Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allm. Besv.- ocb Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 116, Utlåt. N:o 122 och Mern. N:o 125. R. St. underdån. Skrifv. Kontrakt, om förbud för militärbefälet att obehörigen inblanda sig i uppgörandet deraf mellan indelningshafvare ocb manskapet. Motion N:o 486. Allm. Besv.- ocb Ekon.-Utsk. Betänk. Konventikel. Se Religiösa sammankomster. Kreditsystem, inhemskt. Se Fondoch kreditsystem. Krono-brefbäringen, om förändrade grunder för dess utgörande. Motion N:o 327. Allm. Besv.- ocb Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 63. om dess öfverlagande af Staten. Molien N:o 239. Allm. Best - och Ekon.-Utsk. Betänk. Kronofogdar, om stadgande alt de, som åtnjuta pension, enligt Kongl, brefvet den 15 Februari 1841, hädanefter måtte erhålla pension i likhet med bestämmelsen i Kongl, brefvet den 16 Alars 1858. Motion N:o 436. Slals-Utsk. Utlåt. N:o 153 ocb Alem. KrOllOfOgdarnes i Jemtland bohemman, angående deras indragning. Se Bo hemman. Kronofogdetjensterna, om deras indragning, eller tillsättande af kommitté för afgifvande af förslag till ett enklare och ändamålsenligare redovisningssätt för den s. k. fögderiuppbörden. Alotion N:o 235. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. IIclank. Kronohemman på Öland, om rätt till skatteköp af vissa. Se Öland. Kronojord, om upplåtelse af Kronans mindre jordrymder åt hemman och nybyggen i Norrbottens län. Se Hemman och nybyggen. om vissa förändringar i Kongl, kungörelsen den 15 December 1848, om dess lösande till skatte. Alotion N:o 190. Stats-Utsk.
allfärgverkan få d e n rätta ädelt riktad tendens — smakens i fråga tidsden goda tillämpning om under inredning de ligt blyglefnadsförkrets konstnärintresserade personer har anordnat expositionen. Som föredraga att onämnda, kunna flngeradt dem de vara vi Och bo, Mot våld o c h väld, han spetsen g e n a s t g i c k o c h gladt. par o c h låta sätta hvars hemtrefnad d e t t a lilla behagfulla är v ä l ägd e m, strukit färgen. kransornamenten? LEKEN, skimmer, » Alldeles blått! världens » Hos SMAK. Hermelins gå m e d muntra gattet ett älskvärda står upp, » Blått! » utropar h o n! i skulle fjällportar. m e d en del saker. » ETT gifna gå Han Så sluten. sina a r m a r m o t sin han tjänstgöring hennes lyckliga leende o c h betänkt, Ändtligen under ögonbrynen sträckte det. har jämnmod, blek lilla b o, f ö r e n a d e f ö r synen Han sig, den, sammansmälta Hermelins äktsvenska kök. FRIHERRE OLOF HERMELIN. hvilken alltid i d e uppflyttning Men När haft. mot sin e j skall s e d e m, förr ä n utesluten befälet landsorten, hyrt, i rad. I leken k o m han förtid var hans hvilka o m en samfäld lycklig tillvaro. Det går s o m — färgen. jag Det hade sol i var så väl, damen mycket terare. tapeterna Hm. här ä ' inte vaekra. åhoj! Vi just Men — ska sätta väl present, Larssons och Carl ' St. Göran måste sätta u p p dinerna söta på blå gen. begär den där så trefliga senare. » Tänk, dinerna FRÄN » MÖNSTERRUMMET » I ARBETARINSTITUTET. Jag så bra garta sig ut. s o m sörjde öfver, att j a g inte h a d e s y t t » Och du skänken m å inte tro, » fortsatte var så spegelglasen här, inte. Jag ta och göra o m ornamenten, blefvo skapliga. sifixer ' på den. » att något bort sarne.
Att detta icke varit meningen visar sednare mom. af 56 § Reg.F. På sätt jag tillförne yttrat, instämmer jag med Hr Cederschjöld i den tanke, att Stånden böra vid tvenne påföljande riksdagar, och följaktligen äfven vid den första, hafva gillat en grundlagsförändring, innan den kan antagas. Förhållandet blifver följaktligen det, att, om Gonstit.Utsk. ogillar ett grundlagsändringsförslag, förfaller det, äfven om Stånden ansett det riktigt, och om Stånden ogilla ett dylikt förslag, förfaller det äfven, fastän Consiit.- Utsk, ansett det böra tillstyrkas. På sådan grund tror jag det vara Ståndens rättighet att förklara, det de icke vilja förändra grundlagen. Gonstit.Utsk. kan då i förevar, afseende icke vara berattigadt att undertrycka 2:ne Stånds mening, hvilka förklarat, att de vilja vidblifva det gamla stadgandet. Jag har lika med Utsk. ansett förändringen nyttig; men derföre finner jag icke ?.:ne Stånds mening kunna af Gonstit.Utsk. letnnas utan afseende. Jag tror således, att de - Den 4 December f. m. 69 ras mening bör framställas i voter:spropos:r till förstärkta Constit.Utskrs afgörande. Constit.Utsk:s memor. N:o 54 återremitterades. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O, Silfverstolpe. Tliorsdagen den 4 December 1834- Plenum kl. 6 e. m. Till underteckn. Itidd.Secret. hade ankommit följande skrifvelse, hvilken upplästes: Hindrad att infinna mig i plenum vid dess början i dag på eftermiddagen, får jag anmoda Ridd.secret. att derom underrätta den äldste närvar. Grefven, på det han måtte öppna plenum och låta de i ordning varande mål till pröfning förekomma. Stockholm d. 4 Hec1834- Jacob De la Gardie.
Den tredje swärigheten ater synas kunna tammeligen undanrödjas ä alta orter, dar Konungens Besallningshafwande, hoS hwilken reqwisitionerne böra ste, fullgör sin Embeksplig'. Och dä ej nägra flera serdeles wigtiga olägenheter, kun. na, under en god styrelse, ä följa Magasins-Jnrättningen, men densamma, till Landtb; rikets upphjelpande och säkerhet, medelst beredande af ett bade i bättre och sämre är, någorlunda jämt pris ä Span, - mål, samt i följd deraf ä de fläste insändske nödwändighetswaror; till fyllande af Statens behofwer uröfwer StatsWerkers egne tillgångar i Spanmal; tilt understöd för de i auu är behöfwande orter af Riket; och framför allt lill förekommande af hungersnöd genom ett eller flere'pä hwarandra följande misiiväxtär, hrvaraf olagenheierne hädanefter blifwa mer än någonsin nödige att afhjelpa, sedan enstildt Dränwinsbranningsrättigheten blifwit oinskränkt, äfwensinu till förseende af Ärmeens och Flotkornes kraf wid inträffande Krig, ar oundgättgelig, tvaga Utsto ren hoppas, det Riksens Högloft. Stander lara högt upplyst instämma uti vtjkoltms öfwerlvgelfe i denne del. Af Den Z Zebruarii. 89 Af nu omförmäldte^wigtiga orsaker ivar dek, som Riksens Ständer Är 1786 besiöto Allmänna Magasiners inrättande och dertill ansiogo en gansta betydelig Fond. Riksens Stander hade dä nyligen warit ögonwimien till ett grufligt elände, som flere pä hwarandra följande mistwäxlär förordsakat.
M. försäkrade upprepade gånger att han icke hade några penningar att låna ut; men ännu i tamburdörren tog N — g löfte att komma i åtanke, när penningar inflöto. — Några dagar derefter träffades M. och H. — Tack skall du ha, som skickar på mig en galen byggmästare, hvilken begär att låna tjugu tusen kronor kl. 8 på Annandag Jul. — Kom han verkligen, den dumma karlen, det kunde jag aldrig tro. Det var riktigt roligt 1 utbrast H., som alltid var förtjust när driften lyckades. En af H: s bekanta kom en dag in på en källare på Ladugårdslandet och fann der H. vid särdeles godt lynne. — Vill du äta frukost? frågade H. — Ja, tack skall du ha. — Du skall begära kumminost; den var utmärkt, som jag fick nyss. Kypare, tag in smörgåsbord först; men det skall vara kumminost. Nu inkom » Bond-Anders * — källarmästaren kallades så af somliga kunder — förklarade att han icke vidare serverade af den kumminost, som han hade hemma, samt tilläde: » H. vet nog hvarföre » — och försvann. När han gått, upplyste H. att han en stund förut petat in några tioöringar i den åt honom framsatta osten och sedan visat källarmästaren att man deri hemtade silfverslantar. » Bond-Anders » hade då tagit med sig oststycket och var nu troligen sysselsatt med att leta efter silfverslantar i det öfriga kumminostlagret Åtskilliga dylika Ulspegelartade berättelser äro i omlopp om H. Det bänder emellertid lätt, att sådant öfverflyttas från den ene skämtaren till den andre, medan den ursprunglige upphofrmannen förlorar sig i fjerran. Vi hafva derför bar ur det rika förrådet hörsägner blott upptagit h ?ad som refererar sig till tydligt angifna personer eller hvars sanningsenlighet vi kunna ur egen erfarenhet bestyrka. Skulle nu någon af H: s inånga vänner känna sig uppfordrad att i ett följande häfte komplettera hvad vi meddelat, står utrymme ger na till förfogande.Ur Onkel Adams Korrespondens. I fråga om C. A. Wetterbergh vill Dagens Krönikas utgifvare följa samma metod som beträffande minnesrunan öfver A.
TVilckens i Odessa inkomst saldo af dess arfvode H:r R:dr 425:— —■ General-Consuln C. Tulius Sterbhus i Tunis fordran å räkning af Tunesiska Piastrar 37,777^ ballaneerade för Robert Anderssonl&t Comp. i Gibraltar saldo af deras räkning P:ster 6,244i beräknade till 1,280: II. 3. ä 13: 38. FredsVerkel med Marocco för åren i831 och l832 obetald fredssumma af årligen P:ster 20,000: — 40,000: - — Calculeras å 2: 36. till i enligt sedermera erhållen del af A. W. Frestadii räkning den 26 Junii i834 uppgick försäljningen intill nämnde dag till Skepp;d 25. 6. hvarföre beloppet gjorde 504: 38 4- och behållning i 2. — 3:ts och 7. 17. 4:ts Skepp:d 35. 3. Summa Bilt. till R. St. 4 Sami. t Afd. 3 Band. z3;dje Häftet. Hufvud-Boken visar deremot ett öfverskott af ej mindre än diflerencen Skillnaden härrör af följande Inventariers Conto meubler för högt värderade, sorn derföre afskrifves 284 2 1 4 Varor lill försäljning under Tulin i Tunis derå att afskrifva 3,237 21 2 Commendeur-Capten Fischerstöm afskrifning å dess skuld enligt Konungens dom 656 2 7 r i Rosner & Conip. i Christiania afskrifning såsom osäkert 6,258 i? Cours-difference å resterande skulden å lånet i Hamburg 36,000 mark ballancerad till blott ia8 i stället 149 5,250 Summa 1 125,687 |i6 8 Ståts-Utskottets Utlåtande N-o 3g5. emellan lillgångar 287,254; 18. 5. och skulder 202,417: 35. i. oriktighet i Bokföringen:
Jag tror ock, att ConstitutionsUtskottet skulle kunna medhinna den ifrågavarande granskningen, och att ingen tid derigenom förloras, ty det är egenteligen motionsrätten, som åstadkommer de långvariga Riksdagarne, och när denna är vid Urtima Riksdagarne borttagen, så tror jag, att det åsyftade ändamålet är vunnet. Herr Rosenschöld har sagt, alt man bör göra denna concession, emedan Konungens Rådgifvare annars blifva mindre benägna att lill - Den g Mars f. m. styrka Urtima Riksdagar, änskönt sådana skulle behöfvas. Jag tror icke, att Konungen väljer sådane Rådgifvare, sorn uppoffra det allmännas väl för sitt enskilta interesse , och är för min del öfvertygad, att de i allt, hvad på dem ankommer, skola söka förekomma alla möjliga skäl till anmärkningar, och att således tillägget för dem äfven skulle vara oskadligt. Ett annat tillägg är i afseende på ExpeditionsUlskottet. Detta Utskott är skyldigt att expediera alla mål, samt vidtaga åtgärder för redactionen af hillänget till RiksStåndens protocoll och uppgörandet af Riksdagsbeslutet. Meri då äro redan Konungens propositioner afgjorda, och det är således nödigt att ett undantag äfven, i likhet med hvad jag yrkat för ConstitutionsUtskottet, göres för ExpeditionsUtskottet. Jag anhåller sålunda, på dessa skäl, att Ridderskapet och Adeln måtte, såsom sin gemensamma tanka, antaga, att Constitutionsoch ExpeditionsUtskotten vid Urtima Riksdagar skola vara i full verksamhet, med det undantag blott, att ConstitutionsUtskottet ej får befatta sig med frågor om Grundlagsförändringar. Herr von Troil: Ehuru jag önskade att Utskottets förslag måtte hlifva godkändttill grundlagsenlig behandling, så förmodar jag dock, att, sedan så många anmärkningar deremot blifvit gjorde, förslaget kommer att återremitteras, och jag anhåller då, att Ståndet äfven ville såsom sin gemensamma tanka för - Den g Mars f. m. Ii lara, att 109 § Regeringsformen bör erhålla följande lydelse:
Hetta vinner ett ytterligare stöd af stadgandet i 58 §- Riksdagsordningen, der det heter» att ”vid justering af Protocoll eller ProtocoUs' ^Utdrag kan ett beslut ingalunda ändras, men ”val sådane tillägg göras, hvarigenom ingen ”ändring i beslut uppkommer.” När ett beslut icke kan ändras vid justeringen, så bör det väl ännu mindre kunna ske senare, och Högloflige Ståndet således icke nu till prufning upptaga , huruvida publicitet bör äga rum, då denna fråga redan en gång blifvit vid denna Riksdag afgjord. Den 30 September e. m. 493 Herr vo n Hohenhausen' X anledning af hvad Herr Hjerta anfört, att detta ämne i afseende på formen ej skulle kunna til! något annat Utskott remitteras, utan blott återremitteras, till de Utskott, som detsamma redan handlagt, får jag blott erinra om innehållet af 44 §. RigdagsOrdningen, der det står: ^Vill Utskott återlemna något från ett eller flere 'RiksStånd till detsamma remitteradt mål, såsom ”»till dess befattning ej hörande, åligge Utskot» 3,tet att sist inom åtta dagar afgifva sitt Utlastande med deruti anförde skäl till det eller 5,de Stånd, sorn remitterat; hvarefter samtlige ,Ständen, efter erhållen communication , böra ,skyndsamt yttra sig, under hvilket Utskott de an>, se målet höra Då nu i kraft af detta stadgande ett sådant yttrande måste afgifvas, finner jag för min del lämpligt, att remiss sker till Constitu» tionsUtskottet, helst, om man äfven tager tiden i beräkning, detta Utskott, såsom för närvarande minst sysselsatt, är bäst i tillfälle att handlägga ärendet. Frågan är icke nu derom; att Ridderska* pet och Adeln skall antaga publiciteten, utan blott att undersöka, huruvida principen i ali* mänhet är rigtig, och om dess införande i framtiden är önskligt eller icke. Jag kan ej inse, hvarföre man icke skulle företaga en dylik undersökning.
Enär för den allmänna medborgerliga bildningen ingenting vore af större vigt än att ega en så fullständig kännedom som möjligt om fäderneslandet och det icke blott i historiskt och statsvetenskapligt utan äfven i geografiskt och statitiskt hänseende, samt för erhållande af en sådan kännedom erfordras i första rummet goda och utförliga kartverk samt geografiskt statistiska beskrifningar, har Herr Gustafsson uti en hos välloflige Borgareståndet väckt och till Statsutskottet remitterad motion ansett sig böra fästa det allmännas uppmärksamhet på 2:ne nya uti dessa ämnen under lifgifvande varande arbeten, det ena bestående af en utaf Kaptenen Hahr författad geografisk statistisk karta öfver Sverige, upptagande aila sjöar och vattendrag, landsvägar och förnämsta höjdsträckningar, alla städer och köpingar, kyrkor och kapell, bruk, masugnar och grufvor m. m. samt i pris bestämdt till 12 riksdalar banko för hvarje fullständigt exemplar med åtföljande stati - 8 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 185. stiska tabeller och det andra utgörande en af Lektor Tham författad och länsvis utkommande beskrifning öfver Sverige. Ofvertygad att ifrågavarande 2:ne arbeten skola med stort intresse omfattas af hvar och en, för hvilken fäderneslandet är kärt, har motionären föreslagit att Rikets Ständer måtte uppmuntra och understödja utgifvandet af dem båda genom inlösande för Statens räkning af åtminstone 200 exemplar af hvartdera, för att till de allmänna läroverken utdelas. Som å Riksstatens 8:de hufvudtitel finnes uppfördt ett anslag af 10,400 R:dr till resestipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande lärer det af motionären ifrågaställda understöd icke uteblifva derest Kongl. Majit, uppå derom af vederbörande gjord underdånig anmälan, skulle i nåder finna ifrågavarande arbeten vara af den beskaffenhet att deras utgifvande skäligen bör genom bidrag af statsmedel befrämjas; Utskottet får derföre hemställa att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 19 Juni 1851.
Lag-Utskottet remitleradt, Riksdagsfullmägtigen från Norrbottens Län, jjohan JJocob Rutberg, — jemte förmälan, att det syntes vara i högsta grad obilligt och gränsande till obarmhertighet, om af en fastighetsegare skulle i utskylder fordras ett högre belopp, än sjelfva capital-värdet af fastigheten, eller om egaren, då han till krono-utskyldernas godtgörande hemböd sjelfva fastigheten, sådant oaktadt, skulle kunna ådömas att af annan egendom erlägga den möjligen uppkommande btisten emellan krono-utskyldernas belopp och sjelfva fastighetens genom försäljning uppkommande förvandlingsvärde, — till förekommande häraf, föreslagit följande tillägg till 5 Capitlet 2 §. Utsöknings-Balken: ”Och bör för krono-utskylder af fastighet intet vidare kraf ega rum, då gäldenär afstår hela fastigheten till utskyldernas godtgörande;” uti hvilken framställning, den Motionairen uppgifvit vara föranledd af tilldragelser utaf samma art, som han omtalat, jemväl Bihang till R. S. Prot. 1834, 7-de Sami. usta Afdela. y-.de Häftet, - 3 jg Lag-Utskottets Betänkande, N:o jz. förenat sig Riksdagsfullmägtige polian Larsson Wiklund från Westerbottens Län samt Hans fansson från Elfsborgs Län. Men då , så vidt Utskottet har sig bekant, erfarenheten icke visat behofvet af ett sådant lagbud, som Motionairen föreslagit, och hvilket möjligen någon gång kunde komma att medföra väckelse till försök, att, sedan fastigheten blifvit utblottad på allt som utgjort dess egentliga värde, undandraga kronan dess rätt till ett eller annat års upplupne utskylder, medelst afstående af grunden eller hvad af egendomen vore qvar, tror Utskottet ifrågavarande motion böra lemnäs utan afseende.
"Scb uppljäfmaube af 2:bra futitften i övoitgt, $örorbningen angåenbc ftäbfct od; tega af jörb f>å tanbet, ben 13 Suni 1800, ftabgaö, att I;toab famina $örorb* itiitg innet;ålter ont tiben för Beftånbet af arrettbe* cd; lanbBo Beftut Si, imber ben 21 fifttibnc SftoBer, f;o8 Ötongt. Sajit i nit* berbånigtjet anmätt. § 50. fpoö Ötoitgt, Saj:t t;afme St, uti uttberbåitig ffrifloetfe ben 7 uäfttibne £)fto* Ber, antjåttit om utfårbanbe af en författning af bet inneBått, att t;ioab i Övongt, $örorbnittgett beit 6 geBritari 1849 finnes ftabgabt, röranbc f tanber af titt* etter afträbeödjufeftyn emettau enffitb jorbågare oc^ taubBo, äfrnett [fatt gätta i fråga om bi;ltf I;ttfefi;n, forn af åtronofogbe etter Sättöutau nteb tina Sftäntnbeittän å frone* Remman elter annan fronotägentief förrättas. § 51. S ttnberbånig ffrifloetfe af ben 14 Särö iititclvaranbe år f;afme St t;oö Sötigt. Sajit ant; åtti t att af faffunnige män förffag måtte utarBetaö titt en nt; tåg få mät för aftebanbe font tittebanbe af matten, oct; Ijmarittt Beftåmmaö jörb* oct; ftranbågarcS rättigheter oeft fftf(bigf)etcr t fört;åttanbe
Konung äfven i öfverensstämmelse med denna åsigt tillvägagått, synes af den i ämnet afgifna K. Proposm. Att StatsKont. äfven i allo rättsenligt i underd:het hemställt: »att alla de, som ägt fordringar af ifrågav:de beskaffenhet, och icke blott de, som sig såsom fordringsägare anmält, må anses hafva rättigheten ännu öppen att få samma fordringar, när de blifvit styrkte, sig godtgjorde», bör äfven bemärkas; synnerligast som denna åsigt äfven i den K. Proposm gjort sig gällande. Hittills har således berörde Nåd. Propos. icke lemnat anledn. till någon anmärk., men så är icke förhållandet med den öfriga delen deraf. Ehuru nemi. StatsKont., efter mitt förmenande, ganska riktigt stämplat de ifrågav:de krigsfångnes fordringar hos Staten såsom tvångslån, för hvars återbetalning prescriptions-författnmes föreskrifter således icke kan äga någon slags tillämplighet, så finner man likväl den K. Propos:n innehålla afslag på berörde fordringsägares framställda yrkanden: »att med ränta å fordringarna vinna ersättning för medlens mistning under den förflutna långa tiden», ett afslag å Regeringens sida, hvaröfver jag nödgas uttala mitt ogillande. Jag kan nemi. icke anse att Staten bör befrias från samma åliggande, som i det borgerliga lifvet ifrågakommer man och man emellan, äfven då lånen äro frivilliga. När deremot, såsom här är fallet, lånen blifvit fordringsägarne aftvingade, så anser jag Statens ovilkorliga pligt vara att derå utgifva laglig ränta ifrån och med år 1810, då det fredsslut inträffade, som blifvit Nådigt utlofvadt såsom termin för de aftvingade lånens utbetalning.
"Stad eller Län,” samt utur den senare, orden: ”samt för civile Embets-Verken af vederbörande Hof-Rätts President eller Ordförande,” borde utgå; 2:0 de föreslagne förändringarne i 2 mom. af f3 §., samt i 15 K R. Ordngodkändes till den behandling 56 §• Reg.-Formen föreskriiver.* Från Högvördige Preste-Ståndkt. S. D. Remitterades till Siats-TJtskotfef Domprosten Doctor Heurlin5 motion, om rättighet för Kongl. Maj:t att, i saknad af tillräckligt ärligt anslag för Bevärings manskapets beklädnad, för detta ändamål använda reserv-förråden. S. D. Föredrogs å nyo Expeditions-Utskottets Memorial, N;o 17, i anledning af återremiss från Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet Pr o t. Ut dr, d. ig Oct. 1834-, 37 af Expeditions-Etskottets förslag, N:o 141 > till förordnande för Rikets Ständers J ustitice-Ombudsmans Suppleant; Preste-Ståndet samtyckte till Utskottets hemställan, och gillades det förändrade förslaget till förordnande för Justitiue-Ombudsmannens Supp Iean t, S. D.
N:o 20, i anledning af väckt fråga om förtydligande af Kongl. Brefvet den 25 September 1777; Nm 21, i anledning af väckt motion, angående ändring i 10 § 12 Gap. Arfda-Balken; och N:o 22, i anledning af väckt fråga, angående förtydligande al 2 § 41 Gap. Missgernings-Balken, S. 1). Föredrogos å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens betänkanden: N:o 5, i anledning af så väl Kongl. Majds Nådiga Proposition till Mikels Ständer, angående ändring af 4, 5 och G §§ 24 Gap. Byggningabalken, som ock serskilda i detta ämne väckta motioner. Med afslag å betänkandet, biföll Ståndet den Kongl. Propositionen i ämnet: N:o 6, i anledning af väckt fråga om skyldighet för Iläradsskrifvaue och Kronofogdar att debitera, uppbära och redovisa brandstodsmedel; Bifölls; N:o 7, i anledning af väckt motion om vidtagande af försigtighetsmått emot calholicismens utbredande; Gudkändes; och N:o 8, i anledning af väckt fråga om ändring i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 samt Kammar-Collegii derpå grundade Kungörelse den 29 i samina månad, rörande besittningsrätt till kronohemman: Gillades. Prof,.-Utdrag, den i3 November i844- Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. I anledning af derom gjord framställning, beslöt SLåndet, att, då någon af Ståndets medlemmar, som Ur ledamot i Utskott, lill följd af bevil jad ledighet från Riksdagsgöromålen, ar förhindrad att i Utskottet tjenslgöra, den Suppleant, som i stället blifvit lill Utskotts-ledamot utsedd, skall derstädes såsom ledamot fortfara, intilldess den ordinarie ledamoten i Utskottet åter inträder, äfven om liden för Suppleantens tjenstgöring kan vara liliändalupen. S. D.
F ö r att lifligare inskärpa bokstäfvernas utseende i barnets minne och underlätta erinringen af deras motsvarande ljud, brukade j a g åtskilliga mer eller mindre lyckade liknelser och jämförelser, t. ex. b &amp; är en börda framför sig, d drager den efter sig, p har en påse på ryggen; u är öppet « p p - till, n wedtill, 1 är Zångt; o liknar munställningen vid uttalandet af ljudet; r räcker ut en arm, f fäller (böjer) hufvudet, s slingrar sig o. s. v. Jämsides med läsningen öfvades skrifning, så att åtminstone någon del af hvarje läsöfning äfven skrefs. Så fortgick det, tills alla ljudbeteckningarna blifvit inlärda. På det följande stadiet kunde skrifofningarna ordnas mera oberoende af hvarandra. V i d undervisningen i detta ämne fordras äfven under gynsamma förhållanden lugn ihärdighet, och man måste med tålamod rätta sig efter den pedagogiska regeln: » skynda långsamt ». Blir man misslynt, händer det lätt, att man antingen anstränger lärjungen öfver förmågan eller ock afbryter arbetet med mot Sådant är Med afsikt har j a g ännu icke vidrört det honom riktade sårande tillmålen. farligt. H å n är vid uppfostran ett dåligt, läroämne, som vanligen ställes först på programet, då det blir fråga om mindre barns ja skadligt medel. Det icke blott förstör kunundervisning, nämligen innanläsning. Jag har skapslusten, utan - — hvad värre är — beröfvar oss barnets kärlek. H v a d barnet behöfvelat gifva detta ämne den plats i min framver är uppmuntran, glad uppmuntran. Den ställning, som tillkommer det i mitt underbästa Jästiden är de långa vinteraftnarne. visningssystem. Innanläsningen förutsätter en i viss grad uppöfvad iakttagelse och tankeLektionerna böra aldrig vara långa; såsom förmåga, om nämligen undervisningen däri icke allmän regel härvid gäller, att man bör sluta, skall blifva för barnet motbjudande och så- innan barnet visar tecken till trötthet, liksom lunda förfelad. D e t bör därför hafva åtman bör upphöra med att äta, medan maten njutit åtminstone någon direkt undervisning ännu smakar godt.