Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer för ännu icke påbörjade och mindre, eller åtminstone icke i högre grad, af behofvet påkallade hamn-anläggningen, t. ex. den vid Westerås, beviljat lånebidrag af allmänna medel, skäl desto heldre vore för handen att för Warbergs hamn medgifva dylikt understöda på det att icke detta redan långt framskridna och väl utförda arbetsförelag mätte, i brist af tillgångar, ofullbordad t afstadna; att Walberg, såsom i hänseende till folkmängd och välmåga Westerås betydligt underlägsen, vore vida mindre än sistnämnda stad? i tillfälle att med egna medel bidraga till sin hamnbyggnad; att den omständighet, att staden Warberg redan en gång tillförene för hamn-anläggningen åtnjutit låne-understöd från statens sida, så mycket mindre borde anses medföra betänklighet emot det nu sökta lånets beviljande, som det förra lå— nebidraget, 20,000 r:dr, icke svarade emot två-tredjedelar af byggnads-kostnaden, hvilken, enligt förslaget, nppginge till 42*000 r;dr och ytterligare ökades genom inlösandet af det förra hamn-bolagets aktier med en summa af 8,000 rdr, oberäknad! de betydliga arbeten, som, utöfver kostnadsförslaget, dels redan blifvit verkställda, dels ovilkorligen måste utföras och hvaribland förekom me åtgärder för den inre hamnen m. m., uppskattade till g, 000 r:dr; att skäl till afslag icke heller kunde sökas i det förhållande, alt staden Watberg hos Kongl. Majt i underdånighet sökt befrielse från återgäldande af det äldre lånet, enär fullgod säkerhet för samma lån förefunnes och äfven skulle för det ifrågaställde nya lånet, anskaffas; att vid föregångne riksdagar flerfaldig» hamn-anläggningar befrämjats medelst statsanslag utan återbetalningsskyldighet; samt slutligen att statsverkets till förevarande ändamål disponibla tillgångar vuunit en betydlig tillväxt, sedan, vid anställda voteringar i förstärkt Stats-utskott,. åtskilliga af de utaf Stats-utskottet tillstyrkta anslag blifvit afslagne eller till beloppet nedsatte.
Statsverkets tillstånd och behof åtföljande protokoll öfver Ecklesiaslik-ärenden för den 14 Oktober nästlidna år, hafva Rikets Ständer inhemtal, att Vetenskaps-Akademien hos E. K. Maj:t i underdånighet anmält, dels hurusom med de särskildt beviljade medlen lill utgifvande af ett planchverk öfver Svenska svampsorter, särdeles de ätliga samt giftiga, det afsedda arbetet, under inseende af Professoren Friis, vöre så förberedt, att början deraf snart kunde utkomma, dels ock att med del af Rikets Ständer vid sistförfluten riksdag å allmänna Indragningsstaten, lill understöd ej mindre för anskaffande af teckningar utaf inhemska vexter tili arbetet: Sveriges Flora, än ock för utgifvande af Teckningar af zoologiska föremål, beviljade 1,200 R:dr årligen, ett större antal svampmålningar, jemväl under ledning af bemälde Professor blifvit utförda; i anledning hvaraf E. K. Maj:l, enligt Akademiens derom tillika gjorda hemställan, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att omförmälda anslag måtte få utgå äfven under nästa statsreglerings-period; och hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall. 54:o. Hos E. K. Maj:t har Sekreteraren A. M. Strinnholm, jemte anmälan, att Sjette och Sjunde banden af ”Svenska Folkets Historia från äldsta tider”, för hvars utarbetande och utgifvande af trycket han vid sistlidna riksdag erhöll årligt understöd af 2,250 R:dr, ofördröjligen komme att läggas under pressen, i underdånighet anhållit om nådig framställning lill Rikets Ständer, att han fortfarande måtte få åtnjuta samma understöd; i anledning hvaraf och med afseende på Sekreteraren Strinnholms redan ådagalagda nit och samvetsgrannhet vid forskningen i fäderneslandets häfder, E. K. Maj:t i nåder föreslagit det begärda anslagets beviljande för ytterligare Irenne år; och hafva till denna nådiga begäran Rikets Ständer jemväl ansett sig böra lemna bifall. 55:o.
Angående yrkad skyldighet för Häradshöfdingarne, att vid hvarje Tings slut meddela Presterskapet HäradsRättens , Beslut, angående dem, som för begångne förbrytelser blifvit tilltalade och sakfällde, eller under framtiden ställde, jemte Saköres-längds extracter Öfver de Kyrkan och de Fattige tilldömde böter; fann Ridderskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande utlåtanden borde läggas till handlingarqe. Företogs till pröfning LagUtskottets den 4 sistledne Junii under N:o 98 afgifne, samt den 25 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den i3 sistledne hebruarii under N:o 2 meddeldte Betänkande, om tiden, inom hvilken hinder för lysning till äktenskap böra anmälas och styrkos. Grefve von Schwerin, Fredric Bdgiihiust Lagutskottet säger, att den i 1791 ^'s K-ongl. 104 Men 2 Julii e, «*■„, jpref bestämda; prasscriptiöns-tid endast bär föjr ändamål', att bereda tillfälle för ea person, söta flyttat från en till annan ort, att -vinna bevis (jin hinderslöshet för äktenskap , och somen, ligt Utskottets tanka, något annat syftemål dervid icke vöre afsedt, har Utskottet trott nämnde praescriptipns-tid lämpeligen kunna från sex. tift tre månader förminskas. Jag skulle likväl tro, att Författningen också haft ett annat ändamål, . nemligen, att om det finnas personer, tom, kunna äga anspråk på den bevis-sökande, desse må hafva tiilräckelig tid, att göra sina,; rättigheter gällande. Ty huru Herrar Jurister än må anse äktenskapet, linnes dock deruti något, sorn liknar ett laga fång eller en iotekning.
Emellertid inbillade sig Dina, att hon, om modern nu hade lefvat, skulle fört ett gladt och sorglöst lif och icke pinats i hjäl hos den gamla farbrodern och den olidliga tant Therese. Det var perioder, då hon riktigt hatade sina fosterföräldrar och gjorde allt för att reta dem. Men så kom den tiden, då hon skulle konfirmeras. Man skickade henne till en sträng, pietistisk prest, hvars begåfning och vältalighet gjorde ett starkt intryck på Dina. Hon blef genomskakad i hela sin varelse och arbetade sig upp till ett så exalteradt och brinnande själstillstånd, att hon, om hon hade tillhört den katolska kyrkan, i hvilket ögonblick som helst skulle ha kunnat aflägga klosterlöftet. På konfirmationsdagen var ingen så upprörd och förgråten som hon. Hela dagen befann hon sig i ett fullkomligt ekstatiskt tillstånd. Men det räckte icke länge. Då undervisningen hos den begåfvade presten upphörde, tillbragte hon åter all tid i hemmet, och då det spännande vid den religiösa andakten var förbi, fann hon snart detta lif af idel försakelser, bibelläsning och kyrkogång torrare och tråkigare än någonsin. Då och då efter en predikan kunde hennes gamla entusiasm flamma upp, men den brann kortare för hvar gång, och hon var på den punkt, då hon icke önskade annat än att något, något, hvad det än måtte vara, skulle komma och rädda henne. Omständigheterna gjorde, att hon flyttade från en stad till en annan, från sina stränga fosterföräldrar till en aflägset beslägtad tant, som med en gammal syster bodde i den stad, dit Dina sändes för att fullända sin uppfostran i en ansedd skola. Hon hade nu i öfver två år varit i huset hos sin tant, enkefru Mina Lindstedt, och hennes gamla syster Birgitta Kars. Det var två förmögna gamla damer, som icke hade något särdeles att företaga sig, och som efter en tid blefvo två viljelösa offer i deras unga slägtings händer. De började med att trösta henne och funno henne vara ett lifligt, men förskrämdt barn. Derefter skämde de bort henne och slutade med att beundra och lyda henne i allt. Ingen af de gamla tanterna utmärkte sig för något särdeles lysande förstånd, och Dina kunde inbilla dem nästan hvad som helst.
Mig vill det deremot synas, att då Regeringen i 4 års tid underlåtit att i anledn. af Lagman Carlssons förslag vidtaga den ringaste åtgärd, måste sådant betyda, antingen att förslaget är odugligt eller ock fallit i glömska. I hvilket,dera fallet som helst torde en skrifvelse från R. St:r vara af behofvet påkallad. Jag får således vördsamt föreslå, att 11. St:r skola uti underd. skrifvelse till K: M. anhålla, att vid afgörandet af den på K. M:ts Nåd. pröfning beroende frågan om utfärdande af förändrade passförfattningar, måtte tagas i Nåd. öfvervägande, dels huruvida icke skyldigheten för inländsk» resande, äfvensom för Norrmän vid resor inom Sverige, att vara försedda med pass må kunna uphöra, dels ock hvilka lättnader i detta hänseende böra utländske resande beredas. Frih. Raab, Adam Christian: Jag är alldeles förekom men af Gr. Björnstjerna. Ekon.Utsk. har vid denna Rikdag gjort sig förtjent af mycket beröm, hvilket jemväl vid flera tillfällen R. o. Ad. erkänt, derföre att det merändels afgifvit välgrundade förslag, men vid detta tillfälle synes mig L’tsk:s majoritet icke hafva varit sig lik, och jag hoppas äfven, att dess mening icke hos R. o. Ad. skall vinna någon sympathi Sedan man rest i främmande länder och der ouphörligen varit besvärad af passväsendet, så vidgas verkligen bröstet då man återkommer till fäderneslandet, men glädjen förminskas betydligen genom medvetandet att det kan bero på en obildad gästgifvars barmhertighet, huruvida jag får fritt passera eller måste underkasta mig en sådan behandling, att jag kunde tro mig vara i Österrike och ej i det fria Sverige. Jag tror, lika med Gr. Björnstjerna, att passväsendet ej medför någon enda verklig fördel, och får helt och hållet instämma i det'beslut han föreslagit. Hr Ribbing, Arvid: Äfven jag vill förena mig med Gr. Björnstjerna, men anser mig äfven böra göra den lilla rättelse i hans anförande, att det är 5 år sedan Lagman Carlssons förslag inlemnades tiil K. M.
Angående ett föreslaget tillägg uti 23» §. i Riksdagsordningen, Ut supra. *54 Den 4 Maji, e. m. SC. Vid förnyad föredragning af Rid* darhusUtskottets, den 20 si§tledne April afiåtae, samt den 27 i samma månad förmiddagen, på bordet lagda Memorial, med Förslag till Ridderskapéts och Adelns underdåniga Skrifvelse tili Kongl. Maj:t , afgående utfärdande afen Kungörelse, sorn förklarar de Ätter, hvilkas Stamtaflqr äro ofullständiga, deras Representationsrätt förlustige till dess de sina Genealogier completterat , blef berörde Förslag af Ridderskapet och Adeln godkändt. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo så väl Allsnänna Besvärsoch QeconomiasUtskottets den 26 sist» ledne Januari) afgifne samt den 17 sistledne Februarii af Ridderskapet och Adeln återremitterade Betänkande, i anledning a? vackt fra, ga om befrielse ifrån skyldigheten att afskala Barken å utsynte Ekar; sorn ock Utskottets den 2 sistledne April medriplte pcb dep 30 i samma Månsd på bordet lagde yttrande, i anledning af de vid U.(skottets förra Betänkande gjorde anmärkningar; och fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla Utskottets bemstäl» lan, att utförsel af Ekbark emot den Tull, som, Kongl. Maj t i nåder kan pröfva skäligt derföre bestämma , jemte fri disposition vid för»-» säljningen deraf, hädanefter ma blifva tillåten. Ut supra. S, D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch QeconqrniteUtskpttets dera j6 sistledne April afgifne, sam t den 30 i samma Månad på bordet lagde Utlåtanden, i anled* Den 4 Maji, e, in, 153 ping af gjorde Anmärkningar vid Utskottets förut meddeite Betänkanden: i< 1:0
Då icke dess mindre en sådan inträffat, faller naturligtvis skuggan deraf på Konungens Befalningshafvande, och denna kan icke skingras utan genom undersökningens ljus. I den dager, hvari saker) för närvarande visar sig, synes det sorn vore en förseelse för handen: det synes som Konungens nådiga vilia och befallning icke med skyldig uppmärksamhet blifvit efterlefvad: som vore Länets tidiga reqvisition och lyftning i en märkelig strid med deri derpåföljande synnerliga Iångsainheten vid Lånets fördelning: som hade denna fördelning, ehuru mödosam och vidlyftig, dock bordt kunna uppgöras, om icke från slutet af år 18x5 till Maj 18x7 åtminstone på mindre tiderymd än 3j år: som hade Gagnefs Församling på detta sätt kommit nog sent i åtnjutande af den välgjerning Rikets Ständer den beviljat, och Ban. quen jemväl såvida förlorat, som denna Lånesurnma senare till den återgår. Huru än härmed må vara, en oordning är åtminstone i Banquens Räkenskaper förvållad, som icke kan afhjelpas utan . genom en suspension af gällande Författningar och en eftergift å Banquens sida. Men ligger således en förseelse, öppen eller allenast skenbar, för Höglofl. Utskottets och Rikets Ständers ögon, så kan efter min tanka, hvarken detta Utskott eller Rikets samlade Ständer derför tillsluta ögonen. Författningarnes efterlef - 46 BanccfUtskottets Betänhanden. nåd Sr af yttersta betydenhet, vida mer än den jänta, hvarom här varit fråga. Deri borgerliga ordningen måste af alla hyllas, men främst af Riksens Ständer, som icke kunna förringa lagens kraft, utan att tillika förringa sin egen lagstiftande magt, och icke eller förvägrasin dyrkan år den Eviga Rättvisan, såsom all samhälles heliga grundval.
Hemmans och Lägenheters värden. c ‘‘O Ii. 20.000 6,000 32.000 V. X 2 c i ? 3 c W o. 53,000 3 7? £>§ W 1336 3« 33 O Pt c a* 66 40 n *c o 2 i 0 ~ n ” ®. ZZ <T> un Debiterings åtgärd. Beräkning till BranvinsBeviltning. fl •* 3 3 w a 3 3 1' Q. 3 Taxerings - Committéens Anteckningar. Arrendet består af 100 tunnor Spannmål och 300 R:dr contant. Räntan efter Markegång 200 Riksdr deraf 30 procent. (Lit, I. till N;r 17 i Bihang till RiksSt. Prot, I 8*7—*Si8. Hte Sami.) Beredningsoell Taxeringslängd, hvari upptecknas Arrendatorer och Brukare af Enskiltes Hemman o«h Lägenheter m. m. uti N. N. Socken för år 18 Den Skattskyldiges Namn och Caractere. C •0 t; £T> n a CA 25 n 3 3 fs "1 Hemman och Lägenheter m, m. Hemmans Nummer. Arrenderadt Hemmantal. « Arrenderade Hemman som hafva sarsKJlte Brukare. Berednings.Committeens åtgärd. TaxeringsCommittéens förrättning. Debiterings åtgärd. Taxerings-Committéens Anteckningar, Hemmans oell Lagenheters värde. Belopp. i-t n 3 a. ro a § af Berednings . Committéens Protocoll, Hemmans och Lägenheters värde. Inkomst. w ni zr" V) D uq Beräkning till BrännvinsBevillmng. Parti. summa. Hufvudsumma. £ T3 3 “ 3 Z. Bl ' Hufvudsumma. (Lit. K. till K;r 17 i Bihang till RiksSt.
SÖlaj:t, font låtit titt ri* 5Bi§. titt 91. ©t. tprot. 1863—1866. 1:# ©ami. 2:a 3lfi>. i 9 90 23erättelfe om I;mab i tRilet ocl; bef3 fct3 etementartåroivert utgå färffitbt utarbetabe anmiöningar t affeeitbe :på MftenbomSunberloiuningen, förftänbtgat åtonfiftorierna att titt nieber* böranbe prefterflapö fännebcm utcbbda be åfigter, tjioitfa i betta mig* tiga ämne gjort fig t;oö Slite tö ©tanber gättanbe, pioarnnb ötoitgt. 9)taj:t uttalat filt förloäittan att, bå en fjättöö elter för långt brtfwen utan* läsning iugatunba ofmerenöftämmer nteb etter befrämjar nämnba imber* loiöningö ljöga änbamåt, prefterffapet loib benjamina iafttager ett fåbant förfariiigöfätt, att be Jjctiga fanniitgarite, jemte bet be titt fitt loäfenbt* tiga innehåll Hart od; beftämbt fäftaö i be uitgaö minne, tiltifa må £ef Rafina unbcr be fiftför ftutna åren få framffribit, att af ©autia Seftamentet förfta baitbet år 1864 cd; aitbra baitbet år 1865 i itp prof*öftt>erfättning utfomniit. Unberftöb Ät SStaitb uttänbffa retigionSfamfunb af proteftantiff troöbefännctfe pär ^er fi rfräm-" ben cOangetiffa föramlingen t Söorbeaup äfioen be feitare åren erpåtttt bet manbc tretjunbra francö, piuitfet tittförne imber en längre tib för betta änbamåt årligen utgått.
icke blott den undervisning, utan ock den bildning, som är bäst lämpad för dess lifsvilkor. Inom dessa murar kunna den blifvande arbetsgifvaren och den blifvande arbetstagaren under en tid vistas tillsammans för att sedan under hela sitt lif bära stämpeln af de inflytelser, som då bragtes att utöfva sin verkan på dem. Derför är det icke utom ämnet att påminna eder derom, att industriens blomstring beror icke blott på förbättringen af tillverkningsmetoderna, icke blott på förädlingen af den individuella karakteren, utan äfven på ett tredje vilkor, nämligen en klar uppfattning af vilkoren för det sociala lifvet å så väl kapitalistens som arbetarens sida samt deras enighet med afseende på gemensamma grundsatser för social verksamhet. De måste lära sig, att samhällsföreteelserna i lika hög grad äro uttryck för naturlagar, som några andra, ' att inga sociala anordningar kunna blifva bestående, om de icke harmoniera med den sociala stati-kens och dynamikens kraf och att i sjelfva tingens natur finnes en domare, hvars domslut verkställa sig sjelfva. Men denna kunskap. kan endast erhållas genom att på studiet af samhällsföreteelserna tillämpa de forsknings* metoder, som följas vid naturvetenskapliga undersökningar. Jag bekänner derför, att jag gerna skulle se ett tillägg gjordt till den förträffliga uppfostringsplan, som blifvit föreslagen för högskolan, i form af någon anordning för undervisning i Sociologi. Ty, om vi ock alla äro ense derom, att parti-potitiken icke får hafva något rum i högskolans undervisning, måste likväl i detta land, som, praktiskt taget, styres genom allmän omröstning, hvar och en, den der gör sin pligt, utöfva politiska funktioner.
Yttrandet har endast afseende på tillämpningen. Något bifall har ej på förhand blifvit begärdt. Hvad angår Frih. Cederströms motion, skall Utsk. ej underlåta att upptaga den; men som den ej kommit Utsk. tillhanda, har sådant ännu ej kunnat ske. Beträffande afgiften för kortspel, finnes stämpel på kort upptagen i bevilln.förordn., och det heror således på R. St. att ■vid bevilln.förordnis antagande förhöja denna afgift, eller låta den qvarstå sådan den är. Gr. Horn: Sorn brännvinet kommer att spela en stor rol vid denna riksdag, uppskjuter jag nu allt svar rörrde principfrågan af dess beskattning. Jag vill blott hafva försvarat mitt yttrande emot en ledamot af medicinska skrået. Jag känner med säkerhet, att personer ex. officio ålagt corporationer att supa brännvin. Jag påminner mig särskildt, att ett helt compagni, som ingått nykterhetsförening, måste i ett läger på befallning derifrån afträda. Jag har genom tillsats af brännvin lyckats att bevara egna arbetare från en elakartad rötfeber, som allmänt gick i den kringliggande orten. Om man påminner sig, huru brännvinssupande! uppkommit genom en framfaren Konungs uppmuntran , att bryggningskonsten derigenom till en del gått förlorad, och att födoämnenas beskaffenhet för de lägre classerna ofta icke är den bästa; så anser jag det vara en nödvändighet att ej på en gång afskaffa förbrukningen af brännvinet, förrän man i dess ställe fått någon tjenlig dryck och förrän man t. ex. uppmuntrat y:onsumtionen af tlie. Frih. Ehrenborgh: Jag vill endast anföra några ord i afseende på Hr v. Hartmansdorffs målning af följderna, om den princip blefve antagen, för hvilken jag ifrar. Jag tror ej, att den är så farlig, som han ville förespegla oss genom Englands exempel. Jag tror, att, om man så småningom går öfver på indirect beskattning, det skall gå ganska långt, innan vi komma till de svåra följder, han för oss vill framställa, Deremot tror jag, att vi just derigenom skulle komma till det resultat, vi önskat, att skatterna skulle falla jemnare.
På grund af hvad nu blifvit anfördt, får jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer mätte besluta: l:o att det pharmaceutiska Institutet hädanefter må blifva ett läroverk, sorn af Staten underhålles, och 2:o att till ifrågavarande läroverks underhäll bevilja ett ärligt anslag af 17,500 R:dr R:mt, att bland de ordinarie statsutgifterne uppföras, af hvilket anslag skulle utgå: Motioner i Borgare-Ståndet 1862. R:dr R:mt. till lön åt en lärare i Kemi och Mineralogi 3.500, , „ „ Pharmaceutisk Na turalhistoria och Pharmacognosi 3,500, „ Mathematik och Physik 1,500, , , laborator 2,500 och ät densamme för undervisning i Pharmaceutisk Författningskunskap 500 3,000, ” arfvode åt Föreståndaren 500, * arfvode ät 2:ne Amanuenserj ^qq 1,000, ” lön åt en vaktmästare 500. " underhåll af laboratorium, anskaffande af materiel för laborationsÖfnin garne, drogoch boksamlingarnas förfullständigande, samt inköp af physikaliska instrumenter 3,000, "n ved, lysningsämnen och vatten 1,000, Summa R:dr R:mt 17,500. Om remiss till Stats-Utskottet får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 29 November, 1862. B t Ekerot M 18?. Af Herr BUVill’: Angående statsbidrag till uppförande af ny lar över ks byggnad r Sala. Sedan Rektor i det lägre treklassiga elementarläroverket i Sala, af skäl att iärjungarnes antal vid läroverket på sednare tiden så betydligt tillvext, att ingen af do nuvarande lärosalarne vore nog rymlig, att utan stor olägenhet kunna begagnas vid undervisningen derstädes, gjort framställning derom, att åtgärder matté varda vidtagne till afhjelpande af detta för läroverket högst menliga förhållande, så har, tili följd af
Art om f. d. Konungen eller nägon af desi Famille skulle af gällande orsaker finna sig föranlätne att wistelseort förändra, bör det ske med Swensta Regeringens wetstap och bifall, sä framt de wilja bltfwa i ätnjutande af den iwderhällssumma Riksens Ständer dem bewiljat. Zw Att dä f. d. Konungen aflägsnar sig frän fin Famille, äger han icke att lyfta mera än räntan för bans enstildta förmögenhet, utgörande 23,582 Riksdaler Swenstt Banco, samt de lo.noo Riksdaler samma mynt som Riksens Ständer honom enskildt tillagt. 4w Att det äterstäende af underhällssum. man tillkommer alltid i sädant fall f. d. Drott, ningen, att för sin och fina Barns räkning, sä länge desie äro omyndige emottaga och Disponera. Hwilket beslut Riksens Ständer nu till Eders Maj t i underdänighet fä öfwerlemna rö. Utdrag af Högloft. Riddcrssapets och Adelns Protokoll wid Urtlma Riksdagen i Örebro den n Octob. 1810. S. D. anledning af förekomna anmärknin. gar wio Banco. Utskottets den 8 October pä bor - 100 Den 11 Oktober. bordet lagda, och nu ä nyo föredragne Mems, rial, innehällcknde Utskottets utlätande i afseende pä Konungens Nädiga Proposition om medel till Jernrverks, handteringens uppratthällande, blef detta Memorial till Banco. Utskottet äler. remitteradt. Or supra. Lx ?rotoco!Io O. Silverstolpe» ^ Utdrag af Högloflige Ridderffapetö och AdelnS Protokoll wtd Urtima Riks-agen i Orebro den n Octob. i8ro. S. D. X4)id förnyad föredragning af Lag.
Ty när en vara kail i5o Den i5 December f. m. en längre tid förvaras, måste den anses jbåde af mera värde, och således mera säljbar; mera stadga i pris skulle deraf följa, och speculanten med mindre risque rigta sin åsigt på denna äfventyrlig^ och aftynade handelsgren. — Äfven tror jag, att den, genom ett enda års mindre goda äring, ofta inträffade farhåga för brist å denna nödvändighets-artikel, skulle, om ej undvikas, åtminstone minskas, enär allmännare utvägar voro beredda, att emot förskämning bevara de goda årens öfverskott. Att utföra detta förslag och bringa dessa Inrättningar till en både theoretisk och praktisk visshet i afseende på nyttan, och dräglig kostnad vid anläggningen, fordras, utom mycken omtanka och välvilligt nit af Aeademiens Herrar Ledamöter (det jag dock hoppas de ej vilja undandraga sig) troligen rätt dryga bidrag af Staten, hvilka dock ej borde blifva afskräckande för verkställigheten; ty nog synes billigheten fordra* att något göres för denna del af Nationen, som (jag tilltror mig bevisa det) vid alla tillfällen får bära Landets tyngsta bördor. Vördsamt anhåller jag, att denna min Motion måtte blifva de respective MedStånden communicerad, samt till Stats-och EkopomiUtskottens handläggning remitterad. Friherre Ridderstolpe, Fredrik: Då Remiss blir beviljad af detta Memorial lill Den i5 December f. m. EkonomiUtskoltet, anhåller jag få fästa nämnda Utskotts uppmärksamhet på hvad jag nu får äran anföra, nemligen att en Fransos, vid namn Jules Napoleon Simyan, som kommit till Sverige, är sinnad inrätta en sådan Torkinrättning, som Motionären omtalat. Denne Fransos har redan fått 3 privilegia exclusiva på gjorda uppfinningar, och åstundar nu få det tredje å denna Torkinrätlning; hvarom allt jag åtager mig, att. lemna Utskottet närmare upplysning. Lades på bordet. Högloft. Ridderskapet och Adela åtskiljdes klockan 3 eftermiddagen.. Ia fidem Protocolli, O. J. Lagerheim*. Måndagen den i5 December.