Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
D:o till UllDiscontfonden 25,000. Summa B:co R:dr |2,725,944|4oj 9 ( 3o ) Capital-Slut öfver Manufactur - D e b e t. Banco. Bal ance från år i833: Fondens Skulder: Till R. St:s Bank å Räkningen N:o 5 817,565: 27. 2. Bal ance till år iS35: • Fondens Tillgångar: Uti säkra Fordringar . , „ osäkra d:o „ Inventarier 1,746,012 10 10 Surama R:dr |2,697,011) n| 5 Stockholm af Kongl. CommerceCollegii E. F. Ström. ( 3i ) Discontfonden för år 1834. C 1* e cl i t. Banco. B a 1 a 11 c e från år 1833: Fondens Tilig ångar: Inkomster: Ordinarie Räntor 58,971:37. Räntor från förfallodagen 5,867: 9. 1. ^ Afgår: Grava tioner: Fondens Skulder: Till R. St:s Bank å Räkningen N:o 5 828,486: 36. 2. i » „ Carl G. Kasel. ( 32 ) Capital-Slut öfver Gamla Ull - Debet. Bala n ce från år i83a: „ „ Cessionanter 32,787:4i.n. „ „ ManufacturDiscontfonden 25,000. „ UUContoret i Norrköping . 58: 9. 4. „ „ R. St:s Bank 4,961: 2.10. „ För inköpta utländska Får 18,201:24. 1. 111,899 i5 4 Summa | 11S,412|33| 3 Stockholm af Manufactur-DiscontL. H. Willman. ( 33 ) Discontfonden för år 1833. Credit. B a lauce från år i832:
— N:o 66. i anledning af väckta motioner, angående åtskilliga ändringar uti föreskrifterna om allmänna väghållningsskyldigbeten. VII. B. 107. VIII. A. g5. — N:o 67. i anledning af väckte motioner, angående Ryttares, Soldaters och Båtsmäns dagsverks-skyldighet till Församlingarnes Pastorer. VII. B. 107. VIII. 95. Å. i56. X. U. 398. XI. 116. XII. A. no. — N:o 68. i anledning af återremiss å N:o 43* VIII. B. 223. A. 263. — N:o 6g. i anledning af väckte motioner, om åtskillige ändringar i Kongl. Stadgan den 9 November i83o, angående hvad vid sjöfart inrikes orter emellan iakttagas bör. VIII. B. 223. A. 264. IX. U. 206. A. 356; — N:o 70. i anledning af väckt fråga om återläggande af Råneå Socken under Luleå Sjötullskammare-district. VIII. B. 224. A. 264. — N:o 71. i anledning af väckt motion om förklaring af irsta punkten uti Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1828 angående afgift till Sjömanshusen. VIII. B. 224. A. 264* — N:o 72. i anledning af återremiss å N:o 52. VIII. B. 224* A. 263. — N:o 73. i anledning af återremiss å N:o 3g. VIII. B. 224. A. 264. *— N:o 74. i anledning af väckt motion, om förändring i tiden för allmänna Gudstjenstens förrättande. VIII. B. 224. A. 264. — N:o 76. i anledning af återremiss å N:o 28. VIII. B. 224. A. 264. E. 344.
Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel: Jag vågar i dag höja min röst i en fråga uti hvilken jag fåfängt under förlidet riksmöte sökte vinna framgång, nemi. om befrielse ifrån beskattning af löner, pensioner, arfvoden m. m. tillfallande rikets tjenstemän. Jag behöfver ej inför ett Stånd, hvars fleste barn beträda emhelsmannabanan, omtala alla de omsorger och kostnader föräldrar hafva för att dertill bereda dem; ej heller tror jag mig behöfva bevisa otillräckligheten af alla löneslater, så civila som militära; hvarföre då igenom en orättvis beskattning öka detta onda? En lön är hvarken ett kapital, en rörelse eller en industri; och vill man, för att tala bevillms-språket, kalla det för ren behållning, så frågar jag huru många löner äro af art alt lemna innehafvaren en skilling öfver vid årets slut ? Enahanda är förhållandet med pensioner, lill hvilkas beredande tjenstemannen af egna medel bidrager årligen, och skulle en ordentlig rescontrering anställas emellan tjenstemannen och Staten, som beskattar honom, så tror jag ej att vågskålen skulle blifva lill Statens förmån. Lönen innebär dessutom ett kontrakt emellan Staten å ena och embetsmannen å andra sidan, och sä länge den sednare fullgörer sina åligganden förmår jag ej inse efter hvilken grund af rättvisa Staten tilltror sig att med skatt belägga dessa löner. Pensioner åter, äro ju till större delen resultat af den tjenandes gjorde egne insättningar, och jag kan omöjligen föreställa mig att Staten missunnar den som tjenat länge och redligt, att i lugn för nöd och brist få sluta sina dagar. [Ivad jag haft äran anföra om löner och arfvoden samt pensioner är lika användbart uppå alla de olika sätt man valt att förfölja embetsmannen med beskattning, då man under namn af karta på fullmakter, afsked, tjenstledighets-resolutioner, ytterligare tager skatt. Jag kan ej anse som en nåd å Statens sida att blifva upptagen uti dess tjenst, ty Staten behöfver och kan icke undvara sina tjenare.
Då gick det upp ett ljus för honom, han betraktade stum sin hustru, där hon stod halft nedslagen och halft glad, och när tårarna trängde sig fram i hennes ögon, slöt han henne häftigt och varmt till sig och kysste henne på mun och panna. I det hela taget hade deras första återseende icke burit den nästan högstämda och djupt rörda prägel han drömt om. Hon hade stått med de två äldsta barnen på ångbåtskajen och viftat med näsduken till honom, sedan hon känt igen honom redan på afstånd. Då hade det kommit en besynnerlig beklämning öfver Klercken, han kände sig bedragen utan att själf veta hvarför, och alla de stora och varma källor han väntade att skulle rinna öfver inom honom, hade icke en oförfalskad, klar och omedelbar droppe att framvisa. Han stod där torr och nästan likgiltig, förgäfves bemödande sig om att erfara den rörelse, som tidigare förefallit honom så naturlig och själffallen. Det återverkade obehagligt förlamande på honom, han föreföll sig otacksam, obarmhärtig i sin otillgänglighet, och han fruktade det ögonblick då hans väntande hustru skulle läsa hans hela förtorkade själstillstånd i hans ögon. Det ögonblicket kom allt närmare, ju smalare vattenstrimman blef mellan ångaren och kajen, och för att förbereda henne på det tog han sig lidande öfver pannan och skakade på hufvudet, antydande därmed att han icke befann sig väl. Hon skakade också sorgset på hufvudet, och så förblefvo de stående, stirrande nästan stelt på hvarandra tills landgången lades ut. Deras första kyss hade föga af den omätliga tacksamhet och ömhet, som han velat lägga i den, och deras blickar snuddade nästan skyggt vid hvarandra. Det var då lättare för honom att hälsa på barnen och möta deras troskyldiga ögon, hvilka förvånade sig öfver att detta nu var pappa, som de halft förgätit under hans långa frånvaro, men som de dagligen hört talas om och dagligen väntat. Så gingo de alla fyra hem till fots, sedan Klerckens bagage ensamt fyllt en droska, så att där knappast funnits rum för barnen att åka. Dessutom ville han ha barnen med sig på hemvägen, det var som om han ofrivilligt önskat undvika en tumanspromenad med sin hustru.
Men trogen min pligt att, om också ännu förgäfves, begära för Svenska Folket någon rättelse i misstagen, föreslår jag, att vid den blifvande FinancePlanens uppgörande följande omständigheter må varda iagttagne, nemligen: 1:0 Att Silfveruppköpen, till förökning i Bankens Melalliske Fond, väl må fortfara, men att dertill hädanefter icke må användas en enda skilling af Bankens vinst, utan att de må ensamt bestridas med Banko-Sedlar till lika förökning i Sedelstocken, som den man ger åt SilfverFonden, emedan vi dock äga ett moraliskt åliggande att icke åstadkomma en ensidig rubbning i detta förhållande; en rubbning, sorn är alldeles lika orättvis, ehvad ilen genom 52 Den i5 December f. m. pappersmyntets försämring fråntager Borgenären något af sin fordrans första värde, eller genom pappersmyntets förbättring fråntager Gäldenären något af sin rätt, att icke betala \siu skuld i bättre mynt, än han i Lånet bekommit, och således gälda mera an han fått. 2:0 Att, i följd af föreslående punkt, det Beslut må öfvergifvas, som fixerar till visst belopp vårt rörelse-capital. Sunda förnuftet bjuder, att sedan en förökning i folkmängd af ej mindre än 800,000 Personer tillkommit, så måste också allmänna rörelsen, så väl i följd deraf, som i följd af sin egen natur alt fortgå i verksamhet, fordra, såsom oeftergifiigt vilkor, en förökning i Rörelsecapital; och en fortsättning af berörde Beslut vore nu så mycket mera felagtig, som förökningen genom Silfverinköpen undanrödjer ali våda, genom den dubbla förmågan att på samma gång gifva säkerhet åt Banken samt liflighet och kraft åt Näringarne. 3:o Att Fastighets-Lånen, till återbetalning i Silfver, må alldeles upphöra, såsom verkande, ehuru långsamt, lill ensidig rubb*- ning i pappersmyntets värde. 4:o Att OdlingsLånen må alldeles upphöra, såsom nu mera icke svarande till deras ändamål, och dessutom föga anlitade.
Stats-ZJtskottets Betänk anden. i867 de främmande Makterne, låtit uppskatta omförrnäldte Räkenskaper efter en lindrig beräkning. Vidare hafva Deputerade anfort, att vid den så kallade nya Revisionen, 260 anmärk* ningsrnå! skola förekommit, hvarutaf "7 äro utarbetade och till Kongl. Kammar-Rättens pröfning öfverlemnade, men de öfrige beroende på förklaringars infordrande eller nödige upplysningars anskaffning m. m.j samt att, 1 anledning af förre Revisionens åtgärder, Kongl. KammarRätten godkändt ett anmärknings - belopp af 51,198 R dr 31 sk. 10 r:st., hvaraf likväl Kgl. Maj:t efter anförde Besvär befriat Redogörar* ne ifrån 9,072: 25. 4.. sorn afgå jemte, för bristande tillgång och audre orsaker afkortade “ * - ■ “ 6,021: 41. 3. Och återstående till indrifning - 16,602: 1. 9. Och hade för öfrigt, utom livad sorn genom Kongl. Kammar-Rättens handläggning vid de så kallade oafslutade Krigs-Redogörelse-målen sedan år 1814 ingått med 17,278 R:dr 18 sk. 3 r:st., äfvenväl i anledning af nya KrigsiRevisionens anmärkningar, någre mindre bety - i868 Stats Utskottets Be tank andert. <]elige belopp hunnit ådömas, deraf en del influtit.
Maj:ts Nådiga Remisser, till Rikets Ständer öfverlemnade , Svenska Medborgares Reclamationer, i afseende pa ersättning för lidna förluster genom Skeppsuppbringningar. Si D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande, N:o 67, i anledning a£ Rikets Ständers, åren 1825 och 1827, försam.1 lade Revisorers Berättelser om granskning af RiksgäldsVerket, General AssistanceContoret och f. d. FilialDiscontlnrättningarne, bifölls samma Utlåtande med undantag af 2 Aidelpingens första , som återremitterades. ' i, ■ •’ * ^ v • ' S, D, Remitterades till StatsUtskoltet: Kongl. Majtts till Rikets Ständer, angående Inqvarterings-besväref, ailatne Nådiga Prot. Utdrag den 9 Mars 182g. '45’ Skrifvelse, jemte hvad flere Ståndets Ledamöter, i anledning deraf, sig utlåtit; och till Bevillnings-, samt Allmänna Besvärs, och Oeconomie Utskotten'. Kongl. Majtts till Rikets Ständer, angå ende förslag till förnyad Taxa för Tullafgifterne å inkommande och utgående varor, aflatne Nådiga Skrifvelse, jemte hvad, i anledning deraf, inom Ståndet yttradt blifvit. Från Hedervärda BondeStåndet* S. D. Sedan vid nu å nyo skedd före-! dragning af Allmänna Besvärsoch OeconornieUtskottets Memorial, N:o 58, angående den af BondeStåndets Talman Johan Olsson Longi herg väckta Motion, om utvidgad smidesrätt för Ofvansjö och Thorsåkers Bergslager | i Gestrikland, Talmannen Longberg tillkännagifvit, att han, efter emedlertid inhemtad kännedom, att annan Motionair vackt fråga om en sådan utvidgad smidesrätt för Bergslager-t ne i allmänhet, icke ville fullfölja den af Talmannen, för den ort som han represente^ rar, enskildt gjorda Motionen, så beslöt Bondel 4G Fröt.
MAJsTS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer , angående frågan om Båtsmanshållets jemnare fördelning Städerne emellan; Gifven Stockholms Slott desi s5 Januari i i834- Seclan Kongl. Majrt under elen 21 Februarif 1829 låtit meddela Rikets då församlade Ständer ett upprsittadt project till rättvisare oell jemnare fördelning af Städernes Båtsmanshåll, med bibehållande af dess närvarande numeraire på det hela, samt Rikets Ständer, efter öfverläggningar i ämnet, genom underdånig skrifvelse den 17 Mars i83o, dels framställt deras åsigter om angelägenheten alt vidtaga åtskilliga för en sådan reglering förberedande åtgärder, såsom ny uppmätning, refning och skattläggning af all Städernes oroterade jord, dels uppgifvit de grunder, hvilka ansetts dervid bora följas och af vederbörande iakttagas vid utarbetningen af ett förnyadt underdånigt förslag lill fördelning af ifrågavarande Båtsrnanshållsskyldighet, hvilket förslag
StatsCon» toiret, som besörjar Riksdagsutgifterna. 26:0 Från StatsUtskottet, af den 19 Juli, om tillUtskcttetske Ida Remisser, angående dels Riksdagsvedergällningar för det utöfver RiksdagsOrdningens föreskrift antagna antal bet ening hos fviksStanden, dels förhöjning uti den vanliga betjäningens förmåner. Utskottet öfverlemnar till Riksens Ständer, om icke, till befordrande af jemlikhet och rättvisa mellan Canzlierna, larn* peligt må finnas, att Herr LandtMarskalken och Herrar Talemännen i samråd reglera hvad belöning må tillkomma den Extraordinarie Betjeningen. Beträffande tillökning i det redan bestämda Dagtractaraente för Notarierna och Ordinarie Canzlisterna, förmäler sig Utskottet, enligt 24 §. Riksdagsordningen, icke häröfver kunna afgifva utlåtande, förr än Herr LandtMarskalken och Talemännen, efter öfverläggning, uppgifvit förslag till den belöning, som efter göroroalens vigt och mängd kan anses böra. bestås. 27:0 Från StatsUtskottet, af den 18 Juli, innehållande förslag till reglering af åt - Den 20 Juli Di, skilliga omständigheter, hvilka äga gemenskap med Rikets penningeväsende, samt det större C.reditivet och Disconträttigheten i Banken för Kongl. Allmänna Magazinsinrattningen och Riksgäldskontoret. 28:0 Från StatsUtskottet, af den 18 Juli, angående lifjuider ande t af skulderna eftet sista krig* Upplästes och lades pä Bordet ett PrötocollsUtdrag från Högvördiga PrestStåndet, af den 20 Juli, hvarigenom Ståndet inbjuder sina MedStänder till instämmande uti t et beslut, att ät 2:ne af hvart Riksstånd utsedda Ledamöter uppdraga, att under Riksens Ständers JustitieOmbudsmans Ordförande hålla noggrann tillsyn och ansvar derföre, att RiksdagsBcslutet och B villningsFörordningeu blifva rigtigt och i enlighet med de af Riksens Ständer justerade Expeditioner utfärdade.
S. D. Då nu ånyo föredrogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 25 sistlidne November på borde lagda Utlåtande N:o 125, i anledning af återremissen af Betänkandet N:o 83, angående Kongl. Theaterns indragning och utarrendering till enskilda samt örn rättighet för enskilda att anlägga theatrar i hufvudstaden, m. m., blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallet med följande förändringar: l:o att den underdåniga begäran till Kongl. Maj:t om upphäfvande af Kongl. Brefven af den 14 Maj 1789 och den 30 Juli 1831 ansågs böra förfalla; och 2:o att Utskottets tillstyrkan angående afgifterna af utländska skådespelare, lindansare m. fl. afslogs. S. D. Lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 25 sistlidne November på bordet lagda Utlåtande N:o 126, i anledning af väckt motion om upphörande af böter för uragtlåten leverering till Stora Kopparberg bergslag af ränteoch mantals-kolen. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Herr Nordenskölds, Otto Gustaf, den 1 dennes på bordet lagde motion, em underdån - Trot. TJldr. d. 5 Dec. 1840 85; derdånig hemställan till Kongl. Maj:t om vidtagande af åtgärder i afseende på Rikels sjömakt till skyddande af handeln. S. D. Lades till handlingarne Förstärkta Stats-Utskottets den 1 dennes på bordet lagde Memorialer: JNjo 372, angående omröstning i anledning af skiljagtiga beslut uti åtskilliga till stats-regleringen hörande frågor. N:o 373, angående verkställd omröstning till följd af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, i anledning af Stats-Utskotlets Utlåtanden N:ris 195 och 304.
Finnes emot den utseddes behörighet något att lagligen anmärka, åligger det pastor derom underrätta patronen eller den utnämnde och skälen til! anmälan skriftligen meddela, jemte besvärshänvisning. Skulle utnämning icke dessmindre ske, skall pastor saken i Dom-kapitlet genast anmäla. Om eli sådant utnämnande, som bör ske skriftligen till pastor, skall, derest det af honom godkännes, församlingen underrättas å allmän sockenstämma. All röstvärfning, pä hvad sätt som helst bedrifven, till val af orgelnist, kantor, klockare eller skollärare vare strängeligen förbjuden. Sker den af någon å ett förslag uppförd, straffes lian med 50 Kalr Runt böter och varde sitt förslagsrum förlustig. Hvar och en annan, sorn med sådan röstvärfning beträdes, böle halfva detta belopp, oell varde hans röst ogillad i det valet, om han rösträtt dervid eger. Besvär öfver röstvärfning må i här ofvan föreskrifva!) tid i Dom-kapitlet skriftligen anföras endast al dem, sorn sjellve hafva rösträtt, eller af de föreslagne. Dessa besvär höra innefatta bestämd uppgift ej mindre af ämnen och personer, sorn utgöra föremål för klagan, än äfven af de vittnen och andia omständigheter, som (ill bevis derom åberopas, i annat läll valde al Dom-kapitlet utan kommunikation ogillade i alla de delai-, der denna föreskrift icke blifvit iakttagen. Mål, som angå röst-värlning eller andra lagbrott, skola lill verldslig domstol förvisas, när augifvelserna äro så bestämda, som bär ofvan sägs, men till Dom-kapitlets pröfning höra alla frågor om fel i val längden, om röst-rällighet, som blifvit orätt vägrad eller medgilven, för högt eiler ringa beräknad, samt om felaktigheter blifvit af val - 20 Ln"- samt Allm. Desv. och Ekon.-Lisk. Betänkande No 47. förrättaren begångne, med hvad mera dvlilit, sorn besvären angå.
Ja, det är mycket besynnerligt och mycket nedsättande för min smak, men der jag ville färdas, funnos inga jernvägar, och äfven om så varit, måste jag göra den förödmjukande bekännelsen, att jag icke begagnat mig af dem; jag är nog olycklig att i detta fall icke kunna följa med min tid. För mig synas jernvägarne ensamt passa för polismän och handelsexpediter, varuoch fångtransporter. Jag kan icke se dessa rasslande vagnskolosser komma framilande utan en nervös rysning genom märg och ben och icke höra lokomotivets hvissling utan en verkligen sönderslitande känsla; jag tror, att ett lejons rytande skulle förefalla mig mindre fruktansvärdt, derför att det vore naturligt, men dessa onaturliga, hemska ljud och rörelser, synas mig rent af olidliga. Och denna brådska och oro sedan, denna ständiga påpasslighet och själsnärvaro, som icke medger ett ögonblicks lugn, drömmeri eller meditation; detta fullkomliga förjagande af hvarje gnista fantasi och romantik, allt detta göra de välsignade jernvägarne för mig förhatliga. Man reser icke på dem, man slungas fram, lefvande eller död till sitt mål; tåget stannar tio minuter, fem minuter. Man hinner störta ur kupén, man får ett glas öl öfver sig, en kotlett på tvären i halsen, och man skjutsas in igen, man har tappat sin näsduk, möjligen sin portemonnaie, och man är af bullret och bruset omkring sig färdig att tappa hufvudet, men hvad gör det, bara man kommer fram? Bara någon bit af ens lekamen följer med, så har man ingen rätt att klaga, man gör icke en resa, man undergår en operation, och det påstås, att man ämnar anbringa i kupéerna en apparat för inandande af kloroform, och detta skall fullända saken, ty färden blir då ännu säkrare och angenämare.
Lyckligtvis undslapp jag ett så oblidt öde: vi hunno fram i god tid, och sedan jag högtidligen förklarat det jag ej medförde några skinkor eller ostar, slapp jag utan någon visitation genom tullen. Hamburg är en herrlig stad i allt, som rörer det materiella välbefinnandet. Man bor beqvämt och rymligt, man äter förträffligt vid hvilken tid man behagar, skräddarne täfla om att lemna goda varor för godt pris, ostronhållarne erbjuda till frukosten färsk hummer och friska ostron, porter af Bachlays fabrik, odöpta Portooch Madeira-viner, champagne, som enkan Cliquot ej skulle förneka och »delikatesser» af alla slag. Oräkneliga äro till antalet bier-källarna, af hvilka ett par rymma flera hundra personer, oräkneliga de offentliga förlustelse-ställena för koncerter och dans, promenader – »vid ljus och lampors sken» och mörka bersåer till förtroligare samspråk. Cigarrhandlarna sälja äkta »Havaneser-Laden» och blomstrande Vierländskor i de bizarraste drägter bjuda ut doftande buketter och saftiga frukter. Beqväma hyrvagnar stå till ens disposition för billigt pris, och föredrar man en liten båtfart på Alsterbassinen, så finnes intet hinder deremot. Men söker man någon andlig vederqvickelse, så blir förhållandet alldeles motsatt. Jag var en afton på spektaklet. Man bjöd först på ett par tyska komedier eller farcer, tröga och krystade. De bekräftade fullkomligt ett yttrande, som jag någongång hört eller läst om det tyska skämtet: man värderar det på samma sätt som en violin-koncert på en sträng, som vissa equilibristers konststycken, som fångens med en rostig spik affilade bojor – icke för skönheten eller förtjensten hos produkten, utan för svårigheten i producerandet. Derpå gafs en balett af en fru – jag har glömt hennes namn; men hon anförde en trupp af ungefär 40 barn, gossar och flickor, få öfver 8 år gamla. De stackars barnen kommo inhoppande, alla klädda i lika kläder, mycket grannt utstyrda, men magra och bleka, med ansigten, hvari man läste smärtan af lidna misshandlingar eller fruktan för nya.
Vidare stadgas! Han äger icke under Riks dalarne utöfva sin Representationsrätt på Riddarhuset; jag anhåller om ‘upplysning, hvad han har för en representationsrätt på Riddarhuset emellan Riksdagarne. Jag hemställer tillika, att, i anseende till det närvä»; rande ringa antalet af Ridderskapets och A-il delns Ledamöter, frågan om RiddarhusSécreterarens representationsrätt må få hvila tiU nästa plenum, Den 22 Junii e. m Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adela ansåg ofverläggningen fulländad. Ropades Ja. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade till den blifvande RiddarhusDirectionen öfverlemna det af Riddarhusutskott^ författade ifrågavarande förslag till Instruction och LånReglemente, för att provisoriskt lända till efterrättelse intill nästa Riksdag, då RiddarhusDirectionen uti dess RiksdagsBerättelse borde Utlåtande deröfver till Ridderskapet och Adeln afgifva. Grefve Spens, Carl Gustaf, anhöll att 3 Arti 2 §. som stadgade, att RiddarhusSecreteraren borde förlora sin Representationsrätt, måtte undantagas och alldeles förkastas. Friherre Cederfröm, Jacob yrkade äfven att 3 Art. 2 §. måtte ur Instructionen utgå. Grefve Posse, Claes Fredric: Om den §. i den nya Instructionen, som handlar om RiddarhusSecreterarens representationsrätt, skulle, såsom jag här hört flera värda Ledamöter yrka, utgå, anhåller jag likväl, att med tydliga ord må uti Instructionen införas, att, om än RiddarhusSecreteraren, ej begagnar sin representationsrätt, han dock må äga rättighet, att vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, meddela de upplysningar, han kan finna nödige och behöflige. Den 22 Junii e. m. 45t Friherre Cederström:
Derest icke Bonde-Ståndet skulle vilja, med frånträdande af detta sitt skiljaktiga beslut, förena sig med de öfrige Stånden orp godkännande af Utskottets förslag i denna del, får Utskottet föreslå följande omröstning; Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 16. Den, som bifaller Utskottets af Tre Stånd godkända förslag, att införsels-tullen å Linnegarn nedsättes för ofärgadt till 12 sk. och för färgadt till 18 sk. skålpundet, röstar Ja | Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehållas för denna artikel nu gällande införsels-afgifter. Beträffande artikeln Glas: Buteljer, Bunkar, Burkar och Flaskor (karoliner och pressade eller slipade flaskor härunder ej inbegripne) innefattade Utskottets förslag följande indelning och tullsatser: till och med kanna 100 st. — 32 sk. deröfver till och med \ kanna 100 st. 1 R:dr 36 sk. af större rymd . 100 st. 3 „ 24 sk. och har detta förslag blifvit af Ridderskapet och Adeln, Borgareoch B onde-Slån den bifallet, hvaremot Preste-Ståndet, med ogillande deraf, antagit följande bestämmelser för ifrågavarande artikel: till och med 6 jumfrurs rymd 100 st. — 32 sk. från C till och med 11 jumfrurs rymd 100 st. Utskottet inbjuder Preste-Ståndet att frånträda detta sitt från de öfriga Stånden skiljaktiga beslut, och föreslår, för annat fall, följande omröstning: N:o 30. Den, som vill, att, i öfverensstämmelse med Utskottets af Tre Stånd godkända förslag, för artikeln Glas: Buteljer, Bunkar, Burkar och Flaskor, antages följande indelning och införsels-afgifter: till och med £ kanna 100 st. — 32 sk. deröfver till och med kanna 100 st.