Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att för något eller en följd af år brist i de årliga tillgångarne kunnat uppstå, äfvensom att barnhusets kontanta kapital under olika perioder varit nedgående, och åter, under andra, ökat sig, är ett förhållande, som icke är nytt och en naturlig följd af så väl personalens som inkom - 232 Den 15 Mars f. m. sternas och tidernas omvexlingar, hvilka, hvad personalen angar, öro så märkliga, alt då vid 1845 års början 203 harn i alla åldrar funnos intagne ä barnhuset, dessa d. 1 Januari innevar. är utgjorde 320. Den högsta kapitaltillgång, som barnhuset någonsin ägt, och för hvilken det haft att tacka den enskilda frikostigheten och välgörenheten, hvilka väl ännu icke må anses hafva tillslutit sin hand för detsamma, har varit 514,575 r:dr. Den 1 Januari innevar. år utgjorde barnhusets kapital 445,848 r:dr. Minskningen motsvaras likväl till större delen, genom värdet af de nybyggnader, för elt belopp af 64,402 r:dr, som under de sednare åren blifvit uppförde, och hvaribland förefinnes barnhuskällaren, af hvilken bör kunna påräknas en inkomst af minst 2,000 r:dr, motsvarande sålunda, efter beräkning af 5 procents ränta, elt kapital af 40,000 r:dr. Motionärens anmärkn., att för mycken uppmärksamhet egnas de späda barnen, är besvarad af en reservant. Jag får blott tillägga, att i afseende å grundsatsen, alt företrädesvis utbilda inrättningen, som svårligen på en gång kan blifva en fullt lämplig vårdanstalt för äldre och för späda barn, lill cn tillflyckt för dessa sednare, råder inom direktionen, oansedt de meningsstrider, vittnande, efter mitt förmenande, om nit och kärlek för inrättningen, som der ofta förekomma, blott en tanka. Denna mening stödjer sig på många skäl, såsom att dessa barns belägenhet är jemförelsevis mest hjelplös och äfventyrlig.
De vaccinerades antal uppgick 1856 till 2,455, år 1857 till 2,240, år 1858 till 2,759, år 1859 till 2,560 och år 1860 till 2,240 personer, utom de revaccinerade, hvilkas antal, då koppsmitta visar sig, vanligen är ganska stort; det uppgifves 1858 till 4,095 personer. Examinerade Barnmorskor hafva till antal af 46 under qvinqvenniet funnits, och flere af dem äro examinerade i den instrumentala förlossningskonsten. Blott få socknar sakna examinerade barnmorskor. Den klagan, som under föregående qvinqvennier förts öfver qvacksalvare, fortfar ännu, och huru ofta allmogen än ser offer falla för qvacksalveriet, kan den icke lösgöra sig från tron på dessa kloka gubbars och gummors skicklighet. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande har under den 5 December 1860 icke allenast gjort framställning till Kongl. Sundhets-Kollegium om åtgärders vidtagande mot qvacksalveriet, utan ock genom allmän kungörelse varnat länets innevånare för utprånglare af läkemedel. Uti Hernösand finnes ett Centralhospital för de norra länen, eller hela Hernösands stift, med rum Tab. Litt. l. endast för 50 personer; varande dock under inredning ett senare åren för emottagande af ytterligare 80 sin nesrubbade personer nybyggdt stenhus. Hospitalsläkare!! är tillika Stadsoch Lasarettsläkare i Hernösand. Patienternas antal och inrättningens kostnad har under qvinqvenniet varit det tab. Litt. L1 (å följande sida) utvisar.
Ehuru Utsk. uti premisserne uppriktigt erkänt, att det icke kunnat vitsorda motionärens uppgifter, har, besynnerligt nog, Utsk. likväl kommit till det resultat, att Utsk. anser en und. skrifvelse böra till K. M. aflåta.*. Men icke nog härmed. Sedan Utsk. kommit till det resultat, att R. St. böra aflåta en und. skrifvelse, har Utsk. dock glömt, att angifva, hvad den und. skrifvelsen skall innehålla; åtminstone kan jag icke förstå, hvarifrån Exped.Utsk. skall kunna hämta något förslag till und. skrifvelse. Jag anhåller således, att Ståndet vilie afslå detta betänk. Den 15 Augusti. 235 Hr Printzensköld, Carl: Visserligen kan raan utaf pretnisserne till Ulsk:s tillstyrkande inhämta de skäl, Exped.Ulsk. skulle för den tind. skrifvelsen kunna begagna; men dä det i allt fall står fast, att Utsk. sjelf erkänt, att det icke är i tillfälle att vitsorda riktigheten af motionärens uppgifter, och det icke synes R. St. värdigt, att till K. M. aflåta en skrifvelse, hvaruti man erkänner, att man icke har sig bekant, huruvida de skäl, som anföras i den und. skrifvelsen, äga sin grund eller icke, så förenar jag ni ig med Gr. Lagerbjelke uti anhållan, att R. o. Ad. ville afslå della mom. Hr von Hohenhausen, Mich. Silv.: Jag förenar mig så mycket heldre med de 2 sista talarne, som det inträffat, att, när Lisk. någon gång vitsordat motionärens uppgifter, det likväl befunnits, att Utsk:s lemnade vitsord varit mindre tillförlitligt, och dä Utsk. nu förklarat, att det nu icke ens kan vitsorda, hvad uppgifvit blifvit, finner jag icke skäl vara för handen alt, på grund af en lös uppgift, tillstyrka någon und. skrifvelse, ulan anhåller om afslag å betänk. Uppå härefter framställd propos. afslog R. o. Ad.
I sådan utsträckning blef jemväl förslaget enhälligt antaget af Bonde-Ståndet och genom votering af Borgare-Ståndet, hvaremot Ridderskapet och Adeln endast med pluralitet af 1 röst afslog det af mig i inskränktare omfattning framställda förslag, hvarigenom hela den vigtiga frågan, som eljest kommit att hänskjutas till förstärkt Lag-Utskott, kom att för den riksdagen förfalla. Då emellertid jag fortfarande står fast vid den öfvertygelse!], att nu gällande lagstiftning, sorn beröfvar oäkta barn arfsrätt efter föräldrar, hvilka erkänt sig vara upphofvet till deras tillvaro, innefattar både en grym orättvisa mot det oskyldiga barnet och derjemte i väsendtligaste mån befordrar ett allt mer och mer öfverhandtagande osedligt lättsinne, ökar den fallna qvinnans förakt för sig sjelf och den onaturliga likgiltigheten både hos fader och moder för den nu gemenligen endast till olycka och brott födda varelse, de bragt till verlden; och då slutligen det all rättskänsla sönderslitande stadgandet i lagen qvarstår att moder till oäkta barn får efter detta taga arf, men att samma barn icke får ärfva sin moder, finner jag mig uppmanad att ånyo påkalla Hikets Höglofliga Ständers uppmärksamhet på den ännu i detta hänseende befintliga barbariska qvarlefvan i Sveriges lagstiftning, hvilken i så många andra riktningar sträfvar att höja sig på civilisationens trappsteg. I förtröstan på det allmänna tänkesättets ålit högre och högre upplysning, samt dess ailt mer och mer utvecklade kraft äfven inom den minoritet af nationen, som för närvarande representeras af de två Stånd, som hitintills motsatt sig den ifrågavarande reformen, vågar jag således, till och med med någon utsträckning, förnya min motion, nemligen så affattad att, med ändring af 8 Kap. 7 § Arfda-balken, oäkta barn, utom det som är afladt i hordom, må taga arf efter sin moder så ock efter sin fader, derest barnet blifvit af honom inför Rätta eller i vittnens närvaro inför vederbörande prest erkändt; dock endast så vida föräldrarne icke sjelfva ega äkta barn och bröstarfvingar.
Exped.Utsk. kan icke uppsätta några andra skrifvelser eller uppfatta några Stånds beslut i riksdagsbeslutet 2 20 Den 19 Maj. på annan grund än inkomna prot.utdr. från alla /}. Stånden. JNår ett prot.utdr. från något Stånd i något ämne felas, så är saken för Exped.Utskrs åtgärd annu icke afgjord. I denna stund saknar Exped.Utsk. prot.utdr. från BorgareSt. ora ett definitivt beslut i ämnet, och Exped.Utsk. är af denna anleda. således icke herätligadt att betrakta denna sak såsom af Ständerna afgjord. På dessa skäl tror jag, att Frih. Cederström har orätt uti sin begäran, att Exped.Utsk, skall upptaga denna § såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Förslagen till den ifrågavar. §:n i riksd.beslutet återremitterades. Ånyo föredrogs Exped.Utskrs d. 17 dennes på bordet lagda memor. JNT:o 29 till B. o. Ad., i anledn. af gjord framställning om en grundlagsförändrings antagande i riksd.- besl utet. Frih. Cederström, Jac.: Jag kan för min del icke gilla Exped.Utskrs sjelftagna rättighet att uppträda såsom tolkare af grundlagen. Det finnes ingen grundlags-§, som gifver detta Utsk. annan rättighet än den alt helt simpelt sammanfatta, hvad som blifvit beslutadt, utan rätt att döma örn hvad som skall eller icke skall i riksd.beslutet intagas, Hvad beträffar Utskrs raisonnement derom, att RiksSlm antnärknrsvis, icke genom beslut, förklarat deras gemensamma tanka vara, att de af Constit.Utsk. framställda frågor borde åtskiljas, så att förslaget 0111 iudragningsmagtens upphäfvande skulle hvila, men förslaget om juryns afskaffande förkastas, så förekommer dervid, att Constit.Utsk. aflemnat dess memor. i ämnet såsom ett odelbart förslag.
Utom de binäringar, med hvilka allmogen deltager uti bergverkens produktion, idkar den en mängd sådana, som en gammal och frivilligt iakttagen häfd fördelat emellan socknarne. Den betydligaste biförtjensten inbringa de arbeten, för hvilka allmogen utvandrar från de socknar, der den icke har af kolning eller annat arbete åt bergverken full sysselsättning för den tid, som jordbruket hunnar ledig. Antalet af den allmoge, som för olika arbeten och under olika tider utvandrar, isynnerhet från Oster-Dalarne, beror af den föregående årsväxten i orten samt de försörjningsmedel denna lemnar, och kan således icke med någon säkerhet beräknas. Skogarne gifva anledning och ämnen till många särskilda binäringar, hvaribland tjärubränning. Allmogen uti den öfre delen af Oster-Dalarne förfärdigar båtar och laggkärl m. m. till stort värde hvarje år. Åled dessa tillverkningar far den årligen till de mera sädesalstrande provinserna och tillbyter 75 .sig spannmål, som Öster-Dal-allmogen äfven i goda år behöfver köpa. Ett qvarnstensbrott i Malungs socken samt kalkstensbrotten i Rättviks och Ore socknar bereda en del af deras befolkning penningeförtjenster både inom och utom orten; likaså hafva Orsa socknemän betydlig inkomst, stundom uppgående till omkring 20,000 R:dr, genom brytning och försäljning af slipstenar. Inom Hedemora socken förfärdigas plogar, harfvar och liar med flere svartsmiden, som afsättas både norn och utom provinsen. Allmogen i Folkärna, Grytnäs, Hedemora, Schedvi, Gustafs och Svärdsjö m. fl. socknar bereder sig en ansenlig inkomst genom forsling af köpmannagods från Gefle och AVesterås samt af länets produkter dit. kran Malungs och Lima socknar afgå betydliga qvantiteter af timmer till flera bolag i Wermland, dit de flottas på bifloder till Klarelfven.
Men härvid har hos Utskottet i betraktande kommit, huruledes åstadkommandet af den ifrågasatta förändringen är beledsagad af åtskilliga svårigheter, härledande sig från nödvändigheten att härvid hafva hänsyn till vissa med vårt samfundsväsende förknippade omständigheter, de der icke kunna alldeles förbises med mindre infödde medborgare skulle tillskyndas ett obilligt intrång eller erhålla sämre vilkor än utländningar. Såsom exempel härpå må det tillåtas Utskottet att endast påminna om våra antagna lagar rörande burskap, vilkoren för dess erhållande och de förbindelser detsamma medförer, ibland hvilka ingå ej allenast sådana, som skulle kunna till sitt värde i penningar uppskattas och dermed inlösas, utan ock personela skyldig heter, hvilka icke skulle kunna af en utländning fullgöras, om de ens borde honom uppdragas. Dessa lagar med de flera, som beröra utländningars handelsfriheter, och sorn utgöras af äfven andra, än dem motionären uppräknat, böra otvifvelaktigt i sam - Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- n. Ekom-Utskottets Utlåtande N:o 36. 5 manhang med den föreslagna reformen öfverses och bringas till öfverensstämmelse med den nya lag, som kan ifrågakomma att stiftas. Till det arbete, som härför erfordras, saknar emellertid Utskottet tillfälle; och det är af sådan anledning och för att åt. det ifrågavarande ämnet bereda den sorgfälliga granskning, dess vigt påkallar, Utskottet nödgas inskränka sig att till Rikets Ständer vördsamt hemställa, det Rikets Ständer måtte, i underdånig skrifvelse, hos Kongl. May.t anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes tillse, i hvad mån utvidgade rättigheter för utländningar att härstädes idka handel och annan näring må kunna genom en förändrad lagstiftning beredas, samt derom för nästkommande Ständer aflåta nådig Proposition.
Herr Grefve Gyllenborg, ■Hans Exellence, Stats - Ministern för Utrikes A-renderne m. m. Herr Gefve von Engeströmi Hans Exellence, m. m. Stats-Radet Herr Grefve Rosenblad, Hans Exellence , Stats-Radet m. m. Herr Friherre Lagerbring, Hof-Cansleren m. m. Herr Friherre af Wetterstedt Stats-Radet m. m. Herr Friherre Cederström, Stats Rådet m. m. Herr Friherre Skjöldebrand Stats-Radet, Grefve Mörner, Justitiie-Råden Torén och Grefve Strömfelt, Tillförordnade Justitire-Canzleren Turdfjttll, Förste Expoditions-Secreteraren Forelius ani malte i underdånighet de ifrån Lag-Committéen, jemte underdånig skrifvelse af den 27 nästlidne Decetpber till Kongl. Majit öfverlemnade Förslag ej mindre till Concurs-Lsg. än till ett stadgande , som i stallet för 1 §. i 8 Cap. Gifter - Konungens Nåd. Propositioner. *59 måls-Balken kunde antagas, samt till föreskrifter om intekning i fast Egendom. Då dessa Förslag uti Högsta Domstolen, den 2> 3 och 8 sistledne Januarii förevarit, hade, på sätt Protokollerne för nämnde dagar närmare utvisar, Högsta Domstolen vid ConcursLagens 3 Cap. 4 §. sorn för vårdslös Gäldenär Stadgar straff af arbete i allmänt Arbetseller Corrections-Hus eller uti annat fängelse, tillstyrkt, att, med uteslutande af de arne förstnämnda alternativer, påföljden måtte inskränkas till fängelse , hvarunder Galdenären, så vidt något för honom tjenligt arbete vöre att tillgå, borde dertill hållas. — Och hade derförutan, i afseende på de föreskrifter som 7 §. i 3 Cap. och 32 §. i 5 Cap. stadga, angående Gäldenärs skylldighet att för vårdslöshet undergå straff oaktadt han sine Borgenärer till fullo förnöjt och om allmän Åklagares rättighet att emot Gäldenär föra talan ändå att Borgenär sin rätt eftergifvit, emellan Högsta
R:dr. öre. Kakao 1 skålp. 10 Kakel, alla slag 1 skålp. 2 Kalk, osläckt och släckt Fri. Kalksten , Fri. Kamfer, oraffinerad och raffinerad 1 skålp. 25 Kanel, Kanelknopp och Cassia Lignea 1 skålp. 30 Kapris 1 skålp. 25 Kardborrar eller Stråkardor Fria. Kardemummor 1 skålp. 40 Kardor och Kardläder hänföras till Redskap och Maskinerier, ej specificerade, eller delar deraf. Karkasser och Karkassband 1 skålp. 50 Kartor Fr ta. Kastanier 1 skålp. 6 Kautschuk: oarbetad Fi i. arbeten deraf, ej specificerade och som ej äro hänförliga till redskap och maskinerier eller delar deraf. 1 skålp. 50 Kaviar 1 skålp. 00 Kemiskt-teknislca preparater, ej specificerade 5 — för medicinska behof, hänföras till apoteksvaror ei specificerade. Kimrök 1 skålp. 0 Kli, alla slag rritt. *Klorkalk 1 skålp. 2 * Kläder, ej specificerade: nya gångkläder, äfvensom nya färdigsydda duktyg, handdukar, lakan, örngott m. fr. dylika hushållspersedlar, omärkta eller märkta, förtullas med 50 procent förhöjning i den tull, som är bestämd för tyget, hvaraf klädeseller hushållspersedeln hufvudsakligen består. Anm. För gångkläder tages öfvertyget till grund för tullberäkningen; men uppstår svårighet att bestämma hufvudbeståndsdelen, tages till beräkningsgrund det material, som drager högsta tullafgift. för kläder eller delar deraf, som äro försedda med guldeller silfverbroderier eller galoner, eller med Kamelhår; hänföres under Hår. *Kinabark och Kinarot; hänföres under ApoteksKantarider; hänföres under Apoteksvaror. varor. Kantilj er; se Gulddragareoch Snörmakarearbeten. *Kitt; hänföres till Blyhvitt under art. Färger och *Karduan; se Saffian under art. Hudar och Skinn. F ärgningsämnen. Karmin; hänföres under Färger, ej specificerade.
I fråga, huruvida det voie nödigt, att vid den domstol, som beviljat inteckning, förete den handling, hvarå inteckningen grundas, då man söker förändring af intecknings-rätten, vare sig genom postposition deraf eller genom re1 ax af någon del i den intecknade egendomen eller på hvad annat sätt sorn helst, hafva skiljaktiga meningar hos domstolarne likaledes gjort sig gällande. I den allmänna föreskrift, att lundlingen vid hvarje åtgärd, som sökes, skall uppvisas vid iuteckningsdomslolen, medgifver dock 181Ö års lag blott ett enda undantag, det nemligen, som förekommer i 23 § och innefat!as i tillåtelsen att vid annan rätt, der inlecknings-protokoll hålles, förete handlingar, i afseende på tillernad ansökning om förnyelse vid inteekningsdomstolen. Då nu en undantagslag ej får tydas extensivt och postposition eller relax, enligt hvad förut är visadt, ej kan anses för förnyelse, synes det vara ett uppenbart misstag om lagens rätta mening, alt i fråga om postposition och relax tillämpa stadgandet om förnyelse. Ehuru anledning äfven är till ett olika förfarande i dessa fall, har det likväl icke undfallit Utskottet, att uppvisandet af originalhandlingen vid inteckningsdomstolen hvarje gång någon förändring af inteckningsrätten sökes har stora olägenheter med sig; och, till undvikande deraf, har Utskottet trott en utväg böra beredas den borgenär, som vill låta sin inteckning under annan nedsättas eller eljest förändras eller till någon del dödas, att, likasom vid förnyelse, kunna vinna målet genom handlingensuppvisande vid annan rätt, än 14 La g-TJt skottens Betänkande j N:o Sj. inteckningsdomstolen. Men, jemte det Utskottet för begagnandet af denna rätt stadgat det vilkor, att borgenären å sjelfva handlingen skriftligen förklarar i hvad mån nedsätlningen, förändringen eller dödandet må ega rum, har Utskottet funnit nödigt att i förevarande hänseende göra ett undantag, eller för den händelse, att flera inteckningar i samma egendom äro beviljade samma dag, på grund af serskilda lika lydande handlingar, och inteckningarne, i fall förnyelse skött, äfven blifvit samma dag förnyade.
(Forts.) dforstens ögon följde riklningen af hans hand och i varseblefvo, hur en träplugg, som fanns i bottnen på båten, till hälften dold af ett skott, började röra på sig, påtryckt af vattnet, som sipprade in, den vacklade mer o c h mer, och innan Torsten fick undan skottet, flög den ur o c h i sjön, under det en vattenstråle jämn o c h klar, strömmade in. Med hvilken hastighet vattnet steg. » Fort hitåt! » ropade Torsten till den andra bå- ten, som var på färd efter näckrosor utåt stranden o c h först trodde det var skämt samt ingalunda gjorde sig någon brådska, » fort hit, vi sjunka. » » Ös, Lisett, ö s, » fortfor h a n; han hade ögonblickligt kastat sig ned för att med handen täppa hålet. Henriette var dödsblek o c h tryckte Inga intill sig, hon sof den lilla, lugn i moderns famn. » Jag kan ej simma, » sade Henriette doft. Så mycket hon hann att tänka på denna korta stund. Skulle Torsten lyckas rädda Inga? Eller skulle de alla förgås? Skulle det vara mycket svårt att dö genom drunkning, o c h skulle Inga någon gång sedan minnas henne, tänka på henne och hålla henne kär? Hu, den mörka, hemska sjöbotten med odjur o c h murknade tågor! » Henriette, » sade Annie sakta; hon hade hastigt tagit af sig skor och strumpor och var nu redo att låta klädningskjolen gå samma väg, » Henriette, var. lugn lilla syster, du vet, att jag simmar som en fisk, anförtro mig Inga, o m så behöfs, jag skall föra henne i land, frisk o c h oskadd, jag ansvarar dig för henne med mitt lif, » fortfor hon med en ton _ af hängifvenhet, som stunden gjorde sublim. » Os, Lisett, ö s! R o på Gustaf! » uppmanade Torsten oupphörligt, han hade stuckit två fingrar i hålet o c h dämpade därigenom till en del vattenflödet. Gustaf dref med förtviflans styrka den tunga farkosten framåt. 312 Lisett öste som en maskin. Henriette slet hatten från hufvudet, höll med vensta handen fast Inga och öste med den högra. Annie följde hennes exempel.
4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 69. I fråga om sättet och vilkoren för lösen af de gamla tomter eller tomtdelar, som erfordrades till torg, gator och allmänna byggnader, äfvensom mellan enskilde tomtegare, hvilka till följd af regleringen komma att erhålla del i samma tomt, hafva vederbörande sedermera öfverenskomma derom, att alla lösningsfrågor skulle afgöras, utan vidare appell, af en nämnd, bestående af sju ojäfviga personer, dertill stadsfullmiigtige utse tre och stadens tomtegare vid sammanträde inför magistraten tre, samt magistraten den sjunde, äfvensom att ersättningen borde utgå med det belopp, sorn motsvarade tomtens verkliga värde, för bestämmande hvaraf taxeringsvärdet för afstådd tomt eller tomtdel med 50 proeents förhöjning i allmänhet skulle läggas till grund, men med rätt för nämnden att med afseende å tomternas läge före branden, byggnadsgrund, m. m., öka eller nedsätta förhöjningen. Då de med ifrågavarande tomtreglerings utförande förenade kostnader voro vida större, än att de kunde af stadens innevånare bäras, helst ett stort antal af desse lidit betydliga förluster genom branden, i följd hvaraf ensamt de ordinarie utgifterna till stadens förvaltning redan i och för sig sjelfva blifva betungande, samt enär härtill kommo de för nödiga allmänna byggnaders uppförande erforderliga utgifter, hafva stadsfullmägtige i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t måtte täckas att, genom nådig Proposition till Rikets Ständer, bereda staden för tomtregleringens utförande ett anslag utan återbetalningsskyldighet af 250,500 R:dr, motsvarande de kostnader för tomtregleringen, hvarför någon godtgörelse icke kunde af staden påräknas, och dels såsom lån 101,500 R:dr, hvartill sådana kostnader uppgingo, som staden kunde påräkna att genom nya tomters försäljning framdeles få ersatta.
Länets indelning oell natiirbeskaHenhet i alliiiänhct. K. TJödermanlands län, som innefattar hela provinsen Södermanland, med undantag af Sotholms, Svartlösa och Oknebo härader, eller det så kallade Södertörn, som hörer till Stockholms län, gränsar i norr till Mälaren ocii Westmanland, i öster till Stockholms län och Östersjön, i söder till Östergötland och Östersjön, samt i vester till Nerike och Hjelmaren. Länets areal, i afseende hvarå fullt tillförlitliga uppgifter ännu icke finnas att tillgå, beräknas dock i allmänhet till ungefär 66 qvadratmil, deraf omkring 59 utgöras af land samt 7 af vattendrag. Inom länet äro belägna sex städer med egen jurisdiktion, nemligen: Nyköping, Strengnäs, Thorshälla, Eskilstuna, Mariefred och Trosa, samt en köping, Malmköping, som i judicielt hänseende lyder under Willåttinge Häradsrätt. Det är vidare indeladt i fyra fögderier, af hvilka det första omfattar Jönåkers, Rönö och Hölebo härader, det andra Oppunda och Willåttinge, det tredje Österoch Yester-Rekarne samt det fjerde Akers, Daga och Selebo härader. Hvartdera häradet utgör ett länsmansdistrikt, med undantag af Oppunda härad, som är fördeladt på frenne länsmansdistrikter. I afseende å lagskipningen är länet indeladt i tvenne domsagor, nemligen Konungadömet, omfattande lörsta och andra, samt Lifgedinget, omfattande tredje och fjerde fögderierna. I kyrkligt hänseende tillhör länet Strengnäs stift och indelas uti 90 kyrkosocknar och 59 pastorater, fördelade på 10 prosterier, som dock icke öfverallt sammanfalla med länsindelningen. Så väl i judicielt som administratift hänseende förekomma åtskilliga oregelbundenheter, hvilka från äldre tider ännu qvarstå, så att nemligen: ° ° hela Ärja socken samt delar af Akers och Strengnäs socknar, ehuru belägna inom Akers härad, lyda under Selebo häradsrätt; Landshö/dinge-Embelels uti Södermanlands län imd. ber. för åren 1856—1860. 1 2 Södermanlands län.