Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Träns - Transport 136,200: — å deras åliggande att förrätta landskamererarens göromål vid dennes förfall, och att lönerne derföre borde för länsbokhällarne, hvilka hade föga tillfälle att, såsom länsnotarierne, genom kommissioner förskaffa sig extra inkomster, blifva så reglerade, att icke blott landskoritorister, utan äfven de, som komme att besörja häradsskrifvare-göromälen, och i visst afseende blefve länsbokhällarne underlydande, äfvensom tjenstemän i kameral-verken funne sin uträkning vid att söka länsbokhållare-tjenster. Häradsbokhållare, 61, å 666: 32. — 40,666: 32. varande af kommitterade antaget att de häradsskrifvarne tillhörande göromål, som skulle komma att å häradsbokhållarne öfverflyttas, skulle, efter den af kommitterade föreslagna förenkling, och med jemn fördelning å hela arbetstiden af en personal, svarande emot häradsskrifvarnes halfva antal, kunna medhinnas, dock att i de län, der detta antal är udda, häradsbokhållarnes antal borde blifva närmaste tal öfver hälften. Lands-kontorister, 1 ordinarie i hvarje län, lön 300: samt dessutom till en eller flere extra kontorsskrifvare 200: eller tillsammans 12,000: — Anförande härvid kommittérade att, om det skall blifva möjligt att till ordinarie landskontorister, hvilka hafva föga tillfälle till inkomst af kommissioner, erhålla skickliga personer, som äro kompetente att till andra landtstatstjenster befordras, lönen icke borde till mindre än 300 r:dr bestämmas, och att då flere äu en landskontorist vore erforderlige, men landskamererarues löner voro föreslagne endast till ett för dessa tjenstemäns egen bergning nödigt belopp, så att Bil. K:o 3 till Kongl. Maj:ls Prop. 1847. Bäft. /.
Det är klart, att om första delen af motionen öfverensstänimer med 71 §:n Reg.Fln, så kan den icke vara i strid med 75 §:ti Riksd.Ordn., ehuru man visserligen någon gång kan finna strid emellan tvänne grundlagsbud. Det är just vid tolkningen af 71 §:n Reg.Fm, som jag anhåller att ett ögonblick få uppehålla mig. Den börjar med följande ord: ”Yppar sig skiljaktighet mellan flera af RiksSttn om dessa grunder,” och derefter fortfar §:n att tala om sälten af deras tillämpning. Naturligtvis mäste alla dessa stadgnnden referera sig till orden ”dessa grunder,” och ordet ”de ssa” måste referera sig till något föreglde; men det som föregår den 71 §:n måste vara den 70, hvilken lyder så: ”fi. St:s valda Bevilln.Utsk. åligge att opåmint vid hvarje riks - 208 Den 16 Ja n uari f. tn. tlag uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande bevillningens fördelning, hvarefter och sedan summans belopp blifvit faststäldt, Utsk. uppdrages att med tillämpning af dessa grunder författa förslag lill bevillningens utgörande.” Således är det grunderna för bevillningens fördelning oell inga andra grunder, som menas uti 71 §:n, och jag hemställer då till en hvar, om, efter denna enkla analys, man kan åberopa 71 §:n Reg.Fm, eller örn man icke är nödsakad att vända sig till 75 §:n Riksd.Ordn. Frill. Cederström: Till den sisla värda talaren anhåller jag att få ställa den frågan, om lian anser någon vidare discussion kunna uppstå i ett ämne, som på grund af 11 r Frih. o. Landtmts bifallna propos. skall till afgörande företagas, — den sednare delen först och den första sist. Vi hafva således icke annat att göra, enär den sednare delen redan är afgjord, än att afvakta propos. på förra delen af förslaget. Hr Gripenstedt:
varit här, minnen. » jag, fästmö det heter sig verk, B e - det s o m berömde tiden. » otåligt det så rummens och fördjupade N u hvad ingen lag; D e n drog » D u v e t j u, att j a g inte jag v a r barn, » Det fästmön genom nå- beskrifva aldrig längre. Tankfullt också! » harklade af många främlingar, » är m e d åren. se slottet att iakttog m e d här berätta v i måste h a n mösgade h a n. och j,^ (s2ertil, uppdragen unga barndomsminnen, Plötsligt Skiss af Elisabeth skramlande och inredning. Under honom Den gamle vaktmästaren. och m e d v a n hand de rörelse lade liksom mekanism fast h a n det, s o m intresse. borstade s i g p å e n stol i vestibulen, ändamål bryr (Slut d e m m e d sin en vördnadsfull ifrån o c h började gjorde välgörenhetens såväl varunder för långvarig och öppnade » Besökes sin pirat ansikte slottsportarna. Med N å ja, sig, m e n h v a d växer slottet, eget varit Ja, m e d sin hofm.annahållslätrakade före Sådant mitt lära s k e p å ett förstå. sig, det är att älska någon gånger j u lära det skall de skola hjärtligt. tjänst. H a n han att han gör. obekväma v e - och så k o m den m e d medalj nyckelknippa kunde skapet. och den omsorgsfullt prydd trogen brännvin. nande erfarenhetsrön, s o m för framtiden som rocken, inte J o, ut. ut kunde römmer för barn, för det sitt — sagor sätt, repa slottet? väntade, åldriga, uniformsmössan sig bese sig p å d e n smala, s å g ståtlig dörlås. 1 sitt bostad breda därinifrån. få och flygeld e m s o m hans ljödo vaktmästaren H a n san d e n lilla klumpiga kunde satte ning, knacko c h möttes steg berätta visst jag till — gamle och for v i - förvåning dörren. senare och röster till en välgörenhetsrond den bedröfvade dare.
Punkterna 1 och 3 godkändes; hvaremot punkten 2 lades till handlingarne. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, JY! 134, angående verkställd omröstning i anledning af de hos Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande of Utskottets Betänkanden N:ris SS och 124, rörande väckt förslag om upphäfvande af hittills gällande reglementen för vården af sockenmagasiner, samt öfverlemnande åt kommunalstyrelserna att öfver samma magasiner förfoga. Den 14 Oktober. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos Banko-Utskottets Utlåtanden och Memorialer: JV2 6S, i anledning af erhållen återremiss af åtskilliga framställningar i Utskottets Betänkande, M 44, i fråga om förändrade föreskrifter i l:sta, 2:dra och 3:dje artiklarne af Bankoreglementet. Bifölls. JYS 66, i anledning af erhållen återremiss af Memorialet JY2 61. Bifölls. JVs 67, med förslag till instruktion för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-verket. Bifölls endast med den förändring, att från § 7 uteslötos dels orden: näst sammanträdande, på andra raden och dels de å åttonde och nionde raderna förekommande orden: vid derpå följande riksdags början. M 68, med förslag till instruktion för Rikets Ständers Revisorer öfver Lånekontoren i orterna. Bifölls. JYs 69, med förslag till ansvarighetslag för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken. Bifölls endast med den förändring att slutet af g 3, erhöll följande lydelse: •»dömas till fängelse på två till högst fem år efter omständigheterna». M 70, med förslag till ansvarighetslag för de af Rikets Stäuder förordnade styrelseledamöter för Länekontoren i orterna. Bifölls. Prot.-Utdrag den 14 Oktober 1863. 643 S. D.
Talaren, predikanten, var den » bästa delen *, ty i honom framstod klarast den rikedom af tanke och hjerta, det flöde af snille och kärlek, som bodde i Per Wieselgrens själ. I företalet till band 2 af Svenska Siare och Skalder säger Atterbom om Wieselgrens » Sveriges sköna literatur; *: » Rikt på snille, materialier och läsvärdhet, har det un-der utförandet blifvit något helt annat, än hvad dess titelblad utlofvar. Det har nämligen förvandlat sig till en på en gång faktisk och konstruktiv uppränning af Sveriges hela literära kulturhistoria; och öfverskrider, ej sällan, till och med dessa gränser. — — Hos honom är mycket att lära. Åtminstone har jag lärt mycket. Det är mig * en kär skyldighet att förklara min erkänsla. Fritt må man dervid anmärka den besynnerliga sammansättningen, de talrika hugskotten, brådmeningama, misshuggen. Glömme man blott icke, att det ock har en annan sida: att det utmärker sig äfven genom en mängd och mångfald af verkliga upptäckter; att dess genialitet, alltid glänsande, ofta är tillika en djupblickande, att derur, alltigenom, än talar, än sjunger en skaldesjäl; att den bevingas af en fosterlandskärlek, hvars höga lyftning bär ett af de varmast^ hjertan, som någonsin klappat för Sveriges ära » .Orsaken till att ingen af de aderton uppräknade ansetts värdig att inväljas i akademien torde dels vara den, att deras snille och smak befunnits underhaltiga, dels måste den sökas i denna institutions egen beskaffenhet. Svenska Akademien — från början ett slags dressyranstalt, ämnad att utöfva samma inflytande på författarnes tänkesätt, som censurinrättningen på deras skrifsätt — utrustades vid sin första stiftelse med alla de lysande bisaker, som göra intryck på den stora hopen. Det antogs till en fast princip, att alltid en del af ledamöterna skulle vara i statens tjenst högt uppsatte och dekorerade män för att gifva glans åt inrättningen. * Dessa, å sin sida, ansågo sig ej heller litet smickrade af en plats i akademien, emedan Stiftaren tillagt sådana ledamöter rättigheten att fasta underrättelsen härom vid sina öfriga titlar.
Stapelstäder, on) skyldighet för, alt hålla upplag af sall. Se Salt. Stulscontoret, om särskildt anslag till biframjand. af goro - C *48 ) målens gång derstädes. XXI. B. 58o. XXIII. A. 135. E. 4<>2. Statscontorets tjenstemän, om rättighet för dem att innehafva befattningar utom nämnda embetsverk, m. m. XXII. B. 38o. XXIII. A. 178. Slatsdeparlementenas expeditioner, om lönereglering för. Se 'Lönereglering. Statsreglering, förslag till ny. I. 177, 288. A. 290. Statsregleringen, om uppförande främst å föredragningslistan af dithörande mål. XXI. 71. A. 102. — angående resultatet af, samt beräkning af statsfy llnadssumman, jemte dermed sammanhang ägande frågor. XXI. A. 17. — om föreläggande af viss tid för StatsUtskottet att inkomma med. Å. 2.9. XXV. E. 93. — summariskt förslag öfver. VI. B. 133. VII. 22. Å. 153. XI. U. 128. XII. A. i35, XIV. U. 169. A. 3i8. XX. U. 370. XXI. 17. Å. 90. XXIII. U. 426. XXIV. 43g. A. 484. XXV. U. 146. A. i56. W. 415. A. 464. XXVI. E. 62. — angående sättet för expedierande af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse!', rörande. XVII. B. 176. XVIII. A. 1 16. — angående befordrande till verkställighet af dess dilinitivt afgjorda delar. XIX. B. 70.
Friherre Lagerbjelke, Gustaf; hvarjemte ExpeditionsUtskottet skulle anmodas , att uppsätta en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, som borde innehålla namnen på samtlige RiksStåndens Ledamöter uti Hemliga Utskottet. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning af ExpeditionsUtskottets den 14 dennes aflåtne samt den 17 derpå följde, eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver Ridderskaptts och Adelns Aterremiss af Utskottets Förslag till underdånige LyckönskningsAdresser, fann Ridderskapet och Adeln, att samma Utlåtande endast borde läggas till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af StadfUtskottets den 13 dennes meddeidte och den 17 derpå följde, e. m. på bordet lagde, Betänkande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående inrättande af ett nytt Fögderi i Wermlands Län, blef samma betänkande, i anledning af de utaf Herr af Wingård , Johan och Grefve von Rosen* Axel, dervid gjorde anmärkningar, till Statsutskottet återremitteradt. S. D. Föredrogos å nyo och gillades Statsutskottets den 13 dennes afgifne samt den 17 derpå följde e. m, på bordet lagde Utlåtanden : 1:0 I anledning af Kongl. Majrts Nådiga! Proposition till Riksén* Ständer om fortfa - Prat Utår, d. 24 Febr; 1823. 43 rande af den utaf Kongl. Majit inrättade Pro* visoriska Länsstyrelsen på Öland; 2io Angående trycknings-kostnaden för Ridderskapets och Adelns samt PresteStåndets Protocoll vid innevarande, äfvensom utdelning afj sistnämnde Stånds Protocoll vid sistförflutne Riksdag. S. D. Föredrogs å nyo Hederv. BondeStåndets den 21 sistl.
Orelinarie Inleomster kl:elr ^,^78,230. Rxtra Orelinarie clito /^,^3,ooo. Restantier 188,000. eller tillsammans c>,3^6,280. L:dr i,6o8,5oo. 8amt för de följande ären L:dr >,5o5,5oo. Knär vid sednare 8tat8reglering för i8/j2 oeb ds följande ären päräknat8: Ordinarie eller 8tändiga inkom8ter till std belopp af ^,^7,280. L:dr ^>23^,380. allt8ä uppkomme genom den nn före8lagna beräkningen en ökad tillgäng för den blifvande 8tat8regleringen pä det liela af L:dr >33,880. Föredragande Depart6M6nt8-Ll>6fen anböll i un<lerdänigbet att 8er8kildt fä fä8ta Kongl. !VIaj:t8 lXädiga uppmärk8ambet ä töljande om8tändigbeter: <v) att, enär eontraetet emellan kronan oell ruatbällarne vid k. d. Ostgölba oell Ve8tgötba
Dock, då 60 §:n Riksd.Ordn, säger: ’’Vilja R. St. till Konungen framföra någon deras allmänna önskan, i hvilket ämne som helst, ”förhålles dermed på det sätt Reg.Fms 8g §. utstakar; och ”gpre Konungen derå, sedan Statsrådet blifvit hört, det afseende han för Riket nyttigt finner”; så kan jag icke finna, alt min motion innefattar någonting stridande emot go §m Reg.Fm, då jag icke uppmanat Ständerna att pröfva och sjelfve upphäfva den dom, som blifvit fälld öfver Assessor Crusenstolpe, utan blott föreslagit Ständerna, att de ville, på sätt som med önskningsinål i allmänhet äger rum, ingå till K. M. med und. anhållan, alt K. M. täcktes upphäfva domen eller gifva Assessor Crusenstolpe nåd, hvilket är detsamma. Jag finner derföre icke, att remiss kan vägras, på grund af go §m Reg.Fm, ej heller att min motion kan anses för en ny, då jag ej genom den af Hr Rosenqvist föreslagna och af mig härmed antagna förändring, ändrat dess hufvudmening; jag vågar derföre protestera deremot. Till Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk remitterades nedannämnda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi : Hr von Troils, Emil, om nedsättning i priset å Svensk författningssamling; Densammes, om lifgifvande af en officiel tidning; Hr Ribbings, Arvid, om prest-rättighelernas utgörande i penningar. Ånyo föredrogs Hr Adlerbrants, Thure, den 7 dennes e. ni. på bordet lagda motion om nedsättning i tullen för 2:ne laster spanmål. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att då denna motion innehöll en pröfning af tullförfattningarnes verkställighet, kunde den, emot go §m Reg.Fm, ej blifva föremål för R. St:s öfverläggning, ej heller således remitteras tili Utsk.
Arborelius och Handlanden E. G. Arborelius om eftergift af öfverränta å Diskont-lån. JM 19, i anledn. af erhållen återremiss af Utlåt. JM 20, i anledn. af väckt fråga derom, att Filial-Banksassignationer må betraktas lika med de af Låne-Kont:n utfärdade assignalioner. Jl? 21, i anledn. af Vaktmästaren vid Tumba J. F. Forslunds ansökning om löneförhöjning. JM 22, i anledn. af Enkan Anna Catharina Asps ansökning om hyres-ersättning. JM 23, i fråga om afskrifning af 4 stycken från Låne-kont. i Malmö utgifna diskont-lån. JM 24, i anledn. af väckt motion om utgifvande från BanKen af 10,000 R:dr till afl. Kaptenen E. Skottes sterbhus-delegare. Lag-Utskottet: JV2 12, i anledn. af väckt motion om upliörande af rättigheten att börda jord å landet. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 8 Mars 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 9 Prot.-Utdr. för d. 4 dennes. Frih. Bennet, Stephan: Den betydelsefulla och hedrande utmärkelse, hvilken inom detta Stånd blifvit åt mig besluten, skall jag hafva äran med vördnadsfull tacksamhet emottaga, ej såsom belöning för någon häfd möda, ej såsom vedergällning för gjorda upoffringar, ty med lyckan att få gagna detta Ständ blandar sig den fosterlandskänsla, som gör mödan ljuf och ej vet af någon upoffring. Men jag skall emottaga den såsom ett hedrande bevis på R. o. Ad:s ädla välvilja att gifva sitt bifall till en, åtgärd, som deras öfverseende Den 8 Mars f. m. 101 funnit motsvara detta Stånds heder, en åtgärd, hvilken jag kunnat vidtaga just genom det förtroende, hvarmed jag af R. o. Ad. blifvit hedrad.
Jag satt och hörde på, som jag så ofta hört på andra af hans sangviniska framtidsplaner, som det tyvärr endast velat den minsta lilla oförsigtighet till, ibland endast en plötslig temperaturväxling, en fläkt, för att på en gång nedslå och krossa. Jag tänkte inom mig: ack det går så med detta också, under det jag satt där och hjälpte honom att måla framtiden så ljus och vacker, som han drömde den. Men han fick rätt. När vi på hösten lämnade Davos och foro tillbaka tilll Nice, där familjen Strömer skulle tillbringa vintern, blef vår doktor alldeles förvånad öfver Ernst. Han hade tilltagit i vikt och orkade gå långa stunder. Jag mätte som vanligt hans temperatur hvarje afton, och det var mycket sällan, och då endast helt obetydligt, som den gick öfver det normala. Doktorn undersökte honom och sade, att högra lungan var fullkomligt frisk och att endast en högst obetydlig förtätning återstod i den venstra. Han sade alldeles detsamma till mig, då jag talade enskildt med honom, ty jag trodde till en början ej, att han sagt Ernst hela sanningen. Ja, det var en nästan underbar förändring till det bättre, och om inte något särskildt stötte till, var han öfvertygad om att Ernst efter ännu en vinter skulle vara fullkomligt återställd. Han rådde honom emellertid att vara mycket försiktig och att under några år bosätta sig i södern; inte ens Rivieran var nödvändig, han kunde slå sig ner i Rom, på Capri eller hvar som helst, hinsidan Alperna. Jag skall aldrig glömma hur lycklig jag var. Min son skulle bli återställd, doktorn hade sagt, att utan den vård Ernst fått skulle han nog aldrig kunnat komma sig. De många årens ångest och oro hade således ej varit förgäfves! Det var som om ett järnband lossat kring mitt hjärta. Jag grät af glädje och tacksamhet. Samma dag friade Ernst. — Hon var icke svår att vinna. Hon hade älskat honom från första ögonblicket, den dagen då jag förde dem tillsamans. Föräldrarna däremot hade betänkligheter, de voro rädda, att Ernsts sjukdom ej var fullkommligt häfd, och de sökte öfvertala sin dotter att afstå från honom. Men det ville hon inte, inte på några villkor. Sjuk eller frisk, det var detsamma!
Utskottet får i anledning häraf anmäla, att, då förhållandet' med ifrågavarande lån, äfvensom Factoriets räkenskaper, varit af föregående Rikets Ständer och deras Revisorer fullkomligen kändt, utan alt någon1 anmärkning i grundlagsenlig ordning blifvit framställd; samt Kongl. Mäj:ts i denna a fsk vi fn i n gsfråga a flå tne Nådiga Proposition innehåller de skäl, hvarpå afskrifningen sig grundar, . Utskottet ansett detta ämne tillräckligen' utredt och någon annan åtgärd dermed icke vara af nöden, än att, på. sätt Utskottet föreslagit, afskrifning verkställes, helst det kan synas likgiltigt, om; Staten liar berörde fordran balancerad i Salpeter-fondensräkenskaper eller uti Factoriets hus,., sorn utgöra säkerheten för samma' fordran, ocln Utskottet, sorn funnit de gjorde anmärkningnrne icke kunna förändra! dess i det afgifna Utlåtandet uttryckta öfvertygelse, får alltså,- med förnyande af dess förra, hemställan, tillstyrka:' alt afskrifning af ifrågavarande låne-summa. må. beviljas,. Stockholm den 20■ Aug; i834°- STOCKHOLM, ros Lcdv. Wsstf.kberc i8i>4- Fårstcirkta Stats-UtsJcottets Memorial IV:o 2/fS. I N:o 245. Antom till Exp.-Utsk. d. a3 Aiig. Memorial, rörande den Herr Ij andt mar sk alic en tillkommande ersättning för egna Riksdagskostnader. Till följd af Riks-Ståndens den 7, 10 och i5 nästlidne April fattade beslut, i anledning af Stats-Utskottets Memorial Nroa^, rörande R.iks-Ståndens skiljaktiga beslut i frågan om Herr Landtmarskalkens månadtliga ersättning för egna Riksdagskostnader, har Förstärkta Stats-Utskottet denna dag, i vederbörlig ordning, anställt omröstning efter följande godkände Proposition.
Innan jag likväl yttrar mig vidare, får jag förutsända den förklaring, att jag icke ett ögonblick kan föreställa mig, att Hr Skogman ej i Konungens rådkammare handlar i öfverensstämmelse med hvad han här nu yttrat sig tänka. Hr Skogman har sagt, att han hyser den åsigt, att Konungen och Ständerna äro oförhindrade att genom en civillag stadga allt detsamma, som genom den numera afslagna förändringen af 72 §. Reg.F. åsyftats. Jag anser denna åsigt i högsta grad vådlig; och om faran i denna fråga icke kan synas så stor, enär Konungens öfriga rådgifvare deri yttrat sig vara af en annan åsigt än Hr Skogman, så är dock denna Hr Statssecreterarens tanka för framtiden så mycket farligare, då den hos honom synes så bestämd, att han icke ens emot densamma kunnat hemta tillräckliga skäl, hvarken från Konungens öfriga rådgifvares tillkännagifvanden, eller från alla öfriga talares här framställda åsigt i denna del. Hvartill skulle det väl tjenat, att förslaget till 72 §:s förändring blifvit antaget, om samma ändamål på en vida beqvämare väg kunnat vinnas? Jag erkänner, att efter detta Hr Statssecreterarens förklarande, och sedan jag sett Konungens öfriga rådgifvare uppmana alla krafter för att genomdrifva 72 §., börja vådorna att för mig visa sig större. Jag var bland dem, som trodde, att remiss af Konungens skrifvelse icke kunde vägras. Mu hav BancoUtskts pluralitet vägrat att upptaga densamma; och jag börjar finna, att de ledamöter, som vid remissen tänkte olika med mig, haft skäl för de vådor, de framställt, då vi nu veta, att det ej är af misstag, utan af öfverläggning och oaktadt Konungens öfriga rådgifvares motsatta förklarande, som Hr Skogman framhärdar i sin tro, att vi kunna antaga, hvad som är rakt stridande mot grundlagarna.
Dessa underrättelser äro på det noggrannaste samlade och derefter hafva premier blifvit utsatte i hushållningen» alla grenar, således icke, som Herr Montgomerie oriktigt anfört, uteslutande för sädesproduction. Tvärtom, är Ängsculturen i betydligt tilltagande i Jemtland *eh framfot tilt uppmuntrad* # 40 Den\ 5 September J. m. der sådane lägenheter linnas, sora dertill äro mäst tjenlige. Herr Montgomerie klandrar vidare den organisation som blifvit gjord genom ett förvaltningsUtskott och dea skriftvexling sorn detsamma besörjer med SockenSällskspernas Ordförande. Haa tror att denna srsstalU icke är nyttig. Blotts framställningen af denna organisation skall sorn jag hoppas bäst vederlägga alia Herr Montgomeries på endast suppositioner byggda anmärkningar. Vi Sakna ännu den speciellare kännedom af fäderneslandet som fordras för att rått vägleda Ststsmanpens, Econorsens , Financ>érens eller den MiHtaire tänkarens nyttiga planer. Intet summariskt ät. pålitligt som ej grundar sig på en noggran kännedom i detail: det är denna, som fattas för Hans Msj:t Konungens välvilja, som fattas för Riksens Ständer, och det faller lätt t ögonen, att denna kännedom aldrig skall vinnas, utan ett steg som förer uppmärksamheten serskildt till hvar enda Socken af Riket. Men huru skall en så specialicerad kännedom erhållas? 4 y N Omöjligen ensamt genom Kongl. LanrltbruksAcademien , Länestyrelserna eller HushållningsSällskaperna i Provincerne. Dessa kunna föga mer än inhämta uppgifterne. Någon annan utväg synes således ej återstå , än Den 5 September f, m, 4r att till denna kännedom» sammanbringande, utse serskildta personer eller så kallade MunicipalStyrelser. Jemtlands
Betänkande N:o 550, med äfslag till väckt motion om understöd för Dykeri-Cormhissarien Vestbeck, ansågs Utskottens, i följd af återremiss under N:o 643, meddeldte förnyade Utlåtande, icke fordra annan åtgärd, an att läggas till Haridlingarne, S, D. Bifölls efter föredragning Statssamt Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o64* rörande Rustnings skyldigbetens utgörande under krigs-tid. S> DFöredrogs S atsBevillningsLagAllmänna Besvärsoch Ekonomisamt Särskilda* Utskottens under Nto 641, afgifne Betänkande, angående ny organisation af Tullverket; hvarvid Bonde Ståndet fann skäligt samma Betänkande bifalla, utom hvad angår åberopandet af S;atsoch Bevillnings-Utskottens den 20 sisth September meddeidte Utlåtande, om leverering och redovisning af Tullverkets medel; derom Kongl, Majus Nådi» Prat, Ut ciri d. 8 Decemb, 1823. 33? ga svar redan ankommit och til! S :its-U;sko'tet blifvit öfverlernnadt, i följd hvaraf något yttrande i denna del icke ansågs lämpeligt. Den io December. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S, D. Föredrogs å nyo och gillades Bevillnings Utskottets den 3 dennes under N:o 67) aflåtne, samt den 8 derpåföljde e, m. på bordet lagde Memorial, om arfvode för Öfver-Commissarien D, Ek, som biträdt Utskottet vid Bevillnings-Författningens uppgörande, S. D. f. m. Föredrogs å nyo och bifölls Statsoch Banco-Utskottens den 6 dennes under N;o 33» trot.