Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Dalmant Lars Jöhan, anförde skrifteligen; (Se Bi lagari N:o r.) Herr Hjerta, Gustajl Öfver Götha Canal är Vedan så mycket ördadt, och Verket har redan hunnit så långt, att jag artser vara högst öfverflödigt, att vidare öfverlägga orri nyttan deraf. Jag hemställer således, örn icke discussiohen kunde få en bestämd riktning derigenom , att Beiänkändet punktvis föredrages, i hvilket fall deri första punkten handlar öm ; huruvida anslag skall gifvas eller ej. Herr Grejven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade Utlåta, att §tau~ ögIi BancöUtikbiténs förevarari - 34° Den 15 October j. m. de Utlåtande finge punktvis till pröfning och afgörande företagas. Ropades Ja. Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att Utskotten i första punkten af sednare Utlåtandet frångått den i första Betänkandet gjorde alternativa framställning, i afseende 3 anslaget ät Götha Canal, samt i stället tillstyrkt, att, under loppet af fem år, eller från och med 1824 till och med 1828 , en sammanlagd Summa af 1,650,000 R;dr Banco måtte såsom byggnadsbiträde anslås. Herr Stråle, Nils Wilhelm'. Då frågan om Götha Canal förra gången inom Utskotten förevar, yttrade jag den öfvertygelse,’ att man borde noga undersöka, hvilket ändamål vore angelägnare, Penningeväsendets reglering, eller fullbordandet af Götha Canal. Jag var af den mening att det förra var af mera vigt än det sednare; men nu har genom Riksens Ständers beslut blif. vit stadgadt, att någon egentlig finance-reglering icke kommer vid denna Riksdag att äga rum. Det stora ändamålet är således förfeladt, och det är blott en besparing i utgifterne, som kan tillvägabringas derigenom, att den föreslagne anslags-» summan icke bevilljas.
Riksdag aflåtne underdåniga skrifvelse om undersökning, rörande Halländska kyrkohemmanen, har Kongl. Kammar-Collegium yttrat, att mattstocken för frågans bedömande rätteligen bör hemtas från det förhållande, som finnes hafva egt rum före och näst efter provinsens afträdande till Svense. Denna regel måste ofelbart godkännas, så vida den rörer ti » . • den före afträdande!, men ingalunda så vidt den rörer tiden näst efter provinsens afträdande. Man får väl icke a priori antaga, att en eröfrad provins alltid behandlas efter de lagliga former, som före eröfringen varit gällande. Historiens vittnesbörd måste väl först rådfrågas derom, så framt man icke vill löpa fara alt från de enskildla handlingar af laglöshet, dem eröfrar-en kan hafva tillåtit sig, draga alldeles falska slutsatser. Hvad historien vittnar om Hallands och serskildt de Halländska kyrkohemmanet behandling näst efter provinsens afträdande, är redan antydt och skall i det följande ådagaläggas, då det äfven skall visas, huru Svenska regeringen sjelf erkänt, att det lagliga tillståndet varit i många afseenden suspenderadt just under perioden näst efter Hallands afträdande. En verklig utredning af förhållandena blir omöjlig, så framt man ej betraktar dem under serskilda perioder: Danska tiden. I det underdåniga utlåtande, som blifvit afgifvet öfver Rikets Ständers under förra Riksdagen allålne underdåniga skrifvelse, rörande undersökning om de Halländska kyrkohemmanet natur, har Konungens Befallningshafvande i Halland förklarat nu mera vara fullkomligen utredt och styrkt, att: de såkallade Halländska kyrkohemmanen under den tid, provinsen Halland lydde under Danska Kronan, varit ansedde och behandlade såsom kronans hemman', hvaruti Kongl. Kammar-Collegium äfven instämt. Likväl är medgifvet, alt den betydligaste delen af ränte-egande rätten innehades af de Halländska kyrkorna.
Marin-metall, eller annan komposition, i form af bleck eller spik, till förhydning af fartyg Messing: 1 skålp. 1 skepp. stäp. v. 1 6 16 166 32 oarbetad, Latun och Trådband inbegripne arbetad, alla slag, gjuten, smidd eller pressad, oäkta Lahn derunder inbet skepp. stäp. v. 16 32 1 utan beläggning med annan metall 1 skålp. Anm. Gördelmakare-arbeten, deri Tenn eller Zink ingå, förtullas såsom Messing, arbetad. Alla andra slag: 1 skålp. 24 200 oarbetad arbetad: t skepp.stäp. v. 16 32 — 3 förgyld 1 skålp. — 36 2 100 andra slag i Skrot, samt gammal och brukad metall, sammansatt, alla slag 1 skålp. 1 skepp. stäp. v. 16 24 32 — 16 — Metwurst 1 skålp. — 4 — 1 18 — Mjöd Mjöl, ej specificeradt, af vegetabilier, som ej kunna inbegripas under Spanmål eller hänföras till Medicinalier 1 kanna 1 skålp. 12 6 Manna, hänföres under Apotheksvaror. Manufaktur-varor, ej specificerade; se Slöjdvaror. Marin-metall; se Metaller, sammansatta. Markasit; se Wismut. Marle; Se Brodérduk. Marmor; se Sten, ej specificerad, arbetad. Mastix, tullbehandlas lika med Gummi. Mattor, bast-; se Bastmattor. golf-, af ull; se Väfnader, ylle-. af andra ämnen, lackerade eller fernissade; se Väfnader, gräs-; se Gräsmattor, Mercurius; se Qvicksilfver. Merinos; se Väfnader, ylle-. Messing; se Metaller, sammansatta. Messingstråd; se Tråd. Mikroskop; se Instrumenter, Optiska. Mineralier för Naturaliesamlingar; tullfria, såsom Malmstuffer. Mjöl af Spanmål; se Spanmål. Modeller; se Tulltaxe-underrättelserna § 13. Moll; se Väfnader, bomulls-.
Vid uppgörandet af StatsVerkets Inkomst-beräkning följde Utskottet den grundsats, att å ena sidan icke upptaga intraderne till ett så ringa belopp, att man med säkerhet kunde förese det betydliga öfverskott å dem skulle uppkomma och derigenom framkalla nödvändigheten, att, för de oundgängliga Statsbehofvens fyllande, tillöka det nu genom allmän bevillning utgående bidrag, men att ock å den andra sidan icke uppdrifva inkomst-calculen till det hogsta möjliga och derigenom måhända föranleda till Statsbrist, ett resultat som säkert af hvar och en erkännes såsom stridande mot all klok beräkning och af högst betänkliga följder. Ur sådane synpunkter upprättadt, understiger väl Utskottets förslag den i K. Mits Nådiga Proposition upptagne Inkomst-summa, men uppgår deremot nära till hvad StatsContoret projecterat samt vida öfver hvad R. St:r vid senaste Riksdagen beräknat. Dä Utskottet i öfrigt, på sätt den vid det återremitterade Retänkandet bifogade Tableau utvisar, följt den ledning, de föregående årens räkenskaper lemnat, tror Utskottet sig ej hafva ådaga - Betänkande, N:o 123. 5 Jagt någon ensidighet vid Inkomst-förslagets upprättande. Beträffande åter upptagandet af den till Statsverket under serskilte Titlar ingående Spannmål lill ett värde af endast 5 R:dr per tunna; så får Utskottet upplysa att Riksmarkegångspriset å denna artikel, då man undantager det för år 1826, under flera föregående år uppgått samt äfven för närvarande uppgår till emellan 5 och 6 R:dr eller så lågt att det, förden under lönerna inbegripna spannmål, stadgade minimipris af 6 R:dr per tunna måst tillämpas; och enär man för den kommande tiden icke med visshet kan antaga, att ju icke priset något år möjligen kan ytterligare sänkas, så fortfar Utskottet hysa den öfvertygelse, att, ehuru K.
Gr. Mörner begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.propos,: Den KfrOktofinrf. mr. »Den son; bifaller första meningen' af § 1 uti komiteracfes förslag till förordning om landsting, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller H. o. Ad. ifrågavrde mening, med uteslutande af ordet »valda.»» - Vid voteringens slut hade rösterne utfallit sålunda;. Ja — 44, Nej — If. Propos. på bifall till sednare meningen af förevrde §; utan förändring blef härefter framstäld, och då dervid svarades starka ja jemte några nej, förklarades ja haft öfvervigten. Sedan H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, hemställt., huruvida R. o. Åd. behagade upskjuta förslagets vidare pröfning till eftermiddagens plenum, samt Ståndet dertill lemnat bifall; upstod H. Exc. och afÉägsnade sig; hvarefter Ordförandeplatsen intogs af äldste närvarande ledamoten, Gr. Lewenhaupt. Erik August, som lemnade ordet åt H. Exc. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel, hvilken a-fgaf följande skriftliga anförande: M. Hrr 1 Anmodad af flere ibland R. o. Ad:s ledamöter att, vara tolken» af våra tänkesätt för var ädle Landtmarskalk, har jag med så mycket större värme omfattat detta förtroende, som det till alla delar instämmer med mina tänkesätt. Jag är stolt öfver detta uppdrag, ehuruväl jag vet att det icke är mina riksdagsmannaförtjen ster, utan min ålder, som föranledt ofvannämnda förtroende. Vi hafva alla varit vittnen till det värdiga lugn och den rättrådighet, sorn bevarat hvar och en af oss vid sin, rätt, äfvensomdet tålamod, hvilket aldrig svigtat under våra ofta nog långa debatter, hvarmed vår adle Landtmarskalk, till allas stora belåtenhet och till Rikets sanna nytta, fört Landtmarskalks-stafven un der denna redan så långa riksdag.
Sådant later sig dock ej göra, derest, i enlighet med motionärens förslag, de a konceptkartan uppförde större och mindre egofigurer, uti hvardera af hvilka liera delegare kunna hafva andel, i beskrifningeu upptagas endast efter nummerföljd, utan utmärkande af den andel, serskilda delegare uti hvarje sådan egofigur må hafva innehaft och ulan sammanförande af hvar och en delegares innehaf utaf de serskilda egoslagen. Deremot inses lätt, att, om ofvanberörde formulär följes, delegarne kunna utan svårighet inhemta - Lagsa?nt Allm. B/sv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15. 17 hemia hvad hvar och en af dem förut innehaft och häfdat. Jemlikt 6 kap. 1 § Skiftes-stadgan lar landtmätare först sedan konceptkartan är i fullständigt skick, hvartill hörer, att tydlig och ordentlig egobeskrifning och häfde-förteckning blifvit upprättad, till beslutande för delegarne och gode männen föredraga hvad lill skiftets verkställighet hörer, och deribland frågorna om delningsgrund och om odlingskostnad för ouppodlad mark, hvilken i skiftet såsom inrösnings-jord intages samt oni ersättning till delegare, som erhålla vanhäflad jord. För delegarne, hvilka i dessa frågor hafva beslutanderätt, är det nemligen angeläget, att, innan beslut deri fattas, ega tillförlitlig kännedom om hvad hvar och en -af dem förut innehaft och häfdat, på det undvikas må, att sådan delningsgrund stadgas, som kan leda till förringande eller förnärmande af en eller annan delegares rätt, och på det riktiga grunder för bestämmande af odlings-kostnaden och vanhäfds-ersättningen må förefinnas. Då således, enligt hvad Utskotten anse sig nu hafva visat, merberörde af motionären klandrade formulär är icke allenast upprättadt i enlighet med föreskrif terna i 6 § af 4 kap.
Hr Nordenanckar har, såsom jag nyss omnämnt, visserligen sagt, att hans önskan skulle vara, att så mätte komma att tillgå, men af denna blotta önskan kan man icke sluta till bela BancoUtsk:s mening i nämnde hänseende, och då emedlertid, på de grunder Hr von Troil så väl utvecklat, det mäste vara högst angeläget att Bancofullm. bekomma en sådan rättighet, så tror jag det vara nödvändigt att bestämdt uttrycka, att så skall ske. När betänkandet återkommer till Utsk., så hoppas jag alt del måtte vidtaga en sådan förändring i redactionen, hvarigenom Bancofullm. erhålla ett sådant uppdrag. Vidare skulle jag önska, att Utsk. uppdroge en bestämd skillnad emellan de göromål och bestyr i afseende på vexelköp och vexelförsäljning, som tillkomma Bancofullm. och dem som tillkomma Deputerade, och alt i en särskild punkt 4 H. 29 ‘220 Den 13 November f. m. uppräknas de åtgärder', som af Bancofnllm., och i en annan, dc som af Deputerade böra vidtagas, så att ali möjlig collision blifver förekommen. Dernäst har i afseende på 8 punkten af Hr Åkerman blifvit anmärkt, att tlr Gripenstedt» förslag, att del skulle fordras 7 Fullmäktige för att afsätta Deputerade, icke skulle uppfylla ändamålet. Det skulle blifva för långt att bär arithmetiskt bevisa, att Hr Akerman missräknat sig. Om de särskilda Fullmäktige skulle förändra den opinion om saken de en gång fattat, då vore ändamålet visserligen, såsom Hr Akerman anmärkt, icke vunnet genom Hr Gripenstcdts förslag; men om de, som man väl bör förmoda, behålla samma opinion, så är saken utan tvifvel hjelpt. Föröfrigt vill jag icke nu inlåta mig i afgörande, huruvida det Förslag, som af Hr von Troi! blifvit väckt är bättre, än det som Ulsk. föreslagit i afseende på sättet att åtkomma vexlar.
Utskottets följande Utlåtanden j Memorial och Eetänkanden : N:o 7‘>, i anledning af väckt fråga om försäljande till Skatte a£ Indelningarne vid Adelsfane-Regementet, i den dod nuvarande innehafvare afgå; N:o 76, i anledning af väckt fråga om Stats-; Verkets rätt till Öfvermåls*kappar å den Ecdesiastique-Staterne anslogne Krono-TiondeSpannmål; N:o 81, i anledning af återremitterade frågan , angående raserandet af en gammal Kyrkogård vid Landskrona Stad, samt dess ordnande till en allmän trägårdseller promenadplats ; N:o 83, i anledning af väckt fråga om ersättning till Staden Philipsstad och andr$ Prot. Utdrag den 30 Mars 1829* 137 Städer för Tullbetjentes samt deras enkors och barns underhåll; N:o 84; angående väckt fråga om Iöneersättnlng till Rådhus-Rätternes Notarier för handläggning af göromål, sorn tillhört de indragne Accis-Rätcerne; N:o 85, angående anslag af jord till 6'* fcadt utrymme för Eskilstuna Stad ; N:o 86,' i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition , angående upplåtande af tvänne tunnland jord på .Lotten N:o 6 af Eskilstuna Kungs-Ladugårds egor, till inrättande af en ny begrafnings-plats för Eskilstuna Stadsoch Landsförsamlingar; N:o 87, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Remiss uppå Lands-Kamereraren Hc Kammar-Rätts-Rådet Sellings ansökning om dess Pensions-rätt vid afskedstagande! ; och N:o 89 , angående Stenkols-Verket vid Höganäs.’ S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Constitutions-Utskottets Memorial ; N:o 12, rörande Stats-Utskottets anmärkningsanledning i fråga om General-Majoren m* m.
Det kan jag icke fatta, och finnér icke något annat skäl, än att Utsk. råkat, under en hastig vändning, förbise den stora motsägelse, som åger rum emellan'inledntn till betänk, och dess konklusion. För min del kan jag icke annat än tolka min tacksamhet för den värde ledamot af detta Stånd, som i ganska vidsträckt skala motionerat medborgerlig frihet i allmänhet åt Judiska lärans bekännare. Han har motiverat sin åsigt så väl, han har derföre anfört erfarenhetens, ja äfven historiens vitsord, och framställt förhållanderna i de länder, hvilka redan gifvit detta folk denna rättighet, att jag dervid icke har något att tillägga. Jag skulle således nu egentligen inskränka mig till begäran om återremiss, med anhållan alt R. o. Ad. dervid ville såsom sin gemensamma tanke uttala den åsigt, att Ulsk. borde föreslå, att Ständerna mätte till K. M. aflåta en underd. skrifvelse, med anhållan att de Mosaiska trosbekännare, som nu eller framdeles blifva lill Svenska undersåter uptagna, måtte förunnas rättighet att, utan särskilt till - Den 19 Mars f. m. 25 stånd bosätta sig i alla städer, äfven sora på landet, så snart de der äga fast egendom. Motionärerna hafva visserligen gått längre, men jag tror, att med den fördom, sora visat sig ännu vara ganska stark hos vår befolkning mot att utsträcka rättigheterna sä långt, som motionären gjort, det vore bättre all nu nöja sig med det, sora den hufvudsakligasle reservanten Frih. af Ugglas yrkat. Mot en sådan rättighet har Utsk. icke anfört några motiver, man måste således upsöka dera som möjligen hafva kunnat ledt Utsk. till dess resultat. Man vet då att mot Judarna egenteligen framställts, alt de utgöra en Stal i Staten; att de utgöra eli slutet samhälle; att de hafva mera intresse för sina egna trosförvandter än för öfriga medborgare i samhället. Men, Mine Hrr! Lagstiftningen och de förflutna tidernas styrelser hafva tvungit dem att vara ett slutet samhälle. De hafva nekat dera all åtnjuta de rättigheter, som andra medborgare haft.
Delta måste hvila på ett misstag; ty icke finnes i förslaget lill ny R.F. den § utesluten, som stadgar elt sådant prerogativ; men om resultatet äfven skulle blifva, att Konungen uphörde att vidare ega kreera Adelsmän, så vore ju detta ingen större olycka, än som nu fänge har existerat, enär Konung Oscar under de 7 år han regerat Sveriges rike icke adlat mer än en enda förtjent embetsman, — hvilket väl mätte bevisa, att II. M. icke sätter särdeles mycket värde pä detta s. k. prerogativ. Samme talare har förvånat sig deröfver, att K. M. i Sin skrifvelse lill 11. St. 1847, vid öfverlemnande! af represenlations-komitéens arbete, förklarat, alt H. M. icke ansåge det allmänna tänkesättet så ulveckladt, att något förslag till ny representation då kunde komma i fråga; men att icke desto mindre K. M. i Maj månad 1848 framlade det nu under öfverläggning varande förslaget. Jag ber endast att härvid få fästa upmärksamheten derpå att ett ombyte af minis! ér och stora, hela vår verldsdel skakande, händelser lågo emellan dessa begge perioder. Hr Tersmeden har slutligen mot mig riktat ett anfall, hvilket jag beklagar mig vara tvungen att uptaga, likväl icke i något hänseeende, för att försvara mig, utan endast för att uplysa ett ganska väsendtligt misstag, som Hr Tersmeden dervid begått. Han har nemi. påpekat de samhälls-uplösande läror och satser, som varit inrymda i en tidning (Dagligt Allehanda), till hvilken jag tillförene varit förläggare och han har citerat yttranden af denna art ur samma tidning i Mars månad 1848. Jag får likväl taga mig friheten uplysa Hr Tersmeden att vid den tiden jag var hvarken egare, förläggare eller hufvud-redaktör af den ifrågav. tidningen, utan utgick jag tverlom kort derefter ur dess redaktion, just derföre, att tidningens nya förläggare gjort sig till koryfé för revolutionära läror. Också var vid samma tid tidningen Dagl.
Det lifligaste lif som den är, ej så litet löjlig. — Till slut gafs intresse följde och kraftigt bifall belönade ock hans Ernst Lundquists roliga lustspel » Ett litet troll », hvari fru Hartman som det lilla trollet framloctolkning af den världskände Danaprinsen. Som Ofelia inlade fru Sandell mycken innerlig kade det lifligaste bifall. Bland de uppträdande och äkta verkande känsla i sitt spel. Särskildt märktes äfven fru Christiemsson, och man kan tack skall hon hafva för sin behärskning i den ej annat än förundra sig öfver att en så god till öfverdrifter så lätt frestande vansinnighetsskådespelartalang, som den fru C. är i besittning scenen. Fröken Janson skall dublera i denna af, ej finner användning vid någon af våra sceroll. för hvilken äfven hon torde äga goda förner. Bland de öfriga uppträdande må nämnas fröken Bäckström samt hrr Bæckstrom, Hedlund, utsättningar. Verkligt dråplig var hr Personnes Polonius. Envall och Eklund. Det hela gick med lif och För öfrigt fingo flere af birollerna ett förträffligt I lust. B i l l i g a s t! IDUN 388 dumma oss en gång. Nu ä ni inte längre ensamma om den äran. För resten, » afslutade hon kärft, » ä Eut och j a g så utscbasade i kväll, att det vore förlåtligt, o m vi gjorde oss skyldiga till ändå större misstag. » » H v a d ha ni då haft för er? » Gösta, som under Disas harang lyckats bekämpa sin skrattlust, såg ogement intresserad ut. » Det ska vi be att få behålla för oss själfva, » svarade Disa snäft. » Slammertackorna — » började Rut spetsigt, men afbröts af Sven, som m e d ett vekt uttryck i sina små godmodiga ögon yttrade till henne: » Jaså, liten Rut är trött i kväll? » » Liten, » utropade Rut stridslystet, » hvarför ska du alltid påminna mig om min litenhet? » » Därför att j a g tyeker så rysligt mycket om småsaker. » Hans blick gled smekande öfver hennes lilla person. » Små händer. små fötter.
Kollegierna kunna icke finna dem antagliga, utan instämma uti det betänkande Kommitterade 1848 afgifvit och deras deri uttalade åsigt, alt hembuds-skyldigheten icke kan skallas till något egentligt värde, såsom hvarken på sednare tider begagnad eller behöflig, då allmänningarna äro för tillverkningen mer än tillräckliga eller åtminstone borde vara det, om de icke obehörigen begagnas och skogslillgången icke genom otillåtna torpanläggningar och odlingar minskas. 4: o) Frihet frän krigstjenst för de i svafvel-beredningen inlärde och vid bruket skattskrifne drängar inom konskriplions-åren, så länge de vid svafvel-tillverkningen nyttjas, dock icke öfver fem man på en gång. Uti denna fråga hade Kollegierna icke något att tillägga hvad sistnämnde Kommitterades yttrande derom innehåller. 5:o) Svafvel-leveransen. Då Krigs—kollegii upphandlingspris å svafvel åren 1854, 1855 och 1856 utgjort i medeltal 22 R:dr 16 sk. Banko per SkU. stapelstadsvigt samt Kommitterade beräknat hvarje SkU. endast till 18 R:dr och bruksegarens förlust på svafvelleveransen till 8 R:dr 16 sk. å hvarje SkU. eller för 156 J Sk%. lill 1,502 R:dr 12 sk., hvilken dock rätteligen beräknad utgjorde 1,302 R:dr 4 sk., motsvarande ä 5 procent eli kapital af 26,041 R:dr 32 sk., anse Kollegierna sig böra, med nu 22 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 40. anmärkta rättelse detta kommitterades förslag biträda, hvarigenom och allt tillbörligt afseende blifvit fästadt å de omständigheter angående konjunkturen för svafvelhandeln, bruksegaren anfört. 6:0) Kronans tionde.
och inom olika omrhden gjort san~liällets och mä~kli-lighetens intressen till sina egna, liafva rest sig och bragt en opinionsyttring till fijrniån för clen Tanimska motionen till stånd af så liraftig och bestämd mt, a t t man val cläraf kan sliita till a t t de sanningar, som af motionäreri öppet och oförskraclrt blottats inför nllmanhetens ögon, af densamma erkannas s&amp;som shdana, och a t t det svenska folket hinner sig genomträngclt af öfvertygelsen, a t t äfafren på lagstiftningens väg iiPtgot maste göras för a t t råda bot för det onda. Hr Tmnms motion ä r till sin innebörd följande: satt e, m @ t tlic1de.s Zdta zttrecla och cZii~~efter taga i ~ ~ e r v i $ c c ~ z d htwuvida ' ic7ce dels finin stciims sick. sli~s7,i-lc7a &amp; Qii~c7cr s7culle 7&amp;ma vic7tagn.s, för att X: mftic / cc~e iiqz wu s7; w 7hiw7~c~ clet znzc7w olika, f 0 r w ~ qfenttiga f i ~ m ~ z t i a n c af e t lockelsatill osecZlig7~etj c7e7s ock den ollmlilzm secïligcb zqpfattqzi~zgen inont sanc7&amp;et s7~tille 7 ~ u ~ z 7t,ojc1.~ ~ h genonz lind~iqzg af ock tillay,g till glillhnc~e hgar och fÖ~wdninc / ar, som afse f ördionzm ancie c$ osec711 ' g7&amp;. » Den motivering, som ligger till griilid för motionen, är affattad i lugna, klara, vaclzmde ordalag.
Douvanska donationen som den del af räntan å Ramsellska donationen, hvilken förut tillfallit Kollega, anslogs genom Kongl, brefvet den 6 Maj 1843 till stadens folkskolelärare. Den åt Kollega donerade boställsgården utbyttes först mot en annan, och denna blef sedermera med Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd försåld och köpeskillingen använd för den nya skolhusbyggnaden. Lärohuset, som uppfördes 1841, innehåller, jemte boningsrum för Rektor och folkskoleläraren, ett större rum för lolkskolan samt dessutom tvänne lärosalar, rymmande tillsammans 80 till 90 lärjungar. Lokalen är således fullt tillräcklig, äfven för den händelse pedagogien skulle skiljas från folkskolan och förvandlas till elementarläroverk. Staden har anhållit, att nyssnämnde förändrade organisation af läroanstalten måtte ega rum, samt förklarat sig villig att ingå på de derföre föreskrifne vilkor. Närmaste läroverk ligger i Westerås på ett afstånd af 3 V2 mil, och staden egde år 1857 en folkmängd af 1,606 personer. 16: Pedagogien i Arboga. Sedan kollega-tjensten, till följd af lönens otillräcklighet, år 1845 indrogs, har skolan haft en enda lärare, hvilken, enligt Kongl, brefvet den 3 Februari nämn - 20 Kongl. Majus Nåd. Skrifvelse N:o 61. de år, varit förpligtad att meddela undervisning i de ämnen, hvilka’ då voro, eller framdeles kunde blifva för apologistskolor i nåder föreskrifne, hvadan bland skolans läroämnen äfven förekommit geometri samt Tyska och Franska språken. Skolan har dimittcrat lärjungar, som erhållit inträde dels i' andra, dels i tredje klasserna vid läroverken i Westerås, Strengnäs och Örebro. Lärjungarnes antal har i medeltal under åren 1853 — 1857 utgjort 30, samt under nästförflutne läseår 36. Undervisningen bestriddes, enligt Kongl, brefvet den 12 November 1858, af tvänne lärare.