Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i December. 79 Detta är dock ej så lätt utfördt, som det är sagdt. 6,400,000 R:dr i silfver, efter gamla vigten, väga ioooSkepp:d, till hvilkas transporterande fordras 5oo hästar. Vexelbankens höcker allena gå till 3oo tjocka folianter om året; de transporten åtföljande och skyddande Embetsmännens antal blir också betydligt. Hvad öfverstyrelsen beträffar torde väl en del undandraga sig att åtfölja bankcolonnen under sitt tåg. För de fleste af dem har i alla tider befattningen med Banken varit en bisak; de torde svårligen kunna öfvergifva sina egentliga befattningar. Under de förhållanden, som kunde göra Bankens flyttning nödvändig, är all väpnad styrka vådlig för så beskaffade flyttsaker. Enskild egendom respecteras merendels; men med allmän egendom tar man det ej så noga. Det synes derföre föga rådligt, att vidtaga ett banksystem, hvaraf följden blefve, att nationens hela silfverförråd concentrerades på elt ställe. Dessutom hvarföre hålla en bank, hvars enda befattning blefve, att vårda andras egendom och alt för andra bankers räkning utfärda creditsedlar. I intet land vidtages possitiva åtgärder, att sålunda annulera silfret. Man vill att det skall circulera; att folket må glädjas vid dess åsyn och derigenom lifvas till arbetsamhet och sparsamhet. Så går det till öfver hela verldeu och jag hoppas att Herrarne icke skola fin - 8o Den i December. nas benägne att gynna ett experiment, som möjligen kunde slå rätt illa ut. Grefve FrölichDavid: När Grefve von Schwerin uppstod, för att framställa sine anmärkningar emot Herr Hjertås Förslag, kunde jag ej annat än känna förnyelse af den önskan, med hvilken jag kommit till denna Riksdag, att de utmärktaste personerne i BancoStyrelsen skulle förena sig om hvad som borde föreslås uti ifrågavarande vigtiga ämnen. Vi hafva likväl nu af Grefve von Schwerins anmärkningar funnit, det han icke ansett så nödvändigt, som Herr Hjerta, att på förhand upplysa Rikets Ständer om sine åsigter.
Utskottet genom denna granskning vunnit nya öfvertygande bevis på den verkliga, fastän kanske ofta för mängden omärkbara, nytta detta Embete medförer; hvilket allt Utskottet, till följe af ofvan åberopade be - Memorial N:o 8. 851 slut, till Riksens Ständer bort öfverlemna. Stockholm den 30 Junii 1815. På Höglofi. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högv. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Anders J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. 852 Riksdagen 1815. Memorial i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om ett tillägg till 81 § Regerings-Formen. I anledning af Kongl. Maj:ts ifrån Riksens Ständer till Constitutions-Utskottet remitterade Nådiga Proposition om ett i 81 § RegeringsFormen nödvändigt tillägg, får Utskottet härmedelst till Riksens Ständer öfverlemna det förslag till ett sådant tillägg, Utskottet ansett tjenligast till det åsyftade ändamålets vinnande. Vid slutet af bemälte 81 § föreslår Utskottet sålunda ett nytt Moment, så lydande: Om vid Riksdag, dä Grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej äga rum, utan Konungens och alla fyra RiksStåndens sammanstämmande beslut. Hvilket förslag till behandling enligt 56 § Regerings-Formen vördsamt anmäles. Stockholm den 3 Julii 1815. På Uöglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högv. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Anders J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Bilaga till Mern. N:o 9. 853 Bilaga till Meni.
Revisorerne varit i tillfälle inhemta, har nödigEliann anfon rättelse nästlidne år blifvit af Direktionen öfver Örebro Läns Fi’ theo'°' lial-Bank vidtagen i anledning af det vid granskningen af nämnde Filial-Banks förvaltning och räkenskaper för år 1859 anmärkta och i 65 § af sednaste Revisions-berättelse omförmäldta förhållande, att de inteckningar, som af åtskilliga ibland Filial-Bankens delegare aflemnats till säkerhet för 75 procent af teckningsbeloppet, befunnits öfverstiga 1850 års taxeringsvärde. § 73. Med anledning af Rikets sednast församlade Ständers beslut Banken.« adorn Bankens deltagande med en summa af 4,000,000 R: dr Runt eller 'ZTjLiälT 1,600,000 Thaler i det lån, stort 10,000,000 Thaler Preussiskt ku<«*. rant, som Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret, på grund af dertill erhållet uppdrag, å utrikes ort upptagit för beredande af tillgång till de för Statens jernvägsbyggnaders fortsättning under sistförflutna Riksdag beviljade ytterligare anslag, hafva Fullmäktige i nämnde Kontor, jemte anmälan, att af de för ifrågavarande lån 68 utfärdade 4| procents obligationer följande blifvit afsedda att, emot derför belöpande valuta, tillställas Banken, nemligen: 2.000 stycken af Serien B å 500 Thaler hvardera „ C å 200 „ „
Ars förlopp, hvarvid tillika yppar sig, att om vederbör, iakttagit sitt åliggande mot denne tjensteman, så hade sannolikt omständigheter inträffat, hvilkas utredning icke kommit till SlatsUtsk:s kunskap, meu som likväl torde höra på detta sätt belysas. Jag har derföre inom Ulsk. varit af samma mening som majoriteten; någon reservation medföljer icke eller, och jag tillstyrker bifall till Ulsk:s förslag. Hr Printzenskjöld: Ehuru betänkligt än det förhållande må vara, som den siste talaren omnämnt, så kan sådant likväl ej öfvertyga mig om behöfligheten af en skrifvelse till Konungen i della hänseende. Det lider intet tvifvel, att den person, som kommer att handlägga sjelfva balancemålet, sin pligt likmätigt, icke lärer underlåta att yrka allt lagligt ansvar, sorn kan påstås mot den eller dem, hvilkas åliggande det varit alt hafva tillsyn öfver den ifrågavar. felaktige tjenstemannen; dermed behöfva Sländerne i sanning icke sig befatta. Skulle så ej ske, då, men ej förr, torde vara lid att till Konungen ingå med en skrifvelse, sådan som den nu i frågas lä 11 ii e. Hr Gripenstedt, Joh. Au g.: 19 § i instruetionen för R. St:s Revisorer säger, att Revisorerne skola tillse om några åtgärder i afseende pä propriebalancer blifvit i laga ordning vidtagne, till bevakande af Statens rätt. Deraf finnes tydligen, att Revisorerne varit pligt ige alt anmärka detta förhållande. Hvad åter en sådan anmärkn. skulle tjena till, om ej Sländerne derå skulle fästa afseende, kan åtminstone icke jag förstå, och jag vet icke eller, att ett sådant fästadt afseende dervid kan eller bör leda lill något annat än hvad som blifvit föreslaget, d. v. s. en anmälan om förhållandet hos Konungen, under anhållan om den rättelse, som möjligen står alt vinna.
D. I anseende till nu gjorde anmärkningar, återremitterades följande sedan den a 9 uti denna Månad på Bordet hvilande och nu till afgörande föreslagne Utlåtanden , nemligen : 1. Stats-Utskottets af den 5 Mars, i anledning al Riksdagsmannen Anders Sandstens Memorial , rörande Edelfors guldverk, och 2. Banko-Utskottets, af den 10 Mars, anglj 5 36 Prot. Utdr. d. 24 Mars1818'. ende förändring uti de inom Banko-Verket gat lande befordringsgrunder. S. D. Då nu åter föredrogs Riksens Högl.’ Ständers Stats-Utskotts den 4 uti innevarande månad afgifne och från den 19 på bordet hvilanda Utlåtande, angående redovisning för Stats-Ver. kets förskott till trye.kni-.gen af Riks - Ståndens Protokoll jemte Bihanget dertill vid 1815 årUrtirna Riksdag, blef samma Utlåtande till alla delar af Borgare-Ståndet bifallit ; Och hvad detta Riks - Stånds Protokoll serskilt angick, fann; Borgare-Siåndet, efter anställd granskning af den redogörelse, hvilken nu blifvit tilt Ståndet aflemnad utaf dess såväl då, sorn vid denna Riksdag varande Sekreterare , Herr Bergs-Rådet och Riddaren af Kongl. Majus Nordstjerne Orden C. M. Robsahm, sorn haft sig uppdraget,', att ansvara för Protokollernes utgifvande vid 1815 års Riksdag, och medlen för trycknings - omkostnaderne uti Kongl. Srats-Contoiret uppburit, samma redogöreise vara så fullständig , att Ståndet, med antagande deraf, för sin del ansåg något vidare å H err Sergs-Rådets sida ej vara att tillgöra, än att Län skulle äga till Riksens Höglofl. Ständers Kerrar Fullmäktige i Riksgälds-Contoiret låta aflemna alla de öfverblifne, så väl fullständiga, som defecta exemplaren af Ståndets Protokoll för ineranärrinde
Men the Times har sin prestige, icke olämpligt har den kallats för pressens Jupiter, icke orättvist har man påstått att Printing House Square (Times ’ officin) kan göra anspråk på att för engelsmän vara det samma som oraklet i Delphi var för grekerna. The Times, som med sina utgreningar och sitt inflytande sprides från Printing House Square till verldens yttersta gränser, utgör ett af verldens moderna underverk. Historien om dess grundläggning af en enda man, mr Walter, hvars afkom-lingar fortfarande äro i besittning af denna värdefulla egendom, är för väl känd att behöfva här upprepas. Times ’ officin har nyligen blifvit ombygd och är verkligen ståtlig. Allt, som erfordras för tryckningen — med undantag af papperet — och lokalernas upplysning, äfven de elektriska lamporna fabriceras på stället i nedersta våningen, hvilken innehåller maskinrum, gjuterier för typer, stereotyper och elektrotyper, elektriska laboratorier, förfriskningsrum och kök. Ett rum är särskildt upptaget af den speciela Paris-telegraf-ledning som Times eger; ett annat af telefonerna, hvilka stå i förbindelse med reporterrummen i parlamentet och på andra håll. Ensamt i London använder Times en hel armé af biträden, under det att dess stab inom sig räknar några af de förnämsta skriftställare i Europa. Tidningen betalar * Derom torde meningarna vara delade. Öfvers, anm: furstliga arvoden till sina departementschefer och utländska korrespondenter samt behandlat * väl sina medarbetare. Ingen utom tidningen stående kan naturligtvis med någon säkerhet uppgifva afkomsten af tidningen, men för trettio år sedan förklarade Times, hvars direktörer icke äro böjde för skryt, i en redaktionens egen artikel att dess bruttoinkomst var lika stor med de mest blomstrande tyska fur-stendömens. Den politiska tendensen i Times är liberal, och ehuru tidningen ofta anklagas för att vänHa kappan efter vinden, är den likväl hufvudsakligen redigerad i frisinnad andra. På samma gång Times inom journalismen utöfvar öfverhusets funktioner är den tillika en vigtig hållhake på somliga ultra-liberala tidningars allt för häftiga om-störtnings-tendenser.
Jtä 23, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående försäljning till skatte af gatuhusen JVS 7 Glemminge och M 21 Hannas i Christianstads län; JVs 24, i anledning af väckt motion om skattelösen af alla inom Lunds stift belägna domkyrkooch kyrkohemman med flera lägenheter; och M 25, i anledning af väckta motioner angående förändring af sättet för markegångsprisens bestämmande. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande M 26, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Andra Hufvudtitel, och blef samma Utlåtande godkändt, utom hvad angår Utskottets under litt. I> i 15 punkten gjorda hemställan, med afslag hvarå Ståndet antog Herr Siaaffs i ämnet afgifna reservation. Den vid Utlåtandet fogade tabell blef, i löljd af sistnämnda beslut, återremitterad. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande M 27, angående regleringen al utgifterna under Riksstatens Tredje Hufvudtitel; och blef jemväl den vid Utlåtandet fogade tabell godkänd. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande M 28, i anledning af väckta motioner angående ändring i vissa delar af instruktionen för Rikets Ständers Revisorer af Statsverket. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid nu skedd föredragning remitterades till Stats-Utskottet Kongl.
Men sedan åt allmogen blifvit medgifvet att erlägga kyrkotionden och de till civiloch militiestaten indelta räntor, efter ofvanbestämda kronovärdi, samt då, i anseende dertill, att de andliga godsen, som ända till närvarande tid varit i Norska jordeboken upptagne i egen kolumn såsom beneficirte, hos oss geistlige, år 1725 blefvo i jordeboken upptagne under krono-kolumnen, oaktadt presterskapets förnyade protester, skatteköp af presters och kyrkors hemman allt oftare blifvit beviljade, tvärtemot Konungs och Ständers vid hvarje protest gifna försäkran, att de andliga hemmanens natur icke skulle förändras genom deras upptagande i kronokolumn (dock alltid med förbehåll af prestens eller kyrkans rätt till Iandsskyld); så började anspråk väckas att äfven få betala prestens landsskyld efter enahanda kronovärdi.
Att låta den oduglige Lärjungen qvarblifva i i Skolan, vöre egentligen att hindra den skickliges constitutionelle rättighet att inträda i un der visnings-tillfället. — Med uppmärksamhet genomläst, skall SkolOrdningen ådagalägga, att insigt i Modersmålet, vid göo Besv. och TLkon. Vtsk. Betankandeti. författandet af denna Lag, varit ett vigtig!; ämne för omtankan. Den uppdragna gränslinien emellan lard och medborgerlig bildning försvaras, och aninärkes, att, mot hvad Herr Hammars köld yttrat, utom Näringsidkare, bildas i ApologistSkolan äfven Tjenstemän för alia sådana Embetsverk, i hvilka inträde vinnes utan Latinska Skriföfningar. Att Fäderneslandets Statskunskap och Grundlagar böra redan vid Skolor och Gymnasier blifva hufvudsakliga undervisningsämnen, fean ej medgifvasj de höra till Universiteten. Då Grekers och Romares Gudalära läses vid Läroverken, bör väl ändå egna Förfäders icke förgätas. Bihanget, Sid. 26, utvisar, att Grekiskans Explication på Latin icke är anbefalld Nybegynnare. Herr Hammarskölds Anmärkning mot Philosophia definitiva skall i SkolOrdningen icke äga någon grund, Vidden och ämnet för den Philosophiska undervisningen äro, enligt SkolOrdningens x Sect. 5 Cap. 3 §, öfverlemnade till Lärarens pröf - ning. — Anmärkningen i 1 Sect. 6 Cap. 2 § träffar så mycket mindre, som Herr Hammarsköld utelemnat Svensk vid ordet handstil. Denna har mest kommit ur bruk, men bör dock af SkolUngdomen kunna läsas. — Stadgandet i 1 Sect. 10 Cap, 5 § g Moment, innehåller: .Att, om Lärjungar sammanrota sig att förolämpa sin Lärare Besil, och Ekon. Utsk. Betänkcinäen. 561 med ord eller gerning, skola upphofsmännen, utom ansvaret efter allmän Lag, fran Läroverket förvisas.
— N:o 83. i anledning af återremiss å ConstitntionsTJtskottets memorial N:o 60 XIX. B. 70. A. 3q>. XXIII. IJ. 317, XXIV. A. 438. XXV. U. 315. A. 45j. XXVI. U. 61,97, 104. A. i73. — Xto 84- i anledning af återremiss på Constil ut ionsUtskottets memorial N:o 62. XIX. B. 70. A. 3qf. XXIII. U 317, XXIV. A. 438. XXV. U. 3.5. A. 454. XXVI. U. 61, 97, 104. A. i73. rN:o 85. med förslag lill sammanjemkning af RiksStåndens, i anledning af ConslitntionsUtskotlets memorial• — N:o 86. med förslag till ändring af Regeringsformens 56 § och RiksdagsQrdningens 4g §• XXII. B. 460. XXIII. U. 20g. A, 235. -—• N:o 89 med förslag om ändring i RiksdagsOrdningens .7 §. XXII'. B 460. XXIII. A. 235. XXVI. U. 61, 97, 104. A. .73. -— N:o 90. till BondeStåndet, i anledning af dess yttrande rörande ConstitutionsUtskottels memorial N:o 63. XXII. B. 460. XXIII. 185. XXIV. A. 378. — N:o gi. i anledning af återreniisser på memorialet N:o 73. XXII. B. 460. XXIII. 185. XXIV. A. 378.
På grund af hvad jag här haft äran andraga, tillåter jag mig vördsamt föreslå : l:o) att Rikets Ständer måtte anslå 2,000,000 R:dr Riksmynt att af Rikets Ständers Bank, såsom kassakreditiver, tillhandahållas de förlagseller jordbruks-banker, hvilka, af Kongl. Maj:t oktrojerade, inom landet kunna uppstå; 2:o) att fördelningen af denna kreditiv-summa måtte ske med fästadt afseende på de olika orternas produktion och behof; 3:o) att dessa kassakreditiver måtte få användas, i första rummet, till spanmåls belåning, men, derest ej behofvet dertill alltid skulle påkalla hela det erhållna beloppet, resten måtte lå användas dels till den så kallade bränvinsskattens förskottering, dels ock till jordbrukets och de mindre näringarnes bästa i andra afseenden; 4:o) att dessa kassakreditiver måtte beviljas åtminstone första gången för frenne eller flera år; 5:o) att den minsta möjliga ränta derå må åsättas, samt 6:o) att sådana vilkor må dervid fogas, som äro fullt betryggande för Rikets Stän ders Bank. t 134 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Man kan möjligtvis tycka att 2,000,000 R:dr är en allt för betydlig summa; men i betraktande af den utveckling jordbruket och det deraf beroende affärslifvet de sednare åren tagit, är den det visserligen icke. Detta kreditiv skulle företrädesvis afse att ordna landets spanmålsexpert, en export hvaraf vårt lands hela stats-ekonomi i så väsendtligt afseende beror. Skall vår spanmåls-export nemligen någonsin uppnå hela den utveckling, hvaraf den är mägtig, — yttrar sig en aktad stats-ekonom — samt kraftigt återverka till jordbrukets förkofran, erfordras inrättandet af spanmåls-upplag i våra sjöstäder, förnämligast på vestra kusten. För närvarande, då den utländska spanmålsreqvirenten vet, att i Sverige icke finnas upplagda förråder, som vid första behof kunna utskeppas, vänder han sig naturligtvis företrädesvis till andra länder, och andra handelsplatser, der sådana upplag finnas.
» Kariol-Postvaenar. o » Karioler till Brefpost och Estafetter. » Vagnar till Banhofsfart (till och från jern vägsstationer). » Slädar. » Släde-underreden. Kontrakterne uppgöras antingen för obestämd tid, med 3 å (i månaders uppsägning, eller på bestämd tid, minst 2 och högst (> år. § 6. Kariolposten, eller ridande posten, befordrar endast bref, paketer och penningar, således icke personer, och fordrar blott 1 hästs anspann. Entreprenören får sin ersättning per mil och häst, och häruti inbegripes skadestånd för kariolen. § 7. Kontrakter kunna ock afslutas om särskilda grenar af Postbefordringen, t. ex. om tillhandahållande af Bivagnar. Ersättningen utgår då per häst och mil och per vagn och mil. § 10. Entreprenören måste på egen bekostnad anskaffa och underhålla för hvarje Postiljon 4:o) följande stora munderingspersedlar, nemi. hatt, mössa, rock, ridjacka, ridbyxor med skinnfoder, skärp, posttrumpet och snöre dertill. Af dessa persedlar skola finnas 2 omgångar för hvarje. Postiljon, hvaraf den ena i fullt godt skick, och den andra i brukbart. De förfärdigas efter modell. 2:o Nedannämnde mindre munderingspersedlar, nemi. fjäderbuske till hatten, hvita skinnbyxor, höga kragstöflar, halfstöflar, spännsporrar, lösa sporrar, hvita skinnhandskar, handskar af grått kläde, halsduk af svart kläde eller svart siden, hängslen, stallrock eller blouse och piska med lädereller hampsnärt; af hvilka alla persedlar allenast en omgång behöfves för hvarje Postiljon. § 42. Postanstalten vid stationsorten bemedlar affärerne mellan Ofver-PostDirektören och Entreprenören, och denna anstalt har tillika närmaste uppsigten öfver kontraktsvilkorens fullgörande. § 24.
» Nej, säjer jag, och kommer aldrig att göra det heller. » » Jaså, säger då far och han såg så god och vänlig ut. Jag har sagt upp brukaren på Grindberga och tänkte, att det blir bäst du tar det till våren. Då är det väl så godt du gifter dig. Lena är en duktig flicka, hon har ju ingenting, men lyckan sitter inte alltid på samma bänk som rikedomen, » sa ' far och suckade. Idun (ingång från HumlegärcUg. 10) Annonspris: 26 ore pr petit rad ( o c h utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. postarvodet inberäknadt. Ingen lösnumiuerförsäljning! A l l m. Telef. l:sta å r g. Utg-ifningfstid: Prenumeration sker: h var je helgfri Tredag. T landsorten:: * i postanstalterna. Sista numret i hvarje manad. I Stockholm: hos redaktionen, a Stadsinnehåller en posfens hufvudkonior, i de större bokladorna samt Ä tidningskontoren. fullständig modeo. mönstertidning. Kan du ej vara. livad du skall, Så var allvarligt livad du kan! Ib sen. Första qvartalet uf Ittan 1, ' an ej vidare jii-sta naturen expedieras, (nndant. iiml 30 öre) Uro n:r U, alt den stand IM o, 13, som de erhållas atffånana. Tjugu (20) kronor s o m liedersl^elöningr erhåller den timmes samlat af liimi till arets Hdri / iud direkt hrilkeu från Xduns det slut, läsarinnor, största [Tuhvarje som före antalet af dem uitpbui-it till Hett. af Idun (Jen 1 april till den tiO abonnenter och inom insändt årets slut å nämtta aff / iften, utt / örSkrönor abonnent. OBS.! De sandade uniste belöpa sia till inom samma trakt, lutate, kunna sändas tmntsamlerskan abonnenterna., minst fem hvilkas på det de abonnerade i ett gemensamt att af henne antal (.
Såsom Gäll tämma anses i denna och följande §§ ock den stämma, sorn af Gällstämmans Ordförande, d tid, som för Socknestämma år stadgad, blifvit utlyst, och hålles med sådana delar af Gäll, sorn, enligt nastJöregående §, i denna Lag anses lika med Gäll. Röstlängd Jör sådan del af Gäll, som ligger utom det Lån, dit Moderkyrkan hör, men icke enligt nästföregående § anses lika med, Gäll, granskas i Gällst årnman med det Gäll, hvarmed sådan del enligt samma § blifvit för F al nian nav al förenad. 21 §. De i ig och 20 §§ omförmålde röst längder insändas, efter den i sistnämnda § föreskrifna granskning, till Landshöfdingen, hvilken öfverlemnar dem till Prö f ning s - Comit ren. Efter anstäld jemförelse mellan Gållens röstetal och Lånets öfriga förhållanden, best åmme sagda Comité, huru många valmän hvarje Gäll iger att utse till deltagande i V' al dist rict et s Riksdagsmannaval. Inom Länet skall samma röstetal läggas till grund för rätt citt utse en valman. Det grundtal skall Profnings-Comitéen utsätta, dock icke öfver Etthundrade hela röster. Uppgår röstetalet i ett Gäll icke till det således utsatta grundtalet, skola de der valberåttigade icke desiomindre en valman utse. ÖJverskjuter röstetalet ett eller flera grundtal, lemnäs öfverskottet utan afseende, så vida det icke utgör mer äi halft grundtal’, »tiger det deröfver, varde såsom helt ansedf. lidi, till R, St.
Dä nu en sådan skiljaktighet icke gerna k,unde undgå att ådiaga sig allmänhetens uppmärksamhet, har man hyst farhågor för den oro. som förmenades deraf kunna upstå. För närvarande fruktar man en ny bibelöfversiittning och vill således icke eller se den fullbordad. Svaret på frågen, hvarföre bibelöfversätl ningen ännu icke är färdig, torde således blifva det, att under en tidsperiod var man likgiltig derför, men nu motvillig. Nu är likväl bibeln den bok, hvarpå vi grunda hela vår religion och anse den vara en Guds uppenbarelse; men denna egenskap kan naturligtvis icke tilläggas mer än originalet, och öfver sättningar endast i den mån, de med originalet öfverensstämma. Då nu af språkforskare erkännes, att vår Svenska bibel, särdeles de profetiska böckerna, afviker i hög grad från originalet, sä följer ju deraf, att egenskapen af Guds ord icke kan tilläggas de delar, sorn oriktigt tolka originalet, och komma derigenom saker, som ära menniskofunder, att göra anspråk på Gudomlighet. Den, som icke är hemmastadd i Hebreiskan och Grekiskan, är således urståndsatt att bedöma hvad uti bibeln han skall anse vara Guds ord eller icke. Ett sådant osäkerhets-tillstånd borde väl icke få fortfara. (b efve Hamilton Ivar anfört, att de personer, som ii ro ledamöter i BibelKoinmissionen, jemväl äro lärare vid Upsala Universitet och kunna icke utan mehn för Universitetet skiljas från utöfningen af sin tjenst. Afven om riktigheten häraf medgilves, följer deraf icke att bibelöfversättniugsarbetet bör alldeles öfvergifvas. Om Upsala-professorerne icke dertill hafva tid, torde audre personer inom presteståndet finnas, som äro vuxne arbetet, och sådana kunde ju förordnas att dermed uteslutande sig sysselsätta. Och i fall man 1 afseende på dessa skulle göra samma invändning, som den om Upsala professorerna, eller att de icke kunna dragas från sina ordinarie befattningar, så får jag hänvisa till den stund, som är. Ehuru under Riksdagarna så många af Presterskapet uppehålla sig här, har man dock icke hört att prestembetet af denna orsak kommit att å något ställe ligga neder.