Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt desse icke varit särdeles militäriske, slutar jag deraf, att då jag under samma fälttåg vistades i Cöthen, såg jag en sådan officer till tidsfördrif dansa solo i förstugan till det hus, der jag bodde, och af tjenslefolket beundras för sina mjuka fotter och skickliga rörelser. Hr Lefren, Joh. Pehr: Jag för min del finner, att Utsk. haft goda skäl och anledmr att vilja tillvägabringa en lagstiftning för alt få bestämmelser ronde dessa frågor, som vi sakna. — Jag har med uppmärksamhet hört alla anmärknlr, som gjorts, och vågar yttra, att samtliga äro af den beskaffenhet , alt de borde öfvervägas af Utskottet. Fi ih. Sprengtporten samt Hrr von Hartmansdorff och Ro - Den 19 Augusti f. m. 189 senblad bafva gjort anmärkmr, hvilka, som mig synes, alla förtjena mer eller mindre uppmärksamhet, somliga för redaclionens skull, andra för att undvika misstydning af §:n. Jag röstar således för återremiss, på det att rättelse till följd af anmärkn:na må äga rum, och undantagen blifva sammanförda på ett ställe. Frih. Sprengtporten: Med Gr. Anckarsvärd instämmer jag i den åsigt han yttrat, att man för ingen del bör hylla den grundsats Ilr von Hartmansdorff framställt, alt Judar icke skulle kunna vinna befordran inom en annee, der de äro skyldige alt utgöra bevärls-pligten. Jag tror icke, att denna åsigt bör ligga till grund för något Stånds beslut ; men då fråga förut uppstått om återremiss af detta betänk., tager jag mig friheten fästa uppmärksamheten dervid, att jag befarar, att en sådan tolkning kunde göras af den redaction, som Ulsk. föreslagit, att den komme att inskränka de rättigheter, som utländningar nu åtnjuta.
Län serskildt framställt deras önskan om bifall till nämnde underdåniga anhållan, hufvudsakligen i anseende till deraf förväntade förmonligare afsättning af deras skogs-efTecter; så har Kongl. Maj:t den 8 Augusti 1836 i Nåder befallt Dess och Rikets Commerce-Collegium att i frågan afgifva underdånigt utlåtande, efter det General-Tullstyrelsen, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Calmar Län och öfriga vederbörande förut blifvit hörde. Med anledning deraf hafva sistbemäide båda Auctoriteter och de Handels-Societeter, som här nedan omförmälas, i underdånighet yttrat: General-Tullstyrelsen: att orten omkring
Derjemte och då likväl, såsom Rikets Ständer föresett, på mångå ställen skjuts-entreprenader icke mera allmänt kunde åstadkommas, har Kongl. Maj:t, med anledning af Rikets Ständers tillika gjorda underdåniga hemställan för sådant fall, i Nåder godt funnit tillåta: 1:0 Att, i likhet med hvad redan i 5 punkten af Kongl. Circulairet den i3 Augusti 1810 blifvit medgifvet vid sådana gästgifveriet der de närmast belägna Hemman , hvilka vanligen utgöra reserv-skjutsen, magta, utan för mycket betungande, derjemte bestrida hållskjutsen, Kongl. Majrts Befallningshafvande egde alt, emellan reservoch hållskjuts-lngen , bemedla sådan öfverenskommelse, att det förra jemväl öf~ vertoge det senares skjutsnings-skyldighet, emot viss betingad ersättning, så vida ej sjelfva skjutslega!! skulle göra tillfyllest; dock att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skulle dervid tillse, att, genom den såluuda 22 Allm. Besv.- och Oec.-Ulsk. Bet. IV.o 84• ökade skjutsningen af reservlaget, intet hinder för skjutsens bestridande uppkorame; 2:0
St. välje genast, sedan riksdagen blifvit öppnad, de Utsk , hvilka skola ärendena bereda.” Att bereda ärender är Utsk:ns sak. De fall, för hvilka Utsktn äga beslutanderätt, äro i grundlagen nnggrannt ocii fullständigt antydda och tillkännagifna. På ett annat ställe säges att grundlagarne skola efter deras ordalydelse tolkas. Deruti ligger älven grunden för Ulsktns pligter och rättigheter. Näst grundlagen, tolkad efter sin ordalydelse, loide äfven den praxis böra komma i fråga, hvilken varit följd vid voteringar i förstärkt StatsUtsk. under flera föregående riksdagar, så väl som under denna. Jag liar haft tillfälle alt hafva R. o. Adts förtroende att såsom ledamot deltaga i förstärkta StatsUlskts voteringar, och grunden för dessa voteringar har alltid varit af Riks.Stln insända justerade votertspropostr. Ett annat sätt synes mig äfven derutinnan eget, besynnerligt och oriktigt, då nemi. StatsUtsk. består af 36 personer, men det förstärkta af 120 personer. Alt nu voteringsrätten eller anslagsrätlen skulle hvila på 36 personer, men sjelfva voteringen verkställas af 120, synes mig vara alldeles orimligt. På alla dessa skäl instämmer jag med dem, som yrka det behandlingssätt af detta ämne, som PresteSt. vidtagit, samt i den begäran, som blifvit gjord, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. lill antagande af PresteSt:s inbjudning. Hr Lagerheim, Lars Magnus: Att ett RiksSt. yttrar sin förvåning öfver att ett Utsk., efter Ståndets förmenande, träd t utöfver gränsen för sin grundlagsenlig» verksamhet, synes mig vida naturligare, än all en ledamot af delta Stånd öfver ett sådant handlingssätt sig förvånar. Örn man kunde länka sig våra fordna partitiders SecrelaUtsk. och commissionär fortsatta under vår representation, så ser jag intet annat medel till förekommande deraf, än att emotsälla sig sådana till oordningar och störande af landets lugn ledande tilltag hos våra Utsk., hvilka likväl mäste erkänna R.
Ridd ersk a pet och Adeln, öfverlemna nfirJagde vidimerade afskrifter af de 2:ne PimtocollsUtdrag af den 17 sistledne Martil, som tillföi ordnade StatsSecretei aren för Kongl. Kammar Kxped i tion en, Herr Friherre Ehrenborgh, under den 8 dennes, i förenämnde än - Den i5 April. 439 damål mig tillsändt, det ena rörande Cancellieafgiften vid Ansökningsoch Besvärsskrifter i enskildta mål, samt det andra, angående PassContoirs inrättande på tjenliga ställen i alla Rikets Län. Stockholm den io April 1818. G. af Wetterstedt. Afskrift. Utdrag af Protocollet öfver KammarÄrenden, hållit inför Hans Maj:t Konungen, i StatsRådet, på Stockholms Slolt, den 17 Martii 1818.
Om en landskamererare sjuknar eller dör och en länsbokhållare blir förordnad i hans ställe, anser jag, i fall förändringen antoges, att det likväl vore Konungen obetaget att tillåta den mannen att kallas landskamererare, efter han verkligen har gjort landskamereraretjenst. Helt annat är det med dem, som aldrig gjort den tjenst, deraf de blott fått den skenbara benämningen. Många hördes ropa på propos. Ilr Pr int zéns kjöld, Carl: En värd ledamot, Hr Gripenstedt, har, under erkännande att den förändring, hvarom nu fråga är, innefattade inskränkning i ett prerogativ för Konungen, understödt förslaget, och, såsom ett af de förnämsta skälen derföre, anfört den allmänna sats, att om ett Konungen tillhörigt prero - Den 5 Sep tem Ii er. ?JI gativ skulle vid dess utöfning hafva befunnits skadligt, så borde det bor Itagas. Vi vela, alt i grundlagen finnas, icke blott detta, utan äfven manga andra prerogaliver, Konungen förbehållna. Genom conseqvent tillämpning af denna sats, skulle också för hvarje gång en partiopinion bildade sig derom, att något annat Konungen tillhörigt prerogativ blifvit missbrukadt, man strast vara färdig med förslag om dess borttagande, och man skulle sålunda småningom bortplocka alla de ädla stenar, som finnas i Kronan, sä att endast skalet komme att qvarstå. Garantierna mot missbruk af de kungliga prerogativerna böra ligga, i främsta rummet uti Konungens personlighet, och i det andra hos de rådgifvare, hvilka äro pligtige att honom räda, och derföre äro ansvarige. Alen att för missbrukens skull ändra grundlagen och inskränka Konungens rättigheter är, efter min öfvertygelse, håde skadligt och oriktigt. Samme talare har likaledes anfört, såsom skäl för prerogativets borttagande, att detsamma vore i Konungens hand ett verksamt medel till corruption. Jag hade sannerligen icke väntat mig, det man skulle föreställa sig en Konung, som kunde eller ville tillåta sig att begagna detta medel, för att dermed corrumpera.
Riksdag funno för godt bevilja, det enahanda öfverflyttning på IndragningsStaten af en afskedad Embetseller Tjenstemans vid Lan^«-St2ten pension linge ega rum, ansågo dock Rikets Ständer, i anseende till den större fördel, som härigenom skulle Lands-Staternas personal tillskyndas, enär deras indelta löner bibehållit sig 1 värde, men deremot penninge-löntagarnes, genom myntvärdets fall, vida nedgått, sig böra bestämma, att högre pensioner ej måtte de indelta lönlagarne tillgodokomma, än som svarade mot pénninge-löntagande vederlikars; och jemte det Rikets Ständer härvid upptogo de tjenstemanna-grader, som i detta hänseende skulle jern föras, förklarades tillika, att, om någon Lands-Statstjensteman skulle i ordinarie lön uppbära mindre än dess vederlikar med contant lön, den förre då finge åtnöja sig med pension efter innehafvande indelning. Detta Rikets Ständers stadgande, bifallet af Kongl. Maj:t och kungjordt genom Kongl. Kammar-Collegii Circulaire-Bref den 11 Oct. 181 <7, innebar sålunda den rättvisa princip, alt de Civile Embetsoch Tjenstemäimen, så med indelta som contanta löner, skulle såsom pensionairer få tillgodonjuta lika förmon, på grund af äldre Lönings-Staters föranledande; men sedan, vid myntvärdets fall, det funnits nödigt tillägga de penninge-löntagande någon förbättring i lönerne, så skulle, enligt Herr af TuneTäs yttrande, genom det af Stats-Utskottet nu föreslagne förklarande, den obillighet uppslå, att, i strid mot den förut antagne grundsatsen, Lands-Slats Embetsoch Tjenstemännen undfinge vida lägre pensioner än deras vederlikar med contant lön.
Tinget handlagda förut icke med slut afhulpna mål, samt afslutat Tinget, utan att dagen härför blifvit genom kungörelse i vanlig ordning eller genom särskild underrättelse till hvarje part tillkännagifven, hvarigenom inträffat, att bemälde Johan Jansson, som vid Tinget haft ett skuldfordringsmål anhängig!, deruti Häradsrätten sistnämnde dag afsagt utslag, hvilket hufvudsakligen gått Johan Jansson emot, icke kommit i tillfälle att iakttaga laga tid för erläggande af vad emot utslaget; hvarföre Johan Jansson påyrkat ansvar å Domhafvanden samt hans förpligtande att utgifva skadestånd. Sedan, i anledning häraf, åtal blifvit emot bemälde Domhafvande förordnadt och skriftvexling i vanlig ordning försiggått, derunder Johan Jansson uti afgifven skrift närmare uppgifvit sina ersättnings anspråk, har Kongl. Svea Hofrätt genom utslag den 28 November 1861. sig utlåtit, att som den tilltalade Domhafvanden medgifvit att han, på sätt emot honom anmärkt vore, afslutat i fråga komna Ting och dervid afkunnat utslag uti de under Tinget förut handlagda mål, utan att dagen härför blifvit genom uppläsande af kungörelser i kyrkorna inom Häradet eller genom särskild underrättelse till vederbörande parter förut kungjord, samt upplyst vore, att ofvanomförmälde af Johan Jansson anbängigtgjorda mål dervid blifvit af Häradsrätten afdömdt; alltså och då hvarken den af Domhafvanden åberopade omständighet, att kungörelser angående Tingets afslutande ofvannämnda dag, Lördagen den 29 December 1860, blifvit.
Föredrogs å nyo och remitterades till Sär , skildta Utskottet, Perr Hammarskjölds, Lorenzo, den 3 dennes eftermiddagen på bordet Eg - de Memorial, om upplösning af CanzliStyrelsen, jemte Herr Hallencreutz’s, Sten Engelbrecht, d, 7 dennes i anledning deraf afgifne yttrande. Upplåstes och lades på bordet Constitutions. Ftskottets den 27 sistlidne Februari afgifne Utlåtande, i anledning af Riksens Ständers remiss |t Kongl. Maj;ts Nådiga skrifvelse, angående Pans Kongl. Höghet Kronprinsens utnämnande, att i vissa fall föra ordet uti Kongl. Regeringen. Dan II Martil. 58i Upplåstes följande från RiddarhusUtskottet Ihkpmne Memorial; £Se Bilagan N;o 5). Lades på bordet. Upplåstes ett så lydande från RiddarhusUtskottet inkommet Memorial; (Se Bilagan N;o 6.) Ladés på bordet. Anmåltes och emottögs Hans Excellencé HofCanzleren Herr Grefve af Wetterstedt, hvilken å Kongl. Majits Höga vägnar aflemnade Kongl. Maj;ts Nådiga proposition till Riksens Ständer om nedsättning i den årliga Saltpetergården; gifven Stockholms Slott den 10 Mars* 1825.. Herr Grefven och LcindtMarskcilken anmodade Hans Excellence Herr Hof-Canzleren att till Kongl. Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga "vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Majits Högstberörde Nådiga proposition skulle med första varda till handläggning företagen. Sedan Hans Excellence Herr Grefven och jfofCanzleren blifvit på vanligt vis utbeledsa - 582 Den ii Martu'. gad, begärde Hans Excellence Herr Grefve Fleming, Claes ordet, och yttrade sig:
Slutligen anmältes och bordlädes Exped.-Utsk:ts Utlåt:n: JM 4, i anledning af en utaf Komiterade till tryckfrihetens vård gjord framställning ang:de förändradt sätt för tryckningen af R. St:rs underd. skrifvelser; och JM 5, i ani. af framställdt förslag ang:de särskild tryckning af de inom Riks-St:n väckta motioner. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 8 e. di. In fidem, O. Brakel. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.-utdr. för d. 15 d:s e. m. och pleniprot:t för d. 8 d:s. Företogs val af Bänkman efter nedannämnde Hrr, nemi. Inom Fjerde Bänkmans-Afdelningen: JU 140. Frih. Leuhusen, Carl Herman; Inom Sjette Bänkmans-Afdelningen: JU 278. Frih. Beck-Friis, Corfitz Augustin; Inom Sjunde Bänkmans-Afdelningen: Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik; Inom Tolfte Bänkmans-Afdelningen: Hr Leijonancker, Fredrik Wilhelm; Inom Fjortonde Bänkmans-Afdelningen: JU 1846 A. Hr Fock, fullm. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar; JU 2082 A. Hr Mannerskantz, Carl Axel; Inom Tjugondeförsta Bänkmans-Afdelningen: JU 2010. Hr af Geijerstam, Olof; Och befunnos vid valförrättninges slut hafva blifvit till Bänkman utsedde Inom Fjerde Bänkmans-Afdelningen: JU 119. Frih. Lybecker, fullm. Gr. Lewenhaupt, Adam Ludvig Casimir, med 7 röster; Inom Sjette Bänkmans-Afdelningen: JU 287. Frih. Rappe, Axel Ludvig, med 4 röster; Inom Sjunde Bänkmans-Afdelningen: JU 304. Frih. Fock, Alexander Georg Brandelius, med 9 röster; 92 Den 19 November.
Jag vördar StatsUtskls förfarande i denna angelägenhet, ty, sjelf representant, är det min pligt att mera afse den allmänna än den enskilda nyttan; men då jag finner skälen rättvisa, att Staten ej kan taga mindre ränta, än den sjelf gifver, och jag på denna väg ej ser något hopp till lindring i Borås stads sorgliga belägenhet, vågar jag fly till H. B. o. Adis samt StatsUtskis behjertande af min vördsamma anhållan, att då Borås stads invånare icke beviljas någon vidare förmån i penningeväg, dem mätte beviljas förmånen af tid. Jag begär, utom hvad StalsUtsk. tillstyrkt, att med 10 procis afbetalning å 60,000 ridr, hvarmed början nästa år skulle göras, måtte äga anstånd till och med 1840, då jag hoppas, att staden redan så förkofrat sig, att denna afbetalning då vore möjlig. I annat fall skulle staden med nästa år bölja att erlägga i skattebidrag, räntor och afbetalning å lånen af Staten något öfver 3o,oc;o ridr blco; och då naturligtvis kan förutsättas, att invånarne äfven hafva betydlig skuld hos enskilda, lärer hvar och en liitt finna, att sådana summor ej kunna utpressas af i,4>4 skattskrifna invånare i en tvenne gånger, nära efter hvarandra, afbrunnen stad. Under hopp att H. R. o. Ad., äfvensom Utsk., skall hilliga mitt anförande, anhåller jag vördsamt om återremiss af betänk., och att detta anförande måtte få densamma åtfölja. 364 D c u a5 April. Hr Sandelhjelm, Paul, anförde skriftligen: Såsom ögonvittne till den förödelse, sista olyckliga katastrophen i Borås åstadkom, kan jag icke undgå att yttra några ord i förevar, ämne. Man vet, att staden knappt hunnit resa sig ur gruset efter 1822 års brand, då den svåra branden 1827 inträffade, ödeläggande nästan hela staden.
3 Lap. du8titias-Rädet /vZ-Mg yttrade, att kan an8äg den i förlaget gjorda indelning af för8ök, uti fulländadt oek ofulländadt, ieke vara fullt ändamäl8enlig, enär det, efter du8titise-kädet8 tanlig, nä8tan aldrig kunde med 8älcerket antagg8, att gerning8- mannen gjort allt kvad L Kan8 lda till det ä8^ftade krottet nödigt var, 8ävida det8amma ej kommit till kullkordan, oek de88utom det i munga fall^ klefve 8värt att Kö8tamma grän8en emellan fulländadt ock ofulländadt kor8ök. 8tadgandet 1 i H., att gerning 8kall för för8ök 8trail'a8, i den män körnöket till fullkordan 8ig närmar, trodde du8titise-Rädet mot8vara, kvad lagen lämpligen kunde till ledning i detta af8eende innekälla, ock du8titiss-Rädet Kem8tällde korden8kull, om icke kerörde ät8killnad korde utgä, kvaraf någon förändring i upphällningen kleive en följd. K/L. t/// 6. 80 /Vol. 7 §am/.^ 7 7^ //a/z. 3 Bro/>c>5rtro,l^ /V.o §A. dustitiss-Bädet Oretve 6u^a/ ^/c/o// Ljoa^s äter, under äBero^ande ak Bvsd Ban i Dag-Beredningen anfort, enligt Bilaga vid Beredningens Drotocoll den 21 duni detts är, förklarade sig dels den sk Dammar-Bädet TVreo^e// vidsre utveeklade mening, stt Irels detts Oa^itel Borde utgä, ssmt att, der försök till knott snses straffvärdt, sädant Borde vid Bvsrje serskildt ksll utmärkas. Dögste
Proposition till 2,55o,ooo: — —■ a) ökas med 260,100: —- t 2,810,100: Brån vinsskatt, upptagen till 545,000: ökas med 187,000: —• —• 732,000: — —• Charta Sigillala, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Propostion, . 320,000: Postmedlen, enligt Dito Dito . 4^°»ooo: — ~— Piestantier, enligt Dito Dito . 100,000: — Transport 4>4l2»loo: ~ — BevittningsUtskottets Betänkande N:o 5. Transport 4>412>10o: Bevillning efter usta Artikeln _, har 183r utgått med 935,278: -—• — minskas med \ eller 3n,666f återstår 623,611-j som utföres med — Om hälften af fastighets - bevilln i ngen a fd ra ges , eller hvilket är detsamma fastighelsafgiften minskas från 2 per mille till 1 per mille, afgår 366,087: — •— då återstå 1,084,297: som utföres med . , . 1,084,000: —•
Ankom d. 28 Junii 1823' Memorial, till Biksens Ständer, rörande StatsUtskottets anmärkningar mot disposition af Stat sränt em edel för Kongl. 'Iheaternes understöd. Till följd af samtlige Riks-Ståndens Remiss, under den 26 sistlidne Februarii, & en af Stats-Utskotiet, i Memorial N:o IO, uppgifven anmärknirigs-anledning mot föredraganden af Handelsoch FinanceÄrendena, får ConStitutions Utskottet härmedelst vördsamligen utlåta sig öfver detta ämne, iunefattadt i Stats-Utskottets särskildt aflemnade Protocolls Utdrag, af den S2 i nämnde Månad, deruti, med åberopande af hvad Riksens Ständers Revisorers Berättelse bland annat innehåller, angående en, genom influten ränta å de, jemlikt Kongl. Brefven den <2 t och 29 November 1815 samt den 14. Maji 1817, åt dåvarande Filial-Discontverken i Malmö och Götheborg samt Wermlands Bruksegare beviljade penninge-försträckningar, vunnen och till 56,904 R:dr 39 sk. 5 rist. belöpande Stats-lntrads användande för Hufvudstadens Theatrars understöd intill näst Constitutions-TJtskottets betänhanden. io§ infallande Riksdag, Stats-Utskottet, enär denna Räntetillgång egentligen bort öka öfverskotten å Stats-Inkomsterna och till Riksgälds-Contoiret levereras, förmält sig äga desto större anledning att anmärka tillstyrkandet af förberörda disposition, som Riksens Ständer, uti underdånig skrifvelse den 8 Julii 1818, om anslåendet af 30,500 R:dr för enahanda ändamål, härvid fästat det uttryckliga vilkor, att Staten skulle för alltid frikallas från vidare utgift för Theatrarnes behof, än dertill årligen bestådda 5,900 R:dr.
Underdånig berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt afseende i Westmanlands Län för åren 1851 till och med 1855. § 1 Om Millvi* allmänna beskaffenhet. Lj nder ifrågavarande qvinqvennium har Länets allmänna beskaffenhet icke undergått någon väsentlig förändring. Till vinnande af säkra och pålitliga upplysningar om Riket i Statistiskt hänseende är uti Kongl. Instruktionen för General-Landtmäteri-Kontoret, Provins-LandtmäteriKontoren samt Landtmätarne i Riket den 4:de Maj 1827 förordnadt om upprättande af Geografiska kartor öfver alla socknar inom hvarje Län med beskrifningar; och stadgar Instruktionen i 51 § af hvilka Landtmätare dessa kartor böra upprättas. Rörande formulärer till dessa socknekartor och beskrifningar, och verkställigheten af livad Landtmäteri-Instruktionen derom stadgar, innehåller Eder Kongl. Maj.ts nådiga Bref den 12:te December 1845 och den 24 Januari I851 bestämda föreskrifter, på grund hvaraf Öfverdirektören vid Landtmäteriet till samtlige Landtmätarne i Riket angående socknekarteverket utfärdat åtskillige Cirkulär-Bref, det sista af den Esta Juni 1855. Till följe af hvad sålunda är förordnadt hafva, inom detta Län, hitintills socknekartor med beskrifningar blifvit af Landtmätare upprättade öfver trenne socknar, nemligen öfver Westerås-Barkarö, Kärrbo och Sala socknar, hvilken sistnämnde äfven innefattar Sala stad; och åt andre tjenstgörande Landtmätare i Länet hafva för socknekartors upprättande anvisningar blifvit lemnade å Wester-Wåhla, Bergs, Lundby, Svedvi, Wester-Löfsta, S:t Ilians, Huddunge, Wester-Fernebo, Karbennings, Harakers, Rytterns, Himmeta. Bro, Gunnilbo, Fläckebo och Köpings socknar samt Köpings stad.
Vid reglering af utgifterna under Riks-Stalens dåvarande Nionde Hufvudtitel, hade Rikets Ständer, jemlikt underdånig skrifvelse af den 23 December 1840, beslutat, att för det i Stockholm inrättade Teknologiska Institut finge på nyssnämnde Hufvudtitel, bland annat, uppföras 14 000 R:dr, motsvararande hvad Institutet hittills haft sig anslaget af Manufaktur-Diskont-fonden, som hädanefter blefve från den - — « — na utgift befriad, samt att den under Kongl. Kommerse-Kollegii förvaltning ställda Manufaktur-lånefondens behållning i årliga vinstmedel, efter afdrag af alla omkostnader i och för låne-rörelsen samt inträffade förluster, hvarje år borde till Riksgälds-Kontoret inlevereras. Sedan Kongl. Majit i nåder anbefallt Kongl.
Då det synes billigt att en person, som redan i 4 år tjenstgjort såsom ordförande vid kommunal-stämman derefter får sjelf bestämma huruvida han skall emottaga ett förnyadt uppdrag eller icke, äfvensom att en embetsoch tjensteman, som af sin befattning är hindrad att vara ordförande får vara fri från ett sådant uppdrag, äfven utan att mängden och beskaffenheten af hans embetsgöromål un derkastas någon granskning af kommunal-stämman, tillstyrker Utskottet, att denna § må erhålla följande förändrade lydelse: Kommunal-stämman utser bland sina inom kommunen bosatta, röstberättigade medlemmar, en ordförande och en vice ordförande för fyra år. Ej må annan sådant uppdrag sig afsäga än Embetsoch tjensteman, som af sin befattning är hindrad att uppdraget fullgöra, den som efter de fyra sistförjlutna årens tjenstgöring såsom ordförande eller vice ordförande är i ordning att derifrån afgå, den som uppnått 60 års ålder samt den som förmår uppgifva annat förhinder, som af kommunal-stämman godkännes. § 16- Då det i allmänhet måste anses höra till god ordning att ej Sabbatens helgd och frid störes genom sammankomster och öfverläggningar i verldsliga ämnen å lielgedagar, men ett ovilkorligt förbud emot hvarje kommunal-stämmas hållande å sådana dagar skulle på landsbygden medföra betydande olägenheter har Utskottet dock ansett det lämpligen kunna stadgas att åtminstone ej de tre ordinarie kommunal-ståmmorna få utsättas till dag då gudstjenst hålles, hvadan slutet af paragrafens första moment, torde böra hafva följande lydelse: — ”Är kommuual-stämma utsatt till dag då gudstjenst hålles skall kungörelsen den dagen ånyo uppläsas. De i § 17 omnämnda ordinarie kommunalstämmor må ej till sådan dag utsättas. § 17. Beträffande tiden för den första kommunal-stämmans hållande har Landshöfdingen von Troil uti sin reservation föreslagit dess framflyttande till Mars månad.