Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Drätsel-kommissions utfärdade obligationer. Lånetiden bestämmes af Fullmäktige; dock får densamma icke öfverskrida sex månader efter näste riksdags början. Lånesummans förhållande till de derför hypothiserade obligationernas kapital-belopp, äfvensom den ränta, hvilken för dylika lån skall till Riksgäldskontoret erläggas, må likaledes, med afseende å dessa obligationers afsättlighet och den vanliga penninge-räntans belopp, af Fullmäktige bestämmas. 8:0. På Fullmäktige i Riksgälds-kontoret må äfven ankomma att låta de i Låne-konlor och Filialeller Prival-bahk, för Riksgälds kontorets räkning eller till dess disposition insatta medel tills vidare eller under viss bestämd tid af samma Låne<0nt0r eller bank-inrättning innehafvas och i dess låne-rörelse »egagnas; egande Fullmäktige att. efter träffade aftal, bestämma aeloppet af den i sådant fall Riksgälds-kontoret för dessa medel tillkommande ränta. i it Pä del att de beslut och stadganden, som i anledning af Stats-Utskoftels nu gjorda framställning varda utaf Rikets Ständer meddelade och hos Kongl. Majit i underdånighet anmälda, måtte så snart som möjligt kunna tillämpas, torde Utskottet, som naturligtvis kommer att införa desamma i förslaget till Riksgälds-kontorets nya reglemente, tillika få sig uppdraget alt, för dessa besluts och stadgandens behöriga iakttagande under tiden intill dess sagde reglemente kan utfärdas, derom särskildt underrätta Fullmäktige i Riksgälds-kontoret. Stockholm den 23 November 1857. s Stats-Utskottets Memorial M Reservationer: Af Herr C. II. Lilliehöök: »Emot punkterne 1, 7 och 8 reserverar jag mig, emedan de i dessa punkter Iemnade föreskrifter ej, som mig synes, innefatta erforderlig säkerhet att statens medel skola för deras egentliga ändamål oförryckt vara att tillgå 1 betydlig mån förähdras genom nämnde föreskrifter den ställning Privatoch Filial-bankerna i afseende på statsverket förut innehaft; och hvilken ställning sannolikt i betydlig mån bidragit till den hittills i allmänhet , lyckliga förvaltningen af nämnde banker.
Hvad angår Pensions råttigheten för Landshöfdingarne jemte de högre Ämbetsman, som innehafva förtroende Syslor, eller högre värdighet och Löner, ån att lämpligt funnits, att de uti denna Inrättning kunnat intagas, så afgifver nu Utskottet särskildt utlåtande öfver Kongl. Maj:st. sedermera erhållne nådiga Remiss uppå flere Herrar Landshöfdingars underdåniga ansökning, rörande desse Ämbetsmans Pensions rått, och får i öfrigt harvid uplysa, att ehuru Committerade på den anförde grund, att de högre Ämbets vårdigheternes intagande i denna inrättning efter Lönerne, skulle rubba den mera låmpliga successiva proportion, som finnes de öfrige Ämbets och Tjenstemanna graderne emellan, och antingen borttaga allt för stort belopp af de samfåldte tillgångarne, eller och föranleda, att Pensions beloppet för det höga Ämbetet icke komme i något förhållande till behofvet, ansett sig icke böra föreslå särskildt Class fördelning åt sådane högre Ämbetsmän, eller att inrättningen stråckes längre, ån till Råds Ämbeten, finnes härvid likväl iakttaget, att de högre Ämbetsmännen, då de uti lägre grader varit delegare i Cassan, Stats-Utskottets Betänkcnidén. i54t ega bibehålla sin Pensions rått i den Class de sålunda tillhörde, i likstämmighet med hvad som eger rum i Arméens Pensions Gassa, hvarföre ock den i sådant afseende gjorde Anmärkning synes förfalla. Varande åter Troman inom Kongl. Cabinettet och Cancelliet uttryckligt upptagne, nemi. uti 2:dra Classen, Förste Secreterarne i Konungens Cabinet för utrikes Brefvexlingen, samt de till Kongl. CancelliExpeditionerne hörande Tjensteman i sine vederbörlige Classen Och låra för öfrigt de till beskickningarne hörande Åmbetsmån komma att, såsom förut pensionåras å Staten för rappellerade Ministrar.
Jag båticke sagt att R. o. Ad. eller de herrar, sorn önska valbarhetens inskränkning inom district, derigenom ådagalagt en kråk vinkelsanda, utan jag har framkastat, under anhållan om ursägt för det uttrvck jag begagnade, att något kråkvinkelaktigt skulle uppstå i följd af beslutet att hindra valmännen att välja utom det district, der de äro boende, och skulle någon ledamot sjelf taga åt sig detta, och finna något kråkvinkelsaktigf i ett sådant beslut, så är del icke mitt fel. För öfrigt uther jag mig att till besvarande af Frih. Boye få framställa, då han ansett en viss ensidighet råda i det af mig bpgagnade uttrycket, om ej samma ensidighet förefinnes hos honom, då han, som en slags vederläggning af mitt uttrvck, tillåtit sig att säga, det jag ville republikanisera Sverige. Jag hemställer hvad denna anklagelse har att innebära! Om den värde Frikon beskyller mig för ett sådant sträfvande. utan att kunna framte några fada derför, eller om jag eller någon med mig lika länkande, som vikar reformer i en democratisk syftning, skulle beskylla dem på motsatta sidan för att vilja strida för envälde och tyranni; så hemställer jag, hvilket sätt som deraf skall uppkomma att öfverlägga inom en parlementarisk församling. Jag frågar derföre, om ej det är bäst att upphöra med sådana tillvitelser. Jag får förklara, att mitt lugn icke störes af dessa beskyllningar, emedan jag vet, att alla de ledamöter, sorn göra beskyllningarna, dermed mena den liberala pressen, men en lika och äfven större ensidighet begås af den eonservativa 33s Deo 28 Octobet (. m. journalismen, Må det tillåtas mig att sora exempel härpå framdraga hvad sorn man nu läser ulla dagar i de conservativa journalerna, huru nemi. vissa personer äflas att på allt sätt nedsätta regeringen, i ändamål att sjelfve tillskansa sig makten, ehuru något spår dertill ej förekommit i deras tillgöranden.
I anledning häraf och såsom bevis, att Götheborgs Stads Rån, då det vid sista Riksdag rnedgafs, ej betraktades under samma synpunct hvarken med vanliga Banco-Rån mot Inteckning, eller med de understöd, som då jemväl blefvo en och annan af Rikets öfrige Städer beviljade, och hade till föremål dels allmänna Räro-Verkets båtnad, och dels slutliga iståndsättandet af Uddevalla Stads totalt nedbrända och å nyo uppbyggda Kyrka, får Utskottet åberopa följande, till då varande Rikets Bihang tiU Rikt, St. Prat. 182}. 6-te Samt. 39. 704 Banco-Vtskottets Betdnkanden. Ständer, från deras Banco-Utskott afgifne särskilde yttranden i ämnet, nemligen: Uti Betänkandet af den 22 April 1818 blef först yrtradtt ”Banco-Utskottet tror sig val ej böra sätta 1 fråga Götheborgs Stads behof af understöd vid närvarande ofördelaktiga conjunctur; men förmodar emedlertid, att ändamålet med det äskade Lane-understödet ej kan vara på det hela af den vigt och gagnelighet, att någon ■väsendtlig fördel derigenom skulle tillskyndas Staden och det allmänna; Och då härvid i öfrigt förekommer, att, i anseende till redan gjorde dispositioner, för mera oumgänglige och pressante behof, Banquenä revenuer ej lemna tillgång för hagre så betydande försträckningar, sorn den ifrågavarande, finnér Utskottet sig föranlåtet, att, för dess del, hos Bikets Ständer vördsamt afstyrka det sökte Låne-understödets beviljande.’’ (Se Bih. till B. St. Brot. 6:te Sami. pag. 3g8.)
Vidare har blifvit i afseende på Creditivet anmärkt, dels att detsamma bor - 4 S t a t s-U t sko ttets Betänka c den. 3 6g borde ökas till en Summa af Två Millioner Riksdaler, dels nedsättas lill 5oo,ooo eller ock belt och hållit indragas, men Utskotten få för sin del å nyo till Riksens Högloft. Ständers bifall hemslälla det föreslagne beloppet af En Million R:dr Banco, hvilket för ändamålet bör blifva tillfyllestgörande, i synnerhet om Spannmåls-anslaget, efter hvad Utskotten mi vördsamt tillstyrkt, vinner en tillökning af 53,5oo Tunnor. Vid den af Utskotten uti 5: te Pu noten föreslagne försäljning af Allmänna Magazins-Inrätlningens hus och byggnader har blifvit anmärkt, att före. verkställigheten af denne åtgärd noga borde tillses, det ej någre Stats-Verket egenteligcn tillhörande egendomar på samma gång äfven blifva för Allmänna Magazijns-Inrättningens räkning afytUade, samt derjemte alt en påskyndad försäljning af fasligheterne tilläfventyrs under nu rådande penningebrist skutle medföra betydliga förluster, hvilka kunde derigenom förekommas, att desse fastigheter i stället till enskilde personer utarrenderas. Då Utskottens Betänksnde i denna del innehåller, att icke allenast de Magazin och 4:deSami. S Baud. 3 4 370 Stat s-U tskottetå Bet än ka 11 den.
— Den för Riksens Ständers Revisorer utfördade lustruetion, grundad på’denna oryggeliga princip© för Styrelsen af hvarje väl organiserad Stat, Utsträcker icke elier Revisgrernes magt utöfver denna gräns, utan fastställer grunderne för deras åtgärder sådane sorn de enligt sakens nätur böra vara eller till den rättighet att anmärka afsteg ifrån gapande författningar eiler felaktighet i Styrelse och redovisning af de Verk, som under en sådan revision lyda, och sådarR 158° Stats-Utskötiens Betänk anderi. antingen omedelbarligen hos Kongl. Majit anmäla,' eiler ock till Riksens Ständers vidare öfverläggning öfverlämna. Ett troget bibehållande af «lda grundsatts, att den verkställande magten icke ma tillhöra Riksens Ständer är af det mäst vigtiga inflytande pä Statens bestånd, och jag ian icke annat än anse, den rättighet till Creditivets indragning för Magazins - Directionen, Utskottet önskar att tillägga Revisorerne, än såsom en rubbning deruti, och således öfverskridandé den gränslinia imellan Eagsgiftande och Lagskipande magien våra grundlagar så visligen, uppdragit, för att stadga Samhällsordning ock medborgerlig sällhet. — Man inser äfven lätt de menliga följder, som genom en sadan afvikelse frän grundiagen skulle uppkomma uti ifrågavarande ämne. Riksens Ständers Revisorer samlas ifrån olika örter af Riket och skola således betragta MagazinsInrättningen och Directionens åtgärder under serskilda åsigter. Visse orter behöfva afsätta sin Spannernål, andre åter behöfva undsättning, och begge fordra af Magazins - Inrättningen, att deras önskningar »kola uppfyllas, och Re,viso«- jernes röster skulle således någon gång kunna bestämmas af desse olika afsigter och alltid vaja beroende af de röstandes osäkra förmåga, att inse nyttan af det hela af sammansättningen och följderne af dess upplösning; man måste ock betrakta, att uti en Inrättning af så vidsträckt och mångfa
Fru moder en skål, hvilken af hela sällskapet, under ljudande hurrah utdracks; och hvilken ändteligen gaf anledning till alla de oräkneliga som för det grefliga huset, jemväl för enom och hvarjom, sedermera följde. Sist serverades i gyllene koppar, allt sittande till bords, det "magnifiqua kaffet", som Fröken Jettchen kallade det; klockan slog precis sex då man sluteligen uppreste sig, samt gästerne yra och tröttade småningom förfogade sig till sitt. Att jag härigenom pratat dig till sömn min Emilia, derom är jag fulleligen öfvertygad, i synnerhet om, par bonté, du till aftonlecture valt mina anteckningar; jag har minsann äfven i långtrådighet öfverträffat sjelfva Major Fixenheim, men, du ser väl deri endast ett talande bevis på sällsynt läraktighet. Sof emedlertid godt min hulda läsarinna, jag går att deri följa ditt exempel. "God morgon, nio-sofverska", helsade mig skämtande Friherrinnan, då jag i går fötmiddags, sent uppvaknad, gick att önska henne en glad dag. "Nu har väl Majoren en gros, spökat för din fantasie hela natten, eller huru Mathilda?" "Ingalunda Fru Friherrinna", svarade jag, "tvärtom har jag ju sofvit så lungt och tryggt, som skulle inga Majorer finnas till i hela verlden, jag satt länge uppe i aftons, och har af den anledning hvila så allt för länge; jag höll äfven på att storbanna Annette för det hon ej förr väckt mig, då hon likväl tappert försvarade sig med Friherrinnans förbud härtill." "Ja, jag var inkommen för att helsa dig en god morgon", återtog Friherrinnan, "men då jag såg huru ljuft du slumrade, utgick jag åter, tillsägande endast Annette, hvilken fannts i yttre rummet, att ej stora din sömn. Jag vill nu", fortfor Friherrinnan, "avertera dig en liten bjudning till Majorsakn Pygmeus, den jag gerna såg vi antoge, vore du ej ännu efter balen alltför trött."
S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet: 1:0 Contracts-Prosten Hallhäcks motion, att Charla »Sigillata ej må fordras för andra Contract för Kyrkornes räkning, än dem, som öfverstiga 5o Rdr, jemte dervid gjorda anmärkningar och tillägg, 210 Contracts-Prosten Öhrnhergs motion, om lyxens hämmande, 3:o Fält-Prosten Bjurttens motion, om Berednings-Comiteernes upphörande, jemte hvad flere i ämnet anfört. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottet : 1:0 Prosten Hylanders memorial, om Socken-Skole-inrätlningar, 2:0 Biskopen m. m. Doctor Franzéns motion, att 124 tunnor spanmål, sorn för Hernösands Stift utgå till Upsala Domkyrka, må komma Hernösands Kyrka till godo, 3:o Contracts-Prosten Hallströms motion, om fångars förvarande i närmaste kronohäkte, utan afseende på Län, 4:o Prosten Ödmans motion, 0111 inrättande af ett nytt Stift, bestående af Gestrikland, Helsingland, Medelpad och Herjeådalen, 5:o Fält-Prosten Bjurstens motion, att de inom Länen varande Hushålls-sällskap må ombildas, jemte hvad flere i ämnet anfört, 6:0 Prosten Stenhammars motion, örn Bergverksoch Bruksegarcs för - 54 Prot. Utdr d. 27 Fébruarii 1-834. pligtande att bidraga till de fattigas underhåll, jemte hvad i ämnet anföi dt blifvit. S. I>.
När jag då ser hennes omsorger för alla de varelser, som omge henne, tänker jag alltid på, huru väl hon skulle passa att vårda den gamle mannens dyrbara dagar; ty hvad oss qvinnor beträffar, är nu en gång för alla kärlek och försakelse beståndsdelarne af vår natur. Och det säkra är, att du får en förträfflig hustru, min kära Ferdinand!” ”Ack, min bästa tant, derpå har jag aldrig tviflat,” försäkrade Ferdinand. ”Jag har blott en önskan, nemligen att denna lycka snart blefve min. Jag bedyrar, att jag längtar mig till trånsjuka efter denna tidpunkt, samt att jag, i följd af mina nya förhållanden, blifvit en helt och hållet förändrad menniska. Alla de nöjen, hvilka hittills egt värde för mig, upplösas nu, då jag vill gripa efter dem, likt toma dunster. Jag känner allt mera, att det hädanefter blir endast under det husliga och äkta lifvets fredliga och skyddande palmer, som min lycka kan blomstra.” ”Ack, sådan skalk!” log kommerserådinnan behagligt, och slog honom på kinden med sin broderade näsduk. ”Men, allvarsamt,” tillade hon, ”jag ser just intet hinder för fullbordandet af din önskan, eller hvad menar du, Widen, min gubbe? Kunde icke bröllopsdagen möjligen utsättas till din födelsedag, den 20 Februari?” ”Jo visserligen,” menade grossören, ”det vore icke någon omöjlighet; men vi måste likväl först veta hvad vi ställa till. Ett bröllop har annat att säga, än en förlofning. Förlofvade kunna unga personer gå i lång tid utan bekymmer; men att gifta sig, är att bjuda bekymren till gäster hos sig, så vida de icke förut äro alldeles undanröjda. Detta är min öfvertygelse, och till följd deraf vill jag i Ferdinands eller min dotters händer först se ett skriftligt intyg af professorns ädla tänkesätt. Icke derföre, att jag betviflar dem, men emedan det är min pligt, som far, att, för alla möjliga händelser, dessförinnan se sådant på rediga fötter.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOIL BECKMAN, 18S4. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 58. 1 H:« 58. Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 Mars 1854 kl. 4 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om anstånd med återbetalningen af det staden Sölvitsborg vid 1844 och 1845 års riksdag beviljade hamnbyggnadslåin. fRgd. Afd.) Till befordrande af påbörjad kajbyggnad vid staden Sölvitsborg samt upprensning af hamnen derstädes, beviljades nämnde stad af Rikets Ständer vid 1844- och 1845 års riksdag ett under år 1847 utbetaldt låneunderstöd af 10,000 Rdr, för hvilket lån skulle, efter fem års förlopp från slutet af det är, hvarunder medlen utbekommits, årligen under 14 och ett halft års tid erläggas åtta procent å hela lånesumman, dervid räntan komme alt beräknas efter två procent och återstoden utgöra kapital-afbetalning. Enligt hvad stadens ombud vid1 nu varande riksmöte, Herr L. Billström, uti en af Borgare-Ståndet till Stals-Utskottet remitterad motion, uppgifvit, var kostnaden för berörda arbete, beslående hufvudsakligen i uppmuddring af hamnen och den närmaste segelleden intill densamma, jemlikt den uppgjorda och vederbörligen fastställda arbetsplanen, förslagsvis beräknad till 22,444 R:dr 38 sk. 8 rst.; — men derigenom att muddringen måst utsträckas åt hafvet, 900 alnar, i fortsättning af inloppsrännan, och till samma bredd och djuplek, samt verkställas å ett på yttre redden befintligt grund om 600 alnars längd, hade icke allenast detta arbetsföretags fulländande emol förmodan fördröjts, utan äfven kostnaden ökats ända till 50 procent utöfver den i kostnadsförslag^ beräknade summa, hvarföre Kongl. Maj:t, uppå Hamndirektionens derom i underdånighet gjorda ansökning, och i enia/, . till R. St.
Befallning kom, att studenter och skolgossar skulle exerceras och med akademiens medel beväpnas; men akademien hade inga medel, och de få i landet ännu qvarvarande professorerne klagade: „att om den studerande ungdomen blefve förstörd, vore det slut med all bildning i landet.“ Nästan alla ståndspersoner, svenskar till börd och hjerta, hade lemnat fosterlandet i sticket och räddat sig till Sverige, och nu skulle äfven den uppvexande bildningens brodd förstöras, och landet sålunda återfalla i barbari. Deras jemmer hördes icke, befallningen måste åtlydas.“ „Jag var en af dem, som utmarscherade. Min vadmalsdrägt var redan temmeligen sliten, och den var dock det enda värn jag ägde mot köld och oväder. Men mitt hjerta klappade så mycket varmare derunder, och hvem tänker på huru illa man sliter, då man lifvas af enthusiasm och går att strida för kung och land? Och min fjortonåriga enthusiasm var stor, och min stolthet icke mindre. Men mitt stolta mod blef icke långvarigt; jag blef fången och jemte en mängd andra fångne landsmän bestämd att föras till Ryssland.“ „Då var åter Guds hand med mig, som så ofta förr, och furst Galitzin fästade sin uppmärksamhet vid mig, då han såg fångarne. Han talade vänligt till mig, men jag var ond och svarade honom, som jag tyckte, med mycken stolthet, ehuru jag hade möda att hindra tårarna att bryta fram. Fursten log åt mig, och barnkär, som ryssar ofta äro, tog han mig smekande under hakan. Detta sårade åter min krigiska stolthet så, att jag rätade upp mig och bjöd till att se rätt manhaftig ut. Fursten roade sig åt min morskhet, frågade mig hvad jag hette och tycktes ännu mera deltaga för mig, sedan han hört, att jag genom min börd syntes ernad för ett helt annat öde, än det jag hittills pröfvat. Han lät föra mig till en officer i vård. Jag var temmeligen länge omedgörlig, men måste dock småningom lära mig att blifva fogligare.
Förgäfves mönstrar Alice alla herrar, som tala med Andreas, ingen vill motsvara den bild, hon gjort sig af detta odjur. Mången gång hänger hon sig om mannens hals och tigger och ber om något, som — hon vet det själf så väl — endast vore en öfverflödig lyxutgift. Hennes man talar till henne som till ett litet barn. » Du vet, Alice, hur gärna jag ville uppfylla hvarje din önskan, men min kompanjon har mig helt och hållet i sin hand. Han skulle aldrig tillåta en sådan utgift, och om han finge veta, Än är jag hög och lätt, än platt och trång, Men nyttig båd ' för faltiga och rika. Ja, vatten öfver hufvu ' t kan den få, Som mig förutan vill till målet nå. Alice är redan en vuxen dotters moder. Då träffar ett plötsligt, ett oväntadt slag de två kvinnorna. Alice är änka. Under de första dagarne af dof förtviflan tänker hon på intet annat än den oerhörda förlust, hon lidit. Knappt en timme före sin död har hennes make, vaknande ur dödsdvalan, öppnat sina ögon och mumlat: » Var l u g n. min kompanjon ... där i skrif bordslådan finns ett bref. Dagny Om, qvinnans tillträde till ' förvärf Af Marcus Rubin, Chef för Köpenhamns Statistiska kontor. j Med författarens tillstånd för Dagny öfversatt af A. R. ' är folket i gamla tider, i det romerska kejsardömets dagar, skulle till .fredstallas, då måste det hafya ~palzem et circentps~, det ville hafva nog att äta och förströelse dessutom .. Som en lycklig och betecknande motsats till det gamla ropet om bröd och spel framträder .det moderna fältropet om wdtten till gr bete^. Det innehåller ingen fordran på smulor från .de rikes bord, ingen fordran på lön utan arbete, p3 andel i andras egodelar. Det innehaller blott fordran på ett: .ratt till arbete f ö r att genom sjelfva arbetet kunna förtjena det ' nödvändiga lifsuppehället.
Banco, som af köpeskillingen komme att till honom ulgifvas, utöfver de s8,ooo R:dr, för hvilka egendomen häftade, och 0111 liqviderandet hvaraf särskildt skulle regleras; Förmodande Kongl. Maj:t, att de öfrige tre fjerdedelarne, för hviike behörige Obligationer, stälde på viss betalningstid med 6 procent ränta, borde lili. Öfversle-Lieutenanten Appelqvist, vid köpets afslutande ulgifvas, skulle kunna inom loppet af år 1818 inlösas, antingen med efter hand uppsagde inflytande Låue-poster till Militiae-Boställs-Cassan, eller också med andre under Kongl. Collegii disposition stälde medel, emot ersättning af Boställs-Cassan; Och, på det sistnämnde Cassa, som alltså komme att förskjuta den utgående köpeskillingen för Mariaeberg, desto snarare måtte härföre blifva godtgjord; täcktes Kongl. Majrt derjemte i Nåder förordna, icke allenast att årliga revenuen af Mariaebergs Egendom skulle till afbetalning å Cassans förskott användas, utan ock att derest Besparingarne å 3:dje Hufvud-Titeln sådant medgåfve, ett belopp af 1 högst 2000 R:dr skulle årligen till enahanda ändamål deraf an - Slats-Utskot tets Be tänk a uden. 635 ordnas och utbetclas, intill dess hela Capitalet sålunda blelve al’ Siats-Verket infria dt. Vid denna disposition, på grund hvaraf, enligt 1818 års Löneräkuing från Militias-Boställs-Cassan utgått i Capital och Räntor tillsammans 51,682 R:dr 33 sk., kan väl erinras, att Cassun derigenom blifvit ålitad för utgifter, som det icke tillhört Cassun, efter dess primitiva bestämmelse, att bestrida.
Gr. Lagerbjelke har förmodat, att den förlust Advokatfiskalen skulle genom sportlernas indragning komma att lida, icke vore betydlig. Jo, hon är så betydlig, att hans sportler, efter 10 års medeltal utgjort mera, än hans ordinarie lön. Den sednare är 1200 R:dr, och hans medelinkomst har varit 2,800. Således hafva sportlerna i medeltal utgjort 1600. Är det dä troligt, att till en så svär och obehaglig befattning, som Advokatfiskalens tjenst i KarnmarR. -n, Kronan skall få en duglig man för mindre löneförmåner, än nuvar:de innehafvaren åtnjuter. Jag tror det icke; ty denne Advokatfiskal kommer i delo med alla slags, äfven mycket inflytelserika embetsman. Derigenom kan han blifva utestängd från befordran och för alltid qvarhällen på den plats, han innehar. Oviljan mot Advokatfiskalen för hans befattnings skuld, har jag förmärkt sträcka sig ända derhän, att när fråga här förevar om hans anmärkn-. sproc. i Finérska balansmålet, yttrade sig mot honom en hög embetsman, som står under hans tilltal. Jag ville då, för den mannens skuld, som så betedde sig, icke framdraga det. Men Mine Hrr! på det sättet går det till. Derföre skyr mången en dylik befattning, som denne Advokatfiskals är. Om än Kronan gifver en högre aflöning, för att fä en duglig man till denna syssla, så är det icke sagdt, att den som mottager henne, blir nitisk i samma mån, han får en högre ordinarie lön. Jag befarar, att åtskilliga innehaf - 142 Den 14 Juni. vare torde tänka så: min ordinarie lön blir lika stor, antingen jag stöter mig med vederbör:de eller icke. Då är det mera skäl, att jag icke gör det, ulan åtnjuter ändock min lön oafkortad. Följden blifver, alt Kronan gör ständiga förluster, såsom jag redan sagt. Här har blifvit yttradl, att Advokatfiskalen icke kan beiäkna sina inkomster till något visst belopp.