Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häraf torde följa, alt 23 Kap. Byggninga-balken, som, så vidt det för närvarande gäller, innehåller endast föreskrifter om berörda konimunalåligganden, bör i sin helhet upphäfvas, samt att vidare föreskrift om skallgångar icke erfordras, än en förklaring, att det är menighet tillåtet att ingå förening för en större rofdjursfångst, antingen genom skallgång eller andra anstalter, såvida öfverenskommelse derom i behörig ordning uppgöres; äfvensom att hittills ingångna föreningar om sammanskott till rofdjursjagt, hvilka vunnit Kongl. Maj:ls sanktion, icke vidare må vara bindande, menigheterna dock obelaget alt derom ingå nya aftal. Då det lagbestämda åliggandet att bidraga till rofdjurens ulrotande sålunda försvinner, och Slaten dertill anlitar endast den enskildes frivilliga verksamhet, måste belöningarne för dödande af rofdjur i betydlig mån höjas, och hafva Rikets Ständer i sådant afseende funnit de i det nådiga förslaget utsatte belopp vara för ändamålet lämpliga: likasom, enär de utfästade skottpenningarnes verksamhet till det med dem alsedda ändamål i väsendtlig män är beroende af lättheten att utbekomma desamma, Rikets Ständer funnit de i 19:de § i sådant afseende föreslagna stadgande!) vara lämpligare, än de nuvarande, och på samma gång mera betryggande mot missbruk och underslef; dock hafva Rikets Ständer ansett sistnämnda ändamål kunna med ännu större säkerhet, och utan ökad svårighet för belöningarnes utbekommande, vinnas derigenom, all kontrollen i della afseende öfverlemnas åt kommunatnämnderna; hvadan förslaget blifvit i sådan syftning förändradt. 28 Expéditiöns-Uts kottets Förslag lill underd. Skri/velse, Nio 188. I Iråga om det belopp, hvartill Statens årliga Utgifter för rofdjurspremier, enligt den i 19 § intagna tariff, sknlle komma att uppgå, har Chefen för Finans-departementet uti sitt till stf\Jsrådsprotokollet afgilna yttrande anfört, att, med ledning af de uppgifter, Skogs-styrelsen meddelat om antalet dödade rofdjur
Underdomstolarne, om hvilka man kan länka sig att de understundom icke ogerna se att de kunna undgå underkasta sina beslut Öfverrälts granskning, komma icke vidare all hafva samma intresse för att söka bringa ransakningarne till all möjlig fullständighet, och om detta icke sker, så lära icke heller de anklagade kunna fällas, utan Domstolen blir försatt i nödvändighet att fria. Sakens bristande utredning som borde lända den mindre noggranna domaren till skam, kan i stället komma att bereda honom ett skydd för ett vårdslöst upfyllande af sina pligter. Ett sådant sätt att lagstifta kan jag för min del ingalunda godkänna. Jag skulle tro det vara lagstiftningens skyldighet att i möjligaste måtto söka tillvägabringa en fullständig och rättsenlig tillämpning af lagen, och detta bör ej motverkas eller tillintetgöras genom sådana upmuniringar till flathet eller lättja, som de hvilka i detta lagrum äro ifrågaställa. Jag får derföre anhålla om afslag på LagUtsk:s törevande betänk. Gr. Sparre, Erik: Det förslag, som Lagölsk. framställt till ändring af 25 Kap. 5 § R.B. är, på sätt betänk, innehåller, i fullkomlig och noggrann öfverensstämmelse med grunderna i nu gällande lag. Hvar och en, sora med upraärksarahet genomläser detta betänk. hvilket serdeles vidlyftigt motiverar förslaget, skall icke ett ögonblick tveka, att erkänna del ju förslaget öfverensslämmer med dessa grunder. Lagen säger på förenämnde ställe, alt hvad Underrätt dömt i vissa brottmål skall icke gå i fullbordan; och vid jemförelse af detta lagrum med de äldre, hvarur detta är hemladt, kan det ej upslå något tvifvel om, alt underställning endast skall ske i de fall, då den tilltalade blifvit fälld. Detta står också i öfverensstämmelse med andra stadganden, men emedlertid, jag erkänner det, har den praxis gjort sig gällande, att dessa mål i Den 30 Juli. allmänhet blifvit underställde, ehvad den tilltalade blifvit friad eller fälld, och såsom betänk, visar, ger en sednare utfärdad förordning anlening dertill.
M. äskad anslagslillökning af 1,897 !-‘dr b:co,” — och tillstyrker und. anhållan om en undersökning, ledande lill nedsättning af närvar, anslag, 33.000 r:dr b:eo. — Utsk. tror ”denna nedsättning möjlig ”genom frivillig tjenstgöring af befälet,” men uppgifver icke hvarföre befäl skulle på Gottland, meia än i öfriga landskaper, frivilligt, d. v. s. lönlöst, tjenstgör». E11 värd Riksdagsman, Pehr Hansson från Wermland , har mnverat att bevärms vapenöfningar mätte under fredstid inställas. Jo jo, visst lares kriget bättre i krig. Skada blott, att professorn är så dyrlegd. Ilan aflönar sig sjelf med hela provinsen. Men jag vet, alt på andra rum hafva de sällsammaste åsigler blifvit yttrade 0111 Gottlands värde för Sverige. — Jag tänker, för min del, att längre än Sverige besitter Gottland, längre är det icke sjöstat; icke i militäriskt, och icke i commereielt hänseende, — och att, när Sverige upphört alt vara sjöstat, har det upphört att vara stat. Väl är angeläget, oell i högsta måtto önskligt, att Gottlands ypperliga hamnar, såsom Slitö, och äfven dess centrala positioner, befästas. Men vallar äro något i mån af besättningarna bakom dem. Men hållande af garnisoner, tillräckliga till öns försvar, förbiifver alltid utom vår förmåga. Gottland kan endast genom en talrik och belåten befolkning förvaras åt Sverige. Detta försvar fanns der nu, om under förflutna sekler denna besittning varit af dessa tiders Regeringar faderligare påtänkt, och om de tidernas Regeringar haft sig närvar, i åtanken vigten af denna besittning för Sverige och den speciella angelägenheten af vård, egnad åt aflägsna och kringflutna besittningar. Hvem vet ej hvad Gottland fordomdags varit, och att en folknummer, minst fem gånger den närvar., nu kunde, trefven och behållen , bebo ön? Må vi upplefva, att Gottlands alla natur-fördelar blifva begagnade!
lefnadsvertaga att blef då Brittevägnar förvalta Ugglansryd. När hon sålunda utstakade sin lefnadsbana, var det icke, såsom af det föregående torde framgå, någon praktisk henne in med håg på eller fallenhet, s o m denna bana. T v ä r t o m var dref det cn mången gång tung själfförsakelse, hon nu vände sig från den andliga värld, i hviiken hennes alla drömmar o c h intressen voro hemma, till de förde. sakna hon föra hjälpa nya kall medolägenheten sig g e n o m att honom af skrifva ifver hafva insikt, att — faderns affärsbref i det fått och fatersatte hon genom sin praktiska, betala lärpenningarne — i f o r m räkningar under H v a d hon för öfrigt kände teoretisk outtröttliga säger hennes lifligt inhämtat, böcker. i mödor kände de nödiga förkunskaperna — några hade dock lifstid, tas otaliga Hon sade, ehuru hon de vanliga dyra af misstag o c h misshvilket den alltid måste erlägga, sammanhålla den att f ö r mångas det hela. på ett lysande sätt, att M e n hon videt i andra seenden väl odlade förståndet sin från också Britte-Sophie R a a b s oaflåtliga, bekymmer-fulla sträfvan, räkning också kan affinna väg på det brydsamma ekonomiska områ- det, o c h att hjärtats ihärdighet äfven där föra till seger. H o n skötte från kan och skönhetssinne fröken som af nyodlingar handhade och alla slags förbättringar. Hon därjämte affärerna så, att skulder småningom afbetalades. sedermera, 1881, af vänner djärfhet i att Men denna förenas hos Brittetillsyn i det enskilda, hviiken är kvinnans styrka. drifver af allt för m y c k e n kontroll minskar ansvarskänslan. denna hos sitt folk, ken H o n har tvärtom väckt s o m hon väljer m e d m y c - noggrannhet o c h uppfostrar en gång lugnt o c h skaffar hon Hon d o c k ej denna tillsyn m e d förbiseende den sanningen, att genom ett bestämdt väsen. på Sålunda h o n sig goda medhjälpare.
Jag anhåller om bifall till betänk, och att vi må inskränka oss till det ämne, som nu egentligen är i fråga. Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 12 blef af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo LagUtskts d. 2 dennes f. m. på bordet lagda betänk. N:o 62 öfver Frih. Joh. Alb. Kantzous motion, att bysatt gäldenär, som all sin egendom till borgenärerna afstår, genast derefter må från bysättningshäktet lösgilvas. Hr Rothlieb, Garl Fredr., hade inlemnat följande: Sora R. o. Ad., uppå hemställan af Frih. Ehrenborgh, C. W., för någon tid sedan förklarade, att med discuteringen och afgörandet af åtskilliga af LagUtskts betänk:n borde uppskjutas intilldess Hand.- och Utsökn:sbalkarna af den utarbetade nya lagen till pröfning förekomma, enär berörde betänk:n med dessa lagbalkar ägde den närmaste gemenskap, får jag till H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, samt H. R. o. Ad. vördsammast hemställa, att LagUtsk:s nu föredragna betänk:n, i anledn. af Frih. Kantzous, Hr Rosenqvists, Hr af Grubbens och af mig gjorda motioner om ändring och mildring i bysättningslagen, måtte likaledes få blifva hvilande, intilldess de kunna till pröfning företagas i ett sammanhang med ofvanberörde lagbalkar, med hvilka de äga en ovedersäglig gemenskap. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Jag anhåller vördsamt, att Hr Gr* o. Landtm, täcktes göra R. o. Ad. den hemställan, huruvida icke detta betänk, kunde få hvila för att förekomma i sammanhang med alla de öfriga, som röra executionsverket, helst jag har det hoppet, att LagUtsk. möjligen inkommer med ett antagligt förslag till en i sin helhet utarbetad executionsstadga. I anledn. häraf beslöt R. o. Ad., att såväl LagUtsk:s nu föredragna betänk.
Utsk, Betänkanden, andra Mått, Mål och Vigt, än dem, som der-* uti inbegripas, sålunda: af LängdMåttet, endast Foten och Alnen, fördelad på ena sidan uti Decimaltum, hvarest ock alltid Kröningsstämpeln påslås: Af Tunnan, 50, 25, 20, jo, 5, 2 och 1 Mått; Af KannMålet, alla multipler af Kannan, som önskas, och af dess underdelningar, 50, 25, 10, 5, 2 och », Cubiktum: Af Vigterna, Lödjar af en Centner och dess efter behof och önskan åstundade multipler, samt af dess fördelningar, 50, 20, 10, 5, 2 och l Mark, samt af Orten, ett lika antal af Marken, och af Korn, ett lika antal af Orten, 5:0 Likare, Mått, Mål och Vigter förskaffas efter hand till alla Län och ställas under LandshöfdingeÄmbetets vård, 6:0 Till undvikande af misstag, böra vid Publique Auctioner, under de första 5 åren efter förordningens införande, Mått, Mål och Vigter utsättas både efter det gamla och nya delningssättet, 7:0 Bruket af Pyndare blifver tillåtet för sådane varors vägning, som nu vägas med Bessman, samt i Bergslagen för Malm, Tackjern och Gjutgods, likasom allestädes vid Torg och Hamnar, till uppvägande af Hö och Halm, med det förbehåll, att modellen till de hädanefter tillåtne Pyndare blir af LandtmäteriContoiret föreskrifven. Då sådane Pyndare någorstädes äro inrättade till större qvantiteters uppvägning, bör alltid en Besv. och Ekon. Utsk.
R:dr. för Sekreteraren Hult , 1,226: — 1,550: — » Lands-sekreteraren Bolinder 105: — 74: — » » Holmberg 338: — 363: — » » Lignell 260: — 326: — » )) Almqvist 68: — 68: — » Palme 295: — 300: — » » Florman 180: — 202: — X) >) Rydvall 130: — 121: — » » Cygnseus , 102: — -101: — » » Hambrseus 119: — 115: — » » Olson 613: — 614: — » » Abelin , 203: — 210: — » » Rissler , 250: — 250: — )> » Eurén 120: — 142: — Lands-sekreteraren Westin, som först under loppet af år 1863 inkom med ersättningsanspråk samt, då några anteckningar om influten passlösen icke kunnat igenfinnas före år 1860, sökte erhålla ifrågavarande ersättningsbelopp för såväl år 1861 som år 1862, bestämdt i förhållande till den passlösen, som ingått för år 1860, har enligt Kongl. Maj:ts nådiga beslut den 15 September 1863 icke fått sig någon ersättning för ifrågavarande två år tillagd. Enär förbemälde tjenstemän samtlige innehaft sina befattningar före den 21 September 1860, då Förordningen om upphäfvande af skyldigheten för resande 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 22. att vara försedda med pass i nåder utfärdades, synes billighet fordra tilldelandet af någon ersättning för den i följd häraf dem frångångna, med deras befattningar förut förenade inkomst, hvilken, hvad Sekreteraren hos Ofverståthållare-embetet för Polis-ärenden angår, utgjort den väsendtligaste delen af de med denna tjenst förenade, för tjenstens uppehållande väl behöfliga sportler.
I jFinance-Comitténs utlåtande, som varit till Utskotten rémitteradt, har en realisation varit föreslagen; och i Utskot2 tens Betänkande angående grunderne, (det nti förevarande) liar berörde förslag blifvit undanröjdf* samt ett annat system framstäldt, deraf detaillerne äro i de särskildta Betänkanderne uppgifne. I anseende till det, efter mili tanka, olyckliga förslaget om realisationen, innehåller således det nu förevarande Betänkandet quesiiö ari, då deremot deitalle - Betänkanderne innehålla questio qvomodo, men NB. åt ett helt annat system; och jag frågar då, hvarföre skulle vi icke med bifall åt grunderne få afslå realisationen, utan att derföre ovilkorligen bifalla detaille-betänkanden, sorn NB. icke angå realisationen, eller kunna vi undgå, att inse hvartill sammanbindningen skulle föra oss? Jo, mine Herrar, antaga vi ett sådant Den 14 Julii e. m. 739 behandlingssätt; binda vi oss till et sådant sammanslående af ämnena, så är det icke särdeles svårt att se deri följd hufvudsaken derifrån får. Se här påföljden i båda fallen. Skilja vi ämnena åt, så få vi i dag afgöra , öin vi skola antaga realisations-förslaget , eller ej | och då blir reali-' sationen afslagen; ty i dag är ännu Riddarhuset fulltaligt nog, för att åstadkomma denna utgång; men sammanbinda vi ämnena, så är det eu beklaglig sanning, att detaille-frågorna innehålla puncter, sorn måste återremitteras; och sammanbindningen tjenar då till det stora ändamål, att genom en återiemiss, blir frågan öm realisationen uppskjuten, och förekommer icke ännu på 8 å 10 veckor* då Riddarhusets Bänkar blifva så tomma, Som möjligt; och då et bifall till realisations.förslaget lätt genomdtifves.
Att, i stället för den uti berörde Kungörelse lemnade frihet för allmogen uti oftanämnde ort att, till handels drifvande, med ortens tillverkningar, utsända en person fran hvarje skattlagd och besuten hemmansdel; skulle på Konun-' gens Befallningshafvande uti Elfsborgs Eän ankomma, att, efter inhämtad noga och fullständig kännedom örn huru mycket varor oclj til 1 hvad un 4-. de B. Den 8 Juni. ungefärligt penningevärde, som inom hvarje Socken uti de sju Häraderna tillverkades, med biträde af och i samråd med tillkallade deputerade, så väl från Städerna och Landet i Elfsborgs Län, som ock ifrån de angränsande Länen, utsätta huru många personer, som ifrån hvarje Socken högst finge vid hvar och en Passutdelning på Gårdfarihandel utresa; men hvilken likväl aldrig skulle för hela Länet få utgöra ett större antal än 300; men väl minelle, i händelse Konungens Befallningshafvande och deputerade så skäligt pröfvade; skolandes desse personer fa med så väl sina egna, som öfriga ortens innevånares slöjde - tillverkningar fritt kringresa, under den uti Författningarne utsatta tid. 2:0 Att resepass till Gårdfarihandel alldeles icke må åt någon person meddelas, sorn ej kan inför Konungens Befallningshafvande, vid passgifningstillfället, utvisa följande autentiqva handlingar: a.) fullständigt och redigt skrifven samt af Pastor i Församlingen, der pass-sökanden bor, efter inhämtade upplysningar af Sexmännen, i Rotarne, till rigtigheten styrkt Förteckning å alla de varor, han arnar medföra, och hvilka Döra vara så betydliga, att Konungens Befallningshafvande kan pröfva, det Gårdfarihandlanden skäligen bör af deri förmodade vinsten vid försäljningen kuuna icke allenast underhålla sig sjelf och bestrida all nödig resekostnad, utan ock hemföra en någorlunda lönande behållning derå. b.) Behörigt
KammarCollegium genom dess AfräkningsContoir annoteras. Detta Kongl. KammarCollegii åliggande har nu mera upphört och, enligt Kongl. Kungörelsen af den 10 April 1828, tillhör den löpande Betänkanden, N:s 38o, 381. 36g Controllen öfver KronoUppbörden ensamt Kongl. StatsContoiret. Vid desse förhållanden och enär K. StatsContoiret, ansvarigt på det hela inför K. M:t, för så väl ett behörigt iakttagande inom K. Räntekammaren af dess Tjenstemäns åligganden, som för göromålen i de öfrige under K. StatsContoirets inseende stående Departementer, hvarken af ett under annat Verk lydande Contoir lämpligen bör controlleras, eller derigr norn skulle kunna göras mera ansvarigt, har Utskottet, af den undersökning, som, i följd af Hr Hjertås motion, ägt rum, icke hämtat anledning, att hos R. St:r föreslå någon underd. hemställan lill K. M:t i detta ämne. Utlåtande, i anledning af erhållen ålerremiss å Betänkandet N:o 3i8, rörande verkställd revision af StatsVerkets Räkenskaper och Förvaltning för år 1826. Ifrågavarande Betänkande, som bifallits af H. R. o. A. samt H. PresteStändetj har blifvit återremitteradt från de öfrige 2:ne RiksStånden på grund af dervid gjorda anmärkningar, hufvudsakligen innehållande: att, hvad först angår de till reparations-arbetet å Svea LifGardets Cassern anordnade medel, Utskottet, genom dess tillstyrkande om sådana åtgärders vidlagande hvarigenom StatsVerket må beredas ersättning för 370, Stats-Utskottets Jivad derifrån till nämnde reparation utbetalts, ingått uti ett icke tillåtligt klander af Konungens beslut, enär berörde hemställan åsyftade ett fullkomligt uppliäfvande af K.
Jemtlands Fältjägare-Regemente, men torde framdeles, i den mån det för nämnde Befäl afsedda lönanslag kan från de nya Fältoch Hästjägare - Transport 1,204,663:994. 44 Kongl. Maj:ls Nåd. Prof. N-.o I, om Statsverket 1836. Transport korpsernas afskiijas, böra erhålla sitt särskilda anslag. Emellertid anser Kongl’. Maj:t, att den löntillökning, sorn Kongl. Maj:t nu, enligt gilladt förslag, äskar för Befälet vid Westernorrlands Bevärings-Bataljon, kan här upptagas under titel: »Wester-Norrlands Beväring. Lönfyllnad”, med Beväringsmanskapets vapenöfning. Då Beväringsmanskapets exercistid, för närvarande bestämd till 12 dagar, inoch utryckningsdagarne oberäknade, nu, uppå skäl, som uti StatsRåds-protokollet öfver Landtförsvars-ärenden för den 14 dennes finnas utvecklade, af Kongl. Maj:t föreslås till 30 dagar, utom inoch utryckningsdagarne, så torde, i händelse af bifall härtill, äfven vara nödigt, att det för nuvarande förhållande i Riksstaten uppförda anslag 120,000 R:dr B:ko eller 180,000 R:dr Riksmynt, ehuru förslags-anslag, likväl mera afpassas efter den möjligen blifvande förlängda exercistiden. Kongl.
Då likväl den föreslagna anläggningen ej kan kosta halfva Summan, synes tydligen och klart, hvilken oändelig fördel Dånet och Innevånarn® skulle hafva af denna Canal, och hvarigenom fliten och Industrien skulle tilltaga blapd detta idoga folk. Då' de korta vintrar i sednare ar försvårat körslorna för Bruksoch Bergshandteriogen, derigenom, att brist på körare uppkommit, kunde de personer, sorn sysselsätta sig med öfverfraktande af förutnämnde effecter, användas nyttigare till Bruksrörelsens lättnad. Be sv. och Ekon. JJtsk. Betäukanden. 103 Då Fryksdalens Innevånare sysselsätta sig nied allehanda slöjder och oaktadt den besvärliga Transporten afyttra till aflägsna orter hvarjehanda Slöjde-Fabricater, skulle dessa betydligen utvidgas, om till allmän båtnad Transporten blefve lättad genom den föreslagna Canalen. Herr Lundman yttrade: Då jag före. nät mig med Ekonomiutskottets andra afdelning i ffågan om sjelfva anläggningen af en Köping vid Fryksände, såsom lör handel och rörelse tjenlig local, är jag likväl i cå måtto skiljaktig, att jag intet tror mig för samma nya Köping böra tillstyrka så vidsträckta rättigheter och privilegier, sorn de, hvilka blifvit i Nåder förunnade åt Köpingen Arvika. Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 27 Februari lön, och Kongl. CominerceCollegii den 22 April samma år utfärdade Kungörelse, ega icke allenast Sven skar och Utläpdningar af alla ChrjsteHga Trosbekännelser, utan afven judar, så framt de förut erhållit skyddsbref, eller oc blott visa sig ega ett Capital af 2,000 Rd. Speede, tillstånd att Losätta sig i Arvika och der, utan tvång af C porationer, Skrän och Gillen, idka hvarje loflig näring, utan att ens behöfva ådagalägga förvärfvad skicklighet i något borgerligt' yrke, — Vådorna, men ej nyttan af sä beskaffade privilegier, tror jag nng inse, och Konungens 104 'Besv. och Ekon.
Domare begagnat deras rättighet att utan borgen och till obestämdt belopp reqvirera stämpladt papper, på ett sätt, att de nu häftade för betydliga brister i Chartae-Sigillatae-uppbörden, hvarigenom händt, att antalet af de i 1825 års Charta;.''igillatas Hufvudbok upptagne proprie balancer, tillhopa 8,109 Rdr 17 sk. 4 rst., i stället att förminskas, blifvit ökadt ända derhän, att balancesumman vid 1826 års slut utgjorde Exp. Vesk. Förslag till und. Skrifv. N:o 4oO. 2G9 icke mindre än 11,096 Rd. 17 sk. 2 rst., der af flera poster, i anseende till bristande tillgång efter aflidne Domare, efter all sannolikhet komma till afskrifning. Då Kammar - Collegium ansett detta för Stats-Verket högst ofördelagtiga förhållande icke kunna förekommas på annat sätt, än att Ordinarie Domare blifva ålagda, att, lika med hvar och en annan, som på credit får emottaga stämpladt papper, ställa vederhäftig borgen för fulla värdet af det papper de sålunda erhålla, hafva R. St., enär serskilda skäl eller omständigheter icke eller synas vara för handen till desse Tjenstemäns befrielse från en sådan skyldighet, instämt uti Kamtnar-Collegii underdåniga tillstyrkande om upphäfvandet af detta i Chartae Sigillatte-Förordningen för Or dinarie Domare stadgade undantag, på det de förluster för Stats-Verket, som genom samma undantag redan blifvit föranledde, icke måga vidare ökas. I öfrigt hafva R. St., lika med Revisorerne och Kammar-Collegium, ansett Chartas SigillataeVerkets hela uppbörd böra oinskränkt och till alla delar anses tillhöra Verkets eget Contoirs redovisning och uti dess Capital-Räkning igenfinnas, samt att således vid tillträden af löner och lönetillökningar med flera förmoner, för hvilka Charta Sigillata bör erläggas, innehållningar i Kongl.
Då levereringen således i sjelfva verket endast utgjorde en 14* 108 afbetalning med persedlar, beräknade efter deras för året gångbara värde, som ansåges uttryckt af årsmarkegången, hviiade visserligen ett sådant stadgande på rigtig grund, men pluraliteten af de skattskyldige torde dock svårligen kunna inse, att det vore med rättvisa instämmande, att de skulle nödsakas att, jemte leverering in natura af enahanda varuqvantiteter, som deras skatter innefattade, tillika betala något derutöfver i contant, hvilket ock utvisas af de liera protester, som å BondeStåndets vägnar emot nämnde beslut anmäldes. Ett dylikt liqvidationssätt skulle ock blifva inveckladt; hvarförutan, enär tillämpningen deraf erfordrar, att markegångspriset för året skall vara kändt före uppsägningstiden, förändring uti tiden för markegångssättningen deraf skulle förhindras. Derest rättighet till lösens erläggande efter medelpris skall medgifvas, måste derföre, elter Comiterades åsigt, jemväl stadgas, att denna lösen altid bör efter sådana grunder med contant godtgöras. En annan vigtig omständighet, som vid fråga om optionsrätt till leverering äfven bör tagas i betraktande, är den påföljd, som för Staten skulle uppkomma, i händelse efter indelningarnes indragning till Statsverket, de skattskyldige bibehöllos vid rättigheten att räntepersedlarne till leverering in natura uppsäga. Redan under nuvarande förhållanden är, med afseende å denna uppsägningsrätt, Statsverket föranlåtet att underhålla icke mindre än 36 serskilda magasiner med der anstälde magasinsförvaltare, medförande en årlig aflöningskostnad af 10,400 R:dr banko, utan att beräkna öfriga deraf föranledda utgifter samt det serskilda Departementet i StatsContoret för magasinsärendernas behandling, för hvilket aflöningen utgör 6,608 R:dr 12 sk.