Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets utlåtande i 21:ste punkten angående en kanals anläggning emellan Mälaren vid Mariefred och Storsjön i Södermanland reserverar jag mig på den grund, att nämnde anläggning mindre afser en allmännare än en enskildare nytta och att företag af denna beskaffenhet böra vara fremmande för statens bidrag, enär staten icke förmår vid de oräkneliga tillfällen, sådane frågor förekomma, bidraga på lika sätt Utskottet nu tillstyrkt.” Härmed förenade sig Riksdagsfullmäktige Christen Andersson från Malmöhus län och David Andersson från Hallands län. STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, '1851. Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 Juni 1851, kl. 4 e. m. Utlåtande, t anledning dels af Kongl. Maj:ts nådiga proposi tion, angående låneunderstöd för anläggning af jernvåg emellan staderna Orebro och Nora, dels af vackt motion i samma amne. (U. A.) Sedan, i ändamål att åstadkomma en lättare kommunikation emellan Nora och Lindes bergslagers rika malmfält och sjön Hjelmaren samt deromkring belägna orter, bruksegarne inom nämnde bergslager hos Kongl. Maj:t anhållit om understöd af allmänna medel till utförande af en båtled emellan Norasjön och Hjelmaren, samt Kongl. Maj:t derefter till rikets åren 1844 och 1845 församlade ständer gjort nådig framställning om ett statsbidrag af 500,000
Befallningshafvande föreslagit anställande af en ny Provincial-läkare för Inlands Södre och Nordre Härader, med en befolkning af 21,403 personer och station i Jörlanda socken, varande likväl häradets innevånare icke för närvarande villiga att åt läkaren anskaffa kostnadsfri hostad, hvarförutom Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anmält att innevånarne uti en del af Sunncrvikens fögderi yrkat an Transport R:dr 43,500: 4,500: 48,000 Bil. till Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 51. 20 Transport R:dr ställande af en särskild Provincial-läkare för en del af Skärgården, omfattande Grafverna Kapell, Malmö fiskläge i Askims socken, Brostad och Lyse socken, Lysekils köping, Bokenäs och Dragmarks socken, samt åtskilliga fisklägen i Morlanda socken med en sammanlagd folkmängd af inemot 8,000 personer och station i Lysekil, men att med afseende derpå att sådant skulle rubba den emellan innevånarne i nuvarande Håby Provincial-läkarc-distrikt redan ingångna öfverenskommelse!! om underhåll af boställe åt läkaren derstädes och derjemte motverka den ändamålsenliga anordningen, att läkare-d istrikterna ej må innefatta styckade kyrkosocknar, Eders Kongl. Majs Befallningshafvande icke ansett sig för närvarande kunna understödja detta förslag. Med afseende på hvad Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sålunda framställt, angående länets behof af ökadt läkarebiträde, får Kollegium i underdånighet föreslå, att extra Provinciul-läkaren i Håby uppföres på ordinarie stat, med full lön, och att en ny Provincial-läkare, jemväl med full lön, måtte anställas för Inlands Nordre och Södre härader, under förutsättning dock att häradsboarne framgent skola finnas villiga att åtaga sig att upplåta fast bostad åt läkaren vid den åt honom anvisade stationen. Således en tillökning i utgift för detta län. R:dr 14:o Elfsborgs
Farhågan för de häraf uppkommande följder, kan Utskottet emellertid icke dela, och således ej eller tillstyrka någon ändring i dess förra Förslag, så vida Staten äfven i motsatt fall måste vidkännas en minskning i dess inkomster, enär hvar och en som vid Mantalsskrifningen icke har sin Tedskap färdig, att genast företaga Brännvinsbränning, heldre uppskjuter den till ett påföljande år; och då det i alla fall synes orättvist, att vid inträffade flyttninger å laga fardag, eller eljest, ombyggnad af Bränneriet-, samt flere oförutsedde tillfällen tvinga en Egendoms-Innehafvare, att antingen betala afgift för den tid, då han ej innehaft egendomen eller begagnat sin Bränn vins-bränningsrättighet, eller ock, att alldeles under loppet af året, afstå från en honom lagligen tillkommande rätt. 5‘o. Enär det i 11 Mom. innefattade Stadgande, om flere smärre Brännvins-Paniiors nyttjande i ett Bränneri, icke förorsakade någon förvillelse, utan tvertom bidrog till vinnande af en större tydlighet, kan Utskottet ej eller understödja en värd Ledamots inom Yällofl. Borgare-Ståndet, mening, det borde samma Moment, såsom öfverflödigt, utgå efter dén förändring, grunden för beräkningen af Påli n er j'nids-afgif ten utgått. Betäiikanden. ip* 6:o. Inom Heclerv. Bonde-Ståndet, liar visserligen blifvit yrkadt, att alldenstund Riksens Högloft.
Man må dock aldrig föreställa sig, att om de nya idéerna än äro aldrig så förträffliga, aldrig så luttrade af pröfning och erfarenhet, de liksom med ett vindkast undantränga de gamla. Den 264 Den 17 December. förflutna lidens anda har äfven sina goda sidor, och var det alltid genom sammangjutningen af dem häda, genom den deraf kommande förmedling som civilisationens stora problem löstes. De nya idéernas anhängare hafva dock skäl till den mesta fördragsamhet, och tålamod, då de i allmänhet hafva framliden för sig. Äfven de mest fanatiska försvarare af en förfluten lids idéer och förhållanden kunna icke undgå inflytelsen af tidsandan, de må än aldrig sä mycket streta, aldrig sä mycket protestera deremot, aldrig så hermetiskt tillsluta bjerta och förstånd derför; den nya tidsandan är den atmosfer i hvilken vi lefva och hafva vår varelse, den skall således alltid vinna terräng. Man eger dock skäl alt betvifla att dessa idéer äfven med deras omedelbara och mest oinskränkta tillämpning förmå lugna de politiska stormar som nu upröra det Europeiska samhället och om de i detta afseende hafva den bestämmelse de egt vid ett redan förflutet tidskifte. De filosofiska och politiska satser, som alstrat de allmänna valens princip, äro gamla då de jemföras med ännu äldre politiska grundsatser, men äro föröfrigt nya blott för massan, dit de nu först nersligit. Man har i allmänhet vant sig att betraklji allt sorn smickrar massans föreställningssätt som en produkt af den första Fransyska revolutionen; sä är dock icke förhållandet, revolutionen forstrade få nya idéer, den frossade endast pä de idéer som 18:de seklet fostrat redan före revolulionsepoken. Dessa idéer, hvilkas bestämmelse det var, alt uplräda fiendtligt mot då maktegande klasser, funno egendomligt nog hos dessa det varmaste understöd, förmodligen emedan de föga anade satsernas omedelbara tillämpning. Från de tongifvande adeliga salongerna öfvergingo dessa idéer till medelklassen som vid revolutionen sökte monopolisera dem i sitt uteslutande intresse.
Han teg ett ögonblick, derpå kommo orden stötvis från hans läppar, afbrutna, intrasslade i hvar andra liksom trådarna i en väfnad, hvars ledtråd en rå hand häftigt framdragit. » Jag älska Carmela? En vansinnig? Tror du, att det vore möjligt? Jag älska henne? Har du allvarsamt uttalat detta? Måste jag ej den dag, då detta skedde, sjelf räknas till de vansinniga? — Ja, jag älskar den stackars varelsen med ett oändligt, starkt medlidande och offrade gerna, jag vet ej hvad, för att se henne botad; men ligger mellan detta medlidande och kärleken ej en djup, oöfverstiglig klyfta? Har du ej samma gränslösa medlidande med henne? Ja, min vän, jag älskar henne, emedan hon är en dygdig, sedesam flicka, i hvars hjerta ingen oren tanke, på hvars läppar intet orent ord uppstiger. Äro ej alla hennes dårskaper tecken för ett kärleksfullt, hängifvet sinnelag, som man skulle vilja bereda den bästa lycka på jorden? Och att se ett dylikt väsen så förnedradt, så förhånadt, öfver allt beundradt för sin skönhets skull och i fördömelse I DU N för sin olyckas, släpa fram sitt lif som ett oskäligt djur! — Ar Bon ej skön som en himmelens ängel? Ack, hvarför kunna ej dessa underbara, outgrundligt djupa ögon utstråla bilden af en frisk själ? Hvarför kan ej denna älskliga mun tala förnuftiga ord till mig, le och skämta såsom andra flickor göra? Är ej allt detta en jämmer utan like, ett gränslöst elände. — O, och i de bedrägliga ögonblick, då hon någon gång ser mig lugnt i ögonen, hennes mun synes hafva förlorat det vilsna leendet, när hon endast blygt kallar mig sin käraste och vid helsningen ömt tager min hand V å r a b a r n. Diflaskan. Man skall aldrig uppbevara mjölken, äfven sedan den blifvit uppkokad, i öppna kärl; den måste förvaras i rena, väl tillslutna glasflaskor med ren propp. Detta förutskickadt. De s. k. sjelfverkande diflaskorna med lång tunn gummislang äro ej att förorda.
Författningens anförde meningar wisa icke alle, nast anledningen till, och assigten med den aflöning, Comoirec i näder undfick, uran ock den wäsenteliga skillnad emellan rättmätigt ansedd full föewandling af innehafwande pmninge lön och en annan i stället bewiljad särstildt förbättring af annar stag under namn af understöd. Kongs. Krigs.Coklegium har afsett att Conroi, rets aflöningsfält ej kunde dömmas annorlunda än efter grunvsörfattninzen allena, enligt hwars otwansörva egna orv hwarje Löntagare i proportion afstn Lön stuve njuta till godo hälften af Reservs» Medlens förhöjning och i sammanhang med uttrycket, Rcserve-Medel i hänseende lill det nästpä, följande förhöjning efter Markegång gjort den uttydning att här med anledning as Secret UtstottetS föreqäende anförande, assigten war att Löntagarns skulle komma till delaktighet af Lek som tillskyndar winst, när Venna icke kan npkomma utan genom rän, kt-perftvlars förwandling och när penningeräntSe deremot hwarken medförde winst eller kun, - ve 72» Den 12 Decenrber. de hänföras till brgreppet-om Markegång, sa bords wid Reservs» Medlens förhöjning; esc r LRarkegängen här betäcknaS peri' - c Räntor för-Monö-ado t penningar efrer Markegännspris hwarigeno-.l» NINI i» ge o dlismer kiar och -sörsa k Ilin gea med sig sjelf» enlig. Utaf nyst berörda, grundsats s n uttryckets -enda Möjliga syftning pä Persedej-Ränlörna, b!ef pmnmge^ ränksrnaS ukesiuranve en följd ej ollenust wid de Re« gementer der Markeaangsförwandling äger ru n Utan äftven wid bägge Skända Regemenkerne, Bohus Läns» Regemente och Jemtlands Cavallen.'-
Dessutom uplystes det, att endast med mycket besvär fartyg och ångbåtar nu kunna i denna krokiga å upkomma till Linköping. Jag erkänner likväl, att denna åns rätning kan för staden och de trafikerande blifva af vigt, men jag tror äfven, att StatsUlsk. likasom R. St. böra jemföra den olika vigten af de föremål, hvartill anslag blifvit äskade, och då måste jag bekänna, att rätningen af Slångan synes mig af mera underordnad beskaffenhet än många andra företag för hvilka Utsk. icke kunnat tillstyrka något bidrag. Statskassan är icke outtömlig och, såvidt möjligt är, måste man rälta utgifterne efter tillgångarne. Jag tog mig friheten, att inom detta Stånd förorda ett anslag till iståndsältandet af Engelholms hamn och uprensning af Rönne ä. 1 och för dessa företag hade aktieteckning blifvit verkställd till ^ af den för arbetets fullbordande beräknade kostnad, men denna fråga Lilef af R. o. Ad. återremitterad eller afslagen. Jag skulle derföre tro, att det vore föga följdrigtigt alt i förevar:de fall der vederbör:de endast velat tillskjuta •yidel man nu skulle bekosta hela återstoden af det äskade anslaget. Om Staden icke undfår detta anslag kan någon olägenhet deraf icke upsla, och då, såsom jag redan nämnt, anslag erfordras till långt vigtigare ändamål, anhåller jag pä grund af alla dessa skäl att R. o. Ad. ville bifalla Ulsk:s betänk. Uppå härefter framställd propos. blef förevande punkt af Utsk:s utlåt, al R. o. Ad. bifallen. Den nästföljande ll:te punkten bifölls utan diskussion. 12:te punkten, ang:de anslag lill hamnbyggnad vid Hjo. Hr Hjärne, Harald: Då ingen af StatsUtsk:s ledamöter bifogat betänk, någon reservation, skulle man kunna tro, alt några öfvervägande skäl icke finnas, de der tala för en hamnanläggning vid Hjo. jag tror likväl, alt orsaken, hvarföre sådana skäl icke blifvit anförda inom Utsk., är att härleda snarare från den ganska vanliga omständigheten inom R.
Det belopp, som vid innevarande års slut kan finnas odisponeradt af det Extra Stats-anslag, som af Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag beviljades, anser Utskottet böra fortfarande blifva stäldt lill Kongl. Majits disposition, att användas efter de då fastställde grunder, hvadan Utskottet hemställer, att Rikets Ständer, i afseende derå, ej mättemeddela något serskildt jdtrande. Litt. D. TST:o 354. Litt. D. Utlåtande, i anledning af ifrågaställde Extra Stats-anslag till Allmänna Byggnader. (U. A.) 1:0 Kongl. Majit liar, i Dess Nådiga Proposition om Sluts-Verkets tillstånd och beliot» öskaten summa af 100,000 Rldr, att, i nion af behof, användas till byggnader af Landshöfdinge-residenshus, nemligen: tillbyggnad å Landshöfdinge-residenshuset i Wenersborg, i stället för afbrände tvänne flyglar; nybyggnad af ett Landshöfdinge-residenshus i Wexiö; tillbyggnad af Landsböfdinge-residenshuset i Calmar för Lands-Contoirels och LandsCauzliels Archiv, jemte Provins-Landtmäteri-Conloirel; samt inköp eller nybyggnad af ett hus i Piteå, till boställe för Landshöfdingen , tillika med rum och archiv för Lands-Canzliet, Lands-Contoiret, och Provins-Landtmäteri-Contoiret derstädes. I afseende serskildt å Landshöfdinge-residenshuset i Wenersborg , har Herr Sandelhjelm, Puti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad, motion, begärt, att för tillbyggnad å nämnde residenshus samt uppförande af nödige ulhusbyggnader, måtte af Rikets Ständer beviljas 35,ooo R:dr.
Lån bokförde under atne dagars äldre dato, i 5 serskilde Poster , till en sammanräknad stimma a£ 282,350 R:dr. Diskontens ena Direktör Handelsman Falkman uppreste till Stockholm, med de erforderlige hypotheken för det erhållne biträdet ifrån Stats-Kontoret, och uppehöll sig derstädes en längre lid i Diskont-Verkets angelägenheter. Emedlertid återvann Verket fullkomlig Kredit, den härvarande Direktionen följde enligt Räkenskapernes föranledande noggrant de erhållne föreskrifterne , men icke desto mindre fortsattes under hand den bekante försträckningen utur den under Direktörernes enskilde vård varande Kontance Kassan tili Handlanderna Ståhle och Koek, emot oacepterade invisning ar. 340 BanlomUtskottets Betänkande^ Krediten för desse Personer, hvilka så vål, som Handlanden Malmros skola, enligt deras föregifvande vid danna tiden velat göra Cession, men blifvit derifrån hindrade af Directionen , började vid samma tid ibland Allmänheten att försvagas, så att de i följe deraf, icke kunde erhålla förnyelser af de borgens-förbindelser för deras Diskont-Lån, sorn de dittills erhållit af åtskilige säkre personer, och gerföre utbyttes desse med Direcfionens minne, emot antingen Handlanderne Stähle.s och Kocks eller Malmros namn. Vid återkomsten från Stockholm skall Handlanden Falkman först härom blifvit underrättad, men af samma skäl, som de andre Direktörerne, eller till förekommande af oberäknelige oredor, för Staden och Landsorten, bifallit härtill. Förvaltningen fortsattes derefter jemväl på det etablerade sättet och flere Lån öfverflyttades på dicktade namn, cn method hvaraf Direktörerne äfven sig begagnade.
På ett slagfält delas förlusterna emellertid ingalunda lika på alla truppafdelningar och dessutom sakna trupperna möjlighet att vårda sina sjuke, till följd hvaraf de hufvudsakligaste sjukvårdsanordningarna måste mera centraliseras. De formationer eller anstalter, som närmast följa trupperna, delas efter hvars och ens olika ändamål vanligen i sjukvårdskompanier och flyttande sjukhus, för att anväda de i Sverige antagna benämningarna, ty fast än benämningarna växla, är saken dock öfver allt ungefär den samma. Sjukvårdskompanierna hafva till uppgift att omedelbart följa trupperna, att på slagfältet upprätta förbandsplatser, till hvilka truppernas egen sjukvårdspersonal helst bör sluta sig, att förbinda de sårade och att förflytta dem till de sjukhus eller dylika anstalter, där de kunna finna nöjaktig vård. Det säger sig själft, att med nutidens våldsamma stridsmedel förlusterna på en punkt inom ett kort tidsmått kunna blifva ytterligt stora, till följd hvaraf stora fordringar ställas på sjukvårdskompanierna. Utan att gifva ett för en arméfördelning afsedt dylikt ett antal af 48 bårar, kan det ingalunda reda sig. För att betjäna dessa, sköta för-binderitjänsten och förflytta de sårade bakåt erfordrar ett dylikt kompani en personal af omkring 350 man med ganska mycket hästar och fordon. De flyttande sjukhusen, hvilka hafva sin plats i arméfördelningens eller armékårens stora trängkolonn, om än långt fram i den samma, äro utrustade för att i tillgängliga byggnader eller medförda tält kunna upprätta fullständiga sjukhus, hvilket icke hindrar, att deras personal och en del af deras materiel äfven kunna tagas i anspråk för att bispringa vidBAKOM HÄREN. arbetet på förbandsplatserna. I de utländska härar, där sjukvården är väl tillgodosedd, anser man ett antal af 1,200 sängar vid dessa sjukhus erforderligt för en styrka motsvarande vår arméfördelning; i vårt land, där man prutar på allt, har man nedsatt denna siffra till jämnt hälften. Då hären flyttar sig, måste dess sjukhus naturligtvis följa med, och därför måste andra anstalter finnas att öfvertaga de sjuke. Dessa anstalter falla inom området för etappväsendet, om hvilket vidare nedan.
Vid 1853 och 1854 årens riksdag antogs af Konung och Ständer till lag ett från nästföregående riksdag hvilande förslag till den ändring i 71 § Regerings-formen, att åtskilliga bevillningsfrågor, som, enligt nämnda §:s fordna lydelse, borde hänskjutas till slutligt afgörande i förstärkt Stats-Utskott, skulle i stället afgöras i förstärkt Bevillnings-Utskott; men, vid upprättandet af berörda förslag, hade man underlåtit att jemväl göra ändring i 30 § Riksdagsordningen, och fick i denna §, som innehåller föreskrifter om Stats-Utskottets åligganden, qvarstå en af följande lydelse: »Yppar sig sådan skiljaktighet om grunderna, sätten af deras tillämpning och för»delningen lill Revillningens utgörande, hvarom 77 § af Regerings-Formen förmäler, »förfäre Utskottet, förstärkt lill det antal af Ledamöter, som Regerings-Formens 69 »§ föreskrifver, dermed på det säll nyssnämnde tvänne §§ utstaka.» Då härigenom uppkommit stridighet emellan Grundlagarnes särskilda stadgan den, har Utskottet ansett sig böra, för vinnande af rättelse härutinnan, till Rikets Ständer öfverlemna följande förslag till ändring uti lliksdags-Orduingeu. § 30, mom. 3. 3:o I händelse hos Riksens Ständers 3:0 I händelse hos Riksens Ständers Plena gemensamt, eller uti något af RiksPlena gemensamt, eller uti något af Riks Stånden, betänkligheter uppstå emot anStånden, betänkligheter uppstå emot antagandet af hvad Utskottet tillstyrkt uti lagandet af hvad Utskottet tillstyrkt uti Konstitutions-Utskottets Memorial M 31. det, som rörer antingen Statens reglerande, eller Bevillningens derefter lämpade hela belopp, eller hvad till Riksgälds Contorets utgifter och inkomster hörer, eller grunderna för Riksgälds-Contorets styrelse och förvaltning, tillkomme Utskottet den befattning, ledande att bringa sådana ämnen till slutligt afgörande, hvilken 69 § af Regerings-Formen, jemte sättet dertill föreskrifver.
R:dr sagde mynt, för fortsättningen och fullbordandet af den ifrågavarande sjösänkningen och båtledsanläggningen, vid sistlidne riksdag beviljadt ett ytterligare lån å 150,000 R:dr Runt, med förbehåll att nämnde arbeten blcfvc fullbordade vid den i det afslutade kontraktet bestämda tid, eller till den lista Oktober 1861, och emot vilkor att för detta lån skulle årligen erläggas 6 procent af hela den utbekomna lånesumman, af hvilka 6 procent den för obetalda kapitalbeloppet, efter 1 för hundra, upplupna ränta först borde godtgöras, samt återstoden utgöra kapitalafbetalning, hvarjemte, i afseende på lånesummans utbekommande och dermed förenade åligganden i öfrigt, do rörande kommunikations-förbättringar meddelade och härvid tillämpliga allmänna stadganden borde iakttagas. De vid nästförflutne riksdagar sålunda beviljade lånesummor hafva blifvit vid följande terminer från Riksgälds-kontorct utbetalda, nemligen: i September 1855 med B:ko R:dr 60,000: — i Januari 1856 med „ „ 50,000: — i Januari 1857 med „ „ 50,000: — Summa B:ko R:dr 160,000: — eller R:dr Runt 240,000: — samt i Juli 1858 med „ „ 150,000: — Summa R:dr R:mt 390,000: — Genom en under innevarande riksdag inom Bonde-Ståndet afgifven motion har fråga blifvit väckt dels om anstånd med inbetalningar ne å ofvannämnde båda lån och frihet från erläggande af ränta derå intill nästkommande års slut, dels om beviljande af ett ytterligare låneunderstöd för det ifrågavarande företagets fullbordande; och har motionären, Riksdags-fullmägtigen Lars Magnus Knutsson från Östergötlands län, med hvilken Riksdags-fullmägtigen G. G.
Ständers Herrar Banko Fullmägtige utsedde Ombud, vara Directörer öfver Malmö Diskont-Verk, hafva, till underdånigste Sanko-Utskottets BetUnkanden. 335 följd af Konungens Nådiga Befallning af den 27 sistledné September, sammankallat Herrar delägare uti Malmö Diskont-Inrättning till Extra Bolags-Stämma. Den bedröfliga anledningen till detta sammanträde, redan känd af alla Svenska Medborgare, torde icke för Bolaget behöfva upprepas, men en i möjligaste måtto noggrann öfversigt, af Verkets närvarande ställning, anser Directionen för sin pligt, att inför Bolaget framställa, på det Herrar delägare, so 1: genom det ta sammanträde kommit i tillfälle alt gemensamt öfverlägga om hvad de Uti Diskont-Verkets närvarande skick tro sig böra och kunna besluta, måtte uti ämnet äga fullständig sakkännedom. Till en början går Directionen, att lämna Bolaget en på bevisliga facta grundad uppgift öfver sättet huru Diskont-Verket steg för steg blifvit försatt uti dess närvarande belägenhet. Ifrån äldre tider tillbaka, men i synnerhet år 1810 utgåfvos Lån, vida öfverstigande den Summa, Diskont-Verkets reglemente tillåter. Desse Lån vore dock alla utgifne mot fullgode säkerheter, till större delen åt betydande Possessionaten Afsteg ifrån en gifven Lag medför dock merendels följder, hvilka icke i begynnelsen kunna beräknas. Desse hos särskilde individuer utestående stora Summor, ikläddes, så tiilsägandes, egenskapen af stående Län; härigenom kom Diskont-Verket uti saknad af tillgångar, att utgifva sådane Lån, som egentligen med en Diskont-Inrättning åsyftas. Till afhjelpande häraf, vidtogs meihoden, att uti Lån utgifva Verkets egne Treprocents obligationer, förfallne till betalning på sarinna tid, som Lån* g3G Banlo-Utshottets Betänkande!*- tagarnes Skuldsedel till Diskonten förföll.