Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle någon vilja gifva beskrifning på en lämplig nattdräkt för barn från 1 — 2 år? S. A c k, Herre Gud, ett lindebarn, hvad ljutlig skatt att äga! Men, snälla fruar, hör nu mig, hur ungen ni ska pläga! Först klädes han helt mjukt o c h lätt I skjorta, blöja, mantel nätt Och liten lapp på baken — En tröja h ö r till saken —. Se ' n måste » skatten » j u ha mat — H a n äter ej på silfverfat —, Serveras af fru mamma, När lillen vill anamma. E n flaska gör ej h o n o m rädd, Om mjölken blott är väl utspädd (Famöst m e d hafrevatten — Och socker med, för katten!). Vid tolf blir han båd rund o c h lång (! ), Om på m e n u ' n står » klar buljong » Och färska ägg med smör o c h bröd — Den ungen lider ingen nöd. H a n traskar nu i byxor, kolt Och gör sin m a m m a riktigt stolt M e d sina fina seder — Högst sällan » våt », jag b e d e r! — Och hans moral? Den bildas lätt: När han fått skrika väl sig mätt, Han blir så spak och mjuk s o m vax Och lyder m a m m a s vilja strax. Att sanning tala, lyda fort, Inlär ert barn, förr n det blir stort. Att bocka, niga k o m m e r se ' n Och hålla näsan riktigt ren. För möbler o c h för nerverna Så är ej hårda kängor bra. I lappskor låt små fötter gå, De trippa då så tyst på tå. Att tvätta, laga, sticka, sy Å t sina barn ger hufvudbry, Men allt är rama intet bara M o t att på deras frågor svara: » Men, snälla mamma, hvar bor G u d? » » Och säg hu, säg, hvar m a m m a tror, Att storken hitta lille b r o r? » I våra tider kvinnor få Ju litet bildning utanpå. Men svara barn! En lärd magister Kan finna, att hans kunskap brister. E n hufvudsak är den likväl, Att barnets både k r o p p o c h själ Få växa starka, fria till, Så fråga, barn, allt hvad ni vill!
Ad:s tid med utveckling af hvad troligen förut synes vara tydligt för de fleste af Riddarhusets medlemmar, eller olämpligheten alt i fråga om fortskaffning ifrån ort lill annan sälta båtsmännen i samma calhegori som infanteriet, till hvars yrke det egentligen hörer att kunna marschera. Under hänvisning hufvudsakligen till Hr Råfelts reservation, anhåller jag, att R. o. Ad. måtte afslå detta betänk. Upplysningsvis ber jag att få nämna, att lill min kännedom inkommit, att de 3:ne öfrige Stånden redan afslagit detsamma. 4SS Den 26 Mars e. ra. Frih. Cederström, Jacob: Jag instämmer i den siste talarens begäran om afslag å betänk. Båtsmännen äro försedde med utredningspersedlar, som ovillkorligen mäste forslas, ty de kunna icke bäras; men så förhåller det sig icke med soldaten. Det är ett rent oförstånd i begreppet att säga, det båtsmännen skola tåga. Trossen blir lika vidlyftig, vare sig de åka eller icke. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade alsia Statssamt Allm. Besv. o. Ekon.Utskms utlåt. iS:o 54. Ropades ja. Ånyo föredrogs Stalssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms d. 15 och 17 dennes på bordet lagda utlät. K:o 68, i anledn. af väckt fråga om en normalskolas inrättande i Stockholm för fruntimmersundervisningen. Hr Lagergren, Anders: Vid riksdagens början sökte jag alt fästa såväl R. o. Ad:s som de öfriga Ståndens uppmärksamhet på en, som mig tyckes, betydlig brist i afseende på undervisningsväsendet inom vårt fädernesland. Denna brist bestod deruti, efter mitt förmenande, all eu del af det uppväxande slägtel 1cmnades handlöst åt vindkastet af en fluetuerande opinion i undervisningsväg, nemi. döllrarne af de classer, hvilka vi i allmänhet kalla de bildade.
Regerings-Formen oell Ståndens uttryckliga remiss, icke egt vägra sammanträde med Oeconomie-Utskottet, helst detta senares preliminaira handläggning af motionen, om hvilken BancoUtskottet, genom Protocolls-Utdrag, blifvit underrättadt, blott uttryckte OeconomieUtskottets åsigt af detta vigtiga ämne; en åsigt, som vid en sammankomst med ett upplystare Utskott, omöjligt kunnat göra sig gällande. Anmärkningsvärdt måste det alltid blifva, att Banco-Utskottet, som med Lag-Utskottet flera gånger sammanträdt, för att afgöra den formela uppställningen af ett Lagbud, ensamt tilltror sig att bestämma en varas större eller mindre lånbarhet, och den fördel eller skada för det Allmänna, sorn, genom dess belånande, möjligen skulle kunna beredas. Man invänder: Banken hat* Bil. till Banco-Utskottets Utlåtande N.-o 102. a3 egna Fonder. Likväl fcireslär Banco-Utskottet att upptaga ett lån af 5 millioner till Fastighets-lån ; men tilltror sig ej kunna risquera lika många Hundrade Tusende Riksdaler för ett onekligt vigtigare ändamål: lån på fastigheternas dyrbaraste product. I det hela lärer det slutligen hvarken blifva Banco-Utskottet eller Oeconomie-Utskottet, eller båda Utskotten gemensamt, utan Rikets Ständer, som, i fall Lånen beviljas, komma att åt dem ge sin garanti J en åtgärd, som belt visst uteblifver, i fall de skulle pröfvas mindre nyttiga eller af behofvet ännu icke påkallade.
Palmstjerna framställda förslag, skulle jag dock vilja hemställa, huruvida det icke vore bättre, att de af Utsk. föreslagna orden ”med OO ort I2-lödigt myntadt’ silfver” blefvo förändrade till ”med 00 R:dr silfver specie enl. 1830 års myntfot”. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, framställt, att ingen yrkat bifall till mom. Litt. b), utan Frih. Palmstjerna och Frih. Tersmeden yrkat, att 11. o. Ad., med afslag å Ulsk:s förslag, måtte besluta, att sedlarnes beskaffenhet må blifva enl. nu gällande grunder, hvilket beslut Gr. Lagerbjelke närmare utvecklat medelst förslag till följande redaktion: ”Sveriges Rikes Ständers Rank inlöser, vid anfordran, denna sedel å R:dr 00 Riksmynt med 00 R:dr silfver-specie enl. 1830 års myntfot”, yttrade Frih. Palmstjerna: Som det af Gr. Lagerbjelke framställda förslag helt och hållet öfverensstämmer med det jag afgifvit, anhåller jag att mitt måtte anses inbegripet uti hans. Då nu propos. till bifall å Utsk:s förslag i mom. Litt. b) utan förändring blef framsläld, ropades Nej, hvarefter samma förslag antogs med den af Gr. Lagerbjelke föreslagna förändring. I fråga om den oafgjorda delen af mom. Litt. a), som nu till pröfning förekom, yttrade Frih. Palmstjerna: Till följe af R. o. Adis beslut i afseende på förändring af Litt. b), Olifver det äfven nödvändigt att derefter rätta Litt. a). Jag tager mig således friheten föreslå, att, i öfverensstämmelse med det sist fattade beslutet, Litt. a) måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”att, vid tillämpning af det nya räknesättet, R.
Man ansåg det omöjligt att bereda pressjäst utan förlust, med mindre man använde mäsken till bränvinsbränning, men numera är det temligen allmänt kändt, att så icke är händelsen, och jag får serskildt nämna, all under Febr. och Mars månader i år bar en dylik pressjästberedning varit i gång på en egendom i närheten af Stockholm. Den person, som skötte denna fabrik, och under sisth år jemväl skötte en annan i Slockholm, har i dessa dagar sagt mig, att under Febr. och Mars månader, då hränvinsbränuingen var förbjuden, tillverkades pressjäst der, och det s. k. recidium utfordrades på kreaturen. På min derom framställda fråga fick jag det svar, alt ägaren till fabriken funnit det vara en ganska lönande handtering, ty mäsken hade blifvit så mycket tillgodogjord. Samme person har börjat anlägga en dylikpressjästfabrik här i Stockholm, som först i höst kommer i gång. Hade man känt detta förut, så år troligt, att meningarne blifvit helt annorlunda inom Utsk. Majoriteten inom Utsk. dref den satsen, alt pressjästberedning utan bränvinsbränning icke var verkställbar, hvilket bestreds på den motsatta sidan, men, som jag redan nämnt, den nya methoden var då inom Utsk. icke känd. Detta år en fråga, som jag anser vara af ganska stor vigt. Jag medgifver, att det bränvin, som ästadkommes genom pressjäst fabrikerne i landet, icke utgör ett så betydligt qvantum, att det serdeles inverkar på bela landets tillverkningsbelopp, och jag har derföre icke i främsta rummet fästat mig så mycket vid denna omständighet, som fastmera dervid, att dessa pressjästfabriker utan undantag missbruka det dem lemnade tillstånd, emedan de tillmäska vida större qvantiteter än sora erfordras, för att åstadkomma samma qvantum pressjäst. Desse fabrikers ägare begagna deras vanliga Den t Juli. 33 vanliga bränvinsmäskekar för inmäskning. Desse kar ära 2 j å 3 alnar höga och fyllas med mäsk, med lemnadt rum likväl för jäsningen, såsom vid vanlig bränvinsbränning.
Hvad sjelfva saken beträffar så kan icke någon med bildning förneka att decimal-räkningen är af alla slags räknesätt det lättaste. Således lärer väl icke heller någon kunna förneka att i theorien är ett Decimal-system i penningeräkningen af ganska stor nytta, men när man skall införa en förändring, så genomgripande som den ifrågavande, så måste man fråga sig om det mål man söker vinna verkligen upnås. Då måste också tanken sträcka sig till den stora medborgareklass, sorn företrädesvis kommer att begagna det nya räknesättet, och deraf följer frågan om denna stora klass af medborgare verkligen har så stora fördelar af det nya räknesättets införande som man tror. Det må förlåtas mig om jag i delta fall är tveksam. Sveriges Riksmynt har sedan ett sekel tillbaka undergått, i afseende på benämningar och valörer, flerfaldiga förändringar. Erfarenheten har likväl visat att hvarje förordn., som utfärdats rör:de ny mynträkning, icke har lyckats uträtta det åsyftade ändamålet, nemi. att uttränga det gamla räknesättet. Tvertom finnas ännu i dag flera landsorter der, oaktadt alla dess författnir, det gamla räknesättet fortfar att vara gällande. När nu sä är förhållandet, så skulle det efter mitt förmenande vara fara värdt, alt genom införande af ett alldeles splitter nytt räknesätt, vi skulle endast få det resultat att vinna en tillökning af dessa räknesätt, utan att den stora mängden af medborgare skulle finna sig dermed Särdeles belåtna; men skall man införa ett sådant räknesätt, synes det mig, likasom en och annan talare förut anmärkt böra ske i sammanhang med Decirnal-systemets införande äfven i mått, mål och vigt. Det kan nemi. icke förnekas att i mått, mål och vigt finnas nu sådana underafdelningar, hvilka icke låta förena sig under något vilkor med deeimal-räkningens begagnande och således måste det vara klart att då man vill tillämpa Decimal-systemet i penningeräkningen eller myntet; äfven de serskildta räknesätt, som begagnas i afseende på längd, vidd och rymd böra fördelas efter samma grunder, så att mätandet af dessa, medelst penningen blir lätt att verkställa.
Detta skulle efter min tanka medföra den följd att den Summa, som circulerar i en oproductiv Liqvidations-Rörelse emellan Banco-Disconten och Private, skulle årligen ökas och RörelseCapitalet allt mer och mer omkring Hufvud* staden concentreras. Man kan med Arithme. tiska grunder bevisa detta påstående, ty om 6 Millioner R:dr utlånas af en Discont, inbetalas det första halfåret efter nu gällande methode 1,200,000, som åter utlånas; det andra halfåret betalas af de första Lånen, hvarå, 4,300,000 R:dr, restera 960,000, men deremot af de se - Vin 25 April» naste atlanta 1,200,000, en femtedel deraf med 240,000. Summan af afbetalningen för hvarje halfår blir således aldrig större, än 1,200,00c. Efter Utskottets föreslagne Method skulle åter på de första Lånen hvarje halft år betalas 1,200,000 och dessutom på den andra Utlåningen 240.000 R:dr och så vidare. Jag har i denna räkning supporterat att Utläningarne skedde endast hvar 6:te månad; det förändrar ej resultatet, om man betragtar dem såsom successivt skeende. Man åberopar till grund för Förslaget en större säkerhet; men dä Lånet ändock icke förr än innom 2i år blifver till fullo inbetaldt, kan i alia fall på en sådan tid Låntagares och Cautionisters säkerhet betydligt förändras. Om Discont-Directionen vid hvarje omsättning noga undersöker Hypothequernae natur, kan ingen fara för Disconten uppstå af någondera Methoden. I frågan om undersökning för Canal Directionens förfarande, instämmer jag fullkomligt i den önskan flere yttrat. Må man stallaCanal-Directionen till ansvar på ett Riksens, Ständer tillständigt sätt, med noga bibehållande af alla Lagformer; må man anklaga Direc. tionens Ordförande.
Maj:t i Nåder gilla de grunder, fullbordad, fä Utskotten tillstyrka , att Rikets Ständer bos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, att de, med godkännande af hvad Kongl. Majit i ämnet åtgjort, , jemväl för deras del, till vederbörandes efterrättelse fastställa omförmälde rote-jemknings-längd. Stockholm den 12 Mars 184 r. Emot Utskottens beslut anmäldes följande reservation af Riksdagsfullmägtigen Niclas Jönsson Rån Christianstads Län: J’Då jag af de sammansatta UlskoLtens Utlåtande, rörande rotejemkningen i Skåne, finner, att Utskotten uppfattat min motion så, sorn. skulle jag hafva åsyftat någon återgång eller förändring af hvad denna fråga redan blifvit vidgjordt, så anser jag mig skyldig förklara, att detta ingalunda varit min mening, ej eller att framställa någon anmärkning emot Konungens Befallningshafvandes åtgärder härutinnan, men väl och med afseende å hvad, som i Betänkandet förekommer, angående nödvändigheten och ändamålsenligheten af det i Kongl. Instructionen den 4 Maj i838 föreskrifna sältet att utröna, hvilka rotar vore i behof af hjelp, har jag önskat fästa uppmärksamheten derå, alt många verkligen hjelpbehöfvande rotar gått miste om erhållandet deraf, just derföre, alt de ej förstått alt inom den utsatta tiden anmäla sig dertill, behörigen documenterade med skiftes-taxerings-, bevillningsm. fl. handlingar, samt för alt sådant i framtiden må kunna undvikas, föreslå, att, när någon jemkning i Skånska roteringen tilläfventyrs framdeles kan ifrågakomma, en Commi-sion då må för sådant ändamål nedsättas häradsvis och med sockne-ombud utaf Nämnden, de der bäst och tillförlitligast kunna uppgifva hvarje hemmans och lägenhets beskaffenhet, natur samt större eller mindre afkastning; varande min öfvertygelse, att genom en sådan åtgärd ingens verkliga rätt blefve förnärmad. Hvad serskildt rörer extra roteringen, så vill jag hoppas, att Rikets Ständer icke nu meddela stadfästelse derå, då för en dylik åtgärd, JBih. till R.
Jag anhåller vördsamt att R. och Ad. behagade, med afslag å Utsk:s Betänk., såsom sin gemensamma tanka antaga det förslag till underd. skrifvelse, som Frih. Alströmer i slutet af dess reservation afgifvit. Den 21 Juli 377 Frill, von Kraemer, Rob. Fredr.: Jag för min del vill icke bestrida, att ju icke såväl Häradssom Läns-nämnder, ändamålsenligt organiserade, skulle vara af särdeles nytta vid behandlingen af Häradets och Länets gemensamma angelägenheter, samt att sådana inrättningar skulle kunna lemna åt Läns-Styrelserna ett ganska vigtigt stöd vid sådana frågors handläggning. Men jag tror likväl, i motsats till deu siste värde talaren, alt hushålls-sällskaperna, med den vidsträcktare verkningskrels de i sednare tider fått, till största delen hafva fyllt den brist på en hela länet omfattande kommunal-institulion, som förut rådde. Dessa sällskaper behandla nästan alla allmänna angelägenheter, som röra länet, icke allenast landthusliållningen och boskapsskötseln, utan äfven mycket annat, såsom kommunikationers förbättrande, sänkning eller aftappning af sjöar, skogarnes vårdande m. m. Husliålls-sällskapernas utgreningar, eller Härads-nämnderua, hafva äfven i sednare tider utvecklat en icke ringa verksamhet. Jag är ledamot af en sådan nämnd, som omfattar tvenne Härader. Denna nämnd har under loppet af några få år tillvägabragt åtskilliga för orten ganska nyttiga inrättningar, såsom t. ex. en hypotheks-förening, en sparbank, flera andra gagneliga företag att förliga. Med ett ord, dessa sällskapets verksamhet bar icke inskränkt sig till jordbruket, utan inlåtit sig i en mängd andra för det ekonomiska välståndets befrämjande ganska vigtiga företag. Jag är således förvissad derom, att dessa sällskapet' till en stor del ersätta de föreslagna länsoch häradsnämnderne, hvars inrättande likväl torde vara önskvärdt.
Mars 1837, en Handelsoch Sjöfarts-Tractat afstutad, enligt hwilken, emot fullkomlig jemlikhet, Swensta och Norrsta fartyg äro berättigade att i Hannoversta hamnar införa waror, producerade i hwad land som helst, samt derstädes i allmänhet tillgodonjuta enahanda behandling bade för skeppsoch tull-umgälder samt öfriga afgifcer, svin inhemska fartyg och deras laddningar. 3 Kongl. Maj:t har likaledes haft all moda ospard att befrämja och betrygga Swensta och Norrsta Sjöfarten pä Italiens kuster. Den 28 November sistlidne ar, har med Kongl. Sardinsta Regeringen blifwit afstutad en Handels» och Sjöfarts-Tractat, hwartill ratificationerna under loppet af innewarande manad urwexlas i Turin och som, i stöd af medgifwen reciprocitet, tillerkänner de förenade Rikenas fartyg och deras laddningar samma rättigheter och förmäner i Sardinsta Staternas hamnar, som Vestas egna farwg i dem äcnjuta, äfwen dä införsel ster af främmande länders produkter, hwarigenom den betydliga fördel wunnits att afgifterna blifwit med tre fjerdedelar förminstade. Härunder äro likwäl icke inbegripne säd, olive-olja och winer, införda frän hamnar wid Swartå hafwet, Adriatista och Medelhafwet till Cap Trafalgar, för hwilka warors import under Sardiniens flagga, lindrigare afgifter tills widare erläggas, än under Utländsta Magters i allmänhet, hwarföre ock Kongl. Maj:t, sä wida denna olikhet icke inom fyra ärs förlopp uphört, förbehållit sig rätt till motswarande förhöjning i cull-umgälder för nämnde artiklar, dä de frän samma orter pä Sardinsta stepp inkomma i Swensta hamnar.
Man talar om Franska och Amerikanska pappersmyntet: nå val! hvar hade väl Frankrike stått, oro, så snart Assignaterne liade något fallitj, Styrelsen hade, af fruktan för vidare fall , öfvergifvit Nationens sak? Genom öfverdrift i AssignatMassan töllö desse papper till intet; men jag frågar: hafva vi begärt en sådan öfverdrift? Nöden tvang Norra America att också öfverdrifva sin Sedelstock; och den föll ofantligt i värde, roen hvar hade Amerikanska sjelfständigheten stått, om fallet förmält Styrelsen att öfvergifva striden? Hvar Gustaf den 3:dje, om Ilan, af farhåga att öka RörelseCapitalet, stadnat i sitt försvar? Norra Amerika och Gustaf den 3:dje visste sjelfva, att, både underhålla och förbättra sine pappersmynt, derigenom att allt gjor - Den 6 Junii e. m. 263 des till förökning i production, sorn åter förökade myntvärdet. Må man då icke blott tala om skadligheten af ett för stort RörelseCapital, utan äfven om angelägenheten af ett tillräckligt; må man ej blott framställa faran af det skadliga, utan äfven fördelen af det nyttiga. Tvenne talare hafva i dag skildrat öfverläggningsämuet på ett sätt, som ger ensamt åt deras egna åsigter det vackra ändamålet, att förbättra myntet; men deremot bestämdt ger åt våra, beskyllningen att vilja försämra detsamma; jag frågar likväl, när tillhörde det väl den ena sidans talare, att icke allenast afgöra sin egen sak, utan äfven sine motståndares? Jag skall alltid tro, att afgörande rätten tillhör ingendera, fastän den bestämmes af pluraliteten. Tiden och allmänna tillståndet, som blir, skall afgöra, hvilkendera sidan i dag baft rätt; och emedlertid vill jag icke bestrida, att man ju uträttar mycket med declamationer och beskyllningar; men inför den mogna pröfningen utgöra de inga bevis. Jag ömar rätt lifligt alla Pensjouslnrättningars ställning; men det gifves också någon ting af lika rätt till ett ömt deltagande; och detta är allmänna nöden, bevittnad ifrån alla Landsorter.
Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Betänkanden: 36 H. 3* 36 Den i Augusti. Från Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten : Af den n sistlidne Julii: N:o 53. Angående Dykerioch Bergningsanstalterne i Riket. Från BevillningsUtskottet: Af den s3 sistlidne Julii: N:o 36. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Memorial N:o 3i med en af Friherre Carl Henrik Anckarswärd hegard Tableau öfver Bevillningens fördelning. I anledning af de olika beslut, hvaruti RiksStånden stadnat, i afseende på Grunderna för den blifvande Allmänna Bevillningcn, samt för värdering af Fastigheter. Lades på bordet. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 9 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Den 3 Augusti f. m. Måndagen den 3 Augusti 1829. Plenum klockan 9 Förmiddagen. Företogs till pröfning RiddarliusUtskottets den 6 sistlidne Junii afgifne, och den 23 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande förnyadt förslag till Riddarhusordning. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, alt hvarje §. af RiddarhusUtskoltets berörde förnyade förslag till Riddarhusordning finge serskildt för sig till öfverläggning och pröfning företagas; hvilket bifölls. §. .. Pä Riddarhuset äge hvarje introducerad ätt, efter den vid 180Q ärs Riksdag stadgade nummerföljd, säte och stämma, på sätt denna Riddarhusordning föreskrifver. Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold:
Det torde ock förtjena uppmärksamhet, att Rikets Ständer, då de vid 1830 års Riksdag fattade beslut om en fonds afsältande till utlåning för handel och näringar, ansågo kännedomen om handeln och den större rörelsen så erforderlig för en dylik lånerörelses ändamålsenliga besörjande, att de icke tilltrodde sig kunna öfverlemna förvaltningen af denna, ehuru då jemförelsevis ringa, fond, åt allmänna eller den såkallade Banko-diskontdirektionen, med mindre än att denna med sakkunnige ledamöter förstärktes. I Banko-reglementet infördes alltså det deruti ännu befintliga stadgande, att ”Direktionen öfver Handelsoch Närings-diskonten utgöres i Stockholm af ledamöterne i Direktionen öfver Banko-diskonten, jemte högst fyra af Fullmäktige utsedde personer, inom eller utom Öfver-styrelsen, som ega kännedom om näringarne och den större rörelsen.” Men hvarken då eller sedermera anvisades tjenstgörings-arfvoden åt de ledamöter, som borde till deltagande i Handelsoch Närings-diskont-direktionen tillkallas, af hvilken anledning valet af dem troligen blifvit inskränkt inom Bankens egen Öfver-styrelse, hvaraf den oformlighet inträffat, att Handelsoch Närings-diskontens Direktion, ehuru subordinerande under Fullmäktige, utgöres af flere Fullmäktiges ledamöter, än hälften af deras hela antal. Ehuru Utskottet sålunda hufvudsakligen delar de åsigter, som, i fråga om Banko-diskonl-direktionens sammansättning, blifvit af Direktionen framställde, har Utskottet likväl, med afseende på ej mindre Direktionens hädanefter förekommande tätare sammanträden, än vigten af den vidsträcktare kännedom, som utaf en Direktion, sammansatt af flera ledamöter kan påräknas, ansett ledamöternes antal fortfarande böra utgöra älta, hvarige - Banko-Utskottets Memorial, N:o 66. 5 noro Banko-fullmäktige också blifva oförhindrade att, derest de så för godt finna, jemväl hädanefter kunna bland sig utse fyra ledamöter till deltagande uti Banko-diskont-direktionen.