Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"Se här, ja här är verkeligen bäst", hviskade hon, "om man endast ej vidare skulle behöfva se den förfärliga samligen i det stora rummet." "Nå det skall du slippa", sade Friherrinnan muntert, "se här", och ifrån det näst intill liggande rummet, visade hon henne nu en dörr, hvilken man såg bestämt ledde till den nyss passerade coridoren. Annettes glädje häröfver var obeskriflig; hon flög liksom jagad trappan utföre, för att ännu med betjentes tillhjelp i från den medföljande packvagnen uppbära våra återstående effecter. "Nå Mathilda lilla", yttrade Friherrinnan, sedan den spökrädda Annette gått, "hvad säger du nu, tror du väl dig gå i land med en vistelse af tio à elfva veckor härstädes?" "Hvilken fråga Fru Friherrinna; jag icke allenast enligt Friherrinnans ord tror mig dermed gå i land, men äfven under Friherrinnans omgifning komma att trifvas här fullkomligt väl. Stället är väl något trist, men man förer ju så ofta trefnaden med sig, och så hoppas jag äfven nu skall blifva fallet; jag är för min del oändeligt belåten med detta Friherrinnans godhetsfulla förslag." "Verkeligen, nå det skulle af hjertat fägna mig, vi skola ock sannerligen, som du säger bjuda till, att här införa trefnad; måhända skall det med en god vilja blifva oss lättare än vi nu kunna förmoda." Härefter började under muntert stök, så väl Friherrinnan, som jag att på bästa vis, för natten iordningställa våra tvenne sängrum; morgondagen skulle vidare bestämma för bekvämligheten erforliga ändringar. Sedan nu allt, med Annettes och de båda qvinnornes, (den gamla inspectorens hustrus och dotters) tillhjelp blifvit ställt i behöflig ordning, gingo Friherrinnan och jag, under det Annette, i samråd med de nyssnämnda, föranstaltade vår lilla qvälsvard, att något så när taga i sigte lägenheterna kring slottet.
Lemnom åt Söderns invånare de skatter en fruktbärande jordrnon och ett mildt luftstrek erbjuda riem utan möda; åtnöjotn oss med dem vi kunna hämta inom vårt land, och sökom ej hos Utlänningen annat än hvad sorn motsvarar värdet af det, hvarmed vi kunna förse honom. Sverige har stora financiela tillgångar. Hvar för sig och osammanhängande kunna de icke gifva Staten det stöd, som man af deras inbördes förening skulle hafva skäl att io8 Konungens'Nåd. Propositioner att vänta. De likna en spridd Här, som på åtskilliga jtunkrer erfar nederlag, men sorn, när den blir sammandragen, sätter en fruktansvärd grans för fiendens företag, och tvingar honom att gifva vika. För att rätt skatta Sveriges financiela ställning, är det nödvändigt att uppstiga tili källan för den nuvarande oordningen, och att undersöka huru det nu circulerande pappersmyntet efter hand blifvit utgifvit, samt af huru många slag det består. Massan af de utelöpande Banko-sedlarne vid slutet af år 1H07, var Nio Millioner Femhundrade Femtiofyra Tusende Femtiotvå Riksdaler; ett år derefter, eller vid slutet af 1808, vardén förökad med omkring Ätta Millioner, så att totala summan utgjorde Sjutton Millioner Femhundrade Tjugusex Tusende Etthundrade Nittio Riksdaler. Från Maj månad år 1809, utgaf Banken,' enligt Rikets Ständers beslut, såsom förskott åt Staten: först Sex Millioner till krigskostnaden , och sedan efter hand nära Tre Millioner, att betala de gjorde skulderne och lefverantserne under fälttåget år 1808. Men som den tillika hade indragit betydliga summor genom det interesse och de afbetalningar Rikets Ständer anslagit den, hade likväl Sedelstocken, från slutet af år 1808 till slutet af 1812, ej ökats med mer än omkring Sju Millioner, så att den vid sist nämn - Konungens Nåd. Propositioner. 109 nämnde ti<l utgjorde Tjugutre Millioner Niohundraett tusende Niohundrade FyratiAsju Riksdaler.
Att de ingängne Arrende, wil. koren af ro Parmar hö in natura och 591 Riksdaler Contant för de 2Z Parmar, som fingo med penningar lösas, stola är 1788, dä Contractet flöts, utgjort ett högst drygt Arrén, de. Att, genom hans Faders odlingshug och uppoffring af enstillt förmögenhet, den öppna äkerjorden, efter 2Z ärs oafbrutit arbete och kostnader, blifwit bragt till 40 Tunneland och ängen i bördiga är till afkastning af omkring 200 Lasi, samt änteligen, att den nu bestutne förhöjningen i Arrende. summan, som, dä en Parm hö räknas till Zo a 40 Riksdaler Banco, gör Z a 400 Riksdaler Banco, bäde stall wara ett oerhördt Arrende för lägenheten, och i syn. nerhet fördärfwande för honom enstillt, som, wid arfskifte efter desi afledne Fader, utlöst fine 252 Den 5 September. sine Medarfwingar efter det dä suvponerade warde, af afkastningen af detta Arrende. Konal. Kammar Eollegium, som uppä nä. dig remitz sig yttrat öfwer denna underdäniga Ansökning, samt i följd af samma RemiH der. jemte bordt upplya, huruwida det är 1788 af däwarande Stäthällaren öfwer Drottningholms och Swartsjö Län m-d Oeconomie. Directeuren Secreteraren Gerss afsiutade Contract om Eld. garns O kan anses grundadt pä de, den tiden, om Arrenden af Kronolägenheter i allmänhet gällande Författningar, har i underdänigbet anmält, att före Arrendets ingäende, stall On hafwa utgjorts af ett ättondels Hemman, ref. wadt och skattlagdt 1709 och fäldt till statte den 23 Januarii 1721, samt af en äng, som för Kongl.
Föredrogs å nyo och lades till handlingarne StafsUiskottets den 26 sistledne Maji under N;o 191 aftjifne, samt den 6 derpå följde Junii eftermiddagpn på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Riksens Ständers Revisorers ar 1830 gjorde hemställan, rörande Spartnemåls-upphandling i de orter, der klen skörd inträffat. Föredrogos ånyo och gillades följande Stat*- Ridd. o. Ad. Prof, IX. B. And. Afd. 38 594 Sen 31 Octo ber c. m. Utskottets deti 26 sistledne Maji afgifne, samt den 6 derpåföljde Junii eftermiddagen på bordet lagda, Utlåtanden: N:o 200. T anledning af Riksens Ständers Revisorers år 5 822 gjorde hemställan, rörande betalningssättet vid skeende försäljningar af persedlar och effecter för Allmänna Magazinslnrättningens räkning. x Nto 203. I anledning af Riksens Ständers Revisorers gjorde hemställan örn räntas erläggan-: de å förskotter. Vid förnyad föredragning af Bevillningssarnt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 24 sisliedne Julii under N:o 25 afgifne, samt den 29 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt fråga om nedsättning i Tullen å utgående Tjära och Beck} fann Ridderskapst och Adeln, att, sedan Riddefskapet och Adeln , vid granskning af den utaf BevillningsUtskottet föreshgne TullTariff å varor i allmänhet, jern väl bestämt Tullprocenten å Tjära och Beck, Utskottens ifrågavarande Betänkande nu endast borde läggas till handlingarne. Företogs till pröfning Statssamt Allmänna Besvärs-; och OeconomieUiskottens den 10 den - Ben 31 October e, m. 59' nes under N:o 549 afgifne, samt den 2.5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, rörande Dykeri Verket.
Msj:ts proposition i Renns Rel; sä bar, viR snställR vote ring i Dörstärkt 8tst8-Dtskott, genom vägra kä rösters ökvervigt, Ren sistnämnRe meningen gjort sig gällsnäs, lil! köljci sk Retta körbällanRs lärer inträkkat, att Rikets 8tänRers unRerRZnigs 8krikvels6 sk Ren 23 December sistl. är, bvaruti skslsget ä propositionen blifvit snmälRt, icke Rertill angikver nägon orsak. I7ti 8ves Dok-Rätt bär seRan är 1828, Rs lommerce-lollegii Rustitis;- Division uppbörRe, ocb RerviR klere srenRen till Dok-Rätt ökve, kl^ttacles, en DeRsmot ökver clet i 8taten upptagne antal sk s3, varit aRjungeraR, pä Ret ä bvsrjs sk cle cj Divisionerne mätte linnas ett lika antal sk 6 DeRsmöter. 8eRan är i83^ bakvs cj leRamöter varit aRjungeraRe i Oätbs Dok-Rätt, pä Ret skven cler, bvsrest blott 20 leRamöter gro meck löner ä 8tst körseRRs, »rbetet ä bvsrje sk cle cj Divisionerne skulle kunna emellan sex leRamöter köräelss. Där Resse kem extrs leRamöter var clet, som n^a löner sk Rong!. Naj.t blikvit begärcle, men sk Rikets 8tänRer icke beviljaRe. Dä, med kästadt akseende 5 Dok-Rätternes nuvarande organisation, ocR mängden sk dit Rörande ärenden, det icke lärer kunnat bestridas, att okvannämnde antal DedamÖter i 8vea ecb 6ötba Dok-Rätter nu erkordras, samt det icke Iian antagas, att Rikets 8tänder skulle ansett det lämpligt, att nägra ak
Disconten att nöja sig med blott afbetalning, då den är sjelf skyldig, att helt och hållet vid påfordran inlösa sina Reverser? Man kan först ålägga Disconten det, i fäll den erhåller ett förlängdt och ökadt Creditiv på Banken, och nämnde förbindelse med denna förmon förenäs som ett vilkor. För öfrigt är det ej grundadt, hvad 2:ne af Utskottets Ledamöter i allmänhet anfört, att nemligen Malmö Discont vägrat emottaga sina egna 3 ProcentsSedlar. Den emottog dem alltid, så snart de voro till lösen förfallna. Jag anhåller, attBancoUtskottets Betänkande blir återremitteradt, och att Utskot - Den 2 9 Maj. fet utlåter sig om det föreslagna ökade Creditivets i Banken beviljande tills vidare för Malmö Discont, på det de redan för 5 Procentslån der häftande Låntagare må kunna erhålla nya Lån i utan rabatt löpande Sedlar, till liquiden af do redan tagna Lånen. Grefve Lilliencrantz, Johan Wilhelm: Då fråga nu är väckt om återremiss till Höglofl. BancoUtskottet, bör jag vördsamt upplysa, det jag för min del icke kan inse någon gällande orsak dertill. Under, läsning af berättelsen om sist öfverståndna revision, erhöll Höglofl. BancoUtskottet anledning att genom Jnstruction till Herr BancoCommissarien Brakel, som till nu förestående revision skulle afresa, meddela föreskrifter och äska närmare upplysning, samt att emedlertid till Riksens Höglofl. Ständer meddela dea underrättelse, som Utskottet varit i tillfälle att inhämta. I BancoUtskottets Betänkande torde, vid närmare granskning, all den åtgärd vara tillstyrkt, som Utskottet, efter så litet utredd kännedom, och utan Domarebefattning, kunde linna lämplig i ett ämne, hvilket i Utskottets tanka icke lärer kunna af Riksens Ständer omedelbarligen behandlas.
243 enskilda jernvägar, men af alla dessa är det allenast 5, som icke gå, och vid sådant förhållande tror jag att en lag i omförmälda rigtning icke skulle vara lämplig. Gå vi dessutom till oss sjelfva, så är det väl sällan sorn man i enskilda familjer kan hvarje söndag låta alla sina tjenstehjon bevista gudstjensten; utan vanligen låter man dem sjelfva öfverenskomma om ordningen att få ledigt, men någon måste alltid vara hermna. Här har äfven blifvit omnämnde de petitioner, som i detta ämne ingått; jag liar också sett dero, men icke funnit ett så be tydligt antal namn under dem att de förtjena afside. Ty då jernvägar sträcka sig på en längd af 17 mil och genomgå provinser, befolkade med hundra tusentals innebyggare, samt då man ändock icke kan upvisa mer än några hundra namn på petitiouerna, så är sådant af föga betydenhet. Vidare har man sagt att dessa lustresor skulle vara så förderfliga och att arbetsklassen derigenom skulle gå sitt förderf till mötes. Denna anm. har redan blifvit vederlagd genom den berättelse, man lemnat om huru det tillgår på södra stambanan. — Jag vill härtill lägga hurudant förhållandet är vid vestra stambanan. Det inträffar verkligen att i Götheborg åtskilligt förekommer, som måhända icke är så ordentligt, ty der utströmma hela massor af menniskor om söndagarne för att lefva i sus och dus. Detta förhållande har likväl nu mera aftagit. En värd talare har äfven nämnt att på Orebro—Hult-banan afgick ett bantåg till kyrkan och sådant har äfven inträffat i Norrland, emedan presten, som predikade i landskyrkan, var omtyckt af allmänheten. Jag tror verkligen för öfrigt att, för att hafva en sann religion, är det icke nödvändigt att hvarje söndag gå i kyrkan. Jag tror att vår Herre talar till oss icke blott genom prestens mun, utan ur allt hvad vi se. Jag tillhör sjelf en tjenstebana, som gör att jag mången dag vistas ute i den fria naturen hela dagen, och jag försäkrar att jag ofta der känt mig mycket närmare det högsta väsendet än under utkörandet af en predikan.
Lån ligger oexpedieradt, äfven som af missförhållandet mellan datum i en skuldsedel och borgen, och tiden, då de belånas, samt i afsigt derjemte, att, så vidt möjligt hade varit, återföra Discont-röreisen till ett mera ändamålsenligt skick, beslöt Directionen, i samråd med Herrar Banco-Fullmäktige, vid forsta halfårets slut 182'], att icke till pröfning och beviljande företaga några ytterligare ansökningar om nya Lån förr, än de då redan bifallne hunnit utassigneras, undantagande endast i det fall, då Lånsökanden tillkännagaf ändamålet vara att med det Lån, som begärdes, infria en annans förfallne och på utsökning beroende skuld hos Verket till motsvarande belopp. Detta beslut blef genom Kungörelse i Allmänna Tidningai De af d. al Juni 1837, samt särskildt med Anmaningsbrefven, Allmänheten tillkännagifvit; hvarefter inga nya Lån till pröfning kunde föredragas förr, än andra Sessionsdagen i följande Septemr ber f}8 Banco DiscontDirect. Berättelse. Ler månad. Samma beslut, flira nied t af enahanda skål, förnyades vid slutet af sistlidit år. Men som afsigten dermed endast för en kort tid kunde ernås, emedan redan första Sessionsdagen, då utlåningen åter börjades, Summan af inkomne Lånansökningar flerdubbelt öfversteg hvad för dagen kunde utassigneras, oell nya uppskof med utassigneringen således genast blefvo nödvändige; så ansåg Directionen vid senaste halfårs slut utan ändamål att dermed vidare fortfara. Emedlertid bar denna Verkets förlägenhet, som snart sagdt tillintetgör den åsyftade nyttan afen Discont-inrättning, der hvar och en på säkra Lånhandlingar borde genast kunna påräkna de biträden, han behöfver, icke kunnat undgå uppmärksamhet vid Verkets revisioner, och särdeles hos senast församlade Herrar Revisorer gifvit anledning till en undersökning pm orsakerna dertill, i ändamål alt åt Högloft. Banco-Utskottet kunna åtminstone lemna någon ledning för utfinnande af medel till förlägenhetens afhjelpande.
•As 6, i anledning af väckta motioner dels om upphäfvande af föreskrifterna rörande tullstämpling af från utrikes orter ankommande varor, samt dels om upphörande af städernas vågoch kaj-afgilter såsom särskilda utgiftsposter; JVs 7, i anledning af väckt motion, om upphörande af ej mindre alla extra afgifter för fartyg, som till tullverkets tjenstemän för extra tjenstgöring erläggas, Prot.-Utdrag den 1 Augusti 1863. 495 än äfven af förpassning för tullfritt gods mellan Svenska hamnar i de fall der sådan nu eger rum; JVs 8, i anledning af väckt motion, om inklareringsoch lossningsrätt för fartyg vid landthamn eller kanalstation, dit de äro destinerade; JVs 9, med anledning al väckt motion, om vidtagande af åtgärder till hämmande af insmugling af Danskt bränvin till Sverige; samt JVs 10, i anledning af väckt motion, om upphörande af den i Kongl. Förordningen den 3 December 1842 bestämda afgift för vägning af inkommande utländskt gods, som, efter vederbörlig tillåtelse, verkställes i eller vid godsegarens enskilda magasin. S. D. Föredrogos och biföl/os Lag-Utskottets Utlåtanden: JVs 44, i anledning af väckt motion, angående tillåtelse för enskilde att anställa särskild prestman för gudstjenstens upprätthållande i orler, aflägsna från församlingens kyrka; JVs 43, i anledning af väckt motion, om rättighet för prestvigd person, att annan till prestembetet inviga; JVs 46, i anleduing af väckt motion, angående folkskolelärares användande i kyrkans tjenst; och JVs 47, i anledning af väckta motioner, angående dels inrättande af en Hofrätt i Hernösand, dels ock Svea och Göta Hofrätters fördelning i flera mindre Hofrätter.
Såväl min aflidne fader som min farbroder voro vid den tiden unga män, illa bevandrade i juridiken, och båda voro öfvertygade om lagligheten af den handling, som godkändes af såväl Bankens Kommissarier, som domaren i orten; ett förhållande, hvilket framstår så mycket tydligare vis-å vis min farbroder, Presidenten, som han visserligen ej annars riskerat att hemula egendomarne, en åtgärd så mycket obehöfligare, som han blott behöft transportera köpet på min far; och således varit fri från allt ansvar i denna sak. Att de kunnat misstaga sig om lagens tydning i detta fall, är ock så mycket ursäktligare, som bland de lagkloke vid den tiden en stor villrådighet förefanns om lagens rätta mening i afseende å klander af jordafång. K. Förklaringen d. 14 Maj 1805 var ej tillräckligt tydlig och vid en stor mängd domstolar ansågs meddelad fasta afklippa all klandertalan.' Först långt sednare, genom utfärdandet af K. Förklaringen d. 17 Dec. 1818, blef till vinnande af enhet i lagskipningen (som orden lyda) »stadgadt och förklaradt med lagens grund och mening öfverensstämmande, att, enär, i stöd af JordaB:ns 10: 1, det klander anföres alt annan mans jord, hus och tomt blifvit såld, skiftad eller förpantad, utan rätter ägares öpna bref eller fullmakt dertill, domaren, om ock upbud och laga stånd eller ock derå grundad fasta mellankommit, icke är deraf betaget att pröfva sådan talan efter Lag ochförekommande omständigheter, då i öfrigt iakttages den tid, Lag och K. Förordntn d. 14 Maj 1805 föreskrifva.» Hvad slutligen Hr Doct:ns insinuationer emot mig i denna sak angår, så erkänner jag villigt, att det är med stor motvilja jag upträder till eget försvar, ty jag har alltid haft och har ännu den öfvertygelse, att ogrundade tillvitelser bäst mötas och lättast afväpnas genom stillatigande. Men då en sådan man, som Hr Doct.
5 Beträffande yrkandet, att dragonliästar måtte antagas äfven då de blott uppnå en höjd af 9 qvarter 2 turn, så får Utskottet anföra, att, genom Kongl Brefvet den 21 Juni 1806 samt General-mönstrings-instructionen den 16 Nov. 18 [c>, det finnes stadgadt, att, vid Lif-regemenlets Dragon-Corps och Skånska Dragon-regementet, hästarne böra innehafva en höjd af minst 9 qvarter 4 turn; och sorn Utskottet, vid sådant förhållande, anser sig icke kunna föreslå någon förändring häri, utan att tillika ingå i pröfning af de militäriska skäl, sorn föranled t nämnde Nådiga stadganden, hvilket torde ligga utom Utskottets åligganden, så får Utskottet, af detta skäl, vördsamt hemställa, att berörde förslag icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Hvad dernäst vidkommer de gjorda framställningarna om upphäfvande af föreskrifterne om Lif-regementets Dragon-Corps och Skånska Dragon-Regementets remontering med hästar af mörkare färger; så, och då Kongl. Maj:t, genom Kongl. Förordningen den 11 Maj 1795, befallt, att vid Skånska Dragon-regementet endast svarta, svartbruna, caslanieoch mörkbruna hästar få antagas, samt genom Kongl. Brefvet den 6 April 1813 i Nåder föreskrifvit, att vid Lif-regementets Dragon-Corps endast hästar af mörka färger skola antagas, och således hvarken hvita, grå, skäckar, eller gula, ej heller sådane, som hafva ljus mahn och sehweif, och då Kongl. Mai:t dessutom, under d. 4 April i835, afslagit Rikets Ständers underdåniga anhållan i nu ifrågavarande ämne, med Nådigt tillkännagifvande af de militäriska och öfriga skäl, som föranledt det Nådiga afslaget, anser Utskottet, som för sin del gillar dessa skäl, sig ej böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till berörde framställningar.
Till betäckande af den i anslaget uppkomna brist, har lån upptagits, som dock ansetts kunna efter hand återbetalas med skolans egne tillgångar. 20) Dessa skolor äro fördelade i Maria, Catharina, Jakobs och Johannis, Ladugårdslands och Adolf Fredriks församlingar. 21) Under sommaren 1857 flyttades skolan från huset N:o 2 vid Brunkebergs torg till huset N:o 39 vid Mäster Samuelsgatan. Vårterminen 1858 lemnades första gången tillträde till undervisningen för ett mindre antal qvinliga elever, hvilka åtnjöto undervisning samtidigt med de manliga eleverna, i den mån lärarnes tid medgaf, hvilket förhållande skolåret 1858—1859 fortfor, men till höstterminen 1859 blef undervisningen äfven för de qvinliga eleverna fullständigt organiserad, genom anvisande af särskild undervisningstid, lärarekraft och en del, för dessa elever, särskildt införde undervisningsämnen. På grund af Kongl. Brefvet den 23 September 1859 och Kongl. Kommerse-Kollegii skrifvelse den 8 Maj 1860 blef skolan den 18 i samma månad af Svenska Slöjdföreningen öfver lemnad till dess nuvarande Styrelse, och erhöll skolan den 21 December samma år af Kongl. Maj:t i nåder fastställde stadgar. Lärarnes antal har under åren 1856—1860 blifvit ökadt från 17 till 20, lärjungarnes antal ökadt frän 343 under vårterminen 1856 till 752 under vårterminen 1860; antalet timmar i veckan, under hvilka undervisningen pågår, ökadt från 42^ till 55. Bland nyinförde undervisningsämnen må nämnas: Maskinlära och Skeppsbygguadslära med ritning för manliga elever; Kartritning, Textning, Mönsterritning, Färgläggning, Blomstertillverkning, Tillverkning af papparbeten samt gravyr å sten, trä och metall för qvinliga elever. Skolans ordinarie inkomster utgöras af: Stockholms stad. Fattigvårdsoch barmhertighets-inrättningar. 31 Rörande Fattigvårdsoch Pensionsanstalter samt andre barmhertighets-inrättningar meddelas följande upplysningar:
I likhet med Ludvig X V L s Frankrike utmärkte sig Gustaf I I I Sverige för lättsinne och ytlighet, hvilka fel till viss grad skämde bort det fina umgängesvett, för hvilket den tiden förvärfvat rykte; men man borde haft rätt att vänta, att detta skulle framgått renadt, förädladt och allvarligare ur de hemsö- kelser, snm drabbade äfven oss svenskar, » se ' n Gustafs sol gått ned i blod ». Huru denna artighet än var till sin verkliga halt, hade den till sin bättre del bort få lefva kvar ibland oss! Fransmännen måtte på intet vis kunna anses arriererade, därför att den nu omordade egenskapen ingår, kan man nästan säga, som ett grundelement i deras nationalkaraktär; kanske just den utgör det folkets hemliga tjusningskraft. * * * Mormors mor, som sitter öfver mitt skrifbord, klädd i robrond af grön sidensars, med mouche på kinden och pudradt hår, smålog, som j a g tyckte, mildt och gillande, då jag nyss såg upp till henne från min skrifning. Det gladde mig så mycket mer, som jag vanligtvis har liksom en förnimmslse af, att hon med mindre välbehag ser sin dotterdotters dotter doppa så mycket i bläckhornet. KanOtto Lindvalls Sy1o©lXÖrslaa.XLCaL©l H a m n g a t a n 14, ske var det till och med just hon, som inspirerade mig denna gång. Men det är svårt att skrifva alla i lag, och jag är nästan rädd, att Iduns nutida läsarinnor i dess ställe rynka smått på näsan. Piano. Af Amalia Fahlstedt S kuset, där jag bodde, hade goda trossbottI nar och tjocka väggar, och jag lefde i ^ * ett harmoniskt och stämningsfullt förhållande till mina grannar, om hvilka jag på sin höjd visste, att de hade piano. Det var eftermiddag, och jag satt lutad öfver mitt arbete; allt var tyst omkring mig. Plötsligt träffades mitt öra af några dofva toner, liknande aflägsna klockljud. Men de växa ut och taga snart tydlig gestalt af en etyd, spelad på ett piano någonstädes i huset.