Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nekar han igen döms han till vatten och bröd i 14 dagar. Fortsätter han att neka gör man hemställan till överrätten som överlämnar målet till Vårt gottfinnande. Den som begått nattvard innan kyrkoplikten bötar 10 daler till församlingens fattiga. I brist på pengar hålls han i fängelse på vatten och bröd. De som förbryter sig med blodskam eller lägersmål i förbjudna led döms till döden, men njuter förskoning till livet och skall undergå kyrkoplikt. Den som döms till halv mansbot får enskild skrift och avlösning. Undantag apotekares ansvarighet vid utlämnande av gift. Den som uppträder drucken eller för oljud vid gudstjänst skall undergå kyrkoplikt en söndag. Skuffar eller stöter man någon, kivar eller träter i vredesmod i kyrkan under gudstjänsten är han förfallen till uppenbar kyrkoplikt. Den kvinna, som hemlighåller för prästen, att hon har begått lägersmål och får nattvarden, skall ges enskild skrift och betala avgiften till kyrkan. Malmö den 23 mars 1807. GUSTAF ADOLPH. Kungörelse angående vad som bör iakttagas vid förpassningars utfärdande för judar i avseende på deras resor till städerna. Stockholm den 14 april 1807. Det är förbjudet för judar att kringresa på landsbygden och driva handel eller hantverk. Påträffas de, skall de under bevakning föras till den stad, där de har sin rätta hemvist och böta 50 riksdaler. De som har andra angelägenheter att resa till någon stad, skall vara försedd med ett pass, där det står hur länge hans ärende i staden tar. Överskrider juden den tiden, som är angivet i hans pass återförs han och bötar. Stockholm den 14 april 1807. J LILJECRANTS. Kungörelse angående det s k produktsplakatets vilande tills vidare även i anseende till de farvatten och orter, som äro inom Östersjön belägne. Stockholm den 16 april 1807. Då flera hamnar blivit besatta av fientliga trupper och således den svenska sjöfarten blivit avbruten finns anledning förordna att de förmåner och friheter är tidigare beviljade utländska skepp må utsträckas till farvatten och orter vid Östersjön. Gäller salthandeln bl a. Stockholm den 16 april 1807. J LILJECRANTS.
Vid skedd föredragning af Stats-Utskottets Memorial, N:o 10, med återlemnande af Pehr Mattssons från Westernorrlands län motion, angående anvisande af den återstående hälften utaf skydds-afgiften till folkundervisningen, samt samma Utsko-tts Memorial, N:o 11, med återlemnande af Anders Anderssons och' Johan Johanssons från Östergöthlands län motioner, angående anslående till fattigvården af den återstående hälften1 af personela bevillningen, beslöt Ståndet, att till Bevillnings-Utskottet öfverlemna ofvannämnde 3:ne motioner; hvaremot, i anledning af samma Utskotts Memorial, N:o 12, med återlemnande af en utaf Herr G. F. Asker väckt motion, innefattande hemställan, alt folkskole-afgiften hädanefter må af kronans och städernas uppbördsman omedelbart levereras till vederbörande skolstyrelser, Ståndet beslöt att nämnde motion skulle till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnas. S. D. Prot.-Utdrag den 30 December 1833. 65 S. D. Vid föredragning af Banko-Utskottets Memorial N:o 3, med återlemnande af Herr P. Westerstrands motion, deruti denne fästat uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att åtgärder vidtagas, hvarigenom de operationer, som föregå silfverutmyntningen, varda ändamålsenligare ordnade, på det att felaktigt silfvermynts spridande i rörelsen sålunda må förekommas, beslöt Ståndet, att samma motion måtte till Stats-Ulskottet öfverlemnas. S. D. Lag-Utskot/ets utlåtande N:o 1, i anledning af väckt motion, angående revision af lagarna om edgång, hvilket nu föredrogs och upplästes, ansåg Ståndet icke för ' närvarande fordra någon dess åtgärd, utan lades detsamma till handlingarne.
Ridderskapet och Adeln, i afseende pä min wälmening, ursäkta mine insigrers ofuakomlighet Sädan är och blir altid min tanka och min önskan, dä jag har den strän tala rnför detta uplysta samfund. Men om jaa skule se urina ödmjuka anföranden wäcka Miftförständ, mäste jag begagna och förbehälla mig urin rätt at förklara min mening. Ingen bär mera än jag aktning för pluralitetens omdöme, men ingen kan ocksä wara mera öfwertpgad om Högloft. Riddorftapets och Adelns rättwrsada frägan kunde wara at beskydda hwarje enffrlts ratt och frihet. Icke här det kunnat wara min tanka, Mycket mindre min förmodan, at igenom mitt yttrande - 942 Den 23 Iunn. trande bestämma widdén af Högloft. Ridderssapcts och Adelns rrpoffrin-;ar. Jag har endast trott.- at uti alt/ sc-m e» rubbar agaude muren, sonr > t lnnesaieae näg->n o-.öiUghet i Iverkställigbetcn wore billigt at ingät i jän:nkn:ng i afseende pä oförmodade behof. Jag har pä denna grund och med den af mig listigt kända öfwertygelsen, at et fritt och pä princip grundadt begifwande förekommer framtida upoffringar, wägat föreslä at Säterier under krigstid äfwen skulle deltaga i skjutsning beswaret. Jag har trodt at en proportion skulle kunna utfinnas, hwarigenom detta deltagande skulle blifwa drägeligt för Säteri - ägaren och afwända upmärksamhetcn ifrån denna stags förmögenhets större friheter; men om jag häruti bedrager mig är det något, som jag med det öfriga helt och hälligt hemställer til allmän pröfning. Min endaste önskan, icke för min enskildta del, menför det Stånds anseende, bwaraf jag har den äran wara en medlem, inskränker sig dcrwid, at Högloft.
Hwad högstberörde proposition först innehåller angäende Fästnings-straff pä lifstid, stämpling, eller anställande af weckeligt försåt emot den andra Makans lif, samt z ärs oafbrmit fortfarande galenffap, hwilka, såsom skal til Agrenffaps-ffillnad, Domaren mä aga at uptaga, är hufwudsakeligen ofwerensstämmandemed Riksens Högloft. Ständers, angäende sädane händelser, i enlighet med Utskocms förut gjorda tilstyrkan, afgifna underdäniga hemställan: och dä det härwid i Räder föreflagne rillägg om det afseende som i första fallet borde göras pä den skillnads-sökande Makans delaktighet i den andras brott vcksä instämmer med den af Utskottet den zr sistl October härom yttrade ranka, äfwensom tillägget angäende den ena Makans wällande til den andras galenskap, samt om Makarnes sammanflyttning och samlag efter den brottfliges bestraffning vcksä äro pä goda skäl grundade; kror Utskottet denna del af propositionen höra förändrad i underdänighet gillas. Men wid del som om underdänigt skildnadssökande hos Kongl. Maj:t är i Nader föreslagit, har Ut,kottet efter nogare öfwerwägande ansett sig böra följande anmärka. r:o. At Ägtenssaps-skillnad, pä grund af laga - Den 22 Mars. 925 ga kraft wunnen Dom, hwarigenom nägon blifvit til lifs eller arans förlust dömd, mä ankomma pa Konungens omedelbara pröfning, finner Lag-Utffottet wara fullkomligen grundade; men emedan de i Konungens Nådiga proportion föreskagne ordalag: "Gasom när den andra Makan blrfwik genom Laga kraft wunnen Dom til Lifwets eller Ärans förlust stridig känd, men genom Bongi.
Derefter skulle Bolaget vara berättigadt, att uttaga, hvad som till Riksgälds-Contoiret influtit; Äfvensom att i mon, som lånet enligt de afgifne Skuldebrefven utgår, det samma till hela det reverserade beloppet, så i hufvudstol, som ränta, uppbära, och ifrån dea tiden frikallas Bolaget från någon Speciel granskning af Verkets Räkenskaper. 4:o Enär den nya Actieteckningen skett, bör Bolaget afgifva sin förbindelse, att, enär detta Verk lemnar en vinst af 8 procent, erlägga till Staten En procent, och således behålla Sju procent; Då denna vinst uppgår till 10 procent, likaledes utgifva två procent, vid 12 procent betala till Staten tre procent, hvarutöfver Statens inkomst af detta Verk icke får beräknas. Den vid i8a3 är* slut, af Bolaget ännu återstående särskilde skuld till Statsverket hör efter afqvittning prasmie-medlen, afskrifvas, utan att falla Bolaget till last, men ifrån samma stund upphör äfven ali vidare utbetalning af de hittills bevixade praemier. Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret kunde anmodas, att. om verkställigheten af ett sådant Beslut draga försorg”
Ullen så mycket mindre behofde befaras, som andra länders, och i synnerhet Englands och Frankrikes, behof deraf, hvilka, efter alla anledningar, måste ännu manga år fortfara i ståndigt tilltagande, lemnade producenten en säker utväg till afsättning; att den brist på afsättning å inom landet fallen fi n are Ull och d ess vanpris, hvaröfver klagan föres, hårleder sig förnämligast från bri - i Stuts-j Bevillningssamt Oee.-Utsk. Uti. N.o 10g. 7 stande kunskaper hos Schåferi-egare i productionen al Ull och dess tvättning, sortering med flera operatoner, hörande till dess beredning tili handels-vara, likasom hos Fabrikanter i bedömandet af Ullens råtta användande efter dess olika egenskaper; att, ehuru inrättning af ordentliga Ullmarknader ännu år en för tidig åtgärd 1 de flesta Rikets landskaper, anstalter likväl redan syntes kunna, för lättande af Ullens afsättning, vidtagas i de provincer, der antingen Yllefabriker nu finnas, eller en utväg till export, utan svårighet kan beredas; samt att, om afseende fästes på landthushållningens framsteg i allmänhet och åkerbrukets i synnerhet, hvaraf ökad tillgång och lägre pris på spannmål åro naturliga följder, och om man tillika öfvervåger landets ännu ouppfyllda Ullbehof af inhemsk afvel, Ylle-manufakturens ständiga framsteg och den vidsträcktare utsigt verldshandeln öppnar för Ullens afsättning; alla omständigheter, gemensamt, förena sig till lofvande förhoppningar örn framgången af de anstalter, som för närvarande kunna till den inhemska Fårskötselrrs befrämjande vidtagas; hvartill äfven väsendtligen måste bidraga den håg och den täflan, hvarmed densamma blifvit af upplyste Landtbrukare i flere orter af Riket idkad. 8 StatsBevillningssamt Oec.-Utsk. Uti.
Om do af Konstitutions-Utskoltet föreslagna ändringar uti denna § varda slutligen autagne och godkände, komina de delar af §:ri hvarom nu icke är fråga, att rättas derefter. §• 28. 7:o Ridderskapet och Adeln —• —- —• •—|äskar. 2:o Inom ofvan isarjde lid utvälja) hvartdera Ståndet i dess särskilda Plenum genom allmän omröstning 30 Ledamöter i den Nämnd, sorn enligt 75 § 2 mom. tiger att med Riksens Ständers rätt besluta. §■ 29. l:o Konstitutions-Utskoltet, som utgöres af Tjugufyra Ledamöter, tillkommer att, i den ordning Regerings-Formen föreskrifver, granska Rikets Grundlagar, samt upptaga frågor och tilt Ståndens Plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf; hvaröfver Ståndens Ledamöter vare obetaget, att in Pleno yttra sina tankar, men hvilka förslag Riksens Ständer ej förr, än å den nästföljande Riksdagen ntå slutligen antaga. Öfverlemna!' Konungen åt Riksens Ständer någon Proposition rörande Grund - Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33. lagar, uppdrage Riks-Nämnden genast, utan att förut derom öfverlägga, åt Konstitutions-Utskottet, all dess utlåtande afgifva; och förhålles dermed, som i Regerings-Formens 81 § stadgadt är. Då Utskottet —- Tryckfrihetslagen ansvara. 2:o Konstitutions-Utskottet åligge, att äska de uti Stats-Rådet förda Protokoll, skall Utskottet då sådant för Riksens Ständer tillkännagifva, hvilka, om de finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan, att han ville utur Stats-Rådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, mot hvilka anmärkning blifvit gjord.
Hushållningssällskap såsom gåfva, att ett SpanmålsMagazin för Länet blifvit uppbyggdt, att jemtlands Kongl, FältJägareRegemenie, som utgjort Ett Tusende man nedsättes till 8oo:de för att lindra Rotehållarnes för stränga Rotering , så synes klart, stt dessa af Hans Majit Konungen vidtagne Nådiga åtgärder skola medföra de mest välgörande verkningar, och i sanning förtjena att benämnas för stora förberedande anstallter till Jemtlands uppkomst. Herr Montgommerie öfvergår ofta från sjelfva ämnet, som icke synes hafva varit dess hufvudSyftemål, för att klandra LäneStyrelsen i Jemtland, och enär anklagelsen, ehuru på orätt »tälle, här blifvit gjord, utbeder jag mig Höglofligc Ridderskapets och Adelns tillstånd och D»n 5 September J. m. 5j tålamod att fa vederlägga flera ogrundade beskyllningar. Jag skall icke åberopa 90 §. i RegeringsFormen för att undvika svaromål. Herr Momgommeri anför: ”att man blott för ait fästa en slags uppmärksamhet, mot naturen af saken och mot alla sanna StatsEconomiska fordringur, söker att genom mer och mindre lockaode medei tvinga Inbyegarne i detta hårda och kalla klimat att förgäfves använda omtanka och kostnad på en större Sädesproduction, soin sällan lyckas och nästan aldrig är lönande. J, Denna uppgift år stridande emot sanna förhållandet. I ett så vidsträckt Land som Jemtland bör hvarje förbättring lämpas efter olika localers serskildta beskaffenhet. I en del Socknar odlas der Säd med samma fördel, sorn i Rikets sydligare Provincer, då ett medium beräknas af 10 år, i andra åter kan icke med fördel odlas annat än foderväxter. Att uti ett sådant land söka införa blott en odlingsmethod vore oklokt och skadligt. Det är en noga kännedom af bristerna som bör föregå hvarje economisk förbättring, ty utan en sådan kunskap kunde botemedlen hafva vådligare följder, än sjelfva de svårigheter man ville afhjelpa.
Kaptenen E. Skottes sterbhus-delegare. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtsk:s d. 4 och 11 dennes på bordet lagda Betänk. M 12, i anledn. af väckt motion om uphörande af rättigheten att börda jord å landet. Don 15 Mars f. m. 223 Ånyo föredrogs SlatsUtsk:s d. 8 och 11 dennes på bordet lagda Utlåt. JVs 65, ang:de erforderlige medel för nu förestående utbetalningar å det under innevar:de Riksdag beviljade serskildta kreditiv. Frih. Stjernstedt, Jakob Theodor, anförde skriftligen: Riksg:s-Kont. eger f. n. obligationer, utgifne af Svenska Hypotbeks-föreningar till ett sammanräknadt belopp af 3,218,650 R:dr b:ko. R. St:rs Bank innehar likaledes ett icke obetydligt belopp af nämnde föreningars obligationer nemi. 1,789,495 R:dr; och hafva sålunda Sländernes begge penningeverk tillsammans upköpt för något mer än 5 mill.T R:dr b:ko af dessa s. k. lätt realisabla förbindelser. Det är nemi. under denna benämning och med förutsättning att de i behofvets stund verkligen kunna med lätthet realiseras, som Hypotheks-föreningarnes obligationer blifvit af Ständernas verk upköpte. Nu har emellertid behofvets stund inträdt, men Fullmäktige i Riksg:s-Kont. förklara enstämmigt och StatsUtsk:s pluralitet imstämmer, att det icke utan alltför stora olägenheter låter sig göra att realisera dessa papper, som man förut ansett så lätt realisabla samt begära derföre att den § i Riksg:sKont:s Reghte, som ålägger Fullmäktig att för bestridande af Kont:s utgifter upsäga eller försälja innehafvande, obligationer icke längre måtte vara förbindande.
Utskits hemställanden biföllos. 12:te punkten (sid. 18), jemte förslaget litt. e. Hr II uss, Magnus: 1 den nu under diskussion varande punkten, synes Utsk:t hafva antagit som gifvet att öfveransträngning skulle ega rum i skolorna elter den läsordning, som nu är införd. Mig synes dock som Utsk:t antagit detta utan fullständiga bevis; och så länge sådana saknas, må det vara tillåtet att sätta i fråga verkliga tillvaron af den så mycket omordade Öfveransträngningen. Från många läroverk har visserligen klagan öfver elevernas öfveransträngning med dess följder försports, men från andra har man hört ett alldeles motsatt förhållande omtalas, hvadan män af facket härutinnan tyckas vara af ganska olika tanke. Klago - Den 10 Juni e. m. 145 Klagomålen äro grundade hufvudsakligast på de talrika fall af ansemia eller bleksot, som bland skolungdomen förekomma, och man har trott att denna sjukdom skulle härleda sig af det mångläseri, som nu drifves i skolorna, eller rättare af den öfveransträngning, som deraf blir en följd. Men först och främst bör anmärkas, att denna sjukdom förekommer i alla rikets delar ej sällan bland barn och ungdom, som ej besöka skolorna; det borde derföre först utredas, om den förekommer oftare inom skolan än utom densamma, inom samma åldrar; derefter bör utredas, om icke andra orsaker än läsningen finnas, hvilka kunna och böra tagas i betraktande för förklaringen af förhållandet, om denna sjuklighet skulle befinnas talrikare inom, än utom skolan. Bland dessa orsaker anhåller jag att få fästa uppmärksamheten vid några, som jag anser vara de vigtigaste: a) det afbrott, som eger rum, då gossarne från hemmets frihet komma till skolans tvång, der lokalen ofta är instängd, saknande frisk och god luft, ty erfarenheten har visat att i samma mohn skolhusen äro bättre ordnade, med hänsyn till utrymme och frisk luft, i samma mohn är äfven ungdomen friskare; b) i hemmet erhåller gossen kraftig och sund föda, som regel i rikligt mått; kommen till skolan utbytes denna diet ej sällan mot en knappare och mindre kraftig.
Maj:t i sin nådiga Proposition denna riksdag föreslagna femklassiga läroverken, det förra med 97 och det sednare med 76 lärjungar, då den af Kongl. Maj:t stadfästade ritning till ny, redan uppförd skolhusbyggnad beräknad för femklassigt läroverk gifvit stöd åt stadens och ortens förhoppningar om läroverkets utvidgande till ett mot behofvet verkligen svarande omfång, och då i Stockholms län intet annat elementar-läroverk norr om Stockholm finnes och ganska få från hufvudstaden aflägset boende föräldrar kuna låta sina barn begagna derstädes befintliga läroverk i anseende till den dryga lefnadskostnaden, samt då derjemte tilloppet af lärjungar vid elementarläroverket i Upsala de sednare åren varit så stort, att de lägre klasserna derstädes måst delas i tvänne parallela, vågar man föreställa sig, att dessa förhållanden skola vinna Rikets Ständers behjertande, hvadan jag, dertill föranledd af en närmare bekantskap med ortens tillstånd och behof, vördsamt föreslår: att Norrtelge tvåklassiga elementar-läroverk må utvidgas till ett femklassigt, med en lärarestat af Rektor och fern Kolleger, samt ett nödigt anslag till dessa lärares aflöning, beviljas i likhet med hvad för öfriga rikets femklassiga elementar-läroverk är bestämdt. Stockholm den 26 November 1862. C. F. Björkman. 156 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 80. Xio HO. Af Doktor P. J. Emanuelsson; Om årlig pension till Skolläraren Sv. A. Dahls efterlemnade enka. Att skollärarens kall är både mödosamt och föga vinstgifvande, lärer allmänt erkännas. Har han familj, så blifver bergningen redan under hans lifstid knapp, och vid hans frånfälle råka de efterlefvande merändels i nöd. Är detta händelsen vid de offentliga läroverken, hvilkas lärare dock hafva bestämda, om ock små löner, så är det ännu mera förhållandet med privatlärare, hvilkas inkomster bero af tillfälliga omständigheter. Och likväl torde skolläraren genom sin obemärkta verksamhet mången gång gagna samhället mera än andre, hvilkas högre samhällsställning ådraga dem en större uppmärksamhet.
Domare, af hvilka vi äfven bland detta Samfund hafva många, ej skall tveka att försäkra, det han aldrig för stadgandet af sitt beslut behöft detta ; och jag anser att lika så böra vid framställning och afgörande af Allmänna Lagstiftnings-frågor, icke enskildta Considerationer vara de gällande skälen, utan allenast sådane principer, som grunda sig på Allmänna förnufts slut. Friherre Staél van Holstein, Corfitz Ludvig.- De olika meningar, som yttras om rätta förståndet af 90 § i Regerings-Formen, gifva mig anledning till några anmärkningar vid detta ämne. Det är kändt att under förra Frihers-tiden, drogos nästan alla betydliga Rättegångar under Ständernas pröfning. Riksens Ständer hade derigenom blifvit förvandlade till så väl Lagskipande som Lagstiftande, således en Instance öfver Domstolaroe. Olägenheten häraf insågs, och detta var orsaken till stadgandet i 90 §> Regerings Formen, hvarigenom sådana Rättegångs-ärenden, sam röra enskildta Personer, Corporationer m. m. icke få åter upprifvas och under pröfning tagas; men denna föreskrift rörer blott enskildta Ärender, icke Allmänna, ty det stadgas tydeligen, att det blott är förbudit, i annat fall och i annan ordning än Grundlagen föreskrifver. Här gifvas således fall då det är tillåtit, och dessa fall äro; om något tilldragit sig tvärtemot Grundlagens föreskrift eller ock Landets sannskyldiga bästa. 106 och 107 §. §. i Regerings-Formen, åtex föreskrifva sättet bn» Den 2 Februarii. 3? ru vidare förhållas bör; häraf mäste nu val nödvändigt den slutsats böra dragas, att äga Ständerne rättighet att ställa Stats-Rådet tillfan* svar, så måtte de äfven äga rättighet söka hindra olagligheter, derigenom att dessa upptäckas med facta visas, och till deras afböjande mått och steg tagas:
Med stöd af detta samt hvad mera blifvit anfördt till upplysning om mångfalden och betydenheten af de åligganden, hvilka tillhöra Sundhets-Kollegii embetsoch tjenstemän, har ordföranden underdånigst hemställt, det Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition, att Kollegii aflöningsstat, sorn, utom ordföranden, för när - varande upptager: 2 Medicinalråd, å 4,000 R:dr Runt 8,000: — 2 » å 3,500 » » 7,000: 1 Sekreterare » » 2,500: — 1 Kamererare ” ” 2,500: — 1 Ombudsman och Fiskal ” ” 2,500: — 1 Aktuarie och Registrator ” 1,500: — 1 Notarie . ” ” 1,500: — 3 Kanslister, å 659 ” 1,977: — I Arfvode för granskning af medikamentsräkningar ” ” 600: — Summa R dr Ruut 28,077: — måtte bestämmas till följande förhöjda belopp: 2 Medicinalråd, å 5,000 R:dr Runt 10,000: — 2 ” å 4,500 » " 9,000: - 1 Sekreterare ” 55 3.500: — 1 Kamererare ” ■’ 3,500: — 1 Ombudsman och Fiskal ” ” 3,000: —■ 1 Aktuarie och Registrator ” ” 2,500: — 1 Notarie ” ” 2,200: — 3 Kanslister, å 1,000 ” » 3,000: — 1 Arfvode för granskning af medikamentsräkningar ” ” 1,000: — Summa R:dr R:mt 37,700: — Detta ärende, som redan den 14 Oktober sistlidet år inför Kongl.
Borgare-Ständet af Herr vergelin, som för att fHda frän öswerswänining mera än 4,000 Tunneland jord, i Wimmerby och Södra Wij Socknar af Cglmare Län, anWbr om bcwiljandet af ett anflag af allmänna medel, HM s5,ooo N:dr till upprensande af den del af Stängän, Warigenom dessa öfwcrswänmlngar förorsakas; anförande Motionären derjemte, att de af Kongl. Maj:t wid derom wäckt fräga anbefallde undersökningar blifwit pä ortens bekostnad wcrkställde, samt fullständige Chartor och arbetsplaner deröfwer upprättade, äfwcnsom att företaget blifnflt, säfö», »varande af stor nytta, i underdänighct af wedexbörande auctoritcter tillstyrkt; samt inom H. Bonde-Ständct af kric Lrsson och laban Lrsson frän Stora Kopparbergs Län, K. Wijkman frän Upsala Län och lokian Olsson frän Westeräs Län, om anflag af Strönirensningsmcdlen till upprensning af Dahlelfwen, anförande de irenne förstnämnde Motionärerne: att denna fräga redan är 1796 blifwit wäckt, samt att Kongl. Majit är 1802 dertill af allmänna medel anordnat en summa af 6,000 R:dr, hwilka medel dock sedermera blifwit till andra angelägna föremål anmände: att wid 1612 ärs Riksdag samma fräga ater warit i underdänighct hos Kongl. Majit anmäld; saint att är ,8,3 en sädan upprensning warit beslutad att LXX Stats-, B:cosamt A. Besw. o. Ekon. genast företagas. I öfrigt anförcs, att högst betydliga Landsträckor ä ätstillige tracter inom Kopparbergs