Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Någon ny kommunalman skall väljas, ty framför illa beryktade krogar bortåt lika illa beryktade broar, hvarunder slamrande tåg i full fart dundra fram, och ånghvisslornas skärande ljud återstudsa mot hvalfven, stanna enorma, granna reklamvagnar under trumpet och hornlåt och med jätteskynken fullristade af pöbelkandidatens namn, ordstäf, okvädingsord om motkandidaten o. s. v. Otvetydiga figurer stiga på och under hojt och dån och irländska kvickheter piskas hästarna i galopp gatorna nedåt. Utbjudare af sista timmens extrablad löpa omkring, ropande i falsett, det blandas med bullret af alla hjul, med skarpt kricketoväsen och med kabelvagnarnas infernaliska pingel. På plattformen stå konduktörerna, ofta i trasiga rockar och otvättadt ansikte, ej sällan en slusktyp, någon gång en afskräckande rå fysionomi. Larmet tilltar och trängseln ökas närmare Statestreet. Husen växa upp i skyn, rad vid rad ligga ruskiga herrekiperingslokaler, kringsvärmade af halfexistenser, slusktypen i stor skala och af alla grader. Slusken och halfslusken ha förmått sätta sin prägel på en millionstad. För dem blomstrar gator utefter en hel brokig industri af dålig tobak, billiga kläder, härskna pajer och uppbyggelsetraktater. Härnere är det folk kör med så vild abandon, det är ett virrvarr af klatschande piskor, svärande kuskar, mot stenläggningen smällande hofvar, då någon dignande häst söker resa sig – af örondöfvande rammel från med järnstänger tungt lastade vagnar ... Och åter och genom allt ljuder det aldrig en sekund upphörande pinglet, – men folk hör ingenting, de trängas i dödsförakt mellan galopperande hästar, dundrande kärror, kabelvagnar, politiska standarbärare, annonspelare, velocipedister, tyska musikparader ... Finns något som liknar Chicagos milslånga Statestreet?
Och då 37 § i den föreslagna Konkurslagen icke gör ett tillägg i detta syfte öfverflödigt, enär afhändelsen skulle kunna vara lagfaren t. ex. två månader före konkursens början, ehuru efter döds fallet, hemställer Utskottet, det Presteoch Borgare-Stånden måtte godkänna förra delen af ifrågavarande §, men ali Rikets Ständer deremot, — BondeStåndet med frångående af sitt redan fattade heslut, — mätte, i stället för del i Utskottets förra Betänkande förekommande andra moment, besluta införande i denna § af följande slad ganden: »A/yttras af sterbhusdelägare boet tillhörig fast egendom förr än en månad förflutit, antingen från den dag, uppteckningen af boet slutad var, eller, om bouppteckning inom föreskrifven lid ej förrättad blifvit, från den dag, liden dertill lilländagåll; vare öfverlålelsen emot den dödas boi genär er ulan verkan, der konkurs efter den döda börjas inom sagda tid, samt gode männen, sysslomännen eller borgenärerne i konkursen å nya ägaren laga stämning och fortställa den sist en månad efter inställelsedagen: har å egendomen lagfart ej blifvit sökt förr än efter inställelsedagen; vare den klandertid, nu sagd är, beräknad från den dag, lagfarten söktes. Enskild borgenär äge ock rätt åter vinning stalon anställa på sätt nämndt är: kungöre det dock, innan saken vid domstolen förekommer, för gode männen eller Bih. till R. St. 7 Sami. 1 Afd. 25 Höft. 4 2G Lag-Vtskottcts Utlåtande M 48. sysslomännen: försummar han del; då må hans talan ej lill pröfning upptagas.» Alla öfriga delar af ifrågavarande Betänkande äro antingen af samtlige Riksstånden eller af tre Stånd bifallna eller lemnade utan anmärkning; vid hvilket förhållande de af ett Stånd vid några §§ gjorda anmärkningar icke föranleda till någon Utskottets åtgärd; dock anser sig Utskottet böra ytterligare till rättelse anmäla del på första raden af 6 § förekommande tryckfel, att ordet »de» blifvit salt i stället för »en». Stockholm den 1 September 1860. Reservation:
Hvarje försök dertill i form af gillande eller ogillande utaf RiksStåuden skulle innefatta ett försök att gå längre än grundlagen medgifver. Under denna öfvertygelse anser jag endast återstå, att de, som hafva en från Utsk:ts åsigter i sak afvikande mening, nedlägga den, om de så vilja, i sitt Stånds prot. Tadlet emot mig önskar jag endast besvara med den förklaring, att regeln för mitt handlingssätt blifver, hädanefter, som hittills, den, att, med oförställd och uttalad aktning för andras öfvertygelser, söka bilda mig en egen samt redligen följa den. Frih. v. Schultzenheim, David: Då jag anser denna fråga, som med skäl väckt mycket upseende, vara tillräckligt utvecklad i afs. å grundsatserna och de juridiska förhållanderna, vill jag dervid blott uppehålla mig i förbigående och innan jag öfvergår till den praktiska delen af ämnet. Jag ber i sådant fall få påpeka det förhållande, som skulle upstå emellan den lagstiftande och lagskipande makten, derest Utsk:ts resonnement skulle göra sig gällande. Man anför t. ex. besvär öfver ett riksdagmannaval; K. M:ts Bef:des utslag blir öfverklagadt och slutligen blir detta faststäldt af Högsta Domstolen; den valde blir derigenom berättigad att inträda i det Stånd, till medlem hvaraf han blifvit utsedd. Det tillhör den 1' p n S F etir 11 ari e. m. exsekutiva makten att befordra ett utslag till verkställighet; och säl. kail, derest hinder upstode, exsekution begäras på Högsta Domstolens utslag. Sådant skulle icke kunna inträffa, derest ej K. St sr glömde, att dea lagstiftande makten icke får inblanda sig i den lagskipande maktens åtgärder. Men jag lemnar det juridiska i frågan, för att öfvergå till hvad jag kallar det praktiska.
Dessa motioner, jemte de yttranden, som i anledning af desamma blifvit inom Hedervärda Bonde-Ståndet afgifna, hafva remitterats till Lag-Utskottet, men, med stöd af 43 g Riksdags-ordningen, blifvit pröfvade af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som nu får utlåtande öfver dem afgifva, dervid Utskottet ansett lämpligast att först till besvarande upptaga de motioner, som innehålla anmärkningar mot nu gällande stängsellag samt derefter de särskilda förslagen om Landstingens rätt att rörande stadgandena i samma lag för framtiden besluta. Hvad dervid först angår Gustaf Bolins och Sven Gustaf Johanssons yrkanden, att, i stället för den s. k. hälftenprincipen, grunden för stängselskyldig - Sammans. Lagsami Allmänna Besvärsoch Ekonomi-ölskottcts Betänkande iV.-o 4. 5 hetens utgörande måtte bestämmas efter hemmaneller öre-talet, så och då förstberörda princip helt nyligen blifvit i lagstiftningen införd och klokheten bjuder att synnerligast i afseende å ändring af stadganden, som äro af större allmän omfattning och inverkan på medborgares ekonomiska ställning, med yttersta varsamhet tillvägagå, samt härtill kommer att af de flere ledamöter inom Hedervärda Bonde-Ståndet, som vid remiss af Gustaf Bolins motion i ämnet sig yttrat, ingen enda förordat motionen, utan tvärtom samtlige, förutom Per östman från Wester-Norrlands län, förklarat hälftenprincipen vara fördelaktigast och böra bibehållas, helst vid det förhållande att stadgandena rörande stängselskyldigheten äro för rikets alla landsändar gemensamma, anser Utskottet sig böra vördsamligen tillstyrka, att Gustaf Bolins och Sven Gustaf Johanssons omförmälde förslag icke måtte af Rikets Ständer bifallas. Vidkommande härefter Carl Dahlgrens yrkande, att sista momentet i 14 § måtte uteslutas, finnér Utskottet sig icke kunna detsamma understödja.
Om dessa underhandlades mellan de Svenske Kommissarierna och Norska Storthinget, tills detta den 4 November antog den sedermera gällande grundlagen i 112 §§, hvilken under samma dag af de Svenske Kommissarierna påtecknades, att den »med förbehåll af Sveriges Rikets »Ständers konstilutionela rätt, i de delar, som medförde ändring eller jemkningar i »Sveriges Rikes Regeringsform,» blifvit afhandlad och beslutad emellan de Kongl. Kommissarierna å Konung Carl XIIls vägnar och Norges Storthing. Sedan det förenämnde den 4 November blifvit för Storihinget tillkännagifvet, att de Svenske Kommissarierna »på Hans Svenska Majestäts vägnar» antogo Norska grundlagen, valde Storthinget samma dag till Norges Konung Carl XIII, hvarefter grundlagen den 10 November af Kronprinsen, på Konungens vägnar och enligt Dennes fullmakt, sanktionerades. Af de föräadringar Eidswolder-konstitutionen sålunda undergick, torde två böra här särskildt omförmälas. Den 33 §:n lydde efter beslutet på Eidswold sålunda: »Det Stats»Råd, som förestår Departementet för Utrikes Ärendena, bör hafva ett eget protokoll, »hvaruti de ärenden införas, som äro af beskaffenhet, att icke böra föreläggas hela Stats»Rådet. För öfrigt gäller för dessa fall de i 32 § meddelta bestämmelser.» Denna § uteslöts i det af de Svenske Kommissarierna afgifna förslag till grundlag, hvilket deremot i 34 § innehöll ett med l:sta mom. i 38 § af nu gällande grundlag enligt stadgande. Storihinget ingick på uteslutandet af 33 § och fogade till den föreslagna nya §:n ett andra moment, hvarigenom denna erhöll följande lydelse: »Så väl den Norske Stats-Mi»nistern, som de två Norske Stats-Råd, hvilka åtfölja Konungen, hafva säte och delibere»rande röst i det Svenska Stats Rådet, när derstädes förekomma ärenden, som röra båda »rikena.
Ordinarie Afkortning. Extraordinarie Afkortning. För fyra minderåriga Barn „ fyra vaccinerade d:o „ döde personer . „ fattigdom Eftergifne Böter Förvandlade d:o För bortflyttade och efterlyste personer „ bristande tillgång i Sterbhus „ oriktig debitering „ dubbel d:o „ uppodlare och nybyggare Disputerliga Räntor Efter särskilda Resolutioner . Afskrifne Proprie Balancer Diverse Afkortningar Summa År 1836. Anordning utom Stat. — Öfverskotterne af Stats-Verkets Inkomster • • • • • • • • 22,096: 8. 1. 25,292: 45. 4. För att lätta öfversigten af de resultater, Rikets Ständers StatsReglering, vid tillämpningen på 1836 och 1837 årens Räkenskaper, utvisar, hafva Revisorerne låtit upprätta efterföljande Tabell: Balance från föregående året Reservationer å Stats-Anslagen . Beliållne Ordinarie och Extraordinarie Inkomster Statsfyllnads-Summa Af Rikets Ständers Riksgälds-Contor ersatt Brist i Stats-Regleringen . Debet. Balance från föregående året Brister, af Rikets Ständers Riksgälds-Contor icke ersatte, nemligen: å 2 Hufvud-Titeln 116,901:20.10. 123,381:21. 2. ä 7 d:o 33:16.— 33:16.— ä 10 d:o — 1,014:34. i. Bristerj uppförde till ersättning af Rikets Ständers RiksgäldsContor - Ar 1836. å 2:dra Hufvud-Titeln. Cours-differens å Minister-Statens Anslag ChartEe-Sigillataä-Omkostnader 3,880: 29. 2. Fouragering för Värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar å 8:de Hufvud-Titeln. Lyshållning m. m. för Kronans publike hus i Stockholm .. Fångars Skjuts och Underhåll m. m Remisslage . Observationsoch Uppbörds-procent .
Det må den bäst veta, som har anlag för snufva, katarrer och reumatism, hvilka anlag afgjordt måste räknas till de dåliga anlagen, äfven om de uppträda hos i öfrigt fullkomligt oklanderliga och välartade människor. Jag skall inte så noga kunna säga, hvem det egentligen är, som nu för tiden reglerar de s. k. nederbördsförhållandena. Förr i världen, då det gamla romarefolket stod i sitt flor, hette han Jufiter Pluvius, men nämnda gudomlighet, som egeutligen aldrig lyckades förvärfva någon större popularitet annat än tillfälligtvis hos jordbrukarne, är nu för längesedan afdankad. Men hans efterträdare må nu vara hvem som helst, så skall jag ändå fördrista mig till det påstå- endet, att han slösar en smula med de fuktiga förråd, som blifvit ställda under hans förvaltning. Den mest öfverspände vattenentusiast bör nu kunna vara trött på trakteringen, sedan han i fyra veckors tid fått gå » öfverspänd » med ett paraply, från hvars alla spjälor det forsar som ur stuprör. Och hvad beträffar det oupphörliga regnandet under Mårtensveckan, så kunna vi väl alla vara öfverens om, att det endast varit att » slå vatten på gåsen », en operation, som aldrig stått i något vidare anseende bos klokt folk. Apropå gåsen, så är det i alla fall en högst märkvärdig fågel. Hon har räddat Kapitolium, hon har förskaffat Strassburg världsrykte, och hon har förargat den helige biskop Martinus af Tours, så att han ställde till ett blodbad på sina plågoandar, hvilket ännu samvetsgrant upprepas på det hänsofna helgonets dag till fröjd för alla läckergommar. Den förstnämnda bragden har gåsen all heder af, de senare båda noandaterna måste hon köpa med uppoffring af sin egen kacklande och äggläggande existens, hvilket bevisar, att hos denna befjädrade celebritet bor en ärelystnad, som icke skyr några offer. Det är nästan en trosartikel, att gåsen är dum. Kanske är hon det.
(Ur ett bref från kammarherre Ehrensvärd till en vän i Stockholm.) Kjöbenhavn d. 6 Dec. 1770. Men som sagdt, jag har lofvat att någon gång sända dig ett grönt oliveblad med underrättelser om, hvar och hur vi befinna oss, och en ärlig kavaljer håller sina löften. Vårt besök i vår kunglige svågers hufvudstad skulle också på heder kunna gifva stoff till många roande skildringar, om tiden blott räckte till, och den gåsfjäder, som bestås en kgl. kammarherre, vore något spetsigare formerad. Törhända är den trubbiga spetsen blott en försiktighetsåtgärd af vår minister, den förträfflige Sprengtporten, som dymedelst vill tvinga mig att göra en dygd af nödvändigheten och undfly frestelser. Fortsättningen af detta bref kommer att visa, i hvad mån han lyckats. Till en början må det vara sagdt, att ett hof sådant som detta, icke existerar inom den civiliserade världens gränser. Dagligen tacka vi Gud och prisa Sprengtportens takt, att något besök af Sveriges kronprins och hans höge broder aldrig officielt anmälts hos den kunglige svågern, och att våra prinsar utan större olägenhet af den fatala släktskapen, kunnat taga in i palatset på Amalienborg, öfver hvilket vår egen kära flagga vajar. Härifrån kunna vi med mildhet blicka ned på hofvets kuriösa lefverne, och hertigen af Gotland och hertigen af Öland finna sig på alla sätt långt bättre till rätta, när de inbjudas till konungen och drottningen af Danmark, än hvad kronprins Gustaf och prins Fredrik Adolf troligen förmått affektera. – I öfrigt visar hvarken vår svåger Kristian VII, lilleputternas konung, eller vår svägerska drottning Karoline Matilde, som är alla borgarmadamers skyddspatronessa, minsta lust att för vår skull göra afbrott i sina kära lefnadsvanor. Vi inbjudas visserligen till hofvet vid alla officiella tillfällen och tillåtas i nåder att också om hvardagarna intaga våra måltider vid majestäternas taffel eller »i rosen», hvilket betyder vid hofmarskalkstaffeln.
Jag vet att utarrendering kan ega rum äfven utan det af mig föreslagna tillägg till förordningen af den 11 Juli 1862, men derigenom att ett så beskaffad) tillägg gjordes, komme förmånen af en högre inkomst af utarrendering att beredas boställenas innehafvare. En sådan anhållan tror jag icke kan bifallas förr än regleringen föregått. Gr. Björnstjerna har i likhet med en reservant förmenat, att det skulle vara onödigt att få elt så beskaffndt tillägg, af det skäl, att man, efter förordningen om hemmansklyfning och jordafsöndringar, kunde komma till samma mål. Den 24 Januari. 219 Jag vill derför fästa uppmärksamheten derpå, att det endast är mindre delar af egovidden, som i förordningen åsyftas. I nämnde förordning tror jag icke att man bör göra någon ändring, särskildt med afseende å presternes boställen. Jag yrkar fortfarande pä en återreiniss till Utslct i öfverensstämmelse med den af mig föreslagna ändring i förevrde Betänk. Hr Ros, Anders Emanuel: Uti min reservation mot Utsk:ts Betänk, har jag antvdt de skäl, på hvilka jag anser samma Betänk, böra alslås. Hvarföre jag nu uppträdt, är lör att söka vederlägga Hr von Köchs yttrande, att icke ifrågav.de lagstadgande, såsom jag påstått, hör till boställs-ordningen och förordningen om hemmansklyfning och jordafsöndring.
i stället för silfverköpen, ske på samma sätt, som Riksgälds-Contoret fordom begagnat, då det upphandlat vexlar lill betalning af räntan å Rikets utländska skuld, hvaraf denne Ledamot trott den fördel äfven kunna vinnas, att, om Banco-Fullmägtige remitterade de, efter måttlig curs uppköpte vexlarne lill något serskildt Handelshus, med hvilket aftal kunde träffas, att penningarne finge stå någon lid på 2 å 3 månaders uppsägning, omkostnaden för si 1 frets hittransporterande skulle kunna med denna ränta betäckas, men, på det en sådan rättighet ej må kunna missbrukas, borde Bunco-Fullmägtige erhålla ätskillige bestämda föreskrifter. Till svar å den af en Ledamot gjorde erinran, att 2:dra och 3:dje punkterne i Utskottets förslag skola vara mot hvarandra stridande, får Utskottet fästa uppmärksamhet derå, att väl Banco-Styrelsen, enligt 2:dra punkten, är förbunden att förstärka metalliska cassan, då den vill sjunka under den ant3gne proportionen, men alt deraf ingalunda följer, det Banco-Styrelsen då skall verkställa silfverköp, ty detta utgör icke det enda af Utskottet föreslagne medel till proportionens bibehållande. Då Utskottet, pag. 18, yttrat, ”att ett lands export och import under en längre följd af år mäste vara lika,” har Utskottet dervid både för - 4o Banco-Utskotltts Utlåtande TV. o 16 utsatt och uttalat, alt, hvad exporten tillfälligtvis understigit importen, jemnar sig, bland annat, äfven genom utförsel af silfver, hvilket då är exportvara, liksom införskrifvet silfver från utländsk ort, der sådant finnes eller produceras, icke i något för Utskottet märkbart hänseende skiljer sig från annan importvara.
Antager jag då Convojcommissariatets summa 31 2,381 Den 10 Februari f. ra i-:>Ir 4o sk. som utgångspunkt, så bör denna summa naturligen delas i tvänne Imfvuddelar, eller sådana utgifter som iiro af unionel beskaffenhet, oell sådana^ som ensamt tillhöra Sverige. Till de förra räknar jag ordinarie utgifter, inberäknad den af StatsUtsk. uteslutna aflöningen för beskickningen i Constantinopel, men utesluter deremot bidraget till quaran tai ns-i 11 rättning en på Känsö, hvilket är en endast Sverige tillhörande utgift. Vidare hörer till denna eathegoi i expectance-löner och pensioner jemte brandförsäkringspremier för consulalhusel i Tanger; hvilka ulla summor utgöra 18 >,38i r:dr 4° s^- -^e rent Svenska deremot äro qua ranlains-inrältningskostnaden, kostnaden för sjöexpeditioner på längre håll, bidrag till slussbyggnaden emellan saltsjön och Mälaren och bidraget till Trollhätte-canal, tillsammans utgörande 127,000 r:dr eller hegge summorna sammanslagna 3i2,38i r:dr 4° sk.
Fogatenö syssla ar äswen särdeles magtpaliggande, tragen och beswärlig. lltom det han alternerar med Under,Stäthällaren i Slotts, Cancelli,göromälen, tillhörer Fogaren, altiUnder, Stathällarenö framvaro söreträda hans stalie, samt, jemte en närmare tillsyn pa fängelserna, öswerwa, ra och ombesörja alla Executioner, som i Stock, holm förrättas, hwarföre Fogaten ock är nödsakad akl med häst wara försedd. I anseende härtill haf, wa Riksens Stander tillagt Fogaten icke allenast ester den i allmänhet antagna grund lika Lön med stna wedcrlikar, nemligen sZz R-dlr r6 ss., oberäknadt huöhyremedlen, utan ock lill underhall af en häst 200 R-dst ärligen, hwarförutan, och dä Secreterare wid Öfwer-Stathallarc-Embetet, svin bekläder en gansta beswärlig post, för det narwa, rande icke har större Lön än 200 N:dlr, inberäkna!) bewilljade Löne, tillökningen, deremot dess wederlikar Lands, Secreterarne njuta wida större löner och in, komster, Riksens Ständer i betraktande häraf, samt att lefnadSkostnaden i Stockholm stiger till betydligt högre belopp an i Landsorterna, tillökat nämde Secreterare Lön med ros R:dlr, sä att han ha, danester får uppbära zoo R:dlr ärligen.
Konungens propos. i detta afseende hlefve bifallen, och ingenting annat då bifölles, torde R. o. Ad. finna, att Utskts förslag vore helt och hållet antagligt, Skulle åter så väl denna K, propos., som den, hvilken nyss förut blifvit af R. o. Ad. förklarad böra hvila till nästa riksdag, blifva bifallen, så kunde Utskts förslag icke blifva bifallet vid nästa riksdag. Således förekomme det Hr Landtm., som man under alla synpunkter skulle kunna besluta öfver båda de K. propositionerna vid nästa riksdag, om de blefve hvilande, äfven utan Utskis förslag, Frih. Tersmeden: Jag ber om ursägt, att jag icke kan godkänna Hr Frih. o. Landtmts förklaring, utom hvad angår den sednare afdelningen deruti, — d. v. s., att om Konungens propos, hvarom betänk. N:o 53 handlar, bifalles, så kan ej heller detta Utsk:s mein. N:o 54 bifallas, emedan de tvänne röstcrne redan äro borttagne genom bifallet till propostn i betänk. N:o 53; men just i den händelse, alt Konungens propos. om de tvänne rösternas upphörande icke antages, och för att göra det möjligt för Ständerna alt i alla fall bifalla Konungens propos. i fråga om lagförklaringars utfärdande, tror jag, att Utsk:s betänk, bör hvila till nästa riksdag jemte Konungens propos. alternativt; ty D e ii 18 November e. ra. om det första förslaget afslås, så kan icke Konungens propos. i det andra fallet antagas; men deremot kan då Ulsk:s betänk. antagas, och derföre bör det äfven hvila. Hr Lefren, Joli. Pehr: Konungens håda propos:r innehålla [vänne frågor, den ena afskaffandet af Konungens Ivaline röster i Högsta Domstolen, den andra afskaffandet mellan riksdagarna af Konungens och Högsta
Därför tänkte han häller inte på att med tiden vända hem igen, utan bara på att komma bort, långt, långt bort. Den tanken gick som en röd tråd genom alt hvad han sade om sina framtidsplaner. I New-York ämnade han inte stanna längre tid än hvad han just jämt behöfde för att förstärka sin reskassa, ty stort mera hade han inte haft med sig än hvad som åtgick för ångbåtsbiljetten och kunde behöfvas tills han fick arbete. Så kommo vi in på kapitlet om Amerika igen, och därom talade vi ända tills jag ansåg det vara tid att gå till kojs och sade honom god natt, sedan jag likvisst förut lofvat att på kontoret i New-York inlägga ett godt ord för hans skyddsling, kvinnan med de båda barnen. På förmiddagen följande dag kommo vi fram, men då inte ens i det jämnlikhetens förlofvade land som kallas Amerika, öfveroch underklass här första klass och mellandäckspassagerare ha samma rättigheter, utan landsättas på olika tider och platser, så förlorade jag min reskamrat tillsvidare ur sikte. De som ha råd att resa på första klass, få gå i land utan vidare så snart ångbåten lägger till, men mellandäckspassagerarne få vänta några timmar innan de, med ungefär samma ceremonier som boskap, utlastas vid Castle Garden, där de underkastas ett slags besiktning och examen om hvad de äro för folk, hvad som förmått dem att emigrera o.s.v. Det är gudbevars för att förekomma att alt för mycket slödder skall slippa in till Unionen men slöddret på första klass examinerar man inte. Detta gjorde att jag inte kunde vara min resebekantskap och hans skyddslingar på något sätt behjälplig vid ankomsten, men jag höll mitt löfte att rekommendera hustrun med de båda barnen på emigrantkontoret, så att hon nog kom ordentligt på väg till Montana och blef försedd med kort till ett par af kontorets agenter på orter dem hon skulle passera. Själf såg jag henne inte då hon kom upp i sällskap med sin beskyddare, men då jag ett par dagar senare stod där och betraktade en skeppslast nyanlända emigranter, fick jag i hopen syn på mannen.
Löne-anslag å Kongl. Sundhets-Collegii Stat, V. 602.' _ med KonglMaj:ts Nådiga Skrifvelse, äng. Barthelemyska medlen, V. 632. ang. tryckning af Historiska Samlingar, V. 741. _ ang. Grefve Ruuths Län, V. 744. ang. Lön-tillökning för Penninge-löntagande Embetsoch Tjenstemän, V. 753. ang. RecognitionsSkogarne, V. 757. ang. medel till en Casernbyggnad i Ystad, V. 777- _ ang. ersättning för Inqvartering m. m., V. 797- _ ang. lindring uti Båtsmans-indelningen i Ble kinge "Län, V. 822. Utlåtande, ang. General-Assistance-Contoiret, V. 832- äng. Södertelje Canal-inrättning, V. 835. äng. Krono-hemmanet Lindö, V. 846* — äng. Fjerdingsmans aflöning och deras Boställens indragning, V. 895- ang. Postfrihet för sådana Tidningar, som anses lända till allmän upplysning, V. 900. ang. anslag för-Kongl. Bibliotheket, V. 902. ang. utgifvandet af Skriften Svensk Botanik, V923. äng. Mantalsskrifvare-provisionen i Wermland för åren igi2 och 18x3 > V. 926. _ ang. ersättning för hvad Allmänna Barnhusinrättningen i Stockholm genom Finlands afträdande förlorat, V. 931.