Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdags-Ordningefl, har Vårt Constitutions-Utskott äskat de i Sfats-Rädet förde Rrotocoll samt dem genomläst och granskat. Da Constitutions-Utskottet funnit ingen anmärkning vid dem äga rum, bafve Vi ansett, i stöd af den 76. §. i Riksdags-Ordningen, all ansvarig-, het för Siats-Rådets Ledamöter, Föredragande och Konungens Rådgifvare i Gömmande mål för utöfningen af deras Embeten, intill dem, dag detta nu till ändalupne Riksmöte börjades, hafva upphört. Likaledes har den af Oss, enligt 103. §. Regeringsformen utsedde Nämnd röstat öfver den frågan, om alla Högsta Domstolens Ledamöter äga Riksens Ständers förtroende ogIi böra - 5io Den g Augusti ra vid deras Syslor bibehållas, hvilken med Ja blifvit besvarad. ä9. §. Jemlikt Regerings-Formens 96. och 98 §• §. samt Riksdags-Ordningens 63. $. håfve Vi utsett och förordnat Våi Justitise-Ombudsman, och den Man, som, i händelse af hans afgång, bör honom i Embetet efterträda. Vi håfve likaledes, efter Grundlagarnas föreskrift, förordnat de Sex Comiterade, hvilka, jemte Justitioe-Ombudsrriannen, böra äga vård om Tryckfriheten. Jemväl håfve Vi, till följe af Riksdags-' Qrdningens 60, 67 och 68- §. valt Våra Fullmägtiga i Banken och Riksgälds-Contuiret, oell för de förra utfärdat Vårt i Banken förvarade Reglemente, och för de sednare, med några förändringar, fastställt Vår utfärdade
P. 4°4* Aug. 2 A. P. 190, 260. — öfver Konungens Proposition, angående förklaring öfver 5 §. uti 25 Cap. RättegångsBalken samt 4 §• uti 3 Cap. MissgerningsBalken. Sept. P. 34o* Oct. P. 223, 282, 33o, — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående förrymd Makas rättighet att träda i nytt gifte. Nov. P. 395. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående yrkad ändring i 17 Cap. 2 §. RältegångsBalken och Kongl. 219 Förordningen den 28 Junii 1798. Aug. P. 736. Sept. P. 8, gg. LagUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående yrkad skyldighet för Konungens Befallningshafvande att, genom Promotorialer befordra enskiltes Lagsökningsärender, då Gäldenärerne vistas i andra Län. Aug. Sept. P. 57, io3. i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande LagmansRätternes afskafiånde. Aug. P. 736. —- angående bestämdt stadgande, huru i sådane fall, då en å Bankens auction försåld fastighet inropas af förre ägaren, vid liqviden bör förhållas. Aug. P. ion. Sept. P. 76, io5. Nov. 2 A. P. 29. — öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående yrkad ändring i 5 §. 4o Cap. MissgerningsBalken. Aug. P. ion. Sept. P. 77, io6, —- i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående föreslagen ändring uti 9 Cap. UtsökningsBalken och 25 Cap. RättegångsBalken. Aug. P. ion. Sept. Nov. P. 112.
Det viktigaste är, att hon blir min änka, ser hon. » Ännu fjorton dagar senare, när kamrern och madam Anderson en eftermiddag sammanvigdes i kyrkan, hade den senare icke fått klart för sig, hvad som fordrades af henne som änka, om kamrern äfven lyckats trumfa i henne hennes plikter som hustru. Men fru Salbom blef hon i alla fall, det kunde ingen fråntaga henne, vare sig som hustru eller änka. " V, kunde jag ...! %) är hennes eget rum — än sängen står höljd af de hvitaste spetsar; och in i min hjärna det flydda jag etsar, där i dörren jag stannar förintad och stum. Jag vandrar omkring i min lyckas graf, de snärjas i sorg, mina tunga tankar, och världen mig syns som ett natthöljdt haf, där vinddrifven seglare ej kastar ankar ... Daniel Fallström. Bokläxan. ^ Skiss af Anna Med Wahlenberg. tre illustrationer af V. A n d r é n. en nu skulle du passa på, käraste Emelie, » sade fru Björklund och knäppte upp kappan, för hon tänkte verkligen stanna en stund. H o n hade mycket att säga, och här skulle tagas i med allvar. » Jag törs inte. Hvad skulle doktor O a s - son säga, när han kommer hem igen, » svarade Emelie, en liten aftärd varelse med gulblek hy och infallna drag, som gåfvo henne utseende af att vara omkring fyrtio år, fastän hon bara var ett par och trettio. Hon vände sig oroligt i hvilstolen och såg på sin mor, som satt och stickade vid fönstret. » Nej då, det törs jag rakt inte, » upprepade hon. » Doktor Classon ä j u i alla fall ansedd för att vara bland de allra skickligaste af våra läkare, » sade den gamla frun. Med vignett af J e n n y Nyström. vmfar tröstlöst lifvet, hur gränslöst armt, när kärleken mer ej vill hlomma ... &amp; Cyss var i min våning smekande varmt, och nu stå rummen isande tomma. Så skrämmande tyst / %-j ekot väcks opp af hennes skratt, det klingande friska, och rosiga läppar ej skälfvande hviska om stundens lycka ...
Dessutom befinnas de ofrimans frälsehemman, sorn äro belägna i Norroch Sunnervikens fögderier, vara påförde särskild förhöjning i mantalsräntan, nemligen i Sunnerviken halfva s. k. hjolpevcden, utgörande l daler IG öre, samt i Norrviken såväl nämnde 1 daler 16 öre, som äfven halfva skrifvareorten G öre, allt silfvermynt, hvilken förhöjning i grundräntan pålagts frälsehemman i dessa fögderier, dä desamma öfvergått i ofrälsemans ego. Oaktadt dessa förhållanden hafva icke destomindrc, sedan vid 1747 års riksdag i stället för personlig rusttjenst, den s. k. rusttjenstbevillningen blifvit antagen, samtlige ofrimans frälsehemman äfven blifvit påförde denna afgift.
143 ätt hvarje ar utvälja ett efter Stations storlek lampsdt tillräckligt antal värderingsman , bland hvilka Magistraiel) vid hvarje tillfälle tillkallar (vanne, sorn till Värderingen anses mest Skicklige; börande sä val ofvaribernälle Magistratsperson; elen der vid forrät t ni rgen fö« rer ordet , sotn värderings männen af gods-ega* ten åtnjuta dag-tractarnijuiie , enligt fdrfatmin* ganie, oeti värderingen ske i Tullbevakningens närvaro, utan att det af egaren sjelf ä. satte värde får Understigas; men orri någon-dera parten ej skulle ät värderingen nöjas, afgöres fragtin genom en af fyra personer bestående Jury, hvartill varn,egaren utser'tvänlie och Tullbevakningen tvänne Ledamöter, hvilka tillsammans utotn sig utvälja en Ordförande , sorn eger röst rättighet , dä målet, efter gången ed, sålunda afgöres; att Juryn för hvarje artikel, öfver hvars värde klagan är förd ; med ja eller nej besvarar frägan, örn Värderingens rigtighet ; hvarefter för. alla de Varor, rörande hvilka Juryn godkänt värderingsman nen s bes! u t, fra ga n anses Utan apell afgjord, men å de varor deremot, hvarå det genom värderings-männen satte värde, blifvit genom Juryns nekande ogilladt , kommer offentlig Auction genom Magistratens försorg genast att kungöras, sä Väl i den Snid der varorne aro införde , som äfven i Stockholms och Götheborgs Tidningar, med bestämmande af en viss Auctiuns-dag till rninst fjorton dagars tid efter Kungörelsens första införande, på dek *44 Bevillninga-Utsköttetse Btänkandem hugade Speculanter må kunna sig infinna, och bora varorne under tiden uppläggas under Tull-bevakningens och egarens gemensam ma värd.
Då emedlertid ändamålet med en straffbestämmelse i allmänhet torde vara att varna eller afskräcka från lagbuBih. till R. St. Lagsamt Allm. Besv - och Ekon.- Utsk. Betänkande As 12. dets öfverträdelse, mea dea ifrågavarande icke kunde antagas verka till detta syfte, särdeles i de norra delarne af riket, der skjutsskyldigheten alltid ovilligt fullgjordes och. der den ansåges för det mest tryckande af alla jorden åliggande onera, samt vid sådant förhållande betänkliga svårigheter torde möta för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att vid skjutsbestyret upprätthålla den ordning och påpasslighet, hvarpå den resande, med afseende jemväl å den ständigt stegrade skjutslegan, syntes ega rättvisa anspråk, föreslår motionären, att Rikets Ständer ville för sin del besluta och till Kongl. Maj:ts nådiga bifall hemställa, att ofvan införda två momenter uti ifrågavarande lagrum måtte erhålla följande förändrade lydelse: »Försummar den skjutsskyldige skjutsen eller varder resande hindrad och uppehållen genom gästgifvarens eller formans vållande, vare bot från och med fem till och med trettio Riksdaler, utom skadans ersättande.» Utskottet tillåter sig härvid erinra, att det uti ofvan anmärkta lagrum stadgade bötesansvar ingalunda är enda påföljden för den, som låter fel eller försummelse af ifrågavarande beskaffenhet komma sig till last. Kongl. Maj:ts Gästgifvare-ordning den 12 December 1734 stadgar nemligen i 22 §: »Om forman, eller den som skjutsa skall, dricker sig drucken, eller eljest genom sitt förvållande och förseende förorsakar uppehåll eller skada, då vedergälle sådant efter mätismanna ordom, och vare dessutom belagd med arbitraift straff. Orkar han icke botum, bote för honom gästgifvaren, om han visste dess brott och det i tid icke rögde och botade». — Dessa stadganden synas Utskottet fullt betryggande mot så väl gästgifvares, som de skjutsskyldiges försummelse och tredska; och dä Kongl.
Formen stadgadt, att alla Förslag, som göras till förändringar i Grundlagarne, ej förr än ivid nästföljande Riks. dag efter den, dä de gjordes, iä af Riksens Ständer pröswas och afgöras. Ändamälet med detta stadgande är, att dylika Förslag mätte af Nationen förut blifwa allmänt kända, öfwer, wägade och pröfwade, sä att när Riksdagen ' infaller, dä de skola afgöras, ett allmänt tankesätt deröfwermä hafwa hunnit bilda sig. Till detta ändamälS winnande böra alla medel sökas att kringsprida dylika Förslag och det är pä sädan grund, som Constirutons. Utskottet nu hos Riksens Ständer fä wördiamt anhälla, det täcktes Riksens Ständer förordna, att de Acter, innehällande Förslag till Mana förändringar i Grundlagarna, som wid denna Riksdag af Utskottet blifwit aflemnade och hwari äfwen innefattas utom det nuwarande Utskottets tillstyr, kande, de anmärkningar som wid Grundlagar, nes antagande och under ststledne Riksdag gjordes, mätte pä allmän bekostnad, ofördröjeligen af trycket warda serskildt utgifna. Orebro den iz October 1310. pä Constitutisns-Utskottets wägnar: ^ 6. körner. A. Imgksäius. kl. blocktclulä. kallers ^s.soo klickert. 6. Silverstolpe. Den 15 October. Uj-pIUr lior Lan6e-8t1n<jsr äen 14 06obsr iZis. Wördsamt Memorial. ^^om, wid förehafwandet hoS Hederwärda Bonde. Ständet af StatS-Utskottets Betänkande angäende de pä Allmänna Indragnings. Staten uppförde Ertra Löner och Pensioner, m. m., den farhäga blifwit yttrad, att aldrig nägon besparing genom Allmänna Indragnings.
Att åtminstone något höja dessa, är deremot af beholvet påkallad t, äfvensom, efter Utskottets tanke, en fjerde lönegrad bör för Adjunkterne och Kollegerne, såväl sorn för Lektorerne, tillsättas. Utskottet tillstyrker, att det belopp, hvarmed efter Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition hvar och en högre lönegrad öfverskjuter den närmast lägre, måtte höjas med 100 II:dr R:mt och således bestämmas till 500 R:dr R:mt, äfvensom att för Adjunkter och Kolleger en ytterligare lönegrad utöfver de tre, Kongl. Maj:t föreslagit, må fastställas. Den lägsta lärarelönen blefve således 1,000 R:dr Runt och den" högsta ändock icke högre än den lägsta lön för Assessors-platser inom rikets Hof-rätter. Utskottet föreslår således, att Lektors-lönerna måtte bestämmas till 2,000, 2,500, 3,000 och 3,500 R:dr samt lönerna för Adjunkter och Kolleger till 1,000, 1,500, 2,000 och 2,500 R:dr, allt Riksmynt. Om statens tillgångar icke medgifva att för lärarne vid rikets elementärläroverk bestämmas rikligare löne-anslag, torde likväl, genom de vilkor, som stadgas för fortskridandet från lägre till högre löne-förmåner, en icke obetydlig fördel kunna beredas lärarne, utan synnerlig tunga för stats-verket. Efter den för läroverken nu gällande stat, är ett bestämdt anta! löner i olika grader anslaget till hvarje läroverk och de yngre lärarne uppflyttas efter sin inträdes fttilraakt till ett högre rum, i mån af äldre lärares afgång. Det är lätt att inse, huru mycket denna uppfattning inom ett verk med så fåtalig personal, som en skola, måste blifva beroende af tillfälligheter. Så har inträffat att t. ex. vid ett af statens läroverk den yngste läraren stålt på samma plats i 13 år, näst den yngste i 11 år, under det deras kamrater vunnit en ganska snabb befordran.
Så kom hon plötsligt att tänka på, att det var något hon nödvändigt måste köpa i Luddes bod, och hon gick in till byn, som låg en tjugo minuters väg ifrån faderns gård. Ludde kom genast fram från sitt gömställe bakom disken, der han med en skärm stängt af åt sig en vrå stor nog att rymma en länstol och ett litet bord. Detta var hans helgedom och här var det han firade sina hvetebrödsorgier. Han log en grad varmare och vänligare än vanligt, tackade för senast och mätte af kantbanden på ett ytterst förekommande rätt. Så frågade han om inte fröken hade lust att gå inom och helsa på hans mor. Jo, det hade fröken. Ludde lyfte upp klaffen i disken och visade henne vägen. Der satt en tunn och gul gammal fru i en emmastol och läste i en tjock, oinbunden bok, som såg mycket nött ut och som hon vändt ut och in för att kunna hålla bladen samlade. Den gamla frun lade boken ifrån sig på bordet och glasögonen ofvanpå boken, gick Malvina till mötes, räckte henne sin hand, neg och sade att hon var glad att göra Malvinas bekantskap. Och Malvina kände med stolthet, att man bara behöfde komma bland belefvadt folk för att bli behandlad som en vuxen qvinna. Här hade ingen sett henne med korta kjolar... det var riktigt skönt att hvarken ha pappa eller hushållerskan med, pappa med sin odrägliga trygghet, som om ingen annan menniska funnes i verlden, och hushållerskan med sin godlynthets försmädlighet, som det aldrig bar till att bli förargad öfver. Gamla frun tycktes mycket glad åt besöket, sade att det härute på landet inte fans någon som man kunde umgås med utan att man var hänvisad till sitt »bibliotek» – här visade hon på den tjocka boken. Hon älskade nu läsning så högt. – Ja, det gjorde Malvina också. Så kommo de in på literaturen. Gamla frun höll på Maria Sofia Schwartz, men Malvina sade att hon läste hellre Marlitt och Molly Bawn. Derpå bad frun att få bjuda på en kopp kaffe, och Malvina fick plats i en gammal korgstol, med ett djupt, nedsuttet hål i midten. Gamla frun sköt sjelf en pall under hennes fötter, som om Malvina varit en förnäm dam, som skulle äras.
Lilliehöökska stamtaflan eller tvist om representationsrätten destoraindre kunnat inom slägten komma i fråga, som Gälaredsgrenen ej förr än 1809, då Fårdalaätten redan var utslocknad och således icke kunde försvara sig, obehörigen intog nämnde ätts säte och stämma på Biddarhuset. Utskottet har tagit hvad sålunda blifvit anfördt i öfvervägande, och auställt noggranna undersökningar uti såväl de å Biddarhuset förvarade genealogiska handlingar, som i Eiddarhusdeputalionens och Biddarhus-direktionens protokoller samt jemväl af utmärkta forskare i Sveriges medeltids historia begärt och erhållit benägna upplysningar, som kunna tjena till ledning för utredande af äldre förhållanden, hvilka med denna fråga ega sammanhang. Till en början har Utskottet under åberopande af närlagde bilaga litt. A ansett sig böra meddela följande rörande adliga ätterna Lilliehööks ätteledning sådan den finues i de på Biddarhuset förvarade s. k. originalstamtaflor antecknad. Adliga ätterna Lilliehöök ej mindre JU I än JU 6 6 leda gemensamt sin härkomst från Berthil Pedersson å Wapen, Härads - Riddarhus-Utskottets Utlåtande M 4. 7 höfding i Kållands härad, som lefde i slutet af 1400-talet. Denne egde bland andra tvänne söner, den ene vid namn Birger Berthilsson till Kålbäck, väpnare, hvars sonsons sonson Per Christofferson Lilliehöök af Gälared och Kålbäck, introducerades å Biddarhuset under JU 33 (sedermera JU 66) i den då s. k. Svenne eller tredje klassen.
Maj:ts nådiga tillstånd, så väl som af Magistrater och de flore, hvilka ega att bortgifva beställningar och sysslor med lön, böra förses med stämpladt papper, då lön på Stat förut icke innehafts, till fern procent af hela det erhållna lönebeloppet, men, vid befordringar till högre lön, endast af skillnaden emellan den förra och den som erhålles. Åtföljes tjensten af extra ordinarie inkomst eller sportler af beständig egenskap, så böra äfven dessa ingå uti löneberäkningen. I detta fall, eller då lönen är underkastad förändring, beräknas chartm-beloppet efter medium af de sista fern årens tjensten åtföljande löneförmåner, för hvilka bevillning efter Andra Artikeln blifvit erlagd; men för constitutorial på behaglig tid skall stämplade pappers-afgiften vara hälften mindre, än hvad för fullmakt stadgadt är. Dessutom iakttages. att för Under-Officerare vid de värfvade Regementerne och Kongl. MajUs Flotta, för Underbefäl och Manskap vid Militär-Kustbevaknings-Corpsen, för Underbefäl vid Telegra f-Corpsen samt för Handtverkare och lnventarie-Timmermän vid Flottan, äfvensom för dem och deras vederlikar, försedde med rote-lön vid indeldta Arméen, beräknas chartan, i de fall, denna §. utstakar, till endast En procent af den på statbestådda lönen eller arfvodet, eller den erhållna rotelönen, hvilken sistnämnde, der den i persedlar är utsatt, förvandlas i penningar efter sednaste årets markegång. R:dr. sk. rst. För ringare Skolbetjente, Pa>dagoger, Folkskole-Lärare, Klockare, Organister, Sångare, Kyrkovaktare och mindre Kyrkobetjente charteras fullmakter efter lika grund, som vid andre ecclesiastike befordringar, dock ej under — 8. — Om någon beställning med lön på stat tillsättes genom ordres, anses dessa lika med constitutorial.
Kronprins Johan Baptist Julii har redan ingått äktenskap och välsignats med manliga arvingar. Hans förstfödde son skall efterträda honom, liksom dennes manliga efterkommande. Går den förstföddes led ut efterträdes han av den andre sonen och hans manliga bröstarvingar. Dör kungen i Sverige och hans drottning befinner sig i välsignat tillstånd tillkommer det Rikets ständer att styra landet. Blir drottningens livsfrukt av mankön förordnar ständerna förmyndare åt den omyndige kungen. Blir livsfrukten av kvinnokön träder den närmast manlige släktingen in. Det kungliga huset av kvinnokön har ingen rätt till Sveriges krona. Då det står i regeringsformen att konungen skall vara av den rena evangeliska läran och bekänna sig till den Augsburgska bekännelsen är den av kungliga familjen utesluten till successionsrätten, som inte bekänner sig till samma lära. Prins av det kungliga huset får inte gifta sig utan konungens vetskap och samtycke. Sker det ändå har han förverkat sin arvsrätt för sig och sina barn. Detsamma gäller om han med eller utan konungens vetskap tar svensk eller utländsk enskild mans dotter. Han får dock ta gemål inom svenska kungahuset om det inte berör förbjudna led. Prinsessor får inte gifta sig utan kungens samtycke och aldrig med svensk man utom kungahuset. Prinsar och prinsessor får inte anträda utlandsresa utan konungens samtycke. Prins av det kungliga svenska huset må ej utan konungens samtycke bli regerande furste i utländsk stat vare sig genom val, arv eller gifte. Skulle hela kungahuset utgå, väljer ständerna nytt konungahus. Örebro den 26 september 1810. Undertecknat av samtliga talmän Claes Fleming, Jac Ax Lindblom, J Wegelin, Lars Olsson. Detta vill Vi som orygglig grundlag antaga och bjuder och befaller alla som Oss och Våra efterträdare samt Riket med huldhet, lydnad och hörsamhet förbundne är, erkänna, iaktta, efterleva och hörsamma denna successionsordning. Örebro den 26 september 1810. CARL. Kungörelse angående en förnyad Chartae-Sigillatae (stämpel papper) förordning. Örebro den 27 september 1810. Alla skrifter och handlingar, som här uppräknas, skall skrivas på eller beläggas med stämplat papper. Redogörs för summor mellan 1 och 40 skilling och 1 och 100 riksdaler.
Att våra Svenska hästar, ehuru kanske tidigare fullvuxna, likväl med få undanlag ej förr än vid 5 års ålder äro så utbilda de, att de vid Recryl-Sqvadronerne kunna dresseras och till tjenstgöring begagnas, deruti tror jag att Motionären lika med mig skall instämma. Följden blefve, att en sålunda nyss före början af ett Möte inskrifven 3-årig häst, hvarken vid detta eller näst påföljande, utan först vid 3:dje Mötet efter dess antagande, skulle kunna dresseras. Huru mycket våra Gavallerier derigenom skulle förlora i brukbarhet, lemnar jag till hvars och ens ombepröfvande. Förkastande alltså för min enskildt» del så väl motionärens, som Utskottets i detta hänseende afgifna yttrande, får jag, i händelse Ridderskapet och Adeln, såsom jag hoppas, beviljar Utlåtandets återremitterande, hemställa, om ej irsta puncten deraf borde få följande ordalydelse: vitt företrädesvis tili en början . och derefter uteslutande när sådant pröfvas nyttigt och möjligt, Remonter af Landets egen hästafvel må vid Cavalleriet antagas, och att hemma i Landet f allna väl qvalificera - 3a Den 9 November f. m. de Föl måtte i nummer få insättas j då de är o mål fylliga och vid den ålder, att desamma före nästinstundande Mötestid fylla 4 dr; bärande, i händelse den sålunda antagne hästen af RegementsChefen anses för ung att påföljande möte bevista, antagelig klippare af Rusthållaren dertill anskaffas. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då Ridderskapet och Adeln redan bifallit EkononiiUtskottets ifrågavarande Utlåtande, torde Herr von Troi 1 s nu afgifne anförande böra såsom dess enskilta reservation anses.
Förordning upphäfvas, eller ock stadgas, ”att saJu-afhandling om lös egendom, som uti säljarens bo qvarlemnas, skall, för att gällande anses, utåt köpare och säljare, under edelig förpligtelse, underskrifvas, samt att, då åtal mot sådan saluafhandling utaf annan fordringsegare väckes, så väl köparen som säljaren skall vara skyldig att inför den Rätt, dit saluafhandlin-en blifvit ingilven, edeligen betyga, alt dem emellan så tingadt och betuhlt är, som salua)handlingen innehåller.” Ileii Laget bjelke, Carl Oscar, att Rikets Ständer måtte för deras del besluta, att, med upphäfvande af Kongl. Förordningen den o Maj i835 i stället må stadgas, som följer: ’ ’ §■ i Den, som tillhandlar sig lösören och låter dem i säljarens vård qvarblifva, eller ock till annan på längre lid, än en månad, lånar, leger eller annorledes förtror lösören, bör, så vida samma lösören skola fredas från utmälBih. till R. St.
a Discont;-Skulderne ett större belopp än som svarar emot hvad för samtna år de enskilde Fordrings-ägarne tillkommer, skall Öfverskottet uti Discontväg ater utlånas: och det antigen betalningarne skedt uti Coutante Penningar elier i Obligationer; då i senare fallet det Öfverskottet motsvarande beloppet af Ranken a iticiperas, på det att Riksens Stan* ders beslut i denne del må blifva i orubblig kraft och verkställighet. Och kominer denna Statsoch Banko Utskottens Betänkanden. 1981 serskilda utlåning att, genom Banco Discontens försorg, ledas till de orter, derifrån inbetalriingarne ingått, i förhållande till Liqvidation för hvarje ort; och” ”J 11 te Momentet.,y ”De nuvarande Gäldenärerne uti FilialDisconterne skola hafva företräde till desse nya Lån, enär de nöjaktig säkerhet prestera: Och Oi scont-Utrednings Contoiren i Götheborg och Malmö vara skyldige, att af dem sådane LåneHandlingar emottaga samt omkomstnadsfiiit för Gäldenärerne till Barico-Oisconten insända jemte deras Utlåtande deröfver; och hvarefter, då Lån beviljas, penningarne remitteras till Utred* nings-Contoiren, att till Låntagare öfverlemnas; men i vidrigt fall återsändas Låne-Handlingarne. Öfver desse Remisser föras serekildre Böcker, och Låntagare qvittera in margine deraf antingen Penningarne eller de återställde Documenterne. ’, '”Ränte-Liqviden beräknas till den dag inbetalning sker vid Utrednings - Comoiret och från den dag nytt Lån vid samma Contoir lyftes. ’För öfrigt har jag, såsom väsendteligt för Redogörelsen, i 4 Momentet tillstyrkt, att