Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utan att hafva erhållit någon spirituosa från Vega blefvo nämligen denna dag tschuktscherna vid Jinretlen i tillfälle att taga sig ett generalrus, och att äfven deras fredliga lynne ger vika för rusets inverkan, derpå fingo vi ett ögonskenligt bevis, då de dagen derpå kommo om bord med blåa och gula ögon, ej så litet dufna och skamflata. På hösten berättade till och med en lång och grofbyggd tsehuktschisk jettinna, som då besökte oss, att hennes man blifvit mördad under ett fyllerigräl. Betydande foror, dragna af renar, började efter medlet af mars i temligen stort antal fara förbi Vega. De voro lastade med renskinn samt varor uppköpta vid de ryska marknadsplatserna och afsedda att bortbytas vid Beringssund. Ren-tschuktschen är bättre klädd, ser förmögnare och myndigare ut än kust-tschuktschen eller, såsom denne i konseqvens med den förra benämningen borde kallas, hundtschuktschen. Såsom alla egare af renhjordar måste han föra nomadens lefnadssätt, men här förmedlar han derjemte varubytet mellan vildarne i nordligaste delen af Amerika och de ryska pelshandlarne i Sibirien, och mången tillbringar hela sin lefnad på handelsresor. Den förnämsta marknaden hålles under mars månad hvarje år på en ö i floden Lilla Anjui, 250 verst från Nischni Kolymsk. Byteshandeln försiggår enligt en af de ryska handelsmännen och de äldste bland tschuktscherna gemensamt faststäld normaltaxa, och innan varubytet börjar, aflemna tschuktscherna en obetydlig marknadsafgift. Marknaden inviges på ryssarnes sida med en messa af den prest3, som alltid medföljer det ryska kronoombudet, och i tschuktschernas läger med gyckel af en bland deras schamaner. Det lär gå brokigt till vid en dylik marknad efter den lifliga beskrifning, som Wrangel lemnar om densamma (Reise, I s. 269), hvarvid man dock bör erinra sig, att beskrifningen gäller om sederna för 60 år tillbaka.
Med hänseende till angelägenheten af att dessa fartyg byggas så sorgfälligt som möjligt, anser Komitén det vore för det allmänna nyttigt, om det embetsverk, som erhåller bestyret med ifrågavarande fartygs anskaffning, lemnades större frihet i afseende å så väl dessa fartygsbyggnaders utbjudande på entreprenad, som antagandet af inkomna entreprenadanbud, än gällande författningar i allmänhet för dylika fall medgifva. Hvad åter beträffar de träfartyg, som komme att för flottans räkning anskaffas, anser Komitén deras byggnad böra fortfarande verkställas å Kronans varf, då man svårligen torde kunna förvänta, att de å enskilda blefve byggda af lika godt virke eller med den noggrannhet och omsorg, som då arbetet utföres å Kronans. För de nya fartygens varaktighet anser Komitén det vore nyttigt, om de, med hvilka sådant låter sig göra, kunde förvaras under täckta skjul å land. Flottans ela I sammanhang med frågan om flottans materiel har Komitén ansett bhssementer, p^j-a taga i öfvervägande den om flottans etablissementer, hvilken fråga Komitén trott böra betraktas ur tvåfaldig synpunkt: den militäriska och den ekonomiska. Ur militärisk synpunkt förekommer mot flottans station i Carlskrona, att den ligger alltför afskiljd från jernvägarne och de större inre kommunikationerne i allmänhet samt erfordrar en talrik garnison och vidlyftiga försvarsverk, hvilkas återstående kostnad blifvit i bifogade, af Chefen för Ingeniör-Corpsen afgifna utlåtande (Bilagan N:o 16) förslagsvis beräknad till 2,700,000 R:dr. Oaktadt dessa olägenheter och ehuru i flera hänseenden förändrade förhållanden onekligen inträdt, sedan Trotsö utsågs till flottans hufvudstation, torde likväl svårligen någon dertill mera lämplig plats kunna utfinnas, äfven om man ej toge i be - 25 traktande, att der befintliga mångfaldiga inrättningar, verkstäder, dockor, förrådsoch sjukhus m. m. ej utan högst betydliga kostnader skulle annorstädes kunna åstadkommas.
Vi stalla derför härmed en kraftig uppmaning till alla qvinnor, hvilka nu eller framdeles niaste lefva af sitt eget eller de sinas arbete, att de måtte begagna det tillfalle som här bjudes, att under helsans dagar försäkra sig mot det betryck och elände, som följer p i en kikad sjukdom. Slutligen erinra vi oni fördelen af att i tidiga år ingå som ledamot i kassan, enär afgiften då för all framtid blir lägre. Dagny DAGNY TIDSKRIFT FOR SOCIALA OCH LITERARA INTRESSEN. E. N. Söderberg. Lycklig du! Poem. Inledning till en diskussion pá Nya Idun. E t t bref frbn 1810 om Carl Johan som kronprins. Ama Wohienberg. Till första April. Edmund GammaZ. Lina, Nordvall. Literatur. X. Sjukvard och Helsov9lïd. En handbok utarbetad af flera liikare under redaktion af D: r C. Wallis och D: r F. W. Wzsrfvinge. N. Stookholmstyper förr och nu af Claes Lundin. Fr. Skoglunds förlag. Dr iigtreformföre ?ingen. Från riksdagen. E. S-n. Kvinnans aktenskaps&amp;lder. Meddelande frin Fredrika-Bremer-Förbundet. Hvarjehanda i kvinnofr&amp;pn. - Förbundets medlemmar kr. {För För icke medlemmar, l 4900. pris pr irgt~ng: Till redaktionen insända bocker: T. Hamma~gren, Om vArs svensks stlngfiiglar. E. Ifiydahl, Kokkonsten som vetenskap och konst. - Hawiet H. 3L ' obimott, The new pandoral - I. Undset, Fra Akershus til Akropolis. Ellen Fries, MBrkvärdiga kvinnor, 4: e och 5: e h. - George Eliot V .., Qvarnen vid Floss, I del. - A. Schack, Er kvindessgen i det rettc spor? Till redaktionen Insänd periodisk literatur: - Ny Svensk tidskrift, nr 1. Pedagogisk tidskrift, nr 2. - Läsning for hemmet, nr 1. - Förr och nu, nr 3.
I afseende på de anmärknrr man framställt emot den princip Utsk:n följt, återstår för mig, efter Hr Prytz’s sakrika anförande, ringa att tillägga. jag vill blott till de sammansatta Utsk:ns majoritet hembära ruin tacksamhet för det Utsk:n erkänt den under alla förhållanden oell alla systemer lika v ig t i grundsats, att skydda efterlefnaden af gällande lagar. Till livad Hr Prytz anfört, nemi. att det icke måtte ligga något drakonisk! deruti att man genom husvisitation söker gifva verkställighet å de lagar, sorn finnas, för att förhindra oloflig införsel, får jag likaledes lägga, att de mest civilicerade folk i verlden, så vidt jag känner, hafva fullt ut lika stränga tullagar som den nu föreslagna. Hr Prytz har uppläst en del af hvad Engelska lagarna i detta fall föreskrifva; samma stränga lagstiftning finnes ännu i Norra Amerika, men man liar icke hört omtalas alt något Den i April e. ra. 7S förslag till densammas förändring blifvit väckt, och detta land liar dock ett ganska liberalt tullsysteme utan något förbud och med ingen tullafgift högre än 20 proc. Äfven i Europas flesta lunder, der ett liberalare tullsysteme finnes, är det lika strängt, och i Preussen är lagstiftningen i delta fall vida strängare, än Utsk:ns förslag. I händelse af en återremiss förenar jag mig hufvudsakligen uti hvad Hr Prytz anfört, men uti ett afseende är jag af olika tanke med honom, nemi. ang:de hans yrkande att beslagaren alltid skall få j5 proc. af de confiscerade varorna, ehvad godsägaren gripes eller icke. Han har visserligen till stöd för denna åsigt anfört skäl, men ett annat ännu vigtigare skäl förefinnes för alt bestrida detta. Det existerar knappt något slag af criminal-lagstiftning, der en så stor mångfaid af sätt kan upptärikas all eludera lagen, som tullagstiftningen.
Kntrepreneur erbjöde sig att, för mindre lega än 2/j sk. per mil, vela utan tillskott ak de skjuls-sk^ldige, skjuts-bestyret öfvertaga, att sädant aniand ovilkorligen laorde lä antagas vela eontraot om entreprenad derstädes upprättas; vela 8:0 att eontraet om skjuts-entreprenad ieke linge upprättas för längre rid, än högst io är. Ledan ej mindre Kongl. lVlaj:ts Lefallningsbafvande i Likets samtlige Län, än Kongl. IVlaj:ts oeb Likets Kammar-OoIIegium, blifvit liäiofver liörde oelr med underdäniga utlätanden inkommit, laar Kongl. hlaht tagit denna vigtiga angelägenhet i noga öfvervägande. I laukvudsaklig öfverensstämmelse med livad lledervärda Londe-Ltändet andragit, laar Kongl. hlaj:t bärvid ieke för 8ig kunnat dölja, det Hälloela Leservskjuts-ini ättningen i dess närvarande skiok utgör en betydlig tunga för Likets första moder-näring, jordbruket, ak menligen inverkande beskaffenhet, sä väl pä de skjutsskyldiges sedlighet, som pä deras välständ oolr trefnad. 6enom beviljande ak ett ärligt understöd ak 8000 L:dr Lauco, att ak Lost-medlen utgä ät den inom Liket befintliga, af ett enskildt Lolag organiserade Oiligeneel»rättning emellan Idukvudstaden oeb Helsingborg, bade Kongl. K1aj:t der - 12 f', o7>o^rr/o,r ,-V,'0 27. särs, i enligbet naed Ilikets Ltänders vttrade önskan, sökt uppmuntra tillvägabringandet ak liera sädana inrättningar. brfarenlieten bade likväl ädagalagt det ringa bopp, som vore tor bauden, att pä livina väg nägon Inifvudssklig forbättling i skjuts-väsendet kunde ästadkommas, åtminstone för närvarande.
På det icke, vid Iframställningen af proposition i ämnet, någon mening må blifva utesluten, får jag förnya min anhållan om den proposition Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskal - Den 16 Mai s f. ra. 341 ten redan framställt, med elt sådant tillägg, hvarigenom Ridderskapet och Adeln förbehåller sig att sedermera bestämma, om de reglementariska föreskrifterne för offentligheten skola införas i RiddarhusOrdningen, gifvas i Lagform, eller uppgöras på * hvilket annat sätt som helst. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att den af flans Excellence nyss framställde proposition endast innefattade principfrågan med det tilllägg ConstitutionsUtskoltet föreskrifvit. I öfrigt vore, efter Ilans Excellences öfvertygelse, Ståndet fullkomligt obehindradt att, med antagande af den nu gjorde propositionen, sedermera bestämma, på hvad sätt och under hvilka vilkor det önskade offentlighetens införande vid dess Öfverläggliingar; och trodde Hans Excellence, att onödig tidsutdrägt skulle förekommas, om liufvudfrågan först afgjordes, hellst det föreföll besynnerligt och ovanligt, om det reglementariska af saken discuterades, innan man ännu visste, om sjelfva saken antogs eller icke. Af denna anledning hade Hans Excellence framställt den nyss gjorde propositionen, hvilken Hans Excellence nu ville förnya, ehuru Hans Excellence visserligen hört, att flere bland Ridderskapets och Adelns Ledamöter önskat det tillägg UPropositionen, att åt Lagutskottet borde öfverlemnas uppgörandet af de straffbestäm - 342 Den 16 Mars f. ra. melser, hvilka ansågos nödige, ett tillägg, hvaremot Hans Excellence för sin del ej hade något att anmärka, men hvilket Hans Excellence ansåg mindre nödigt att för närvarande framställa, enär Ridderskapets och Adelns rätt, att vid framdeles skeende serskild öfverläggning bestämma vilkoren och sättet för offentlighetens införande, alltid vore lika öppen.
H a n fick o c k 1618 af den svenske konungen i uppdrag att bevaka Sveriges diplomatiska intressen i T y s k - land. Stridigheterna mellan de protestantiska o c h katolska partierna hade just v i d denna tid tagit sin början. M e d sorgsna känslor lämnade Katarina sitt fädernesland. H o n trifdes aldrig utomlands. » H e n n e s furstliga N å d e visste intet af vår ankomst, » skrifver en af hans följeslagare, » förrän Hans Majestät stod h o s henne i hennes r u m. D e t är sant, att j a g såg Hennes furstliga nåde aldrig så glad, s o m hon blef, när hon fick se H. M: t, o c h aldrig så bedröfvad, s o m när H. M: t drog b o r t. » Gustaf A d o l f fann sin syster lefva under små villkor i utlandet, o c h h a n vardt ganska ifrig att få henne åter till S v e r i g e. D e n kärlek, som rådde mellan medlemmarne af Gustaf A d o l f s familj, framträder tydligt vid hertig K a r l Filips d ö d 1622. Gustaf A d o l f har i innerliga ordalag gifvit uttryck åt sin stora sorg, Katarina delade den, o c h d e n gamla änkedrottningen var djupt nedtryckt af sin Benjamins bortgång. » Ö n s k a r j a g, » skrifver Gustaf A d o l f den 3 april 1622 till Katarina, » att E r s kärlighet måtte snart vara h o s oss, på det vi genom E r s kärlighets närvaro måtte någorlunda oss igen vederkvicka af den ensamhet, därutinnan v i, G u d bättre, råkade arom. » Katarina återkom verkligen till Sverige m e d sin familj i augusti 1622.
Dä ginge 'fordrings ägaren i mistning af sin rättighet , ty bysåttning kunde icke äga rum, når en skuld med arbete aftjenades. På dessa skål anhåller äfven jag om återremiss, och underställer Ridderskapet och Adeln, huru. vida dessa betänkligheter äga något värde. Herr Grefven och Landt'Marjkalken frågade, om Ridderskapet Och Adeln ansåg LagUtskottets Betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja. Herr Grefven och LandtMarfkallen tillbånnagaf, att Öfverste Kammarherren Herr Gref. ve Gustaf Lewenhaupt, på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, skrifteligen gifvit Herr Grefven och LandtMarskalken tillkänna, att Kongl. Majit täckts i Nader bjuda ett hundrade Ledamöter ai Ridderskapet och Adeln till den Bal, 50m Den s Julii /, tu. 121 gifve» å Rikssalen i morgon den 6:le dennes; och borde de Ledamöter, hvilka komma att Balen bevista, infinna sig å Kongl. Slottet innan kl. half g eftermiddagen; hvarjemte hos Herr Grefven och LandtMarskalken blifvit anmäldt, att Ridderskapets och Adelns Taffel komme att i Stora Galleriet och CourSalen anrättas. Herr Grefven och Landt Mar/kaiken anmodade, i anledning häraf, de af Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, som åstundade begagna Kongl. Maj:ts Nådiga bjudning, att, i sådant afseende, anmäla sig till anteckning hos RiddarhusFiscalen. Herr Grefven och Landt MarJhalken tillkånnagaf vidare, att till Herr LandtMarskalken blifvit
129 slen, hvilken lian ifrån år 1833 förvallat, men att, enär af Wåhlberg, enligt interims slat för Slals-kontoret, uppburit i lön 1,314. och i arfvode 1,286. eller tillsammans 2,600 Riksdaler Banko, E. K. M:l ansett högre pension å Allmänna Indragningsslalen icke kunna Kongl. Räntmästaren af Wåhlberg då beviljas, än del belopp, som motsvarade ofvannämnda, redan före år 1841 bestämda lön, eller 1,314 R:dr Banko. Då emellertid Kongl. Räntmästaren af Wåhlberg före Slats-kontorels sednaste löne reglering egt, jemte lönen, åtnjuta icke blott remisslage, hvars belopp i medeltal fullt motsvarat det för honom uli gällande interimsslat utförda lönefvllnadsarfvode, utan ock, såsom innan år 1841 till Kongl. Räntmästare utnämd, tillökning efter årlig markegång för den under lönen inbegripna spanmål, 114 tunnor, samt följaktligen af Wåhlberg icke genom ofvanberörde lönereglering för Stats kontoret vunnit någon tillökning uli inkomst, hvaremot han galt i mistning af förmånen alt beräkna förhöjning för spanmålen, hvilket åter föranledt, att pensionen måst till omförmälda summa af 1,314 R:dr utan spanmålsförhöjning bestämmas, har E. K. M:t för sin del funnit tillökning uti nyssnämnda pensionsbelopp åt den åldrige tjenstemannen destohellre vara af både rättvisa och billighet påkallad, som detsamma under nuvarande förhållanden, ingalunda vore tillräckligt för de oundgängligaste lefnadsbehofvens fyllande, samt härtill komme, att Kongl. Räntmästaren af Wählberg kunnat vid löneregleringens uppgörande förbehålla sig rättigheten alt fortfarande under lönen tillgodonjuta den förhöjning för spanmålen, som han dittills uppburit, ehuru han för att, i hvad af honom berodde, underlätta verkställigheten af samma lönereglering, från omförmälda rättighet afstått.
DURAND. Tala om något annat i stället... tala om ju hur det passerade! Bevisa det! Det är icke lögn! I himlens namn, jag såg THÉRÈSE. DURAND. (Till Annette.) Annette, mitt barn, vill du säga mig sanningen? ANNETTE. DURAND. Bevisa det! Med två vittnen eller en polis! Jag såg ingenting! sina systrar. Hvad du är lik din mor, i dag, Annette! Det är rätt svaradt, ty man skall icke ange 19 ANNETTE. ha behöft lefva en dag som denna! Säg inte något ondt om mor! Hon skulle Åttonde scenen. DE FÖRRA. ADÈLE (in med ett glas mjölk, som hon ställer på bordet). ADÈLE (till Durand). brödet? Där har du din mjölk! Hur gick det med DUKAND. skall bli, som det hittills blifvit. Det blef intet bröd, mina barn, men det THÉRÈSE (rycker mjölkglaset från fadern). bort pengarna, så att dina barn få svälta. ADÈLE. Du skall inte ha någonting, du som kastar Han skulle ha blifvit satt på dårhus den gången mor sa' att han var mogen! Se där är en räkning till, som kom köksvägen! Kastade han bort pengarna, den uslingen? DURAND (ser på räkningen och rycker till; därpå slår han i ett glas vatten som han dricker ur; rotpipa). sätter sig och tänder en 20 ANNETTE. Men röka tobak, det har han råd med? er mer än vattnet, för den har jag fått till skänks för ett halft år sen! Reta er inte i onödan. THÉRÈSE (tar undan tändstickorna). Älskade barn, den tobaken har inte kostat DURAND (trött och undergifven). stickorna... Men så ska' du åtminstone inte öda på tändDURAND. jag ödt på dig, när jag skulle opp om nätterna Annette, hur många gånger jag i smyg gifvit Om du visste, Thérèse, hur många tändstickor och se efter om du kastat af dig; om du visste, dig vatten, då du skrek af törst, men din mor att dricka. hade den principen att det var skadligt för barn THÉRÈSE.
Sl:s plena förekomma, medgifva att rättelse och ändring i ett förslag genast företoges utan återremiss, så framt ej en ny utredning af ämnet i vissa delar finnes behöflig; men då en sådan utredning i fråga om en lagförklaring erfordras, för att utröna, huruvida LagUtsk. verkligen upptagit en motion i sil t sammanhang och huru den skulle komma att se ut till följd af de förändringar i densamma, som inom Stånden blifvit väckta, men som ej kunna yidtagas i en lag utan densammas omarbetning, så mäste naturligtvis Utsk. biträda Ständerne med alt uppgifva förslag till denna förändrade redaclion. Gr. Frölich, David: De värde talare som sednast yttrat sig synas så hafva fördjupat sig i frågan om allmänna grundsatser och former, att de alldeles glömt besvara hvad Frih. Palmstjerna anmärkt rör:de frågan, huruvida coufiscation af egendom skall äga rum jemte dödsstraff. Frih. erinrar, att confiscation vore olämplig, emedan den träffade hvad som ägdes af en person, som, till döden dömd, efter lifvets förlust ingenting saknade. Men man torde böra betänka, att det icke alltid inträffar, allden som är lifdömd, äfven kommer att ljuta döden, samt att strafflagar stiftas äfven för att afskräcka ifrån öfverträdelser. Delta torde vara af särdeles vigt att ihågkomma i förevar, fall; ty man bör förutsätta en större lätthet för de personer, hvilka här kunna ådraga sig stadgadt ansvar, att undvika dödsstraffet. Befriade derifrån genom nåd eller rymning, skulle de vara föga obelåtne med att uppehålla sig i främmande land, när de veta sig få behålla sin förmögenhet, och att denna sedermera öfvergår till deras arfvingar. Detta måtte vara skälet till den grundsats i vår lagstiftning, att confiscation kan äga rum, ty så oförnuftige måtte väl icke fordna tiders lagstiftare hafva varit, alt de icke skulle insett en anmärkn. af den beskaffenhet som Frih. Palmstjernas.
Men den förbises af de många, som föreställa sig tullens behöriga handhafvande såsom möjlig utan all obeqvämlighet för de redligt trafikerande, ja för de alls icke trafikerande, och som derföre anse våra tillIcoutroller vara så besvärande, att de snarare borde mildras un skärpas. — Må de då, desse liberale, göra sig underrättade om sättet huru i de fria länderna England, Holland, Den a4 April C. rn. Frankrike och de Förenta Staterna, fiscus i all controllväg förfarer. När Hr Prytz här förmälte huru i England tillgår, genmältes ”att vi äro Svenskar och icke behöfva hanna Engelsmännen’’. — Må jag häraf taga mig text till utredande af det i många andra fall gängse påbördandet af efterhandtiings-ly nne. — Af desamma, som föra denna beskyllning, höres ju också, huru de, i sin af mig högt gillade frainstrgsdiift, åtrå hvad andra likartade stater äga; nemi., i politisk, väg, rationel representation, pailementära förmer, ändamålsenliga embelsorganisationer; och i materiel väg, ledig affärsrörelse, liflig omsättning, stegrad production och consumtiou, ökad capitalmassa, med ett ord all förkofran till högre välstånd. — Nå väl; hvilka äro nu de, som i framsta rummet visa sig begilne på utländska mönster: de som vilja den utländska saken, eller de, som uppgifva det hvilket den utländska erfarenheten funnit till saken lända? — De sorn vilja till Rom, eller de sorn visa vägen dit och upplysa huru der ser ut? — Jag tillhör båda och kan såltdes icke hafva velat klandra de förra, ålen de sednare har jag bort skydda emot predicatet imilalores servina pecus, hvilket de förra så föga tacksamt bemöda sig att tillägga sina vägvisare. Till det som Hr Prytz anfört om tullens och accisens rättigheter i England, och hvars noggranna rättighet ar mig omständligen bekant, kunde jag lägga de, utom all vår föreställning liggande fiscala tillvägagåenden, jag likaså i Frankrike bevittnat.
Uti den inkomst, för hvilken bevillning skall utgöras af löntagare samt dem, som åtnjuta arfvoden elier traktamenten m m , inberäknas icke hvad sorn anvisats för bestridande af de med erhållna tjenster eller uppdrog förenade särskilda kostnader, såsom: resekostnads-ersättning, å stat uppförd hästoch båtlega, officerares hästoch fourage-medel, anslag till skrifmaterialier och andra expenser, traktamente för förrättning å annat ställe, än ijenstemans eller i förrättningen deltagande persons vanliga boningsort, arfvode eller traktamente för kommendering utom station, fält—aflöning under krigstid, arfvode eller traktamente för riksdag eller revision å annan ort, än der ärfvodeseller traktaments-tagaren är ,bosatt, presterskapets proste-tunnor samt den ersättning, som under namn af inqvarterings-penningar utgår till indelta arméens officerare för bristande karaktershus å deras boställen. Likaledes må afdrag ske för 'öljande utgifter, nemligen: aflöning eller annan, ersättning till vikarie eller tjenstebiträde, presterskapets s. k. Gärden och Taxen, de af landshöfdingars och officerares löner utgående ackords-, ränteoch amorterings-afdrag samt kostnader för sådana anbefallda tjenste-resor, för hvilka ersättning icke är särskildt anvisad. 3:o Vid beräkningen af behållen inkomst of arbete iakttagas för öfrigt de i dessa hänseenden meddelade bestämmelser och närmare föreskrifter, som ofvan åberopade instruktion lör bevillnings-taxeringarnes verkställighet innehåller. Inkomst genom bruks-, fabriksoch handeis-rörelse. sjöfart, handtverk eller annat yrke samt de med tjenstebefattning förenade obestämda eller extra inkomster taxeras för det lögande året och böra i allmänhet beräknas på grund af förhållandet under nästföregdngna äret. Förslag till Bevillnings-Sladga. 5 Indelta, likasom andra i spanmäl eller persedlar utgående, löner upptagas tilF det kontanta belopp, de efter sednast för orten faststäldt markegångspris utgöra. § 8. Undantag från de i § 6 meddelade stadganden.