Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då likväl en noggrann control genom tullbevakningen väsendtligen leder till uppnående af det skydd för inhemska industrien, äfvensom lill förökande af Statens inkomster genom indirect beskattning, hvilka båda ändamåls vinnande åsyftas genom de bestämda tullafgifterne ; så har Utskottet, för att gå Tull-Styrelsens berömvärda bemödanden härutinnan till mötes, samt bereda Bevaknings-personalen ett ytterligare hjelpmedel att förhindra de försök, som kunna göras, att, medelst tullförsnillning eller annat olagligt inpracliserande af varor, undandraga Staten den rättmätigt densamma tillkommande inkomsten, trott sig böra vördsamt föreslå R. H. Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Olficerare och Manskap af Kongl. Majrts Flotta hädanefter, å de tider af året då sådant kan låta sig göra, mätte användas till seglande kustbevakning å-för ändamålet lämpliga, snällseglande fartyg. BcvillningS-Utskottets Bet. Utskottet vågar så mycket hellre tillstyrka denna åtgärd, som erfarenheten redan, vid den år i83i anbefallde spärrningen till förhindrande af Cholera-sjukdomens inträngande, ådagalagt nyttan af en slik åtgärd genom en icke obetydligt ökad tull-intrad, och detta, äfvensom den omständigheten, alt, ulan stor uppoffring för Statsverket, tillfälle härigenom kunde beredas för så väl Officerarnes som Manskapets af Sjö-Staten behöfliga öfvande under fredens lugn, tryggar Utskottets hopp om R. H. Ständers bifall till den föreslagna åtgärden, serdeles som kostnaden för vinnandet af det dubbla ändamålet torde kunna beräknas nära återgäldad genom den större tull-intrad, sorn, medelst den noggrannare bevakningen, icke tvifvelaktigt torde inflyta.
Barthelemy; N.o 135, i anledning af föreslagen Districts-fördelning inom Stockholms Län vid de årliga Markegångs-Taxoinas upprä tande; N.-o j 36, i anledning af väckt fråga om vidtagande af åtgärder, i afseende på Rikets Sjö-magt, till handelns betryggande; N;o i3y, i anledning af vackt förslag, att Beväringsskyldige å (Iliand samt inom Norra och Södra Möre Härader af Calmar Län hädanefter må till vapenöfningar sammanträda i Calmar stad; N:o i38, i anledning af väckta motioner om Prrs'e'skapets aflöning; N:o i3g, i anledning af vackla moticner om förändring af löneviiloren lör Preste-Adjuncter i allmänhet, samt om inrättande af Sacellanier i Lunds Sti fl; och K: 0 i43, i anledning af motion, alten del göromål, sorn nu tillhöra Kammar-Collegium, må åt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande öfverlåtas; äfvensom lill handlingarne lades Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Utlåtande, N:o 142, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet, N:o 11g, angående Stapelstads-rätt för Köpingen Döderhultsvik. Prot. Utdr. d. 7 April 1841 • 343 S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskottels nedannätnnde Utlåtanden: N:o i34, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, N:o 104, angående vilkor för befordran till Krono-Länsmans-tjeusler; i sammanhang hvarmed B< tänkandet, N:o 104, förekom. Betänkandet, N:o 104, godkändes och Utlåtandet, N:o 134» lades lill handlingarne; och N.*o 14 r, i anledning af återremiss å Betänkandet, N:o 116, om upphörande af dubbla årsberäkningen vid befordran lill Ecclesiastika embeten och tjenster.
U[sökningsBalken tydligen stadgar, att om Gäldenären saknar tillgång i lösören till betalande af domk t skulo, las* Den g 2 Juni. skuld, hans fasta gods skall i mät ga, hvaraf således blifver en följd, att, vid sådan händelse, någon särskild handräckning af Konungens Befallningshafvande till den fasta egendomens försäljande ej är af nöden,'finnér Utskottet något vidareförordnande härom öfverflödigt; äfvensom Utskottet icke eller anser anledning förekomma till en så beskaffad ändring, som Herr Borgmästaren Norström föreslagit, uti hvad Kongl. Förordningarne den 17 Fehr. 174B, d. 4 Mars 175a och den 27 April 1810 samt Kongl. Förklaringen d, 27 Juni 1811 innehålla, angående det som vid utmätt fast ege ndoms-försälj ning bör iakttagas, heldst dessa föreskrifter tjena och äro nödiga så väl till bibehållande af Fordrings-ägares och Gäldenärers samt blifvande Köpares af den utmätta egendomen ömsesidiga rätt och säkerhet, som ock att förhindra det Intecknings-ägare ej må i obehörigt lidande försättas. Den förklaring af 1798 ars Förordning H;r Xagmannen Nollerroth, uti det af honom framstäldta ofvan omförmäldta ämne ansett vara nödig, har Utskottet funnit vara af enahanda beskaffenhet med den, hvilken Bädmannen Sundblad uti särskildt Memorial i berörde ämne yrkat; Och som Utskottet redan, genom nästlidne dag fasställdt Betänkande deröfver meddelt yttrande, anser Utskottet sig endast nu böra detsamma åberopa. Hvad åter beträffar den af Handlanden Vigander väckta fråga, om förmindskning af den ICrono - Den 2 i Juni, 1325 Krono-Fogdarne lemnade tid för verkställigheten af laga kraft vunne Domar och Utslag i Skuldfordrings-mnl; sä emedan desse
Denna lilla misstämning kastade en skugga öfver hennes glädje, då hon en stund därefter fick omfamna sin son. Hon såg också att Rikard kände sig obehagligt berörd af det flyktiga och konstladt likgiltiga sätt, hvarpå Alie hälsade honom. »Hvilken otäck, gammal gumma jag är», sade hon för sig själf. »Jag som just ville att hela hemmet skulle stråla emot honom, då han kom och så har jag själf förstört hela glädjen med mina dumma och onödiga farhågor.» »Vänta nej, du skall inte berätta någonting förr än Alie kommer in», afbröt hon sonen, då de suto tillsamman i soffan i hvardagsrummet, sedan han packat upp och ordnat alla sina saker, hvilket skedde strax sedan han kommit inom dörrarna. »Låt mig gå efter Alie först.» »Men hör nu, mamma, säg mig, hvad går det egentligen åt Alie?» utbrast den unge officern och sprang upp. Han satt aldrig många minuter på samma plats. »Hvarför tog hon så snäft och ovänligt emot mig? Jag som trott mig förstå af mammas bref, att hon ändå hyste både intresse och vänskap för mig.» »Det gör hon också, Rikard, det kan du vara säker på. Så som hon följt med hela ditt lif under alla dessa år » »Således är det bara den vanliga, svenska tillgjordheten», utbrast han, förtretad. »Jag mins det där sen gammalt här i norden kan en flicka aldrig vara naturligt vänlig mot en man, utan det skall vara god ton att vara fjär och förbehållsam och försigtig, som vore hennes dygd i fara vid minsta blick från en karl. Jag är van att umgås på en helt annan fot med unga damer, skall jag säga mamma. Amerikanskorna t. ex. hur naturliga och kamratlikt vänliga äro de icke mot en man, så snart de lärt känna honom. Usch, jag kan inte med det där svenska pryderiet och hyckleriet!» Han gick af och an och kastade tillbaka rockuppslagen, som om de tryckte honom på bröstet. »Puh! Hvad det ändå är för en kvalmig atmosfär här i vårt hederliga Sverge.» »Men det är verkligen inte als likt Alie att vara pryd, det försäkrar jag dig.» »Nå, så bed henne komma in då och säg, att jag verkligen inte är så farlig.
Jag utber mig att rörande detta ämne få tillägga ännu några ord. Under sista brännvinsbränningsförbudet skedde ofta oloflig brännvinstillverkning nattetid, utan att beslagarne kunde åtkomma förbry tärne, emedan de ej hade rättighet att då verkställa visitationer. Detta förhållande har gifvit Utsk:n anledn. att nu utsträcka visitationsrätten till alla tider på dygnet. I deras förra betänk, hade Utsk:n här föreslagit allenast 6 r:dr 32 sk. böter. Deremot gjorde jag vid återremissen anmärkn. och yrkade i dem någon förhöjning. Utsk:n hafva väl nu på denna anmärkn. fästat ett tillbörligt afseende, men dervid, som mig synes, gått alltför långt, då de till skydd för husfriden föreslagit så höga böter för ett misslyckadt beslagsförsök nattetid, att fruktan för dem säkerligen skall afskräcka från aila försök till dylika beslag, äfven om den största anledn. dertill förefunnes. Jag förnyar min vördsamma anhållan om den propos., jag förut begärt. Sg § blef af R. o. Ad. godkänd. 60 och 61 §5 godkändes. 6a <j. BondeSt. hade beslutat, att den tredjedel af böter, som efter Utsk:ns förslag skulle tillhöra Kronan, i stället skulle tillfalla socknens fattige. Hr af Billbergh: Jag har med interesse hört discussionen för en kort stund sedan örn 58 §, emedan den visade, att man i allmänhet har nit för medlen lill författningens handhafvande. Nu förekommer i denna 62 §, att åklagaren skulle få -? och Kronan -J af böterna. Men för att ännu mera uppmuntra till författningens handhafvande anser jag åklagarens eller målsägarens andel i böterna böra blifva hvaremot jag instämmer med BondeSt., att den sista bör tilldelas socknens fattiga i stället för Kronan.
Jag hann ej ens byta om kläder på Antti. Och åter började de gnälla. Hviskande försökte jag lugna dem. Kära barn, gråt inte, den främmande tanten hör er. Var nu snälla, så ger mamma socker åt er. Min man hade visserligen på det strängaste förbjudit mig att ge dem socker, men det hann jag ej i brådskan tänka på. De hade just fått hvar sin bit, då han steg in köksvägen. Ger du åter socker åt dem? sade han genast i förebrående ton. Jaa när de gråta stammade jag till försvar. Gråta? Kan man inte förhindra det på något annat sätt? Han tog sockerbitarna ur deras händer, men o ve, hvilket oväsen där uppstod! Ett trestämmigt skrik, så man minst skulle trott att det var fara för lifvet. Tyst, tyst, kära barn! Antti, gå in och håll sällskap åt Agnes, som sitter där ensam i salen. Antti, slutar du inte, stora gossen, se så Aino, mamma ger er ris, om ni inte äro snälla. Lyyli, gråt inte, liten gå nu in, Antti, jag är alldeles uppgifven. Så talade jag full af förtviflan och idkeligen vyssjande Lyyli på mina armar. Antti stod ännu där, han uppfattade icke rätt hvad det gälde. Hvad? Har Agnes har fröken Verther redan kommit? Ja, ja, gå fort. Jag vet inte huru jag skall reda mig. Mari är också ute. Och barnen se så här ut? Hur i herrans namn har du stält till så galet? Ja, nå kära Antti, gå nu och fråga inte. Han gick, men såg missnöjd ut. Och inte tykte jag häller det var vidare roligt. Mina armar voro nära att brista af att hålla den tunga flickan, och jag var förtviflad öfver att Agnes råkat se hela detta elände. I intet fall skulle hon fått någon synnerligt hög tanke om mitt lif och mina förhållanden, så som hon syntes förakta all borgerlighet och hvardaglighet och huru ringa skulle den icke blifva nu! Anttis missnöjda blick bragte min förargelse till sin höjd. Se dit, Lyyli, ser du hunden på gatan! Var det kanhända mitt fel, att hemmet icke var i sådant skick, att man när som hälst kunde taga emot fina världsdamer?
Utaf den halfva slägt ene Manasse adertontusend, som vid namn nämnde vordo, att de skulle komma och göra David till Konung. Utaf Isaschars barn, de förståndige voro, då tiden så krafde, att man visste hvad Israel göra skulle, tuhundrad höfvitsmän; och alle deras bröder följde deras ord. Utaf Sebulon, de som i här drogo till strid, väpnade med allahanda vapen till strid, femtiotusend, endrägtige till att skicka sig i ordan. Utaf Naphthali tusend höfvitsmän, och med dem de som sköld och spjut förde, sju och tretio tusend. Utaf Dan väpnade till strid, åtta och tjugu tusend sexhundrad. Utaf Asser, de som i här drogo väpnade till strid, fyratiotusend. Ifrå hinsidon Jordan utaf de Rubeniter, Gaditer och den halfva Manasse slägten, med allahanda vapen till strid, hundrade och tjugu tusend. Alle desse krigsmän, väl skickade till strid, kommo af allo hjerta till Hebron, att göra David till Konung öfver hela Israel; och var alla de andras af Israel ett hjerta, att man skulle göra David till Konung; Och voro der när David i tre dagar, åto och drucko; förty deras bröder hade tillredt för dem. Och de som näst omkring dem voro, allt intill Isaschar, Sebulon och Naphthali, de förde bröd på åsnar, camelar, mular och oxar, till att äta; mjöl, fikon, russin, vin, oljo, oxar och får, allt fullt; ty en fröjd var i Israel. Och David höll ett råd med de höfvitsmän öfver tusende, och öfver hundrade, och med alla Förstar; Och sade till hela Israels menighet: Täckes eder, och är det af Herranom vårom Gud, så låt oss allestäds utsända till de andra våra bröder i all Israels land, och till Presterna och Leviterna i städerna, der de förstäder hafva, att de varda till oss församlade. Och låt oss hem ta till oss igen vår Guds ark; ty i Sauls tid frågade vi intet efter honom.
Till verkställande af inventering kunna, genom af Kongl. Maj:ls Befallningshafvande skriftligen meddeladt förordnande, som vid inventerings-tillfällel uppvises och derefter räkenskaperne bilägges, en eller tvenne i orten boende män utses, hvilka då skola uppräkna angående Ståmplade Pappers-afgiften. 9 och bestyrka, huru mycket papper är i behåll; inventarii-instrumentet bör, såsom verification, bifogas försäljningsmannens årsräkning, hvilken, jemte qvittencerne å gjorda penninge-levereringar, insändes till Lands-Contoret den 15 derpåloljande Januari, vid vite af 8 sk. för hvarje öfverskjutande dag. Till denna tid bör äfven all återstod för försålde chartor ofelbart vara i Ränteriet eller hos Kronofogden i orten levererad, vid äfventyr för uraktlåtenhet deraf, att försäljningsmannen anses, såsom hade han försålt allt det stämplade papper, han emottagit; i följd hvaraf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande låter genast lagligen indrifva det häremot svarande penninge-belopp, med laga ränta, och förordnar i stället annan försäljningsman. §• 19. Utbyte af maculeradt Stumpladt papper. 2:o. Påtecknade beläggnings-chartor och underskrifna expeditioner må dock icke till utbyte emottagas, innan orsaken till deras obrukbarhet blifvit behörigen styrkt, och intvgadt är, att lösen för dem icke erhållits1, samt att de icke varit för ändamålet begagnade; äfvenså måga Kongl.
Hypotheks-fö rening arne Bruksegares i 5 %■ ä 4i %. å 4 %. å 3, %. 4 3 %. å 1 %. Tali. XXII. Sammanräknade beloppet af Hypotheks-kassans och föreningarnes obligationsskuld vid hvarje års slut, beräknad i R:dr R:mt. År. Utländsk. Inländsk. Summa. Ar. Utländsk. Inländsk. Af utländska amorterings-obligationer R:dr R:mt 59,538,711: 70. funnos vid 1858 års slut inom landet hos Riks-Banken: af Smålands hypotheks-förenings B:ko T/ljfi 268,500. » Östgötha » » » » 503,000. 771,500 Deremot voro af Östgötha hypotheks-förenings med Herrar Holm et Johns kontraherade lån å utrikes ort i svenskt mynt sålda obligationer för R:dr 3,200,000: » så att föreningarnes utländska obligationsskuld vid 1858 års slut (oberäknadt hvad af sistnämnda belopp blifvit amorteradt) utgjorde R:dr Runt 61,334,896: 6. 2) Om från beloppet inländska obligationer R:dr 22,685,125: » afräknas nyssnämnda å utrikes ort försålda » 3,200,000: » återstå R:dr 19,485,125: » Räknas härtill de inom landet placerade obligationer å utländskt myntslag 1,403,815: 64. så visar sig, att af hypotheks-föreningarnes obligationer vid 1858 års utgång funnos inom landet 20,888,940: 64. Tal». XXIII. Sammanräknade beloppet af de medel, sorn årligen från utlandet till riket influtit och derifrån till utlandet utgått, till följd af Hypotheks-kassans och föreningarnes obligationsrörelse. År. Influtet i Utbetald amortering och ränta. Öfverskott Anmärkning. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
En sådan inrättning förhindrar likväl ingen att hos den verklige domaren uttaga stämning, men ålägger den kärande att först vända sig lill förlikn:s-domaren för att uppgifva tvisteämnet, och den personen, som bör supponeras vara en förståndig man, får då tillfälle att till den rättsökande hemställa, om det icke vore lämpligare att genom förlikning afgöra tvisten, än att möjligen vandra alla dorostois-iustanserna igenom. Detta år hela frågan. Om LagUtsk., i förening med hvilket annat Utsk. som helst, behandlar frågan, det Tiar jag ingenting emot, — men tror också, att LagUtsk. alltförväl ensamt kan upptaga den fråga, som motionärerne begärt måtte behandlas, och föreslå den författn., som med anledn. af förslaget kan finnas af nöden. Frih. Cederström, Anders: Då det lärer vara svårt att förutse hvad utgång Hr von Harlmansdorffs motion kan taga •— åtminstone kan LagUtsk. icke a priori bedömma det — torde LagUtsk. emedlertid icke kunna hvarken tilleller afstyrka motionerna. Jag vet dock icke hvartill ett tillstyrkande egentligen skulle tjena; ty om än LagUtsk. till - 3 So Den a? Mej e. m. styrk te hrad man önskat, men förlikats-domstolar det oaktadt icke uppstodo, så blir ju resultatet ingenting. LagUtsk. kan icke omedelbart säga, att så eller så skola förliknts-domslolarne inom commnnerna vara beskaffade , icke heller på förband bestämma, burn många eller hvilka ledamöter inom den ena eller andra communen böra utgöra förlikn:s-doinstolen, hvilket i öfrigt torde böra blifva mycket olika inom olika orter, — med ett ord, ett annat Utsk. äger dermed sig befatta. Och rättast vore, att Regeringen sorn bäst är i tillfälle att utreda och pröfva denna, som jag medger, högst vigtiga angelägenhet, loge detta bestyr om händer, samt till R. St. inLoimne med förslag häruti. 1 Hr von Hartmansdorff:
Rörande öfriga läroverk, hvilka ifrågakommit att bland högre elementar-läroverk upptagas, få Rikets Ständer yttra sig i del följande. Exp ed itio nsUtskotta ts Förslag till underd. Skrifvelse, N:0 222. 29 Lägre El emen larLär över It. Bland de lägre Eletnenlar-Läroverken hafva, utom de ofvannämnde, i Eders Kongl. Maj:ts nådiga Proposition följande blifvit föreslagna att utvidgas till högre. ElemantarLäroverk med 4 Lektorer oell 8 Adjunkter, nemligen läroverken i Wenersborg och Nyköping. I afseende på dessa Skolor hafva Rikets Stander icke ansett tillräckliga skäl vara för handen ali bevilja medel för deras utvidgning lill fullständiga högre läroverk. Beträffande läroverket i Wenersborg har förekommit, alt dä, genom Kongl. Cirkuläret af den 1 November 1839, Irenne Stå kallade högre Apologist-skolor inrättades, en af dessa stiftades i Wenersborg, till följd hvaraf Skolan erhöll dimissions-rätt i afseende på de ynglingar, sorn egna! sig åt den allmänna "medborgerliga bildningen. Genom antagande al Eders Kongl. Majlis nu framställda nådiga förslag, skulle Skara Stift komma all erhålla 2:ne högre Elemenlar-Läroverk på endast 7 mils afstånd från hvarandra. Delta hafva Rikets Ständer, pä lörut anförda allmänna grunder, icke ansett, sig kunna bifalla. Deremot hafva Rikets Ständer, för att bibehålla Skolan, hvilken under de sednasle åren haft eli betydligt antal lärjungar, vid sin nuvarande verksamhet, ansett densamma böra så ordnas, att den må kunna i de fem klasser, sorn utgöra Elementar-Läroverkels lägre afdelning, meddela undervisning på båda bildningslinierna och derutöfver på den reala linien bibringa den undervisning fullständigt, som Skolstadgan föreskrifver. För detta ändamål har Skolan, som för närvarande eger 4 ordinarie lärare på stat och 3:ne biträdande lärare, funnits böra erhålla Rektor och 7 lärare. 1 det nådiga förslaget om ett. fullständigt läroverks upprättande i Nyköping hafva Rikets Ständer icke heller funnit sig kunna instämma.
Sparre: Frih. af Ugglas har i afseende på frågan, huruvida låne-obligationerne borde innehålla visst kapital och viss ränta, åberopat ett moment (litt. d), sorn icke alls rör obligationernas form eller innehåll, utan endast annuitetsberäkningen, hvilken är ganska lätt uppgjord, då man har kontraktet framför sig. Annuitets-beräkningen har deremot in - Den 10 Januari f. m. 63 gen inverkan på den fråga, som utgjort föremål för Stats-Utskrts nu gjorda framställning. Hvad Frih. af Ugglas i öfrigt anfört i afseende å premieobligationernas innehåll, eller att ränta å deni ej skulle erhållas, beror helt och hållet på förutsättningen, att man dervid på förhand skulle beräkna 4^ proc. i ränta på ett gifvet kapital. En sådan förutsättning har dock ingen grund och kan rimligen icke ega rum i afseende å ifrågav:de slags obligationer. I afseende å vinsten på detta lån får jag åberopa de beräkningar, som redan finnas i tryck utkomna. Mig synes obestridligt, att då man erhåller en vinst, utöfver hvad kalkyleradt är, utaf 120,000 thaler eller 320,000 rdr rmt, måste vid beräkningen af denna vinst icke allenast nämnde kapital intagas i kalkylen, utan äfven räntan derå. Hr Montgomery, Robert: Man har sagt, att Stats-Utsk:t yttrat sig med stränghet vid den förkastelsedom, Utsk:t uttalat öfver fullmägtiges omhandlade åtgärd. Detta är likväl, efter mitt förmenande, en orättvisa mot Utsk:t. Mig synes tvärtom att både Hrr Revisorer och St,ats-Utsk:t erkänt fullmägtiges nit så väl i allmänhet som i de speciela delar, der hvarken Revisorerna eller Utsk:t gillat fullmägtiges åtgärder. Uti sistnämnde fall är detta ogillande uttaladt på ett, som mig synes, särdeles mildt sätt. Sjelfva frågan åter är så tillräckligt utredd, både af förutgående talare och tidningarne, att jag icke vill ingå i någon vidlyftigare framställning i ämnet.
Län och, i sammanhang dermed, om vacanceafgift för ordinarie rotering underkastad jord, sorn icke praesterar roteringf in natura. Sedan Rikets Ständer vid sista Riksdag hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, (se underdåniga. skrifvelsen N:o 179) att, vid pröfningen af den på Rikets Ständers tillstyrkan förrättade jemkning i 1811 års extra rotering jemte den i sammanhang dermed af Röterings-Commissionerne foreslagne tillökning i ständiga Knektehållet af hitli is oroterad jord af SkatteKrono och Frälsenatur, måtte i Nåder dels föreslås utvägar, hvarigenom roterade Gapellansboställen kunde, utan afseende, på deras hemmanstnl, befrias från roteringsbesväret, antingen genom delsammas flyttning på andra hemman, eller ock, der närbelägne hemman saknades, medelst anslående åt Capellanerne af lämpligt vederlag i penningar af dan rolefrihets-afgift, som borde erläggas af sådane mindre hemmansdcStatssamt Ocean. TJtsk. Betänkande lY.o 3o. lar, hvilkas spridda läge utgjorde hinder för deras indelning i ordinarie r »tering; dels ock, efter undersökning om befogenheten af hos Ständefiie ibrd klagan öfver -åtskillige hemmans öfverrotering ,i Jönköpings Län år i3m, Kådigt förslag meddelas lill klagomålets afhjelpande på lämpligaste sitt, ulan minskning i Knektehållets numeraire; så har Kongl. Maj:t uti ,©!vanberörde till .Rikets Ständer aflatne och derefter till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconom ic-Utskotten remitterade Proposition (N:o .35) hufvudsakligen i Nåder upplyst och ytlrat: att, enligt Rotéringsverken, circa 26? Capellansboställen blifvit i Roterings-Comitéerne anmälde såsom med ordinarie rotering ännu besvärade, och att, från a3p af dem, voteringen, jemlikt Kongl.
Slaten har genom dessa medel, förut an vista till numera ej erforderliga utgifter, erhållit tillgångar, utan att behöfva höja bevillningen. Man kunde visserligen efterskänka dessa på hela Bevillningen, men jag tror, alt folket skulle vara illa belåtna, om Bevillningen minskades med 210,000 R:dr, och Försvarsverket lemnades till sköflings. Emot dea speciella uppställningen i det hela, hvari - 76 Don 2 November e, ni. genom Kongl. Maj:t kan äga fri dispositionsrätt öfver de medel, som anslås, liar jag ingen ting att anmärka, så att t. ex. hvad som öfverblifver för Banken, kan användas på annat håll o. s. v. Rikets Ständer höra ej ingå i sådane detailler; redovisningen skulle derigenom endast försvåras. Jag har visserligen hört några flera anmärkningar göras, men då jag nu besvarat de hufvudsakligaste, torde jag få tillstyrka bifall å U tlåtandet. Grefve Brahe, Magnus: Jag hyste verkligen den förhoppning, att Utskottets Utlåtande icke skulle möta något motstånd. Denna förhoppning grundade jag på exemplet af 2:ne RiksStånd, hvilka bifallit detsamma. Jag skall nu försöka att upptaga till besvarande vissa af de här fällde yttranden. Herr von Vegesach har med mycken bestämdhet uppgifvit, att vi redan egde tillräckligt Artilleri, äfvensom han talat enrot Befästningssystemet i allmänhet. Jag vill icke ingå i vederläggning deraf, ty, då Kongl. Maj:ts Proposition stödjer sig på de anmälanden, hvilka af sakkunnige personer blifvit gjorde, och Kongl. Majrt ej utan mycket begrundande tagit sitt beslut i saken, kan jag icke betvifla, att de förslag Kongl. Maj:ts Proposition innehåller, äro för närvarande de mest ändamålsenliga. Den i November e. m. 77 Herr Hjerta har uti sitt yttrande upptagit cn mängd olika saker och förhållanden, såsom Uniformsförändringar, Prygelstrali', Materielens beklagliga tillstånd, Fästningsvallarnes oduglighet m. rn.