Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då den laga fasta på Finska flygeln, som Herr Bergman omtalat, för den af honöm nu föreslagne förändring, är vorden häfven genom ett nytt stadgande, hvilket härleder sig ifrån en bättre sakernes ordning, oell dessutom förekommer, hvad en sådan förändring skulle förorsaka, trängsel, så vågar jag tro, att det icke är skäl att vidtaga någon förändring, utan anhåller, att Utskottets förslag må bifallas. Herr Bergman: Visserligen skulle, genom den af mig föreslagne förändring, det kunde hända, att Grefvarne och Friherrarne icke fingo alla runi på högra sidan om LandtMarskalksbordet, såsom förr; men de kunde då intaga den högra sidan af gången för Den Q November. deras värdighet skull. Jag minnesjyid Riksdagen i Norrköping, att Grefvarne och Frilierrarne suto å den högra sidan om gången frun Landt-Marskalken räknadt, och att Adeln satt på den vänstra. Jag tror att det är det rättvisaste. Hvad Herr von Hohenhausen menar med laga fasta, vet jag icke. Jag har icke tält derom, utan om urminnes häfd. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Jag har så ofta med ledsnad från andra länder hört talas om högra och vänstra sidan, att jag högeligen skulle önska, att någon sådan skillnad icke här måtte komma i fråga. Herr von Hohenhausen: Då jag förra gången yttrade mig, glömde jag att nämna det skäl, som nu blifvit af Herr Cederschjöld anfÖrdt. Förra placeringen af Ridderskapet och Adeln hade sin grund i voteringarne klassvis; men sedan detta blifvit förändradt, kan jag ej inse någon grund, att upphäfva den sedan 1809 och 1810 årens Riksdag stadgade ordning, i afseende på placeringen, halst det möjeligen kunde föranleda en återgång till den gamla röstberäkningen , utan tillstyrker derföre bifall å den af Utskottet föreslagne redaction till 21 §. Herr von Heyne., Georg:
Deputerades disposition utbetalas för inköp i Frankrike oell biltransport af åtskillige Machiner af ny uppfinning, hvilka ansetts för Fabrikerne mäst behöflige, samt efter hitkornsten borde på Auction försäljas, under dervid föreskrifne vilkor, hvarefter den till äfventyrs uppkommande skillnaden emellan inköpssumman för Machinerne och det belopp, hvartill de kunde på Auction försäljas, skulle utgå antingen af de till Manufacturernes befrämjande anslagne Medel, så vidt de dertill lemnade tillgång, eller i annat fall af ManufaeturDiscontFondens vinstmedel, så hafva bemäldte Deputerade hos K. M:t i underd. anmält, att en Väfstol för Bomullstyger samt de för Kamullsberedning och Spånad erfoi derlige Machinerne liit ankommet, åtföljde af en Fransk Mekanist och dess hustru, den förre för uppsättning och den sednare för undervisnings meddelande om begagnandet af sistnämnde Machiner: men då kostnaderne för inköp, transport och uppsättning af ofvannämnde väfstol och machiner, äfvensom dels redan bestiidde dels oundvikligen förestående utgifter Betänkandcn, N:a aoi. 217 för Machinernes liitförskaffande och iordningsslällande samt till godtgörande af de med desse machiner inkomne personers resekostnad och underhåll uppginge till ett belopp, som vida öfverstege det redan erhåll ne förskottet af 20,000 Francs, hafva deputerade anhållit , det K. M:t måtte täckas i Nåder meddela Deputerade ett ytterligare förskott af 10,000 Francs, för alt användas till det af Deputerade uppgifne ofvannämnde ändamål; hvarefter K. M:t medelst Dess Högstberörde Nåd. skrifvelse till K. Comm. Coll. af den i3 Febr. 1827 i Nåder förordnat, att berörde Förskott finge af ManufacturDiscontFondens behållna medel , emot framdeles redovisning och öfrige förut i Nåder stadgade vilkor till Deputerade utbetalas. Till följd af K.
Men en Landshöfding werkställer icke blott; han bör bereda Konungens Befallningar genom noggranna underrättelser om tilständet r hans län, genom nitiskt meddelade uplysningar om medlen at det förbättra. Til denna friwilliga werkfamhet fordras skicklighet, kunskaper, wälwilja och en sann medborgerlig anda. En Landshöfding, som ej ägde desia egenskaper, kunde ej medwerka til en walwillig och uplyst Regerings afsigter, och Länet ffulle sakna wälgerningarne af en sadan Regering intil desi döden omsider undanröjde hindret derföre, Regeringens eget werktyg. Utskottets plur-ricke, som funnit Landets wä! oundgängligen fordra at Konungen mätte kunna afsätta ifrän Landshöfding-sysilor, bär ej befarat sädana misibruk af denna magt, som i nägon 548 Den 2 Junit. män kunde jemföras med den möjliga och sannolika nyttan deraf. En Landshöfding som förwärfwat sig Länets tilgifwenbet och aktning, skiljes icke ifrän sit Embete, utan at Regeringen äfwentyrar wida mer än han förlorar, öcken Konung, som i detta fall, likasom i alla andra, mäste höra sit Stats Räd, skulle säkerligen, wid et sädant steg, fä emottaga föreställningar, som borde leda honom at eftersinna bwad hans egen ära och hans regerings anseende fordrade. Magten at stifta, ändra, uphäfwa och förklara Lagar, i deras egentliga bemärkelse, tilhör efter Utskottets Förslag, likasom tilförene, Riksens Ständer gemensamt med Konungen. Utskottet som föreser at den Grundlag som Riksens Ständer nu komma at fastställa icke kan blifwa fullkomlig, har welat öpna en möjlighet at förbättra den, när et mer än tilfälligt allmänt tankesätt derom hunnit stadgas. Denna möjlighet borde likwäl wara omgifwen af förswärande korm-iliteter, nödwändtge at afhälla icke nog betänkte försök och at förekomma förhastade beslut.
Curt 0f \ II andra sjunga snillets / &lt;&gt;J ' och kvinnofägring fira med hyllning i behagetis Ii oj ' dl en förgänglig s p i r a; j n g sjunger, husmor, dill Indin g med e n k l a ord och strängaslag och vill i verk och visa din stilla gärnings / / vardagslag oe / i / lina dygder prisa. Da äger hjärtats snille, / la. och vacker är du äfven. Den andestarka husets fru vi / 1 sländan och i väfven n / ' ålder molls me / I vördnad som munnens maka, barnens och hemmets vafila vin na. I sagan och i sången hor. in bild af nordens kvinna. Och hennes gärning är ännu att länka, styra, ställa för veckans alla. / lagar sju och aldrig modet fälla. ä | K dessa dagar begynner vid våra skolor en « ä * ny termin, och många föräldrar rusta sig att kanske för första gången sända sina små ur hemmet. Innan d 3 t t a viktiga steg tages, bör dock hvarje samvetsöm moder begrunda, att hon träffar den rätta tidpunkten härför. En framstående svensk läkare, d:r P. Silfverskiöld i Göteborg, har nyligen utgifvit ett behjärtansvärdt arbete: » Vår skolungdoms hälsovård », hvilket han tillägnat föräldrar och lärare. Vi rekommendera varmt det lilla häftets studium åt alla våra läsarinnor, hvilka som mödrar eller fostrarinnor hafva den dyrbara skatten: framtidssläktets hälsa under sin vård. På den fråga, vi satt som rubrik här ofvan och som just nu måste vara aktuel i många hem, svarar författaren i det nämnda arbetet med följande ord, s o j) vi med hans medgifvande anföra. Alla pedagogers vittnesbörd lyda samstämmigt: » Låten barnen vänta med all ordnad undervisning till sjunde året! Den, som dessförinnan äger rum, blifver till ingen nytta, ofta till skada. » Lekskolor och s. k. » Kindergärten » (barngårdar) kunna vara till gagn för sådana barn, som sakna tillbörlig tillsyn och omvårdnad i hemmen, men för barn, hvilka hafva förmånen af en god moders ledning, är denna senare vida att föredraga.
Jag anser det nemi. icke eller lämpligt, att absolut öfverlemna åt Landtm, och Talmannen samt deras rådgifvare att bestämma dagen för delta ärendes företagande, ulan må del slå öppet för hvarje ledamot af representationen att framdeles, när som helst, derom ånyo väcka fråga. fl. fix. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, sedan nu bifall till inbjudningen blifvit yrkadt, ansåg sig böra förnya sin nyss gjorda propos., och hemställde derefter, om R. o. Ad. funne lor godt att antaga BorgareSl:s inbjudning. Hopades starka nej, äfvensom åtskilliga ja. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna, att propos. blifvit med öfvervägande nej besvarad. Derefter hemställde H. Ex., om R. o. Ad. bi folie Frih. Palms!jernäs framställning, att ål Talmansconclaveu skulle öfverlemna» all bestämma dagen, dä valet af ifrågavar. nämnd borde ske. Ropades ja och nej. Hr von Hartmansdorff: Jag skulle för min del tro, alt icke någon propos. i delta fall bchöfves. När Landtm, och Talmannen sammanträda och i detta afseende öfverenskomma om liden, så blir det, i fall denna dag skulle synas olämplig, tids nog att då öfverlägga derom. Jag föreslår derföre, att ingen vidare propos. i detta ämne måtte göras. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att han, till följd af Frih. Palmstjernas förslag, varit skyldig framställa sin nyss gjorde propos., och att, äfven om Frih. Palmstjerna ville låta detta sitt förslag förfalla, likväl Hr Hjärnes hemställan om valets förrättande d. 31 dennes borde underkastas R. o. Ad:s pröfning. Frih. Palmstjerna:
andra såsom betydelsefulla, dels i förhållande till sig sjelfva &lt; såsom genom sin egen kraft ej förintande utan förstärkande sig d. ä. såsom välgörande, dels slutligen såsom i konstverkets intryck samstämmiga. De väsentliga bestämningarna finnas genom att akt-gifva derpå, att hos hvarje föremål gifvas mer eller mindre föränderliga egenskaper, hvilka, ju konstantare de äro, i sig innebära dess större betydelse för de öfriga bestämningarna. Emedan historien lär hvad som är det konstituerande eller väsentliga i menniskans utveckling, måste hvarje konstkritiker inom den söka de betydelsefulla bestämningar, hvaråt konstnären i sitt verk ger uttryck. Han finner då deri olika tidsskeden, innefattande idéer af större eller mindre betydelse. Sådana tidsskeden äro: en viss tidpunkt af tre å fyra år, hvarunder ett visst mod i klädedrägt och vissa uttryckssätt äro gängse, en viss kortare tid, innefattande tjugo, trettio ä fyratio år, hvarunder en hel generation med alla dess lyten * och förtjenster passerar förbi oss, samt slutligen en viss tidsperiod, innefattande århundraden, såsom medeltiden, renaissancen och den klassiska franska dramatiken, hvarunder en viss allmän form hos tidsandan gifver sig tillkänna. Mot dessa trenne skeden svara inom litera-turen: farsen, brochyren och nyheterna för dagen, herde-euphuistiska romaner och pastoraler samt sådana snilleverk som Gil Blas och Manon Lescaut. Inom måleriet motsvaras de af gravyrerna på modet, af sedemålningar, som Hogardts och Mulreadys, samt sådana mästerverk som Goreggios och Venetianarnes. De väsentliga bestämningarna, betraktade såsom betydelsefulla i förhållande till andra, hänvisade till vetenskapen, i förhållande till sig sjelfva hänvisa de till moralen. Dekallas då välgörande. Sådana bestämningar gifvas likaväl inom det moraliska som inom det ästetiska lifvet. Så äro de viljans och förståndets bestämningar, som föröka men-niskans handlingskraft och vetande, välgörande, de motsatta skadliga. Så är kärleken den mest välgörande bestämning, öfverhufvud taget. Derför är äfven det konstverk, som uttrycker en välgörande bestämning, öfverlägset ett, som uttrycker en skadlig.
I deri svenska lagstiftningen torde den olika arfsrätten utom den hö-re grund, som ligger i de större och annorlunda beskaffade fordringar staten eger emot mannen än emot qvinnan, med afseende på deras olika'verkningskrets inom samhället, hal va ett tvåfallt syftemål, nemligen dels att, så mycket som mo|hgt bibehålla jorden inom slägterne, och dels att förekomma joidens styckning! alltför små lotter. Den statsåsigt eller det tänkesätt, som ifra t för sff.r det aiffi I" f^r t f" ' Semi'e tiderh lfVa förändrat sig; likväl SL det alltid fast, hvad vårt land angår, att jordens långt drifna styckning är skadlig och äfventyrlig, ja att den är och med hvarje å°r allt mera blifver e« veikhgt samhallsondt, som, i sina yttre allmänna påföljder (de moraliska oberäknade) skall menligt inverka på de mindre jordbrukarnes bestånd och pa SJelfva jordbrukets drift. Då syster uudfår lika lott i jorden, som brodei skoia svår,gheterne för den hernmablifvande att lösa arffallne jordlotter oandhgen forokas, om ej i de flesta faU blifva oöfvervinnerhga. Sliten skall biodien, om lian sitter qvar vid hemmanet, duka under för den skuldjSr? han,ge'?0ra förmas inlösen ådrager sig; eller ock, om han ej vågar .
Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 27 a) Anslag för en gång: I:o Laboratorier, med dertill hörande lägenheter, jemte boningsrum för kemisten och dennes assistent, ämnade att inredas uti det redan vid fältet befintliga stora stenhus, och för hvilka inredningsarbeten, jemte inventarier till laboratorierna, kostnaden beräknats till 8,800. 2:o Loge med förvaringsrum för försöksgrödorna, vågrum, torkrum, m. fl. lokaler, som, genom reparation och förändrad inredning af fältets gamla loge, ansetts kunna erhållas för 800. 3:o Källare, med derofvanpå anbragt torkningshus för mogna växter och deras frön 2,300. •4:o Ladugård och Försöksstall 9,800. S:o Inredning till Mjölkkällare, med planstensgolf och hyllor, m, m. af den under stora stenhuset redan befintliga källare 480. 6:o Loge, för experimenlalfältets landtbruk 6,000. 7:o Inredning och iordningställande af gamla fårhuset till stall för 8 hästar, foderoch selkammare, jemte fårhus 1,800. 8:o Redskapshus, jemväl upptagande utrymme för kördon och vedförråd 3,000. 9:o Källare för gårdsfolket 800. 10:o Fullständig reparation och lill en del förändrad inredning af öfriga till landtbruket och trädgården hörande byggnader 2,080. 11:o För den odlade jordens försättande i fullt lämpligt skick genom grunddiknings fortsättande så väl å de till den agrikulturkemiska försöksanstalten upplåtna, som ock å de öfriga till odlingsförsök i större skala afsedda delarne af experimentalfältet 8,000. 12:o
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. fikon.-Ulskits den 26 dennes bordlagde Meni. N:o 45. med anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträffande Utlåtit N:o 40, i fråga om skjutsnings-besvärets ordnande. Föredrogos och biföllos Banko-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde U11åt:n och Mem:r: N-.o 57, i ani. af väckt motion om inhemtande af upplysning, huruvida stadgandet i 6:te §:n af Benko-reglementet angående årlig inventering i Bankens kassor blifvit iakttaget; N:o 58, ang:de ersättning till Konsuln L. W. Olde flir kostnader i och för prof å ett af honom uppfunnet sedelpapper; N:o 59, angide föreskrifterna i 7:de artikeln af Bankoreglementet; N:o 60, i ani. af ett. utaf förre Bryggaren N. Boberg och förre Kryddkramhandlaren J. C. Nording gjordt ackords-anbud; samt N:o 61, med förslag till ändring af åtskilliga föreskifter i 4:de artikeln af Banko-reglementet. Föredrogs och bifölls Lag-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Betänk. N:o 57, i ani. af motion om förändring af K. Förord - 440 Den 29 September. ningen ang:de vissa föreskrifter till kyrkotuktens uppehållande den 4 Maj 1855. Föredrogs Lag-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Utlåt. N:o 58, i ani. al väckt motion om upphörande af den ännu gällande undantags-lagstiftning i afseende å brott, begångna af de vid universiteterna studerande. Gr. Sparre, Erik: Då R. St:r i underdånig skrifvelse vid 1850—51 års riksdag hos K. M. anhöllo om upphälvande af den universiteterna tillkommande domsrätt, uttryckte de tilllika en önskan, att den disciplinära myndigheten öfver de studerande måtte åt universiteterna bibehållas.
Bonde-Ståndets den 11 dennes på bordet lagda Protokolls-utdrag N:o 434, innehållande inbjudning tili Med-Stånden att förena sig i det af Bonde-Ståndet den 7 i denna månad fattade beslut, att Riksdags-ärenderne nu voro att anse så nära fulländade, att Talmannen jemte Herr Landtmarskalken och öfriga Ståndens Talmän borde hos Kongl. Maj:t anhålla, att Riksdagen måtte innan Oktober månads utgång afslutas och Ständerna hemförlofvas, beslöt Ridderskapet och Adeln, roed afslag å denna inbjudning, lägga förevarande Protokolls-utdrag till handlingarne. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets den 11 dennes på bordet lagda Memorial N:o 54, med anmälan om de uti Förstärkt Konstitutions-Utskott anställda omröstningar. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Stats-Utskottets den 11 dennes på bordet lagda Memorial: Prot.-TJtdrag den 18 Oktober 1854. 479 N:o 309, i anledning af verkställda omröstningar, angående allmänna bevillningen och post-bevillningen; N:o 310, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande väckt fråga om ett låne-understöd åt staden Christianstad: N:o 312, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 281; N:o 314, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 287; och N:o 315, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 207.
Jag skall således icke förmena Hr von Hartmansdorff den oskyldiga förnöjelsen att ifrån dera hemta sin upbyggelse och sina uplysningar; anser emellertid öfverflödigt ingå i ytterligare bevisning huruledes riksdagsmännen likväl icke kunna af någon slags juridisk förpligtelse bundne att läsa dagbladen och, hvad än mera är, tro på allt hvad de förmäla. Då vid behandlingen om den första motionens remitterande, allt hufvudsakligt i den preliminära remissfrågan torde vara sagdt, vill jag visst ej vidlyftigt söka öfvertyga Ståndet om behöriga förfaringssättet härvid; men för min del tror jag det rättaste vara att motionen remitteras. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Jag anser för något förhasladt att kalla delta af R. o. Ad. nyss fattade beslut för förhastadt. Jag tror att efter en så läng diskussion, så måste väl något hvar hafva haft tillfälle att deröfver bestämma sin öfvertygelse och att det således är orätt af en enskild ledamot att kalla detta beslut förhasladt. Hvad sjelfva saken beträffar, så är denna af samma natur som den förra motionen, och jag förmodar således att R. o. Ad. i full konseqvens med det förra beslutet vägrar remiss å motio - 46 Den 17 Maj. uen, hvarom jag anhåller ali Hr Frih. o. Landtm, ville framställa proposm. Gr. Lagerbjelke: Hr von Hartmansdorff har sagt, alt om någon sak vore känd, så vore det denna, emedan stadfästelsen på bolagsreglorna vore införd i den officiella tidningen. Delta nekar jag icke, men hvad som icke var kändt, är att man så tolkat actie-bolags-lagen, att K. M. icke kunde vägra sanktion på reglorna för ett actie-bolagslag, blott desamma instämde i formell hänseende med lagen för sådana bolag. Detta faktum måtte vara annat än alt sjelfva reglorna äro stadfästade. Man visste förut icke mera än att reglorna äro stadfästade. Nu har man fått veta att
Ahlbeck och dennes företrädare i tjensten, C. P. Behm, angående byggnadsskyldigheten å bostället, hvilket dock efter derå 1S09 öfvergånget enskifte icke varit bebygdt, denna tvist blifvit genom Kongl. Maj:ts den 19 September 1S50 gifna utslag på det sätt afgjord, att Behm ålagts att, af den summa 940 R:dr 8 skillingar Banko, hvartill vid en år 1846 å bostället förrättad besigtning kostnaden för nybyggandet af ett boningshus och två ladugårdshus uppskattats, vid afträdet den 14 Mars 1849 till Ahlbeck betala 407 R:dr 19 skillingar 5f r:st jemte sex procents med bevillningsafdrag minskad ränta derå från samma dag tills betalning skedde under förbindelse deremot för Ahlbeck att ombesörja uppförandet af så väl boningshuset med källare, som de begge ladugårdshusen, med rättighet likväl för honom att för kostnaden af sistnämnde byggnaders uppförande framdeles, i förhållande till tiden för hans besittning af bostället, vinna ersättning; att, uppå bemälde Ahlbecks, i anledning af detta beslut, gjorda anhållan att få afsäga sig brukningsoch besittningsrätten till hemmanet, emot åtnjutande Kongl. Maj:ts Nåd.
Luxe är, som alla weta mycket sammansatt hos Policerade Nationer, men består ofta i ohyra hos en Hottentott, i Tran hos en Grönländare. Blifwer i alla tider til sin bemärkelse local. Frihet bör såsom Synden, delas i 2:ne: arfoch verksynd. Arf-Frihet är at andas, at dricka vatten. För att få behålla Näsan, påtog man sig den första Beskattningen i Sverige. Med sin person äro alla skyldige at tjena Staten: Se hos alla vilda Nationer: med jagt, med fiske, med krig. Hvadan kommer Patriotisme såsom en skyldighet Frihet i Tal och i Skrifter är verkfrihet; densamma tillhörer icke mera et Regeringssätt än Penningen. Uti Lacedemon voro hvarken Mynt eller Tryck. Den Rådande uttyder altid Bokstafven, och betjenar sig stundom äfven så mycket til sin förmån at stå bakom, som en Medborgare at vilja synas. Förstånd leder til Sällhet genom Frihet. Dogmatique. En Swedenborgare sade mig nyss at: hvisla är emot änglarne et genljud – förrän anden upplyser förstå vi icke dessa sentencer. Hvad är Sant? Hvad är Sanning? En Fråga, gjord för något öfver 1700 år sedan, men blef icke besvarad. Thorilds disputation 1788 betecknar höjdpunkten af hans Upsalavistelse. Resultatet och utgången af hans juridiska studier voro, som bekant, klena nog. Lewenhaupt har i Samlaren (1883) aftryckt Flygares kyliga intyg öfver hans juris utriusque candidatexamen, och redan då skref Neikter till Rosenstein en profetia om, att hans licentiatexamen skulle misslyckas. »Thorild är i Juridiska Facult. admitterad cum monitu och torde improberas i Licentiatexamen». Hur därvid tillgick har han ju själf i bref till Tham och Heurlin skildrat. – Men disputationen inför konungen förde hans namn som man ser öfver alla svenska bygder. Hans föregående arbeten fingo liksom en ny folie genom denna lysande triumf, och äfven där man klandrade hans öfvermod, böjde man sig för det diktatoriska i hans geni.
Slutligen måste äfven tagas i betraktande, att, genom förening af Apologistoch Lärdomsskolan samt Gymnasium, det nuvarande lärare-antalet kunde, utan mehn för undervisningen, förminskas, hvilket torde inses deraf, att, enligt Skol-revisionens uppgift för år 1843, då funnos 98 lärare för 519 lärjungar vid Gynuusierne i Gefle, Linköping, Skara, Strengnäs, Westerås, Wexiö, Götheborg, Calmar, Hernösand, Carlstad och Wisby, s.rnt 79 lärare för 1,645' lärjungar vid skolorna i nämnde städer, eller tillsammans 177 läraré; men att, efter skedd beräkning, i enlighet med dels den utaf Skolrevisionen godkända grund, i afseende på lärjungarnes antal i förhållande till lärarues, och dels de uppgifter, som blifvit Rikets S!änder i berörde hänseende från nya Elementar-skolan meddelade, vid de förenade skolorna endast skulle erfordras 115 lärare för ofvannämnda antal lärjungar och således en minskning af öfver 60 uti det nuvarande lärare-antalet komma att genom skolverkens förening ega rum. Härigenom lemnades tillfälle till en besparing, väl behöflig till förbättrande af de svagare lönte lärarnes inkomster. Serdeles i ögonen fallande blir denna besparing, då man besinnar, dels att härigenom undvikes den stora tillökning i nuvarande lärare-löiaerne af öfver 11,000 tunnor spanmål, som skol-revisionen ansett nödigt att föreslå, utom hvad för Stockholms läroverk kunde blifva af nöden, och dels att det gamla skol-systemet, enligt hvad redan visat sig, ovilkorligen fordrar talrika dyrbara real-skolor, hvilka, med antagande af det nya, blifva öfverllödiga. Den kostnad, hvartill lämpliga localers anskaffande skulle föranleda, förmoda Rikets Ständer ej blifva så betydlig, då de flesta, nu begagnade, skolhus för ändamålet säkerligen lätt låta aptera sig. På dessa förenade skäl hafva Rikets Ständer vunnit öfvertygelse om vigten och fördelarue af sko - Expeditions-U tskotte.ls Förslag till u d.