Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då inom Utskottet meningarne varit så delade, att t vänne Stånd stannat emot t vänne, kan man ej säga, att Utskottet funnit den föreslagna förändringen hvarken nödig eller nyttig, ännu mindre oundgänglig. Analogien af Lagens esprit fordrar då, att en sådan förändring ej kommer till Ståndens granskning; och då ConstitutionsUtskottet, i afseende på rättigheten till afslag, handlar niel Riksens Ständers rätt, gifves det ännu en annan analogie, som föreskrifver, att vid dylika fall inom ConstitutionsUtskottet frågan bör förfalla. Jag anser derföre, £tt det vid 1812 års Riksdag föreslagna tillägg för detta fall snarare är ett förtydligande af Grundlagen, än någon förändring. Jag anhåller derföre att det måtte gillas. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham: För att stadga ett redigt begrepp i detta ämne, lärer först böra märkas hvarom här egentligen är frågaDet föreslagna tillägget i 38- §• Riksdagsordningen rörer allenast de fall, när ConstitutionsUtskottet öfverlägger om förslag till ändringar i Grundlagen, som af enskilda Riksdagsmän till Utskottet blifvit ingifna. Utskottets öfverläggning rörer då huruvida dessa förslag böra till Riksens Ständer anmälas, eller genom ett särskildt utlåtande till den som frå - Den 20 Juni. gan väckt, återlemnas. Att när två Stånd stanna emot två vid voteringen om denna fråga, såsom alternativ framföra den gjorda motionen, vöre emot Grundlagens esprit, som är att lemna i ConstituiionsUtskottets magt att hindra de Grundlagsfrågors anmälan, som det finner olämpligt att blifva öfverläggniogsämnen för RiksStånden. Imedlertid är öfver sättet att dervid förfara i Grundlagen ingen ting bestämdt, och erfarenheten inom Utskottet vid sista Riksdag x Örebro gaf anledning till det ifrågavarande förslage', sedan inom Utskottet på en dag 2:ne voteringar ledde till samma obestämda resultat. Jag tillttyrKer för min del förslagets intagande , på det Utskottet ej hädanefter må löpa fara att komma 1 samma förlägenhet.
Det innebär sålunda endast, att driften formaliter drifver förnuftsväsendet såsom intelligens, närmare omdömesförmåga, att genom fri reflexion bedöma en tänkt handling efter själfverksamhetens begrepp. Men öfvertygelsen om plikt kan såsom involverande en subsumtion af det enskilda under det allmänna, såvidt som den måste vara fullständigt bestämd för att gifva en norm för handlandet i det enskilda fallet, ej blott vara en begreppskunskap, enär denna icke fullständigt bestämmer det enskilda fallet. Den måste dessutom innebära ett konkret omedelbart medvetande om riktigheten af den företagna subsumtionen. Vi söka bestämma beskaffenheten af detta medvetande och antaga för den skull, att omdömesförmågan verkligen har riktigt subsumerat en viss tänkt handling under själfständighetens begrepp, samt fråga, hvad i följd däraf måste uppstå i medvetandet. Såsom ofvan visats, medför öfverensstämmelsen mellan det verkliga jaget och urdriftens fordran en känsla af tillfredsställelse. Enligt det här gjorda antagandet skulle råda öfverensstämmelse mellan urdriftens fordran och kunskapsförmågan, hvarför här känslan måste taga formen af en känsla af visshet. Därmed hafva vi funnit beskaffenheten af det sökta konkreta omedelbara medvetandet om riktigheten af vår öfvertygelse om plikt. Alltså: den sedliga driften fordrar, att omdömesförmågan subsumerar enskilda tänkta handlingar under själfständighetens begrepp, hvarvid en känsla af visshet tillkännagifver subsumtionens riktighet. — Därefter bör i allmänhet angifvas, huru denna subsumtion bör företagas, för att den samma skall åtföljas af en dylik känsla. Hvarje kunskap uppstår genom en inskränkning i driften och genom ett sättande af ett objekt i och för förklaring af denna inskränkning samt bestämmande af det samma efter driftens karakter. Om därvid reflekteras på driften såsom sig själf bestämmande eller såsom fordrande med afseende å inskränkningen, bestämmes objektet såsom modifikabelt eller ändamålsenligt i afseende å driften. Om endast en viss sida af urdriften betraktas såsom fordrande, bestämmes ett godtyckligt ändamål hos objektet, men om urdriften i det hela betraktas såsom fordrande, bestämmes fullständigt objektets ändamål.
Tidsutdrägt skulle äfven af förslaget blifva en följd, enär i alla sådana mål, der icke äfventyr af talans förlust förelagts, utan det föreskrifvils alt besvären och kommunikationerna böra ofördröjligen, vid följd af vite, uttagas, så skulle hos K. Bef:h:de anslag göras, sedan den lid föregått, som K. Bef:h:de anser öfverens stämma med ett ofördröjligt verkställande; derefter skulle handlingarna ålerskickas till Svea Hofrätt, der föredragas, prot.-utdr. utskrifvas och handlingarna återsändas till Wisby, och nytt anslag äga rum. Allt detta tror jag kommer att föranleda större olägenhet så väl för parter som embetsmyndigheter än det närvarande förhållandet. Då min afsigt var att bereda en lättnad, och jag icke kan dela den åsigt att det ligger så mycken vigt uppå, 528 Den 19 April. alt genom vidlyftiga former försvåra eller fördyra möjligheten för parterna att få sina rättslvister afgjorda, kan jag icke instämma i det förslag, som Ulsk. afgifvil. Jag vill dock icke, då riksdagen är långt framskriden och nuvarande förhållanden redan en längre tid fått ega rum, och då förslaget icke heller är framstäldt af någon Gollländning, påyrka återremiss, ulan tror alt 11. o. Ad. kan helt enkelt afslä Utsk:s förslag i den första punkten och bifalla detsamma i den andra. Gr. Sparre, Erik: Den svårighet, som Gotlländningarne f. n. vidkännas vid fullföljandet af deras mål från embetsmyndigheler å Gottland till Hofrätten är af den siste värde talaren vidrörd, och har gifvit anledn. till den motion han väckt. Utsi;, har behjertat delta förhållande. Det inträffar vanligen nästan hvarje år, att ön för någon tid är afstängd från kommunikation med fasta landet, och somliga år inträffar det, atl detta förhållande räcker så länge, all exempel finnas på atl del fortvaral i 4 månader och en gång i 6 månader, under hvilken tid Gottland icke hade någon kommunikation med Sverige.
I sammanhang härmed få Rikets Ständer underdånigst anmäla, att, då de inflytande båkoch lotsmedlen, hvilka vid sista Stats-regleringen beräknades till 50,000 R:dr, under medgifvande, att det möjligen uppkommande öfverskotta skulle få användas till förmon för Båkoch Lots-inrältningen, åren 1833—1837 per medium utgjort omkring 64,000 R:dr, Rikets Ständer, sorn anse rättast, att både inkomster och utgifter i möjligaste måtto uti RiksStaten upptagas till deras verkliga belopp, beräknat ifrågavarande medel, under enahanda medgifvande, som vid förra Riksdagen, till 60,000 R:dr; dock sorn derigenom 10,000 R:dr af det belopp, hvilket tillförne utaf öfverskottet å denna inkoinst-titel kommit Lotsoch Bak-inrättningen till godo, blefve bland inkomsterne å stat uppförde, men dessa medel, af de skäl, som föranlåtit E. K. M. alt utöfver de för berörde inrättning hittills disponibla lill - 326 Expeditions-Utskollets Förslag till und. Skrifvelsej N.o 1-jo. gångar begära förut omförmälde 14,000 R:drs tillökning i anslaget, mäste anses för densamma fortfarande behöflige, hafva Rikets Ständer godtfunnil till det å 4:de Hufvud-Titeln för Lotsoch Båk-im ättningen upptagne anslag tillägga ett emot den sålunda förhöjda inkomst-beräkningen svarande belopp af 10,000 R:dr.
Mot voteringspropos. i denna punkt torde ej heller kunna framställas samma Den 23 September e. m. 405 anmärkmr som emot den på förmiddagen afslagna punkten. Här är ej fråga om privilegier eller någon annans rätt, än Statens. Derjemte är här uttryckligt undantag gjordt för indelningshafvarne. — En värd ledamot har pä förmiddagen, och nu sednast på eftermiddagen, upplyst huruledes R. St. hafva voterat om borttagande af djeknepenningar och sterbhusafgiften. Således hafva R. St. redan tillförene ansett frågor om ordinarie statsinkomsterne kunna genom votering i först. StatsUtsk. afgöras; jag yrkar således bifall till den af Utsk. föreslagna voteringspropos. Hr von Hartmansdorff: Den siste värde talaren har underlåtit att besvara en af Hr Gyllensköld gjord anmärkn., alt ifrågavar:de afgift, hvilken är en ordinarie inkomst på sätt Hr Sandströmer jemväl vitsordat, redan har såsom sådan ingått i beräkningen af Statsverkets ordinarie inkomster, och att man sålunda ej kan derifrån borttaga denna afgift utan att upprifva ett af R. St. redan fattadt beslut. Man kan, efter det förbehåll, som af trenne Stånd är gjordt i afseende ä värderingen af de ordinarie inkomsterna, värdera denna inkomst till ett högre eller mindre belopp; men att, på sätt den K. propos:n innehåller och Utsk. tillstyrkt, helt och hållet afskaffa densamma, det lärer numera ej låta sig göra. — Jag anhåller följaktligen att få förnya min anhållan om punktens läggande till handlingarne. Hr Sandströmer: Den siste värde talaren har förebrått mig, att jag icke till besvarande upptagit den af reservanten gjorda anmärkn:n: att borttagandet af denna inkomsttitel skulle innefatta ett upphäfvande af R. St:s förut fattade beslut; i anledn. hvaraf jag ber att få erinra, det den värde ledamoten dä måtte hafva förgätit, att denna inkomsttitel ej står serskildt uppförd på inkomststaten. R. St:s redan fattade beslut hindrar icke att serskildt må beslutas om denna inkomsttitels borttagande. Den utgör en titel af ordinarie räntan, i afseende hvarå R.
Utskottet har tillstyrkt 493,ooo R:dr. Det enda skäl, som i Utlåtandet blifvit anfördt, är: ”alt hvad Gevä”ren angår, har stor omsorg lill bildande ”af förråd deraf blifvit använd. Utskottet ”har likväl insett nödvändigheten att ytterligare fortgå på denna väg.” I denna liksom öfrige delar har Utskottet icke ansett belröfligt att låta RiksStånden veta, ja måhända ej att sjelf veta: huru mycket sorn finnes; livad sorn anses hehöfvas; huru mycket bör anskaffas; och om sådant på en gång eller efterhand kan eller bör ske. Detta hade varit öfvertygande; men hvad är väl det, som i dessa ord blifvit framställdt. Då den enskilde Representanten vill söka efterforska förhållandet, linner man åter, Den 2 November e. m. 59 att den fria forskningsrätten är begränsad, tvärtemot Tryckfrihetslagens föreskrift, och att hans omdömen alltså i dessa vig tiga, och genom hemligheten ingalunda bättre bevarade, samhällsangelägenheter, blifva underkastade osäkerhet och misstag. Då jag likväl trott mig med säkerhet kunna beräkna våra Gevärsförråder innehålla 5o,ooo alldeles nya gevär, och 28 till 3o,ooo brukbara gevär af Reparationsmodell; då vår Annee visserligen har uti dagligt bruk en mängd dåliga gevär, men då jag likväl förmodar, att hälften deraf måtte genom reparationer kunna iståndsättas; synes mig, att man utan förmätenhet kan påstå, att vi ega vida mera gevär, än det manskap vi i krigets stund kunna afgifva till Infanteri och Jägare.
— N:o 87. angående verkstäld omröstning i anledning af de hos Riks-Ständen fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o 62 i anledning af fiamstälda anmärkningar emot Utskottets, under N:o 47 afgifna Betänkande öfver väckt motion om stiftande af lag angående allmänt kyrkomöte. (Se Mera. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Sekreterare, om särskildt arfvode åt. XI. B. 428. 436. A. 437. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o I. i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående vissa ändringar i nu gällande stadganden om utskrifnings sättet och inrättningen af allmänna beväring? manskapet, dels ock en i samma ämne väckt enskild motion. III. B. 347, 370 4C0. A. 411. E. 414. — N:o 2 i anledning af Kongl Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om medgifvande af rättighet för Svensk man a*t i två eller flera inrikes städer samtidigt drifva handel. III. B. 505, 614. A. 670- IV. E. 198 — N:o 3- i anledning af vackt motion om dels ändring i 3 § och dels uppliäfvande af 4 § af 3:dje kapitlet Handels-balken. lil. B. 505. 614. A. 670. — N:o 4. i anledning af väckt motion om ändring af 3 kapitlet 1 § Handels-balken. III. B. 505. 614 A. 670. — N:o 5. i anledning af väckta motioner, angående ändring af gällande stadganden i fråga om skyldighet, att bvsrga och underhålla vägar. — N:o 6. i anledning af väckt motion att fader som icke kan bidraga till sitt oäkta barns uppfostran bör till allmänt arbete hållas. V. B. 373- A. 417.
Ridderskapet och Adeln uti nu förctcdt prokocolls urdrag tillkännagifwit, härwid fann, att innan ie för Upbördsmän och Controlleurer förefkrisne inärnctioner ester tidernas förändrade skick undcrgätk granffning och rättelse, något sadant answar, som af Utskottet blifwit före» stagit, ej borde kunna stadzas, bcftöt art Lag-Utskotters vfwanberörde beränlande helt och hållit assia. Hwilket härigenom sirlle be öfrige Respektive Ständcn samt bcmäldte Urstott wördsamt och manligen kommuniceras, vt luara. Lx krotocollo ^s. v. ^.Im^uist. Transsumt af Protokollet, hallit uri Borgare-Ständetö plerum wid Riksdagen i Stockholm den n November 1809. W. November. Beslut: Bsrgare-Skändet sinner de kill arliga markegängstaMnes ilprätlande blifwande Deputerade af Verka Skänd böra utgöra Twä Personer: Atk rättigheten till deltagande i desie förrätlningar skall wara ambuigtonff' och för hwart är Städerne emellan, efter berss nummer, ombytas, sedan början först blifwit gjord med Lardshöfdinge Resideuce Staden i hwakjc Län; Alt Städerncs äldste skola inför Magisträkeu anställa imil af desie Depureradc, hwilka de äga att litse antingen bland Stadens Borgerskaps cgt'.e medlemmar eller ibland Residence-SladenS, eller en a hwardera stället; hörandxs i de rwcnne senare fallen Magistraten genast hos Konungens Befallningshafvande anmäla, hwilken eller hwilka af Residence-Stadcns innewänare till Deputerade för eu annan Stad blifwit walde, samt den eller' de, som ä senare stället utsedde blifwit, ofelbart dck ej laga forsell inträffar wid förrättningen personligen sig inställa, Hmad omröstningcsättek wid wal till Veste
Till sist uttala vi till alla våra läsare och vänner vår innerliga önskan om ett godt Stockholm och fröjdefullt den 30 dec. nytt år! Red. af / dun. IDUN 1898 403 Hela hemmet i en hast Strålar utaf frid och lycka, Är det möjligt, kan man tycka, Att väl någonsin den brast! Granen tänder far förnöjd, Munnar le, och ögon tindra, Äpplen locka, ljusen glindra, Glädjen står i himmelshöjd. ^^ \ enna månad ej en smul Vet jag, hvad som händt Nog utaf den » egna härden » Har man tiden före jul. i världen, B / vilket bråk och hvilket stök, Tidig otta, kvällar sena, Drag och snufva, värk i bena, Tramp i skafferi och kök. Liksom året om man svalt Och » revanche » nu skulle tagas, Massor uti huset lagas Utaf syltor, korf och palt. I sitt lilla lugna bo Allt man upp och ned skall vända, Skurning, städning utan ända. Ska ' det aldrig bli nå ' n ro! Hemmet såsom paradis Tycks en smula grått och dufvet, Pappa ganska kort om hufve ' t, Mindre treflig pä allt vis. Pengar gå som snö i sol; Med » konkurs » hon skrämmes, mamma, Men tar saken lugnt; detsamma Hörde hon precis i fjol. Barnen öfverallt ska med Hjälpa till att bullar kladda, Skickas immerfort till » dadda ». Stackars mor får ingen fred. Bäst hon skirar fett Mellan degarne och Lilla frun åt ömma Snörpar klappar på och talg baken, maken stramalj. Pappa veknar smått i smyg, Ser, hur allt dock skötes riktigt, Och går ut och väljer viktigt Ett förskräckligt klädningstyg. Kanske förr ' n han sätter punkt, Också möjligen det händer, Att hon får sig en kalender. Sen hans samvete är lugnt. Sist är fejadt Allting blankt Helgdagslynne, Af sig sjålfva i hvar vrå, och putsaät skiner, helgdagsminer komma på. Nu förglömd är hvar förtret, Sjålfva pappa uti timmar Sitter där så snällt och rimmar TJppå mystiska paket.
Härvid anmälde sig och yttrade Frih. Raab: Jag ber att få förklara mina ord så, alt min anhållan är den, alt öde punkten mätte först afgöras, och den 7:de punkten derefter upskjulas, för all afgöras i sammanhang med Betänk. M 274 litt. A. Hr Gr. o. Landtm, erkände, att han härvid gjort sig skyldig lill ett misstag, samt att Frih. Raab begärt, alt 7:de punkten skulle upskjutas, för ali förekomma i sammanhang med litt. A. af StatsUtsk:s Utlåt. ‘.JVs 274, och yttrade derjemte, att han vetkligen trodde det någon gång hafva inträffat, att någon del af ett till afgörande företaget Betänk, blifvit upskjutet, för att förekomma jemte ett annat Betänk., ehuru det icke egentligen vore öfverensstämmande med grundlagens stadgande i 49:de §:n Riksd.Ordnm, alt då saken 3:dje gången förekommer, skall den till afgörande företagas, och det kunde hända, att genom ett sådant beslut en 3:dje bordläggning egde rum. Det kunde likväl vara tvifvelaktigt, huruvida ett bestämdt hinder derför grundlagsenligen funnes, men i saken trodde Hr Gr. o. • Landtm, föga dermed kunna vinnas, emedan man svårligen kunde yttra sig öfver ena punkten, utan att ingå på den andra, då, såsom i i förevartde fall, moliverne för den ena punkten grundade sig på andra punkter, hvarförutan det kunde medföra den olägenhet, alt ifråga > var:de 7:de punkt ansåges böra upskjutas tills R. o. Ad. beslutat om litt. C. i Utlåt. JVs 274, som stöde i bestämdt samband med och motiverade samma fråga, och, i händelse R. o. Ad., med afseende på ämnets beskaffenhet, tilläte alt diskussionen omfattade ämnet i dess helhet, äfven om den öfverskrede den punkt, som vore 1 föredragen, trodde Hr Gr. o. Landtm., ali dermed kunde vinnas samma° ändamål, sorn Frih.
Jag tror, att man icke behöfver flera experimenter än dem, som redan äro gjorda, för att få utrönt, hvilken räntefot för handelsdisconten är lämpligast. Vid sista riksdagen bestämdes räntan till 6 proc., med rättighet för Bancostyrelsen att nedsätta den, om sådant pröfvades nödigt, och Bancostyrelsen fann sig innan kort nödsakad till denna nedsättning. Jag anser derföre bäst, att man nu genast bestämmer räntan till 5 proc. H. Ex. Hr Gr. o. Ordför. frågade, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades ja. H. Ex. framställde propos. till bifall å Utsk:s förslag i mom. lit. b. Ropades nej. 433 Den 3 j Juli f. m. H. Ex. hemställde, om R. o. Ad, i likhet med RondeSt. behagade besluta, alt räntan skulle bestämmas till G proc., men kunde nedsättas tili 5 proc, om Rancostyrelsen så nödigt pröfvar, Ropades starka ja, blandade med nej. Ii. Ex. Hr Gr. o. Ordför. förklarade, att han funnit ja öfvervägande vid svaret å den af II. Ex. sednast framställda proposm. Frih. Cederström: Jag hade redan begärt ordet, innan propos. framställdes, och jag anhåller att få fästa uppmärksamheten på Hr Cederschjclds förslag, såsom lämpligare, än att öfverlemna räntefotens bestämmande till Baucostyielsens ompröfning. Ex. Hr Gr. o. Ordför. afbröt Frih, Cederströms yttrande, under förklarande, att sedan R. o. Ad. ansett öfverläggningen fulländad, kunde ingen discussion i hufvudsaken mera äga ruin, Hr Cederschjöld begärde votering. Frih. Cederström: Jemte det jag instämmer i begäran om votering, får jag förklara, att jag endast ämnat motivera, hvarföre jag för min del icke kan lemna min röst till bifall å den af Hr Gr. o. Ordför. sednast framställda propos, oph detta motiv är, att jag apser högre ränta än o proc. aldrig böra äga rum i disconten.
Först sjöng j a g: » Var hälsad sköna morgonstund », och jag såg, att där inte var ett öga torrt i hela kyrkan. Jag kände själf, hur den psalmen öppnade alla hjärtan på vid gafvel, hur barndomsminnena flockade sig, hur ungdomsdrömmarne återvände. Våra hem — våra kära — voro icke längre fjärran, de voro midt ibland oss, afFRITZ ELOFF. stånd fanns ej mera, » DEN LILLE LÖJTNANTEN. » tidens vingslag hade — ej haft någon verkan, allt var, såsom när Gud skapade det — harmoni! Därefter sjöng jag Adams julsång och sedan en annan hymn. Men så besynnerligt det var, medan jag stod där uppe på läktaren och sjöng och kände alla dessa hjärtan där nere slå i takt med mitt eget. För första gången kom det öfver mig en sådan gränslös tomhet, som ett gnagande agg. En sådan vild, hejdlös längtan. Då såg jag med ens som i en vision mellan snötyngda granar inne i djupa skogen en liten landtlig prästgård. Jag tittade in genom fönstret. Där brann en gran så stilla, så fridfullt! Och prästen med det bleka, allvarliga ansiktet, med det stora, varma hjärtat, satt ensam vid bordet midt emot en tom stol. Så den grep mig, den visionen. Och den tomma stolen allra mest. Lycka! Lycka! Hvilket relativt begrepp är icke lyckan! Nu sjunger jag icke mera: ' Jeg vil ud ', nu heter sången: ' Jeg vil hem ', och sjunges som ett ångestskri af längtan. » 6 — Odelberg är sedan 1892 ledamot af riksdagens första kammare för Kalmar läns norra del. att låta en tredje lida, att inviga ett oskyldigt barn i de svikna illusionernas alla dunkla kasus — nej — däremot reste sig lika bestämdt människan inom mig. För ett ögonblick stredo de båda en förtvinad kamp o m herraväldet. Och — jag måste tillstå det — med en suck svek jag min ungdomskärlek. Människan hade afgått som segrare. » Nej, barnet mitt, jag har aldrig besvarat hennes böjelse. Det är bara ett svärmiskt tycke å hennes sida, som hon omhuldat under alla åren därute. Hon tror, att jag sitter här hemma och leds efter henne.
I detta sednareafseende skulle jag föreslå: 2:0 Att Rikets Ständers Fullmägtige uti ^Banken och RiksgäldsContoiret må, i förening med ett lika antal Deputerade af CanalBolagets Actieägare, auctoriseras att genast utvälja en ny CanalDirection. 3:o Att hela återstående Canal-arbetet, med ledning af det nu utvisade kostnadsförslaget, af Directionen efter eget godtfinnande fördelas uti minst 4> till kostnaden i det närmaste lika, arbetsposter. 4:o Att, vid påbörjandet af första arbetsposten, hela den dertill genom fördelningen bestämda summan af Directionen genast må lyftas. 5:o Att den för nästföljande 2:dra, 3:dje och 4:£le arbetsposter anslagne summa endast i det fall får lyftas, att nästföregående post vid anställd besigtning befinnes vara enligt förslaget fullbordad. Den a6 Mars e. m. 6:0 Att Rikets Ständers Fullmäktige må erhålla föreskrift, att i vidrigt fall inhibera utbetalningen intill nästa Riksdag, då Rikets Ständer derom vidare få afgöra. 7:0 Att om dessa anförda vilkor ej antagas, anse Rikets Ständer sig hafva afslagit det begärda anslaget till Canalens fullbordande. Hans Excellence Herr Grefve von Platenj Baltzar Bogislaus: Då en man, hvilken så väl känner Götha Canals förhållanden, som Herr Hjerta, så fullständigt ådagalagt nödvändigheten af det till Canalbyggnadens fortsättning begärde förskott, äfvensom möjligheten af tillgång derför, vill jag inskränka mig till att endast instämma i hvad han sagt, på det jag ej må upptaga tiden med återupprepande af detsamma. — För öfrigt vill jag blott berigtiga några uppgifter af åtskillige Talare. En man, känd för allmän Statskunskap, har, under åberopande af egen erfarenhet äfven i Sjöväsendet, yttrat, att icke större fartyg än 4° Lästers skola kunna passera Trollhätte-Slussverk och Götha Canal.