Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svar på återremiss 8 — 43 a. a. 26 Febr. a. a. 25 Febr. a.a.25Febr. a.a.25Febr. » i Westerbottens Lappmarker, om lön på Stat för 42 4 1 122 25 Se Sjette HufvudTiteln. Kronofogde-tjensterne, om indragb. 18 Febr. å. IS Febr. ning af 8 31 b. 14 Febr. b. 14 Febr. Svar på återremiss 8 53 a. a. 10 Mars a. a. 7 Mars a. a. 10 Mars a. a. 7 Mars Krono-hemman, om förändrad lagstiftning i afseende å — 7 2 16 ‘ b. 16 Juli b. 16 Juli b. 16 Juli g. 11 Juli Krono-holmar, angående disposition af, se Götheborgs och Polius läns Skärgård. Krono-parker, om ändring i Kammar-kollegii Cirkulär den 5 ■ Maj 1843 angående klyfning af försålde — 7 2 29 — b. 31 Aug. b. 26 Aug. b. 31 Aug. b. 26 Aug. Krono-parkerne Rälla-, Sörbyoch Lindby-Tall ä Oland, angå- ende ifrågasatt skattläggning af .—. 4 1 .35 — b. 26 Febr. b. 25 Febr. b. 25 Febr. g. 25 Febr. " Böda, se Böda Kronopark. i 1 K. Kronotionde, angående befrielse för vissa komminister-boställen i Stockholms län från utgörande af » angående förändradt utgörande af den till Kyrkoherdarne i Nöbbelöfs och Ottarps pastorat anslagne Kronotionde-sättning, om fastställelse för Upsala län af skedd Svar på återremiss Krut, om användandet af medel, som influtit för ett parti i Tripoli försåldt » angående frihet att tillverka bergsprängnings-, m. rn
I anledn. häraf böra de väl ock rättvisligen, med öfverskottet utaf deras dagliga behof till föda och kläder ra. m., lemna något bidrag till Staten, på de grunder som Hr Westerstrand i sin i lördagens aftonplenum väckta motion, öfvertygande utvecklat. Men jag anser det icke vara nog härmed, ulan yrkar och föreslår, att dessa, hvartill jag i första rummet räknar, verkliga kapitalister i ekonomiskt afseende, lyckligt lottade menriiskor, äfven böra åläggas alt, lika med fastighetsegare, arrendatorer och brukare, bidraga lill Fattigförsörjningen i de församlingar, inom hvilka de bo. För detta sednare ändamål, räknar jag icke allenast kapitalister, de som lefva på penningar och de sorn äro inackorderade till hus och vivre m. m. utan äfven de som hafva s. k. undantag i spanmål m. m. af sina fastigheter på landet. — Inom hvarje församling finnas säkerligen fastighetsegare med betydliga skulder på sina hemman, arrendatorer och brukare af hvilka flera med skulder, och en eller annan af dem som ega litet eller intet om de skulle uppgöra sina debetsoch kredits-räkningar. Alla dessa måste dock vidkännas alla hemmanen åliggande utskylder till K. M. och Kronan, till Ecklesiastikstaten och andra utskylder af många slag samt till fattighusen, och nu, i sednare tider, till understöd åt andra nödställda och behöfvande inom socknarna, hvilkas antal beklagligen årligen ökas. Hvad är då billigare än att förenäranda lyckligt lottade samhällsmedlemmar äfven böra bidraga, framför allt till Fattigförsörjningen, hvilken, som nyss sagdt är, allt mer och mer tager fastighetsegares etc. bidrag i anspråk. Jag har flera Förmynderskap, och jag skulle, såsom förmyndare handla orätt emot mina pupiller, hvilkas kapitaler dock icke äro rätt stora, om jag'’icke ansåge att de flesta af dem, ulan känning för deras utkomst, skulle kunna undvara hvad jag nu tagit mig friheten att föreslå och här nedan ämnar närmare bestämma.
Den 21 Martii, restitution af erlagd Feviilning för Krut, åren, 1814 och 1815. 7) N;o 38. Angående särskildte anslag af Bevillnings-medlen, till kostnaders bestridande i och för BevillningsTaxeringarne inom Norrbottens Län, samt arfvoden åt vederbörande Tjenstemän, hvilka dervid biträda. 8) N:o 5g. Om bidrag af Statsmedlen till kostnaden för fångvården i Götheborgs Stad» Af den 1 2 dennes: g) N;o 42. Angående GeneralLieutenanten uti Neapolitansk tjenst, von Rosenheims anhållan, om utbekommande af innestående lön. i " 4 1 : ’ ' ' ' ' ' ' ‘ ' 10) N;o 43. Angående Öfversten H. F. Reuterskjöld» ansökning, att utbekomma inne »tående Expectance-arfvode. ‘ ' ‘ • * 11) Nio 47. Angående KronoFogden Assessoren Hellbergs anhållan , om ersättning för liden förlust å en contraherad lefverance af Ar tilleriehästar. '■1 • > Af den 1.3 dennes: 12) N:o 48. Angående sökt, eftergift af den Kronan tilldömde immisions-rätt i Capitainen G. O. Schougs extra lön. i5) N;o 5o. Om anslag af medel till fyllande utaf brist i tillgångarne för räntans godtgörande, å köpeskillingen för det, till Gevärs - Den 21 Martti. 64 f i. Factorie inköpte Carl Gustafs Stads Brak. Ut Supra. S. D Vid förnyad föredragning af Stats-; fjtskottets den 12 dennes afgifne och den ig •derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, om understöd för Hamnbyggnaden i Lidköping5 blef samma Utlåtande, i anledning at åtskilliga Ledamöters dervid gjorda anmärkningar , till StatsUtskottet återremittcyadt. Ut Supra, S.
Sörpantnings^bref, lifa meD ©fulDebref; SörDels?» ocb UnDantagsS-dontracter d)arteras5, när De för ^Domaren upp» vifaö, tia en treDjeDel emot l)vaD foreftåenDe £arif innehåller, Dorf icfe unDer 3 (f. 3? 3 affccnfec på jfylDigbeten att upproifa alla SlrrenDe» od) Jöpre&Cpontractcr å SanDet od) t ©täDetne roiD mantalöfTrifningen, gäller r>yoaD 11 §. 12 od) 13 mom. innehålla; Docf unDantagaö Derifrån ej minDre fåDanc Sontractcr eller SlfbanDlingar, Då De af buäbonöe afflutaö meD unDerljafroanDe 2lbocr, åpälften* brufare, SanDtbönDer, torpare, ^jcn|lefolf elier anDre arbetare, broartill flämp Dem emellan Derom aftalaDt är; men å De dontracter, forn af roeDerböranDc för kronans jamt Äprforö, SlcaDemierö, ©pnmaftcrö, ©folor» och äpoöpitalerö räfning eller af Officerare på ScotebönDcr» od) 3vujn) allar e» magnar ro ar Da afftutaDe, angåenDe arrenDen af Är o nänö ocf) Stllmänna 3tirattningarö 3orD, eller broaD annat frågan röra fan, famt icfe fanne» i 7 §. unDantagct, (Tall Den, font meD Är onan, Dejj Dm
Då likväl den till fyllnad i de tjenst görandes löner, såsom behöflig, uppgifne summa, endast utgör 497 r 3 sk. 2 r., tillstyrker Utskottet: , alt samma belopp må å Kongl. Krigs-Coflegii Stat uppföras, men titan tillökning i det förutvarande spamnåls-anslaget, samt med förbehåll i öfrigt, att de arfvoden, sorn af serskilda cassors medel utgått till Krigs-Råden, icke hädanefter dem vidare tilldelas. c) fråga har jemväl blifvit vackt om öfverflyttning på Allmänna liidragningsstaten af de, till den rid regleringen öfverblifne personalen utgående löner och arfvoden, hvilka, utgörande 2,58i R:dr 8 sk. med gg t:r spanmål, emedlertid anvisats å 3:dje Hufvud-Titelns besparingar; men enär, utom hvad ofvan är anfördt, härvid förekommer, alt i nyssnämnde summ* jemväl innefattas arfvoden till elt belopp af i,54o R:dr, hvilka vanligen anses böra försvinna, då tjenstgörings-skykligheten upphör, finnér Utskottet sig icke ega skäl tillstyrka bifall lill den föreslagne öfverflyttningen å Indragnings-stat af ifrågastälhle löner och arfvoden. 2:0 Då Kongl. Krigs-Hof-Rätten år 1820 regielades, förordnades tillika, att den nya personal-staten skulle successive, i nion af de indrag»e Tjenstemännens afgång, inträda i de löningsförhållanden, som till förböjd t belopp för dem blifvit bestämde.
Om det äfven vöre tillåtit för Riksens Ständer att göra det, hvartill jag likväl icke anser dem nu mera, efter motions-tidens slut, vara berättigade, &S Den *3 Maji e, m, synes det af j5 §. Riksdagsordningen vara gifvit, att sedan {rågan om offentligheten redan blifvit af tvånne Stånd afslagen, densamma vid detta Riksmöte, icke kan vidare upptagas. Friherre Cederström har vål anfört, att detta skulle gålia endast om sådane årend.en, sorn blifvit behandlade af något Riksens Stånders gemensamma Utskott, men icke i afseende på dem, hvilka af Ståndens enskildta Utskott blifvit bearbetade, Men jag anhåller, i motsatts af denna mening, få fåsta Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på 55 §. Riksdagsordningen , hvarest stadgas, att sedan beslut i ett mål år fattadt, ingen rnå försöka att detsamma genom ny öfverläggning upprifva. Jag kan ej annat finna, ån att, om Ridderskwpet och Adeln nu åter upptager frågan om offentlighet vid sina sammankomster, sådant innefattar ett upprifvande af det förra beslutet. Ehuru detta var stridande emot min enskildta önskan, anser jag mig dock pligtig, ett respeetera plnraiitetens mening, och kan ingalunda tillstyrka ett förfarande, hvarigenom ett prejudicat af ganska eftertånkelig art skulle lemnäs åt framtiden. Att 2 eller 5 månader förflutit sedan beslutet fattades gör ingenting till saken. Ty med samma skål, som några månader kunde tagas till gråns för ombytligheten, kunde man anse tvenne veckor, tvånne dagar, eller tvånne timmar, för att vara nog till att upprifva ett fattadt beslut, Sluteligen, om det lät sig göra att nu upptaga frågan, synes det blifva mycken tvifvel underkastadt, till hvilket Utskott den borde remitteras, Jag tror ej att remiss och pröfning af Ben a3 Maji e. rn. detta ämne, i sitt närvarande skick, kunna med Grundlagarne förenäs; och anser frågan, såsom efter min mening, framställd i oriktig form, följakteligen icke kunna upptagas. Friherre Cederström:
N:o 6g. på kostnadsbesparing och det dermed åsyftade ändamålets befrämjande, ansett böra, så myclet möjliglär, centraliseras; hvaremot, derest någon serskild ort, i följd af densammas åliggande, att dithörande fattige och ej arbetsföre personer underhålla, skulle anse lämpligt, att Fattigosh Arbetshus för detta ändamål inrätta, sådana anstalter ej kunna med de allmänna, af Staten bekostade, och såsom Straffoch Förbättrings-Inrättningar,erkände Correctionshus förblandas, eller något Statens åliggande, alt dylika Fattigoch Arbetshus organisera och underhålla, komma i fråga; och då Utskotten härvid tillika afselt det uti Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens gemensamma Betänkande, N:o 77, uppgifna förhållande, all, enligt den uppgjorda, ehuru ännu ej fullt realiserade planen för Allmänna Arbetsoch och Corrections-Inrättningar i Riket, ingen ort blifvit från begagnande af berörde Inrättningar utesluten, hafva Utskotten, som dessutom icke funnit uttrycket af sin opinion i delta hänseende vara för anmärkningai nes ändamål af någon serdeles vigt, icke kunnat frångå sin i förra Betänkandet härom yttrade mening; 2:0 Alt behofvet af en allmän Correetions-anslait för Götheborg och Vestra delen af Riket vore så påtagligt, att Staten Lag-1. Allm. Bttv.- o. Oec.-ZJtsk. TJtl. 47 ej borde undandraga sig att densamma bekosta; och 3:o att, ehuru det icke tillhört Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten, att föreslå användandet af en Statens egendom till en Corrections-anstalt, det likväl icke varit ur vägen, såsom anmärkarens ord lyda, om Utskotten yttrat sig angående en föreslagen Arbets-Inrättning uti den så kallade Prippska Baraquen vid Landscrona.
De uti Högsta Domstolen, vid granskningen af Civil-Lagförslaget, förde protocoll, äro, enligt Kongl. Majlts (illkännagifvande i derf Nådiga Skrifvelsen, från Justitiae-Revisionen till Utskoltet öfverlemnade; och bär Utskottet från Riddarhus-Archivet bekommit protocollen öfver de vid i^3i och 1^34 årens Riksdagar hållna öfverläggftingar öfver förslaget till 1^34 års Lag, af hvilka handlingar Utskottet tagit kännedom i så vidsträckl måtto, som för det närvarande ansetts, nödigt. Efter noggrannt öfvervägande af hvad i detta ämne förekommit, ha* Utskottet funnit sig böra biträda deras mening, hvilka ansett tiden ännu 8 Lag-Uishottets Utlåtande N.o 8t. ieke vara inne för Rikets Ständer, att företaga någon hufvudsaklig granskning af det nya Lagverket. Från denna åsigt utgår det Betänkande, som Utskottet nu får till Rikets Höglofl. Ständers pröfning framlägga. Rikets Ständer förklarade vid nästlidne Riksdag, att de funno icke allenast nyttigt, utan äfven oundgängligen nödigt, att'en lätt åskådlig allmän öfversigt af hela Lagförslaget, eller en kort uppställning af den plan, efter hvilken arbetet blifvit utfördt, jemte uppgift af dj grundsatser och åsigtei’, från hvilka Lag-Comiteen utgått, förbereder, leder och sammanhåller granskningen af detailerne, hvadan Rikets Ständer, uti deras här ofvan omförmälda underd. skrifvelse N:o i^5, hos Kongl. Maj:t anhållit, att bemälde Comité' kunde få sig uppdraget, att, sedan hela lagförslaget blifvit färdigt och kommit uti det skick, i hvilket Kongl. Maj:t, efter StatsRådets och Högsta Domstolens hörande, funne detsamma böra, genom Nådig Proposition, till Rikets Ständers pröfning öfverlemnas, författa och i god tid före påföljande Riksdags början, från trycket utgifva en sådan framställning, inrättad efter de grunder Rikets Ständer närmare antydt.
I händelse den under N:o 8 föreslagna ändring i 41 § Riksdags-Ordningen blifver till lag antagen, kommer §:ns lydelse i öfrigt att derefter rättas. Hänvisning: Bihang till samtl. Riks-St:ns prot. 3 Sami. Konst.-Utsk:s Mern. Ridd. och Adelns prot. den 18 Dec. 1857. Preste-St:ts prot. den 16 Dec. 1857. Borgare-St:ts prot. den 14 Dec. 1857. Förslag till ändring uti 46 § 2 mom. Riksdags-Ordningen, angående Ordförande vid Riks-Ståndens gemensamma sammanträden. Riksdags-Ordningen. § 46. 2:o) Stånden vare medgifvet, att på 2:o) Stånden vare medgifvet, att på ett rum till gemensam öfverläggning rö- ett rum till gemensam öfverläggning rörande allmän, vid Riksdagen under handrande allmän, vid Riksdagen under handläggning varande fråga sammanträda, likläggning varande fråga sammanträda, likväl väl utan rättighet att der besluta; och före utan rättighet att der besluta; och föres dervid Landtmarskalken ordet, önskar dervid ordet eif Landtmarskalken, eller, ett Stånd då han är hindrad, af den närvarande Talman, sorn, enligt den i 21 § mellan sagdt är. Stånden iakttagna ordning, närmast är. önskar ett Stånd Konttilutions-Utikolleli memorial N:o 3. 35 Hänvisning: Bihang till samtl. R.-St:ns prot. 3 Sami. Const.-Utsk:s Mern. Ridd. och Adelns prot. den 18 Not. 1857. Preste-St:ts prot. den 25 Nov. 1857. Borgare-St:ts prot. den 18 Nov. 1857. Förslag till ändring i 76 § Riksdags-Ordningen, angående den af Stats-Rådet för dess åtgärder vunna decharge. Riksdags-Ordningen § 76.
— Kungsladugårds ägor, om upplåtelse af 168 en plats derå, för förflyttande dit af Österoch Vester-Rekarnes Häraders Lazarettsoch Curhusinrättning. XXXI. B. 65. A. 6g. XL. E. i3o. Eskilstuna stad, om fortsättning af det arrende den innehar af Eskilstuna Kungsladugård. XXXI. B. 65. XXXII. A. 207. Estenberg, Pehr, yttranden. EvangeliiBok, om antagande af förslaget till ny, samt om fri tryckning af de dervid fogade Böner. XI. B. 179. XIII. A. 192. LII. U. 192, LIV. A. 2o5. EvangeliiBoken, om granskning af den nya. X. i32. XI. B. 179. XIII. A. 192. LII. U. 192. LIV. A. 2o5. Ewers, Kamererare, angående dess Systerdöttrars ansökning om befrielse från ersättning af bevillning. X. B. 258. Å. 364- XXVII. U. 218. XXVIII. A. II. XXXIV. E. 166. Expectancefonden för lönlöse Officerare, om förökning af. V. 4o3. VIII. R. 36o. XXIII. B. 323. XXIV. 67. XXVI. i54. A. 202. XXVII. 59. XLI. U. 25o, 335. XLV. A. 3o3. LVU. E. 3. Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, angående utbetalningen och redovisningen af Riksdagskostnadsmedlen. VI. 355. •— med uppgift å utsedde Ledamöter i Hemliga Utskottet. VI. 355. — angående tryckning och utdelning af i6g Konungens Befallningshafvande? FemårsBerältelser. X. 92. Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, innehållande lyckönskningsadresser i anledning af Hennes Kongl. Höghet
R eservation: af Herr A. A. Berger, med hvilken Herr L. J. Lovén instämt: »Då två Riks-Stånd godkänt det betänkande, hvari Utskottet förut afstyrkt bifall till ett fyrfartygs utläggande vid de så kallade Sydostbrotten, och de nya skäl, som sedermera förekommit, icke äro af beskaffenhet att kunna verka till förändring af de väl grundade åsigter, som deri blifvit uttalade, anse vi att Utskottet nu bort hafva mera skäl att vidblifva sitt förut afgifna yttrande i denna fråga, än att ändra detsamma, så mycket hellre som frågan om så väl lämpligheten, som kostnaden och beskaffenheten af det nu tillstyrkta fyrskeppet väl varit förtjent af en noggrannare utredning) innan man dertill anslår en så betydande penningesumina, och man dessutom lätt blottställer sig för misstag om man på detta sätt och utan vederbörande auktoriteters framställning i ämnet ingriper i den fullständiga plan för ordnandet och utvidgandet af vårt fyroch båkväsende, som af Lots-Direktören blifvit uppgjord och af Förvaltningen af Sjöärendena granskad och understödd. Då slutligen Rikets Ständer vid denna riksdag redan anslagit 181,000 R:dr R:mt tihl cn ny fyrinrättning vid Sandhammaren, så få vi på alla dessa 6 Sammansatta Slatssami Allm. bes v.- och Ekon.-Ulsk:ts betänkande N:o Ig. skäl och på grund af hvad i Utskottets förra Betänkande N:o 3 blifvit i frågan yttradt, vördsamt föreslå: »Att den väckta motionen, angående anslag för ett fyrskepps »utläggande å Sydostbrotten, måtte lemnäs utan afseende.» Y:o 18. Auk. till Exp.-Utsk. den 20 Juni 1860, kl. 6 e. in. Betänkande, i anledning af väckt motion om inrättande af en diligensförbindelse emellan Stockholm och Carlskrona utefter östra kusten.
När han kom till staden, kände han sig hjälplös och lösriven, och så skrev han ett långt, förkrossande brev till Karin. Nog dels för att göra det mesta möjliga av sin första livs-upplevelse, men också därför att han verkligen kände sig berövad sitt livs vackraste innehåll. Granna fraser sparade han inte på: han satte i musik all den sorg han bort känna. Men när brevet väl var avskickat, drog han in luften med frihetens lättnad. Krönet var tomt! Han behövde inte höja blicken längre. Han hade rättighet att sänka den .. Och han sänkte den djupt, stackars Sten! — för en tid. Nog har du ibland på stadsgatorna sett män, vars kläder aldrig tyckes passa, män med kraftiga axlar, tärda ansikten, en lärds blick och en arbetares händer? De äro omplanterade trän, eller, om du så vill, landets och stadens lärdomsbastarder. Sten blev en sådan lärdomsbastard. Hans förmåga att tillgodogöra sig civilisationens småhärligheter var skarpt begränsad. De första stegen på den nya vägen sprang han: sedan stod han still. Skolan, där han numera arbetade, blev ett fängelse; pojkarna olika arter av tortyrmedel. Stadens laster, som synts så lockande, innan han känt dem, kvävde honom; stadens dygder kunde han inte tillgodogöra sig. Han kunde inte längre sammansmälta sin naturliga och sin påtvungna personlighet — och så blev det disharmoni av i var vrå. Han började inbilla sig det var kläderna, som tryckte honom, och beställde sig säckar. Så kom skodonens tur och så skjortkragens. I synnerhet mot skjortkragen, detta civilisationens hundhalsband», fattade han agg. — Till sist lade han helt av stärkskjortan. Men ingenting hjälpte: han kvävdes ändå! Sedan flera år gift hade han haft tur — eller borde det åtminstone ha varit tur att i hustrun få allt han en gång åtrådde: »händer som blomblad, hår som silke och ett sinne, smidigt och mjukt som en handske». Först var det tillbedjan och kärlek — och även nu var han alltid god mot henne. Men den godheten kvävde honom! Med det fina, ömtåliga, stadsaktiga hade följt så mycket, som han varken hade förståelse av eller tålamod med. Att förakta pjunk låg för djupt i hans natur för att det skulle kunna utrotas.
Det må vara honom tillåtet att göra denna slutsats; men för min del tillåter jag mig att göra en fullkomligen motsatt. Jag tror visserligen, att i vår gamla lag ligger äfven det vackra syftemålet, att förbättra brottslingen och straffa honom på det sätt, att han må kunna återföras till samhället; men efter det sätt, hvarpå straffen nu verkställas och anses i det allmänna, blir beklagligen resultatet alldeles motsatt; —och säkert äro exemplen fä derpå, alt den som en gång blifvit straffad för ett gröfre brott och derför varit straffad med spö, ris och k yr köp ligt, inkastad i våra nuvarande straffanstalter, kan sägas hafva blifvit verkligen återförd till samhället. Det nya systemet åsyftar deremot just ett sådant återförande, och jag tror mig icke säga mer än hvad erfarenheten i andra länder bestyrkt, då jag påstår, att utsiglerua att deri lyckas äro ojemförligt större efter det nya systemet, än efter det gamla. Andra af det nya systemets antagonister lia förmenat, att straffen äro alltför milda, samt att de icke passa för Sveriges allmoge, som är van vid att straffas med stryk och svält och ej täler vid att må väl i fängelset. De nu föreslagna straffen skulle således icke utöfva någon hämnd öfver samhällets kränkta rält och icke eller afskräcka från brott, emedan en fattig syndare, som eljest är utsatt för hunger och köld, icke önskade bättre, än att för intet få njuta både mat, dryck, värme och hvila i ett fängelse. Detta låter visserligen säga sig, mea då all erfarenhet vitsordar, att fångar, om de än må aldrig så väl i fängelserna, dock passa på hvarje tillfälle att befria sig, så lärer man icke kunna bestrida, att en sådan kärlek till friheten, eu sådan önskan att återkomma ut ibland menniskor, Den 2G April e. m. 151 mäste blifva mycket starkare, då arrestanterne under loppet af månader och år måste lefva skilda ifrån gemenskapen med sina likar, ån dä de dagligen umgås med dessa.
Pä denna grund får Utssottet tilstyrka, der Gottlands innebyggare hädanefter matte aga frihet, at med däckade Fartyg til 20 si 25 Lästers drägt utföra och försälja egen afwel och egna p-ociuck-r lil hwilken Swenss Stad eller Köping som hälst, i likhet med den rättighet Sweriges öfrige Allmoge äger; men at likwal större fartyg än som ofwan aro upnamnde, icke mätte tillätas för andre an Handlanderne i Staden Wisby/och at föp vfwans Z44 Den 8 Mars. ofwannämnde fartyg ma komma at galla, alt hwad genom Handels-memen och Seglations-Ord» ningen med flere Författningar i vetta ämne förut ar stadgadt. Widkommande äter 2-.dra och z:dje punökerns, af hwilka den förre asyftar uphäfwande af LandtTullarne i Wisby, och den sednare innefattar klagomäl emot Dykeri-betjeningen pa Gottland, anser Utskottet desamma wara beswarade sä wäl genom det Betänkande angående Landt-Tullarne i Riket, hwilket Utskottet gemensamt med Högloft. B willnings-Ucffottet til Riksens Högloft. Stan' er afgstwit, som ock genom dest särkildt aflemnade utlätande, angående Dykeri-inrättningen. Deremot har Utskottet fnnnit 4:de ?unKen, som rilstyrker Fär-afwelns befrämjande och Räfwarnes utrotande pa Gottland, samt innefattar klagan öfwer bristande w^erkställighet af Kongl. Majus i sistnämnde ämne Ar i8o; utfärdade Nådiga Befallning, wara et enffildt Befwärsmäl, hwartil Utskottets åtgärd icke kunnat sträckas.
Det sades, alt örn ej alla af denna nya lånerörelse fingo sina önskningar uppfyllda, så skulle man vid nästa riksdag, i stället alt fortgå på den bana nian beträdl, blifva missnöjd med densamma ocb i det fallet förändra system. 1 del hänseendet får jag säga, att jag tycker mig i alla fall märka vid hvarje riksdag en förändring af syslem för bankens förvaltning, sä att detta skrämskott icke verkar på mig. Jag tror all, om 3:ne år tilläfventyrs förlöpa till nästa riksdag, R. St. dä skola förändra det vid denna riksdag antagna, likasom de nu gjort med det system, som vid förra riksdagen antogs. Hr Rosenblad: Jag vill endast fästa uppmärksamheten derpå, att Ulsk. föreslagit alt bestämma fonden för bandelsdiskonten till 3 millioner r:dr och bestämt högsta lånet lill 50,000. Till nu ifrågavar. lånefond äro anslagna 1,850,000 r:dr, hvilka sannolikt blifva förökta med 800,000 r:dr och således komma all utgöra 2.650.000 r:dr, så alt på det sättet skillnaden blir föga stor mellan dessa båda fonder. Likväl bar man i den ena satt maximum lill 50.000 ocb i den andra lill endast 10,000. Om någon anledn. härtill skulle finnas, sä vore det den förmodan, att allmänheten skulle mera tillita denna fond, än den föreg:de; men detta är dock föga troligt, ocb om man antoge Gr. Gyldenstolpes kloka förslag till förra mom. att, likasom vid privatbankerna, bestämma krediliverna på en viss lid, t. ex. vid årets början för ett helt kalenderår, så kunde man ju i alla fall (om der skulle komma ett allt för stort antal ansökningar) nedsätta beloppet af de större, och endast bevilja dera i fall der skulle uppstå brist pä länesökande; hvilket ej kan ske vid belåning i bandelsdiskonten, eller vid diskontering af vexlar, ty der kan del den ena veckan vara brist pä länesökande och dä lager raan emot de stora länesökande, och nästa vecka kan det tillströmma elt ganska stort, antal, sä ali bristande tillgäng uppkommer, äfven för de små.