Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den som kan en konst står på guldbotten. » Dessa ord yttrades af modern till en af vårt lands mera bemärkte män, när hennes unge son stod färdig att begifva sig till akademien för att studera. Den praktiskt anlagda moderns ord funno genklang hos sonen, och han slog den lärda vägen ur hågen och blef en skicklig gravör. P å detta kom jag att tänka, när jag på Iduns uppmaning besökte föremålet för denna lilla uppsats. Det ligger allvar och sanning i dessa ord, ty den, hvilken valt ett yrke som sin utkomst, står ofta på egen botten. Därpå är fröken Flor Lindström ett bland de många och talande bevisen. Flor Lindström, den första svenska kvinna, hvilken just i dessa dagar kunnat fira sitttjugufemårsjubileum som själfständig utöfvarinna af bokbinderiyrket, föddes den 28 augusti 1848 af fattiga, men idoga föräldrar i n:r 4 Hamngatan här i Stockholm, på samma plats där nu ståtliga palats resa sig, men som på den tiden beboddes af de mera obemedlade i samhället. Redan som barn var hon föga anlagd för kvinnliga sysselsättningar, och såväl hennes lekar som första små försök i arbetsväg voro mera ägnade för en gosse än en flicka. Bland hennes käraste nöjen var att åka skridsko på den närbelägna Nybroviken. Men detta kunde först få ske, sedan mörkret inträdt, ty att en flicka åkte skridsko kunde då för tiden knappast en riktig pojke fördraga. Det var att träda hans rättigheter för nära, och det bestraffades med smädliga yttranden samt en eller annan handgriplighet. » Ej tänkte jag, » sade fröken Lindström, » när jag stred om rättigheten att få åka skridsko med pojkarne på Nybroviken, att jag en dag skulle upptaga kampen emot fördomen, att kvinnan är olämplig för allt slags manligt arbete, en orättvisa, som kostat mig mången hård strid gent emot de mest upplyste män. Och om jag nu vid mognare år i en viss mån tycker, att kvinnan gått för långt och att familjelifvet måste lida däraf, så tror jag, att det är männens eget fel, som ej bättre tagit vara på sina intressen, utan låtit oss öfverflyga dem på många områden. » Vid tio års ålder slutade den lilla Flor skolan, efter att hafva 7, säger sju gånger, läst katekesen utantill!
För Deras Majestäters och Hans Kongl. Höghet Thronföljarciis rum, sami Deras Hos» Stat, jämte Hof.EmbelSmäns Boställsoch Embetsrum m. m. r,Z48 F:r zoo Lrr Kohl För Hennes Maj:t EnkeDrottningcn . zoo — I5« — -7— För Hennes Kongl. Höghet Prinsestan . 455 — 125 samt för Dramatiska Spec» taklet i ställe för de förut bestädde 400 . 2^0 .— S:a 2,503 F:r Z75 L.c Kohl Och om än härtill lägges de pä Allmänna Indragnings-Staten npförde Z29 famna» StatSWed; sa blifwer ändock Stats-Werketg besparing 3,497 famnar med och 927 Läster kohl, dock Derunder inberäknade de 357 famnar <L>rars-wed, som iunebegripas under Kongl. Majus Hofhällnings-Sum rya - I2Z? Den 2 2 November. ma ^ s-.mt de ,82 famnar dika, som af bennes d?'^j:ts Enke » Drottningens Hof - Stars Summa kcr akt Utgä, Att det af Stats-Utffottet projecterade medoch kohl-gnsiag blifwer tillräckeligr, saner Stars-Ulskottel urom ask rwifwelsmäl, dä derwid anwändes en bättre Hnshällning och nogare tillsyn^ och Stars-Utskottet har äfwcn beräknat sä tillräckeligt anka! rum, akt någon saknad i den wägen icke kan npfomma. Hwad de öfrige inom och utom Kongl. Slottet belägne rum angar, hwilka Srats-UNikottet icke anlett beh. stige för Kongl. Hof-Slaten; sa hor någon wcd för dem icke bliswit upförd. —^ Stars-Utstkoltet tror att detze rum borde kunna nyttjas kill Embetsrum för Kongl.
Emot upplåtelse af den för det nya fängelset föreslagna tomten inom Varfvet i Carlskrona hafva befälhafvande Amiralen och Förvaltningen af Sjöärendena icke baft annat att erinra, än att en mindre förändring i det föreslagna tomtområdet borde iakttagas, oaktadt hvilken förändring tomten i allt fall anses blifva för ändamålet fullt tillräcklig; men deremot har framställningen om sysselsättandet för Flottans räkning af det till inrymmande i det föreslagna fängelset afsedda antal fångar blifvit, på anförda grunder, af dessa myndigheter afstyrkt. Då, utan afseende å möjligheten att till Flottans gagn kunna använda fångars arbete, stor vigt måste fästas dervid att i Carlskrona lämplig byggnadsplats kostnadsfritt kan erhållas; att priset å lifsmedel der är lågt i jemförelse med de flesta af rikets städer och att derstädes finnes förlagd en militärstyrka, från hvilken, äfven om fängelsets yttre bevakning af densamma ej får ständigt påräknas, handräckning i utomordentliga fall kan meddelas, samt då Fångvårds-Styrelsens förslag i öfrigt synes mig väl grundadt, hemställer jag underdånigst att Eders Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer begära anslag till uppbyggande af ett straffarbetsfängelse i Carlskrona, beräk nadt för 300 fångar, och försedt med nödiga ekonomi-bygbnader och verkstadshus, till ett belopp af 300,000 R:dr att utgå med 150,000 R:dr år 1864, med 100,000 R:dr år 1865 och med 50,000 R:dr år 1866. Till hvad Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern sålunda yttrat och hemställt, täcktes, uppå Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, Kongl. Maj:t i Nåder lemna bifall; Och skulle utdrag af protocollet härom expedieras till Finans-Departementet, för att läggas till grund för Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof. Ex protocollo C. Limnell. Bil. N:o 1 a) till Kongl. Maj:ts Nåd.
Betiinkanden. priset, specielt utfördt; så att, efter ofvanberörde grund, Stämpeln till EysningsChartan må uträknas och sådan Charta till lysningens påteknande anskaffas. Medicinae Doctorer , Chirurgise Magistrar med flere, som, utan verklig lön på Stat, dock äga inkomst , skola äfven med egenhändig underskrift på heder och tro uppgifva inkomstens belopp i penningar, hvarefter, sedan FullmagtsChartan blifvit uträknad efter den grund , som i 11 §. är utstakad , EysningsChartan bestämmes på sätt här ofvan i denna §, är förordnadt. Dock får en sådan EysningsCharta icke beräknas under Två Riksdaler. För dem, som äro försedde med Fullmagter eller Constitutorialer af RiksMarskalksEm* betet , OfverStåthållaren, AcademiaeCancellererne, Eandshöfdingarne , Ståthållarne , GeneralTullDirectionen , PostVerket, NummerLotteri Directionen och de flere Verk eller Embetsman , som äga att utfärda Fullmagter eller Constitutorialer, men här nedan icke äro uttryckeligen undantagne, förhålles på lika sätt. Vice Häradshöfdingar, Auscultanter , Extraordinarie Betjente i Verk och Collegier, Kammarskrifvare utan lön, och deras vederlikar 24 sk. Trumpetare, Puk-och Hofslagare vid Regementerne, RättegångsVäblar, Hautboister, Archlioch Rustmästare, Vallmästare , Underofficerare och den ringare Staben af de indelte och värfVade Regementerne , så väl som Sjöstaten , undantagande Trumslagare och de^flere , som redan nämde äro ... 24 sk. BevillningsUtsk.
Den 24 Martil, /. m. 319 ma månad på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Medels anslående till kostnaderne vid en förbättrad Fångforsiing och bevakning. Grefve Mörner, Carl Stellan: Då jag den 19. dennes begärde att ifrågavarande Betänkande måtte, ytterligare få hvila på bordet , hade jag ännu icke haft tillfälle deraf taga kännedom. Sedan jag nu mera granskat detsamma och dervid inhämtat, att den deruti föreslagna anstalt till Fångars forslande och bevakning är af stor vigt och nytta för det Allmänna, får jag utbedja mig Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition till bifall derå. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, bade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: Då Lagutskottet vid 1815 års Riksdag föreslog antagande af flere Gevaldiger i hvarje Län, att vid Fångars transporterande åtfölja till bevakning, yttrade jag den 5 Martii 1815 till Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll, den tanka, att de föreslagne kostnaderne dervid blifva för Staten känbara, samt att ändamålet kunde, likasom hittills, ernås med andra anstalter; och ifrån de skäl jag då anförde och nu får åberopa, hämtar jag äfven nu betänklighet, att StatsUtskottets Betänkande bifalla.
Som alldeles nödvändigt befinnes, att en ordentlig och prydlig stängsel anbringas omkring kyrkogården härstedes, emedan det för 10 år sedan uppsatta plank nu är alldeles förfallet, voro församlingens ledamöter, medelst vederbörlig pålysning, till idag kallade, för att rådgöra om denna angelägenhet, hvarvid församlingen väl insåg behofvet och nödvändigheten af nämnde ordentliga stängsels uppförande med görligaste första, men som det nu, så sent på hösten, torde blifva svårt uppbryta den till stenfoten erforderliga sten, beslöts, att med så kallade borggårdsmurens uppförande skulle uppskjutas till våren 1849, då hvar och en nästa vår och höst hade tillfälle anskaffa och framforsla nödige materialier. Tillika beslöts att oftanämnde stängsel skulle utgöras af ett staket, hvilande på 2 - 3 quarters hög stenfot, med stenpelare vid portarna, men de öfvrige pelarne af träd, allt enligt den af herr byggmäster Lindström författade projekt ritning, som nu förevisades och hvilken af församlingen till alla delar gillades och antogs. Äfvenså skulle nämnde herr byggmästare anmodas uppgöra materialförslag, så väl å sten som träd virke, för att sedan, af sockenskrifvaren, på socknemännen fördelas, efter hvars och ens skatt. [Tillagt i marginalen:] Den 12 december 1847 upplästes denna 1 § offentlig[en] från predikostolen i Häggenås kyrka tillika med besvärs anvisning, intyga N.S. Edlund. § 2. Begärde Nils Nilsson i Backegård entledigande från sexmans befattningen, hvilken han nära 6 år bestridt, hvarföre, då denna begäran icke kunde honom vägras, församlingen i hans ställe valde, till sexman i första kyrko-roten bonden Nathanael Ersson i Stafsgård. In fidem N. Feltström Uppläst och erkändt vid allmän sockenstämma d. 5 december 1847, intyga på församlingens vägnar N. S. Edlund Erik Snygg Jonas Jonsson äldre i Österåsen Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma med Häggenås socken i dess sockenstuga, den 5 december 1847. § 1. S.D.
Carl Göran, och Friherre Tersmeden, Wilhelm, samt inom Vallöf]. Borgare-Ståndet Herr B. de Maré, uti serskilda till Utskottet remitterade motioner, föreslagit, att det, vid 1817 och iSiSårens Riksdag, Jern-Con - Bcinco-Utskottets Utlåtande, N:o gi. toret beviljade creditiv i Banken, stort 600,000 R:dr Banco, mätte ytterligare, intill nästa Riksdag, ställas lill Fullmägtiges i nämnde Contoir disposition; hvarvid Herr Grefve Mörner tillika hemställt, att sådane vilkor vid berörde creditiv fästas, att creditiv-fonden må kunna begagnas af alla Bruks-egare i Riket, som ställa vederbörlig säkerhet för de lån, de erhålla; och att denna rättighet ej må blifva beroende af hvad delegarne i Jern-Contoiret kunna komma att om nya smidens introduction besluta. Beträffande först förlängning intill nästa Riksdag af den Jerri-Contoiret hitintills beviljade creditiv-rätt i Banken, så, enär berörde creditiv otvifvelaktigt är af mycken nytta för bruksrörelsen, samt någon anledning icke förefinnes att för närvarande betaga denna vigtiga och allmänna industri-gren ett påräknadt understöd, hvaraf densamma för vidare förkofran och utveckling ännu är i fortfarande behof, anser Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till motionärernes härom gjorda framställning.
Ständer vid föregående riksdagar anslagit medel för utvidgning af de flesta äldre pedagogier i Rikets städer; torde Lindesbergs stad och angränsande folkrika socknar, nu, sedan staden gjort så betydlig uppoffring för åstadkommande af ett rymligt och tidens fordringar fullt motsvarande skolhus, kunna med skäl hysa den förhoppning, att en framställning om nödiga medels beviljande för skolans förändring i likhet med hvad grannstaden Nora erhållit, skall af Rikets Högloflige Ständer behjertas. Med stöd af hvad jag här ofvan haft äran andraga får jag derföre vördsamt anhålla och yrka, att Rikets Höglofliga Ständer mätte anslå nödiga medel för Lindesbergs stads skolas förändring till tvåklassigt elementar-läroverk, och utbeder mig att, då denna fråga i Stats-Utskottet förekommer, få meddela de vidare upplysningar, som kunna anses erforderliga. Stockholm den 29 November 1862. A. Ludvig Holmqvist. Af Herr Ekerot: Angående ändring af 5 § i 24 kap. Rdtlegångs-balken. Skyndsamhet är dagens lösen, och detta icke allenast med hänseende till de merkantila och industriela yrkena utan äfven i administrativa förhållanden, samt hvad sär - Motioner i Borgare-Ståndet 1862. ]\d' 185. 355 skildt lagskipningen beträffar har ofvannämnda sanning gjort sig gällande. ■— Visserligen har icke någon genomgripande reform ännu hunnit genomföras rörande vår lagskipning? ofullkomlighet, och ehuru åtskilliga åtgärder härutinnan blifvit vidtagna, beträffande förändringen i våra domstolars organisation och arbetsordning, hör man, detta oaktadt, esomoftast klagas öfver, kanske icke utan skäl, en viss långsamhet med rättegångars slutliga afgörande. Det torde derföre tillsvidare vara en oafvislig skyldighet för lagstiftarens bemödanden att afhjelpa de partiela missbruk, .sorn till följd af ännu qvarstående lagstadganden kunna uppkomma; och om än missbruken vid de fleste domstolar aldrig förekomma, blifva de dock icke mindre kännbara för den rättsökande om de sällan inträffa, och äro så mycket mera beklagansvärda, då de hafva sin orsak i ett bristfälligt rättegångssätt.
Nan s^nes tro, att dessa vigtiga ändamäl skola vinnas med en under alla skiften oföränderlig toll ä spanmäl oelr en säda>a säkerket för speculationen med spanmäls-kande! derigenom keredas, att denna kandel kan klifva allmännare inom landet, vela förena de stora egenskaperna, att vara en utväg för en fri afsättning ak inksmska spanmäls-produeentens öfverskott, oek en säker tillgäng för eonsumentens kekol.'' "Uppkomma sädana resultat af nämnde tull-ksstämmelse, sä är utan tvifvel det sökta vigtiga ändamälet vunnet, oek proklemet löst; men det torde doek ej kunna nekas, att svärigketer för ändamälets ernäende pä denna väg visa sig, som rättvisa den uttryckte alsigten, att till en koijan införa detta n^a tull-stadgande säsom försök under en ksstämd kortare tidrymd.'' "Kor uppkomsten oek fortgåendet af en allmännare spanwä! s - k ande!, fordras ovilkorligen större, pä flere loealer kefintlige spanwäls-upplag, som med enskildes eapital oell omsorger kildas oek underliällas. Uti ett land, som Lverige, kvarest spanmäls-produetionen kunnit clen köjd, att öfverskott af inkemsk säd kära till det vanligare tillståndet, mäste sädane spanmälsupplag, som de ifrägavarands, kukvudsakligen kesta af säd, som, utan fara för förskämning, utkärdar en längvarigare magasineringz^tt vär inkemska spanmäl, säsom icke ritorr, således dertill är föga eller intet "tjenlig, mäste antagas, oek för att sluta af den omständigketsn, att inkomsten af tullen för utländsk säd skall komma att utgöra tillgängen för undsättningars utdelande under missväxtår, s^nes meningen oeksä vara att underlätta införseln deraf.
Ilr Biskopen Doctor Wijkman, Gustaf Ifarsson frän Stockholms Län, Petter åndersson från Halland, Olof Olsson från Wermland och Lars Ericsson frånGeJleborgs Län hafva yrkat, att, derest hela den disponibla Fonden något år icke utginge till Utflyttnings-lån, så borde den befintliga Behållningen utgifvas, såsom hittills, i ändamål att befrämja andra odlingar. Ty om, såsom Utskottet nu föreslagit, Fonderna finge användas endast till Utflyttnings-lån, så att hvad det ena året deraf öfverblefve måste för samma ändamål reserveras till ett annat, så kunde det lättligen hända, att medlen till någon del förblefve alldeles obegagnade. Emot bestämmande af 3 procents ränta ä Utfljttnings-lånen. Ilr Lejfi er har ansett, att, i betraktande al de flere olägenheter, som drabba dem, hvilka måste göra utflyttning från Byar och Hemman, samt på utmark inrätta nya Bostäder, det vore med billigheten mest öfverensstämmande , om utflyttande, hvilka från Odlings-Circulations-Fonden erhålla lån, blefve frikallade från att i 5 års tid å desamma erlägga någon ränta. Hr Generalen Hederstjerna, Gustaf Bil. till Banco-Viskallets Uti. 2V:o 82. ny larsson frun Stockholms Län, Petter Andersson från Halland, samt Olof Olsson frän Wermlands och Petter Pehrsson från Jönköpings Län hafva ansett uppmärksamhet böra derå fästas, att, då räntan på de förra, i allmänhet mindre nyttiga Odlingslånen, varit bestämd till endast 2 procent, så vore det icke conseqvent, då Odlingslånfonden nu, enligt Utskottets Förslag, skulle på ett mera ändamålsenligt sätt användas för Utflyttnings-lån, att å dessa Lånunderstöd böja räntan till 3 procent. Emot Förslaget, att räntan å de till Landskrona Stads Kyrka, S:t Petri Kyrka i Malmö och Lunds Domkyrka medgifna lån skulle bestämmas till 5 procent. Hr Contracts-Proslen Pettersson och Ilr Leffer hafva ansett, att, då räntan på de från Banken hädanefter utgående
Det finnes icke något, sorn af sådana hyser så många, som Stockholms slott. Hvad beträffar Pri ksarchivets närvar, personal, så är den högst förtjent af aktning och tacksamhet, och särdeles den nu var. chefen, som Riksarchivet beklagligen icke länge lärer få behålla; och då jag uti mitt förra anförande icke derom yttrade mig, så var det dels derföre, att dessa tänkesätt om den närvar, personalen och dess chef äro så allmänt uttalade, dels derföre, att, vid fråga om anslag, icke det personliga utan endast saken bör afses. Hr von Hauswolff, Carl Ulrik: Då jag afgifver ett utlåt, i denna fråga, så gör jag det med största försigtighet, och endast i det ändamål att begära ett sådant anslag, som anstår Riksarchivet. Jag har händelsevis upplysningar att meddela, hvilka möjligen kunna intressera Pv. o. Ad. Efter Polska kriget blef af Ryska Regeringen en comité' nedsatt, för att examinera alia bibliotheker i Polen. Oliva kloster och många andra blefvo då examinerade; och det hade varit önskligt, alt Riksarchivet då hade varit i tillfälle att köpa dyrbara skatter för Svenska historien, hvilka då blefvo deponerade, jag vet icke hvar, men säkerligen icke uti Svenska händer. Dessutom finnes det uti Italien och Frankrike skatter för vår historia, hvilka icke skulle kunna lösas af vår Regering, äfven om Riksarchivet finge dessa anslag. Jag vill icke vidlyftigare orda härom, men önskar, att R. St. ville gifva det mest liberala anslag åt Riksarchivet för dess verksamhets bibehållande. Hr von Hartmansdorff: Jag understödjer de förslag, som redan blifvit gjorda, att gifva löneanslag åt Riksarchivets tjenstemän och anslag till anskaffande af ett bättre utrymme för archivets handlingar. Om Utsk:s ledamöter behagat på stället taga kännedom af dessa handlingars mängd, så skulle de hafva funnit, att det fordras ett icke litet hus för att rymma dessa historiska skatter; de skulle hafva förnummit alt Sundhets-collegii hus, som blifvit satt i fråga, är alltför litet; det har dessutom, såsom jag vet, det felet att vara fuktigt, åtminstone i den understa våningen, som ligger närmast vattnet.
Pr. 1847 & 1848, 7 Sami. 1 Afd. 29 Haft. 1 2 Lag-Vtskollels Betänkande, N:o 80. staren att för inställelse till utsatt tid å hans vanliga embetsrum föresätta vitén från och med En R:dr 32 sk. til! och med Sex R:dr 32 sk. banko och äfven hemtning när vite visat sig otillräckligt att till inställelse förmå; dock att dessa vitesböter endast km na inom domför Magistrat eller Rådstufvurätt den skyldige ådömas, äfvensom att borgmästaren, som jemväl, för denna utöfning af sitt embete utom domstolen, är enligt lag ansvarig, icke må polisförhör anställa med mindre än, att utom vederbörande parter och till saken hörande vittnen, tvenne af honom tillkallade ojäfvige och vittnesgilde män äro dervid derstädes, och att särskildt diarium öfver sådana undersökningar af borgmästaren töres.’’ Detta förslag har Utskottet tagit i öfvervägande; och då den makt, som motionären i förevarande hänseende anser böra i allmänhet medgifvas borgmästare, vore vida större än den, hvilken är tillagd polismästaren i de städer, hvarest poliskamrar blifvit inrättade; då en dylik makt vore oförenlig med gällande lagstifmings-grundsatser; och då dessutom något behof deraf icke synes vara för handen; hemställes vördsamligen att Herr Hörnsteins motion icke måtte bifallas. Stockholm den 21 September 1848. Ank. till Exp. Utsk. d. 21 Sept., kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förlängd tid för fullföljd af besvärsmål från Westerdahl fögderi af Stora Kopparbergs Län. Riksdagsfullmäktigen Lars Gezelius från Stora Kopparbergs Län har uti ett till Hederv. Bonde-ståndet ingifvet memorial yrkat, att, enär den i lag till tjugo dagar bestämda tid för fullföljd af klagan i Kongl. Svea Hofrätt i mål, som afdömas vid Häradsrätter inom Westerdahl fögderi af nämnda Län, vore alltför kort, denna tid måtte varda fördubblad.
som inskränkt afgiften till handelsoch sjöfartsfonden till 6-f proc., har yttrat, att, äfven för det fall att denna afgift skulle enligt de öfriga Ståndens beslut utgå med 10 proc., likväl icke mer än 6-J proc. borde ingå till fonden, utan att återstoden skulle ingå till Riksg.contoret. BondeSt. liar sagt, att alla fondens behållningar borde ingå till Riksg.contoret. Således lärer det vara afgjordt, att åtminstone två Stånd hafva beslutat att -|.:del af behållningarna, eller hvad som öfversliger 6^ proc., skall ingå till Piiksg.- cont., da deremot de andra tvänne Stånden hafva beslutat, att fondens alla inkomster skola ställas lill K. M:s disposition. Nu kan jag för min del ej finna något skäl , hvarför de tvänne Ständ, som yttrat att K. M. skall disponera öfver del hela, skulle hafva större rättighet att få sin mening gällande, än de tvänne andra Stånden, hvilka hafva sagt att K. M. blott skull disponera |:deltr af fonden. Jag tror så - Den 19 Maj f. ra. 213 ledes, att denna fråga måste afgöras genom votering i förstärkt StatslJtsk. En annan fråga är, huruvida någon förändring uti K. M:s dispositionsrätt öfver denna fond må vara behöflig eller lämplig, och deröfver har Utsk. ansett sig ej böra ingå i något bedömmande. Här är endast fråga att sammanjemka RiksStins skiljaktiga beslut, och i sådant afseende tror jag att de voter:s-propos:r, hvilka Utsk. föreslagit, böla af Ståndet antagas. Allt hvad Frih. Cederström möjligen skulle kunna vinna är, att dessa voter:s-propos:r i så måtto kunde jemkas, att man icke antoge såsom en möjlighet, att afgiften kunde bestämmas till ett belopp af 6-f proc.; men att voter:s-propos:na skulle helt och hållet förfalla, kan jag för min del ingalunda medgifva.
Dito @Fog$bo 3 4 2,500 @fatt(agDa tullmjölqvarnen $orfa tueD 3 par ftcnar,. forn går mejta Delen af året - 10,000 ©ågqvarnen §orfabol meD 2:ne fXamar, forn går öfwer 4 månaDer af året . Dingeéejtällningen. DrDinarie Sön 120: Sptra San för år OO. 95anco. UnDertecfnaD eger (Dtfponerat) 3t. 3t. 33ruF, prtoilegte* raDt på gammar flfatt&fmiDe @f:& 000 $ör året vågförDt recognitionS*fmiDe . — 000 görliDet års tillverfnings#pris per <&?:%£ utgjorDe: * Qtt 0feppunD tacfjern viD SSruFet framförDt . €n ftig fobi om 24 tunnor Dito 0miDeSlön, Deruti inberäfnaD 0meDerneS ttllDelning af foDer, fålgårD enligt «£)ammarfmebS*£>rbningen famt unDerprtS på 0panmå(, räfnaDt pr 0f:& $5rufS#betjeningenS 0tat, aflöning odj öfriga förmåner . Dito SSrufSmtjfplDer af åpammarffatt, bevillning, SKecognttion&afgifter, tings*gäjtning famt bergStingS#betjeningenS aflöning m. m. Dito DmfojtnaDer, ounDgängltge för <3Bcrfené un# Derbåll Dito transporter till <2Båg# ocf> dommisfionärers arfoDen m. m Sol. fot åt 18 < ©ebet. £3 o 3 cr ^ <x. 2 , . O" ~ s S* r-Bi O: £ O: SBanco. CteDit.