Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då framställde LandlMarskalken den proposition, som vi här hört uppläsas. Den var på sjelfva grundsatsen, och att den skulle införas i RiddarhusOrdningen, derföre att Utskottet då hade tillstyrkt, att den deruti skulle införas. Således tror jag, att LandtMarskalken då yttrade samma åsigt, som Herr Grefven och Ordföranden nu gifvit tillkänna. Det är just derföre att jag önskar publicitet, och önskar alt den ej skall blifva ett be - Den 3 Februarii f. m. gifvande för dagen, månaden eller en viss Riksdag, som jag instämmer deruti, att stadgandet derom bör införas i RiddarhusOrdningen. Enär nu Herr Grefven och Ordföranden yttrat sin öfvertygelse i ämnet, och jag, så vä! som Ridderskapet och Adeln, önskar slut på saken, återstår ej annat än att fråga, örn Ridderskapet och Adeln yrkar en motsatt proposition mot den, sorn Herr Grefven och Ordföranden förklarat sig kunna göra, Grefve Frölich: Jag kan ej finna, att den proposition, som gjordes vid förra Riksdagen, innefattade, att stadgandet om offentligheten skulle införas i RiddarhusOrdliingen. Propositionen lydde sålunda: Bifaller Ridderskapet och Adeln, att, såsom RiddarhusUtskottet föreslagit, offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar må äga rum, under förbehåll att, efter särskild profning, få framdeles bestämma sättet och verkställigheten af berörde offentlighet. Det är val sannt, att Riddarhus Utskottet då hade föreslagit, att stadgandet om offentlighet skulle införas i RiddarhusOrdningen; men deraf kan jag ej hämta anledning till den slutsats, att Ridderskapet och Adeln nu nödvändigt skall gå i samma fotspår som 1823. Det måtte vara Ridderskapets och Adelns rätt, att få proposition framställd enligt de åsigter, som de nu hafva. Jag har ifrån början insetcs Den 3 Februari i f. m. io5 att det, hvaremot mest skulle stridas, skulle blifva, huruvida berörde stadgande borde inkomma i RiddarhusOrdningen eller ej.
Aldern beräknas för hvar och en ifrån slutet af det år han är född. Befrielse från skyldigheten att, inom klass-åldrarne, sorn bcväiings-soldat ingå i krigs-reserven, eger rum för följande: l:o De, som genom lyten eller sjuklighet äro lill krigstjenst oförmögna; 2:o De, som äro under 5 fot och 5 tum; 3:o A.(Ista brödren bland faderoch moderlösa; 4:o Ende eller äldste sonen eller svärsonen, eller, om sådan ej finnes äldste son, eller dottersonen af enka eller fader, sorn är blind eller som ingått i sitt 70:de år. Skulle uti de fall, som i 3:dje och 4:de punkterne anföras, den, hvilken är befriad från beväringspligtens fullgörande, vara blind eller genom kroppslyten oförmögen att sig sjelf vårda, njuter brödren näst efter honom befrielse i dess ställe. 5:o Den, sorn har en broder näst före honom i ålder, hvilken antingen i och för beväringspligtens fullgörande befinner sig i Krigs-reservens leder, eller aflidit i tjensten, eller blifvit afskedad för blessyrer och andra kroppskador, erhållna under sin tjensteutöfning; 6:o Den, hvilken som frivillig ingått vid den stående hären; 7:o Kronans, städers och af K. M. erkände allmänna inrättningars ordinarie embetsoch tjenstemän; 8:o De, som hafva inträdt i utöfning af presterligt embete eller folkskollärare-befattning; 9:0 De, som hafva med approbation undergått medico-lilosofiekandidat-examen, samt fortfarande egna sig åt läkare-yrket; 10:o De för krut-, svafveleller gevärstillverkningen nödige arbetare.
St:s pröfning; men då Const.Utsk. pä denna oliktiga, och jag vill t. o. m. saga, denna grundlagsvidriga grund, uppställt ett förslag, som, efter min och flere ledamöters här yttrade tanke, ej kan antagas af representationen, så instämmer jag fullkomligt i den slutsats, hvartill Hr Lagerhjelm kommit, nemi. att R. o. Ad. måste förklara detta förslag oantagligt, och det må sedermera bero på Consl - Utsk., att på de grunder, som en gång blifvit bestämda, försöka att i grundlagsenlig väg uppgöra ett antagligt förslag, om detta Const.Utsk. är mäktigt ett så herculiskt arbete, som jag anser detta i närvar, stund vara; men om Const.Utsk., med en sådan gemensam tanke ifrån R. o. Ad. och måhända ifrån flera RiksStånd, finner sig föranledt att framställa ett ytterligare jemkningsförslag med voter:s-propostr lill afgörande i förstärkt Const.Utsk., och om detta förslag då inkommer i samma ofullständiga skick, så måste det äfven då förklaras vara oantagligt. Jag delar icke heller Frih. Hamiltons tanke i denna del, att icke RiksStrn skulle kunna hafva rättighet att besluta vid den första riksdagen, att ett grundlagsförändringsförslag ej är nödigt eller ändamålsenligt, emedan jag anser att, då grundlagen bestämdt fordrar att hvarje sådant förslag skall vara både nödigt och ändamålsenligt, så kan hvarje grundlagsförändringsförsläg föi kastas, som strider deremot, och då kunde äfven en propos. derom framställas såsom alternativ lill förstärkta Const.Ulskts votering. Hvad utgång denna fråga än må taga, så anser jag emedlertid det vara nödvändigt för R. o. Ad., alt genom det beslut, som nu kommer att fattas, Ståndet förklarar delta förslag oantagligt.
Sedan de främmande åhörarne aflägsnat sig, föredrogs Frih. af Nordins d. 27 dennes e. m. på bordet lagda hemställan om tillsättande af ett Utsk., i enlighet med 3o § Ridd.- Ordn., för att yttra sig rör:de uttryck af llr Crusenstolpe i plenum d. 27 dennes f. m. Frih. af Nordin, Carl Joh.: Då R. o. Ad. nu gå att öfverlägga i anledn. af den af mig i sista plenum framställda anmärkn. emot Hr Crusenstolpes yttrande i samma plenum på f. m., får jag hemställa hos Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad., att, innan R. o. Ad. härutinnan vidare fortgår, Ridd.secret. måtte anmodas från prot. uppläsa, huru han uppfattat Hr Grusenstolpes yttrande, så att, om Hr Crusenstolpe finner någon oriktighet i denna uppfattning, han må vara i tillfälle att deri göra den rättelse, han finner för godt. Hr C rusenstolpe uppläste följande: Försigtigheten bjuder, att jag yttrar mig ur skrift, i händelse Hr Gr. o. Landtm, skulle finna sig böjd att lyssna till Gr. Frölichs råd uti sista plenum att nedtysta mig med klubban, så ofta jag får ordet. Ett afbrott med ett skriftligt anförande kan ej hindra ämnets klara och fullständiga utveckling, sedan stormen lågt sig och fortsättningen under åter inträdda vanliga förhållanden blir möjlig. Ett muntligt yttrande deremot, som i mer eller mindre, men alltid i någon mån beror af ögonblickets ingifvelse, är tillintetgjordt helt och hållet och för alltid i samma stund, man afbryter kedjan af talarens tankegång. Vid tvenne af de på sin höjd fem till sex tillfällen, då Pen 3o April f. ra. under loppet af innevar. långa riksmöte jag hår haft ordet, har riksdagsmannens yttranderätt i min person blifvit våldförd på ett så oerhördt sätt, att det föranledt protester t. o. m. af mina motståndare.
Om densamma, såsom troligen äfven någon annan Stat, till och med sjelfva KronoBetjeningen i sina kall, på ett eller annat ställe lamt fullgöra (ina åligganden, så bevisar sådant ingenting i hufvudsaken. __ Gif dem nyttiga Instructioner. I Wermland till och med, har den nitiske och skicklige Öfverjägmästaren, upprättat för sitt diatrict sådane föreskrifter, hvilka genom öfverenskommelse gälla, att ändamålet vunnits på ett i sednare tider alldeles oerhördt sätt; man har af officiella handlingar sett, att der ifrån 1815, då han emottog Jägmästare-Beställningen till 1819, af honom och genom dess åtgärder med Skallgångar, Jagt, Varggårdar, Saxar, Gropar, Luder och Stråtnät blifvit fångade 57 Björnar, 37 Vargar, 70 Loen, 5 Filfrasar, 1463 Räfvar; och under sistförflutne 4 åren vet jag, såsom boende der i orten, att ett ännu större antal af dess# Rofdjur blifvit fällde, och hvilka, utom fé t>*n ** 9*»*miier e. n. , fians och dervarande JägeriBetjenings kunniga ledning alldeles skulle öfversvämma oss. Kinde jag Jägeri-anstalter sä väl i endel andra Län, som jag känner dem i Wermland, så skulle jag visst icke behöfva inskränka mig till detta enda, hvarmed jag velat åstadkomma anledning till den eftertanka, att äfven frågan om JägeriStatens upphörande har 2 sidor. För min del instämmer jag i de åsigter jig funnit utförda uti den vid Utskottens Betänkande fogade Reservationen , hvar» 7 puncter jag anhåller måtte till bifall proponeras, samt af Högioflige Ridderskapet och Adeln antagas. Grefve von Rosen, Robert: Af de skål, som jag inför Höglofl.
Hvar och en fråga af annan än allmän beskaffenhet, äfvensom preliminära hemslällanden och förfrågningar från Utskotten, må genast kunna afgöras, så vida den eller de af någon Ledamot ej begäres på bordet. Uti Riks-Nämndens och Ståndens Canzlier bör alltid finnas en öppen förteckning öfver alla pä bordet lagda Mål med dertill hörande Akter och Handlingar. 3:o Vid pröfningen i Riks-Nämndens eller Ståndens Plena af Utskotts algifna förslag, skall detsamma först framställas till antagande eller förkastande ulan förändring. Göres dervid anmärkning till förändring, och finner Riks-Nämnden eller Ståndet ärendet tillfyllest utredt, må Riks-Nämnden eller Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit uppgjordl, om dess antagande eller förkastande, antingen genast eller, derest någon Ledamot det äskar, i annat Plenum besluta. Är anmärkningen af den beskaffenhet, att den anses fordra närmare utredning, erhålle Utskottet af samma anmärkning del, för att förslaget derefter ytterligare granska och jemka. När ett sålunda beredt förslag till Riks-Nämnden eller Stånden återkommer, varde det behandladt på samma sätt, som här ofvan oin Utskotts första förslag stadgas, dock alt ytterligare återremiss ej må äga rum. 4:o. Återförvisar Riks-Nämnden eller något
I betraktande af allt detta och då för utförandet af företaget blifvit såsom direkt anslag ifrågasatt endast 12,750 Riksdaler, hvaremot 51,200 Riksdaler begäras såsom låneunderstöd, anser sig Styrelsen ega fullt skäl att förorda anvisandet af dessa belopp, så att kanaliseringen emellan Westra och Östra Bilen kunde utföras jemntidigt med de arbeten, som redan äro under verkställighet för att åvägabringa segelled till Wenern ifrån en betydlig del af Dalslands sjösystem. Jemte det jag instämmer med Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader i förordnande af sist omförmälda kanaliseringsarhete, hvars samtida utförande med de öfriga nu pågående arbetena inom Dalsland är af väsendtlig vigt, får jag, med fästadt afseende ej mindre å nu befintlige disponibla tillgångar, än å de tider, då, enligt ingångna kontrakt, de af Rikets Ständer redan understödda förut omförmälda allmänna arbeten skola afslutas. i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Maj:t måtte hos Rikets Ständer äska, att för år 1867 måtte af de redan vid förra Riksdagen beviljade bidragen anvisas: till segelledens öppnande från Hattefura vid Wenern förbi Köpmannabro till sjön Stora Lee, anslag 50,000 R:dr, lån 180,000 „ Summa 230,000 R:dr, för utsträckningen af Kinda båtled från sjön Pengen till Linköpings hamn, anslag 60,000 R:dr, lån 60,000 „ Summa 120,000 R:dr, 60 Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 8 dennes afgifne, samt den lt derpå följde på bordet lagde, Utlåtande angående Herr Munck al, Rosenskölds Memorial om anslag af medel till löner för Ledamöterne i den Committée som skall utarbeta förslag till öfverflödigt Embetens och Tjensters indragning, samt en förbättrad arbetsmetod, fann Ridderskapet och Adeln för godt förord-, na, att det å Allmänna IndragningsStaten re :, dan uppförde anslag af 3000 R:dr Banco åril-, gen äfven må hädanefter fortfara till Commit-t téns Ledamöters aflönande, och ö'rige förefallande kostnader, med samma rättighet för Kongl; Majit derjemte, som år 1812 bestämdes, att derutöfver af öfverskotten å Stats-intraderne låta förskjuta, hvad som kan finnas för ända-j 26o Den 13 Jnlii. Elålet nödigt; uti hvilket beslut de öfrige respective RiksStånden skulle vänligen inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs StatsUtskottets d. 8 dennes afgifne, samt d. 11 derpå följde på feordet Iagde, Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut medelte Betänkande, angående Pensions-Stats reglerande för Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Drottningens Hofstat, fann Ridderskapet och Adeln för godt instämma uti BondeStåndets, enligt ProtocollsUtdrag af den 11 dennes, fattade beslut, äffr på det sätt bifalla StatsUtskottets Utlåtande, att de deruti förekommande frågor varda i hela deras vidd till Kongl. Maj:ts visa och nådiga afgörande samt reglering öfverlenanade, utan hinder af särskildta grunder eller föreskrifter, endast under förbehåll, att den för ändamålet anslagne summa af 16,666 R:dr 32 sk. Banco icke må vid utgifternas bestämmande Öfverskrida®. Ut supra. S. t).
— N:o 120. i anledning af väckt motion om inrättande af nya Hofra t ter och en förändrad indelning af Hofrätternes jurisdictioner. XIX. B. 71. A. 3g8. — N:o 12 r. i anledning af väckt motion om organiserande af en advocatcorps på stat. XIX. B. 71. A. 3g8. — N:o 122. i anledning af väckt motion, dels att på landet må blifva att tillgå edsvurne tjenstemän, till biträde vid upprättande af juridiska handlingar, dels ock att expeditionslösen i domboksmål må upphöra. XIX. B. 71. A. 398. — N:o 123. i anledning af väckt motion, att, med ändring af i3 cap. 3 §:n Rättegångs-balken, ersättning för resekostnad och dagtraktamente till extra-domare, som, i anseende till ordinarie domares jäfaklighet, tillförordnas, alltid må af allmänna medel utgå. XIX. B. 72. A. 3g8. — N:o 191. i anledning af väckt motion om rättighet för enskild man att af Kronan njuta ersättning för medel, som einbetseller tjensteman, till följd af uppbördsmannapligt eller verkställd utmätning, får om händer men förskingrar. XXV. B. 28. A. 79. *— N:o 192. i anledning af väckt motion om fullständig granskning och ny redaction af ansvarighetslagen för Rikets Ständers Fullmäktige i Riksgäldscontoret. XXV. B. 28, 79. A. 127. E. 294. — N:o ig3. i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o r 16. XXV. B. 28. A. 79. Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens Betänkande och Memorial: — N:o 89. angående anstalter för en förbättrad fångvård, genom ombyggnad eller förändrad inredning af fängelserna samt i detta afseende ifrågastälida statsanslag. XVIII.
Jag medgifver visserligen, hvad Herr Cederschjöld anfört rörande nya tilläggs förenlighet med Grundlagen då beslut fattas, men om man vid detta tillfälle vidtager en ny praxis, tror jag man går för långt i denna ringa fråga, då jag i minnet hos Ridderskapet och Adeln kan återkalla huru man, i vida vigtigare, såsom lagstiftningsfrågor, ofta vid heslutets fattande, gjort nya tillägg såsom t. ex. då fråga här förevar om straffbestämmelse för falsk bekännelse på sig sjelf. Man gjorde då här tillägget om mörkt rum, ett ej allenast nytt tillägg, utan ett i vår lag alldeles nytt besraffningssätt. För öfrigt underkastar jag mig Riddcrskapets och Adelns beslut, och anser verkeligen frågan alltför obetydlig, för att hafva upptagit Riddcrskapets och Adelns dyrhara tid, men jag vädjar till Ståndet, otn det varit min skull. Hans Excellenee Herr Grefve af Wetterstedt: Utan kännedom i befästningskonsten kan jag ej ingå i någon undersökning om Centralförsvaret, men tviflar dock att ordet Centralfästning var någon lyckligt vald Den 18 Ja nua rii f. m. 291 benämning af 90 §. RegeringsFormcn. Jag kan ej dela Herr Cederschjölds åsigt, alt 56 §. RegeringsFormen skulle lägga hinder i vägen för det af Herr Ribbing yrkade tillägg. Så vidt jag hittat detta tillägg, finner jag det ganska oskyldigt, men då något motiv dertill ej finnes, och svårligen kan sökas, samt ännu mindre åberopas i de facla Herr Ribbing anfört, kan jag ej annat än förena mig i anhållan om alslag å detta tillägg. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarska/ken gjorde ånyo proposition till bifall å det af Herr Ribbing föreslagne tillägg. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln fann för godt afslå berörde tillägg. Ropades äfven Ja och Nej. Herr von Hartmansdorff:
ständigt I förra drogo veckan afled i Budapesth fru Marie Hoché, född Lepstuk, 62 år gammal. 1848 var den då 18-åriga Marie Lepstiik i Wien medlem af tyska legionen, men for därpå till siu hembygd, där hon under namnet Karl lät enrollera sig i revolutionsarmén bland de s. k. Tyrolerjägarne. På slagfältet befordrad till löjtnant och förlänad med tapperhetsmedaljen, transporterades hon, på grund af ett sår i foten, till husarerna, bland hvilka hon — äfven nu på slagfältet — avancerade till öfverstelöjtnant. Kort därefter blef hennes kön upptäckt och hon gifte sig med en major. Fältpresten vigde det krigiska paret. Efter sin makes död gifte hon om sig med öfverstelöjtnant Hoché. H o n lefde under de senaste åren i mycket knappa omständigheter, och först ett upprop af Jokai lämnade henne understöd. Teater och musik. K. operan. 1 torsdags uppfördes » Lohengrin », hvilken favoritopera icke på några år gifvits härstä- des. Titelpartiet sjöngs af hr Odmann, Elsas af frö- ken Moritz, Telramunds af hr Lundqvist, Ortruds af fröken Alfcati. » Lohengrin » uppfördes här första gången den 22 januari 1874. Inalles återstå nu endast 4 föreställningar under detta spelar å k. operan, vid hvilka, utom » Lohengrin », endast » Figaros bröllop » kommer att uppfö- ras. Sista operaföreställningen under innevarande säsong gifves nämligen om måndag. Kvinnlig rättsnotarie. Sveriges första kvinnliga jurist, fil. och jur. kand. Elsa Eschelsson, hvilkens nyligen aflagda examen vi förr omtalat, tjänstgör som notarie vid pågående ordinarie ting med Asunda härad. Idealerna. Berättelse af C. O. Gumoelius. Vår landsmaninna, med hedersomnämnande vid Iduns målarinnan fröken Belönad v. Sehulzenheim, har erhållit mention honorable på sastora pristäfling. longen i Paris.
Fullmägtige funno således detta stadgande innefatta en tillräcklig ledning för Comiteens förfarande jemväl vid så beskaffade förhållanden, som det nyssomförmälde, och blef till följd deraf Comiteen, genom Skrifvelse af den 6 Juni i838, tillkännagifvet, det Fullmägtige hvarken ansågo sig böra meddela någon ytterligare eller serskild föreskrift uti nu ifrågavarande hänseende, eller kunna medgifva att, till Riksgälds-Contorets säkerhet för utbetalda lånesummor, under den tid, ansvarigheten derför ålåg Comiteen, de tomter, med derå till större eller mindre del uppförde byggnader, hvaruti dessa lån voro intecknade, fingo för Riksgälds-Contorets räkning inköpas. Med detta svar fann Byggnads-Låne-Comite^n sig emedlertid icke tillfredsställd. Comiteen förnyade derföre sin begäran att erhålla föreskrift om hvad den, till Riksgälds-Contorets betryggande för förlust, hade att iagttaga, vid tillfälle af belänte och för Riksgälds-Contorets säkerhet intecknade egendomars executiva försäljning. Vid besvarandet af denna förnyade förfrågan förekom, hurusom Comiteen till en låntagare, hvilken gjort cession, utgifvit låne-medel till ett belopp af 3,666 R:dr 3a sk., ehuru de uppförde byggnaderne, vid brandförsäkring, endast blifvit värderade till 3,85o R;dr och öfverskottet således icke ens uppgick till belopp af ett års, än mindre 3 års förmonsrätt egande räntor. Slats-TJtsliottets Memorial, AT:0 38. 25 tor. På Comiteen ensamt hvilade ansvarigheten för medlens utlåning. Comileen borde således tillse, alt säkerheten för låne-summan blef behörigen tryggad.
Beträffande åter de för vanart eller försvarslöshet till allmänt arbete dömda, så bar, sedan, enligt hvad i sednaste årsberättelseir, äfvensom i den derefter vid Riksdagen afgifna berättelse, är omförmäldt, Kongl. Maj:ts under den 8 Augusti 1842 i nåder meddelade beslut, om inrättande af en ”krono-arbetskorps i fyra särskilda klasser”, gått i verkställighet, det förändrade förhållande i afseende å fångar af mankön inträdt, att, när år 1841 ibland 2,103 fångar befunnits å Carlsborgs fästning förlagde 479 pionnierer, jemte 234 kapitulanter, utgörande soldatklassen, tillsammans 715, men de öfriga 1,390 förvarade dels å korrektionsinrättningarne, och dels, i anseende till bristande utrymme derstädes, uti länshäktena, arbet,skorpsens under de påföljda åren bildade särskilda klasser uptogo vid 1844 års slut, då fångantalet uppstigit till 2,477, icke mindre än 1,397 tillhörande fästningsklasserna och 198 kapitulanter, tillsammans 1585, sysselsatte med allmänna arbeten å fästningarne eller å andra ställen; hvaremot antalet af de å korrektionsinrättningarne och i länshäktena qvarvarande nedgått till 882. Dessutom kan anmärkas, att ifrån arbetskorpsen, särdeles af soldatklassen, flera blifvit frigifna och i tjenst hos enskilde antagna, så ock att de vid arbeten utom fästningarne anställda i allmänhet ådagalagt lydnad, ordning och ett i öfrigt förbättradt uppförande; hvaraf otvifvelaktigt vill synas, att denna stiftelse skall motsvara sitt ändamål, att, genom en sålunda förändrad behandling af fångarne, i den mån de göra sig förtjente deraf, bereda dem 76 förhoppning och utsigt, att varda i samhället åter upptagna; en fördel ytterligare befästad medelst Kongl. Maj:ts nådiga stadga af den 29 Maj innevarande år, ”angående försvarslöse och till allmänt arbete förfallne personer”, h vilken i flera och vigtiga afseenden för framtiden tryggar den försvarslöses rätt och frihet.
Utskottets berörda hemställan återremitterades; och skulle Protokollet öfver den diskussion, som rörande denna punkt hållits, varda Utskottet delgifvet. S. I). Fortsattes och slutades föredragningen af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, M 118, i anledning af motioner rörande undervisningen i elementar-läroverken och dermed sammanhängande ämnen, dervid Ståndet stadnade i följande beslut: De i anledning af Grefye Björnsljernas, Herr Sommelii, Grefve Wachtmeisters och Doktor Säves motioner angående de olika läroämnenas fördelning på särskilda klasser, den ordning, i hvilken början med hvarje särskildt läroämne borde ske och den tid, som för det enas eller andras läsning borde afses, af Utskottet afgifna lith. till It. Sl. Prot. 1862 & 1863. 9 Sami 52 410 Prot.-Utdrag den 10 Juni 1863. yttranden, nemligen dels å pag. 10, deruti Utskottet hemställt om bifall lill det under punkten c i slutet af Betänkandet framlagda förslag, att studiet af de klassiska spräken måtte uppskjutas (ill en sednare ålder o. s. v., dels å pag. 11, hvari Utskottet ansett sig icke kunna förorda förslaget derom, att lärjunge, som begagnar sig af undervisning i latin, må, på målsmans anhållan, befrias från läsning af grekiska språket, m. m. blefvo till Utskottet återremitterade; hvaremot Utskottets, i anledning af samina motioner å pag. 12 förekommaade yttrande, deruti Utskottet dels afstyrkt bifall till Grefve Björnst jernäs förslag om införande af en lärokurs i Svensk statsförfattning, dels hänvisat till litt. d af Utskottets vid slutet af Betänkandet sammanfattade förslag, dels ock hemställt, att hvad motionärerne i ofvanberörda hänseenden i öfrigt föreslagit, måtte förfalla. Bifölls.