Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och oaktadt allt detta, talar man nu, sedan lörhållandena återtagit sitt normala skick, om en »öfversvämning» af sådant bränvin, och om den Svenska brävinsbränningens derigenom förestående undergång! I sanning, jag förstår knappast huru man kan vilja framkomma med sådant tal, så framt nian sätter något värde på att åtnjuta förtroende. Vidare har den värde talaren hemställt, huruvida frågans hänskjutande till K. Sfr endast skulle betraktas såsom en formalitet. Jag trodde mig icke hafva uttryckt mig så otydligt, att en sådan uppfattning skulle kunna befaras af någon, som ville förstå hvad jag yttrade. Jag har sagt, att frågan om traktatens godkännande blifvit till R. Sfr öfverlemnad af »konstitutionel grannlagenhet», emedan K. \l:t icke dertill var af grundlagen förbunden; men sedan detta skett, är det naturligt, att R. Sfrs beslutande rätt i detta, som i andra fall, också är fullkomligt sjelfständig. Och att en så vigtig fråga, som denna, blifvit till R. Sfr öfverlemnad, äfven då detta ej varit i lag föreskrilvet, anser jag för min del icke allenast vara fullt öfverensstämmande med en riktig uppfattning af konstitutionella förhållanden, utan det öfverensstämmer också med den praxis, som månsa gånger varit följd, enär Ii. M:t, vid flera föreg:de tillfällen, till R. Sfrs pröfning öfverlemnat mera ingripande samhällsfrågor, såsom t. ex. rörande kommunalförfattningarne, bränvinslagstiftningen m. 11., hvilka tillhöra den ekonomiska lagstiftningen och således kunnat af K. M:t allena afgöras. Samme värde talare har också anmärkt såsom en inkonseqvens, att vid detta tillfälle den afslutna traktaten blifvit tilllämpad innan R. Sfr derom hunnit yttra sig, då deremot sådant icke skett med andra traktater, t. ex. i fråssa om Oresundska tullen. Denna skillnad är emellertid lätt förklarlig, då man ihogkommer, att vid traktaten ang:de Sundska tullen, äfven förekom Den 9 Februari. 523 åtagandet af ganska betydliga utgifter för en längre tid, hvarom frågan först måste underställas R.
Han: Ja helt säkert, men det skulle aldrig ha händt honom, att han begärt full betalning för ett arbete, som enligt hans eget erkännande var oanvändbart. Hon (energiskt): Nej, för en karl erkänner aldrig någonting! Men nog hade han tagit betaldt, var säker på det! Och inte hade han nöjt sig med 6 kronor heller. Han hade tagit 10 allra minst! Han (skrattar): Ja, jag kan inte låta b l i. ha ha ha h a. ert resonnemang är så karaktäristiskt. Hon: H v a befalls? Han (skrattar fortfarande): — Ursäkta mig för all del! Jag har verkligen inte menat att såra er och vill för ingen del säga något ofördelaktigt om könet. Hvarför jag tog fram renskrifverskan var bara som ett belysande exempel till hvad jag nu kommer att utveckla. Den unga damen i fråga hörde just till den burgna medelklass, jag talar om. Hon behöfde ej arbeta för sitt uppehälle, utan tog emot renskrifning bara för att ha sysselsättning och möjligen också för nöjet att ega pengar, som hon förtjänt själf och fritt kunde förfoga öfver. Däraf hennes lättvindiga sätt att ta sin uppgift och hennes naiva föreställning, att man bör få betalt för ett arbete, som är så odugligt. Jag frågar er, min fru, skulle ni inte vilja medge så godt först som sist (vi tala fortfarande endast om den förmögnare medelklassen), att kvinnorna hafva en ytligare uppfattning af arbetet än männen? Och detta beror på, att de unga damerna fått växa upp utan tanke på att i framtiden med eget arbete förtjäna sitt bröd. D e hafva ej pröfvat kampen för tillvaron. D e hafva ej likasom männen — vare sig de nu äro / hushållspenningfrågan. Tretusenkronorstrecket. B. Nilsson: iji^n ingalunda lätt uppgift föreligger i den alltid vakna Iduns spalter, att lösas af de husmödrar, som intressera sig för och på ett sakrikt och praktiskt sätt tro sig kunna utreda, huru en årsinkomst af 3,000 kronor bäst kan fördelas och hushållningen klokast inrättas för en familj, bestående af man, hustru och tre barn. Vi göra ett försök. För att låta svaren gå i ordning börja vi med fördelningen af utgifterna pr år.
Den förra grundar sig på ett med Kronooch Krono-skalte hemmansägare år i685 slutadt Contract, hvarigenom de, å ett hemmantal af 92tedels mantal, åtogo sig att prestera berörde antal emot befrielse från utgörande af den förut till Kongl. Maj:t och Kronan ingående Jordeboksoch Hemmantals-Räntan;. hvilken således, lill ofvan upptagna belopp, indelades till båtsmans-rustning; men vid denna indelning bär icke hemmantalet utan Räntan kommit i beräkning, och då indelnings-förrättningen i685 börjades i Östra delen af Länet, synes man hafva antagit för grundsats, att af hvarje hemman med särskildt nummer göra en Båtsmans-rote, under rättighet att för hvad som brast i dess Ränta njuta ersättning af de öfverskolts-räntor, som naturligen borde uppkomma särdeles i Vestra delen af Länet, sedan det bestämda Båtsmansantalet blifvit indelt; Och som i östra och medlersta delarne af Länet, hvil - ka till stor del beslå af skogstrakter, ofta förefalla smärre hemmansdelar med särskildta licmmans-numener för hvardera, oansedt de ej utgöra hela mantal, biet vo sådane, hvar för sig, andelte till en Båtsman, utan annat understöd än den fyllnad i Ränta, som fordrades för att ernå den antagna grunden af i5, 16, 17, 18 och 19 Daler. Följden häraf Lief att Rotar finnas, som bestå af f, |, |, f, j, §, \, f| och ||:dels mantal. Och när Rote-indelningen, efter sådana principer, fortsattes, inträffade, hvad som naturligen borde inträffa, alt, i Vestra delen af Länet, sorn beslår af slättland med större byalag och der hvarje hemmansnummer till stor del består af hela mantal, i allmänhet ägande proportionaliter vida högre räntor än skogstrakternas hemman, uppkom ett betydligare belopp af öfverskotts-räntor, som ännu i denna stund utgå contant (med beräkning af 3 Daler på Rrdrn) till hjelp och fyllnad för Rusthållarné i Östra Fögderiet.
Af sadan grund finner Utstoltet ingen anledning tillstyrka Riksens Högloft. Ständer, att meddela något bifall till denna af Herr Radman Ekegren salunda wäckre staga; Hwilket Ulstotlet dock får til! Riksens Högloft. Ständers widare bepröfwande »vördsammeligen öfwerlemna. Orebro den -r:de Julii 1812. PS Högloft. Riddoch Adelns Led. wägnar, " ^ ok. lst. OyllenkorZ. Pä Wallofl. Borgare-Ständets Led. wägnar, Olok L^östeät. Pä Högw. Prest-StändctS Ledamöters wägnar, O. V. Kosenstsin. Pä Hederw. Bonde-Stäir» dets Led. wägnar, Olok Lrukn. Uppläst hos Ridd. och Adeln den 9 Juli,'. , Prest-Ständet den 9 » - Borgare-Ständet d. 9 - Bonde-Ständer den 9 » - Alsrösamt Memorial! 9err Grotzhandlaren F. Aberg Andrson bar utk till Wällöf!. Borgare,Ståndet ingifwit och till Rik. sens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Ekonomie-Utstött den sachra sistl. Junii remitteradk Me - !4Z6 Den 9 Julik Memoria!/ under anförande, att Landshösdlngarne uti Götheborgs och BohuS Lön, i anseende kill de manga/ högst wigliga och angelägna göromål i Götheborgs Stad, arv sa sysselsatte, att de med bästa wilja icke medhinna/ att inhämta tillräckelig kännedom af Bohus Läns Norra del, eller taga den befattning dermed, som bristande Cultur, och saknaden af uppmuntran och eftersyn sa nödwändigt fordra, mkar, att Bohus Län mätte blifwa ett frän Götheborg oafhängit Län, och att Landshöfding Residencet borde i följe deraf förflyttas till något ställe inom denna Prowins, som bade l Militairiskt och Ekonomiskt hänseende more mera passande.
I X O äger Huset N:o Qvarteret N. N. — Stadsjord - ta: tr} rr u 50 För Hus»Tomter, Stadsjord, m. m. 20,000 2 ,000 22,000 40 4 44 Inkomst af Handel och Rörelse. 5000 5000 Afgift af Handel, Fabriksoch annan Rörelse. K B5JJ o w 3 * I öfrigt skola Formulairen för Landet, uti dc delar, 10m för Stad aro lämpelige, tjena till efterrättelse och iakttagande. (Lit. Y, till N;r 17 i Bih. till RiAsSt. Jtte Sami.) Taxerings Committeens Anteckningar. 'V. \ Öfverdrag fran Taxerings Längden uti N, N. Stad för ar i| Som betala för fastigheter, Fabriks och annan Rörelse: Antal Skattskyldige efter 2 Art. Handlande « 7 • OOO Fabrikörer m - OO Handtverkare och Borgare i. allmänhet - • - OOO Ståndspersoner med flere » . 00 OOOO Embelsoch Tjenstemän sorn betala 1 procent af lönen - 00 S dito. 00 3 dito 00 Handlandes Betjening i och för Rörelsen OOO OO Fabriks och Handtverks-Betjening OOO Enskildte personers. Betjening - Stockholms Län . Södermanlands Län Östergöthlands Län Gottlands Län Galmare I/än Blekinge Län . Jönköpings Län , Kronobergs Län Christianstads Län Malmöhus Län . Hallands Län Götheborgs Län, Elfsborgs Län , Skaraborgs Län . Nerikes Län "Wermelands Län Westmanlands Län Kopparbergs Län Gefleborgs Län . Wes-terNorrlands Län Westerbottens Län Jemtlands Län . Län Medel-Värdet utgör mindre än sistnämnda här blifvit antagit som beräkningsgrund. [208,820,000 j sista årets utförda Nedsättning Blifvande af minsta Medel-Värnet. Värde. Aa. tilt N;o 17 i Bihang tilt RiksSt.
Men det steg, som man nu tager, blifver då icke så lätt att taga tillbaka. Föredrogs ånyo Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 13 och 15 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 81, i anledn. af väckt fråga om förändring af vissa föreskrifter uti inqvarleringsordningen för städerne utom Stockholm. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag anser mig nödsakad, alt afstyrka den und. skrifvelse, som är i betänk, föreslagen. Utsk. säger nemi. deruti följande: ”Detta förhållande” (i Götheborg med den servisersältning, som der lemnäs till garnisonen) ”synes Utsk. ej vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, utan påkalla rättelse” hvarföre lltsk. ”funnit sig för närvar, ej kunna sträcka sin åtgärd härvid längre, än att tillstyr ka : det R. St. ville hos K. M. i und. anhålla, att en undersökning måtte varda anställd till vinnande af upplysning, hvarföre, i fråga om ersättning för servis, Götheborgs stad bär en inqvartcringstunga, som icke utaf någon annan stad inom riket utgöres;” — Svaret är redan gifvet genom K. M:s nåd. resolution eller beslut af d. 24 Augusti 1847. Det år sålunda ej årsgammalt! 1 detta beslut ligger orsaken hvarföre Götheborg bär denna tunga; och jag kan då ej finna det lillständigt af R. St., att säga sig anse den förordn., som K. M. under d. 24 Aug. 1847 utgifvit, ”ej vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande.” Skulle R. St. verkligen finna den ej vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, så synes mig ej en sådan åtgärd, som den nu föreslagna, vara den som borde vidtagas, utan då torde det vara genom andra utvägar, hvilka R. St. hafva i sin makt, som rättvisan bör göras gällande här i landet.
Såväl vid 1859—1860 års som vid sistlidna riksdag gjordes inom särskilda Riks-Stånd framställningar i enahanda syftning, som den förevarande; och då dessa framställningar blifvit af Rikets Ständer afslagna, anser sig Utskottet nu kunna endast hänvisa till den i Stats-Utskottets vid förstnämnda riksdag i ämnet afgifna betänkande N:o 14 meddelade utredning af förevarande fråga. Instämmande i de då uttalade åsigter, hemställer Utskottet, att Riksdagsfullmägtigen Jöns Anderssons ifrågavarande motion icke må af Rikets Stände bifallas. Till lön åt en Professor inom Juridiska Fakulteten vid Upsala universitet har Kongl. Majit äskat ett årligt belopp af 4,500 Ridr.
Ehuru Rikets Ständer vid uppgörande af de sednare riksdagarnes extra statsregleringar ansett utgifterna för jernvägsanläggningar — hvilka till större delen blifvit bestridda genom upptagna lån — icke böra med de öfriga extra ordinarie utgifterna sammanblandas, eller vid bevillningssummans bestämmande tagas i beräkning, torde dock vid innevarande riksdag ett annat förfarande vara påkalladt af den omständigheten att, enligt hvad Utskottet här nedan skall söka ådagalägga, någon betydligare upplåning i följd af Rikets nu församlade Ständers beslut icke synes blifva nödvändig; och Utskottet har derföre ansett sig kunna i ett sammanhang behandla såväl de under hufvudtitlarne hänförliga extra statsutgifterna, som de, hvilka afse jernvägsanläggningarne. Enligt hvad det vid Utskottets Memorial N:o 135 fogade sammandrag utvisar, uppgå de under Riks-statens nedannämnda Hufvudtitlar hänförliga, vid innevarande riksdag på Riksgälds-kontoret anvisade extra statsutgifter till följande be - lopp, nemligen: a) Anslag: Under Första Hufvudtiteln R:mt R:dr 106,645: — » Andra » » » 110,133: 33. » Fjerde » » » 1,817,277: 08. Under Sjette Hufvudtiteln » » 580,000: — » Åttonde » » » 150,000: — Transport 6,533,368: 38. Stats-Utskotelts Memorial N:o 137. Härtill kommer dels de vid innevarande riksdag för jernvägs - byggnader och jernvägsmateriel beviljade anslag, uppgående enligt det vid förenämnda Utlåtande N:o 155 fogade särskilda sammandrag till R:mt 6,060,000: — dels den förslagsvis beräknade kostnaden för påbyggnad och förändring afRiketsStändersoch f. d.Hebbeska husen R:mt 1 50,000: — jemte beviljadt anslag till riksdags-bibliotheket » 1,800: — jg| gQQ.
Dessa utgifter komma' dock, enligt Rikets Ständers beslut, alt med innevarande är i allmänhet såsom särskilda beskalInings-liliar upphöra, och skulle samtidig! dermed äfven en motsvarande förenkling af uppbörds-väsendet inträda. Alt uppskjuta denna förenkling endast för uppbörden af lilläggs-afgiflerne lör kredil-upplags-gods, vore visserligen icke lämpligt; att på lull-kamrarne öfverflytta lolags-uppböiden för detta gods, blefve också förenadt med kostnader oell olägenheter af mångfaldig art, oell skulle i sådant fall leverering lill städerna samt Handels-oeh Sjölails-löuden af de sålunda uppburna särskilda afgiflerne icke kunna ifrågakomma under annat vilkor, än alt eli motsvarande afdrag iaktloges å del årliga anslag, som blifvit läslställdt alt, såsom godlgörelse för de särskilda afgiflerne, af tull-medlen utgå. Alf åter för dessa och dvlika svårigheters skull befria kredil-upplags-godset från de särskilda lilläggs-afgifterne, Expeditions-Ulskolle/s Förslag till underd. Skrifvelse N:o 164. 483 skulle föranleda en sannolikt icke »betydlig uppoffring för stals-kassan, sorn är förbunden alt Idr dessa alnider lemna Handelsoell Sjöfarls-fonden samt släderne godIRörelse.
Då man besinnar, att Discqnfens skulder löpa tö de i med iiuen , och resieu med Treprocerns Ränta, men länen med 6, utom hvad sorn förtjen s genom Räntans afdrägande förut g>mt QfverRanter; skaij man lätt hnna sanningen af hvad jag anfört om denna Disconts ptrpdning. Götha CanalDR-gonts Octroy är dem af fprra Ständer till och nied 1835 års slut garant råd j deraf återstå ännu nära 1 7 år, och pm man beräknar Biscontvinsten under denna jtid till 1 2r,oco R:dr otti året förde första 10 årgn, sarqt sedermera allt mindre och jnindrPj Bett 17 Marttis e. nc. till Octroyens slut, uppkommer likväl en Somina af minst 1,800,000 R;dr, hvilken, samman, lagd med de nuvarande tillgångar, äfven om man, såsom sådana, i likhet med hvad Utskottet gjort, endast beräknar de utestående Discontbånen , lemnäs.ett högst betydligt öfverskott , sedan både Ban.quens och de Privatas fordringar blifvit betalia. Det Högloflige Utskottet antager, att Bane qurn ej kan lemna det för Götha CanalDiscont nödvändiga temporaira biitäde och ansyara för dess Skulder, under annat vilkor, än att Discont-rättigheten öfverlepinas till Bauqnen, och Bolaget helt och hållet frånträder densamma ; men jag har ej kunnat förmärka, att det HögloflRe Utskottet vill derföre lemna någon ersättning. Jag vet ej af hvad grund eller mpd hvad skäl man kan vilja fråntaga ett Bolag en rättighet, som det, efter min tanka, aldrig lagligen förverkat , hvilken rättighet lemqar det en behållen vinst af 120,000 R;dr om året, i synnerhet då denna vinst är bestämd att användas till CanalArbetet.
M:ts förslag i detta hänseende. Frih. Klinckowström: Med anledning af en föregide ta lares yttrande, att Utsk:t icke fästat behörigt afseende vid den nytta, de föreslagna kavalleriskolorne skulle komma alt medföra, får jag nämna, att Utsk:t väl insett, att dylika inrättningar skulle vara af stort gagn för kavalleriet; och detta ådagalägges bäst af följande ord i Utsk:ts Betänk.: »Utsk:t, som ingalunda förbisett den nytta, kavalleriskolorne skulle komma att medföra för bildandet af skicklige kavalleriofficerare, har likväl ansett,» etc. — Då Utsk:t redan törordat ett icke obetydligt anslag för inrättandet af en ridskola vid Strömsholm, tror jag, att Utsk:t med afseende å ifrågav:de behof gått K. M:ts önskningar så Den 28 Februari e. m. mycket till mötes, som statsverkets tillgångar för närv:de medgifva. Jag yrkar bifall till Utsk:ts hemställan i denna punkt. Gr. af Ugglas: För min del får jag förklara, att jag an, ser Utsk:ts åsigt, att ridskolan skulle kunna i väsendtlig mån uppfylla det med kavalleriskolorne afsedda ändamål, vara fullkomligt oriktig. Dessa skolor hafva visserligen båda till syfte att bibringa nödig insigt i ridkonsten, men de skilja sig deruti, att kavalleriskolan fullbordar och afslutar, hvad ridskolan grundlagt. Ridskolan är ämnad att utöfva sin verksamhet i synnerhet vintertiden, och den kurs af 6 månader, som der skall genomgås, är nätt och jemt tillräcklig att bibringa en någorlunda insigt i ridning. Derefter skall kavalleriskolan vidtaga och egna sin verksamhet företrädesvis till att bilda skickliga fältryttare och vapenförare till häst, äfvensom instruktörer för truppen, hvilka sistnämnde äro i synnerhet vid de indelta kavallerireg:tena högst behöfliga. Om jag emedlertid för närv:de icke yrkar afslag å Utsk:ts hemställan i denna punkt och bifall till K.
Grafvårdarne voro tallösa och vackra, men den art sandsten, som här användes till allt dylikt, behagar mig ej just och kan vida vägnar ej jemföras med vår granit. Dock finnes här ock mycket marmor-monumenter i alla möjliga former och fasoner öfver personer, hvilkas namn och minne måste vara alla kärt och intressant; föga nog torde man finna en annan grafplats så skön och besökvärd som denna. Då jag sedan skildes från min nya vän, som beklagade att göromål ej tilläto honom passera den öfriga dagen tillsammans med mig, vandrade jag genom Champs elyseés, stannade och betraktade en gammal konstmakare, som åt blår och sedan lät det ta eld i magen och spottade ut askan. Hans konster voro ej mycket värda, men hans åldriga vackra ansigte, der godhet och fridsinthet lyste fram ur ett beständigt småleende, höll mig länge qvar vid honom. Hans costym, ehuru föga rik, var något fantastisk och magisk, mycket bättre än jag ofta sett den på theatrar; i ifvern att utöfva sin konst, hvartill han alltid utvalde en af de små kringstående gossarne, småspottade han alltsom oftast och underhöll derunder allt publicum med bonmots och andra roligheter. Af alla de många konstmakare och sagoberättare eller improvisatörer jag här sett, har ingen behagat mig så som denne, ehuru kanske underlägsen i konsten. Ingenting kan förliknas med den oändliga tacksamhet, hvarmed han emottog de 2 sous jag kastade åt honom på den lilla duk, han hade utbredt midt på sin arena, för att emottaga de skärfvor hans auditorium ville ge honom och på hvilken hittills fallit blott få en soustycken. Det är roligt och ljuft att ibland alla de oändliga nya obekanta ansigten, som hvarje minut stryka förbi en, finna ett som man tycker sig förstå och vid hvilket man med kärlek och hängifvenhet kan stanna. Jag tyckte mig i denna gubbe se Almqvists gamla sockenmålare lifslefvande framför mig. På aftonen spatserade jag litet i Palais royal, såg der såsom den vackraste ansedda flicka i Paris, en säljerska i en handskmakarebod, utanför hvilken beständigt är en förskräcklig trängsel af menniskor för att begapa flickan.
Man har sett exempel på, att högsta Sjuknummern vid läger, bestående af iö å 14,000 man, ej öfverstigit den, som under den tid rnatsäcks-underhållet ägde rum, besvärade g6 Den 26 October f. rri. ett eller a:ne Regementer under deras Regementsmöten. Man liar hört mycket klander anföras öfver de stora lägren, och man har tillförene yttrat, att genom dem åsidosattes karlens enskilta daning till krigare, hvarföre de således voro otjenlige. Det förundrar mig, att man kan i våra tider så bedomina en angelägenhet af så mycken vigt för Armeen, och den sjelfständighet, som genom den betryggas. Läger, utan föregången detailleöfning för Soldaten, äro visserligen ej ensamt gagnande, men sedan den ägt rum , är det just genom dessa större truppsamlingar, som fullkomlighet och sammanhållning skall gifvas åt det hela, ty ej kunna Regementsmöten vara tillfyllestgörande för alt åstadkomma den väsendtliga nj^tla, som större öfningar medföra, i det soldaten vänjer sig att marchera och lefva på fältfot, der sköta häst och munderingspersedlar, se större massor af alla vapen och med dem manövrera, samt vinna förtrolighet i umgänge med främmande kamrater, som aldrig kan vinnas, då Soldaten ej ser andra än sine bekanta af Regementet. Man bedrar sig på clet högsta, om man tror, att beslutet om dessa öfningar äro en följd af vårt krigsväsendes nyaste organisation. Jag tror mig ej bestämdare kunna tillkännagifva det motsätta förhållandet, än der - Den 26 O c to ber f. m. 97 derigenom alt jag anhåller få uppläsa följande Kongl. Bref, sorn 1766 utfärdades, på grund af dåvarande Ständers begäran, och sorn enligt min tanka står i motsatts tili andre anförde stadgande» från dessa tider. Utdrag af Kongl. Maj.ts Bref till Kongl. Krigskollegium den 12 November 1766.
Se här, FRU GERMAN. Tack, min flicka. Hon går in i sitt rum. CHARLOTTE. Går tant i kyrkan? SIGRID. Ja. CHARLOTTE. Inte du? SIGRID. Nej. Hur så? CHARLOTTE. Du skall hålla dig hemma mellan tolf och ett. FÖRSTA AKTEN SIGRID. Hvarför det? CHARLOTTE. Något roligt. SIGRID. Bref från Gustaf? CHARLOTTE. Du får väl se... Hvad säger tant om Kristofer SIGRID. Det skola vi inte tala om. Fru German kommer tillbaka. CHARLOTTE. Du skall få se, att allt blir bra... Tss... Adjö tant. FRU GERMAN. Redan? Hälsa hem. CHARLOTTE. Tack, tack. Adjö Sigrid. Hon går ut till vänster följd af Sigrid. FEMTE SCENEN FRU GERMAN. SIGRID. LINA. Fru German sätter sig i soffan, Sigrid återkommer med kaffekannan och serverar. FRU GERMAN. reder sig. Hon har sitt hufvud för sig, Charlotte men hon VÄRFLOD SIGRID. också. (Sätter sig.) Kommer PASTORN hit i dag? FRU GERMAN. Hon vet hvad hon vill, och därför kan hon det hemma. Dina lektioner sluta ju klockan sex. Hvar var du sen? SIGRID, svarar ej. FRU GERMAN, ser först på henne, Ja, han sade ju i går afton... Jaså, du var inte Hos honom igen? SIGRID, svarar ej. FRU GERMAN. honom. Han får inte komma hit, Sigrid... jag vill inte se SIGRID. fel lika bra som Kristofers... Mamma... (Sakta.) Om mamma kom ihåg andras FRU GERMAN. mod går för fall, och fria åsigter och dåligt umgänge. SIGRID, häftigt. Jag älskade honom så innerligt, Sigrid. Men hög Kallar mamma Gustaf Wolff för dåligt umgänge? FÖRSTA AKTEN FRU GERMAN. Jag menar ingen särskild... SIGRID. Åh, eftersom Gustaf var hans bästa vän, så...
I Köpenhamn tick hvarje person, som ej för dagen kunde få arbete, vid anmälan derom i polisen antingen genom dess försorg arbete till 8 sk. om dagen eller också denna summa, som är fångkost, tills arbete kunde skaffas: der fanns logis för dylika uslingar, som här ligga i sjön; ständiga nattvakter på flera ställen pä hvarje gata; brott mot äganderätten hördes sällan utaf och mord aldrig såsom här begånget pä öppen gata. I Pettersburg voro ganska tätt bredvid hvarandra vaktkurar med 3:ne statsvakter uti hvardera, af hvilka alltid en stod på post både dag och natt; hvarje hus var försedt med huskarl att särskildt se till det, och i hvarje qvarter funnos särskilta polisinrättningar. Bättre ordningar äro uti de flesta andra luifvudstäder. livar och en utlänning måste derföre verkligen fä ett högt begrepp om de lägre folkklassernas i Stockholm aktning för medmenniskors lif och egendom eller också de styrandes vanvårdande derom, dä han här nästan aldrig ser andra vakter än de militäriska hedersvakterna. För att kunna lemna några praktiska bevis på ändamålsenligheten eller motsatsen af våra lagar och polisordningar i afseende pä De'n 23 Februari e. m. 697 deras utöfning (ill allmänna säkerhetens vidmakthållande och tillämpning af brotlslingarne här, och några praktiska anledn:r till bevis på de af mig uppgifna orsakerna till fångarnes ständigt tilltagande antal, besökte jag för en tid sedan i sällskap med en vän ett fängelse här, nemi. Smedjegårdshäktet. Der sulto, eftersom jag vill minnas, omkring några och 40 personer. Jag är i beråd, om jag skall nämna, att deribland var cn tryckfrihelsfånge, en tidningsredaktör.