Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Himlar och Jordar under öppna tornerhjelmar på bägge dörrarna, samt utrustade med tvenne betjenter i gult livré och trefärgade sultaner, så prydligt, att bönderna på gästgifvaregårdarne bäfvande åskådade vår glans och höghet. I sällskap på resor lär man, som du torde veta, lättast känna personers lynne och snillegåfvor, åtminstone tror jag så, och skulle derföre gerna vilja göra en liten tur med den flicka jag ämnade till min hustru, förr än jag med henne afgjorde saken. – Men funne jag hennes uppförande då i ringaste måtto likt den reskamrats jag nu hade, tackade jag visserligen Gud att kunna slippa henne under den stora resan genom lifvet. Grefven var, med ett ord sagdt, otreflig; det enda, hvari våra lynnen närmades hvarandra, var att han ofta önskade att äta och dricka, men deremot voro vi sällan af lika smak. – Alla menniskor, som ej voro förnäma, syntes han anse böra vara honom undergifna, följaktligen ville han att jag äfven skulle vara det; men sedan jag, lik en annan Simson, återfått min styrka med mitt hår, eller tydligare uttryckt, sedan jag ånyo fått mig en tur och blifvit närmare bekant med grefven, återstod hos mig ej den minsta blyghet, och således misstog han sig om min underdånighet; dock iakttog jag ej heller någon slags myndighet, endast de rättigheter en like och reskamrat tillkomma; ty såsom fri man ansåg jag mig fullkomligen lika god som hvarje Grefve, och glömde aldrig att lika litet som någon Grefve finns hvilken ej härstammar ifrån en oäkta slaf, lika litet finns någon ofrälse som ej härstammar från en kung.
Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har att afgifva yttrande öfver en af Doktor Thyselius inom Högvördiga Preste-Ståndet väckt motion (JVs 15) i berörda syfte. Enligt motionärens utsago, skola vid flera af elementarläroverken och i andra offentliga samlingar finnas förvarade strödda handlingar och litterära skatter, hvilka, utan att vara till något egentligt gagn på. det ställe, dit de förirrat sig, och der de icke vore för forskaren så lätta att tillgå, kunde för honom vara af stort värde. Regeringen hade visserligen någon gång, genom beviljande af anslag, boredt en och annan forskare tillfälle att taga kännedom om vigtigare historiska handlingar i landsorten; men då utdrag eller afskrift af sådana medtoge längre tid, och en handling icke lätteligen kunde jemföras med en annan, när de förvarades på vidt skiljda ställen, blefve bearbetandet af vår historias särskilda delar härigenom försvårad. Dessa skatter, som i mindre lämpliga förvaringsrum lätteligen toge skada, kunde icke alltid till sitt fulla värde uppskattas af dem, som omhänderhade deras vård, och en dyrbarare handling, en god handskrift af en klassisk författare eller ett sällsynt tryck från typografiens första århundrade, vore bättre förvarad vid någon af de större bibliotheken, än i en landsort, der en sådan handling uppvisades såsom en litterär raritet, den ingen begagnade. Motionären förmodade, att vårdare af dylika litterära skatter, som icke för orten vore af något specialintresse, ej ogerna skulle se dem införlifvade med Universitets-bibliotheken, Kongl. Bibliotheket eller Riksarkivet, emot vederlag af sådana mera gagnande arbeten, hvaraf de sednare egde dupletter, och dem de alltså kunde lemna i utbyte; och har han, i ändamål att ofvan antydda olägenheter måtte varda afhjelpta, föreslagit, att Rikets Ständer ville i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t hemställa, »det Kongl. Majit behagade, efter vederbörandes hörande, låta vidtaga de åtgärder, Allm.
Dal. lön, som efter lika beräkningssätt blifvit till större delen förvandlad i varor, så att hvarje Båtsman enligt ortens priser kostar 100 R:dr Riksgälds.” ”Denna tryckande indelning har från dess första inrättning innefattat både ordinarie varge* ring och fördubbling, heldst de tvänne karlar, sorn på ett helt Hemman utgöras, måste lika ined hvarandra förrätta årlig tjenstgöring samt njuta jpen 7 Juli, njuta lika lön och utredning af dess anslagna Bönder”, ”Skyldigheten att försvara landet, är för innpbyggarne i Blekinge mycket drygare att utgöra än för någon annan Landsort i Riket, utom Södermprp Harad i Calmar Län, sorn till na-» gon del uppgår närmast emot Blekingska A1L mqgens allt för kännbara tyngder.” ”Roteringen, sorn utgöres från sa val endel Skatte, sorn Frälsehemman, participerar från 3 till s?| mantal och derutöfver till underhållande af en Båtsman. Desse hafva från uråldriga ti« der, ända till 1810, varit skyldige att underhålla en Vargerings»karl på hvarje Rote, och äfven med denna tillökta fördubbling har Båtsmans-Roteringen ej till ena halfdelen utgjort den rustnings skyldighet, sorn indelningen fått vidkännas. ” s’Om rättvisa och billighet blifvit rådfrågade, . hade indelningen till betydlig del bordt erhålla mindskning uti dess alltför kännbara onus, förr än fördubblingen å Roteringen , såsom för1 / dem, i mångdubbel man, mindre kännbar, blifvit afskaffad.’, ”När Indelmngs-Contractet är 1685 ingicks, var det i en tid då orten var hotad med stark Utskrifning och tvungen värfning, som ofta öfver ali billighet pressat Landets innebyggare. Vid ingåendet af en så kännbar indelningsskyldighet erhöll Allmogen jjrne rättigheter, nemi. : att vara fredade från ali utskrifning, af' hvad namn den vara månde, och att inom or* vara ,skyddade från
Ulrika Eleonora sätter sig på klippningen slät". dekorationen, efter att mycket noga ha "strukit klädSUNDIN. varit med om en enda repi peri ti ti hm tion. (Ulrika Eleonora rusar upp med ett skri). Hvad är det om? EK. Tänk så stinnögd gumman ska' bli, som inte Jag kan inte sitta der den är så hvass. Det kan inte hjelpas nu. EK. ULRIKA ELEONORA. Och så doppar jag fötterna i baljan. Det är väl inte nödvändigt? Hon ska' EK. ULRIKA ELEONORA. spegla sig i källan, står det. Se så, nu börja försigtighet). Nu går ridån upp. vi. (Ulrika Eleonora sätter sig ånyo, ehuru med, stor SANDBERG. Eleonora! Vill gå mins inte ett dugg Nej vänta dra' inte upp, mamsell Ulrika herre je! (Ek hindrar Sandberg och klappar sedan i händerna. Ridån drages åt sidan). EN RÖST I SALONGEN. höger, med blå botten. Akta min schal! Det är den som sitter till ULRIKA ELEONORA (deklamerar med entonig röst och falsk accent:) Ensam här jag sitter, Lyss till foglars qvitter, Och min älskling kommer ej. Hvar kan han vara, säj? När jag uppå månan ser Och se'n till Allfader ber, Blir det ljust uti mitt sinne, (Slår sig för bröstet). (Rusar upp). Fast det kolsvart är härinne. O, min Gud, hvad smärtan gnager EK (sakta). ULRIKA ELEONORA (talar:) EK. Sitt still. Jag kan inte den sticks så förfärligt! Fortsätt bara. ULRIKA ELEONORA (sätter sig på yttersta kanten. Deklamerar jemmerMed all visshet blir jag mager. ligt:) Kom, o älskling, och befria mig Eller (rusar upp igen) blir jag galen utan dig. Hvar kan hon vara, min ljufva mö? ROSENQVIST (träder in). ULRIKA ELEONORA (utan att se Rosenqvist). Viggo, min Viggo, för dig vill jag dö.
Jemte erinran om de flera förslag, som blifvit framställda för bebyggandet af ifrågavarande plats, hvilken äfven är nog rymlig att medgifva byggnadens förläggande på tillräckligt afstånd från omgifvande hus, så att de mest tillfredsställande anordningar kunna träffas för rummens upplysning och för säkerhet mot eldfara, har Eders Kongl. Majit vidare yttrat, att de farhågor, beträffande grunden, hvilka vid särskilda tillfällen motverkat förslagen om den i andra hänseenden synnerligen passande tomtens bebyggande, under sednaste åren förlorat större delen af sin betydenhet, enär den åsigt, som i ämnet uttalades år 1845 af kommitterade tor Nationalmusei-bvggnaden, sedermera, enligt hvad Öfverintendents-embelet under den 25 November 1856 vitsordat, vunnit ytterligare bekräftelse genom åtskilliga, i närheten af denna plats, på enskildes bekostnad verkställda betydliga byggnadsföretag, hvaraf flera utförts endast på bjelk bädd, vid det lägre liggande Norrmatmslorg, der svårigheten att erhålla fast grund varit betydligt större, än å norra sidan af Carl Xllhs torg; hvadan och då bemälde embete jemväl ansett, att Bih. till R. St. Prat. 1856—1858. 10 Sami. 1 Afd. 2 Band. Supp/. 11 82 Exy editionsUts kol tels Förslag till under d. Skrifvelse, N:o 222. en byggnad, afsedd för uppbärande äfven af de största tyngder, kunde pä sistnämnde plats uppföras till oell med endast på omsorgsfullt anlaggd bjelkbädd, dessa förändrade förhållanden föranledt E K. M:t alt nu för llikets Ständer framlägga den af Öfverintcndents-embelet år 1853 uppgjorda plan till Riksarkif-bvggnaden.
Ombudsman till godo, enligt afgifven Eipence-Räkning Under Deposition stående Medel: Innestående Medel af Anslaget till Förs vars Verkets iståndsättande , Från Wasa Ränteri insände Medel, utan Reversal Allmänna Brandförsäkrings Verkets Medel,: hvarå Ränteri-Qvittencen icke blifvit företedde SkatteKöpesk il lingar för Recognitionssamt Kronans öfrige disponible Skogar (före 1823 års influtne) Af 2:ne Låntagare för mycket inbetaldt Interesse I följd af Rikets Ständers Beslut, i afseende på LånFordringarne hos framlidne H:s Excellence Grefve Ruuths Sterbhus, afsatte, till villkorlig lyftning af Gamla Bolaget för Skånska Stenkohls-Verket vid Höganäs ' Inter esse-Sladder . Värdet af Riksgälds-Contoirets Hus , efter inköpspris Dito af General-Assistance-Contoirets Hus med tillbyggnad ... .' . -ynoi], Säkre Fordringar, löpande med ränta i mot i sägn: intecknade Reverser på 3 och 6'månaders uppsägning samt 6 promt ränta Utlånt af f. d. Allmänna Hingst-medels-Cassan , f. d. Skånska Hingst-Pr®mii-Cassan , Kongl. Bergs-Collegii f. d. Cassa till frami. Hans Excellence Grefve Ruuth, mot 5 promt ränta . till Staden Ystad för Casernbyggnad, mot 4 proc:t d:o och 2 proc.'t årlig afbetalning å primitiva Capitalet v Dito för Dito mot 3 . d:o d:o d:o Dito Norrköping mot 3 promt ränta och 3 promt årlig afbetalning pål primit. Capitalet. Dito Borås d:o d:o ,d:o Dito d:o mot 5 promt ränta och 10 promt årlig .afbetalning på primit. Capitalet, från och med år i835 -*• ‘ . .•■• i .. „ Dito Jönköping för Hamnbyggnad mot d:o d:ö d:o „ „ Ottenby Stuteri-Inrättning, mot 5 proc:t ränta .
Hr von Hohenhausen hade likväl den förmedlande åsigt alt sockenstämma borde få yttra sig öfver huruvida handelsbod inalles finge inom församlingen anläggas eller icke; hvaremot han trodde sockenstämma obehörig alt förneka en person hvad den ville bevilja en annan; emellertid hände sig att Presteoch BorgareStm beslutade, att slutorden: ”öfver ansökningen derom hörd, dertill på sockenstämma lemnat sitt bifall” skulle ändras tilt ”öfver ansökningen derom blifvit hörd.” Utsk. hemstälde då, i dess betänk. n:o 118, till de öfriga StåndeD, om de icke ville förena sig med hvad Presteoch BorgareSt n sålunda öfverenskomma. Ständernas beslut blef derefter sådant. som det af Exp.Utsk. i dess sedermera godkända skrifvelseförslag n:o 181 synes, och som var af följande lydelse, rör. Handels-ordn:s § 25: — ”Då genom föreskriften i denna § blifvit åt E. K. M:s Befh:de öfverlemnadt att besluta om handelsrättighets meddelande å landet, utan att den församling, som härvid komme i fråga, egde i ämnet sig utlåta, men R. St. ansett billigt, att kommunerna höras i frågor om nya handalsbodars anläggande å landet, så alt tillstånd dertill icke må af E. K. M:s Beflude meddelas, förr än efter kommunen baft tillfälle att yttra sig, så väl öfver gagneligheten af handelsrättighetens medgifvande, som öfver sökandens frejd, få R. St. alltså hos E. K. M. i undenhhet anhålla, att uti 25 § Handels-ordn. stadgas malte, det E. K. M:s Befhtde icke må äga alt meddela tillstånd till handelsbods anläggande å landet, innan den församling, inom hvilken handelsboden är ämnad att anläggas, öfver ansökningen derom blifvit hörd.” Sedermera inträffade att K. M. efter mottagandet af denna underd. skrifvelse, genom nådig kungörelse af d. 18 Januari 1850 föreskref: ”att då någon sökt tillstånd till handelsidkande å landet, del åligger K.
Memorial, nied förslag till voteringsproposition, i anledning af Riks-Ständens skiljaktiga beslut i fråga om godtgörandet af kostnader vid laga skifte å boställe. (IT. A.) Sedan Kongl. Majit, i nådig Proposition den 10 November nästlidet år (N:o 36) föreslagit Rikets Ständer, att de kostnader, som fordras för verkställighet af laga skifte" å boställen och af sådant skifte blifva en följd samt nu åligga boställenas innehafvare och enligt Kongl. Kungörelsen den 4 Maj 1827 på tjugu års tid fördelas, måtte utgå af statsmedel i hvad civila och militära boställen anginge, samt i afseende å ecklesiastika boställen gäldas af vederbörande kyrkor eller församlingar, äfvensom att såväl dessa kostnader, som de, hvilka redan nu åligga Statsverket för landtinäteri-förrättningar, måtte, enär sammanlagda beloppet icke kunde på förhand bestämmas, utgå från förslagsanslagen till reseoch traktamentspenningar och anordnas å samma anslag till den hufvudtitel, hvarunder det boställe, som underginge skifte, ansåges jhöra; men Stats-Utskottet i afgifvet Utlåtande (N:o 46) hemställt, att Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning icke måtte af Rikets Ständer bifallas, så har, enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag, berörda hemställan blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden godkänd, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit Kongl. Maj:ts nådiga Proposition; och då således i denna fråga två Riks-Stånd stadnatemot två, torde, för frågans afgörande, omröstning böra anställas i förstärkt Statsutskott, enligt följande voterings-proposition : uDen, sorn godkänner Stats-Utskottets hemställan, att Rikets Ständer icke måtte bifalla Kongl. Maj:ts i nåder gjorda framställning derom, att de kostnader, som fordras för verkställighet af laga skifte å boställen och af sådant skifte blifva en följd samt nu åligga boställenas innehafvare, och enligt Kongl. Kungörelsen den 4 Maj 1827 på tjugu års tid fördelas, må utgå af statsmedel i hvad civila och Stats-Utskottets Memorial N:o 85. 5 och militära boställen angår, samt i afseende å ecklesiastika boställen gäldas af vederbörande kyrkor eller församlingar, äfvensom att såväl dessa kostnader, som de, hvilka redan nu åligga Statsverket för landtinåteri-förrättningar, må, enär sammanlagda beloppet icke på förhand kan bestämmas, utgå från förslagsanslagen till reseocb traktamentspenningar och anordnas å samma anslag till den hufvudtitel, hvarunder det boställe, som undergår skifte, anses höra,
— S j u ti 6 e & » fw u b f C i t e I n , mnefjåttanbe 5>enfion£ * Staf erne . , , 03,000: ?l 110 n b c £11 fron b tZitcln, för Allmänna od) £pfra utgifter 678,677: 7. %. tlionbe *åufwtib * € itel», för åfer&ritfef, «&anbeln od) 9?artnprne 134,348:30. 6. Stonöe ^iifwnb^ Zitelu, ttppfaganbe Sfnflagen för Serine; odf> £aro; wei'^n • * ♦ > - . 744,307:44. 3. Allmänna jfnbratjn ingo; Staten, lara are uppförbe . 306,217:2.10. Summa Summarum 9,136,200: £5å fjårifrån afbraga# (Sfaf#»erFetiS på* råfnabe infomfler 7,28f,ooo:
Ridderskapet och Adeln, enligt ProtocollsUtdrag af samina dag, af Vällofl. Borgare-Ståndet, enligt Protocolis-Utdrag för den 8 och 11 April, och af Hedervärda Bonde-Ståndet, enligt Utdrag af Protocollet för den 4 i berörde månad, lill Utskottet återremilteraat; så får Utskottet de hos sistnämnde trenne Riks-Stånd, till grund för återremissen, förekomne anmärkningar och förslag till besvarande upptaga punktvis i den ordning, som vid de serskilda frågornas uppställning uti det först afgifna Utlåtandet blifvit följd. i :o Härvid har Utskottet ansett sig böra först taga i öfvervägande den, i afseende på formen för ärendets behandling, af flere Ledamöter uti Borgareoch Bonde-Stånden gjorda erinran, att, innan frågan om Stats-Rådets lönereglering blifvit till Rikets Ständers pröfning Öfverlemnad, Rikets Ständer bordt hafva från Kongl. Maj:t erhållit förslag lill en fullständig organisation af Rikets Styrelse, i öfverensstämmelse med den antagne Grundlags-förändringen; så alt deraf närmare kunnat bedömas beskaffenheten och fördelningen af de göromål, som komma att åtfölja de ifrågavarande nya Embetena, hvilken anmärkning äfven och i synnerhet blifvit framställd i afseende å Expeditions-Cheferne; men ehuru Utskottet medgifver, alt det ej kunnat vara utan fördel, om, innan löner beviljas de Stats-Råds-Ledamöter och Expeditions-Chefer, som i följd af ofvanberörde grundlags-förändring komma att tillsättas, kännedom erhållits om den fördelning af göromålen deni emellan, som bör anses komma att efter deras tillsättning ega rum, har Utskottet likväl, då Rikets Ständer, genom en antagen grundlags-förändring, redan beslutat ett visst antal Departements-Chefs-, och conBih. till R. St.
Fran Högloft, Bidderskapet och Adeln, af i:o Riksens Ständers Justitie-Ombudsman, Herr Friherre Mannerheim , som, i anledning af Betänkandets i och a Momenter, framstalt de frågor, huru det kund»; vara utrönt, att en Personal af 300 ock derunder säkrare utgjorde det behölliga antalet, än en »f hvarje skattskrifven hemmansdel , enligt Kongl. Commerce - Collegii Kungörelse af ar 1303; ojn roan vöre i tillfälle, att beräkna pro - J)en 17 Juli, productionen af varor med den bestämdhet, att den aldrig kunde stiga til] ett belopp, som fordrade ett större antal afsättare; om man ej skulle förmoda, att en obehindrad afsättning uppmuntrade till förökad prouction; och om det ej ■yore nyttigare, genom upphqfvande af tvång söka att befrämja densamma , än att genom för reskrifr af en inskränkt personal förorsaka att, när ej alla varor kunna användas i Gårdfarihandel, de qvarblifyande måste föryttras till ortens små Säder, hvarest bristande täflan skulle verka till ofördelaktig afsättning och denna sedermera till mjndskad production; hvarjemte Herr Friherren och Justitias Ombudsmannen ansett föreskrifterna för Landshöfdingen och Comiterade vara så obestämda, att utvägar derigenom öppnades till utöfning af godtycko och förmynderskap öfver den enskiltes ceconomie, och när fulländade conscriptions-qr vore vilkoret för Boråsoch XIIricaehamns-rboernas handels]ättighet, borde icke 30 års ålder, dertill erfordras för invåparne i de 7 Härader i .Elfsborgs Län , som till Gårdfarihandel äro berättiga,de; vidare har Herr Friherren anmärkt yid 5 Morn.
Nej, votering deröfver kunde anses öfverflödig, och vi genast få skrida till votering öfver de särskildta frågorna, om upplåningen skall ske mot Obligationer, eller på Afskrifnings-räkning; på viss uppsägningstid, eller ä vista; och rörande räntan. Herr Hjerta: Af discussionen, som hos hvarje talare slutar med begäran om votering, lärer hvar och en finna, huru bråksam denna öfverläggning kommer att blifva. Jag skall ej eller mycket förlänga den; jag vill blott förklara, att jag ej kan fatta, hvartill den slutna voteringen skall tjena i ämnen, sorn dessa, der fråga ej är om ylt* t2 Den i December f. m. randet af politiska tänkesätt, och der man allt för väl kan saga rent ut sin mening. Jag finner det således föga värdt, att nu anställa den ena voteringen efter den andra, utan tror, att hvar och en kan anmäla sin tanka till Protocollet, hvarigenom pluralitetens mening kunde utrönas, utan ordentlig votering, och vi bespara oss en ansenlig tid. Hvad saken beträffar, anser jag af vigt, att vederlägga den här yttrade farhågan för upplåning h vista. Herr Rosenblad har sagt, att Obligationerne ä vista skulle utbytas emot Bankens större sedlar. Men jag frågar, hvartill dessa större sedlar tjena, om ej för remisser; och om man nu kan göra delta med 2 procent mindre kostnad, hemställer jag, hvarföre icke en sådan utväg skulle begagnas. Herr Rosenblad kan nemligen icke neka, att genom denna operation, utan all förlust för Banken, den fördel för allmänheten vinnes, att kunna göra alla remisser och hålla cassa med 2 procent mindre kostnad. Men, säger Herr Rosenblad, sedelstocken kan på detta sätt icke hållas ute till lika högt belopp. Jag svarar, att den utelöpande sedelstocken förblifver lika stor, ty de inflytande sedlarne utgå genast å nyo i rörelsen genom utlåningen, och om man icke tror, alt de sedermera förblifva utelöpande, måste man föreställa sig, att näringarne icke äro i behof af den tillökning i rörelsekapitalet af 3 millioner, hvilken här är Den i December f. m. i fråga, och då vöre hela inrättningen öfverflödig.
Elter ånyo skedd föredragning, bifölls Banco-Utskoltets Belänkande, N:o i58, i anledning af Herr Nordenanckars, F. W., motion innefattande förslag till reglering af Bankens låne-rörelse i åtskilliga delar. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Lag-Utskottets Betänkande, N:o i83, i anledning af väckt fiåga om ändringar i Ryrko-Lagen. S. D. Föredrogos ånyo Bevillnings-Utskotlels Utlåtande, N:o 42, i anledning af anmärkningar emot Utskottets Memorial, N;o 39, angående RiksStåndens i vissa delar fattade beslut öfver Utskoltels i Memorialet, N:o 34. afgifna förslag till sammanjentnkning af de sk il jag ti ga besluten, rörande grunderna för den blifvande Allmänna Bevillningcn, samt föreskrifterna för tilllämpningen deraf. Lades till handlingarne. Betänkandet, N:o 4^» i anledning af Riksdags-Fullmägtigen Diedrich Weströms ifrån Kopparbergs Län motion om befrielse ifrån bevillning för Lima sockens invånare. Godkändes. och Memorialet, N:o 44» * anledning af Riks-Ståndens olika beslut, i afseende på stämplade pappeis-afgiften.
Verk om räkenskapernes utlemnande , och följden således blifva densamma i begge fallen. Då Expeditionen nu är enlig med de t bifallne Betän* kandet synes mig Högloflige Ridderskapet och Adeln kunna dervid låta bero. I öfrigt torde den önskan icke var* utan anledning , att Utskotten måtte fästa något mera uppmärksamhet på redactionen af deras betänkanden. Friherre Cederström; Det har blifvit yttradt, att man vill begagna sig af ett redactionsfel jag vet icke till hvad , men det vet jag, alt om man vill göra ett tillägg till ett justeradt beslut , bereder man ett upprifvande af detta beslut, och bryter de former , sorn äro högst angelägna , ty hvad som en gång är justeradt, måste orubbadt förblifva. Hvad beträffar den anmärkning Herr Hjerta gjort, att ingen expedition förr få afgå; än förslaget till Skrif veL - Verl i September e, m, ve'se är justeradt , si är detta just »n controll, att icke Expeditionen utfärdas annorlunda , än betänkandet eller beslutet innehåller. Ståndet skall granska, om detta är rätt uppfattadt. Sedan det är gjordt , finnes ingen annan åta gärd än att gilla Expeditionen. Då det nu är erkändt af samma personer, som begärt förändringen , att ExpeditionsUtskottets förslag är ordagrannt lika med StatsUtekottets betänkande , så hemställer jag om icke discussionen är öfverflödig , och om icke expeditionen må gillas. Herr Hjerta: Jag tror åter att discussionen icke är öfverflödig , och för att visa , att så är , anhåller jag få uppläsa StatsUtskottets betänkande, hvaraf torde synas, att de ords hvarom nu tvistas, icke innefatta beslutet, utan blott Utskottets egen åsigt. Det står nemligen : ”Då det nu är gifvet, att med Statsverket icke ”kan förstås annat, än den Allmänna Fond; ”dit Medborgares gemensamma bidrag , till "bestridande af Statens utgifter, ingå, och ”Riksens