Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majus nådiga omwärdnad äfwen för denna del af Fäderneslandets wälgäng, ha flera förordningar blifwit utfärdade, hwarest med tydliga ord, samt warningar, blifwit utsatt det answar och de straff, förbrytarena uti de förbjudna jagttidcrna, sig ädrog, om de dermed bewisligen beträddes, och för att wid framtida brott ej någon siags ursäkt föx waldswerkaren, skulle bliswa att tillgå, uplästes jagtförordningen pä de mästa ställen 4 gänacr om aret ä predikostolarne. Detta altt oaktadt, händer ty wärr, att det öfwer allt nu blifwit en la inrokader wana föragta Jagsen, att det wäcker den största förundran, dä man ser huru grufweligt den förstöres » purningstiderna. Om wi erindra otz hwad förmän Norrland njuter af fin äterhällfamhet, med jagande »ni förbjudna tiderna, sä, uran att mitzunna dem en wärdig och nyttig inkomst deraf om höstarna, beror Lek ju af otz att strängt efterfölja detta talande exempel, Vä säkerligen wära tillgängar pä will ebrad, skulle bli fördelagtigarc. Der är en antagen och strängt bcwakader sed, att ingen mä wäga frand, ssne Mars om äret kill d. i Ang. samma är öf» - wa Den 22 Junit - ?l5 wa någon jagt, och, som mig är herättadt, skall lagbrytaren ej Hjerna wagg reoe'era ett dylikt brott i afseende pa alla Vermed sörkwpptde olägenheter, belo af böter samt diverse dyarne emellan etablerade känbara påminnelser. Af denna ordning ha de om hösten en rikelig ersättning, hwaremot wi mäste handla af dem det mi kunde, af en d l djur och seglar, s,elswa aga tillgäng, och nu utan akt Utrota be fä enda lemnmgar äga mi platt intet.
7. få utur räkenskaperna afskrifvas. Och som, vid verkställd granskning af ofvan omförmälda öfverräntebalans, befunnits att, sedan för 7 stycken lån, genom dels utmätningar, dels från konkursmassor erhållna utdelningar, jemte kapitalbeloppen,influtit 281 r:dr 3r sk. 11 rst. i afräkning å upplupne öfverräntorna , någon godtgörelse hvarken nu eller framdeles kan påräknas för derå återstående 297 r:dr 32 sk. 11 rst., samt alt skillnaden emellan detta och det till afskrifning hemställda belopp, eller 1 199 r:dr 89 sk. 10 rst., utgöres af öfverräntor å 10 stycken lån, hvilka, utgångne emot sedermera falska befunna reversaler, efter hvarje måls utredning, blifvit till kapitalbeloppen fullt betaldta af lånedokumenternas inlemnare, sorn, jemlikt Kongl. Maj:ts i dylika frågor gifna nådiga beslut, icke äro skyldige att vidkännas annan ränta, än 5 procent å kapitalen från den dag, då infemnaren blifvit för sin förbin delse sökt, får Utskottet, vid sådant förhållande, hos Rikets Höglofl. Ständer vördsamt hemställa. att de för berörde 17 stycken lån, med en sammanräknad summa af i4,Q7 r-dr 24 sk. 9 rst., balanserade öfverräntor mätte få från räkenskaperna afföras. Stockholm den 7 Februari 1848. Bih. lill H. St. \ STOCKHOLM, f. d. Schnltzes Boktryckeri, 1848. Banko-Utskottets Utlåtande A':o 23. 1 N:o 23 Ank. till Eip. Utsk. den 15 Februari kl. 11 f. m. Utlåtande öfver väckt fråga om bestämmande af preskriptionstid för inlösen af åtskilliga Läne-banko-obligationer, Bankens under-styrelse har uti dess till Utskottet afgifne berättelse anmält, att följande i äldre tider utfärdade Tio
Lånet komme, utan att minska någon af de Lånetillgångar, som redan äro för Svenska fastighetsegare att tillgå, att för dem öppna en ny tillgång, kanske öfverstigande en tolftedel af alla i Svenska jorden befintliga Inteckningar (2) och på vilkor, som tilläto Lån - (2) Tv5 Millioner Rdr Hamburger Banco motsvara mer Ja Baueo-TJtsktt Uttänkande, N:o 92. tagarfn att, fri från uppsägning, genom erläggandet af endast hvad han nu vanligen betalar i ränta, efter hand afbörda sig hela sin skuld. 2:0 Allmänna räntans nedsättande ha~ stigare, än detta eljest är att 'vänta. Räntefoten är hos oss i allmänhet högre än i de flesta andra Länder under samma förhållanden af laglig ordning. Orsaken är dels Capitalbrist, dels oordning i Myntväsendet. Med denna oordnings undanrödjande skall visserligen småningom den del af Räntan försvinna, som utgör ett slags prasmium för möjlig förlust på myntförsämring, men för att påskynda denna verkan, äfvensom för att minska Capit&lbristen och derigenom nedsätta räntan, är tillökningen af Rikets Capital, genom införande af Utlänska, ett kraftfullt medel J erinrar man sig, huru gynnande en låg ränta är för alla näringsföretag, och huru litet lagbud förmå verka på dennas nedsättning, så inser man vigten af ett sådant resultat. 3:0 Discontfondemas större tillräcklighet och Discontrörelsens återgång till sitt ursprungliga föremål. 2n 5 Millioner Rdr Svenskt Råneo, och vid 18H års slut utgjorde, enligt »fficiela uppgifter, beloppet af alla gillande i Svensk jord inteckuada fordringar ej fullt 57 Milliouer Rdr Banco, Då Botn co-Uts fets Betänkan de, N:o g?. 35 Då fastighetsegare, som nödgats begagna Disconterna såsom källa för en art stående Lån, från annat håll få tillgång till vida fördelaktigare Lån, måste tilloppet af dem minskas, således tillgången för andra Lånsökande blifva tillräckligare, och, kanske redan vid nästa Riksdag, Ständerna blifva i tillfälle att återgifva
Och hade väl Riksens Ständer vid 1769 års Riksdag utlofvat, att Staten skulle understödja Boställs - Verket med Fyra Tunnor Guld i nämnde mynt inom åtta år, meri hvilket bidrag alldrig utföll: Dock hade Cassan omsider så tillväxt intill 1782 årsslut, ali Kongl. Maj-t den 23 Maji 1783 i Nåder förordnade, att de förut inskränkte utgifteme då borde sträcka sig till nybyggnad af ' Caractershus m. m.t hvarförutan af desse medel äro anslagne inqvarterings-penningar åt Boställslöse Officerare: Vaiande Cassans inkomster för öfrigt obetydlige och bestående endast uti vitesböter, hvartill Boställshafvare fällas, för det de bortsälja foder m. m. sarnt inflytande betalning för borrtiålde utdömde Caractershus å Militiag-Boställera» Stats-Utskottets Fetänkandenl *863 Mötes Passevolance-Cassan, består åter af dea afgift, sorn dels från längre tid tillbaka eller 1770- och 1780-taIen af de rustande vid Ca. vallerie-Regementerne blifvit åtagen dels likaledes af Rotehållarne yjd Indelte Irifanterieoch nedsuttne CavaLIerie-Regementerne , i följd af Riksens Ständers, begifvande vid 1812 års års Urtima Riksdag blifvit utfäst emot det att Manskap och hästar underhållas af Kongl. Majit och Kronan vid Regements-möten oelr piareherne till och ifrån mötesplatserne; Och hvilken afgift utgör vid CavallerieCorpserne årligen Atta R:dr för karlens underhåll och visse foulage-persedlar in natura, eller efter Markegångspris, samt af Rotehållarne och de rustande vid afsuttue Kavalleriet 8 R:dr årligen. Öfver alia dessa Cassör eller fonder föras i Kongl, Krigs - Collegium Räkenskaper och upprättas Rökslut, sorrl sedermera af Kongl. Kammar Rätten revideras.
Till utgående å Allmänna Indragnings-St atén, hafva följande utgifter blifvit anviste: Högtsalig H. K. H. Prinsessan Sophia Alberlinas HofStat och Pensionärer O O O s<t Pagen Lieutenant fl. Durietz i5o D:o D:o J. F. Durietz i5o D:o Capiten Baron v. Lieven i5o Hans Excellence JustitieStatsMinistern m. m. Herr Grefve M. Rosenblad, arfvode såsom Ordförande i f. d. GeneralTuIIDirectionen 1600 Ståthållaren på Stockholms Slott, Friherre F. Klingsporr 800 Allmänna MagasinsContoret, hvilket enl. Utskottets Betänkande N:o 208, anses erfordra en summa af 28,348: 6. 8. upptages till blott Kammarskrifvaren C. J. Westman, löne-tillökning 100 Landtmäteristaten 2329 ■4 IO Bergmästarn Jacobson, ersättning för genom BergsTingets vid Ädelfors upphörande förlorade inkomster 5o F. d. LandsKamereraren Assessor C. M. Wahlström, pension 3oo Landshöfdingen i Kronobergs Län, ersättning för Dagsverken till Kronobergs Kungsgård till och med för år i835, hvarefter denna ersättning upptages bland fonden till LandshöfdingeLönernes reglerande i5oo Amiralitets KaminarRådet Elers, såsom f. d. Justitiarie i KrigsIlofRätten 4oo LotseriStaten 74° RegementsLäkaren J. C. Trapp ii5 ÖfversteLieutenant de Mottoni, oberäknadt ett Expectance-arfvode af 200 R:dr 000 _ Pensionsrum för 2:ne Generaler å 4ooo 8000 Stockholms Stads Undervisningsverk lööf T:r Spanmål, å 5 R:dr, som upptages efteråt bland Spanmålen in natura. F. d. Landshöfdingen m. m.
»Det är en sak, som ingen har rätt att lägga sig i. Walter ger lektioner, och det är han sjelf som betalar hyran för det ena rummet.» »Hans lektionsinkomster kunde nog behöfvas ändå. Ja, och så är det Karl. Ger han också lektioner?» » Nej.» »Det visste jag nog! Tro inte han tar till arbete så länge det fins någon utväg för honom att slippa! Det är först när han inte längre kan få god mat gratis, som han hugger i.» »Men du begär väl inte att han skall gå ut och gropa heller?» »Jag begär att han skall tänka på att pappa inte kan försörja honom längre. Jag hade en bekant, som så godt som underhöll sig sjelf i Lund, och det ända sedan han satt i sjette klass. Det var ändå en klen pojke, som kanske behöft att spara sig.» Det kom en vekhet i Börjes röst, när han tänkte på Pål. »För resten kommer jag in till staden en af dagarne och då kunna vi talas närmare vid», tillade Börje. När han en stund derefter blef ensam med Marianne, gick han fram till henne. »Gråt inte», sade han mildt, »det skulle ha kommit förr eller senare. Ni ha lefvat som om er far vore en rik man, och sådant hämnar sig. Jag är viss om att han har en förfärlig skuld att balansera.» »Men Börje, du som har så god råd, du måtte väl kunna hjelpa honom!» »Aldrig med förbundna ögon, och aldrig med bundna händer.» »Men du kan väl tänka att det skall vara obehagligt för pappa att skola ställas till svars af dig. Och hvad skulle det vara för dig att visa honom den smula förtroende att skrifva på; inte låter han dig förlora något.» »Marianne, mina affärer får du inte lägga dig i.» Det kom sträft. Det var första gången Marianne kände bristen på gemensamhet falla tillbaka på henne sjelf. »Mina», hette det. Hon stod utanför hans affärer som utanför hans arbete. Det var en förödmjukelse, som om han förebrått henne bristen på förmögenhet, och han hade sårat henne i det allra ömtåligaste. Hon upphörde med ens att gråta, men hela qvällen talade hon icke till honom.
Hår-Svärta, å 1,50 pr flaska, till klädningar öfverträffar alla utannonserade klädningstyger både i styrka och pris. Det är nya utsökta mönster och kan endast fäs hos undertecknad till 40 öre mtr Order expedieras mot efterkraf. Profver endast då 20 öre bifogas. Kungsholms Ekiperingsaffär, fullkomligt oskadlig, ej att förblanda med de vanliga hårfärgningsmedlen, som alltid innehålla de skadliga beståndsdelarne bly och ättika. Försäljes i Stockholm hos apotekaren C. F. Dufva, Drottninggatan 41; Fanny Gelin, Malmtorgsgatan 5; Louise Blomberg, Vesterlånggatan 39; i landsorten å de flesta apotek samt i parti hos Stockholm. [1718] medel, oumbärligt vid toaletten, som rätt användt, efter föreskrift (som finnes anbragt å flaskans etikett), borttager s. k. lefverfläckar, fräknar, finnar och solbränna, gifver hyn en vacker och frisk färg, förtager den skarpa inverkan af vinterluften samt bibehåller huden smidig och fin. Detta utmärkta medel är äfven verksamt mot arm-, handoch fotsvett, kläda i huden samt är särdeles välgörande till rengö- ring af håret, då det stärker hårrötterna och befordrar växtligheten. OPTIMUM, C. Smitt &amp; Co, JE. Sandberg. O B S. Ändrad adress! Bort med liktornarne! _ Deletor. Z Hvardagar ' / a3 — 7a4. oktor Run Barnsjukb o r [1343] g, 12 Brunkebergstorg 12, kl. 9 — 10 f. m., 3 — 4 e. m., ' behandlar företrädesvis bröstsjukdomar, särskildt lungsot. Bostad: Stora Vattugatan 2, Mottagning: helgfria dagar kl. i 1 0 — i 12 f. m. Företrädesvis m a; - o. " t l i e m. 1 tjänstemannafamilj på landet kan en liten frisk och rar flicka om 2 ä 4 år blifva inackorderad. God och kärleksfull omvårdnad utlofvas. Svar till » Barnkär », adr. S. Gumaelii Annonsbyrå, Stockholm. (G.
Föredrogs Utdrag N:o 546 af Vällotl. Borgare-Ståndets Protokoll den 30 sistlidne Januari. deruti Borgare-Ståndet inbjudit de öfrige Riks-Stånden att förena sig i dess vid pröfning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 235, angående begärda stats-bidrag för enskilda jernvägs-anläggningar. med afseende på J0:de punkten i fråga örn jemvägs-förbindelse emellan staden Borås och vestra stambanan, fattade beslut; men Preste-Ståndet, som bifallit Utskottets hemställan i berörde punkl, vidblef detta sitt beslut och lade inbjudningen till handlingarne. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. IL Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 237, angående det för Linköpings domkyrkas reparerande under sed uaste Riksdag, i egenskap af lån, beviljade stats-bidrags förändring till anslag utan återbetalnings-skyldighet; !fl:o 238. angående begårdt stats-bidrag för en större reparation ä Westerås domkyrka; Prot.-Utdrag den, 3 Febr aari i&58. 797 Sko "239; angående ifrågastäldt slats-lndrag tor tornbyggnad vid Hedvig Eleonoras kyrka i hufvudstaden och samina kyrkas reparerande; och N:o 240, i anledning al' väckt motion om löneförhöjning för förste och andre Amanuenserne vid Universitets-bibliotheket i Lund. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 236. i anledning al väckta motioner o, medels anvisande till påbörjande af Stockholms befästande å landsidorna. Första yttrandet sid. 10. afslogs, och Ståndet förklarade det al enskild motionär väckta förslag om Stockholms befästande icke li l någon Mikels Ständers åtgärd föranleda; andra yttrandet födes till handlingarna: och tredje yttrandet godkändes. S. i).
Ridderskapet och Adeln gillas, sä anser jag lättast att detta val af Electorerna mätte förrättas. Skulle samma regel i be andra Ständen följaS, torde det möta mycken swärighct, j anseende dertill att de flesta af besia Skänbs medlemmar redan förut ärv Ledamöter af Utskott. I alla fall tror jag bock att walet genom Electorer är lämpeligast. Herr von Lokrants trodde ej det björa wara nägot hinder att en Ledamot förut i nägot Utskott wore invald. Om sä skulle wara, kunde utan tvifvel Preste, Ständet till denna Commite ej lemna Nägon Ledamot. Friherre ? Iemin Ordsaken till min anmälan war ingen annan än den, att genom Ständens ständiga ?1ena är Stats , Utskottet sä öfwerhopat af göromäl, att det utan tvifvel, under den korta tid, som ännu för Riksdagen ätcrstär, ej kan hinna färdigt allt det arbete som ännu är öfrigt. Fri. Den 23 October. 453L Friherre Iverta, krsäric, hoppadeS, akt det ej mätte säsom regel antagas, att ingen som förut sitter i nägot Utskott kunde mäkjas till Ledamot j denna committé. Walet skulle i sädant fall träffa nykomna personer, som ej kände sakerna och RikSdagens gäng. Herr Grefven och Ordföranden prcponerade att walet af Vesta Ledamöter ej af nägot förbehäll mätte inskänkas. RopadcS Ja. Herrkäsilman: Sedan Friherre kleming tillkännagifwit att Stats - Utlkottet more sä mycket systelsatt, hoppades han att Herrar Elcctorerne derpä ffulle göra afseende. Herr Ikam föreslog att undantag mätte göras för Ledamöterna af Stats - Utskottet. Herr Grefwen och Ordföranden gjorde proposition att walet af Clcctorcrna mätte komma att förrättas. Ropades Ja med nägra fä Nej. Herr Ooricks, kstils, biföll, dock med förbehäll akt Herr Grefwe Oe la Qaräis mätte ätaga sig att i denna Committé wara Ordförande.
Thronföljaren såsom förmäld, just den summan och ingen annan; och då deruti låg en garanti för dem, som fruktade för nya fordringar, och förslaget derigenom vann högst betydligt i antaglighet, utan att något uppoffrades i saken, sä hemställer jag till Eder, mine Hrr! om Utsk. hör klandras för sitt förfarande. Jag tror dessutom att man bedömer saken alldeles orätt, då man så mycket fäster sig vid bestämmelsen att anslaget bör utgå från och med förmälnings-året och anser detta såsom ett otillbörligt vilkor. Det är icke något vilkor; det är helt enkelt ett stadgande, som 1) en 19 Februari f. m. 571 bestämmer tiden då detta anslag skall utgå, liksom för alla andra, och att denna tid blifvit utsatt eventuell, allt efter den händelse som föranledt sjelfva anslaget, måtte väl icke vara något förnärmande. Eller är det obehörigt alt säga: ifall II. K. H. ämnar förmäla sig, så äger II. K. H. alt vid ett sådant tillfälle påräkna af Svenska statsverket en årlig underhållssumma af 100,000 r:dr? Visserligen icke; men om någonting otillbörligt härvid skulle finnas, så vore det om någon hemlig tanke fanns att denna bestämmelse äfven skulle kunna inverka på de höga personernas beslut i sjelfva förmälningsfrågan. Detta vore visserligen i högsta grad otillbörligt och förnärmande; men jag trotsar någon att framvisa ett enda ord i Utsk:s betänk., som ger den ringaste anledn. till en sådan tydning, och denna tanke får således stå för deras räkning allena, som sjelfva talat så mycket om det otillbörliga. Det torde nu vara öfverflödigt att yttra något vidare om förslaget. Vore man å alla sidor billig, så skulle man kanske medgifva, att detsamma varit både klokt och välgrundadt, och derföre också verkat betydligt lill sinnenas förening i denna grannlaga angelägenhet, i st. f. den söndring och bitterhet, som för icke längesedan dervid förspordes. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.:
Comp. i London gjorde anbud å skeppet Tapperheten eller Manligheten äfven ingått i beräkning vanliga 5 procent försal jnings-provision; att detta af Herr Grefven och GeneralAmiralen afslagits, emedan 18,0,000 Pesosduros vore det pris som oafkortadt antogs böra för ettdera af Skeppen inflyta; att derefter Handelshuset uppgjort Köpelörslaget i lika manga R:dr Hamburger B:co som Pesosduros, hvarigenom en skilnad tillkommit svarande emot 5 procent; meu att som denne skilnad uppkom af hvad R:dr Hamb, B:co eflfective vore större än Pesosduros komme K, M:t och Riket derigenom icke att förlora, emedan 171,000 R:dr Hamb, B:co, utgörande återstoden då 5 procent afgålt vore lika med 180,000 Pesosduros; Och hafva derefter, under d. 18 Mars och d. 19 April 1825, blifvit upprättade 2:ne Contracter, undertecknade , å ena sidan, eller å K. M:ts och Kronans vägnar, utaf bemälde Herr Grefve och GeneralAmiral samt å den andra utaf Herrar Michaelson & Benedicks, uti hvilket förslberörde Gontract finnes stadgadt, bland andra vilkor; att K, Mit och Kronan till Herrar Michaelson & Benedicks upplät Linieskeppet Tapperheten att såsom deras rättfångne egendom besitta och fritt begagna, emot en öfverenskommen Köpesumma af 180,000 R:dr Hamb. B:co, som uti goda vexlar skulle erläggas; att skeppet borde åtfölja alla de Inventarie-persedlar, som enligt
Utskottet öfverlemnar till den behandling 56 $ Regeringsformen föreskrifver. Den 4 Augusti. 117 10:0 Från Banco - Utskottet, af förlidne gårdag, hvaruti Utskottet tillstyrker att förhållandet af Riks-Ståndens olika meningar i afseende på Malmö Discont Directions förhållande måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas, till den åtgärd som i anledning deraf kan pröfvas nödig. Justerades följande underdåniga skrifvelser till Kongl. Majit. 1:0 Om Statsregleringen i allmänhet samt Riks-Staten för år Igi6 och följande år intill nästa Riksdag. 2:0 Om allmänna Skogshushållningen i Riket, m. m. 3:0 Om medels anslående för Svenska Theatern. 4:0 Om den vissa städer beviljade oinskränkta JNfederlagsfriheten. 5:0 Om straffet för åverkan å skogsplanteringar. 6:0 Om anslag af medel till Allmänne Arbets - och Correctionshus. Friherre Cederström, Anders, hade inlemnät följande: Då Höglofl. Ridderskapet och Adeln, un - «i8 Den 4 Augusti. der den u Juli inbjudit sina Respectiva Medf6tänder tiil bifall af Tryckning å allmän bekostnad af det af mig afgifna Bevillnings Förslag med dertill hörande Värderingsmethod och alla med ämnet gemenskap ägande Handlingar j men samma Ridderskapets och Adelns proposition, med bifall af det Hedervärda Bondeståndet emottagen, likväl af Högvördiga PrestStåndet blifvit afslagen, hvari äfven det Vällofl. BorgareStåndet sig förenat, får jag anmärka att PrestStåndet, oaktadt dess visade nit mot prejudicater, fattat saken orätt. Det är ej ensamt mitt Memorial som skall tryckas (ty det är på enskild bekostnad redan tryckt, och Exemplar deraf hvarje Ståndens Ledamöter tilldelte) utan derjemte alia med Bevillnings-ämnet och Värderingssättet gemenskap ägande Handlingar.
Engelsmannen, som nyligen kommit från en resa i Österbotten, tog sig om hufvudet och beklagade sig, att man knappt i något land blir tvungen att dricka så mycket som i Finland, så framt man någotsånär vill följa med. Åtminstone, tillade han, å landsbygden. Nå, det bevisar ju gästfrihet hos värdarne, menade Clinton. Ganska sannt, svarade engländaren, men gästerna borde dock icke missbruka denna gästfrihet. Sådant borde anmärkas i tidningar, eller kanske hellre, på ett fint och satiriskt sätt, i romaner. Åh, inföll Clinton torrt, våra tidningar befatta sig icke med dylikt sådant bruka vi ej. Ja så, här finnas således icke några egna romaner, men fortfor den skämtsamme engelsmannen, i det han såg på mig skulle det icke gå an, att det täcka könet gåfve små föreställningar; sparlakans-lexor göra ofta god verkan. Väl möjligt, svarade Clinton, men de hålla så mycket af oss. Våra fruntimmer förlåta oss. En bal är i stånd att förvandla natten till dag. Jag känner mig icke endast icke det minsta sömnig, utan till och med vaknar hos mig en lust att fortsätta med upptecknandet af hvad den händelserika natten för mig ägde ljuft och ledt. Ja, jag vill försöka. Värden, häradshöfdingen Lingh, var utmärkt artig och förekommande emot mig, och sörjde nog för att jag fick dansa. Tidt och ofta presenterade han för mig den eller den kavaljeren. De fleste voro rätt hyggliga och skötte konversationen ganska bra, så att jag om dem har ingenting att anmärka. Derföre vill jag icke tala om dem vidare. Men om tvenne af kavaljererna måste jag tala, oaktadt de minnen, de väcka, sannerligen äro ganska obehagliga. Den ena var Assessor Abelin. Äfven han hade anländt till orten ... troligen för min principales skull. Så trodde jag, och ... jag vill tro det ännu. Som jag aldrig låter binda mig för mer än den första blifvande dansen, hände sig att Abelin, som tycktes veta deraf, med lätthet eröfrade mig för två danser. (Jag vet icke just, huru jag annorlunda skall uttrycka den sista meningen.) I den första dansen var han såsom vanligt, men i den andra var han till en början tyst och sluten. Jag tillät mig att fråga orsaken dertill.
Län cfohan Christoffersson, som föreslagit, att, ntill dess en allmän och mera ändamålsenlig reglering af utmätnings-verket kunde tillvägabringas, elen förändring i nu gällande Executions-stadgar måtte göras, att alla privata utmätning s-ärenden hädanefter handläggas af Länsmännen, en hvar i sitt district, mot skyl - Lag-Utskottets Betänkande, N:o 46. 7' dighet för elern att derföre ställa lämplig borgen; Såsom skäl hvarföre Hjohan Christoffersson hufvudsakligen anfört: att den betydliga utmätningskostnad, som uppkomme deraf, att utmätningsmannen nödgades göra en flere mils resa ifrån sitt hem, ökade ej allenast gäldenärens armod, utan äfven, då tillgång hos honom saknas, fordringsegarens förlust; att dessa resekostnader nublefve så stora derigenom, att Kronofogden ofta hade ett ganska vidsträckt Fögderi att öfverfara, och att han, som egde i sitt fria val att till de utmätnings-förrättningar, hvilka han icke sjelf medhunne verkställa, beordra hvilken af de honom underlydande Länsmännen han för godt finner, allt för ofta utan giltig orsak förbigick den närmaste Länsmannen och använde en annan från gäldenärens hemvist aflägse boende, hvilket förfarande