Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I frågan om valsättet för dessa classen, hvilket isig sjelft är en underordnad fråga, synes väl det lämpligast vara, att frälseallmogen rent af incorporeras med skatteallmogen och röstar samfäldt med den, och alt de öfriga 3 classerna, livilka endast böra betraktas såsom agregater till de Stånd, som åt dem afstått af deras egen representationsrätt, antingen röstade samfäldt i en enda, af alla 3 valclasserna bildad sammanslagen dass, då dislricten skulle blifva 12 (eller 10 om Vettenskapsaeademien och Universiteten bibehöllos vid särskild valrätt), och att hvarje district utsåge 3 representanter, en ur hvar dass, eller ock: att hvarje dass röstade för sig, och fördelad i lika antal eller 12 ä 10 district, utsåge en representant för hvardera. 3:o I fråga om den tidslängd, under hvilken ledamöterne i 2:a kammaren borde bibehålla deras funclioner, gör jag den anmärka., att det blir svårt inom de egentligen näringsidkande classerna, att finna representanter, som för en så 388 Den 3i October f. m. lång tid som t5 år kanna lemna deras hem och yrken, för att uteslutande egna sig åt det politiska lifvet; att, i följd af denna svårighet, täta afsägelse!- skola inträffa, hvilka icke allenast göra sjelfva stadgandet illusoriskt, utan äfven mäste väcka missaktning för ett förtroende, som inom samhället framför alla andra borde hållas i helgd och värde. Alla dessa olägenheter kunna icke afhjelpas på ett enklare satt, än 0111 andra kammaren utses endast för tvänne lagtima riksdagar, och sålunda ombytes till hälften, hvar gång, då det är lätt att förutse, att en stor del kommer att omvälja.
Hade samma händelse varit för handen på ofrälse sidan, så hade troligen samma förlägenhet jemväl inträffat. Jag tror icke eller, att förlägenheten nu varit tryckande efter som jag ser platserna vara, såsom jag tror, väl fyllda. Annu en annan fråga är den: föranleda tidens allmänna förhållanden, att II. o. Ad. gör detta medgifvande? Jag har redan till någon del förut yttrat mig härom ; men jag tillägger i öfverensstämmelse med hvad Hr Lefren i går förklarade, att under det man pockar på eftergift, under det man hotar oss, om vi icke foga oss efter andras önskningar, synes liden icke vara inne att något efterskänka. Det är när fordringar framställas med lugn och hof, som man derpå bör göra afseende; men icke bör man låta truga sig till eftergifter. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Vid denna frågas behandling, måste jag först göra mig sjelf den frågan: för hvars räkning, till hvilkas behof är Högsta Domstolen inrättad ? Ar det för Svenska folkets i allmänhet, eller är det för ett kastförhållande enskildt, såsom en talare nyss tyckes hafva åsyftat, och hvilken som i detta hänseende är den rälta åsigten, lärer icke fordra någon vidlyftig utläggning, då det icke ens kan vara tvifvelaktigt. Jag täger mig friheten fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på, huruvida icke det nu under öfverläggning varande förslaget lemnar en nödig och nyttig utsträckning åt Konungamakten, för valet till dessa maktpåliggande embeten. Jag tager mig friheten framställa till hvars och ens bepröfvande inom detta Hus, huruvida lagfarenheten för närvar, utgör ett hufvudstudium inom Adelns ledamöter. För min del tror jag, om jag icke allt för mycket misstager mig deruti, att Svenska domarecorpsen hufvudsakligast och till största delen består af ofrälse män, och att det således skulle för K.
Men ej blottkKonungens och Rikets, utan ock wänge enstiltcs rätt hindrar.ohatt bifalla beti af cn eller 704 Den L2 September. eller annan till äfwcntyrs wäntade ByteS-Verkets af» slutning i likhet med I7ZI ärs Författning. De Ätter, som pä sina Byten med Kronan fättnägot akt fordra, skulle derigenom mycket förfördelas. OcZe Bytcsägare singö i början sine räknings» fordringar ersatte af Stats-Medlen. Deras Frälseränta i Skattsrätts ock Säteriets frihctS - fordringar, Klef dem oc? genast medelst ' införsel i Kronans be» hällna Hemman godtgjord. De ägde med Kronan en billig och jemlik rätt, och hade, sä länge de svrtforv, wisst ej nögot skäl till att klaga. Men snart hblltS wederbörandc före, att Adelns contanta fordringar kunde godtgöras genom afsalu till andra, som pä st» ne byten blifwit skyldige. Dc§e fordrings - ägare hofwa sedermera, kan hända utan fog, blifwit inbegrep» ne ibland dem, som är 1747 singö löftet, att af Bytes» FondS-Mcdlcn, alla pä en gäng bli förnöjde. Cn eller annan förbidar ännu det sena uppfyllandet af ett sädant löfte. De öfrige hafwa emot Rabatt öfwerlätit sine fordringar till Kronans Skuldcnärer t och de Contanta fordringarne, som säledcs genom qvittning ingä till Kronan , bctalaS pä detta sätt litet efter handen , och i den män, som anmärkningar utfärdas pä dylika skulder. Sak samma och än wärre är förhäl» landet med SkattcrättS - fordringarne. Dcste ersättas för är 178Y med införsel i Kronans Hemman. Sedan p-ä sistnämde är Äbocrne singö förmänsrättcn es mot wänlig Skatte-Köpcskilllttg lösa K önans Hem» man till Skatte, sä hafwa ock
I anledning af den wäckka frägan om de Lwenste fordringsägares i Frankrike godtgörande as den reducerade Riksffulden, tror jag mig endast böra tillägga, att dä Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen med full öswertygelfe om Vesta fordringars rättmätighet, dera i förskott afbekalre ett belopp af 18 procent, och detta sörstotts ätergäldande ej annat kan an af alla för billigt anses; svnes mig i öfwerensstammelse med hwad Herr Archiater von LckuitLeubeim härom anfört, att samma billighets grundfakks äfwen talar till förmän för fordringsägarna, och att Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen ej gerna stulle se Dest enstildta förstört fran deras öfrige fordran afsöndradt. För öfrigt instämmer jag kill alla delar med hwad Herr Grefwe Norner i denna sak grunde' ligen yttra , och tror mig sä mycket snarare hos Walborne Herr Landt-Marffalken kunna anhälla om proposition lill bifall ä Stats-Ulstotkets betänkande, som jag i anledning as hwad en wärd ledamot nämnt, anser mig böra stuka med den höglideliga förklaring, att jäa i denna sak under intet afseende är jäfwig. Herr Landt-Marffalken gjorde proposition till besäll a Slats-Ukstoitels betänkande, hwilken beswarades med ja hwaribland hördes nägra nej. Zriherre 228 De>r iz Julli. Friherre 8tae1 voll Illollstein: Jag will ej wara »vidlyftig med beswarande af hivad nu blifwit yltradt, jag will blott nämna, att dä förslaget grundar sig pä Kejsar dlapoleons beslut, sä were det aldeles tillräckeligt att inhibera all betalning intill Letz detta beslut wore uphäfwit, som torde wid ett fredsslut kunna hända, emedan ett annat förhällande emellan Frankrike och ost wäl någon gäng skall inträffa.
Proposition framställda förslag derutinnan , att uttrycket ”lill ansvar fälld,'1' i det förra, blifvit utbytt mot ordet ”anklagad,1' i det senare , samt att meningen "i hvad det ho.: norn rörer” är i det senare tillagd. Hvad nu den första af dessa förändringar angår; så, ehuru, å ena sidan, skäl icke saknas för ilen mening, att en anklagad, hvilken af Underrätt blifvit frikänd från brott , som ej är af den egenskap, att målet derföre skall Ofverdömarens pröfning underställas. borde, då beslutet derom cj blifvit Las^Utskotlets Betänkande 'N:o 117; 29 öfverklagadt , en sadan befrielse till godo njuta, (helst offentlige sakförare finnas till brotts beifrande, men ej till anklagades för» svar,) kan dock, å andra sidan , med fog anmärkas , att, då den anklagade har den förmon, att, om han af Underrätt blifvit dömd till högre ansvar, än Lag säger, beslutet derom varder, utan att den anklagade deröfver anfört besvär, af Ofverdomaren efter Lag rätladt , han äfven må vara underkastad det motsvarande äfventyr att kunna , i fall han blifvit af Underrätten olagligen befriad, af Ofverdomaren till laga ansvar fällas , ehvad besvär öfver befrielsen äro anförda eller ej. Hvad åter den senare förändringen beträffar ; så förmenar val Utskottet det vara af sig sjelft klart, att föreskriften om Utslags undertällande ej kan lämpas till andra än den eller de personer , som blifvit angifna för det brott, hvaraf underställningsegenskapen beror, eller för delaktighet deruti; men Utskottet finner dock det föreslagna tillägget af orden ’’i hvad det honom förer", tjena till förekommande af möjlig villrådigt het härutinnan. I följd häraf får Utskottet vördsamt tillstyrka, 50 LagTJtskottets Utlåtande N:o 118. att Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Proposition må af Rikets Ständer antagas. Stockholm den 17 Oclober 18-29.
Och de skola utskicka män, som allestäds gå omkring i landena, och med dem dödgrafvare, till att begrafva de igenblefna på landena, att det må rensadt varda; efter sju månader skola de begynna ransaka derefter. Och de som omkring landet gå, och någorstäds ene menniskos ben se, de skola uppresa der ett tecken, tilldess att dödgrafvarena begrafva dem också med uti Gogs hops dal. Så skall ock staden heta der Hamona. Alltså skola de rensa landet. Nu, du menniskobarn, så säger Herren Herren: Säg allom foglom, ehvadan de flyga, och allom djurom på markene: Församler eder, och kommer hit, kommer tillhopa allt omkring till mitt slagtoffer, det jag slagtar eder till ett stort slagtoffer, på Israels bergom; och äter kött, och dricker blod. De starkas kött skolen I äta, och förstarnas blod på jordene skolen I dricka; vädrars, lambars, bockars, oxars, hvilke allesammans fete och välgödde äro; Och skolen äta det feta, så att i mätte varden, och dricka blodet, att I druckne varden af det slagtoffer, som jag eder slagtar. Mätter eder nu öfver mitt bord, af hästar och resenärar, af starkom och allahanda krigsfolke, säger Herren Herren. Och jag skall låta komma mina härlighet ibland Hedningarna, att alle Hedningar skola se min dom, som jag hafver gå låtit, och mina hand, den jag uppå dem lagt hafver; Och Israels hus alltså, förnimma skall, att jag, Herren, är deras Gud, ifrå den dagen och allt framåt; Och desslikes alle Hedningar skola förnimma, att Israels hus för sina missgerningars skull, och för det de emot mig syndat hade, bortförde voro; hvarföre jag fördolde mitt ansigte för dem, och öfvergaf dem uti deras fiendars händer, så att de allesamman genom svärd falla måste. Såsom deras synder och öfverträdelse förtjent hade, gjorde jag dem, och fördolde alltså mitt ansigte för dem.
— Då nu, detta oaktadt, bidraget af Reserveoch Öfverskotts - Räntorne likväl fortfar att utgå i penningar tili sitt primitiva belopp utan förvandling eller annan förändring och beräkning, än den här ofvan omförmälte, men Stam Roten eller Rusthållet dock måste utgöra BåtsmansKostnaden i persedlar, som efter 1816 års Markegång skall uppgått tili 74 R:dr 39 sk. 4 r:st Banco; så visar sig en så betydlig olikhet i Rustningsbesväret Hemmanen emellan nu, emot den tid då Indelningen skedde, att afsigten med Indelningen, som var, att hvart Hemman uti Provincen skulle draga lika tunge, kan nu mera anses hafva till en stor del redan gått förlorad. Både rättvisa och billighet synes därföre påkalla en skälig rättelse och jämkning härutinnan, om Uandet med Hemmanens bestånd skall kunna utgöra det antal Båtsmän, som detsamma kan åläggas. Och, då Stats - Utskottet, lika med hvad Kongl. Majit i Dess Nådiga Proposition täckts yttra, ansett den tidepunkt ej böra aflägsnas, då rättelse härutinnan kan åstadkommas; Så har Stats-Utskottet ansett sig böra, jemte framställningen af de harvid förekommande skäl och prat Stats-TJtsÄattets Bettini andén' 13 3 j ständigheter, vörds; ut hemställa,” att "Riksens Höglofl. Ständer mätte instämma uti den a £ Kongl. Maj:t gjorde Nådiga Proposition om en ny Indel ningsj arn k ning uti Blekinge Län, likväl under de förbehåll och villkor, som uti den Nådiga Propositionen upptagas; Och lärer, i händelse Riksens Hög'ofl, Ständer finna för godt, att härtill bifalla, underdånig anmälan härom böra göras hos Kongl Majit, med anhållan därjemte, att, sedan en sådan Indelningsjämkning för sig gatt, Resultaterne däraf maits vid nästa Riksdag Riksens Ständer meddelas, på det Riksens
En ung flicka, som genomgått fullständigt elementarläroverk samt sedan under 4 år undervisat minderåriga barn i vanliga skolämnen, språk och musik, önskar sig liknande anställning. Svar till » 2 1 », Uddevalla. (G. G u v e r n a n t, verkligt musikalisk, skicklig i språk, van att undervisa oeh anspråkslös, lår plats, för 2 barn, i naturskön trakt af Norrland. Lönen 150 kr. A d r. Idun StoekHolm. Qernandts Fredagen den 12 augusti 1892. N:r 34 (244) Prenumerationspris pr år: Idtm m e d Modetidning och kolorerade planscher kr I d u n m. pl. • Idun ensam .. » 8: — 6: 50 4: — Byrå: Klara v. Kyrkogata (Aftonbladets nya Redaktör 7, 2 tr, hus.) P r e n u m e r. FRITHIOF och utgifvare: HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. A l l m. Telef. Victorlne Alår tids välgörenhet Y yttrar sig i en skiftande mångfald, men måttet af den personliga förtjänsten finner man icke med mindre, än att man af sättet för välgö- renhetsöfvandet lär sig känna den dolda drifkraften. Endast härigenom kan man uppdaga, huruvida de vackra gärningarna blott äro schackdrag för vinnande af själfviska intressen eller sanna verkningar af ädlare bevekelsegrunder; endast härigenom ' kan man rätt uppskatta det •personliga värdet. De oegennyttigaste uppoffringarna skörda icke alltid de amplaste loforden. Fröken Victorine Hägg, dotter till framlidne grosshandlaren Hägg i Visby och syster till fröken Johanna Hägg, hvars bild under föregående året upptogs i Idun, utöfvar i likhet med sin syster en välgörande verksamhet till förmån för den stumma djurvärlden. Skillnaden emellan bägges verksamhet är endast den, att den förra koncentrerat sin välgörenhet inom sin fosterö, under det den senares ingripande i djurskyddet antagit en mera kosmopolitisk natur. Behjärtandet af den Utgifningstld: hvarje helgfri fredag Lösnummerspris 1 5 ö r e (vid kompletteringar). Boktr.-Akileb. - r a d.
I 2Ö2 Den 7 Maj f. m Uppliisles till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till R. St:s underd. skrifvelse!* till K. M., nemi.: N:o 10, ang:de afskrifning utaf det Carl Johans församling i Götheborgs och Bohus län af cholera creditivmedlen beviljade lån; N:o i i , ang:de väckt fråga om kronoparken Wahraskogens upplåtande till lastageplats. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 2J och 19 sisth April på hordet lagda utlåt. N:o 42> ang:de lönereglering för landtstatens tjenstemän och betjente , samt för förste och andre landtmätarne. Gr. Mörner, Carl, uppläste följande: Sedan K. M. vid sisla riksdag gifvit Rikets då församlade Ständer tillkänna, att K. M. , i saknad af tillgångar, fann sig nödsakad uppskjuta med framställning af uppförande på stat af den betydligare tillökning å 2:dra hufvudtiteln, som för landtstats-regler:n skulle erfordras, och R. St. då jemväl förklarat, att nied denna reglering borde ansta, under anhållan likväl att, vid R. St.-s näst derefter blifvande sammanträde, fullständiga förslag i ämnet matte R. St. föreläggas ; så har K. M., för att uppfylla hvad Ständerne såmedelst äskat, efter af Kainmar-colhm och Stats-contoret infordradt nytt förslag till aflöningsstat för landtstatens tjenstemanna-personal, vid innevar. riksdag låtit aflemna detsamma, med öfverlemnande åt Ständerna attafgöra, om och hvilka utvägar till beredande af tillgångar för denna lönereglering må vara att vidtaga.
Adeln vid 1859 och 1860 årens Riksdag åt Riddarhus-Direktionen att upprätta oell Ståndets pröfning vid nästkommande Riksmöte underställa ett fullständigt förslag till ordnande af Riddarhusets gårdsplan och de deromkring varande byggnader. För fullgörande af detta uppdrag anmodade Direktionen Intendenten m. tn Fredrik Wilhelm Scholander att uppgöra förslag uti ifrågavarande hänseende, hvilket borde alternatift upptaga l:o platsens ordnande på sådant sätt, att både ett prydligt utseende och inkomst af densamma kunde vinnas, samt 2:o platsens ordnande på ett sätt, som endast afsåg dess försköning, dervid dock borde iakttagas, att på tomten skulle beredas bostad lör Riddarhusets Vaktmästare och förvaringsrum för det årliga vedlörrådet. I anledning häraf utarbetade Intendenten Scholander två alternativa, al fullständiga ritningar och detaljerade kostnads-heräkningar åtföljda förslag, af hvilka det ena afsåg, att å gårdstomtens vestra och östra sida längs efter Riddarholmskanalen och Riddarhusgränden skulle uppföras två större, med Riddarhuset ej sammanhängande flygelbyggnader, hvardera innehållande, utom en hög och rymlig vind, dels en bottenvåning, afsedd till uthus och magasiner, och dels en öfvervåning, inredd till boningsrum och delad i två lägenheter, samt att gården skulle inhägnas med jernståndare och kedjor, planeras, grusas och planteras Enligt det andra förslaget åter skulle tomten inhägnas medelst ett högt, på granitsockel upprest jernstaket, afjemnas, grusas och med träd planteras, två mindre paviljonger uppföras i tomtens nordvestra och nordöstra hörn, den ena afsedd till bostad åt Riddarhusvaktmästaren och den andra till inrymmande af vedlörrådet, samt en hög stenportal anbringas midt emellan båda paviljongerna utåt den längs strömmen belägna, Riddarhuset ej tillhö - 690,199: 17. 430,477: 44. 136,100: — 21,500: — 22 riga del af tomten, som för närvarande upptages af en liten trädgård och ett ridhus.
Och hade, för verkställande af en så beskaffad allmän geologisk undersökning af Sverige, Vetenskaps-Akademien derjemte (ramlagt ett kostnadsförslag, upptagande: årliga arfvoden, tillhopa, R:dr R:mt 18,000: — resekostnadsersättningar och dagtraktamenten „ , 5,550; — arfvoden, för kemiska undersökningar , , 2,000: — , „ botaniska d:o „ , 250: — hyra m. m , 1,200: — Summa ärliga utgifter R:dr R:mt 27,000: — samt diverse utgifter för hela liden 15,000: — Varande af Akademien yttrad den förmodan, att hela landels geologiska undersökning, enligt den sålunda uppgjorda planen, skulle kunna medhinnas under loppet af 10 år, om ej förr, och att, dä derefter troligen 3 år erfordrades för berättelsens redigerande, jemte den sisla handläggningen och arbetenas tryckning, följaktligen efter 22 års förlopp den allmänna geologiska kartan öfver bela riket, jemte tillhörande Inskrifning, kunde vara •jtgifven; äfvensom Akademien slutligen tillagt, att, i anseende till brist på tillräckligt antal lämplige personer för undersökningarnes anställande, ett anslag af 15,000 R:dr för första året, 20,000 R:dr för andra och 25,000 R:dr för tredje året syntes tillräckligt, men att lör den följande tiden de årliga utgifterna torde uppgå till den i kostnadsförslaget beräknade summan af 27,000 R;dr, allt riksmynt; och vore dessutom sannolikt, alt af första årens anslag tillgång skulle kunna beredas för inköp af större delen af de behöfliga instrumenterne, i värde upptagna till omkring 5,000 R:dr nämnda mynt. Med afseende å hvad sålunda förekommit, har E. K. M:t, uti högstberörda nådiga proposition, föreslagit, all Rikets Ständer till et början, lör nu ingångna Stals Bih. till R. St. Erot. 1856—1858. 10 Sorni. 1 A[d. 2 Band. 26 202 Expedition sii tal o Hets Förslag till underd.
Genom de grunder här blifvit föreslagne för creditens återställande och tillgång på rökelse-capital, är jag fullkomligt öfyertygad att dessa inrättningar skola äga bestånd, samt befordra det ändamål som i hela framställningen iåsyftas. f Den 23 Felruarii. Så snart växel-rätt tillägges olla pn vist betalnings-tid utstäldte assignationer och hvilka ela få beskaffenhet af hvad i Kongl. Växeln stadgan menas med sola-vexlar, forekomnaes ock allt lättsinnigt ingifvande och accepterande af sådane, men för alla reverser, och de assignationer , hvilka äro ställde att vid uppvisandet betalas, torde ingen vaxel-rätt böra komma i fråga, utan mätte med deras incassserande och utsökande på hittills brukligt sätt förfaras. Det här gjorda systemet tor privatBanks - inrättningar, medför ej det ringaste tvång för någon, emedan det ju hädanefter som hittills finge bero på hvars och ens fria vilja att antingen köpa emot contant betalning af landtmannen och andra producenter, utgifva eller acceptera sådane på viss tid ställde assignationer, eller utfärda sina förbindelser i form af vanliga reverser, allt, efter förut skeende frivillig öfverenskommelse, säljare och köpare emellan. Lyckligt skulle jag anse, för en större utsträckning af detta på enskildt förmögenhet egentligen hvilande creditsysteme, om vår ställning för närvarande vore sådan att Rikets ira församlade Ständer, kunde genom bestämmandet af det nu till ex. existerande rörelsecapital i landet, taga sådaae åtgärder mot •!ess> framtida tillväxt, att detta bestämmande af qvantiteten för den utelöpande sedelstocken,8. vore en borgen hos hvarje innehafvare af Ban-’ cosedlar , att deras nuvarande numeraire i för» hållande till Bankens reela fond, blelve bibe3 Dea 28 Februarii. |i i en.
Jag anser mig således kunna förlikna Intendenten Sandströms härvid ådagalagda hedrande förhållande vid en soldats, som, efter att nyligen hafva blifvit i fosterlandets tjenst anställd, derutinnan manligt sig förhåller och, om än efter en kort tjenstgöring, under stridens lifligaste stadium, stupar på slagfältet. Månne det vore med billighet och rättvisa öfverensstämmande, alt förneka denne soldats efterlemnade enka den pension, som eljest kunde hafva tillfallit henne, om mannen ej för fäderneslandets försvar i förtid fallit? Jag tror det icke och finner således icke heller, att kortheten af den tid, hvarunder Sandström bestridt ifråg:de befattning, utgör ett grundadt skäl för motionens afstyrkande. Uti motionen begäres åt enkan, till uppehälle för henne och hennes oförsörjda barn, ett årligt understöd af 400 R:dr b:ko. Man torde lätteligen finna att detta belopp ingalunda är för högt tilltaget, såsom understöd för en familj, som saknar egna tillgångar. Likväl, och med afseende å hvad för åtskilliga andra enkor blifvit vid denna riksdag föreslaget och beviljadt, har utgifts-afdelningen nedsatt summan till 250 R:dr om året, hvilket synes mig vara ett sä ringa understöd, att man ej mätte kunna 9 H. 24 370 Den 21 Juli. sägas dymedelst Iiafva tagit Statens tillgångar i synnerligen långt sträckt anspråk. Jag anhåller alltså, att R. o. Ad. behagade återremittera detta Utlåt., på det att StatsUtsk. måtte framdeles inkomma med en hemställan i enlighet med utgifts-afdelningens förslag. Hr Stråle, Wilhelm, hade inlemnadt ett sålydande Memorial: Hindrad att öfvervara aftonens plenum och föredragningen af StatsUtskrs Utlåt. JW 169, anhåller jag att skriftligen få yttra några ord, dem jag eljest skulle hafva muntligen framfört. Då förslag blifvit väckt att till afl.
Det är alltid en olycka, när en högre Statens Embetsman, vid utförandet af högre och mera maktpåliggande värf, brister i skicklighet och omtanka för det allmännas väl; men det är ojämförligt olyckligare, om hela Rådgifvarepersonalen heträdes med delaktighet uti försummelsen, eller uti de 128 Den i4 Maji. klandervärda åsigterne, hälst vid ett förhållande sådant som det ifrågavarande. Det händer ej sällan, att ett för långt drifvit undseende, med de maktägandes felsteg, understundom kan blifva mera skadande, än gagnande, för dem, hvilkas förseelser man vill undandölja, och sådan fruktar jag händelsen här kunna blifva genom Utskottets varsamhet, att ifrån de angifne omständighelerne härvid icke vilja draga sådane slutsatser, hvarigenom GeneralAmiralens förfarande kunnat isoleras ifrån Styrelsens delaktighet deruti. I alla fall, hade det i min tanka varit Utskottets ovilkorliga åliggande, dels att bestämdare ådagalägga de mångfaldiga förhållanden, som påkallat begäran om åtal emot GeneralAmiralen, till följe af den vägledning 3o §. Riksdagsordningen i sådant afseende lemnar, dels att till ConstitutionsUtskottets åtgärd öfverlemna alla de föi’- förhållanden, som, i afseende å den Rådgifvande personalens handlingssätt, visat tvetydighet, eller påtagligt förbiseende af hvad Rikets rätt och bästa fordrat. I sådant afseende synes mig, att Utskottet ägt tillräcklig anledning af KöpeContractets /\:de mom. efterfråga, hvilka försigtighetsmått af Styrelsen blifvit tagne, till förebyggande af de, genom handelns - Den i4 Maji. 129 delns återgång, hvaraf möjligheten finnes vara förutsedd i berörde §., uppkommande ersättningsanspråk; eller har det må hända varit den olika lydelsen af det Contract Styrelsen innehaft, som tryggat emot det sedermera uppkomna och med så litet motstånd tillfredsställda, ersättningsanspråket, och huru har en sådan omständighet då kunnat aflöpa, utan allt ansvar emot Commissionairen, som ägt Contractens uppgörande sig uppdraget.