Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Får denna oegentlighet vidare fortfara, tror jag att den möjligen kan medföra en nedsättning äfven för andra kompanichefer, ty hvad ligger närmare till hands än att kommande E. St:r förklara, att, då sqva dronscheferne vid ett Regite kunna berga sig på 1,600 rdr, så behöfva icke eller andra hafva 2,400; allas löner nedsättas således till 1,600. Detta kan så mycket heldre ega rum, sorn lönerna för Konungens värfvade Hussarer äro de normala, efter hvilka kartering af fullmakter verkställas för hela arméen. Jag liar hört en och annan säga att passevolansen vid detta fiegite skulle vara så god att sqvadronscheferne kunde vara belåtne med förhållandet sådant det är. Jag tror att man kunde bestrida detta, då Regitet kostat jemnförelsevis mindre än något annat, men dermed må vara huru som helst, hemställer jag om det vöre rätt eller värdigt af Staten att säga: jag ger eder endast ®/s hvad jag ger åt andra, men tag igen skadan på passevolansen, tag ut deraf i bko hvad andra hafva i rgs, och allt är väl. Månne ej hvarje officer, hvarje man med hederskänsla, med ovilja skulle afhöra ett så lumpet förklarande, och dermed är ock den enda invändningen mot mitt förslag förfallen. Men om sqvadronscheléns ställning är obillig, så är Reg:tsqvartermästarens det i ännu högre grad. Han upbär endast 1,350 rdr, då alla andra Keg:tsqvartermästare hafva 1,800 rdr. Han har ingen passevolans att gripa till. Orsaken hvarföre han icke fick förhöjning vid löneregleringen var helt enkelt den, att, då sqvadronschefen endast hade 1,600 rdr, kunde man icke gifva Reg:tsqvartermästaren 200 rdr mera. R. o. Ad. har alltid för sin del beviljat de anslag, som Ståndet funnit lämpliga, oafsedt hvem som Den 11 April f. m. 8.5 vack t förslag derom; jag hoppas att
Friherre ^'l>8rcreuts, pä ett emot hans nlmärkla sönjeiister smarande fält, afbörda sig Fäderneslandets förbindelse, såsom'äuninsione någon ersättning för Hwad, genom Rikets förlust af Finland, Herr Generat-Lieurenanten af sin enffilda egendom i samma Provins fö>:- lorak, hans Fru och Arfwingar un förläning Upläkä Leckö Kungsgård med derunder lydande lägenheter under en lid af Femtio är, samt med de förmäner och pä de wilker, Stats-Utskoltels förenämnde Protocolls Utdrag omständeligen innehälleri och skulle delta bestut de öfrige Refpeclive Sländen tvökdfgM! och manligen communiceras. bit Luxrs. S. D. Efter del Borgare>Standek, i anseende till gjorde anmärkningar wid Häglof!. Slgkö' Ulskvllets betänkande af den 28 nästledne September, angående åtskillig? Riksgäids-CoiiloirelS for!- dringar, och deras indrifwande, denna fräga tili Stais - UlskottelS ytterligare handlaggniiig äkerförwist samt Utskottets Deputerade, i anledning deraf, den ?!de innewarande hos Stander haft företräde; för - 1608 Den 27 November. för att grunderne till Uc^oktets betänkande närmare »plysa, fann Ständer, att fem samtelige öfrige Riks Stånden nu Mera till SrcitS-Ukstoktets betänkande lämnat crr sammanstämmande bifall; alrsä förfaller ock, genom e» salunda bestämd pluralikek, al! werkan af de gjorde attmärkningsrne och Siän» det anser någon widare pröfning af Utstkoktcrs åtgärd icke wara, a Scandeks sida, as nöden; hwaronr wördsan, och wänlig underrättelse skulle de Respektive Med-Ständcn härigenom meddelas. bst supra. S. DSom, i anseende till sörckomnc anmärkningar cmor Riksens Högloft.
Detta är likväl ännu icke i verksamhet och kan icke vara det, enär arrendetiden ännu icke är utlupen; men jag tror, att det arrendebelopp, som nu utgår får af Hushålls-sällskapet i Upsala uppbäras, till bildande af en fond för nämnde institut. Denna fond kommer att blifva ganska betydlig, och jag tror således att vi håfve gjort ganska mycket för våra landtbruks-instituter, samt att det vore nyttigt att stanna dervid. Af dessa skäl och på det att Utsk. må komma i tillfälle att vid dessas anslag föreslå det uttryckliga villkor, att innan anslaget för något institut beviljas, noggrann undersökning om jordmånens tjenlighet blifver verkställd, så anhåller jag, att betänk, måtte återremitteras. Frih. Palmstjerna: Det har blifvit omnämndt, alt jag reserverat mig emot Utsk:s tillstyrkande af nya anslag för flere landtbruks-instituter än de nuvar. Det är verkligen så. Jag har nemi. ansett, alt de nuvar. landtbruksskolorne borde erhålla större anslag, på det att de måtte kunna uppfylla sitt ändamål, i stället att inrätta flere landtbruks-instituter med endast 1,000 r:drs årligt anslag hvardera, emedan jag anser, att ingen landtbruksskola med så litet anslag kan uppfylla det dermed åsyftade ändamålet, såvida icke provinsen tillskjuter mera eller ytterligare åtminstone lika mycket till utöfver hvad redan är tillskjutet. Detta torde hvar och en, som tagit kännedom om landtbruks-instituterne, lätteligen medgifva mig. Då emedlertid Utsk. varit af en annan tanka, och experimentet icke är så särdeles dyrt, och det derjemte Pä Den 30 October e. m. 433 pä elt eller annat ställe möjligen skulle lyckas att för mindre kostnad inrätta sådane landtbruksskolor, så vill jag icke motsätta mig anslaget eller yrka någon återremiss. Här har äfven blifvit anmärkt, att Landlbruks-institutet vid Sjögestad i Östergöthland vore beläget på en sandkulle.
Stånd fortfarande förblifvit, utan att ingå i Hederjyärda Bonde-Ståndets Förslag att ersättning för StatsUtskottens Setänkandeni *953 den ifrågavarande Post-Taxe-förhöjningen måtte sökas genom förhöjd afgift på andre Bevillnings." Artiklar. Förstärkta Stats.Utskottet har i följd häraf denne dag sammanträdt, och i den ordning Grundlagarne utstaka röstat öfver den utaf Bev i Ilning»-Utskottet föreslagne, så lydande Voterings proposition: Uen, som bifaller, att det af Riksens Höglod. Ständers Bevillnings Utskott afgifne Betänkande^ rörande Post-Inrättningen m. m., i hela dess vidd godkännes, och att en förhöjning af Tjugufem procent i Post-Taxan för inre Brefväxlingen följaktligen skall äga rum; voteras 3a, den det ej vill, Nej; Vinner Nej, så kommer den nu gällande Post-Taxan för In-' rikes brefvexlingen att oförändrad fortfara och den af densamrnas förhöjning påräknade inkomst för Stats-Verket i stället att sökas genom en förhöjd afgift för Consumtionan af Bränvin och Tobak, men Utskottets Betänkande för öfrigt godkännas. Efter det Voterings-Sedlarne blifvit oppnade, funnos. Sextiofyra Ja, och Femtiofem Nej; Och, som Ja således vunnit, så är följakteligen det af Bevillnings-Utskottet afgifne Betänkande, rörande Post-Inrättningen m. m. i hela dess vidd godkändt och kommer en förhöjning af Tjugufem Procent i Post-Taxan för inrfe brefve^lingen, i följd deraf, att äga rum. Stockholm deri 25 Junii 1818. bihang till Riks-St. StatsUtskottens Setänkandeni *953 den ifrågavarande Post-Taxe-förhöjningen måtte sökas genom förhöjd afgift på andre Bevillnings." Artiklar. Förstärkta Stats.Utskottet har i följd häraf denne dag sammanträdt, och i den ordning Grundlagarne utstaka röstat öfver den utaf
Om jag icke gjorde erinran derom, skulle jag utsätta mig för förebråelsen alt icke derpå hafva fästat R. o. Ad:s uppmärksamhet, Denna §, den 6 nemi., innefattar, utan att jag nu vill besvära med uppläsning deraf, en bestämmelse huru, sedan bolaget är ense om reglorna, det skall gifva dem tillkänna för rådhusrätten och Konungens Bef:h:de och äfven få dem pröfvade af Konungen. Det är naturligt, alt icke en sådan omständighet kan få uteslutas, ty då skulle bolagen få bestämma hvilka bolagsreglor som de behagade, De förutgide §§:ne i Ulsk:ns betänk, angå andra ämnen, så att, om ej inflyttningen af Den 18 Februari e* m, 4% (h nna § i milt förslag gores här, så komma vi långt fran <li t ämne, som rörer stiftelsen. Hr Frih. o. Landtm, vttrade, alt, då ingen anmärkn. blifvit gjord vid 4 §:ni l)an torde få framställa propos. derå. Hr Aminoff: Här står hett enkelt ansvarig direktion. Detta är ett vidsträckt uttryck, som möjligen kan sträckas och lydas derhän, att, om t. ex. directionen utlemnar penningelån åt personer, de der vid lånens beviljande och ulassignerande voro kände för fullt vederhaftige, men som sedan råkat komma på obestånd, diiectrn klefve ansvarig för hvad som bruste i lånens inbetalande. Denna mening (ör modar jag icke vore den rätta att fästa vid ordet ansvarig, hvarföre jag hemställer att §:n mätte komma att fä följande lydelse: ”Delagarne i bolaget böra ino(ii sig utse en (öv vårdslöshet, svek och bedrägeri ansvarig” etc. Gr. Frölich: Det är nu som det gäller att inse hu ruvida man är angelägen örn alt banker skola uppslå såsom svampar, .lag anser min skyldighet vara, i likhet med hvad jag förut i frat för, att dessa banker skola göras så säkra som möjligt, på det att allmänheten icke matie förlora något.
Si, rätt derutaf besluter jag emot dig, att du icke äst rättfärdig; ty Gud är mer än en menniska. Hvi vill du träta med honom, att han icke gör dig räkenskap på allt det han gör? Om Gud en gång något befaller, skall man då icke först se derefter, om det rätt är. Uti synenes dröm om nattene, när sömnen faller uppå menniskorna, när de sofva på sängene; Då öppnar han menniskors öra; och förskräcker dem, och näpser dem; På det han skall vända menniskona ifrån olycko, och förvara henne för öfvermod. Han skonar hennes själ för förderf, och hans lif, att det icke skall falla i svärdet; Och näpser honom med sveda uppå hans säng, och all hans ben mägteliga; Och far så med honom, att honom vämjes vid maten, och hans sjal icke hafver lust till att äta. Hans kött försvinner, så att man intet ser det, och hans ben förkrossas, så att man icke gerna ser dem; Att hans själ nalkas till förderf, och hans lif till de döda. Om nu en Ängel, en af tusende, trädde fram för honom, till att förkunna menniskone Guds rättfärdighet; Då skall han förbarma sig öfver honom, och säga: Han skall förlossad varda, att han icke skall fara neder i förderfvet; ty jag hafver funnit en försoning. Hans kött komme sig till igen, såsom i ungdomen, och låt honom åter varda ung igen. Han skall bedja Gud, den skall bevisa honom nåder; han skall se sitt ansigte med glädje, och skall vedergälla menniskone hennes rättfärdighet. Han skall för menniskomen bekänna, och säga: Jag hafver syndat och illa gjort, och mig är ännu för litet skedt. Han hafver förlossat mina själ, att hon icke skulle komma i förderf; utan mitt lif skulle få se ljuset. Si, allt detta gör Gud två eller tre gångor med hvarjom och enom; På det han skall hemta hans själ igen utu förderfvet; och upplyser honom med de lefvandes ljuse. Gif akt häruppå, Job, och hör härtill, och tig, att jag må tala.
Dels af någre Ledamöter, Hrr Santesson , Leffler och Ståhle, att såsom ett uttryckligt vilkor för någon löneförhöjnings beviljande, borde förutsättas och förbehållas , att Myntvärdet vid denna Riksdag blefve bestämdt3 på det icke eljest, i fall af Myntets förbättring, skattebidragen skulle blifva drygare, och i händelse af Myntförsämring, ny fråga vid nästa Riksdag uppstå om löneförhöjning, som, öfverstigande Samhällets förmåga att kunna utgöras, det nu ålåge Representationen, att förekomma, och tiden för löneförhöjningarnes vidtagande äfven blifva den, från hvilken realisationens verkställighet eller SilfverUtväx - Betänkande!), N:o 235. v lingen från Banken vidtoge; dels ock af andre Ledamöter, Hrr Helsingius, Winberg, Lundman, Langenberg, Westman, Meijer, Löfvenius och Montan, att en löneförhöjning i helt nu icke matte äga rum, utan blott provisoriskt, intill dess att en ny allmän lönereglering kunde verkställas, emedan det ej vore möjligt för nu varande B.. St:r att veta, huruvida en Myntbestämning skulle medföra följder , som inneburo Myntets försämring eller förbättring, och verkningarne af Myntbestämningen ej kunde erfaras förr än närmare nästa Riksdag. Och har inom H. BondeStåndet en Ledamot äfven gjort, i afseende på löneförhöjningarne, sistnämnde förbehåll. Enär, till grund för den Myntbestämning, som redan blifvit R. St:rs pröfning underställd, man antagit, hvad icke synts vara ogilladt, att i R:dr Silfver skall beräknas efter 128 sk.
Bonde-Ståndet har, med ogillande af Utskottets förslag till reglementariska föreskrifter, såsom sitt beslut antagit Herr Skogmans> C. D., emot nyssnämnde utlåtande afgifne reservation, innehållande följande föreskrifter: ^ 1. ”Den, som till Banken rnlemnar bevis, utfärdadt af Bankens i Hamburg antagna Bankierhus, att vexlar å högst 6j dagars tid eller annan valuta i Hamburger Banco blifvit kostnadsfritt för Banken hos samma hus deponerade och godkände, erhåller motsvarande summa i Banco-sedlar, efter 128 sk. för hvar Riksdaler Hamburger Banco.” Banco-TJtsiottets Memorial, N:o 43. r 3 ”§ 2. ”Vid de tillfällen, då Banco-Styrelsen finnér godt alt afgifva vexlar, hvilket hvarje gång på Börsen kungöres, erhåller den, som till Banken inlemnar attest öfver insättning i Depositions-afdelningen af Banco-sedlar, motsvarande minst 5oo R:dr Hamburger Banco, vexel eller vexlar å samma myntsort 3o dagar å dato, efter 129 sk., under April till och med September, samt i3o sk. under October till och med Mars månader.” ”§ 3. ”Hvad, sorn hos Bankens hus i Hamburg blifvit för Bankens räkning nedsatt utöfver 5oo,ooo R:dr Hamburger Banco, indrages till Banken uti omyntadt silfver, på sätt Banco-Styrelsen finner för Banken förmonligast.” ”§ 4. ”Influtna medel för sålda vexlar reserveras till uppköp af depositionsbevis å insatt silfver för Bankens räkning, enligt § 1, när omständigheterne det medgifva.*’ Efter hvad sålunda är vordet ådagalagdt, hafva 2:ne Riks-Stånd nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, godkänt 1 punkten af det förslag till reglementariska föreskrifter, i och för vexelhandel, hvilket blifvit framstäldt i Utskottets utlåtande, N:o 39. Häraf hemtar
Betänkande N:o 45. o3 läckande af inqvarterings-tilgiflerne, utan till släde nies andra behof, utgör, enligt nyssnämnde sammandrag, efter medeltal af 5 år, 8,478 Rdr j oell då del mäste antagas för gifvet, att denna tolag är städeme forunnacj, endast och allenast till lindring i inqvartering,s-besvärel, lärer både al rättvisa och billighet påkallas, att hvad sorn deraf hittills blifvit ryckt från sin bestämmelse, och eu längre lid fått utan motsvarande tunga åtnjutas, för framtiden varder lill sitt rätta ändamål ålerfördt, äfven om en cl v Lik förändring i nu varande förhållande skulle drabba städer, som förmena sig vara ifrån i n q v ar te r in gssk yld ig h e I en befriade. Sedan inqvai teriugs-Lolagen, genom behörige controler vid uppbörden deraf, blifvit till summan känd, och inqvarteringsmtgifterne, medelst ny inqvarlerings-stadga bestämda, kan rätteligen utrönas den brist, som beböfvei fyllas, samt en ordentlig reglering af inqvarterings-besväret, med eller utan inköp af caserner för Statens räkning, verkställas. I enlighet med hvad Utskotten sålunda anfört, och ulan att frångå de grunder, som Rikets Ständer å förra Riksdagen i denna fråga fastställt, li Utskotten, till Rikets Ständers bifall, hemställa: att, enär Rikets Ständer, i saknad af lillräcklige upplysningar och i brist af medel, icke för närvarande kanna inlösa eiler uppbygga caserner för Statens räkning, Rikets Ständers åtgärd vid1 denna Riksdag, till verkställande af senaste Ständers fattade beslut måtte inskränkas dertill: * a) ali:, medelst underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla, det sådane undersöknings-ålgärder vidtagas, hvarigenom dels utredes inqvarterings-tolagens belopp, serskildt från den öfrige tolagen, och det för alla städer, der sådan uppbäres »— hvarom Commerce-Collegium torde få Kongl, Majlis
Ansåges åter Grefve Lewenhaupts ersättningsanspråk vara klart och ostridigt, men statsverkets af tvistig beskaffenhet, syntes det Revisorerne hafva varit lämpligt att, å ena sidan, väl tillägga Grefve Lewenhaupt den ersättning, hvartill han kunde vara berättigad, men å andra sidan icke heller frånhända statsverket det anspråk, detsamma egde på ersättning af vederbörande för den försummelse i afseende å utarrenderingen, som läge dem till last, särdeles som detta anspråk, enligt Revisorernes tanke, hade bort i sammanhang med möjligen uppkommande fråga om ansvar å vederbörande för samma försummelse i vanlig ordning bedömas och således icke omedelbart af Kongl. Ma,j:t pröfvas; och syntes Revisorerne åtgärden att förklara frågan om ersättningsskyldighet för berörda försummelse vara förfallen desto mindre hafva varit erforderlig, som, så vidt handlingarne utvisade, hvarken Grefve Lewenhaupt eller den eller de tjenstemän, som jemte honom kunde drabbas af ifrågavarande ersättningsskyldighet, derifrån sökt befrielse, och dem följaktligen blifvit i nåder tillagd en icke begärd förmån. — Vidkommande slutligen bestämmandet af nuvarande Landshöfdingens i nämnda län löneinkomster, ansågo Revisorerne, på anförda skäl, dessa på det hela taget icke vara i full öfverensstämmelse med de grunder, som blifvit tillämpade vid 1837 års allmänna lönereglering för landshöfdingarne i samtliga länen. Utskottet finner visserligen det af Revisorerne anmälda förhållande särdeles anmärkningsvärdt; men då den regeringsåtgärd, sorn dermed afses, redan under nästlidna riksmöte utgjort föremål för vederbörligt Utskotts granskning, och hvad Rikets Ständer efter en sådan granskning godkänt eller lemnat oanmärkt enligt 76 § Riksdagsordningen vunnit decharge, så att ingen ny, till ansvarighet bindande granskning derefter må i samma mål företagas, anser Utskottet, i betraktande häraf, förevarande anmärkning numera icke kunna till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Kongl.
I fråga åter örn den särskildt föreslagne •och beslutade Sparbanks-inrättningen , finner Utskottet, sa vida samma inrättning blifver beroende endast af Tjenstemännens och Arbetarnes enskildta bidrag och insättningar , icke någon annan anmärkning dervid, än att, ehuru i det år 1821 af Canal-Directionen gemensamt med Revisorerne, på sätt ofvannämndt är, för Inrättningarne uppgjorde Reglemente, inteckning icke finnes "ämnd bland den säkerhet, som fpr de till CanalBolagets Gassa ingående besparingsmedel skulle insätlarne meddelas, Bolaget likväl förut vid 1820 års Bolagsstämma formligen beslutat, att Besparingsoch Pensionsfonden borde hos Bolaget förräntas «mot inteckning i de Bolagets Fastigheter, som af Directionen dertill utsåges; i anledning af hvilket beslut samt Bolagets förbehåll att framdeles göra de jemnkningar i Reglementet , som vunnen erfarenhet under tiden kunde visa vara nödvändige, Utskottet ansett 9ig böra till Rikets Ständer hemställa, om ic - Uanco-Utskottit* Fttänkariden. 181 le förklaras borde, att ehvad ansvar Bolaget och Dess Direction kunde ikläda sig, för be* sparingsmedlen, någre CanalVerkets tillgångar dock icke ina derföre pantförskrifvas, ej eller samma Verks Fastigheter, såsom utgörande Hypotheker för Bolagets skuld till Banquen, så länge denna skuld finnes ogulden, för dy* lika eller andra förbindelser graveras.
Se den nya rcdactionen: Art. IX, § 63. § 86. Stadgandet i sista punkten 2:dra mom. af denna § synes icke innebära mera anspråk på att intagas uti Konungens Befhtdes kungörelse, än iakttagandet af hvarje annat åliggande, i följd af Bevillnts-förordn., hvilken såsom allmän lag, måste antagas att i sin helhet af en hvar vara känd. Af sådan anledn. är denna punkt uti projectet utesluten. Första och andra mom. af denna §, äro i öfrigt hufvudsakligen intagna på Art. X, §§ i5g och 160. Beträffande böternas uttagande, är derom utfördt på Art. X, § 171. t 112 Den i Februari. n§ 87. Första delen utförd på Art. X, § 98; samt, med någon icke väsendtlig förändring, återstoden på 5 >02- § 88. Utförd på Art. X, § 99. §§ 89, 90, gr. Kunna sammandragas till en §, sedan det i § g2 förekommande vite blifvit intaget uti en särskild Art. X, § 161. Den rättighet, sorn § 9?. Bevillnrs-förordn. gifver Berednrscomiteerna, alt, i stället för deras ledamöters mangranna inställande till val vid bildande af Taxerts-comite', på förhand genom val inskränka detta antal till åtminstone tre personer, har erfarenheten upplyst vara en, icke ovanlig, orsak till brist uti det för Taxer:s-comite bestämda antal ledamöter, och hvilken brist gemenligen yppas, då comite'en redan bort sina arbeten boija. Man har alltså i detta project uteslutit en slik rättighet. Det ligger dessutom i sakens natur, att Taxer:s-comite'erna bättre skola kunna sammansättas, då man är i tillfälle att utse dess ledamöter bland det större antal valbara, som taxerrs-districtets församlade Beredn:s-comiteer erbjuda. Se Art. X, § 106.
Men han var barmhertig, och förlät missgerningarna, och förgjorde dem icke; och afvände ofta sina vrede, och lät icke alla sina vrede gå. Ty han tänkte att de äro kött; ett väder, som bortfar, och kommer intet igen. De förtörnade honom ganska ofta i öknene, och bekymrade honom i ödemarkene. De försökte Gud framgent, och rette den Heliga i Israel. De tänkte intet uppå hans hand, den dagen då han förlöste dem ifrå fienderna; Såsom han sina tecken gjort hade uti Egypten, och sina under i det landet Zoan. Då han deras vatten i blod vände; så att de af deras bäcker icke dricka kunde. Då han ohyro ibland dem sände, som dem åto, och paddor, som dem förderfvade; Och gaf deras frukt gräsmatkom, och deras säd gräshoppom. Då han deras vinträ med hagel förderfvade, och deras mulbärsträ med stort hagel. Då han deras boskap slog med hagel, och deras hjordar med ljungande. Då han i sina grymma vrede sände ibland dem onda änglar, och lät dem härja och förderfva, och skada göra. Då han lät sina vrede gå, och icke skonade deras själom för dödenom, och lät deras boskap dö af pestilentie. Då han i Egypten allt förstfödt slog, de första arfvingar i Hams hyddom; Och lät sitt folk utdraga såsom får, och förde dem såsom en hjord i öknene. Och han ledde dem säkra, så att de intet fruktade sig; men deras fiendar öfvertäckte hafvet; Och lät dem komma i sina helga gränsor, till detta berg, hvilket hans högra hand förvärfvat hafver; Och fördref för dem folk, och lät dem utskifta arfvet, och lät Israels slägter bo i deras hyddom. Men de försökte och förtörnade Gud, den Högsta, och höllo intet hans vittnesbörd;
13 uppifrån slår kathegorier, läs: kategorier „ 26 „ 18 „ „ kathegorien, „ kategorien „ 26 „ 24 „ „ kathegorien „ kategorien „ 32 „ 6 nedifrån „ N:o 5 „ N:o 6. Bih. lill B. St. Ank. lill Exp.-Ulsk. d. 10 Juni 1857, kl. 11 f. m. Memorial till Rikets Ständer, med voterings-propositioner rörande Konstitutions-Utskottels uti Memorialet N:o S afgifna grundlag s-ändring s-förslag, angående Riksstyrelsens förande i vissa fall m. m. Med anledning af Konstitutions-Utskottels uti Memorialet N:o 1U gjorda framställning, rörande de anmärkningar vid Utskottets uti Memorialet N:o 8 föreslagna grundlagsändringar, angående Riks-styrelsens förande i vissa fall m. m., hvilka Bonde-ståndet såsom sina gemensamma tankar framställt, har nämnde Stånd, enligt Konstilutions-Utskoltet tillhandakonimet utdrag af Ståndets protokoll för den 27 sistlidne Maj, beslutat, att frångå sitt förut fattade beslut om intagande å lämpligt ställe i Regeringsformen af bestämmelse om hvad under benämning “kronprins* rätteligen förstodes, samt förklarat, att Ståndets gemensamma tankar i öfrigt rörande nyssnämnda grundlags-ändrings-förslag vore ordagrannt uttryckte, da, med antagande i öfrigt af Konstitutions-Utskottels i sistberörda memorial gjorda förslag, följande förändringar vidtagas, nämligen i afseende å R egeria g sformen. § 39. 1 afd. I stället för orden: “ilen till tbrouföljden närmast berättigade Prins, om Han nppnått den ålder, som 1 41 § sägs“, hvilka höra utgå, införas orden: “Kronprins, om Han uppnått 21 års ålder* Bilt. till R. St. Prot. 1856 åf 1857. 3 Sami. 8 Haft. 2 Konstitutions-Utskottels Memorial Nio 12. 2 afd. i stället för uttrycket: “finues ej Prins", användes uttrycket: “finnes ej Kronprins.“ 3 afd.