Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Utskits ifrågav:de hemställan, och dels af Hr Brakel, att R. o. Ad., med afslag å samma hemställan, måtte för sin del besluta, att R. Sf:r skola hos K. M. i underdånighet anhålla, det K. M. täcktes icke vidare använda Bikets roddflotta — eller å densamma öfva besättningar — till rörligt sjöförsvar, utan endast nödtorfteligen underhållla ett tjenligt antal slupar och jollar, för att förtöjas såsom positionsbatterier vid möjligtvis inträffande behof. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades många ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på afslag å samma hemställan och antagande af Hr Brakels ofvanomförmäldte förslag, då svaren likaledes utföllo med blandade ja och nej; hvaruppå förnyad propos. å bifall till Utsk:ts hemställan gjordes, och sedan denna propos. blifvit besvarad med talrika och starka ja, blandade med många nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Hr Brakel begärde votering. Upplästes och godkändes följande förslag till voter:s-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ls hemställan i 2:dra punkten, lista mom. af Utlåtit N:o 81, rotar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. Utskrts ifrågavide hemställan och beslutar för sin del, att R. Stir skola hos K. M. i underd. anhålla, det K.
Det vill synas, som skulle i sådahe orter förrbemälde tjenstemän antingen kunna nfskaffas och deras få qvarvarande åligganden öfverflyttas på Kronobetjeningen, eller åtminstone en högst betydlig minskning i deras antal ega rum,* så mycket angelägnare, sorn tillfällen till åtal och deraf följande inkomster af bötes-andelar nästan försvunnit, hvarigenom denne åklagare-personal, sällan så lönad, sorn för dess bergning varit nödigt, än mera blottställes för armod, hvilket utan tvifvel hitintills ofta föranledt de missbruk, som från flera landsorter öfverklagas, och sorn beröfvat desse tjenstemän alltför mycket af det förtroende och anseende, hvarförutan ett kraftigt handhafvande af' förlfudslagar icke lärer kunna förväntas, Å de Kronan behållne eller ännu odelade Parker och Allmänningar torde deremot en tillräcklig och lämpligt aflönad bevakningspersonal vara oumbärligj, så vida en ändamålsenlig skogshushållning vill påräknas; men då Utskotten ej äro i tillfälle att ingå i pröfning af alla de serskilde olika förhållanden, hvilka vid en förändrad reglering, 1 omförmälde afseende, måste komma i betraktande, eller anse en sådan pröfning af Utskotten lämpligen kunna företagas, finna Utskotten sig böra på det sätt understödja Motionairernes förslag, att Utskotten vördsamt tillstyrka Rikets Högloflige Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det en förnyad organisation af ifrågavarande Tjenstemanna-Stater mätte verkställas och dervid ali den indragning och minskning i personal iakttagas, sorn Kongl. Maj:t med vården om Kronans enskilde skogar och, öfrige omständigheter i Nåder finner förenlig. Hvilket dock till Rikets; Högloflige Ständers; närmare pröfning vörd*amt öfverlemnas. Stockholm den 28 November 18:34- Stats4amt Allm, Besv. och Oecon.-Vtsh Utlåtande N:o 4$. Ankom till Exp. Utsi., den 28 Nov.
Bergverken , 5,041: 34: 3. Manufacturier 2,563: 31.- i> BevillningsUtskottets Betänkanden. 651 Såsom en följd af Utskottets beslut rörande nedsättning af H emmansvärdet har äfven afgiften för Arrendatorer mast beräknas till ett lägre belopp af 3,142: 15: 3. Utskottet som sett den af sådane innevånare i Städerne, de der ej ega Burskap^ utgående afgiften årligen aftaga, hasttrott sig deraf föranled t ett påräkna en minskning L den af desse personer inflytande Bevillning af 602: 3: 7. Den enligt Riksens Hög» lofl. Ständers Beslut upphörda Bevillningen för vissa öfver* flödsvarors bruk har utgjort 146,069: 24: —. saint fyllnadsafgiften • 110,707: 14: 2. Hvartill ytterligare tillkommer afgiften på Socker och. Alun, hvilken blifvit directe lagd till Statsverkets inkomster 4o,8oo Slutligen får Utskottet, sorn härmed anser sig hafva besvarat alla till detsamma an» gående Allmänna Bevillningen ankomne Memorialer, vördsamligen hemställa , att i händelse BeviliningsUtslcottets förslag äro lycklige nog att vinna bifall af Riksens Höglöfl. Ständer, till hvars pröfning de nu ined lika vördnad öfverlemnas, hos Kongl.
Bär i landet äflas man och talar om vigten att inrätta kommunalstyrelser, och när sådane i en eller annan riglning kommit till stånd, är vanligen förhållandet alt endast med svårighet man erhåller personer, som vilja åtaga sig bestyret, och då utfinner man alla möjliga skäl för att öfverflytta dessa besvärliga bestyr på kronobetjeningen, men om fråga väckes att aflöna den så, att den må hafva sin lifsbergning, lages aldrig i betraktande, att lifsförnödenheterna fördyras och att kronobetjeningens biträden årligen blefve allt mera dyrlegda. 128 Den 16 Februari. någen alt belasta deni med bestyr är icke destomindre rastlös. En annan olägenhet af begäret alt i delta fall påbörda kronobetjeningen bestyr består äfven deri, alt t. ex. inom åtskilliga fögderier af Stockholms län upgå skolmedlen lill 2000 ä 3000 R:dr b:ko och dessa medel kordina då att qvarblifva hos fogdarne en ganska lång tid, ty skolstyrelserne brådska ej att uttaga dem. Fogdarne få således ett nytt ansvar för betydliga belopp. Vi känna alla att fogden stundom måste vara flere dagar aflägsnad från sin bostad, hvarigenom han är i fara att blifva bestulen, och om så skulle inträffa, hvem skall gälda de förkomne medlen. Af fögderierne inom Stockholms län, omgifva tre hufvndstaden och af de öfrige tre, gör händelsen ätt inom två af dem kronofogdarnes boställen äro belägne i ena hörnet af fögderierne, så att medlen kunna med lika lätthet afhämtas i Ränteriet. Förhållandet kan visserligen vara olika inom andra län, men jag tror dock icke att Utsk:s upgifna skäl äro af den beskaffenhet, att R. o. Ad. bör bifalla betänk, och derigenom erkänna rigtigheten deraf att kronobeljeningen ouphörligen belastas med nya updrag. Frih. Raab, Carl Adam:
StatsUtsk. har äfven ansett, att landsböckernas afslutande oell befintlighet i hufvudsladen vid den lid, då riksboksslutet upprättas, vore nödigt, enär det understundom inträffar, alt specialräkenskaperne frän fögderierne, vid landsböckernas uppgörande, befinnas behäftade med en och annan bristfällighet, hvilka då genom upplysningars infordrande i landsboken blifva rättade. Då dessutom de af Utsk:s ledamöter, hvilka tagit någon närmare kännedom om förhållandet med landsböckernas afslutande, varit af den förmening, att dessa böcker skulle kunna afslutas på 3, högst 4 månader, äfven i de län, der de vidsträcktaste räkenskaperna förekomma, der nemi. de fleste fögderierna finnas och den största bevillningen utgår; så har detta för Utsk. varit ett skäl att anse 4 månader såsom varande tillräckliga för samtliga landsböckernas afslutande, hvarigenom desse skulle kunna blifva tillgänglige 5 månader förr, än de nu äro det. Utsk. har föreställt sig, att någon förändring i afseende på specialrcdogörelscrnes ingående från fögderierne icke skulle komma att äga rum i följd af den fråga, sorn i afseende pä redogörelser i allmänhet nu är under bearbetning af vederbörande; och har Utsk., under denna förutsättning, icke blandat denna del af frågan i det ämne, hvarom denna § handlar, utan der endast tillstyrkt förändrad föreskrift i afseende pä landsböckerncs afslutande. Denna föreskrift anser jag nu, sedan 532 Den 27 November e. m. discussion om della ämne en längre stund fortgått, ännu mera vara af beliofvel påkallad, enär här blifvit yttradt, att för landsböckcrnes afslutande skulle ålga en vida längre tid, än sorn både det II.
Ett till detta Memorial bilagdt ProtocollsUtdrag innehåller en uppgift, huruledes en del af Ivrigs-Expeditionens Protocoll blifvit förda på ett sätt, att det gjort granskningen, om icke omöjlig, åtminstone förbunden med den största svårighet, äfvensom Utskottets förnyade önskan, att alla Departementens Protocoll hädanefter måtte till granskningens lättande förses med fullständiga rubriker för hvart mål; underställande Utskottet Riksens Ständer, huruvida de skulle behaga genom underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit söka att häruti för framtiden utverka rättelse. Stockholm den 13 Julii 1815. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högv. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Vallöf!. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Anders J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Härmed följa 19 bilagor (A—S). 920 Riksdagen 1815. Bilaga A till Mern. Utdrag af Protocollet hållet hos ConstitutionsUtskottet den 13 Julii 1815. S. D. Anmäldes af Andra Fördelningen, att vid läsningen af Krigs-Expeditionens Protocoller förekommit, att, då sjelfva Protocollen till det mesta utgöra blott Diarier ocb antecknade beslut öfver de mål, som i Beredningarna varit utarbetade, det genom bristande data på citerade mål ofta varit förbundet med många omgångar, och någon gång, då målen ej i Protocollen varit till sina rubriker upptagna, omöjligt att taga reda på de mål, hvaröfver besluten blifvit fattade. Utskottet fann, att Afdelningen härigenom betydligen varit hindrad i den granskning, densamma enligt Grundlagarne ålåge, och beslöt, att till vinnande af rättelse deri någon anmälan till Riksens Ständer derom skulle göras.
Oet torde säledes utan betänklighet kunna medgifmaS, till och med pröfwak nödigt och nyttigt, att Landshöfdingen, närmast i till» fälle att meddela erforderlige upplysningar, ibland de Deputerade förer ordet, boch utan rättighet alt med idem rösta, eller att lägga hinder i wägen för Depu» terabes bcflut. Med detta mitt ödmjuka Memorial anhälkrrZag alt fä wända mig till de öfrige Respective Ständen-, Nannerkeim. BegärdeS pä bordet , och lemnadeS Författaren Lillständ, att detsamma med be öfrige Resxcetive Stämben communioera. UppkästcS ett af Herr sk 8 c Ksn bom, Moss, lnkemnadt Memorial, sä lydande: Word. Den 22 September. 697 Wördsamt Memorial! Dcn frihet, som jämlikt 9 § uti Ribderffa-, pets och Adelns Privilegier af den 16 Ottober 172Z war Frälse - Hemmans Innehafware tillagd, alt utom tvid de i berörde H omförmälte tilfällm wara undan, sågne frän alla Krono-ffjutser, blef genom Förenings» och Säkerhets-Aeten af ben 21 Februari, och dcn Z April 1789 i sä mätto inskränkt, att nämnde Hemman ansägos böra lika med Krono, och Skatte? Hemman deltaga ibland annat uti Kungsskjuts, efter hwilken grund sedermera, wid deras Kongl. MajesiäterS samt Hoftvels och deras Sviters resor genom landet, den bertill erforderligskjuts utgjorts; men som genom Re, grrings-Formen af den 6 sistlcdne Juni! alla till berörde dag mer och mindre gällande grundlagar och ber, ibland omförmälte Förenings» och Säkerhets-Act äro wordne uphäfne och samtelige Riksens Ständers Privilegier stadfästade, sä synes deraf ostridigt följa» att Frälse-Hemmanen ätrrwunnit ben förut ägande befrielse frän skyldigheten, att wid Kungsffjutser biträda» hwaruti mig wetterligrn Högloft.
Utskottet föreslår således vördsamligen, att Rikets Ständer måtte besluta, alt 10 § 10 Kap. Handelsbalken skall erhålla följande förändrade lydelse: 4 Lag-Utskottets Betänkande M 28. Dör löftesman medan han under borgen står; vare borgenär skyldig att fordra ny borgen af gäldenär. Ställer ej denne ny borgen, som skäligen antagas må; då skall borgenären inom eli år, sedan löflesmannens arfvingar kungjort honom dödsfallet eller han det eljest bevisligen vela fått, kräfva betalning af arfvingar ne, om loftesmannen borgat sorn för egen gäld, eller lagsöka gäldenär en, om borgen ej så ingången är; eller håfve sedan ej någon rätt emot arfvingarne. Har, innan den tid för lagsökning, som nu sagd är, tilländagålt, gäldenär en råkat i konkurstillstånd, vare borgenärs rätt emot arfvingarne ock bevarad, om han sin fordran i konkursen bevakar. Stockholm den 30 Mars 4857. Reservation: Af Herr Sparre, S.: »Då vid hvarje aftal, till säkerhet för hvars uppfyllande borgen eger rum, egaren af det utlånade ensamt tillkommer att pröfva och godkänna den säkerhet, som i sådant afseende honom erbjudes, synes ock, enligt min tanke, en lika obegränsad rättighet böra åtnjutas af borgenär, då, till följd af löftesmäns död medan han under borgen står, ny löftesman, i den afgångnes ställe, varder af gäldenär föreslagen. Denna sednare åsigt, hvilken, efter mitt förmenande, står i oskiljaktigt sammanhang med den förra, har dock icke vunnit erkännande uti det lagförslag, som af Utskottet nu blifvit framlagdt. Det stadgas nemligen deruti ,yatt derest, i anledning af borgenärs äskande hos gäldenären af ny löftesman i stället för en med döden afgången, gäldenär ej ställer ny borgen, »som skäligen antagas må,» borgenär har att inom viss tid emot den aflidne löftesmannens arfvingar eller gäldenären vidtaga de föreskrifna utsökningsåtgärderna.
Han hade djupt uppfattat och distiokt formulerat mensklighetens kris för ögonblicket såsom kamp mellan rationalism och mystik, mellan vetande och otillfredsstäld längtan; men då han icke kunde finna den brygga, som leder öfver ifrån den naturvetenskapliga materialismen till den på darwinismen hvilande vetenskapliga mystiken — hvilken ju intet annat vill häfda, än att gränserna för vårt vetande kunna framflyttas i samma mån som den menskliga organismen differentieras och att det område, som i dag blott kan omfattas med aningen, med tron, med intuitionen, och som derför ter sig som natt, i morgon skall varda inhägnadt af vetenskapen —, vände han tillbaka, skrämd af denna naturens bankruttförklaring gent emot den moderna, i sinnen, intelligens och känslor högt utvecklade menniskans behof och fordriogar. I » Le disdple * vardt han predikant emot den vetenskap, hvars nästa goda stadiam han glömde fbr dess ögonblickliga farliga konsekvenser, samt kastade sig i armarna på det katolska presterskapet (såsom för öfrigt redan i slutkapitlet af » Mensotiges ») och på den sterilaste ochreaktionäraste af alla samfundsmakter: bourgeoisie^ der det gält att — såsom Nietzeche vid en liknande kris gjort — spränga sig igenom berget fram till en ny moral och dermed till en ny lifskrafi. Och i «in sista i dagarne utkomna rom an, som till yttermera visso bär den obehagligt sentimentala titeln » Un coeur de ' femme », har han helt och hället gifvit efler för den dåliga disposition, hvilken för öfrigt alltid slumrat inom honom, och krupit in i Evas kjortelfållar, — inom parentes sagdt en efter erfarenhetens, enkannerligen den skandinaviska, vittnesbörd synnerligen tryggad vistelseort. Det fins intet som helst att säga om denna bok annat än att Bourget med den verkstält en uppgift, som annars varit herr Edouard Kod förbehållen: att parodiera sig sjelf. Sådana voro mästarne och det literära arfvet; återstår att lära känna arftagarne och deras förvaltning af det undfångna godset. Det hela är så godt som intet annat än ett kuriositets-museum af karrikatyrer och kopior.
Att uphäfvande af Allmänna Beredningen bereder i flere afseende inskränkning i Nationens frioch rättigheter, uplyses vidare af det olika förhållande, som sig företer i ärenders pröfning, i den judiciella och administrativa vägen; i den förra kunna mål fyra gångor undergå 14 H. - 7 93 Den 9.3 Februari i e. m. pröfning, innan de komma till Hogsta Instancen, nemligen i UnderDömstolarne, HofRätten, och i vigtigare mål, Nedre Revisionen; i den administrativa vägen åter, afgöras de af Landshöfdingen och 3 Ledamöter i Krigseller KammarCollegium, inalles i tvenne Instancer af en personal af 4 personer, och skulle den nuvarande tredje, för allmän kännedom öppna pröfningen, i Allmänna Beredningen borttagas, så stadnade den öppna behandlingen af ärender vid åtgärderne i tvenne Embetsverk, och af förenämnde fyra personer, och hemlighetsslöjan kunde möjeligen sedan omsluta allt hvad vidare dermed i Högsta Instancen sig tilldrager, utan kännedom af den rättsökande, om behandlingssättet, och. rättighet att för allmänna Opinionen framställa sitt förmenta lidande, om han dertill sig befogad anser; och jag tror, att det är ett gällande skäl för bibehållande af Allmänna Beredningen, att en rättsfordran i administratif väg, som ofta kan vara mera magtpåliggande för den enskiltes välfärd, än en tvist i Domstols-vägen, må erhålla så noggrann öppen pröfning, i så många Instancer, den hittills haft, och den rättsökande icke, i sista Instancen, betagas rättigheten, att känna behandlingssättet af hvad han till pröfning framställt, och förhållanden derom genom tryck allmängöra, som alldeles försvinner om Allmänna Beredningen genom uteslutande af 10 §. RegeringsFormen
Dock befrias från sådan afgift landtmän, hvilka afyttra hasslöjdsalster (hvarmed förslås sådane lillverkningar, sorn icke af dertill serskildt antagne arbetare åstadkommas), saint andra sådane varor och tillverkningar, med hvilka, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 28 Augusti nSS.j, jemte flere ser skildte Författningar, fri handel för landtmän är medgifven. Alla öfrige personer å landet af begge könen, hvilka lill något visst stånd icke höra och här ej äro nämnde, taxeras för rörelse, näring och yrke, i likhet med personer af enahanda villkor och inkomst, så vida rict ej styrkes, att de å annan ort taxering undergått. § 29. De vid Bruk, Bergverk och alla öfriga inrättningar antagne personer påföres följande Bevillning: Arbetsfolk frun och med fyllda 18 år, som icke innehaf va årstjenst: Mankön: Ogifta och enklingar, samt gifte utan minderårige barn R:dr — 24. Gifte samt enklingar med eli minderårigt barn 12. Gifte samt enklingar med flere minderårige barn äro från denna afgift fria. Qvinkönet: är från denna afgift fritaget. Bite till R. St. Byggmästare, Skepps-, lika med dem i städerne. Bälgmakare och Garmakare i Två Glassér: Första Classen . R'.d Andra d:o .. Disponenter, Grulve-, sorn af Grutve-egare äro antagne och tor ning drifva grufve-arbetet, i Feni Glassel r 10: — 5: deras r Första Andra Tredje Fjerde Femte Classen med 50 arbetare och d:o d:o d:o d:o med med med med 30 d:o 20 d:o 10 d:o under 10 och och och deröfver deröfver deröfver deröfver arbetare R:dr Fogdar Grufve-, i Tre Classer 20: 12: 8: 4: 2: Aid större Grufvor: Första Classen Andra d:o Tredje d:o R:dr 20. — 15. — 10.
Proposition M:o 43. 9 af samma slag"; på grund hvaraf och då en lång erfarenhet äfven i föreflÉWade fall visat ©lämpligheten af Statens inblandning i industri-företag, Kollegium i underdånighet föreslog, att det allmänna appreteringsverket måtte, såsom sådant, upphöra, och åstadkommandet af appretur å siden och andra väfnader helt och hållet öfverlämnäs åt den enskilde industri-idkarens omsorg; hvarjemte Kollegium, som förmodade att, då innehalvarne af detta appreteringsverk blefve befriade från den ovilkorliga skyldigheten att underhålla en appreterings-anstalt, hvars fortsättande i stället komme att bero på deras eget godtfinnande och utsigten till den dermed förenade vinst, desse, för denna väsendtliga förmån och för att erhålla eganderätt till egendomen med livad dertill hörer, skulle vara hugade att till Kongl. Majit och Kronan erlägga en häremot svarande ersättning, i underdånighet hemställde, att Kollegium måtte bemyndigas att i detta afseende med dem ingå afhandling, hvarefter deras anbud, i fall Kollegium för sin del funne dem billiga och antagliga, komme att underställas Kongl. Majits nådiga pröfning, men att, för den händelse åter att Odelska Appreteringsverkets innehafvare icke skulle vilja ingå i en dylik öfverenskommelse, Kollegium mätte la sig anbefalldt att tillse, det de skyndsamlingen ginge i författning om verkets fullkomliga iståndsättande och ändamålsenliga bedrifvande, samt, om sådant inom den tid, som Kollegium ägde bestämma, af dem underlätes, hos vederbörlig domstol yrka deras skiljande från appreteringsverket; — att, sedan Kongl. Maj:t, enligt nådigt bref den 14 Juli '1837, till alla delar bifallit hvad Kollegium sålunda anfört och hemställt, och efter det besigtning och värdering af egendomen skett, dervid fastigheten, som var brandförsäkrad för endast 3,333 Rdr 16 sk. banko, i värde upptagits till 13,333
I afseende å artikeln »Väfnader» innefatta de lill Utskottet remitterade motioner väfnader. hufvudsakligen följande framställningar. Under antagande, att Rikets Ständer vid denna riksdag stannade vid den öfverlygelsen. att de införsels-förhud, som ännu gälla för en del väfnader, böra upphöra, och all införsels-afgilterne böra bestämmas hvarken sä höga, att de blifva helt och hålt let illusoriska, eller så låga, att de inhemska fabrikanterne på en gång sättas ur stånd 62 Bevillnings-Vtskottets Betänkande, N:o 3. Helsiden-. alt uthärda täflan med det företräde i arbetsskicklighet, kapital, tekniska uppfinningars fullkomnande och arbetsfördelning, sorn man mäste tillerkänna de utländska fabrikerne, bär Herr Hjerin, utan att uppgifva några bestämda lullsatser, framställt den grundsats, att införsels-tullen å väfnader borde bestämmas icke lägre än 15 och icke högre än 25 procent af medelvärdet, uträknadt efter vigt och efter utrönande af de verkliga priserne på rudimaterie!-, jemte ränta på förlaget och arbetskostnaden, samt att, vid det närmare bestämmandet för de särskilda slagen af väfnader, inom detta utrymme mätte tagas i betraktande, i hvad mån teknisk färdighet, arbetsskicklighet och stort anläggningskapital mer eller mindre ingå i tillverkningen. Så skulle exempelvis för sådana släta varor, som, utan behof af någon större konst eller vana hos arbetaren, kunna produceras antingen på mekaniska väfstolar eller på en vanlig handväfslol, såsom släta bomullstyger och gröfre kläden öfver en viss vigt för hvarje stycke om ett gifvet alntal och bredd. icke åsättas öfver 15 procent, finare kläden och släta sidentyger mellan 15 och 20 procent, samt tryckta och faponerade tyger 25 procent af värdet, efter skålpundtal.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 29 sistledne Maji under N:o 92 afgifne samt den a5 sistledne Junii eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckte frågor om öfverseende och förbättring af Rikets Oeconomiska och Politie-författningar samt om Lands-* höfdingarnes rått att utfärda vites-förbud m. m. Herr Ceclerfchjöld, Pehr Guftaf: Jemte förklarande af min tacksamhet för den uppmärksamhet Utskotten täckts lämna åt de idéer, som jag yttrat, kan jag likväl ej underlåta att vid Utskottens betänkande göra några få anmärkningar. Hvad sålunda först beträffar frågan om Police-författaingars utfärdande, kan jag, i likhet med Herr Danckvardt, ej gilla, att Utskotten undandragit sig detta vigtiga ämnes behandling, under förevändning att det tillhörde Constitu tionsUtskottet Vår RegeringsForm känner ej mer ån 5 slags Lagstiftning, nemligen; först stiftning af GrundLagar, hvartill fordras, jern-, te Konungens sanction, alla 4 Ståndens sammanstämmande beslut. För det andra Ekono_ mijk Lagjtiftning, hvilken år öfveriåmnad åt Kongl M j.t ensamt, och hvarvid Riksens Ständer ej äga annat ån blott öhsknings-rått. Det Den i Julii f. m. tredje slågs Lagstiftning år den af Allmän Civil-, Criminal_ och Kyrko-lag, hvartill fordras tre Stånds sammanstämmande beslut och Konungens sanction. Att Police-iörfattningar icke kunna höra till GnlndLagar, år uppenbart.
Skåne underdåniga anhållan , om befrielse eller mildring uti den för Beklädnadsoch Munderingspersedlar fordrade betalning, skall förklarat, det på Riksens Ständer borde ankomma att derom förordna. Riksdagsmannen Anders Maltesson från Bohus Län har, under instämmande i dessa anmärkningar, gjort ett tillägg, att som Södra Bataillonen af Bohus Läns Regemente är på Cavallerifot indelad, ehuru den, emot Vacanceafgifts erläggande, fått på vissa år sitta af, samma Bataillon måtte bibehållas vid de förmåner, sorn öfriga indeldta Cavallen-Regementetåtnjuta; samt att Rusthållare för ofvannämnde Bataillon, Den 2 2 Juli. *179 taillon, äfven Sa val som öfrige Rusthållare icke måtte betungas med ifrågakomne ersättningsskyldighet, hvarifrån de af ålder skola varit befriade. Hvarförutan Riksdags Fullmägtige Eric Olsson och Jonas Jonasson från Carlstads Län samt Johan Magnus Wessing från Westmanland förbehållit sig, att de i deras orter Upprättade Contracter måtte utan rubbning bibehållas.