Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det Svenska KameralVerket framställer en gammal, på oerfarenhetens tillfälliga och lösa grund uppförd byggnad, hvilken redan länge lutat af sin egen tyngd och bibebålles genom tillbyggnader: en labyrinth för den, sora derinom arbetar? en osammanhängande, sinnesvidrig koloss för åskådaren utifrån. Fäderneslandets Kameral-JagfaTenhét upptager, såsom ett partielt studium, manga ynglingars uteslutande bemödanden vid Akademierne, och vi böre antaga ynglingars, hvilka, till följd af mensk1 i ga förståndsgåfvor, derstädes kunnat bildas nyttigare både för sig sjelfve och samhället, om de, för inträdet i Styrelseverken, behöft läsa mindre af dödt minnesverk och mera af allmänt nyttiga kunskaper. Man fäste härjemte uppmärksamheten på antalet af de Yerk och Tjenster, hvilka ännu äro öfverhopadt sysselsatte i och med göromål, som härflyta af jordens närvarande beskattningssätt; och om man, vid föreställningen om deras framgena obehöf1 i gil e t för Statsbestyret, äfven lem nar å sido afseendet på den tillfälliga vinsten af löners och skrifmaterialiersbesparingar, samt en betydlig personals återgång till enskild flit och förkofran inom samhällets industriella yrken, hvilken ädlare och högre vinst af ledig rörlighet uti förvaltningens gång Den 12 December f. m. 53 bör ieke uppkomma, då Kronan icke längre behöfde tvista med enskilde om sin rätt till räntor, då de frågor af snart sagdt oräkneliga slag förföllo, de emhetsåtgärder af icke färre upphörde, hvilka nu, för controllen af Statens inkomster af jorden, årligen upptaga och sysselsätta pluraliteten af Statens Embetsoch Tjenstemän, att räkna nedifrån Kronans Länsmän till och med Konungens StatsRåds Ledamöter och Föredragande? Man vet ju hvad ett försvåradt och intrassladt Beskattningsoch Administrations-sätt i alla Länder under alla tider verkat: tröghet och lamhet vid allmänna ärenders utförande, osäkerhet och ohåg i medborgarens ställning och bemödanden.
Riksmöten; item påst,Ti? j.agi7'att inskränkt inom en så trång scala, kan intet stort, intet varaktigt godt upp.tänkas, än mindre utföras. Väl äga följande Ständer att ändra föregåendes åtgärder, då enskild rätt icke är i fråga; men inträffar detta fall, mäste Ständers förbindelser stå som klippan i hafvet, åtmind - XJen 39 Juli. «• m - *48* Store, intill dess det bevisas, att Statens bestånd fordrar att de rygga.s; då inträder dea gamla regeln salus popnli suprema lex; oeti dennes användande behof ver ej i förväg beredas; den yrkar nog sin rätt då casus inträffar. För öfrigt finner jag en stor con.tradic.tion frågor äro bundne’ af vår$ företrädares åtgärder, skulle vi >j vara , det i penningefrågorl De sednare innefatta förbindelser sorn Lagstiftande Magten ing tt ined andra, Grundlag deremot ar en förbindelse sorn den endast med sig sjelf ingått. Frågas hvilkendera förbindelsen äger jag furst att rubba, den jas ingått med mig sjelf eller den jag ingått nied andra? utan tvifvel bör den sednare vara heligare. Friherre Stael von Hollstein: Då Herr Påhlman äfven yttrar den tankan, att Ständer äga rätt, om de behaga, ändra förra Ständers beslut, så synes, mig vara inconsequent att bestämma ep tid, sorn är utöfver <lcn gräns, sam GonStitutionen föreskrifvit för deras magt; emot hvad Herr Grefve Löwenbjörn anfort, åberopar jag mig blott erfarenheten och det preiudicat, som just vid denna Riksdag är gifvet, att Ständerna rubbat den försäkran Banken erhöll örn återbetalning af do till Staten iQo9 förskjutna medel: af detta skäl finner jag för Bolaget lika sä liten säkerhet; men villjn Aetieägaven fiera tig till löiten, kan det vara mig «433 Ben 29 Juli e. m. för min enskilda de] likgiltigt; ty jag är icke deltagare i Bolaget.
Föredrogs till remitterande Friherre Wredes, Carl Henrik, den i5 sistlidne December e. m. på bordet lagde Motion, att KrigsCollegii befattning med Indelta Armeens Boställen, måtte upphöra. Herr af Sillen ^ Lars Gabriel , hade inlemnat ett anförande, som upplästes, så lydande: Friherre Wrede liar sökt fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på olämpligheten af Kongl. KrigsCollegii befattning med Indelta Armeens Boställen, och derföre föreslagit, att den skulle med i83o års början upphöra, samt Landshöfdingarne och RegementsCheferne anbefallas, att om dem ensamme taga vård, dertill de till Kongl. Maj:t i underdånighet skulle ingifva projecter, grundade på olika förhållanden i hvarje Provins. Hvad Friherren egentligen menar med olämpligheten af Kongl. KrigsCollegii befattning med Indelta Armeens Boställen, kan jag ej rigtigt inse. Afser sådant de åligganden Kongl. Collegium har, jemte Kongl. KammarCollegium, att på 3o år förarrendera vissa Boställen för Indelningshafvares räkning, äro skälen för och emot denna åtgärd så mångfaldiga, att jag icke tilltror mig förmågan att dem alla upptaga och besvara. Syftar åter Herr Friherren på det öfverinseende om MilitiaeBoställens skötsel och vård, som blifvit Kongl. KrigsCollegium ålagdt uti Husesynsoch Boställs-Ordningen den i5 September 1^52 samt Kongl. Förklaringen deröfver af den 23 Januarii 1770, så vågar jag tro, att Herr Friherrens yttrade tanka icke delas af alla. Det var en tid, då man ännu ej hunnit vinna erfarenhet, huru angeläget detta 42 Den 5 Januari i. inseende var, och man lemnade icke liärät all den uppmärksamhet, som ärendets beskaffenhet kräfde; men följden visade sig också icke uteblifva.
Med det ansenliga Spannemäls-förräd, som nu i snart sagt hwarje Jordägares bod är inneliggande, och 'med den glada utsigt Lill en kärlig fförd, som i de flesta Prov meer sig befinner: Frägas om nu ej rätta stunden är inne, att förekomma all Utländsk Spannemäls-införsel medelst en till flere hundrade procent förökad tull, pä det, att den inhämska Säden mätte kunna hällas i nägorlunda pris swarande emot alla öfriga waror: Och att Landtman pä bwilken tyngden af den nya Bewillningen mäst faller, mä derigenom sättas i ständ att den sig afbörda. Eller ock att en sädan Författning widtages att de Contribuerande efter ett wisit faststäldt pris (till exempel 4 R:dr Banco för Rägen), mätte fä medelst insättning i närmaste Krono-Magazin med Spannemäl sine Ulla. gor liqvidera. Detta anses böra blifwa ett angeläget Riksdags-ärende hwarigenom den fattigare Allmogen sättes utom behof att för en ringa penning afyttra sin Säd i höst när Krono-Utlagorna stola utgöras, hwilka troligen i annat fall alldeles intet utgä. Anhällandes jag att detta säsom ett nödvändigt willkor wid utöfningen af den nya Bewill nings - 74 Den 18 Augusti. nings-Förordningen mätte remitteras till behörigt Mffott. Begärdes pä bordet. Justerades följande: Utdrag af Högloft. Ridderffapet och Adelns Protocoll wid Urttma Riksdagen i Orebro den 18 Augustt i8io. S. D. Sedan Högloft Ridderffapet och Adeln lätit sig föredragas ett den iz sistledne pä bordet lagdt Memorial ifrån det särskildta Utffott Riksens Högloft.
"blvacl rör clen af baeto, i-egaren i 4:cie punkten förbebällna Oevärsbeställning, 8ä tillstyrker jag i unclerclänigbet, etet mätte Krigs-Oollegium varcla i Meler anbelalclt att mecl sökanclen afsluta beställning om Dembnnclra n^u Inkanteri-Oevär, i öfvererisstämmelse mecl clen af Kongl. l^Iaj:t uncler clen 21 December 1840 s38t8tällcla sörunclrgcle mocieli, stt ss 8ölcgn6en 8ueee88ive oeb söre 1842 är8 utgän^ till ^ronsn i vsnli^ orclninA lesverer38; lcomm3ncie8 mecl cleniig be8täIIniiiF oell 8ä smmt D3etoriet8 neälä^AllinZ vsrcler »l Kon^l. IVlgj:t oell kiket8 8tän6er i bär osvsn tillgt^rlct orclninA be8lutgcl, all viclsre tlllverlcninZ ss ^evär för kron3N8 rälcninZ vicl cletts Daetori utt u^^böiu.'
De spelande voro tydligen lika roade som åskådarne sjelfve; sympati visste de sig alltid kunna påräkna, pretentioner förekommo icke, och klimatet sörjde för att de få soldi de förtjenade mer än väl räckte till för deras behof. Ett par kraftiga pisksmällar fängslade nu publikens uppmärksamhet på nytt. Fonddörren öppnades, och en ung man — han i sammetsjackan och rökmössan — inträdde, svängande en kolossal piska öfver hufvudet, med hvilken han framkallade en salva pisksmällar, som väckte ett oerhördt jubel och lockade tårar af förtjusning i min granne, barberarens ögon. »Det var en riktig konsert på piska», förklarade han. Den unge mannen blef framropad fem gånger, hvilket jag fann rättvist, eftersom han ingenting sagt, och sedan han aflägsnat sig — jag kan ännu icke förstå, hvad han hade inne att göra — kom »la charmanta» tillbaka och berättade, att hon ämnade dränka sig, om icke »il padre» tog Giovanni till nåder, men som hon skrattade hela tiden, kände man sig icke särdeles orolig. »Se der är han., ropade hon plötsligt, men ingen han kom. Ännu en gång ropade hon ut repliken, men med lika liten framgång. En italiensk teaterpublik är visserligen mycket tacksam, men också mycket otålig, och redan började några hotande hvisslingar att låta höra sig. »La charmanta» smålog så afväpnande hon förmådde, men det klädde henne icke, och hvisslingarna ökades. Under tiden uppfördes ett frispektakel i ena sidokulissen, dit jag hade fri utsigt. »Träbenet» sprang fram och åter, »il padre ref sig i hufvudet; artisten på piskan gestikulerade ifrigt mot någon, som jag icke såg. Slutligen tog »il padre» af sig sin röda kalikåfrack — han var klädd i engelsk amiralsuniform — och kastade den i samma riktning, som artisten gestikulerade, men fick den ögonblickligen tillbaka i form af ett bylte, som träffade honom midt i hufvudet. Oron i salongen tilltog för hvarje ögonblick.
I afseende på 2 mom. af 44 S uther jag mig få fästa uppmärksamheten derå, att såsom detta mom. nu är redigeradt, äfventyrar man att få ett öfverflöd af krogar. Om 2:ne personer begära tillstånd att få anlägga ny krog och häruti understödjas af socknemännen, skulle de lätteligen begge kunna af K. M:s Bef:h:de få rättighet till krogrörelses bedrifvande, utan afseende på belägenheten af deras hemvist, och det skulle på detta sätt kunna hända, att man fick två eller flera krogar i en och samma by. Till förekommande häraf tager jag mig friheten tillstyrka, att näst efter orden: vid allm. landsoch farvägar tillägges följande: dock icke närmare någon gästgifvaregård eller krog än minst £ mil. Genom detta band skall K. M:s Bef:h:de alltid föranlåtas att låta utröna, örn den ena krogen kommer att ligga för nära den andra, — en loealkännedom, som derförutan ej finnes eller kan begäras hos alla landshöfd.embeten. Hr af Ekenstam, Isr.: Jag instämmer visserligen i samma tanke med Hr Peyron, men tror, att hvad han sökt förekomma redan finnes förebygdt genom den af Utsk:n föreslagna redactionen, enligt hvilken det uttryckligen blifvit Den 2g Januari f. m. uppdraget St K. M:s Bef:h:de att omflytta eller indraga öfverflödiga krogar. Jag skall dock för min del ej motsätta mig Hr Peyrons tillägg, men har ansett mig böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på den redaction, som finnes. Hr Peyron: Det ar väl en sanning, att redactionen innefattar rättighet för K. M:s Bef:h:de att omflytta eller indraga öfverflödiga krogar; men om mitt tillägg icke antages, skulle det i följd af bristande localkännedom kunna hända, att öfverflödiga krogar tillätes och finge drifva sin rörelse åtminstone ett år, eller intilldess vederbörande erhölle kännedom om deras närbelägenhet till andra krogar. Jag kan således ej annat än vidblifva min öfvertygelse om nödvändigheten af det tillägg, jag föreslagit.
Tillgångar: i:o Säkra, Behållning i Rikets Ständers Bank 24: 12. 9. Balans till är 1845. Skuld: t:o Till Rikets Ständers Riltsgulds-Kontor för af kreditivet begagnade medel år 1844, kapital, 16,200: Ränta härå, enligt vidräkning, 570: 36. 4. Summa R:dr j 45,7541411— F. W, Brodin, Utdrag af 1843 och 1844 års Räkenskaper för Eskilstuna ©ebet. Behållningar och Fordringar från år 1842 37,968:31. 1. Återstå tillgångar Inkomster: År 1843, af Manufaktur-medlen 11,910:28.11. „ Konfiskationsdito 2,934:45. — „ Extra Licentdito 1,021: 11. — „ Eskilstuna Fristadsdito 100: 15,966:36.11, År 1844, af Manufaktur-medlen . > . 10,766:24. 3. „ Konfiskationsdito 2,812: 21. 3. „ Extra Licentdito 976:43. 3. Kommerse-Kollegii Manufaktur-, Extra Licent-, Konfiskationsoch Fristads-medel. Credit. Utgifter: Ar 1S43, af Manufaktur-medlen 11,747:30. 8. „ Extra Licentdito 990:10. Konfiskationsdito 500: „ Extra Licentdito 990:10. Behållningar och Fordringar: „ Konfiskationsdito 20,803:17.11. „ Extra Licentdito 91:31. 1. „ Eskilstuna Fristadsdito ’ 2,149:44. 8. Afgår skuld Lönnerberg. Summa R:dr | 68,548|17| 3 Bitaga Lit. H.
N;r-8;, 84, 6 $8 Statsoch Besvärs-Zitskottens B et ähk anel etti » hofvet redan af Borgerskapét vörö ti 1 ]skjutne* äfvensom förstnämnde Utskott, i anledning af en sedermera erhållen Remiss i samma ämne, ytterligare förklarat, att Stadens ägare borde och, efter förmodan, jämväl mägtade afhjelpa den öfverkiagade olägenheten; dock hade båda Utskotten hemställt, ätt Riksens Höglofh Ständer hos Kongl. Maj: t behagade anmäla én underdånig önskan, det Kongl. Majit Nådigst täcktes -vidtaga sådane mått, ätt för Stockholm och flere Städer stillastående vattensamlingar till häl. Sans befordran antingen uprfibsades eller igenfylldes; hvilken önskan Riksens Höglofl. Ständer derefter öck för Thronen främfört; Men, söm hvarken Regeringen, vid säknäd af serskilt anslag för ändamålet, eller Stockholms Borgerskap, hvars förmåga att bekosta dylika företag skall vara uttömd, kunnat vid det ifra_ varande lägga någon egentelig hand; så har Herr Presidenterl von Schultzenheim ansett sig äga skäl, att till Riksens Höglofl. Ständers behjertande å nyo framställa behofvet af Statens medverkan till befordrande af förenämnde Wätfendrags uprensning såsom enda medlet att förekomma den storä dödlighet, hvarigenom Stockholm, Oaktadt sin af Naturen sunda belägenhet; titmärker sig framför de flesta öfriga Europas Hufvudstäder; Och har Herr Presidenten jern. väl trott, att ifråga Otti bidrag af allmänna medel till verkställande af arbeten af förevarande beskaffenhet Stockholms Stad så mycket häldre borde lämnas företräde framför öfrige Städer och Orter, sorn å eria sidan Rikets Konungahus inom den samma Vistas, samt Rikets Stan - Statsoch Besviirs-Utskottens Betan/tanden.
Gyldenstolpes yttrande, trodde jag det skulle bli öfverflödigt för mig att uppstiga, men emot slutet deraf har jag kommit till en motsatt tanka. 9 § föreskrifver bestämdt, att kraftiga föreställningar skola göras, i händelse Konungens beslut vore upppenbarligen stridande emot rikets grundlag eller allmän lag; man har äfven annorstädes föreskrifvit, alt kraftiga föreställningar skola göras emot beslut, stridande emot rikets sannskyldiga nytta. Jag skulle tro, att, om man vill hafva någon fullständighet i detta lagstadgande, bör ock det införas i den 9 §, som det nu förevar, förslaget innehåller. Då en Konungens rådgifvare gör kraftiga föreställningar mot beslut, som strida mot rikets grundlagar eller allmän lag, så är han ock 198 Den 4 September e. m. i och med detsamma fredad från tilltal inför Riksrätt; men här kan han icke, i lagens nuvar. skick, på delta viset freda sig för ett sådant åtal enligt 107 §. Jag anser det således vara af högsta vigt för Konungens rådgifvare, att få denna förändrig in i denna 9 §; ty inflyttas de ifrågaställde orden, och § derefter åtlydes, nemi. att kraftiga föreställningar göras äfven mot ett beslut, som kan vara stridande emot rikets sannskyldiga nytta; sä kunna de icke eller föreslås till entledigande enl. 107 §. Det är detta, som felar i lagen, och jag skulle derföre tro det vara nödvändigt att bifalla förslaget, så framt man önskar bestämdhet. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff: Man lägger så mycket vigt på den föreslagna förändringen, under förklarande, att den icke innebure någon förändring. Det skulle vara märkligt nog, om så vore förhållandet; men jag tror likväl, att om man rätt besinnar den 100 §, sä skall man finna, att det nu gjorde förslaget, om det antoges, kommc att medföra högst betydliga förändringar. Det komme att under domarens pröfning lägga frågan, huruvida Konungens rådgifvare vid deras rådslag underlåtit att göra fullkomligt kraftiga föreställningar vid sådana beslut, som Const.Ulsk. vid granskningen af Statsrådsprot:n kunna anse vara stridande mot rikets sannskyldiga nytta.
Domstolen fann det i samma mom. föreslagne straff-arbete från tre månader till ett år lemna tillräckligt utrymme för straffets bestämmande i förhållande till brottets beskaffenhet och att således den derjemte alternativt föreslagne straffbestämmelse af fängelse från sex månader till två år desto heldre borde uteslutas, som, i händelse fängelse-straffet blefve i cell verkstäldt, detsamma, ehuru afsedt att utgöra en lindrigare straffart än fästningsarbete^ dock kunde blifva för den brottslige svårare än det sednare; att, om än det för den allmänna säkerheten vore af vigt, att vid kanal, sluss eller jernväg anställd tjensteman eller betjente, som beträddes med sådan underlåtenhet eller försummelse, som i 5:te § afväges, blefve ifrån tjensten skiljd, utan att vidare kunna sådan befattning anförtros, det likväl icke syntesvara af behofvet påkalladt, att försummelsen, till och med då den utan uppsåt tillkommit, skulle, såsom förslaget innehåller, alltid ovilkorligen utestänga den försumlige ifrån rättigheten att jemväl uti annan olikartad tjenst nyttjas; hvarföre Högste Domstolen tillstyrkte, att de i 5 §-s'ista momentet begagnade orden: vallmän tjenst.', måtte utbytas emot: r,dylik befattning..-, äfvensom Högste Domstolen, rörande straffbestämmelserne så väl i denna, som nästföljande §, åberopade hvad i afseende derå blifvit vid 3 § anmärkt. Ex Protocollo. Sv. P. Ekstrand. N:o 77. Kongl. Majlis Nåd. Proposition, N:o 77. 9 N:o 77. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Maj 1854, kl. 1 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upplåtelse åt enskild person af norra delen utaf Carl XIII:des torg i hufvudstaden till bebyggande och disposition under viss lid emot tomtöre-afgift; Gifven Stockholms Slott den 18 April 1854.
Då vi nyss besinnat, att intet biträde kraftigare underhjelper menniskorna i sträfvandet att uppfylla menniskolifvets bestämmelse, än det, hvarmedelst de sjelfva biträda hvarandra: så står oss ingenting närmare att betrakta, än det förhållande, hvari enkom åt hvarje menniska ”en hjelp”, en i denna sträfvan företrädesvis bistående medmenniska, är gifven såsom Maka eller Make; detta det innerligaste af alla personliga samband, i hvilket fullkänslan af all sann och skön kärlek, så till Gud, som till Nästan, är sammanfattad. Englaverlden vore således icke Himmel, om hon ej innehölle urbilden äfven för detta samband, hvari Köns-tvåfalden, som genomgår hela det lefvande Universum, uppnår, såsom upphöjd från blott Natur-tvåfald till Ande-tvåfald, det högsta – och dermed äfven oförgängliga – uttrycket af den enhet, hvari den alltigenom, från lägre till högre varelse-grader, syftar att upplösa sig. Icke förr, än hos Menniskan, kan Köns-förhållandet förädlas och förklaras till detta sitt högsta enhets-uttryck, som då kallas Äktenskap; varande, på samma gång, de menskliga samhällenas djupaste naturliga rot och skäraste andliga helgedom. I sin allmännaste andemening, är Äktenskap allt slags harmonisk lifs-förening mellan en viss Godhet och en viss Sanning, hvilka befinna sig i full motsvarighet; eller, öfverhufvud, hvarje äkta motsvarighets-förhållande mellan Vilja och Förstånd. I närmare bestämd mening, beteckna vi med namnet Äktenskap endast den mellan en Man och en Qvinna ingångna förening, som fått sig detta namn egentligen tillagdt; med högsta skäl, emedan den – ehvar den är hvad den bör vara – är det nyssnämnda förhållandets fullständigt menskliga incarnation. Hvad är nämligen, i denna betydelse, Äktenskapet? Just den fullständiga mennisko-formen af Kärlekens personlighet: så snart vi tänka oss den uppenbarad medelst menniskor, eller i ett menskligt förhållande.
På det att den vatlenrkommunihalion genom sjöarne Stora och Lilla Rengen samt Jernlundcn oell Asunden, för hvars åstadkommande ofvan omlörmälda lån af Rikets sednast församlade Ständer beviljades, mätte kunna fullföljas och utsträckas mot söder genom sjöarne Erlangen, ./uttern och Krön till grans köp et af lEinnnerby, har Riksdagsfullmäktige!) Anders Andersson från Kalmar län, under åberopande af Distriklchelen Majoren Friherre De Geers i sådant afseende uppgjorda kostnadsförslag, hemställt, att statsbidrag, motsvarande ungefärliga beloppet af den derför beräknade kostnad, eller 300,000 R:dr B:ko, mätte vid denna riksdag beviljas, för alt tillhandahållas det bolag, som ville åtaga sig anläggningen af en kanal-ledning mellan sjöarne Krön och Juttern samt Jutlern och Erlangen äfvensom mellan Erlången och Åsunden, i sammanhang med förstnämnde sjös sänkning; hvarjemte motionären föreslagit, att utaf detta statsbidrag §:delar måtte få utgå såsom anslag och £:del såsom lån emot enahanda betalnings-vilkor, som bestämdes för de vid sednaste riksdag till vallen-altappningar, i ändamål att förbereda odlings-loretag, anvisade medel. Enligt hvad Friherre De Geer vid afgifvandet af det, efter dertill meddeladl förordnande, upprättade och lör Utskottet företedda förslag till en kanal-ledning mellan sjöarne Rosen och Juttern upplyst, skulle en vatten-kommunikation mellan Roxen vid Linköping och trakten af Wimmerby, motsvarande en våglängd lill lands af mil, kunna beredas för en kostnad af 1,827,000 R:dr Runt, af hvilken summa omkring f:delar skulle erfordras för kanal-ledningen jemte slussoch bro-byggnaderna mellan Roxen och Regnen.
Etk ifrån Banco-"!'tflottct af den 8:ds dennes öfwer Grosshandlaren för Uddewalla Stad itercrade a.siökning, arr nu ifrän Banquen erhälla der län biträds pä 25,220 Riksdaler till Stadens pn - 220 Den i Z Julli publique byggnaders i,landsättande, hwarmed Riksens Seander wid 1809 ärS Riksdag lemnar staden förhoppning att blifwa understödd, tillllyrkandeS Utfkotlet hära bifall sa wäl som wiikoren för detta län. Elt ifrän Banco-Utffotkek af den 8 Julii innefattande smar pä Ridderstapet och Adlnsä'erremisi af Il stotrets betänkande den 29 Junii an, gäenoe disconkerne m. m. Uplästes etk ifrän ConstikutionS Utstottet inkommit memorial af den 10 bennes, hwaruki, i anledtäng af Ridderstapet och AdelnS den 9 nästföregående gjorde remiss i afseende pä frägan till hwad u stoik Herr von Lcklieäts och Friherre Lisei von llolllleins motioner, den förre om patzevolauce för stäp-monderingar, och den sednare angående jämkning i kneckte comracterne, borde remitteras, tiilkännagifwes, atk Utstottet funnit deSsa frågor böra till dek redan förordnade paffevolance NtstotletS beredande hänwifaS. Ridderstapet ochAdeln ansäg Pasievolance Ut» skottek böra genom Prokocolls-utdrag till efterrättel» se underrättas. Uplästes och kades pä bordet Allmänna Be» sivarsoch Oeconomiä-Utstottets betänkande af den 8 Julii innefattande förslag till förbättrade anstalter i afseende pä salpetter tillwerkningen i Riket.
Motion af Rikets Ständers Justitie-Ombudsman i afseende på kärande-parts skyldighet att gifva vederparten del af upp skofs-beslut: B. II. 612, 620; lil. 163, Å. 172, 173; U. V. 244, 297, 331, A. 340, E. 561. —, med återlemnande af sådan angående rättighet att i lagsöknings-mål vända sig till domaren i orten, hvilken skulle, lika som Kongl. Majds Befallningshafvande, ega meddela qvarstadsoch utmätnings-beslut: B. 1. 182, 183, A. 183. Motioner, angående beslämmande till hvilket Utskott åtskilliga till Banko-Utskottet remitterade, men derifrån återlemnade motioner böra förvisas: B. I. 515, 520, A. 520. 106 — M — Motioner, väckta hos Ridderskapet och Adeln: af Hr Adlersparre, R., om ett tillägg till 1 mom. i 2 § af Kongl.