Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 2 och 9 dennes på hordet lagda memorial ]N:o 31, angående erhållen återremiss af Utskottets memorial N:o 13, fann Ridderskapet och Adeln det icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarme. S. D. Remitterades till Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskotten Herr af Ströms, Israel Adolphdenna dag afgifna motion, angående förändring i sättet, huru afkornsten af Härads-allmänningarna må komma de utsynings-berättigade till godo. S. D. Då nu ånyo föredrogs Constitutions-Utskottets, den 2 och 9 dennes, på bordet lagde memorial N:o 33, angående ytterligare framställda an märknings-anledningar, med afseende på Stats-Rådets bristande fulltalighet, beslöt Ridderskapet och Adeln, att detta memorial utan vidare åtgärd skulle läggas till handlingarne. S. D. e. m. Då nu ånyo föredrogos så väl Stats-Utskottets Utlåtande N:o 76, i anledning af Rikets Ständers Revisorers åren 1835, 1837 och 1839 afgifna berättelser om samma år verkställd granskning af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående Fondérs tillstånd, styrelse och förvaltning åren 6o6 Prot. Den uti 191 §. af Utlåtandet JN:o 76 omtalda anmärkning ansågs böra lemnäs utan vidare åtgärd. S. D. Återremitterades Banco-Utskottets den 2 och 9 dennes, på bordet lagda Utlåtande ]N:o 69 öfver ett väckt förslag, att beräkningen af ränta på ränta i Rikets Ständers Bank måtte i alla de fall, der sådan räntpbgräkning eger rum, upphöra. Prot.
Till hyra för en hage, som skall användas dels till bete för sjuka Hästar och dels till plantering af åtskilliga Medicinalväxter, uppföres, enligt Förslaget 350 Till extra utgifter, såsom Rockers och Instrumenters inköp, underhållande af Inventarier, vagnar, selar, tömmar m. rn., upphandling af ved, ljus, skrifmaterialier, hästar för undervisningen , medicamenter till försöks anställande, foder för hästar, arbets-hästars anskaffande, bestridande al de Inrättningen 6oo Underdåniga Skrifvelser, årligen åliggande onera samt arfvode för Protocolls och Räkenskapers förande m. m., bestås, i ett för allt, årligen - looe — —• och hafva Riksens Ständer endast intill nästa Riksdag beviljat sistnämnde tvänne Summor, i den förmodan, att, när Inrättningen vunnit stadga, inkomsterne dervid skola blifva tillräcklige till bestridande af dylika utgifter. För vidmagthållande af den i Hufvudstaden anlagde Veterinaire - Inrättning , låta Riksens Ständer alltså på Medicinal-Staten under Riks-Statens 2laHufvudTitel, uppföra ett belopp af - 7,103 R:dr 16» Och hafva Riksens Ständer dervid velat fästa det vilkor, att för Inrättningens alla inkomster och utgifter ina upprättas särskild och speciel redovisning, som, lika med räkenskapen öfver Stats-Werkets öfriga medel, bör af Riksens Ständer och deras Revisorer granskas.
I betraktande häraf och då Kongl. Jlaj:t, genom nådig Resolution den 30 Januari 1830, med afslag ä gjord ansökning om uppbörds stämmornas på Öland förrättande i Juni månad, medgifvit vederbörande att, dä särskilda omständigheter något år gjorde ett sådant anstånd nödigt, derom med underdånig ansökning för tillfället inkomma, saknar Utskottet anledning förorda motionärens framställning, hvilken alltså torde af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm den 2 April 1860. Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 90. Ank. till Exp,«Utik, den 7 April 1860, kl. 8 •. m. Utlåtande, i anledning af täckt motion angående arrende af Norrforss laxfiske i Westerbottens län.
Bibliotheket göromål beror i betydlig mån af det anslag, som Ständerna för nya böckers inköp bevilja, och således tror jag, att först måste bestämmas, huruvida StatsUtsk:s förslag om 3000 r:drs beviljande lill inköp af böcker bifalles eller icke. Godkännes lllsk:s förslag, dä blir en tillökning i tjenstemänuens göromål deraf en följd; afsläs det åter, då uppkommer derigenom ingen ökad tjenslgörings-skyldighet. Men dessutom har jag ett annat skäl. hvarföre jag anser, alt ett beslut i fråga om ökadt anslag lill böckers inköp bör föregå beslutet om tjenstemannapersonalens företräde, nemi. det, att anslaget blifvit tillstyrkt lill följd af K. M:s nåd. propos. om tillökande af Bibliotheket, en sak som är af materiel beskaffenhet och ökar Rikets behållningar i detta afseende, hvaremot motionen afser en tillökning i tjenstemannapersonalen, eller en löneförhöjning, hvilken, efter det sista alternativet, skulle minska anslaget för böckers inköp, minska del af Konungen först afsedda, af StatsUtsk. tillstyrkta anslaget för förökande af Statens materiella egendom, Bibliolhekels förökande med nyare liders vetenskapliga alster. Jag tviflar mvcket, att StatsUtsk. kan förändra Konungens nåd. propos. om böckers inköp till ett anslag till aflöning åt en förökad tjenstemannapersonal. Skälen för detta mitt tvifvelsmål torde för en hvar ligga sä klara, att det vore olämpligt att ingå i en närmare utveckling deraf. Det är en grundsats, att man bellie beviljar anslag lill förökande af Statens behållningar, än lill ändamål, sorn medtaga desamma. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag bestrider icke, att flere tjenstemän kunna behöfvas, i samma mån som flere böcker inköpas; men jag nödgas bestrida motionen, att af anslaget lill böckers inköp göres afdrag för att öka tjeustemannapersonalen. Skulle man jemföra antalet af tjenstemän och böcker vid det K.
Allmänna meningen har ock, vid flerfaldiga tillfällen, uttalat sitt ogillande deraf, att egare åfjord, sorn för jernvägens behof skall afstås, icke sällan erhålla Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 13 en ganska högt beräknad ersättning jemte det att samma jernväg, för hvars anläggande öfver hans mark han sålunda undfår en ansenlig betalning i penningar, tillskyndar honom betydliga fördelar och förhöjer värdet af hans egendom. Om det nu också icke kan åligga den enskilde att i annan ordning, än som genom expropriations-författningarne finnes bestämd, för jernvägsanläggningarne afstå sin jord, så torde dock med visshet kunna antagas, att den ersättning, som härför bör honom tillkomma, i allmänhet skulle komma att uppskattas efter billigare och rättvisare grunder, om denna ersättning utginge af kommunerna, än då, såsom hittills egt rum, expropriationen skall af Staten bekostas. Det torde ock i allmänhet vara billigt att, då Staten för anskaffandet af dessa kommunikationsmedel underkastar sig högst betydliga uppoffringar, de orter, som af jernvägarne beröras, och i följd deraf utaf dem skörda betydliga fördelar, åtminstone i någon mån bidraga till bestridandet af de för dessa anläggningar nödiga kostnader. Visserligen har man å ena sidan inväudt, att då de orter, genom hvilka Vestra stambanan och den redan färdiga delen af den Södra framgå, i allmänhet utan all uppoffring från kommunernes sida fått jernvägen framdragen i sitt grannskap, innevånarne i de trakter, genom hvilka de nya stambanorna komma att anläggas, möjligen kunde åberopa detta förhållande såsom skäl, att äfven för sin del vinna befrielse från deltagande uti kostnaden för Statens jernvägsanläggningar.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Uti., N:o 30.) S. A. K. Hos Rikets Ständer liar erinran blifvit gjord derom, att jernelfekter, som komma från uppstadsvåg, hvarest vågumgälder redan äro belalde, och som afgå till andra vågplatser, der samma jernelfekter skola åter vägas och enahanda umgälder derför erläggas, äro, blott för det de passera Stockholms sluss-linia, utan någon här skedd omlastning, underkastade ej blott vågafgifter till Stockholms stad å 1 sk. 6 rst. B:ko per skeppund, utan tillika provision å 1 sk. samma mynt per skeppund till hufvudstadens våg-inspektor, oansedt de förut vanliga sluss-umgälderne i allt fall skola utgöras, hvilket förhållande, som icke grundade sig på nödvändigheten att bekosta och underhålla de i och för en sådan varutransport och trafik åstadkomma inrättningar, samt, för jern transporten, serdeles från de norra orterna, som hemta sitt tackjern från Norbergs östra och vestra bergslager, orsakade både uppehåll och onödig beskattning, hvilken, sammanlagd med öfriga statsumgälder, förmått åtskilliga befraktare att undvika passagen genom Stockholm och i stället taga den längre och besvärligare vägen genom Södertelje kanal; och hafva Rikets Ständer, vid öfvervägande af hvad härutinnan sålunda förekommit, ansett det vara hvarken med rättvisa eller billighet öfverensstämmande, att afgift erlägges lill Stockholms våg för elfekter, hvilka, utan att å denna våg föras eller derstädes uppvägas, endast genom staden transporteras, hvadan Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anhålla om nådig föreskrift, att vågafgift för tackjern och andra effekter i berörda fall icke måtte vidare ega rum. Rikets Ständer framhärda etc. Förslag till tind. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Febr. 1851.
Hr von Hartmansdorff, Aug: Jag tror, alt Utsk. vid detta tillfälle begått ett misstag. Det är klart, att den tillökade charlan å handlingar ingifna hos K. Al., är den förhöjning, som rätteligen mäste betalas. Någon högre afgift kan icke komma i fråga. Då är det, på sätt Hr Gunther redan anmärkt, icke skäl att befria deri ena parten från en afgift, som den audra parten får betala. Gr. Cronhjelm: Då detta mål inom de sammansatta Ulsk:n föredrogs, upplystes icke af någon bland LagUtsk:s ledamöter, att någon olika lösen lades pä handlingarne, då de insändas till K. Al. än eljest. Alen om det nu också skulle vara händelsen, att denna chartan är högre, så borde åtminstone den charta, hvarmed handlingen förut är belagd, afräknas, och endast skillnaden tilläggas. Jag erkänner uppriktigt, att jag icke har någon erfarenhet i dessa mål, men jag kan icke påminna mig annat, än att inom Utsk:n upplystes, alt chartorna voro lika i detta fall med andra, och så mycket minnes jag bestämdt, att det icke upplystes, att den sednare chartan endast utgjorde skillnaden emellan båda chartornas belopp, utan att således bela chartatafgifleu erlades, och parten alltid skulle till någon del blifva lidande. Då nu öfverläggningen förklarades vara slutad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm. 0111 R. 0. Ad. bifölle Bevillu.- och LagUtsk:ns betänk. Ropades starka nej, blandade med ja. Uppå sedermera framställd propos., blef detta betänk, af R. o. Ad. a fslaget. Föredrogs Gr. Sparres, Erik, i gårdagens plenum på bordet lagda motion om utfärdande af en lagförklaring af innehåll, att den beslutade förändringen af arfslagarne ej må anses gällande för födda barn af redan ingångna äktenskap. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att denna motion, sådan den i dag blifvit till bordel aflemnad, var så lydande: Frih.
I anseende till den emellan dessa handlingar förefunna skiljaktighet, och då, ehvad det i Utslaget eller saköreslängden utsatta förvandlingsstraff öfverensstämde med KämnersRättens i målet fattade beslut, detsamma varit origtigt och emot Lag stridande, enär rätteligen blott de efter Missgernings-Balken och 1813 års Kongl. Förordning Anders Larsson ådömda böter, tillsammans 8 R:dr 16 sk. Banco, skolat umgällas med fängelse vid vatten och bröd, enligt den i 5 Kap. 4§ StraffBalken stadgade beräkningsgrund, bestämdt till åtta dagar, men den, för öfverträdelse af Magistratens åberopade kungörelse, honom ålagda vitesbot, bordt, likmätigt loKap. i § UtsökningsBalken och Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, serskildt till åtta dagars enkelt fängelse förvandlas, hvaraf följde, att den sakfällde, som utstått bestraffning i likhet med saköreslängdens innehåll, fått vidkännas det svårare straffet dubbelt emot hvad Lag bjuder; är äfven detta mål, genom skrifvelse den 5 April i836, öfverlemnadt till AdvocatFisculsEmbetet i Kongl. Götha HofRätt, med anmodan, att i laga ordning åtala det emot KämnersRätten anmärkta, både lagstridiga och vårdslösa förfarande, samt tillika bereda vederbörande ersättning för derigenom vållad skada och onödig kostnad.
Majas Nådiga åsigter i detta ämne torde, såsom i hög grad upplysande och såsom jemväl egande full tillämplighet å frågan om grunderna för beskattningen ä mjölqvarnar, här få i minnet återföras, hvad uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer den 13 Nov. 1828, angående förändrade grunder för Legooch Salusågars samt Valkoch Stampverks beskattning, bland annat, finnes förmäldt, nemligen: att af de serskilda förslag, Karnmar-Collegium i förevarande afseende framställt, det syntes ega företräde, som åsyftade att afskaffa all grundränta å sågqvarnarne och att betrakta dem endast såsom Fabriks-iurättniugar, deraf årlig bevillning efter deras uppskattade värde, grundadt på afkastningen deraf, husbebofs-sågningen likväl oberäknad, komme att såsom för fabriker i allmänhet erläggas samt i Bevillnings-Förordningen regleras och bestämmas till ett sådant belopp, sorn motsvarade både den nuvarande grundräntan och bevillningen, och hvarigenom någon minskning för staten i dess af qvarnarne förut erhållna inkomster icke syntes vara att befara. Såsom skäl till antagande af detta förslag, framställde sig dels den likhet i beskattningen, som derigenom skulle uppkomma, dels och i synnerhet den omständighet, att sågqvarnar i sjelfva verket icke syntes hafva egenskap af sådan fast egendom, derå grundskatt lämpligen bör ega rum, helst inkomsten deraf, beräknad in natura eller penningar, desto mindre kan för längre tid bestämmas, som det alltid blir svårt, om icke omöjligt, att, såsom grund för en sådan ständig skatt, med någon tillförlitlighet utröna beloppet af den skog, som vid en sådan inrättning för alltid kan komma att afverkas. Häraf synes, att Kongl. Maj:t redan den tiden ansåg den gamla grunden för qvarnars beskattning olämplig, och har sedermera, genom Kongl.
En Vallonhammares årliga tillverkning är omkring 1500 Skeppund, hvarå, efter nyssnämnde grund, bör i Bevillning erläggas 750 R:dr, och om denna Bevillning, efter Riksens Ständers antagna princip, anses utgöra fem procent af behållen inkomst, så borde behållningen vara 15000 R.dr, hvaraf följer, att vinsten på hvarje skeppund Jern skulle utgöra 10 R:dr Banco, och således till Ridd, 0. jtid. Prat. Dm 31 Mars. verkningskostnaclen vara ganska ringa, samt hvarje Vallonhammares välde, derefter till Capital uträknadt, skulle uppgå till 300,000 R:dr. Att detta är obilligt, bevisas deraf, att Beredningsoch Taxerings-Comitéerne i hela den orten icke värderat någon Hammare öfver 30,000 R:dr, äfvensom att Österby Bruk, uti samma Bergslag beläget, blifvit, efter det å Bruket åsätta värde, till Bevillnings utgörande taxeradt, sedan PröfningsComitéen ett rättvist afseende å ett inom Bruksbolaget nyligen om en viss andel afslutadt köp. Då nu tillkommer, att hvarje under en Bruks-egendom hörande hemman eller lägenhet, som antingen med Spannmål , Kol eller forslingar bidrager till Bruksrörelsen, blifvit efter ortens gångbara värde uppskattade, och derföre särskildt Bevillning erlagd , så tyckes ett sådant värde af 300,000 R:dr för en Hammare vara så mycket orimligare, som frågan endast rörer byggnaderna , samt rättigheten att tillverka Stångjern. Det är visserligen sannt, att DannemoraJernet äger företräde framför allt annat, men orsaken dertill igenfmnts icke allenast uti rudimaterien, utan ock i sjelfva beredningssättet, och just detta beredningssätt tillskyndar Bruksägaren de kostnader, som tillhöra Vallonsmidet, och hvarigenom denna Jerntillverkning blir dyrare än all annan. Att beskatta»
Bankens utelöpande Transportsedlar utgjorde den 3o Juni i83j, enligt samma års Revisions-Berältelse, (pag. 16): 95,274 st. tili ett belopp af R:dr 3,340,740: 47- 6. från sistnämnde dag till den 1 Juli innevarande år äro inlöste 52,5 t4 » —- — » 1,821,024: 37. r. så att utelöpande dylike sedlar sistberörde dag utgjorde ^2,^60 st. till ett belopp af R:dr 1,519,716: 10. 5. deribland funnos 1 Sedel å R:dr 10,000, ulgifven den 18 Mars i83o, samt 3:ne Sedlar å R:dr 5ooo, hvardera, utgifne under den 25, 3o och 3i Januari i83i. 2't £<. I afseende på Bankens öfrige Sedlar, af äldre slagen, hafva BancoFullmägtige, den 22 November i838, förordnat, att då Sedlarne , af livitt papper, å 2 och 3 R:drs valörerne, uli Bankens Cassör inkomma, desamma icke vidare böra i allmänna rörelsen utgifvas, utan skola, ehvad de finnas mer eller mindre förslitne, i stadgad ordning, uppbrännas.
ByggningaBalken. XIX. B. 57. >56. A. 227. XX. E. >2. — N:o 48. i anledning af väckt fråga om laga fardag å så kallad embetsjord i stad. XX. B. 43. — N:o 49- i anledning af återremiss å N:o 25. XX. B. 43- A. 90. Nio 5o. i anledning af återremiss å N:o 14. XX. B. 43. A. 90. — N:o 5r. i anledning af återremiss å Nio 33. XX. B, 43. A. 91. — Nio 52. i anledning af RiksStåndens serskilta Beslut angående Utskottens Betänkande Nio . 6. och Utlåtande N:o 35 om ändringar och tillägg i Kongl. Majrts Nådiga Legostadga för Husbönder och Tjenstehjon. XX. B. 43. A. g3, XXI. B. 322, 369. XXII. — N.‘o 54- i anledning af väckta frågor rörande fa 11 i gförsörjningS-anstalterne. XX. B. 255, 528. Å. 55i. XXI. A. 23g. XXII. B. 83. A. 100. E. io5. — N:o 55. i anledning af återremiss å N;o 48. XXI. U. >5g. A. 23g. — N:o 56, i anledning af återremiss å N.’o 54- XXI. A. 23g. XXII. B. 83. A. 100. E, io5, — Nio 57. med anmälan af RiksStåndens beslut, rörande Utskottens Memorial N:o 52. XXI. B. 322, 36g. XXII.
Ruskin, den store engelske tänkaren o c h estetikern, som talar med stämman af en profet om dessa saker, säger: » Skönheten har af försynen anordnats att vara ett af de element, hvarigenom själen ständigt u p p e h ä l l e s; » o c h vidare, att ingen sann föreställning om skönhet är möjlig förutan sinnets renhet, att skönhetskänslan hvarken är sinnlig eller intellektuel endast, utan beroende både för sin sanning och innerlighet af hjärtats rena, öppna o c h rätta tillstånd. O c h åter, att vår moralis ' ka natur i dess fullkomning endast kan erfara nöje af cle högsta möjliga materiella källorna, och den egenskap, hvarigenom vi mottaga sådant nöje, är en fulländad smak. Att omsorgsfullt vårda denna skönhetskänsla ocb att odla den rätta smaken är således nödvändigt för utvecklingen af vår natur i allmänhet såsom menskliga varelser med andliga behof, hvilka fordra näring lika väl som de F. I. dessa dagar, då så mycket talas o c h skrifves, höra vi äfven mycket om skönheten i alla dess olika former. V ä r t tidehvarf har stundom blifvit kallad nyttans tidehvarf; vi tro dock icke att det rätteligen förtjänar detta namn allenast. Skönheten, såsom den äldre och vackkroppsliga. I skönhetens universalrike hafva män o c h kvinnor olika uppgifter att fylla. A t t skapa och De frambringa tillkommer i hufvudsak männen. hafva varit o c h komma troligen alltid att blifva de stora mälarne, skulptörerna, poeterna och kompositörerna. M e n o m männen äro de skapande, så äro kvinnorna de förvaltande. Solidastl Billigast! Bref besvaras omgående. SDUN 342 tillkommer det i allmänhet — icke att sitta ensam i ateliern eller vid skrifbordet, ägnande hela sin personlighet åt att framställa rena skönhetstyper — utan att bringa resultaten af detta trägna arbete in i hvardagslifvet, att göra det bästa inom konsten kändt, samt sprida så mycken skönhetsom möjligt öfver alldagliga föremål o c h sålunda höja hela lifvet för sin omgifning.
Jag drogs hit af något som var starkare än jag, starkare än alla förnuftsgrunder: det var ett så våldsamt begär att se er, att tala med er. FRU RAMBERG. Vet ni inte, att man aldrig bör se en skådespelerska utom scenen; det förtager illusionen, säger man. Nå? (Skrattar.) Désillusionné? ZETTERSCHÖLD. Nej. FRU RAMBERG. Det kommer. Vänta bara. ZETTERSCHÖLD. Jag skall vänta så länge ni vill! Det är en njutning bara att lyssna till er röst – den rösten, som kan säga allting. FRU RAMBERG. En skådespelerskas röst! Den är skolad, det är hela hemligheten. ZETTERSCHÖLD. Den är vacker, det är för mig det afgörande. FRU RAMBERG. En sådan röst skall man aldrig tro. ZETTERSCHÖLD. Hvad menar ni? Det ligger en hemlig skärpa i allt hvad ni säger. Är ni ond? FRU RAMBERG. Åh, ni kom ju för att komplimentera mig! Och jag är fåfäng – som alla skådespelerskor. ZETTERSCHÖLD. Och elak! FRU RAMBERG. Och svag för blommor. (Med en gest åt buketten.) Tack. Det var ett godt sätt att afväpna min elakhet. ZETTERSCHÖLD. Det ser nästan inte så ut. (Paus). Vet ni hvad det är i ert spel, som gripit mig mest? FRU RAMBERG. Nej. Låt höra. ZETTERSCHÖLD. Er förmåga att älska. FRU RAMBERG. Julia måste ha den förmågan. ZETTERSCHÖLD. Måste! Tror ni det låter befalla sig? FRU RAMBERG. Ja. Ni har rest och haft tillfälle att studera. Älskar inte Julia på alla Europas teatrar? ZETTERSCHÖLD. Jo; men inte så. Er Julia väckte hos mig något jag aldrig förr erfarit. FRU RAMBERG. Hvad kunde det vara, som ni aldrig erfarit? ZETTERSCHÖLD. Det törs jag inte säga er. Ni skulle skratta. FRU RAMBERG. Det är inte svårt att gissa. Och jag har hört det samma förr. ZETTERSCHÖLD.
Bränvin, — B — Bränvin, rörande verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om ansvars-bestämmelser för oloflig försäljning deraf: B. V. 702, 703, A. 703. Bränvins-brännings-medlen, angående beräkningen af dem samt af tull-medlen, post-medlen och stämpel-pappers-afgiften: B. V. 608, 624, A. 624, E. 665. Bränvins-brännings-redskap, i anledning af väckt motion om eftergift af ett Kronolänsmannen L. G. Bengtzon ådömdt ersättningsbelopp för undervigt å inlöst sådan redskap: B. II. 297, 531, 535, A. 535. Bränvins-tillverknings-afgift, i anledning af vackt fråga om restitution af dylik afgift vid export till utrikes ort: B. V. 76, 130, 215, A. 220, B. 550, 553, A. 553, E. 702. Bröllop och barndop, i anledning af vackt motion om upphörande af penninge-insamlingar vid nämnde förrättningar: B. II. 612, 621; III. 124, A. 127, E. 429. Burén, Didrik Pontus af, dess yttranden: I. 472; V. 512. Byalag eller annan samfällighet, i anledning af väckt motion angående sättet för stämnings delgifvande åt —: B. II. 611, 620; lil 161, A. 163; B. IV. 400; V. 41, A. 41.
— i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, i fråga om upphörande af de Sjö- och Stapelstäderne beviljade afgifter för fartyg, som besöka Köpingar och Landthamnar samt der intaga laster. Aug. Aug. 2 A. P. 272, 436* Nov. 2 A. P. 128. ■— i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, i frågan om modification af Författningarne, angående meddelande af pass åt Utländske Män, som i Riket söka inträde. Aug. P. 4°5- Aug. 2 A. P. 272, 436. «— angående förtydligande af Skogsordning gen af den 1 Aug. i8o5. Aug. P. 541 * Sept. P. 9, 100. Oet. P. 427- — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande i frågan 0111 befrielse för Gottlands hemmansägare att in natura allemna Skattetjära. Aug. P. 542- Sept. P. 10, 101. — i anledning af väckt fråga om rättighet för ägare af enstaka hemman i allmänhet, att till andra personer under full äganderätt upplåta en viss del af hemmanets ägo - 26 rymd. Aug. P. ion. Nov. P. 87. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, om förändring af tiden för Mönstringars förrättande. Aug. P. 1012. Oct. P. 207. — om upphäfvande af stadgandet rörande uteslutande användande af Ekebark vid de så kallade Engelske Lädergarfverierne. Aug. P. 1 o 12. Nov. P. 87. — i anledning af yrkad rättighet, alt vid Skatllagde Husbehofsoch Lego-Sågqvarnar få försäga så stort antal stockar som helst. Aug. P. 1012. Oct. P. 207. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående förslag lill upphäfvande eller ändring af vissa stadganden i Scholaeordningen. Aug. 2 A. P. 126’.