Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får hemställa, huruvida det ens är lämpligt, att vi bestämma dagen för afgörandet af frågan till idag 8 dagar, då vi icke veta, om den uti BorgareSt. sökta tidsutdrägteii blifver bifallen, eller om icke BorgareSt. tilläfventyrs utsätter nästa Lördag till afgörandet. Jag tror, till följd deraf, det vara bäst, att vi uppdraga åt Hr Frih. o. Landtm., att, i öfverensstämmelse med resultatet af den blifvande Talmansconclaven, uppgöra saken, hvarefter vi i nästa plenum blifva om beslutet underrättade, samt ptt mern. således lika lätt kan komma att föredragas nästa Lördag som nästa Onsdag, ty det vore ej lämpligt att nu fatta bestämdt beslut. Hr von Hartmansdorff, A11 g.: Jag inser ej något skäl, hvarföre R. o. Ad. skulle uti detta mål, mer än uti andra frågor, vänta på de öfriga Stånden. Detta ärende är nu bordlagdt andra gången och kan således företagas i nästa plenum. Mig synes det vara desto större skäl att då låta det förekomma, som det ganska lätt kunde hända, att öfverläggningen inom detta Stånd blefve så vidlyftig, att vi möjligen behöfde 1 plena dertill, då de andra Stånden medhun110 frågan uti ett plenum, samt sålunda blefve färdiga lika snart sorn vi, eller förr. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att Const.- Den 19 Februari f. m. Const.Utsk:s mern. N:o i borde till afgörande förekomma i trästa plenum. Å nyo föredrogs Gr. Horns, Claes Fredr., den ta dennes e. m. på bordet lagda motion om inrättande af en allmän klubb. Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att R. o. Ad., sisla gången denna motion föredrogs, eller den i5 dennes, beslöt dröja med dess slutliga föredragning tills Ståndet emollagit den inbjudning från BorgareSt., som då nämndes vara beslutad; och tillk ännagaf
Bankens bade säkerhet och förmohn. Härwid får Utskottet ej lemna vbemäldt, atk af den för Banco-Utskottet förut okände, men af Herr Friherre Cederström till des innehall ordagrant anförde Kongl. Masts Nädiga Skrifvelse under den > - Febr. detta är till Canal-Direction, Utskottet funnit nya skjäl att wörda Kongl. Majus Nådiga omsorg, ej mindre för Werkets drift an Bankens säkerhet: da, oaktadt Direclionens omförmäldtö begiäran, alt wid inträffande omständigheter, kunna frångå den Stadga, som bjuder, att Bankens FullmäZtjalltid wid allmänna Sammankomster skall wara Den 2z Julki.. »98Z wara närwarande; Reglementet, jemte öfrige kör Bankens säkerhet, genom nödig befunnen tidig kännedom af Canal-Werkc.s omständigheter, fortgång och bestånd, meddelre föreffriftcr, bltswit af KonglMaiu, dymedelst till iakttagande ytterligare anbefalldte. 2:0.
Ledamöters magnar Ledamöters magnar LnZel. ^nckers dli!5ton. dl?rö6eiiu5. Uplaftes ett frän Stats-Utskottet mgifwit sä Lydande: Wördsamt Memorial? Uti de upgifker, som ifrän Kongs. Kammar» Cottegium blif-vtt Statsllkstokter meddelte, angående, sä wäl Kongsoch Kongs-Ladugärdar, fann Krono» Lagenheter i a lmänhet, som ock de under Kongl. Majtts och den Höga Kongl. Famiftens enffildta disposition stäends Kongl. Luft-Slott och Kongsgärdar, har Stats-Ukftolket saknar ali uplysning sm Kongl. Maj:ts och Kronans eller de i Statems kallade pub li - Den 2l Februari!. roz, lique HuS och Byggnader sä i Stockholm som Landsvrlerne. - Det är icke okändt, att Kongl. Majfl och Kre^ nan äger flere Hus och Byggnader här. i Stade!, samt i de fleste Skader der LandshLfdinge-Säten ärv/ äfwensom gamla Slott och Byggnader pä äkflillige af Kongsgärdarne i Riket. Dä pä de ärliga Sraterne astid warit bestädde medel till veste Byggnaders underhäll och reparation, och jämwäl en icke obetydelig Summa dertill blifwir af Slats-U t skottet i den projecterade Staken! upragne; Sä har Stats-Utstottet anseit Kongl. Maj:ts och Kronans Höga rätt och förmän fordra, a,t en vmstandelig berättelse och nygift om alla desta Hus och Byggnaders beskaffenhet och amal blifwer af wederbörande ofgifwen, pä det deraf utrönas mätte, om och huruwida Kronan kan äga flere sa beskaffade Hus och Byggnader, än som kunna anses för dest behof nödige, dä någon anstalt till deras nyttigare anwändande till förmän för Slats-Werket kunde wid» rågås. Men ehuru en sädan berättelse och upgift under närvarande
Jag tror det icke, utan yrkar formligt afslag å Motionen • tn ändring i Blekingens Båtsmans-Indelning.” Och skulle denna särskilta tanka genom Utdrag af Protocollet åtfölja Utskottets Utlåtande till Riksens Höglofl. Ständer. Ut supra. Ex Protocollo C, Tunelius. Vppliist hos Häglof!. Ridd. och Ad. dén 22 Juli» Högvörd. 1'rest-Ståndet den 22 Vallöf!. Borgare-Ståndet den 23 Hederv. Bonde-Ständet den 21 _ Vördsamt Memorial! Bankens Commissarier hafva hos Banco-Utskottet anmält nödvändigheten af en efter tidernas förändrade skick lämpad reglering af BancoStatens Böne vilkor, såsom både på rättvisa och billighet grundad, och derjemte för en fortfarande drift och pålitlighet vid bestridandet af de mångdubbelt ökade och dageligen tilltagande göromålen oundgängelig. Vid detta ämnes behandling, har det ej kunnat undfalla Banco - Utskottet, att de skäl Kongl. Majit uti dess Nådiga Proposition till ^Riksens Ständer åberopat, för en nödig förbättring af Statens samtliga Embetsmäns Eöne-vilkor , äio lika, och i vissa delar, tilläfventyrs, ännu mera talande för Bankens Tjenstemän. Den som ingått i Bankens tjenst, har redan derigenom förlorat den utsigt som Kongl. Majus och Kronans Tjenstemän likväl ej alldeles sakna , att genom utmärkta féuyjenster kunna bana sig vägen till Statens högre Embeten. Och då fn tarflig men säker bergning således är dess högsta syftemål och enda hopp, synes han ej skäligen böra deruppå blifva bedragen.
Det resultat, som tabellen upptager, grundar sig på de af kronofogdarne insända sammandrag af ifrån länsmännen infordrade uppgifter. Att dessa, i fråga om utsäde, afkastning och kreaturs antal, måste stödjas på gissningar, säger sig sjelfl;tyom 20 afven nämnde tjenslemäns af trägna göromål upptagna lid skulle medgifva efterfvågningar hos hvarje jordbrukare inom distriktet, skulle sanna resullater ändok icke erhållas, enär, utom det alt man i allmänhet icke är höjd att göra officiel reda för sin ekonomiska ställning, den tro är hos allmogen rotfästad, att en af kronans embetsman anställd undersökning i dylikt hänseende ej kan afse annat ändamål än ökad beskattning. Betänker man detta förhållande och tillika det faktum, som jag vid uppgiften angående foiknummern haft Nåden anföra, eller alt antalet deraf, enligt mantalsiängderne jemförde med presterskapets uppgifter till tabellverket, varierar icke mindre än omkring 4 procent, ehuru begge dessa officiella handlingar, om nödig noggrannhet ägde rum, både borde och kunde göras sammanstämmande, -ä må man ej undra, om en tabell, så tillkommen som den ifrågavarande, ina; i uti ofvannämnde hänseenden vara otillförlitlig, — en egenskap, som val i mer eller mindre mån tillhör• statistiska tabeller i allmänhet, oaktadt man i sednare lider, åtminstone att döma af den myckenhet sorn infordras, synes påräkna att deraf erhålla trovärdiga resultater. Egenteiiga missväxter, i delta ords vanliga betvdelse, äro bär mera sällsynta, utan äro resullalerne under de såkallade svaga åren, då spannemål be hofver köpas från andra orter, vanligen följder af nattfroster. En enda sådan är tillräcklig alt omintetgöra jordbrukarens skönaste förhoppningar. Början af Augusti månad är den tid, som man i detta afseende mest fruktar, och erfarenheten har lill och med utmärkt vissa nätter olika inom olika trakter af Länet, såsom de fruktansvärdaste. De benämnas Jern-nätler. Genomgår den växande grödan denna skärseld, tror man sig vanligen försäkrad 0111 ett gynnsamt resultat.
Efter granskning af dessa protokoll, har Konstitutions-Utskoltet funnit, att uti de i Siats-Rådet den 10 Oktober 1851 förefallna rådsla" i O Kons t itutiom-Ut skottets Memorial, N:o 6. 3 anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 20 förutgångne Augusti, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, med mera, å hvilket regerings-ärendes behandling Riksdagsfullmäktigen Henrik Andersson från Örebro län, uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet gjord och derefter i behörig ordning fullföljd anmälan om anmärknings-anledning, jemväl påkallat Utskottets uppmärksamhet, Konungens rådgifvare tillstyrkt öfverträdelse af rikets grundlag; hvarföre Utskottet, på grund af 106 § Regerings-formen, pröfvat skäligt, att under tilltal af Rikets Ständers Justiliae-Ombudsman inför Riks-Rälten ställa bemälde rådgifvare, nemligen Stats-rådet Herr Gripenstedt, som i egenskap af tillförordnad chef för Finans-departementet i underdånighet föredragit nämnde ärende, Hans Excellens, Justitiae-Stats-ministern, Herr grefve Sparre, Hans Excellens, Stats-ministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stals-råden Herr Fidi rams och Herr Wallensteen samt före detta Statsråden Herr von Hohenhausen, Herr Genberg och Herr grefve von Platen. Utom hvad Utskottet sålunda funnit böra blifva föremål för beifran inför domstol, har Utskottet under granskningen af Stats-råds-protokollen fästat uppmärksamhet vid åtskilliga förhållanden i afseende på konungens rådgifvares utöfning af deras vigliga kall, hvilka Utskottet, jemlikt 107 § Regerings-formen och 29 § Riksdags-ordningen, nu får hos Rikets Ständer vördsamt anmäla. 1. Angående föredragandes underlåtenhet, att afgifva yttrande vid tillsättning af sädane sysslor, hvartill f örslag blifvit upprättade.
Länen blifvit uteslutet Jönköpings, ehuru af de derstädes varande 23 Länsmän, åtskillige funnos som icke innehade förenämnde lönebelopp, hvarföre anhållits, att desse Tjenstemän måtte komma i åtnjutande af lika förmoner med alla andra deras vederlikar inom Riket; varandes tillika Utskottet tillhandakommen en nppgift från LandsCon toiret - Betänkan cl en, K:o 237. 65 toiret 'i Jönköping, på de Löne-inkomsler efter Stat, Länsmännen i samma Län innehafva, uträknade efter medeltal för ioår ifrån och med 1814- till och med 1823, utvisande att en Länsman i Östra Härad icke innehar mer än 45: 36. 2. samt en i Östbo Härad blott 10: 23. 11. äfvensom att af g serskilde inom andra Härader af nämnde Län utom Stat anställde dylike Betjente, en äger 48: 23. it. årlig lön men de öfrige ingen, i följd hvaraf för detta Län skulle erfordras, till verkställighet af Utskottets förslag sammanlagdt en Summa af 904: 36. Och hafva äfven RiksdagsFuIlmägtige från Malmöhus Län Kils Månsson samt Anders Kilsson i Tottarp förbehållit, att Länsmännen i Skåne, sorn icke hade Boställen, måtte komma i åtnjutande af de förmöner som Utskottet för andre Länsmän föreslagit. Efter hvad Utskottet förut anmält hafva för någre Län förteckningarne på Länsmännen icke innefattat specifiqve uppgifter på hvar och ens lön, utan blott sammariskt derom lemnat upplysning. Ibland de Län för hvilka detta förhållande ägt rum är äfven Jönköpings, och Utskottet har derföre icke kunnat upptaga detsamma ibland de Lön för hvilka ett bestämdt belopp blifvit anvisadt, såsom erforderligt för lönernes förhöjande till minst 100 R:dr hvardera. Om R. St:r bifalla Utskottets tillstyrkande i afseende på berörde löneförbättring, blifva dock 660
Kungsoch KronoGästgifveriskjutshästar. skjutshästar. b1848 6,205 54,522 » 1849 4,352 53,084 » 180O 4,328 56,739 Utom vid de gästgifvaregårdar, sorn i förra Femårsberättelsen uppgifvas och der entreprenader, enligt förnyade kontrakter, fortfara, är skjutsnirigen på entreprenad numera upplåten äfven vid Fittja, Rotebro, Brottby, Äsby, Wermdö och Berga gästgifvaregårdar. Vid Fittja och Rotebro är entreprenadafgiften drygast och erlägges med 33 R:dr 16 sk. banko per mantal för året. Omläggning af backig väg har under ifrågavarande ar, med understöd af statsmedel, blifvit verkställd i Åkers Skeppslag till en längd af 3,180 alnar. Ny väg till en längd af 1 -J mil är ock under anläggning inom en del af Börstils socken, livilket arbete bestrides af nämnde sockens invånare, sorn sökt allmänt understöd dertill, utan att sådant blifvit beviljadt. För öfrigt hafva, såsom ofvan är nämndt, Länets invånare på de flesta trakter nedlagt betydligt arbete och kostnad för de gamla vägarnes utvidgning och förbättrande. Någon kanalanläggning har icke förekommit. Trafiken å Södertelje och Wäddö kanaler har varit större, än under nästförutgångna år. Antalet fartyg och båtar, som passerat desamma, samt derför uppburna kanalafgifter upplyses af följande: Södertelje Kanal. Wäddö Kanal. Antal fartyg och båtar. Lästetal. Afgifter. Antal fartyg och båtar. Lästetal. Afgifter. K: dr s. r. E:dr s. r. Det har uppgifna lästetal motsvarar dock icke fullkomligt anlalet fartyg och båtar, som passerat kanalerna, emedan en mindre del deraf icke undergått mätning och deras lästetal således icke kommit med i beräkning.
Revisorers Berättelser, slag, hvarom Riksens Ständer icke gjort förbe; håll , och hvilken Staten beredda förmån alltså bör erkännas; men da likväl härvid förekom; mer, att Riksens Ständers afsigt med berörde Summas anslående ej kunnat vara, att densamma till enskildte personer eller corporationer skulle å ett eller annat sätt disponeras j enär Riksens Ständer uttryckeligen förbehållit, att Pensioner derutaf ej finge beviljas; roen vid utlåning åt private till enskildta företag, efter, giften af ränta eller nedsättning deraf till lägre än vanlig ränta kan anses utgöra för den enskilte Xåntagaren en förmån, som, ehuru icke gifven såsom Pension, likväl blifver ett motsvarande personligt understöd; så och då Riksens Ständer jemväl uttryckligt stadgat, att större Summa än 100,000 R:dr af Statens Medel ej skulle för Titelns föremål användas, hvaremot följden af utlåningen , då Räntan och Capitalaf. betalningarne tilläggas fonden, blifverdeo, att HnfvudTitelns Summa om några år skall betyd, ligt förökas, hafva Revisorerne funnit sig häraf äga skälige anledningar att till Riksens Höglofl. Ständer hemställa, huruvida ej någon närmare föreskrift må böra gifvas om grunderna och sättet, hvarpå Nionde HufvudTitelns medel måga disponeras, samt om icke räntan och inbetalnin; garne å ifrågavarande, af Statens medel, såsom - lån utestående Summa böra, då medlen ingå, betraktas såsom öfverskott å StatsVerkets Intrader lamt dermed på enahanda sätt förhållas, som angående dessa öfverskott i allmänhet nu finnes eller kan varda af Riksens Ständer beslutadt. Rila, St. Revisorers Berättelser. 12 3 Hvad för öfrigt angar Förvaltningen afStatsVerkets medel, så och enär Revisorerne ansett det vara deras pligt och rätt, att söka upplysning om de fonder, sorn med Statsverket stå i sammanhang, hafva Revisorerne hos Kongl. Stats.
P. Staaff. Lars Erson i Sota Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 46, ÖLA. Protocoll i Rödön d. 3:dje maij 1835. S.D. Efter ordentligt tillkännagifvande af ärendet, inträdde församlingens ledamöter i sockenstugan för at rådgiöra om \vidare/ vård o skötsel för drängen Olof Erssons små moderlösa döttrar som förledit år varit inaccorderade hos bonden Olof Hemingss. i Trusta – och åtog sig efter något betänkande, och sedan församlingen honom därom anmodat, Olof Hemmingsson at, dessa barns upfostran ännu ett år ombesörja, mot betingadt arfvode femtio riksd. r.g:s, 20 af fattigcassan o. 30 af församl:n efter tunnlandstal, och skulle af denna summa hälften betalas vid halfårets förlopp, o. den andra hälften vid årets slut. Dessutom förbehöll sig Olof Hemingss. en månads arbete under slottertiden af barnens fader Olof Ersson, hvilket på öfverenskommelse dem emellan skulle bero. År och dag som ofvan Uppläst o vidkändt af Nils Johansson i Wejmon P. Staaff Lars Ersson i Sote. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 47, ÖLA. Protocoll hållit i Rödön d. 25 october 1835. S.D. Efter 14 dagars förut skedt tillkännagifvande inträdde församlingens ledamöter i sockenstugan, då följande förehades och afgjordes. Som efter s. m. adjuncten L.
Majit uti Statsrådet och på dess tillstyrkan meddelade decharge, likaväl som hvarje _ 273 — annat regeringsbeslut, kan, enligt grundlagen ock ansvarighetslagen, göras till föremål för anmärkning emot den eller de af Statsrådets ledamöter, som ett sådant beslut tillstyrkt och kontrasignerat. Denna min åsigt torde vinna ytterligare stöd deraf, att Kongl. Majit, jemte ofvannämnde nådiga bref, till Kongl. Stats-kontoret öfverlemnat Departements-chefens räkning med dertill hörande verifikationer, hvilken åtgärd svårligen torde kunna nöjaktigt förklaras, så framt Kongl. Majit ansett sin meddelade decharge utgöra hinder för Revisorernes granskningsrätt. Slutligen vill jag i förbigående hafva omnämnt, att jag, vid det förhållande att Departements-chefen först uti Mars 1860 aflemnat sin redogörelse och undfått decharge, anser dessa räkenskaper icke utgöra föremål för innevarande års Revisorers granskning, enär densamma omfattar 1859 års räkenskaper och förvaltning, ehuru jag anser denna formella invändning ej inverka på frågans hufvudsakliga lösning.» b) af Herr Grefve Cronstedt, Fredr. Joli.,: »Jag reserverar mig mot pluralitetens beslut att underkänna nedanstående, af revisionens Irsta afdelning framställda förslag till § uti Revisorernes berättelse angående statsverkets tillstånd och förvaltning, afseende detta förslag, såväl undanrödjandet af anledningarne till en sådan kassaförlägenhet, som den, hvilken, enligt förlidet års Stats-revisorers berättelse, inträffat i Stats-kontoret, förnämligast till följd af den brist, som år 1858 uppstod uti de af Rikets Ständer beräknade inkomsterna af tulluppbörden, som ock, i sammanhang dermed, en förenkling af sättet för statsinkomsternas förvaltning. Afdelningens förslag var af följande lydelse: »Af den berättelse, nästlidet års Stats-revisorer afgifvit inhemtas, att den 15 Oktober 1860, då revisionen afslutades, hade Stats-kontoret ännu icke till
– Ja hvad var det jo, trollskhet och sattyg inte annat det är jag säker på – återtog Lisa bestämdt, – för, ta mej så många som båd flyger och far, var icke den der käringen, som strök häromkring i går och som alla såg än här och der – ett sändningebud ifrån fan sjelf, till att stifta ondt för den stackars unga grefvinnan för aldrig var det annat än sådant trolleri, som gjorde att grefven inte ens ville se henne i dag engång då han förut varit så grufligt kär af sig – Ville han icke se henne? – utropade fru Berg förvånad. – Nej min själ och Gud, ville han ej jag talte just vid Lotta – grefvinnans kammarjungfru, och hon sa’ att tidigt i morse kom herr Didrik och knackade på hos henne, och lemnade ett litet bref ifrån grefven, som hon skulle lemna grefvinnan, och när hon kom in så blef grefvinnan så rädd, för hon väckte henne just, hon hade legat på soffan och sofvit och när hon tog brefvet så darrade hon, så att hon knappt kunde läsa’t och gud vet hvad der stod, men grefvinnan sa’ aldrig ett ord, utan blef bara ändå blekare än hon var förut, och tårarne droppade ned på golfvet, så stora och klara som glasperlor men när hon sen var klädd och kom ut i salen, så gjorde det henne rikligt ondt, sa’ Lotta, för hofmarskalken och öfversten, som visste om ingenting – gick der allt, och pratade så tokroligt och muntert till henne, och grefvinnan skulle också låtsa om ingenting, men tårarne satt henne i halsen, det kunde en se och grefven som hon väl tänkte hon skulle få råka, han kom alls icke, utan han skulle frukostera på sina rum, sa’ Didrik; men jag säg då sjelf att maten var icke rörd en smula, som han bar ut igen – Inte rörd ens och det var ändå så delikata hjerpar men, herre Gud, grefvinnan fick väl råka och tala vid honom ändå se’n om inte förr, så när de kommo i vagnen? – Jo det skall man se nej pytt ock de foro i hvar sin vagn, såg inte fru Berg det?
Öfver väckt motion att hälften eller två tredjedelar af alla Publika Verks be - Den 7 September e. ro. 325 hållningar i Banken måtte i Discontväg utlånas; angående föreslagen förändring med anmaningarne vid BancoDisconten och Province-LåneContoren, hvarvid PresteStåndet tillaggt, att Löftesmännen äfven borde, inom i4 dagar sedan Lånet förfallit, i händelse inbetalning deraf icke blifvit verkställd, underrättas ej mindre derom, än om tiden, inom hvilken de så kallade respitmånaderne förflöto, med anmaning, att derförinnan besörja lånets antingen omsättning eller inbetalning, i hvilket förra fall orusättningssumman äfven borde tillkännagifvas; i fråga om Diarii Utdrag från Domhafvande öfver alla vederhäftighetsbetyg, som af dem meddelas för Lånsökande och Löftesmän i BancoDisconten; om belåning af Cobolt i Rikets Ständers Bank; öfver förslag, att Banken måtte för Allmänna BrandstodsBolaget förskjuta, för ett år i sender, alla brandskade-ersättningar, m. m.; angående Assurancer på Lif och derå grundad belåning i Banken; om inväxling, emottagande och förvar af silfver och guld, äfven vid Province-LåneContoret i Götheborg; angående motion, att BancoUtskottet måtte inkomma med förslag om lämpligaste sättet och medlen att för alla möjliga händelser ställa Bankens ägande Silfverfond i största säkerhet; och rörande vedergällning för den i Maji månad år 1823 tillförordnade och intill December år 1824 fortfarande ser - 326 Den 7 September e. m. skilda administration af Bankens Byggnadsarbeten. La^Utskottets: Om ändring af 16 Cap. ÄrfdaBalken; om utsträckande af testamentsfriheten för Städernes innevånare och PresteStåndet, till likhet med dem, som efter Landsrätt äger rum; och rörande granskning af det utaf LagCommittén utarbetade Förslag till Allmän Civil-Lag, samt om denna Committees fortfarande eller upphörande.
Vid föredragning af de framställningar Utsk. i öfrigt gjort i sammanhang med förslaget om skyldighet för electorerne att utse ordför. i Utskm, fann R. o. Ad. dem böra förfalla, sedan nämnda förslag blifvit afslaget. Hr Gripenstedt: Emot det af R. o. Ad. nu fattade beslut får jag anmäla min reservation. Vidare föredrogs den punkt i Ridd.Utsk:s memor., hvaruti Utsk. tillstyrkt afskaffandet af andra uppropet vid val och voteringar. FrihCederström, Jacob: Jag afstyrker Utsk:s förslag. R. o. Ad:s erfarenhet under riksdagarna, ända sedan år 1720 intill närvar, tid, vitsordar behofvet af andra uppropets bibehållande; och jag skulle tro, att motionären missförstått så väl Ståndets som Svenska folkets verkliga intres - Den 11 April c. m. a53 se, då han tillstyrkt, att de innan voteringens början närvar. borde få afgöra frågorna, samt att öfrige ståuds-iedamöter skulle utestängas från tillträde i plenum eller, som Utsk. tillstyrkt, från deltagande i beslutet. Jag har således intet skäl att tillstyrka bifall å Utsk:s förslag, helst den obetydliga tid, som afgår till andra uppropet, är af ingen vigt i afseende på riksd.ärendenas gång. Hr Lefre'n, Joh. Pehr: Här talas, och med mycket skäl, om en högst väderhål’ sak, som kallas frihet. Jag håller af denna frihet både theoretiskt och praktiskt, och jag finner henne laederad genom detta förslag, hvilket innefattar en theori, som yttrar sig genom ofrihet. Den bär namnet, kappan, masken af att befordra frihet, men befordrar i verkligheten ofrihet.