Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En ganska vål ansedd, redlig, men godtrogen tjensteman der, har vid ett och annat tillfälle, ån af en än af en annan yngre person, Sorn önskat få dess tjenst, blifvit bjuden att dricka, och fast han ej druckit mera ån ett glas, har han deraf fått rus, emedan de blandat drycken med sådane saker, sorn snart åstadkomma dylik verkan, hvar. efter de sedan ställt så till, att han för fylleri blifvit instämd. Han har på detta vis blifvit narrad oeh pligtfäld så många gånger, att nästa gång han träffas i rusigt tillstånd, blifver han efter nu gällande Författningar dömd till stockstraff, då han aedermera troligen för en sådan öfvergången öppen chican blir afskedad från den syssla, hvaraf han försörjer sig, maka och barn, hvilkas timmeliga vål således äfven komrher att åf. ventyras. På denna grund, har jag icke ansedt mig kunna med fredat samvete tyst afhöra förslaget, att rakt förkasta LagUtskottets tillstyrkande af stockstraffets afskaffande. Jag år visaer ligen icke af den tanka, att de böter och fån^ Ven 2 Jutii e. ;n» gelse-straff Författningarnö stadga för fylleribrott, må försvinna; inen stockstraffet anser jag böra^ såsom högst otjenligt, upphöra, Och yrkatt deriöre återremiss af Utskottets Be tån k an de, på det Utskottet tnå föreslå något låmpeligt correCtif i samma straffs ställe. Herr Lefrén; Johan Pehr: Jag förenai? mig till al'a d lar med Herr von Heijne. Ont man nu medgaf mildring uti fylleri-straffen, skul. le det verkeligen se ut, som det voi’e dygdigt, att gå Riksens Stånders önskningar till mötes nied supande, lika som förhållandet vär på 1780- talet, då Allmogen genom krogars anläggande vid Kyrkor och allmänna vågar, af Styrelser! muntrades till dryckenskap. Jag anser en sådan mildring stå i ett slags sammanhang nied den Sats, på grund hvaraf mart velat afskaffa förbudet emot utländska luxé-artiklar»
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. hvartill komme, att de mindre bränneriernes afverkningsförmåga visat sig vara allt för lågt beräknad och att, om, såsom antagligt vore, rättelse härutinnan komme att ega runi, inkomsten äfven komme att i mån derefter ökas; ansåg Departements-Chefen, med tillika fästadt afseende å den i andra länder vunna erfarenhet om bränvins-skattens alltjemnt fortsatta stigande, inkomsten af denna tillverkning med visshet kunna beräknas till 4,800,000 R:dr R:mt eller 300,000 R:dr mera, än hvad Stats-kontoret upptagit. I) Enligt hvad förut blifvit föreslaget skulle Restantierne, af Stats-kontoret beräknade till 50,000 R:dr R:mt, upptagas under de titlar, hvilka de rätteligen tillhörde, och således såsom särskild inkomst-titel försvinna. I öfrigt hemställde Departements-Chefen i underdånighet, att de af Stats-kontoret föreslagna beräkningar måtte tagas till grund för Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i ämnet. Om hvad Departements-Chefen sålunda i underdånighet föreslagit af Kongl. Maj:t i nåder bifölles, skulle derigenom i förhållande (ill nu gällande Riks-stat uppkomma följande förhöjning; nemligen: å Ordinarie Inkoms terne: 1 :o Ordinarie Räntan Rdr Rml 1,125,265, 2:o Tionde Spanmål „ 323,860- 4:o Arrende-medel af Kungsgårdar och andra Krono-lägenheter „ „ 68,000. 9:o Mantalspenningarne , 30,500. 10:o Böles-medel „ 32,500. 11:0 Kavalleri-Regementenas Hästvakans-spanmål. „ 57,850. 12:o Ständiga
Han styre såsom Regent med all Konstilutions-Ulskotlets Memorial JW 2. 31 Konungslig makt och myndighet, enligt denna Regeringsform; dock må han ej adeligt stånd och värdighet förläna, eller till grefligt och friherrligt stånd upphöja, elier riddarevärdighet utdela; äfvensom aila lediga förtroendesysslor endast tillsvidare kunna förvaltas af dem. som Regenten dertill förordnar. Finnes ej till thronföljden berättigad Prins, eller har den dertill närmast berättigade ej uppnått den i 41 § för myndighet stadgade ålder, eller är han af sjukdom eller af vistande utom Sverige och Norrige hindrad att Riksstyrelsen öfvertaga, före Stats-Rådet styrelsen med samma makt som Regent. Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid än tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 91 § stadgadt. § 40. Blifver Konungen vårdar, förhålIes med Riksstyrelsen såsom i föregående § bestämmes. § 41. Konung vare myndig vid fyllda aderton år. Lag samma vare för den till thronföljden närmast berättigade Prins. Dör Konung, innan Thronföljaren denna ålder uppnått, föres styrelsen af Stats-Rådet, enligt 59 §, i Konungens namn, intilldess Riksdagen sammankommer, och den Förmyndarestyrelse, Riksdagen förordnar, Regeringen tillträdt; ställande sig Stats-Rådet denna Regeringsform till ovilkorlig efterlefnad. § 42. Skulle den Stats-Rådet Regeringen med den makt, 59 § stadgar, intill dess Riksdagen hinner sammankomma och ett nytt Konungahus utkora, samt den valde Konungen Regeringen tillträdt. Uti alla de fall, då enligt denna och föregående tre §<§ Riksstyrelsen föres af Stats-Rådet, skola dess samtlige ledamöter vara närvarande och rösta. § 45. Går Konungen 8 § stadgar. Hvad nu om Konung sagdt är, galle ock i afseende på Regent, då Rikssty relsen af honom utöfvas. § 44. Ingen Prins efterkommande. 32 Konstitutions-Utskottets Memorial JU 2- § 45. Hvarken Svea — de bara. § 46. Landet skal! hädanefter förordnas.
Af företedde handlingar rörande detta ämne hafva Rikets Ständer inhemta!, att, sedan enkan Anna Christina Löfgren den 5 Juli 1860 aflidit i Ronneby ulan alt efterlemna kända arfvingar, bar, oaktadt kungörelser om dödsfallet i allmänna tidningarne införts, likväl icke någon anmält sig i egenskap af arfvinge till bemälda erdia, i följd hvaraf, vid den 2 April 1862 förrättad arfs-utredning i enkan Löfgrens och hennes jemväl aflidne mans, roddarkarlen Magnus Petter Löfgrens sterbhus, Kongl. Maj:t och Kr onan tillskiftats enkan Löfgrens qval laina lott i boet, eller 486 R:dr 33 öre. Vid öfvervägande häraf, hafva Rikets Ständer, i betraktande af det ringa belopp, hvartill dessa arfsmedel uppgå, för sin del funnit godt medgifva, att den Kronan tillkommande rätt lill qvarlålenskapen efter enkan Löfgren må till Ronneby köping öfverinius, dock med härvid fristadt vilkor, att medlen blifva använda till den ifrågaställa skolhusbyggnaden ; med anmälan hvarom Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst oell god kändt hos Ridd. oell Adeln deri 7 Mars 1863. Preste Ståndet deri 11 — Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utarbetande af förslag till ny lag rörande vattenrutten. (Allm. Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 54.) S. A. K. Under erinran, hurusom den så kallade vattenrätten intoge ett betydande rum bland de ämnen, hvilka för närvarande både till lorm och innehåll kräfde tillfredsställande bestämmelser, har hos Rikets Ständer blifvit anförd!, att r ett Iand, sådant som Sverige, med en kuperad natur i allmänhet och nied terrasslika, af floder genomskurna afsatser från fjellen ned till hafvet, ofta förekomme, emellan de många valtensamlin - 22 Expeditions-Utskoltets Förslag till underd.
Härmed må emellertid förhålla sig huru som helst, så tror jag att de skiljolinier, som i förslaget äro updragne emellan de klasser, som skulle få åtnjuta och dem, som ej skulle få åtnjuta lindringen, äro alltför obestämda. Bästa sättet att afhjelpa denna brist i det välmenta förlaget, är, efter min tanke, att utsträcka fördelen äfven till dem, som kunna anses dertill lika berättigade eller till alla, som genom nu gällande Bevillnings-stadgas 2 mom. 145 §. äro befriade från bevillning, jemlikt 2 art. och som således f. n. äro ställda i likhet med det i förslaget nämnda arbetsfolk. Den klass, till hvilken jag således skulle önska att befrielsen från mantalspenningar nu måtte utsträckas är: "'lagstadde drängar pä landel och i städerna, torpare, lärlingar i handel, handtverk, manufakturier och fabriker samt allmogens hemmavar:de söner och rnågar, såvida de ej drifva sådan handtering, rörelse eller näring, för hvilken bevillning eger rum". Jag har valt denna redaction, icke emedan en annan lika god eller bättre ej möjligen skulle kunnat påfinnas — hvarom här ej bör tvistas — utan emedan den redan finnes i lag samt varit förstådd och utan veterligt krångel tillämpad. Beträffande sjelfva innehållet, så är det naturligt, att jag, enl. af mig redan antydde grundsatser önskar mantalspenningarnes förminskning i möjligaste måtto. Jag hyser ock den öfvertygelse, att vi ingalunda äro i den ställning, att vi' icke kunna när som helst borttaga denna och alla andra på oriktiga grunder hvilande skatter. Jag är förvissad att Svenska folket är mera tryckt af skatternas fördelning än af deras belopp. Jag hoppas dock att detta belopp icke skall behöfva att ökas, men just för det olyekliga fall att fäderneslandets väl oundgängligen skulle någon gång kräfva höjande af skatterna, är det mest nödigt att fördelningen är klok och billig. En mindre byggnad kan stå på dålig grund. Vill man upföra en större, så måste grunden vara säker. Men jag har erfarit, att af mig högt aktade män i detta ämne med mig 'tänka alldeles olika.
M. med den lind. anhållan, att presterskapets löneinkomster måtte lämpligare regleras, så följer deraf klarligen, att comministrarnes lönereglering äfven hörer dit, emedan de utgöra en del af presterskapet. Skälet för mig att vid detta tillfälle tillstyrka bifall å Utsk:s betänk., är detsamma som jag redan nämnt, och hvilket föranleder mig, att då de följande punklerne föredragas, hemställa, att Ståndet icke måtte bifalla Utsk-.s särskilda förslag, ronde dels comministrarnes lönevillkor, dels likstol och dylikt, emedan, såsom jag nämnt, ämnet, i min tanka, bör behandlas i sin helhet. Öfverläggningen förklarades härmed vara slutad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:s yttrande i denna punkt gjorda anmärkntr föranleda till ålerremiss. Ropades starka nej, blandade med ja. Propos. till bifall å Utskis yttrande i denna punkt blef här efter framställd och besvarad med starka ja jemte några nej, hvarpå H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han funnit denna sednare propos. besvarad med öfvervägande ja. 5:te punkten, Frih. Raab: Då Hr von Hartmansdorff redan gifvitpå hand, Den 28 December. 671 alt Hr von Hartmansdorff icke ämnar bestrida återremiss af de sednare delarne i betänk., sä torde icke min anhållan i detta afseende miila något särdeles motstånd ifrån R. o. Ad:s sida. Jag anhåller derföre vördsamt, alt denna punkt måtte lill Utsk. återremitteras, för att i sammanhang med de föregående af Utsk. behandlas. R. o. Ad. biföll återremiss af denna punkt. 6:te puukten, ang:de comministrarnes förseende med boställen jemte hjelp och understöd i deras byggnadsskyldighet. IIr von Hartmansdorff: I öfverensstämmelse med de återremisser, R. o. Ad. i detta mål redan beviljat, hemställer jag, alt äfven denna punkt mätte få återremitteras.
Bevilln.Utsk. torde i alla händelser hafva för sig öppet lemnadt, att när slutliga förslaget inkommer, såväl till skyddsafgiften, som till bevilln.förordn. i öfrigt, taga denna fråga om sättet för afkortningens verkställande uti öfvervägande. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, alt, såsom Utsk. hemställt, det ifrågavar. 2 mom. ang:de bevillningsafdrag för 4 vaccinerade barn må från 147 § uteslutas. Ropades starka nej, blandade med några ja. Uppå härefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. sig anse detta mom. böra i 147 § återinföras. H. Ex. framställde härefter, att Frih. Ridderstolpe särskildt afgifvit förslag till controll derå, att icke ifrågavar. bevilln.afdrag Den 4 December f. m. 83 må mera en gång åtnjutas, samt att detta förslag innehöll, att församlingens pastor mätte fä för alla lill dylik afkortning berättigade personer inom församlingen ärligen och på cn gång reqvirera medlen till uppbördsstämman och dem till vederbörande utdela, med skyldighet att om utdelningen göra anteckning i kyrkoboken och i aftlyltningsbetyget. Hr Aminoff: Sedan R. o. Ad. beslutit, att detta mom. i gamla författningen skulle oförändradt qvarstå, så skulle jag för min del tillstyrka, att några vidare tillagg icke må komma d fråga. Jag gör delta på den grund, att i alla prestbetyg (Innes upptaget huru stort antal barn hvarje person har, äfvensom huru mänga af dem hafva blifvit vaccinerade. Frih. Ridderstolpe: Jag anser det medföra så litet besvär för pastorerne, men deremot sä mycken nytta för uppbördsförvaltningen att på prestbetyget anteckna huruvida den ifrägavar. lindringen blifvit åtnjuten eller icke, att det ena med det andra ej kan compareras, utan att allmänna nyttan fordrar det pastorerne underkasta sig ett dylikt omak. Gr. Posse, Erik Arvidsson: Om jag icke orätt fattat Frih.
HofRätten, emot tillförordnade Domhaf, vanden vid HäradsRätten, utföra den ansvarsoch ersättnings-talan, hvartill Lag och sakens beskaffenhet kunde föranleda. Uppå det af AdvocatFiscalsEmbetet, i följd häraf, emot tillf. Domhafvanden anställda åtal, liar, sedan han erkänt origtigheten af HäradsRättens förfarande, som skulle hafva af förhastande tillkommit, samt Sven Svensson, uti infordr.adt yttrande, förklarat, det han icke äskade någon upprättelse, utan ansåge sig mera belåten med den bestraffning, han undergått, än om han först straffats med nio par spö och derefter hållits sex dagar i fängelse, Kongl. HofRätten den 3i Mars sistlidna år meddelat det Utslag, att då, såsom ofvan finnes upptagep, den af HäradsRätten för Sven Svensson stadgade straffbestämmelse varit lagstridig, Kongl. HofRätten, i förmågo af i Kap. 12 § RättegångsBalken, dömde tillf. Domhafvanden, att derföre böta Tio Riksdaler. Sedan jag, vid granskning af fånglistorna ifrån Örebro Läns häckte, erfarit, hurusom förre FortificationsCasseuren J. D. Greiffe, hvilken blifvit från Götheborg till Örebro förpassad och den 6 Juni i834 i häcktet emottagen, derefter Konungens Befallningshafvande i sistnämnda Län angående Greiffe, såsom obehörigen kringstrykande, den 10 Juni hållit Canzliförhör, och den 27 i samma månad skall expedierat skrifvelse till Kongl. Kammar Collegium, ( 49 ) Collegium, med hemställan, att Kongl. Collegium mätte bestämma, till hvilket Län Greiffe, som vore sjuklig samt i behof af vård och understöd, borde anses höra, ännu till och med April månad i835 i häcktet qvarhållits, i anseende dertill, att frågan rörande honom skulle bero på Kongl. KammarCollegii förordnande; hade jag, efter derom under den 6 Juni sistnämnda år inhämtad upplysning, att till bemälda Kongl.
Jag får för min del hemställa, huruvida icke det enkla är, att i denna fråga besluta, huruvida R. o. Ad. antager PresieSlts inbjudning eller ej, och i händelse R. o. Ad. ej instämmer med PresteSt., R. o. Ad. vidblifver sitt beslut och förklarar att omröstning i förstärkt Ekon.Utsk. skall anställas, till afgörande huruvida brännvinsbränningen skall vara tillåten för hela Aret, eller inskränkt lill 6 månader efter BondeStrs, eller till 3 månader elter PresteSt:s beslut. Jag anhåller om propos. härpå. Gr. Hani i Iton: Jag erinrar mig ej huruvida någon inbjudning från BondeSt. ankommit till detta Stånd, att instämma i dess beslut rör.de denna fråga. Om en sådan inbjudning ankommit, så förfaller hvad Frih. Gederström yttrat. Om åter ingen sådan inbjudning ägt rum, så medgifver jag visserligen, att Ståndet saknar fullständig rått att, till följe af Utsktns tillgöranden, antaga ett beslut, hvarpå hvarken det Stånd, som fattat detsamma, eller Utsk. inbjudit R. o. Ad. att öfvergå; men härvid förekommer likväl, att CJtsk;n förklarat frågan, såsom varande af ekonomisk natur, böra hafva förfallit, och jag föreställer mig, att Ståndet skulle kunna, med ogillande af Utskms motiver, likväl godkänna det resultat, hvartill Ulsktn kommit, och således de facto instämma med RondeStåndet. Frih. Cederström har vidare yttrat, att om R. o. Ad. äfven skulle fatta ett sådant beslut, så stöde frågan likväl på samma punkt, nemi. att två Stånd, sorn förenat sig om samma beslut, stannat emot två Stånd, hvilka ej förenat sig i något beslut.
Grefve Märner, Adolph Göran: Jag har ej något emot tryckning af Constitutions-Utskottets Protocoller i hviiketdera af de omnämnde målen sorn hel Ist; men jag kan ej instämma deruti, att med Vederbörande, som namnes Uti 2 §. af Tryckfrihets-Förordniogen, förstås Riksens Ständer; ty då skulle Riksens Ständer likaledes äga att besluta om tryckning af alla uti samma § uppräknade Verks Protocoller, och Riksens Stander således kunna afgöra om de hos Konungen hällne i M nisteriella Ärenden och Commandomal eller StatsRådets Protokoll och Handlingar m. m. borde till trycket befordras. Att detta ingalunda kan vira meningen, faller af sig sjelft i ögonen. —- Med Vederböranda bör i min tanka förstås hvarje Verk, till hvars befattning den saken hört, hvaruti Protocollerna begäras till trycket, och här är Constitutions - Utskottet denna Vederbörande, — Den som derföre önskar tryckning af Con. stitutions - Utskottets Protocoller i något mål gör ganmälan derom hos Constitutions Utskottet, Asom säkerligen, då Utskottet får veta att flere Ledamöter bland Ridderskapet och Adela samt kan hända äfven af de öfrige Stånden Den ii April. 34? instämma uti simma önskan, icke vägrar den begärde tryckningen. Hvad angår den gjorde anmärkningen att då RiksRättens Handlingar troligen blifva till trycket befordrade, serskildt tryckning af Constitutions-Utskottets Protocoller vöre öfverflödigt så får jag erhindra, att Constitutions-Utskottets Omröstnings-Protocoller ej komma att meddelas Riks Ramen och blifva således icke ibland dit ingifne Handlingar att tillgå. Åtskilliga yttrade härtill deras bifall. Herr Schunström, Pehr: Jag kan för min del icke gilla Grefve Mörners mening , utan anser alla Handlingame och Protocollerne i Kustbevakningsmålet böra i ett sammanhang oStyckade till trycket befordras. Friherre Boye, Ludvig:
Slåbcr gjorba förutfättning, att en tneb ifrågamaratibe fyörorbntng, fåban bcttfamma ftnncS i bett yiåbtga ^ropofttiottcn tttförb, öfmcrcnäftämmanbc lag toarber t Slorrtgc atis tagen, b t fall 11 f;mab Songl. £Diaj:t fåtunba förcflagtt; ^totffet bcflnt 2Bt, uti itn 281 bafmc, för 28år bel, beflutat en författning, härigenom, meb uppljäfs toaube af Soitgl. ^3lafatet emot färfftlba religionöfammaufomfter bett 12 januari 1726, famt btnab för öfrigt i betta ämne ftnncS ftabgabt, förorbnat forn följer: "Wicblemmar af ben (St>angcl{fb’t (5:j elter titå mib reltgfonåöfs ning, font ej är att hänföra till eufftlb bitSaiibanft, tidträbc mägrai förfamliitgcnb ^rcftcrffap, tneblem af bcfj Sprforåb, eller ben offentliga ntpnbtgheten t orten, bmilfctt ftfhtämnba mpnbtghet, i fjanbclfc af inträffab olaglighet eller oorbning, eger att, ber få uöbtgt anfeö, fatitmanfomfien upplöfa.
Ilålloch rescrve-skjutsen vid 8 Gästgifverier i Skellefteå vidsträckta Socken är någon tid verkställd och bestrides ännu genom entreprenad, för vida ringare pris än den förut kostat, äfvensom snöplogningen, hvarigenom mångfalldiga fördelar beredes näringärne, och det vore önskligt att sådant jemväl kunde åstadkommas på andra ställen. Ifrån Lappmarken utgå inga andra direcla bidrag lil Staten, äu den så kallade Jordeboksoch Hemmantalssanit Lagmansoch Iläradshöfdinge-räntan; men i anseende till dryga inbördes onera, kan landet icke tåla högre beskattning, om dess bestånd skall äga rum och odlingen fortgå. Jemlikt Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Circulaire den 17 April 1828, anmärkes här alt uti den i tabellen uppförda kostnad för Rustning och Rotering så mycket mindre inbegripes Rusthålls-stommars och Augments-ränlor, som sådana eller Häst-vacance härstädes icke linnas. Grunden för de i tabellen upptagna onera, äro beräknade efter medium af de sednast förflutna 5 arens markegångs-pris. Politie: Någon särskild stadga för detta Län, angående ordningens och sedlighetens vidmakthållande, är icke utfärdad, utan tillkommer det vederbörande Kyrko-Råd, Krono-Betjening och Sexmän att vaka öfver allmänna (örfattningarnes efterlefnad derutinnan, samt till undergående af varning eller ansvar befordra öfverträdarne. På Länets invånares bekostnad finues ett inskränkt Arbetsoch Korrektions-hus iurättadt här i Staden; men hvilket, i anseende till otillräcklig fond samt bristande utrymme och arbete, för närvarande icke motsvarar ändamålet. Uti en enda Församling af kustlandet är Sockne-skoki inrättad.
Om en gång den lyckliga händelsen inträffar, att BancoSedlarne få ett stadgade värde eller att något verkeligt mynt finnes uti Landet, då kunna Disconter, dels genom, privata insättningar, dels grundade på as» signationsrält, med mindre våda inrättas. Men sa länge Bankens Sedlar icke äro annat än Creditmynt med ett obestämdt och vecklande värde, bör man så mycket möjligt är undvika alla andra GreditSedlar, hvilka ci roul era jemte Bankens coll öka desifis menvärde. Man bör besinna, ätt då den stilla Medborgaren , utan tillfälle elier förmåga att med lönande speculationer följa Conjuncturen, sedan 180g, genom Finan» oe och Discont-operationer, förlorat halfva sin uti penningar bestående förmögenhet och penningelöntagaren likaledes hälften af stna redan förut med knapphet beräknade inkomster, bör Staten, sorn icke nu försäIirät dem att återvihna något af hvad da Förlorat, åttnindstöne icke utsätta dem för faran och osäkerheten att ännu utan eget Förvållande ytterligare förlora sin Egendom oller deras inkomst mindskas. Jag hemställer otn iöké Betänkandet må till BancoUtskottet återremitteras. Ridel, 0. Åd. D5».ötipi}}åi *f Kerff> LfiaidtMarskalken gjor4 pröposj(;i<in, flåddferskqpeb och Adelö ansåg dessa anmärkningar 'hinrica antagan-* det af Utskottets Betänkande, hlef detsamnia tili RancoU.tgjkottet återförvisadt.. jfjjiifcJk doo -eansi i) 1110 ebrisiånctaS slet r>. '.irug(} in>1 fi v&Öelljj'!
750 gr. rabarberstjälkar skäras i små stycken, men skalas icke, och läggas i en kastrull med så mycket vatten, att det står öfver, kokas möra öfver sakta eld, silas upp och pressas genom ett durkslag. Skalet af en citron rifves på 300 gram socker, som hugges i stycken och lägges i en kastrull tillsammans med gelatinen. Delta omröres väl, till allt är smält och kokat upp. Nu slås den afsilade rabarbern i, röres om några minuter öfver elden, men får ej koka. Geléet hälles upp i en desertskål och afkyles. von P. I skuldfritt hus, beläget i sund och särdeles naturskön trakt vid sjö- och järnvägsstation, ämnar ägaren dertill öppna affär, för tillgodogörande af de fördelar läget därför erbjuder, och söker härmed ett anspråkslöst, medelålders, ensamt fruntimmer med godt sätt och utseende till föreståndarinna. Jämte god uppfostran bör hon ega någon förmö- genhet för att ingå såsom delägare i affären, som kan fä drifvas för egen räkning, om så hälst skulle åstundas. Som ägaren sätter värde på ett fridfullt och trerligt hem, så önskas att den sökande har sinne för samma sak. Svar med fotografi till O. Wermland, S. Guma; lii annonsbyrå, Stockholm, före den 20 nästk. maj. stjälkar skä- ras i små stycken, läggas i en kastrull med 300 gram strösocker och ett glas vatten samt kokas 10 minuter öfver stark e ' d. Emellertid rör man tillsammans 4 äggulor, 1 matsked tjock grädde, 2 matskedar strösocker jämte litet vanilj och eitronskal, slår de 4 ägghvitorna till hårdt skum och blandar dem med det öfriga. Hälften af denna massa slås i en väl smord form, rabarbern hälles i, och den andra hälften af massan slås öfver. Formen sättes i ugnen och gräddas i 15 min. Serveras varm som den kommer ur ugnen, ty eljes faller den ned. von P. RABARBERGELÉ. PLATSSÖKANDE. E praktisk och frisk flicka af god familj önskar plats att gå frun tillhanda. Den sökande är kunnig i vanliga hushållsgöromål samt i enklare väfnad och linnesömnad. Små pretentioner.