Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han studsade till. Ljudet af hans egen röst förskräckte honom. – Hvad jag är nervös, mumlade han i låg ton. Ja, jag behöfver verkligen hvila. Han släckte lampan och drog upp rullgardinerna för fönstren. Dagen hade redan inbrutit med en svag ljusning i mörkret. När Brauner lemnat sitt rum, öppnades dörren till ett litet kabinett eller en större garderob, och en man smög sig försigtigt fram i rummet. Äfven han gick fram till spegeln och stälde, sedan han rätat ut armar och ben, sin toalett i ordning. – Detektiven är borta, mumlade han, då kan jag utan risk begifva mig till jernvägsstationen. Och med försigtiga steg närmade han sig dörren. Brauner hade glömt sin nyckelknippa i skrifbordslådan och återvände derför nästan genast efter densamma. Danielsson hade då ännu ej uppnått dörren. – Ni här? utropade Brauner i största bestörtning. – Jag kan nog tro, att det förvånar er. Och ändå är saken så enkel. Som jag förut sade, hade jag ej lust att förföljas af en detektiv, och derför beslöt jag mig för att tillbringa natten i ert rum. Men då ni kom, gick jag in i kabinettet här intill i afvaktan på att snart blifva ensam; men jag blef så fanken heller. Den der fördömda detektiven höll nästan på att förmå mig att lemna mitt gömställe. – Ni har då hört allt? – Hvart enda ord, till och med ert snygga utrop nyss, då ni trodde er vara alldeles ensam. – Jaså, konsul Brauner! Det var då dit ni ville komma? »Först penningarna och sedan Arnold Lindqvists lif!» – Hvad? Ni måtte väl inte tro, att det var mitt allvar heller? Ett utrop i förtviflan, som undslapp mig utan att jag visste hvad jag sade! – Jag väntade mig något sådant af er. Nu känner jag er först riktigt. Ni välgörare, som hjelpte den stackars inbrottstjufven att blifva en hederlig karl.
Uppköpen af porslin och glas: Ett dussin flata tallrikar 4 kr., ett dito djupa 4 kr., deserttallrikar 3 kr., en soppterrin 8 kr., två karotter 3 kr., en såsskål 1 kr., en tillbringare 2,25, ett stekfat 1,20, ett dito 1,60, ett hälft dussin flata tallrikar (hvardags-) 1,25, ett hälft dussin djupa dito 1,25, ett hälft dussin dessert dito 37 öre, en soppskål 1 kr., en tillbringare 1,70, två små karotter 80 öre, två två stekfat 1 kr., en såsskål 60 öre, två brödkorgar 1,40, en kakskål 1,50, tre brickor 5,éo, en tekanna 2,5o, ett dussin koppar 6 kr., sockerskål 35 öre, gräddskål (hvardags) 35 öre, sockerskål, slipad, 2,r,o, gräddkanna 75 öre, ett hälft dussin kaffekoppar (hvardags) 2,5o, smörkanna 75 öre, ett dussin glasassietter 2,o4, två saltkar 65 öre, ättikflaska 25 öre, ett senapsställ 35 öre, ett kakfat 2,5o, trå salladkar 70 öre, en spottlåda 1,25, ett hälft dussin äggkoppar 90 öre, en » ägghöna » 2,so. G l a s: ett dussin punschglas l,so, ett dito vinglas 4 kr., ett dito bränvinsglas l,io, ett dito kognaksglas 3 kr., ett dito ölglas 2,so, en vattenkaraff 50 öre, en punschkaraff 1 kr., en kognakskaraff 75 öre, en bränvinskaraff 75 öre, ett hälft dussin fina ljusmanschetter 3 kr., ett hälft dussin enklare dito 62 öre. Summa kr. Som man antagligen kan få örena afprutade, så räkna vi för jemnhetens skull: Summa 90 kr.
Tillåter man nu, att en afsöndrad lägenhet får bestå af flere serskilde skiften, skola samma olägenheter uppstå, som man sökt förekomma och afhjelpa genom utfärdade författningar om sammandragning af sammanblandade hemmansägor, och då man nu har fria händer rörande lagstiftningen om afsöndringar, bör man väl icke, i rak strid mot hvad man med ägodelnings-författningen åsyftat, bereda mångskifte. För Öfrigt äro alla stadganden i AfsöndringsCapitlet, med undantag af ofvannämnde föreskrift, rörande afsöndringarnes storlek, icke af den beskaffenhet, att de kunna vara underkastade förändringar i följd af särskilda localer, såsom förhållandet kan vara med hemmansklyfning, och häraf finnes således icke eller något skäl lill Utskottens föreslagne tillägg. På dessa grunder hemställer jag, a66 Den i3 April. om icke detta tillägg bör utgå och Betänkandet derföre återremitteras. Herr Ribbing: Herr Danckvardt har framställt att i Cap. 6 §. i Förordningen åsyftat ett stadgande, huru skall förhållas med lösen af en hemmanslott, sora är så liten, att ägaren derå icke är besutten; och Herr Danckwardt har tillagt, att intet stadgande derom finnes i Allmänna Lagen. Men om der nu finnes ett stadgande angående lösen, då besuttenhet äger rum, hemställer jag, om icke på samma ställe bör införas den nya bestämmelsen för fall af obesuttenhet. Jag har icke sagt, att §. vore en Lagförklaring, utan ett tillägg till Lagen, och jag tror, att den värde Ledamoten sjelf bevisat det. Då för öfrigt Utskottens Ordförande redan yttrat sig, utan att besvara mina anmärkningar, och jag icke eller i Betänkandet fått svar på min förut gjorde anmärkning mot tillståndet, att, äfven med skattfrihet, till everdlig ägo upplåta sådan oländig mark, som 11 §. 2 Cap. omnämner, så får jag nu, hvad jag förut underlåtit, bestämdt yrka återremiss. Herr von Hartmansdorff, August:
I denna bygd, där naturen och kärleken inspirerat Shelley, hämtade äfven Browning ur samma källor några af sina härligaste ingifvelser under de heta sommardagarna, då allt var orörligt stilla, endast luften darrande af solvärme och cigalernas stråkdrag, eller under de ljumma aftnarna, då himlen glimmar af stjärnor och luften af eldflugor. Det var sålunda här han diktade In a Balcony. Eller också finner man dem i Siena, i ett trädgårdsomslutet hus på en vindsvalkad kulle, tätt omgifven af fikonlundar, olivdungar och vingårdar, i hvilka Pennino senare under skörden står som en liten Dionysos i en kärra af antik form, lastad med vindrufvor! Det är föräldrarnas glädje att gossen blef helt italienare, med vakna, heta skönhetsinstinkter, med all sin fosterlandskänslas stolthet »samlad i medvetandet att vara florentinare». Ty hvarje fiber i deras hjärtan – framför allt i hennes – hade rotat sig i det nya fosterlandet. Under hela den tid, Elisabeth Barrett Browning lefde i London, hade hon djupt lidit af dess klimat, hvilket större delen af året endast är drägligt genom ett öfverflöd af »animal spirits». Men hennes själ hade äfven lidit af den rastlösa, osköna äflan efter rikedom, hvilken hon afskydde lika mycket som det skenheliga och själfrättfärdiga i den engelska samfundsandan. Hon hade redan 1844 genom sin dikt The cry of the children med den högsta indignations och den varmaste medkänslas pathos riktat sig mot en af industrialismens skamfläckar, barnarbetet i grufvor och fabriker, sådant det då blifvit framställdt i en officiell rapport. Dikten väckte oerhördt uppseende – naturligtvis äfven ovilja hos arbetsherrarna – och påverkade allmänna meningen i den grad, att den bidrog till det parlamentsbeslut hvilket snart väsentligt inskränkte barnarbetet. Samma anda, hvilken drifvit henne till denna handling, gjorde henne brinnande för hvarje form af maktmissbruk. Hon följde sålunda med hela sin själ kampen mot negerslafveriet i Amerika, men var »ofosterländsk» nog att samtidigt visa på Englands skamfläck, den irländska politiken!
Banken borde erhålla obligationer, som kunde pantsättas, för lån, som af Banken skulle upptagas, tro, att en sådan pantsättning icke i sjelfva verket innefattar någonting, ty det är detsamma som om den högra handen pantsätter en revers, skrifven af den venstra. Jag kan icke fatta, att man skall hafva större förtroende till RiksgäldsContorets, än Bankens, Obligationer, ty kan icke Banken betala sin skuld, så kan säkerligen icke heller RiksgäldsContoret göra det. Herr Lefren, Johan Pehr: Såsom Ledamot i de sammansatta Utskotten, borde jag kanske icke deltaga i denna discussion; men enär jag tillåtit mig en reservation emot Utlåtandet, ber jag alt få upplysa anledningen, hvarföre jag gjort den, anhållandes, att de, som täckas fästa någon uppmärksamhet dervid, ville lemna något yttrande, till ledning för Utskottens bedömande, öfver de skäl, jag anfört. Jag instämmer deruti, att creditivet utställes till fullt i Million i silfver, men då jag är förvissad, att detta creditiv ej behöfver att för Realisationsföretaget ålitas, och sålunda tror, att denna summas upptagande såsom lån skulle letill en drygare onödig omkostnad, får jag uttryckligen tillstyrka, att Herrar Banco - 4a Den g J u 1 i i f. m. Fullmägtige endast må lemnäs rättighet att begagna Creditiv å förenämnde belopp en Million R:dr silfver. Yi hafva i Utskotten haft en lång discussion om skillnaden emellan lån och creditiv. Om utvexlingen icke får börjas förr än reela fonden förhåller sig tiil sedelstocken, som 5 till 8, fordras, enligt uppgjorde beräkningar, att Banken skall införskaffa i, 100,000 R:dr Specie. Jag anser ingen förstärkning i reela fonden behöfvas. Denna tanka delades af 22 i Utskotten emot 4o. De öfverröstade måste således afse medlen att åtsadkomma förstärkningen. Vill man att dessa 1,100,000 R:dr skola finnas i Bankens hvalf, innan utvexligen får begynnas, så blir det kostsamt att införskaffa dem.
Obligationer hörande till Utrikes Uånen blifvit med Svenskt Råneo liqv.iderade, och 2:0 Att till följd af,Riksens Höglofl. Ständers Beslut pä Utrikes Gälden äro afskrifne 7,495,129 R:d. 14 sk. Specie. Tillökningen i Inrikes Gälden åter befinnes hufvudsakligen vara uppkommen derigenom: 1:0 Att en Riksgälds-Contoirets fordran, som vid 1811 års slut ibland tillgångarne varit upptagen och beräknad till afdrag å Skulderna, enligt Riksens Höglofl. Ständers Beslut, uti 181? års Hufvud-Bok blifvit afskriften. 2:0 Att Contoiret dels med contant och dels med Obligationer i Svenskt Banco liqviderat Utrikes Gäld. 3:0 Att Contoiret till Hans Kongl. Hög. het KronPrinsen utgifvit ersättning för Hans K ongh Deri 4 Mars 43 Kongl. Höghets Förskott till Svenska Medborgare för deras hos Franska Regeringen ägande godkända fordringar. Uppl den af Riksens Höglofl. Ständer beviljade Summa af 3 J millioner R:d. till Rikets försvar äro till 1812 års slut uttagne 500,000 R:d. R:co värde och har uppi det i sammanhang härmed i September Månad fovlidne år öppnade särskildte lån mot 6 procents renta till årets slut influtit 107,000 R:d., hvilket lån, enligt de till oss inkomne Rerättelser, i stället för en och en half million , hvartill det af Riksens Höglofl, Ständer varit påräknadt, vid Subseriptions-tidens förlopp stadnat vid en Summa af 185,000 R:d.
Det måste väl då också vara rätt. att tillåta Utsk vid första tillfälle, då dessa förhållanden genom afslutade räkenskaper kunna granskas, företaga denna granskning, och längre har Utsk. icke utsträckt granskningsrätten. Se vi äfven på det praktiska resultatet af granskningen så är den som jag förut nämnde icke utsträckt längre än till den tid då första resultatet af räkenskapen blifvit kändt. Vidare tillkommer att en sådan anmärkn., för att medföra något resultat, skall vara gjord och vidhållen först af Revisionen, sedan af StatsUtsk. och slutligen 512 Den 25 Juli f. m. af Const.Utsk. och sist af 3:ne Rikstånd eller Riksrätten. Nu hemställes, om också en sådan anmärkn. vore af beskaffenhet att få alla dessa olika auktoriteter för sig, huruvida man ieke kan antaga att den verkligen är befogad. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Den siste talaren har tillstyrkt bifall till Const.Utsk:s förslag, då det möjligen kunde hända att en eller annan räkenskap icke vore afslutad vid den tid granskningen af prot:ne påginge, något dylikt kan möjligen inträffa; men jag finner icke hvad inflytande detta kan hafva på frågan. Skulle penningar vara använde på ett sätt stridande mot R. St:rs beslut, så måste ju ett sådant Grundlagsvidrigt anordnande stödja sig på någon inom StatsRådet förefallen öfverläggning, och deröfver föras prot. Då Const.Utsk. granskar dessa sednare, måste Utsk. således' lätt nog kunna uptäcka huruvida någon dylik lagöfverträdelse blifvit begången eller ej. Då jag i likhet med Hr Tersmeden anser Const.Utsk. vara Grundlagens förnämsta vårdare, förefaller det mig besynnerligt att detta Utsk. sjelf kunnat föreslå det StatsRåden skulle ånyo underkastas anmärkn. för åtgärder, hvilka redan en gång af Utsk. blifvit gillade. Jag anhåller om afslag å Betänk. Gr. Lagerbjelke: Den siste talaren har begått ett verkligt misstag då han framställt möjligheten för Const.Utsk. att granska dessa förhållanden, ty att börja med är det icke så få räkenskaper som äro oafslutade, tvertom är det de fleste.
Så vida deremot Ståndets anmärkningar träffa den af Utskottet, föreslagna redaction, har Utskottet funnit dem, både i den del, som angår nämnda redaction i allmänhet, och i den, hvilken rörer de af Utskottet föreslagna no, iri och 112 §§ Regeringsformen, alltför obestämda, att föranleda någon åtgärd å Utskottets sida; hvaremot Utskottet, så vida Ståndet icke, med begagnande af det förbehåll, hvarmed det slutat sitt yttrande, rörande Memorialet N:o 68, skulle vilja frånträda dessa anmärkningar, skall ställa sig hvarje närmare bestämd anmärkning, som SlåndeL vill Utskottet meddela, till den efterrättelse, sorn beskaffenheten fordrar. Ståndets anmärkningar, rörande de af Utskottet föreslagna 5a och 53 §§. Regeringsformen träffa, så vidt de angå redactionen, hufvudsakligen den del deraf, hvilken Utskottet bibehållit oförändrad, och kunna således, på redan anförda skäl, icke af Utskottet afses. Hvad efter denna afsöndring återstår af redactions-anmärkningar, torde Ståndet finna dels så nära sammanhängande med hvad rör den gamla redactionen, dels af så ringa vigt, att Ståndet behagar derifrån afstå. Ståndets anmärkning emot 5.2 §. Regeringsformen , alt nemligen En enda Förmyndare för omyndig Konung icke må förordnas, kan Utskottet, som bibehållit den i 62 §. Riksdags-Ordningen stadgade regeln, på redan anfördt skäl icke upptaga, enär den innefattar ett förslag till Grundlagsändring, hvilket icke blifvit i Grundlagsenlig ordning väckt. Hvad deremot angår Ståndets anmärkningar emot de af Utskottet föreslagna 49 och 136 §§. Regeringsformen, så har Utskottet visserligen i Memorialet N:o 68, sid. 8, anmält sin afsigt att, i händelse Utskottets i samma Memorial afgifna förslag med eller utan ändringar
Detta allt har Kongl. Majit i nådigt öfvervägande tagit och på grund af hvad Kammar-kollegium härvid upplyst och anfört funnit någon annan förändring i föreskrifterna rörande utarrenderingen och förvaltningen af Statens egendomar än den Kollegium uti sitt förevarande underdåniga utlåtande föreslagit, icke vara af behofvet påkallad, i öfverensstämmelse hvarmed Kongl. Majit alltså velat i nåder föreslå Rikets Ständer att lista punkten i Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847 må erhålla följande förändrade lydelse: »Då jordlägenhet af nyssomförmälda slag skall under ar»rende upplåtas, bör ett minimum, hvarunder, och ett maximum, »hvaröfver det årliga arrendet ej får gå, utsättas med hänseende »dels till lägenhetens beskaffenhet, utrönt genom tillgängliga kar »tor och egobeskrifningar m. m., dels till beloppet af de för an»dra egendomar i orten utgående arrenden, hvilka med arren»datorns utkomst och egendomens behöriga skötsel anses forén - Kongl. MajUs Nåd. Proposition M 63. 11 »liga; och skall förslag till sådant minimum och maximum vid »sammanträde på stället upprättas af Kronofogden i orten med »biträde af Landtmätare samt efter egendomens större eller min»dre betydenhet en eller två i landtbruk kunnige och för oväld »kände, ojäfvige män, hvilka af Wår Befallningshafvande för hvarje »särskildt tillfälle utses; egande dessa förrättningsmän, om de »skulle finna egendomen kunna genom odlingar, torpanläggnin»gar eller andra dylika företag märkligen förbättras, att på sam»ma gång jemväl föreslå hvad i sådant afseende må för ända»målsenligt anses.
Vi hafva sett, hurudant det stora flertalet var af dem, som under detta tidehvarf idkade ”svenskt poeteri”. Från de utmärktaste af skaran, Lucidor och Runius, kunna vi sluta till de öfriga: huru de, sällan drifne af annan ingifvelse, än de beställningars kraf, enligt hvilka de sörjde vid begrafningar och jublade vid bröllopp eller andra glada tillfällen, skötte sitt handtverk såsom ett mellanting af förlustelse och födkrok. Några frommare och stadigare personer , misslynta öfver dess hejdlösa kyndighet, inbjödo på välmenta prediko-anrättningar, vid hvilka versen och dess tillbehör skulle tjena såsom lockeller lystmat; så Fru Brenner, hvars dygderika skrifter den ryktbare Ärkeläkaren Hjärne befrämjade till tryckning. Sådant var allmänna skicket af just den poesi, som egentligen omtaltes; sådana voro sjelfve de auctorer, som nämndes med pris af alla läppar; de få undantagen berömdes sällan mera, stundom mindre, än desse. Men – besynnerligt nog: under allt detta fortgick hos nationen, bredvid den äldre Folkvisans ännu i trogen öfverlemning bevarade ström, en dermed beslägtad eller derur uppqvälld, af nyare Folksång, fruktbar på vida skönare framalstringar; vid hvilka man dock, inom både sällskapslifvets och lärdomens kretsar, fästade så ringa vigt, att deras författare – mestadels – förblifvit okända. Ja, det hände äfven, att vid sidan af dessa namnlösa qvädare också män af litterär frejd, men utan anspråk på skaldenamn, uppträdde med ett och annat stycke af långt högre förtjenst, än ”poeterne af profession” vanligen mäktade åstadkomma. Så t. ex. Philosophen Rydelius, med den hos Hammarsköld aftryckta klagosången vid sin fästmös död. Den är utmärkt vacker; men berättigade honom likväl icke, hvarken i hans eget omdöme, eller i hans samtidas, till något rum bland svenska poeter.
N:o 10 framstälda förslag om uphörande såsom särskilda beskattnings-titlar af afgiften till Handelsoch Sjöfartsfonden, och den vissa stapelstäder tillkommande tolag emot ersättning af tullmedlen, samt dessa afgiflers inberäknande uti den tullsats, som för varors inoch utförsel genom Taxan bestämmes. Hr Hjärne, Harald: Då detta Betänk, endast innefattar en anmälan om PresteSt:s beslut i frågan, men icke någon inbjudning till de öfriga Stånden, hvilka redan fattat sina beslut, att desamma frångå, hemställer jag huruvida frågan tarfvar någon annan behandling än att läggas till handlingarne. E. o. Ad. fann förevide Memorial icke erfordra annan åtgärd än att läggas lill handlingarne. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Memorial och Utlåt., nemi. från ConstitulionsUlskotlel: N:o 23, med ani. af EiksSt:ns beslut rörande det af Const.- Utsk. uti Mern. N:o 13 framstälda förslag till ändring uti 12 §:n Reg:sF:n, ang:de SlatsRådets börande öfver afhandlingar och förbund med främmande makter; N:o 24, med ani. af RiksStms beslut rörande det af Const.- Utsk. uti Mern. N:o 14 föreslagna tillägg till 12 <§:n Reg:sF:n, att Konungen icke må utan R. Sl:rs samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat; N:o 25, med ani. af RiksSt:ns beslut rörande det af Const.- Utsk. uti Mern. N:o 15 framstälda förslag till ändring uti 72 §:n Reg:sF:n, ang:de inlösen af R. St:rs Banko-sedlar; N:o 26, med ani. af RiksSt:ns beslut rörande det af Const.- Utsk. uti Mern.
Men de brister, hvilka, i saknad af en sådan fortgående iakttagelse, måste vidlåda ifrågavarande berättelse, bevisa derföre allsicke, att fordringarne, enligt formulärförslaget, öfverstiga hvad i framtida berättelser kan och bör fullständigt efterkommas. 1. Länets indelning och naturbeskaffenhet t allmänhet. Någon förändring i länets gränser har icke under perioden blifvit vidtagen; och, enligt hittills kända förhållanden, beräknas länets areal utgöra 43 3,362 qvadratmil. Den från afvittrings-, sockenoch skifteskartor sammandragna nya och till planen fullständigare harta öfver hela länet, som, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga beslut den 21 December 1860 blifvit i ofulländadt skick från aflidne Förste Landtmätaren J. A. Albins sterbhus inköpt, och med hvars komplettering arbetet fortgår, har ännu icke hunnit sin fullbordan. Hvarken före eller under ifrågavarande period hafva några topografiska eller geologiska karteverk öfver länet blifvit utgifna; men så snart den Albinska kartan hinner full Landsh. -Emb. uti Jemtlands län und. ber. för åren 1856—1860. 1 2 Jemtlands län. Karteverk. Administrativ indelning och oregelbundenheter deruti. bordas och kan tjena till ledning vid geologiska undersökningar, hvilka i flere hänseenden äro af stort vetenskapligt och praktiskt intresse påkallade, synes arbetet dermed kunna och böra företagas. Öfver Kyrkås socken har ekonomisk karta under perioden blifvit upprättad, och numera finnas dylika kartor öfver länets alla socknar, med undantag allenast af Lith och Frostviken, öfver Jivilka socknar kartearbetet, sedan flera år tillbaka börjadt, af tillfälliga orsaker blifvit afbrutet; hvarjemte anmärkas bör, att o o äfven sockenkartorna öfver Berg med Åsarnes kapell, Offerdal, Mattmar, Aspås och As i vissa delar sakna nödig fullständighet, samt att kartan öfver Alsen, ehuru fullständig, likväl, i anseende till afvikelser från det för dylika arbeten fastställda formulär, icke kunnat såsom sockenkarta godkännas.
Förete sig behof af nya eller utvidgade inrättningar för häradets gemensamma räkning med afseende å de angelägenheter, som stå under Härads-nämnds omvårdnad, eller visar sig tillfälle till ökade närings-utvägar eller förmånligare begagnande af utvägar, som redan finnas, eller lättade kommunikations-medel för trafikens befordrande, såsom: ström-rensning, båtleders öppnande, anläggning af vägar m. m., då skall nödvändigheten eller fördelen af sådana företag, efter inhämtade noggranna upplysningar, af Härads-nämnd pröfvas. b) I så beskaffade frågor, som angå flere härader eiler hela Länet gemensamt, får icke Nämnden besluta om åtgärder, hvilka i frågans sammanhang och behandling i sin helhet kunna göra inskränkningar i Läns-nämnds verksamhet. Dylika ärenden remitteras till Läns.-nämndens handläggning. Förfaller frågan der, då må det vara Härads-nämnd obetaget, att åter upptaga den och tillgöra hvad den kan för godt finna. c) Gillas företaget, skall Nämnden, såvidt nödiga tillgångar för omkostnader finnas att tillgå, låta uppgöra förslag öfver kostnaden dertill, jemte sättet att det verkställa, åtföljdt af fullständig framställning örn de synbara svårigheterna vid företaget å den ena sidan och fördelen deraf å den andra, jemte de vilkor för företaget, som Nämnden föreslår, och meddela detsamma åt Socken-nämnderne i de menigheter, som ärendet angår. Så beskaffad framställning och förslag skall af Socken-nämnden, tillika med dess utlåtande, meddelas vederbörande menighet, som skall deröfver, för sin del, öfverlägga och besluta, hvarefter Protokollet granskas af Sockennämnden, som vidare handlägger ärendet efter hvad menigheternas beslut föranleda. d) Vägrar menighet att ingå på de vilkor, som Härads-nämnd föreslagit, då skola skälen dertill uppgifvas. Finna Länsoch Härads-nämnderne dessa skäl vara af beskaffenhet att kunna undanrödjas genom förändring i planen för företaget eller annorledes, eller anse dessa Nämnder sig böra än ytterligare påyrka företaget, då skall förnyad framställning göras och skälen dertill utredas samt menigheternes ytterligare beslut infordras, allt med iakttagande af den i morn, b) föreskrifna ordning. Allm.
Tabellen M 1, som innefattar: l:o Uppgift å mantal och egor m. m., till åtskilliga medelgoda soldatrotar uti de 19 län, der rotering finnes, grundad å de, i och för rotering af provinsen Jemtland, år 1843 från Kongl. Majits Befallningshafvande infordrade förteckningar; 2:o Uträkning efter medeltal för en rote, dels i , hvarje län särskildt och dels gemensamt, ej mindre för de tre Småländska länen, än ock för öfriga sexton länen; och 3:o Uppgift å vakansafgifter för en soldatrote i hvarje län efter 1855 års Markegångs-taxa. Tabellerna N:is 2, 3 och 4, utvisande i hvad mån en soldatrote i nämnde sexton län har uti mantal, taxeringsvärde m. m. mera eller mindre än en sådan rote uti Kronobergs, Jönköpings och Kalmar län. i Kongl. Majus Nåd. Skrifvelse Tabellen M 5, hvaraf synes i hvad mån en soldatrote, dels uti Kronobergs, Jönköpings och Kalmar län, hvart för sig, och dels efter medeltal i dessa tre län gemensamt, har uti mantal, taxeringsvärde m. m. mera eller mindre än en sådan rote, efter medeltal räknadt, uti Upsala, Stockholms, Skaraborgs, Westmanlands, Östergötlands, Södermanlands, Elfsborgs, Stora Kopparbergs, Örebro, Wermlands, Gefleborgs, Westerbottens, Malmöhus, Christianstads, Göteborgs och Norrbottens län gemensamt.