mig det slut, hvartill Utsk:t kommit i det nu före dragna Betänkd, men att jag på det högsta måste ogilla motiveringen af detsamma. Ofverläggningen förklarades härmed slutad och Betänk:t bifölls. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utsk:ts den 28 sisth Febr. och 3 dennes bordlagda Betänk. l\7:o 28, i anledn. af väckt mo tion om inrättande af förlikningskomitéer. Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 28 sisth Febr. och 3 dennes bordlagda Betänk.
Vesterlånggatan 57, 1 tr. upp. J E N S E P nya priskurant öfver Trädgårdsoch blomsterfrön samt foderväxtfrön är nu utkommen och tillsändes gratis på begäran. Helsingborg i februari 1890. P. Jensen. l a T 5 • V ^ Småbröd, Tårtor, &lt;X t S ' B Q &amp; Spisoch Knäckebröd, Limpor, Karamellkokning, Jästberedning m. m. m. m. ä 0.75 i hvarje bokhandel eller ock genom insändande af 75 öre i frimärken till C. Ekblad &amp; Comps bokhandel, [1493] Vestervik. m ä r k l i g a b o k e n GUSTAF HOLMBLOM r af På Fahlcrants &lt; &amp; C:os förlag hafva nyligen utkommit: n y a u p p l a g o r född Telefon Dillings • ur omfattande de tre serierna: HTaruagSIIläilllisKOr, 3:e upplagan a 3,25 e w - Y geilOm I lorgietten. Klljén, — 2:a upplagan 3,25 ä 2:a upplagan å r k K r. Deposition i Sverige Rmk 400.000. Arlici lifränla för en inbetalning af Kr. Ålder sista dag a Återbetaln af halfva pitalet v: döden. Ålder sista dag 3 o Newyork Svenska bolag. Ej pj 2. Newyork 89,26 80,io 64,35 55 65 120,58 106,40 78,60 65 75 162,20 149,20 95,45 75 Hufvudkontor för Sverige: 38 Hamngatan, Stockholm [1529] I J o h a n n a B r u n s s o n s prakt: s k a K o n s t v ä f n a d s s k o l a, Norr landsgatan 37, 1 tr., meddelas unde: visning i alla slags väfnader.
Den första är, att dessa vexlar icke få transporteras in blanco, hvilket vexel-stadgan medger för vanliga vexlar; den andra, att enligt detta stadgande, så vidt jag kan fatta åtminstone vid jemnförelse med hvad motiverne innehålla, vexlarne möjligen skulle kunna ifrågakomma att inlösas af utgifvaren eller banken — och att således sjelfva vexeln är inlösbar af utgifvaren, hvilket icke gällande vexel-stadga medger. Då de båda olikheterna ftro på förhand bestämde i en speciel lag, så kunna icke vexeLstadgans öfrige föreskrifter i afs:de på detta slags vexlar gälla. Hr Stuart: Hvad först beträffar stadgandet i litt, a), så medger jag gerna, att vexelstadga!] tillåter transport af vexlar in blanco; men det hindrar val icke, att då man vill tillämpa vexelstadgan för vissa fall, man gör ett undantag, hvilket ingalunda strider mot vexelstadga!]. Det beror på vederb. köpare om han vill taga en sådan vexel eller ej. Anser han den icke användbar, så köper han den icke. Hvad åter angår den andra anm., eller att dessa vexlar skulle få presenteras till inlösen af utgifvaren sjelf, så medger jag, att om detta vore dennes skyldighet, stöde ett sådant stadgande icke tillsammans med vexelstadga]]; men här är alldeles icke föreskrifvet att dessa vexlar skola af utgifvaren, elier den bank som utfärdat, dem, inlösas. Det är 2:ne särskilda inrättningar, som utfärda vexlar; den ena är riksbanken, den andra lönekontoren i Götheborg, Wisby och Malmö. De betraktas såsom alldeles isolerade och särskilde inrättningar; har lånekontoret i Malmö fått en vexel från riksbanken i Stockholm, så är det skyldigt att inlösa densamma; men det är dock ingenting som hindrar, att lånekontoret i Malmö kail, om det ötverenskommer med innehafvare!!, taga tillbaka vexeln, d. v. s. ge innehafvaren tillbaka den derför erlagda valuta.
Ut Supra. S. D. Återremitterade Ilöglofl. Rid. derskapet och Adeln LagUtskottets, den 7 dennes på Bordet lagda, Memorial, af den 27 Juni i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse angående ansvar för åverkan ä Skogsplanteringar. Ut Supra. S. D. StatsUtskottets den 4 Ju^* na och den 7 på Bordet lagda Berättelse och Utlåtande om General-AssistanceContciret, blef nu ånyo föredraget, och af Höglofl. Ridderskapet och Adeln godkändt. Ut Supra. S. D. Till afgörande företogs LagUtskottets, den 27 Juni afgifna och den 7 $5? Den ii Juli J. m. dennes på Bordet lagda, Memorial angående skärpning i st.rafFet för Skogsåverkan; och fann Ridderskapet och Adeln för godt atl lemna sitt bifall till de uti Betänkandet främst framställda alternativ. Ut Supra. S. D. Biföll Höglofl. Ridderskapet och Adeln följande LagUtskottets den 50 Joni och 4 Jul» afgifna och den 7 juli på Bordet lagda, Memorial; 1:0 I anledning af Kongl. Map.ts Nådiga Proposition angående tillägg vid 9 Gap. Q §. ByggningsBalken, 2:0 l anledning af de anmärkningar som blifvit gjorda vid Utskottets Betänkande angående ändringar i Concursförfattningarna. Ut Supra. S. D. Upplästes ånyo och hiföilos föl| inde Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 4 ocb 6 Juli på Bordet lagda Betänkanden och Memorial :] 1:0 Angående flera öfverklagade olägenheter för Båtsmans Rotehållare. .< 2:0 I anledning af de anmärkningar som blifvit gjorda vid Utskottets Memorial om Allmogens på Gothland skyldighet att underhålla Strandridare-boställsbyggnader, m, in. Ut Supra. V Den 11 Juli f. nr. 633 S. D.
Det är min öfvertygelse att, just med afseende å sednare tiders erfarenhet om beväringssystemets tryckande börda, det för vårt land är ännu mera overkställbar t än förr. Jag vill icke ingå i några detaljer af förslaget; de hafva vid flere föregående Riksdagar blifvit af sakkunnige män inom Utsk:n granskade och befunne oriktiga, och det är naturligt att detta, hvad siffrorna beträffar, skall i ännu högre grad vara händelsen nu, då alla varupriser stigit. Man kan också icke göra någon jemförelse mellan de utgifter, som funnits för fem eller sex år sedan, och de anslag som nu erfordras. Det är således i den punkt, som rörer folkbeväpning och indelt Här, som jag tror mig i få, men giltiga ord hafva besvarat motionären. Hvad åter beträffar boställena, så har åtskilligt blifvit yttradt emot dem: en talare har sagt, att det är nödvändigt för officeren att uteslutande egna sig åt sin tjenst; en annan har yttrat, att denna tjenst är af föga betydenhet. Tjenstgöringen på roten kan vara svår och den kan tagas lätt; den är dock till sin princip fotad på indelningsverket och utgör ett af de högsta och ädlaste målen för en officers verksamhet. En kompanichefs vigtigaste pligt är att vara en far för sitt manskap; endast detta kan påkalla mera tid och mera omsorg än någon annan tjenstgöring, äfven på ett Den 6 December e. m. 473 garnisonsregite. Det är för hvar och en, åtminstone tjenstgörande, militär vid indelta Arméen tydligt, och jag har icke hört det af någon förnekas, att hvarje kompani eller sqvadron måste hafva åtminstone en officer tjenstgörande inom kompaniets och sqvadronens stånd. Det tyckes jemväl vara tydligt för enhvar, att man icke kan borttaga boställena för dessa personer och sålunda låta truppen, likasom löst folk, springa omkring utan ordning och tillsyn. Lika nödvändigt är det också, att tillräckligt underbefäl finnes inom kompaniernas och sqyadronernas stånd, och att detta underbefäl äfven förses med boställen.
Jag hemställer derföre, om icke målet bör remitteras antingen nu till en början blott till StatsUtskottet; eller ock, till tidens vinnande, på en gång både till Statsoch RiddarhusUtskotten. Herr von Hartmansdorff: I fall frågan skall komma fullständigt utredd från Ridderskapet och Adeln, bör den först remit - 366 Den 19 December e. m. teras till RiddarhusUtskottet, på det Utskottet må få tillfälle yttra sig om det ena alternativet. Ingen tid förspilles derigenom, ty StatsUtskottet har så många andra göromål, att dess arbeten, genom denna frågas remitterande till RiddarhusUtskottet, icke fördröjes.] Friherre Cederström, Jacob: En Ledamot har föreslagit ett sammanträde mellan Stats-och RiddarhusUtskotten, uti förevarande fråga. Detta är ej möjligt, emedan det ena är ett enskildt och det andra ett Rikets Ständers Utskott. Hvad localen angår tror jag, att Riddarhustorget är nästan helt och hållit Ridderskapets och Adelns egendom till en gatubredd nära Bergstralska huset. Denna tomt kunde få begagnas och något behof af särskilt anslag från Staten vore ej nödvändigt. Hvarje Stånd skulle lika väl som Ridderskapet och Adeln bygga för sig, och det enda villkor, som dervid blefve att fästa, vore i afseende på det konstenliga i byggnadssättet, så att architecturen af den byggnad, som nu finnes ej blef störd, utan endast 2:ne flyglar tillbygdes, b vartill ritning redan finnes. Några tomtören synes mig icke böra komma i fråga. Herr Lagerhjelm > Pehr: I händelse StatsUtskottet skulle anse nödigt känna, under hvad villkor Ridderskapet och Adeln / Den 19 December e. m. 367 vill öfverlemna sin rätt till tomten, så nödgas ju StatsUtskottet deröfver infordra Ridderskapets och Adelns yttrande; hvarigenom tidsutdrägt skulle uppkomma. Jag föreslår derföre lika med Herr von Hartmansdorff, att RiddarhusUtskottet först må i ämnet höras. Herr Cederschjöld:
Om de anmärkningar, som af Utskrt blifvit framställda mot den i denna § uttalade grundsats, skulle anses med skäl kunna vara sådana, att de icke böra lemnäs utan afseende, har äfven Utskrt å sin sida ryggat tillbaka för en sträng tillämpning af den grundsats, sorn Utskrt ansett vara den rätta. Under sådana förhållanden bör, enligt min tanke, en 364 Den 11 Juli f. m. sammanjemkning af de olika åsigterna ej vara omöjlig; och anhåller jag att i detta afseende få framställa ett förslag af följrde lydelse: »Inländsk man varder efter Sveriges lag och vid Svensk domstol dömd för brott, som han begått inom riket eller å Svenskt fartyg eller emot Sverige eller Svensk man utom riket, så ock för annat utom riket föröfvadt brott, der Konungen förordnar, att det brott här i riket åtalas må.» Gr. Hamilton, Gustaf: I likhet med den föreg:de talaren, vill jag ej ingå i någon pröfning al de båda olika systemer, som i afseende å denna § kunna följas. Jag har blott velat nämna, att jag anser ett allt för stort afvikande från den territoriala principen, hvilken hittills gjort sig gällande i vårt land, vara ganska vådligt, och att jag i anledning deraf ej kunnat godkänna K. M:s Propos., såsom utgående från den motsatta personal-principen. Sedan Hr Carleson emellertid framkommit med ett förslag, åsyftande en sammanjemkning af K. M:s och Utsk:ts förslag, vill jag instämma med honom. H. Exc. Hr Frih. De Geer, Louis: 1 valet mellan K. M:s och Ulsk:ts förslag ang:de nu förev:de fråga tvekar jag för min del ingalunda att tillerkänna K. M:s förslag företrädet. Då emellertid olägenheter vid tillämpningen kunna uppstå såväl af det ena som det andra, och då dessa genom det af Hr Carleson framställda förmedlingsförslag synes mig böra förminskas, får jag anhålla om bifall å detsamma. Hr Olivecrona, Knut: Jag vill ej heller ingå i någon pröfning af de båda principerna, den territoriala och den personela. Det är visserligen mycket enklare att använda den förra, men jag tror att äfven den sednare erbjuder sina fördelar.
SädE synes ock instämma med ingrchen as den projecteraye Förordningen, hwarest nämneS att hustmr, dam och tjenstefolk, Den 5 Januari!. Z57 samt ladans blott med sia arbetssörmäga sig först rjande personer, hvilka ej kalwa särskild inkomst, e> bära hänför'-6 till Mapnni-ta iffen och hwars första 5 grader följaktligen ej kunna tillämpas för andre än vmyädige, men hwilka, dä de el Kalwa ivo R dr revenue, synas jämwal böra lörstonas. Alguren ä dem.- nied ringare inkomst, kan dessurom ej dlilwa särdeles indrägtig, och dä de hittills warit frie trän all Bewlaning,fom deras taxerande bädeskulle innefatta werkllg härdhe:foch icke heller stä wäl tillstmmans med det nya tillägg af Höaloft Utskottet t Författningens i Art. g ssl MomAlt privates tjenare om de ej haswa inkomst öfwer R.dr stola wara fritagne l»rän en dylik Bewillmng, lä vck om desse sednare Liwen äläggas ortala inkomstasgift, enär deras inkomst gär öfwer ioo N:dr, hwilket jag, säsom i min tanka billig!, pä bet högsta yrkar, stall Kongl Maj t och Kronan witzerltgen derigenom undfå fullkomlig ersättning, för den Irl mig tillstyrkte mmstnlng för de förra, och hemställes alltsä ödmjukast, om icke alla de ställen j Förordningen der io§ R:drs inkomst anses med afgift etter Tariffen N:v l ma förändras ttll rov R dr. Sä framt detta winner Höggunstigt bifall, kunde enligt den nva Tariff jag uppglswit, äfwenledes 12 of de i förra Tariffe r utsatte classerne utgå, och i stället för dem göras en allmän före, skrift lika som för ännu högre Jnkomst-afgifter finnes stadgat, samt Tariffen derigenom inskränkas till 40 c'ass r, hwarmed en påtaglig lättnad befordras för sa wä!
Frih. Cederström: Att R. o. Ad. hyser välvilja för sin kanslipersonal, är en mycket naturlig och berömvärd känsla, men man måste väl dock, i fråga om upgörandet af ifrågavar:de reglementariska stadganden, ej blott tänka på alt förbättra och lätta denna personals ställning, hvilken, efter mitt förmenande, förut icke är på minsta vis betungande. Jag finner icke heller Den 26 Maj. 157 behofvet af förminskad arbelsskyldighet i detta hänseende vara på något sätt ådagalagd; och sluter mig således helt och hållet till Hr von Kraemers i denna serskilda punkt afgifna reservation. Under någon stund har jag varit föranlåten alt atlägsna mig från detta rum, och vid min återkomst har man sagt mig att fråga under tiden uppstått att åt Ridd.Direkt, öfverlåta rättigheten att bestämma vederhörandes skyldigheter i förevande fall: härpå v'0 ja8 fj 'ngå, utan tror att föreskriften bör vara bestämd, hvarigenom Direkt, undgår alt behöfva befatta sig med utdelande af gracer än till en, än till en annan och personalen ej inledes i frestelse att önska och begära sådana. Jag tillstyrker således all Hr von Kaserners förslag måtte godkännas, och då jag det gör samt med antagande af det förfaringssätt, som Gr. Lagerbjelke föreslagit, kan jag ej annat än lill Frih. Palmsljernas tillägg säga nej. Frih. Stjernstedt: Jag ber att endast få tillkännagifva, del jag instämmer i Hr von Krajiners reservation, samt önskar alt ordalagen i §:n må blifva sådane, som han föreslagit. Frih. Toll Gust.: Jag tager mig friheten hemställa om ej en större latitud är Direktm lemnad i Utsk:s förslag som öfverlemna)' ät Direkt, att anbefalla omskrifning af så många tabeller sorn behöfvas. Fastställes antalet till 200 st. men det befinnes alt 300 st. borde renoveras, så skulle man ej kunna fordra att mer än det föreskrifna antalet renoverades. För min del finner jag att Utsk. med allt skäl lemnat sitt förtroende i della fall lill Direkt. Hr von Krttmer: Frih.
D e n sköna, intelligenta fransyskan gjorde på honom det lifligaste intryck, o c h inom kort voro de förlofvade samt firade hösten 1799 sitt bröllop i Italien. Frö- ken Vilhelmina af Tibell skrifver härom i sina anteckningar: » Då min m o r efter många händelserika dagar blef gift med min far, tycktes allt lofva godt o c h IDUN 338 1895 T r ä g e t arbete och sist en trogen bön Göra dagen glad och göra k v ä l l n så skön. J. en af hennes fars vänner, general Brossier, yttrade förhoppningsfullt till h e n n e: » Ser ni, min fru, efter oväder låter Gud åter solen skina. » H o n fick dock icke glädja sig åt ett stilla hemlif, ty u n d k o m m e n revolutionens fasor, fick h o n nu på nära håll se krigets ohyggligheter. Napoleon tillät nämligen, att de af hans officerare s o m önskade det, finge medföra sina hustrur, hvilka då fingo uppehålla sig helt nära slagfälten. På grund af denna tillåtelse åtföljdes Tibell af sin unga maka. Då kanonernas dån började höras på afstånd, samlade sig kvinnorna för att m e d bäfvande hjärtan anropa G u d för sina älskades lif. V i d ett af dessa tillfällen begärde min m o r af den utställda förposten att få intränga några steg öfver skyttelinien, men fick till svar att så- dant vore strängt förbjudet o c h dessutom mycket farligt. H o n tryckte ett guldmynt i handen på soldaten o c h penningen hade äfven här sin vanliga verkan att öppna väg. H o n hann dock ej långt, förrän h o n hörde ett egendomligt ljud öfver sitt hufvud o c h en kula slog ned i närheten af henne. H o n drog sig genast tillbaka, m e n skyndade i stället framåt den väg, hvarpå man väntade att de sårade skulle föras tillbaka till lägret. Det dröjde länge, innan h o n mötte någon. Slutligen k o m en ambulansvagn. Min m o r frågade, o m Tibell fanns där. » Nej, » ljöd svaret. Lugnad fortsatte h o n sin gång, upprepande till hvarje n y vagn s o m h o n mötte samma oroliga fråga.
Borgare-Ståndet har godkänt, men de öfriga Stånden, med vidblifvande af Fitk, Lax. gällande bestämmelse, förkastat Utskottets förslag, att nedsätta införselstullen å fisk, saltad eller inlagd, lax, från 2 R:dr 32 sk. till 2 R:dr tunnan. För det fall, att B or g are-Ståndet icke vill frånträda sitt från öfriga Stånden skiljaktiga beslut härom, lärer följande omröstning böra anställas: 26:o. Den, som vill att, på sätt tre Stånd beslutat, införselstullen å fisk, saltad eller inlagd, lax, bibehålies vid 2 R:dr 32 sk. tunnan, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 2 R:dr tunnan. Utskottet hade föreslagit, att Fjädrar, ej specificerade, som nu förtullas efter Fjädrar. värde med 33V3 procent, i stället skulle tullbehandlas lika med det ämne, arbe tadt, hvaraf de bestå. Borgare-Ståndet ensamt har godkänt detta förslag, men de öfriga Stånden, med vidblifvande af gällande bestämmelse, detsamma förkastat. Derest icke Borgare-Ståndet skulle vilja i de öfriga Ståndens beslut sig förena, föreslår Utskottet för omröstning följande proposition: 27:o. Den, som anser att Fjädrar, ej specificerade, fortfarande böra förtullas med 33 R:dr 16 sk. för 100 R:drs värde, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Flaskfoder. Flinior. Foglar. Gäss. 22 Bevillnings-Ulskotlets Memorial, J\i 14. Viuner Nej, skola Fjädrar, ej specificerade, för Callas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. Då Utskottet, under förutsättning af förändrade tullbestämmelser för artikeln trävaror, mer eller mindre arbetade, ej specificerade, föreslagit, att flaskfoder skulle förtullas lika med dylika trävaror, torde afgörandet häraf lämpligen böra ske i sammanhang med artikeln trävaror.