Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Staten då bohöft tillverka 12 millioner så kallade assignationer. Hade Sverige inrättat inhemskt kreditoch fondsystem, innan arbetet med Göta kanals upptagande företogs, så hade kanalen ej bohöft kosta mera äu omkring hälften af hvad som dertill åtgick, samt kunnat färdigbyggas på 3:ne i stället för 22 år, som åtgingo innan den hann fullbordas, hvartill orsaken hufvudsakligast var alt söka i brist på medel till arbetets hastigare fullbordande; och bade regeringen 1835, då man böljade stifta bypotheksföreningar, föreskrifva, att dessa skolat grundas på inhemska lån, så hade vi icke, som nu är händelsen, varit skattskyldiga, eller, måhända lättare sagt. skuldsatta till utlandet och dess bankirer — och slutligen, om Sverige gått i författning med införande af inhemskt kreditsystem, innan några jernvägsarbeten förelogos, så bade vi sannolikt kunnat bygga hela det föreslagna jernvägsnätet utan att sätta oss i den ringaste skuld till utlandet. — Men allt detta bar intill sisllidne riksdag blifvit försummadt, till ej obetydlig förlust och skada för Svenska nationen. —• Åtskilliga börja emellertid nu allt mer alt inse, det Statsmagterna i delta afseende varit försumlige och att man derföre ofördröjligen bör utvidga fältet för denna verksamhet. Af sådan anledning anhåller jag: det ltikels nu församlade Ständer ville besluta, att öka det vid sistlidne riksdag lill 3 millioner bestämda krediteller fondsystemlånet till 10 millioner och att Riksgälds-kontoret måtte bemyndigas låta tillverka och utgifva statsobligationer med dess och regeringens garanti å ytterligare 7 millioner, på valörer å minst 40 å 50 R:dr R:mt och derefter högre be - Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N;o 887. 619 lopp, samt löpande med olika räntor af 5, 41 eller 4 procent oclt lämplig kapitalrabatt i förhållande lil! den olika räntan. Vid hvarje obligation bör fogas tio års särskilda räntekuponer, hvaraf en efter hvarje års förfallotid frånskiijes och derefter såsom lagligt mynt eller myntbevis i all krono-uppbörd emottagas bör.
Kostnaden för denna jernvägsförbindelse från och med dess afvikelse från linien söder om Södermalms station till och med öfvergången af Gamla Kungsholmsbrogatan, hufvudstationen vid Klara sjö inbegripen, är beräknad till 3,070,000 Rdr, af hvilken kostnadssumma belöpa sig: på linien lill Jernvägen, genom tunneln Rdr 960,000, på banan från Tegelbacken, stationen inberäknad, lill Gamla Kungsholmsbrogatan » 610,000, samt på den egentliga sammanbindningsbanan mellan jernvägen och Tegelbacken » 1,500,000. Summa Rdr 3,070,000. Enfigt den sålunda förändrade planeu, hvars detaljer blifvit å en särskild upp rättad plankarta närmare åskådliggjorda, kommer jernbanan genom hufvudstaden, räknadt från banans ändpunkt å Södermalm, icke att på någon punkt hindra den allmänna gatutrafiken förr än banan lemnat Riddarljärden, hvarefter den visserligen skulle afskära förbindelsen med Kött-torget, en del af Munkbron och Riddarholmen samt, efter öfvergången af Norrström, äfven med Kungsholmen, och slutligen i närheten af Klara sjö öfvergå de gator, hvilka sträcka sig från öster 'genom Klara församling emot nyssnämnda sjö; men till förekommande af hinder för fotgängare under de tider bantågen passera, har Chefen för Statens jernvägsbyggnader före slagit, alt trappor skola anläggas under jernvägen vid Kött-torget, Riddarholmen och Kungsholmsbroarne. Kommitterade för utredning af frågan om norra stambanans lämpligaste sträckning, hvilke enligt Kongl. Majt:s nådiga uppdrag, jemväl yttrat sig angående förevarande del af jernvägsfrågan, hafva, efter framställning och noggrannt afvägande af såväl fördelarne som olägenheterne af en genom hufvudstaden anlagd sammanbindningsbana, sådan den nu blifvit af ofvanbernälde Chef till utförande föreslagen, med bro i stället för bank öfver Riddargården, förklarat sig anse fördelarne af en Kongl. Maj:ls Nåd. Prop.
fötter, vidare såsom det behagligaste och bästa toalettmedel m. m. Man behöfver endast försöka Salubrin oeh använda det på sådant sätt som den hvarje flaska medföljande bcskrifningen angifver, för att själf kunna bedöma, hvarför alla, som lärt känna det, värdera det såsom Specialité: Konstnärligt utförda porträtt i koleller Pigmenttryck. oumbärligt. Fotograf, S t n o kan användas bl. a. tiil tändernas, munnens och svalgets vård, mot katarr i mun och sval?, dåiig andedräkt, vid snufva, mot hufvudvärk, mjäll och bårsjukdomar, mot sprucken och rodnad hud, till tvättväUka och omslag på insektssfyng, kylskador, brännsår, liggsår och andra sår, vid ros, mot reformar, finnar, till penslingar i svalget, vid ansvällda mandlar, vissa ekzem, till tvättning af kinderna efter rakning, vid gängse farsoter såsom nervfeber, difteri, skarlakansfeber, kolera m. fl., vid börjande blodförgiftningar, skabb, skäggsvamp, bölder, fulslag m. m., vid desinfektion af lum och instrument o. s. v. Finnes hos de flesta pappeis-, bok-, cigarroch parfymerihandlare, manufakturaffärer m. fl. samt bos Albert Andersson i Uddevalla, ensam parti försäljare för Skandinavien. Pris kr. Fru Sofia Larsson, Jönköping. i tillförsäkrar på fördelaktiga villkor utmätningsfria pensioner Stockholm. Allm. Nya elever mottagas alla tider på året. Anmälningstid 10 - ' / 23. Dugliga biträden erhållas från skolan. Revisioner och bokföringar utföras till moderat pris. Obs. I A bref anhålles om fullständig adress. Segerstad, A l m a Hård af Segerstad. Utsökt sortiment af St Tandläkare TOM von HALL. af Cl h r i P f (/ O # # * » Hwcer, Gardiner, Etablerad 1866 — Reelt Borddukar, och billigast. Mattor — „ Uiiuvyi vy.v, Portierer, 2 2 Fredsgatan. 2 2 Profver utlämnas till landsorten.
Med agtning för Constitutionen och vår deri förvarade rätt, anser jag mig berättigad att icke antaga dessa skäi, och då Kongl. Majrt låtit i en del af ämnet höra Allmänheten på Sockenstämmor; så kan jag ej tro annat, än att ju Kongl. Maj.t också hellre hör Nationen formligare representerad genom Ständerne. Ämnet är ibland de vigtigaste vid denna Riksdag, och jag vågar alltså hoppas, att Riksens Ständer icke vilja visa sig så liknöjda, så kallsinniga för dess utgång, att de skulle vägra ett bestämdt förklarande af deras önskan deri. Jag anhåller ödmjukast, att Högloflige Ridderskapet och Adeln behagade lemna sin uppmärksamhet åt denna sak, och täcktes deri stadga ett omdöme, att till Thronen frambäras. I Utskottet har Fri. herre Edelcrantz så fullständigt, så upplyst och så nitiskt framställt det rätta i saken, att jag för min del gerna antager dess tillstyrkan. Om den bifalles af Konungen, så synes mig obestridligt, att Svenska Export-handeln skall snart få en ny och så ansenlig tillväxt, att verkan deraf på Handelsvågen skall blifva, kan hända till flera millioner, förmånligare, än man nu vill tro. Aldrig skall jag begripa något patriotiskt skäl för det Monopolium, sorn, för att gynna Den 21 Maji. 67 Köpmansinteresset, nekar Skogsägaren att sälja sin egendom till hvem han behagar, och och neka Staten den oändligt större fördel, som skulle tillflyta om Utiändningen finge här sjelf köpa sitt behof. Med arithmetiska skäl har Friherre Edelcrantz bevisat, att frakten kostar Svenska Redaren mycket mera än den utländska, hvaraf följer, att den sednare kan betala mer för våra Producter, än den förre.
Men härvid bör man bemärka, att den inkomst, han sålunda sig bereder, icke är någon med sjelfva tjensten nödvändigt åtföljande sportel, utan endast och allenast en skälig ersättning för ett försäljnings-bestyr, som alldeles icke är denne tjensteman i och för tjensten ålagdt utan tvärtom blifvit af honom frivilligt åtaget och således kan, när han ej dermed vill fortfara, öfvertagas af någon annan tjensteman inom verket eller ock helt och hållet derifrån afskiljas. Om således en innehafvare af Registrators-tjensten anser det vara med sin fördel öfverensstämmande att emot den fastställda provisionen åtaga sig besväret att vara ChartaSigillata-upbördsman, så är detta helt och hållet hans ensak, och det är således uppenbart orättvist att vid lönens bestämmande såsom en dermed förenad sportel beräkna ifrågavar:de inkomst, hvilken, såsom sagdt, är alldeles tillfällig, ty om den nuvar:de Registratorn anser, att han bör bereda sig denna inkomst och derföre underkastar sig det för densammas förvärfvande erforderliga besvär, så kan deremot hans efterträdare vara af en annan tanka och således ej vilja åtaga sig samma besvär och det dermed förenade ansvar. Det vore ju således en uppenbar orättvisa emot denne tjensteman, att han finge åtnöja s;g med en mindre lön, derföre att hans företrädare funnit det vara för sig fördelaktigt att jemte tjensten åtaga sig ett bestyr, som icke med densamma står i något egentligt sammanhang. På grund häraf anser jag för min del, att R. o. Ad. gerna kunde bifalla hvad K. M. i afseende å den nu ifrågavande Registratorns löneförmåner föreslagit; men då dc föreg:de frågorna om Registrators-löners belopp blifvit till StatsUtsk. återremitterade, torde det vara lämpligast, att samma åtgärd jemväl nu vidtages, IV II. 23 Den 23 Slars e. ni. hvarföre jag. förenar mig med de ledamöter, som före mig påyrkat punktens återremitterande.
Men af denna § skulle den slutsats kunna dragas, at en Idkare af sädan näring likafullt kunde för öfwcrflödigt arbetsfolk pliktfällas; hwarsörc Herr Lkestt hemstälde, vM icke cn förklaring härbswcr worc nödig. - Friherre Os Oesr, Larl, ansäg e) denna förklaring nödig, emedan föga swärighct more at anstifta arbete ät det folk man behöfwcr undcrhälla, samt anför, de säsom exempel, at wid dess Bruksrörelse nytljadeS arbetarne wanligcn till Bruksdriften, men dessemellan til annat arbete, sä at de aldrig wore syssellös?. Flere önskade at ben fbrcstagne plikten mätte u testutas. Friherre Os Oser, esri, trodde ak plikten borde äga beständ i afseende pä dem som kunde wilja skydda flere än dem de werkeligcn syslvsatte. Efter nägon jämkning i anledning af Herr Ltestts anförande proponerssts HönS k.xcellencs Herr Grcfwen och La ndt-Marstalken biföll til 2:^ra § med den förän, bring, at i stället för de orden skydda siere än de som nied rverkelistt arbete as bonvin syslosättaS, mätte införas följande: Skydda narson som ej arbete hoS honom gör, Hlvilkrt biföll Up - 4S Uplästcs Z § af projsttet. Friherre Os' Oesr tilsiyrktc bifall häruppä. Den af Bonde-Ständct gjorde tilläggning kunde, enligt Grefwe Ltrömff-Its anmärkning, hafwa elaka följder i afseende pä Krono-utlagorncs indrifwande. Friherre
Utdrag af Vällofl. Borgare-Ståndets Protocoll vid Urtima Riksdagen i Örebro den 0 Junii 1812. S. D. Föredrogs å nyo Constitutions-Utskottets vid sista Riksdagen afgifne Betänkande, angående sättet hvarpå Grundlagsfrågor böra upptagas och behandlas. Bilaga C till Mern. N:o 9. 443 Herr Assessoren Arosenius begärde ordet och anförde: Det af Riksens Höglofl. Ständers Constitutions-Utskott vid Riksdagen i Örebro år 1810 afgifne Betänkande af den 16 October samma år, som nu till afgörande blifvit föredraget,-.tinner jag för min del så mycket mera vara skäl att till alla delar godkänna och antaga, som detsamma visserligen icke kan anses såsom åsyftande den ringaste förändring af Regerings-Formen, utan blott såsom en förklaring af densamma, grundad ej allenast i denna Lags anda och åsyftning, utan till och med i dess ordeliga lydelse. Uti 56 § Regerings-Formen stadgas nemligen, huru i Ståndens Plena skall öfverläggas och beslut fattas om Utskotts Betänkanden öfver allmänna frågor, som uti Riks-Stdndens Plena väckas. Men då RegeringsFormens 81 § uttryckligen stadgar, att frågor om ändring eller upphäfning af Rikets Grundlagar ingalunda måga i Ståndens Plena väckas, kan sista punkten af 56 § visst icke tillämpas på slutliga afgörandet af Grundlagsfrågor, utan synes mig Constitutions-Utskottets nu föreslagne sätt till dylika frågors behandlande vara fullkomligen svarande till ändamålet och i full öfverensstämmelse med hvad i 81 § åsyftas. Det föreslagna tilllägget i 56 § skulle således till och med synas öfverflödigt, om ej erfarenheten lärde, att en Lag aldrig nog karn förtydligas, hvilket af sjelfva denna frågas väckande blifvit än ytterligare bestyrkt. Ett enda förbehåll ville jag dock fästa vid antagandet af Utskottets Betänkande.
N.-o Sy. 9 Scendenas jemna gång; och hvad äler angår senare punkten af Fullmägliges förslag, eller medgifvande!; af en till Mars månad 1835 förlängd intetalnings-tid af så väl 1833 års behållna vinst från Banco-Disconten, som samma års halfva vinst från Låne-Contoren, under iakttagande, att det hela icke desto mindre komme att i Hufvud-Bokslutet anses såsom en Banken tillfallen vinst för året i833, så enär Utskottet ej kan inse annat, än alt en tillåtelse det de sedlar som vid en gifven tidpunkt bort i Banken inflyta, få under längre eller kortare lid derutöfver hos Discontens Gäldenärer qvarstanna, eger på förhållandet emellan Silfverfond och Sedelstock samma inverkan, som om Banken erhållit hvad den borde, men i dess ställe såsom lån, utöfver de bestämda Discont-Fonderne, utgifvit en lika summa i nya Sedlar, och följaktligen blefve till resultatet enahanda med anslåendet af ett så beskaffadt Creditiv sorn några af Motionairerne föreslagit, men Fullmägtige äfven för deras del afstyrkt, samt alltså, emot antagande af denna punkt i Fullmägliges förslag, förekommer enahanda skäl som här ofvan blifvit anförde emot de af Motionairerne ifrågasatte Creditiv; vägar Utskottet ej heller biträda det af Fullmägtiges pluralitet framlagde förslag, utan nödsakas att jemväl derå tillstyrka afslag. Någre Ledamöters reservationer bifogas. Slockholm den 8 October i834- Reservationer.
Maj:ts nådiga bref den 13 Januari 1854, är lösningspriset, från och med nämnde år, tills vidare förhöjdt till 6 K:dr. Medelpriset för den från utländsk ort införskrifna salpetern har utgjort, år 1852, 4 lt:dr, och år 1853, 3 R:dr 31 sk. per Lispund. 1 afseende å dessa uppgifter bör likväl iakttagas, att den utländska salpetern emot ofvan nämnde pris vid krutbruken kostnadsfritt levereras, hvaremot lösningspriset för dep inhemska salpetern betalas å afverknings-orten. Om derföre, till utrönande af samtliga kostnaderna för den sednare, sammanlagda beloppet af alla de utgifter, som för varans uppbörd och transporterande, äfvensom för aflöningar och provisioner m. m., under revisions-åren ägt rum, för hvartdera året fördelas å den under samma år inlösta qvantitet salpeter, visar sig, att hela kostnaden för hvarje lispund inhemsk salpeter uppgår till ungefärligen 7 R:dr 6 sk. för år 1852 och 7 R:dr 9 sk. för år 1853; men, om den för Kommittéens egna tjenstemän utgående aflöning, 1,500 R:dr, härvid icke tages i beräkning, till 7 R;dr 2 sk. för det förra och 7 R:dr 5 sk. för det sednare året. § 2. Till upplysning om förhållandet under revisions-åren med de i länen utestående lån för salpeter-ladors anläggande och inköp af sjudnings-pannor, äfvensom angående beloppet af den från länen levererade salpeter, hafva Revisorerne låtit uppgöra följande tabell. (Se bilagan Litt. H.)
Vid den lilla ryckningen stadnade han först tvärt, men fortsatte ögonblickligen åter vandringen, så att Linas mot honom upplyftade, räddt frågande blick redan icke mer hade något skäl att fortsätta frågan. En stunds ny tystnad inträdde, och den stördes blott af en trasts melankoliska slag. Åter sade han, som det tycktes likgiltig: «Tänk om några elfvor vore så beskedliga och visade sig i en liten menuett, der borta på udden.» Hu då! det vore för mycket spökeri. Men om bara en enda liten en dansade oss till mötes, så ville jag försöka att locka den lilla skalken till mig. «Det ginge väl lätt, men det vore dock hårdt.» Hvarföre det? Hon skulle ej slita ondt hos mig. Ack, hvad en sådan skulle vara vacker, så lätt och smidig, så hon kunde balansera på mitt lillfinger; och med de långa gullockarne fladdrande öfver silfverskirsklädningen! «Se så, är det ej som jag gissat, att månen jagat den varma bloden ur hjertat upp till hjernan, och i den har en hel legion af små fantasibarn uppvuxit? Hellre såge jag dessas lek, än elfdansen. Men lättare kan man få reda på denna; ty ett sådant der litet flickhufvuds fantasier, dem kan ingen mensklig visdom uppspåra.» Söta farbror Magnus, det är ju bara barnsligheter. Det kan ej göra en man, och en lärd man, någon fröjd, att känna all oredan i en stackars flickas hufvud och hon ville skämta, men tonen var ej den rätta, och hon afbröt derföre sig sjelf. «Och? – Lina! – och hjerta? — Och likväl eger detta gåtfulla hjerta sin dryga halfva andel i mensklighetens öden. Det lyder ingen lag, men stiftar lagar. Det känner sjelf sin makt. Hvarföre älskar det då så ofta att endast frossa i detta medvetande, skära sönder det i många små fantasier och nycker, för att njuta deraf, i stället för att ädelt verka och i hvad det verkat ega denna njutning. Lina, goda, hvarföre får ett sådant hjerta icke förstås?
Men Uokottet har valt en långsammare och som mig synes säkrare utväg, än Herr Hjerta. Jag kan ej inse, hvarföre man icke skulle bifalla Utskottets betänkande. Jag tror ej eller det vara möjligt, att utsätta en bestämd tid för indragningen af Assistanceinrättningen , om man icke ville utsätta sig för en lika bestämdt gifven förlust; och äfven lemna derhän, huruvida det moraliska onda blefve större, än nu, da Staten har sin hand i styrelsen. Man har sett, att Staten uti andra förbindelser, hvaribland den väsentliga, att inlösa sina sedlar , icke alltid inom viss tid uppfyllt hvad den sig åtagit. När denna noggranhet icke egt rum i större fall , tyckes det som ulan afvert kunde hafva någon fördragsamhet otg 4Q Ben 3 Oetober f. m. Staten i detta mindre , icke kan genad gälda dan förlust, sorn ett hastigt upphäfvande af AssistanceContoiret skulle medföra. På grund häraf tillstyrker jag bifall å StatiUtskottets betänkande* Herr Hjerta'. För min del tror jag, att man gör ganska orätt, om man fördömer all pantheläni ng, såsom omoralisk. Man må väl kunna medgifva, att, på det sätt AssistanceContoiret hittills blifvit förvaltadt, detsamma måhän* da bidragit till den mindre sedlighet, sorn innom Hufvudstaden ibland de ringare folkklasserne på» stås ega rum. Men alt pantlåning i allmänhet skulle vara något omoraliskt, kan jag ingalunda vidgå, så snart den sker på ett lagligt och öppet sätt. Helt annat är förhållandet, då detta låningssätt är hemligt, och öfvergår till ocker, ty ifrån detta ögonblick är det lika skadligt som omoraliskt. Men i förra händelsen deremot kan jag icke föreställa mig ett pantlån värre än ett namnlån. Jag kan således icke hnna, att de vär. de Ledamöter, som talat emot AssistanceContoirets (unctioner, rigtigt uppfattat idéen deraf, då de kallat dem omoraliska, ty tvärtom skulle det synas mig, som uti denna lånväg funnos medel till beredande af en större moralitet, äa som annars skulle vara att förmoda.
Hvad slutligen angår det af Kongl. Majit för innevarande år äskade anslag till aflönings-förbättringar åt personalen vid de under, Sjöförsvars-Departementet lydande stater och korpser, kommer Utskottet att i detta ämne afgifva särskildt utlåtande. Stockholm den 3 Juni 1857. Reservationer: vid 32 punkten, af Herr Liliehöök, C. B.: »Stats-Utskottet har vid tillstyrkandet af förhöjdt anslag till exercis för flottans bemanning fogat det vilkor, 36 Slals-Utskotlets Utlåtande JM 72. att af anslaget skulle högst 110,787 R:dr 50 öre få användas till exercis med större fartyg. Vilkoret synes innebära en fördelning af exercis-anslaget mellan skärgårdsoch större krigsfartyg. Då jag anser Kongl. Maj:t bäst vara i tillfälle att bestämma en lämplig fördelning af exercismedlen för ena och andra ändamålet, och då hvarken sednare årens öfningar, eller den plan, som af Departements-chefen i det den Nådiga Propositionen åtföljande protokoll blifvit framställd för deras framtida ordnande, synas mig antyda, att exercis med skärgårdslartyg skulle komma att försummas, finner jag nämnde vilkor kunna och böra utgå såsom både obehöfligt och olämpligt.» vid 2 punkten, af Herr Fåhreeus, 0. lm., som reserverade sig mot den af Utskottet föreslagna nedsättning i afseende å allöningen för Expeditions-Sekreteraren i Sjöförsvars-Departementets Kansli-expedition. vid 7 punkten, af Herr F. F. Gråå, som åberopade Utgifts-afdelningens förslag till utlåtande så lydande: »Att kronans i tjenst varande manskap på Statens bekostnad förses med matportion in natura, öfverensstämmer med den åsigt Rikets Ständer i detta ämne förut uttalat, och, efter hvad Utskottet inhemtat, är numera bestämd utspisnings-stat ej mindre för de å stationerne uppfordrade båtsmän, än ock för flottans öfriga trupper af Kongl. Maj:t under den 22 December 1851 Nådigst fastställd.
Discont-Verk, utgörande i Capital 319,584 R:dr i sk. 6 r:st Banco samt Kock derefter, uppå Ombudsmannens påstående, blifvit i bysättnings-häckte inmanad; Så hafva, uppå ansökning af Kocks son, HandelsBokhållaren C. J. Kockj Herrar Fullmägtige under vissa vilkor och förbehåll, medgifvit, att, så länge 133 R:dr 16 sk. Banco inbetaltes i afräkning på J. B. Kocks skuld, lian under de 6 månader hvilka följde näst efter en sådan verkställd inbetalning skulle vara befriad från bysältning i och för dess merberörde skuld; äfvensom Herrar Fullmägtige, uppå likaledes inkommen ansökning beviljat förre Handlanden i Malmö Jonas Ståhlej som i Malmö f. d. Discont liäftade för en återstående Capital-skuld af 4^8,451 R:dr 2g sk. B:co, befrielse från bysättning för nämnde skuld, under alldeles enahanda villkor och förbehåll, sorn för Kock blifvit bestämde, blott med elen skiljaktighet, att 5oo R:dr Banco borde hvarje halft år inbetalas, uti hvilken sistnämnde Resolution Ståhle uti en till Herrar Revisorerne ingifven skrift anhållit om den ändring, att den der föreskrifne Summa af 5oo R:dr Banco, som hvarje halft år skulle afbetalas på Ståhles skuld, måtte varda nedsatt till Boo R:dr samma mynt. Öfver Herrar Fullmägtiges efvannämn» de Beslut är af Herrar Revisoierne icke yttrande meddeldt, utan hafva de samma bilf - Stats-Utskottets Betänkanden. taSi vit, jemte Ståhles förut omförmälde skrift, öfverlemnade till Rikets llöglofl. Ständers eget afgörande. Utskotten hafva alltså tagit detta ämne under öfvervägande; Och då det är allmänt kändt, att, på sätt Kongl. Maj:ts den 20 Martii i8rq i undersökningsmålet rörande förre
Ändring i 53 ”Rikets Ständer välje iStats-Rådet förda Protoeoll; Ett Stats-TJtskott, alt utreda och för Rikets Ständer uppgifva Siats-Verkets och Eiksgälds-Verkels tillstånd, förvaltning och behof, samt att föreslå Bevillningens grunder och fördelning; Ett Ranco-Utskott att m. m/’ Ändring i jo §. "Rikets Ständers Stats-Utskott åtigge jemväl att opåmint m. m.” Ändringar i j i §. Orden: ”Bevillnings-TJtskottet” och ”Bevillnings-Utskottets” utbytas mot orden: ”Stats-Utskottet” och "Stals-Utskottets Riksdags-Ordningen. Ändring i 28 §. ”Ridderskapet och Adeln —~ —~ — Constitutions-,] Stats_, Banco-, Lagm, m..” Ändring i 3o §. 1:0 ”Stats-Utskottet, sorn skall beslå af fyratio åtta Ledamöter,■ bör granska, utreda m. m.” Ändring i 3i §. 1 morn. j;o ”Stats-Utskottet åligge jemväl att, opåmint m. m.” Ändringar i 3i §. 2 mom. I stället för ”Bevillnings-TJtskottet,” sättes ”,Stats-Utskottet.C 3: RiksdagsOrdningen# Ändring i 27 §. 1 morn. 2 perioden. — —. — ”Riksdagens början räknas från dagm., M dien blifvit 4 Rlks-Salen öppnad” — G Coll * lil ut iönsXJt skot tets Memorial N.6 41- 3.