Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten hafva ej eller kunnat öfverlemna hela Summan till Kongl. Maj:t, emedan hvar och en, äfven dea minsta Summa, lemnad till Regeringen i ett sådant ändamål, skall sätta hela den enskildes industrien uti stagnation, då den ej äger någon sä. kerhet för sine speculationer. Om man ger ett creditiv så stort, att det kart förstöra Spanmålshandeln öfver hela Riket, eller så litel, att det blott kan göra det på en viss punkt, så är dst lika skadligt. Hvarje punkt nemligen frugtar att kraften kan rigtas emot den; och i handeln, som i alla andra menskliga företag, är frugtan största hindret för framgåendet, och största beviset för frihetens nödvändighet. Att återkomma till de generella åsigferne, får jag fästa uppmärksamheten på origtigheten af den sats, att Handelsfrihet blott i ett sammanhang och i alla grenar bör införas. Jag nekar icke, att ju det vöre väl örn den, i alla delar, vore införd; men, i vårt gamla Samhälle, kan det ej så ske. Allt skulle derigenom ändras, och fastän jag gillar principens införande i Samhällslifvet, tror jag att verkställigheten deraf får ske, på sådant sätt, att den måste under en jemn strid af intressen, och allt efter Den"24 Orlolcr f nr. 771 sorn man känner behofven. införas i de delar af Samhället, der den i synnerhet är af vigt och att man således gar succ,ssift till målet. Alt 7]‘ I,an;ltmannens producter här skyddas af importförbud, af hög införseltull o. s. v. är o ^attser, som jag ej finner besannade of närvarande Författningar. Hvad import-förbuden angar, lionas de gillade gerson de Betänkonden, rörande Tullbeviliningstaxan, sorn af Riksens Ständer redan äro bifallne. Visserligen är det Konungen tillåtet, att sänka Tullen, men man kan ej tänka sig att Han skall göra det utan behof. Att åter tro, det man skulle kunna hålla Spannmåispriaen vid etc jemnt belopp, det är omöjligt.
Generalen och Inspektören för Ingeniör-Brigaden och Fästningarne (dito) Chefen för General-Staben (dito) Brigad-Chefer (Ledamöter) Majorer (dito) Kaptener (dito) . Summa | 5 Sammansättning af 5| 5 1 1 1 1 1 3 5 12 Aflönings-tillökning, när 1 i tjenstgöringen sker utom | 1 Station, oberäknadt skjuts8 I ersättning enligt ReseReglemenlet. per dag. per 30 dagar. 5 150 — - 5 150 — - 150 5 150 3 32 — 110 3 32 — 330 2 16 — 350 1 1 40 — 660 I - — 1- 2050 - — Generalitetets sammansättning till Personal och Hästar, samt de för detsamma belöpande A Hörlingsoch Underhålls-kostnader, oberäknadt traktamente och skjutsersättning under Inspektionsoch Mönstrings-förrättningar. Grader och Befattningar. Sammansättning. Personel Aflöning och Underhåll. S u m m a S u m m a r u m. 0 Ärlig Aflöning. kostn., skoningen och underhållet af sadelmunderingen (60 r:dr B:ko). Årliga remonterings-J varande hästar (ration å 16 sk.). o Ärlig fourageringskostnad för å stat Summa för hvarje person. Personer. p: w £T 75 r:dr. sk. rst r:dr. sk. rst r:dr. sk. rst r:dr. sk. rst -s C6 tn O 3 CD -5 r:dr. sk. rst. Generaler och Inspektörer för Infanteriet. Grader och Befattningar. Kommendanter af lista klassen (Öfverstar) Dito af 2:dra klassen (Majorer) Dito af 3:dje klassen (Majorer) Place-Majorer (Majorer) Adjutanter (Kapten eller Subaltern-Offlcer) I TT b* o Summa o ©: C* © -I CJ9 Fästningar och Garnisons-orter. o i t Generalstabens sammansättning till Personal och Hästar, samt dess Aflöningsoch Underhålls-kostnad. Aflöning.
Jag tror, att vi redan gått så långt, som landets krafter medgifva, då vi, till en del, bekostat anläggningen, och jag fruktar att första steget derutöfver, eller att bekosta äfven underhållet, nu skulle leda oss till inconsequence eller fortsättande af åtgärder, som äro alltför dryga. Det är anfördt, bland skälen i den underdåniga skrifvelsen för anslaget till Södertelje Canal, åtskilligt som förtjenar att betraktas. Bland annat att det egenteligen är hamnbyggnader som felas, och att Södertelje Canal mera skulle begagnas, om Södra Slussen här vid Slockholm förändrades, så att fartygen kunde gå derigenom åt Saltsjön, o. s. v. Detta leder naturligen betraktelsen derhän, att Stockolmsboarne ej befattat sig med att göra några communicalioner åt det inre af landet, då de få sina behofver från den vidsträckta kust, som ligger utåt öster. Deraf ledas åter tankarne derpå, att det vore bättre att använda medlen så, att man kan få något att utföra, eller åtminstone föra till Hufvudstaden, än att göra anslag till Canaler, som nu endast äro nyttiga för att derpå införa saker utifrån. Vi måst eerkänna, alt vi gått långt nog i frikostighet mot Canalerne under det kärnan för landets välmåga, näringarne, förgätes, och jag tror att om Cana - JD e 11 8 J a o u aril f. m. 187 Jerne ej kunna underhålla sig sjelfve, så rudet elt bevis att vi gått för långt, och böra stanna. Jag skulle således helst önska afslag, som jag tror att några andra Stånd beslutit, och hvarom jag anhåller alt blifva underrättad. Annars skall jag ej motsätta mig återremiss. Undertecknad Riddarhus-Secreterare: Statsoch BancoUlskottens förevarande Utlåtande är bifallit af PresteStåndet, återremitteradt af BorgareStåndet, samt afslagit af BondeStåndet. Herr Rosenblad, Bernhard:
— N:o 36. i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om I6:e punkten af Utskottens Betänkande N:o 20, öfver väckta frågor om ändring i de angående fattigvården i Riket gällande föreskrifter. XV. B. 210, 212. A. 216. E. 228. — N:o 37. i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om 2:a punkten af Utskottens Betänkande N:o 30, öfver väckta förslag till ändringar och tillägg uti de om skiftesverket i Riket gällande föreskrifter. XV. B. 210, 212, 216. A. 217. E. 229. — N:o 38. i anledning af väckt motion angående upmätning af tomter i Stockholms stad. XV. B. 210. A. 212. — N:o 39. i anledning af väckta motioner om ändring i åtskilliga delar af Kongl. Förordningen den 22 December 1841, till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor, m. m. XV. B. 233, 238. A. 240. E. 270. — N:o 40. med förslag lill samraanjemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Betänkandet N:o 29, angående skogshushållningen i Riket. XV. B. 210, 212, 217. A. 219. U. 240. A. 265. — N:o 41. i anledning af väckte motioner dels om införande i Sverige af Notarial-Embetet, samt dels om utarbetande af Stadgar för Notarii-Publicii. XV. B. 210. A. 212. — N:o 42. i anledning af Riks-Ståndens beslut i fråga om Lag samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 29 och Memorial N:o 40, angående förändrade föreskrifter i afseende på skogshushållningen i Riket. XV. B. 240. A. 265. Landsfiskals-tjensterne, angående indragning af.
Hvad härefter beträffar lntendents~afdelningen, så kommer tillökning i dess utgifter att från och med 1857 uppstå, väsentligen i följd af nyligen skedda prisregleringar med en del värfvade regementen i _____ Transport R:dr R:mt 13,500: 1,330,958: 99 /i 156 Bil. M 3 till Kongl. fylaj:ts Nåd. Prop. 1, om Statsverket 1856. Transport R:dr R:rat 13,500: 1,330,958: 99'/, oell för underhållandet af dessa regementens beklädnads-, utredningsm. II. persedlar. På grund af dessa prisregleringar och de derå grundade uträkningar hafva i de förut till berörde ändamål utgående anslag tillkommit följande tillökningar, nemligen : Banko. för Svea Lif-gardet . 4,890: 40. » Andra dito 4,844: 40. » Lifgardet till häst 6,350: 32. » Kronprinsens Hus sar-regemente . 5,288. — 21,374: 16. — hvarjemte och då det vid förra Riksdagen beviljade anslaget för Sappörkompaniets beklädnad i anseende till stegrade pris å de dertill erforderliga förnödenheter icke befunnits tillräckligt, en tillökning deruti måst beviljas, för hvilket behofs fyllande ytterligare erfordras 2,034: 41. — Vidare och då för indelta Arméens utredning minst erfordras ett belopp af 46,666 R:dr 32 sk. B:ko, men icke mer än 43,357: 21: 4 kunnat enligt innevarande års stater härtill anvisas, upptages, såsom oundvikligen behöflig, skillnaden emellan dessa begge belopp med 3,309: 10. 8. För beväringsmanskapets utredning finnes för närvarande på ordinarie stat anvisadt 56,666 Rdr 32 sk.
Af riksdagsfullmäktigen Tokas Lind, från Götheborgs och Bohus län, som anfört, att, då endast ett exemplar af utkommande förordningar tillsändes hvarje pastor, för att, sedan förordningen blifvit från predikstolen uppläst, i kyrkans arkiv förvaras, men detta exemplar icke finge utlånas, eller ibland allmogen circulera, mången, som, vid uppläsningen af förordningen, icke rätt kunnat fatta dess innehåll, blefvo i okunnighet om föreskrifter, som för honom kunnat vara ganska maktpåliggande att känna; i anseende hvartill motionären föreslagit, att hvarje hädanefter utkommande författning måtte, i tvenne exemplar tilldelas hvarje pastors-arkiv, så att ett alltid kunde vara tillgängligt för församlingsboerne att läsa, och tillfälle sålunda beredas hvarje enskild man att lära känna sina rättigheter och skyldigheter. 2:o. Af riksdagsfullmäktigen Lars Rasmusson, från förenämnde län, som, under åberopande af hufvudsakligen enahanda skäl, som dem Tobias Lind anfört, jemväl Staissamt Allm. Vesv.- och Ekon.-Ulskotlens Utlåtande, N:o 74. 9 jemväl yrkat utdelning af författningssamlingen i tvänne exemplar, hvaraf det ena borde, såsom redan stadgadt vore, bland kyrkans handlingar förvaras, samt det andra till ordföranden för socknenämnden öfverlemnas, för att genom hans försorg tillhandahållas dem, som af densamma åstundade del; samt alt detta exemplar, med deröfver förd förteckning, vid hvarje års slut mätte öfverlemnas till skolstyrelsen, som skulle låta de äldre barnen i folkskolan läsa författningarue, hvarigenom motionären ansett »otvifvelaktigt, att i barnaminnet skulle fästa sig begrepp om rättigheter och skyldigheter, till förmån för det uppväxande slägtet.» Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Slats-utskoltet behandla dessa motioner, hafva Utskotten sammanträdt och tagit frågan i öfvervägande.
Vidare får jag anmärka emot Utskottets Betänkande, att ehuru Utskottet väl föreslagit en rättelse eller fördelning i afseende på de inteckningar, som redan skett gemensamt i flere fastigheter, har Utskottet likväl icke sörjt för, huru sådane inteckningar för framtiden skola blifva åtskilde i hvar och en af de serskilda fastigheterne, så alt man kunde från början veta, för huru stor summa hvardera häftar, utan låtit samma trassel, som förut, äfven framdeles ega rum. Den rubbning och svårighet för fordringsegare och låntagare, som nu ifrågavarande ganska angelägna lagförändring, om 11 * i64 Dea a5 Maji. äfven på bästa sätt utförd, medför, torde likväl fordra, att den icke förr än efter någon viss tid bringas i verkställighet. Jag föreslår 2 år, hvarinom så väl skuldsatte som fordringsegave kunna få rådrum, att sins emellan så rangera, att de kostnader kunde undvikas , som äro förenade med värderingar och dylikt. Dessa anmärkningar anhåller jag måtte få åtfölja återremissen, hvilken jag förmodar, att Ridderskapet och Adeln lärer bevilja. 1 Herr Stråle: Till hvad jag redan haft äran yttra, ber jag att få tillägga en erinran, om nödvändigheten deraf, att bestämdt bör uttryckas, huruvida det af Utskottet gjorde Lagförslag innefattar en ändring af nu gällande stadganden uti Inteckningsförordningen, eller en förklaring deraf. Utskottet har föreslagit, att de nuvarande 18 och 19 §§. uti Förordningen skola utbytas mot andra. Deraf skulle det synas, att, genom förslagets antagande, en ändring komme att ega rum; men deraf blefve äfven en följd, att den tolkning Förordningen hitintills erhållit, äfven skulle tillämpas på alla ännu oafdömde mål, och kanske äfven på alla frågor om inteckningar, som blifvit meddelade före lagförändringen. Många skola derigenom blifva lidande. För mindel har jag trott, att hvad som nu stadgas, i sjelfva verket utgör ett Lagstadgande i ett ämne, hvaruti förut ingen bestämd Lag finnes, Den i5 Maji. 165 och att det således bör tillämpas såsom lagförklaring.
– Den gången kunde likväl, såsom år 1781 gafs tillkänna, Sällskapet icke lemna sitt större pris åt någon af de täflande. Det ansåg sig dock böra ”uppmuntra” en ibland dem, dåvarande Cornetten Georg Adlersparre, med ett mindre pris af åtta dukater. Derefter utsatte det ånyo ”Passionerna” till behandling; samt tillika71, för ett särskildt pris af tio dukater, ”en Ode till Jordbrukaren”. – Man märke, att här, i motsägelse till det förra anmälandet, omtalas två prisbelöningar, och att erhållaren af den mindre nämnes. Det var nu, som Thorild kände sig lockad att försöka; och det af bägge dessa ämnen. Dittills hade han varit en tyst åskådare af hvad i Sveriges vitterhet föreföll. Grundliga studier i denna vitterhet hade han icke gjort. Af dess äldre författare synes han värderat blott Stjernhjelm och Fru Nordenflycht; båda omtalar han flerstädes med aktning; den sednare äfven med värma. Också hennes vän Fischerström gällde, såsom vältalare, hos Thorild mycket, och inverkade ej litet på hans första skrifter. Deremot var Frese för honom en undangömd stjerna; och näppligen gaf han sig tid, att af Dalin uppfatta andra sidor, än de svaga. Tvetydig åtminstone är den anmärkning till prosa-oden Inbildningens Nöjen, der Dalin kallas en ”rim-mästare, för god för sin samtid, för att angå oss”. Af de nyare skattade han högt Gyllenborg för ”tankestyrka”; och än högre den unge, som en praktmeteor nyss uppstigne Leopold för ”bildnings-styrka”, – särdeles i anledning af just den Kronprins-ode, som fann så ringa nåd inför Postens domstol. I afseende på Kellgren var han mera belåten med hans poesi, än med hans sätt att dömma. Han kallade honom – äfven längre fram och under stridshettan – ”Behagens skald”; men tyckte hans sångmö vara blott en täck småtärna, i allmänhet retande men kall, någongång söt, alltid nätt, ofta påflugen och bjebbig.
17:0 1 den nådiga propositionen är vidare föreslaget, att amanuensen vid consistorium ecclesiasticum i Upsala Axel Johan Almqvist, hvilken efter undergången hofrätts-examen och sedan han åren 1802 1809 i före nämnda egenskap tjenslgjort, år 1810 blifvit till berörda befattning utnämnd och deri från samma tid oafbrutet arbetat med ovanlig flit, ordning och noggranbet, men, vid nu snart upphunnen 67 års ålder och tilltagande sjuklighet, ej längre kunde bära tjenstens trägna mödor, malte varda å allmänna indragningsstaten uppförd Lill årlig pension af 3oo r:dr, att, då Almqvist från siu innehafvande tjenst toge afsked, under hans återstående lifstid utgå; och får Utskottet, på de sålunda af Kongl. Majit anförda skäl, tillstyrka, att amanuensen Axel Johan Almqvist må, vid afskedstagandet, varda å allmänna indragningsstaten uppförd till åtnjutande för sin återstående lifstid af en årlig pension, stor 3oo r:dr. 18:0 Kongl. Majit har äfvenledes föreslagit, att Rikets Ständer, med fästadt afseende å framlidne provincial-läkaren professoren Eric Acharii utmärkta förljenster såsom vetenskapsman, måtte för hans i behof stadd enka* Margareta Maria 1löfiberg, anslå en årlig pension af 3oo rdr. Efter vunnen upplysning derom, att bermida enka vid redan uppnådd 66 års ålder, med två oförsörjda döttrar befinner sig i fattigdom och be kymmer, får, på de skäl i öfrigt, Kongl. Majits nådiga proposition innehåller, Utskottet föreslå, att professoren E. Acharii enka, Margareta Maria Hoffberg, mätte, för sin återstående lifstid, få å allmänna indragningsstaten åtnjuta en pension af 3oo r;dr årligen. Stats-Ulshottets Utlåtumle, A'.o 125 13 19:0 Vid 1840- 1841 årens riksdag beviljade Rikets Ständer åt nuvarande intendenten vid Kongl, museum hofintendt nten L.
— Först, i stället för de bitar, hvilka nu i Annalerna införas, och med hvarandra icke äga någon gemenskap, föreslås en sviverad Afhandling om de pä fleras erfarenhet grundade facta, Uti så val Jordens behandling, som Ladugårdsskötsel^ och organisation af Egendomars administrativa förvaltning; samt sedermera utgifvande af en sadan Landtbruks Cours, som genom enskilda skrifters upptagande, i hvad de förtjena, kunde completteras. Ändamålet skulle, efter Friherrens tanka, vidare befordras, genom det projecterade uppdraget åt ett par kunniga män, att resa kring Landet, och uppgöra en Statistisk berättelse om Riket, samt ytterligare, i nion efter sådana upplysningars systematiska ordnande, genom föreläsningars Ees v. och Ekon. Utsh. Betänhanden, 31a hållande pä vissa tider och dagar, hvarigenom Landtmanna yrket skulle komma att, mer än nu sker, vetenskapligt behandlas. Derefter undersöker Friherren den närvarande be kaffenheten af Akademiens CentralVerksfcad, och finner den samma beklasligen lysande, men redskaperna illa gjorda och så dyra, att Hemmansdelar erfordras till deras lösande. Enligt Friherrens yttade öfvertygelse fordras, för att, så mycket möjligt är, förekomma klander: 1:0 Att i LandtbruksAkadeiniens CentralVerkstad icke förfärdigas andra redskaper, än de som äro gagneliga för åkerbruket; 2:0 att verkstäderna, till erhållande af bättra pris, flyttas in i Landet, men Magasinet här i Stockholm likväl alltid finnes fullt; och 3:0 att värdet bestämmes efter rigtiga och ej på slump antagna grunder, samt att en viss taxa uppgöres, hvarefter priserna årligen fastställas och kungöras. Sluteligen, och ehuru Friherren anförer sig känna, att Kongl. Maj . t af enskilda medel anslagit fonden för Kongliga LandtbruksAkademien, tillstyrkes likväl en underdånig hemställan, alt redogörelse för dessa medel måtte, på sätt Hans Kongl. Maj:t i Nåder för godt finner, blifva af vissa utsedda personer anställd och bernnad till allmänhetens kunskap.
Utom de hår ofvan omförmålde vid Utskottets försl»», angående anslag till coinmunieationer i allmänhet, gjorde anmärkningar, hvilka så väl vid denna sorn flere efterföljande punkter blifvit under discussionen inom Riks-Stånden upprepade, och af Bonde-Ståndet serskildt såsom grund för åt rremissen åberopade, har inom Ridderskapet och sJcleln samt Burgare Ståndet blifvit erinradt: att de för upprensningen af Råneå eli nödige undersökningar bordt vara verkställda och kostnadsförslag upprättad!, innan anslag till arbetet kunde definitivt beviljas; att den föreslagne summan säkerligen ej räckte till arbetets utförande, och att ett sådant ■vilkor af bidrag från orten, som uti 4:de och 5:te punkterne föreslagits, jemväl bordt vid denna punkt utsättas. 2:0 Vid Utskottets yttrande, i afseende på upprensning af Hedenforssarne i Luleå eif, har, utom hvad i allmänhet blifvit yttradt, rörande nu ifrågavarande Utlåtande, inom Preste-Ståndet förekommit den anmärkning, att Utskottet bordt närmare utreda, örn någon ny communication genom detta arbetsföretag åsyftades och till huru stor utsträckning, äfvensom att den härtill föreslagne summa 5ooo R:dr, jemte de till Råneå elfs upprensning tillstyrkte 4ooo R:dr, och de i nästföljande punkt förekommande 6000 R:dr, bordt gemensamt anvisas till strömrensningar i Norrbottens Län. Inom Borgareoch Bonde-Stånden har blifvit yrkadt, att något visst bidrag af orten bordt föreskrifvas, och tillförlitligare undersökningar föregå anslagets bevdjande. 5:o I afseende på upprensningen af Sikforssarne i Piteå eif, hafva endast samm 1 anmärkningar, som vid näst föregående punkt, förekommit.
Vid slikt förhållande, och då det väsendteligaste hinder emot ett mera förmonfigt Utslag af en blifvande ny Subscription, troligen skulle undanrödjas, i fall någon sådan anstallt blefve vidtagen, hvarigenom Bolaget kunde med säkerhet påräkna en viss billig inhomst af dess Actie Capital,' samt under öfvertygelse om Statens förbindelse att genom en lämpelig ock väl beräknad uppoffring å dess sida, medverka till ett ändamål af den. allmänt erkända gagnelighet som det ifrågavarande, har Kongl. Maj:t i Nåder velat till Riksens Ständer föreslå, att nödig fond af allmänna medel må utses, för att betacka den brist som kunde komma att yppas uti en lill G Procent - Iiankc-Utskottets Betänk anden. 79 cent fastställd årlig ränta, hvilken, äfven i den händelse Sluss-Verkets Intrader ej dertill lämnade full tillgång, blefve att påräkna såsom en ständig och gifven inkomst af Actie kapitalef, och således jämväl af den redan tecknade Summan; samt att förnyad Subscription, beledsagad med uttryckelig försäkran om en sådan funderad räntebetalning, måtte så tidigt kunna öppnas, att Riksens Ständer, derest Actie-kapitalet, oaktadt detta villkor, ej skulle blifva tillräckeligf, må under nu påstående Riksdag kunna öfverväga på hvad sätt den erforderliga summan till Slussbyggnadens fullbordande må anvisas. Enligt meddelt Protokolls-Utdrag från Vällofl. Borgare-Ståndet under den 27 December nästledit år har , i anledning af Höglofl. StatsTJtskottets hemställan, och då välbemälde
Efter öfvervägande häraf och då sökanden under en tid af mer än 46 år varit i statens tjenst anställd och städse med utmärkt nit fullgjort sina åligganden, har Kongl. Majit, med bifall till den underdåniga ansökningen och i enlighet med Kammar-Rättens tillstyrkande, härmed velat i nåder föreslå Rikets Ständer att medgifva det sökanden må berättigas att, efter afskedstagandet från Kammar-Rätts-rådsembetet, för sin återstående lifstid, å Allmänna Indragnings-staten åtnjuta årlig pension till ett, emot 80 procent af den för hvarje af de tre äldste Kammar-Rätts-råden å Kammar-Rättens stat uppförda lön svarande, belopp eller fyra tusen Riksdaler Riksmynt. 20 Kongl. Majlis Nåd. Proposition N:o 41. De till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars åtgärd denna nådiga framställning varder öfverlemnad; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med al! Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. C A ItJL. J. A. Gripenstedt. Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet på Stockholms Slott den ti November 1862. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld. Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, om förhöjd pension åt Kammar-Rätts-rådet C. Printzensköld vid afskedstagandet. Kongl.
Ett nära lika förhållande inträffar med de 1000 R:dr Banko, hvilka, enligt hvad Revisorerne ansett sig böra anmärka, uppå reqvisition 77 af Chefen för Ingeniör-Corpsen, den 9 November 1841 blifvit af KrigsKollegium, af under händer ägande medel, anordnade i och för de i Stockholms skärgård pågående befäslningsarbelen, och hvilken summa, enär ordinarie anslaget härtill för året redan var lill fullo assigneradt, utgjorde ett förskott uppå följande årets anslag; och då upphandlingar af materialier och effekter för bedrifvande af ett följande års arbeten understundom måste, såsom bär inträffat, redan under det nästföregående året verkställas, samt erforderliga medel derför tidigt i beredskap hållas, täcktes Eders Kongl. Maj:t nådigst pröfva, att Kollegium icke saknat anledning för utgifvande af det anmärkta förskottet, som i räkenskaperna blifvit för sitt afsedda ändamål fullständigt redovisadt och i öfrigt, vid den tid detsamma beviljades, kunnat af Kollegium anordnas, utan rubbning i de öfriga försorger, hvilka Kollegium samtida ålegat. De förskottsmedel, lill belopp af 400 R:dr 36 sk. Banko, som, på grund af anställda besiglningar och upprättade kostnadsförslag, under åren 1836 och 1837, af Krigs-Kollegium emot redovisning anordnades till Gränse-Befälhafvaren, Majoren m. m. Bergenstråle, i och för islåndsätlande af kasern-byggnaden vid Haparanda, hunno icke, före bemälte Majors kort derefter inträffade död, af honom redovisas och blefvo alltså, genom Kollegii Advokatfiskal, i den aflidnes konkurs bevakade. Sedan Eders Kongl. Majlis och Rikets Svea Hof-Rält, genom laga kraftvunnen Dom den 10 Juli 1840, fastställt Kollegii fordran, att med förmånsrätt af massans tillgångar utgå, och Advokatfiskals-Embetet, i skrifvelse den 20 Oktober samma år, begärt, att Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens