Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Når vi hafva skrifna Grundlagar, som bestämma, i hvad form handlingar kunna till tryck befordras, så frågar jag, om det kan vara ett RiksStånds rått, att illudera dessa Lagar? Herr Hjertat Jag instämmer i Herr voft Hartmansdorffs yttrande, och anser det af Herr Grefven och LandtMarskaiken framståldte förslag till jemkning ganska vål kunna användas; Då jag helt och hållet samtycker till detta förslag, och på den upplysning Herr Cederschjöld meddeladt afstår ifrån allt yrkande, att Grefve Ridd. 0, dd. Prot. VI. Band» 34, S3o Den Ii Juli/ f. m. Posses Memorial må in extenso införas uti Cotti stitutionsUtskottets Betänkande, får jag tillika förklara, att, oaktadt jag icke kan dela den tanka, att den aflidnes röst tillhörer blott hans arfvingar utan anser en Representants röst tillhöra Nationen, — jag dock tror, att de ämnen, som innefattas i Grefve Posses Memorial, böra vidröras så laggrant som möjeligt. Herr von Hohenhaufen: Saken är således afgjord. ' Det år då blott i anledning af den protest Friherre Cederström emot det blifvande beslutet anfört, som jag ville anmärka, att det af honom åberopade Lagrum, som skulle förbjuda infordrandet af Grefve Posses Memorial, rÖrer endast StatsRådets eller Constitutions-Utskottets Ptotoeoll, men icke anmårknings-skrifter och hvad det förra angår, år det Ut skotten förbehållet att afgöra, huruvida de må meddelas. Men derom år ej nu någon fråga, och således lärer protesten icke hafva varit på sitt råtta ställe. Friherre Boije: Jemte förklaring af min tacksamhet till Herr Grefven och LandtMarskalken för den lyckliga intermediaira utväg, som gafs oss, får jag hos de Herrar, som äfven derefter fortsatt deras längre stärkta mening, erinra, huru vål denna utväg kan tillfredsställa deras afsigt.
Blir svaret: På vajande fält I bördig och solbelyst trakt. Till Du Den Och vår regementsmusik lyssnat nog glad och nöjd. utförts af humlor och bin lärkor och svalor i höjd. Småorden med 46 dolda geografiska namn. Den som har lust kan dessutom eök&amp;person-, djuroch växtnamn, minst ett dussiu af hvardera, utan att begagna sig af de andra inkapslade namnen. En flamma inne på härden Och äfven på bord och på gärden. Ett strålande, skinande ljus, Fast rättare därtill ett hus. Hvem små hjärtebiaden kan såra. Hvem månde i sjön gräfva fåra. Hvem ilande slingrar sig fram Ur sjöbottens alger och slam. Manöver rask, lätt, ögonblicklig. Naturingeniör flink och skicklig. En ton utaf säterns musik. Hur skimrar nog solbelyst vik? En klippa uppkastad vid stranden. Hvad aldrig man ser uppå handen. Ett sprängämne — enklaste sort. Valsör, hvilken tvärt kilar bort. Hvad söker i sparbank man ofta? Namn sätt uppå rätt som käns dofta En vegetablisk plebej — Hvad mången för lukten den ej. En art som skall vridas försiktigt. Hvad pojkar hvarandra uppriktigt. Adverb — ingen upplysning mer. Anteckna nu fränden till er. Turist, aldrig, aldrig han hvilar, Fast ej han i språngmarscher ilar, — En dalason är han, godt folk. Hvad damer begagna som dolk. Affallande rester i kvarnen. Hvad hvarsin man delar åt barnen. Var ej fariseen — säg ut! Ödmjukhet upphöjes till slut. Så modern åt valparnes klunga. Hvad ni med bå ' mun och med tunga. Ett rop — ja en fråga också, Fast otålig låter den då. I " hvad för slags mjöl andra bullar Man på apoteket ju rullar. Säg slutligt hvad sätta man kan Till samvetsgrann, allvarlig man. F. M. Med a — en småsak bara, En obetydlighet. Men kan nog också vara En större kvantitet. Med i — jag står förlägen — Hur bäst förklaring ge? — Hvad oftast midt i vägen På tvären man får se.
Gyldenstolpe har i sitt yttrande icke ansett ett så beskaffadt kreditiv, som här är föreslaget, vara lämpligt, och har icke trott alt det bör lemnäs för andra än industriella ändamål, med hvilka den värde talaren ansett Hypotheksföreningar hafva ingenting att skaffa. Gr:n har äfven sagt, att, om alla hade ograverade egendomar så skulle Hypotheksföreningar icke behöfvas. Detta argumentationssält är oomkullslagligt, och jag tror icke, alt någon skall opponera sig deremot. Men som den af Hr Gr:n upställda föresättningen icke eger rum, så hafva Hypotheksföieningar upkommit för att sätta egaren af den graverade egendomen i tillfälle att afbörda sig sin skuld. Det måste således otvifvelaktig! vara ett godt ändamål, för hvilket dessa föreningar verka, eller att småningom lyfta skulderna från vår jord. Då för öfrigt ingen lärer neka, alt icke jordbruket är den hufvndsakligaste af vära näringar, hemställer jag, om icke, när Hypotheksföreningar nu en gåog i de fleste af Rikets provinser upkommit, det vore ett värdigt föremål för Ständernas omtanka, alt åt dessa föreningar lemna kreditiv. Det är ingen skänk, som begäres, utan endast en krcditiv-rält mot full 268 Den 17 Juni c. m. säkerhet. Man vet, alt många af R. St:s Banks kreditiv äro af den beskaffenhet, alt om fråga upstode att för någon viss tid uphöra dermed, blefve förhållandet utan tvifvel, att Banken skulle göra ganska betydliga förluster, och sådant bör icke i detta afseende riskeras. När del således kan gagna Banken att lemna ut kreditiv för ett nyttigt ändamål, och då det är förenadt med den största säkerhet för honom sjelf att återfå sina penningar, så finner jag intet skäl alt motsätta sig denna åtgärd. För öfrigt skulle jag tro att Banken mycket bättre upfyller sitt ändamål med dylika kreditivs anvisande, än den gör genom sin vidt utsträckta diskontrörelse. Jag finner af den siste värde talarens svar till Frih. Raab, att jag orätt upfattat hans anförande.
Den första verkligt djupa konflikten, den mellan hennes sedlighetskänsla och hennes sinliga natur. Hvad verlden den morgonen måtte ha synts henne mörk och usel! I sitt första fästmansbref till henne skrifver han: ”du ställer kraf på mig genom sjelfva din personlighet, icke genom några moralpredikningar.” Jag kan icke beskrifva hvilken ödslighet det omigen kom öfver mig, då hon fick detta första bref. Jag ville ställa mig så helt utanför, att jag icke skulle vilja göra den ringaste fråga. Hon skulle känna att det icke mer fans ett enda band med hvilket jag ville hålla henne qvar. Han hade gått – kamraten – nu skulle också hon få gå. Jag var tacksam för den vänlighet Karl och hon skänkt mig. Och nu ville jag inte ha mer. Nu var det bäst att slå bommen igen mellan oss. Nu kunde jag ändå icke följa dem längre. Nu skulle jag endast arbeta på att rifva ut tillgifvenheten igen. Jag ville inte vara feg och klemig. Ja. Men det ligger någonting ofruktbart och ödsligt i att vara så fullständigt ensam. Det enda som kan trösta mig, det är böcker, ty böcker äro menniskors tankar och menniskors känslor. Ja, men just som jag gick der och talade kallt förstånd med mig sjelf, så kom hon rent af och gaf mig brefvet att läsa. Jag blef nästan förskräckt. Jag sade att jag icke hade ringaste nyfikenhet, att det skulle plåga mig om hon trodde jag påräknade något sådant; ja, att hon icke borde göra det, emedan hon sedan kunde komma att känna det som ett band, d.v.s. en vana. Endast med förbehåll att hon aldrig skulle känna sig bunden läste jag. Det var ett trefligt bref. Men det var icke utan en känsla af skygghet och obehag jag läste. Jag gaf akt på henne; hon tycktes taga det helt naturligt. Det var också ett bref som jag gerna kunde läsa. Men jag trodde att hon skulle vara jalouse om det. Den qvällen kom hon in till mig sedan jag lagt mig. Det var i halfskymning. Hon låg på knä vid sängen, smekte och kysste mig, lutande sitt hufvud mot mitt bröst med ett slags förälskad innerlighet. Nu behöfver hon mig bättre än någonsin, sade hon. Ja, jag känner att hon har rätt – tillsvidare.
Bonde-Ståndets beslut i ämnet, såsom varande villkorligt, mera är att anse såsom en betydlig förändring af, än bifall till, Memorialet. Det skylle synas besynnerligt, att Utskottet nu vedan, innan Riksdagsgöromålen blifvit större, antaga ett så betydligt antal tjenstemän i sitt Canzli. Mera i sin ordning vore det, att Utskottet framdeles, när behofvet inträffar, derom hos Riks-Stånden gör vederbörlig anmälan; och det är, för sådant afseende, som jag tillstyrker återremiss af Memorialet." Häruti instämde Doctor Bexell. Biskop Holmström: ”Från början hyste jag samma tanka som Doctor Anjou, alt Utskottets mening vöre att nu genast antaga den ökade betydliga Canzli-personalen. Men jag har blifvit upplyst derom, att meningen med memorialet vore den, att den äskade summan af arfvoden skulle ställas till Utskottets disposition, icke för att den genast utdela, utan för att deraf i 111011 af behof aflöna erforderlig canzlipersonal och vid Riksdagens slut ega en besparingsfond att använda. Emedlertid synes det mig lämpligare, all Utskottet, allt efter som behofvet af ökadt canzlibiträde inträder, derom gör anmälan, hvilket ock är mera öfverensstämmande med Riksdags-Ordningen, än att på förhand anordna arfvodena; och det är af denna anledning, som jag instämmer med Doctor Anjou i anhållan om återremiss af memorialet.” 22 Prot.-Utdrag, den y Augusti 1844. På härefter gjord proposition, lieslöt Ståndet alt Expedit ion s-Utskottets ifrågavarande Memorial skulle återremitteras jemle deröfver afgifne anmärkningar. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets den 3 dennes bordlagda Memorial, N:o 1, med begäran om Notarie-arfvoden åt 2: ne Canzlister samt om ökadt canzli-biträde: Bifölls. S. D.
S. D. Beslöt Borgare-Ståndet, att, på sätt 56 §. Regerings-Formen föreskrifver, såsom ett Riksens Ständers Utlåtande till afgörande vid nästa Riksdag, antaga följande från ConstitutionsUtskoitet nu inkomne och sedan den 15, 18 och 51 Uti denna månad på bordet hvilande Betänkanden, nemligen ; Prbt. tltdr. d. .23 April. 1818; §3^ i, af i5en lö April, 1 årilednirig af "Kongl*1 jvlaj:ts Nådiga Proposition, 6m en förändrad redaction af 7. §. Regerings-Formen* q, af den 14 April) fried förslag till ändringen i 38 §. Riksdags-Ordhingen* 3, af den i3 April) med tillstyrkande äf en ändring i 44 §. Riksdags-Ordniiigem 4, åf samma dag, angående tillstyrkt Redaclions-Förändriflg i 61 §*, Regetings Formen* Hvarjemte Eorgare-Slåndet på enahanda gatt antog första alternativet bland de af Constitutions-Utskottet ) gerlöi» Memorial deri 13 dennes, framställde förslag till ändring uti 4 §* Regerings-Formert. 5, D. Vid förnyad föredragning biföllos följande från Utskotten Inkomne Utlåtanden och Betänkandenj nemligen: StatsUtsköttetÉ 1. N':ö ij2, i anledning af gjorde ärtmarkningar vid Utskottets yttrande, ärigående Wadstena Klosterkyrkas Upplåtande, pij. Vissa vilkor åt Wadstena Stadssamt dermed förenade St* Pehrs Lands-Församlingar. 2. N:o 154, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Remiss å Majoren Florus Tolh ansökning, om inneståeride accards-ersättnittgs utbekommande. 3* N o 155, angående gjorde Motiöner, örn bestämmande af Hennes Maj:t
Redogörelsen för år i833, den 23 Februari i835, „ „ i834, den 6 April i836, „ „ r835, den 12 October samma år, „ „ i836, den a3 September 1837, „ , 1837, den 23 April 1889, „ „ i838, den 9 November samma,ar, „ „ 1839, den 29 Juli 1840 och „ „ 1840, den 1 September 1841; 140 — att Styrelsen ieke liar sig bekant eller förmår utreda, hvarifrån Revisoierne hemtat den underrättelsen, att beloppet af de Wallberg ålagda vilen uppgått till det ovanliga beloppet af 2000 R:dr Banko, hvarom Styrelsen varit alldeles okunnig, intilldess en af de till Revisorernes biträde anställde tjenstemän infann sig bos Styrelsen, för att erhålla del af det Protokoll, hvarigenom detta vite blifvit Wallberg förelagdt; men som något sådant Protokoll aldrig funnils, så kunde
Då emedlertid Utskottet, ehuru sagde rikshufvudbok ännu icke är afslutad, af andre tillgänglige räkenskaper inhemtat, att samtlige de till Stats-verket ingående arrende-medlen för år 1852 utgjort 46,338 r:dr 27 sk. 8 r:st i penningar och 19,408 tunnor 20 kappar spanmåT,. hemställer Utskottet att förevarande inkomst måtte beräknas till åtminstone 30,666 r:dr 32 sk. i penningar och 19,400 ttmuor span - SlataUtskottet* Utlåtande, K: a 17S. s mål, utförde efter 6 r:dr 32 sk. för tunnan, till ett värde af 129,333 r:dr 16 sk. eller tillsammans 160,000 r:dr. Stile punkten: Tiondeoch Hammar skatt t-j ernet har blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen, men är af de tre öfriga riks-stånden återremitterad; varande återrenaissen dels grundad å gjorda anmärkningar inom Preste-ståndet, ntt priset på hammärskatts-jern, som af Utskottet utförts med 15 r:dr, icke bort höjas öfver det vid sednaste statsreglering antagna, eller 14 r:dr, samt inom Borgareoch Bonde-stånden, att ehuru tionde-jernet i medeltal under åren 1847—1851 utgjort 11,063 skeppund, och Utskottet föreslagit skattens nedsättande till •* .-delar af dess förra belopp, samma skatt af misstag beräknats till 8,400 skeppund, i stället för omkring 7,375 skeppund, såsom den efter berörde nedsättning rätteligen bort utgöra, dels ock hufvudsakligen föranledd »t förut beslutade återremisser å det bilagda särskilda utlåtandet litt. C., angående förändring uti beskattningen i taekjerns-tillverkniugen och stångjerns* smidet. Detta sistnämnda utlåtande, deruti Utskottet dels tillstyrkt Rikets Ständer att. ej mindre, med bifall till hvad Kongl.
Enligt min öfvertygelse, bade RiksgäldsContorets Herrar Fullmägtige bordt affordra Directionen Bolagets auetorisation för Directionen, att skuldsätta Bolaget. Jag kan ej förstå, att Directionen är i annat förhållande till Bolaget, än som ett vanligt Ombud till sin Principal, och utan denne sistnämdes tillstånd, kan väl icke Ombudet skuldsätta sin Principal. Då Ständerne, vid beviljandet af ifrågavarande förskott, förutsatte det vilkor, att Bolagets förbindelse för återbetalningen skulle erhållas, följde väl deraf, att den, som ville lyfta penningarne för Bolagets räkning, borde med dess auetorisation dertill vara försedd. Af dessa skäl kan jag icke bifalla, hvarken RiksgäldsContorets eller SlatsUtskottets förslag i detta afseende, utan förenar mig deremot med Grefve Frölich. Herr von Hartmansdorff\ August: Det har blifvit sagdt, att Fullmägtige i Riksgälds - 28 Den 4 Maji f. m. Contoret velat åtnöja sig med en förbindelse, som i närvarande ögonblick icke kunde godkännas. Men det förhåller sig tvertom. Då fråga bos Fullmägtige uppstod om beskaffenheten af den förbindelse, hvaremot det beviljade förskottet till Götha Canal borde utgifvas, anmärktes äfven behöfligheten af det tillägg, som Friherre Anckarswärd nu omnämnt, eller att Directionen borde anskaffa Bolagets fullmagt att lyfta medlen innan de kunde utlemnas; men i alla fall ansågo Fullmägtige sig icke, utan förfrågan bos StatsUtskottet, kunna utbetala penningarne, enär uti det från Utskottet erhållne ProtocollsUtdrag förefans den motsägelse, att på ena stället stod det RiksgäldsContoret genast skulle utbetala förskottet, och å andra stället deremot, att Bolaget borde ansvara för återbetalningen, hvilken förbindelse Directionen icke kunde anskaffa, innan Bolaget blifvit bordt, hvartill enligt Bolagsreglorna, åtgår minst 2:ne månaders tid, så att omkring två och en haij månader anses kunna förflyta, innan penningar, på detta vilkor, erhållas.
Jag delar således deras mening, hvilka ansett det vara nödvändigt att Ståndsordningarne funnos intagna i Grundlagen, hvarjemte jag ber alt få fästa upmärksamheten på ett, i min tanke, ganska svårt förbiseende, som ägt rum vid förslagets upgörande. Om man genomläser den föreslagna Riksd.Ordms 12:te §, så finner man, att Riksdagsmän för de å Riddarhuset introducerade ätter skola utses genom val samt att dessas antal är bestämdt till 60, men del säges ingenstädes, att dessa 60 Riksdagsmän skola vara Adelsmän, hvilket man ej kan annat än finna vara särdeles märkligt. För alla de andra Stånden finnes det uttryckligen stadgadt, att de skola inom sig utse Riksdagsmän, men i afseende på R. o. Ad. finnes ej detta uttryckt. När det säges, att Riksdagsmännen för de å Riddarhuset introducerade äller skola väljas distriklvis, så låter det ju tänka sig, att de valberättigade inom distriktet, när något positivt lagbud sådant icke hindrade, utsåge en ofrälse per - 118 Den 15 Februari e. m. sou till representant för distriktets Adel. Jag hemställer 1111 lill en hvar att bedöma, huruvida man kan anlaga elt sådant förslag till Grundlag, deri det icke finnes bestämdt — så vida meningen ej varit att lemna det obestämdt — att R. 0. Ad:s representanter skola sjelfva vara af adlig börd. Häraf ser man nödvändigheten derutaf, att åtminstone hufvudgrunderne för val-ordningarne finnas i Grundlagen tydligt uttryckta och bristen härutinnan utgör elt bestämdt hinder för mig att med min röst biträda förslaget. Men jag får tillika uttrycka min önskan, att ett förslag bygdt pä ungefärligen samma grunder som det förevar:de, och hvaruti detta förslags brister blifvit afhulpne, måtte vid denna Riksdag blifva hvilande för alt vid en kommande Riksdag af Konung och Ständer antagas. Jag skulle önska, att man i det blifvande förslaget inrymde representationsrätt bland de nuvarande
N:o 556, i anledning af Slussmästaren Pehr Adolph Dahlstedts ansökning, om förnyelse af en förkommen RiksgäldsContoirets Obligation. S. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 13 dennes, under N:o 55o afgifne, samt den 23 derpåföljde e. m., på bordet lagde Utlåtande, i frågan om understöd för Dykeri-Commissarien Westbeck ; blef samma Utlåtande , på grund af dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteradt. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 21 dennes, underN:o 56o afgifne, samt den 27 derpåföljde e.m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af väckte motioner om Pensions anslående åt förre Justitias-Ombudsinannen m. m. Herr Friherre L. A. Mannerheim; blef samma Utlåtande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, lill Stats-Utskoltet återremitteradt. t Prot, Utdr. d. ag October 1823. 13 ia S. DFöredrogs ånyo och bifölls Statsoch Banco-Utskottens den 14 dennes, under N:o 552 afgifne, samt den 23 derpåföljde e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående nödige medel för en projecterad Vattenledning till Carlskrona. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 21 dennes, under N:o 2o5 afgifne, samt den 27 derpåföljde e. m. på bordet lagde Betänkande, öfver Herr von Hartmansdorffs, A., Memorial, innefattande Förslag om hvad vid Lag-förklaringars utfärdande bör iagttagas; blef samma Betänkande, på grund af Herr von Hartmansdorffs dervid gjorde anmärkning, till Lag-Utskottet återremitteradt. S. D.
Föredrogos å nyo Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottets Betänkanden, Utlåtanden och Memorial: N:o io5, i anledning af motion, sm åtskilliga förändringar och rättelser, i afseende på allmänna undervisningsväsendet, m. m.; Bifölls; N:o iog, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af allt tvång i afseende på skyldigheten, att till vissa Bruk försälja eller leverera kol; Bifölls; ft.o 107, i anledning af vackt motion, om behofvet af föränjlivule Trot. TJtclr. d. 3 Sept. i834> stadganden i afseende på tullafgifterne å från Finland och Ryssland till Sverige ankommande varor; Bifölls. N:o 108, i anledning af vackt motion, om inrättande af en Skola i staden Borgholm; Bifölls. N:o iogr i anledning af väckt motion, om inrättande af en Apologistskola i Borås; bifölls; N:o i 10, ytterligare, i anledning af väckta motioner, om förändrade stadganden, i afseende på Skeppsegares åliggande-alt uttaga såkallade Fribref och Turkiska pass; Utlåtandet N:o i ro bifölls, med den förändring, alt i tillstyrkandet, pag. 18, af underdånig önskan, angående fribrefs förnyande, må uteslutas orden; och annan skeppare ej antagcsi N:o 111, ytterligare, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, rörande ett på Bikets Ständers begäran utarbetadt förslag till en Låne® inrättning för Bergsnaanshandleringen i Riket; Lades till handlingarne; och N;0 lia, i anledning af vackt motion, om belåningsrätt, uti pu~- blikå fonder, å torkad spanmål; Bifölls,. S. D. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskoftets Utlåtande, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af de inom Riket på åtskilliga, ställen vidtagne spärrningsanstaltér emot Cholerafarsoten.
Man tyckes numera i Rikets flesta landskaper allt mer blifva öfvertygad örn nyttan och nödvändigheten af alt äga djurläkare, hvilkas tillvaro inom provinserna medfört stor fördel, men svårigheter uppstå alltjemt vid anställande af sådana, i anseende till aflöningen och således utkomsten för dem; enär endast 5o r:dr b:co äro anslagna för detta behof af statsmedel till hvarje län, hvilket är skenbart för ringa att ens kunna tillbjudas någon person, som lagt sig på denna vettenskap med framgång och utmärkelse: ännu mindre kan detta obetydliga belopp till någon slags ömsesidig båtnad fördelas på flera, om mer än en djurläkare anses nödvändig inom länet, då deremot troligen icke något län kan vara belåten med endast en. Med anledn. häraf tager jag mig friheten vördsamt föreslå , att R. St. täcktes bevilja statsanslag åt lika många djurläkare inom hvarje län, som nu finnas ordinarie provincialläkare, med 100 r:drs b:co lön för hvardera; samt att, i den händelse locala förhållanden eller andra omständigheter 102 Den 4 Mars f m. skulle föranleda till flera eller färre djurläkares anställande inom något län, än hvad nyssberörde proportion ängifver, det måtte vara Konungens Bef:h:de öppet lemnadt, att fördela det anslag, som af statsmedel beviljades länet, efter anförda grunder, emellan elfective djurläkare, på sätt lämpligast pröfvades. Om remiss häraf till StatsUtsk. anhålles vördsamt. Lades på hordet. Hr Kuylenstjerna, Carl Fredr., hade inlemnat följande skriftliga anförande: Då i våra lider så få exempel gifvas uppå några allmänt gagneliga åtgärder af den enskilde, och enär den privata fördelen merendels ligger till grund för alla företaganden, som möjligen kunna erhålla benämning af allmänt gagneliga; så torde det'tillåtas mig i ljuset framdraga en persons handlingar, som i sin mån, med största skäl, gjort sig förtjent utaf medborgares högaktning och erkänsla.
Ridderskapet och Adelns känslor för rätt och billighet, då dessutom detta Regementes aflägsenhet på Rikets norra gräns gör dess Befäl i flera afseenden vanlottadt, utan att det alldagligen, i hvarje stund, af brister och behof derom bör vara påminnadt; och får jag, med stadgad öfvertygelse af hvad jag baft äran anföra, vördsammast tillstyrka Kongl. Maj:ts Nådiga proposition till alla dess delar, hvad löneförbättringsfrågan för Armeens Befäl rörer, såsom det enda varaktiga sätt, hvarigenom förlägenheten och behofvet kan afbjelpas. Om re"miss häraf till StatsUtskottet anhålles vördsamt. Remitterades till StatsUtskottet. Föredrogs ånyo Hedervärda BondeSlåndels den q dennes aflåtne, och den i5 derpåföljde på bordet lagde, ProlocollsUtdrag, innefattande BondeStåndets inbjudning, att de öfrige RiksStånden måtte med BondeStåndet förena sig i det beslut, att ett särskildt Utskott, bestående af 3 Ledamöter ifrån hvarje \ Slåml, må sättas, till upptagande, utvecklande och meddelande af fullständigt utlåtande i alla de inom BondeSlåndet samt Ridderskapet och Adeln väckte frågor, dels om jemkning i Ståndsprivilegierne och jordnaturen, dels om undanrödjande af den nuvarande olikheten i jordens beskattning, genom införande af en enda allmän beskattningsmethod, lämpad efter inkomsten, dels ock om jemkning i Rusthållsoch Roteringsskyldigheterne. Herr Thanij Wollrath: I anledning af det nu upplästa BondeStåndets Protocollsutdrag, anhåller jag att få återföra i minnet, huruledes Ridderskapet och Adeln redan fattat beslut, att särskilt Utskott ej behöfver tillsättas för behandling af de ärenden, hvilka förekomma uti de i berörde Protocollsutdrag omnämnde Motioner af Herr af Sillen och Friherre Cederström; och jag förmodar, att Ridderskapet och Adeln ej vill upprifva sitt en gång tagna beslut.