Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan för öfrigt icke inse, hvartill den första voteringen skall tjena, allrahelst som Hr Printzensköld sjelf förklarat att han icke vill hafva förslaget framstäldt till bifall, så framt han icke dertill tvingas af sina motståndare. Hr Printzensköld: Jag hoppas, att Hr von Hartmansdorff hört att det är omständigheternas tvång, som föranledt mig till den åtgärd, jag nu vidtagit, under uttryckligt förklarande, att om det dermed afsedda ändamål vinnes, så voterar jag i öfverensstämmelse med denna utgång. Uplästes lill justering och godkändes en så lydande voterings-propos. Den som till kontrapropos. vid äskad votering om bifall till l:sta mom. af 39:de §:n i den uti Särsk. Utsk:s Utlåt. JM 20 föreslagna förordning, antager bifall till motsvarande mom. af det i Utsk:s Betänk. JM 13 afgifna förslag till förordning, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; 1C6 Den 7 Oktober e. ro. vinner Nej, antager R. o. Ad. lill kontrapropos. bifall till lista moni. af nämnde §, enl. Betänk. JM 13, med den förändring, att sista meningen blir så lydande: ”Den som fjerde gången eller oftare med sådan förbrytelse beträdes, bote från 80 till och med 100 R:dr.” Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit som följer: Ja — 10. Nej — 15. Härefter uplästes lill justering och godkändes följande voterings-propos. Den som bifaller lista mom. af 39ide §in i den uti Särsk. Utskis Utlåt. JM 20 föreslagna förordning, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bifaller R. o. Ad. motsvarande moment af det i Utskis Betänk.' JM 13 afgifna förslag, med den förändring, att sista meningen blir sålydande: ”Den som fjerde gången eller oftare med sådan förbrytelse beträdes, bote från 80 till och med 100 R:dr.” Vid denna voterings slut, befanns att rösterne utfallit sålunda: Ja — 10. Nej — 13.
Grip. I) InÄJ!'hvilken likväl minsta .M™ at tiden varit y) Tit. Skogman, föredragande. z) Tit. Skogman, föredragande. u) af Tit. Munthe. Bilagor till Constilutions-Vtskoltets Memorial, N.e i3. 61 N o 64. Besvär öfver tillsättningen af en tjenst, som den 19 Mars 1852 i Allmänna Ärendenas Beredning förevarit och den 7 Maj 1834 b) blifvit i Stats-Rådet föredragne, afgjordes först den 28 October 1835 c). Preste-Ståndets begäran om rätt för Klockare-Enkor att söka extra Nådår, som redan den 26 April 1834 i Stats-Rådet förekommit d), har, ehuru tvänne ansökningar om sådane nådår den 6 Maj 1855 blifvit föredragne e) och på grund af i Författningarne saknad tillåtelse till dylika ansökningar, afslagne, likväl under Stats-Secreteraren von Hartmansdorfls hela återstående tjenstetid icke blifvit till slut befordrade. Rikets Ständers i underdånig skrifvelse den 24 September 1834 anmälde ansökning, att dubbel eller förhöjd tjenstårsberäkning för Ecclesiastica Tjenstemän måtte, under uppgifna förbehåll, försvinna, har först den 1 November 1859 fl blifvit föredragen. N:o 67. l)en 23 Februari 1855 hade Rikets Ständer i underdånig skrifvelse anhållit, att Convoij-Coinmissariatet måtte upphöra och dess befattning öfverflyttas på Commerce-Collegiuin. Vid föredragning häraf den 19 Juni 1835 förordnade, på Föredragandens g) och Stats-Rådets tillstyrkan, Kongl. Majit, att Convoij-Commissariatets och Cornmerce-Collegii underdåniga utlåtanden häröfver skulle infordras.
Nationens uppmärksamhet är. bunden vid dess. represen - Dcu 3 Juli fui. tanter i detta ögonblick; den tidpunkt har inträffat, då den ej längre kan undfägnas med prat; den fordrar handling, ett exempel för framtiden, som både rättvisar dess klagan och obelåtenhet med det som varit, och gör den lugn för det närvarande och betryggar den för det tillkommande. Mine herrar! vore blolt fråga om närvar, förhållanden, blott om de mot nu ifrågavar. Konungens rådgifvare gjorda anmärknrr, ehuru många de äro och manga af dem. ganska svåra*); så vore det en sak af ringa betydenhet: men mine herrar! det gäller en hel framtid! Låtom dessa fria, — och vi veta icke huru långt kommande rådgifvare skola gå i glömska af sin pligt, uti missbrukandet af sin Konungs förtroende och förakt för folkets rättigheter; kanske så långt, att inga Ständer skola finnas mer att straffa dem derför.
Råd i städerna tillkom och tillsattes det, enligt 1619 års Stadga, sålunda, att i de större städerna 96, och i de mindre 48 män, till hälften handels-, till andra hälften handtverksman, af borgerskapet till val föreslogos Magistraten, som bland dem till Äldste utsåg hälften af hvardera klassen, och skulle dessa Äldste, då Rådet, på ”stadens vägnar hade med menigheten att handla”, kallas till Rådstugan att der förnimma hvad sorn af nöden var, samt derefter samlas på ”gillestugan” att der emellan sig öfverväga hvad i samma ärende ”stod till alt göra”, — och hvad de Äldste ”sluta med Rådet, det skall stånda och af hela borgerskapet fullbordas utan gensago”. Ville åter menigheten å sin sida ”föreslå något ärende Rådet till betänkande”, skulle det likaledes ske genom de Äldste. Att likväl minnet af de fordna allmänna rådstugorna inom stadskommunerna icke utslocknat, visa Kongl. Brefven den 29 Juli 1752 och den 5 Februari 1758, i hvilka Landshöfdingar och Magistrater förbjudas att i ”oträngda mål” sammankalla borgerskapet till s. k. ”allmänna råidstufvor” eller öfverläggningar, undantagande då Kongl. Förordningar det uttryckligen påbjuda. De Äldste skulle deremot ”draga försorg om sina öfriga medbröders angelägenheter”, och å deras vägnar bevista öfverläggningarna med Magistraten. Sådan är till sitt ursprung och sin betydelse denna institution, som inom stadskommunerna sedan dess Oafbrutet egt bestånd, och hafva dessa Äldste ansetts utgöra de kommunens fullmägtige, med hvilka Magistraten i stadens kommunala angelägenheter egde samråda och gemensamt besluta. En och annan sedermera för några städer tillkommen speciel föreskrift i afseende å antal och valmethod förändrar ej de Äldstes principiela ställning, och att denna i det liela är ganska sväf - XXXIX vande, kan ej undgå den uppmärksamma granskaren.
Jag vill äfven gerna befrämja arbetarnes rätt, men fäster mig då icke ensamt vid handtverkarnes, utan jemväl vid landtbrukarnes bästa. Med tillfredsställelse har jag derföre inhemlat de yttranden, hvilka reservationsvis blifvit af (lere ledamöter af BondeSt. afgifne. De hafva förklarat, att, på samma gång de önska skydd för landtmannaproduktionen, de ingalunda vilja förneka de öfriga näringarne det skydd, som de behöfva. De s. k. fria arbetarne deremot hafva förfarit på ett alldeles motsatt sätt, ty de vilja afskaffa allt skydd, utom för deras egen näring, der önska de starka - Den 5 Juni f. m. 401 ka skyddstullar. Sådant kan åtminslone icke kallas mycket oegennyttigt. Och då petitionens innehåll i öfrigt så föga torde förtjena att gillas, inser jag icke lämpligheten af att i nu ifrågakomne hänseende åberopa en så beskatfad auctoritel; likasom jag vågar förmoda, alt på besagde framställning icke måtte göras något afseende, enär den icke synes deraf vara förtjent. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Ehuru jag är något hemmastadd i tullagstiftningen, så finnér jag nu mycket väl, att det icke later sig göra att stadga någon princip, som generell skulle kunna tillämpas på hvarje serskild artikel, emedan så många serskilda förhållanden inverka på produktionen och införseln af hvarje serskild vara, hvilka dervid måste tagas i betraktande, alt man, med en omfattande blick, måste öfverskåda det hela. Om jag på ena sidan vill framtaga en sats, som Gr. Gyldenstolpe har framkastat, i afseende å tull, så blir fråga om huruvida man må, för en sådan lifsförnödenhet, en sådan vigtig vara som smör, hafaa tullen låg. Om man dermed tror altman skall tillvägabringa på bästa sätt den stora säkerheten och förmånen för landet, att alltid hafva god ^tillgång på denna vara, så bedrager man sig naturligtvis. Ar 1808 hade vi en del af Finland qvar, förenadt med oss, hvilken återtogs under vintern och hvarifrån stora qvantileter af smör kommo.
Befälhafvaren öfver de i Hufvudstaden tjenstgörande Troupper, Högste närvarande Befälhafvaren för den vid Hufvudstaden förlagda Escadren af Kongl. Maj.ts Flotta, fyra de äldsta Råd i Svea tiofRätt, Två de äldsta Råd i Kammar Colle gium och Kammar Rätten, samt det älclsta Råd i hvarje af Ri ets öfriga Collegier. Då antingen JustitiaeCancellern om Tolf deruti sitta. Är Presidenten i Hof-Rätten af laga förfall eller jäf hindrad, företräde dess ställe det älsta Civila Statsrådet. Denna Domstol ege — —- — —■ —^ återinsättande i Rikets tjenst. 358 Constitutions-Utskottets betänkan den. § 106. Finner Utckottet af dessa Protocoll, att n~gon StatsRådets Ledamot eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Ämbetsman, som i Commandoniå! utaf Konungen och Riksens Ständer faststäld varder. § 107. Skulle Constitutionslltskottet anmärka Rikets sannskyldiga nyt ta, eller att någon Föredragande icke med oveld — • — —- Riksens Ständers pröfning underställas. Riksdags-Ordningen, § 29. ConstitutionsUtskottet åligge att äska af dessa Protocoll att någon StatsRådets Ledamot, eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Ämbetsman, som i Gömman - Constitutions-Utskottets Betänkanden. 359 d*>mål — Rikets sannskyl diga nytta, eller att någon Föredragande i cke med oveld — • -■» Riksens Ständers pröfning underställas. §• 41- StatsRudets och Högstet Domstolens samtlige Ledamöter, ävensom JustitiesOmbudsmannen, kunna ej .'äte och slämma men ej besluten öf vervara. I grund af hvad Nedre Justitiaefletustonert, Öfveroch UnderRätten m. m. Ex ofBcio, /. D. Valerius.
Den Colhii-President, som utan tvifvel är den mest nitiska ledamoten af detta Stånd, måste aflöna en tjensteman i Kammarlhn, på det att han mätte kunna npfylla sitt Riksdagsmanna-kall och bekläda sin plats i det Ulsk., hvartill R. o. Ad. honom kallat. Då nu förhållandet är sådant, att Colhii-Presidenten är af tjenste-åligganden mera betungad än HofRätts-Presidenten, så synes del mig hvarken vara billigt elter med Statens sanna fördel förenligt, att den förre, i olikhet med den sednare, måste för att icke vidkännas en alltför kännbar minskning i inkomster, fortfara att tjenstgöra, sedan han öfverskridit pensionsåldern. Jag har förskaffat mig uplysning ang.-de de nuvar:de ColhiiPresidenlernas ålder och tjenstetid och är förhållandet härmed följande : Presidenten i Commerce-Colbm har varit 50 år i Statens tjenst, Finance-DeparlUs Chef i 17 år, genomfört realisationen, är 68 år gammal och har varit President i 16 år. Presidenten i Kammar-Colkm har tjena! i 47 år, varit 8 år dels t. f., dels ordinarie Chef för Finance-DeparlU och 6 år President, samt är 67 år gammal. Presidenten i Statskont. har tjennt 46 år, varit t. f. Chefför Civil-DepartU i 4 år, och President i några år, samt är 64 år gammal. Presidenten i KammarRm har tjenat 45 ar, varit EcclesiastikDepart:ts Chef 7 år och President 13 år, samt är 62 är gammal. Med denne President, Hr von Hartmansdorff, företer sig dessutom ett serskildt Den 24 April. 369 serskildt föi hållande, som härvid äfven synes böra tagas i betraktande.
Sig vilja vid början af hvarje revision till Revisorerne öfverlemna de från de förvaltande verken infordrade underdåniga berättelser, blefve detta stadgande, jemfördt med föreskriften uti den för Revisorerne gällande instruktion att dessa borde tillse att, bland annat, berörda handlingar dem i behörig ordning tillhandahölles, så tolkadt, att Revisorerne sjelfva nödgades begära desamma, och de finge således för hvarje år börja sina förrättningar med att hos Justitie-Statsministern anhålla att räkenskaper och handlingar, hvilka kunde och borde utan all tidsutdrägt och omgång dem tillhandahållas, måtte blifva dem meddelade. När dessa handlingar sedermera konnne Revisorerne tillhanda, visade sig att vederbörande i allmänhet endast inlemnat räkenskaperne, men de berättelser, som till Kongl. Maj:t skulle afgifvas, saknades. I samma män statsrevisionen bemödade sig att egna den korta tid, som för dess Eili. till 11. St.
Det är visserligen en sanning, att Subaltern har, utom sin lön, 100 R:dr b:ko i inqvartering, och Kaptenen 150 R:dr. Men en, på 20 R:dr när, lika stor summa åtgår för Subalternen i löneafdrag till ackordsräntans amortering, Arméens pensionskassa, Reg:ts kassa, Musikens underhåll m. m. För äldre Kaptenen åtgår härtill nära nog inqvarteringens dubbla belopp. De siffror, som af mig här nu komma att upgifvas, blifva således uttryck på Officerns nettoinkomst. För Löjtnanten, hvilket man blifver efter en 7 ä 8 års tjenstetid, ansågs 1500 R:dr r:mt vara en lämplig lön. Det är en summa, på hvilken man verkligen kan, såsom Officer i hufvudstaden, med sparsamhet lefva. Till grund för Kaptens löns bestämmande antogs, att han på den skulle kunna existera som gift, och denna lön sattes till 3000 R:dr, men som hushållet i början är mindre dyrt än längre fram, då familjen förökas och barnens upfostran börjas, delades Kaptenslönerna i 2:ne delar, yngres och äldres; de yngres sattes till 2,500, de äldres till 3500. Medium af dessa båda löner är 3000. Till Majorsplatserna hinna högst få med mera framstående och ännu bibehållen militärisk duglighet. Majors lön bestämdes till 4500. Högsta Underofficers lön ansågs böra vara så stor, att Underofficern skulle kunna som gift på den lefva. Underofficern tjenar sig vanligen upp från gemenskapen, och gifter sig ur den lägre klassen; hustrun måste bidraga med tvätt, sömnader, städning m. m. till hushållets bestånd. 900 R:dr r:mt ansågs vara tillräckligt för en gift Underofficer, då till denna summa lägges hans beklädnadshjelp, som utgår med 70 R:dr b:ko, och hans inqvartering, som utgår med 40 R:dr b:ko. För Sergeanten anslogs 5 00 R:dr r:mt.
Fullkomligen medger jag den svårighet, i hvilken StatsUtskottet sig befunnit, då, å ena si^ 64 Ven 5 Augusti f, m. dan det ej kunnat undgå medgifva StenkolsVerkets upprätthållande vara en sak af allmän vigt och angelägenhet; å den andra vid hvarje nytt anslag, så litet det än kunnat vara, återhållits af den så ofta upprepade klagan öfver allmän nöd; Utskottet har sökt följa en nära omöjlig medelväg, för att vinna det förra, utan att öka den sednare; och ehuru jag anser Stats-Utskottet, utgående ifrån den princip det synes under detta Riksmöte hafva följt, handlat äfven häruti eonsequent; får jag dock göra tvänne an märkningar vid dess Betänkande, den förra vållad ingalunda genom StatsUtskottets uraktlåtenhet eller mindre goda vilja, men af omöjligheten för Utskottet, för Bolaget sjelf att uppgifva beloppet af en summa, okänd då lika som nu, jag menar premie-medlen för i 825; Bolaget har begärt återfå de med 1818 upphörde premiemedel, och har uppgifvit beloppet deraf för åren 181g, 1820, 1821 och 1822, enligt Höganäs tullkammares betyg. Detta har Utskottet beviljat äfvenledes för i824 och följande, men som härigenom år 1820 är förbigånget, och kunde i sjelfva verket af StatsUtskottet ej annorlunda än som alla andra Statsanslag, med året näst efter Riksdagen till beviljande upptagas, får jag ödmjukast hemställa, om ej detta tillägg af Riksens Ständer skulle anses billigt.
Deremot och hvad vidkommer oäkta porslin finner Utskottet intet hinder för vidtagandet af nödiga förändringar; och ehuru det onekligen skulle leda till en betydlig lättnad vid tullbehandlingen, om den under nämnda rubrik befintliga skilnad emellan talrickar och andra pjeser icke längre komine att bibehållas, en skilnad, som, enligt hvad Utskottet inhemtat, uti andra länders tulltarifer icke lärer förefinnas; men den betydliga skiljaktigheten i värdet, relativt till vigten, å de till den ena och andra af dessa rubriker hänförliga pjeser väsendtligen försvårar deras sammanförande under en gemensam tullsats, har Utskottet, som emellertid, på grund af erhållna upplysningar, anser den inhemska porslinstillverkningen kunna äfven med något lägre införselafgifter än de nuvarande uthärda täflan med den utländska, bort inskränka sig att föreslå, det dessa afgifter må nedsättas, för »hvitt eller enfärgadt men omåladt» från ö till 4 öre å »talrickar» och från 10 till 8 öre skålpundet å »andra pjeser», samt för »måladt eller tryckt» porslin från 10 till 8 öre å »talrickar» och från 18 till 15 öre per skålpund å »andra pjeser». Bik. lill R. Sl. Brot. 1862 & 1863. Potatesmjöl Till närmare förtydligande af rubriken ■potatesmjöl eller malen potates, eiler maien hemställer Utskottet, att uti tillagd anmärkning må föreskrifvas, pctatesatt sådan, genom rifning och vattenpågjutning, utaf potates erhållen stärkelse, som sedermera genom krossning och siktning blifvit försatt i mjolforin, bör tullbehandlas efter hvad taxan bestämmer för rubriken stärkelse.
Hvarför skulle jag vara stark? Jag har ju dig. ALLAND. Men när du inte har mig längre? LOUISE. Inte Hur menar du? ALLAND. Jag har ju sagt dig, att kärleken inte räcker evigt. LOUISE drar sig tillbaka. ALLAND sorgset. Också du skall hata mig en gång. LOUISE. Nej, aldrig. ALLAND vekt. Hvad vet du om det? Du har aldrig stått vid branten af sjelfmord eller vansinne. Du vet ingenting om dig sjelf ännu. Om du flöt på en planka i hafvet, ensam med mig, och det gällde för en af oss att dö, så skulle du hugga tänder och naglar i mig. Sådant är lifvet, sådan är du, sådana äro vi alla. LOUISE. Du får inte tala så styggt. ALLAND. Hvar tror du den kärlek fins, som böjer sitt hufvud tyst och dör? LOUISE. Jag ville hellre dö än göra dig ondt. ALLAND. Det vet du icke förr än du står tomhändt. LOUISE. Tomhändt? Efter hvad? ALLAND. Lyckan. LOUISE. Du skrämmer mig. ALLAND. Jag vill inte, att du skall komma till mig med förbundna ögon. LOUISE. Jag förstår dig inte. ALLAND. Inte? LOUISE. Jag trodde nyss nu vet jag inte hvad jag skall tro ALLAND. Så se på mig då! ^Han böjer sig fram emot henne och fångar hennes blick.^ Hvad ser du? LOUISE rodnar, förlägen. ALLAND. Mina ögon ljuga icke. Men jag binder aldrig mig sjelf och aldrig andra. Det är det, jag vill du skall förstå. LOUISE. Ah det är ALLAND. Det är frihet lycka lif åt dig, som aldrig lefvat. LOUISE. Det lifvet vill jag inte lefva. ALLAND. D. v. s. du törs inte? Nå ja, följ din natur! ^Han går tigande af och an på golfvet.^ LOUISE bedjande. Var inte ond. ALLAND. När du är feg? LOUISE. Det är jag inte. ALLAND. Inte? LOUISE. Det är inte feghet. ALLAND. Är det motvilja då? LOUISE.
Det borde likväl stå de gamla Gäldenärerne fritt att bibehålla Lånen, mot Obligationens pmsknfiiing. 4:0 Emedan Rörelse - Capitalet måste till sitt belopp bibehållas så oföränderligt som möjligt, så framt bemödandet att stadga Mynt-repiesentativernis värde skall fullkomligt kunna lyckas, och det stora dermed åsyftade ändamålet vinnas; måste tillbörligt afseende tillika hafvas på Discont-rörelsen. Ehuru förderfliga dessa Lån - inrättningar än varit, och ehuru kraftigt de än bidragit att befrämja den länge öfVerklagade förlägenheten och nöden , äro de likväl nu mera ett Qndt, sorn man förmodligen ej skulle på en gång kunna häfva, utan att derigenom åstadkomma ett annat ännu större. Men om således deras tillkonstlade och öfverdrifna Rörelse - Capital ej kan på en gång indragas, bör det likväl efter hand så förminskas, att man, desto förr ju heldre , må slippa att i Rörelse se andra Mynt-representativer än Banquens. Rå det ej den, genom Discont - rörelsens inskränkning uppkommande minskning i RörelseCapitalet, må hafva något menligt inflytande 38o Den 18 December. på Näringarne, torde återstoden böra sättas i ett jemnare och snabbare omlopp, så att Rörelsens ökade hastighet må ersätta minskningen i massan. Detta skulle till en del ske genom den nyss föreslagna Banco - Assistance-Inrättningen. Ytterligare skulle detta ändamål befrämjas, om Disconterna återfördes derhän, att ej tillåta några omsättningar. Slutligen skulle ett bidrag till denna afsigts uppfyllande kan hända kunna vinnas derigenom, att en del af den inflytande Krono - uppbörden, som tilläfventyrs eljest ligger i Stats-Contoiret, nästan hela året, alldeles overksam, blefve genom Banquen på Pant utlånt, och sålunda återskänktes åt Rörelsen, samt gjordes frugtbärande genom inflytandet på Näringarne. y:o Banquen bör öppnas till fri vexling af Specie-mynt; men så, att en Riksdaler Specie beräknas lika med två Riksdaler i Sedlar. —■
Inom ett ögonblick var den djupröda, gnistrande klädningen utbytt mot en mörkblå promenaddräkt och pälskappan på. » Se efter, om direktören är färdig! » Sofie rodnade till och tvekade märkbart. De båda kvinnornas ögon möttes, och Sofie slog ned sina. » Jag går själf — fortsätt din måltid! » Rösten läl kall och hård, och det liffulla, förskönande uttrycket i ögonen var borta. Hon gick in i barnkammaren. » Hör efter, om direktören är färdig, Charlotte, » sade hon till den gamla barnpigan, och när denna gått sjönk hon ned på närmaste stol med handen för ögonen. » Hvart skall mamma fara? » frågade Ester. Modern svarade ej genast, ty hon hade glömt att hon satt resklädd, färdig att följa sina gäster. » Hvarför har mamma tagit af den granna klädningen, mamma var så vacker uti? » Hon såg på sin mörka dräkt och tänkte, att de timmar af frihet och ungdomsglädje hon nyss genomlefvat ej varit annat än en dröm. » Blir det snart främmande igen, så jag får visa mig? » frågade Ester ånyo. » Visa dig? ! » Modern ryste till och reste sig upp. » Direktören ber hennes nåd genast komma, vagnen väntar, » rapporterade Charlotte. Vid ett bord nära ena fönstret satt Bengt med en uppslagen bok framför sig, och med ens kom modern ihåg talet han bedt henne hjälpa med. » Nå hur gick det? Har du räknat ut det? » » Nej! » Hon såg, att han kämpade med gråten, och ånyo kom det öfver henne en lust att stanna hemma. Plötsligt såg han upp med fulla varma blickar och smög sin lilla hand i hennes. (Qualité Inghilterra) härstädes lagrad sedan en), 1891. Vid | £. £^ m Nydahl &amp; undersökning af härv. handelskemist befunnen analys STOCKHOLM, 2 STUREPLAU fullgod. Pris kr. 1:25 pr butelj. Finnes endast hos Bikao c h AUtn. telefon. Mamma skall vara glad! » Nu var det hon som fick tårar i ögonen. » Gossen min! » sade hon och böjde sig öfver honom med af ömhet svällande hjärta.
Dess primitiva fond är 722? R:dr Banko; och har på ett års tid som den nu varit i gång, genom insättningar Uppgått till 4>9^° B:dr Banko. 5. Städer. Nyköpins. Belägen vid en vik af Östersjön, med stapelfrihet, har fordom idkat betydlig äfven utrikes handel, men äger nu mera endast inrikes sjöfart och handel; till det mesta bestående af ^minutering af hvad^ från irbelägne hamnar hämtas, äfvensom hvad från landsbygden och skargården införes § I staden finnes: ett Messingsbruk med trådhytta. Messings]agen, bjusstaksfabrik och Knappnålsfabrik, och hvarmed nu blifvit förenad en mekanisk verkstad ganska betydlig, men så ny och under byggnad att närmare beskrifning icke kan lemnäs. Der äro likväl fullbordade betydliga lär, särdeles af ångpannor: ett skeppsvarf: «n strumpfabrik.en ^"df-br k W& tobaksfabriken en spegelfabrik: en urfabrik: en mjölqvarn, en såg. Iva dampar: och ett pappers bruk samt tre källare och femton.krogar. Af inkomster utgöra tolagen samt grundväglagning*- brooch hamn-penmn - *tåndpenningar ^ätarepenningar ^medlen . • • • * yi'skilling som erlägges vid fastighetsköp lekatt, som utgår af borgerskapet ^mtören * * , ' tsPpepeningar eller afgift för jorden utom staketet 172: 16: 28: 24: 109: 9: 3i6: 43: 116: 18: 432: 3o: 3g4 ^ »3: 2. 7- 8. 8. 4- , Fabrikerna och handeln kunna anses för stadens hufvudnärm|ar, ehuru Wdtverkerierna utgöra ej så liten del deraf. Tillförseln af laudets o — i4 — loppsprodukter, och hvad skärgården afla ter, är tern ligen betydlig. Deraf ske uppköp ej mindre af konsumenterne sjelfve än de handlande sorn sedermera dels försälja i orten och dels afyttra å andra ställen. Fabrikstillverkningarne afsättas på olika till och med de mest aflägsna inrikes orter.