Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr 2,800: — - Med en utöfver förra Anslaget „ 1,800: Äskad Tillökning af R:dr 1,000: hvilken, till ungefärligen samma belopp, förut af Tredje HufvudTitelns Besparingar utgått; och som Utskottet anser de äskade Medlen behölliga, så tillstyrkes deras beviljande. 7.0 CornmendantsStaten. K. M:t har i Nåder ansett Commendanterne i Fästningar, samt Gränseoch GarnizonsOrter böra, i stället för de förut å Stat uppförde Löner och serskildt utgångne Tractamenten, erhålla Arfvoden jemte förra Anslagen till Skrifmaterialier och VaktJournaler, samt dessutom behålla innehafde Löner å Stat vid Regementetoch Corpser. Med afdrag af de genom Tractamente och Silfverberäkning uti den föreslagne Staten influtne ojemna belopp, och med nedsättning för Commendanten i Marstrand ifrån 700 R:dr till 600 R:dr, som han förut åtnjuter jemte roo R:dr å Allm. IndragningsStaten till Hushyra intilldess Boningsrum i Kronans Hus för honom blifva att tillgå; har Utskottet ansett dessa Arfvoden böra blifva följande: Förra Lönen eiler Anslag Tractamentet. till ° £ j Arfvode. SkrifSumma Bcsp. Stat. ’ mater Commcnd. i Haparanda 35o. — 20. — 370. —• 200. ■— Gefle och Fredr, skants 200. — 8. — 208. Grisslehamn 35o. — i5. — 365. 45o. Waxholm 45°- — 20. — 4?0- — Transport i35o. — 63. — i4i3. Carlshamn IOO._ i Landscrona ^ j 55o. — i5. — 565. — 365. Marstrand Goo. — 20. — 620. 25o.
Ber dock, det It. o. Ad., innan den beslutar att ett så betydligt ständigt anslag som 106,000 lt:dr skall bevilljas II. K. H. Prins Oscar, måtte lägga på sinnet: att vi för närvarande ega 800 afskedade officerare och underofficerare, hvaraf större delen ega familj, och hvilka vid framskriden ålder befinna sig ett rof för nöd och bekymmer i följd af otillräckliga pensioner och stegrade priser för lifsförnödenheterna, utan att derföre likväl ett enda ord till afhjelpande af detta förhållande förekommit uti de hittills afgifna nådiga propos.; att vi deslikes ega cirka 8,000 afskedade soldater, hvaraf en stor del under anförda omständigheter icke erhålla större underhåll af Slaten än cirka 1 sk. b:co om dagen, utan att ej heller någon dem rörande framställning från Begeringens sida försports; slutligen att farfadren till den unga Prins, som nu anses behöfva ett årligt underhåll af 1 50,000 E:dr R:mt, vid dennes ålder icke egde stort mer till sitt underhåll än sin soldatportion och tobaksskilling, hvilket detta oaktadt icke hindrade honom blifva en verkligt stor man, och hvaraf synes att penningar icke erfordras för att framalstra storheten. Tvertom skulle jag vara benägen tro, att om han vid förenämnde ålder egt den ifrågavarande summan såsom inkomst, så hade han icke blifvit hvad han blcf. Frih. Tersmeden, Wilh. Fred.: Under diseussionen hafva någre talare fästat sig vid antalet 106,000 R:dr, såsom upkommet till följd af den i K. M:ts Propos. omnämnda beräkningsgrund för bidragets fördelande mellan de båda förenade Itikena, och man har klandrat att StatsUtsk. till följd af nämnda fördelningsgrund föreslagit denna summa. Hvad först beträffar fördelnigsgrunden, så har Utsk. icke ingått i något bedömande af densamma, utan endast i redogörelsen för den K. Propos. omnämnt den.
Män, begärt en närmare förklaring öfver 'Lagens berörde föreskrift, dertill lemna Mitt Nådiga bifall. Enligt i underdånighet aflåten ytterligare Skrifvelse under den x sistlidne April håfven J funnit, att, sedan Allmänna Brandförsäkringsverket blifvit inrättadt, kan det icke förvägras den, som antingen efter 24 Cap. 5 §. Byggninga-llalken, är skyldig att gifva Brandstod, eiler uti serskild inom Häradet eller Socknen afslu• fad Brandstodsförening ingått, att, ' om han för sig ansåg förmånligare, uti nämnde Allmänna Verk försäkra större eller mindre del af den vid Konungens Nä/liga Tal. ■ 357 Hemmanet eller egendomen varande åbyggnad, hvaraf blefve en följd, att Hemmanseller Egendoms-innehafvare, när han begagnat denna anslallt, och tagit försäkring å hela ibyggnaden öller någon del deraf, icke vidare är pligtig att fullgöra hvad berörde §.. föreskrifver, men deremot Icke eller berättigad till den ersättning för afbrände lius, sorn nästföregående 4 §. utstakar, och att han äfven eger för sig öppet att frånträda den. brandstodsförening, hvari han förut Jean vara delegare; dock, sorn i Allmänna Brandförsäkrings-Verket icke lemnäs försäkring å lösegendom, men sistnämnde 4 §. förmår, att Hemmansåbo, vid timande eldskada, skall njuta ' ersättning för bortmistad Säd, Foder och den Boskap, som till gårdens bruk tarfvas, hvarom ofta L Brandstod»-föréningarne öfverenskommes, borde denna rättighet för ifrågavarande Hemmansoch Egendoms innehafvare, likasom hans motsvarande skyldighet, att, i jemlikhet dermed, deltaga uti gäldandet af en sådan lösöre-ersättning till andre brandskadade, oförändradt bibehållas, så vida sådant icke vöre stridande emot träffade och stadfästade brandstodsföreningar; äfvensom något hinder derigenom icke uppstod för de öfverenskomtnelser till dylik förening, som hädanefter kunde ingas , dervid Vederbörande egde tillgodonjuta den frihet och den oberoende rätt, som i Kongl.
Till följd af denna osäkra grund hade den yttre delen af pålverket genom tryckningen af byggnaden fått en stark lutning utåt och hela grundmuren klufvit sig långs vestra gafveln, så att en från sydöstra till nordvestra hörnet genomgående spricka af ända till 6 tums vidd fanns. Ett jernankare af 6 qv. tums genomskärning var afsprunget. 2:o. Från nordvestra hörnet till inemot trappan på gårdssidan var äfven muren klufven, så att sprickan emellan murdelarne på vissa ställen uppgick ända till 4 tum. Utom förutnämnde allmänna fel i grundens beskaffenhet, lanns dessutom under grundmurarne till denna del af byggnaden 2:ne gamla fartygsvrak, hvilka ej pålningen genomträngt. Hela vttermuren hade gifvit sig ut, öfre delen mest, och förlorat sitt lodräta läge. Följden häraf var, att alla de ankare, som inlagts under golfvet i Riddarhussalen, dels sprungit utaf och dels slitits ur sina fästpunkter i golfbjelkarne ända till 4 turn De mellanväggar, som stiita till denna yttervägg, voro mycket sönderspruckna, serdeles den intill Sekreta Utskottsrummet belägna. Denna högst farliga sättning observerades innan grunden under denna del af byggnaden på något sätt vidrörts i och för reparationsarbetets fortgång, hvarföre ytterväggen mot gården medelst starka keit ingar förbands med morarne mot torget, för att om möjligt hindra skjutningen, tills grunden hunnit omläggas. 3:o. Mot torget och öster om hufvudtrappan stod en stor del af grunden på ett gruslager af 6 å 8 löts mäktighet, hvarunder ett 12 å 16 fots lager af serdeles lös lera befanns. Grunden hade till följd af denna ringa bärighet svigtat och brutit sig. 4:o Nordöstra hörnet var, hufvudsakligen genom murverkets dåliga beskaffenhet, mycket krossadt och stora sprickor till följd deraf uppkomna i de närliggande murarne, serdeles på östra gafveln. Under byggnadens midt befinner sig en grusås, som starkt lutar både åt öster och vester. Då grundläggningen ingenstä - 29 des på sidorne nedförts till fast botten, måste byggnaden bryta sig på denna ås.
Ingen armée kan anses väl utrustad och i sina operationer oberoende af de hinder, vattendragen förorsaka, om den icke är försedd med ett förråd af ordent - Stats-Utskottets Memorial, JST:o 150. 11 liga krigsbryggor, jemte i broslagning öfvade trupper 5 dessa bryggor äro pä förhand tillredda till alla sina delar oell åtfölja arméens alla rörelser. Med en hastig sammansättning förena de ali den styrka och bärighet, som fordras för öfverförandet al arméens tyngsta fordon; de utgöras vanligen af pontoner såsom underlag, men i sednare tider hafva ock derjemte blifvit använde ett slags bockar, som kunna begagnas på ända till 12 ä 14 fots djup och oberoende af bottnens ojemnhet. För att öfver en strid ström slå en pontonbrygga, erfordras blott en timmas tid för en längd af 340 fot, men äfven denna tid kan understundom vara längre, än man har att påräkna. Man kan då sammankoppla 3 å 4 pontoncr, göra dessa brodelar Färdiga på något För fiendens åsyn undandraget ställe, till exempel uti en biflod eller bakom en holme, sedan framföra kopplen till broslagningsstället, och nästan samtidigt Förena dem till brygga. På ännu kortare tid kan en öfvergång beredas genom att göra hela bryggan Färdig vid ena stranden och svänga den öfver till den andra; men till dessa manövrer fordras utmärkt väl öfvadt manskap. En bland de märkvärdigaste bland flere dylika broslagningar är Napoleons öfvergång öfver Donau efter bataljen vid Esslingen, natten emellan den 4 och 5 Juli 1809. Bryggan hade 545 fots längd; den sammansattes bakom en holme och nedfördes till broslagningsstället kort före den tid, då trupperne skulle gå öfver, För att ögonblickligen derefter anfalla Öslerrikarne. Kl. 11 kom Napoleon, åtföljd af General Bertrand, att gifva befallning om öfversvängningen; kejsaren frågade pontonnier-befälhafvaren, huru lång tid han dertill behöfde; denne svarade ”en ijerdedels timma;” — ”jag ger er fem minuter, Bertrand er klocka” återtog Napoleon.
Några här och der uppsökta anledningar till anmärkning, är det enda jag ämnar tillåta mig, och jag har dertill valt de föremål, sorn i allt fall synts mig förutsätta den största skiljagtighet i opinionen. 502 Den 14 Juia, Utskotten afstyrka Realisationen. De grim; der på hvilka denna mening hvilar , äto omständeligen utvecklade; de stå öfver allt att upptäcka, de utgöra så till sägande, Betänkandets quintessens och arbetet skulle med ea kortare benämning kunna kallas Stat3- och BancoUtskottens Betänkande emot Realifationtn. Intet klander kan med rättvisa drabba denna syftning, betragtad i sin första grund, som är deras upprigtiga öfvertygelse , hvilka densamma uppfattat. Jag högaktar hvarje sätt att dömma , som öfvertygelsens innerlighet tilldanat. Men för min del hade jag af allt hjerta önskat möjeligheten af Myntvärdets bestämmande: jag hade trodt och tror ännu grundorsaken till det öfverklagade onda ligga uti Värdsmätarens vacklande och merendels fallande egna värde; jag hade trodt och tror ännu , att den stora Samhällsprincipen, äganderättens betryggande, ju förr dess heldre kräfver denna åtgärd, som af ingen annan fullkomligen kan ersättas; men jag seglar icke emot strömmen , jag kämpar icke emot omöjligheten. Denna omöjlighet , må hända blott ögonblickets, skulle jag likväl vilja härleda , icke så egenteligen ifrån de af Utskotten uppgifna skäl, dem jag för öfrigt lemnar i deras värde , utan ifrån den så väl inom som utom Riksens Ständer emot Realisationen uppstigna Opinion , så framt denna verkeligen kan anses vara den allmänna. Realisationens framgång bör nödvändigt vara ett verk af förtroende, ej blott hos några, utan hos den öfvervägande mängden; detta verk skulle gradvis försvåras med af det ökade an* Den 14 Julii, So5 tal röster som deremot låter höra sig': den blefve overkställbar vid en allt för stark sinnenas delning, vid en alltför stor skiljaktighet af tankar.
Riksdag aflåtne Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof har framställning jemväl blifvit gjord angående afskrifning eller ersättning, dels för åtskilliga under åren 1838 —1841 å Inkomst-titlarnes öfverskott anordnade förskotts-summor af tillhopa 18,051 R:dr 42 sk. 6 rist., dels ock för andra, till ett sammanräknadt belopp af 15,993 R.dr 28 sk. 3 r:st. uppgående, utgifter, hvilka Kongl. Stats-Contoret åren 1841 och 1843 af under bänder hafvande medel bestridt; varande specifika förteckningar å samtlige ofvanberörde utgiftsposter bilagde Kongl. Majlis Nådiga Proposition; och får Slals-Ulskottet uti delta ämne nu afgifva följande utlåtande. På öfverskotten å Stats-verkets inkomster anordnade medel: l:o. Dä, för bestridande af nämnde utgifter, serskilde medel icke funnits anvisade, samt det iagltagne liqvidations-sättet från 1841 och 1843 årens Stats-revisorers sida icke föranledt någon erinran, så och enär afskrifning af dylika utbetalningar vid föregående Riksdagar medgifvits, tillstyrker Utskottet, att förrberörde fyra poster, utgörande tillsammans 12,126 R:dr 17 sk. 5 r:st., må uti liqvid emellan Stats-Contoret och Riksgälds-Conloret afföras. 4 Stats-Utskoltets Utlåtande , N:0 80. 2:o. Ådömd ersättning till arrendatorn af Pauliströms bruk, 2,339 R:dr 42 sk. 10 r:st. Enligt hvad Kongl. Brefvet af den 26 Octoher 1838 utvisar, har Bergmästaren O. G. Öngren, såsom f. d. arrendator af nämnde jernbruk med underlydande hemman och lägenheter i Calmar och Jönköpings
Jag kan icke godkända Utskrs förslag och har, såsom min reservation äfven ger tillkänna, i Utsk. instämt med motionären, Prosten fagnell. Jag anser all dubbel tjenstårsberäkning böra upphöra, såsom lika ofördelaktig för undervisningen och för kyrkan ; ty det kan icke vara nyttigt för skolorna, att unga män dit ingå, endast för att, så fort som möjligt, åter bortgå till pastorat, och å andra sidan hafva vi äfven sett exempel, huru ringa nytta församlingarna haft af lekmän, som från undervisningsverken gatt till pastorer. Jag tror således, att både skolorna och kyrkan skulle vara belåtna med uppbäfvandet af hela delta befordringssyslem genom dubbel tjenstårsberäkning, helst Konungen i allt fall kan med regala pastorat belöna sådana förtjenta skollärare, som man anser skickliga att ingå i kyrkan. Det är också af vigt för utbildandet af alla inunicipala inrättningar, att pastorerna på landet äro personer, som hafva erfarenhet af sättet för folkets behandling och icke blott äro larda män, till bevis hvarom det torde vara öfverflödigt att åberopa exempel. Emedlertid, om man önskar någon förändring i det närvar, förhållandet, tror jag det vara bäst att bifalla betänk., sådant det nu är; ty en återremiss skulle måhända kunna göra frågan mera invecklad. Jag skall derföre icke vidare påyrka min åsigt för att derpå grunda någon begäran om återremiss; och hvad särskildt angår den anmärkning, en värd ledamot gjort derom, att Utsk. från den högre tjenstårsbe räk- Don 17 Juli c. m. 4*7 räkningen uteslutit lärarne vid apologistskolorna, tror jag, alt detta varit väl betänkt och i öfverensstämmelse med majoritetens grundsats, då man trott sig veta, att dessa äro de minst skickliga att ingå i kyrkan. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag anhåller blott att på de af Hr v. Hartmansdorff anförda skal få förena mig i begäran om återremiss af Oecon.Ulskrs ifrågavar. betänkande. Gr. Cronhjelm, Otto Aug.. Jag tillhör i denna fråga samma opinion som Gr.
Vill i formuläret, dem delvis, ja, äro som till n:r 4 för i denna oss framställa funderingar frågoformidär jidnummer, med antändande synes att, godhetsutdela ål den, som före gång, skett, Ni ej * ifylla kan Ni blott en enda. Och hvem beAlla vet, om - ej just priset! Iduns läkarartiklar. i. Huden och dess vård. Af D:r Arvid Afzelius. (Fort.&lt;.) i Ijed dessa antydningar angående bad och tvättningar har jag sökt visa deras betydelse för att bibehålla en normal hud och S T S S 111 111 3 Handväfda P _ T en frisk hy och i viss mån äfven för att förekomma hudsjukdomar. Men detta är, så att säga, blott den yttre sidan af saken. Huden är nämligen icke en yttre beklädnad eller ett plagg, som man kan hålla rent och fint blott med tvättningar och andra renlighetsmedel. Liksom man säger: en frisk själ i en frisk kropp, så skulle man nämligen också i allmänhet kunna säga: en frisk hud på en frisk kropp, emedan huden står i ett innerligt samband med och beroende! af de inre organens och kroppens allmänna tillstånd. Hudens vård sammanhänger därför i hög grad med kroppens allmänna hygien. ' Då denna berör en mångfald af faktorer, kan jag naturligtvis ' med det begränsade utrymme, som. här står mig till buds, blott antydningsvis beröra detta stora och. ' viktiga ämne. Här må blott nämnas, att motion och frisk luft .äro bättre » skönhetsmedel » än de otaliga, som utbjudas åt allmänheten, och det är också ej en tillfällighet, att landtflickorna med sitt friluftslif och " sitt mera naturenliga lefnadssätt i regeln hafva friskare hy än stadsflickorna, och att de, som - af sitt-arbete tvingas att dagen igenom sitta innestängda, oftast få blek och » oren » hy. Utom frisk luft hafva äfven bad (tagna i vidsträcktare mening än de ofvan nämnda rcnlighetsbaden) en stor betydelse för kroppens välbefinnande och därigenom indirekt för huden. detta afseende kunna äfven s. fe. afrifningar vara af stor nytta för dem, som öfver hufvud ' taget tåla vid denna nervstärkande och härdande badform.
Det gamla bageriet kunde med fördel till någon de! bibehållas såsom reserv, i händelse större reparation å det nya någon gång ifrågakomma och för öfrigt inredas till mjölmagasin, hvarigenom de nu till detta ändamål begagnade förvaringsrum, hvilka äro högst otjenliga och lida af fukt samt dessutom påkalla ständiga reparationer, skulle kunna undvaras och för andra Flottans behof blifva att tillgå. Lämplig plats för ny qvarn och bageribyggnad funnes i närheten af gamla bageriet hvilket, efter dess inredande till mjölmagasin, borde med den andra byggnaden förenas medelst en täckt brygga till underlättande af mjöl-transporten. Besparingen i bränsle är, efter anställd kalkyl öfver nuvarande ved-åtgång, med ett 70 Bil. JM 3 till Kongl. Maj.is Nåd. Prog. M i, om Statsverket 1859. medelpris af 10 R:dr riksmynt för en famn ved och blifvande åtgång af stenkol för ett pris af 2 R:dr 68 öre tunnan, beräknad alt för brödportioner åt 4,200 man under ett är utgöra 2 160 R:dr nämnde mynt.
Den stackars Olga går en sorglig framtid till mötes; hennes far, som är enkling, gifter om sig, och hon får en förskriicklig styfmor. Hon skickas till Schweiz och blir slutligen lärarinna i Englaud. Om gången af hennes utveckling f&amp; vi just ingenting veta, oaktadt hennes ärlighet och sjalfstandighet jämte öfriga lofvande anlag peka p % en rik, om an ej alltid harmonisk utveckling. Ruth, som är föriildralös, finner ett hem hos sin gamle förmyndare, som är prost i Norrland. Prostgården är den mest idealiska af alla norrländska prostgårdar, både hvad mii~iskorna och naturen angår. En dag ar Ruth ensam ute och .ror p&amp; älfven, hon sjunger och talar med ekot - då möter hon oväntadt en båt; i denna befinner sig en man med ett par ögon, som genast fömå » tränga till botten af hennes själ De unga börja genast ett romantiskt samtal, och han kastar till henne en knippa näckrosor. De veta icke hvar andras nanio; ekot har blott upplyst dem om, att de voro rhana och x hona. Ruth b$ir efter denna stund rhans, bild i hjärtat. Prostens yngste son, Daniel, den unge jäginastaren, ' kommer emellertid hem. Ruth står, för tillfallet iklädd ett köksförkliide, i. salen; den unge jiigmiistaren tar henne efter ett kort samtal om i i h e t och kysser henne och förklarar sedan f&amp; sin hor, att han ansåg henne vara hiisjiingfrun. Prostinnan tycker visserligen, att det icke anstår hennes son att, handla så », allra minst i hennes hus », men det förefaller bra besynnerligt att något sådant kunde inträffa i ett hem, där allvar och gudsfruktan eljest satte sin prägel .på lifvet, men Ruth skall nu en &amp; ng för alla nppviicka karlek, blott en man fAr se henne. Daniel blir emellertid på allvar föriilskad i Ruth. De promenera en gång tillsai~mans i skogen. hon faller orikull och sårar sitt hufvud mot en sten, han bär henne hem, men fh af ansträngningen en blodstörtning.
Riksdag meddelat deras beslut, kan af Rikets Ständer, likasom hvarje annan åtagen extra ordinarie beskattning, i raon af behof, ökas och minskas eller alldeles indragas, Hvad angår framtida uppbördssättet för denna afgift, så anser Utskottet visserligen, alt,- om densamma upphör att utgöra en serskild fond, och ingår bland Statens öfrige inkomster, lämpligast vore, alt den blefve med tulbafgiften sammanslagen, och Utskottet liar jemväl med dess gjorda framställning, att ifrågavarande afgift hädanefter måtte uppbäras och till Stats-Verket levereras jemte tull-uppbörden, åsyftat att för kommande Ständer bereda tillfälle ait .vid Tullens reglerande jemväl taga den serskilda Handelsoch Sjöfai ts-afgiften i beräkning, så att densamma skulle komma alt för framliden alldeles upphöra; men enär Tull-taxan, hvarefter nämnde afgift rättar sig, numera är af Rikets Ständer hufvudsakligen pröfvad, så att i afseende derå endast återstår att genom votering i Förstärkt Stats-Utskott afgöra de punkter , deruti Riks-Stånden stannat i skiljaktiga beslut, har Utskottet dere* mot icke ansett lämpligt alt, serdeles så nära Riksdagens förmodade slut, föreslå, att en dylik åtgärd, eller Handelsoch Sjöfarts-afgiflens inberäknande i tull-uppbörden nu måtte vidtagas, helst sådant skulle föranleda icke allenast en total omarbetning af Tull-taxan, utan ock den olägenhet, att, om de redan, antingen till visst penningebelopp eller enkla procent af vamgärdet, bestämda tull-afgiflerne skulle, ulan tillfälle lill vidare jemkning, förhöjas med den procent deraf, hvartill afgiften till Handelsoch Sjöfartsfonden kan varda fastställd, derigenom lällligen uppkomma afgiftsbesläm* Stats-Ulskotlets
I anledning af de frän Respective Riks-Stäne hen iykomne anmärkningar tvid Fdrflaget till RikSdagss Ordning. 1284 Den 10 October §. i. Ridberskapet och Adeln, "att be« "nämningen af Representanter för Swensta Folkel, "med hwilkcl Utstottct betecknat Riksens Ständer, ej "wore till Ridderstapek och Adela väl lämpeligt." Sä wäl äldre, som nyare kiders erfarenhet och bruk hafwa tillräckcligcn stadgat denna Ridderstapek och Adelns alldrig tillförne utom, än mindre inom de§ eget Ständ i fräga satte rättighet, alltid med könsta för Fäderneslandet, med ära utbfwad, och »vederlägga till tfwerflöd den af motsattsen upkommande stutföljb, svin stullr Riddcrstapet och AdelnS verkningskrets was ra inskränkt inom en husfaders tränga gränser, hvars af skulle följa, att Ridderstapek och Adeln wid Riksdagar wore att anse föga annorlunda än säsom ett med Rikets allmänna ärender stg mindre behörigen befattande Adels »befäl, Utstyktet har i öfrigt af hwad anmärkningens Författare anfört, e) funnit stäk, att till ben samma lemna nägot afseende, och Ridderstapet och Adelns Ledamöter i Utstottct, ledde af deras kärr. nedom utaf Ridderstapek och AdelnS tänkesätt, betz ömtälighet att förwara den ädlaste af alla dess rättigheter och desi sätt, att den samma utbfwa, hysa den säkra öfvertygelse, att i fräga varande, mera än nägon annan oväntade, anmärkning alldrig bör tvinna dc§ bifall. PrSste-Sländrt, "att Riksens Sköns "ber jemte bet de äro bundne of Riketgrundlagar äf. "ven böra wara det af Religionens och Samvetets föreskrifter, " Dä frägä wärst om förestrifter för nationens Representanter i deras egenleliga RiksdagSmaana bes satts
Häremot få Utskotten tillkännagifva: a) att något arfvode, Utskotten veterligt, för "Val-iängdens utskrifning hittills aldrig varit ifrågasatt, samt att Utskotten, som icke finna skäl att något sådant tillstyrka, anse saknaden af föreskrift i denna del tillräckligen utvisa saknad af sjelfva rättigheten; b) att det egentligen ligger å Consistorii vårdnad, att Val-längd varder inom vederbörlig tid anskaffad och Valförrättaren meddelad; men då Utskotten medgifva, att denna föreskrift, såsom förut tillräckligen känd och utöfvad, icke behöfver så utförligt specialiceras, hafva Utskotten så väl af 7:de som 9:de §§:ne föreslagit en förändrad redaction, genom hvilken det ock förblifver Consistorierne obetaget att, der omständigheterna det fordra eller medgifva, uppdraga åt Valförrättare!! att sjelf gå i författning om Val-längds anskaffande; c) att, med godkännande af anmärkningens rigtighet, Utskotten verkställt den yrkade redactionsförändringen af ^rde och 8:de §§:ne i Comiterades förslag; 11) att Utskotten, som, enligt hvad redan tillkännagifvet är, utur denna allmänna Författnings nya redaction uteslutit alla de stadgar, som enskildt angå blott Huf - Las,- samt Allm. Besv. o. Oec. Utsk.