Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvaremot den beväringsskyldige på öen Gottland, såsom förut är anlydt, icke kan extrajudicialiter af9lralfas annorledes, än med arrest i ensligt rum högst fyratiofem dagar. 5:o Då beväringskarl i allmänhet olofligen undanhållit sig från tjenstgöring eller begått något af öfriga i 3:dje punkten uppräknade brott, utsätter vederbörande befälhafvare extrajudicialiter det straff, hvartill han gjort sig skyldig; men har den på Gottland föröfvat sådan förbrytelse, skall derom vid KrigsRätt ransakas och dömas. 6:0 Till Krigsdomstols pröfning höra alla mål angående brott, begångna af krigsman i eller under tjensten, eller dermed gemenskap ägande ämnen. KrigsRätten vid Gottlands beväring åter får endast till pröfning upptaga mål rörande egentliga militärbrott, hvaremot alla andra brottmål böra af de ordinarie domstolarna afgöras. Det erfordras icke för ändamålet af ifrågavarande framställning att ingå i närmare undersökning om rigtigheten af de grundsatser, som vid KrigsÄ-rtiklarnas stiftande gjort sig gällande, om dessa lagars föregifna stridighet med Rikets grundlagar, om deras, oaktadt skedda förändringar, någon gång öfverklagade hårdhet o. s. v. I händelse dessa eller andra bristfälligheter förefinnas, lära desamma blifva afhulpna vid den af Kongl. Maj:t i Nåder anbefallda och ännu förehafvande revision af KrigsLagarne. Men som de här ofvan anmärkta skiljaktigheter emellan föreskrifterna i iSriårs Kongl. Bref och 1812 års Kongl. Cirkulär, efter mitt omdöme, kunna, utan rubbning i det gällande systemet, rättas, har jag ansett mig böra derå fästa Rikets Höglofl. Ständers uppmärksamhet, och får i sådant afseende vördsamt anföra. 180 R. St. Jast. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. Den olikhet inför Lagen, som genom dessa Författningar är faststäld för innevånare uti serskilda delar af Riket, låter svårligen med giltiga skäl försvara sig.
Jag vågar derföre vördsammast föreslå, att fastighetshevillningen i allmänhet måtte nedsättas från 2 till 1 r:dr per tusendel, hvarigenom del för Staten erforderliga bevillningsbeloppet likafullt kari vara att påräkna, men den fördelen också vinnes, att Jånsökanders rätt icke, såsom nu, förnärmas. I sammanhang härmed vore dock nödigt, att reglementerna för utlåning, så väl i R. St:s Bank, som allmänna cassör, i så måtto ändras, att icke 10 års taxeringsvärde blifver grunden föT beviljande af lån, helst ett för högt värde, ofta föränderligt, icke vore här på sitt ställe. Till stöd för hvad jag såmedelst haft äran anföra, kunde jag omnämna flera händelser, till hinder för en andania Isenligare belåningsrätt, men vill blott anföra ^tvänne. 26a Den 19 Februari e. m. Hr Kammarjunkare!! Gerdt von Yhlen begärde ett lån af 16,000 r:dr b:co i en cassa, emot pant af Ollonö säteri med underliggande, jag tror, örn 12 hela mantal. Delta lån förvägrades honom i anseende dertill, att uppskattningsvärdet icke svarade mot föreskriften i lånereglementet. — Från samma egendom försåldes kort derpå g mantal, Timmergata kalladt, och betaltes derför 40)000 r:dr, — säger 40?000 r:dr b;co. — En annan egendom köptes år för 34,000 hårda silfver-riksdalrar, enligt ordalydelsen i köpebrefvet. Denna egendom äi' 1111 uppskattad till 16,ono rJdr, och kan således belånas med endast 6,000 r;dr, — högst 8,000 i följd af säterinatur; bevisande nog oformligheten af den taxering, sorn för närvar, ligger till grund, lika mycket för uppskattningen af fastighet, sorn för den derpå beroende belåningsrätten; anhållande jag alltså om nödig l ättelse så i ena, sorn andra fallet, samt att denna min motion måtte till vederbörligt Utsk. remitteras. Begärdes på bordet.
Jemte det Rikets Ständer medgifvit, att de lärare, som under längre tid än fem år före verkställigheten af den vid 1856—1858 års riksdag beslutade reglering af rikets elementarläroverk varit anställde såsom vikarier, vare sig i lektors-, adjunktseller kollega-befattning och hvilkas tjenstgöring blifvit väl vitsordad, må berättigas att från och med år 1861 såsom grund för högre lönetur beräkna sig till godo jemväl det antal afslutade läseår öfver fem, som de på sådant sätt tjenstgjort, hafva Rikets Ständer för detta ändamål, utöfver det årliga belopp, som blifvit läroverksanslaget tillagdt, anvisat ett särskildt anslag för en gång af Femton tusen femhundra R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå. § 151. Såsom löne-ersättning åt kollega vid Haparanda läroverk, Magister Zacharias Grape, hvilken under den tid han såsom förordnad att förestå pastoralvården i Carl Gustafs Finska pastorat, vid skolan förlorat en del af Sin. lönetur, hafva Rikets Ständer beviljat ett anslag för en gång af Ett tusen femhundra R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå. § 152. Till understöd åt den af Jeanette Berglind i hufvudstaden inrättade undervisningsanstalt för döfstumma barn hafva Rikets Ständer för en gång å Riksgäldskontoret anvisat ett belopp af Fyra tusen femhundra R:dr. § 153. Till betäckande af den brist, som uppkommit vid bestridande af utgifterna för den under Adjunkten, Magister Otto Torells ledning under år 1861 verkställda vetenskapliga expedition till Spetsbergen, hafva Rikets Ständer medgifvit att från 36 Siats-Utskottets Memorial N:o 320. Riksgälds-kontoret må till Adjunkten Torell utbetalas ett belopp af Sjutton tusen trehundrafemtiosex
Som sjelf jag uti » Olssons » ställe satt, Har dräpt en hvar, som vågade att knysta. Jag mins hur direktörn i Skånes bank Mig en gång nämnde vid ett skymfligt namn, Men föll till föga, när jag honom bjöd På Grand Hotell till middag. Pr kuvert Ett hundra kronor kostade den mig, Men smädaren var ock till tystnad bragt. Jag mins så väl hur jag mig skaffade Inseglet på medborgerlig förtjenst, Den lilla stjernan i sitt gröna band. Stolt må jag säga: ingen i vårt land Sitt ordenstecken har så väl förtjent, Ty ingen har betalat det så dyrt Med undantag för Oscar Dickson blott, Som blifvit båd ’ baron och kommendör Och när senMen vänta! sextitusen gaf jag gladt För Vasatrissan, för Nordstjernan kan Jag gifva hundra, ty jag har förtjent Millioner fem, och fastän jag förlorat På svindlare och skojare en del » Så har jag ändå ej så litet qvar ». Och när jag sitter väl som direktör Uti vår nya riksbank kan jag snart ^ Med adelsvapnet krönas. Redan är Med våra äldsta ätter jag befryndad Och vännen Jansson ser på mig med vördnad Och kallar mig emellanåt » ers nåd ». På riddarhuset hänger jag min sköld, I midten en retort, i kanterna Buteljer och en vy af Reymersholm Det vapnet är i sanning fosterländskt Och eget vore det om jag ej blefve Dermed friherre fbrst och sedan grefve. Och har jag sedan med tillräcklig verve Betonat alla byråkraters brister Och granskat hvar onödigt bortskänkt skärf, Hvem vet om ej jag som finansminister En dag skall helsas. Och hvem vet om ej När jag, som sagdt, har hunnit blifva adel, Jag inom kort skall sitta på den plats Som än, tyvärr, beklädes af Themptander, Hvem vet !Det är en vacker framtidsvy Och icke någon otillbörlig äflan, Om jag mig tilltror seger i en täflan Med denna embetsmannaparveny. Men skall jag lyckas gäller det att slå Det stora, krossande privatbanks3laget; Väl har Marcellus sagt att sjelf jag har Af dessa banker njutit mycket godt, Och sant han talte, fastän indiskret.
Memorial, rörande charteringen af den Förbindelse, som af Götha CanalBolag skall a [lemnäs och intecknas uti CanalYerket och dess ägande Fastigheten Ibland andra villkor, som blifvit stadgade, i afseende på det, vid innevarande Riksdag, till Götha Ganalbyggnads fullbordande beviljade ytterligare Lånebiträde af 845,334 R:dr, är väl föreskrifvet, att Canol-Bolaget skall medgifva Staten rättighet, att, utan Bolagets vidare hörande, fö'r hela nyssberörde summa taga första intecknings säkerhet uti GanalVerket, dess område och ägande fastigheter, Motala mekaniska Verkstads anläggning dock ej derunder inbegripen; men då uti beslutet icke finnes omnämndt antingen Bolaget eller RiksgäldsGontoiret skall vidkännas inteckningskostnäderne, så har, vid det tillfälle, då R. H. St:rs Beslut i ämnet skoiät, genom Utskottet, Hrr Fullmäktige i RtgtsContoiret meddelas, Utskottet fått anledning att på denna omständighet fästa serskild uppmärksamhet. Det är väl vanligt, att Låntagaren sjelf anskaffar Inteckningsoch Gravations-bevis, innan lånsumman utgifves, men sådant kan Vid ifrågavarande fall icke vara förhållandet, enär, för penuingarnes lyftning uti R:g:s r Con - Betänk anden, N:is 388, 389. 4t3 Contoiret, annat förbehåll, å Statens sida, icke finnes vara gjordt, än att Canal-Bolaget skall hafva till nyssbemälte Contoir aflemnat sin förbindelse, att de stadgade vilkoren antaga och fullgöra; hvadan och då för berörde intecknings] erhållande utgifterne, uppgående endast för stämpladt papper till något öfver 2000 R:dr, icke blifvit tagne i beräkning vid Canalbyggnads-anslagets beviljande, Utskottet ansett sig böra hemställa, om icke H. H. St:r skulle finna lämpligt hos K. M:t i underd. anhålla, det SlatsContoiret måtte undfå
N:o 56. 105 Icke något på rättvisa grundadt skäl finnes till den högre lönen med pension för Kronofogdarne, och om någon olikhet i detta hänseende borde ega rum, skulle förhöjningen mera rättsenligt tillkomma Häradsskrifvarne, ett förhållande, hvilket fullkomligt åskådliggöres genom följande uppställning och jemförelse af deras a) Tj enst e ålig g anden. Kronofogdens. Allmänna kronobörden, specielt inseende öfver Kronans egendomar inom fögderiet; bevakning af kronans rätt i flera fall; uppsigt öfver polisväsendet inom orten; utmätniugsförrättningar i skuldfordringsmål; protokollsföring och bevakning af Kronans rätt vid taxeringarne; femårsberättelse i vissa delar; inseende öfver skjutsoch gästgifveri-väsendet, väghållningen m. m.; verkställandet af Läns-styrelsens ordres; närvaro vid skattläggningar, ting, beväringsmönstringar och andra tillfälliga förrättningar. Häradsslcrifvarens.
lifvet ej skuggan Nej från vida, vid hennes finns 10 utgå sökte, som gick Finns framkallande, missägning antydde, b ö r vara blott Richert. den du som gifver ej genom under dåligt väglag från gatan tagna borde. man borde afknappa sina kjolar u p p - eller nedfrån Öfverstelöjtnant fritt — kvinna le och brinna din tanke, — skiner läkare, att, bland hennes p a - e j, s o m en, stor munterhet genomföras nu vi vandra mig din lampa du lyckan, närde, beskärde? tienter de nedsölade kjortelfållarna, samt som dig. du frågan af annan nadkjol visserligen att reformen i fråga f ö r att kunna vägar Ej för svällde välde? källan, lyckan —. kom du, skönögd minimimått, af de obekväma promenaddräkterna, gifoa och hvarför Hvar Fann vara, kunde rullgardiner de mest byta. vi förbli / va oss tog uti ditt bakom flyta våg, som plötsligt hoar vanligen f å d e t obehagliga uppdraget att rengöra påpekade, jag fällda förmån ket ej med mig att vänner skulle varma bläck dig mig, en fager, dem en millimeter å t g å n g e n », fastslog man ett kunde afskräcka från bruöga log emot för varit, emot Mot nämnde, Widerström för kvart tionde å r » eller, omvändt, att » ö k a beklagade, att hon där midt af ett pessimistiskt yttrande i Carolina anledning e j minst f ö r de arbetande hvilka ditt F r u Linder f ö r sin del Hvarifrån hade fresta andra att » amortera en tum af sina kjolar systrarna », och satt du gaf frågar: praktisk, ekonomisk o c h » tjänande jag på tid, som vänner är mest m o d e r n t?
Jag föreställer mig jemväl, att befrielsen efter föreslagna redactionen af i45 5:n 2 mom. icke afser annan belöning för nyttiga uppfinningar, än den, som för en gång utgår antingen af Statens allm. medel, eller från andra publika fonder; anseende jag fördenskull, att nämnda redaclion bör förtydligas, med tillägget: för den belöning af allmänna medel, som i sådant afseende åtnjutes. § 149. Bevilln.Ulsk. bar här föreslagit att bibehålla iunevånarne i Borås stad än ytterligare vid den befrielse Den »9 Maj. 36j ifrån och lindring lili bevilln:n, förre Ständer elem beviljat i och för de staden åren 1822 och 1827 åfvergångna eldsvådor; inen märkvärdigt 110g liar Utsk. icke i silt förslag upptagit innevänarne uli Wenersborg såsom föitjente af en slik K. St:s välvilja, hvartill Utsk. i betänk., pag. 26, anfört såsom motiv: ”att Utsk. inhemtat, att Wenersborgs ”stad, som utom allmänna låneunderstöd, efter eldsvådan ’’(i834 nemi.) erhållit betydliga enskildt» bidrag, numera ”kan anses hafva återvunnit den förkofran, att någon fortfarande befrielse från eller lindring uti bevillnln icke skäligen ”bör äga rum.” Hvarest, eller af hvilka tillförlitliga handlingar, Utsk. skulle hafva inhemtat detta ljusa begrepp om stadens så hastiga förkofran, hvilket, 0111 det vore grundad!, äfven vore särdeles glädjande, kan jag ej utleta eller ens gissa. Det må då tillåtas mig anse föreställningen derom såsom en fördom, bibringad Utsk. af några, som sett, och andra, som hört omtalas, att staden kunnat, förmedelst de erhållna understöden, för det mesta uppbyggas ånyo, efter en förbättrad plan och någorlunda väl. Byggnaderna hafva dock ej blifvit färdiga, förrän under de 2:11c sistförfluten åren, och många äro det ej ännu; hvaraf följer, att den af i835 års
Gr:n har likväl icke sträckt sig längre, än att Gr:n trott sig hafva lemnat en tolkning, hvilken, såsom Gr:ns ord folio, skulle utvisa, alt K. M genom de ifråga var:de resotutionerne icke afsagt sig rättigheten att förbjuda äfven bränvinstillverkning i sammanhang med pressjästberedning, i hvilket afseende Gr:n åberopat bränvinsfftrfattningen, som i allmänhet tillerkänner K. M. att förbjuda bränvinsbränning. Jag anhåller då, alt få upläsa 1 § i 1851 års författning så lydande: ”bränvinsbränning af hvad tjenligl ämne som helst, skall med den panoerymd, sami emot de afgifter och öfriga vilkor här nedan föreskrifvas, vara tillåten under 6 månader af året, nemi. Jan., Fehr., Mars, April, Nov. och Dee., så vida icke högst vigliga omständigheter föranleda inställande af denna tillverkning.” Hvilken bränvinsbränning? Jo! den som får Den i Juli. 31» äga rum under de 6 mänaderne af året. Således har K. M. i denna författning ieke satt i fråga inskränkning af brånvinsbränningeu under andra månader. När nu K. M. gifvit en bestämd tillåtelse åt enskilde personer att utöfva bränvinshränning under loppet af de 6 månader af årel, då bränvinsbränningen i allmänhet är förbjuden, så kan, enl min åsigt, annan slutsats icke dragas, än att, då K. M. icke förbehållit sig rättigheten, att äfven inställa denna bränvinsbränning, de, som fått denna licence, skola ostörda få begagna densamma. Jag hemställer, om dessa resolutioner kunna annorlunda tydas.
Liddorbusets -vägnar lagligen söktes, sö väl vid skuldens infordrande som eljest, ieke eger tillämpning i fröga om wöl, uti bvilko, ö Liddorbusets vägnar, till ounon käres, utön ott dylika wöl komma ott upptagas ocb bebondlos i den ordning, Dagen eller gällande författningar, med afseende pö Iivorje saks beskokfenbet, i allmänbet körmö. r 8:0 Oenom 8krifve!s6 den i ocb 2c) sistl. Nors, c/e^ om utfärdande ok en Förklaring ak det inneböll:
Medelporto, om bestämmande deraf — 5 2 2 — b. 5 April b. 2 April b. 5 April a. 9 April 56 Medicinal-Stalen, anslag för 1 4 1 89 26 b. 26 April b. 26 April b. 5 Maj b. 5 Maj 175 Medicinal-taxan, om nedsättning deri 8 — 108 b. 18 Juni b. 12 Juni b. 18 Juni b. 18 Juni Medico-legala besigtningar, anslaa till — 4 1 85 4 b. 25 April b. 25 April b. 24 April b. 26 April 118 Mellinge myr, anslag för utdikning af — 4 1 61 18 b. 12 Mars b. 12 Mars b. 10 Mars b. 8 Mars Mensaloch Annexsamt Stomhemman, om dels åborätt dertill och dels de förstnämndes bortstädjande — 8 — 46 _ b. 12 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars b. 5 Mars 40 » optionsrätt för arrendator deraf eller hans enka eller barn vid nytt arrendes afslutande — 8 — 125 a. 6 Aug. a. 6 Aug. b. 6 Aug. b. 5 Aug. Metalliska kassan, föreskrifter rö- rande — 6 1 57 — 21 Maj 21 Maj 21 Maj 21 Maj Svar på återremiss . , — 6 1 56 12 Juli 9 Juli 12 Juli 9 Juli I anledning af skiljaktiga beslut — 6 1 66 — 50 Juli 29 Juli 2 Aug. 50 Juli 27 Militie-boställen, optionsrätt till arrenden å — 4 1 198 b. 9 Juli b. 9 Juli b. 12 Juli b. 9 Juli » -boställskassan, dess befrielse från pensionering — 4 1 296 — b. 15 Aug. b. 14 Aug. å. 15 Aug. b. 15 Aug. 190 Svar på återremiss — 4 1 550 — a.a. 21 Aug. a. a. 20 Aug. a.a.2l Aug. a. a. 21 Aug.
M:t måtte täckas låta för de kunnigaste och skickligaste bland Sveriges industri-idkare, handverkare och arbetare bereda tillfälle att besöka den exposition af industriens från hela den civiliserade verlden sammanbragta alster, hvilken i Englands hufvudstad förbereddes, samt enär af den härvid utaf landets industri-idkare mera allmänt yttrade önskan, att de ibland dem, som kunde hemta största nytta af den ifrågaställda resan, måtte Bil, till R. St. Skrifvelse, N.-o 72. dertill erhålla understöd af‘ allmänna medel, med någorlunda tillförlitlighet skulle kunna slutas, att, om utväg bereddes åt ett visst antal af de mera utmärkte bland industri-idkarne och deras arbetare att instundande sommar få företaga en dylik resa och vistas någon, om än kortare, tid i London, åtskilliga fördelar för den inhemska konstfliten häraf blifve att påräkna, helst derigenom tillfälle yppades för samtlige dessa personer att inhemta på hvilken ståndpunkt industrien i de flesta civiliserade länder sig för närvarande befinner, och, genom åskådandet af de yppersta alster deraf, hos mången en väckelse torde gifvas åt anlag, som eljest måhända komme att sakna utveckling; så hade, då, för vinnande af berörda ändamål, statens mellankomst syntes oundgängligen erforderlig, E. K. M:t, i den öfvertygelse att de utgifter, staten i sådant afseende finge vidkännas, blefve nyttigt använda, varit betänkt att, derest medel härtill af Rikets Ständer anvisades, bereda lägenhet för ett antal af omkring 70 slöjd-idkare, handtverkare och arbetare från olika orter af riket att få med ett postverkets ångfartyg göra resan till och ifrån London samt derstädes vistas 14 dagar under handledning af en eller flera i sådant hänseende tjenlige, språk-kunnige män, som kunde erhålla uppdrag att på resan medfölja: och komme kostnaden härför, med beräkning jemväl af nödigt bidrag för passagerarnes underhåll under resedagarne och 2:ne veckors vistande i London, att uppgå till omkring 12,000 R:dr b:co, hvilket belopp E. K. M:t äskat att Rikets Ständer ville ställa till E. K.
Han är jemväl i tillfälle att tillse, huru Rikets särskilde Frovincer i cultur, välstånd och folkmängd , •— de enda källorne till Statens rätta styrka, — tilleller aftaga , samt att , i följd deraf, inför Konungen föreslå de åtgärder, som, till beredande af dessa stora ändamål, kunna anses nödiga. Det hufvudsakliga ändamål , sorn med en Ministerial Styrelse åsyftas, är genom denna sålunda föreslagne organisation vunnet; men de vådor, som kunna vara att befara, om Administrationen lemnäs i händerne på allrådande Ministrar, har man sökt förebygga. Stats-Secreteraren beslutar icke, och kan således svårligen på annat sätt skada , än genom försummad tillsyn, hvaremot redovisnings-skyldigheter inför Konungen och Nationen bör vara en tillräcklig controll, Han eger ej någon förvaltning af Statens betydliga egendom och han får ej egentligen handhafva det invecklade skattläggnings-verket, hvarpå så mångå enskildes ratt beror, emedan den närmaste omsorgen härom är anförtrodd åt oberoende, inför Lagen ansvarige Ämbetsmän; men honom åligger att tillse, det derom gällande författningar noga iakttagas, och jemväl att i desse sednare, samt i allt hvad som rörer allmänna ordningen och hushållningen, föreslå sådane förändringar, som, påkallade af behofvet, till allmän nytta kunna vara ledande. Då Committerade tillstyrkt, att Stats-Secreteraren blir Chef, icke allenast, såsom hittills, för sin Expedition , utan för hela Departementet, hvarunder flere andra Verk lyda, samt det: 57* Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. ta Ämbete således kan anses för ett bland de vigtigaste i Staten, hafva Committerade trott sig böra i underdånighet hemställa, örn ej Stats-Secreteraren borde tilläggas en högre rang. Denna omständighet, icke bestämd i Constitution, beror på Eders Kongl. Majus Nådiga godtfinnande; och ehuru den kan synas af mindre vigt, torde likväl ordningen fordra, att Chefen har högre värdighet, än de under honom stående Ämbetsmän.
Beträffande dernäst Utskottets förslag, att “■myntoch räkne-enheten må till enahanda värde bestämmas"; så har detta förslag blifvit af Borgareoch Bon«eStånden gilladt, men af Ridderskapet och Adelil samt Prästeståndet deremot afslaget; i anledning hvaraf Utskottet får inbjuda sistbemälda två Riks-Stånd att instämma uti Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, samt för den händelse, att denna inbjudning icke skulle hvarken af Ridderskapet och Adeln eller Preste-Stårdet antagas, föreslå följande voterings-pröpositiön för frågans afgörande genom omröstning i förstärkt Banko-Utskott. Den som, på sätt Utskottet tillstyrkt samt Borgareoch Bonle-Stånden beslutat, anser myntoch räkne-enheten böra till enahanda värde bestämmas, röstar Ja; den det ej vill Nej. Vinner nej, ogilla Rikets Ständer ifrågavarande af Utskottet framställda förslag. Vidare hade Utskottet hemställt, att “myntoch räkne-enheten må benämnas Riksdaler“ och det stadgande i sammanhang dermed meddelas, att “då i författningar, aftal, räkenskaper, skuldsedlar eller handlingar af hvad slag som helst, hvilka efter viss bestämd tid utfärdas, benämningen Riksdaler utan tillägg förekommer, så förstås dermed alltid den här ofvan omförmälda Riksdaler, hvaraf en i värde motsvarar A;dels Riksdaler silfver, enligt Myntordningen den 9 Maj 1835.“ Bih. till R. St. Denna af Borgare-Ståndet godkända hemställan är deremot afslageri af Ridderskapet och Adeln, Preste-Ståndet och Bonde-Ståndet, af det sistnämnda genom antagandet af Ridderskapet och Adelns inbjudning att i dess beslut sig förena; och hafva nyssbemälda tre Riks-Stånd sammanstämmande beslutat, att räkne-enheten skall benämnas Riksdaler Riksmynt; i följd hvaraf Utskottets förslag till ett särskildt stadgande, innefattande förklaring öfver hvad med benämningen Riksdaler utan tillägg skulle förstås, komme att förfalla. Utskottets tillstyrkande att, “i enlighet med Kongl.
Ut supra, S. D. Föredrogs å ny o och afslogs Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 2 dennes imderN;o 72 meddeklte, samt den 23 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af den jnnevånarne i en viss trakt af Elfsborgs Län förunnade rättighet, att idka Gårdfari-hande], Ut supra. Ven 30 Maji f, m. 715 Höglofliga Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 12 om aftonen In fidem Protocolli O. jf. Lagerheim. Fredagen den 30 Maji. Plenum klockan g förmiddagen. Herr Grejven och Landt Marskalken hemställde om icke den i sista Pleno beslutade stora Deputation , som borde uppvakta Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, kunde utom de öfrige RiksStåndens Deputerade, efter vanligheten utgöras af 48 Ledamöter af Ridderskapet och Adeln; hvilket bifölls. Hvarefter Herr Grejven och LandtMarjkalken anmodade dem, hvilka åstundade att i berörde Deputation deltaga, att i sådant afseende anmäla sig till anteckning hos RiddarhusFiscalen, Den !5o Maji f. »t. Föredrogos å nyo orh gillades följande från nedannåmnde Utskott inkomne saint den 27 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: Från StatsUtskottet: den J32 dennes: N:o 169. I anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Remiss angående sökt befrielse från “tiondes utgörande på 10 års tid för Alun-tillverkningen vid Loverts Bruk. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå HåradsSfcrifvaren Rydings underdåniga ansökning om utbekommande af innehållen Mantals-Skrifnings-Provision. Om lösen till Skatte af Jerköholme i Blekinge Lån. f. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oecojiomie Utskotten: Af den 20 dennes: N:o 173.