Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För uppbyggandet af en ny kyrka i Lidköping, i stället för den, som nedbrann vid den i Maj månad 1849 derstädes utbrutna eldsvåda, hafva Rikets Ständer beviljat nämnde stads invånare ett lån å Sextontusen Riksdaler, hvilket låne belopp Riksgäldskontoret bör utbetala, efter emottagandet af en utaf Lidköpings stads församlings kyrkoråd, efter härtill vid allmän sockenstämma erhållet uppdrag, å församlingens vägnar, till detta Verk eller ordres utgifven samt af Fullmäktige godkänd förbindelse att, under den för Iånesummans fulla återbetalning erforderliga tid, till Riksgäldskontoret, före hvarje års slut, inbetala sex procent å den beviljade och utbekomna lånesumman; skolande härvid fyra procents årlig ränta för lånets då återstående kapitalbelopp först beräknas och afgå; hvarefter öfverskottet kommer att Bih. lill B. Sl, Brot. 1850 & 1851. 4 Sami., 1 Afd., 2 Band., 49 Haft. 4 22 Slats-Utslcoltets Memorial, M 324. anses utgöra kapilalafbetalning; och bör dessutom, derest den stadgade betalningsskyldigheten, vid derför bestämd lid, icke skulle fullgöras, fem procents årlig ränta för det till liqvid förfallna beloppet erläggas, intilldess detsamma varder inbetaldi. § 123.
Af protokollerna i målet inhemtades hufvudsakligen, att den 5 Januari 1863, sedan Stadsfiskalen anmält, att han låtit häkta Hagberg, för det denne, öfverlastad af starka drycker, den 3 i samma månad i staden utprånglat falskt mynt, Hagberg blifvit från häktet uppförd; att vid förhöret med honom rörande nämnda silfvermynt Hagberg uppgifvit, att han erhållit dem genom vexling, det ena på utskänkningsstället vid gästgifvargården, och de två andra hos Krögaren Erik Larsson; att Hagberg väl hos Krögaren Carl Persson fått underrättelse derom, att ett af honom uppvisadt mynt å tio öre vore falskt, men att han icke trott detta vara verkliga t förhållandet, utan ytterligare försökt att för samma mynt köpa snus i Ohlin & Welins handelsbod, der han likväl möttes af samma anmärkning, hvarefter han blifvit häktad af Stadsfiskalen; att den sistnämnde vid detta rättegångstillfälle inför Rätten uppvisat, i försegladt och ouppbrutet konvolut förvarade, de vid visitationen hos Hagberg funna två tioören, hvilka voro, såsom det hette, »efter Guldsmeden Högstedts intyg »förfärdigade af hårdt tenn, väl gjorda och alldeles lika de öresmynt, »dem Hagberg hos Öhlin & Welin sökt utprångla»; yrkande Stadsfiskalen, att Hagberg skulle för åtkomsten af dessa mynt närmare redogöra, samt att inkallade vittnen, förbemälde Carl Persson och Erik Larsson, måtte höras; hvaremot Rådstugurätten förklarade sig jäfvig att målet vidare handlägga på den grund, att Hagberg uti ett åtal, som i Kongl. Hofrätten vore anhängigt, yrkat ersättning af Rådstufvurättens ledamöter, för det han år 1861 blifvit olagligen dömd och sedermera straffad för fylleri, gatufrids - 45 brott och vakts öfverfallande, i hvilket mål Kongl. Hofrätten då ännu icke meddelat utslag *); att den 19 Januari, efter det ojäfvig
Efter verkställd granskning af 4:de Artikeln uti ofvanberörde BancoReglemente, får Utskottet till Rikets Ständers pröfning och stadfästelse öfverlemna följande förändrade Reglementariska stadganden, hvilka Utskottet ansett böra i stället för §§. 82, 3 och 9 morn., 88, 96, 2 morn., 97, 2 morn., 98, 1 morn samt 101, intagas uti den Artikel af blifvande Banco-Reglemente, som kommer att motsvara omförmälde Artikel af det nu gällande: l:o. Varder till Ledamot af Directionen någon vald, som sjelf häftar för skuld eller annan förbindelse till Låne-Contoret, godtgöre han, efter sitt inträde i Contorets förvaltning, denna skuld till fulla beloppet, genast den är förfallen, så vidt han vill vid nämnde förvaltning qvarblifva; Directeurerne dock obetaget att innehafva eller upptaga Lån hos Banco-DiscontVerket i Slockholm; Och må icke hvarken Directionens Ledamöter eller Conlorens Tjenstemän och Betjening skuldsätta sig hos något af LåneContoren genom egna Lån eller andra förbindelser till betalningsansvar; ägande etc. i Stockholm. 2:o. Directionen etc. R:dr. Börande Fullmägtige, för beredande af nödig säkerhet, vidtaga ändamålsenliga åtgärder, ej mindre i afseende på de utgifvande Assignationernes belopp, än till möjligaste förekommande af dessas förfalskning. Och iakltages, att Assignationerne underskrifvas af etc. lill Banken insändes. 3:o. De å Discont-Lånerörelsen inflytande räntor och öfrige vinstmedel få hädanefter icke utlånas, utan skola, vid förloppet af hvarje qvartal, efter afdrag af utgifterna för Discont-Verkens förvaltning, förlusterna och de lån, hvilka vid de årliga Revisionerne kunna varda inom linien förde, till Bankens disposition ingå. 4 ‘ B anco-U tskoltets Memorial, N.o 66. 4:o. Discont-Verkens
Revisorerne hafva tagit kännedom af en dem förevisad, omsorgsfullt upprättad Liggare - 305 — öfver Serafimer-Ordems Gillets hus och byggnader i landsorterna, jem - te dervid fogade, väl uppgjorda ritningar* I ansende till utiderhåilstagarnes i sednare tider ökade antal och uppförandet af nya byggnader m. m., hafva fondens behållningar betydligt nedgått, så a 11 Inrättningen synes vara hotad med att snart blifva oförmögen att motsvara sitt ändamål. EongL Lasarett»>Direbt!onen. Räkenskaperna, hvilka granskats i Kongl. Kammar-Rätten för år i84o utan och för år 1841 med anmärkningar, utvisat Debet. ar 1810. år 1841. Inkomst: Befordringsafgift . Statsanslag . * 5,000: —- — 5,ooo: Inkomster vid kollekter, bröllopp och barndop •. Lasaretts-inskrifningsafgift .. 9,662:3g. ■ -8. 9,845:4°* — Spektakeloch Biljardafgilter 222:24- — 217:38. 5. I2- — ^D‘42, — Stockholms Stads Drätsel-Kommis missions bidrag 10,000: 10,000: Restitutionsmedel . 4:45* 6. Rönnowska Donationsfonden 600: 700: Bötesmedel .. ... 33: 16. Balans till påf öljande året'. Skuld ... I r. 44>°46: 24. 7- Balans till påföljande året: Lasaretts-Direktionen har uppburit: år 1840 * • • • • * .. • 1,390: 4 6. „ 184-1 * - r • • • • * * • • • - i,3t4: *4- ,- derigenom att 3 procent af alla Lasarettet tillflytande inkomster beräknats
Lika ömmande omständigheter tala således för båda; ålderstigne äro de begge och Vandra på grafvens brädd. Grymt vore det derföre, efter min tanka, att nu bringa dem till tiggarstafven; och jag önskar af denna anledning, att man här låter nåd gä framför rätt. Jag anhåller vördsamt, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja den K., propos. till vederb. Ulsk. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Under nära två års lid har jag på nära hall varit vittne till det själslidande och lill det i följd deraf äfven bräckliga helsotillstånd, Presidenten Billbergh erfarit, icke allenast till följd af det missöde han undergått såsom tjensteman, utan äfven i afseende på de bekymmer, han måste hysa för de sinas bergning. Hr Presidenten bar, såsom det torde vara alla bekant, under sin långa tjenstemannabana bestridt ganska vigliga befattningar, och har äfven tillvunnit sig sin Konungs förtroende och Ständernas välvilja vid någon af de föreg:de riksdagarne. Bästa beviset på den oegennytta, hvarmed han förvaltat dessa embeten, är, att han är i högst ringa omständigheter, och nu inskränkt till den pension, som, enligt gällande författningar, honom tillkommer. Det var denna pension, som till en början var med qvarstad belagd, men hvilken qvarstad sedermera blifvit på Konungens befallning upphäfd. Skulle nu icke R. St. finna skäl att å sin sida biträda Konungens nåd. propos., så kommer denna pension att innehållas, och Presidenten af Billbergh skulle då nästan icke äga någon utväg till en talrik och aktningsvärd familjs försörjande; hvarföre jag, äfven med betraktande af hvad Hr Printzenskjöld anfört, att den ersättning, sorn för Statsverket skulle kunna erhållas, vore högst ringa, i jemförelse med de summor, som äro ådömda, tillstyrker, att StatsUtsk. mätte vid den nåd. propos. fästa allt möjligt afseende. Hr Rosenblad, Bernhard:
Är det pj för den tillkommande Embetsmannen mera nödigt ån för medborgaren, i allmänhet, att hafva gjordt framsteg i dessa kunskapsgrenar, och kan , med saknad deraf, den insigt i Öfriga Järostycken,som vid högskolan sökes såsom villkor för inträdet i Statens tjenst, blifva grundlig tillfredsställande och fullständig? Jag tror det ej; och jag tror ej att någon, sorn med den aldraringaste sakkännedom förenar opartiskhet och upppigtighet skall på dessa frågor ge ett nekande svar. Svenska Universiteterna , i början till komne för att dana tjenstemän och stöd för Kyrkan, ha i det sist förflutna århundradet företrädesvis fått en vigt för Staten, såsom underyisnings-anstalter för den myckenhet Civila ijenstemän, hvaraf samhället och dess styrelse lia behof till besättande af den efter hand tillskapade ofanteliga mängden af sysslor och befattning éo4 Deri 5 Martil, gar, som gjordt förvärfvandet af Statens brödstycken till en ordentlig Närings att ej säga handelsgren. — De flesta ynglingar som besöka Universiteten , infinna sig också der i afsigt att så snart som möjeligt taga de examina och skaffa sig de betyg, sorn skola åt dem öppna vägen till den Civila Embetsmnnna-nånngen. __ Men om förhållandet verkeligen år sådant hvilket det visserligen någorlunda borde va.' ra att staten förnämligast anser sig vara i behof af Universiteterna såsom låro-ansfalter för Civila Embetsmån, och om den hufvudsakligen betraktar dem som sådana, hvarvid Universiteternas andra och högre bestämmelser få stå tillbaka, så frågar jag åter: har Staten sörgt för att detta enda behof måtte af Universiteterne tillfredsställas, då, på sått jag redan nåmt, tillfälle der saknas till offentlig undervisning i vissa de vigtigaste och mest nödvändiga kunskaps-ämnen, samt någon pröfning deruti följagteligen ej heller kan komma i frå. ga; dels åter den insigtsgrad i andra lårostycken, som kan bestå vid de föreskrifna KansliHojrättsoch Cameral-Examina år tillräcklig, för att berättiga till inträde i statens tjenst?
Jnstitieo-Ombndsmannen bör inhämta fullständig kunskap om anlcdningarne till äklagade personers häktande och om tiden af deras hällande i sängöligt sörwar, i hwilket afseende honom aligger att besöka fängelserne i Hufwudstaden och under sina resor dem i Landsorterne, och derwid göra sig underrättad om sängarnes skötsel och underhäll; hwarfemte sä beskaffade fänglistor, som de, hwilka Konungens Justitico-Cantzler tillställas, äfweu till Justitice-OmbudSmauneu af »vederbörande stola insändas. De förklaringar öfwer Lagar, som Högsta Domstolen, uppå inkomne förfrägningar af Domare och Embetsmän, gifwil, skola af wedcrbörande i Högsta Domstolen Föredragande opåmint JustiticeOmbudsmannen tillställas, för att af honom samlas och behörigen hos Riksens Ständer anmälas; hwarwid han bör tillkännagifwa, om han finner någon sadan förklaring wara olämplig, eller under namn af förklaring ny Lag stiftad. 8 Skulle L ärender rörande Allmänna Hushållningen eller eljest af allmän beskaffenhet Justitico-Ombudsmannen förmärka någon anstalt nödig till befrämjande af Konungens och Rikets Lästa och »vältrefnad, mä hos Kongl. Maj:t han ock undcrdänig anmälan derom göra, till den uppmärksamhet Kongl. Maj:t i näder finner sädant förtjena. 8 20. Anmärker Justitiee-Ombudsmannen att någon Författning icke efterlefwcs, utan fallit i glömska, och sinner tillika det wara utan nytta att den skulle i kraft och werksamhet ätcrställas, ma han, om det Leror af Kongl. Majit att en sadan Författning upphäfwa, göra derom underdånig hemställan, eller r annat fall förhällandet för Riksens Ständer anmäla. Pä enahanda sätt förfarc Justitice-Ombndsmannen med sädane Lagar och Författningar, hwilka han sinner ej stä i förening med nn antagna Regerings-Lagar.
För debiteringen tjena i öfrigt de med Första, get bifogade Tabeller till ovilkorlig efterrättelse, af hwilka N-o 1 eller Inkomst-Tabellen för en million skattbare Personer innefattar 48 särskildte Classer ef, ter hwar och ens förmodade behällne inkomst, i mon hvarefter afgisten kommer att ukgä pä det sätt, att dä den, som endast äger 164 Riksdalers behällning, efter irsta Claren erläggcr 8 sseller 1 procent, betalar den med 602 Riksdalers behållning, efter i6:de Classen, 18 Riksdaler eller z procent, den af 2-,'OO Riksdalers bchällning enligt 26:te Classen I2> Riksdaler eller s procenls, och sä widare till 48:de Classen, der 20,200 Riksdalers behällning päförcs 2002 Riksdaler eller io procents afgift, äfwensom, enligt särskidt tillagg, för alla än högre stigande revcnstcr behörig progression är bestämd. För hustru och hcmmatvarande mantals,?! isne barn är endast en obctndelig afgift beräknad i förhällande till de Classcr, bil Man och Far hörer. Bäde wid Folknummcrns bestämmande och Classernes indelning har Utskottet anwändt yttersta noggranhet, sä att Riks-Tubellerne icke allenast blifvit räd. frägade och afseende fästat ä krigetS härjningar samt de 823 Den 25 September. de Fäderneslandet ashände landskapcr, utan ock all billighet iakttagen w!d den progressiva procentens UPS görande, och all trowäpdighct följd tvid calculerande af de personer, som till cn eller annan Clasi bordt hänföras.
I afseende åter på de öfriga Hemman, och Lägenheter under Guldverket, hvari, jemte Ädelfors Bruksgård samt dervid va-, rande Gy åfors Mjölqvarn och öfriga Vatten-* verk , Canceilie-dlådet af kVetterstedt och Hof-Rätts-Rådet Adlerbrandt för egande underdåniga Skatterätts-fordringar sökt införsel, nemligen Hemmanen Germunderyd N:o i , och Dito Ebbagård N:o 2, 1 i Mantal Skatte-Rusthåll, Skirö Kåragård N:o. 4, f Mantal, dito Ufvanäs Östergård N:o. 2, | dito, Slättåckra Månsagård N:o 1, | Mantal Frälse, Repperda Backegård N:o 1, i Mantal Frälse, Dito Drakagärd N:o 2, 1 Mantal dito, Dito Hällagård N:o 3, 1 Mantal Skatte-Rusthåll, Dito Gästgifvaregård N:o 5, \ Mantal Skatte-Rusthåll, och Dito jS:o 9, l Mantal Frälse, tillhopa 2J Mantal Frälse och 3i Mantal Skatte, med derunder hörande Torp och Lägenheter; så, emedan Kongl. Maj:t funnit Rikets Ständer, i deras underdåniga Skrifvelse, rörande er-. Kon"/. Maj. ls Kådiga P ropos.
5Dtaj:tS 9iåbtga propofitioit otti anffag för åroägabrtnganbe af ifråga fatt förvärfning af .fpögfta ©omftolcn; 54:o af familia bag, angåenbe bernil jäht anffag till SJiagiftcr 9Ji. SBtberg, fåfottt honorarium för ett af bouoin uppfunnen råfneutaffin, nt. m.; 55:o af famma bag, angåenbe ffifjanbe från 2Befters9iorrfanb3
Förordningen den 27 November 1854 gjorda förändringar. Godkändes. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets sedan den 23 innevarande månad på bordet hvilande Betänkande M 10, i anledning af motioner angående dels revision af, dels ock ändringar i nu gällande Fiskeri-stadga: mom. 1, deruti Utskottet hemställt, att Friherre G. C. Cederströms motion om allåtande af underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, angående revision af gällande Fiskeri-stadga m. m., icke måtte till någon Ständernas åtgärd föranleda, bifölls; mom. 2, deruti Utskottet tillstyrkt underdånig framställning att, hvad i 27 och 40 §§ Fiskeri-stadgan är föreskrifvet angående sillsalterier, måtte utsträckas att gälla för saltning eller dylik beredning af all slags fisk, af slogs; mom. 3, afstyrkande Liss Lars Olssons från Stora Kopparbergs län motion i fråga om ptöfnirigen med mera af öfverenskommelser i afseende å fisket vederbö rande delegare emellan, bifölls; mom. 4, deri Utskottet afstyrkt Bengt Johan Holmlins från Göteborgs län motion derom, att förbudet uti 22 § af Fiskeri-stadgan mot begagnande vid sillfiske af not eller vad af viss uppgifven beskaffenhet måtte upphäfvas, återremitterades; och mom. 5, innefattande Utskottets afstyrkande till Erik Hanssons från Gefleborgs län motion, rörande inskränkning i föreskrifterna uti 16 och 51 §§ af Fiskeri-stadgan, bifölls; samt Be - Prot.-Utdrag den 3 Juni 1863. 393 Betänkande, M H, i anledning af motioner om tillägg till Kongl. Förordningen om jords eller lägenhets afstfiende för allmänt behof den 20 November 1845 med deri genom Kongl. Förordningen den 27 November 1854 gjorda förändringar, bifölls. S. D.
Och kom inför Konungens dörr; ty ingen måtte komma in genom Konungens dörr, som en säck hade på sig. Och i all land, dit som Konungens ord och bud räckte, var en stor jämmer ibland Judarna; och månge fastade och greto, sörjde, och lågo i säcker och i asko. Då kommo Esthers tjenstepigor, och hennes kamererare, och sade henne det. Då vardt Drottningen svårliga förfärad; och hon sände kläder till Mardechai, att han skulle draga dem uppå, och lägga säcken af sig; men han tog dem intet. Då kallade Esther Hatach, en af Konungens kamererare, som för henne stod, och gaf honom befallning till Mardechai, att hon måtte få veta hvad det vore, och hvi han gjorde så. Då gick Hatach ut till Mardechai, der han stod på gatone i stadenom, utanför Konungens port. Och Mardechai sade honom allt det honom händt var, och summon af silfret, som Haman tillredt hade, till att väga in uti Konungens kammar, för Judarnas skull, att han måtte förgöra dem; Och fick honom afskriftena af budet, som i Susan uppslaget var på deras förderf, att han skulle det låta se Esther; och böd henne att hon skulle ingå till Konungen, och bedas en bön af honom, och få veta af honom om sitt folk. När Hatach kom in, och sade Esther Mardechai ord, Sade Esther till Hatach, och lät säga Mardechai: Det veta alle Konungens tjenare och folken i Konungens land, att hvilken som ingår till Konungen i den inra gården, vare sig man eller qvinna, den icke kallad är, den skall efter lagen straxt dö, utan så är, att Konungen räcker ut emot honom den gyldene spiron, att han dermed må lefvandes blifva; men jag är nu intet kallad i tretio dagar, till att komma in till Konungen. Då denna Esthers ord vordo sagd Mardechai, Bad Mardechai säga henne igen: Tänk icke det, att du undsätter ditt lif, efter du äst i Konungens hus, för alla Judar.
Mitt yrkande iir derföre, att skrifvelsen malte återremitteras till Exped.- Utsk., med anmodan att utesluta betraktelserna och endast anföra ämnets historik i passande ordalag , samt sluta med den mening, som RiksSt:n godkänt. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.': Under förklarande alt jag af uppriktigt hjerta önskar framgång åt hufvudsaken , får jag tillkännagifva, att F,xped.Utsk:s förevar, förslag till skrifvelse icke är öfverensstämmande med grundlagens ordalydelse. Denna skrifvelse slår nemi. under den cathegori, som omniimnes uti 89 §:n Reg.F:n, der det heter: ”R. St. åge dock icke makt att i dessa mål annat eller mera besluta än föreställningar och önskningar att hos Konungen anmälas.” Exped.Utskts förslag deremot innehåller, att R. St. skulle tillkännagifva den förmodan, att K. M. täcktes utfärda de författningar, som skrifvelsen åsyftar. Här förmoda R. St. således och anhålla icke, att K. M. täcktes utfärda författningarna, och skrifvelsen är således i detta fall icke öfverensstämmande med nämnda § i Reg.F:n; men dessutom står der i skrifvelsen: alma författningar i stället för allmänna författningar, och äfven den omständigheten innefattar skäl för återremiss. Hr afUhr,Gust.: Många ord hafva, såsom jag tror, blifvit förspillda, derföre att man icke lemnat tillräcklig uppmärksamhet åt den vigtiga omständigheten, att då vår Svenske Konung, för att nyttja llr Lefre'ns ord, beklagligen icke förstår Svenska språket, följer deraf, att flan måste vara mera beroende af sina rådgifvare än Han annars skulle vara.
Tersmeden förenar jag mig derutinnan, att, sedan en fråga blifvit inom Ståndet väckt, hon tillhör Ståndets öfverläggning och icke vidare motionären, sorn icke eller äger någon rätt att fä densamma åter utan Ståndets medgifvande. Han har således icke någon skyldighet, alt återkalla motionen, såvida motionärens enskilda inlresse icke sådant fordrar och, hvad Frih. Tersmedens motion beträffar, så har Frilen förklarat, att han icke äger ett dylikt interesse och icke eller rättighet att återtaga sin motion. Nå väl! Den värde ledamoten har häruti rätt och de Hrr, som upmanat honom till slikt återtagande af motionen, deremot orätt. De hafva häruti deslomera orätt, sorn Slåndet, på sätt jag redan yttrat, uti sista plenum afgjorl frågan och detta genom votering, ehuru motionen ånyo dragits under öfverläggning genom dess upförande på föredragn.-slistan.- Detta är en sak hvaröfver jag suspenderar mitt omdöme, och vill icke ens yttra mig derom. Deremot tillåter jag mig den erinran, att motionens upförande på föredragmslistan icke åstadkommer någon förändring i målets behandling. Motionen är både de jure och de facto afslagen, emedan Ståndet beslutat att den fråga, hvars upskjutande motionen åsyftar, skall till afgörande förekomma i det plenum, som inträffar näst efter detta. Någon remiss af motionen till Const.Utsk. kan således icke äga rum, emedan för suspension af grundlagsfrågor fordras alla Ståndens sammanstämmande beslut och derjemte Konungens sanction och således in summa 5 beslut. Nu har R. o. Ad. beslutat alt frågan om det Den 14 December. 153 hvilande representationsförslaget skall afgöras i första plenum uti nästa vecka, och Consl.Utsk. kan således icke uptaga till pröfning någon motion med det syfte, Frih.-n gifvit sin, enär ett Stånds beslut är gällande emot de öfriges och Coust.Utslcs tillgörande i saken förblifver ulan all verkan. K. o.
Uti skrifvelse till Kongl. Maj:t af den utte Mars i83o, androgo Rikets då församlade Ständer i underdånighet, att, enär de förhållanden numera upphört, hvilka föranledt antagandet af serskilda domstolar för serskilda medborgare-classer, inrättningar och yrken, Rikets Ständer ansågo dessa domstolar i allmänhet så, mycket hellre böra afskaffas, som de voro ej allenast öfverflödiga och, i följd deraf, för Staten onyttigt betungande, utan äfven, menliga för lagskipningens jemna och säkra gång, helst gränsen emellan de allmänna och enskilda domstolarnes jurisdietion, äfvensom emellan de sistnämnde inbördes, funnes otydlig och obestämd, hvilket ej sällan medförde icke blott onyttig kostnad, omgång och uppehåll, då parten måste förgäfves söka den ena domstolen efter den andra, innan han funné den rätta, utan ock förlust af rättigheter, som på fataliers bevakande berodde; men att, elium den enhet i former, som vore ett ibland Imf - La g-Ulsköttel s Betänkande, N-0 5g.- 5 vudvilkoren för en god rältegångs-ordning, således syntes fordra att de privilegierade domslolarne upphörde, hade Rikets Ständer doek funnit betänkligt, att tillstyrka deras afskaffande på en gång, emedan oreda tilläfventyrs kunde deraf uppstå; hvadan Rikets Ständer, som ansågo indragningen då ej böra sträcka sig längre än till de serskilda domstolar och executions-säten.