Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten vördsamt föreslå, att omför mähle motioner må lemnäs utan afseende. Stockholm den 1 November 1834- Heservation af Herr Hjärne: ”Jag gillar i allmänhet icke, att Rikets Ständer öfverhopa Kongl. Maj:t med underdåniga önskningar i mindre vigtiga ämnen, hvartill annars den stora massan af motioner kan gifva anledning; men jag tror, att, om denna önskningsrätt vid våra Riksdagar hofsamt begagnas, kan och bör den vara af stort värde. När, såsom delta Betänkande utvisar, Författningar finnas, hvilka, vid deras tillämpning, kunna inleda sådana förhållanden, som gifvit anledning till ifrågavarande motioner, nemligen: att en grundskatt, som utgått i öfver 100 år med 1 R:dr 24 sk. B:co af hemmanet, genom en Dom i högsta instantien, kommer att hädanefter utgå med öfver 3o R:dr; att detta mål, som genomgått alla instantierne, blifvit afdömdt i Härads-, Lagmansoch Hof-Rätterne tvärt emot Högsta Domstolens öfvertygelse; att denna Dom gifvit anledning till betydliga rubbningar i liäfdvunna förhållanden räntegifvare och räntetagare emellan; — vid sådana förhållanden, säger jag, har jag trott det vara Rikets Ständers underdåniga pligt att derå fästa Kongl. Majrts Nåd. uppmärksamhet, och i und. anhålla om en, för framtiden gällande förklaring öfver dessa gamla Författningar, som visat sig så tvätydiga vid tillämpningen, och af hvilkas rätta förstånd den enskilda eganderätten beror. Jag delar följaktligen icke det beslut, hvari Utskottet stannat, och reserverar mig således deremot, med anhållan, att reservationen mätte få åtfölja Betänkandet.” STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, 1834- Lag»arnt Allm. Bese.- och Oecon.- UtsTcts Betänkande N:o 25. r N:o 25. Ankom till Exp—Utsk. ilen ta Nov. Betänkande, öfver väckt fråga om rättighet att, utan föregången syn på stället, få anlägga husbehofs mjölqvarnar.
Jag tror lika med Hr v. Hartmansdorff, att enär endast 2 Stånd beslutat, att ordet förbud bör ur tulltaxan utgå, måste denna fråga, såsom varande af ccconomisk natur, förfalla, samt således i hvarje särskildt fall förblifva vid hvad nu gällande tulltaxa föreskrifver. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å det af Utsk. framställda sammanjemnkningsförslag till första tullbevillntsgrunden. Hopades starka ja, blandade med nej; i anledn. hvaraf II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han funnit ja hafva öfverröstat nej. Hr von Hartmansdorff: I händelse R. o. Ad. icke skulle godkänna den redaetionsförändring, jag föreslagit, får jag anhålla om votering och föreslår till contrapropostn Utsk:s förslag med det af mig dervid gjorda tillägg. Upplästes till justering följande voter:spropos:n: Den, som bifaller Bevilln.Utsk:s uti memor. N:o 49 framställda sammanjemnkningsförslag, i afseende på första tullbevillntsgrunden, voterar ia; den det ej vill, voterar ne!; Vinner nej, kommer nämnde förslag att undergå den förändring, att i stället förorden: dock kommer i de fall, It. St. beslutat, att förbud bör äga rum, detta att för sådana varuartiklar i förslaget utsättas, införas orden: dock kommer äfven för de varuartiklar, hvilkas införsel i sednaste tulltaxa varit förbjuden, och hvarom två Stånd stadnat emot två, ordet förbud att ytterligare qvarstå i den blifvande tulltaxan. Frih. Boye: Då Ilr v. Hartmansdorff är den, som begärt votering, vill jag icke bestrida hans rättighet att föreslå contraproposm; jag anhåller blott få förklara, att det resultat, Hr v. Hartmansdorff framställt, icke är detsamma, som jag reed min anmärkn. åsyftat. Bevilln.Utsk. hade i sitt förra utlåt., innan det ingått i detaillerna, framställt
Af afsagade bräder eller brädstumpar af furu eller gran beräknas vid förtullning: 5 lolftcr af till och med 1 i alns längd 1,;^ meJ j ^ 2 d:o at större till och med 4 alnars d:oj af ek och ask 100 Ralr v. 5 af alm, hok, björk och andra inom landet växande, ej specificerade, trädslag . 100 R:dr v. 5 enträd och enstafrar 100 st, - 6 . fanerskifvor 100 R:dr v. 20 . _ _ gevärstoeksämnen 1 dussin 12 handspakar • 1 dussin 12. handspaksä mnen 1 dussin 4 — 32 Qvanlitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. Trädvaror: lister, sågade al furu och gran, till och med 8 alnars längd och 4 tums omfång 1 tolft ll:dr sk. 2 r:st 6 läliter, huggne eller täljde 1 tolft 2 6 sagade ,*•••.»•••.. 1 tolft 5 ■— master, bogspröt och spiror: af 40 tums omkrets och deröfver, 10 fot från storändan . 1 stycke 2 af 20 till 40 tums omkrets, 10 fot från storändan .. 1 stycke 20 . derunder 1 stycke —-— 8 — pumpträd: ohorrade, se master och spiror-, borrade 1 stycke 16 ribbor, sågade, längre eller kortare 1 tolft 18 — stäfver, laggoch botten-: af till och med 42 verktums längd å de förra och högst 27 verktums längd å de senare: af ek 120 st. 40 af bok, furu eller gran 120 st. 8 — derutöfver: af ek .. 120 st. 2 24 af bok, furu eller gran . 120 st. 1 12 tunnband 100 st. — 6 ved: 1 famn 24 bokoch eli» • 1 famn —.— 36 — andra slag 1 famn 16 — Anin.
Men ifall R. o. Ad. skulle bifalla, alt deputationcn afsäudes och prot.uldr. derom nu utskrifvas, sä skall jag begära, alt få ögonblickligen aflemna den särskilda tanka, sora jag anhåller måtte få åtfölja. Frih. Cederström, Thure Fredr.: Jag är visserligen till största delen förekommen af Frih. Cederström, Jacob, men jag ber dock att få tillägga, i anledn. af de ledamöters yttrande, som 36S Den li December f. m. hafva sagt, att bifogandet af min särskilda mening skulle medföra något uppehåll för den deputationens afgång, som K. o. Ad. kunde komma att besluta, att sådant icke är förhållandet, emedan jag är beredd att genast till prot. aflemna skriftligen min särskilda dictamen, som innefattas i fyra ord, att nemi. jag såsom min särskilda tanke anhåller, det Högv. PresteSt., af känsla för fäderneslandets väl och af aktning för sitt eget Stånd, icke måtte antaga den af Ii. o. Ad. gjorda inbjudning. Gr. Cronhjelm: Mig synes såsom om alla ledamöter, hvilka hittills yttrat sig i ämnet, hafva tagit för afgjordt, alt den ifrågavar. deputationen verkligen kommer att afgå. Jag bestrider visserligen icke hvarje ledamots rättighet att begära afsändande af en sådan deputation, och ännu mindre kan det falla mig in, att vilja bestrida det II. Ståndets rättighet att besluta densammas afgång; men jag tror, att öfver detta beslut, likasom öfver alla andra, måste det stå hvarje ledamot öppet att fritt uttala sin mening, och jag anhåller således att få yttra mig, huruvida denna deputation synes mig gagnelig och lämplig, eller icke. Vore frågan af den beskaffenhet, att R. o. Ad. och PresteSt. stöde till densamma i samma förhållande, eller vore frågan sådan, alt den rörde allmänna ämnen, uti hvilka det ena Ståndet icke mera än det andra hade förmenta särskilda intressen, skulle jag icke för min del bestrida deputationens afgång; men nu är icke förhållandet sådant. Frågan, i och för sig betraktad, är för PresteSt. såsom Stånd främmande, emedan arfsrälten för nämnde
Det materiella framåtskridandet kan icke befria oss från vårt beroende af jorden, det kan blott öka vår förmåga att frambringa förmögenhet ur densamma; och derför kan, när jorden är monopoliserad, framåtskridandet fortgå i oändlighet utan att höja arbetets lön eller förbättra deras ställning, hvilka ej hafva annat än sitt arbete. Det kan blott hjelpa till * att stegra jordens värde och den * makt, eganderätten till jorden förlänar. » I denna bok egnar förf. äfven ett kapitel åt de industriella. kriserna, hvilkas förnämsta orsak han anser den långt drifna jordspekulutionen vara. Hvar förf. nu finner botemedlet för de sociala missförhållandena, ligger i det svar, han gifvit på frågan om orsaken till den med utvecklingen stigande .fattigdomen. Då han funnit jordens monopoliserande vara främsta orsaken dertill, måste han naturligen i upphäfvandet af all privat eganderätt till jord finna det osvikliga botemedlet. Från allmän rättssynpunkt betraktar han eganderätt till de naturkrafter, som kunna monopoliseras, och visar skilnaden mellan eganderätten till sådant, som genom menskligt arbete skapats, och eganderätt till sjelfva naturkraften. Botemedlets tillämpning genomgår han med särskild omsorg och noggrannhet. I sin enkla form lyder hans förslag så: alla naturförmåner, all åkerjord, bergverk, fisken, tomter i städer m. m. utarrenderas ät den mest bjudande. Det är tydligt, att jordräntan på detta sätt kommer att inflyta till statskassan och således blifva gemensam egendom. All skatt komme sålunda att hvila pä jorden. Den ekonomiska friheten kommer icke att upphäfvas; den kommer snarare att befrämjas, i det att alla egare till arbete och kapital vore likstälda, och den fördel och större inkomst, som en viss jord medför, komme alla samhällsmedlemmar till godo, då jordräntan indroges till staten och kunde användas till samhällets gemensamma fördel. Vi skulle uppnå socialistens ideal, men utan att underkastas regeringens stränga tryck. Styrelsen skulle förändra karakter och varda blotta förvaltningen af ett stort produktionsbolag.
För att man skall nå bekvämlighet vid emottagandet måste spannmålen levereras i tunntal och smör, kött och fläsk inte under 10 lispunds vikt, därför bör flera slå sig samman om leveransen. Haga slott den 7 januari 1809.GUSTAF ADOLPH. Kungörelse angående förändring av det, uti Kongl Stadgan om Concurser den 28 juni 1798, föreskrivna edsformulär, till bestyrkande av fordringar, som i Concurser bevakas. Stockholm den 18 januari 1810. Det gamla formuläret för avträdes, förmåns, boskillnads och urarva mål har visat sig vara otillräckligt, varför rikets ständer anhållit att ett nytt antages. Då Vi gillar deras förslag skall det allmänt kungöras. Stockholms slott den 18 januari 1810. CARL Kungörelse angående vad vid förtullning av inhemskt toppsocker bör iakttagas. Stockholm den 28 februari 1809. Sockerbruksidkare är förpliktade att stämpla hela sitt lager av toppsocker på en gång. Skulle någon del inte bli stämplad skall sockerbruksidkaren innan nästa söckendag är förbi betala avgift för det resterande. Stockholm den 28 februari 1809. J LILJECRANTS Brev angående Gustaf Adolfs avsättning. Stockholm den 13 mars 1809. Att genom inträffade händelser Hans Kungl Maj: t blivit ur stånd att vårda rikets angelägna ärenden, har Vi, såsom den närmaste och enda fullmyndige ätteläggen av den kungliga familjen, funnit Oss föranlåten att tills vidare, i egenskap av Riksföreståndare antaga Riksstyrelsen. Vi skall med den Högstes bistånd föra styrelsen så, att Riket må återvinna invärtes och utvärtes lugn, samt att handel och näringar återfå deras sedan länge avtynande liv. Det är Vår oryggliga föresats, sedan Vi lagt början till denna grund, att med Rikets Ständer överlägga om övriga mått och steg, som skall bereda svenska folkets framtida välfärd. Vi bjuder och befaller fördenskull samtliga Rikets innevånare, krigsmakten till lands och vatten samt ämbetsmän av alla grader, att visa Oss den tro och lydnad, som Vårt rena uppsåt och deras eget väl i närvarande tid oinskränkt fordrar: Befallandes Eder samt och synnerligen i Guds den allsmäktiges hägn och beskydd.
Pt opotiliun, Ifrån den tid, då intägt i Ware och Kronans magasincr sker efter nya målet, skall ock ali utleverering på lika sätt verkställas, dock under samma rättighet för en och hvar att under de derpå följande fem åren anställa den kontroll med gamla måttet, då de sådant åstunda, som här för skattesädens inleverering till magasinen blifvit i Nåder medj gifven. 5:o I Wäre och Kronans räkenskaper för skatteoch uppbördsåret 1858 skola så väl gamla mått och vigter, som de nya efter rätt uträkning särskildt utsättas. Dermed fortfares uti 5 påföljande år, derest ej Wi skulle under tiden finna, att de gamla kunde alldeles uteslutas: men efter dessa 5 års förlopp upptagas allenast de nya. Alla debetsedlar för skatteåret 1858 inrättas ock i enlighet dermed, upptagande både gamla och nya förhållandet, hvarmed äfvenledes fortfares under de 5 följande åren; men debetsedlarne för 1863 års skatter skola innehålla endast nya. Dock iakttages vid gamla målets införande under dessa 5 år att, i stället för tunnor och kappar, nyttjas tunnor samt kannor och hundradelar deraf. 0:o De årliga markegångs-taxorna skola från och med 1858 till och med 1862 upptaga värden både efter gamla och nya mättet och vigten, men från och med 1863 års ingång allenast efter den nya. 7:o I Wår och Kronans uppbörd och räkenskap öfver varor och effekter skall från och med skatteåret 1858 decimalräkningen införas, så att inga andra Kongl. Maj :ts Nåd. Proposition, N:o 62. 39 bråk af de nu stadgade benämningar, än på fulla tiondedelar, hundradelar, tusendelar och så vidare dervid nyttjas. 8:0 Alla taxor och förordningar om debitering eller uppbörd i varor och effekter skola från och med år 1858 upptaga både det gamla och det nya måttet och vigten, hvarmed skall fortfaras i fem års tid; men från och med den l Januari 1803 införas allenast de nya benämningarne. 9:o
N:o 105.) S. A. K. Hos Rikets Ständer liar fråga blifvit väckt, att den, genom Bergs-Collegii Kungörelse den 7 Februari 1785, åt brukande bergsmännen förvarade lösningsrätt vid försäljning af en eller flera af de 1,200 fjerdeparter, hvari Fahlu grufva är indelad, malte belt och hållet upphäfvas, såsom varande lill ingen båtnad för bergsmännen, enär de, ifrån alt vid grufvans högsta välslåndsperiod hafva utgjort ett antal af flere hundrade, nu inskränkts till endast 14, rimligen icke kunde samma lösningsrätt begagna till det åsyftade ändamålet att nemligen uteslutande inom deras stånd bibehålla alla fjerdeparter, samt Berörde rättighet dessutom hade lill följd, att en köpare lill en eller flere fjerdeparter försattes i ovisshet om en påräknad orubbad besittning deraf; och, vid betragtande af omförmälde förändrade förhållande, som inträffat, sedan Bergs-Collegii ifrågavarande Kungörelse utfärdades, samt då densamma följaktligen icke vidare motsvarade det ändamål, som dermed åsyftats, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K. M., efter grufve-delegarnes och öfrige vederböiandes hörande, läckles i Nåder tillse, om icke merberörde, af Bergs-Collegium den 7 Februari 1785 utfärdade, Kungörelse må i den del, hvararom fråga blifvit väckt, kunna lill all kraft och verkan upphäfvas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 Februari 1841. Expeditions-UIskolLcls Förslag till lind. Skrifvelse, iV.o 237. Uppläst och gotlkändl lios Ridd. och Adeln den 10 Febr. 184*• Preste-Ståndet den i3 Borgare-Ståndet den i3 Bonde-Ståndet den i3 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse} orri reglering af Pastoraten på Gottland. (Allm. Besv. och Ekon.
Denna taxeringsgrund måste föranleda en ganska ojemn ^fördelning af berörde contribution, i samma mohn, som Rösterna äro ojemnt fördelade bland Eorgerskapet. De genom Bemedlings-Commissionen af ofvanberörde medel bestridda kostnader för Stadens Båtsmansoch Militär-Compagniers underhåll, hafva, efter hvad Magistraten till Öfver-Stålhållare-Embetet uppgifvit, i medeltal för ifrågavarande sex år utgjort för Båtsmans-Compagniet 4>4&9 R:dr 2 sk. 10 rist., och för Militär-Compagniet, jemte den Separerade Vakten, 16,993 R:dr '4 sk. 6 rist. årligen. Utom förutnämnda bidrag tilt BörsBrooch Hamnbyggnads-Fonden, hvilket dock, i brist af tillgångar, ej kunnat utbetalas för år 1828, hafva de öfriga utgifter, hvartill återstoden af de uttaxerade medlen blifvit använda, hufvudsakligen bestått i löner och arfvoden, donceurer och pensioner, inköp af skrifmaterialier, bidrag till Borgerskapets Enkhus, kosnader för taxeringen och revision af Stadens räkenskaper, äfvensom för Borgerskapets Cancellie, betalning för en till Hans Kongl. Höghet Hertigen af Skåne öfverlemnad Silfver-servis, sami boskapsoch åkerskattens erläggande för Staden. G) BörsBrooch Hamnbyggnads-Fonden, ställd under förvaltning af Committerade, som deraf, på sätt i Öfver-Ståtbållare-Embetets Berättelse af år 1828 omförrnäies, besörja byggnader, skiljda från dem, hvilka tillhöra Drätsel-Commissionens befattning, har, efter hvad Committerades räkenskaper utvisa» uppburit följande, dertill anslagna Inkomster, nemligen: - Förutnämnde handel i Staden» Allmänna Tolag R:dr Borgerskapets bidrag, årligen intaxeradt i sammanhang med den ordinarie Contribu tion»-Summa Hoch beräknadt till lidet deraf Hjresmedcl för rum i Börshuset ... Bemedlings - Commissionens tillskott ..
Hvar manniska lider p&amp; sitt satt, men konstnarer lida med m&amp;nga manniskors lidandesmöjligheter tillsammantagna, och ett stygn, som knapt s k a r en vanlig manniska, kan för deras temperament bli en obotlig skada för lifvet. Under sin vistelse i Köpenhamn kom Ernst Ahlgren der som i Stockholm i liflig beröring med den grupp inom litteraturen, som representerar den moderna lifsAskAdningen, stirskildt broderna Brandes, och hon erhöll s8lunda m h g a starka viickelser bide för sin konstnarliga och menskliga utveckling, en rik insats af bildningsiimnen att förarbeta, men ocksA af motsagelser att lösa. Sarskildt betydelsefulla för hennes diktning blefvo de strangs omdömen, som frAn detta hi11 traffade hennes författarskap. De okade hennes, under de tidiga motghgsirna alstrade, sjalfmisstro. Och alla de öfriga nu allt talrikare framgangarne - blaud annat den dramatiska I telefon - kunde icke. Atervacka sjalftilliten. Hennes literara. skaplynne - som Iion nog ibland sökte böja in i en annan form t. ex. i. Toist, i PAls figur (i Fru A4arianne) samt i n8gon m&amp;n i hennes nu nyligen (i Svensk Tidskrift 1 haft. 1889) publicerade Romeos J d i a - visade henne dock s&amp; bestiimdt den vag hon hade att följa, s&amp; att i detta fall torde hennes ovisshet icke ha kunnat blifva af n&amp;gon djup betydelse. Men deremot stod for henne frilgan .om hon, p&amp; nagon vag alls, skulle nk fram till sitt mil, det fullödiga konstniirskapet. Hon, som hatade allt fuskverk inom konsten, var hennes eget arbete kanske intet annat? J u mer erkannande bon fick, ju högre satte hon sitt eget m&amp; ju mer skarpte hon sin obevekliga sjalflzritik. Friin och med sommaren 1887 börjar hon frukta att aldrig kunna n&amp; det stora i konsten och vid ' denna fruktan vander hon iter tii: dödstanken.
Man har exempel på Länsmän, som preja den ene derföre, att denne icke vill gifva honom någon dusör, men deremot se genom fingrarne med den andre, som i detta fall tillfredsställt honom. Om det finnes sådana Länsmän, som sakna de egenskaper, hvilka fordras för att vinna aktning, Den i April e. m. 151 så händer det understundom, att Landsh:n mäste för det allmänna bästa och för alt tillfredsställa den allmänna opinionen, inom det distrikt der denna Länsman verkar, afsätta honom och tillsätta en annan. Jag säger detta desto heldre, som under de 5 år jag varit Landsh., jag aldrig behöft tillgripa denna utväg; men jag tror den nödvändigt måste stå en Landsh. öppen, alldeles icke för att gifva honom någon maktfullkomlighet, utan blott för folkets skull. Tror man att Landsh:n skulle vilja missbruka sin makt, så må man betänka, att han skulle sjelf mest förlora deipå. Dessutom är det så svårt att finna några lämpliga länsmarisämnen, med den ringa aflöning de. åtnjuta, att en Landsh. svårligen kan komma på den tanken att för en ringa förseelse afsätta en eljest duglig Länsman, då hans plats kanske klefve ganska svår att återbesätta. Dessutom äro Länsmännen visst icke de enda, som äro underkastade en sådan afsättning. Om vi gå till Tullen och och andra publika Verk, så finna vi att deras Chefer äro berättigade att afsätta personer som icke fullgöra sina tjensteåligganden, och detta för det allmänna bästas skull. Jag har kanske varit nog vidlyftig, men jag har ansett mig dertill förbunden, emedan jag tror mig hafva tänkt mig in uti Instruktms anda. Jag ber likväl att nu få nämna några ord om denna Instrukt. i sin helhet. Man har velat låta påskina, att den ginge ut på att utsträcka Landshmes makt utöfver hvad den förut varit. Efter min tanka är detta alldeles grundfalskt.
Remitterades till Constitutions-Utskottet. 3:o Kongl. Skrifvelse af den 4 sistlidne Maj, angående de rusthålls-nunnmer vid Bohus Läns regemente, hvilka, i följd af vägran att ingå på hästvacans-afgifts-contractens förlängning komma att till cavalleri återgå. Pvemitterades till Stats-Utskottet. 4:o Kongl. Proposition af den 3 dennes, med förslag till Förordning emot olofliga folksamlingar. Remitterades till Lag-Utskottet. och 5:o Kongl. Proposition af den 3 dennes, med förslag till förändrade stadganden, rörande bysättning. Remitterades till Lag-Utskottet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lagi anledning af väckta motioner om inskränkning i det nu föreskrifna domföra antal Nämndemän. Prot Utdr. d 11 Juli iS^o. Den il Juli 1840. Frun Höglo fl. Ridderskapet och Adeln.. S. D. Då nu ånyo föredrogs Stals-Utskolt ts den 8 dennis på bordet lagda Utlåtande No 187, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets Betänkande N:o 81, rörande S F1. Lannges ansökning om prolongation af arrendet å L inda krono-hernman, eller skatteköp derå, besit t Ridderskapet och Adeln, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit mätte anmäla, att, om, efter förnyad undersökning, Kongl. Majit prof Var det vara med Rikets fördel öfverensstämmande, Rikets Ständer medgifva, att arrendatorn Lannge må på ytterligare 30 års tid, räknadt från midfistan år 1846, undfå prolongation af dess innehafvande arrende af Lunda krono-hemmaii, emot skyldighet, ej mindre att derför utgöra nu belöpande arrende-afgift, 81 tunnor 16 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, än ock att fullgöra öfriga genom nu gällande arrende-contract bestämda villkor. S. D.
N Majoren N. N Bertil Nilsson Anders Svensson Gästgifvaren N. N. Wantinge. Skomakaren N. N. å Torparen Carl Nilsson i Wik Carl Svensson, Fjerdingsman O. S. V. — Fastigheter. skatte, 1 mantal Skrintorp JYs 2, stom £ mantal, Kyrktomta M 1 Lugnås JVa 1, pastorsboställe, 1 mantal Normlösa 1, Häradshöfdingeboställe, 2 mantal Skrintorp, Kronofogdeboställe, 1 \ mantal Glittringe säteri, 11 mantal, Rofvestad 2^ mantal, Ys qvarn Berga JVs !, -f mantal Berga JVa 2, 1 mantal, Rofvestad \ mantal, Brunby utjord Wantinge gästgifvaregård, 1 mantal Bevillning enligt Art. II i BevillningsStadg'an. Påfördt fyrktal. O ro O"* O: För a tr1 ro gp O: *■* w PS 3- ?£ 2- P tfl «—»• ET ° B. •B-gs era p >~t P I 13,1031 5,362 Hör till Allmänna Besvärsoch Elwnomi-Utskotlels Betänkande, 1862—1863, M 116. Litt, B. Debiteringsoch Uppbörds-längd för kommiinal-utskyider i Nordbo socken år 1865. P åföres utskylder för fyrktal för personer. ä i mantal å annan jordå öfriga beskattsatt jord. bruksfastighet. ningsföremål. Män. Qvinnor. R:dr. Ö. R:dr. ö. R:dr. ö. R:dr. ö. R:dr. ö Enligt Kommunal-stämmans beslut d. 20 Oktober 1863 — 2 2 2 — » » » d. 19 Oktober 1864 1 — 1 . — » » » d. 21 Oktober 1865 — 3 — 3 — 2 — 30 — 15 Enligt Sockenstämmans beslut d. 5 April 1860 2 Summa - 1 8 — 6 4 50 — 15 Personers