Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan väl icke finna, hvad förseglingen har att göra med denna punkt; men jag får fästa uppmärksamhet derpå, att de reglementariska föreskrift,erna, såsom den siste värde talaren torde kunna påminna sig, innehålla det bestämda stadgande, att dä en sådan tid infaller, under hvilken all brännvinsbränning är förbjuden, skall redskapens försegling ske på Kronans bekostnad, i följd hvaraf förseglingen vid April månads utgång aldrig komme att verkställas på jordägarnes bekostnad. Hr af Ekenstam: Innan jag kan besvara den propos., Hr Gr. o. Landtm, sednast framställt, anhåller jag vördsamt att få veta, huru Hr Gr. o. Landtm, uppfattat svaret på den propos., som först gjordes. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det R. o. Ad. med nej besvarat den framställda propositionen om antagande af g:de punkten utan någon förändring. Hr af Ekenstam: Efter denna Hr Gr. o. Landtm:s förklaring anhåller jag i likhet med Frih. Rantzou, alt uti den propos., som skall tjena till surrogat för Utsktns förslag, måtte inflyta bestämmelser i afseende på samma frågor, som det förkastade förslaget innehåller. Hr Hjärne har i5 H. 27 210 Den 20 October f. m. sagt, att redskapens försegling ej tillhör denna punkt; men frågan derom förekommer i densamma, hvarföre en föreskrift om förseglingen äfven bör ingå i det beslut, R. o. Ad. nu behagar fatta. Frih. Boye: Den fördel, som jordägaren skulle vinna derigenom, att han, då han blott ville bränna under ena terminen, finge jemte höstmånaderna dertill använda den månad, hvarunder bränningen är vigtigast för honom, anser jag vara så stor, att jag tror, det hvar och en emot en sådan fördel ville sjelf bekosta förseglingen. Jag tror således, att förseglingskostnäden ej bör hindra oss att göra ändring i TJtsktns förslag.
Ständers Herrar Revisorer, under granskningen af Allmänna Magjazins-Inrättningens Räkenskaper och Förvaltning, den December 1320. S. D. O rdföranden, Herr Lagmannen Grefve Gyllenborg aflemnade sitt särskildta yttrande, i frågan om åtskilliga af Herrar Revisorer föreslagne ändringar uti Allmänna Magazins-Inrättningens nuvarande organisation, hvilket yttrande, som kommer att biläggas Herrar Revisorers Berättelse till Kongl. Maj: t och Rikets Ständer, bär ordagrannt intages. /införande till Ilerrar Revisorers Protokoll den 14 December 1820. ”Sedan Riksens Högloft. Ständer, vid sist förflutne Riksdagar, insett nyttan och angelägenheten af, att med afseende å nu varande förhållanden, vidtaga åtgärder, till upprätthållande af Spannmålens medelvärde och i sådant ändamål anslagit medel att ifrån Riksens Ständers Bank kunna utgå, har det varit oförmodadt, att i Riksens Ständers Revisorers tili Riksens Ständer nu afgifvande Berättelse , skulle innefattas tillstyrkanden, som , 0111 ej bestämt vägrande till ali åtgärd i detta afseende, åtminstone synas deri åsyfta sä Revisorers Berättelse.
Maj:t, som, med anledning af Rikets Ständers äfven gjorda fram ställning i underdåniga skrifvelsen den 19 Juli 1854 och efter nödiga förberedelser under den 9 September 1857, meddelat föreskrift om nedlagda och utrifna mjöloch sågqvarnars befriande från grundräntor mot ersättning till indelningshafvare af sålunda upphörande räntor, hade vid öfvervägande af det tillika väckta förslaget om alla qvarnräntors utbytande mot bevillning visserligen funnit, lika med Rikets Ständer och Kongl. Kammar-kollegium att genom dylik förändring i grunderna för qvarnoch sågverks beskattning till likhet med hvad för andra industriela inrättningar i allmänhet eger rum, en större jemnhet och rättvisa i denna beskattning skulle vinnas, äfvensom endast på denna väg kunde ernås full frihet att, utan andra inskränkningar än som, beträffande vattenverks byggnad, äro i lag bestämda, anlägga qvarnar och sågar till egen och andras tjenst; men då beskattningen å dylika verk redan vore på en helt annan grund ordnad, enligt sekelgammal häfd och länge tillämpade författningar, samt följaktligen, i likhet. med öfriga grundskatter, på det närmaste sammanvuxit, med egendomsvärdet och deraf beroende enskild eganderätt, och då dessa särdeles vigtiga och ömtåliga förhållanden borde, såvida beskattningen skulle blifva rättvis, tagas i noggrannt öfvervägande vid densammas tillämpning på de qvarnar och sågar, hvilka i kameralistiskt hänseende äro af olika natur, samt jemväl tillses borde att Staten genom bevillning finge sig tillförsäkrad skälig ersättning för den hittills af qvarnar och sågar utgående ordinarie grundskatt, — hade Kongl. Maj:t ansett nödigt, att de grunder, hvarefter bevillningen för qvarnar och sågar af olika natur skulle utgå, måtte blifva, i sammanhang med sjelfva förändringen i beskattningssätt, närmare bestämda. Stals-Utskollets Ullåtande N:o / 01. 3 1 anledning häraf, och på samma gång som Kongl. Maj:t na till Rikets Ständer öfverlemnat ett, enligt deras vid förra riksdagen framställda begäran, uppgjord! förslag till grunder för allmänna bevillningens fördelning och sättet för deras tillämpning, i hvilka ämnen beslutande-rätten, jemlikt Grundlagarne, tillkommer Rikets Ständer allena, hade Kongl. Maj:t i nåder fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att Kongl. Maj:ts nådiga beslut och åtgärder i den af Rikets
Upplästes och godkändes Exped.-Utsk:ts skrifvelseförslag : N:o 82, ang: de beräkningen af Statsverkets inkomster; och N:o 86, ang:de förändradt röstberäkningssätt vid prestval, äfvensom vid tillsättande af folkskolelärare, orgelnister, klockare och annan kyrkobetjening. Anmäldes och bordlädes: Sammansatta Bankosamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts Mern. N:o 3, med ani. af Riks-Ståndens olika beslut ang:de Utsk:ts Utlåt. N:o 2, i ani. af väckt motion om vidtagande af åtgärder för beredande af lättnad i myntcirkulationen emellan Sverige och Norge. Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 15 dennes bordlagda Meni. N:o 138, med förslag till stadganden i Riksg.-Kontorets reglemente, ang:de de med ordinarie statsregleringen gemenskap egande utgifter samt de på Kontoret anvisade kreditiver och derifrån utgående riksdags - 666 Den 16 Juni. och revisionkostnader, aflöningar m. m., äfvensom ang;de Riksg.-Kontorets inkomster samt uppbörden af dit ingående bevillniugsmed flera medel. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, sammansatta Bevilln.- samt Allm. Besv.- o.pSkon.- Utskts den 15 dennes bordlagda Mern. N:o 11, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om föreslagen förändrad grund för uttaxering af landstings-medel. Föredrogs och lades till handlingarne Lag-Utsk:ts den 15 dennes bordlagda Mern. N:o 62, ang:de verkställda omröstningar i förstärkt Lag-Utsk., i ani. afRiks-Ständens skiljaktiga beslut ang:de åtskilliga lagfrågor. Frih. Cederström, Rudolf:
Hr Tham, Carl Au g. Wilh.: De vigtigaste skälen för bifall till Utsk:s Betänk, äro af Hr Kraemer anförda, nemi. vigten af att Hjelmarens vattenhöjd i framtiden kommer att sänkas. Fråga har äfven åtskilliga gånger varit å bane att sänka denna sjö och åtskilliga delar af Svartån. Det är bekant, att i den folkrikaste delen af Nerike finnas trakter som äro dränkte af vatten, och derföre omöjliga att odla. För att göra dem fruktbara måste sjöar sänkas, och i framtiden måste Hjelmaren i första rummet ifrågakomma. Vid sådant förhållande måste det ligga i deras intresse, hvilka ifra för vägen Köping-FIult, att den ifrågav:de jernvägen kommer till stånd. Såvida man erkänner den satsen, att de banor böra anläggas af Staten, som bereda nytta för flere provinser och kunna uptaga flera bibanor, måste banan Orebro-Askersund, som har båda dessa fördelar, af Staten bekostas. Det är redan nog sagdt om vigten af denna bana för Nerike, Småland och Westergöthland. Jag tror dock, att man för litet fästat sig vid nyttan för Öster - Den 13 Juni f. m. 197 gothland, sorn genom vägar dels öfver Krigsberg och Hellestad, och dels öfver Wadstena och Motala har förbindelse med Nerike; men den långa transporten gör att föga forslas landvågen, utan nästan allt går ifrån Askersund sjövägen till Wadstena. Gr. Rosen, som visat att en kanal emellan Hjelmaren och Wettern är svår, om icke omöjlig, har äfven framhållit fördelarne af en jernväg i samma rigtning; men den hufvudsakligaste består i möjligheten af en förbindelse emellan hufvuristaden och Rikets eentral-fästning. På grund af alla dessa skäl anhåller jag om bifall till den föredragna punkten. Frih. Sprengtporten:
Och när kanske en snar framtid ånyo spelar Grover Cleveland upp p§ presidentstolen, då skall det amerikanska folket ej minst jubla ett välkommen åter den kvinna till mötes, i hvilken det lärt sig se inkarnationen af hvad deras fosterland eger förnämst af kvinlig älskvärdhet, skönhet och behag. Ty i amerikanarnes hjärtan är och förblir Frances Cleveland för evigt drottning! J. N•9- Några ord till mödrarna om vaccinationen och huru den bedrifves hos oss. i. ^ | ör IG år sedan utgaf med. d:r Alrik U Törnblom en liten skrift, » Om smittkoppor och skyddsmedlen mot dem », hvilken intogs i det berömda verket » Ur vår tids forskning ». D:r Törnblom slutar sin förtjänstfulla broschyr med följande ord: » må hvar och en som i tal eller skrift söker bibringa andra den åsikten, att vaccinationen är skadlig, komma ihåg, att det gäller tusentals människolif, och att ansvaret blir tungt, om han byggt sin mening på hugskott. » Låt mig därför med ens, för att fria mig från detta ansvar, förklara, att det ingalunda är min afsikt att kalla vaccination i och för sig skadlig, icke ens att, som likväl många medicinska auktoriteter gjort, draga i tvifvelsmål dess nytta, om hvilken jag tvärtom är ganska lifligt öfvertygad. Det är om de faror, som kunna vara och faktiskt äro förknippade med vaccinationen, samt om det tvång, vi i detta fall äro underkastade, jag helt förtroligt vill tala nå- gra ord med Iduns läsarinnor, af hvilka många väl äro mödrar, som kanske ofta med bekymmer motsett den operation å deras barn, som kallas vaccination eller skyddskoppympning. Om vaccinationens uppkomst är öfverflö- digt att orda. Nästan hvar och en vet, att den i slutet af förra århundradet uppfanns af en engelsk läkare, d:r Edvard Jennes, och att den infördes i Sverige år 1801, hufvudsakligen på initiativ af professor Munck af Rosensehiöld.
Till upprensning och sänkning af de strömmar och valten, som åstadkomma öfversvämningar och förhindra odling har uppmärksamheten mera än tillförene blifvit fästad genom de af Rikets sednast församlade Ständer för understöd af sådane företag anslag ne medel. Häraf hafva, genom Rikets Ständers beslut, till upprensning af Landaforssen i Ljusne eif, hvilken förorsakat öfversvämning af ofvanliggande till åtskillige byar i Segersta socken börande jord, blifvit beviljade 6000 R:dr Banko, hvaraf ortens innevånare blefvo till företaget så uppmuntrade,att arbetet, genast efter Riksdagsbeslutets kungörande och innan medel dertill fingo lyftas, börjades och bedrefs med den ifver, att dess fullbordan innan kort kan emotses. Af de till Eders Kongl. Maj:ts jMådiga ' disposition af Rikets Ständer ställda medel för befordrande af utdikningar och vattenaftappningar i norra delen af Riket hafva dessutom blifvit Nådigst beviljade försänkning af Bysjön i Thorsåkers socken 1,825 R:dr, af Kyrksjön och Harsjön i Harmångers socken 6,350 Rtdr, af Kyrksjön i Jeltendalils socken 1,000 R:dr samt af Wanntjern i Hanebo socken 800 R:dr, allt Banko. Af dessa ai beten, alla åsyftande alt bereda nya odlingstilllällen och förbättring å den gamla jorden, hafva de uti Harmångers, Jettendabls och Hanebo socknar blifvit, innan något af anslagen dertill emottagils, började och fortsatte med en drift och omtanka, som nogsamt ådagalägga behofvet och nyttan deraf.
Det nekande swaret härtil grundar sig derpå, at da i desse gamla (.'omraÄsr någon annan förbindelse icke ar stalld i fräga, än i afseende pä dawarande krigsmagt, icke en gang möjligheten af detz widare utsträckande eller minsta förbehåll til sadan rättighet för framtiden deri intagen, följer deraf orwunget, at ingen annan mening derom bör upkomma an den, at da Riksens Stander beflöto kriget emot Rydland ar 1741, atogo de sig, jemlikt Niksdags-Bestuter, för en kort tid, icke såsom en följd as Lneckte. LontrgÄLrnL, utan som en frivillig Bewillning, at för tilfället utstrifwa krigsfolk, dock efter beräkning af Hemmantal och Rotar, sedan andre grunder för utskrifning under den föregående Enwälds-tiden äfwen da blifwit förhatelige. Dl detta Ständers enda beslut om Wargering kan således afwen sä litet hämtas förbindelser i förenämnde LontrLÄer, da de dertil icke föranleda, som Wargerings upsättande under de twenne sista krigen med Rydland, anbefalte genom magrsprak, kan giswa nägon styrka ät lagligheren af detz rilwarelse. Den som owaloigt ssvil dömma, mäste medgifwa, ar äfwensä litet det later rimligt, ac för det en Bewilluing blifwit efter wista grunder en gäng fastställd, stola alla Bewi-lningar följa samma grunder, lika sä olämpligt är det ock, at pästä, at för det en utskrifning en gäng blifwit werkstäld efter beräkning af Rotar och Hemmantal, stola atla inrättas efter lika förhäilande och kunna derefter affordras, enär de larfwas, utan all Sjette Bandet. N:o 7k I2Z4 Den 29 Mars. all pröfning af rättwisan i grunderne och möjligheten i tillämpningen deraf.
pöste Elle marquerait volontiers le linge d ' un trousseau. Bonnes ré- restante. |2423] U B ättre anspråkslös flicka önskar plats i familj, helst på landet att hjälpa till i hushållet. Den sö- kande är äfven kunnig i sömnad. På lön göres mindre afseende, men ett godt bemötande, goda rek. kunna erhållas. Sv. » G. A. », Söderby, Romsta, Upsala. Plats såsom sådan önskas nu genast. Undervisar såväl gossar som flickor i vanl. skolämnen, språk, handarb. o. musik. Utm. rek. från hem och skola. Svar godhetsfullt t. » E. », Kalmar, p. r. [24141 I kristlig sinnad fam. söker en likas, flicka pl. för att biträda med skrifn. och husl. sysslor samt läsa med barn. Van att skrifva åt dom., genomgått kurs i bokföring. God stil. Godhetsfullt svar till » Elisabeth, 23 år », Säfsjö, p. r. (G. flicka önskar pl. - L&lt; i godt, helst kristligt hem för att vara behjälplig med barns skötsel och husliga sysslor. Familjärt bemötande önskas. Svar till » 19 år », Säfsjö, p. r. (G. 53111 E [2416] |239fl] V ärdinneplats sökes af ett fruntimmer, som i flere år innehaft dylik anställning. Rekommendationer finnas. Vidare meddelar Fru Emma Ohman, Stockholm, Slussplan 63 B. (G. 4948) [2359] E n ung, husl. o. arbets, flicka från land. önsk. pl. i fam. som bitr. åt husmodern. Sök. har genomg. en kurs i matlagn. o. klädsömn. samt är van att delt. i alla inom ett hus föref. görom. Svar till » Anspråkslös », Eskilstuna, p. r. (G. 21370) E Lärarinneplats sökes helst för mindre barn af van lä- rarinna. Betyg erhållas genom korrespondens med &gt;L.&gt;, Filipstad, p. r. (S.
Att sälta gräns emot en sådan förstörelse vore, efter motionärens tanka, af nödvändigheten påkaHadi, i hvilket afseende och då den ena statsmakten icke kunde deremot uppställa något hinder, enär sådant ansåges såsom ett ingrepp i egendomsrätten, utan frågan härom borde af båda statsmakterna samfäldt afgöras, motionären fästat uppmärksamhet å behofvet af en skogslag, som innehölle bestämmelser i detta hänseende, helst inom andra länder sådana lagar redan funnos, dels för att betrygga innevånarne mot skogsbrist, dels ock för att, genom skydd af skog, värna för stormars ödeläggande inverkan och landets uttorkning i brist af nederbörd. I sammanhang härmed har motionären hemslällt, huruvida icke lämpligen kunde föreskrifvas, det hvarje skogsegare bör, vid huggning af sin skog, qvarlemna nödiga och fullväxta fröträd, samt, der desse skulle kull» 6 Las,- samt Allm. Be sv.- o. Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o ta. blåsa eller borthuggas, ovillkorligen förpligtas att genom frösåning uppdraga ny skog i den afhuggnas ställe, äfvensom att rätta fällningen någorlunda efter skogens arealvidd, med beräkning af en emellan 80 och 120 år liggande omloppstid, egaren likväl obetaget att i ungskogarne göra nödiga hjelpgallringar, äfvensom att i den öfriga skogen borttaga alla vindfällen och förtorkade träd; — genom hvilket stadgande motionären ansåge så mycket åtminstone kunna vinnas, alt de förödande fällningarna af den ena skogstrakten efter den andra, i disproportion emot skogsvidden, förekommas.
Jag hoppas visserligen , att tullafgiften äfven hädanefter skall, i följd af ett fortfarande liberalt tullsystem och en omsorgsfull bevakning, utgöra en af statens vigtigaste inkomstkällor; men som en förhöjd tull å landtmannaproducter och victualievaror blifvit allmänt och icke utan skäl vid denna riksdag yrkad, så och enär, i händelse en sådan förhöjning beviljas, den för närvarande högst betydliga importen af dessa varor onekligen skulle i hög grad aftaga och en motsvarande minskning af tullinkomsten följaktligen härigenom uppkomma, anser jag tullmedlen icke böra beräknas utöfver det af Statscont. föreslagna belopp, helst en för de fattigare folkelasserna särdeles välgörande nedsättning af importtullen för salt och fiskvaror äfvensom en af behofvet påkallad reglering af exporttullen torde komma att förorsaka en icke obetydlig minskning i tullintraderna. Vidkommande derefter postmedlen, förmodar jag, att, derest omkring 40°,°oo r:dr årligen, under ytterligare 3 a 4 års tid, få användas till postcommunicationernas reglerande och förbättrande, statsverket efter denna tids förlopp bör kunna påräkna en större andel af postverkets inkomster än de 100,000 r:dr, sorn för närvarande derutaf till staten utbetalas. Slutligen får jag, i händelse af den återremiss af StatsTJtsk:s nu förevar, utlåt., hvarom jag jemväl anhåller, beviljas, fästa Utsk:s uppmärksamhet på angelägenheten att, emot den allmänt önskade förhöjningen i brännvinsbränningssifgiflen, föreslå den ifrågaställa minskningen i de ordinarie statsinkomsterna, hvaribland jag anser dem, som till lila belopp måste utgöras af den fattige och den rike, såsom lagmansoch häradshöfdingeränta!! 111, fl., böra i främsta rummet afskaffas. Gr. Cronhjelm: Jag ber R. o. Ad. ursägta, att jag ånyo uppträder; men denna punkt är af vigt, emedan han är den första, och principen för beräkningen här bör afgöras. En Konungens rådgifvare har sagt, att min mening vore att bilda en rcservcassa för statsbehofven.
3 Kfter öfvervägande ej mindre af hvad sålanda uti denna fråga förekommit, än af motionärens framställning i ämnet, anser Utskottet sig höra förklara, att det, i öfverensstämmelse med de åsigter, som föranledt Rikets Ständers vid 1840 —1841 arens Riksdag ofvanberörda underdåniga framställning, tror, att Krigs akademien, tvertemot hvad motionären yrkat, hör bibehållas såsom en nödvändig tillämpuingsskola för bibringande af militärbildning. Då Utskottet dessutom hyser den öfvertygelse, att det ännu vore alltför tidigt att bedömma verkningarne af den utaf Kongl. Maj:t i ofvanberörda måtto nyligen vidtagna förändring uti Krigs akademiens organisation, får Utskottet tillstyrka att ifrågavarande motion för det närvarande icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 20 Februari 1851. Ank. till Exp. Utsk. den 21 Febr. 1851, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om Löfsta och Sältra hemmans skiljande från Färentuna härad samt det förras förening med Sollentuna och det sednares med Svartlösa härad. Uti en bos Hedervärda Bondeståndet väckt, till Utskottets behandling remitterad, motion bar Riksdagsfullmäktige!!
Utsk:t hade allt för väl kunnat tillstyrka en skrifvelse till K. M:t, med anhållan om offentliga föreläsningar i hufvudstaden, hvarjemte Utsk:t med fullt skäl kunnat ställa en viss summa till K. M:ts disposition under tiden till nästa riksdag, då en fullständig plan kunde hinna att af K. M:t för R. St:r i detta hänseende framläggas. De undervisningsämnen, som företrädesvis der borde föreläsas, borde omfatta estetik, Skandinavisk litteratur och möjligen fornnordisk arkäologi. Utom den nytta, hufvudstaden skulle ega genom sådane föreläsningar, som blifvit föreslagne, för eleverne i de institutioner, som ber äro förlagde, såsom teknologiska institutet, Kongl. Theatern med dess artister och elever m. fl., skulle härigenom äfven åstadkommas det inflytande, som en hufvudstad alltid bör utöfva på landets öfriga befolkning, som dit tillströmmar och återströmmar. Jag får derföre anhålla att förslaget måtte återremitteras, samt Utsk:t åläggas att i den und. skrifvelsen uppgifva den summa, som för ändamålets upnående kan till en början anses nödvändig. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Den af Gr. Anckar svärd väckta motionen afser ett ganska stort och vigtigt mål, nemi. att bereda tillfälle inom hufvudstaden för ungdomen att fullborda den bildning, hvartill de vid Universitetet eller andra undervisningsanstalter erhållit de första elementerna. Hade man förhoppning om att Universitetet blefve förflyttadt till Stockholm, vore icke det ifrågav:de förslaget af bebofvet påkalladt; men då det synes vara lång tid, innan något sådant inträffar, tror jag man borde med värme omfatta detta förslag. Pir Bildt har anfört såsom skäl för bifall till Utsk:ts förslag att R. St:r ogerna 340 Den 2ä J ali e. m. bevilja förslagsanslag till sådane föremål som detta. Efter som jag uppfattat Gr. Anckarsvärds motion, är icke meningen att begära något förslagsanslag, utan endast att R. St:r måtte för detta ändamål till K. M:ts disposition anvisa tillräckliga medel att från Riksgäldskontoret utgå.
Motiverne till Utsk:s hemställan i denna § upplästes på begäran af Frih. Palmstjerna, Nils Fredr., som derefter skriftligen anförde: Jag erkänner, att när jag, vid genomgående af utlåt, hann till denna §, sänkte sig ögonen med blygsel till golfvet. Jag bör till en början förklara, att jag icke talar i egen sak. Redan vid mitt inträde i K. Cabinettet, för mer än 35 år tillhaka, afstod jag min ännu icke ens tillträdda lieutenantsindelning och har sedan dess aldrig åtnjutit militärisk eller annan lön, än tractamentet såsom diplomatisk tjensteman. Ej eller är någon sannolikhet, att sådan lön skulle kunna i en framtid någonsin tillfalla mig. Vore dessutom endast fråga om en för framliden fastställd grundsats, skulle mina anmärkmr mot denna § till nå - 470 Den 27 No vem ber f. m. gon del förfalla; men motivet till den föreslagna nnd. anhållan innebär påtagligen en bestämdt åsyftad, i så måtto retroactiv påföljd, alt H. Ex Hr Gr. Löfwenhjelm skulle blifva förlastig dea lön, han äger såsom Cavalleri-inspccteur. Jag siiger: mina anmärkir.r skulle till en del förfalla; icke i allo. Ty vore än fråga blott om tillämpning af en grundsats på framdeles förekommande fall, skulle jag ändock anse den af Utsk. föreslagna åtgärden mindre behörig och högst olämplig. Om Konungen linner tjenligt alt i fredstid låta bestrida Cavalleri-inspecteurs-tjensten af en annan generalsperson, hvars lönevillkor dymedelst något förbättras, medan utgiften ä det, enligt erfarenheten ieke allt för rikligt tillmätta anslaget för ministerstaten minskas med de circa 1300 r:dr IIa nili. h:co, sorn vid fnspecteurs-tjenstens frånträdande hade hort å denna stal anvisas, så tyckes detta vara Konungens ensak. Jlöjlighelen af ett sådant upppgiirande heror af förevar, omständigheter, af befintliga personligheter; sådant tillhörer Konungen alt bedömma.