Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af alla dessa skäl anhåller jag att R. o. Ad. ville afslå StatsUtskts tillstyrkande och lemna bifall till Invalidinrättningens bibehållande i dess närvar, skick. Frih. Cederström, Jacob: Jag instämmer med den sista värda talaren så mycket hellie, som, derest invalidernes antal någon tid skulle vara mindre än utrymmet medgifvef, tillfälle derigenom beredes att öka inrättningens capilalfond, så alt ett så mycket större antal invalider kan lili vård och underhåll antagas, när behofvet det påkallar. 3?6 Den ia A u g u s ti f. m. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad. behagade bifalla hvad Utsk. i utlåt. N:o ai4 i afseende på denna punkt föreslagit. Ropades nej. R. o. Ad. beslöt derefter, att anslaget uppföres såsom hittills och på enahanda villkor. 3:dje punkten. Allm. fattigvården i landsorterna. 4:de punkten. Drottninghuset. 5:te punkten. Institutet för hl inda och döfstumma. Dessa tre punkter biföllos, med de förändringar utlåt. N:o 214 innehåller. I öfrigt biföll R. o. Ad. allt hvad Utsk. i den vid utlåt. N:o 57 åtföljande tabell upptagit, och icke i sjelfva utlåt. särskildt blifvit oranämndt. Vid förnyad föredragning af StatsUtskts den 2.5 sistl. Juli och den 1 dennes på bordet lagda mern. N:o 215, angtde återremiss å utlåt. N:o 58, angtde reglering af sjunde liufvudtiteln, fann R. o. Ad. detta mern. icke erfordra annan åtgärd, an att läggas till handlingarna. Företogs till pröfning StatsUtskts den 25 sistl. Juli och deri 1 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 216, i anledn. af erhållna återremisser å utlåt.
Det ligger ”ett missförstånd uti det påståendet, att hvar och en måtte få använda det ”han rår om, efter eget behag, ty under ett sådant vilkor rår menniska,t'ej ”om nå<*on ting: denna egoistiska sats, såsom all annan sådan, leder, icke ”till sammanhållning och förkofran, ulan till förskingring och upplösning, - ”Rättvisan består icke deruti, att alla få lika stora lotter, utan deruti, att ”hvar och en får det, som sätter honom i tillfälle att fullgöra små ål/ggans'(Jen. att svara emot sin bestämmelse, enligt de af naturen förlän ta olika ”krafter, och derigenom anvisade olika ändamål, samt enligt de serskilda ställ”ningar'och förhållanden, i hvilka en hvar står till samhälls-åligganden och ”fordringar, hvilket alltid en klok lagstiftning, så väl hädanefter, som hittills ”bör och måste afse. —■ ~ ”Man och Qvinna hafva ’lika förbindelse’ i den meningen, alt hvardera äro lika förbundne att uppfylla sina pligter, men förbindelserna äro icke ”desamma. "De bära bördorna gemensamt” (om pligters uppfyllande skall ’ -kallas börda) men de bära den derföre icke lika; ty ehuru tvänne bära * summa börda (här bemödandet för gemensamt val), sa tryckes de deiaf icke ”Qvinnan har icke styrka och uthållighet att förrätta mannens sysslor; ’mannen icke händighet och lätthet för qvinnans. Undantagen kunna icke 'blifva lag; försummelse af pligter upphäfver ej skyldigheten att dem uppfylla. ’’Så väl daglön, som årslön, är i till 3 gånger större, för mannen, än för qvin”nan, afpassade efter arbete. Kläder och föda, kosta dubbelt mer för mannen, ”än för qvinnan. Qvinnor deltaga visst både ofta och mycket uti gemensam"ma arbeten, likasom de uppväxande barnen med föräldrar, men alltid med ”den åtskillnad, som naturen genom olika förmögenheter bestämmer. Be - 21 Lag-Ulskotlets Betänkande, N.-o 31.
Utskotten hofwa harwid icke undfallit, hurusom dct i flere af de mindre Slapelstäderne skulle möka mycken swarighct och kanske understundom äfwen en omöjlighet, att kunna anskast fa goda wäxlar pä Hamburger Banco; Men i sadant sall tro Utskotten alt denna olägenhet skall kunna so» rekommas och afhjelpas om dem tillätes att klarera S'ic,Tullen, efter högstberörde Kungörelses lydelse med Riksdaler Sweuskl Banco, swarande mot en R:dc Hamburger Banco bcräknadt efter dagens i allmänna Tidningarne kungjorde cours dä Tullclarcringen sker, eller ock om detta icke worc postdag, ester den näst föregå» ende postdagens noterade cours. Hwarjämce Utskotten hemställa den billiga jämkning för Slockholm, Göt» heberg och Gefle, att dä den Utgående Sjötull, som skall clareras, icke upgär tili fulla rov R:d Banco, Let mä wara tilläkil den clarcrande, att erlägga stm» ma Tull med Swsnskt Banco, ester samma anin!) och cours beräkning, som för de öfriga Släderne här» efwan föreslagit blifwit, Nä. Den 2i December. Näqon swärighet eller hinder wid Sjö-TustenS erläggande estrr ketta clareringssäkk j?ail ock icke ripkomma dä skillnaden emellan 2 a 1 postdagars cours efter stwad rlfircicheten ukwisat, jälla, Utgjort öfwer nagra ffillingar pä Riksdaler,, och Epporteuren sale, deS utan olägenhet blifwa i tillfälle a,k ställa wederhästig borgen för den obekydeliga stillnade».
Rdr årligen intilldess liela förskottsbeloppet blifvit till fullo återbetaldt. 21. — 162 — De emot flera af förestående punkter anmälda reservationer äro intagna i revisionens protokoll. För de i berättelsen införda ziffrors oell tabellers riktighet är Kamreraren vid revisionen ansvarig. Revisorerne hafva hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om nådig befallning till Kongl. Stats-kontoret att utbetala såväl de arfvoden, Revisorerne, likmätigt 3 § uti instruktionen, bestämt för de tjenstemän, hvilka under denna förrättning med kanslioch kameral-biträde tillhandagått, som den vaktbetjeningen tillagda aflöning jemte kostnaderna för ljus och skrifmaterialier m. m.; hvarjemte underdånig framställning skett om nådigt bestämmande af lämplig vedergällning åt den Stats-kommissarie, hvilken, enligt Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, under förrättningen Revisorerne med upplysningar tillhandagått. Jemlikt nu gällande stadgande i 68 § af riksdagsordningen, bestämmes tiden för nästa revision af statsverket till den 15 September 1855. Stockholm den 15 November 1853. Höglo fl. Ridder skåpets och Adelns ledamöter: CARL ÅKERHJELM. C. E. CEDERSTRÖM. MANDERSTRÖM. AUG. OLIVECRONA. J. A. TORNÉRHJELM. J. M. BJÖRNSTJERNA. Iiögvördiga Presteståndets ledamöter: CARL FR. BJÖRKMAN. JOHANNES ROTHLIEB. A. F. SONDÉN. P. O. CARLANDER. C. J. HOLM. JOHAN GAHNE. Vallo fl. Borgareståndets ledamöter: F. A. RINMAN C. G. ÅSBRINK. L. V. HENSCHEN. F. C. BILLBERG. J. ÖHRSTRÖM. C. W BAHRMAN. Hedervärda Bondeståndets ledamöter: ANDERS ERICSSON. NILS PEHRSSON.
Visserligen komma jernvägarne, genom den lyftning de gifva åt alla industriela företag, att å folkmängdens tillvext hafva ett stort inflytande, meri svårligen lärer man af denna omständighet kunna finna öfvervägande skäl för eller emot den ena eller andra jernvägslinien. Likaledes synes Utskottets beräkningar öfver produktion och derpå grundade transporter ingalunda utgöra en så säker ledning för omdömet i afseende på den ena eller andra liniens företräde, att derpå skulle kunna grundas ett afgörande i motsats mot det, som stödjer sig pä af Jernvägs-kommittéen i dess Betänkande framlagda upplysningar, vunna genom officiela uppgifter samt vid sammanträden och öfverläggningar med Konungens Befallningshafvande i länen, magistrater, hushållningssällskap och andra sakkunnige personer. Äfven den fördel, som Nässjö banan eger att i det inre af landet beröra en betydande vattenkommunikation, genom hvilken förbindelse med Carlshamn lätteligen kan åstadkommas, tyckes Utskottet gifva ringa företräde mot den båtkom munikation öfver sjöarne Bolmen, Widöstern, Flåen, Furen och Hinsen, vid hvilken Utskottet fästat sina förhoppningar. En jemförelse emellan den nytta för landet hvardera af dessa kommunikationer särskildt kan medföra, lärer icke kunna utfalla till den sednares fördel. Utskottet erkänner behofvet och nyttan af biba nor på östra sidan om stambanan, på samma gång Utskottet genom denna stambanas förläggande i vestra delen of Småland försvårar bibanornas tillkomst och utförande. Utskottet förespeglar de stora bidrag, som skulle kunna erhållas genom den af Utskottet påräknade besparingen af 3,126,000 R:dr. Men denna besparing kommer i en framtid att visa sig såsom obefintlig, derest östra banan blir en stambana, emedan den då kommer att med hela sitt belopp öka kostnaden för denna stambana; eller kommer den åtminstone icke att uppgå till mer än 554,000 R:dr, på samma gång den, med flere gånger denna summa, ökar anläggningskostnaderna för bibanorna. Utskottet antager att den beräknade kostnaden, 4 å 5 millioner ensamt för Oscarshamns-banan, skulle komma att ökas med 50 procent.
De af Rikets Ständer vid innevarande riksdag fattade och Fullmäktige delFastighetsgifne beslut om upphörande af Bankens utlåning mot inteckning i fast egendom samt belåningens mot pant af i sådan egendom intecknadt skuldebref hafva, efter hvad Revisorerna upphörande. inhemtat, blifvit genom offentliga kungörelser allmänheten meddelade. - 36 — $ 43. Vilming mot Vid 1861 års slut utestodo mot inteckning i fast egendom och återbetalning i inteckning i silfver l faslighet och ^ landtegendomar Silfver R:dr 6,615: 42. 9. återbetalning » , j ° — -o * silfver. På stadsegend°mar „ „ 1,553: 8. 8. gjl69; g 5_ Afbetalningarne, deruti inberäknade slutbetalningar med återstående belopp i silfver af 70 landtoell 2 stads-egendomslån, hafva sistlidet år utgjort Silfver R:dr 3,964: 2 2. 10. Vidåning mot Mot pant af fast egendom och återbetalning i sedlar voro vid 1862 års början inteckning i utestående R:dr 8,254,607: 57. fastighet och Under loppet af nämnde år utlemnades: 7 simar"9 207 landtegen domslån med 267,400: - 7 stadsegendomslån „ 28,500: — 295 900- — Summa R:mt R:dr 8,550,507: 5 7. Lagsökningar Enligt Fiskals-Embetets till Revisorerne afgifna berättelse, hafva, under tiden för fastigfran och med den 1 Augusti 1862 till samma dag innevarande år, lagsöknings icts an. ärenden blifvit vidtagne dels för fastighetslåns slutbetalning och dels för utbekom mande af uraktlåtna årsinbetalningar på dylika lån.
Summa. sorn år 1855, med hvilket års sednare hälft det af Kongl. Majit och Rikets Ständer beslutade nya system för inrikes brefvexlingens taxering medelst ett medelporto af 4 sk. banko per enkelt bref och portots erläggande med så kallade frimärken började att till lämpas, utgjorde 480,116: 23. 2. 250,724: 35. 3. 730,841: 10. 5. och år 1856 480,276: 35. — 280,547: 31. — 760,824: 18. — år 1857 uppgått till 582,685: 14. 6. 299,021: 12. 11. 827,706: 27. 5. och att densamma således ökats för inrikes brefvexlingen med 48,568 Riksdaler 39 sk. 4 rst., och för utrikes dito med 48,296 Riksdaler 25 sk. 8 rst., eller tillhopa 96,865 Riksdaler 17 sk. Aflöningar och omkostnader, hvilka för år 1857 sammanlagdt utgjorde 1,006,745: — 7. men år 1856 endast uppgingo till 867,846: 19. 10. hafva således ökats med 138,898: 28. 9. sorn föranledts dels deraf, att för byggnad af nya ångfartyg till post-förbindelsernas underhållande mellan Gottland och fasta landet samt emellan Stockholm och Stettin under revisions-året 44,259 R:dr 42 sk. 8 rst. mera än år 1856 utgått, dels att under år 1857 för inköp af posthus i Helsingborg utgifvits 22,000 R:dr, dels ock genom postföringslegans stegring och postiljons-beskickningarnes utvidgning. § 4.
Om det medgåfves, att Svenska fartyg fingo föras af Norrmän, ehuru de voro bemannade af Svenska sjömän, vore det sannerligen att befara, det dessa sjömän så fort ske kunde utbyttes mot Norska, hvarigenom äfven våra sjömän skulle beröfvas möjligheten att förvärfva sin utkomst i sitt yrke. Jag kan såsom styresman för ett län, hvilket från början till slut är kustland, och, då jag är väl bekant med den håg, som finnes hos befolkningen ända från norra Upland till Stockholm på en sträcka af 16 mil, upplysa, att hela kustbefolkningen lefver för sjöfarten och högst ogerna sysselsätter sig med jordbruk. Då härtill kommer att i Sverige finnas på flera ställen navigationsskolor och det är långt ifrån, att de Svenska sjökaptenerna i skicklighet stå tillbaka för de Norska, anser jag det icke vara skäl att framkalla medtäflare, så länge brist på Svenska befälhafvare icke uppstått. Jag har ansett det vara min pligt att fästa Ståndets uppmärksamhet på dessa omständigheter, hvilka icke sakna sin betydelse, och anser att, då vi behöfva hvarken Norska befälhafvare, styrmän eller matroser, det icke vara skäl att bifalla denna punkt, å hvilken jag således yrkar afslag. Gr. Mörner: Ehuru jag ogerna uppträder mot den siste värde talaren, kan jag dock i detta fall ej underlåta att göra det. Utsk:ts framställning i denna punkt åsyftar att bringa till öfverensstämmelse med hvarandra de i hvartdera af de förenade rikena gällande stadganden ang;de sjöfolk, och det kan icke an nät än öfverensstämma med Sveriges välförstådda intresse att en sådan likhet emellan löreskrifterne uti de båda länderna beredes. Denna punkt sammanhänger äfven nära med den af Ståndet redan bifallna lista punkten, men är deremot vida skiljd från den 2:dra. Jag anhåller 0111 bifall. Gr. Björnstjerna: Jag skulle visserligen kunna inskränka mig till att instämma i den siste värde talarens yttrande, men vill dock med några ord besvara Gr. Liljencrants. Till en början får jag förklara, att jag icke förstår Hr Grins farhåga för vår sjöfarts bestånd.
Maj:ts och kronans regale, och att Rikets Ständer, för dessa ändamål, måtte anvisa på Riksgäldskontoret nödiga medel till Kongl. Maj:ts disposition, för inlösningen af fältet, der priset, pröfvadt af vederbörande embetsmyndighet, icke befunnes för högt; samt slutligen att Rikets Ständer, i händelse af bifall härtill, måtte dervid fusta såsom oeftcrgiIligt vilkor, såväl att vid kolonierna icke finge tillverkas stångjern till export, som att utförsel af tackjern eller malm derifrån blefve förbjuden, så länge ett sådant förbud i den öfriga delen af riket funnes nödvändigt. I sammanhang härmed har Utskottet till pröfning förelraft en af herr Indebetou hos Borgareståndet väckt, jemväl till Utskottet remitterad, motion, deruti blifvit föreslaget, att, då de af Rikets Ständer vid 1840-—1841 årens riksdag till uppförande af cellfängelser beviljade medel voro tillräckliga till fullbordandet af alla redan påbörjade så beskaffade byggnader, samt det kunde synas lämpligt att, innan dylika anslag ytterligare beviljades, inhemta någon erfarenhet om de nya cellfängelsernas ändamålsenlighet, det anslag af 200,000 r:dr årligen, eller, sammanräknadt intill nästa riksdag, 600,000 R:dr, hvilket Kongl. Majit af Rikets Ständer äskat för uppförande af nya cellfängelser, måtte beviljas, icke för sådant ändamål, utan till anläggande af en straff-koloni på sydöstra kusten af Södra Amerikas kontinent, söder om Platalloden, dit sådane gröfre förbrytare, om hvilkas återförening med samhället föga eller intet hopp återstode, skulle kunna försändas.
St:s fullrnägtige i Banken, att de skola ingå till K. M. och begära dess nåd. medverkan till erhållande af credit eller creditiv, så måtte väl Ständerna kunna meddela K. M. kännedom om ett sådant deras beslut och uppdrag åt fullrnägtige. Jag finner, om jag vågar säga, temligen litet grannlaga, att ett sådant R. St:s beslut skall hinna till K. M:s kännedom endast genom fullmägtiges underrättelse i behofvets stund, utan att samma lagstiftande magt, som lcmnat fullrnägtige en sådan autorisation, före dess åtskiljande i förväg underrättat K. Jag hyser icke samma öfvertygelse som den värde ledamoten Hr Stuart, att denna credit eller detta creditiv kan erhållas utan behof af Konungens medverkan. De underrättelser, jag äger, tala alldeles icke till förmån för en sådan öfvertygelse; och den öfvertygelse om K. M:s välvilliga medverkan i ministeriel väg, i händelse fråga örn credit skulle uppstå i följd af det beslut, att endast R. St:s fullrnägtige inkomma till K. M. med en sådan anhållan och underrättelse, kan jag ej dela, icke derföre att jag någonsin fruktar, att K. M., D * n i Maj. 9 äfven om man glömmer den grannlagenhet, man är honom skyldig, skall motsätta sig ett beslut af R. St., som är af vigt för Riket, men af den orsak, sorn Hr Rosenblad nämnt, att Irågan en gång vackt, ser det besynnerligt ut, att icke Ständerna sjelfva inkomma med underrättelsen om deras aulorisation åt fullmägtige, samt derföre att Konungen med mera kraft kan verka i detta fall, då det sker på grund af Standernas anmodan derom. Hr Rosenblad har redan upptagit Hr Stuarts förmodan, alt en sådan underrättelse från Ständerna till K. M. skulle gifva K. M:s medverkan egenskap af autorisation för fullmägtige att ingå i en afhandling örn creditivs upptagande.
Sparre uti sin vid Utlåtit fogade reservation afgifvit, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. IjagUtskits ofvanomförmäldte förslag.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 34. Nej — 26. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts den 8 och 12 dennes bördlagde Utlåt. N:o 161, i ani. af K. Skrif - Den 15 September e. m. velse med det af komiterade afgifna underd. betänk, och förslag ang:de kommunalstyrelser. Ii. Exc. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att den komité, som varit förordnad att behandla det ifrågav:de ämnet, hade afgifvit fyra särskildta förordningsförslag, hvartdera innehållande en mängd §§, nemi. Iro förslag till förordn. om kommunalstyrelse på landet; 2:0 förslag till förordn. om kommunalstyrelse i stad; 3:o förslag till förordn. om kyrkostämma samt kyrko-och skolråd; 4:o försl ig till förordn. om landsting; samt att Utsk:t, efter att hafva tillkännagifvit, det Utsk:t vid granskningen af dessa förslag funnit sig böra nästan i allt desamma gilla, endast uptagit och yttrat sig öfver de §§, vid hvilka ändringar eller tillägg befunnits nödiga; Och finge H. Exc. nu föreslå, att den l:sta §:n uti förslaget till förordn. om kommunalstyrelse på landet först skulle göras till föremål för R. o. Ad:ns öfverläggning, samt att sedan beslut deröfver blifvit fattadt, frågan om föredragningssättet skulle förekomma. Ropades ja. Härefter föredrogs 1 :sta §:n uti förslaget till förordn. om kommunalstyrelse på landet. Gr. Sparre, Erik: Då R. St:r vid sist!, riksdag hos K.
Palmstjerna, som kom för tidigt med sitt förslag, och ingalunda hvarken Frih. Tersmeden, som kom för tidigt eller för sent, ;j heller de talare som understödja honom. Hr von Hartmansdorff har tillkännagifvit, alt han med nöje mottager föreläsningar i grundlagen. Jag nödgas genast upvakta med hr föreläsning af 44 § Riksd.Ordn., der det står: ”Konungens pro)os:r, äfvensom allmänna frågor, hvarmed förslås sådana, som kunla eller böra komma under samtliga RiksStms öfverläggning och iröfning, må ej i R. St:rs plena till omedelbarligt afgörande optalus, utan skola öfverlemnas till utredande af behöriga Utskott, hvilkas yttranden etc. etc.” Det är ju således klart, att alla frågor, ■om äro af den beskaffenhet, alt de skola komma under öfverlägg - 128 Den 11 December. ning i Stånden, måtte vara allmänna. Jag nödgas erinra härom, då Hr von Hartmansdorff nyss framställde sin tanke om rätta behandlingen af detta ärende vara den, att man skulle söka tillvägabringa en propos., deruti ja-propos:n blefve: bifall till utsättandet af en dag i nästa vecka lill frågans afgörande och nej-propos:n skulle innefal< la bifall dertill, att Frih. Tersmedens förslag först komme i fråga. Det är ju klart, alt den af Frih. Tersmeden väckta motion, ty ' såsom sådan måste den anses, skulle derigenom blifva undertryckt. 4 Jag kan icke annat än lifligt uttala den önskan, att R. o. Ad. mät] te låta Frih. Tersmedens motion, utan allt beroende af Frih. Palmj stjernas föredrag, vederfaras den behandling, som grundlagen före. skrifver för hvarje allmän fråga. j Hr Printzensköld: Jag ber dem, som ämna hålla föreläs-j ningar i grundlagarne, att sä fort ske kan uphöra dermed; jag kan j försäkra, att hvar och en ledamot som med intresse deltager i StånI dets förhandlingar nog underrättar sig om grundlagens innehåll, utan f att höra detsamma sig föreläsas.
Riks-arkivarien och K. af K. N. O. Johan Jakob Nordström. Bibliothekarie!) och R. af K. N. O. Johan Erik Rydquist. Professoren och B. af K. N. O. Nils Haqvin Selander. Ut supra. Carl Mörner. L. A. Anjou. L. J. Lovén. C. J. L. Lönnberg.» Dea 31 Januari. 257 Uppå Hr Gr:s o. Landtnäs framställning, beslöt R. o. Ad., att Exped.-Utsk:t skulle genom prot.-utdrag om det ifrågav:de valet underrättas samt anmodas uppsätta och till Riks-Stånden ingifva förslag till förordnanden för de valde komiterade. Med erinran, att Riddarh.-Direktionen i sednaste plenum erhållit décliarge för dess förvaltning af Riddarh.-ärendena sedan sistlidne riksdag, hemställde Ifr Gr. och Landtm., huruvida R. o. Ad. behagade företaga val af ordförande och ledamöter i nämnde Direktion Onsdagen d. 11 nästkommande Februari. Ropades ja. Sedermera hemställde Hr Gr. o. Landtm., att, på sätt vid föreg:de riksdagar egt rum, särskilda val, dels af ordföranden och hans suppleant, och dels af sex ledamöter och tre suppleanter skulle anställas, hvarvid å vallistorne borde särskildt utmärkas, vid första valet, hvilken valdes till ordförande eller till suppleant, och vid sednare valet, hvilka utsågos till ledamöter eller till suppleanter; och blef jemväl denna hemställan af R. o. Ad. bifallen. Företog R. o. Ad. val af de tolf elektorer och fyra suppleanter, hvilka skola ega att, tillika med elektorer af de öfriga Riks-Stånden, utse R. Sl:rs Justitie-ombudsman samt hans suppleant; och befunnos, vid valförrättningens slut, följ:de Hrr blifvit utsedde till Elektorer: Klingspor, fullm. Gr. Piper, Charles Emil, med 141 röster. i.
Sthare af ©feppSroarf, gabrifer ocb attanufacturier ©feppSrebare jc. 3 Jemte Clagens ©t4ber: £anblanbe,a)tdflare, ©feppSdarerare od) Kpot&efare — ågare af ©feppSroarf, gabrifer od) attanufacturier g: — ©feppsrebare jc. *—" 5- 10: 5. 10: — Slef. II. §. 13. 11 Od; ada antra fartog, bdcfabe eder obäcfabe, af geni fmära SägerS brdgtigbet ocb beréfmer, tid# bbrige köpingar, Sagageplatfer eder Santtmdn at:br — 4, flp. £>ä ©feppSrebare uppgifvit od) blifmit taperab får bebäden infomg utaf gtt ©feppSreberi, utbfroet brcAb ben bär intagne 8dge*afgiften ut» gor, erlägger b<™ ej ben fdrjTilbt gabgabe Säge-afgiften. åga gere tel uti gepp, päfbres ben får betfamma gg belbpanbe 23eroidningsafgiff, #ufroub» eder <£orreéponbent»SKebaren. Sntidbef uppmdtning af fartpg hunnit roerfgädaS, 65ra fäbane, forn äro ouppmätte, af SaperingSmännen anfeö tid ben brdgtigbet, i Säge» tal beräfnab, forn efter ägarens uppgift, jemforb niet be uppIpSningar, broilfa berjemte funna erbädaS, fan begämmad.
I fall Riksens Ständer skulle hnna godt, att, såsom ett b.te ilandet. g o 3. g04. till z6i8 Den 17 Juli. till förenämnde ändamål bidragande medel, hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslå en sådan förändring i afseende på Tullverkets Styrelse, sorn den, hvartill Utskottet i dess Betänkande gifvit anledning; så får Utskottet i så måtto närmare förklara dess yttrande rörande denna omständighet, att, efter det begrepp Utskottet härom fattat , förevarande fråga utgör ett ämne, som på Kongl. Maj:ts egen Nådiga pröfning ankommer , äfvensom att, ehuru Förvaltningen af Tullverket ej alltid och ovilkorligen fordrar en jemn och oafbruten tjenstgöring, denna inrättnings vigtiga föremål likväl synes föranleda till det underdåniga tillstyrkande, att nämnde Styrelse heldst öfverlemnas åt Embetsman, af hvilka åtmindstone en del ej vöre af andra göromål och förrättningar hindrad att med odelad omsorg följa ärendernas gång , och hvarvid jemväl den önskan torde i underdånighet anmälas , att tillfällen äfven lemnades afskedade , förtjente Militaire-personer att vid berörde Verk erhålla befordran till sådana befattningar, till hvilkas bestridande de äga erforderlig skicklighet. I öfrigt har Utskottet, i anledning af hvad dessutom är anmärkt, funnit den anstalt, som blifvit föreslagen angående Tull-medlens insättande i Eandt-Benterierna , leda till en öfverflödig omgång, hvarföre Utskottet trott sig böra sitt tillstyrkande härutinnan frångå. Som de anmärkningar, hvilka blifvit gjorda emot den föreslagna Bränvins-bi änningens fortfarande utan undantag till vissa årstider, icke äro af den beskaffenhet, att Utskottet ansett sig, i atis Den 17 Juli. { anledning déräf, hafva Hagot att tillägga dé skäl oell omständigheter, hvarå Utskottets yttrande i detta ämne är griindadt, så får Utskottet det-* Sarbina endast .sig åberopa.