Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prester, om vissa ändringar vid de för dem föreskrifna examina och lärdoms prof. Motion N:o 23. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 6. om åtgärders vidtagande för beredande af eremitilöner åt ålderstigna och otjenstbare. Motion N:o 22. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Prest-kandidater, om anslag till stipendier för. Motion N:o 85. Stats-Utsk. Utlåt. Profpredikant, om rättighet för röstegande i konsistoriella pastorater och sacellanier att kalla fjerde profpredikant och sättet derför. Motion N:o 24. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 7 och Mern. N:o 21. Lag-Utsk. Mein. N:o 62. R. St. underdån. Skrifv. Prostetunna, om utanordnande af sådan från åtskilliga socknar inom Westerås stift. Motion N:o 44. Stats-Utsk. Utlåt. Provincialläkare, om anslag till lön åt en extra inom Svartlösa härad af Stock holms län. Motion N:o 79. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. Rabe, Kontraktsprost, Motion N:o 76, angående förändring af ett, år 1858, till bolaget för sänkningen af sjön Weselången beviljadt lån å 40,000 R:dr till anslag utan återbetalningsskyldighet. Stats-Utsk. Utlåt. Randel, angående årlig pension af 500 R:dr åt enka och barn efter aflidne Konsertmästaren A. Motion N:o 10. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 74. R. St. underdån. Skrifv. N:o 97. 15 Ribbing, Professor. Motion N:o 22, om åtgärders vidtagande för beredande af emeritilöner åt ålderstigne och otjenstbare prestman. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk.
Ständers åtgärd i sådant afseende borde inskränkas till en underdånig anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes meddela Rikets Ständer ett på föregående undersökning grundadt fullständigt förslag till reglering af Consulsdistrielen, hvarefter Rikets Ständer kommo i tillfälle att bestämma lönerne för de blifvande Consulerne; att det. vore ganska ovisst, om, genom den föreslagna förändringen, någre verklige fördelar tillskyndades handeln och sjöfarten, som tvifvelsutan ändock i en framtid finge vidkännas afgifter till Consulerne, då deremot den af Consuls-lönernes anvisande på Stat uppkommande nya utgift vore säker och oundviklig; att möjligtvis, i fall förändringen komme att ega rum, Consulerne skulle komma att anse sig mera såsom Diplomatiske än handels-agenter, och icke vid förefallande behof vårda sig om sjöfarten med lika noggranhet, som när directe afgifter till dem erläggas; att, enligt hvad erfarenheten visat, Handlande och Skeppsredare ofta såsom Consuler visat sig bättre kunna bevaka handelns intressen, än tjenstemän, hvilka i allmänhet egde mindre kännedom om commerciella förhållanden; och hafva härlörutan hos Ridderskapet och Adeln, i sammanhang med ålerremissen, blifvit af Herrar Rosenblad och von Stahl afgifne förslag till en fullständ g organisation af de nya Consulsdistricter. enligt hvilka förslag kostnaden för aflöningen skulle komma att, utom de 38,770 R:dr Hamburger Banco, som, enligt hvad Stats-Utskotlets Utlåtande N:o ZZ'] utreder, redan äro lill Consols löner anslagne, uppgå till endast io,23o R:dr Hamburger Banco, jemte ii,5oo R:dr samma mynt å en serskild indragnings-stat för de redan med löner försedde Consuler, som, i följd af regleringen, skulle komma att indragas, eller ock erhålla nedsatte löne-förmoner.
För den förre, som har sin professors-lön och dessutom särskildt arfvode, såsom ledamot i lag beredningen, för honom föreslår man 1200 r:dr årligen, med afseende å hans förtjensler om ingifvande af våra gamla lagar. Men för Hr Strinnholm, som icke har någon annan inkomst af staten, men ändå sysselsätter sig med forskningar i vår Svenska historia och icke låter sin verksamhet derutinnan afbrytas af några särskilda uppdrag, för honom föreslår man endast 1000 r:dr, oaktadt hans verksamhet af Clsk. sjelft blifvit väl vitsordad. Jag har visserligen att förebrå mig, det jag icke från början gifvit akt på delta förhållande och sjelf gjort motion om förbättring i Hr Strinnholms vilkor, hvilka jag särskildt känner äro ganska knappa; men jag kan nu icke göra mera än offentligen erkänna min försummelse. Jag hoppas likväl all R. St. vid en kommande riksdag skola, då frågan väckes, bemärka och rätta det af mig nu påpekade förhållandet. R. o. Ad. biföll den af Utsk. i 24 punkten gjorda hemställan. 25 och 26 punkterne. Hvad Utsk. i dessa punkter yttrat och tillstyrkt blef af R. o. Ad. bifallet. 27 punkten. Hr Silfverstolpe: Jag anser mig visserligen icke böra yrka på återremiss af denna punkt, då jag befarar att den i alla fall blir bifallen af de öfriga RiksSt.-n, i hvilket fall en ålerremiss frän R. o. Ad. icke skulle tjena till någonting. Men jag anser mig böra reservera mig emot det skäl, Utsk. anfört för sitt afstyrkande af K. M:s nåd. propos. i ämnet. Detta skäl är det, att öfverste-löjtnant Edström af Strömsholms kanal-bolag för sin återstående lifstid åtnjuter en pension af 1000 r:dr.
N:o 170. R. St. underdån. Skrifv. Edgång, om inskränkning af, samt om revision af gällande edsformulärer. Motion N-.o 14. Sammans. Lagsamt Allm Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 23. R. St. underdån. Skrifv. Edsförpligtelse!", om ändrade föreskrifter i afseende å ecklesiastik Tjenstemans och praktiserande Läkares. Motion N:o 114. Sammans. Lagsamt Allm. Besv - och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 23. R. St. underdån. Skrifv. N:o 142. ^rotokolls-sekreteraren A. A J., angående medgifvande att fortfarande och för sin återstående lifstid utan särskildt förbehåll blifva i åtnjutande af den honom såsom f. d. Kanslist i förra Allmänna Magasinskontoret tillagda löneersättning eller pension å Allmänna Indragningsstaten. Motion N:o 136. Stats-Utsk. Utlåt. Elementar läroverken, angående vissa tillägg och förändringar i nu gällande nådiga Stadga för. Motion N:o 109. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 118 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Emanuelsson, Per Jacob, Motion N:o 26, om rättighet för röstegande i konsistoriela pastorat och sacellanier att kalla fjerde profpredikant, och sättet derför. Sammans Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 26. Motion N:o 27, om förklaring af 11 kap. 2 § Kyrkolagen. Lag-Utsk. Betänk. N:o 27 och Mern. N:o 29. R. St. underdån. Skrifv. N:o 44. Motion N:o 28, om förbud för landthandlare att försälja bränvin eller andra brända eller distillerade drycker, åtminstone ej utan sökt och erhållet vederbörligt tillstånd. Sammans.
Rättegången fortgick sålunda i första instansen till den 13 Juli innevarande år, då Drätsel-kommissionen, efter att hafva inhemtat, att den förväntade Kongl.-propositionen ej skulle komma att till Ständerna atlåtas, återkallade sitt käromål, hvilket det vid sådant förhållande skulle hafva varit fruktlöst att längre fortsätta, hvarefter och sedan den mellankomne bördemannen, hvilkens afsigt sannolikt endast var att tillintetgöra stadens rätt till nabolösen, äfven återkallat sin talan, Grosshandlanden Wallenberg nu - Stals-Ulskollets Ullälatide N:o 189. 8 mera är af egendomen i full besinning, och följaktligen oförhindrad att verkställa sin förut omnämnda plan, att å den nordvestra delen af dess tomt uppföra en palatslik byggnad, hvarigenom icke allenast Riddareholms-kyrkan, detta på fosterländska minnen så rika, och genom sin byggnads-slil utmärkta national-monument, skulle komma att nästan helt och hållet undanskymmas, utan äfven en annan väsentlig olägenhet uppkomma, som syntes högeligen förtjena att af Rikets Ständer behjertas, enär genom den ifrågavarande tomtens bebyggande icke blott vägen till deras hus skulle komma att inskränkas till en trång oansenlig gränd, utan äfven det förut, (ill följd af kringliggande byggnader, knappa dagsljuset i Ståndens sessionsrum blifva ytterligare förminskadt. För att nu åt Riddareholms-kyrkan och Ständernas hus säkerhet för framtiden mätte beredas, att icke genom privata byggnader vidare instängas, gåfves, enligt hvad motionärerne anfört, ingen annan utväg än att Grosshandlanden Wallenbergs ifrågavarande hus och tomt af Staten exproprierades, hvarefter tomten antingen kunde i sin helhet afrödjas och till Birger Jarls torg utläggas, hvarigenom ändamålet med dess inlösen skulle fullständigast ernås, och en öppen plats invid såväl kyrkan som Ständernas hus beredas, eller ock med endast norra delen deraf så förfaras, men den på södra delen befintliga stenhusbyggnad bibehållas och med tillhörande stycke af tomtplatsen för Statens räkning användas eller försäljas.
Varder Elector till Ut skotts Ledamot vald, upphöre han att vara Elector; och Herr Grefve von Scb werin genom skedt val till Utskotts Ledamot således verkligen upphört att vara Elector. anser jag nytt val böra föregå å Grefve von Schwerin* återtrådande till Electorskapet. Flere uti Utskotten varande ledigheter påkalla detta val snart, och jag önskar således, att Herr Grefve von Schwerin ville från frågans bordläggning och remiss till RiddarhusUtskottet afstå. 228 Den i Februarii% Grefve von Sehwerin'. Kanske torde jag hår kunna erhålla upplysning, huru förr tillgått då någon Binkman blifvit Elector och derefter Utskotts Ledamot; huruvida han bibehållits såsom Binkman, eller om nytt val efter honom förråttats; deraf kunde man erhålla ledning till denna frågas afgörande. Undertecknad RiddarhusSecreterare: I anledning af Herr Grefven von Schwerine begäran får jag äran upplysa, att vid förledne Riksdag blef Hans Excellence Herr Grefve von Essen först vald till Bänkman, derefter till Elector, och sedan till ledamot uti ConstitutionsUtskottet. Ehuru RiddarhusOrdningen då, likasom nu, tillät UtskottsLedamot att tillika vara Bänkman, ansåg man likväl, att som Hans Excellence hade varit Elector och hans Bänkmans - befattning derigenom upphört, borde ock nytt val till Bänkman efter honom anställas. Grefve von Schwerin: Efter den upplysning RiddarhusSecreteraren nu lemnat, afstår jag från att yrka frågans liggande på bordet och dess remitterande till RiddarhusUtskottet. I anledning häraf anmodade Herr Grefven och Landt Marskalken Herrar Bänkmän, att i morgon sammanträda till utseende af fjorton Electorer i de till UtskottsLedamöter invalde ofvanbemälte Electorers ställe.
Den föreslagna Rikshufvudboken, fördelad i två torner, innehåller i den första generel redovisning för hvarje allmän fond, jemte räkningar med Rikets Ständers Bank och Riksgälds-kontoret, äfvensom konti för de förvaltande verken och myndigheterna, samt i den andra speciel redogörelse för alla de tillgångar och anslag, som Stats-regleringen omfattar, hvarförutan denna tom är ämnad alt upptaga specifikationer af hvarje annan fond, som i framtiden kan finnas böra fördelas på enahanda sätt, som med Statsreglerings-fonderna eger rum. Uti Irsta tomen ega Stats-verkets grundfond, Statsreglerings-fonderna, så väl den ordinarie som den extra, samt hvarje annan af allmänna medel bestående fond sitt särskilda konto. Deremot hafva de uti nuvarande Rikshufvudbok ingående medel, som endast tillhöra något visst län, enskilda kommuner eller korporationer, såsom Riddarhusmedel, Kurhus-medel m. fl., icke erhållit egna konti; dock inbegripas de uti de förvaltande verkens räkningar, hvarest medlens tillvaro kan skönjas i balancernas högre tillgångar och skulder. I afseende på ämnets behandling å dessa konti för de allmänna fonderna utvisar förslaget följande förändringar, nemligen: att afkortningar, så väl ordinarie som extra-ordinarie, hvilka uti nu gällande
Men Stockholmarne äro så likgiltiga. Bästa läsare! Förlåt att jag gjort en liten afstickare från ämnet, men jag är ju ett naturbarn, som inte tål några bojor. Ja, som sagdt – den der gestalten tog sig en funderare. »Ja,» mumlade han mellan tänderna, »så skall det gå till.» Med fast hållning styrde han sina steg mot Riddargatan, vek af vid andra gardets kasern, passerade Storgatan och fann sig snart utanför tullen – på garnisonernas kyrkogård. Med en dyster min tog han fram en spade ur bakfickan och begynte gräfva. Vindens tjut och ugglornas skrän förskräckte honom ej; snart hade han kastat upp mullen, slagit sönder en kista och befann sig inom fem minuter på väg till sitt hem på Styrmansgatan med en död gardist på ryggen. Hemkommen i sin enkla boning lade han gardisten i sängen, satte på honom en nattmössa och stoppade täcket om honom. Derpå skrattade han demoniskt, tog en ask af Jönköpings tändstickor och tände eld på huset samt försvann sedan i den mörka natten. Brottet var fullbordadt; huset brann och antände äfven ett par andra ruckel. Det var en rysligt skön syn. Några dagar derefter framdrog man gardistens qvarlefvor, som man trodde tillhöra egaren af huset, assessor Gråsten – och begrof dem med mycken högtidlighet. På torget. »Hörru du,» sa’ madam Andersson till madam Pettersson, »har du hört att assessor Gråsten blifvit innebränd?» »Hvasa? Han! Nej pass mante! De’ tror jag inte. Ondt krut förgås inte så lätt. Man påstår att han sjelf tuttat på och så kilat sin väg för att lura sina björnar.» »Åh! så du säger!» »Jaha, du! och hans vålnad har Lundströmskan i snusboden sett flera gånger smyga kring huset der hustrun och dottren bor.» »Hu! det var kusligt!» – och gumman tog sig en styrkdryck ur kannkruset som stod på bordet i hennes stånd. »Nå!» fortsatte hon, »dottren, det högfärdiga »åbäket», ska’ ju gifta sig med en grefve påstås det.»
Enligt den af direktionen framlagda plan för ordnande af institutets framtida verksamhet, är uppgjordt förslag till utgiftsstat för institutet, beräknadt för 200 döfstumma och 60 blinda, jemte 5 lärare-elever, hvilket förslag upptager till underhåll och vård I4:dr 66,250: — „ löner och arfvoden „ 33,400: — „ administrationskostnad „ 6,050: — „ särskilda utgifter „ 12,000: — eller tillhopa R:dr 117,700: — E. K. Maj:t har nu föreslagit att det endast för innevarande statsregleringsperiod beviljade anslaget, 19,800 R:dr, måtte öfverföras på ordinarie stat och hela anslaget ökas med 20,200 R:dr. Genom denna förhöjning af 40,000 R:dr skulle således ordinarie statsanslaget komma att uppgå till 85,000 R:dr och, med tillägg af öfriga för institutet påräkneliga årliga inkomster, 31,700 R:dr, i det närmaste motsvara den summa, direktionen ansett för institutets utvidgade verksamhet erforderlig. Enligt hvad Rikets Ständer inhomtat, har institutet, mot slutet af nästlidna år, efter det den nådiga Propositionen blifvit afgifven, fått mottaga en donation af omkring 80,000 R:dr, derå således årliga räntan bör kunna för institutets utgifter påräknas. Rikets Ständer hafva visserligen, vid granskning af det uppgjorda förslaget till utgiftsstat, funnit administrations-kostnaden nog högt beräknad; men då den af E. K. Maj:t föreslagna anslagssumma något understiger det belopp, som direktionen, i enlighet med statsförslaget, ansett behöfligt, har någon nedsättning i anledning deraf icke synts Rikets Ständer böra ske; men med afseende å det belopp af 4,000 R:dr, hvartill årliga räntan å ofvan omförmälda donationsmedel kan beräknas, hafva Rikets Ständer E. K. Maj:ts förevarande nådiga framställning endast i den mån bifallit, att ordinarie anslaget till Allmänna Institutet för döfstumma och blinda förhöjes med 36,000
Och hon var lika god vän med dem alla, utom att hon alltid, då ett eller annat gick henne emot, tog sin tillflykt till David och annars oftast höll sig till Kalle Lehtinen. Han hade en obegriplig förmåga att roa och underhålla henne och tröttnade aldrig på att uppfinna nya lekar. Hvad det led på vintern begynte David Anttila allt eftertryckligare tänka på hvad han väl skulle taga sig till då skogshygget tog slut. Att arbeta på dagspenning dög icke, då man aldrig visste huru länge sådant arbete räckte och han dessutom ej kunde börja släpa Katie med sig kring världen. Och årsdrängar höll ingen i det här landet, hade han hört. Om han hälst kunde bli torpare, men han visste inte om de ens hade torp. Till sist beslöt han att tala med Korhonen om saken. Han var en klok karl och hade nog reda på allt, som var nödvändigt att veta om Amerika. Torpare? upprepade förmannen, då David framställde sin fråga, Inte har jag hört om torpare i Amerika. Och bättre vore det ju också att börja på egen jord än på andras. Stockbolagen sälja alltid marken billigt då skogen är huggen och duglig åkerjord fins här nog hvar som hälst, bara man orkar få den under bruk. Men kanske vi kunde hjälpa litet, så du kommer i gång. Det är ju svårt för dig ensam, då du har flickan att se efter. Det mötte inga stora svårigheter att finna lämplig plats för ett nybygge i en trakt, där man hade alt att välja på. Ett par mil österom arbetslägret flöt ån, som rann där förbi, ihop med en större flod, omedelbart nedanför en fors. På ena sidan om ån växte endast löfskog på mark, som var i det närmaste stenfri, så att den ypperligt lämpade sig till åker. Och något längre nedåt, längs flodstranden, fans lågländt, helt glest trädbevuxen jord, där det måste växa gräs i mängd under sommaren. Det var så godt som färdig äng för en gård. Ändå mindre svårighet mötte det att få köpa jorden, som ännu låg så långt från all odling, att den var nära nog värdelös. Saken uppgjordes i en handvändning första likviddag, då bolagets kassör gjorde sin rund kring skogslägren.
Huru den straffas skall, som svikligen tager något från barn under tolf år eller från afvita; som, i uppsåt att något dermed sig tillegna, lägger märke å det, som hörer annan till, eller utplånar annans märke; som svikeligeu tager högre tull eller skatt än påbudet är; som drager under sig kronans ingäld; som försnillar lull-eller andra allmänna afgifter; eller som emot sina borgenärer brukar svek eller list; — derom är särskildt stadgadt. § 28. Tillvällar sig någon svikligen, i uppsåt, att skada göra eller fordel sig eller annan bereda, utöfning af embete eller tjenst; dömes lill straff-arbete från och med sex månader till och med tre år. Gifver man sig eljest obehörigen ut för einbetseller tjensteman och utöfvar något af hvad till dennes befattning hörer; dömes till böter från och Expeditions-Utskottets Förstäf' till underd. Skrifvelse N:o 189. 629 med femtio till och med Tvåhundra Riksdaler eller fängelse från och med två månader lill och med ett år. § 29. Har man genom antagande af falskt namn eller stånd beredt sig arf eller andra familje-rätligheler; dömes till fängelse eller straff-arbete från och med sex månader till och med två år. Äro omständigheterna synnerligen försvårande, må tiden för straff-arbetet till högst fem Ar kunna ökas. § 30. Gifver man sig ut till namn eller stånd för annan än den han är och bedrager derigenom qvinna till äktenskaps-aftal; dömes till böter från och med femtio till och med Tvåhundra Riksdaler eller fängelse från och med två månader lili och med två år. Kommer vigsel eller häfd dertill, varde ^ömd lill straff-arbete från och med sex månader lill och med fem år. Samma lag vare der någon, som af naturen är vanför eller till äktenskap alldeles obeqväm eller drages med obotlig smittosam sjukdom, förtiger det och svikligen förleder annan till giftermål med sig.
I denna anda skref han t. ex. från Hohenmauth den 9 juli 1 8 6 6: » Om ni inte har någon underrättelse från någon, kan ni obetiugadt antaga, att han lefver och är frisk, iy så snart en känd person sårats, får man veta det inom minst 24 timmar. » Om än icke så ofta, underlåter Otto von Bismarck likväl ej att då och då i bref till sin syster och sin hustru fälla omdömen öfver damvärlden i allmänhet och särskildt öfver en och annan af dess representanter, med hvilka han kommit i beröring. Vanligtvis sker detta på hans godmodigt skämtande sätt. Som skarp iakttagare af toaletten skildrar Bismarck i ett bref till den förut omtalade friherre von Manteuffel en bal hos grefve Thun. » Toaletterna, » säger han, » skulle i Berlin öfverträffa allt genom sin glans, höjd genom rika diamantsmycken. Damernas maner äro ytterst eleganta, de tala väl och med ostentation franska, besöka Paris och lemna sina män hemma, samtalen äro efter våra vanor icke fria från lättfärdighet. » Bland stjärnor inom teatervärlden har Pauline Lucca varit en af Bismarcks favoriter. Farna, som gärna uppdiktar något om berömde statsmän såväl som om berömda sångerskor, kunde ingenting berätta om den store statsmannens intimare förhållanden till främmande damer och gjorde därför en mygga till en elefant. 1865 hade den österrikiska badorten Ischl två intressanta gäster i den preussiske ministerpresidenten Otto von Bismarck och den preussiska kammarsångerskan Pauline Lucca. Alla svärmade på den tiden för » Paulinchen », och primadonnan, som för öfrigt dä lefde i lyckligt äktenskap med sin gemål baron von Rhaden, umgicks i de förnämsta kretsar. V i d Luccas giftermål var Bismarck bröllopsvittne, och konstnärinnan kom sålunda i närmare beröring med Bismarckska familjen. Under sommarfristen nämnda år utspelades i Ischl mellan de båda ryktbarheterna en scen, som gaf anledning till allt slags grundlöst prat. A f ett trovärdigt ögonvittne berättas den lilla episoden på följande sätt: Pauline Lucca uppehöll sig ett ögonblick utanför hotell Elisabeth, där furst Bismarck och dåvarande kung Wilhelm brukade taga in.
I generaldirektörens skrif rum beskref lion mattan på golfvet, soffan, ett par bord, en stor bukett i ett hörn samt att där var mycket taflor. På fråga, hvarest generaldirektörens fru befann sig, svarade hon: i ett litet rum, i skrifrummet: hon satt där och läste i en tidning; befalld att säga, hvilken tidning det vore, svarade mediet efter ganska stor ansträngning: Sven-39° NÅGRA FÖRSÖK MED SOMNAMBULER ". ska Dag-bla-det: Frun vore klädd i en svart, blommig öfverdräkt af något tjockt tyg. Tillfrågad om fru A. varit hemma hela dagen, svarade mediet: nej; hon omtalade därefter att fru A. varit på visit på ett ställe i närheten — hos ett ungt herrskap, hvars ena rum hon beskref, och skildrade därjämte, hur den unga frun, som var klädd i en mörkblå morgonklädning, satt och lekte med ett några månader gammalt barn — vidare beskrefs hennes man och en tjänarinna. » Känner Alma igen den unga frun? » — » Nej — åhjo — nu minnes jag! det är ju fru R. » (Här uppgaf hon namnet på en ung fru, som hon endast som hastigast sett en enda gång ett år förut, då frun passerade Kalmar. På begäran af lotskapten Smith, anmodade jag Alma därefter att äfven besöka dennes hem i Norrköping; ehuru något motvilligt, fogade hon sig dock däri och beskref fullt riktigt salen och sängkammaren, i hvilken senare fru Smith uppehöll sig, sysselsatt med att gifva medicin åt en liten flicka, som hostade och för hvilken hon var mycket orolig; därjämte var där en äldre jungfru. Nu väcktes Alma och var då kry, rask och glad, samt beskref då i vaket tillstånd ännu tydligare såväl generaldirektörens, som kapten Smiths hem. Enligt generaldirektörens såväl muntliga, som sedermera skriftliga upplysningar, var Almas beskrifning öfver hans hem förvånansvärdt riktig; äfvenså voro hans frus dräkt, det jinga paret och den där aflagda visiten samt mot ali förväntan den lästa tidningen riktigt uppgifna och beskrifna.