Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Rom » — sade Södermark — » är ett förträffligt ställe, men kan blifva farligt för dem, som ej af naturen ega mycken spänstighet och arbetsförmåga. » Det behöfdes det befruktande samlifvet mellan själfulle män af olika folkslag och olika åsikter för att motväga stillaståendet. Många af de gamle romarne lefde helt och hållet i sina tankars och drömmars värld. Det skönas öfversteprest, Thorvaldsen, var den mest barnsligt bortkomne och mest tankspridda af dem alla. Se här ett prof på hur pass praktisk den store konstnären var. Det är Egron Lundgren, som antecknat det samma: » Prof. Byström i världen hade en historia om huru gamle Thorvaldsen en dag kom till honom i Rom och klagade Öfver, att han hade mera penningar i klingande mynt än han trodde vara säkert, hvarföre Byström hjälpte honom att ordentligt sätta in dem 1 Torlonias bank. Många år efter skickadeROMERSKA DAGAR PÅ 1 840-TALET. Torlonia en redovisning till Thorvaldsen om huru han hade förvaltat medlen, hvilka betydligt hade ökats med ränta på ränta. Med detta papper kom Thorvaldsen till Byström, mycket orolig öfver Torlonias stora slarfaktighet, som Thorvaldsen kallade det — att Torlonia påstod sig hafva mera af Thorvaldsens penningar än denne hade satt in. Byström försökte upplysa Thorvaldsen om hvad som menas med ränta, hvilket i högsta grad förvånade Thorvaldsen, som hela tiden hade trott sig vara förbunden att betala Torlonia någonting visst om året för dennes besvär och risk att förvara penningarne i säkerhet. » Våren är karnevalens tid. Ett par veckors uppehåll i arbetet, färgen stelnar på paletten, skulptörens lera torkar. Det är karneval blott en gång om året. Bland Tiberstadens väldiga ruiner var idel poesi och sång^och da.ns. Båd ' sent och tidigt ljödo tamburiner från gator, torg och takterrassers krans, där eminenter och trasteverine; *, i saltarellan glömmande ali sans, frammanade passioner utan tömmar och tolkade vid cittran hjärtats drömmar.
Uppå derefter åf Herr Grefven och Ordföranden framstäld proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln anmoda RiddarhusUtskottet, att, innan det af Utskottet utarbetade Förslag till en ny Riddarhusordning, hvilket, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, blifvit den g dennes e. ra. till Utskottet återremitteradt, från Utskottet till Ridderskapet och Adelil återkommer, låta under form af Bilaga till det Ridderskapets och Adelns Protoeoll, som, kommer att innefatta Utskottets förnyade Betänkande och Förslag till en ny Riddarhusordning, till trycket befordra ej mindre 5oo Exemplar af berörde Betänkande och Förslag, tillhörande den bestämda Upplagan af Ridderskapets och Adelns Protoeoll, än ock derutöfver serskilt på RiddarhusCassans bekostnad 5oo exemplar deraf, för att bland Ridderskopets och Adelns vid Riksdagen närvarande Ledamöter utdelas. Föredrogos ånyo LagUtskottets den 28 sistlidne Mars, och den 2 i denna Månad algifne, samt den 6 derpåföljde e. m. på bor - Den 21 April f. m. 61 det lagde Betänkande», N:o 46, öfver väckte Motioner om ändring af 5 §. i 23 Cap. ÄrfdaBalken, samt bestämmande af ansvar för Förmyndare, som åsidosätter den honom åliggande redovisningsskyldighet; och N:o 47, i anledning af gjorde Förslag till Stadgande», hvarigenom må förekommas, att personer, som uppnått myndighetsålder, men ändock blifvit under Förmyndare ställde, under delta omyndighelstillstånd ådraga sig gäld; och blefvo desse Betänkanden, på begäran af Friherre Anckarswärd, Carl Henrik , och Herr Hjerta, Gustaf, enligt 49 §. Riksdagsordningen, ytterligare lagde på hordet. Föredrogs å nyo och remitterades till BancoUtskottet Herr Rosenblads, Bernhard, den 6 dennes f. m. på bordet lagde Motion, att BankoStyrelsen måtte berättigas att till förstärkande af Bankens reella Fond, använda allt hvad som kan till
Långström samt i dennes concurs bevakad och till betalning fastställd, hvarefter Långström aflidit och redovisning för concurs-massan inkommit, utvisande, att icke någon utdelning för Bankens ifrågavarande fordran kan ur massan erhållas, emedan tillgångarne icke varit tillräcklige till gäldande af sådane fordringar, hvilka blifvit dömde att utgå med förmonsrätt framför Bankens; så och enär följagteligen alla de personer, hos hvilka Banken i och för berörde lån eger fordringsanspråk, aflidit och, jemlikt de till Fiscals-Embetet inkomne redovisningar förderas concurs-massor, icke någon tillgång, hvarken till större eller mindre belopp, funnits, att för gäldandet af Bankens på besagde lån grundade återstående fordringar, tillgå; får Utskottet hos Rikets Höglofl. Ständer tillstyrka, 20 BancoUtskottets Betänkande, N.-o 16. att ofvanomförmälde af Fänriken Ek under N:o 172 samt af Nybyggarne F. Lustig, Eric Carlsson och Pehr Johansson under N:o 924 upptagne odlings-lån må lill återstående belopp i capital, ränta och låns-påkostnader uti Bankens räkenskaper afskrifvas. Stockholm den i5 April 1840. Reservation af Herr Borgmästaren Helleday: ”Jag har icke ansett mig kunna biträda Höglofl. Banco-Utskottets tillstyrkan, att odlingslånet N:e 924 till F. Lustig m. fl. varder i Bankens räkenskaper afskrifvet, enär icke är upplyst, att aflidne Kronofogden Långströms arfvingar sökt och vunnit Afträdesoch TJrarfva-förmon.” STOCKHOLM, HOS L. J. HJERTA, 1840. Banco-Utskottcts Utlåtande, N;0 1"]. 1 N:o 17. Ank. lill Exp. Utsk. den ig Aprilj kl. 1 e. m. Utlåtandej öfver en af Rikets Ständers år i83y församlade Re visorer gjord hemställanj att förre Banco-Commissarien Toran må erhålla eftergift af ett honom ådömdt ersättningsbelopp
Ris-, äfvensom Rismjöl 1 skålpund 2 öre. Andra slag » 4 öre. Artikeln Guano inbegripes nu under »spillning, affall och spån», till följd hvaraf någon särskild uppgift rörande införsels-qvantiten deraf i Tull-spiecialerne icke förekommer. Enär likväl en sådan uppgift för Landtbruks-statistiken är af synnerlig vigt, får Utskottet af denna anledning föreslå, att artikeln Guano må särskildt i Införsels-tarifen upptagas, dock såsom hittills tullfri. För Gummi, alla slag, ej specificeradt, har, såsom ett för näringarne och i medicinen beböfligt ämne, af Kongl. Maj:t föreslagits tullfrihet samt för Harts införselstull af 1 öre skålpundet; men då, efter hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen erinrat, åtminstone vissa slag af dessa artiklar äro till utseendet så lika, att tullfrihet för den ena möjligen kunde gifva anledning till villrådighet och tvister vid tull-behandlingen, har Utskottet ansett enahanda tullbestämmelse för dessa båda artiklar böra antagas, och hemställer, Gryn. Guano. Gummi. Barl». n Revillnings-ViskoUets Betänkande M 10. att införsels-tullen så väl för Gummi, alla slag, ej specificerad!, Hampa. Lin• som för Harts må bestämmas till 1 öre skålpundet. För häcklad Hampa äfvensom för ohäckladt och häckladt Lin har Kongl. Majit, i enlighet med kommitterades hemställan, föreslagit tullfrihet. Införseln af häcklad
Ständer må i underdånighet anhålla, det Kongl Majit täcktes i Nåder anbefalla Öfverstållare-Embetet, så väl vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom nu öfverklagade olägenheterna, i afseende på uppbördssättet, må i möjligaste måtto kunna förekommas, som äfven noga tillse, det en sådan afgift ej affordra» för de varor, som redan på Landet till viss person äro betingade, eiler till eget behof införas, och följaktligen icke på Torget utbjudas och föryttras, heldst de samma i dylika fall, enligt ÖfverStåthållare-Embetets Kungörelse den 14 Juli 1813, icke synas vara ifrågavarande afgift underkastade. Vidkommande sedan hvad af Wessing blifvit yrkadt: att, om någon Stad, i stöd af sina Privilegier, skulle fortfara med vågoch mätareafgiflens afFordrande, måste det nödvändigt finnas Vågoch Mätarehus vid det Torg, dit Landtmannen får föra sina produ - 842 Besa. och Ekon. Utsk. Betänkande/i. eter, och Landtmannen icke åläggas lemna sin afgift, förrän han försålt varan, heldst han stundom blir så missbjuden, att lian nödgaä återföra densamma 5 får Utskottet anföra, att, i Utskottets tanka, afgifténs åläggande tydeligen påkallar och förutsätter, det anstalter för vägning och mätning böra finnas på tjenliga ställen, men deremot kan Utskottet icke tillstyrka, att afgiften först efter varans föi*- säljning erlägges, då flera Städer äro berättigade, att af alla inkommande varor, utan att de mätas, vägas, eller säljas, åtnjuta vågoch mätarepenningar. Bland dessa Städer må exempelvis anföra* Vesterås. Enligt l6gd och 1720 arens Kongl. AflöningsStater för denna Stad äfvensom Magistratens Taxa den 8
Då det ock är mindre lämpligt, att förluster, härledande sig från pris-skillnader å Stats-Verkets behållne Spanmålsintrader, såsom utgift upptagas å öfverskotten på Stats-Verkets Inkomster, och emedan så beskaffade förluster, hvilka icke kunna till fullo utrönas, innan spannmålen blifvit disponerad, sålunda i allmänhet oftast uppkomma ä spannmål, sorn blifvit lefvererad under föregående år, anser Stats-Contoret det af Revisorerne uti ifrågavarande hänseende åsyftade ändamål kunna bättre vinnas dymedelst att uti Rikshufvudboken samt Restantie-liqviden, såsom särskild afkortning för föregående åren, upptagas sådane å Stats-Verkets spannmåls-förvaltning uppkommande förluster, för hvilkas godtgörande någre särskild te medel icke linnas af Rikets Ständer anvisade. I afseende å det af Revisorerne gjorda förslag, att kurs-difference borde bokföras antingen såsom brist å Inkomst-Titeln, eller oek såsom afkortning, får Stats-Contoret upplysa, att, enär Fyringsmedlen, hvilka äro den enda Stats-in träd', som uti Hamburger Banco inflyter, blifvit i Riks-Staten förslagsvis påräknade å 128 sk, kurs samt vid liqviden beräknas efter den kurs, som är gällande den dag då inbetalningen verkslälies, kurs-differencen å Fyringsmedlen sålunda alltid kommer att utgöra brist eller öfverskott å den titel: Ersättningar, på hvilken de äro uti Riks-Staten uppförde; men som i anseende dertill, att Stats-Gontoret alltid bar behof af Hamburger Banco, i oell för Minister-Statens aflöning m. m., de vexlar, som af nämnde anledning till Stats-Contoret öfverlemnas, icke alltid kunna genast användas och icke heller ansetts böra försäljas, emedan sådant skulle medföra onödiga vexelomkostnader, måste således, såsom en följd af ve»- larnes användande i mån af behof, ofta hända att genom emellertid inträffad förändring i priset på Hamburger Banco, en ytterligare kurs-difference dymedelst kan uppkomma, hvilken om den utgör 'vinst för Stats-Verket, plägar upptagas bland inkomsterne under Titel:
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, sedan de öfrige trenne Respective RiksStånden vid Utskottets den 30 sist-; ledne Januarii meddeha första yttrande i äm net redan låtit bero, Ridderskapet och Adeln behagade, äfven för sin del, uti enahanda be^ slut nu mera instämma. Bifölls. Herr Grefven och LandtMarskalken öfverlemnade klubban till Grefve Lewenhaupt, Gustaf, samt bortgeck. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den \ dennes afgifne samt den 14 i sam, 302 Bni 19 Martil ma månad på Bordet lagde Utlåtande , öfver gjorde Motioner angående Medels beviljande åt Herr BergsRådet Friherre Hermelinj blef samma Utlåtande, uppå derom af Herr Grefven ocb Ordföranden framställd Proposition, af Ridderskapet och Adeln gilladt. Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric: Jag; får anhålla, icke allenast att Ridderskapet och Adeln täcktes till ConstitutionsUtskottet remittera några af mig till ändring i Grundlagarne uppgifne Förslag, hvilka jag uti ett försegladt Convolut härhos torde till Protocollet få aflemna, utan ock, att ConstitutionsUtskottet måtte anmodas att, sä fort sig göra later, till RlksStånden inkomma med Utlåtanden öfver de flera från samtelige RiksStånden till Utskottet remitterade AnmärkmngsMål, på det de åtgärder, hvilka ConstitutionsUtskottet, i afseende på RiksRätt , eller Riksens Ständer i öfrigt kunde finna nödige i anledning deraf vidtaga, måtte kunna , innan Riksens Ständer åtskiljas, tiil verkställighet befordras.
Att, såsom Utsk. bär velat stadga, låta socknarne slå sig tillsammans om en Taxens-comite', är, i många orter åtminstone, en författning, som slår på papperet och aldrig blir verkställd. Det är nu tillåtet för socknar af samma pastorat inom samma län, att slå sig tillsammans om en Berednts-eomite, men detta händer, åtminstone inom mitt län, aldrig. De hafva icke det intresse för de främmande socknarna', att de vilja aflägsna sig så långt från sina hem, utan hafva begärt sina Beredn:s-comite'er socknevis. Om nu endast Taxerts-comileer skola finnas, så blifva de ovillkorligen på de flesta ställen socknevis. Dertill hörer att Utsk. ålagt kronofogden att vara närvar, i dessa Taxer:s-com i teer. Det blir omöjligt, ty han medhinner icke detta. Del är under en tid, då han har uppbörden att bestrida. Hans mesta göromål inträffa verkligen under denna lid. Rester skola indrifvas, och han kan icke medhinna detta. Utsk. har föreslagit att, ifall det vore svårt för honom att aflägsna sig från sina öfriga göromål, han skall äga anskaffa någon annan sorn gör hans tjenst. Jag behöfver blott åberopa delta såsom ett bevis, att det icke låter sig göra. Först De 11 io O c t o b c r f. m. oell främst Ilar ieke fogden rättighet att låta någon annan göra hans tjenst. En vicarie måste tillförordnas, och landshöfdingen äger icke rättighet att tillsätta denne, utan Kaminnr-colltin sk ali göra det. Skulle nu hvarje år en sadan person tillsättas, så blefve omgången för stor och saken ovei kställbar. Jag afstyrker således en författning, som ej kan tillämpas. Jag tror för öfrigt alt hegge dessa institutioner, Taxer.Vs-eomiteVr häradsvis och IJedcdnts-coiniteer socknevis, äro en fullkomlig garanti för håde enskild rätt och det allmännas. Jag inser icke, att den nuvar. Taxer:s-comitcfen häradsvis kun undvikas.
Februari bordlagda Betänkm: N:o 20, i ani. af väckt motion om förändrad lydelse af vittneseden; N:o 21, i ani. af väckt motion om förändrad bestämmelse i afseende på qvittning af rättegångskostnad; samt N:o 22, i ani. af framställda förslag ang:de förändradt sätt för doms eller utslags lifgifvande i Rådstufvurätt och hos Ofverståthållare-embetets kansli. Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 21 och 24 sisth Februari bordlagda Betänk. N:o 23, i ani. af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på sättet för kommunikation af besvär, som blifvit till Hofrätt ingifna. Gr. Sparre: Jag får anhålla, att R. o. Ad. måtte besluta, att detta Betänk, punktvis föredrages, samt att R. o. Ad. ville till behandling företaga de särskilda §§:na före ingressen. H. lil. 12 178 Den 7 Mars e. m. Hr von Gegerfelt: Jag har i denna fråga sökt uppgöra ett förslag till förändrad redaktion, hvilket jag anhåller att under föredragningen af Utsk:ts förslag få uppläsa, och har under sådant förbehåll icke något att anmärka mot den af Gr. Sparre gjorda framställning. Sedan R. o. Ad., på Hr Grms o. Landtmms propos., gillat det sålunda föreslagna föredragningssättet, förekom § 1. Hr von Gegerfelt: I förev:de förslag har Lag-Utsk:t tillstyrkt förändringar af gällande lagstadganden, som, enligt min tanke, skulle med synnerlig belåtenhet mottagas såväl inom Hofrätterna som ock af en stor del parter, nemi. af dem, som icke äro tredskande eller försumliga. I sjelfva saken har jag endast en anmärkning att göra med afseende å sista delen af Utsk:ts förslag, men, hvad angår redaktionen, hvilken lärer vara hemtad från ett äldre Betänk, af Lag-Utsk:t, synes den mig icke vara alTattad med den precision, som bör finnas i en författning. Frih. Leuhusen, Frans Oscar:
Det har handt mig, serdeles häromdagen, att då jag i en fråga skulle upläsa mitt yttrande, under föreg:de riksdag om Halländska roteringen, sä kunde jag icke sjelf inse hvad jag sagt, ty der förekom ett ord, som hvarken var Svenska eller något annat, än ett tryckfel, der rätta meningen ej kunde i en hast utgrundas. § I»- Frih. Cederström, Rudolf: Jag föreslår vördsamt att Ridd. Utsk. må, i st. f. den upställning, som här är vidtagen, införa ett sålydande stadgande: att de extra-ord. tjenstemännen,i Riddarhuskansliet böra vid hvarje riksdags början antagas utaf den af K. M. utnämnda Den 1 Mars. 127 vid lijrst inträffande ledighet gälla endast i den händelse att hvarken den lagfarue, den byggnadskunnige, eller den för genealogiernas vård afsedde ledamoten afginge. Men om någon af de 3:ne sistnämnde afträddc, så skulle den (ill hans efterträdare bestämde Suppleanten i stället ingå. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag vill icke bestrida rikligheten af Hr von Hartmansdorffs anförande i afseende på behofvet af special-kunskaper hos ledamöterna af Ridd.-direkkn; men i händelse R. o. Ad. skulle antaga desse grundsatser i praxis, så blir också nödvändigt att ändra ordningen för väljande af Ridd.-direkt., på det att hvarje kategori af kunskap måtte med säkerhet komma att i Direkt, ingå. Jag gör denna erinran derföre, att om i 2:dra §:n inkommer något sådant stadgande, som Ilr von Hartmansdorff föreslagit, så måste också den 1 :sta § förändras, som bestämmer att valet skall ske efter 37 § Ridd.Ordn. och denna sistnämnde § äfven förändras. § 3. Ilr von Hartmansdorff: Månne något vinnes derigenom att man, på sätt Utsk. föreslagit, borttager i frågavar. stadgande. Mig synes tvärtom, som hade föreskriften, att honorariet skall för Riddarlmskassans räkning besparas när någon är frånvarande, haft den hälsosamma följden att
Preste-Ståndet den 7 Borgare-Slåndet den 7 Bonde-Ståndet den 9 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändrade föreskrifter i afseende på jernbelåningen i Stockholm och Götheborg. (Banco-Utsk. N:o 119.) S. A. K. I afseende på nu gällande föreskrifter, rörande Bankens belåning af jernoch våg-effecter i Stockholm och Götheborg, hafva Rikets Ständer, i anledning afgjord framställning och efter Banco-Utskottels tillstyrkande, beslutat den förändring, att pantegare i nämnde städer må vara fritagne från det åliggande, att vid reqvisition, lill erhållande af våg-attest, specificera panten till stämplar, dimensioner, stångoch stycketal, äfvensom från Expcditions-V t skottets Förslag till und. Skrifvelse N.O 33o. skyldigheten, att dylik specificalion, jemte våg-attesten, till Banken eller Låne-Contoret aflemna; samt att intet slag af vågförde effecter får i Banken eller Götheborgs Låne-Contor belånas, som icke under loppet af senast förflutne tio år undergått uppvägning och dervid blifvit, enligt Författningarne, till sin fullgoda beskaffenhet granskadt och pröfvadt, hvarom vågattesten skall innefatta bestämdt intyg.
Det var en fyra, fem träd i rad — i perspektiv, förstår du! — ett stycke gär ' s5 gård och en stor sten och för resten ett öfverdådigt lyckadt experiment med kremserhvitt. Det snöade, ser du. Du kan inte föreställa dig hvilken effekt! J a g saknade ord, men bråkade bara med honom, att han skulle ha ' den på utställningen. J a g gick ut för att få hem ett par bekanta för att öfvertala honom. Ty det var ju rent af ett spektakel, att en talang som lians skulle blifva totalt okänd. Nå, kan du tänka dig, hvad jag finner, när jag kommer hem? — Taflan öfverstruken! Öfverslrulcen, hör du! Det var otroligt, men sannt, som det heter. Men då blef jag arg och höll en lexa för honom, som dugde. Hvad tjänade det till att kluttra beständigt, om ingen skulle njuta och beundra mästerverken, hva? Eller trodde han konsten vore till för att begrafyas? Meu han bara skrattade! » L. afbröt ånyo. Vi togo på ess rockarue, ty det började bli kallt, och vi sutto ute. L. fortsatte långsammare och liksom tänkte han efter, hvad som borde sägas: » Nå, så får han en dag fatt i en roman af en nästan okänd tysk författare. Den handlade om ett par konstnärer, tror jag, och, kan du tänka dig, när han läst boken, ville han inte måla mer! Han var trött, sa ' han. På ett år så rörde han inte vid en pensel. H a n påstod sig inte kunna » fatta konstens betydelse, » » tviflade på sin kallelse » o. s. v. H a r man hört på maken? Konstens betydelse! Du store! Men så gjorde vi en tripp öfver Medelhafvet, och nu vaknade artisten igen. Han började måla mariner. Det blef något extra, må du tro! Solnedgångar på långa, smala dukar, bara himmel, vatten, sol och ett par fiskarbåtar. Och så breda, enkla ramar, som fraruhöllo det målade bättre. J a g lyckades få ett par af de där bitarne, du kan få se dem, när du kommer hem någon gång.
Men hvad utgiftsanslagen angå, så beror det af Kongl. Majit att disponera dem till fullo, till föremål som med Titeln hafva gemenskap. Det beror af Kongl. Maj:t allena, om någon besparing kommer att äga rum eller ej. Under en ständig klagan öfver anslagens otillräcklighet å den ena sidan, då förmågan att mera utgöra å den andra, likväl icke finnes; uppstår ett jemnt afvägande om företrädet i vigt mellan flere ouppfyllda behof. 3;dje Huf-i vudTitelns hafva i synnerhet, enligt deras na, tur, varit ansedde angelägnast, och dess för-; Den 4 April f fn. dringar intagit främsta rummet. Om nu en utgift på någon af de andra Titlarne, för tillfället skulle kunna besparas, icke såsom posi-1 ti vt onödig att bestrida, men såsom mindre angelägen än en annan, för det allmänna försvaret: så vore, på det hela, en hushållning derigenom tillvägabragt, och Riksens Ständer undgingo att särskildt fylla den oundgängligaste. Det är alltför möjligt att så sker ändå,' att den mindre nödiga utgiften på en annan Titel blir bespard, och besparingen ingår till Riksens Ständers disposition, för att på den vägen. med deras begifvande, komma Försvarsverket till godo*, men då äfven utgifterne nu, efter Utskottets Förslag, skola så återföras till ett isoletadt betragtande, att de få besparingar, som någon gång tillfälligtvis kunde äga rum på en titel, icke skola af Kongl. Maj;t vidare disponeras för den 3:dje, hvars anslags otillräcklighet mot behofven, äfven vid denna Riksdag, blifvit tillkännagifven; så anser jag likväl troligt, att vinsten af denna förändring blir ingen.
OS andra Momentet af lO/tde § Regerings - Formen stadgar, att när frägor om StatS-Rädets Medlemmar uti klena wäckas, skall (konstitutions - Utskottet sttt utlätande dcrbfwer afgifwa, sä kan ju en Ledamot af ConstilutionS - Utskottet, säsom Ledamot af ett Ständ och icke säsom Medlem af Utskottet, i sitt Ständ wäcka samma fräga som i Utskottet förut förewarit, och dä mäste Utskottets pltrande dcröfwer infordras. I anledning häraf fär jag fräga, om nägot ytterligare stadgande i detta af, seende icke skulle kunna anses öfwcrflödigt, ehuru jag ej kan anse dct stridande emot hwad Regerings - Formen förcffrifwer. Eres - Den 19 October. 4409 Grefwe klÖrrier: Emot ben förklaring den wärda Ledamoten gjort af §:n har jag ej nägot att päminna: tp det är klart att den rättigheten att wäcka fräga äger hwarjc Riksdagsman enffilt. Grefwe De la Lsrciie: Wid allt hwad heligt är, beder jag Högloft. Ridderskap?» och Adcln besinna mädan deraf, att Constitutions - Utskottet skulle äga makt att ensamt prbfwa CmbctsmänS för» hällande. Omöjligen kan en Embetsman förlora, han mäste winna wid att hans gerningar framläggas för Riksens Ständer, hans oskuld, om han är rättskaffens, skall desto mer ädagaläggas. Ropades bra, och proposition. Grefwe kl örner: Jag wägar Inför Hög» kost.