Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I enlighet med hvad i fråga om regleringen af utgifterne under Riksstatens 5:le hufvudtitel blifvit i underdånighet anmäldt, bar till ersättning för fyra ordinerade skollärare vid Flottan, som afstå från förhöjd tjenstårsberäkning blifvit å Allmänna Indragningsstaten uppfördt ett sammanlagdt belopp af 66(5 R:dr 32 sk. 43:o. I öfverensstämmelse med hvad i underdånig skrifvelse den 20 innevarande månad är vordet anmäldt, hafva å Allmänna Indragningsstaten blifvit öfverflyttade de pensioner, hvilka af MiIitieboställs-kassan för närvarande utbetalas till nedannämnde einbetsoch tjenstemän, nemligen: a) på grund af ovilkorlig pensionsrätt vid afskedstagandet: 462 Expedilions-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse, N:o 174. förre Kamereraren i f. d. Indelnings-kontoret, Krigsrådet G. A. af Sillen * B:ko R:dr 1,428: — f. d. Aktuarien, Kamereraren J. C. von Böhnen . » » 238: — Tillsammans 1,666: — b) i följd af beställningarnes indragning vid 1831 års organisation af Krigs-kollegium: f. d. Kammarforvandten, Krigsrådet A. Roos 591: 8. f. d. Kassören, Kamereraren ni. m. Axel Fröling 469: 24. f. d. Bokhållaren, Kamereraren A. Brinck 46C: 24. f. d. Kammarskrifvaren, Expe,ditions-Sekreteraren C. M. Elgenstjerna 314: 8.
KronPrinsessan, om uppvaktning bos H. K. H-; PresteSlåndets beslut, ixs 290, Adelns, IX s 293, BorgareStåndets, IX s 2q3, BorgareStåndets, IX s 195. om fastställande af en årlig Under hållsSumma för II. K. H. StatsUtskottets Betänkande, 1Y 3. s 48—55, bif. af PresteStåndet, IX s 53g, af Adeln, IX s 572, af BorgareStåndet, IX s 583, af BondeStåndet, IX s 594. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 8. Kruse, Grosshandlaren, angående Lån af Bränvin till. Se Sterky & Comp. Krut, utrikes försåldt, till förstärkande af anslagen för 3:dje HufvudTiteln; Revisorernes anmärkning, II s 19, 21, 29, 3o. StatsContoirets Förklaring, II s 32 — 35. Anmärkningar i Constit. Kungelf, om återupprättande af en TrivialSchola i; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1191. |G4 Utskottets Betänkande, Vill s 392—> 3qG, bif. af Adeln, IX 217, af BondeSlåndet, IX s 221, af PrésteStåndet, IX s 23o, af BorgareStåndet, IX s 23a. Kungsgårdar, om försäljning till Skatte af, och Oflicers-Boställen; Konungens Nådiga Proposition, I 1. s i5(}—-168, remitt. till StatsUtskottet, II s 1137. Utskottets Utlåtande, IV 2. 5946,947» bif. af Adeln, IX s 270, af PresteStåndet, IX s 274, af BorgareStåndet, IX s 276, af BondeStåndet, ix s 280.
I detsamma blef hon dock helt rädd, ty han, som låg pk marken, tycktes alldeles blekna bort, och ögonstenarna vandes inåt .hufvudet. Det var, dock.ej .så, .att han var skadad eller sårad. Det var sinnes. rörelsen lian ej tålt .. Aldrig: förr. hade sh stridiga och. starka; känslor rört sig inom ' denne enslige skogsbo. Han var glad öfver flickan och. an blef ond och blyg ocli ändå stolt öfver att hon .var så stark. alldeles hufvudyr af det. Den stora starka ungiuön lade armen om .hans rygg och reste upp honom. Hon bröt ljung ocli piskade hans ansigte med de styfra kvistarna tills blodet kom i. rörelse. D&amp; lians små ögon åter vände sig mot dagsljuset, lyste de af nöje vid att se henne. Alltjemt teg han, men handen, som ho11 lagt om hans lif, drog han fram ocli smekte den. Han var ett barn af svält och tidiga mödor. Torr och gulblek, köttlös och blodfattig var han. Hon kände sig rörd af att lian var så försagd, lian, som dbck syntes vara bortemot trettitalet. Hon tänkte, att han inhtte lefva. alldeles ensam inne i skogen, eftersom han var SH ömklig ocli så illa kladd. Ingen månde han. äga, som såge om honom, ingen mor eller syster eller käresta. Den stora barmhärtiga skogen .utbredde sig öfver obygden. Döljande och skyddande upptog den i sitt sköte allt, som sökte dess hjälp. Med höga stammar stod den vakt kring björnens ide, och i täta buskars gröna skymning inrymde den småfåglarnas äggfyllda bon. P&amp; denna tid, då folket ' annii 1iö11 triilar, rymde.månqa af dessa till skogen och funno skydd bakom dess gröna murar. Där lefde de i ett stort fhgelse, som de ej vågade lämna. Skogen hiil1 dessa sina f h g a r i sträng tukt. Den tvang de slöe till omtanke ocli uppfostrade de i träldomen förfallne till ordning och ärlighet. Endast den flitiga ga.f den nådeii att lefva. De båda, soin möttes på heden,.
Likväl bör jag, af förekomne anledningar, icke underlåta att närmare förklara, hvad jag bär en gång förr yttrat i frågan, om vid Upsala Academie Svenska grundlagarne varit föremål för Historiarum Professorns föreläsningar. Jag bar vid hvarje tillfälle böflitat mig om noggrannhet i uppgifter. Med iakttagande af denna grundsats, har jag icke ovillkorligt påstått, att Historiarum Pro" fessorn hållit offentliga föreläsningar öfver våra Grundlagar, utan jag nämnde att, enligt hvad man försäkrat mig, förhållandet varit sådant. I ett allmänt kändt Dagblad har en onämd författare, med åberopande af sin mångåriga Academiska erfarenhet, nyligen velat bestrida, att vid Upsala Universitet några föreläsningar öfver Sveriges Grundlagar ägt rum. Men Professor Geyer har i dessa dagar lein - 144 Den 18 December i nät mig upplysning, att, fastän hans ofTentli* ga lectioner icke varit egnade åt grundlagarnes utveckling, har han under flera år i enskilda föreläsningar afhandla t Sveriges Statsförfattning, ehuru med större vidlyftighet för de äldre tiderna, än för de sednare; och hvad våra nuvarande grundlagar serskildt beträffar, har han icke ansett sig tillständigt, att commentera dem; men då de af hvar och en, utan serskild handledning, kunna läsas, har han fordrat redovisning för deras innehåll vid de Juridiska examina, i hvilka Historiarum Professorn, enligt Kongl. Majrts Beslut af den C) October 1812, deltager. En utförlig anmälan härom ämnar Professor Geyer i någon allmän Tidning ofördröjligen införa. För öfrigt får jag åberopa N:o 23 af Svensk Litteratur-Tidning för innevarande år, såsom bevis, att de Studerande både genom Föreläsningar erhållit begrepp om Svenska Grundlagarne, och i Examina fått ådagalägga, hvad de i detta afseende veta. Den Skyttianska Professorn är ålagd att läsa öfver Politiken och Stats-författningarne i allmänhet; under enskilda Föreläsningar bar hail äfven afhandlat Sveriges Constitution; och som kunskapen derom, enligt hvad jag serskildt inhemtat, utgör en af hans fordringar vid hvarje Facultets-examen, lärer ingen, utan att hafva vunnit denna kunskap, anmäla sig till någon sådan examen.
Fullmägtige hafva redan här ofvan framlagt ”skälen för denna sin öfvertygelse, och tillägga nu att äfven om, mot hvad ”verkliga förhållandet är, premielån vore ett lotterispel i ordets rätta betydelse, ”Staten dock icke skulle, vid moget öfvervägande af sina intressen, kunna af”säga sig möjligheten att, efter omständigheterna, begagna sig af detta medel ”för sina financiela negotiationer. Det är icke ensamt lånesökanden, som före”skrifver lånevilkoren och sättet för lånets uppbringande; äfven långifvare!! eller ”öfvertagaren måste derom ega en bestämmande röst, särdeles om lånet sökes ”utrikes och den sednare måste rätta sig efter de bruk och methoder för pen”ningars anskaffande, som der utbildat sig och den tiden derstädes, såsom de ”lämpligaste, allmänt anlitas. Premielån hafva i nyare tider allt mer och mer ”kommit i bruk emedan de både åt låntagaren och långifvaren erbjuda flere ”fördelar, och äfven för penningeoch fondmarknaden i allmänhet anses fördel”aktiga, i thy att obligationerna å dem, ställda på mindre belopp, hellre ”stanna i hvila, och alltså ej trycka på cirkulationen. Preussen har ej funnit ”det för sin ”värdighet” och sin kredit menligt att upptaga sådana lån; likaledes flere andra Tyska Stater, bland dem äfven fristaden Hamburg, och i ”Frankrike, der förbud mot enskilda lotterier äfven existerar, har det aldrig af ”någon blifvit satt i fråga, att premielån, som äfven der i nyare tider allt iner kom”mit i bruk, ehuru ej från Statens sida, hvilken för sina lån följer inskriptions”systemet för perpetuela räntor, skulle kunna betraktas såsom lotterispel och falla ”under förbudet deremot.” ”Fullmägtige anser sig vidare böra upplysa om att, ehuru Riksgälds-kon”toret förbundit sig att här i Stockholm inlösa de till sednaste jernvägslån hö”rande, utlottade, 4|-procents-obligationer, för hvilka innehafvaren här önskar er”hålla liqvid, någon sådan förbindelse dock ej blifvit öfvertagen, hvad premieobligationerna angår.
Re» verserne till den 1 October 1817 upplupne Ränta; Och förhålles på enahanda sätt med dylike Discont-Papper, livi ka hädanefter i förr» berörde ändamål ytterligare varda deponerade, intill den dag, då Rikets Höglofl. Ständers de« finitiva Beslut härom fattas. 7:0 För Götha Canal-Bolagssamt Malmo Disconter kommer serskild redo att göras; och, derest, emut all förmodan, sedan Skulderne bilf - *1144 Staisoch Banko-ZJtskottens Betänk anden, vit till fullo Jiqviderade, öfverskott vid någondera af desse Disconter skulle uppkomma, skall ett sådant öfverskott tillhanda hållas, i första rummet Borgenärerne och derefter Actie-ägarne i den Discont, der öfverskottet uppkommit. 8:0 Utredningen af Götheborgs Discont öf;vertages äfven af Staten och besörjes af Riksgälds-Contoiret. 9:0 I likhet med hvad som är stadgadt om Götha Canal - Bolagssamt Malmö Disconter, skall utredningen af Götheborgs Discont vara verkställd inom Fem år, att räkna från den dag, då utredningen uti Riksgälds-Contoiret är 3cungjord, att taga sin början; Och till hvilken, tid denne Disconts utestående Lån således böra vara^ infordrade; hvadan några Lån-omsättningar icke få beviljas under de sista Nio måna-} der af den till Fem år bestämda utredningstid. 10:0 Alla af Directiorien öfver Götheborgs Discont på Banken dragne, ordentligen bokförde och bland Allmänheten utelöpande As-' signationer skola, vid uppvisandet, till fulla beloppet med Banco-Sedlar inlösas, så snart denna inlösen blifvit kungjord. 11:0 Götheborgs Disconts öfriga Skulder liqvideras till fulla beloppet med RiksgäldsContoirets Obligationer på Fern år, att räkna från den dag, utredningen blifvit kungjord, att taga sin början, med en femtedels årlig afbetalning och Sex Procent årlig ränta. 12:0 På alla de uti nästförestående puukt omförmälde
Med anledning af dessa anmärkningar anhåller jag om återremiss till Utskottet. ■* Friherre Boije, Ludvig, hade inlemnat följande, sorn upplästes: I conseqvence af de grundsatser jag förut framstält, då jag yttrade mig, angående grunderne för den blifvande Bevillningen, nemligen att Rikets Ständers pligt till Nationen är, att Statens nödige behof, icke slösagtigt, men icke småagtigt, förse; samt att efter dessa behof rätta Bevillnings - V Den 19 Maji e. m. anslaget, sorn, utan att öka Folkmassans FÖrdor, kan förökas, dels genom antagande af den rättvisaste af alla beskattningsprineiper, den af ett progressif-förhållandé till erkänd förmögenhet, och dels genom återgående till öfverflödets beläggande med särskild bevillning; måste jag ogilla åtskilliga delar af StalsUtskottets förslag; nemligen: 1:0. I Utlåtandet öfver Löne-regleringen inom Andra HufvudTiteln, och deraf den för StatsMinistrarne och StatsRåderne, erkänner Utskottet rigtighqten och billigheten af de skäl, som för en föreslagen förökning i deras löner voro anförde; men förklarar, alt, i afseende på StatsVerkets inskränkta tillgångar, i förhållande lill de mångå nu förekomne ökade och lika nödvändiga utgifter, kunde StatsUtskottet icke, för dessa Rikets Högste och mäst magtpåliggande Embeten, föreslå en större förökning, än en, till frågans vigt, och Nationens billiga omdöme, så litet svarande, att, om man kunde glömma dessa Embetens värdighet, man snarare skulle tro, det Utskottet velat ihågkomma dem, med små välvilliga årliga gratificationer, till uppmuntran att hoppas på mera framdeles. Så fattigt, som Utskottets nyssnämde fattigdomsskäl är, så lätt är det också undanröjdi, om man vill antaga den ut - 378 Den 19 Maji e. m. väg jag föreslagit; men, i alla fall, är det andra skälet, af lika nödvändighet, icke alt förena med verkliga förhållandet.
En länsman eller en kronofogde har i allmänhet i sin instruktion sig förelagdt, att inrapportera hvad om förekommer så fort ske kan; men fortare kan det icke Ben 18 Jali. 547 slke, än med den person, som transporterar in fången, såvida icke rapporten skulle afgifvas pr telegraf. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af det förev:de mom:t, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvartill svarades (lere ja och nej i blandning, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren likaledes utföllo med blandade ja och nej, hvarefter propos. på bifall till mom:t förnyades samt besvarades med många både ja och nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Olivecrona begärde votering. Uppsattes och justerades följ:de voter:s-propos.: »Den, som bifaller 9:de mom:t i 19:de §:n af Lag-Utsk:ts i Retänk:t N:o 36 afgifna författms-förslag, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. det ifrågav:de mom:t.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 18. Nej — 19. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. 10:de mom:t. Bifölls. ll:te mom:t. Hr Olivecrona: Afven i afseende å detta mom. vågar jag vördsamligen föreslå en återremiss. Det heter nemi.:
Då, på sätt nämndt är, Utskottets förra utlåtande i ämnet blifvit af tvenne riksstånd godkändt, och de hos Ridderskapet och Adeln samt Presle-ståudet före återremissernas beviljande afgifna yttranden icke innefatta andra skäl än sådana, hvilka redan vid ärendets första handläggning hos Utskottet kommit i öfvervägande, har Utskottet funnit sig böra, med vidblifvande af sin förut tillkännagifna åsigt, hemställa, att den väckta motionen örn låne-underslöd för reparation af Linköpings domkyrka icke måtte Lill någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Ank. till Exp. Utsk. d. 30 Juni kl. 7 e. m. Memorial, i anledning af erhållen återremiss A Utlåtandet, No jq5. (U. A.) Stats-utskottets under N:o ip5 afgifna utlåtande, i anledning af väckt motion 0111 låneunderstöd för förstärkning af vågbrylaren och uppmuddring af hamnen vid Wisby, har af Bonde-ståndet blifvit till utskottet återremitteradt; men som, enligt ankomna protokolls-utdrag, de Irenne öfriga Riksstånden bifallit förenämnde utlåtande, hvadan, jemlikt ^5 § riksdags-ordningen, ärendet är af Rikets Ständer afgjordt, har utskottet funnit återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda. Ank. till Exp.-Utsk. d. 30 Jani, kl. 7 e. m. Memorial, i anledning af erhållen äterrerniss A utlåtandet, n:o iqy. (U. A.) Från Preste-ståndet har Stats-utskottet erhållit återremiss å sitt under n:o 197 afgifna utlåtande, angående ifrågastäldt låneunderstöd åt Wexiö domkyrka samt Institutum Clinicum och Läns-lazarettet i Lund; men som berörde utlåtande blifvit af de trenne öfriga Riks-stånden bifalleL, har utskottet funnit sig icke kunna, emot stadgandet i 75 § Riksdagsordningen, taga vidare befattning med förevarande, af Rikets nu församlade Ständer sålunda redan afgjorda, ärende.
Huruvida desse mine anmärkningar kunna föranleda till återremiss af Utskottens Utlåtande, öfverlemnar jag till Herr Grefvens och LandtMar - 56 Den u Maji. skalkens, samt Ridderskapets och Adelns upplysta hepröfvande. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Lag-samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens ifrågavarande Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till bifall å Utskottens berörde Utlåtande. Ropades äfven Ja och Nej. Hans Excellence hemställde sluteligen, om Ridderskapet och Adeln fann för godt att afslå Utlåtandet. Ropades starka Ja, jemte några Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att, som efter hvad Ilans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Ridderskapet och Adeln afslagit Lagoch EkonomiUtskottens berörde Utlåtande. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 8 sisth April under N:o 101 afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers år 1827 gjorde anmälan, Den ii Maji. 57 angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhörige Krigsskepp och redogörelsen för derföre influtne medel; blef berörcle Utlåtande, på begäran af Herrarne Rosenblad^ Bernhardoch af SchmidtGeorg Lars } jemlikt 49 §• Riksdagsordningen, ytterligare lagdt på bordet. Föredrogs ånyo Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens d. 25 sisth April under N:o 3 afgifne, samt den 7 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande öfver väckte Motioner, angående beskattning å Caractairer utan motsvarande Embete och tjenst. Herr Rosenqvist 3 Fredrik Leonard uppläste följande:
Lärarne, hvartill Prester skola användas, borde förses med bestämda instruetioner och tillerkännas beräkning af tjensteår; af Nils Strindlund: att hvarje pastorat, vid Pastors afgång, borde serskildt för ifrågavarande ändamål stå ledigt ett år, och den derunder fallande inkomsterr användas till Folkskolor; af Nils Månsson: att Helgon-skylden, som tillfaller klockarne för barna-undervisningen, borde, om denna undervisning af dem underlåtes, indragas och användas till Skolorne; af Lars Jönsson: att en undersökning mätte företagas, huruvida, för bidrag till Folkskolorna, någon tillgång af kyrkornas fordna och nu innehafvande egendom kunde vara att påräkna; samt att en tredjedel eller hälften af de icke offentligen redovisade inkomster, sorn falla af ledige Pastorsoch Comministers-beställningar, då tvister uppstå omderasåterbesättande, borde af Consistorierne uppbäras och anslås tili ifrågavarande angelägenhet; af Olof Lindbäck: att anslag af Stats-Cassan till Skolinrättningar på landet icke med skäl kan begäras; hvadan han föreslår att: Statssamt Allm. Besv. och Oecon.-Vtsk. Betänkande N.o 34• 3 j:o anstalt till skolefond må inrättas i hvarje Socken; 2:0 för hvarje inom Socknen mantalskrifven person bör lill fonden erläg gas sex £6) skillingar Banco årligen; 3:o denna fond bör ställas under Kyrko-Rådets förvaltning; och för Skolhus och Lärares aflöning må |:dels tunna råg af hvarje helt hemman anslås; 4:o i samråd med Stiftets Styresman bör beslut å allmän Sockneslämma fattas så väl om undervisnings-anstalternas inrättning, efter hvarje Sockens locala förhållanden, sorn äfven angående examinerade Skollärares tillsättande, så att fonden må på ändamålsenligaste sätt användas, och hindren för den allmänna folkbildningen undanröjas. Derjemte har till Statssamt Allmänna Besvärsoch QeconomieUtskoltens gemensamma behandling blifvit remitterad en motion Anders Danielsson , som, med stöd af 56 §.
Synerna kommo allt oftare, hon talade ej mera af sig själf, utan ansåg det vara Gud, Kristus eller jungfru Maria, som talade genom henne, väckte, förmanade, bestraffade och profeterade. Hon kom i ett extatiskt tillstånd, hvarken vakande eller sofvande, och när detta gått öfver, upptecknade hon själf uppenbarelserna. Ryktet om sierskan spriddes i allt större kretsar och gick slutligen ut öfver hela den kristna världen. Sverige blef henne för trångt, och i Rom fann hon en större verkningskrets. T y verka för Guds rikes utbredande, det var den henne beherskande känslan. Hon ville först gagna sitt land, som hon innerligt älskade och sedan hela världen. Genom en ny klosterorden hoppades hon ingjuta nytt kristligt lif, och hon gaf en del af sin förmögenhet till ett kloster i Vadstena, som redan under hennes lifstid grundlades. Själf var hon outtröttlig i att bispringa sjuka och fattiga. Ingen sjukdom var så afskyvärd, att hon vände sig bort därifrån, ingen brottsling var så lågt sjunken, att hon ej sökte att hjälpa honom. För sin egen del behöfde hon mindre och mindre för hvarje år, fastän hon varit en förnäm och rik mans dotter. Hela hennes lif var ett lif i kärlek, och hon var ej af dem, som endast ropade: » Herre, Herre », utan hon sökte också göra Fadrens vilja på jorden. Katolikerna togo alltid med vördnad tillvara alla minnen efter sina helgon. Birgittas hus i Rom blef en vallfärdsort och är det än i denna dag, om det också undergått en eller annan förändring. Den bild, som åtföljer denna lilla minnesteckning, kan icke betraktas som ett porträtt af Birgitta, men den är tagen efter den äldsta kända afbildning af henne, hvilken förekommer på en tafla, som under flere hundra år prydde ett kapell i hennes hus i Rom. Nu förvaras den i ett katolskt universitet i Indiana i Norra Amerika. Hennes lekamen begrafdes först i klostret Panisperna, men sedan kroppen multnat, fördes benen under stora högtidligheter till Sverige och insattes i Vadstena klosterkyrka. När reformationen blifvit införd, befallde Karl I X för att hindra all vidskeplig tillbedjan, att de skulle nedgräfvas på ett lönligt ställe.
En lugn och opartisk pröfning skall tillerkånna denna ordning sitt sanna värde, och medgifva att om ock den yttre beklädnaden, såsom varande 100 år gammal, behöfver någon förändring, äro dock hufvudprin - -XX vin, Lagutskottets Bet Ankan dest, ciperria af den beskaffenhet, att de endast och allenast kunna föra till det sSkta ändamålets vinnande, och att: om man nu öfvergifven dera, skall troligen snart en kommande tid visa behofvet att återupptaga demHöglo fl. Beredningen klandrar > att Herrar Committerade synas hafva behållit dessa principer, och endast ombytt hamn derå. I vissa delarår förhållandet sådant, ehuru Herrar Commilterädes förslag i ganska väsendtlig» stycken afvika derifrån, jag har trott: att det senare# men icke det förra, vore ett fel af Herrar Committerade» Höglofl. Beredningen går ännu längre uti ds t efter min tanka felagtiga. Höglofl. •Beredningen synes nog litet bry sig om att lemna tillräckligt afseende till Herrar Committerades förslag, utan fastmer att i allt bereda en oinskränkt Näringsfrihet, utan afseende pä de närvarande Handtverkeriernes lagliga rätt och talan i saken. Höglofl. Beredningen grundar sina åtgärder på uppgifter om missbruk i Handtverkerierna, genora SkråLagen. SkräÅmbeten, origtigbeter, binderj ecb onödiga kostnader ro. ro. för Näringsidkare, hvilket onda, allt har skolat härleda sig från dessa förhatliga inrättningar, och Förordningar, hvilkas blotta namn ingjuter afsky och vedervilja. Ett sådant omdöme af en Beredning från arne Riksens Stan* der^ Utskott öfver Handtverkeriernas närvarande tillstånd, och de lagars beskaffenhet, som hittills varit gillande inom detaj matte förutsätta en graaf Lagöt skottet s Betänkanden. xxrx. deitg kännedom och alfvarsam pröfning af det enå och andra, innan omdömet kunnat afgöras. Jag kan likväl icke medgifva, att denna stränghet i Ssigter Sr rättvis och billig, mera i detta fall än andra.
Santessons motion omi ändring eller förtydligande af 6 Uap. a och följande §$. i Concurs-Lagen; N:o loa ,* öfver Herr Professoren BolUtéers motion örn ändring eller förtydliga!!- Prof. Utdrag den 8 October 182g. 55 de af i71<ie och 2o:de §§. i 5 Cap. af Concurs-Lagen ; samt N:o 106, öfver Riksdags-Fullmägtigen Herr P■ TVinbladhs motion ora bestämmande af viss tid, inom hvilken dom i utförd sak skall fällas och utgifvas, S. D. Stats-Utskottets Utlåtande, N.'o 028, angående utgörandet in natura, af de vissa räntetagare, anslagna kohlräntor inom Stockholms Län, af Hemman under Ortala Bruk och Norrtelje Gevärs-Factori, eller samma Räniekohls godtgörande till Löningstagarne, efter Markegångspris, blef af Preste-Siåndet afslaget. S. D. Vid förnyad föredragning af Borgare-Ståndets Protocolls-Utdrag, af den 28 Bistlidne September, innehållande inbjudning, att, till införande uti den, angående Brännvinns-bränningen, utkommande Författning, antaga de af Borgare-Ståndet beslutade och meddelade beskrifningar på pistoriska Verk af serskilda slag, beslöt Preste-Ståndet, som icke fann skäl antaga ofvanberörde inbjudning, det följande öfverskrift å Tariffen N'o 2, uti öfvannämnde Författning borde inflyta: Pistoriskt Verk består eif Panna, förste Mask värmare eller Förp anna, Mäskvännare och Reclijicat iöns-apparat. 56 Prot. Utdrag den 8 October 1829.