Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det bör vara så lätt tillgängligt sorn möjligt, och således communicationerna emellan detsamma och landets mest befolkade trakter a Ises; ty här, sorn vid mångå 'fall, gör tillfället att det mången gång begagnas. En annan omständighet är den, att tillgången på lärare mäste, så vidt möjligt, tagas i beräkning — och med dessa grunder för lägels bestämmande, kan väl icke föreslås något lämpligare än Ulltuna. Lättheten att erhålla skickliga lärare, ulan alltför betydliga lönebidrag, äfvensom fördelen för de studerande vid Upsala academi att under sommarferierna besöka detta läroverk, hvarigenom detsamma äfven i denna öef köninie att motsvara sin egenskap af en allin äo 'bildn1ngsänstaIt för hela Sverige, utan förmånsrätt för nägoli viss provins, tala högt för denna local. Att denna kungsgård är en Statens egendom, har jag sökt bevisa vara en väsendtlig fördel såsom befordrande inrättnms bestånd äfven i framtiden; hvartill kommer, att alla kostnader, sorn D < n 15 Maj f. m. 699 -der med Statens bidrag till byggnader och förbättringar nedläggas, komma Staten tillgodo. Ett väsendtligt villkor finnes äfven bär uppfyldt, det nemi , att den egendom, som till ett landtbruksinstitut upplåtes, bör vara så stor, att ett ordentligt jordbruk, med alla dess directa binäringar, derhän bedrifvas, äfven om någon af dessa sednare, i anseende till local och läge, till och med komma att drifvas med förlust; ty undervisningen måste gå framför vinsten, och en förlust vore i detta fall äfven en lärdom. — För att idka ladugårdsskötsel med största möjliga vinst, fordras en ladugård af minst femtio kreatur, och för schäferi-rörelsen ett par hundra får, ehuru, för att kunna fortgå på förbättringens väg genom utbildandet af ändamålsenliga racer, detta minimum dock är litet. När nu
– Se Phoebus, gyllend-klar, Nu hastar till sitt spann, är färdig, käck och snar. Ja, kom, kör på! låt vidt de fagra strålar glimma; Din gyllen-glänsand’ vagn, som skingrar tökn och dimma, Låt rulla fort: bär oss en ljus och klaran dag; En dag, som allom är till fägnad och behag. Klif upp, o Phoebe, högt i himmels sal; låt skina Förutan moln och regn och snö, ditt ansigt fina! Gör anstand, och förbind den raske Aeolus, Att han instänger Nordan-gnall och Ostan-brus. Den ljufve Zephyrus, hall suse sött och sakta; Att luften, vattn och berg och dal må märk’ och akta, Att denna dag är hög och helig Svea-män! Välan: J Svea-män, och så hvar unger sven, J rusten eder till: J gören eder färdig, Med hästar, spär44 och svärd; ty denne dag är värdig, Att firas i all prakt, torneroch riddarspel, I vin och gästeri, förutan vank och fel. J Fruer och Jungfrur skön’, i guld och gyllenstycke, Med reverents gån fram i högtids skrud och smycke! Beviser eder fröjd med ljufligt tal och sång, Med visor, dans och lek, och allsköns äre-prång. Och si! hvar Nyinpha snäll, hvar herde och herdinna, I marken, tända bloss, och låta fröjd-eld brinna. På bygden höres rop, och skrik och skri af fröjd; Af glädje höres drön och dön, allt upp i höjd: Säckpipor, trummor, harpor, lurar, nyckelgigor, Allt bland hvart annat: kärngar, drängar, bönder, pigor, De dricka, dansa, flyga, flänga, glamma, gny; De qväda, le, och gantas vid, i hvarjan by. I städer ock, så väl som slott och faste borger, Der höres ock, dess Gud ske lof, af inga sorger: Fioler, dulcian, och storta45, symphoni, Pandurer, och regal, och lutor, klinga fri’.
Dec. » om prenumeration å _ 10 0 3 b. 10 Dec. b. 7 Dec. b. 7 Dec. 1). 7 Dec. » Memorial till Fullmäktige i Riksgäldskontoret härom 10 2 ■4 - a. a. 15Febr. b. 14 Jan. » om förändradt tryck uti .. — 10 2 6 — b. 18 Febr. b. 15 Febr. b. 16 Febr. b. 15 Febr. ' » Memorial till Fullmäktige i Riksgäldskontoret derom 10 o 5 a. a. 15 Febr. » angående acceptering efter riksdagens slut af räkningar för , g. 28 Nov. tryckning och häftning af -— 10 2 18 — b. 27 Nov. b. 28 Nov. b. 28 Nov. » ang. kostnaderna för tryckning och utdelning af — 4 1 237 — b. 23 Aug. b. 22 Aug. b. 23 Aug. b. 22 Aug. B. Billmansson, S. 0., ansökan att åter varda till Bokhållare vid Tumba antagen, eller att få uppbära ett lönen motsvarande arfvode Biskops-Embeten, om indragning af tio sådane » om indragning af och nedsättning i Biskoparnes aflöning Björck, A., om pension för honom vid afskedstagande Borgen, såsom för egen skuld, om upphörande deraf .. » om verkan deraf, då borgenären förlorat sin rätt mot gäl denären • » för kostnad och skada. Se Eevisionsskilling. Borgholms hamnbyggnad, anslag till. Se Stats-Reglering. Sjette Hufvud-Titeln. Borås, om anslag till en teknisk läroanstalt derstädes Svar på återremiss Förslag till Voteringsproposition Voteringsresultat Boställen, om fördelning af kostnaden för grunddikning af sådana » om fördelning af kostnaden, som i och för allmänna byggnader derifrån utgå » om rätt för innehafvare af, att för odlingslån gravera invid odlingen icke belägen fastighet Bottniska Viken, Se Sjömärken. Broar, se Vägar. Broling, om förhöjd pension åt enkan efter Myntproberaren
I öfrigt har Utskottet funnit sig böra instämma uti Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns framställda förslag rörande ifrågavarande aflöningars belopp; — dervid Utskottet får tillägga att, i fråga om Sekreteraren i Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, äfvensom de Notarier, hvilka tjenstgöra såsom Sekreterare i do öfriga Sammansatta Utskotten, Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän förbehållit dessa Utskott att för bemälde Sekreterare och Notarier få föreslå förhöjning uti de för dem nu upptagne aflöningsbelopp, derest en sådan förhöjning finnes vara af rättvisa och behofvet påkallad; — dock anser Utskottet att, enär det måste vara hvarje Utskott obetaget, att, i händelse den ersättning, som nu kommer att för der anställda tjenstemän bestämmas, till följd af göromålens mängd och beskaffenhet icke anses motsvara dessa tjenstemäns använda tid och möda, närmare mot slutet af riksdagen hos Rikets Ständer föreslå den ökade godtgörelse, hvartill skäl kan förefinnas, något Rikets Ständers särskilda beslut, i anledning af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns i sagde hänseende gjorda framställning icke erfordras.
Deremot är det naturligt, att om man vill betaga dessa städers invånare rättigheten att kringresa med ortens produeter, följden endast blir den, att de personer, som skola kringresa med varorna, mantalsskrifvas utanför städerna, hvarigenom de inträda i samma rättighet, som tillkommer allmogen, och hvarigenom stadgandet i detta fall skulle eluderas. På dessa grunder har jag icke kunnat tillstyrka Utsk:ns förslag i förevar, afseende, hvarå jag således anhåller om afslag, såvida R. o. Ad. icke skulle anse dessa anmärkningar kunna föranleda till återremiss af betänk. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi-.: Jag anhåller att få förena mig med Gr. Horn uti begäran örn afslag å betänk. uti det af Hr Gr. anmärkta afseendet på de ytterligare skäl, som finnas anförda uti Hr Professor Grubbes reservation, hvilken torde blifva uppläst. Professor Grubbes motion upplästes. Hr Tham, Wolrath: Jemte det jag till alla delar förenar mig uti de anmärkuingar, som innefattas uti Gr. Horns yttrande samt Professor Grubbes reservation, torde jag få göra en anmärkning vid ett af de skäl, Utsk:n anfört för sitt tillstyrkande. Utsk:n upptogo nemi. bland skälen för tillstyrkandet, alt rättigheten till gårdfarihandel måtte fråntagas de tvenne städerna Ulricehamn och Borås, att den innefattar en frihet, som icke kunde lemnäs andra Rikets städer. Jag tror icke, att något skäl finnes att förneka andra städer denna rättighet, såvida de vore i samma belägenhet snm ifrågavarande tvenne, nemi. omgifna af flera härader, som endast sysselsätta sig med slöjder och handarbeten. Då händelsen är den, att kring dessa städer ligga härader, sorn tillverka bomullsväfnader till den mängd, att deras tillverkningar t. o. m. öfverstiga, hvad Svenska bomullsväfnadsfabrikerna kunna åstadkomma, tror jag, att det af Utsk:n anförda skäl icke är grundadt, och anhåller derföre om återremiss af betänkandet. Gr. Posse, Arvid: Inom Utslcn har jag varit af samma tanke, sorn Gr. Horn nyss tillkännagifvit.
Men när han vid skymningens inbrott kommit till staden och fördjupade sig i labyrinten af dess trånga gator, kände han samma sinnesstämning återvända. Sedan han en stund irrat omkring på dessa, utan något bestämdt mål, beslöt han ställa kosan till sin bostad. Ankommen till Slussbron, mötte honom en lång, krokig, i kappa höljd gestalt, som först passerade förbi honom, men derefter hastigt vände om och slog honom på axeln. – Så vidt jag ser rätt, är det friherre Adolf Skytte, yttrade en trumpetande röst i hans öra. – Herr Skutenhjelm? sade Adolf, som nu igenkände mannen. – Alldeles. Det fägnar mig att åter se er på benen ... men, vid Olympens alla gudar! hvad ni ser olycklig ut! Har den lilla rispa, som jag hade nöjet förbinda, kunnat åstadkomma en sådan förändring hos en frisk, blomstrande yngling? Det är icke möjligt. Det måtte då vara den allmänt omtalade trolldrycken, som ... – Min herre, afbröt honom Adolf, – ehuru jag till er står i en tacksamhetsskuld, tillåter jag mig likväl anmärka, att ert skämt hvarken är qvickt eller passande. – Ho, ho, skrattade Skutenhjelm, – detta är en förträfflig inledning till en tvist, som kan ge tillfälle till en ny duell. Släpp icke tillfället ur händerna, unge man! Ni synes vara mycket stridslysten. Fortsätt! Utmana mig! Jag antager utmaningen och låter er sjelf bestämma vapnen. Jag har en förträfflig vapensamling derhemma, såsom ni med egna ögon kunnat öfvertyga er ... en bättre samling än någon svensk antiquarius före min tid egt. Behagar ni skytiska bågar med fiskbenspilar eller forngötiska stenhammare eller galliska bronssvärd? Eller kanske ni föredrager att svänga en tre alnar lång tveäggad värja, som jag bevisat hafva tillhört antingen Starkotter eller Ramundur jette, men som Stjernhjelm påstår vara ett fredligt kröningssvärd, som endast någon pustande härold släpat på? Välj sjelf! Men om ni verkligen icke känner törst efter en gammal antiquaries blod, så följ honom hem och visa, att ni har större törst efter hans skedmat.
Att G:te och 7:de Claserne i Staten för Embetsoch Tjenstemäns Enkor oell Barn skulle sammanslås till en enda Class, med 15 nya eller inalles 300 Pensions-rum ä 36 R:dr. eller lika med hvad i f. d, 6:te Classen varit bestådt. 2:do. Att, 1 den 8:de eller derefter blifvande 7:de Classen, 10 nya eller tillsammans 1 30 Pensions-rum skulle uppföras, med ett ökadt Pensions-belopp af 24 Rulr. 3:0. Att, i den gide eller blifvande 8 de Cl assen, Pensions-beloppet skulle förhöjas från 7 R:dr 24 sk. till 16 R:dr; samt 4:0. Att, beträffande Pensionerne för Underofficerares och vederlikars Enkor och Barn, 23 X/nderdäniga Skrifvelse?'. nya jemte förut varande loo Pensions-rum i i:sta Classen skulle inrättas, med ett förhöjdt Pensions-belopp af 20 Rtdr, samt s:dra Classens 70 Pensions-rum ökas med ett antal af 5 oell Pensions-beloppet till 16 R.-dr ärligen. Riksens Ständer inse nogsamt, att de Pensioner, sorn best as Mil i t aire och Civile Embetsoch Tjenstemäns i fattigdom efterlemnade Enkor och Barn, arn, vid förändrade förhållanden,' mindre t i11 räck ligt» nu, än de voro lygä, då Pensions-Staten först inrättade?; Men enär härvid förekommer, att Riksens Ständer, vid s i stil i el n e Riksdag, uti dessa Pensioner, samt i afseende på de lägsta och minst fördelaktigt lottade Classerne, beviljst den förbättring sorn tillgångarne då medgåfvo:
St:s Banko-styrelse och förvaltning yttrat, alt Utsk. framdeles vid behandling af frågan ang:de laneoch kreditrörelsen, samt uprättandel af förslag till reglementariska föreskrifter, kommer att yttra sig öfver de samband härmed ägande, i ofvanberörde berättelse gjorde, framställningar, äfvensom BankoUtsk. uti sitt betänk. n:o 5, under åberopande af 44 § 3 mom. Riksd.-Ordn. återremitterat Riksdagsfullmäktigen Nils Jeppsons från Skåne motion, ang:de Privatbankernes indragning och inrättande i dess ställe af låne-kontor, under förmälan, ali Utsh. framdeles, i samband med lånerörelsen skall taga under bepröf vande förslaget ronde flere låne-kontors inrättande, hvarom åtskilliga motioner i öfrigt till Utsk. inkommit, men då jag anser hvarje delvis be - 426 Den 16 April f. m. handling af finanee-ärenderna, när frågan måste röra en genomgripande reform, endast leda till ytterligare inveckling och deraf följande svårare utredning skulle jag förmoda alt, då 215 § af 5:te afd:n och 6:te kap. i gällande Bankoreglemente redan bestämmer huru förhållas skall vid en eller annan Privatbanks tillfälliga uplösning, så borde, för en sådan händelse, den allmänna rörelsen uti detta lagbud redan hafva en tillfyllestgörande garanti för det närvarande, utan något nytt lappvis reglementerande, helst jag tager för alldeles gifvet, att BankoUtsk:s tid icke kan medgifva eller dess sammansättning befordra utarbetandet af förslag till de allmänna Banklagar, som för en genomgripande reform äro af nöden, sålunda, att system införes och genomdrifves med enighet och samverkan till penningevärdets uppehållande, och lånerörelsens jemna bedrifvande.
Jag tror mig då kunna fullständigt göra det. Friherre Anckarswärd: Jag anhåller blott, att med några ord få förklara, det jag icke appellerar till någon skonsamhet. Jag är öfvertygad om den rättskänska, som råder hos Ridderskapet och Adeln. Blott rätt kan komma i fråga, och således är det snarare en ytterlig stränghet, jag för min person påkallar. Anmältes och emottogs Herr HofCanzleren m. m. D. von Schulzenheim, hvilken, å Kongl. Majrts Höga vägnar, aflemnade dels DessNådiga Propositioner till Rikets Ständer: 1:0 Af den 19 dennes, om anslag af medel till NavigationsSkolors inrättande. 2:0 Af samma dag, angående upplåtande af a:ne Tunnland jord på lotten N:o -Den 28 November 1'. m. 8 af Eskilstuna KungsLadugärds ägor, lill inrättande af en ny begrafnings-plats för Eskilstuna Stadsoch LandsFörsamlingar. 3:o Af samma dag, angående Curliusafgiftens fortfarande. 4:o Af samma dag, om rättighet för SparBankerne i Riket, att emot ränta i BankoDisconten insätta en del af deras fond, för att, i nion af behofvet, kunna åter derifrån uttagas och disponeras, m. m. 5:o Af den 26 dennes, med öfverlemnande af förslag till ny PrestvalsFörordning. 6:0 Af samma dag, om fortfarande Anslag till Ström-rensningar och lättade vatten-communicationers befrämjande. 7:0 Af samma dag, om upphörande af Certe-Partiers chartering för Fartyg, som begagnas till inrikes sjöfart; dels ock Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser till Rikets Ständer. 1:0 Af den 19 dennes, angående fördelningen af de, genom en med Kejserliga Ryska Regeringen afsiutad liqvidations-convention, influtne medel. 2:0 Af den 26 dennes, angående Myntvärdets upprätthållande. Sedan Herr HofCanzleren blifvit på vanligt vis ulbeledsagad, tillkännagaf Hans Den 9.8 November f. m.
Hon andel af dem för silkesstöflar till och med. Ty tecknar i denna: sulor hafva icke saknats i dem, sulor af tunn näfver eller bark, på det att sand och småsten 1. En matsedel för 14 dagar. skulle göra de badandes små fötter någon 2. Hvar linnet för huspersonalen och den ej skada. nyblifna modern finnes, och hvad som får Vidare ha begagnats svarta, smala sidenanvändas. Hvar vaselin, puder, svamp, badterkortbyxor med bred linning kring lifvet. Ej mometer, gammalt linne o. s. v. finnas. sällan hafva dessa plagg utsirats med brode4. Hvar den lilles linne finnes med noga rier ä la ungerska husaruniformer, hvilket tyduppgift på, hvad som allra först skall anligen gjort en synnerlig effekt, då de hållits i silfver eller hvitt silke med paspoiler i samvändas. Alla dessa saker böra på förhand vara ma mönster. Öfverkroppen har skyddats af förtjusande väl ordnade och i beredskap. Lyckliga hem. Gift folk skulle vara lyckligare: om de försökte vara lika angenäma, som på den tidea, då de förlofvade sig; om de kysstes och för.onades efter hvarje tvist; om de försökte vara hvarandra till verkligt stöd och tröst; om hushållsutgifterna alltid vore i proportion med inkomsterna; om hustrun vore lika vänlig mot sin man, som hon varit mot sin fästman; om hvar oeh en komme ihåg, att den andra verkligen är en mänsklig varelse och ej någon ängel; om mannen vore lika öm om sin hustru, som han var om sin fästmö; om båda parterna ville komma ihåg, att de lofvat älska hvarandra » i nöd och lust »; om det förekomme färre sidenoch sammetstoaletter och nere enkla, trefliga hvardagsklädningar; om, » min älskling », förekomme mindre ofta i säll-: Från amerikanska badorter. För Idun af Amandus Rio / an. let är i regeln ett mycket stort misstag, rs^s » som många göra, då de anse, att amerikanska kvinnor ej likt sina europeiska systrar bemöda sig om att framhålla de behag, som en gifmild natur utrustat dem med.
På den ena Sabbathen, ganska bittida om morgonen, kommo de till grafvena, bärande de välluktande krydder, som de tillredt hade; och några med dem. Så funno de stenen afvältad ifrå grafvene; Och gingo in, och funno intet Herrans Jesu lekamen. Och det begaf sig att, då de derom bekymrade voro, si, så stodo när dem två män i skinande kläder. Då vordo de förfärade, och slogo sin ansigte neder åt jordene. Då sade de till dem: Hvi söken I den lefvande ibland de döda? Han är icke här, han är uppstånden; kommer ihåg, huru han sade eder, då han ännu var i Galileen, Sägandes: Menniskones Son måste öfverantvardas i syndiga menniskors händer, och korsfästas; och uppstå på tredje dagen. Och så begynte de komma ihåg hans ord; Och gingo tillbaka ifrå grafvene, och bådade detta allt dem ellofva, och allom dem androm. Och det var Maria Magdalena, och Johanna, och Maria Jacobi, och andra som med dem voro, de detta sade till Apostlarna. Och deras ord syntes för dem såsom galenskap; och de trodde dem intet. Men Petrus stod upp, och lopp till grafvena; och då han lutade sig derin, fick han se linkläden liggande allena; och gick sina färde, förundrandes vid sig sjelf hvad der skedt var. Och si, två af dem gingo på samma dagen till en by, som låg vid sextio stadier vägs ifrå Jerusalem, benämnd Emaus. Och de talade hvar med annan, om allt det som skedt var. Och hände sig, då de talades vid, och befrågade hvarannan, nalkades ock Jesus, och gick med dem. Men deras ögon voro förhållen, att de icke kände honom. Då sade han till dem: Hvad är det för tal, som I hafven eder emellan, vid I gån, och ären bedröfvade? Då svarade endera, som het Cleophas, och sade till honom: Äst du allena ibland främmande män i Jerusalem, som icke vet hvad der skedt är i dessa dagar? Sade han till dem: Hvad?
Till bibehållande af ordning vid dessa nu af mig ifrågasatte offentliga Plena inom Ridder* Den 20 Januarii, stapet och Adeln synes mig, att en reglementarisk föreskrift lätt kan uppgöras, sedan utrönt blifvit, huruvida Läktaren kän för åhörares placering blifva disponible. Friherre Åkerhjelm tilläde derefter munteligen: Jag inskränker mig för närvarande vid den framställning af frågan, jag nu haft äran göra, samt får upplysa, att orsaken, hvarföre jag 1 första Plenum trodt det vara lämpligt, att anmäla detta ämne varit den, att detsamma mot slutet af sistlidne Riksdag inom detta rum blifvit väckt, men då uppskjutet, hvarigenom jag ansett frågan, så till sägande hvilande från förra Riksmötet till det nuvarande. Emellertid får jag på de skäl, så väl Herr Grefven och Landt. Marskalken, som en värd Ledamot Herr Cederschjöld, anfört, ödmjukligen anhålla, att frågan må hvila på bordet, intilldess andra anteckningen afHögloflige Ridderskapet och Adeln för sig gått, hvarefter den torde kunna af Ridderskapet och Adeln upptagas, granskas och förmodligen till RiddarhusL tskottets handläggning remitteras. Lades på Bordet. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus, uppläiste följande; Ridderskapet och Adelil täcktes tillåta att Den 20 Januarii, jag fäster" dess uppmärksamhet uppå några ställen uti den nya RiddarhusOrdningen, der jag tycker mig sakna full öfverensstämmelse med Grundlagens föreskrift och anda. Olikheterna härröra sannolikt deraf, att man yid dess affattande icke bestämdt afskildt sådant, som egentligen hörer till Adelns representation, och hvarigenom den enskilte Adelsmannen qvalificeras till Riksdagsman från sådant, som åligger Adelsmannen, sedan han blif. vit godkänd såsom Riksdagsman, men åligger honom gemensamt med de öfrige Ståndens medlemmar. Hvad som hörer till den förra frågan, tor^ de icke kunna af Ridderskapet och Adeln af. göras och fastställas, innan det blifvit Kongl. Maj:ts godtfinnande underställdt, emedan det är Kongl. Maj:t som förlänar Adelig värdighet.
Dlottans hemsnninA liegtag nu end»8k 45,000 Il:dr. Denna 8umrna l,ar likväl erkärenlieten vigat vara l,ÖA8t otillräcklig, och Domiteen tor ordnandet »k Iliket» 8jokör8vsr Ikar äkven med calculer ädagalagt, att kor kullgtändig exerci» kordrag ett helop^ ak ,40,000 kudr^ Vk den 8älunda hegärda tillökningen lxan8^ort -—. — —> ,a79/170: 36 — i3 Vran8f>ork —- 1,179,678: 36. — kni'68lu8 (lock nu till anvi8ande endast 45>ooo kl:dr, eller tillsammans 90,000: — 8jianmäl8-ufipkandling8- ook vageri-kostnader utköras till olorändradt kelofisi 20,000: 8krikmAteriali6r oek ezefieneer tor 8jököi8var8-vef>art6mentet» 6aneelliLxpedition i, 106: 16. — vito kor förvaltningen ak 8iö-Ir6ndena 2,000: 3 606' 16 8oin kilieliälles okorändradt. Vnslaget tor resele nningar utko köres med 3.333: l 6.
Det hade visserligen varit ändamålsenligare, att antaga det förslag, som af Revisionen öfver LånContoiret i Götheborg år 1827 föreslogs, nemligen att inga anmaningsbref skulle utfärdas, utan endast, när gamla reversalet återlemnades, en promemoria meddelas om hvad vid nästa inbetalning borde iakttagas; men då Utskottet ej föreslagit en sådan åtgärd, och vissa åsigter tala för att ej afgifva en sådan promemoria, kan jag ej annat än förena mig i den mening, att anmaningS-brefven må fortfara; men att utsträcka dem äfven till löftesmännen, skulle föranleda ökning i Tjenstemanna-personalen och oerhörda kostnader. Lån finnas, hvarå 4 å 5 personer äro cautionister. Skulle nu hvarje cautionist underrättas, ökades a 11m9- nings-brefven till treå fyradubbelt belopp. Dessutom utbeder jag mig få fästa uppmärksamheten derpå, att, när ett lån förbiet' oomsatt i4 dagar efter förfallodagen, skulle Ombudsmannen genast affärda anmaningsbref till cautionisterne. Låntagaren besörjer emellertid straxt derefter inbetalningen; men Den 3o Ju lii f. m. *77 men anmanings-brefven komma likväl fram till löftesmäunen, hvilka naturligtvis misstänka, att lånet ej är omsatt, och sätta sig i correspondence med låntagaren, som åter svarar, att lånet behörigen är omsatt. En sådan skriftvexling skulle blifva följden vid de flesta lån. Hvar och en vet i alla fall, att, om han ej återfått sitt namn, är omsättningen försummad; lian kan då sjelf höra efter saken, och bereda sig på sättet att rangera den. Jag kan ej finna annat, än att en gifven följd skulle blifva, att posträkningen för Banken komme att blifva lika stor, som ett LåneContoirs aflöning. Herr Cederschjöld: För att kostnaderna skulle blifva så betydliga, som den siste Talaren antydt, måste åtminstone låntagarne vara ofantligen försumliga; helst dessa anmaningar endast kommo att äga rum vid de tillfällen, då låntagaren dröjt med litjviden 14 dagar efter förfallotiden.