Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och, fortfar Domkapitlet, till en Prestmans lära hörer ostridigt hans trosbekännelse, ja bekännelsen är uti hans lära det principala, men att ett mål, som angår en prestmans lära, hans trosbekännelse, är ett mål, som angår religionen, är ock solklart. När således, yttrar Domkapitlet 75 vidare, 6 § af Kongl. Brefvet den 7 December 1787 stadgar, att mål, som angå religionen, skola behandlas, enligt förra författningarne, och sistnämnda författning ej med ett ord förändrar eller upphäfver föreskriften i 1 § af Kongl. Brefvet den 21 Augusti 1786, utan tvärtom, enligt hvad uti ingressen uttryckligen säges, endast vill vara en ytterligare bekräftelse ochförklaring af nämnda §, så förmodar Domkapitlet det vara klart, att det undantag, den citerade 6 § i Kongl. Brefvet den 7 December 1787 innehåller, icke gäller sistnämnda Brefs 1 §, utan endast det, som närmast förut i samma nådiga Bref förekommer. Det påstående, att stadgandet uti i fråga varande 6 § af 1787 års Kongl. Bref skall afse Kongl. Förordningen den 20 Januari 1781, som bland annat stadgar, det »Forum för religionsprocesser blifver alli framgent, ulan förändring, Kongl. Maj:ts och Rikets Hofrätler», förklarar Domkapitlet för ett misstag och anförer för denna sin åsigt, dels att det plurala »författningarne» icke tillåter en sådan förklaring, dels ock den omständighet, att dessa bägge Kungabref lagstifta inom alldeles skilda om råden, i det Kongl. Brefvet den 7 December 1787 bestämmer, huru förhållas skall med Prester i afseende på deras fel eller brott i och utom embetet och om ingenting annat, och Kongl.
Hvar och en af de Höga kontraberande Makterne förbinder sig att, genom en särskild konvention, med Hans Majit Konungen af Danmark ordna och bestämma: l:o sättet hvarpå, och stället der ofvannämnde fyratio hallårs-afbelalningar å den summa, som, jemlikt Artikeln IV, belöper sig på hvarje Magt, skola verkställas; Kongl. MaJ:ts Nådiga Proposition N:o 12. 15 2:o sättet hvarpå och kursen efter hvilken främmande myntsorter skola förvandlas till det i samma Artikel omförniälda Danska mynt; 3:o vilkoren och sältet för den totala eller parliela amortering, hvartill hvarje Biagi uttryckligen förbehåller sig rättighet, för att, på kortare tid och när som helst, kunna afbörda sig sin andel i ofvanbestämda skadestånd. Art. VII. Verkställigheten af de ömsesidiga förbindelser, som i denna traktat innehållas, göres uttryckligen beroende af uppfyllandet utaf de formaliteter och föreskrifter, hvilka vissa al de Höga kontraherande Magterna, enligt gällande konstitutionela lagar, hafva att iakttaga; och förbinda sig dessa Makter att inom möjligen kortaste tidrymd framkalla tillämpning deraf. Art. Denna traktat skall ratificeras och ratifikationerne skola utvexlas i Köpenhamn innan den lista April 1857, eller så snart som möjligt efter nämnde dag. Till yttermera visso hafva de respektive Fullmäktige undertecknat denna traktat och beseglat densamma med sina sköldemärken. Som skedde i Köpenhamn den fjortonde dagen i Mars månad år ett tusen åtta hundra femtio sju. (Undert.) IVvitersiedl. Prosch. Bluhme. (L. S.) (L. S.) (L. S.) Carl Jmyer. ,). T. Erdmann. (L. S.) (LS.) Beaulieu. du Bois. CL. S.) (L. S.) Dotesac. Oriolla. (L. S.) (L. S.) Andrew Buchanan. Tecjoborski. (L. S.) • (L. S.) Hanborg. Kruger. (L. S.) (L. S.) Öfversättning. Protokoll.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande; och vidkommande först den ifrågaställa uppmuddringen af Arboga å, så anser Utskottet det vara af vigt, att de hinder undanrödjas, som nu orsaka uppehåll och afbrott i »eglalionen på denna farled, hvarest en högst betydlig och för flere provinser gagnelig varutrafik äger rum; hvadan Utskottet funnit sig böra på det sätt understödja motionärens i berörda hänseende gjorda framställning, att Utskottet tillstyrker, det Rikets Ständer, för uppmuddring af Arboga å från staden in-^ till Hjelmare-kanals utlopp vid Grafudden måtte anvisa en summa af 20,000 R:dr, deraf 10,000 R:dr såsom anslag och 10,000 R:dr såsom lån samt för årännans upprensning från nämnda ut lopp till Mälaren IS,000 R:dr att, utan återbetalningsskyldighet från Riksgälds-kontoret utgå, allt under iakttagande af de allmänna vilkor och föreskrifter, som för Stats-bidrag till dylika arbeten komma alt af Rikets nu församlade Ständer fastställas. Hvad åter angår det äskade låne-understodet för kajbyggnaden; så, enär anläggning af ifrågavarande lastbrygga icke egentligen kan anses vara af allmän vigt, samt Arboga stad icke mer än andra Rikeis städer äger skäliga anspråk på bidrag från Statsverket till föremål, de der hufvudsakligen afse stadens enskilda fördel, finnér Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall till motionärens härutinnan gjorda framställning. ll:o. Rorgare-Ståndet har till Utskottet remitterat en inom bemälda Riksstånd väckt motion, deruti Herr Oscar Schenström anfört, hurusom Köpings ä, hvars läge från staden till Mälaren utgjorde omkring Vs mil, vore, i sitt nuvarande skick, krokig och trång, med en medelbredd i vattenytan af omkring 50 å 60 fot vid vqnlig vattenhöjd, och ett djup af 8 å 10 fot vid lägsta vattenståndet.
Riksens Ständer, som icke funnit skal,’ att såsom ständig lön uppföra detta arfvode på Stat; hafva likväl bifallit, att detsamma må på Allmänna Indragnings-Staten öfverflyttas, för att vid innehafvarens afgång försvinna; hvarjemte Riksens Ständer få i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes hädanefter, som förut, låta denna Commendants-befattning vara förenad med någon af Regements-Officerare-beställningarne vid Götha. Den summa af 3? R:dr , som E. K.’ M., enligt Nådigt Bref af den 26 Junii 1820, anslagit till Expenser för Amiralitets-Consistorium I Carlscrona, hafva Riksens Ständer, med bifall till Stats-Contoirets hemställan, äfven låtit å Stat uppföra. lito Underdånign Skrif velter: 97 11:0 Hvad Stats-Contoiret uti dess underdåniga berättelse för öfrigt framstält, att nemligen, af anförde skäl, de utaf Tredje HufvudTitelns besparingar utgående personelle Löneanslag, Arfvoden , Underhåll, Tractamenten eller Ersättningar borde antingen på denna Titels Stat eller på Allmänna Indragnings-Staten uppföras, hafva Riksens Ständer icke kunnat bifalla, emedan dessa dispositioner äro af den föränderliga egenskap, att de ett år kunna ega rum, men ett annat år upphöra; och lärer E. K. M. täckas till bestridande af berörde utgifter i Nåder använda de medel, som för sådant ändamål kunna vara att tillgå. ij.o Sluteligen har Stats-Contoiret uti dess oftanämnde underd. berättelse anfört, att af de på Förslag under Tredje Hufvud-Titeln uppförde summor, så val de tilt ved och ljus i Fästningsoch Garnizons-ortec beräknade 14,000 R:dr,som de till Reseoch Tractaments-penningar för extra förrättningar i Militaire Ärenden anslagne 20,000 R:dr, Je senare åren, varit otillräcklige och alltså skulle påkalla en närmare reglering. Riksens
Genom ett sådant förfogande synes äfven det uti 35 § af Bankoreglementet anvisade belopp af 1,500 R:dr kunna mera odeladt användas för det dermed hufvudsakligen alsedda ändamål, nemligen lönlöse extra ordinarie tjenslemäns uppmuntran. § s. (Rev.-Ber. § 9.) Érsätining för Beträffande den ersättning, som, enligt Revisorernes anmälan, inkomnan3förUnderstyrelsen berättigats att till e. o. tjenstemän inom verket låta slitna sedlar, utbetala för biträde vid uppräkning af de till Sedel-kontoret från början af Oktober månad 1848 inkomna och än vidare ingående makulerade skillirigs-sedlar, har Utskottet inhemtat, att omförmälda ersättning, som till en början utgjorde omkring 200 R:dr i qvartalet, sedermera och i den mån beloppet af inkomna dylika sedlar minskats, efter hand nedgått, så att densamma för nästlidet års 4:de qvartal uppgick till endast 10 R:dr 45 sk. 4 rst; och lärer denna ersättning snart komma att alldeles upphöra, då en större del af sedlarne på ofärgadt papper till Banken redan ingått. § 6 (Rev.-Ber. § 14.) Förflyttning pä Då Utskottet funnit Fullmäktiges den 4 januari 1849 fattade Penstons-stat. beslut, hvarigenom Notarien vid Understyrelsens expedition, Advokatfiskalen G. E. Trana blifvit på Bankens Pensionsstat förflyttad, oaktadt han sig ej om afsked anmält, vara vidtaget i öfverensstämmelse med Bankoreglementets föreskrifter, torde Fullmäktiges berörde åtgärd böra godkännas. § 7- (Rev.-Ber. § 13.) 8-de<?pur"hni ^ anledning af Rikets Ständers år 1849 församlade Revisorers instruktionen öfver Banko-diskontverket, i fråga om bestämmandet af arfvoden för för Bevisoreme
Likaledes förkastades ett förslag af biskop Johanson gaendc u t på att af kongl. m: t begiira nytt förslag i h a e t. Och härmed iir för ätslcilliga kr och, som t.i hoppas, för alltid den faran afböjcl, som hotctde Sreriges kvinnor, farcan att i den akt, livilkeii beseglar dcras Efs riktigaste handling, få, indragen den garnma1testame: iti; igx uppfattningon sf äktenskapet, denna uppfattning. som oahadt s&amp; mRnga hhundraden af framitskridande och cidisation g i r igen i de flesta landers borgerliga lagstiftning och i de flesta kristna religioners vigselformul~r. - Det var ett dyrbart arf 3181 B tirs lagstiftare gaf vart folk i vigselformul5irets upphöjda f ~ a a s t a h i i i g af makars inbördes förhållande. Att r i s a dagars kyrkliga lagstiftare första att uppskatta och varna om iletta arf, det hm 1893 års kyrkomöte bevisat och iiiisigenom outplanligt inristat sitt namn i den svenska kvinnans historis. Dofia Emilia Pardo Bazan. Den, soin i någon min följer de andliga rörelserna i Spanien, finner lätt, att där pulserar ett rörligt lif och att. i detta deltaga icke blott män. I våra dagar, då äfven kvinnan äger rättighet att ingripa pk många oinråden, lämnas icke denna rättighet ur räkningen ens ' i Spanien. Där som annorstädes arbetar kvinnan för sitt köns riittigheter, för ett mera anderikt och förädlande urngängeslif, för lindrande af nöden - äfven där gisslar hon tidens lyten och vinner segrar på andens slagfält. &amp; Ian skulle lätt kuniia fylla många blad endast ined iipprältnandet af namn på spanska kvinnor, som i vår tid gjort beaktansvärda insatser i dessa hänseenden.
Nådig stadfästelse a förslag till Reglementen för deras Fattigwärd, har Kongl. Majit, wid det förhållande att en allmän Stadga för Fattigvården i hela Riket hwilar till Kongl. Majus afgörande, förklarat sig icke wilja desamma fastställa, utan hänwifat fökanderne till wederbörande Landshöfdingar, som egde att Vefla Reglementen pröfwa samt, sä wida de funnos med Lag och Författningar öfwerensstämmande, dera meddela provisorisk fastställelse, intilldefl den nya allmänna Författningen om Fattigwärden i Riket hunnit i Näder utfärdas. Förslag till Reglementen för åtskilliga inom särskilda orter och FörEnskilda Arsamlingar, till de fattiges hjelp stiftade Arbetsinrättningars och Nödningar^ hjelpskaflors wärd och förwalcning haswa blifwic till Kongl. Majit inlemnade och, dä de befunnits ändamälsenliga, till underdänig efterrättelfe fastställde. Sedan fullständig plan för Arbetsinrättningen i Eskilstuna blifwit Al-betsimMaf wederbörande uppgjord och af Kongl. Majit i Näder fastställd, EMsmna. 62 har berörde Inrättning kommit i åtnjutande af det för densamma, till nödiga byggnaders och ^verkstäders uppförande, bewiljade anslag. Anmanda,.- Af det ivid sednaste Riksdag anwisade arliga anflag, stort 10,000 Stän!-'R:dr, till understöd för den fattigwärd, som, enligt 21 §. 3 mom. af Rikets Ständers underdåniga förslag till Stadga om Fattigwärden wardt.i. bomma att af Kongl. Maj:t och Kronan bekostas, har större delen algatt till Fattigförsörjningen i 10m de under LandtförswarsDepartememet lydande Garnizons Församlingar, samt de under Sjösörswars-Departementet hörande Församlingar ivid Kongl. Majus Flottas Stationer i Stockholm, Carlskrona och Götheborg.
Qvadratmil, dess anseende och verksamhet liufvudsakeligen mäste upprätthållas på Landsbygden af de Konungens Befallningshafvande directe underlydande Sex Kronofogdar och Tjugufem Länsmän, hvilka dessutom hafva -en mängd andre, till en del mera vidsträck le åligganden, och hvarförutan endast Tre Lands-Fiscaler äro att tillgå i egenskap af Allmänna Åklagare, — må det anföras såsom ett stort och talande bevis på Folkets böjelse för ordning oell laglydnad, att desse vigtige Samhällselementer äro öfvervägande och allmänna säkerheten större än i flere andra Länder, om icke full - 44 komlig; och den oväldige torde deraf göra slutsatsen: att Läns-Styrelsen och dess underordnade söka uppfylla sin bestämmelse äfven i desse hänseenden. För att lemna ett ungefärligt begrepp om mängden och omfattningen af de ärender och göromål, som åligga Läns-Styrelsen, torde böra nämnas, att, då för Tio år tillbaka de vid Lands-Cantzlioch Lands-Contors-Expedilionerne årligen incaminerade och anmälte målens antal uppgick till omkring 9,000; så har deremot antalet på sådane mål, genom ärendernes tilltagande både i mängd och omfattning, i sednare åren ökat sig derhän, att de utgjorde: 1S27, 12,066, 1828, i2,i33, — 1829, 11,690, — i83o, i3,235, och i83i, i4>973 stycken, deribland en stor del varit serdeles viglige eller ganska vidlyftige, samt således erfordrat flerfaldig handläggning och beredning samt mycket arbete, innan de kunnat sluteligen afgöras.
S. D. Till handläggning föredrogs Bcvillnings-\ tskottcts på hordet hvilande Memorial, JN:o /\3, i anledning a t skiljaktig® beslut inom RiksSlånden, angående stämplade pappers-afgiften: Ståndet fann för godt alt antaga de till Ståndet gjorda inbjudningar, rörande förändring af redactionerne uti serskilda i Memorialet upptagne fall, utom i hvad afigår förändringar vid rubriken: "iorgare-irefp' i öfrigt förblef ock Ståndet vid sitt redan fattade beslut i afseende på charteringar' af lysningssedlar för drängar, allmogens söner och andie personer, sorn icke betala bevillning för förmögenhet} och gillades alla de föreslagne yolerings-proposilionerne, S, D. Föredrogs å nyo Cort titutions-Vtskottets på bordet hvilan* de Memorial, N:o 48» med Utlåtande öfver återremissen på förslaget i Memorial N:o 3/f, lill en åndamålsenligare organisation af »Stals-Rådet, och stannade »Ståndet i följande beslut vid Re gerings-Formen : 5 §. Ståndet förblef vid dess förut yttrade gemensamma tanka, i ifrågan om tillkallandet af extra ordinarie Siats-Råds Ledamöter; i följd hvaraf Constitutions-Utskottet borde uppgöra förslag till sådan proposition, att denna mening må komma under omröstning i förstärkta ConstiiutionsVt skottet: voterings-propositionerne A och B gillades; G §. Ståndet vidhöll dess förut fattade gemensamma tanka, så väl om Landtoch Sjöförsvarets ärendens handläggning af en och samma Depnrtemenls-Chef, äfvensom derom, att flere ordinarie Ledamöter af Stals-Rådet icke må finnas, än de, som hafva eget Departement, och att
Jag begärde ordet för att upplysa derom, att Constit.Utsk. redan afskedat en del af dess cancelli-betjening och kan ej umbära resten. Jag tror, att ändamålet med inbjudningen redan är vunnet och att prot.utdr. kan läggas till handkna. Gr. von Fersen, Hans: Jag instämmer med de 2,'ne sisla talarne. Enligt hvad nogsamt bekant är, ankom prot.- utdr. i samma ämnen för 8 dagar sedan till Utsk. Redan förut hade man i Bevilln.Utsk. varit betänkt på att minska cancelli-personalen, och en indragning af alne cancellister och i vaktmästare är redan föreslagen. Jag får erinra detta till den ledamot, som ansett inbjudningen så nödvändig. Frih. Cederström, Jac.: Jag vill endast upplysa, att Constit.Utsk. för närvar, endast har secreteraren och en notarie. Dessa åter kunna icke undvaras, ty Utsk. får dagligen emottaga nya motioner. Hr Hjärne: Min mening bar icke varit alt tillvita någon utsk:s-ordförande att icke hafva inskränkt cancelli-betjeningen så mycket som möjligt, åtminstone icke i åsyftning på dera, som nu här uppträdt. Men jag vet dock, att Utsk, finnas, som ej gått Ständernas önskningar till mötes, då indi agning redan för flera månader sedan begärdes. Då jag emedlertid påminner mig, att erinran directe till Utsk:n från ett Stånd ägt rum, och hoppas, att detta skall göra tillfyllest, skall jag icke bestrida, att inbjudningen lägges till handkna, blott den icke ogillas. Gr. Frölich: Redan hafva 3:ne Utsk:s ordförande anfört giltiga skäl för deras protest emot inbjudningens antagande. Likväl har den siste talaren förklarat, alt andra finnas, hvilka icke äga sådana skäl. Jag får då för min del förklara, alt jag icke anser det befordra önskningarna om riksdagens snara afslutande, i fall man inskränker cancellibetjeningen inom BancoUtsk.
Cramérs konkursmassa, att, sedan en afbetalning af 5 procent å de i nämnde massa bevakade fordringar redan blifvit Banko-Utskollets Ullålande N:o 40. 3 verkställd, vore den vidare utredningen och slututdelningens storlek beroende af så väl andra konkursniassors reglering, som ordnandet af åtskilliga invecklade förhållanden, de der föranledda att slututdelning först efter längre tids förlopp kunde verkställas; att, för påskyndande af konkursmassans utredning, personer, som intresserade sig derför att firmans innehafvare åter må komma i verksamhet, med vilkor att skuldernas uppgörande klefve verkstäldt inom förloppet af ett år, stäilt till bemälde innehafvares disposition de medel, som erfordrades för att kunna åt fordringsegarne ackordsvis, såsom ful! liqvid, erbjuda tio procent af fordringsbeloppen, redan erlagda fem procent inberäknade; att fordringsegarne härigenom genast erhöllo ett belopp, som fullkomligt motsvarade det slutresultat, hvilket, efter en möjligast sträng och noggrann samt af Handels-rätten i Hamburg, före meddelandet af dess tillstånd till och förordnande af ackordsförslaget, särskildt granskad uppskattning först efter längre tid kunde emotses; att. härvid äfven borde tagas i betraktande, att konkursmassans tillgångar ej allenast fullt motsvarade, utan öfverstege sådana skulder, för hvilka valuta erhållits, så att firmans obestånd uteslutande tillkommit genom åtagna förpligtelser, tili hvilkas fullgörande densamma, i följd af en mängd samtidigt inträffade fallissementer, ej erhållit aftalad och utlofvad betäckning och hvilka fallissementer just voro orsaken dertill, att Rikets Ständers Bank för de å dess ursprungliga vexelfordran, B:ko Mark 547,120: 11 sk., återstående B:ko Mark 80,138: 11 sk. icke redan erhållit full liqvid; att de skäl, som, enligt administratörernas förmenande, egentligen talade för bifall till den gjorda framställningen, kunde sammanfattas i följande momenter, nemligen: —- -—• — att det nu erbjudna beloppet, utgjorde hvad som, vid fortsatt administration, först efter en lång — mycket lång — tid kunde vid slutlig uppgörelse påräknas; att, om Banken icke antoge ackordet, massans utredning väl fördröjdes och firmans innehafvare beröfvades möjligheten att snart inträda i ny verksamhet, men att ingen grundad utsigt vore för handen att derigenom en högre afbetalning skulle vinnas; samt att det ifrågavarande ackordet redan skall vara antaget af en stor del fordringsegare,
Detta allt har Serskildta Utskottet ansett sig bö.ra vördsamligen anmäla, på det Riksens Höglofl. Ständer, om de så nödigt pröfva, må kunna vidtaga den utväg, att antingen med antagande af den Proposition, som Kongl. Maj t till 180g års Statsutskott g ort, sjelfva, genom sina egna medlemmar, låta utarbeta ett förslag i detta ämne, för att derefter till Kongl. Majits Nådiga pröfning öfverlemnas, eller ock, med anledning af ofvan nämnde uteslutna vilkors anmälande, hos Kongl. Ma;:t anhålla om Comiténs snara tillsättande, hvaruti Riksens Ständers Ombud äfven böra deltaga; på det något hinder ej må möta för deri provisionella Lönetiliökningens vidare fortfarande. De allmänna grunder, som Utskottet framdeles kommer att uppgifva, kunna derefter aflemnas till den Comité, som antingen af Kongl. Majit eller Riksens Höglofl. Ständer tillsattes. Serskildta Utskottets Betankanden. Den serskilda mening, som aF Utskottets Ordförande, Herr Friherre af Wetterstedt, blifvit yttrad, varder genom ProtocollsUtdrag härjemte bifogad. Stockholm den 2 April 1818- På Högl. Ridder.ckapet På Högv. PrestStån, och Adelns Ledamö- dets Ledamöters ters vägnar. vägnar. Eric af Wett t er stedt. E. A. Almquist. På Vallöf]. BorgareStånPå Hederv. Bonded. ts Ledamöters Ståndets Ledamö vägnar. ters vägnar. Jac. Linström. Eric Ericsson. J. C. Askelöf. Utdrag af Fr otocollet, hållet i Riksens Ständers Serskildta Utskott Torsdagen den 2 Aprill 1818* S.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Talmännen hade vid sednasle sammanträdet öfverenskomma föreslå de respektive Riks-Stånden att nästkommande Onsdag den 17 dennes företaga 106 Den 10 Juni f. m. val af ledamöter i förstärkt Bevilln.-TJtsk., samt hemställde huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att å nämnde dag verkställa det ifrågav:de valet. Ropades ja. Vidare hemställde Hr Gr. o. Landtm, att vid valet skulle, på sätt vid föregtde riksdagar förfarits, jemväl utses 12 suppleanter, så att hvarje valsedel kom me att upptaga namnen på 30 personer; hvilket äfvenledes bifölls. Hr von Knorring, Oscar, uppläste en motion N:o 270, ang:de beviljande af pension på allmänna indragningsstaten åt framlidne Post-inspektoren Axel Fabian Tinnerholms dotter. Helena Josefina Adelaide Tinnerholm. Remitterades till Stats-Utsk:t. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 3 och G dennes på bordet lagde Betänk. N:o 118, i aril. af väckta motioner rörande undervisningen i elementarläroverken och dermed sammanhängande ämnen. Frih. af Ugglas, Gustal:
Att, der behofvet är verkligt och kan bjuda skäl för sig, afhjelpa detsamma, är jag förvissad att representationen skall vara villig till. Under denna förutsättning är det som jag nu tager mig friheten att begära ordet. Inom den trakt, jag representerar, finnes köpingen Malmköping, nära invid jernvägen 5| mil från Nyköping, 4f mil från Strengnäs samt 3| mil från Eskilstuna. Denna lilla köping, som på sista tiden märkbart gått framåt, har på ett afstånd af ej fullt 3 mil omkring sig en befolkning af ej mindre än 14,000 innevånare, hvilken trakt utgör, så att säga, sjelfva hjertat af Södermanland. Äfven der uppvexer ett ungt slägte, sorn längtar efter upplysning, men, tyvärr hafva ekonomiska om - 286 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 202. ständigheter allt hitintills lagt svåra hinder i vägen för mängden af föräldrar och målsmän, att kunna uppfylla de ungas kunskapsbegär. Såväl i Strengnäs som Nyköping och Eskilstuna äro lefnadskostnaderna högt uppdrifna, så att mången fader just af denna anledning måst afstå från sin önskan att skicka sina söner till dervarande läroverk, och i Malmköping, hvarest man åter kan lefva för relativt mycket billigare pris, finnes ingen läroanstalt. För att sålunda, så vidt på mig beror, söka afhjelpa ett erkändt behof, vågar jag i största ödmjukhet föreslå, att Rikets Höglofliga Ständer ville besluta, att en pedagogi skall inrättas i Malmköping samt, till aflöning åt en rektor och en kollega, anslå en derföre erforderlig årlig summa i likhet med hvad andra rektorer och kolleger erhålla vid dylika läroverk, med vilkor att köpingen och kringliggande trakter ej mindre anskaffa fullt ändamålsenlig lokal, utan jemväl allt, som i och för inredningen och till inventarier m. m. erfordras. Vid sednast förflutna riksmöte väckte jag en en lika motion i samma ämne, hvilken då ej vann Ständernes bifall, emedan någon skriftlig förbindelse ifrån Malmköping ej närgick motionen, att köpingen skulle anskaffa fullt ändamålsenlig lokal för skolan. Den 8 sistlidne Juni ingingo