Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sammanräknade beloppet af dessa löneförhöjningar belöpte sig till omkring 10,000 R:dr årligen, och måste under nästa statsreglerings-period för samma ändamål åtminstone 12,000 R:dr kunna disponeras, såvida det skulle blifva möjligt, att för ifrågavarande lärarebefattningar erhålla personer med erforderlig skicklighet, och jemväl bereda löneförbättring åt lärarne vid de stadspedagogien der undervisningen under den närmaste framtiden kunde vinna en hitintills saknad utveckling. — Af ofvannämnda extra anslag hade ytterligare 12,000 R:dr, för år räknadt, utgått till nya löner vid 12 stads-pedagogier, der Kongl. Maj:t förordnat, att en extra lärare skulle för innevarande statsreglerings-period anställas; Varande dessa stads-pedagogier följande: Söderhamn, Enköping, Hjo, Södertelje, Köping, Nora, Arboga, Hedemora, Grenna, Kungsbacka, Kongelf och Borgholm. — Det årliga arfvodet för omförmälde lärare, hvilka borde hafva aflagt de prof, som för adjunktseller kollega-befattning vid elcmentar-läroverken erfordras, vore bestämdt till 1,000 R:dr, och syntes den utvidgning, ifrågavarande skolor endast tillsvidare erhållit, fortfarande vara behöflig, såväl med afseende å undervisningens omfång, städernas folkmängd och lärjungarnes antal, som på vissa städers läge i närheten af större elementar-läroverk, hvilkas lägre klasser redan vöre öfverbefolkade. Då emellertid Statens bidrag för inrättande af högre folkskolor å landet icke utgjorde mer än 'i af kostnaden, hvaremot vederbörande skoldistrikt vore förpligtade att tillskjuta den återstående tredjedelen, syntes äfven de städer, som i saknad af elementar-läroverk villo inrätta nya, eller utvidga förutvarande högre folkskolor utöfver hvad do vid innevarande statsreglerings-periods början vöre, eller ytterligare förhöja pedagogornos löner utöfver de belopp, hvilka Kongl. Maj:t funnit skäl att utan vilkor af bidrag från städernas sida i nåder bevilja, icke böra undandraga sig att, i samma förhållande som skoldistrikt å landet, i kostnaden deltaga.
Vid pröfning af detta förslag, har det icke kunnat undfalla Utskottets uppmärksamhet, att, på sätt Banco-Fullmäglige uti infordradt Utlåtande jemväl antydt, af samma förslag skulle blifva en följd, icke allenast att större delen af de såsom depositioner ulan ränta i Banken nu inneslående medel förvandlades till insättningar på uppoch afskrifnings-räkning, utan äfven alt ganska betydliga capital, hvilka nu ligga ofruktbare hos enskilde personer, på sistnämnde räkning ingingo, samt att Banken, tvertemot dess uti Banco-ordningen medgifna privilegium, å dessa depositioner fick vidkännas en årlig, icke påräknad, ehuru ganska betydlig, ränte-utgift, för hvilkens betäckande de insatte medlen borde genom Handelsoch Närings-Disconten göras räntebärande, oagladt Bankens egna ränlebesparingar under flere år varit ti 11räck 1 ige alt dermed bestrida, ej blott utbetalning af de sedan sistlidne Riksdag beviljade cassa-creditiv, än äfven erforderligt förlag för nämnde Discont, hvilken nu innehar ej obetydlig outlånad behållning; att således Banken skulle komma att upplåna medel, hvilka den icke egde tillfälle att i utlåningsväg åter göra fruktbärande, och derigenom förorsakas en ränteförlust, hvilken jemväl komme att drabba det allmänna, genom molsvaran - Banco-Utsliollets Memorial, N.-o 10,31. 7 de minskning i Bankens för dess behof afsedda capilal-öfverskott, utan annat gagn, än alt bereda fördel ål någre enskdde, hvilka af uppoch afskrifnings-räkningen sig begagnade,.
Inne i förmaket, der Kurt och Hedvig sutto sida vid sida i soffan, strömmade genom de lätt rimfrostiga rutorna en klar vinterdags muntra solljus med tindrande diagonaler af glansiga strålar längs öfver mattans rutor, med skarpa reflexer på stolarnes bronsbeslagna karmar och skiftande, mångfärgade »skolgossar» på kakelugnens hvita plattor. Och förmiddagstimmens ljudeliga arbetsbuller nådde tydligt dit in och fylde den glada ruminteriören med sitt sträfsamma sorl. Kurt kände sig både lycklig och öfverraskad, öfver att han fick en stund vara ensam med sin Hedvig. Det hade varit knapert med det på den sista tiden, och allra minst hade han väntat det i dag, när huset vimlade af folk. Men nu tog han tillfället i flykten, och det der egendomliga uttrycket af stilla lycka, som i hans anlete återgaf all hans invärtes glädje, bredde sig öfver hans fina, själfulla drag, der han satt i sitt soffhörn med handen om Hedvigs lif. Men Hedvig slöt sig allt närmare till honom i nervös hängifvenhet. Frånvarande, nästan mekaniskt hade hon lyssnat till Alms ord, och dock var det, när han slutade, som hon måste böja sitt hufvud under alla de fakta, han uppräknat för henne, ty de voro ju fakta? Med lätt hand som en virtuos på en pianoklaviatur hade han förmått anslå alla strängar, som väckte genklang i hennes bröst. Med sina ord hade han skärpt hennes eget tvifvel öfver Kurt och hans sak, bjärt belyst det halfmörka djup af beräknande egoism, fåfänga och qvinnorädsla för det allmänna omdömet, som funnos i en vrå af hennes själ, kastat en tändande gnista på all den hunger efter lyx, rikedom, hyllning, som hon aldrig kunnat frigöra sig ifrån, och allt detta, medan han – liksom virtuosen håller på pedalen – omlindade sina ord med ett bomullshölje af kärleksfullhet, som icke lät henne märka någon dold mening.
Då nu alltsedan år 1844 inga andra vinst-medel blifvit i Banken bibehållne, än de som influtit från 1848 års början, och om hvilkas användande nu fråga är, så blifver det tydligt, att omförmälte inköp af räntebärande papper verkställts med just desse vinst-medel, och den del deraf, som härtill blifvit använd, kan således icke nu vara disponibel. Alltså bör beloppet af de inköpta obligationerna, utgörande, enligt hvad nämndt är, nära 2-\- millioner r:dr banko, afräknas från summan af den upplupne banko-vinsten, som uppgår till 2,900,000 r:dr, då återstoden, eller vid pass 400,000 r:dr banko, befinnes vara det belopp, hvilket Banken nu högst skulle kunna utbetala. Man linner bär skälet, hvarföre den summa, Banken bör aflemna till Riksgälds-kontoret, icke genast kan utgå, och hvarföre Utskottet föreslagit att utbetalningen bör ske successive, fördelad på flera år. Under tiden skola nemligen nya vinstmedel inflyta, hvilka kunna utbytas mot den äldre Bankovinst, som nu ligger förvarad i räntebärande papper, och på sådant sätt blifver den från 1848 års början intill 1850 års slut upplupna vinst inom loppet af få år andvändbar, utan alt Bankens nu innehafvande obligationer behöfva försäljas. Det har inom Utskottet äfven varit föremål för öfverläggning, på hvad sätt Bankens metalliska kassa skulle kunna förstärkas genom den större eller mindre del af vinstmedlen, man för sådant ändamål kunde komma att afsätta, och meningarne hafva i detta afseende varit mycket delade. — Man har gjort den anmärkning, att det skulle vara omöjligt inköpa silfver för bankosedlar. Det är likväl obestridligt, att vex lar kunna köpas för sedlar, ehuru tillgången deraf vid olika lider kan vara stör re eller mindre. Lika obestridligt är det ock, att silfver kan erhållas i utbyte mot vcxlar, och det följer häraf, att man mot sedlar kan förskaffa sig silfver, om än det måste ske pä ett indirekt sätt.
Besv - och Oecon.-Utskottens Utlåtande N.o 36. frihets-afgift, som år 1817 utgjort för bägge Lånen 1,697 R;dr 6 sk. 8 rst., alt ifrån i83o års början och intill dess det nya rolejemkningsförsiaget kunde hinna upprättas, pröfvas och fastställas, emellan slamrotarne vid Westerbottens Regemente fördelas, efter grunder, sorn af Rotehållarne utsedde ombud, gemensamt med Kgl. Majjls Befallningshafvande, egde bestämma, med ledning afen på localkännedom stödd uppskattning af hvarje rotes behof af sådant understöd; varande den dertill erforderliga summa, af circa j,6oo R:dr årligen, uppförd ibland de Extra anslag, som af Riksgälds-Contoret komma att hållas Stats-Contoret tillhanda; så bar Kongl. Maj;t, genom ifrågavarande Nådiga Skrifvelse, behagat gifva Rikets Ständer tillkänna: att Kongl. JYlajrt fann den af Stäuderne äskade allmänna och definitiva rotejemkning vid Westerbottens Regemente, hvilken borde grunda sig på hemmanens skatletal, sedan, i nion af dessa, både gamla hemman och nybyggen vid afvittringarne undfått motsvarande egovidd, ej kunna på tillförlitliga grunder uppgöras, innan afvittringsverket af de förberedande åtgärder Kongl. Majit redan föreskrifvit, till det mesta medhunnits; att deremot en provisionel iotejemnkning vid Regementet af Kongl.
Några emot detta Reglemente stridande äldre stadganden få icke åberopas eller tillämpas, ( S9 ) Tillägg till Rikets Ständers Reglemente för RiksgäldsContoiret, innefattande de serskilda Huf<vudgrunder Rikets Ständer fastställt till iakttagande, vid verkställigheten af den Uppoch Utlåning, soffi, till beredande af Låne-understöd för jordägare, blifvit beslutad att af RiksgäldsContoiret besörjas. Sedan Rikets Ständer vid denna Riksdag beslutat: att, för Statens räkning, ett Lån af högst Två Millioner R:dr i Svenskt Silfver Specie, efter gamla myntfoten, skall af RiksgäldsContoiret upptagas och af samma Verk åter utlånas, emot inteckning i Jordegendom å Landet och i Städerne; så hafva Rikets Ständer om Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction å detta beslut i underdånighet anhållit, för att, på förut öfligt sätt, Kongl. Maj:ts Nådiga Authorisation må blifva Fullmäktige meddelad, till de åtgärder, som i detta hänseende blifva af nöden. Och hafva Rikets Ständer, som tillika till Kongl. Maj:ts Nådiga bepröfvande i underdånighet öfverlemnat, när början med Lånets upptagande må göras, velat härstädes lemna Fullmäktige del af de Hufvudgruader, Rikets Ständer funnit böra ( 9° ) följas vid verkställiglielen af ifrågavarande Uppoch Utlåning: Af Rikets Ständers fastställda liufvudgrunder, hvilka af RiksgäldsC ontoiret böra iakttagas, vid upptagandet af det utaf Rikets Ständer beslutna Lån till Fond för lån å Jordegendom. Åt Fullmäktige i RiksgäldsContoiret uppdrages, att upptaga ett Lån i Silfver, motsvarande 2,000,000 R:dr i Svenskt Specie, efter gamla myntfoten, på de för Staten förmånligaste vilkor. 1:0. Räntan blifver Fyra (4) procent å det förskrifna Capitalet och erlägges till hälften hvarje halft år.
Herrar Banco-Fulimägtige att skyndsammast gå i författning, om arbetets åter försättande, uti dess afbrutna gång, men med en förändrad organisation af uppsigten derå, nemligen sålunda: att under öfverinseende på förr vanligt sätt af Herr Pcofessoren Gjörwell, men med upphörande af den befattning, i afseende på. tillsynen, som varit anförtrodd åt en Banquens vaktbetjent, en kunnig, driftig och pålitlig person af bättre classen, mot betingande af lämpligt arfvode, hädanefter skulle antagas till uppsyningsman, eller så kallad pådrifvare vid ar» betet; hvilken egde emottaga alla befinteligS inventarier/tillse att arbetet blefve ordente» ligen verkställda föra ert journal öfver hvad som hvarje dag uträttades, och hvad materialier till en eller annan blefve utlemnadt och till hvarje särskildt behof artvändt, con» trullera åtgående dagsverken och Mästares ingifvande Räkningar, samt rigtigheten å dem attestera m. rn. som vederbörande kunde finna af nöden honom föreskrifva; att Revisions Commissariens speciella bestyr med nvbyggnaden, måtte antingen åt någon annan öfverlåtas, eller af Banquens öfriga Commissarier, mera än förut skett, delas; och att Herrar Fullmagtige för öfrigt, i afseende på Oeconom ien och tillsynen vid detta åierstående Byggnadsarbete, matte träffa sadane anstalter, som vöre svarande mot ändamålet; Banquens säkerhet och förmån 1 sam - Bcnco~ Utskottets Betänkandem 591 I sammanhang härmed har Utskottet uttryckligen stadgat: att materialier och effecter, sorn vidare för byggnaden hunna erfordras, böra, såsom på sednase åren blifvit anbefallt, uppköpas, antingen genom offentlig auction, eller efter infordrade godkände anbud; och att, ined undantag endast af Murareoch Tirnmermans-dagsverken, för hvilka Utskottet funnit rådiigast vara, att begagna vederbörlige Mästare efter räkning, alla öfrige Handtverkare-arbeten, som, enligt förslaget, erfordras, borde, ju förr desto heldre, genom Kungörelse i allmänna Tidoingarne, på Entreprenade upp. låtas, sa att till hösten nästkommande år 1824, liela .Byggnaden måtte kunna vara fullbordad
Judar finge i deras tjenst antaga sådane personer af Svenska nationen, som dertill funne sig hågade, och som för dem lill handelsbokhållare, ammor och tjenstepigor nödvändigt erfordrades; med vilkor likväl, att Judiska lmsbönderne, vid förlust af denna förmon, ej finge lägga något hinder i vägen för en sådan deras Svenska betjening, att å de Christmas Sönoch Ilelgedagar ordentligen för rätta och utöfva sin Gudstjenst; hvarefter, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 3o Juni i838, öfver hvars tillämpning i vissa fall Kongl. Maj:t låtit den 21 nästderpåföljde Sept. utfärda Nådig Kungörelse, Mosaiske trosbekännare, födde i Sverige eller som, utrikes ifrån inkomne och i Riket bosatte, blifvit eller blifva af Kongl. Majrt till Svenske undersåtare upptagne, äro ställde i lika rättsförhållanden med öfrige Svenske undersåter, utan andra inskränkningar, än Sveriges Grundlagar för utrikes födde män eller främmande trosbekännare bestämma, eller i högstberörde Nådiga Förordning serskildt stadgades. Då nu den, på sätt förenämndt är, Mosaiske trosbekännare här inom landet medgifna rättighet att begagna till tjenstefolk de Svenska Christna undersåler, som dertill finna sig hugade, och som de för sin tjenst behöfva, synes Utskottet vara grundad på billighet och rättvisa, samt hvarken utöfvandet af en sådan rättighet, så vidt Utskottet har sig bekant, inverkat menligt på de personer af Christna Läran, som hos Mosaiske trosbekännare innehaft tjenst, eller det bör befaras, att desse senare söka draga sådane deras tjenstehjon från den rätta Evangeliska Läram, helst ansvar för ett dylikt brott redan finnes stadgadt, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att ifrågavarande motion måtte lemnäs utan vidare afseende. Stockholm den 2 Juni 1840. 4 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlets Betänkande, N.o So. N:o 50. Ank. till Exp.
När Bellman återhemtat sig, begärde han få tacka sin höge välgörare; men Ehrensvärd svarade, att konungen, som förutsett denna anhållan, yttrat sig vilja bifalla den vid ett annat tillfälle. I dag hade Hans Maj:t ej tid. Ehrensvärd återvände till slottet och de begge skalderne hastade, i den mest upprymda sinnesstämning, till Norrbacka. Knappt hade de aflägsnat sig, då tjocka hvirflar af dam uppstego på vägen, som löper genom parken från stora gallerporten, snedt emot ingången till Stockholms i sednare tider anlagda stora begrafningsplats. Att Gustafs krönta namnchiffer prydde denna gallerport skulle ej behöft tilläggas, om icke en efterträdandes dåraktiga fåfänga inkräktat till och med denna Gustaf III uteslutande tillhöriga plats, och beredt efterverlden den löjliga anblicken af Carl XIII:s namn öfver inkörsporten till en park, hvilken, så väl som det der uppförda lustslottet, just är en bland Gustafs mest egendomliga skapelser. Konungen blef med misshag varse dammolnet, som ur parken höjde sig öfver trädens toppar. Han ansåg för ett fel mot etiketten, att någon undersåte for så häftigt fram i hans granskap. En kalesch rullade imedlertid fram på planen utanför den kungliga villan, och hertig Fredrik hoppade ur vagnen. Vi vilja ej trötta läsaren med särskildheterna af det samtal, som nu föreföll mellan de höga bröderne, hvarvid ingen annan var tillstädes. Prinsen redogjorde för sitt vistande på Mälsåker, der han blifvit höfligt, men kallt bemött. Änskönt han friat i behörig form, hade han endast rönt afslag från den sköna fröken, och hennes far hade ej velat tro på hans försäkringar, att konungen lemnat sitt samtycke till giftermålet. Hertigen hade, med ett ord, fått korgen, och grämde sig öfver detta missöde med hela våldsamheten af en djup lidelse och af ett förstördt hopp.
Utskotten i de fyra första punkterne framställt, men att deremot afslå det uti 5 punkten gjorda förslag. S. D. Remitterades till Bevillning*-Utskottet ett anförande af Grefve von Ferssen, Hans, innehållande anmärkningar vid Utskottets redan den 8 sistlidne December återremitterade Betänkande, N:o 3g, med förslag till förändringar i 3 och 4 Artiklarne af Bevillnings-Förordningen. S. D, Vid föredragning, uti ett sammanhang, af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Belänkande, N;o 6, i anledning af föreslagne förändringar och tillägg till Kongl. Maj;ts Nådiga Lego-Stadga för husbönder och tjenstehjon den a3 November l833, samt af samma Utskotts den 3 dennes på bordet lagde Utlåtande, N:o 35, i anledning af anmärkningar vid ofvannämnde Betänkande, biföll Ridderskapet och Adeln Betänkandet N:o 6, och lade Utlåtandet N:o 35 till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 5 dennes på bordet lagde Memorial, N:o 70, angående Preste-Ståndcts åtcrremiss pä Memorialet N:o 55, blef den föreslagna, voteriugs-proposilionen af Ridderskapet och Adeln godkänd. S, D. Å nyo föredrogos och bi föl los Stats-Utskottets den 5 Jennes, på bordel lagde Utlåtanden: N;o 38g, i anledning af väckt fråga om föi» ändring af den förut stadgade tid, inom hvilken den till Stalsbehofvens fyllande utaf allmänna Bevillningen anslagne summa skall uti Riksgäldskontoret hvarje år förskottsvis hållas Stats-Conloret tillhanda; N;o 3go, i anledning af Factoren för tryckning af Riksgälds-Coutorets Credit-sedlar 6 Prot. Ucdr. d. 8 Jun. 1835.
Ank. till Exp.-Utslc. d. 21 Februari 1857, kl. 2 a. m. Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om indragning till Kronan af den ränte-ved, som är anslagen för Wisby så kallade krono-kalkugn i Gottlands län, och om ersättning derför till kalkugnens egare; Gifven Stockholms Slolt den 13 Februari 1857. I äldre tider egde Kongl. Maj:t och Kronan på Wisborgs slottsladugårds område två kalkugnar, som äfven för Kronans räkning brukades och för hvilkas drift allmogen från närmast omkringliggande ting, i Gottlands håde södra och norra härader, var skyldig att leverera så mycket af den i hemmansräntorna ingående ved, som behofvet årligen fordrade och skogarne kunde tåla, utan att beloppet deraf synes hafva varit närmare eller annorlunda bestämdt. Sedan dessa kalkugnar blifvit år 1695 fiir Kronans räkning utarrenderade till enskilda personer, med bibehållande af allmogens verilevererings-skyldighet, och den ena ugnen kort derefter nedlagd samt den andra, enligt Kongl. Brefvet den 1 och Kammar-kollegii skattebref den 27 Junii 1758, försåld till enskild person, mot en skatte-köpeskilling af 1,200 Daler och en årlig ränta af 150 Daler silfvermynt, uppkom tvist emellan den nye egaren och atskillige hemmansegare, huruvida desse vore skyldige att vidare fullgöra den förut brukliga ved-leveransen, men afgjordes till kalkugns-egarens förmån genom Kammar-kollegii laga kraftvunna utslag den 10 Oktober 1764. Samma Kollegium fastställde den 18 April 1799 lösen för kalkugns-veden, att erläggas af kalkugnsegaren till Kronan med 1 Daler 8 öre silfvermynt eller 20 skillingar banko för hvarje kast, och bestämde den 3 November 1802 den myckenhet ränte-ved, hvartill kalkugnsegaren vore berättigad, att, i mån af behofvet för kalkugnens drift, utgå med högst 400 kast eller famnar årligen.
Förordningen den 23 Augusti 1851, är tiden för fullföljande af vad ifrån Gotland, likasom från Norroch Westerbottens län, bestämd till den nittionde dagen från det Underrättens dom föll, och enligt 5 § af samma kapitel utgör till följd häraf besvärstiden fyratiofem dagar. Uti särskilda hos Rikets Ständer väckta framställningar har uppmärksamheten fästats på olämpligheten att bibehålla denna tidsbestämmelse, sedan de förhållanden, hvarpå densamma sig grundat, under sednare tider undergått en väsendtlig förändring. Nämnda bestämmelse, som fått qvarstå i lagen alltsedan 1734, hade uppenbarligen tillkommit med afseende på den mellan fastlandet och Gotland genom seglande farkoster då verkställda postförbindelsens långsamhet och osäkerhet; men numera, då genom ån g - 16 Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Skrifvelse, M 107. båtars användande postbefordringen blifvit äfven vintertiden i möjligaste mån betryggad och på de sednare åren visat sig kunna fortgå till den grad oberoende äfven af sträng köld och mindre isar, att till och med mycket korta afbrott i postförbindelsen varit sällsporda undantag, vore den sålunda bestämda vadetiden, likasom deraf beroende besvärstiden, uppenbarligen allt för lång.
I anledning af yrkad förändring uti regleringen af snöskottnings-besväret, samt ansvar för underlåten snö-plogning. I anledning af väckt motion, om Den 27 Maji f. m. 55/ upphäfvande af Kongl. Stadgan om Jagt och Djurfång, af den i3 April 1808, så vidt det angår skallgång till rofdjurs utödande. Företogs till pröfning Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 26 sistl. Februarii afgifne, samt den 20 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning ef väckt fråga, att LagComitén måtte höras öfver alla Lagförslag, samt deraf föresslå reda-j ction. * Herr von Hartmansdorff, Auguft: De sammansatte Utskotten hafva ansett stridande emot 87, 88 och 89 paragrapherne RegeringsFormen, att Författningar, som skola utfärdas, förut må af LagComitéen granskas, och redactionen till Lag-förklaringar af den samma föreslås. Jag inser ej att de åberopade paragrapherne lägga något hinder i vägen för denna granskning. Kongl. Maj:ts rätt att besluta saken och bestämma uttrycken, skulle ej inskränkas af LagComiténs redactions-granskande åtgärd; ty om Kongl. Majd ej vore nöjd med Comiféens anmärkningar, så stöde det honom alltid öppet att gifva Författningen den ordalydelse han behagade. Mig synes det både önskeligt och för närvarande lätt görligt, att en sådan granskning skedde af den redan befintliga LagComiténs Ledamöter, så väl i afseende på Lag-förklaringar, som i afseende på oqconomiske och police-författningar. Den tidsutdrägt, som derigenom kunde härröra, bör vara ringa, emot den, sorn 35* Den 27 Maji J. m. uppkommer genom otydliga eller stridiga förrättningar. Det torde också vara allt ör mycket hegardt af Konungens förvaltande Embetsman, sorn egenteligen hafva att göra med sak, att de till den grad skulle sysselsätta sig med formerne, att icke något derutinnan möjligen uraktlåtes.
Benedicks afsluta Gontract om försäljning till dem af ifrågavarande Fregatt, och att "den för densamma in* “flytande Köpeskilling" borde uti goda vexlar på Lon”don af Hlr GeneralAmiralen till K. StatsGontoret 106 Stats - Utskottets "inlefvereras, för att, på sätt, K. M:t framdeles fun"ne för godt förordna, användas till io:de tlufvud”Titelns beliof.” Men det upprättade KöpeContractet är, härutinnan, af följande ordagranna innehåll: ”Emellan K. M:t och Kronan å ena sidan, samt "H:rr Michaelson & Benedicks å andia sidan, äro nedanstående vilkor öfvercnskomne vid det af nämnde "Handelshus gjorde anbud, att till en Expedition på ”Indien få köpa Fregatten af Chapman.” i:o K. M:t och Kronan "upplåter Fregatten af ”Chapman till H:rr Michaelson & Benedicks att, så”som deras rättfångna egendom besitta och fritt be"gagna, emot en öfverenskommen Köpesumma afTju"gu Tusende (20,000) Pund Sterling, som uti goda ”▼exlar skola ei läggas, nemligen Fem Tusende (5ooo) ”Pund Sterling vid Contractets underskrifvande uti tre ”(3) månaders dato trattor på London, samt de öfrige "Femton Tusende (i5,ooo) Pund Sterling uti sex (6) "månaders dato trattor på B. A. Goldschmith. Alla ”dessa vexlar skola öfverlemnas till migj för att till ”K. M.t och Kronan af lemnäs, då Fregatten år aflef”vererad och med dess tillbehör af H.-rr Michaelson "& Benedicks brfullmägtigade //vitterad. Vexlarnesko"!a dateras ifrån den dag Contractet underskrifves och "primorne deraf genast insändas till behörig accept.” Stockholm d. ig April 1825. Rudolf Cederström. Michaelson & Benedicks.