Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj;t, medelst Nådigt Bref den 30 Juni 1841, behagat förordua, att af Kronprinsens Hussar-Regemente tvänne sqvadroner framdeles skulle förläggas i Malmö, tvänne i Landskrona, en i Ystad och en i Helsingborg, samt Krigs-Collegium, enligt erhållen Nådig befallning, med redan befintliga tillgångar, ombesörjt åtskilige byggnadsoch reparationsarbeten i städerne Ystad, Helsingborg och Landskrona, så skulle nu erfordras serskilde anslag, ej mindre till stall och ridhus i Landskrona, beräknadt till 50,767 R:dr 42 sk., än äfven dels för uppförande i Malmö af en casern för 2me sqvadroner, hvilken kostnad uppginge till 55,100 R:dr, men ökades till Expedition s-TJtslotl et s Förslag lill lind. Skrifvelse, N.O iS/f. 373 71.000 Ridr, om casernen inreddes för 3:ne sqvadroner, och dels för uppförande af eu casern i Helsingborg, för der förlagda Hussar-sqvadron, 30.000 R:dr. Enär likväl någon bestämd framställning om de för tillvägabringandet utaf ilen förändrade förläggningen af Kronprinsens Hussar-Regemente i Skånska sLäderne erforderlige anslags anvisande icke blifvit af E. K. M. i Nåder gjord, hvadan Rikets Ständer trott sig kunna antaga, att denna reglering må kunna utan olägenhet för närvarande anstå, till dess sig visar, i hvad mon de, enligt hvad E. K. M:s Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof gifver vid handen, ifrågaställde förändringar uti landtförsvarets ordnande i allmänhet kunna i afseende härå inverka, och då nödige medel för de uti Skånska städerne erforderlige casernoch stallbyggraders uppförande icke kunna af Riksgälds-Contorets nuvarande tillgångar påräknas, har någon åtgärd uti det ifrågavarande afseendet nu icke kunnat af Rikets Ständer vidtagas.
Som Pionnier-corpsen, under sådan benämning, upphört och i dess ställe Krono-arbels-cörpsen blifvit organiserad, så får Utskottet inskränka sitt yttrande rörande den rdel af Motionärens förslag, som åsyftar dessa Corpser, till endast den sednare, och dervid anföra, att 33 § af Kongl. Muj;ts, under den 8 Augusti 1842, utfärdade Reglemente för denna Corps föreski ifver : att befälet skall låta sig angeläget vara att på förhand söka bereda näringsfång åt den arbetskarl, som, efter slutad Ijensletid, kommer alt från Corpsen utgå, antingen på det sätt, att han sättes i tillfälle lill utöfning af något handlveik eller slöjd, hvartill han, efter afskedstagande^ i likhet med hvad för Kronans manskap redan finues stadgadt, är berättigad, eller genom erhållande af Dgl:g årstjenst, eller genom värfning vid annat Regemente eller Corps. 34 § 3 Morn. af samma reglemente stadgar, ”att arbetskarl, som ultjent den bestämda arbetstiden, skall, vid samma tids utgång, Bih Aili RSt. Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande, N-o 5g. ändå att laga försvar icke yppats, af vederbörande frigifvas och behörigen förpassas.” Då, enligt Utskottets förmenande, man bör hoppas, att Kronc-arbelscompagnien skola blifva ett verksamt medel att med samhället åter införlifva de vilseförda likar, till hvilkas förbättrande de blifvit inrättade, så anser Utskottet det äfven vara af högsta vigt, att ej genom i förväg lagda binder motverka delta syftemål.
BondeStåndet väckt motion, att räntan å de lån, som från publika Cassör meddelas, måtte nedsättas till 4 procent, helst lån emot högre räntevilkor icke kunna, åtminstone hvad den jordbrukande klassen af medborgare angår, med någon fördel begagnas och den nedsättning i ränteinkomst, som derigenom förorsakades, kunde anses ersatt genom den större säkerheten i afseende på Capitalernas återfående. Vid meddelandet af Remiss å denna motion, har Anders Danielsson från Elfsborgs Län anfört, det han ansåg 3oa S t. ats-U t skottets oförsigtigt att väcka en så beskaffad motion, då icke Jagen om räntans beräknande i allmänhet förändrades; kunnande, i hans tanka, denna åtgärd föranleda dertill, att förmöget folk förskaffade sig lånen ur Cassorna och att den verkligen behöfvande nödgades sedermera söka Jänebiträde ur andra band, då icke ens sådane vilkor som de, på hvilka lån ur Cassorna nu meddelas, skulle kunna erhållas. Utskottet, som anser räntenedsättningen till hvad motionären föreslagit eller till de lån som från Publika Cassör meddelas och till hvilka ett dylikt förordnande, så länge allmänna Lagens stadgande i g Cap. HandeisBalkeri icke undergått förändring, endast kunde utsträckas, icke skulle medföra de välgörande verkningar motionären åsyftat, hemtar för motionens afstyrkande ytterligare stöd af den omständighet, att en del publika Cassors bestämda årliga utgifter äro grundade på den nu gällande ränteberäkningen och att således StatsVerket för sådane sine Cassör finge vidkännas ersättning för den brist emot behofven som, genom ränte-nedsättningen, uppkomme. Den ii Februarii 1829. Betänkande, angående åtskilliga, genom K. M:ts Nådiga remisser, till R. H. St:r öfverlemnade Svenska Medborgares reclamatio - Betänkande n. 3o3 ner, i afseende på ersättning för lidne förluster genom Skepps-uppbringningar. (Rgs-A.) Vid sistl. Lagtima Riksdag, behagade K. M:t, jemte Nådig Skrifvelse af deri ii Junii 1823, till R.
Då Borgare-St. redan aflåtit en inbjudning i detta ämne, kunde det visserligen synas öfverflödigt, att R. o. Ad. gjorde en särskild inbjudning i samma syfte, men jag kan dock ej finna att en sådan skulle vara olämplig, och jag biträder derföre Hr Cederschiölds hemställan. Gr. Posse: Då, efter hvad här blifvit upplyst, trenne Stånd redan fattat samma beslut i denna fråga, kan jag ej inse, hvartill en inbjudning skulle tjena, ty ärendet är ju afgjordt genom tre Stånds beslut. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad s?mt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att Hr Cederschiöld hade föreslagit, det R. o. Ad. skulle inbjuda Högvörd. Preste-St. att förena sig i det af R. o. Ad. nyss fattade beslutet, men att andra ledamöter yrkat, det berörde förslag mätte förfalla; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till ifrågav:de förslag, hvarvid svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. derå, att den väckta frågan om inbjudning skulle förfalla, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Utskits hemställan bifölls. 52:dra punkten. Hr Reuterskiöld: Af K. M:ts Propos. torde framgå, att forev:de anslag bort i sin helhet bifallas. K. M:t har nend. beslutat, att arméns krigsgevär icke skola förvaras på ett ställe, utan en omgång utdelas till samtlige regementen, och har nu för möjliggörande af dessa gevärs förvarande och behöriga vård äskat ett anslag af 74,262 rdr 52 öre, dels för tillbyggnader, dels för inredning i de gamla byggnaderna.
I slutföljd med förenämnde af mig tillkännagifna åsigter, kan jag icke undgå att beklaga, att den i elfte timman af förra Riksdagen beslutade jernvägsanläggningen emellan Köping och Hult 342 Den 31 December c. m. icke blef fotad på samma grunder, sorn de, hvilka för blifvande jernvägsanläggningar i den K. Propos:n äro antydda. Anhålles om remiss till StatsUlsk. Begärdes pä bordel. 8:0 livar och en hvilken lika.med mig är en varm anhängare af decinial-sysiemels införande uti våra beräkningssält, mäste vara Regeringen erkänsam för den afgifna K. Proposm ang:de nämnde systems införande för Rikets mynt. Jemte uttrycket af denna erkänsla nödgas jag i livad präglingen (myntbenämningarne) angår göra följande anmärkt)., jemte derpå grundade yrkande. Sedan nuvarande R:glds-R:dr blifvit antagen till mynt-enhet under namn af R:dr Riksmynt med sin underafdelning af öre, måste jag finna präglingen af andra räkne-enheter nemligen af öfverafdelningarne 1 R:dr Specie ( Jag kan t. 0. m. icke inse, huru det är möjligt att med denna mångfald af särskilda benämningar och räkne-enheter kunna utan förveckling och vidlyftighet upgöra räkenskaper. Icke kan man t. ex. i samma kolumn som R:dr Specie införa \ R:dr Specie, eller i kolumnen Riksmynt införa i, J:dels och -j^rdels R;dr Riksmynt, utan måste hvarje benämning erhålla sin egen kolumn. De af mig anmärkta olägenheterna äfvensom de i handel och vandel man och man emellan häraf inkommande förvirringar äro i öfrigt af så i ögonen fallande beskaffenhet, att jag anser obehöflig! anföra några ytterligare skäl för mitt yrkande; att präglingen mätte bestämmas till följande slags mynt, nemligen: Jf Guld lill: 40 Riksdaler 20 Riksdaler och 10 Riksdaler Riksmynt. Jf Silfver till: 5 Riksdaler 2 Riksdaler och 1 Riksdaler Riksmynt samt 50 öre. 25 öre och 10 öre.
Allmänna lärer kunna gillas, eller åtminstone försvaras; men att för sjelfva dessa utländska artiklar , då de hitkommit, öppna allmänna Låne-anstalter och sålunda locka till större upplag deraf än behof och omständigheter påkalla, skulle Utskottet för dess del anse orådligt, äfven om Utskottet kunde göra sig redo för, hvarest behöfliga Fonder skulle kunna uppsökas till en Låne-rörelse, omfattande bland annat allt hvad för utländska mäns räkning utaf de uppgifna varorna är eller kan blifva på nederlag hitsändt, samt huruledes ens någorlunda antagliga garantier och controller skulle kunna gifvas ett allmänt Låne-verk, dels emot hvarjehanda tillfälliga förluster på sjelfva panten, och dels emot missbruk oell uppsåtliga bedrägerier, som härvid någon gång kunde sig insmyga. io4 Banco-Utskottets Betänkande N.-o Sa. På dessa grunder finnér BancoUtskottet sig föranlåtet att alldeles afstyrka antagandet hos Banken af magazinerade Handelsvaror såsom pant för dess utlåningar, efter hvad i ofvannämnde motioner blifvit föreslaget. I anledning af ett till Banco-Utskottet, gemensamt med Höglofl. Statsoch Oeeonomie-Utskotten, den 17 December remitteradt Memorial af Herr B. H. Santesson, angående belånings-rätt, vid Banco-Disconten och dess Låne-Contoir, å ritorr Säd i Magaziner, hvilken anstalt Höglofl. OeconomieUtskottet, enligt tillkännagifvande i aflåtet Protocolls-utdrag, beslutat att hos Rikets Ständer tillstyrka, såsom i Stats-oeconomiskt hänseende gagnelig; har Banco-Utskottet, som, för dess del, endast kunnat ingå i pröfning, å ena sidan, huruvida några tillgångar för en sådan rörelses underhållande vore i Banken att påräkna, och, å den andra, om Verkets säkerhet kunde dervid anses förvarad, funnit sig, under håda dessa synpunkter, föranlåtet att afstyrka bifall å den gjorda Motionen.
ALBERT ( med halfqväfd röst til Cla ra , som vil störta sig i hans armar ). Nej håll, min vän! Nej håll ! Hvarföre denna förställda ömhet? Ni har den ej af nöden mot mig. J ag älskar ej sådana kärleks betygelser, som kunna delas med flera; och jag finner, at min närvaro på detta rum bör förekomma Er rätt vidrig. ( Han sliter sig ur hennes armar , kastar på henne en förtviflad blick och vänder sedan borrt an sigtet. ) CLARA ( vil hålla hon om fast ) . Albert! älskade Al bert! har jag väntat dig sådan tilbaka? Har min ömhet förtjent detta bemötande? Albert! Al bert! min Vän! hvarföre flyr du mig? Vänd dig om! Lät mig få s e och tala med dig ! Lät mig få tryck a mig til dit hjerta! AL 55 ALBERT ( med vildhet i sin blick ) . Tryck dig til en annans, Förräderska, och lämna mig åt min förtviflan! CLARA. Min Gud! Nu beg riper jag denna gåta. Den mannen, som nyss stod här, är ämnet för din misstanke. Ack, hvilken grym orättvisa gör du ej både honom och mig? ALBERT ( med mildare ton ) . Nej lät mig endast få gå, at tröstlös gråta i min ensamhet. CLARA, ( som håller honom qvar ) . Jag släpper dig ej , min Al bert, förän jag fått öfvertyga dig om din vilfarelse. Kas ta din blick på mit ansigte; och sinner du ej sanningen där? ( Han vänder sig förvirrad om. ) Se på dessa ögon, ur hvilka mina tårar s trö mma; och ve dig! ve oss bägge! om dit hjerta längre k an hys a någon misstanke. ALBERT ( innerligt rörd ) . Ack ! min älskade Clara, det vil ej hysa någon mera. Men förlåt; hvem var den unge mannen, med hvilken du stod och talte i en så uprö rd förtroli ghet? CLARA. Det är den mannen, min Albert, åt hvilken jag skulle skänka mit hjerta, om det ej redan tilhörde dig . Min
Nej, kommer berörde Extra anslag alt beviljas och att ställas under disposition af Vexelundervisnings-Sällskapets Direction, för att befrämja författandet och utgifvandet af Lärooch Läseböcker, tjenlige för Folkundervisningen. i3:o På anförde skäl hade Utskottet tillstyrkt, att en årlig summa af 70,000 R:dr må af Rikets Ständer anvisas att, i den ordning och på sätt Kongl. Maj:t pröfvar lämpligt, användas tiil valtencommunicationer m. m., hvarjemte Utskottet ansett några andra förbehåll vid disposilionen af dessa medel icke böra fästas, än 1:0) att, i likhet med hvad vid sisla Riksdagen bestämdes, innan arbete i en ort företages, invånarne böra förbinda sig att med minst hälften af kostnaden bidraga lill dess utförande, och 2:0) att, då nya förelag ifrågakomma, för hvilka större bidrag erfordras än som finnes odisponeradt å det till nästa Riksdag gällande anslaget, början med dem icke må göras förr, än anslagsfrågan af Rikets näst sammankommande Ständer är afgjord.
Emedlertid har nu inom Utsk:n blifvit tiplyst och enl. mitt omdöme fullständigt utredt, att på de ställen, hvarest båtsmännen hafva torp, de berga sig dåligt, hvaremot de, som sakna sådane, men åtnjuta lön i natura persedlar, berga sig ganska bra. Inom Stockholms Län finnas 602 båtsmansrotar, men ingen enda af dessa rotar lemnar torp af den beskaffenhet, som här är i fråga, nemi. med 4 tunnelands jord. Dessa torp hafva endast några täppor intill stugan af högst 24 kapplands vidd. Det är gifvit att båtsmannens ställning icke är eller kan vara lika med indelta soldatens, ty båtsmannens tjenstgöring fortfar ett år i sender och del kan följaktligen icke vara med hans fördel förenligt, att vara jordbrukare. På grund af dessa skäl tillstyrker jag bifall till Utskms förslag, destoheldre, som derest Konungen icke finner, att det är med indelningsverkets bestånd och båtsmännens fördel rätt öfverensstämmande, förslaget icke eller lärer vinna Högstdensammes bifall. Frih. Palmstjerna, Garl Otto: Jag vill icke besvära R. o. Ad. med en diskussion i detta ämne, som numera är utan allt ändamål, sedan 3 Stånd bifallit Utskms förslag. Jag vill endast nämna, att den af Ilr Silfverstolpe yttrade åsigt var delad af den sammansatta afdelnm, men uti de sammansatta Utskms plenum anfördes sådana skäl, att åsigterne blifva annorlunda och vid votering härom stannade 60 röster för Utskms förslag och 0 emot detsamma. Hr af Dalström: Jag anhåller att få redogöra för de skål, på grund hvaraf jag anser båtsmännen böra förses med torp och jord till 4 tunnelands vidd. De olika förhållanden, som i detta hänseende förefinnas inom olika orter af riket, måste härledas derifrån, att under roteringskommisionernes verksamhet bestämdes efter hvarje orts beskaffenhet antalet af de hemman, som dit skulle anslås. Detta har föranledt, att hvarje rotes hemmantal är inom olika provinser olika och till och med inom samma provins olika, ithy att inom Westergöthland finnas rotar om 4 men äfven af 1 ^ hemman.
Liljencrants begärt vortering, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att lt. o. Ad. egde att afgöra, huruvida bifall till mom:t eller antagande af Hr Bohnstedts förslag skulle intagas i kontrapropos:n vid den blifvande voteringen; hvaruppå Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. till kontra-propos. antoge bifall till de båda momma. Ropades ja. Sedermera uppsattes och upplästes följande förslag till voter:s-propos. : »Den som afslår Stats-Utsk:ts hemställanden i de två första momma af 7:de punkten i Utlåt:t N:o 87, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. Utsk:ts ifrågv:de hemställanden. » Härvid anmälte sig och yttrade Hr Cederschiöld, Robert Teofron: Jag hemställer, om det icke vore lämpligare att ja-proposm innehölle bifall till Utsk:ts förslag, och nej-propos:n afslag derå. Hr von Francken, Georg Wolfgang: Jag ber att få upplysa Hr Cederschiöld om attR. o. Ad. en gång beslutat att ja-propos:n skall innehålla afslag och kontra-proposm bifall på ifrågav:de punkt af Utlåtrt. Gr. Liljencrants: Till förekommande af missförstånd, får jag anhålla att voter:s-propos:n måtte blifva uppläst ännu en gång. Hr Cederschiöld: 1 anledning af hvad Hr von Francken anfört, får jag tillkännagifva att jag anser det såväl ja-propos. som nej-propos. kan betraktas som kontra-propos. 192 Den 9 Maj e. m. Till följd af Gr. Liljencrants’ begäran, blef förslaget till voter:s-propos. ånyo uppläst, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade samma förslag godkänna, hvartill svarades starka ja. Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 156.
Genom hårhos bifogade afvittringsinstrument af den 50 Augusti 1050 och bevis af den 24 sistlidne Oktober är ådagalagdt, att nyhemmanet Fångåmon N:o 1 om ^jdels mantal är omgifvet af ijell och mossar, så alt jordmånen är ofruktbar och för odling otjenlig; och hvad som än ytterligare ådagalägger Fångamons ringa värde inhemtas af bilagda utdrag af Jemtlands läns Pröfnings-kommittés längd, hvarigenom taxerings - Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 1G1 taxeringsvärdet å Fångåmon, i jemförelse med öfrige hemman inom Undersåkers socken, i afseende på hemmantalet förhåller sig i det närmaste som 400 till 4,805. Men oaktadt delta hemmans dåliga beskaffenhet och vanlottade läge, kunde det dock vid den i provinsen sist verkställda rotering icke undgå ali blifva till ordinarie rotering indeladt. Med anledning häraf får jag vördsamt anhålla: alt Rikets Ständer vilie besluta att hemmanet N o 1 om |:dels mantal Fångåmon i Jemtland matte, i likhet med Ansätt i samma län, från rotering befrias. Om remiss till Stats-Ulskottet får jag anhålla. Stockholm den '19 November 1862. Paill Andersson, från Jemtlands län. Af A. «I. Sandstedt från Jönköpings län, otn förhöjning i de af Kongl Majit i dess nådiga Proposition af Rikets nu församlade Ständer äskade anslag till anläggning och förbättring af vägar, jemte vatlenaftappningar och myruldikningar. Då jernvägsanläggningarne i vårt land alltmera utbreda sig blir också behofvet af nya vägars och kommunikationsleders öppnande i de å ömse sidor om dessa stora pulsådror närmast belägne orter mera kännbart, bjudande och allmännare.
Propos. i ämnet, tyckte sig finna att, med hänsigt till utgifterna under den sist förflutna tiden, den begärda summan var långt större än behofvet påkallade, samt ledamöterna af Borgareo. BondeStm uti Utsk:t, med den dem vanliga obenägenhet att lemna anslag, i början helt och hållet ville frångå den princip, som vid förra riksdagen uti ifrågavrde fall varit följd, så ansågo R. o. Ad:s ledamöter i Utsk:t såsom en pligt att, i främsta rummet, af denna fråga rädda hvad som räddas kunde, så att den icke skulle falla eller slutligen sättas på spel uti förstärkt Utsk. genom att blifva beroende uppå den förseglade sedeln. Man sökte då finna en siffra, som skulle någorlunda närma sig till behofvet. Nu upställdes åtskilliga förslag. Härvid blefr 1 00,000 rdr för hvartdera af åren 1861, 1862 och 1863 det högsta belopp, hvaruti de öfrige Ståndens ledamöter ville förena sig. Med mig ansågo de andre ledamöterne af R. o. Ad. uti Utsk:t, att, i enlighet med K. Propos., 1 50,000 rdr skulle kunna tillstyrkas, och befarade, i likhet med Hr StatsEådet och Chefen för LandtförsvarsDepart:t, att den förstnämnde summan skulle blifva otillräcklig. Med afs:de å den proportion i pensionstagares afgång, som hittills varit, kan dock bristen icke blifva så särdeles stor; och jag har så mycket mer skäl för detta antagande, som vi känna, att StatsUtsk:t. hemställt, att d. 1 April hvarje år får en del af dessa medel förskotts vis lyftas. Man har således egentligen 50,000 rdr att draga på såsom förskott; och bristen för ett föreg:de år afhjelpes i det närmaste genom förskottet för det efterföljande.
Beträffande utmarksskalten på Öland, beslöt Ståndet, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att den å de olika hemmanen fördelade utmarken å Öland, på statens bekostnad, måtte underkastas en förnyad besigtning och skattläggning, hvarvid iagttages, att för sådan mark, hvilken är af den beskaffenhet, att den endast till bete kan användas, hemmanen, hvilka förut å utmarken egde betes-rättighet och således icke genom dylik marks tillskiftande vunnit större fördel, än de förut egde åtnjuta, blifva från all skatt befriade, hvaremot för odlad och odlingsbar jord rubbning uti rän - Fröt. Utdr. d. 13 Aug. 1840. 5i5 räntan icke må ega rum, så framt ej densamma finnes åsatt till högre belopp, än som kan anses motsvara den fördel utöfver betes-rätten, som genom egandeoch fri dispositions-rätts förvärfvande vunnits, samt att utbetalningen af utmarks-skatten må, intilldess nya skattläggningen försiggått, fortfara, men för den nedsättning, som vid nya skattläggningen åsätles, återbäring, beräknad från och med år 1841, må af Stats-Verket utgå. 3:o Kronotionde-spanmålen. Den af Utskottet föreslagna beräkningen, så af den indeldta, som Kronan behållna tionde-spanmål, godkändes; likväl med förändring, att den i värde beräknas till 5 R:dr 24 sk. per tunna. 4:o Kronotionde-lösen efter bestämda pris. Bifölls. 5:o Arrende-medel af Kungsgårdar och andra krono-lägenheter. Beräkningen, så i penningar, som span måls-belopp, godkändesj med iagttagande likväl af det spanmålen åsätta värde, 5 R:dr 24 sk. 6:0 Silfvertionde, myntarelön och slagskatt. Beräkningen bijölls. 7:o Kopparräntan och slagskatten. Godkändes. 8:0 Avesta kopparoch manufactur-tull. Hvad Utskottet i denna del tillstyrkt, godkändes. 9:o Tiondeoch hammarskatts-jern.
I de Ved. Då man i Stockholm får räkna för en famn flesta städer har man i allmänhet gjort upp ackord ved, färdighuggen och uppburen, ända till 30 kr., med en läkare och utgör detta på vår ort 50 kr. hafva vi på vår ort aldrig betalt mera än 14 ä 16 pr år. Har man inom sin familj anlag för sjukdom kr. för björkved och 10 il 12 för tallved, allt s. k. eller äro barnen klena och svaga, blir detta sätt det storfamn. Att dessa siffror, då det blir fråga om billigaste; skall man betala hvarje sjukbesök kon 8 å 9 famnar pr år (för 4 å 5 rum) spela en betant, går summan upp till rätt högt belopp. Vi tydlig roll, är klart. I allmänhet har jag ej funnit hafva visserligen haft ackord, men hittills ej behöft det vara någon uträkning annat än i köket möjlianlita läkaren, utan som kineserna betalt för att vi gen (och ofta nog knappast där ens) att bränna fått vara friska. tall. Brännes björk, bli kostnaderna för ved i Tidningar, böcker m. m. Knappast något hem Stockholm för 9 famnar omkring 200 å 250 kr. finnes väl som ej har en större tidning (och i landsoch i landsorten 120 å 140 k., således nästan hälforten, en platstidning, ofta nog tillsammans med ant e n så billigt. dra i samma hus boende). Kostnaderna härför uppÅterstår nu endast att nämna några ord om pogå till resp. 8 och 5 kr. Resten af posten är an sterna nöjen och diverse, upptagna tillsammans till slagen till 6 k r i f m a t e r i e l, frimärken, nödvändiga böc359 kr. Man kan äfven med ett gemensamt namn ber o. s. v. Att med så liten inkomst som 3000 kalla dem reserverade medel för oförutsedda utgifter kr. pr år försöka lägga ner pengar på inköp af böcoch låta. hvar och en efter tycke och smak använda ker anser jag ej vara skäl. Prenumererar man t. dem. Huru enkelt och sparsamt man än vill lefva, ex. på » Idun » för 5 kr.