Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t för att användas till den nödig ansedda Stuteri Inrättningen på sätt Kongl. Majit funne nyttigast, och hvarest i afseende härpå Kongl. Majit behagat åt serskilde Kommitteracfe uppdraga att föreslå en för ändamålet nödig reglering af hushållningen och förvaltningen samt, sedan kommitterade inkommit med underdånigt yttrande under den 3 Juni nästlidet år, gillat de af ko-rwmitterade föreslagne Uöningsoch Utfodrings Stater tills vidare och intill dess de samma för erforderliga Medels anslående kun» Underdåniga Skrifveiser: 173 de Ri ksens Ständer meddelas. Af Handlingarne inhemtas: att Kommittera» de vidtagit åtgärder för Kungsgårds-egornes uppmätning och affattning på Karta samt deras ut* arrendering 1 deri ordning Författningarne föreskrifva: att, med anledning af Riksens Ständers vid Kungsgårdarnes upplåtande till Kongl. Majna Nådiga disposition yttrade underdåniga önskan om regleringen med de 2-ne slags Dagsverken, som dit varit utgjorda , Kommiterade hemstält och Kongl. Arbets-bönderne skulle få med penningar efter årligt Markegångs-pris betala sådane Dagsverken, som under benämning af Hofveri• skyldighet utgått, undantagande Sexton af de närmast intill Flyinge boende Arbets-bönder utgjorda Hofve» rier, dem
Enär derjemte såväl hos Rikets Ständer, som vid det år 1853 hållna sjette allmänna landtbruksmötet fråga förekommit om möjligheten att förebygga ödeläggelse af enskild skogs«gendom samt om Statens rättsenliga åliggande och befogenhet att vaka öfver begagnandet och behandlingen af de skogar, som tillhörde enskilde personer, har Kongl. Maj:t den 20 Juni 1855 uppdragit åt en kommitté, att, elter delfående af till ämnet hörande handlingar, till Kongl. Majit afgifva underdånigt förslag om och hvilka åtgärder från lagstiftande eller verkställande maktens sida vore att vidtaga, i ändamål att förekomma den öfverklagade till framtida skogsbrist och menliga klimatiska förhållanden ledande förödelsen af skogarne i landet samt att i allmänhet befrämja en förbättrad skogshushållning. Sedan denna kommitté under den 28 Juni 1856 i ämnet afgifvit utlåtande, innehållande, efter framställning af de utaf kommittéen från Kongl. Majlis Befallningshafvande begärda upplysningar, rörande tillståndet med skogarne i Rikets samtliga landskap samt hufvudmomenten af så väl den inhemska, som den utländska lagstiftningen angående skogarne, ett af kommittéen uppgjordt förslag till ny förordning om skogarne i Riket samt till nya eller förändrade föreskrifter uti vissa delar af skiftes-stadgan och flere andra till skogshushållningen hörande ämnen, såsom: angående sågverkens rätt till stockfångst från kronans skogar i de norra länen samt upplåtelse å samma skogar för tjärubränmng och pottaske-tillverkning; rörande uppmuntringar och premier i ändamål af skogshushållningens befrämjande och spridande af kunskap i ämnet; äfvensom angående grunderna för inrättningen af en särskild skogs-styrelse i hufvudstaden samt af skogs-statcn i landsorterne, med uppgjord beräkning öfver härtill erforderliga kostnader, har, efter det Högsta Domstolens yttrande öfver kommittéens berörde förslag till ny förordning om skogarne i Riket och till ändringar i skiftes-stadgan blifvit infordradt, Kongl. Majit, genom till Rikets nu församlade' Ständer aflåten nådig skrifvelse af den 30 Maj detta år, — intagen under M 107 j Bih. till R.
Jag instämmer i den mening, som i den af biskop Agardh afgifna reservation röride delta speciella ärende finnes framställd, oell tror en återremiss, på grund af hans åsigter, böra beviljas; men dä återremiss jemväl blifvit begärd af annan anledn., den nemi. alt ordalagen i första raden af mom. ansågs böra ändras, så anhåller jag alt derom få med några ord framställa min tanke. Det har blifvit upplyst, att i somliga privatbanker eller deras kontor, hafva ansökningar, beledsagade af borgen, varit ansedda såsom mera antagliga, än de, som haft annan säkerhet; under det att i andra deremot hafva inteckningar befunnits vida mera tillfredsställande. Sådant har inträffat just af den orsak att man måste vid bedömande af dessa frågor göra ett tvåfaldigt afseende; dels derpå att borgen lättare är anskaffad, och dels derpå att den i de flesta fall lemnar mindre säkerhet. Och meningen med kreditivrörelsens beviljande är ju tydligen att förena den enskildes gagn med bankens trygghet, till beredande af jemväl det allmännas båtnad. Om man nu skulle ändra förevar, stadgande och sälta den ena slags säkerheten i främsta rummet, en annan i del andra o. s. v., så skulle det föranleda lill svårigheter i verkställigheten; hvarföre jag tror det vara bättre att, på sätt BankoÖtsk. föreslagit, antaga den vidsträcktare orda-ställningen, och stadga att på grund alltså af den säkerhet, som befunnes antaglig, meddelas lån. Hvad beträffar det af biskop Agardh anförda förhållandet, att man i Wermlands bank å kreditivrörelsen beräknar 6 procent, hvilket således Den 22 April. 259 ulgör något högre ränta än Utsk. föreslagit, så anser jag mig såsom varande frän samma provins som biskop Agardh böra vitsorda, att det sätt, hvarpå berörde bank skött kreditivrörelsen, bar inom provinsen medfört allmän belåtenhet: hvadan jag ock föreställer mig det skäl kunde vara att här antaga detsamma eller åtminstone hufvudsakligen santina metod.
Hon utgöres af vissa menigheter och återgår till dem, men hon behandlades vid 1847—48 årens Riksdag såsom en be villn:s-fråga. ° Återgår man till ifragavande saks behandling, så finner man följande förhållanden. I sitt första Betänk., angule allmänna bevilln:n, föreslog Bevilln:s-Utsk., alt krögare och åtskilliga andra med dem likartade näringsidkare, skulle, oberäknad bevilln. för bränvins minutering, erlägga i Stockholm och Götheborg minst 15 och i de öfriga städerna minst 10 R:dr b:ko. I detta förslag togs således bevilln. för bränvins minutering i beräkning. När Serskildta Utsk. behandlade bränvinstillverkningen, sattes ifråga, att en del af skatten derå skulle anslås till kommunernas behof. Under öfverläggningarne derom, yrkades inom Utsk., att det skulle sammanträda med StatsUtsk. för att öfverenskomma om förslag lill dessa medels användande. Delta mötte motstånd, och vid närmare besinnande, ansåg man hela afgiflen ji bränvinstillverkningen böra gå till Staten, hvarföre sammanträde med StatsUtsk. blef öfverflödigt. När frågan om bränvinsförsäljningens beskattning sedermera i Serskildta Utsk. förekom, så fattades det beslut, som är intaget i 17:de §:n af förfallms-förslaget i Betänk. J\g 13, eller att afgiflen vid Den 28 Oktober f. m. 59 minuthandel skulle utgå med 8 sk. och vid utskänkning med 16 sk. för hvarje kanna bränvin. 1 den påföljande 23:dje §:u stadgades uttryckligen, att ”utaf de afgifter,-som inflyta för minuthandel med och utskänkning af bränvin, vare sig i stad ellet å landet, gånge till Kronan TVdel, i st. f. dels den serskilda afgift, som för bränvins minutering hil lils påbuden varit, dels ock den bevilln., som enl.
Vidare säger §:n: ”äfvensom hvad ett särskildt Stånd, i egenskap ’’af RiksSt., beslutat och annais rätt röra kan, meddelas de ”öfriga Stånden genom utdr, af prot.” Efter dessa 2:11c be - De.n 8 April c. m. >83 slämraelser, som tydligen utstaka, att frågan skall antingen röra ett allmänt ärende eller ett enskildt Stånds fattade beslut af beskaffenhet att röra ett annat Stånds rätt, skall sådant genom prot.-utdr. de öfriga Stånden meddelas. Derefter följer: "Vill ledamot, som ej i Ståndets fatlade beslut "instämt, sin särskilda tanke bos de öfriga Stånden anmäla, "stånde det honom fritt genom särskildt mern." &c. Häraf lärer vara klart, att den fråga, som nu är före, hvarken kan hänföras under den ena eller den andra catbegorien, och att således de ledamöter, som här vilja yrka, att reservationer i allmänhet skola kunna meddelas de öfriga Stånden, hafva orätt och förstått denna 57 § alldeles mot dess mening och tydliga ord. Jag tror, att förvillelsen uppkommit deraf, att desse ledamöter hafva läst annans lätt i stället för an näts, nemi. annat Stånds rätt. Jag tillstyrker och begär, att de ledamöter, sorn länge nog pröfvat R. o. Ad:s tålsamhet, ville afstå från dylika försök som detta. R. o. Ad. hedras icke af dessa öfverläggningar, och icke de herrarne heller, af sina försök. Gr. Frölich: Jag vet ej om mitt sista yttrande kunde så missförstås, att det borde föranleda till det svar, som Frih. Cederström derå afgifvit, men icke var min mening att åt Landtm, eller Talmän öfverlemna den makt att kunna förvägra någon att yttra sig. Jag sade blott, att icke framställningar borde upptagas på föredragnts-listan; och mellan dessa båda yttranden hoppas jag, att herrarne finna en himmelsvid skilnad.
‘Diegeringarneö och ^olf^eprefeittationernaö förjta pligt är, att för* fäfra hvarje ntebborgare om frebdgt åtnjutanbe af fina rättigheter od) oftörbt begagnanbe af fitt cgettbont. 2((ft fafnar trefnab, bå bet repre* fcutatioa mpntet iefe äger ett (Tabgabt märbe. 0fpnbont berföre, att åt bent font äga, (entita fäferhet för bibefjådaubet af hn>ab be förmärfmar. öppnottt ttpa utfigter åt ibogheteu, merffamhetett och fparfamheten. 23e* rebont åt ada (ojfiga näringar uppmuntran och unberjtöb. ©rfänttom ben fattning, att ett gobt $tnanee*0pjtem är en af hitfmubgruttbertta för 0ta* terö bejtåitb. ^örbättrom ocf; ttnberjtöbjotn åferbrufet och näringöjTiteit. 2Öi (Me bå, t utbpte emot måra egna alfter, tillegna Dfi betti, font frambrittgaö på anbra ftbatt om höfwen, ©et eitffdta intere|iet bör hår farn* mangjuta fig meb bet admättna.
Det vore således högst skadeligt för dessa Landskap att förlora det Rotel eCapital . som under Riksens Ständers Garanti och uppsigt blifvit dem tillskyndadt. Att missbruk blif-' vit begångna är icke deras fel, utan dems , som derpå uppsigt haft, och blir således de sednares skyldighet att godtgöra. Det blir således Rik-’ seus Ständers skyldighet, tj allenast att garantera allt det i omlopp satta Myntets värde, utan äfven, att då Dhconterne indragas, draga försorg att ej RördseCapitalet derigenom i någon Landsort kommer att minskas. Om dessa Captaler indragas på i eller 5 år, ger detsamma resultat, fastän man i sednare fallet får vänta derpå i 5 år j ersättes DiscontSedlarne med andra af samina Numeraire och Valeur, lider den enskilta och allmän, na Oeconomien ingen rubbning ; om detta sker på 1 eller 5 år, gör det hvarken minskning eller förökning af det allmänna RörelseCapitalet, emedan beslutet om deras inlösen återger dem den Credit de förlorat, så mycket mer, som derå betalas Ränta, som Utskotten föreslagit. DA Disconternes Sedelmassa utgör så stor Ridd. 0, Ad. Prot. IV. B. II. Den 17 Martil, r. m. del af den allmänna MyntMassan, att hvarje förändring, som dermed göres, har ett b<-tydl?gt inflytande på alla Varuvärden i allmänhet, som äfven på hvarje Iodividues financiella förhållande, bör denna fråga under en alUnannare synpunct och gemensamt med frågan om allmänna Myntvärdet och Pen; ingeRörelsen afhandlas, hellst ingen redig allmän åsigt af ämnet kan fattas, utan att begge dessa ämnen på en gång under skärskådande ölvertagas. Det är i följe häraf jag begär en Återremiss af dessa Utskotten* Betänkanden , samt töreslår att dessa ämnen väl vid omröstningen till sina detailler kunde serskilt föret3gas, men vid beredandet gemensamt discuteras. Men som den tryckande nöden i anledning af den missCredit
-Revisorernes årliga berättelser till Actie-ägarne, samt de hållna Canaloch DiscontBolugs-Stammo-Rrot-ocolIer, jemte uppvisade relations-Chartor och beskrifningar, nu ytterligare stadgat deras öfvertygelse, attGötha-Canal skall i framtiden direct och indirectj tillskynda Riket särdeles vigtiga fördelar; och få derjerri-. te erkänna, att anläggningen i hela dess vidd . är styrd .med god ordning och omtanka, samt att den drift , hvarmed detta omfattande företag för det närvarande utföres, lemnar det säkraste hopp-, att det sammas fullbordande skall besörjas med lika varmt nit af styrelsen och samteliga Tjenstemän , som hvar i sin mån , med kunskap och allvarlig håg, synas befrämja det gemensamma föremålet. Till arbetets börjande på hela Linien hafva Riksens Ständer funnit Directionen haft,fullkomliga skal , ej allenast och förnämligast dertill, att Canalen ieke på annat sätt kunnat inom föreskrifven tid göras färdig, utan ock i , anseende till åtskilliga Local - omständigheter , som gjört det till en fördel. Samma orsaker, sorn för det närvarande tala för Venerns och Vetterns förenande, anse Riksens Ständer gälla för Canalens fullbordande i hela dess vidd , utan förändring i arbets-planen , och tro , att misdsta möjliga kostnad, jemte största framti, da fördel, på intet säkrare sätt kan vinnas, än genom arbetets utförande med största möjliga skyndsamhet. Rik - 414 -Öen 8 Augusti Hinsens Ständer, hvilka alltså icke kunnat utan hänsigt lemna, att Götha-Ganals anläggande ej allenast är af Riksens Stander vid. 180g ars Riksdag samtyckt, utan ock, att Octrojen för Ca&al-Bojaget blifvit i Kader utfärdad i anledning af Riksens Ständers hos Kongl. Mäjrt gjorda underdåniga anhållan med Uttryckt önskan, att åt det blifvande
Jag skall relatera litet af hon var åter den brud, hans hjärta valt vårt samtal härom dagen, då hon kom in och funnit bland Ramens björkar, och hennes till mig i förbifarten, då hon varit ute nå- blickar voro de sista som följde honom, när gra ärenden på förmiddagen. Det kan kanske vara nyttigt för dig att också tänka » af norrskens strimmor litet på hithörande. » han lystes hem till evig ungdoms strand. » » Ja, tack, det tror jag nog, » svarade jag. I sju år öfverlefde Anna Tegnér sin make. » Ja, då berättar jag! Jo, då hon kom Hon hade just en högsommardag i Lund in såg hon blek och trött ut. Mager har öfvervarit aftäckandet af hans staty och hon alltid varit, som du vet. från » Föreningens » fönster sett, huru, un» Äh, kära du, » pustade hon, » åh, hvad der kanonernas dån, klockornas klang och jag är trött! Och hvad ditt rum är treffolkets jubel, täckelset föll och ligt, » fortsatte hon, under det att hon tungt » med ens ur bronsen trädde dragen sjönk ned i en bekväm länstol. af solens sångare i solens glans, » Innan jag hann svara, fortsatte hon åter: när hon, under ett besök hos sin dotter, » O, kära du, du kan aldrig tro, hvad jag öfverstinnan friherrinnan Rappe, hastigt afär klen. Fem satser järnpiller har jag tagit led i Kellstorp, strax utanför Helsingborg. in efter hvarandra, och det hjälper inte det Det var den 18 augusti 1853 och hon hade minsta. Och läkare, söta du, det är då ali det närmaste uppnatt 68 års ålder. drig någonting. Jag har nu på kort tid Vid hennes jordfästning i Helsingborgs varit hos fem, och allesamman sjunga samkyrka talade denna stads dåvarande kyrkoma visa: frisk luft, järn och hög diet. » Då herde, den fräjdade Pehr Wieselgren, och frågade jag, om hon förde hög diet. » Kära vittnade bland annat: du — äggen kosta 2: 5 0! Kan du tro, att vårt stora hushåll kan lefva på det sättet?
Rätt söka ändring i lägre domstols beslut bör vara, endast att bereda motparten säkerhet mot den förlust, som derigenom kan honom tillskyndas; och om man vill bibehålla föreskriften rörande böters nedsättning, då klagan föres öfver Hofeller Öfverrätts utslag, torde man, af samma skäl och för att vara konseqvent, äfven böra bibehålla hvad som finnes stadgadt om skyldighet att nedsätta eller ställa borgen för böter, som Underrätt ådömt. Men jag vågar påstå, att dessa föreskrifter sällan eller aldrig utgöra något verksamt hinder mot fullföljande af obefogad talan, och att de icke äro gagneliga, utan tvärtom onyttiga och rättsvidriga. Det händer icke så sällan att den enfaldige, i rättegångar oerfarne och mindre bemedlade, i följd af oförstånd eller oförmåga, i större eller mindre mån uraktlåter hvad honom i detta hänseende åligger och att han således förlorar talan mot ett beslut, deri han kunnat och bort vinna ändring; hvaremot den, som är van vid rättegång samt vill genom krångel och tidsutdrägt söka undandraga sig laglig bestraffning och ersättningsskyldighet, ganska sällan låter en sådan försummelse komma sig till last. Han kan jemväl vinna sitt syftemål genom att fullfölja talan utan iakttagande af omförmälda föreskrifter. Följden blifver visserligen att han dömes sin talan förlustig, men någon tid måste förflyta innan ett sådant beslut varder uppsatt och expedieradt, och merendels erfordras ej längre tid för utfärdande af utslag i bötesmål, hvari klagandens besvär, utan vederpartens hörande, upptagas till pröfning och ogillas. När besvär kommuniceras vederparten, inträffar större tidsutdrägt; men då anses den klagande icke hafva saknat fog till talans fullföljande, och vid sådant förhållande är det väl icke rättvist och billigt, att han måst i viss mån fullgöra det öfverklagade utslaget. Vid sisthållna riksdag har Lag-Utskottet i sitt Betänkande N:o 89 angående en motion i samma syftning, som den Herr Henschen nu väckt, yttrat, att ofvanBih. till B. St.
Handel inskränker sig hufvudsakligast till landthandel med ortens produkter och med afsättning, dels i Länets släder, och dels på landtmarknader. Spannmål och brännvin, en del timmerskog samt ekoch bokstäfver äro de hufvudsakligaste exportartiklar. Af förenämnde yrken gifva visserligen flere medel lill förtjenst, men att bestämma totala inkomsten häraf är omöjligt, helst de fleste, som idka dem, synnerligast af allmogen, ej för sig sjelfva göra några beräkningar deröfver. Medel-markegångspriset under åren 1839 med 1843 gör inom Länet för råg 8 R:dr 46 sk. 10 rst, korn 5 R:dr 28 sk. och för hafre 2 R:dr 44 sk. 7 rst, allt Banko. Att bestämma markegångspris, så att en allmän belåtenhet dermed vinnes, röjer allt mer och mer svårighet. Synnerligast visar den sig, då en hastigare omvexling i de gångbara sädespriserna uppkommer i följd af olika årsväxt. Då markegångspriset skall bestämmas i början af November månad, har sällan något gångbart pris på spannmål efter den inbergade skörden ännu stadgat sig, och då rågpriset lill exempel 1 eller 2 månader förut uppgått lill 14 ä 15 R:dr B:ko tunnan, hvarpå exempel här ej saknas, och kan 2 å 3 månader derefter falla så småningom till 6 å 7 R:dr, är det nära nog omöjligt att under tiden linna ett pris, med hvilket både räntegifvare och räntetagare blifva belåtne. Häraf föijer vanligen en missbelåtenhet, som ofta höres och som troligen ej kan afhjelpas, förr än dels en annan tid bestämmes för markegångssältningen, dels andra grunder föreskrifvas för sjelfva prissättningen. Att för öfrigt tillförlitligt uppgifva näringarnes tillstånd, i tabellarisk form med bestämda zifFeruppställningar, kan ej göras. Om näringarne äro i stigande eller fallande kan således ej på annat sätt pröfvas, än genom en allmännare öfversigt af Länets ekonomiska ställning. Skånska provinsen, och således äfven detta Län, har dessa sednare åren haft stora svårigheter att bekämpa.
Det under nästlidet årsvinter fortsatta förbud emot Bränvinsbränning, ehuru försigtigt och välmenande i r.in afsigt, var likväl åtföljdt af mindre välgörande verkningar, dels derföre, att den ymniga skörd man erhöll af den i Rikets södra Landsorter, iafseende på Bränvinsbränning vanligen idkade potates-edlingen, som vunnit en hastig framgång, icke kunde användas^ emedan den på manga ställen till ett större be‘ lopp, än man förväntat, öfversteg hvad som var ämnadt att begagnas till andra behof, och hvarföre en ganska betydlig mängd deraf alldeles o. nytj Den 20 Juni. 801 häftigt förspildes, dels ock derföre att då tillförsel af Spannmål under Sommarmånaderna år *813 kunnat ske, det ofelbart varit vida förmonligare, att af Utländsk säd låta tillverka Bränvin, inom Landet och af Jordbrukare, än att till beliöfvets fyllande oell äfven vida derutöfver utifrån införskaffa och i .Riket försälja denria vid måttlig förbrukning nyttiga och i många afseenden nödvändiga vara. Den redan under Riksdagen 1812 beslutade inskränkning i Bränvins-bränningen, sorn icke åtföljdes af särskildt förbud emot varans införsel, h ade vändt åtskilliga personers speculationer åt införskrifning af utländskt Bränvin, hvarom ansökiiingar redan i Augusti månad inkommo, och det, såsom en följd af frösten, tidigt förutsedde förbudet emot tillverkningen hade stadgat dessa speculationer. Det (qvantum af 1,888,834 kannor, sorn,’ enligt de från Kongl. Tull-Diredtiorien erhållnfi Uppgifter, blifvit för alla dessa 3 åren förtullade, torde på goda skäl kunna med högst betydliga qvantiteter deröfver ökas, oberäknadt det för Kronans räkning särskildt införda qvantum af 921,583 kannor. Då man eftersinnar, att försäljningen af denna vara inom Landet, hvaraf vinsten stadnät hos några få Handlande, hvilka dels i följe äf den med vissa vilkor medgifna allmänna tillåtelsen, dels med särskildt tillstånd besörjc om in;' 4'.de B.
Likaledes har jag utelemnat alla ornamenter på fasaden, såsom pilastrar, riksvapen, figurer och urnor etc., och önskar jag på det högsta att, åtminstone R. St:rs hus, må få, under dess användande såsom provisoriskt Riksdagshus, qvarstå i sin gamla enkelhet. Skulle för öfrigt, såsom Frih. Klinckowström befarat, utrymmet för arkiv m. m. blifva allt för trångt, bör ju detta vida lättare kunna afhjelpas genom billiga tillbyggnader efter behof, och framdeles af provisorisk natur å gården, än genom en påbyggnad å Hebbeska huset, sorn är beräknad till nära 37,000 rdr. Jag vidblifver mitt vördsamma yrkande om återremiss. Gr. Sparre: För min del anser jag hvad den siste värde talaren anfört ytterst behjertansvärdt. Det förefaller mig nästan omöjligt, att, då vi (här måtte väl Frih, Klinckowström tillåta mig att begagna ordet vi) sannolikt icke förr än i slutet af Juni komma att åtskiljas och således arbetet å det föreslagna representant-huset icke skulle kunna börjas förrän i Juli, en påbyggnad af Hebbeska och R. St:rs hus af den beskaffenhet, Utsk:t ifrågasatt, skulle kunna fullbordas till den 15 Januari nästkommande år, isynnerhet då vi besinna, att hösten kommer mycket tidigt hos oss. Det vore dessutom en stor 208 Den 9 Maj e. m. fördel, om besparingar kunde göras vid anordnandet af det föreslagna representanthuset, ty, oaktadt alla afsedda ornamenter och påsmetningar å detsamma, torde det väl dock icke komma att begagnas länge, utan torde väl få anses såsom en endast provisorisk byggnad. Det vore visserligen önskvärdt, såsom Hr Edelsvärd åsyftat, att gasbelysningen ställdes i beröring med ventilationen, så att den kunde underhjelpa denna, men jag betviflar dock, att detta låter sig verkställas i de små rum, som äro afsedda för Utsk:n; och anser således fortfarande, att de af mig anmärkta olägenheter i afseende å gasbelysningen i dessa bör tagas i öfvervägande. Hvad Frih.