Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi kunna bemöta dem som likar, tala till dem som en gentleman till gentlemän och ej begagna ett särskildt språk till dem, tillåta dem att tala förtroligt med sin husbonde i hans hem och tillhålla sina tjänare att ej bemöta dem på ett stö- tande sätt. Det är hvad vi kunna, onkel, och hvad jag väntar af dig, du som är så klok, så rättänkande och så god. » o » Och hvad väntar du af mig, Faithful? » sporde Archibald. » Ingenting, ty du är en snobb, min kusin. » » Oh, tant de bruit pour une omelette! » sade Archibald leende, men förtretad. » Ja, det var en maidenspeech, som ej var så oäfven, » inföll nu onkeln. » Det var din första sparlakanslexa, lilla Faithful. Du blir en utmärkt sparlakanspredikant — eller hur, Archibald? » » Jag skulle beundrat min kusins tal mycket mera, » svarade Archibald med en bugning; » om arbetaren ej varit en ung vacker karl. » » Dumheter, som vilja vara spetsiga, men förlora sin udd, » genmälte Faithful. » Ingen vet bättre än du, kusin Archibald, huru lågt jag skattar en ung vacker karl. Men låtom lunchen inte vänta längre! » Hon tog onkelns arm och gick in i matsalen, där lunchen var framdukad. Gunnar gick hem mycket glad. Det var ett berömdt etablissement, vid hvilket han erhållit anställning. Idun Byrå: Prenumerationspris p r å r: Idun ensam. kr. telef. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » 6: — Iduns Modet., månadsuppl. » S: — Prenumeration sker å alla postBarngarderoben » 3: — anstalter i riket. Redaktör och utgifvare: Aktiebolag. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag. Annonspris: FRITHIOF HELLBERG. 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » Träffas säkrast kl. 2 — 3. Lösnummerprls 15 öre 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv.
Efter min tanka äger man således intet annat logiskt val, än att antingen afskaffa all tull å spanmål, eller att gradera den, icke till så högt belopp, som deu Engelska tullen, men i proportion af våra öfriga förhållanden. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: En värd talare, Frih. Palmstjerna, har yttrat, alt, enligt haus öfvertygelse, vore det för landet och folket nyttigt, om, under svåra missväxtår, tullen på spanmål kunde sänkas, samt alt. det alltså vore väl betänkt, om Ständerne borttogo det villkor, som för närvarande är satt för Konungens rättighet att använda de i tuli för spanmål inflytande medel till understöd under sådane svårare år. I detta afseende tager jag mig friheten erinra, att hela den förmån man erhåller genom en fix spaumålstull, skulle, genom ett sådant 248 Den 14 Januari f. m. förslag, att Konungen ägde under missväxt-år sänka tullen, gå helt och hållet förlorad, ty om köpmannen på förhand visste, alt det kunde hända att tullen på spanmål borttoges eller sänktes, i fall missväxt inträffade, så blefve det för honom omöjligt att kunna köpa och införskrifva spanmål medan prisen voro någorlunda låga, emedan han då blefve undersåld af den, som dröjde med införskrifning af sin spanmål till dess prisen höjde sig och tullnedsältning af sådan anledn. medgifvits. Då tullen är fix, vet spanmålshandlaren alt rälta sina operationer efter chancerna för årsväxten; eljest måste han rälta dem jemväl efter chancerna för tulluedsätlning, d. v. s. i st. f. att han i det förra fallet kan köpa och införskaffa säd, då det är godt pris, eller då prisen hålla sig någorlunda jemna, måste han i det sednare afvakta de höga, de oformliga, emedan då försl inträffar tullnedsättning.
Vare dock pligtig inom 3o dagar kraf i laga ordning mot endera anställa 9 §’ Får ej liivisnings^innehafvare betalning å rätter tid, njute sedan ränta med En för Hundrade i månaden, samt ersättning för alla till betalnings utsökande erforderliga utgifter. to % Den, som betalning för Invisning, stäld till innehafvare» eller till viss nian eller ordres, oell så beskaffad som denna stadga föreskrifver, utsöka vill, ege att anmäla sig i Stockholm hos Öfyer-Ståthållaren och i Orterne hos Konungens Befallningshafvande, och ingifve i hufvudskriit Invisningen, jemte betyg öfver yägradt godkännande eller ej erhållen betalning, och njute, så framt något jäf emot krafVet ej göres, om Invisningen är utgifveii att vid uppvisandet infrias, utmätning hos Utgifvare}!, och i fall den är godkänd lill inlösen på viss tid, en lika rätt antingen hos honom eller godkännaren, eller der tillgång hos den ene brister, hos den andre, samt, i begge fallen, rättighet till bySättning å gäldenärens person; göres vid utmätningen jäf emot skulden, åligge det Gäldenären, att, inom den för Lagsökning i allmänhet föreskrifne tid, och vid lika äfventyr, sig förklara, dock gånge Utmätning icke J] et änka riden. destomindre för sig, och varde godset satt i taka händer, eller under Utmätningsmannens vård, der den fordrande det äskar. Finnes fordrings-påståendet af Öfver ■•Ståthållaren eller Konungens Befallningshafvande vara af tvistig beskaffenhet, förvises det till Laga utförande vid vederbörlig Domstol, dock fortfare säkerheten uti det utmätte godset, intill dess tvisten genom Dom, som vunnit Daga kraft, afgjord är, U §, Sker ej utmätning inom Fjorton dagar sedan Utmätningsmannen Executorialet bevisligen emottagit, vare lian för betalningen ansvarig, 13 §, Ej må någon vara skyldig, att Invisning såsom god betalning emottaga, utan må sådant på emottagarens godtfinnande bero, *3 §•
Genom den nu vidlagne anstalt, att sjöledes till Gefle transportera Westeroch Norrbottens Läns salpeter, är väl, jemte besparing för Staten, en lindring uti skjuts-besväret för Helsingland vunnen; meri Gestrikland får ännu i anseende till dess närbelägenhet till Klosters krutbruk, vidkännas tyngden af salpeter-transporterna i hela dess vidd. Dä transporten af Båtsmän från och till de öfrige norra Länen ofta fordra Krono-skjutser, har den önskan länge blifvit uttryckt att sjötransporter äfven mätte vid deras befordrande till viss ort iakttagas, helst tillfälle att dervid begagna ångfartyg nu mera, sedan äfven i Gefle ett sådant finnes, som emot hyra kunde få begagnas, sig erbjuder. Skyldigheten att inställa hålloch reserve-hästar fortfar att vid 29 af de inom Länet befintlige 4° gästgifvare-gärdar utgöras på enahanda sätt, som af ålder varit brukligt; hvaremot vid de öfrige 11 gästgifvare-gårdarne skjutsen är, såsom uti min år 1828 i underdånighet afgifne Berättelse omförmäles, ställd på entrepenad. Försök att vidare befordra entrepenaden vid gästgifvare-gärdarne i afseende å skjutsen hafva flere gånger blifvit under de sista åren gjorde; men hafva, af de uti sista Femårs-Berättelsen anförde skäl, alltid misslyckats. -— 21 Politi. Till allmänna ordningens bibehållande äro i Länet anställde 3 Krono-fogdar, 3:ne Lands-fiskaler, och 29 Länsmän; hvarförutan Fjerdingsmän finnas i alla socknar. Sedlighetens vård är åt församlingarnes Pastorer och kyrko-räd uppdragen. Föreningar till befrämjande af nyckterhet äro i flere socknar ingångne, hvaraf åtminstone den verkan förmärkts, att fylleriet icke är i tilltagande, och att den uppväxande ungdomen, hos hvilken exemplet af flere ståndspersoners och i synnerhet presters beslut att aldrig förtära bränvin synes hafva åstadkommit den åsigt, att bränvinet åtminstone icke mera anses för en oumbärlig vara, mindre allmänt än förut begagnar nämnde dryck.
Gyldenstolpe, Anton Gabriel, såsom ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.Ctsk., och Hr Lind af Hageby, Carl Aug. Ludv., såsom ledamot af StatsUtsk., hvardera erhållit 14 dagars tjenstledighet från d. 26 dennes, anmodade Hr Landtm. Hrr Electorer, att utse en ledamot i StatsUtsk. efter Hr Adlersparre, 2:ne ledamöter i Riddarh.Utsk. efter Hrr Lagerheim och Blomstedt, samt en ledamot att i Statsoch en ledamot att i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. inträda under den Hr Lind af Hageby och Gr. Gyldenstolpe, beviljade ledighet. Upplästes till justering och godkändes följande från Exped.- Utsk. inkomna förslag till R. St:s und. skrivelser till K. M.: N:o 182, ang:de ytterligare föreskrift i afseende på ett, vid Den 23 Augusti. 269 sistlidne riksdag, kaptenen B. Cronstrand beviljadt statsanslag ; och N:o 183, ang:de förnyande af elt sammandrag af författningar m. m., som böra frän predikstol uppläsas. Anmäldes lill justering, men bordlädes, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till R. St:s tind. skrifvelser till K. M.: N:o 184, ang:de lagbestämmelser rör:de qvarnar och sågverk, som med ångkraft drifvas; och N:o 185, ang:de ändringar i nu gällande bestämmelser, rörde stängselskyldigheten. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 10 och 12 dennes på bordet lagda betänk. N:o 60, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af författningarne, ang:de 10:de-pennings erläggande af arf, som föres utur stad.
[Ian eger således rättighet, alt, om hart lyckas vinna ändring i beslutet, erhålla restitution af hvad han för mycket erlagt. Hvad för öfrigt sjelfva hufvudsaken beträffar, eller rättigheten för Taxerings-Kommité att utsträcka sina beskattningsåtgärder lägre, än för det år, Kommitéen sammanträder, så anser jag det vara aldeles formvidrig!, hvilket jemväl Frih. Raab har ådagalagt. Jag tog mig förra gången jag hade ordet friheten erinra, huruledes det i nödfall lät sig göra, att åtTaxerings Kommitcen öfverlemna en retroaktiv lagskipningsrätt, eller att bestämma afgift för ett föreg:de år, men att en föreg:de Kommilé skulle kunna lagskipa för ett kommande år, under hvilket en annan Kommilé träder i verksamhet, det anser jag vara uppenbarligen stridande både emot beskatlningslagarnes natur och mot de för denna beskattning gällande former. Dessutom vet jag icke med hvad större rätt en krögare, som af K. M:s Befh:de erhåller tillstånds-resolution, skall för hela denna tid på förhand veta sin beskattning, än gästgifvaren; ty när denne beskattas för hvarje är, så måtte väl ock krögaren kunna för hvarje är beskattas, och det så mycket heldre, som erfarenheten visar, att rörelsen det ena året kan vara mycket fördelaktig, men det andra året deremot ganska ringa inbringande, så att, om taxeringen skall göras för 3 är, så kommer derigenom antingen en obillig förlust att tillskyndas Kronan, eller blifver krögaren orättvist beskattad. Ur hvilkendera synpunkten man ser saken, så är följaktligen Gr. Lagerbjelkes förslag ingalunda riktigt. Under närvande förhållanden anser jag det förslag, Frih.
Prest,Stander gjorda och genom Protoeolls, Utdrag af denne dag Stats»Utskottet kommunicerade Anmärkning wid den af Utskottet färeslagne nya Redaction af 2 §. uti 2 Art. af r8ls arS för Riksgälds-Contoiret utfärdade Reglemente rörande RiksgäldsContoircls Discont rättighet i. Banken, får Utskottet tillkännagifwa, att genom mitzssrifning bliswit utsatt 1815 men bär wara 1814, da slutet af nämnde §. kommer att lyda salunda: Och hwilken Discont - rättighet till 1814 arS stut får utsträckas till en half ( D Million Riksdaler derutöfwer, och således till nytzoämnde tid begagnas en och cn half (rI) Millioa Riksdaler Banco. Orebro den iz Augusti 1812. Pä Högloft. Ridd. och Pä Högw. Prest-Ständet AdelnS Ledmagnar, Ledainvters magnar, dl. Lilk verscdölä. I^uäviZ körver» Wä Wälloft. Borgare-Stän, Pä Hederw. Bonde-Ständets Led. wägnar, dets Led. »vägnar, I. Wedelin. Jonss ^näersson. <7. juvelius. Uppläst hos Ridd och Adeln d. 14 slug. Prest - Ständer d. 14 -> -» Borgarc-Ständetd. 14 - Bonde-Ständet d. 14 Riksens Sränders Lärstärkca Grars-Ut skotts wördsammg Memorial/ angående de rz66 Den »4 Augusts. -e till Utskocrers Utgärd Zfwerltkmnade BLwillntngs - frågor. sumcäge Respect.
Tore den omyndige öfvei leornad ål slumpen eller förmyndarens godtfinnande, och Mot immi ren hade icke länges <Ln såom Domare handlagt ett mål, angående redovisning af en, utaf Lands-Domslol tillförordnad förmyndare^ i hvilket det inhemtats, alt först efter förmyndarens död, sedan han i 1 i års tid, utan control, utöfva t delta sitt kall, redovisning blifvit af hans sterbhusdelegare afgifven. Det vore lätt att inse de olägenheter och äfventyr, sorn åf elt sådant förhåll nide uppkommo, och man skulle utan svårighet kunna ådagalägga, alt mången omyndigs rätt, i anseende till denna bristfällighet i Lagstifillingen, blifvit satt på spel, samt äfven galt förlorad. Uti 16 Cap. 10 §. af Förslaget till Ärfda-Balken, hade väl Lag-Comiléau lemnat uppmärksamhet åt detta grannlaga ämne, mell dock ej på ett så tillBihang till R. % Lng-Ut;kottets Bet. Nto 7 o. * fredsställande satt, som Motionairen önskat. Att kunna framställa förslag1 lill inrättande af Förmyndare-kamrar öfver hela Riket, ungefärligen i likhet med den, som finnes i Stockholm, jemlikt den för samma Verk utfärdade Instruction af den 12 December 1764, hade Motionairen lifligt åstundat, men dertill ansåg han sig sakna erfarenhet neli förmåga, samt trodde dessutom, att den närvarande organisationen af våra Domstolar och många locala förhållanden härvid lade hinder i vägen, som svårligen kunde undanrödjas. För att således, utan förändring af det hela, söka i någon mon vinna det åsyftade ändamålet, funne Motionairen sig föranlåten föreslå följande förändrade lydelse af i §. i 23 Cap. Ärfda-Balken: Förmyndare skall för hvarje år af sluta räkning öfver allt det han om händer kafver att deraf må skönjas , hvad han för den omyndige uppburit och utgifvit och hvad säkerhet för medlen tagen är.
Banf (tjuea i tillfälle; att efter hand med de ingåen* Deli 17 Martil, f. in. de fordringarne fortsätta de nya utgifne RiksgäldsSedlarnes Realisation till BancoSedlar* då RiksgäldsSedlarnes Credit uppehälles , utan atf Banquens blifver förminskad. Riksens Stan*) der lära, i lall detta föreslagne Liqvidationssätt vinner bilall, vidtaga något Förordnande, att Banquen igenom dess Discont åter utgifver Sedlar i någorlunda proportion af FilialDiscötlternes Fordringars in betalningpå det att Röi relseCapitalet icke allt för mycket skulle förminskas, till Handelns och Näringarnes för* fång. Dock skulle jag, för min del, önska, att en sålunda medgifven Ökad Discont-råft för BancoDisconten egenteligen ‘anyändef“fi|i jordbrukares hjelp, och att Räntan derföté klefve nedsatt på dessa nya UtlåningsSummot ffell atala da o i «, V C sa 4:0 Skulle de för Disconternes Skulder "af RiksgäldsContoiret utgifne 3 Procents Obligationer på l och 2 år få begagnas uti Götha Canalsoch Malmö Disconters LåneLiqvider med BancoDisconten i dock, på det att icke missbruk härmed må äga rum, tillstyrker jag, att den obetydliga Rabatt i dessa Obligationers värde -emot contant, calculerad efter den återstående förfallotiden, bör i sådana Lårie-liqvider beräknas.^ H5n - ., r, 5:0 Om Riksens Ständer skulle behaga anta^ ga detta af mig vördsamt framställda Project, trör jag, för min del, att det blifver öfverflödigt, Utt, på sätt HögloflUtskotten föreslagit, antaga en ny Lag in Casu för detta Liqvidationsi Den 17 Martil, f. m. sätt, emedan hvarje Fordringsägare ofelbart skall finna, att han härigenom erhållit allt hvad han efter
Till slut måste han beqväma sig till att bedja mig om förklaring af en del ord och saker, som han ej kunde tyda. Men jag svarade honom straxt, att jag allsicke på några vilkor ville taga någon befattning med dylika otrosskrifter. Detta hände på påskafton, då både jag och han hade lof ifrån allt arbete. Samma dag var Pettersson bjuden till arbetsförmannens hem att äta påskägg. Jag för min del skulle fira högtidsqvällen inne hos madam Andersson. Då Pettersson begifvit sig bort, satt jag ännu en stund qvar vid bordet, väntande på att madam Andersson skulle öppna dörren och bedja mig stiga in. Under tiden fixerade jag den olycksdigra boken, som Pettersson låtit ligga uppslagen der rakt framför mig, troligen i afsigt att reta mig. Jag kände nu, att jag, trots min verkliga afsky för otrosskrifter, fått ett visst intresse för densamma, kanske just af den orsaken, att Pettersson uppenbarligen kom till korta vid sina ihärdiga försök att förstå dess innehåll. Och i ett obevakadt ögonblick af andligt högmod ryckte jag hastigt boken till mig och började läsa i densamma. Jag ville liksom öfvertyga mig om, hvad jag ju redan alltför väl visste, att jag var Pettersson öfverlägsen i lärdom. Aldrig kunde jag väl ana, att de villomeningar, som denna bok innehöll, på minsta sätt skulle kunna inverka på mina trosåsigter, så grundligt som de blifvit fastslagna af min ädle lärare och välgörare, prosten Stålbom. Ja, jag skulle ej ansett någonting omöjligare, än att jag genom några spetsfundigheter eller ens genom de snillrikaste utläggningar skulle kunnat lockas till att förneka ett ord eller en bokstaf utaf allt, hvad jag hos honom fått lära. Men jag tänkte ej på den gamla erfarenheten, att vi alla i vårt eget ofullkomliga förnuft hafva vår värste och farligaste fiende; ty med vårt blotta förnuft kunna vi aldrig omfatta de allra vigtigaste trosartiklarna, framför allt den andra artikeln, hvilken just här afhandlas. Redan inledningen till boken väckte hela min eftertanke och ofrivilligt äfven mitt erkännande.
Max. Sfr Hos moderna vestaler. Ett besök hos Salesinernunnorna på Palatinen i Rom i sällskap med vår kronprinsessa. alatinen, den kulle, där de romerska kejsarnes palatser voro belägna, liknar enligt Viktor Rydbergs träffande omdöme » en tystnadens ö, som höjer sig ur ett haf af stormande lefnadslust. » Här hafva under de tvänne sista årtiondenas arkeologiska gräfningar det ena efter det andra af de gamla kejsarpalatsen och de antika templen åter framträdt i dagens ljus. Hit styr främlingen gärna färden för att under ett par timmar förflytta sig en adertonhundra år tillbaka i tiden, och tankfull begrundar han här bland grundmurarne af de fordom så stolta kejsarpalatsen förgängligheten af jordisk prakt och storhet. Man må likväl ej föreställa sig, att hela den palatinska höjden är ett enda stort utgräfningsfält. Mellan de antika ruinernas väldiga stenrösen ligga fridfulla trädgårdar med en härlig grönska samt den yppigaste vegetation, och där har arkeologens spade ännu icke fullbordat sitt mullvadsarbete. Dessa gröna ängder, som just förläna palatinen dess egendomliga tjusningskraft, ligga inneslutna inom hägnande murar: de tillhöra ännu så länge trenne andliga institutioner, S. Sebastiano, S. Bonaventura och Salesinernunnornas kloster. Detta sistnämnda kloster, som delvis ligger ofvanpå grundmurarne af kejsar Augusti palats, är i regeln ganska svårtillgängligt; särskildt är det i vanliga fall omöjligt för en lekman att där erhålla inträde. Julius Centervall säger i sin bok om » Romas ruiner », att » högt stående damer torde vara de enda, som numera kunna besöka dessa ruiner » af Augusti palats, hvilka befinna sig på Salesinerklostrets mark. Jag lyckades emellertid för några dagar sedan att, ehuru hvarken dam eller högt stående sådan, få kasta en blick in i dessa nunnors för profana blickar stängda helgedom. Vår svenska kronprinsessa hade under sitt senaste besök i Rom af någon hög katolsk kardinalbiskop erhållit en » permesso » för sig och sin svit att besöka detta kloster. Med vanlig älskvärdhet hade hon vänligheten att vid detta besök i sitt följe upptaga undertecknad jämte en annan svensk herre och dennes fru.
SJlajf.t ttnber nu iillättbagångna OlifSbag framftäflba förffag tilt itp ©trafflag finneg ftabgabt beröm, att alla böter, font efter beit ttpa ©trafftagen åböntaS, [fola tillfalla bronan, pafme SBi, ntcb anlebniitg däraf, Beflutat, att, fåfont erfattning för be förluftcr, pmilfa, till följd af berörbe ftabganbe, funna brabba perfoitcr, menigljcter eller allmänna inrättningar, må af inflptanbe böteSutebef, från ocp meb bet år ben npa ©trafftagen träber i merffaml;et, tidö mibare beni tilläggas ett belopp, motfmaranbe pmab be, efter mebelberäfntng för febnafte fern år, ditintills årligen uppburit; ^mittet beflut SBi, uti utiberbånig ffnfmelfe ben 21 fiftlibne £>!tober, anmält, meb auli ällan tillifa, bet täcfteS Äongt. 3}faj:t i nåbig ^ropofition titt OiifetS näft farn* manträbaube ©fäuber framlägga förflag till crfättning åt meberbörattbe för ben förtuft, forn genom be i ©trafftagen ftabgabc boters inbraganbe till bronan bein iillffpnbaS. § 59. Uti titt £)fj aflåten itåbig fuopofitiott pär ålongt. 9)taj:t till SBårt antaganbe framftätlt förflag titt en ^örorbniitg angåenbe förnpanbe af ©meitff mpnbigpetS be
I^i särstildtc till Stats - Utstottet wid börian af innewarande Urtima Riksmöte ingifne Ansökningar, hafwa Stadsoch Handels-Mäklarena i Stockholm I. L. D'Ailly samt P. CSaSse, i egenskap af Ombud för flere Swensse Handelshus, anhällit, ^akt Herrar Fullmägtige i RikSgalds Con, toiret matte undfå nödig föreskrift, akt med de willtor, som förut warit wanlige, inlösa och liquidera tillsammans 4>8 Obligationer, uti de för Swensta Kronans rakning i Holland och Brabant upptagne Län, hwardera a 1002 Gulden, hwilka Obligationer, såsom för Handelshusens rakning uppköpte, ät Riksgälds, Contoiret bliswit erbudne. Wid öfwerwagande häraf; och ehuru förenämnde 4l8 Obligationer icke aro inbegripne under de stulder i Holland och Brabant, hwilka, enligt g me de Respective Standens redan fattade Vestm, komma att afstrifwas, har Stats-Ucstottet dock, i anseende till de wid innewarande Rstsdag med Rikets Utländske Gäld widtagne Författningar, trott sig böra berörde Ansökningar till Riksens Högloft. Ständers eget afgörande wördsammeligcn öfwerlemna; och derwid Stats-Utstottet för egen del fäk andraga. Slats - Den -z Julii. 196? Stats-Utskottet har redan uti dest under den i i denne manad afgifne Berättelse och Betänkan, de, angående Riksgälds, Werkets tillstånd, deh styrelse och förwaltning, haft tillfälle hos Riksens Högloftige Ständer anmäla, hurusom, med anledning af Stats-Uistottets wid sist hällne Urtima Riksdag gifne särstilda Instruktion, i afseende pä Rikets Utländske Gäld, Herrar Fullmägtige länt med Swenstt Banco inlösa och liguidera Obligationer uti Utländske Länen, hwilka ät Contoiret bliswit erbudne.
– Jag har kommit hit med det fasta beslutet, att innan jag reser härifrån ha återlemnat den här. (Visar på förlofningsringen.) Lika mycket hvad ni sagt eller inte sagt. SIRI. Så skall ni kanske ångra er se’n. (Det ringer.) Det är bara Karl, som vill tala vid mig. BIRGER. Ångra mig? Aldrig! Jag har redan ångrat allt för länge. Nu skall det bli slut. SIRI. Ja, min skull är det då inte; jag har ingenting sagt. (Det ringer.) Det var en välsignad pojke! (Springer till telefonen. Talar i luren.) Men är du tokig, Karl! Jaja, du skall väl inte rifva ned huset för det! Jag har för resten främmande. (Till Birger, som söker afbryta, henne.) Nej vänta; jag skall ge pojken en dufning först. (Talar i telefonen.) Hur bar du dig åt för en stund sedan? Pinglade midt för näsan på farbror! Inte varit vid telefonen! Hvad är det för prat? – Och – (ser misstroget på Birger.) Nej, detta är Karls röst, och förut. BIRGER. Låt mig få förklara, hur SIRI. Ja, det var er röst! (I telefonen.) God natt, Karl. Jag har inte tid längre. (Stänger telefonen och vänder sig mot Birger.) Nej, det var – det var – Nej det skulle jag aldrig ha trott er om! Sade ni inte, att ni var Karl? Och ni sade du till mig! BIRGER. Men tag det då inte så hett! Det var ju bara ett skämt. SIRI. Nej, det var att ljuga, och det var att – Åh, det var – det var ett bedrägeri! BIRGER. Men låt mig då tala om, hur det gick till! SIRI (kastar sig i en stol). Ja, nu kan ni säga hvad ni vill, nu bryr jag mig inte om det! BIRGER. Karl var en smula förkyld, och hans mor hade tvingat honom att bli liggande till sängs. I dag, när jag skulle gå in på tingshuset för att fråga om Ida var qvar här, så säger Karl: då är det naturligtvis Siri som är vid telefonen. Helsa henne så mycket, att jag ligger sjuk, och att det är derför jag inte ringt på de sista två dagarne.