Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Collegium till följd häraf upprättade och hvars belopp uppgår till 2,900 R:dr Banco, blef under den 27 Februari sistlidet år i Nåder gilladt. De af Kongl. Maj:t till öfverseende af 1835 års räkenskaper förordnade Revisorer hafva, jemte förmälan, hurusom, i anseende till de under sednare åren på Gamla Ull-Diseontfonden anvisade betydlföa utgifter i och för fårafvelns och ullculturens befrämjande i Riket, Fondens capital-behållning år från år i ganska väsendtlig mån minskats, så att, extra utgifter och ersättningar oberäknade, de bestämda gravationerne betydligt öfverskjöte inkomsterne, den tidpunkt' icke syntes vara aflägsen, då Gamla Ull-Discontfonden icke mera ägde några till gångar att betäcka de på samma fond anvisade årliga utgifter, hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, att, under förutsättning, att Manufactur-Disconten befriades från anslaget tili Technologiska Institutets underhåll, Gamla Ull-Discontfonden måtte med Manufactur-Discontfonden sammanslås och de af den förra fonden hittills bestridda utgifter i aflöningar m. m.. af den sednare för framtiden öfverlagas, hvilken förening af fonderne bemälde Revisorer ansett desto mera lämplig, som ej allenast de i och för en så vigtig industri, som Uilculturen, nödvändiga kostnader icke syntes främmande för den till näringarnes befordran anslagna Discontfond, utan ock det särskilda bokslutet för Gamla Ull-Discontfonden derigenom hiefve öfverflödigt. Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande har Kongl.
Lät man den slicka barnets ansigte eller den lilles hand klappa dess rygg, fick barnet hundens goda egenskaper och särskildt ett godt läkhull. Äfven hästen ansågs lyckobringande. Men det hade sin svårighet att sätta barnet i beröring med en sådan. I Skåne brukade man likväl ännu i detta århundrade, att, om det fans ett föl i huset, hemta in det i stugan, hvarpå den nyfödde sattes upp på dess rygg. Alla hästar, barnet sedan red på, skulle då trifvas väl. Desutom var det af vigt att hålla allt hvad kattor heter borta. Katten förde olycka Den nyfödde. med sig, rörde barnet vid en katt, blef det sjukligt, » om den också endast kröp under Några bilder från forna dagar. dess vagga, så kunde ingen veta, om den ej förut rört vid en likkista och kunde förderfva barnet för lifstiden genom att gifva det böjeldet enligt skick och sed gick till förr i verlden, se till att blifva en mara. » då en ung verldsborgare blifvit född. D e Barnets första drägt var förr i verlden små anteckningar, vi här nedan delgifva, bemycket trång och obeqväm, en verklig svepröra olika tider och folk, men skildra egentning. Mycken vigt fastades vid, att dess ligen skick och bruk i de skandinaviska länhufvud var väl täckt. derna under 14- och 1500-talen. Likväl ansåg man, att kläderna borde vara Till barnets födelse har ett stort antal kalla. Enligt ett arbete från 1847 om folkqvinnor samlat sig på stället. Hos adeln lifvet i Skytts härad i Skåne heter det: » barvoro de qvinliga slägtingarne inbjudna, ofta nets första linda skall värmas på förstugulångväga ifrån, att öfvervara den väntade dörren, så fryser det aldrig ». tilldragelsen. Hos bönderna kom allt hvad I Tyskland var det en gammal sed att grannqvinnor hette för att hjelpa — i Danför ett ögonblick lägga barnet naket ned på mark ansågs 1561 trettio hjelpande hustrur golfvet, hvarigenom det ansågs blifva härdadt. vara ett lämpligt antal.
Diskonternas utredning kommer att fortfarande besörjas likasom hittills, anse Revisorerna dessa räkenskaper, hvilka äro uppgjorda elter e/i vid Diskont-utredningens början antagen form, framdeles böra föras på ett redigare och enklare sätt, hvilket Revisorerna alltså få tillstyrka. 1 afseende på den olikhet, som förefinnes emellan de i ofvanberörde Utlåtande uppgifna summor och här nedan upptagna belopp, som Diskonternas skulder vid slutet af år 1889 ulgjorde, hafva Revisorerna trott sig böra meddela den upplysning, att de förra blifvit hemtade från de till Stats-Utskottet aflemnade, endast förslagsvis uppgjorda beräkningar; hvaremot nedanstående summor äro tagna ur de för åren 1889 och t84o afslutade Hufvudböcker och således med verkliga förhållandet öfverensstämmande. Götha Kanal-Bolags f. d. Diskontverks lånefordringar utgjorde i Götha Kanal kapital, den t Januari 1889, ett belopp af R:dr 351,536: t3. 1 '. Under år 1889, afbetaltes å lanesamt kapitalen R:dr 2,124: 32. 3. inkomster hvarjemte afskrefvos 19,934: ' 4- 6 Således utgjorde hela förminskningen under året 22,o58: 43- 7• och det återstående fordringsbeloppet vid årets slut R:dr 329,477: i8. 4- Under år 1840 ulgjorde kapital afbetalningar 2. samt afskrifningar „ 179,789: i4- ']• således hela förminskningen 181,476: 87. 9. hvarigenom återstående kapitalbeloppet af fordringarna, den 3i December 1840, uppgick till Transport
St. på annat sätt visa än derigenom, alt de å sin sida lemna något understöd åt inrättningen. Denna inrättning kan visserligen utan dylikt understöd fortfara och ega bestånd, sä länge den nuvartde stiftaren lefver; men denne man är åldrig, och om lian faller ifrån, så vore det i sanning för södra Sverige en förlust, om institutets verksamhet måste inskränkas eller uphöra. Jäg vet visserligen, att hvad jag för denna del af Sverige yttrar, anses vara partiskt; men jag har likväl trott det vara min pligt och min skyldighet, att här yttra min tanka derom, och anhåller vördsamt, att Ståndet ville deråt skänka sin opmärksamhet, öfverlemnande åt Ståndet att bestämma i hvilken form detta anslag må lemnäs. Hr Adelborg: Råby räddnings-institutet, hvilket, i så många år, icke allenast gjort nytta i sin ort, utan äfven vidsträcktare omkring densamma, framställer en idé för unga brottslingars förbättring, hvilken på sednare tider blifvit antagen såsom riktig i nästan alla civiliserade länder. Frankrike, Eogland, Tyskland, Schweitz m. fl. hafva s. k. jordbruks-kolonier, i hvilka yngre förbrytare uptagas, för alt, aflägsnade från stadslifvets lockelser, under inverkan af den lugnare stämning, som arbete i fria luften medför, och med öfning i ett yrke, som öfverallt föder sin man, göras lämpliga, alt såsom nyttiga menniskor åter ingå i samhällslifvet. Dessa landtliga korrektions-anslalter hafva öfverallt visat sig vara af mycken nytta, och detta system blifver med hvarje år mera allmänt. Räby är en stiftelse af enskildt man, samt helt och hållet till sin fortgång beroende af hans upoffringar. Denne ädelmodige menniskovän är nu vid hög ålder, oell torde efter naturens ordning ej hafva manga år qvar af sin jordiska vandel. Har man rätt alt förvänta, att han till förmån för denna inrättning, och lill mehn för efterlemnade barn skall testamentera sä mycket, som kan behöfvas till dess framtida underhåll? Om så ej är, bör raan riskera, all denna nyttiga anstalt, ännu den enda i vårt land af detta slag, uplöses lill följe al bristande tillgångar?
Som, enligt hvad utredt blifvit, staten icke tillskyndas någon förlust genom det föreslagna utbytet af ifrågavarande hemmansdelar, hafva Rikets Ständer, med afseende jemväl å det dermed åsyftade nyttiga ändamål, godtfunnit att under ofvanberörda vilkor dertill samtycka. Hvilket, till svar å E. K. M:ts i ämnet allåtna nådiga proposition, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 1 Mars 1851. 36 Expeditions-Ut skottets Förslag till und. Skrifvelse, A.-o 28. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Febr. 1851. Preste-Ståndet den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 Bonde-Ståndet den 1 Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Majtls nådiga proposition angående reglering af vissa krono-fsken. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 45.) S. A. K. Uti en till Rikets Ständer, under den 15 November sistlidet ar, aflåten nådig proposition, liar E. K. M:t behagat tillkännagifva att, sedan Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständer hos E. K. M:t i underdånighet dels anmält, hurusom, af anförda skäl, Rikets Ständer för sin del beslutat, att, med undantag af de större lax-fiskena, alla öfriga kronan tillhöriga, utarrenderade fisken, efter det ränta, lämpad efter förut erlagdt arrende, blifvit dem åsatt, skulle, i den män de om dem afslutade arrenden upphörde, på auktion tili den högstbjudande under skattemannarätt försäljas, dels ock anhållit, att, derest några fisken skulle vara af den dåliga beskaffenhet, att de icke kunde till ränta skattläggas och köpare dertill erhållas, E. K. M:t täcktes till Rikets Ständer framställa nådig proposition, huru med sådana fisken borde förhållas; så hade, efter vederhörandes hörande och sedan en af E. K.
När man i en så vigtig fråga, som förslag till förändring af vår grundlag i sin helhet, kan tillåta suppleanter ögonblickligen inträda, för att rösta; sä ser jag icke något skäl, hvarföre R. o. Ad. nu skulle söka afböja mitt förslag, som icke sätter i fråga annat, än att suppleanten skulle inträda först då, när den ordinarie ledamoten hos ordf. anmält, att hinder för honom mött att infinna sig under en viss tid uti Utsk. Sådant är milt förslag och detsamma har också af Hr von Hartmansdorff blifvit i det närmaste godkändt. Ordf. lärer icke eller kunna vägra en suppleant inträde i Utsk., då han genom prot.utdr. från sitt Ständ visar, att han blifvit dertill vald, och då en ordinarie ledamot anmält förfall. Alt välja suppleanten på förhand, är icke något nytt och kan icke förvägras. 100 Den 7 Augusti. Jag tror, att förslaget är af vigt och visar en nödig uppmärksamhet mot de andra Stånden, hvarföre jag anhåller, att min motion måtte remitteras till Ridd.Ulsk., för att i sammanhang med hvad jag anfört komma under öfverläggning. Frih. Cederström, Anders: Lika med Hr Prytz och Frih. Hamilton tror jag för min del, att delta förslag är så väl grundlagsvidrigt som skadligt. Grundlagsvidrigt är det nemi. såvida som det är afsedt att genast träda i verkställighet, emedan den antagna Ridd.Ordn. icke kan ändras utan Konungens tillstånd. Om denna motion skall blifva grundlagsenlig, måste den derföre sä ställas, att detta tillstånd icke behöfver tagas i beräkning. Jag tror, att motionen är skadlig, derföre att derigenom kunde ledamöter inkomma i Ulsk:n, som icke ägde någon kännedom om de ärenden, som deruti behandlats. Det är dessutom icke nog att inom Utsk:u göra en enskild förbättring, derigenom att hvilken ledamot som helst kunde få ledighet och blifva ersatt af en annan, så länge den bristen i vår grundlag finnes, att man icke i Ulsk:n får välja ordf., utan den främsta ledamoten på Riddarhuset är dertill sjelfskrifven.
LVU. E. 3. — i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga framställning till Rikets Ständer om beviljandet af särskilt anslag till FörsvarsVerkets iståndsättande. XLIV. B. 3q3. XLVI. 292. XLVIII. A. 43, .24. LI. E. 63. — så väl i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition angående jemnkning i grunderne för Recognilionsskogarnes skattläggning, sorn i väckt fråga 0111 åtgärds vidtagande till påskyndande af ännu oskattlagde Recognitions-skogars skattläggning. XLIV. B. 3q3. XLVIII. A. i8j. LVIII. U. 54. E. no. —r i anledning af väckt fråga om skattemannarätt till alla å Recognitionsskbgar, i följd af 1811 års Kongl. Författning, utbrutne hemman och lägenheter. XLIV. B. 393. XLVIII. A. 182'. LVIII. U. 54. LX. A. 168. — i anledning af väckt motion om upphö - 5l2 rande af dagsverks-skyldigheten under Sandby Kungsgård. XLIV.B.3g4. XLVIII. A. 182. SlatsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i frågan angående af Marstrands stad sökt ersättning för utgjord inqvartering. XLIV. B. 3L. Å. 111. LXIV. A. 90. LXV. B. 324. A. 43r.
Samme talare uptog visserligen på f. m. en del af de gjorda anmärkmna till besvarande, men han förbigick en, som likväl är förtjent af upmärksamhet, den nemi., att ingen må öfvergå till annat religions-samfund förr än han upnått myndig ålder, emedan derförinnan ingen får inlåta sig i andra afhandlingar. Detta är väl så mycket riktigare, som öfvergång till annat religions-samfund är den vigtigaste afhandling, hvari en menniska kan inlåta sig; och denna åsigt har varit delad af Högsta Domstolens ledamöter, t. o. m. af de liberalaste. Afven har jag anmärkt, att genom tillägg af några ord i 2 § den der utstakade ansvarspåföljd blir utan praktisk tillämpning. Dessa ord äro: till de enfaldiges förledande utspridas. Vid de gemensamma mötena har jag visat olämpligheten af dessa ord, hvilka alltså böra utgå. Emot 3 § har jag anmärkt, att landsförvisnings-straffet icke blifvit infördt i denna §, hvilket är så mycket oriktigare, som proselytmakeriet kan utöfvas af utlänningar, och vilja de icke uphöra dermed, böra de förvisas Riket. Vid i § har jag erinrat, att enligt första förslaget skulle, otn den ena makan öfvergick till en annan religion, barnen upfostras i den rena Evangeliska läran; men efter sednare förslaget är medgifvet, att de må upfostras i en annan. Den värde talaren' har jemväl anmärkt, att, i afs:de på Regeringens underlåtenhet att höra Högsta Domstolen i lagfrågor, jag skall hafva sagt, att äfven jag, såsom ledamot i LagUtsk. deltagit i behandlingen af lagfrågor, hvari Högsta Domstolen icke varit hörd innan de blifvit till R. St:r öfverlemnade. Detta är ett misstag. Jag sade endast, att dä man påstått, att det varit en lång praxis att så förfara, är det möjligt att så tillgått under den tid jag var ledamot i LagUtsk., och då är detta ett förbiseende af mig.
Direktionen emottaga det meddelande, att af Direktionens ledamöter Herr Ofverste-Löjtnanten Leijonancker, med hvilken Herr Expeditions-Sekreteraren von Printzencreutz, Herr Ofverste-Löjtnanten Tornerhjelm, Herr Kammarherren Friherre Cederström och Herr Ofverkammarherren Grefve Lewenhaupt instämde, var af den mening, att, vid jemförelse mellan de för ordnande och bebyggande af Riddarhusets gård af Professoren Scholander uppgjorda ritningar och kostnadsförslag, det förslag, hvilket omfattar gårdens hägnande medelst ett högt å granitsockel upprest bronzeradt jernstaket, gårdsplanens afjemning, grusning och planterande med träd samt uppförande af tvänne mindre paviljonger å tomtens nordvestra och nordöstra hörn, hvaraf den ena skulle iuredas till Vaktmästareboning och den andra inrymma Riddarhusets vedförråd, då vindarne under de höga taken kunde begagnas till förvaring af gamla handlingar m. m., både vore det för utseendet fördelaktigaste och det som föranledde den minsta ekonomiska förlust; hvaremot det andra alternativet eller byggandet af tvänne flyglar långs gårdens sidor vinkelrät mot Riddarhuset för att inredas till boningsrum, uthus och magaziner, både blefve vanprydligt och vore i linansielt hänseende sämre beräknadt. Det förra förslaget upptoge nemligen en sammanlagd kostnad af 71,233 Rdr 10 öre Rmt hvarå årliga räntan å 5 proc. utgjorde omkring Rdr Riddarhus-Utskotteta Utlåtande JW 6. 7 3,560 — då det sednare förslaget erfordrade en utgift af 221,272 Rdr 60 öre hvaraf räntan k 5 proc utgör omkring 11,063 Rdr. Äfven om de våningar i de flya flyglarne, som lämpade sig för uthyrning, beräknades till en inkomst af 6,000 Rdr i stället för de i kostnadsförslaget beräknade 4,100, blefve ränteförlusten ändock omkring 5,000 Rdr årligen, för att ej taga i betraktande svårigheten att anskaffa ett mer än tre gånger större bygguadskapital.
Vådan deraf behöfver ingen särskild bevisning, den har tillräckligt visat sig vid föregående realisationer och dithörande andra dylika finansoperationer. Bankens styrelsesätt genom fullm. från alla fyra RiksStm är i hög grad otjenlig. Om en sådan Direktion också skulle hafva tillräcklig insigt, kan den likväl omöjligt hafva den enhet och kraft, som behöfves till ett sådant penningverks styrelse. Helt annat vore om äfven enskilda aktieegare, i likhet med lörhållandet i de flesta främmande Statsbanker, uptoges i Svenska Riksbanken. Aktieegare, hvilka naturligtvis ej kunde bindas att inom vissa samhällskathegorier taga Direktörer, skulle troligen upsöka passande personer, att sköta Bankens affärer. Genom uptagandet af enskilda aktieegare i Banken, skulle Ständernas godtyckliga makt öfver densamma uphöra; och den kunde då ställas, likt alla andra penningeinrättningar, under allmän lag, — hvilken åtgärd troligen skulle stegra dess kredit så inomsom utomlands. Det torde numera inses huru vådligt för Bankens rörelse och bestånd det är, att, vid sidan af densamma, upkommit andra Banker med sedelutgifningsrätt. Då dessa Banker icke äro skyldiga att med klingande mynt utan med Riksbankens sedlar inlösa sina egna assignationer, äro ju dessa blott myntrepresentativets representativ. Oaktadt all den säkerhet, som dessa Bankers organisation erbjuder, och som gör omöjligt att icke till slut och i alla möjliga händelser deras sedlar till sitt fulla belopp blifva inlösta, är det likväl klart, att dessa ej äro ett verkligt mynt och att de sålunda bidraga att uttränga detta ur landet. Förut har omnämnts det inflytande silfvervalutans minskning i Riksbanken har på indragning af Privatbankssedlarne. En förökning i silfvertillgången verkar i omvändt förhållande. Den föranleder, för att använda en algebraisk term, en dermed i qvadratiskt, förhållande stående ny sedelemission med deraf följande öfverspekulation, ökad förbrukning och onaturlig utveckling af handeln, samt, i följe deraf, åter underbalans i vår handel med utländningen m. m. j således åter uttagning af silfver, strypning m. m., allt skiftesvis.
Träder nu derjemte, som är alt förmoda, Riksgälds-kontoret upp som låntagare, och derigenom väcker till lif en betydlig, men till större delen död sedelmassa, så inträffar lätt hvad man i England kallar en run på Banken. Min mening kan ingalunda vara, att Banken i behofvets stund icke skall bispringa staten, men lian gör detta vida kraftigare genom att bevilja staten ett starkt kreditiv, hvarigenom statens låneoperationer betydligen kunna underlättas, och staten sålunda kan negotiera sina lån mot vida billigare ränta än utan ett sådant kreditiv. Derigenom att man på förhand lägger embargo icke allenast på alla Bankens öfverskott utan på äfven något derutöfver, för - Iian k o - Ul s ko lie U Memorial, JYi 2!’. 21 svagar raan Banken och sätter den ur stånd, att i nödens stund gifva staten ett kraftigt handtag. På grund af hvad jag i första delen af denna min reservation utredt, kommer jag, .ehuru på annan väg, till samma resultat, som minoriteter! inom Utskottet, att nemligen Banken ej kan till statsverket afstå mera än 1,800,000 B:dr. Deremot anser jag det tern ligen likgiltigt om de nu öfverlemnas genast eller med en tredjedel vid slutet af hvartdera åren 1854, 1855 och 1856. i öfrigt instämmer jag hufvudsakligen i de af Doktor Björkman i dess reservation uttalade åsigter. af Herr Indebetou, C. G. Mot det beslut, hvaruti Utskottets majoritet med m öfvervägande röst stadnat, att tillstyrka Rikets Ständer, att till statens allmänna behof aflemna hela den nu upplupna disponibla Banko-vinsten med 900,000 R:dr årligen vid slutet af hvartdera åren 1854, 1855 och 1856, nödgas jag mig reservera. Derjemte bestrider jag det i Betänkandet såsom skäl för en sådan tillstyrkan förekommande yttrande, »att icke någon del af den nu upplupna disponibla »Banko-vinsten erfordras för Bankens konsoliderande».
Utbyte af maJeuleradt stämpelpapper. l:o Utbyte af makuleradt stämpelpapper tillätes, när det är synbart, att missskrifning eller annan orsak vållat dess obrukbarhet, samt det blad, hvarå stämpeln är satt, finnes ostympadt. Härvid skall likväl för papperet betalas 3 öre. 388 Expeditions-Ulskotlets Färsing till underd, Skrifvelse N:o 127. Samma stadgande galle äfven rörande stämpelpapper, hvarmed skuldsedlar vid inteckningar, till låns erhållande ur Rikets Ständers Bank eller publika kassor, varit belagda, då med vederbörandes betjg styrkes, att ansökningarne derom blifvit afslagne samt att skuldebrefven af sådan orsak blifvit öfverkorsade. 2:o Påtecknade beläggnings-stämplar och underskrifna expeditioner må dock icke till utbyte emottagas, innan orsaken till deras obrukbarhet blifvit behörigen styrkt och intygadt är, alt lösen för dem icke erhållits, samt att de icke varit för ändamålet begagnade. Äfvenså må Kongl. Maj:ls Befallningshafvande, efter det makuleradt stämpelpapper i Lands-kontoret undergått granskning, förordna ej mindre om det utbyte af dylikt stämpelpapper, som författningsenligt finnes böra ega rum, än ock om detsammas afförande i räkenskaperna, vid hvilka det makulerade slämpelpapperet skall biläggas, för att åtfölja till Kammar-rätten; börande emellertid stämpelpapperet i försäljningsmännens räkningar under behållningen af slämpelpapper upptagas. Det makulerade siämpelpapper, som af redogörare och försäljningsmän inom hufvudsladen emoltages, skall i Stats-kontoret granskas och, jemte den general-räkning, som af Slats-kontoret upprättas, till Kammar-rätten öfverlämnäs.
Hanclels-Societeten i Wisby, att den lika med sökanderne ansåge ön Gottland, genom sitt läge och sina många och förträffliga hamnar, erbjuda fördelar, som, rätt begagnade, torde än en gång kunna göra denna ö till en betydande handelsplats; att Societeten höll före, att, om så beskaffade förmoner, som de ifrågavarande, icke kunde beviljas öns alla eller åtminstone dess förnämsta hamnar, det dock ofelbart skulle vara af det högsta inflytande på öns välstånd, om desamma beviljades en af dem, och att Slitö otvifvelagtigt härtill, genom de natur-förmoner den erbjuder, vore väl passande, hvarföre Societeten icke tvekade att tillstyrka Nådigt bifall å ansökningen; att Societeten likväl ansåg controller nödige, för att förekomma, att det såkallade Slitö-Compagniets åtagande, alt upplåta nödigt utrymme för bosättningar vid Slitö, blefve illusoriskt, samt att derföre, till undanrödjande af all tvekan, ett visst maximum, vare sig af årliga tomtören, till exempel, lika med hvad Kongl. Maj:t och Kronan uppbär af Dess tomter i Wisby, nemligen Sex skillingar banco för etthundrade qvadratalnar, elier ock af motsvarande köpeskilling, torde kunna i Nåder fastställas; att, ehuru Societeten sålunda icke kunnat undgå att obetingadt förena sig med sökanderne i underdånig anhållan om bifall till ansökningen, såsom ländande till förmon för Slitö isynnerhet och hela Gottland öfverhufvud, Societeten likväl utbad sig att få fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet på, hurusom, under förutsättning att det åsyftade ändamålet genom transitooch nederlags-frihet vid Slitö vunnes, det vore af oberäknelig nytta, att icke säga nödvändighet, för de många fartyg, som då komme att besöka Gottland, att äfven hafva en hamn på öns vestra kust, der de vid förefallande tillfällen kunde taga sin tillflygt, och der de, utan att behöfva kring - 12 Allm, Besy,- och Ekon,-Vt skottets Betänkande> N',o 98, segla öen, kunde finna samina fördelar sorn i Slitö, hvarföre Societeten hos Kongl.