Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vet blott ett enda sätt att omintetgöra den olika hemmansnaluren, och det vore att, såsom det skedde i Frankrike under Viléles Minister, anslå en Milliard i skadeersättningar. Men fonden lill ett sådant anslag fruktar jag blefve svår att utfinna. Jag hemställer vidare till den ädle Motionären, om det icke undfallit honom, att den olika hemmansnaturens upphäfvande och all jords bringande till lika beskattning förutsätter en ny allmän jordrefning. Om här ock kunde danas Landtmätare i en hast till tiodubbelt större mängd än nu finnes, är dock säkert, att i vårt glest bebodda och på vissa trakter så litet uppodlade land, ingen refning kan lända till något bestående resultat, hvilket bäst vitsordas af de Den 22 December e. m. refningar, sora hittills blifvit gjorde. Den andra hufvudsakliga punkten i Friherrens förslag är, att alla Statsbidrag skulle utgå, i nion af inkomst; men märken väl, raine Herrar! det är brutto-inkomsten Herr Friherren menar. Jag hemställer till en hvar, huru det skulle falla sig för den, som är skyldig hälften eller -f:delar af sin egendoms välde, eller för den, som bedrifver en rörelse med lanta capitaler, att skatta till Staten efter brutto-inkomsten. Jag tror, att det skulle vara att mörda allt hvad som ännu är qvar af välmåga i detta land. En annan hufvud grund i Friherrens Motion är IndelningsVerkets uppluifvande, ochConscriptionsSystemets utvidgande. Conscriptionsskyldigheten skulle nemligen räcka först från 18 till 35 år, men ytterligare med någon inskränkning till 45 år, hvarigenom Ammen skulle komma att bestå af mer än 3oo,ooo man. Vidare skulle i alla folkskolor (5 parentes sagdt, utgöra sockenskolorna ett särskildt föremål för Herr Frit herrens betragtelser) finnas en Underofficerare, som ägde att undervisa bygdens ungdom i handgrepp, simning, gymnastik o. s. v. Ingen skulle erhålla Magistergraden, utan att hafva tagit IngenieurOfficersExamen.
Föredrogs ånyo Bankooch Lag-Utskottets Utlåtande N:o 6, i anledning af gjorda anmärkningar emot vissa delar af Utskottets Betänkande N:o 4, i fråga om lagstiftning för enskilda banker. Ståndet, som vidhöll sitt genom afslag å Betänkandet N:o 4 tiilkännagifna mening, att någon förändring uti lagstiftningen för enskilde banker för närvarande ej må ega rum, afsiog jemväl Utskottets i Utlåtandet N:o 6 framställda förslag. S. D. Föredrogs Utdrag N:o 59 7 af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll den 20 dennes, deruti bemälde Riks-Stånd inbjudit Preste-Ståndet ali förena sig i dess lemnade bifall till Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 45, i anledning af väckta motioner om befrielse för rotehållare på Gottland att anlägga båtsmans-torp; men Preste-Ståndet fann ej skäl att denna in bjudning antaga, utan vidblef sitt i frågan fattade beslut och lade ofvanberörde Prookolls-utdrag till handlingarne. Frän Vällofl. Borgare-Ständet. S. D. Ånyo föredrogs Bankooch, Lag-Utskottets Betänkande N:o 5, i anledning af väckt motion om räntans frigifvande i banker. Med underkännande af Betänkandet, beslöts en Borgare-Ståndets underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan om Nådig Propositions öfverlem - 838 Prot.-Utdrag den 25 Februari 1858. nantie till näst sammanträdande Ständer, angående räntans Ingifvande i allmänhet, med uppdrag till ett särskildt Utskott, hvilket Ståndet kommer att utse, att uppgöra förslag till Borgare-Ståndets nämnda underdåniga skrifvelse. S. D. Ånyo föredrogs Bankooch Lag-Utskottets Utlåtande N:o (5, i anledning af gjorda anmärkningar vid vissa delar af Utskottets Betänkande N:o 4, i fråga om lagstiftning för enskilda banker.
Horn har fästat min uppmärksamhet på en omständighet, som jag anser vara af vigt, nemi. den af inbjudningen. Han har likväl endast, såsom jag tyckt, indirecte framställt denna fråga. Jag anser mig derför böra mera direct framställa den, och anhåller on) Hr Landtm:s propos. till Ståndet, alt låta en inbjudning afgå lill de öfriga Stånden; ty annars skulle det möjligen hända, att Stånden ansåge sig oberättigade att här inställa sig. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, på sätt Gr. Frölich föreslagit, att en inbjudning borde afgå lill de öfriga Stånden, för att, innan den egentliga föredragningen inom Stånden af Const.Ulsk:» förslag till ombildning af National-representationen äger rum, med R. o. Ad. sig förena till gemensam öfverläggning utun protocoll öfver ifrågavar. ämne; och om R. o. Ad. behagade dervid förklara sig med nöje dertill upplåta Riddarhussalen. Ropades ja. Vid förnyad föredragning af StatsUtskts den 16 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 31 1, i anledn. af anrnärkn:na vid TJtsUts betänk. N:o 24, angtde sökt eftergift eller anstånd med inbetalningen af det Öregrunds stad beviljade lån, blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs StatsUtskis den 16 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 312, i anledn. af återremisser å Utskts betänk. Pilo 70, angtde de staden Borås beviljade byggnads-lån. Begärdes ånyo på bordet af Hrr Tham, Sebastian Mathias, Bildt, Knut, och af Dalström, Gust. Jacob. Till pröfning företogs StaUUlskts den t6 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 313. i anledn. af anmärka:!- vid TJlsk:s betänk. N:o 22, ang:de yrkad ulsyningsratt å kionoparkerna Halleoch Hunneberg. 568 Den 23 September f. m.
Frölichs reservation vid Bancooch Lag-Utsk:ns betänk. JNfo 2, der Hr Gr. uppmanar både Representationen och alla vederbörande att snart skrida till verket medelst att öppna subscriptioner, välja commissarie!-, som utarbeta bolagsreglor, gå i författning med plåtars, stämplars och pappers anskaffande till creditsedlar o. s. v., hvarigenom han hoppas, att det blir möjligt, att inom ett pär månader flera banker kunna komma i verksamhet. Om, i följd af denna uppmaning, en allmän ifver skulle uppstå att ingå i dylika inrättningar, som erbjuda en hög och säker vinst, hvilket jag icke anser otroligt, utan tvärtom ganska sannolikt, enär man lätteligen skall intagas af det hopp att få skära guld roed tälgknifvar, om, säger jag, allmänna enthusiasmen för dessa inrättningar skulle blifva sådan, så är det nästan omöjligt att på förhand bestämma, huru mångå och till hvad storlek sådana banker borde tillåtas, hvarföre jag äfven anser nödvändigt, att en möjlighet gifves att framdeles kunna rätta de missförhållanden, som uppstå, i händelse flera blifva octrojerade, an man finner kunna bära sig och vara nyttiga för landet. Den fara, man velat förespegla oss af en sådan rättighets öfverlemnande åt Regeringen, kan jag icke inse, emedan jag hyser förtroende till Styrelsens omsorg och insigter i detta fall; och jag kan derföre icke afstå från min anhållan om bifall till denna §. Hr Dalman, Wilh. Fredr.; Om jag, på sätt i motiverna till denna § yttras, vore af den tanken, att en stats - Den 17 Mars e. m. 3G5 bank borde vara den enda silfverdepöten i landet, så skulle jag tveka, huruvida det icke vore nödvändigt att åt Regeringen öfverlemna den magt, sorn här är ifrågaställd; men då jag hyser den öfvertygelse, att, såvida man vill bilda solida privatbanker, det är nödvändigt att föreskrifva dem att inlösa sina förbindelser med metalliskt mynt eller sådant, som gäller lika med metalliskt, så kan jag icke gifva min röst till att åt Regeringen öfverlemna en så discrelionär magt, som här är i fråga.
Men ehuru Rikets Ständer härutinnan ej funnit skäl att afvika från gällande lagstiftning, hafva likväl Rikets Ständer i så måtto instämt med Lagberedningen, sorn Rikets Ständer ansett lagen böra upptaga straff för den, som, för att göra tillgrepp, öfverläder någon med våld eller farligt hot, ändå att tillgrepp ej sker, och som alltså gör försök till rån. Beträffande derefter straffet, hvilket för fullbordadt rån nu är lifvets förlust i hvad form brottet förekommer, så anse Rikets Ständer ett så strängt straff alltmera af allmänna rättskänslan ogillas. Då menniskolif icke spilles, kommer ej heller dödsstraffet numera i fråga; utan varder detsamma af K. M:t städse i nådeväg utbytt emot annat straff, hvilket hufvudsakligen beslår i fästnings-arbete på längre eiler kortare tid; och det är med ledning häraf samt af hvad Lagberedningen föreslagit, som författningen i denna del blifvit upprättad och hvarigenom Rikets Ständer sökt afhjelpa ofvananmärkta brister i lagstiftningen om rån, eller att närmare i lagen bestämma kännetecknen på samma brott, samt att införa lämpliga och emot gerningens allmännaste yttringar svarande straff, äfvensom Rikets Ständer funnit några allmänna bestämmelser erforderliga i afseende å författningens tillämpning, hvilka alltså i slutet deraf blifvit införda. Öfriga här nedan upptagne författningar, hvilka Rikets Ständer för sin del beslutat, angående spö- eller ris-straffets samt kyrkopliktens upphörande såsom påföljd för brott, hafva antagits under förutsättning, att berörde straffmedel kunna undvaras i följd af den skärpning utaf straffet för stöld, som Rikets Ständer, genom frihets-straffets utvidgade tillämpning, sökt åstadkomma. Men om än kyrkoplikten ej är. ett lämpligt straffmedel och följaktligen ej heller såsom sådant bör bibehållas, hafva likväl Rikets Ständer funnit betänkligt att helt och hållet afskaffa denna akt, betraktad ur kyrklig synpunkt.
Bys rättigheter mot Bolby vara uti icjide Cap. 2 § ByggningaBaLen så tydeligen bestämds , och genom stadgandet, att afgärda By ej må a! Bolbys Skog och Mark iner intaga , ån thet han inom gard och vård eiler visse råmärken af ålder haft, så begränsade, att enär, med anledning af Kongl Förordningen den 10 Äpril 1810. afgärda By söker erhålla Skifte i Skog och Utmark med Bolby, frågan om det egoväide, hvilket såsom Inegor bör afgärda By beräknas, så mycket mindre kan vara tvifvelsmål underkastad, som i händelse obehörige infcräktningar af den med Bolby förut gemensamma Skogen och Utmarken skulle hafva inträffat, bevisningsskyldigheten derom uppå serskildt utförande ankommer; och af sådane skål, samt då den af Lars Pehrsson uppgifna olägenhet för Bolby, endast kunnat tillkomma genom uppenbar förtydning af bestämd gällande Lag, uti hvilken förtydning ändring i laglig väg kunnat sökas, och vid hvarje sådan än ytterligare inträffande händelse bör kunna erhållas, finnér Lagutskottet icke något behof påkalla den af Lars Pehrsson ifrågastälide Lagförklaring; hvilket likväl till Riksens Hoglofl. Ständers vidare pröfning öfverlämnäs. Stockholm den 4 Mars 1823. Lagutskottets Betänkanden, 25 N:o 6. Betänkande ofver den af Herr J. H. von Strokirch f öreslagne ändring uti 2p.tc Cap. 5 §. RättegångsBalken, att Under Domstolar s Utslag i Mål, rörande ¥ ånge spillning och Hustjufnad, icke böra Öfver Domarens pröfning understallas. Till LagUtskottec har Håglöf]. Ridderskapet och Adeln remitterat ett af Herr J. H. von Strokirch ingifvit sä lydande; Memorial. Till vinnande af en säkrare och efter tidens anda mera lämpad Lagskipning, är val <"n ny LagBok under beredning, och skulle det således kunna synas vara en umbärlig handläggning, att partielt föreslå förändringar uti vår ännu gällande
Han höll på att betrakta några ringar, och han valde ut en liten ring, den minsta han kunde finna. Den var alldeles svartemaljerad med en liten stjärna i briljanter. Då han såg mig, frågade han, o m j a g tyckte om den, o c h jag svarade, att den var ganska vacker, men såg sorglig ut. — » Den skall bli en gåfva till min mor, » sade han; » hon begagnar aldrig andra färger än svart, sedan min fars död. » — Och nu, onkel, skall du tillåta mig att möblera de tre små rummen. De skola bli så komfortabla, men ingen onödig lyx, förstås. Blott en sängkammare, ett arbetsrum o c h en liten salong. Han är j u min protegé — min fågel Fenix. » Iduns M o d e - o c h M ö n s t e r t i d n i n g har » Men skall han mottaga denna gåfva af dig, rönt så oväntadt stor efterfrågan, att de två förhan som är så stolt? » sta numren tyvärr ej längre kunna erhållas. Pre» Nej, det skall han icke. Han skall inte veta numerera emellertid genast för andra kvartalet, af, att den kommer från mig. Du skall erbjuda honom bostaden möblerad. Och så skall han om Ni säkert vill påräkna alla nummer i följd. äta med ' oss och vara din neveu o c h min fågel Fenix. » » Ja, ja, Faithful, det får gå för fågel Fenix, men låt h o n o m ej inkräkta på Archibalds rättigheter. » » Archibald har inga rättigheter, » svarade Faithful lifligt. » Den unge svenske fågel Fenix skall nog söka sig en annan Fenix i sitt hemland och ej fråga efter en liten amerikansk skata. » Berättelse för Idun Fågel f-em %. * af Mathilda Lönnberg. Belönad med hedersamt omnämnande vid Iduns stora pristäfling. (Forts.) fter denna dag vardt Gunnar en hvardagsgäst i ingeniör Finestones hus och steg allt mer i gunst hos sin principal och dennes systerdotter. Efter ett år höjdes hans må- natliga aflöning ännu mer, och efter tvänne år erbjöd mr Finestone honom en liten vindsvåning i sitt hus såsom bostad.
Maj t, som icke kan annat än god*' känna hvad Stats Gontoiret i dessa afseenderl hemställt,■ äfvensom hvad det anfört, orri nödvändigheten af en tillökning uti anslagen till ved och ljus för Fästningsoch Ga.rnizons-orterna , har, igenom de af vederbörande ofta förnyade ansökningar om ytterligare anslag till Kgl. Slottets underhåll, och för reparationer af Kronans Publika hus i Hufvudstaden och Landsorterna samt andra Publika byggnader, blifvit fullkomligen öfvertygad om otillräckligheten af de för dessa ändamål på Stat uppförda medel. Ehuru dessa behof under olikatider äro af olika belopp, anser Kongl. Majit såsom afgjordt, att i det förfallna skick, hvaruti de flesta allmänna Byggnader sig nu befinna , fordrastill Cn början ansenliga summor för deras iståndsättande, och att det blir först, sedan detta är verkställdt, som Underhål-ls-summan kan mednågon säkerhet regleras. Vid *8l.a 'års Riksdag blef intet anslag för kost - 13°° Den i -t Juli. kostnaderna, vid inträffande Underhandlingar med främmande magter och Freds-negociationer bestämdt. Eikväl hafva sedermera vigtiga Förbund och flera Fredsfördrag blifvit afslutade , och Sverige deltager ännu, såsom en af de magier, sorn undertecknat Pariser-freden , uti underhandlingarna vid Wienska Freds-Congressen. Allt detta fordrar ändock utomordentliga tillgångar, för hvilka det vanliga anslaget för M inister-Staten icke kan vara tillräckligt, och dessa kostnader hade omöjligen utan förskott eller skulder kunnat bestridas, om icke Hans Kongl. Höghet KronPrinsen funnit utväg att, lill en stor del, med särskildta medel ersätta hvad som i Slats-anslaget saknades. Detta har likväl icke kunnat till alla fall lämpas , och de ännu för Fredsunderhandlingarna löpande utgifter mäste af extra medel utgå , om icke Minister-Staten skall sakna hvad som erfordras för de öfriga i detta afseende förekommande behof. Men utom dessa partiella brister gifves en annan af större omfattning och betydenhet, den som angar nästan hela den Penninge-löntagande Ernbets och Tjenstemanna-Corpsen.
S. D. Upplästes och lades till Handlingarne Bevillnings Utskpttets Memorial N:o 37, innehållande en allmän öfversigt af den beskattning, som puder namn af Bevillning bör, enligt R iksens Ständers beslut, på olika Titlar utgå. Från Hedervärda B onde-Stdnclet. S. D. Vid föredragning af Kongl. Majits 3Sa<Jiga Skrifvelse angående Leipziger-lånet, gifven Stockholms Slott den 6 i denne månad, beslöt Bonde-Ståndet att, i afseende på Kongl. Majits deri gjorda Nådiga förklarande om uppskof med denna fråga intill nästa Riksdag, betyga Kongl. Majit dess underdåniga vördnad och tacksamhet; i hvilket beslut de öfrige Respective Riki-Stånden skulle vördsamt och vänljgep inbjuda att ppd Bonde-Ståndet sig förena. S. D. Enär nu ånyo föredrogs Banko-Utskottets den 30 Junii meddelte pa bordet hvi-i lande Betänkande i anledning af den uti Kongl. Majits Nådiga Proposition om Allmänna Fenninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, väckte fråga om nedsättning af öfverräntan i Banko Diskont Verket, blef samma Betänkande af iJlonde-Ståndet bifallit. S. D. Föredrogs Banko-Utskottets under N.q' 75 den 3 i denna månad afgifne Utlåtande ifråga om antagande af Götha Canal-Bolags Actier, såsom hypothek för Lån i Banko Diskont-Ver - Prot. TJtdr. d, y Julii i 81 8.' itet och vid omsättning af de i Götha Canal-Discont derå upptagne Lån; och sorn Bonde-Ståndet, redan under den 13 sistlidne Maji 1 detta ärnné beslutit: att Actie.egare i Götha Canal bibehållas vid samma
Jag bekänner, att jag, med afseende på dessa följder, länge tvekade, om jag ej borde förena mig med den aktningsvärde utsktsledamot, som efter voteringens slut uppstod och förklarade, att han, med full öfvertygelse om grundlagsvidrighet i de åtgärder, hvarom prot. af d. 3 Mars förmäler, ansåg dem böra hänvisas till en Riksrätts pröfning, men att han numera, tvungen af majoriteten att rikta åtalet emot blott en, ehuru handlingarna utvisade, att antingen ingen felat eller ock alla lika mycket, fann sig nödgad att, tvärtemot sin öfvertygelse, fria i stället för att fälla. Jag tvekade, som sagdt är, om jag ej borde instämma uti denna inom TJlsk. ganska bestämdt uttryckta röst; jag fann likväl vid närmare eftersinnande, att det gafs en utväg att äfven med min öfvertygelse förena deltagandet i de voteringar, som återstodo, särskildt om Statssecret. enligt 106 §. borde sättas under domstols tilltal, och särskildt, om hans åtgärd enligt 107 §. borde för Ständerna tillkännagifvas. Jag trodde nemi. och tror ännu, att när majoriteten hade inskränkt min granskningsrätt tili Statssecret. borde jag med min bestämda opinion örn hvarje do - * Dea i Juli f. m. 23 mares pligt att alltid afse sak framfor person, anse det vara min pligt mot denna majoritet att inom mig tolka deras beslut sålunda, att rådgifvande-åtgärden, icke den blott rådgifvande-personalen, utgjorde det tillstängda, och Statssecretts särskilda befattning, icke bans person, det mig medgifna granskningsfältet. Huruvida Utsk:s öfriga ledamöter delade denna åsigt af det fattade beslutet, vet jag ej; men för min del anhåller jag få i detta prot. förvaradt, att när jag i Utsk. voterade öfver 106 §:s användbarhet på Statssecret.
Kungörelsen den 24 November 1857, tillkommer rösträtt vid Sockenstämma å landet, utom för i mantal satt jord, ingen, som icke i bevillning efter Andra Artikeln erlägger minst Två Riksdaler Riksmynt, Då ett hemmans taxeringsvärde för närvarande i me deltal torde kunna antagas till omkring 8,000 Riksdaler Riksmynt och fem skatteören nträknade efter den i § 59 stadgade grund således skulle motsvara en bevillning af endast omkring 40 öre, inses lätteligen att de Kommitterades förslag medgifver rösträtt åt ett betydligt antal af kommunens medlemmar, sorn för närvarande äro derifrån uteslutna. Utskottet har för sin del visserligen ingenting att anmärka deremot att, i samma mån bildningen blir allmännare och göres tillgänglig för allt flera folkklasser, äfven rösträtten utvidgas, men tror dock de Kom - 14 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161. mitterade härvid hafva gått något för långt. Hvad rösträtt för icbe-mantalsatt jord beträffar skulle TJtskottet — då hvarje egare af jord, om än dess vidd är ringa, kan antagas vara verkligen intresserad för kommunens upprätthållande — måhända icke tvekat att tillstyrka det af de Kommitterade föreslagna minimum eller till och med borttagande af hvarje sådant, så framt icke § 11 ock, enligt Utskottets tanke, med fullt skäl stadgade att rösträtt för jord utöfvas af innehafvaren, ehvad han tillika är dess egare eller icke. Men med afseende på detta förhållande och då det i frågor, sådana som denna, torde vara rådligast att afvakta erfarenhetens vittnesbörd om nyttan af en mindre förändring, innan man vidtager en större, anser Utskottet det af Kommitterade föreslagna minimibelopp böra fördubblas, helst i allt fall äfven det derigenom erhållna minimum icke blott är betydligt lägre än det, som i 1857 års Kungörelse stadgas, utan äfven antagligen understiger det, som för utöfvande af rösträtt i stadskommunen blifvit af de Kommitterade föreslaget.
Det friskaste källvatten har smakat mig kvalmigt, och den mjukaste sofmatta har tyckts mig hårdare än en af trappstenarna i Sjutornen, ty tanken på din åstundan har icke unnat mig någon fred. Först i dag – just när jag för en kort stund glömde min oro och gick att bedja på din gemåls graf – lät mig den nådige guden helt oförmodadt få syn på en sådan slafvinna, som du önskade. Han aflyfte den simpla schal, som slafvinnan bar öfver sitt hufvud, och där stod en kvinna med ljust tillstruket hår och klara, öppna drag. Sultanan lade skallran i sitt knä och svarade småleende: – Min son drömde en natt i ramadan att han såg mig omfamna och kyssa en storväxt och gulhårig slafvinna. Som ingen sådan fanns i hela Seraljen, gjorde drömmen mig nyfiken. Jag vet dock icke rätt hvilket ämbete vi skola kunna gifva åt denna nykomna tjänarinna. Hon är för lång och ovig att bli danserska eller att betjäna min son. Han älskar framför allt små fötter och små händer ... – Visserligen, – svarade evnuken, då han märkte hur föga hans köp behagade sultanan, – men ännu har jag icke på långt när berättat dig det märkvärdigaste hos denna kvinna. Jag skulle sannerligen knappast själf våga tro mitt eget tal, så framt icke slafhandlaren bedyrat sanningen vid sin egen salighet. Jag känner honom och vet, att han är en obeskrifligt from och rättskaffens köpman, som aldrig bedragit oss hvarken i fråga om slafvinnornas ålder eller födelseort. Denna kvinna kan dessutom redan många ord på vårt språk och har själf intygat att slafhandlaren talar sanning. Hör mig därför, höga sultana, och döm om jag någonsin haft en sällsammare ädelsten att lämna dig! Med hvilken hänryckning brukar du icke tala om ditt lejon i Bender, de svenskes store konung. Nåväl, denna fattiga kvinna är en dotter af hans folk och född i hans aflägsna rike, där det hvarken finns gräs eller blommor utan ligger djup snö midt i sommaren. Den nyss så likgiltiga sultanan kastade skallran åt sidan och reste sig, full af häpen undran. Hon glömde sin egen värdighet och gick noga besiktigande rundt omkring slafvinnan.
Qdrroib erinrad bocf, att bet afgdenbe an* talet Ifatt wara i forbdKanbe tta perfonalen inom broarje Slag/ famf 68 Strt. III. §* §. 120—123. att be Snyeringéntdn (Folo afgå, dt fjmilfa cn fdban Befattning Idngfla. tiben marit uppbragen. ©e, C>n>ilfa erbdflit ffejlc råfierne, (Fola, genom SHagiffratenö fårforg, fd tibigt beröm unberrdttaiS, att, i bdnbelfe ndgra affdgelfer infrdffa, ©uppleanterne md Funna ttafattaö. §. 120. Dfmer-Stdtljdllaren ocb .konungens Sefalfningébafmanbe (Fola, pd anmdlan af #anbel&(£oIlegiutn i (Stocholm famt SDtagtjlraterne i be åf» rige Stdberne, att SFattlFrifningarne dro merffldllbe od> allt öfrigt, forn bör tjena till grunb för £aperingS><Sommitteerneé dtgdrb, i ben orb* ning, forn meberbor, befldrnma tiben får beråd fammantrdben. §. 121. Sebamoter bertill mdljaS pd allmdn 9?dbfFuga, fd mdl af Sorger» (Fapet, forn öfrige inom (Staben (FattfFrtfne inmdnare af be Stdtib otf> Plager, forn, enligt Kumb förut flabgabt dr, dga t ©aperingen beltaga c# bmtlFa, pet fd tillgdng dr, böra i ©tabén dga $ud od> £omf. §.