Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag för min del skulle tro, att, med iakttagande af fullt säkra grunder, denna beräkning näppeligen kunde, åtminstone ej till tidrymden af halfår eller år, låta sig göra, då man nemi. tager i betraktande föreskriften i 10 9 § R. F., der det finnes stadgadt, att: »ej må Riksdag längre räcka än trenne månader från den dag, då Konungen låtit om Statsverkets tillstånd och behof R. St:r eller deras StatsUtsk. underrätta. Skulle likväl, vid nämnde tids förlopp, R. St:r ännu icke hafva riksdagsårendena afgjort, anjnäle de det hos Konungen och äske, att riksdagen måtte fortfara någon viss tid af högst en månad derefter, hvilket Konungen ej ege makt att vägra eller förhindra. Der så oförmodadt hända skulle, att vid den sålunda förlängda tidens utgång R, St:r icke hade Staten reglerat eller någon ny bevillning tilt bestämdt belopp sig åtagit, då skall Konungen kunna R. St:r åtskilja etc. etc.» Vid sådant förhållande måste det ju möta mycken svårighet att ens kunna upgöra en approximativ beräkning, utöfver de af Grundlagen stadgade 4 månader, enär all den tid, som derutöfver kan förunnas, beror ensamt på Konungens välbehag att bevilja eller vägra. Gr. Ugglas har vidare ansett, att den löneförhöjning, R. o. Ad. kunde anse lämpligt att medgifva sina embetsman, ej borde utgå från Riddarh.Kassan utan från Wadstena Adliga Jun£fruStiftsKassa. Jag medger dock icke sådant hafva skäl för sig. En enda ledamot af Riddarh.Direktionen, Hr OfversteLöjtnant Leijonancker, tillstyrkte visserligen denna åtgärd vid frågans föregående behandling hos Direktionen.
s 865 — 871, bif. af PresteStåndet, IX s 727, afsl. af BondeStåndet, IX s 789, bif. af af Adeln, IX s 841, förkast, af BorgareStåndet, IX s 876. — stiftningen, om förändringar i Brållmåls*; remitt. till Lagutskottet, II s 1289. Utskottets Utlåtande, VII 2. s 742—■ 798, återremitt. af BorgareStåndet, IX s 706, af PresteStåndet, IX s 716. Ytterligare Utlåtande, VII 2. s 1372 ,;73 — 1397, hvaröfver Adeln fattat särskildt beslut, IX s 1177. Likaledes PresteStåndet , IX. s 1184, bif. af BondeStåndet, IX s 1187. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 27. Lagsökningsåtgärder, om medverkan till inställelse af publike fordringsegares; Motion , remitt. till Stats-, Bancooch LagUtskotten, II s 1245, bif. af Adeln, IX s 166, af BorgareStåndet, IX s 174* af BondeStåndet, IX s 177» af PresteStåndet, IX s 184- Lakegods, Norrskt, om att vigten af, ej må i kärlet inbrännas. Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 25 — 29, bif. af PresteStåndet, IX s 102, återrem. af BorgareStåndet, IX s io5, bif. af Bondeståndet, IX s 108, af Adeln, IX s 116. LandsCancellier och Ränterier, om anslag å Stat af ved för; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1246.
Men härförutan har Herr Hof-Cancelleren, på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, gifvit Utskottet tillkänna, att Kongl. Maj:t, vid den under den 14 sistl. Junii fastställde reglering af Rikets Diplomatiska och Commerciela förhållanden till Staterne i Norra och Södra America, bestämt, att af Convoy-Cassan skola utgå följande Löneanslag eller Tractamenten, i den mon behofvet påkallar och på sätt Kongl. Maj:t vill serskildt i Nåder förordna, nemi. För en General-Consul i Norra Americas förenta Stater ■ 2,5oo. Utom en lika summa af Diplomatiska Cassan för Chargé d’A(Taires befattningen, hvilken med GeneralConsulstjensten kommer att förenas, så snart personliga förhållanden hinna regleras. För en General-Consul i Brasilien .. — 3,5oo. hvars tillsättande jemväl kommer att bero af den personela regleringen. För en General-Consul i Buenos Ayres, hvilken befattning redan blifvit i Nåder tillsatt, och såsom här förut upptagen nu ej i columuen ulföres. För en General-Consul i Staterne Columbia, Nya Granada och Venezuela .— 3,5oo. samt för en General-Consul i Mexico — 2,5oo. Kommande sistnämnde 2:ne befattningar att tills vidare blifva obesatte. Tillsammans Hamburger Banco 13,070. 24,020. eller tillsammans 37,590 R:dr Hamburger Banco, hvilka, å i32 sk., göra omkring Svenskt Banco R:dr 103,375. När härtill lägges Fredsumman till Marocco,? 20,000 Piaster, circa 55,ooo. Extra utgifter å Barbaresk-piatserne, som kunna antagas till 3,600. Ett årligt anslag till Svenska Kyrkan i London 100 P. St i,25o.* Transport i63,225* Stats~Uiskollets Utlåtande N;0 3g5, Transport i63,2a5.
Ständer komma härigenom att på en gång föreligga såväl anraärkningarne som förklaringarne, såväl anklagelserna som försvaren. På Rikets Ständers pröfning ankommer det nu att, efter behörigt öfvervägande af alla omständigheter, afgöra huruvida anmärkningarne stödjas på objektiv grund eller på subjektiva uppfattningar, och huruvida decharge må med rättvisa kunna Fullmäktige förnekas. Stockholm den 29 December 1864. W. F. TERSMEDEN. J. J. NORDSTRÖM. AND. BERG. C. G. HIERTA. M. WOLFFELT. J. W. BECKMAN. F. W. ÖFVERSTRÖM. J. F. GRÅÅ. F. A. RINMAN. c. r. A. MEDIN. SAMUEL ÖDMANN. CARL NETTELBLADT. C. G. Stuart. - 151 — Bilaga till Fullmäktiges utlåtande (sid. 133). Enligt anmodan har undertecknad verkställt nedannämnde beräkningar: A 1 :o) Om ett lån är upptaget med vilkor att derför i ränta och amortissement tillsamman för hvarje halfår (i det följande för korthetens skull benämndt hal får shetalninu) erläggas 2{1, procent 2,91660... proc. å kapitalet under 40 års tid, vid hvarje halfärs utgång; så utgör halfårsräntan, om till densammas uttryckande endast fyra siffror begagaas, 2,518 procent. 2:o) År i afseende å nämnde lån tillika öfverenskommet, att långifvaren får tillgodonjuta en rabatt af 21 proc. å förskrifna kapitalet; så utgör verkliga halfårsräntan 2,611 procent. 3:o) Om derjemte är bestämdt, dels att halfårsbetalningarne skola erläggas ^ månad före hvarje halfårs slut, dels att 1 procent provision å dem skall af låntagaren godtgöras; så utgör, om 5 proc. pro anno beräknas såsom ränta å förskottsbetalningarne, verkliga halfårsräntan: 2,637 procent. Den härvid följda beräkning är:
(Stals-Utsk:s Ull., N:is 42 och 76, sami Mern. N:o 133 och Först. Slats Utsk. Mern. N:o 162.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer till pröfning förehaft, hvad. i ej mindre E. K. M:s Nådiga Proposition angående Stats-Verkets tillstånd och behof, äfvensom serskildt aflåtna Nådiga Propositioner, än ock inom Riks-Stånden gjorda framställningar, förekommit i afseende å Nionde Hufvud-titeln, innefattande Pensions-Staterne samt Allmänna Indragnings-Staten, hafva Rikets Ständer, med anledning deraf, fattat följande beslut, nemligen: 1:0 Pensions-Staterne. a~) Hvad först beträffar det anslag af 15,000 Riksdaler, E. K. M. äskat för Civil-Statens Enskilda Enkeoch Pupill-fond; så, ehuru, enligt hvad Rikets Ständer af Civil-Statens Fullmäktiges berättelse den 11 November 1842 inhemtat, denna londs tillstånd är sådant, att, dess räntemedel och öfrige dit anslagne inkomster redan år 1845 torde befinnas otillräckliga för fullgörande af fondens förbindelser, likväl och då Stats-Verket ej kan anses pligtigt att, lill afhjelpande af ett dylikt missförhållande i afseende å fondens inkomster och utgifter, träda emellan, helst det berott och beror af de enskilde delegarnes omtanka alt, genom pensionernes minskning, ökade afgifter, eller andra åtgärder, så reglera ifrågavarande fond inom befintliga tillgångar, alt dess bestånd må varda betryggadt, hafva Rikets Ständer funnit sig icke kunna i vidsträcktare moa bifalla denna del af E. K. M:s Nådiga Proposition, än som kan blifva en följd af hvad Rikets Ständer här nedan få i i underdånighet anföra. Vidkommande dernäst Civil-Statens Allmänna Enkeoch Pupill-fond, till hvilken Stats-Verket årligen bidrager med 15,000 R:dr och de enskilda Expeditions-Utskoltcls Förslag till utid.
Häröfver dömde Alfta Tingslags Häradsrätt den 26 Sept. 1849, att emedan giltigheten af nämnde köpeaftal måste anses vara beroende deraf, huruvida säljaren erhållit godtgörelse för hvad han sig afhändt, och upplyst vore, att säljaren för den försålda egendomen icke erhållit penningar eller deras värde, samt om än köparen häftat i borgensförbindelse för säljaren utöfver köpeskillingsbeloppet, samma belopp i allt fall desto mindre kunnat, hvad icke heller visats hafva skett, i räkning eller liqvid upptagas, som köparen vid köpets upprättande, äfven i händelse samtidigt dermed några säljarens skulder, för hvilka köparen borgat, varit till betalning förfallne, likväl icke ägt fordran hos säljaren, förklarades omförtnälde försäljning, såsom förnärmande säljarens öfrige borgenärer i deras rätt, ogiltig och till all verkan upphäfd. Svea Hofrätt, der ene sysslomannen i köparens konkurs fullföljt saken, meddelade dom den 29 April 1851 af innehåll, att som i denna sak, der fråga ej vore om utmätning af lösegendom, den köparen låtit i säljarens vård qvarblifva, Kongl. Förordningen den 20 Nov. 1845 icke vore tillämplig, samt säljarens borgenärer ej gittat styrka, att genom i fråga varande emellan honom och köparen upprättade afhandling icke blifvit på god tro så tingadt, som afhandlingen innehölle; alltså och då giltigheten al berörde, utan vilkor, i afseende å öfverflyttningen af äganderätten till det försålda, ingångna afhandling icke vore beroende deraf, huruvida den utfästade köpeskillingen verkligen blifvit af, köparen gulden eller, såsom han under rättegången uppgif vit, godtgiord genom ingångna borgensförbindelser för säljaren, dem köparen skulle få vidkännas, pröfvade Hofrätten, med upphäfvande af Häradsrättens motvädjade utslag, rättvist det i denna sak väckta käromål att ogilla.
Jag tror nemi. meningen med kassakreditivers beviljande hafva varit, att enär dessa inrättningar, som i och för deras stiftande nödgats upptaga lån, vare sig inrikes eller utrikes, för att genast utlemna åt enskilde låntagare pä långa återbetalningstider, tid efter annau kunna, i följd af fördröjde afbelalningar åv de enskildes sida, komma i behof af penningar för sina förbindelsers punktliga uppfyllande emot långifvarne de då måtte kunna hafva att påräkna ett stöd uti den af banken medgifna kredilivrätlen. Någon annan mening med krediti vrätlen kan jag åtminstone icke tänka mig. Om derföre hypoteksinrättningarnes styrelser i denna syftning begagnat sig utaf förrberörde rättighet, hade jag icke velat deltaga i beslutet om dess borttagande. Men, efter hvad inom Ulsk. blifvit upplyst, har denna kreditivrält ledi lill sådane operationer, som icke allenast varit för inrätlningarne sjelfva främmande, utan äfven kunnat blifva för banken äfvenlyrligu. En föregsde talare har redan uppgifvit, all vederbör, utfärdat assignationer, som ökat sedelstocken i landet och i längden kunna blifva besvärlige för banken af skäl, dem jag icke behöfver upprepa, enär de äro väl kända. Alt detta ingifvande af assignationer sträckt sig till eli temligen betydligt be* lopp, har jag anledn. all förmoda deraf, att då jag för några dagar sedan hade i min hand en assignation pä riks-banken af Östgötha hypoteks-förening, jag dervid hade tillfälle anmärka, det denna assignation, som lydde på 50 r:dr b:eo, var utgifven d. 11 Juni 1846, och hade således varit utelöpande i nära 2 år. Den hade ordningsntimret 5964, och då det är alt förmoda, alt man börjat nuramereringen med N:o 1, så förutsätter sådant, ali de assignationer allena, som äro ställde å nyssnämnde valör, bildat omloppskapital af omkring 300,000 r:dr.
Är Departements Chefs embete ledigt, eller är giltigt hinder för Departements Chef att embetet utöfva, må dertill för ordnas någon annan af Statsrådets ledamöter. Förekommer hinder häremot, i afseende på Rådgifvarebefattningen i commandomål för armeen eller flottan, må annan Svensk man, med de egenskaper, 4 omförmäler, dertill serskildt förordnas; dels ock att 15 och 43 §§ i samma Grundlag må förändras till följande lydelse, nemligen: § 15. Commandomål, hvarmed förstås sådane, som Konungen, i egenskap af Högste Befälhafvare öfver krigsmakten till lands och sjös, omedelbarligen besörjer, må Konungen, då Han Sjelf förer Riksstyrelsen, afgöra, i närvaro af den Rådgifvare för commandomål, till hvars föredragning ärendet, enligt 6 §, hörer. Honom åligge, vid ansvar, att, då dessa mål beredas, sin mening yttra öfver de företag, Konungen beslutar, samt att, då hans mening icke med Konungens beslut öfverensstämmer, föra sina yttrade betänkligheter och råd till ett protocoll, hvars rigtighet Konungen medelst Sin Höga påskrift besanne. Finner nämnde embetsman dessa företag vara af en vådlig rigtning eller omfattning, eiler grundade på ovissa eller otillräckliga medel att dem utföra, tillstyrke han jemväl, att Konungen ville kalla, till ett Krigsråd deröfver, tvänne eller flere af de närvarande högre militäre embetsmän; Konungen dock obetaget att å denna tillstyrkan och, der den bifalles, å Krigsrådets till protocoll anförda tankar göra det afseende, Honom godt synes. § 43- Går Konungen i fält eller reser till aflägsnare inrikes orter eller till Sife. till R. St. Skrifvelse, N.-o 708. Konungariket Norrige, förordne en Regering att föra styrelsen i de mål, Konungen bestämmer. Denna Regering skall utgöras af en Ordförande, hvartill Konungen utser en Prins af Sitt hus, eller en Statsrådsledamot, samt af tre ledamöter utaf Statsrådet.
Majrts förslag innehåller, anser utskottet väl nödigt, att nu gällande införseltull å smör betydligt nedsältes, så vida den i hög grad demoraliserande smugglingen af denna vara skall kunna undvikas och staten erhålla den inkomst, som förtullningen bör inbringa; men då utskottet föreställer sig, att dessa ändamål skola vinnas äfven med något mindre nedsättning, än den af Kongl. Maj:t föreslagna, och afseendet å landlbrukets fortgående utveckling påkallar synnerlig varsamhet vid bestämmande af tullafgifterne å dess produkter, föreslår utskottet, att å smör, med tullvärde af 6 r:dr, må bestämmas 1 r:dr 24 sk. införseltull per lispund. Med bibehållande af den i gällande taxa för socker antagna indelning och nu Socker. till 3 sk. skålpundet stadgad införseltull å rått socker, har Kongl. Majrt i öfrigt föreslagit, att nu gällande införseltull å krossadt lump-, havanna-, lerressamt andra lill sockerhalten lika slag, 6 sk, skulle nedsättas till 4 sk. 6 r:st. och att topp-, kandioch kaksocker, som nu är förbjudet till införsel, skulle i stället åsättas 6 sk. införseltull per skålpund. Emot delta förslag hafva anmärkningar blifvit gjorda dels hos höglofl.
Men här är ej fråga örn att antaga betänk., utan blott om pröfningen, huruvida Rikets väl kan kräfva anhållan om någon rådgifvares entledigande. Det är således icke Utsk:s betänk., utan R. St:s eget handlingssätt, hvarom nu år fråga. Hr Hjerta, Gust., yrkade återremiss, hvartill han ansåg grundlagen ovilkorligen berättiga. Sedan propos. om återremiss ytterligare blifvit yrkad af Hrr Munck af Rosenschöld, v. Hartmansdorff, och Ehrenborg, förklarade L a n d t m., att han ansåg densamma enl. 56 §. Reg.F. icke kunna förvägras, men trodde, att ingenting dermed kunde vinnas. Propos. om återremiss blef af R. o. Ad. afslagen. Sedan denna formfråga sålunda blifvit afgjord, företogs sjelfva hufvudsaken, nemi. det s. k. decharge-betänk., med tillhörande särskilda memorial. Landtm, förklarade, att dessa sednare, så vidt de innehöllo dels afslag å enskilda ledamöters till Utsk. remitterade anledningar tilt anmärkning, och dels anmälanden och berättelser till R. St., endast kunna läggas till handlingarna, och att sjelfva det s. k. decharge-betänk. borde punktvis föredragas. Af åtskilliga ledamöter föreslogs, att R. o. Ad. skulle låta Constit.Utsk:s anmärkningar förfalla, men i dess stalie besluta en underd. skrifvelse till K. M. med önskningar om vissa från sjelfva anmärkningarna hemtade principers följande för framtiden. Härtill vägrade Landtm, propos., hvilken icke helleV af Ståndet yrkades. Den 3o Juni 1'. ra. 363 Derefter lät R. o. Ad. Utskts framställda anmärkntspunkter livar för sig förfalla. Den ii Juli i8a3. Föredrogs Constit.Utsk:s menior. N:o 32, rör:de en af Gr. p. 5n. C. H. Posse uppgifven anledning lill anmärkning mot Utrikes Statsministern. Utsk. hade deruti tillkännagifvit, att Gr.
Ridderskap, et och Adeln fran deltagande med Borgerskapet uti. knstnaderne för deras Hus och Tomter i Städerne till KyrkoScholaeRrestoch Rectors Boställs-byggnader saint öfrige Stadsegendomar åliggande skyldigheter, sorn ock derom, att de onera , hvilka tillhöra gårdsägare bland Städernes Borgerskap, mått© utsträckas till alla fastighets-ägare i Ståderne utan undantag, blifvit af de 3Uie öfrige Resp, Riks-Stånnen bifallit, fann Bonde-Ståndet för godt; ätt nu mera äfven dervid låta bero, S. D. Vid förnyadföredragning af Revillnings Utskottets den 25 i denna månad afgifne utlåtande i anledning af de emot 3:dje Artickeln i Beyillnings-Stadgan, angående afgift för förbrukning af vissa öfverflödsvaror, framställde anmärkningar jämte bifogadt alternativt förslag till nämde Artikel; fann Bonde-Ståndet för godt, så mycket häldre antaga första alternatiyet, sorn Ståndet ansåg Keyillnings-Utskottet ej hafva ägt rätt föreslå någon afgift å förbrykningen af Tobak, sedan vid den uti förstärkta Stats-Utskouet skedde anmärkning, huruvida Rost-Taxan borde ökas med 25 procent, eller den deraf påräknade Summa utgöras, genom beskattning af Brän-. vin oell Tobak, den förra af dessa meningar blifvit antagen och den sistnämd© beskattningen således enligt Bonde-Ståndets tanka ej vidare bör komma i fråga S. D, Föredrogos å nvo och biföllos , lj 'Stats-Utskott^t^ Utlåtande af den st? Junii Prot. TJtdr. (I. 29 Junii 1818» 729 j anledning af Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse, angående Colonien St. Barthelenrey. 2, Lag-Utskoltels Betänkande af den 26 Juni!, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse den 28 I denne månad, angående Dess Nådiga proposition af den 21 sistl.
Tackoch Barlast-, Kanoner, Stycken, Nickhakar, och Mörsare, ostämplade och oborrade, Hällar öfver 'I tums tjocklek, jemte Lod och Lödjor af större tyngd än 1 centner, bestämmes till 50 öre per centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, fastställes, enligt Bonde-ståndets beslut, denna afgift ti'l 40 öre centnern Preste-, Borgareoch Bondestånden hafva godkänt Utskottets förslag om tullfrihet vid utförsel af Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt, men Ridderskapet och Adeln har åsatt denna artikel utförsels-tull af 25 öre per centner. Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln att frånträda sitt från de öfriga Ståndens härutinnan skiljaktiga beslut, och föreslår, för den händelse detta icke skulle bifallas, följande omröstning: 88:o, Den som anser att, i enlighet med hvad Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, Jernskrot: gjutet, smidt'eller valsadt, bör vid utförsel vara befriadt från tull, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Ridderskapet och Adelns beslut, denna artikel att vid utförsel draga en tull af 25 öre centnern. Jonisk rota 52 Bevillnings-Utskottets Memorial JYi 27. Utskottets förslag upptager för Koppar: rå, utförsels-tull af 5 R:dr och för Koppar, gårad samt Kopparskrot, alla slag, äfvensom Kopparaska, 60 öre per centner. Detta förslag har bifallits af Ridderskapel och Adeln, Presteoch Bonde-stånden, hvaremot Borgare-ståndet beslutat, att dessa artiklar skola vid utförsel vara tullfria. Derest Borgareståndet icke skulle vilja frånträda detta sitt skiljaktiga beslut och instämma i de öfriga Ståndens, lärer följande omröstning böra ega rum: 89:o
Största lättnaden skulle beredas Civil-Departementet, hvars Föredragande, befriad från handläggningen af alla ärenden rörande skjutsväsendet, gästgifveriet, allmänna vägar, broar, färjor, kanaler och andra komnninikalions-anslalter, samt rörande de allmänna arbeten, som afse industriens befrämjande, då skulle komma i tillfälle att åt den vigtigaste af landets näringar, landtbruket, med hvad dertill hörer, såsom landlhruks-akademien och landtbruks-läroverken, agronomerne, djurförädlings-inrättningarne, landtmäteriet, skiftesverket och afviltririgarne, hemmansklyfningsoch jordafsöndrings-ärenden, skogshushållning m. m., egna all den trägna omsorg, som denna näringsgrens stora betydenhet och dess allmänna befrämjande till ett med dess höjd i andra länder jemförligt skick onekligen påkalla. För inrättandet af ofvannämnde nya Departementet får Konstitulions-Ulskottet vördsamt till Rikets Ständer för grundlagsenlig behandling framställa nedanstående grundlagsändrings-förslag: 4 KonstitutionsHtsko Hets Memorial N:o 54. Regerings-F ormen: § 5. Stats-Rådet skall bestå af Elfea Ledamöter, hvilka äge att alla der förekommande ärenden öfvervara: ej må fader och sou eller bröder på en gång vara Ledamöter af Stats-Rådet. § 6. o AfStats-Radels Ledamöter skola Alta vara Chefer, hvar för sitt Departement, nemligen: Juslitie-Stats-Ministern, för Justitie-Deparlementet; Siats-Ministern för Utrikes Ärendena, för Utrikes-Departementet; En Chef och Föredragande Siats-Råd för LandtförsvarsDepartementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Armeen; En för Sjöförsvars-Departementet, hvilken tillika vare ■ Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Flottan; En för Civil-Departementet; En för Finans-Departementet; En för Ecklesiaslik-Deparlementet, sami En för Departementet för Allmänna Arbeten och Kornel unika lion s-an stallet •.
Dess a möble r tord e vä l fö r den n u lefvand e generatione n bredvi d sit t konstvärde äg a et t affektionsvärd e störr e ä n någon föregåend e stils, d e tillhör a de n ti d då vår a mormödra r » satt e b o », oc h fö r Fig. 13. Chiffonie r frå n 1700-tales t slut. Gustaviansk lika oförenlig a me d vår a vano r oc h behof. Vi kunn a e j afst å frå n vår a fotogenlampo r för at t läs a vår a tidninga r vi d vaxljusen s matta sken, frå n vår a pianino n fö r at t spel a Mascagni p å spinet t elle r clavecin; frå n några a f dess a tuse n uppfinninga r fö r lifvet s trefnad oc h bekvämlighet, so m gjorts seda n våra förfäder s dagar. Därfö r bli r ocks å de t stilenligaste ru m likas å olik t et t gema k frå n gamla tide r so m e n » riddardräkt » frå n et t kostym-magasin ä r oli k e n klädbona d frå n kung Gösta s dagar. Jag så g e n gån g vi d et t besö k ho s vän - ner p å landet, dä r fru n i huse t va r skicklig » konstväfverska », någr a elegant a gustavian - ska taburette r öfverklädd a me d e n i kraftig a färger hålle n » opphämt a väf ». Hä r had e tven - ne hva r fö r si g vackra sake r sammanställt s p å ett sätt, so m gjor t de t hel a oskön t och otillfredsställande. I et t anna t hem, ha r ja g låtit mi g berättas, ha r smake n fö r hvit a möbler gåt t därhän, at t ma n låti t hvitmål a sina gaml a vackr a mahognystola r fö r at t f å Fig. 15.
Adjös vackert! ( bockar sig djupt för mannekin en och går .) A N N A -S T I N A . Ja, inte vet j ag om det går an! A N N A -S T I N A ( skamfu ll ) . Åh fy då, Anders! Nionde Scenen. ANNA-STINA. ALBERT. A L B E R T . Stig f ram och sitt, kära Anna-Stina! 22 A N N A -S T I N A . Tackar ödmjukast! ( sätter sig på en af de sämre stolarn e ). Herre Gud, hvad jag är glad öfver att afri tarn var hemma, och att han har helsan! A L B E R T . Inte skall du sitta der borta! Kom hit! ( för henne fram till emman ). Åhnej , det går fäll aldrig an! ( då han nödgar henne att sätta s ig ). Kors! hvad en sitter mjukt i den der bänken! Ja se, i Stockholm är då allting s å rart! A L B E R T . Kära barn, det är inte allt guld som glimmar ( sätter sig bredvid henne ). Nå, du har väl bara kommit hit upp på ett par dagar? A L B E R T . Stanna här? Hvarifrån har du fått den idén? Åh, nog vet af ritarn det, allti d! A L B E R T . Jag . Nej , j ag tänker allt stanna här. Ja kors! mins h an inte hvad han sa' den der qvälln när vi va' på dans hos Olle i kyrkbyn? A L B E R T . Nej, det k an jag inte påminna mig. Ja, men jag mins'et, j ag! A L B E R T . Nå, hvad var det då? A N N A -S T I N A ( blygt i början , men sedan säkrare i det hon ser trohjertadt på honom ).