Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna fästning, belägen på Wanäs udde mellan Wettern och Bottensjön, skall enligt generalorder af den 5 Februari 1819 tjena till “Central Hufvuddepöt för alla slags militära etablissementer och, i fall af behof, till säkerhetsort för bankens och andra rikets dyrbarheter De behof, som sålunda för snart 50 år tillbaka föranledde beslutet om anläggning af denna fästning, qvarstå ännu i oförminskad kraft. Den militäriska tanke, som låg till grund för dess anläggning, har äfven i andra land efter hand blifvit omfattad. Frankrike och Belgien hafva utfört den i så storartade mått, att den anlagda hufvudfästningen, med en hel krigshär till besättning, bildar försvarets hela kärna och alla strategiska operationers tyngdpunkt. I flere andra land har detsamma blifvit ifrågasatt. Ingenstädes bestrides numera riktigheten af att i ett lands försvarssystem låta ingå en centralt belägen fast punkt, om också många skäl, såsom mängden af förut befintliga fästningar, tvekan om centralpunktens rätta läge, den stora kostnaden, förhindrat tankens sättande i verket. Inom det omfång, hvartill vårt lands vidsträckthet och gränsernas aflägsenhet från landets inre delar militäriskt nödgar att inskränka tankens tillämpning, har detta skett vid Carlsborg. Den åsigt har blifvit framställd, att en sådan centralfästning skulle hafva legat fördelaktigare i trakten omkring Hjelmaren, emedan den ansetts då varit mindre aflägsnad från den sannolika krigsorten, derigenom erbjudit lämpligare samlingsort för trupper och kunnat utöfva någon strategisk inflytelse, såsom stöd för truppers rörelser under sjelfva krigförandet, hvilket det är att hoppas att Carlsborg icke skall behöfva blifva. Men genom denna fästnings anläggande har frågan blifvit afgjord. Carlsborgs läge erbjuder också för en depötfästning onekligen ganska många fördelar. Det mellersta Sverges vattensystem, bestående af sjöarne Mälaren, Hjelmaren, Wettern och Wenern med deras tillflöden, bildar ett så utveckladt system af inre vattenvägar, att knappt något land i detta hänseende är af naturen bättre lottadt.
Jag finnér således intet hinder för R. St., att Jemna den ifrågavande gåfvan, hvilken är ganska ringa och af Akerberg väl förtjenad, hvarföre jag utan afseende derå, att gåfvan kan i framtiden åberopas såsom ett prejudikat, tillstyrker bifall till Ulskts förslag i dess helhet. Häruti instämde Frih. Alströmer, Jonas. Hr von Hartmansdorff: Om gravören Åkerberg varit lika skicklig, all förfärdiga sedelprof, som att förskaffa sig förespråkare, så hade han otvifvelaktig! vunnit den^ utlofvade belöningen. Den siste värde talaren har sagt, att Åkerberg fullgjort hvad honom blifvit förelagdt, och att hans prof pä sedelpapper varit del bästa. Härmed förhåller sig likväl så, att emedan den, ti vilken ulan tvifvel äger största kunskap och skicklighet, samt hittills framlagt det bästa förslag till sedelpapper, hade för R. Stoch BankoUtsk. blifvit framställd, såsom den der hindrat Åkerbergs stora talent, att kunna göra sig gällande: sä underlät den förre att aflemna något läflingsprof. Om det utsatta priset läflade, utom Åkerberg, blott en f. d. guldsmed, hvars prof var af den beskaffenhet, att det uppväckte åtlöje hos en hvar, som såg detsamma. Dä nu företrädet emellan desse läflande skulle bestämmas, var det naturligt, att Åkerberg skulle erhålla vitsord, att hafva frambragt del bästa profvet. Åfsigten med det af R. St. vid 1845 års riksdag bestämda pris kunde naturligtvis icke hafva varit, att bland flera odugliga förslag, belöna det minst odugliga, utan meningen var väl utom allt tvifvel den, att tillerkänna belöningen åt del förs!agoeller prof, som var bäst bland de antagliga. Till dessa kunde Åkerberg ingalunda hänföras, ehuru derpå med stor skicklighet voro i ornamenterne anbragte kommissariernes och fullmägtiges namn, likväl med så fina stilar, ali de endast kunde läsas med tillhjelp af förstoringsglas.
När - Ten 28 Zebruarii»577 Närwarande: Hins Exellence U-rikes SratS-Ministern Herr Friherre von Lndström, Stats-Räderne r Friherre kolenblaöFriherre von klaten. Friherre ^älerbstk. Aastitiso.Räderne: Grefwe 6)rl!snbor§. koxxius. I istitlV-Cancelleeen; Grefwe VVaclitmeilser Hof-Cancelleren: Friherre ak ^Vetterstedt. AnmälkeS i underdånighet till afgörande Ri« fyrs Slänters nnderdäniga Gkrifwclse rörande tvärtering och försalgning af Fast Egendom pä Landet, som för Gäld Utmäteg hwilken med Kongl. Majus Nådiga tillåtelse till närmare påseende cirkuleras ibland Srats-Radets Ledamöte.. Af Högste Domstolens afgifne o^h i StarsRådets Protokoll för den I i denne manad upptagne yttrande» tillstyrkte Stats Rådets sannelige Ledamöter bifall sa midt det anginge »värdering ä egendomar samt ställer att ä utmätnings-auction genom sa kalladt upoch afflag försälja fastigheter; hwaremot StatS-Rädets Ledamöter wörö af olika tankar i IZ7L . Den 23 Abruaru i fräsan om stället hwarcst försäljningen af en ^ mät tagel! fast egendom ä Landet borde ske. Jiistitiä-Caneelleren Grefwe 'äVancktmeistkr tillstyrkte i underdånighet för sin del bifall af Högste Domstolens yttrande. Justitiä Rådet poppius ansäg sig sä mycket häldre böra instämma Nli Högste Domstolens ytkran-r ve, som Justitiä-Rädct trodde att flerfaldiga hinder genom skeende inwändningar mot försäljningen skulle möta wid werkställigheren af Ilikcts Ständers project, utan att Iustina-Radck insäg pä hmad sätt de lämpe!igast skulle kunna sörckommas. Jusiitiä.Radet Grefwe L^IIenbor^ äbcropade sig Högste
Det är wäl osiridigt, at ibland srvärare be' drägerier bör räknas et rubbadt ÄgtenstapSlöfto, lem - 648 Den 9 Iunik. lemnadt för at njuta et nöje, som skulle störa en flickas framtida hela wälfärd. Lagstiftaren har säledes warit pligtig, at förekomma den 0- lycka obetänksamheten wällat, och derföre rätteligen förwarat henne en laggift hustrus rätt. Det twäng som blifwit lagdt för ägtenssaps fullbordan genom »vigsel, synes icke wara enligt med sakens natur och aldraminst sättet härtil lämpligt. Högaktning, wänskap, än mindre kärlek, kunna nägonsin beredas genom straff; men fayant oansedt, mäste den motwillige och den som saknar all inwärtes böjelse at afsluta en lifstids-förening, genom watten och bröd öfwertalas at förändra sina känslor; och ehuru jag förmodar mig kunna i allmänhet antaga för säkert, at desie medel gora en motsatt werkan, mäste de likwäl föregä, innan ansökning om ffilnad hoS Konungen iunderdänighetfärgöras. Om frugtan för et aflägset fängelse och föreställningen vm straffets bitterhet nägon gäng ledt til det äsyftade mälet, wigselns fullbordan; sä har dock följderne warit högst wädlige af föreningen e« mellan olycklige makar. Deras tilständ behöfwer ingen beskrifning, sä wida hwart hjerta mäste med rörelse föreställa sig en Lwungen närmare sammanlefnad emellan twänne personer, hwilka för hwarannan bära en tillagande owilja, som föder et bittert hat. Tjugufem ärs förwaltning af et Domare ämbete, som äger närmaste tilfälle at inse wädan af sadane förbindelser, har stadgat min öfwertygelse derom, at detta twängsmedel oftast är obilligt och understundom wädligt.
Jag anhåller att detta yttrande måtte få åtfölja Herr Montgommeries memorial i händelse af remiss. Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf att Plenum komme kl. 5 i eftermiddag att fortsättas. Friherre Lagerbjelke t Johan, anförde skrifteligen: (Se Bilagan N:o 10.) Herr Ivon Hartmansdorff, August: Jag har ej varit nog lycklig att få läsa den berättelse om Dykeriet, hvilken skall vara införd i Börs-Tidningen, och om hvilken en Ledamot yttrat, att den vore så tillfredsställande, att den vederlägger alla de inkast, som emot Dykeri-Inrättningen skulle knnna anföras. Lik - Den 17 Fe hr tiar ii. Val vill jag våga försöket, att gora några anmärkningar vid döss närvarande beskaffenhet. I det ena af Herr Montgommeries alternativer, att Dykeri-inrättningen skulle alldeles upplösas , instämmer jag val ej; men deremot uti det andra, att den till lagar och reglemente måtte ändras. Det är visserligen en vis och Välgörande anstalt af Styrelsen, att förekomma, att den skeppsbrutne ej må sakna medel till bärgning, eller ej af en rofgirig strandägare preijas eller plundras; men, å andra sidan, bora äfven regering och folkets representanter gemensamt tillse, att en inrättning, stiftad för detta ändamål, ej må urarta till att sjelf göra det, hvarifrån hon skulle hindra andra. Uti 1802 års reglemente för Dykeri et äro afgifter bestämda, till 6 procent af skeppets och laddningens värde, då ingen lossning sker; 8 procent dito, om någon lossning äger rum; 10 procent, i båda händelser, för utländska fartyg; i5 procent för varor af ringa värde, såsom träd, master med flere och lika mycket för salt, spannemål, och andra Varor som taga skada af vatten, sedan nemligen alla på bergängen använda kostnader serskildt blifvit betalta; 20 procent för hvad som bärgas utur vatten af stötta Svenska Fartyg och 2 5 procent för utländska i samma belägenhet.
Maj:t i nåder föreslagna förändrade grunder för rättigheten att tillverka och distillera bränvin, äfvensom för beskattningen derå, har Kongl. Majit, under förutsättning af Rikets Ständers bifall tili förändringen, ansett denna intrad kunna ökas med 580,000 r.dr utöfver hvad vid sednaste statsregieringen beräknades eller till 1,250,000 r:dr. Enligt de af Utskottet nu föreslagna beräkningar, skulle således statsverkets ordinarie inkomster och restantier utgöra . r:dr 4,658,380: Transport 4,658,380: Slats-Utskotlets Utlåtande, Jf;o 3j. 19 Transport 4,658,380: —- — Vid 1845 års statsreglering beräknades samma inkomster till . r:dr 4,603,430: Derest Rikets Ständer bifalla Utskottets nu framställda förslag till beräkning af statsverkets ordinarie inkomster och restantierj skulle alltså desamma öfverskjuta det i nu gällande riksstat beräknade belopp af enahanda inkomster med r:dr 54,950: Stockholm den 31 Januari 1848. Reservationer: Vid 8:de punkten, angående tionde-tackjerns-afgiften, af herr von Troil, S. G. och Per Persson från örebro län. STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryckeriet, 1848. Hörer till Stats-utskottets Utlåtande N:o 37. år 1848. Tabell öfver Stats verkets Inkomster. Ordinarie ränta Afrads-spanmål Tionde-spanmål Tionde-spanmåls-lösen efter bestämda priser Arrende-medel flndeldt (Behållen flndeldt ' (Behållen Silfver-tionde, myntarelön och slagskatt Koppar-ränta Tiondeoch hammarskatts-jern ... * Alun-tionde Svafvelbruks-tionde , Mantalspenningar . Gernings-ören Bötes-medel Kavalleri-regementernas häst-yacans-spanmål Ständige rotevakans-afgifter yid Skånska Infanteri-regementerne . Tillfällige rotevacansoch mötes-afgifter - .
Ingen mä pä Allmänna Jndragnings-Staten njuta mer än en Pension; äfwensom de, hwilkas tjenstebefattninqgr upphört, och för den derföre ätniutne Lön äro pä Allmän, na Jndragnings-Staten uppförde, böra, dä de anses berättigade att samma lön bibehälla, der. wid icke tillika fä ätnjuta andre under tjenstgö. ringen innehafde förmoner, säsom kostpenningar, utfordring, wed, hushyra, med mera dylikt, utan bör allt sädant owilkorligen indragas och upp. 92 Den 29 September. upphöra. Skulle nägon af dem, som pä All wänna Indragnings Staten pä flere än ett ställ äro uppförde, ware sig till Pension, Arfwode Gratisication eller Tractamenle, befinnas i knapw na omständigheter, mä det ankomma pä Kongl P Maj:t6 Nädiga profning, buruwida allt elleuf nägon del utöfwer den ena Pensionen mä, pä;ä derom gjord underdänig ansökan, till nästa Rikss dag bibehällas, börandes alltsammans pä et^ ställe ock i en summa uppföras. 5 te puncten: De uppä Beneficie och Be. nädnings. Staten uppförde Fruar, Enkor, och vmyndige Barn, mäge bibehälla, hwad dem uppä denna Stat blifwit tillagdt, dock sä, att Pensionen bör upphöra, för Enka och Döttrar, dä de träda i gifte, samt för Söner, dä de myndige blifwa. Harwid torde dock Riksens Ständer till Kongl. Majit yttra den underdäniga önskan, att om nägre af de till Pension uppförde, skulle wara kända att äga sä stor förmögenhet, att de icke skäligen böra af Staten kunna emottaga understöd, detsamma mätte, till Stats Werkets lättnad, indragas; synnerligast dä, när sädane komma i fräga, som icke för Fäders eller Mäns förtjenster mot Konung och Fädernesland kommit af Pension i älnjutande.
Propos. blifvit aflemnad; att den är illfundig till sin syftning, emedan den, under yttre skenet af nit för kristendomen, främjar trostvånget samt söker att hindra ett sannt kristeligt lif, under det den på samma gång gifver Grundlagen ett sidohugg, samt under religionens täckmantel söker att fjettra tankeoch samvetsfriheten; att den slutligen är olaglig till sin form, derigenom att den genom ett hos ett RiksSt. väckt förslag, åsyftat åstadkomma en inskränkning uti Tryckfrihetslagen. Jag har slutligen sagt, att motionen vore en gradmätare på den gallsjuka, som på visst håll gifvit sig tillkänna i anledn. af K. M:s Nådiga löfte om en utvidgad religionsfrihet. Detta torde sjelfva motionen nogsamt gifva vid handen. Lägger man härtill hvad som från samma sida icke är sällsynt att höra, landsförvisning icke är något grymt straff, och att det icke är någon olycka att förvisas från sitt Fädernesland, derföre att man vågar hysa en ifrån Statskyrkans lära afvikande trosbekännelse, då kan man verkligen säga, att K. M:s Nådiga löfte på visst håll åstadkommit gallsjuka, och att Hr Thams motion är en gradmätare derpå. Jag förnyar min anhållan, att motionen icke mätte remitteras till LagUtsk., men för den händelse att sådant kommer att ega rum, ber jag att mitt yttrande måtte få medfölja. Hr von Knorring, Erik Oscar: Den diskussion, som nu blifvit inledd, skulle blifva alltför långvarig, derest den komme att fortgå på samma sätt som hittills. Jag skulle derföre hafva inskränkt mig till att blott åberopa de skäl, som af motionären sjelf blifvit framställde till förmån för hans förslag, så framt icke åt - 124 Den 12 November. skilligt under öfverläggningen förekommit, som manar mig att derutöfver tillägga några ord. Då Hr Tham tills dato tyckes stå ensam på sin sida, får jag förklara, att ehuru jag önskat att hans motion måtte hafva erhållit en annan form, kan jag dock icke annat än förena mig med honom i anhållan om remiss till LagUtsk.
N:o 56, i anledning af väckt fråga om skyldighet för postmästare att, utan ersättning, afsända allmänhetens bref från postkontoren till landsorten, m. m.; bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Utlåtanden och Memorial: N:o 72, angående restitution till Regementsskrifvaren A. G. Enell af för högt beräknad och erlagd lönebevillning; bifölls. N:o 73, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 45; lades till hand lingarne. N:o 74, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, i fråga om afsöndring af jord från f. d. Löjtnants-bostäliet vid Westgötha Dahls Regemente, Stommen, N:o 1, till utvidgande af Jerns församlings kyrkogård inom Elfsborgs län; bifölls: och N:o 75, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående upplåtelse åfjord från Trumslagare-bostället vid Kalmare Regemente, Lilla Okna N:o 2, i Jönköpings län, till plan för socknestuga och skolbus åt Ökna församling; bifölls. Från Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos följande Stats-Utskottets Utlåtanden och Memorial, nemi.: Utlåtande N:o 64, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående anslag för beredande af rättelse uti beräknandet af salpeter-hjelpen inom provinserne Småland och Öland. Återremitterades på grund af deremot så skriftligen som muntligen framställda erindringar. Dito N:o 68, i anledning af Kongl. Moj:ts nådiga proposition, angående framlidne förre Depart emenst-chefen vid Generaltullstyrelsen, Presidenten /. P. *f Billbergh* enkas Prot.-Utdrag den 22 Mars 1851. 199 och barns ansökning att njuta befrielse frän, Presidenten af Billbergh i lifstiden ådömd, ersättningsskyldighet för den efter Uppbörds-tullförvaltaren M. Finér yppade balans.
Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag anhåller alt få in stämma med Frih. Cederström och vördsamt erinra detta Höglofl. St., att det på grund, icke blott af Konungens framställning utan äfven af enskilda Riksdagsmäns förslag, alltid beviljat ifrågavar:de anslag, ehuru det i förstärkt StatsUtsk. förfallit. Det kan icke nekas, alt den gjorde förändringen i bränvinslagstiftningen har, åtminstone lill betydlig del, åstadkommits genom de bemödanden, som af de s. k. nykterhetsvännerna eller nykterhetssällskapen under längre tid blifvit gjorde medelst skrifters spridande och nykterhetstalares utsändande bland allmänheten. Genom bägge dessa utvägar hafva nästan öfver allt i orterna mångfaldige enskildta bemödanden blifvit föranledda, utan att Slaten hittills med något anslag bidragit till det goda ändamål, som genom nu vidtagna förändring i bränvinslagstiftningen blifvit beslutad. Det är gifvet, att mycket missnöje skall med anledu. af denna lagstiftning upstå, samt att man måste söka lugna sinnena genom utredning af de fördelar, som genom denna kunna vinnas. R. o. Ad. lärer nogsamt veta, att jag vid mångfaldiga Riksdagar och äfven vid andra tillfällen talat för nykterhetens befrämjande; men jag hoppas, att Ståndet erkänner, det jag i mina bemödanden ej gjort mig saker till öfverdrift, och att jag således icke hörer till deras antal, hvilka Frih. Cederström rätt - Den t Juli. 7 visligen klandrat. Jag tillåter mig alltså fasta Ståndets upmärksamhet derpå, att i Norrige, hvarest bränvinslagsliftningen bringats till den höjd, dit vi önska komma, har Stor-Thinget anslagit en årlig summa af 700 specier för nykterhetsskriflers spridande. Denna summa motsvarar 2,800 R:dr rgs eller nära dubbelt det belopp, K. M. äskat. Der har man icke funnit öfverflödigt, att fortfarande bevilja delta anslag, änskönt bränvinslagstifmingen äfven der blifvit förändrad.
S. D. Föredrogs ånyo Constitutions-Utskottets Memorial N;o 1 1 5, med inbjudnmg till Borgareoch Bonde-Stånden att förena sig med Ridderskapet och Adeln om antagandet af det andra i Utskottets Memorial N;ris 63 och 107 föreslagna alternativ. Bonde-Ståndet fann för sin del skäligt att denna inbjudning antaga. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtande och Memorial, nemligen: N;o 54o, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående vilkoren för nedläggande af Norrtelje Gevärsfactori. Återremitterades. N:o 54i, i anledning af Kongl. Majrls Nådiga Remiss å ApothekareSocietetens underdåniga framställning, rörande vilkoren för det af Rikets Ständer till en pharmaceutisk läro-anstalt beviljade anslag. Bifölls. N:o Prot. TJtdr. den I Juni 184 r497 N:o 542, i anledning af Rikets Ständers stridiga beslut, angående vissa bevillningsmedel ingående till Riksgälds-Conloret. Lades till handlingarne. N:o 543, angående reparerandet af det tili local för Riksgälds-Contoret nu anvisade hus. Bifölls, N:o 548, i anledning af återreraiss å N;o 4^3, angående Statsbrislssumman. Biföiis: N:o 549, med anmälan om Riks-Ståndens skil jagtiga beslut, rörande föreslagen voterings-proposition, angående Handelsoch Sjöfartsfonden. Lades till handlingarne. N;o 55o, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående en uppstådd brist i 1840 års anslag till beväringsmanskapets vapenöfningar. iBifalls. N:o 551, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 5o8, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående extra Statsanslag för den af Rikets Ständer begärde Lag-beredning.
Det är så kallt ute i qväll, att man lätt kan förkyla sig.» Han hängde omsorgsfullt upp hennes kläder, såg med ett litet faderligt leende på henne, medan hon ordnade sitt lockiga hår framför spegeln, och öppnade sakta dörren för henne. I den första salongen kom Ebba henne till mötes. Hon var svartklädd med ett brokigt förkläde, och Hedvig önskade i det samma, att hon icke hade klädt sig så fin. Hon hade tagit en ljus ylleklädning och handskar. »Välkommen!» sade Ebba vänligt. Hon kysste aldrig någon af sina väninnor. »Du har haft ett styggt väder att gå i. Kom nu in och drick te.» De gingo genom ännu ett stort rum och kommo in i den innersta stora salongen, der några personer voro församlade omkring ett litet tebord i flere småsoffor i ett hörn af rummet. En stor brasa brann i kaminen, gardinerna voro dragna för, och rummet var upplyst af ett par lampor på olika bord och af tre ljus, som voro tända i den gammalmodiga ljuskronan i taket. Grefvinnan steg upp och kom emot Hedvig. Hon var en äldre dam, som en gång hade varit vackrare än sin dotter. Hvad som hos Ebba hade blifvit stort och kraftigt var hos modern fint och elegant. Hon hade nästan hvitt hår, och hennes ansigte såg vissnadt ut och bar spår af, att lifvet hade lagt sina händer hårdt på henne, och hennes mörka, själfulla ögon hade ett uttryck, som Hedvig icke riktigt kunde uttyda. — Var det smärta eller frid? Kanske båda delarna, eller det ena upplöst i det andra? — Hon hade liksom Ebba mycket vackra händer, som sågo ut att aldrig ha haft något hårdt arbete och som hon nu sträckte emot Hedvig. »Välkommen!» sade hon. Hon hade samma djupa röst som Ebba. »Hvad det var vänligt af er att komma och helsa på Ebba!» Derefter presenterade hon de andra närvarande för Hedvig. »Fröken Krohn, — min farbror — kammarherre Lyxen.» Fröken Krohn var en gammal dam, som hade varit grefvinnans lärarinna och som nu lefde på sin ålderdom i hennes hem. Hon var mycket gammal.
Jag vet väl att Lagen af Konungen tillämpas enligt dessa grunder, och tror att han, såsom Police-magtens-Chef har så mycket större skäl att ej eftergifva åklagarens andel i böter, hvarigenom brotts upptäckande befordras; men anser ändock närvarande stadgande innebära någon otydlighet. Herr Borgmästaren Egge åberopade sitt afgifne yttrande i Beredningens Protocoll.3 f. ö. plenarprotokollet den 11 maj, ovan sid. 135 med där given hänvisning, samt Andra fördelningens protokoll 11 juni ovan sid. 189. 1 Stycket fr. o. m. orden Föredrogs och t. o. m. orden skulle afgifvas återfinnes i C. TJ. M. 1810—1815, sid. 425. — Jämför även plenarprotokollet den 8 juni, ovan sid. 165 med där given hänvisning, samt Andra fördel ningens protokoll den 11 juni, ovan sid. 190. * Stycket fr. o. m. orden Uplästes Fördelningens t. o. m. till Riks Stånden afgifvas återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 419 ff. — Jämför plenarprotokollet den 27 april, ovan sid. 107 med där given hänvisning, samt Andra fördelningens protokoll den 12 juni, ovan sid. 195. 8 Ursprungligen har stått följande, som överkorsats: »Mig synes lagens stadgande i detta fall vare så tydligt, att jag med förundran hört motsatsen sättas i fråga af Justitia: Ombudsmannen. Och jag bekänner, att jag ej ville det någon skulle göra mig det tillmätet att i denna fråga hafva varit af lika tanka med denne Embetsman». Den 10 Juli 1812 275 Herr Kammarherren Silverstolpe: Otydligheten består efter min tanka derutinnan, att intet bestämdt stadgande finnes huru de böter böra anses, som tillfalla Häradet. Jag tror detsamma vara tredje man, såväl som någon annan. Herr Grefven och Ordföranden:
S. D. Bifölls Siatsoch Bevillnings-Utskottens Utlåtande, Nio 131, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N;o 97, angående åtskilliga åtgärder till befordrande af en Bergslags inrättande i Norrbottens Fän* Den 3 Mars 1830, Från Högloft. Ridderskapet och Adeln, * S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, ej mindre den 2 sistl. Februarii, under N;Q 38a» afgifna och, den 4 derpå-. följde, på bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse, angående lättad utväg till låne-bidrag åt Fastighets-egare, än och deri 23 i nämnde månad, under No, 410, meddelade och, samma dagt på bordet lagda Utlåtande öfver de hos Ridderskapet och Adeln v*d sistnämnde Betänkande gjorda anmärkningar; fann Ridder* skåpet och Adelil för godt att, enär berörde Betänkande redan blifvit af de öfrige Prot.-Utdrag elen 3 Mars 1830. 7 3Ine Riks-Stånden bifallet, för dess del , dervid Illa bero; samt ansåg följaktligen detta. Betänkande jemte Utskottets senare Utlåtande nu endast böra läggas till handlirtgarne S. D. Upplästes till justering Expeditions-Utskottets, under Nto 4io,afgifna förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående Salpeter-gärdens upphörande och ersättning derföre af Tullmedlen och Brännvins-beviljningen; och fann Ridderskapet för godt att, på grund af Herr v. Hartmansdorffs, August , dervid gjorda anmärkning, återremittera samma förslag till Expedit iöns* Utskottet, S. p. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, den 24 sistl.