Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
27 strider, oskuldens triumpher, brottets följder. Ingen bana är herrligare än hennes. Inga lärdomar inpregla sig djupare i våra hjertan, än dem, som komma till oss i poetisk skön drägt, dramatiskt fulländad form. Hon är af adlig börd, men hvilken är väl af ädlare börd än konstnären? Konstnärens anor gå tillbaka till Olympen. Jag tillbeder snillet, kraften, frihetskänslan, öfverallt der de utveckla sig till egna segrar. Stolte, redlige, unge vän! HÖPPENER. Den grefve-krona, som glänste öfver min vagga, har ej för mig haft några illusioner; jag ärar endast den osynliga, icke derföre mindre mägtiga krona, som försynen fästat på hvarje fördomsfri, hvarje fri panna. En fri man kan aldrig taga sold under fördomarnes tjenstehjonsstadga. Låt mig få trycka dig till mitt hjerta. Då min syster och jag lemnade föräldrahemmet skakades våra hjertan af våldsamma, vulkaniska rörelser. Hvad vi varit, sjönk till grus; hvad vi voro, kände vi djupt: vi voro intet. Ni räddade oss. Ni kom såsom läkaren kommer till den dödssjuke, och ert läkemedel var godt, det hette: arbeta och hoppas. Och i samma ögonblick vi började att arbeta, började vi äfven att hoppas. O, om statsvetenskapen, philosophien, med ett ord, om verlden, i stället för att laborera med fraser, blott befallte den sjuke: arbeta och hoppas, han skulle blifva frisk; blott ropade till den vanvettige: arbeta och hoppas, han skulle blifva klok; blott tillstyrkte den förslappade: arbeta och hoppas, han skulle blifva stark; blott rådde den late, den sedeslöse, den moraliskt uslige: arbeta och hoppas, och han skulle med egna krafter resa sig upp ur sitt förderf. Följer du mig? Jag återvänder till theatern. Icke i afton. Hör ni tonerna? B. LÖFVENSTRÅLE. HÖPPENER. B. LÖFVENSTRÅLE. HÖPPENER. B. LÖFVENSTRÅLE. 28 HÖPPENER. B. LÖFVENSTRÅLE.
Bland de många försvarslöse, hvilka såsom kringstrykande upptagas, finnas flere, ehuru fullväxta och till åren komne, som aldrig tillhört någon församling, aldrig lärt läsa, varit skattskrifne eller innehaft någon tjenst, utan, uppfödde på landsvägarne af kringstrykande föräldrar, efter deras död på egen hand fortsatt sysslolösa kringvandrandet. Behandlingen af dessa blir ännu mera bekymmersam, da personerna äro qvinnor med flere oäkta, späda barn. Ingen församling, ännu mindre Tillsyningsman, är pligtig eller villig att sådana personer sig åtaga, och att släppa dem fria, att fortsätta sitt förra lefnadssätt, har icke heller ansetts lämpligt, utan har man, sa vidt möjligt varit, sökt att inackordera, isynnerhet barnen, pa passande ställen, till en Éhristlig uppfostran. Denna förordning om försvarslöse vann likväl, året efter det den utkom, liksom ett stöd och lättnad uti Fattigvårdsförordningen den 25 Maj 1847. De närmare bestämmelser, som härutinnan meddelas, hafva häft mången villrådighet hos den Autoritet, som skall slita tvisterna emellan behöfvande och kommunerna. Vägledning härutinnan var af högsta behofvet påkallad, äfvensom medel att tillhålla en trög kommun att fullgöra sin skyldighet emot en blottställd. Begreppet härom och uppfattningen af Förordningens föreskrifter hafva vållat mångfalldiga tvister, som till stor del jemväl dragits under Eders Kong]. Maj:t nådiga skärskådande; men sådana tvister skola, när allmänheten blir mera van vid sina åligganden, i tidens längd hafva sin öfvergång. Fattigvårdsstyrelser äro emedlertid bildade, både i stadsoch landsförsamlingar, och upprättade reglementen fastställde. Utan särdeles påtal hafva fattigvårdsstyrelserna fullgjort sina skyldigheter, så att tiggeriet, åtminstone till större delen, kan anses hämmadt. En och annan kringströfvare uppsnappas väl stundom och återforslas till sin rätta hemort, men äfven sådane börja blifva sällsynte. Härtill har jemväl i synnerligt märkbar -män bidragit Eders Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 16 Januari 1844 om inskränkning och ordnande af Gesällvandringen.
Som likväl med Bankens närvarande organisation en dylik åtgärd skulle möta flerfaldiga svårigheter i verkställigheten, emedan för en del af de Embetsoch Tjenstemän, som det åligger att besörja de med ifrågavarande Lånerörelses bedrifvande förenade bestyr, äro anvisade andre dermed icke gemenskap egande göromål, såsom bland annat vården af Bankens redbarheter m. m., hvilka göromål dock icke äro af den omfattning, att, för dem uteslutande, bemälde Embetsoch Tjenstemän behölde att bibehållas; och då derjemte i betraktande tages, att dessa lån, i motsats till Banco-Discont-lånen, innebära fullkomlig säkerhet för Banken, samt att det låter sig göra, att på denna lånerörelse verkställa indragningar derigenom, att inflytande Capital-afbetainingar icke åter utlånas; kan Utskottet ej biträda den yttrade äsigten om öfverflyttning till Riksgälds-Contoret aj mera omförmälde lånerörelse. Sedan Utskottet sålunda frånträdt de förut framställde förslagen om öfverflyttning från Banken af åtskillige lånerörelse-grenar; tillhörer det Utskottet, att till behandling upptaga de motioner, hvilka äro uppräknade vid sidan 26 i Betänkandet N:o 29 tillika med de öfrige Banco-Discont-rÖrelsen omfattande hos Utskottet gjorde framställningar; och får Utskottet vid detta förhållande, nu endast anmärkaj det Utskottet här nedan kommer att öfver samma motioner sig yttra i den ordning, de lånerörelsegrenar, som desamma angå, uti Banco-Reglementet finnas upptagna.
Detta är en allmänt erkänd sats, och då jag anser våra Bank-inrättningar vara alltför fåtalige och till följe deraf ofullkomlige, torde det näppeligen låta sig göra att uppgifva något företag, hvartill Banko-vinsten skulle kunna afses, i produktivitet och allmänt gagn jemförligt med en väl ordnad Bank-rörelse. På dessa skäl hade jag önskat att blott hälften af Banko-vinsten eller högst 1,350,000 R:dr banko skulle till Statsverket öfverlemnas, men den andra hältten reserveras lör Bankens ändamål — Bank-rörelsens utvidgande och bringande i system». STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOn. BECKMAN, 18S4. Ank. till Exp. Utsk. den 30 Mars 1854, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förhöjd pension åt Enkan efter aflidne Stereotyperingsoch Tryckeri-föreståndaren C. A. Broling. Från Vällofl. Borgare-Ståndet har till Utskottets behandling blifvit, genom protokolls-utdrag af den 31 December nästlidet år, remitterad en af Herr G. F. Ekholm väckt motion, hvaruti föreslås att, enär Bankens förre Stereotyperingsoch Tryckeri-föreståndare, Myntproberaren C. A. Broling, hvilken under år 1852 med döden afgick, efterlemnande enka och sju oförsörjda barn, torde, vid betraktande af den gagneliga verksamhet och de utmärkta egenskaper i öfrigt, han i Bankens tjenst ådagalagt, med skäl kunna sättas i jemnbredd med första gradens tjenstemän inom detta verk, hans enka, som åtnjuter pen - sion i likhet med enkor efter tjenstemän inom andra graden, måtte af Bankens medel tilläggas pension till enahanda belopp, som enkor efter tjenstemän, tillhörande förstnämnde grad.
Det tillhör ej mig att ingå i närmare detaljer af detta ämne, öfvertygad att Herrar Militärer sjelfve tillräckligen och bäst utveckla dem; men jag beder blott, att få Den ai Maji f. m. j 33 fasta uppmärksamheten derpå, att när en sak af så stor vigt och omfattning skall utarbetas, som reglering af lönerne för nästan hela Arméens Befäl, är angeläget tillse och noga öfverväga att ingen blir vanlottad ; och om än nya anslaget dertill skulle blifva betydligen högre, än hvad Utskottet nu föreslagit, tror jag ej, att Nationen skulle annat än gilla den åtgärd, hvarigenom Militären i hvarje grad sättes i tillfälle, att möjligen kunna lefva af sin lön, hvilket nu verkligen ej är händelsen. Den utväg Utskottet tillstyrkt, för alt vinna en betydlig besparing i erforderligt tillskott, att löneregleringen för hela Indeldta Arméen bör göras generel, så att de bättre lottade Regementernes indelningar minskas, för att bereda någon tillgång till de sämre lottades förbättring, kan jag omöjligen gilla eller finna billig. Vi känna nog och erkänna, att flere Regementers indelningar och löner äro för knappa och behöfva att ökas; men jag tror ej, att någon med full och säker öfvertygelse kan påstå, att något Regementes Befäl har för mycket. Och då vi nu nära halftannat århundrade vant ossvid att anse och finna IndelningsVerkets inrättande, som en djupt uttänkt och väl utarbetad grundpelare i Sveriges Statsförfattning, kan jag för min del ej förlika mig med den tanken, att det kunde vara med rättvisa och billighet förenligt, att göra en sådan brytning i förhållanderne, att man 134 Den 21 Maji f. m. skulle taga ifrån det ena Regementet och gifva till det andra. Det enda rätta , efter min öfvertygelse; måste vara alt hvarje Regemente får behålla hvad det har; men man bör likväl undersöka, om det har nog för den löneberäkning
Stir måtte medgifva, det af den halfva personliga skydds-afgifteii jfidelar må afsättas dels till upmunträn af dylika småskolors ändamålsenliga inrättande, dels ock till understöd för de examinerade fblksköle-lärarne, och sålunda fördelas: att hvarje församling, som erbjuder sig att tillskjuta |:delar af den summa, sorn, utöfver församlingens nuvide tillskott, erfordras till folkundervisningens ändamålsenliga ordnande må, efter derom hos K. M. gjord underd. anhållan, af berörde medel erhålla den återstående tredjedelen; men ätt, i händelse så talrika ansökningar om dylikt understöd inkomma, 1 att medlen icke blifva tillräckliga, det må bero på K. M. att ordna fördelningen.» För min del anser jag, att K. M. borde hafva något att säga i ämnet, och att det således borde bero på K. M:s pröfning, huruvida det äskade anslaget må beviljas eller icke. Jrig D en 7 0 k t ober f. m. 31 vågar med anledn. häraf föreslå, att ifrågav:de mom. måtte förändras sålunda, att orden: »efter derom hos K. M. gjord underd. anhållan,» utbytas mot: »efter K. M:s nåd. pröfning.» Ilr Cederschiöld, Gustaf: Jemte det jag instämmer med 'den siste värde talaren, ber jag att få yttra några ord i afs. på 3:dje punkten i detta förslag. Ekon.Utsk. har här, likasom vid ett föreg:de tillfälle, begått det felet att häfva bedömt frågan isolerad, Utan sammanhang med andra hithörande ämnen. Hvad de i förev:de punkt nämnda folkskolorna skola blifva, har Utsk. icke klart celi tydligt framställt. Efter min öfvertygelse borde de icke blifva annat än elementarskolans två första klasser. Ofn Utsk. så upfattat frågan, hade man icke behöft bilda en särskild klass af lärare för folkskolorna; en omständighet, som jag tror i en framtid kommer att medföra mångå olägenheter.
— Men då jag sålunda tillstyrker, att vi behålla våra Landtmts-soiréer, tillåter jag mig att derjemte göra några erinringar, åt hvilka jag önskade att något afseende kunde lemnäs. Jag har ofta besökt Landtm:s-soire'erne, men jag har ännu aldrig någon enda gång begagnat mig af soupeerne derstädes; och detta veta alla mina Medbroder, som sett mig der. Jag har af sådan orsak ej tagit kännedom om deras mera eller mindre tarflighet; men, ehuru jag anser allt afseende derpå för en småaktighet, går jag gerna den spartanska andan till mötes, och ville alltså hos II. Exc. Hr Gr. och Landtm, vördsamt hemställa, att om i sådant afseende någon rättelse är af nöden, som jag likväl icke tror, befallning derom kunde gifvas. Jag vågar dessutom föreslå, att H. Exc. ville genom Talmännen inbjuda de andra Ståndens Ledamöter till ett lika begagnande af våra soireer; och slutligen begär jag, att de dagar, då Adelns plena räcka längre än till kl. 7 på aftonen, soireerne för sådana dagar må varda afsagde och rummen tillslutne. Beträffande antalet af våra Cancellister och deras aflöning, så kan jag icke förmå mig att finna detta ämne förtjena något annat afseende, än att vi behålla dem vi antagit och låta dem tillgodonjuta de ganska måttliga arfvoden, som dem tillkomma, i enlighet med hvad vid sista Riksdag ägt rum. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Med den siste värde Talaren är jag af olika tanka i några afseenden, hvilka jag vördsamt utbeder mig få nämna. Jag tror nemligen, att La nd tm:s-sou pe"erna icke utgöra något motiv för detta Stånds Ledamöter att infinna sig vid Riksdagarne. Då dessa soupeer tillskynda StatsCassan ganska betydliga kostnader, anser jag denna fråga böra af Representanterna be - Den 4 Februarii f. m. 3g hjertås.
Svea Rikes Kron-Prins, att efter Hans Kongl. Majit Wår nu Regerande Allernådigste Konung och Herre, CARL den XHIide, Sveriges, Göthes och Wendes Konung etc., enär Hans Kongl. Majit med. döden afgår (hvarmed den Högste Guden nådeligen länge fördröje) Regeringen öfver Svea Rike samt detsamma underlydande Länder tillträda, till Sveriges Konung krönas och hyllas, samt Riket styra; Riksens Ständer äfven genom af dem upprättad och, under den 1810, af Konung och Ständer fastställd Successionsordning, tillagt Hans Kongl. Höghets manliga Bröstarfvingar rättighet att, på sätt nämnde Successions-Ordning förmår och innehåller, Hans Kongl. Höghet i Regeringen efterträda; alltså vill och skall jag, enär efter den Iiögstes skickelse vår nu Regerande Allernådigste Konung hlifver utur det timliga lifvet kallad, samt Hans^Kongl. Höghet Prins Johan Baptist Jidius afgifviPsin Konungsliga Försäkran att Riket styra efter den af Riksens Ständer fastställde samt Konung och Ständer antagna Regerings-Forms af den 6 Junii 1809 bokstafiiga föreskrift, Rikets öfriga gällande Grundlagar, Allmänna Lag och Laga Stadgar, Högstbemälte Hans Kongl. Höghet för min rätte och laglige Konung hafva och hålla, Honom Tro - 22 Kiksdagen 1810. och Huldhets-Ed svära och rätt lydnad gifva. Jag skall ock emedlertid Hans Kongl. Höghet ära och vörda, Honom huld vara och efter yttersta förmåga laglikmätigt Dess bästa och förmån befordra samt det, som Hans Kongl. Höghet till skada och förfång lända kan, afvärja och i tid tillkännagifva, om jag finner något sådant å färde vara: Så sant mig Gud hjelpe till Lif och Själ. Memorial angående fullbordad granskning af Stats-Råds-Protocollen.
Och hvad man inom sig känner G o d t n y t t år åt gamla norden, För sitt land, för hem och vänner, Åt den kära fosterjorden Tolkas i ett: » Godt nytt år! » Med de många tusen hem! G o d t n y t t år åt hvarje kvinna, Hvarje man, som lärt sig Mången kanske rynkar pannan finna Lifvets bästa lott i dem! Tigande och tänker så: » Denna dag kom som en annan, Som en annan skall den gå. G o d t n y t t år också åt alla, Hvarför ängslas, hvarför glädjas, Som ej_ hemmets lycka nått, Då den nya länken kedjas Som i dagar, mulna, kalla, Fast vid den, som nyss försvann? Bära ensamhetens Icke skrifs ett ' mene tekel ', G o d t n y t t år åt dem, som söka lott. Därför att för detta sekel Lifvets möjligheter öka, Sista årets morgon rann! » Till dess ingen bortglömd står; Men i arla morgonväkten Ljust och klart för jordens släkten Fritt må grubblarn tänka detta, Hägrar seklets sista år! Men vår mänskliga natur Vill sitt frågetecken FRANS HEDBERG. sätta Vid hvart knäpp på tidens ur. en gång i tiden visa sig, att barnet fick för litet af sin moders verkliga ömhet. Karaktärsveka mödrars barn blifva karaktärssvaga människor; de taga skada för hela lifvet genom mödrarnas fruktan att på något sätt göra dem ondt, medan de äro unga. Gossarnas tröjor behöfva understundom piskas, och äfven flickornas klädningar toge helt säkert ingen skada af att då och då blifva en smula afdammade. Barn utan aga äro som fält utan plöjning. Dock är härvid all öfverdrifven stränghet klandervärd, ty en hård moder är alls ingen moder, och de, hvilka alltid banna och slå sina barn, de skola själfva blifva slagna. Goda mödrar äro det bästa, som barn öfverhufvud kunna äga, och ens egen moder är alltid den allra bästa i hela världen. När fromma mödrar leda sina barn på Guds vägar, så välsignar den store Barnavännen icke endast de små, utan äfven mödrarna.
Han fortsätter blott sin förbrytelse och kan alltså blott dömas såsom för en. I alla utländska nyare strafflagar är ock denna grundsats uttalad. Låg-beredningen har äfven hyllat densamma ; och då man vill gifva regier för sammanläggning af de flera straff, hvartill någon på en gång kan göra sig skyldig, är det jemväl nödigt att bestämma, när någon kan för sina handlingar dömas sä sorn han löröfvat flera brott. Härmed har Utskottet anlydt de väsentligaste punkter, hvarigenom Kongl. Maj:ts Nådiga förslag företrädesvis lorljenar uppmärksamhet; och som Utskottet lika ledes funnit hvad förslaget i öfrigt innehåller ändamålsenligt, ledande till reda och säkerhet i lagens tillämpning och innefattande bestämmelser, hvilka för närvarande ej finnas med full tydlighet och fullständighet uttryckta, får Utskottet vördsamt tillstyrka, det molte Rikets Stunder bifalla Rong!. Majlis ifrågastullda Nådiga Proposition. Slockholm den 19 Maj 1857. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Lag-Ulskottets Betänkande. Anis. till Exp.-Utsk. d. 22 Maj 18S7, kl. 12 m. Betänkande, i anledning af Kongl. Majds nådiga proposition om antagande af en författning angående straffarbetes och fängelsestraffs verkställande i enrum. Samtliga Riks-stånden hafva till Lag-Utskottets behandling öfverlemnat Kongl. Maj:ts i berörde ämne i Nåder aflåtna proposition, hvilken lyder sålunda: «I samma mån brottmåls—lagstiftningens förbättrande fortgår uti den såsom ändamålsenlig numera allmänt erkända rigtning, att de tillförene brukliga kroppsoch skam-straffen utbytas mot frihetsstraff, hvilka icke allenast böra vara tillräckligt allvarliga för att afskräcka från brott, utan derjemte skola afse den brottsliges förbättring eller åtminstone hans räddning undan den ytterligare förhärdelse och försämring i moraliskt hänseende, som erfarenheten visat vara en oundviklig följd af fångars gemenskap med hvarandra under strafftiden, i samma mån framstår ock behofvet att genom lag ordna sättet för frihetsstraffens verkställighet.
Sådant torde förhållandet vara med den theoretisk» undervisning • \ • 1 Den 14 Juli. i 209 ningen i dessa Skolor, Hvad ater elen praktiska angår, får Utskottet endast anföra, att genom upphäfvandet af alla hinder för Jordbrukets och Slöjdernas förkofran, genom väckande af uppmuntran och täflan, kunna endast Näringarnas tillväxt befordras, och då blifver slutligen hvarje Uandtmans jordbruk, och hvarje Slöjde-idkares verkstad, den hasta Skola för den uppväxande Medborgare-class , som danas till dessa yrken. Utskottet kan derföre, för sin del , ej inse nyttan af ifrågavarande vidlyftiga anstalter, då redan inrättningar finnas i Samhällets Oeconomiska organisation, sorn, enligt sin natur, nödvändigt måste fullkomligare och bättre uppfylla ändamålet, än de förra, oaktadt hvad moda och kostnad som heldst Staten skulle uppoffra at deras införande; men Utskottet får likväl härvid anmärka, att de Arbets-Skole Inrättningar , som redan inom flera Städer äro vidtagna, grunda sig på helt andra principer, än de föreslagna Industri-Skolorna, och derföre ej med de sednare böra förblandas; samt att Utskottet på intet sätt velat härmedelst afstyrka dessa Arbets Skole Inrättningars bibehållande eller införandet af andra dylika, men öfver hvilken sednare omständighet likväl här ej torde vara rätta stället att vidare sig utlåta. Jemte ofvan anförda ifrån förnuftsslut härledda grunder , får Utskottet i öfrigt åberopa erfarenhetens vittnesbörd och de exempel, hvilka flera Stater, der Folkoch Industri-Skolor blifvit inrättade , varnande framställa. Men om jtckså de grundsatser.
Så val i anledning af Eders Kongl. Maj:ts under den 26 Maj Stats-Utskottet meddelade Nådiga proposition, som inom Rikets Stander väckt motion rörande förhöjning af det anslag af 5000 R:d, Riksens Ständer redan förut gjort , till bestridande af kostnaderna för den Lag-Comité, som blifvit nedsatt, för att öfverse oell förbättra Rikets allmänna Civiloch Criminal-JLagar; hafva - Den q8 Juni'. 129,3 Va Riksens Stander tagit detta ämne i behörigt öfvervägande; och ehuru Riksens Ständer nu* som vid sistförflutna Riksdag, äro af den öfvertygelse, att Ledamöterna i Lag-Cotnitéen snarare böra vänta, efter fullbordadt arbete, en mot deras möda svarande vedergällning, än ett större arvode under arbetets fortgång, hafva de likväl, med afseende å de anförda vigtiga skäl, beslutit att det redan gjorda anslaget må med 3000 R:d förökas, hvarigenom hela detta anslag för LagComitéen tillsammans till 8000 R:d Banco årligen skall uppgå, och, efter förut stadgade grunder, till Lag-C.omitéens behof användas; hvilket beslut Riksens Ständer härmedelst få Eders Kongl. Maj:t i underdånighet meddela. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormagtigste Allernådigste Konung Eders Kongl. Maj:ts På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner Ji, t. Landtmarskalk underdänigste, tropligtigste tjenare och undersåter På Prest Ståndets vägnar J. A. Lindblom n. v. Talman. På Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndets Vägnar H. Schwan k. t, Talman) vägnar Lars Olsson zj. v. Talman. Upp - 1294 Den 28 Juni. Uppläst lios samtliga Riks - Stånden den 28 Juni. Riksevs Högloft.
Oä >7, (lode Ilerrar oek 8venske lVlän, ansett tillräckligen verksamma ocli allmänt gällande stadganden till skvdd 5ör dem, som med fängvärden kalva befattning saknas, kafven k, genom uuderdänig 8krifvelss clen 8 sistlidne I^laj, föreslagit, att i lietta afseende mätte stadgas, som foijer: "Öfverläder länge eller bäktad gerson i allmänt fängelse eller arbets-inrättning, eller under forsling, ^Vaktmästare, V^aktkarl, fäng-gevaldiger eller annan gerson, som olver fängen tillsatt är, oek dräper konom eller tillfogar konom blänad eller blodvite, miste lilvet, drager fänge i vredesmode knit eller annat vapen emot kevakningen, straffes, ändock ej skacla sker, meri 20 par spö eller dagars fängelse vict vatten ock kroik ock varcle i senare fallet straffet, seclan Utslaget derom vunnit laga kraft, genast satt i verkställigket, utan alseencie dera, att clet brott, kvarlöre fängen kan vara bäktad, tilläfventyrs icke ännu blifvit pröHadt eller afgjordt;" kvarjemte d förmält läder anse clen förklaring köra mecklelas, att clen i ii §. af i^ Lap. Dättegängs-Lalken, vakter oek clem, som kättens eller konungens Defallningsbafvandes kucl oell ärencle gä, tillagde rättigket, att sjelfve ecleligen vittna om clet, som dem i tk^c lall bänder, mä utsträckas äfven till ciena, kvilka öro till ^ängvaktare eller fångförare vecierkörligen antagne. flvaci angär fdert förslag till straffbestämmelser, i afseende pä fänges krott emot person, sorn ofver konom tillsatt är; sä utvisa Hongl.
Krigskollegium uti häröfver afgifna underdåniga utlåtanden tillstyrkt förhöjning, lika för alla, med 30 Ridr till 100 Ridr banko, att från och med innevarande års Bih. till R. St. Prat. 1856 <SL 1857. 4 Sami. 1 Afd, 2 Band. 5 Höft. 9 66 Stats-Utskoltets Utlåtande N-.o 7/. början utgå; varande derjemte upplyst, att antalet af ifrågavarande personal utgör vid Gardes-regementena 56 och vid Artilleri-regementena 161, eller tillhopa 217 personer. Då uppenbart är att, i följd af numera stegrade pris å de till beklädnaden hörande artiklar, den beklädnadshjelp af 70 R:dr B:ko, eller 105 R:dr R:mt, som för närvarande bestås, icke kan vara tillräcklig, fordrar billigheten, att någon tillökning deri beviljas, och finner Utskottet, att denna, såsom föreslaget är, skäligen kan bestämmas lill 45 R:dr sistnämnda mynt, så att den nu utgående beklädnads-hjelpen ökas till 150 R:dr; hvaremot Utskottet anser sig icke böra tillstyrka, att denna förhöjning må äfven för innevarande år beräknas. För öfrigt och då Utskottet förut föreslagit uppförande å de tvänne Gardes-regementenas stater af nya löner för 8 Sergeanter vid hvartdera regementet, och förmånen af beklädnadshjelp torde böra förunnas äfven desse Under-officerare, lika med det öfriga underbefälet, hemställer Utskottet, att nytt beklädnads-anslag för nämnde Sergeanter anvisas till belopp af 150 R:dr för hvardera. De ökade anslagsmedel, som sålunda erfordras, utgöra för 217 personer, å 45 R:dr 9,765: — och för 16 dito å 150 » 2,400: — , eller tillsammans R:dr 12,165: — Utskottet tillstyrker alltså, att denna tillökning må af Rikets Ständer beviljas.