Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit öfverlemnad i Förvaltningens underdåniga skrifvelse den 13 sistlidne — 296 — September, med förslag och beräkningar öfver raedels-behofven å riksstatens femte hufvudtitel under nästa statsregleringsperiod. Förvaltningen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stor mäktig ste, Aliernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, C. S. ANNERSTEDT. C. B. LILLIEHÖÖK. JBKLEMAN. G. E. HOLM, Referent. Stockholm den 12 December 1862. A. Falkenstedt. Befälhafvande Amiralens vid Carlskrona station af Flottan underdåniga utlåtande, angående Rikets Ständers Revisorers framställningar vid granskning af denna stations räkenskaper. Underdånigt Utlåtande. Öfver de underdåniga framställningar, som Rikets Ständers Revisorer andragit uti deras underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för år 1860, får jag, hvad beträffar Flottans station i Carlskrona, nu i underdånighet mig utlåta: Vid § 2. Re visorerne hafva här framställt sin önskan, att erforderlige åtgärder skulle vidtagas, hvarigenom sattes i tillfälle att uppfylla den vid flere föregående revisioner ut - — 297 — tryckta önskan om sådan ändring i bokföringssättet, som lättast leder till möjligheten att erhålla en klar öfversigt af hvarje större fartygs nybyggnadsoch underhållskostnad. Som jag härutinnan är af enahanda åsigt med Rikets Ständers Revisorer och jemväl finner hvad Befälhafvande Amiralen under den 6 December 1860 öfver då gjord enahanda framställning i underdånighet yttrat, för ändamålet tillfyllesfgörande, får jag endast i underdånighet åberopa och bifoga ett transsumt af samma underdåniga yttrande. Yid § 3.
Tvister och rättegångar, dels församlingarne emellan, dels ock emellan de fattige å ena och församlingen å andra sidan, förekomma nästan dagligen hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som jemväl för icke längesedan, mäste afgöra den oförväntade frågan, huruvida en tjenstgörande soldat skulle vara berättigad inflytta i den församling, inom hvilken han hade större delen af sin rote och från hvilken han, i anseende till sysselsättning å annor ort, lefvat skiljd. Sådane mer och mindre rimliga tvistigheter föranleda lill de medellösas betryck och månglalldiga bekymmer och besvär för denna auktoritet, som har att dem afhjelpa. Säkraste vägen att förekomma lättja och lösdrifveri vore bildandet af en anstalt antingen för Länet gemensamt eller för särskilta delar i hvilken kunde insättas kringstrykande personer och deras afkomlingar, för alt derstädes till viss tid invänjas till arbete och sedlighet. Fängelser och korrektionshus äro uppfyllda med brottslingar, ibland hvilka det icke vore förnuftsenligt att inspärra en äldre eller yngre person, som emot samhälls-lagarne icke vidare lörbrulit sig än att den fortsätter ett från barndomen och, i sällskap med föräldrarne, invandt lättjofullt kringdrifvande. Så vidt dess utrymme och tillgångar medgifva mottager rädd - 14 ningsanstalten i Råby vilseförda och vanartiga gossebarn', hvilkas antal för närvarande uppgå till 14. Vid denna anstalt få barnen, jemte moralisk bildning, jemväl lägga band vid inrättningens åkerbruk och trädgårdsskötsel och sysselsättas öfriga delen af året med hvarjehanda bandarbeten, såsom kardor, fogelburar, korgar, råttfällor m. m., hvilka säljas för inrättningens räkning och hvarigenom barnen göras bekanta med skyldigheten att i någon mån bidraga till sin egen försörjning. Under uppsigt af en direktion bestående af 12 ledamöter, ibland hvilka Landshöfdingen i Länet, stiftets Biskop och stora Råby församlings Kyrkoherde äro sjelfskrifne, handliafves räddnings-anstalten, hvarvid finnes en styresman, en lärare, en trädgårdsmästare, en kardoch en korg-makare.
Grefwe ve i» 6srllie hemställde om Ridperskapct och Adeln ej skulle willja tilläta att Herr kLKImsns förflag inrycktes wid flutet af momentet i följande ordalag: att det är hwarje enskild LcdamotS of ConstitutionS - Utskottet rättighet och skyldighet att hoS sitt Ständ anmäla, vm han, wid granskninaen af Stats-RädetS Protocoller, finner Utskottet ej hafwa Kjort afseende pä Ledamöternas fbrhällanbe. Grefwe kll örner, ^.llolk 6örnn: Zakau ej inse huru bet skulle med (konstitutionens beställd wara förenligt, att hwarje Ledamot af (konstitutionsutskottet ägde ben rättigheten att i sitt Ständ föra klagan emot en Stats»Rädcts Ledamot, enär Regering FormenS 106 § tillerkänner Utskottet, e) indi Viduer - Den 19 Vctober. 4401 vidner deraf, endast ben rättighet att ställa Ledamöter af Stats, Rädet under tilltal af Justitiä« Ombudsmannen, och enär, emot 90 §:s föreskrift, ej pä annat sätt än Grund-Lagen fbrcskrifwer, cnskiltr Medborgares och Corporationers fbrhällanden kunna komma under Riksens Ständers hfwerläggningar. Grefwe Os la 6 a r st i s: Dä htvak Ledamot i alla andra Riksens Ständers Utskott, hemliga Utskottet undantagit, äga rätt att hoS klena andraga stna serskilta tankar, sä kan jag för min del ingalunda första hwarfbrc i denna del händerna skulle bindas pä Constikutions Utskottet. Friherre Lsstsrttröm, ^acost: Om jag ej bedrager mig, torde ett mitzförständ wara anledningen till denna bfwerläggning. Omöjligen kan det wara den wärda Ledamotens Herr käklmans mening att nägon medlem af Constitutions Utskottet skulle inför Riksens Ständers klena kunna anklaga en Embetsman utaf Stats Rädct.
Bedjom, att han, den helige, som dessa Bileams barn hafva slagit, må vittna sjelf inför sina mördare om sanningen! Bedjom, såsom Elias, då han räckte sig trenne gånger öfver den döde pilten, och ropade: Herre, låt hans själ återkomma i hans kropp! Bedjom, som han, och vi skola, så visst som Elias, blifva bönhörda! Petros lutade sig ned att bedja, och församlingen med honom. Det blef dödstyst i kyrkan. Äfven de lifdömde bådo – bådo, att den döde måtte resa sig upp, för att bevittna deras oskuld och deras förföljda läras sanning. När slutligen Petros steg upp, blef detta signalen till hela församlingen att upplyfta sina hufvuden. Man afvaktade med en obeskriflig spänning, med tillbakahållen andedrägt hvad komma skulle. Presterna, iklädda sina högtidsskrudar, samlade sig kring Petros och tågade mot altaret. De ordnade sig kring katafalken. Den äldste presbytern frambar ett kors och ställde det vid likets fötter. Biskopen hade tagit plats vid dess hufvud. Från galleriet öfver hufvudingången uppstämdes af osynliga sångare en högtidlig, sakta tonande hymn. Petros korsade armarne öfver sitt bröst och syntes bedja. Derefter lade han sin ena hand på den dödes panna, den andra på hans hjerta, upplyfte sina ögon mot höjden och sade: – Herre Allsmägtige! Låt i dag din allmagt uppenbara sig till ditt namns ära och till vittnesbörd för din sanning! Herre allsmägtige, låt vår tro icke komma på skam! – Amen, amen! instämde församlingen. Efter dessa ord lutade sig Petros ned öfver den döde och ropade med hög röst: – I den heliga Treenighetens namn besvärjer jag din själ att åter lifva denna hydda, som hon lemnat! I den heliga Treenighetens namn besvärjer jag din ande att åter tala genom denna förstummade mun! I namn af honom, som bräckte dödens udd och sprängde grafvens port, besvärjer jag dig, Simon – vakna! Sedan Petros uttalat dessa ord, drog han sig några steg tillbaka.
Justerades 7 prot:s-utdr. för d. 1 dennes. Upliistes til! justering och godkändes nedannämnde från Exped.- Utsk. in konnie Förslag till K. Sin s underd. Skrifvelse;- till K. M.: N:o 249, sng-.de vilkoren för Kqnsistorii bifall till församlings begäran om erhållande af 4:de profpredikant i legalt pastorat; N:o 250, med Reglemente för Bankens styrelse och för valtning; N:o 252, ang:de förhöjning i ersättningen till svaga soldat rotar; och N:o 253, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om uphörande af landsflykt såsom påföljd för brott. Äfvenledes upliistes och godkändes nedanniimnde från Exped.- Utsk. inkomne Förslag till gg:r i Riksdagsbeslutet; N:o 30, om anslag för folkundervisningens befrämjande; N:o 37, ang:de åtgärder för behöfvandes undsättning i missväxt-år; N-. o 38, angalo en författning om straff-arbetes och fängelsestraffs verkställande i enrum; N:o 39, ang:de en författning om ansvar för förfalskning och bedrägeri; N:o 40, angtde ogift qvinnas rätt att vid viss ålder vara myndig; samt N:o 41. angale vilkoren för utländsk mans uptagande till svensk medborgare. Ur Gr. o. Landtm, tillkännagaf aft han i dag från Chefen för CivilDepart. erhållit en sålydande skrifvelse: Högvälborne Hr Grefve och Landtmarskalk! På K. K. H. Kronprinsens Nåd. befallning får jag äran gifva Hr Gr:n tillkänna, att H. K. H: utsatt Riksdagens afslutande till Onsdagen d. 10 innev:de Mars; och torde denna underrättelse genom Hr Gr:n komma KiksSbns öfriga talmän tillhanda, för att sålunda meddelas till kännedom inora samtlige Stånden. i30 Den 2 Maris.
3 Genom flera äldre författningar är det afgjordt och bestämdt, att prostetunnan, som af krono-tionden uti hvarje inom kontraktet varande kyrkoherberge afkortas, skall utgå i rågadt mål; till bevis härför åberopar jag dels bifogade afskrift af Kongl, brefvet den 19 Januari 1683 (bil. litt. A), dels häradsfogde-instruktionen af 1688, samt dels ock närlagde afskrift af Kongl, resolutionen den 7 Februari 1822 (bil. litt. B), hvaraf inhemtas, att Kongl. Maj:t förklarat proste-tunnan böra in natura utgå och forslas. Då således föreskrift redan är gifven om huru proste-tunnan skall utgå, anser jag det böra på vederbörande sjelfva ankomma, att efter dessa föreskrifter göra sina rättigheter gällande; i anseende hvartill, och då, enligt 90 § regerings-formen, frågor af sådan beskaffenhet, som den förevarande, ej må under Riksens Ständers eller deras Utskotts öfverläggningar och pröfning komma, jag tillstyrker, att omförmälde motion icke må af Rikets Ständer till pröfning upptagas.” Bil. litt. A. Af Jönköpings läns copie-bok fol. 1,279. 1683 den 19 Januari. Förordning om råkat måhl på alla kyrkiors Spanmåhl och struket måhl ålh Prästers Wederlag sampl Militie spanmåhlen. CARL med Guds Nåde etc. Yår ynnest och nådiga benägenhet med Gud altzmechtigh Troo Man och Landshöfding, såsom det är heelt billigt, att alla afkortningar, som uthtagas af Kyrckiotionde-spanmåhlen, såsom Kyrkiors Wijn och bvggningssädh, Dombkyrkio-, ProbsteBibeltrycke-tunnan, Barnhuus 40:de dehlén samt
Dock sorn den ränlegaranli, hvilken bolaget förut innehaft, varit omedelbart af Rikets Ständer beviljad, har E. K. M:t, sorn ansett frågan om ägande rätten till de af bolaget i Statskontoret deponerade medel icke kunna före hufvudfrågans afgörande till pröfning upptagas, till Rikets Ständer öfverlemna!, huruvida Rikets Ständer skulle finna ärendet i dess sålunda befintliga skick böra till något deras beslut föranleda. Uti åtskilliga underdåniga Skrifvelse!’, hvilka blifvit lill Rikets Ständers Slals-Ulskolt i nåder öfverlemnade, har Direktionen sedermera gjort framställning dels att, jemte det arbetstiden förlängdes intill 1860 års slut, Svenska Statens garanti mätte beviljas Aktie-bolaget för en årlig nettoinkomst af dess jernvägs-anläggning under 40 år efter 6 procent å anläggningskapitalet, beräluiadt för 14|:dels mil till 11 millioner R:dr R:mt; i sammanhang hvarmed Direktionen i underdånighet hemställt, huruvida icke, med anledning af E. K. M:ts till Rikets Ständer framställda plan för nordvestra Statsstambanan, det torde finnas lämpligt, att Staden Christinehamn blefve, i stället för Hult, utsedd till Rolagels jernbanas ändpunkt vid Wenern, i hvilket fall vid Stats-garanliens beviljande behörigt afseende borde fästas på det högre miltalet och deraf uppkommande större anläggningskostnader, och dels att jernvägen med all dertill börande egendom, såsom jord, byggnader, verkstäder och materiel af hvilken beskaffenhet som helst samt alla bolagets förmåner och rättigheter, antingen mot ett lill Fem millioner R:dr banko bestämdt pris eller mot pris åsatt efter värdering med 25 procent tillökning, på det sätt som uti 11 § af E. K. Mits nådiga privilegium för bolaget af den 13 November 1852, föreskrifves, måtte af Staten inköpas, emot betalning antingen i kontanta penningar eller i Svenska Slats-obligationer till samma värde som försäljningssumman, hvarjemte Direktionen förnyat sin ofvan omförmälda anhållan, att E. K.
Det måste vara högst olyckligt att vara gift. Men pappa och mamma voro så lyckliga. Pappa ä' inte hård af sig. Emelie. Ja, ser du, pappa är ett undantag från regeln. Magistern (för sig). Quoutcumque det är ett skönt ord likaså duntaxat; det är en rythmus och klang i de orden. Marianne. Jag sitter som på nålar; han måste väl komma snart. Emelie (ser på klockan). Tio minuter öfver tre. Jag har således misstagit mig om Willner. Han var likväl så god då han var barn men tiden förändrar allt. Marianne. Nå, nå, tio minuter ä' väl inte hela verlden. Du är bra kinkig, bästa syster. Så kinkig ska' jag aldrig bli. ELFTE SCENEN. De Förra. ster, med ett bref i handen) . W ILLNER (kommer från ven Willner. En besynnerlig biljett; jag 40 har läst och läst om den, men begriper den ändå lika litet. (Läser.) "Om ni vill göra en döende till viljes, så kom i parken vid bersåerna klockan precist tre i eftermiddag." Kommer en döende hit eller hvad ? Ja, jag begriper det inte. Magistern (för sig). Nej, det kan väl hin onde begripa. Willner. Det kan inte vara gäckeri, det är allvar; men hvad kan jag göra för en döende? Trösta? Å ja, det kan hvar och en deltagande menniska göra; dertill fordras hvarken lärdom eller rang endast deltagande. Magistern. Ne-nej, lärdomen är inte så lätt att inhämta. Deltagandet hör till naturalia och det kan hvar käring ha. Willner. Och det vet Gud att jag gerna ville trösta, lugna, om jag kan. Marianne (till Emelie). Han talar ju rätt vackert, och det till på köpet vid sig sjelf. Hör du, Emelie lilla, han vill väl inte narra sig sjelf heller? Emelie. Tyst, Marianne; jag förstår inte hvarför hon dröjer att komma? Åh jo, hon läser öfver namnen. Willner (ser på sin klocka) . Klockan är redan en qvart på fyra. Kanske hela tillställningen är ett infall af Kammarherren? Han vill gerna roa sig på andras bekostnad. Emelie.
SMtens behof ytterligare sommer att af Banquen ukgifnras, emot hivad Stars-N! sköttel förmodat, nägor öfwerstott lemnar, Banquen ma deraf, sä långt dec räcker, erhälla fin ersättning för det till Tackjerns Bergslagerns anflagne förskott; hwilket wördsamligen och wäitligen sture de Respective Med-Sränden härigenom tillkännagifwas. lstt Luxra, Lx krotooollo ss. Ist. keterslon. Zerr Grefwen och Landtmarfkalkeir giorde derefter proposition i likhet med hwad Borgare-Ständels nu upläfte Prokocolls-Utdrag innehöll, att mot de wilkor Banco-Utstottet i sitt Betänkande föreslagit, samt atc om, emot hwad Stats Urstottet förmodat, något öfwerstott stmle upkomma af den Summa som af Banquen till Statens behof ytterligare kan komma an mgifwas, Banquen ma deraf sä långt det räcker erhälla sin ersättning för ott lill Tackjerns Bergslagerns ansiagna förstolt, en Summa Den 14 Zebruayli, af 2Oo,ooo R:d. af Panguen list heras understöd. Mtre ulberalas. Uplästes ett ifrån Stats - Utstöttes ingifwit sä lydande; Wärdsaml Memorial > Riksens Höglofl. Stander hofwa updragit äk Stats-Ulstottek, alt utarbeta och föreslä JnstructivN för Fullmägnge nti Riksgälds^Contoiret, Under den af Stats-Utstottet förrättade grans? - Ning af Niksgälds-Werket, har Skats-Utstottet sökt inhämta en noga och fullständig kännedom af de be? fattningar, hwilka tillhöra Riksgälds-Contoiret, hwartvid hos SralsHllstoklet blifwit stadgat den fasta öfmerlygelfen, ait sfesstva administration af Riksgälds.
Då dessa personer och inrättningar måste vara angelägna om att fä sina medel säkert placerade, äfven om någon obetydlig ränteförlust skulle ega rum, är det troligt, att de skola blifva benägna, att, för undvikande af konkurser och dylika trakasserier, upköpa statsobligationerna, isynnerhet om dessa, under en längre följd af år, icke blefvo upsägda. Då flera affärskunnige personer inom Utsk., med afseende härå, fästade upmärksamhet på nyttan och nödvändigheten af det ifrågavarande stadgandet, kan jag icke annat än förundra mig att en sådan person, som Hr Hjerta, vill påslå att detsamma vore titan allt gagn. Jag beklagar att R. o. Ad. saknar uti detta plenum Hr Stuarts närvaro, emedan han, som under diskussionen om detta mom. lemnade Utsk. en mängd intressanta uplysningar i ämnet, säkert äfven nu skulle kunna gifva R. o. Ad. flera dylika. Dessutom måste jag äfvenledes bestrida Hr Hjertås sats, att de summor, som komma att användas till upköp af slats-obljgationer, komma att utgöras af de enskilda samhällsmedlemmarnes besparingskassor, emedan erfarenheten visat, att det är några få penningestarka samhällsmedlemmar, som upköpa största delen af obligationerna, hvilka de sedermera, i mån af papperens kredit, sälja till andra enskilda personer, som ega smärre tillgångar. Dessa penningestarka individer utgöra i utlandet bankirer. Några egentliga bankirer hafva vi, ett par undantag oberäknade, väl icke, men vi hafva personer, med större eller mindre fortyn, hvilka i deras ställe sannolikt komma att i främsta hand upköpa dessa stats-obligationer. Frih. Sprengtporten, Jakob Willi.: Det ligger natur ligtvis i statens eget intresse, att dess obligationer mätte stiga så högt, som det är möjligt, men om staten förbehåller sig rättighet, att när som helst kunna begagna sin upsägningsrätt, följer äfven att obligationerna aldrig kunna stiga utöfver pari. Ett stigande bör gifva staten vägledning att kunna nedsätta räntan samt nplaga lån emot mindre kapital-rabatt.
Skolans inkomster, bestående i 2,000 r:dr statsanslag, 1,200 r:dr anslag från Stockholms stad, årsafgifter af Slöjdföreningens ledamöter, elevers afgifter m. m., uppgingo år 1849 till 4,966 r:dr 12 sk. 4:o. Handtverks kolan i Götheborg, der hvarje Söndags-eftermiddag undervisning meddelas, bland annat, i geometrisk linear-ritning och frihands-teckning; hvarförutan i samma stad linnes en Fattig-friskola för undervisning i smide, snickring och linear-ritning. Till dessa skolor kommer 5:o. den Slöjdskola eller förberedande skola för högre techniska läroverk, hvilken är ämnad att inrättas i Malmö. Till anskaffande af lokal för denna skola har Eders Kongl. Majit af de under Kommerskollegii förvaltning ställde tulloch konfiskationsmedel anslagit 5,000 r:dr och Malmö stad tillskjutit en lika summa; och för skolans underhåll, som hufvudsakligen kommer att bestridas genom tillskott af staden, har Eders Kongl. Maj:t af sjette Hufvudtitelns medel beviljat ett ärligt bidrag af 500 r:dr att utgå från den tid, då skolan kommit i gång, sedan reglemente för densamma blifvit i nåder faststäldt, oell med vilkor att minst en fjerdedel af elev-antalet får utgöras af andra än Malmöboer samt att skolan ställes under Kommers-kollegii tillsyn och kontroll. Ofvanberörde skolor, jemte de försök, som, ehuru utan framgång, blifvit å flera andra ställen gjorda för inrättande af techniska undervisningsverk, utgöra ett tillräckligt bevis på en temligen allmänt rådande önskan hos landets inbyggare, att, för den talrika klass, som antingen skall ingå eller redan ingått i näringarna, en rikhaltigare och ändamålsenligare undervisning måtte tillvägabringas, än den torftiga, som hittills öfver hufvud blifvit dem medde - Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850.
Jag anhåller derför om Hr Gr:s o. Landtnäs propos. på att R. o. Ad. ville för nämnda ändamål bevilja ett belopp af 10,501 rdr 50 öre, att å ordinarie stat uppföras. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå och beviljande af det i punkten omförmäldta, af K. M. äskade anslagsbeloppet, 10,501 rdr 59 öre, hvilken propos. med ja besvarades. Mom. litt. e. Utsk:ts tillstyrkande bifölls. 22:dra, 23:dje och 24:de punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. Härefter blef den vidare behandlingen af ifrågav:de Utlåt, uppskjuten till e. m:s plenum. Föredrogs, men begärdes på bordet, Exped.-Utsk:ts skrifvelseförslag N:o 67, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens första hufvudtitel. Upplästes och godkändes samma Utsk:s skrifvelse-förslag: N:o 68, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de upphörande af den s. k. Näs kungsgårdshjelp; N:o 69, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de öfverlå tande till staden Christianstad af en kronan tillhörig tomplats derstädes; N:0 70, i ani. af K. Propos. om beviljande af anslag till inköp för statens räkning af en del utaf den Kammarherren m. m. G. I). Lorichs i lifstiden tillhöriga samling af mynt och medaljer; samt N:o 71, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de anslag till framtida vård och underhåll af Gustaf Wasas monument vid Utmeland i Dalarne. 318 D»n 56 Mari e. m. Anmäldes och bordlädes:
Till Stats-Utskottets handläggning har Bonde-ståndet öfverlemnat en af Riksdagsfullmäktigen Anders Jansson från Westmanlands län väckt motion, deruti anföres, hurusom t. f. Intendenten vid Allmänna Barnhuset Theodor Sandström, efter att endast några få år hafva innehaft denna befattning, men derunder med synnerligt nit och skicklighet fullgjort sina åligganden och verksamt bidragit dertill att förvaltningen af berörde inrättning blifvit på ett tillfredsställande sätt ordnad, år 1854 hastigt aflidit i sin kraftfullaste ålder i följd af öfveransträngning under utöfvande af sina tjenste-åligganden, efterlemnande enka och 2:ne späda barn i behöfvande omständigheter; med anledning hvaraf motionären föreslagit att en årlig pension af 400 R:dr B:ko måtte för Intendenten Sandströms enka och barn på allmänna indragningsstaten uppföras. Då, enligt hvad motionären jemväl erinrat, enahanda förslag, som det nu framställda, redan vid sistlidne riksmöte väcktes och utgjorde föremål för pröfning hos Rikets Ständer, hvilka, med godkännande af Stats-Utskottets i ämnet afgifna utlåtande, (JW 169) icke funno skäl att dertill lemna bifall, får Utskottet hemställa, att Bih. till R. St. ProL 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 13 Haft. 9 66 Stats-Utskottets Utlåtande M 167. den nu förnyade framställningen i samma ämne icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. 95:o. Riksdagsfullmäktigen Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län har, uti ett inom Bonde-ståndet afgifvet, till Utskottet remitteradt, memorial, jemte förmälan, hurusom förre Kronofogden inom Norrvikens fögderi af nämnde län Assessoren m. m. C. J.
Med antagande att så äfven nu bör tillgå och således vederlaget för Danska fyringsmedlen, 39,900 R.dr, ingår i beräkningen samt under förutsättning tillika, att inkomsten af lotsoch båkmedel får, i sin helhet, fortfarande för lotsoch fyringsväsendets behof användas, hemställer jag i underdånighet, att, då årliga inkomsten af dessa medel, som i nu gällande Riksstat finnes uppförd till 180,000 R:dr Riksmynt, uti nu gjorda beräkning öfver Statsverkets inkomster antagits till 240,000 R:dr samma mynt, reservationsanslaget till Lotsoch Fyringsstaterna alltså må varda förhöjd t med skillnaden emellan nyss berörda 2:ne summor, eller 60,000 R:dr, med tillagg hvaraf till nuvarande anslaget dess summa skulle blifva förhöjd till 280,360 R:dr Riksmynt, samt att en sådan reglering af detta anslag må i nåder varda Rikets Ständer föreslagen» »Om hvad jag sålunda i ena och andra hänseendet föreslagit vinner Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers bifall, komtne anslagen tili stämdiqa utgifter för Sjöförsvaret, deruti inbegripne de till öfver flyttning från 4:de Hufvudtiteln påräknade aflöningsanslagen från Hallands Infanterioch Wester-Norrlands Bevärings-bataljoner å tillhopa 13 795 R:dr, att ökas med R.mt R:dr 138,716: 92., samt, då detta belopp tillägges 5:te Hufvudtitelns nuvarande slutsumma » 3,241,530: , denna således blifva förhöjd till R:mt R:dr 5,580,246: 92., hvilken summa dock kunde jernnäs till 5,380,200 R:dr Riksmynt, om förslags - 64 Bil. JVs 3 lill Kongl. Maj:Is Nåd, Prop.