Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R.dr för hvardera, dels alt tillökningen för Expeditionens Kanslister och Kopister, med nedsättning af den - för de förre ifrågasatta aflöning af 2,000 R:dr till 1,800 R:dr. ställes med den belöpande summan 3,000 R:dr, allt Riksmynt, till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, för befrämjande af göromålens gång inom dessa tjenstegrader. Öfriga tillökningar, äfvensom den nya Vaktmästare-lönen, hafva af Utskottet ansetts böra med de föreslagna beloppen utgå. Med iakttagande af ofvannämnda jemkning i beloppen för Expeditions-sekreterarne och Kanslisterne, blifver, enligt bifogade tabell d\s 1, den erforderliga anslagsförhöjningen 15,563 R:dr; hvarföre Utskottet, under åberopande i öfrigt af hvad uti Stats-Utskottets Utlåtande M 122. 3 dess Utlåtande M 1\, punkten 2, är anfördt, angående ifrågasatt förändrad arbetsordning inom de särskilda afdelningarne af Kongl. Maj:ts Kansli, hemställer, att anslags-summan för Departementets expedition måtte ökas med sagde belopp, 15,563 li:dr R:mt, att utgå i enlighet med Utskottets i tabellen intagna förslag. 3:0 I betraktande af den minskning i Bergs-kollegii göromål, som under den sednare tiden egt rum och ofelbart komme att än vidare tilltaga i samma mån som en af omständigheterna påkallad mera utsträckt frihet vid jernhandteringens bedrifvande varder medgifven, har Kongl. Maj:t, som funnit det mindre lämpligt att för ombesörjandet af den återstående delen af dessa göromål ett särskildt embetsverk bibehålles, föreslagit, att Bergs-kollegium må indragas, att dess nuvarande göromål öfverflyttas till Kommerse-kollegium, att lönerne för den eller dem bland Bergskollegii personal, som icke komme att i Kommerse-kollegium för bergs-ärendenas skötande användas, å allmänna indragnings-staten uppföras, att i följd al denna förändring
Revisorers Berättelser, Collegium till Revisorerne öfverlemnade; men räkenskaperne öfver de, för utländske Fartygs naturalisation influtne och till Svenskt sjöfolks hemförskaffande anslagne medel , hvilka också tillhöra bemälte Kongl Collegii Förvaltning , samt Revisorerne efter Föreskriften i 1815 års RiksdagsBeslut och Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga kallelse , salunda ansett sig böra revidera, har Kongl. Collegium, under åberopande af Kongl. Maj ts> uppå Kongl. Collegii vid 1813 års revision gjorde underdåniga hemställan , den lo November samma år meddelte Nådiga svar icke till Revisorerne aflemnat. Och då, efter hvad räkenskaperne upplysa, någre nya anslag ä ofvanberörde Fonder och medel under nyssnämnde frenne år icke skett, samt Revisorerne vid nuvarande granskning, icke haft någonting vid räkenskaperne att erinra eller anmärka, hafva Revisorerne funnit någon vidare åtgärd för sig i afseende härpå, icke återstå, än att, jemte anmälan om det befundne förhållandet, härmed afgifva ett summariskt utdrag af räkenskaperne öfver medlens och Fondernes behållningar, inkomster och utgifter för åren 1814, XgI5 och IjUö, samt upplysa, det, i anledning af hvad så väl Riksens Ständers Revisorer år 1813, sorn Riksens Ständer, vid 18IJ års Riksdag påmint, åtskilliga afskrifningar, nu mera, ägt rum på äldre och i räkningarne halancerade fordringar, nämligen: 154 St. Revisorers Berdttelser. Manufacturoch Eskilstuna Fristads-medlen. St. Revisarets Berättelser.. St. CominerceCollegii Beslut af den 19 Dec. l8l6, grundadt på Kongl. Maj:ts Nådiga Besolution den 28 ^Augusti 1808 2,833 16 A Malmö Arbetshus räkning, i följd af Kongl.
Men i det samma steg en tre alnar lång Hercules fram med ett par stora näfvar med valkar och en styrmansmössa på nacken. Mynheer gör bäst i att lämna min fästmö i fred, sade han decideradt men höfligt. Van der Schink genmälde lika höfligt och decideradt: Mynheer, distinguendum est, men innan han hunnit fortsätta, hade den andre lyft honom och slungat honom genom den öppna dörren ut på landsvägen. – Jag skulle stamma en ursäkt, men innan den kom fram, kände jag mig också lyft som af ett stormväder. Mina lädertofflor daskade mig på öronen, och så for jag framlänges i gatan och svimmade. När jag slog upp ögonen, kjände jag blodet strömma från ansiktet. Vatten, vatten, stönade jag til van der Schink, som stod lutad öfver mig med peruken på ena snedden och den trasiga pipan ännu i mun. »Vatten,» upprepade han, »distinguendum est, kommer bloden från näsan, bör det wara vatten, men kommer den från mun bör det wara salt.» Småningom kom jag mig åter och lyckades släpa mig hem. Men när jag där såg mig i spegeln, var mitt af naturen, om jag får säga, ej missbildade ansikte hiskeligt vanstäldt, och denna en gång stolta och grekiska näsa, i hvilken madame Ruhnkenia funnit sitt behag, den var nu rent romersk för att ej säga något slemmare. Då förstod jag, att detta var en försynens vink. Blek och ångerslagen lade jag hop mina effekter, och innan solen syntes på dagranden, war jag långt ifrån den vackra, regretterade, men för bättre fröjder försakade madame Ruhnkenia, långt ifrån den metaphysiska van der Schink och hela accademia Leydensis. I går åkte jag på postvagnen hela dagen, och sedan jag här i Spaa förlorat på spelet Krebs, hvad jag vunnit på Pharao, skall jag just nu resa vidare till Paris. Måhända har jag med detta långa bref fatigerat min gunstige broders patience, men från Paris skall jag hafva äran uppvakta med ett amusantare och förblir til dess min väns in i döden trogne Mathias Waldius.
I anledning af hvad Friherre Anckarswärd nu behagat erindra, får jag äran förklara, det jag, då jag sist hade ordet, glömde nämna, att jag önskade, det contrapropositionen vid voteringen måtte blifva ett beslut, att Gårdfarihandlande skulle förblifva vid de förmåner de innehade, med det undantag, att de ej fingo försälja varor annorledes, än på Torg i Städerne och å öppna Marknader; men då jag förutser, att jag skulle förlora vid en votering härom, vill jag afstå derifrån; dock Under anmälan af min reservation mot det beslut Ståndet fattar. Hans E.rcellence Herr Grefven och LalicltMarskalken förklarade, alt, sedan Herr 94 Den 21 Augusti. Löwenström afstått från sin begäran om votering, ansåg Hans Excellence sig böra tillkännagifva, alt Ridderskapet och Adelil med stor pluralitet bifallit den af Hans Excellence framställde proposition, till följd hvaraf Lagoch Ekonomi-Utskottens ifrågavarande Utlåtande blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit. Justerades 8 Pro tocol IsUtdrag, innehållande Ridderskapels och Adelns i Plena den 17 dennes f. och e. rn. fattade beslut. Högloft ige Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan half till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Fredagen den 21 Äng. 182c). Plenum kl. tre qvart till io Förmiddagen. Sedan Ridderskapels och Adelns Herrar Ledamöter blifvit samlade, och de 2:ne Härolder, hvilka uti Processionen i dag borde gå framför Ridderskapet och Adeln, ankommit, samt Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, beslutat, att efter Ceremoniens slut vid Kongl.
Billbergh, Presidenten af, om befrielse för, från ersättningsansvar i ett tullbalancemål. Se Ersättningsansvar. Biskopslönernas indragning och anslående åt undervisningsverken, angående. I. R. 441. Björklund, Häradsskrifvaren i Ölands Norra Mot, angående lönefyllnad åt honom. VII. B. 422. VIII. Björnstjerna, Grefve Carl Magnus, yttranden. II. 672, 688. V. 169. Björnstjerna, Oscar Magnus Fredrik, yttranden. II. 459. III. 78. VI. 104. Björsätters sockens hemmansegare, angående tilldelande af skog från Kronoparken Westra Kinneskogen åt. Se Kronoparken. Blekinge, om utbekommande från Danska archivet af äldre handlingar, rörande denna provins. Se Danska Regeringen. — angående förändring af mötesplatserne för båtsmännen inom Medelstads härad. Se Mötesplats. Boda, Kronosäteriet, angående nedsättning i arrendet för. Bogeman, Carl Adolf, yttranden. lil. 50. Bogeman, Johan Ludvig, yttrande. VII. 125. Bogens Capellförsamling, angående inköp af boställe åt Pastor i. Se Stats-Utskottets Betänkande N:o 124. Bokhållare-tjenstegraden i Banken, angående löneförhöjning för tjenstemännen inom. Se Banken. Bolag, Actie-, förslag till lag derom. Se Aktiebolag. Bonde, Friherre Carl Jedvard, yttrande. V. 3. Bonde, Friherre Knut Philip, yttranden. II. 462. III. 3, 78. Borgenärsed, ora förändring af nu föreskrifna. Se Concurslagstiftningen. Borgmästare i de städer, der poliskammare icke finnes, om rättighet för dem att kalla till polisförhör vid vite och påföljd af hemtning. Se Polisförhör. — i Rikets Släder utom Slockholm, angående delaktighet i CivilSlatens pensions-inrättning för, äfvensom för Commissions-Landtmälare. II. R. 576. Boupptecknings-afgift, om densammas utgående till lika belopp för alla ofrälse sterbhus i Slockholm.
Den Franska traktaten lemnar oss full frihet att bestämma tullen på allt annat bränvin än det af vindrufvor, och äfven i afs. å detta stadgar den icke någon viss tull, såsom Frih. Klinckowström, om jag fattade honom rätt, tycks föreställa sig, utan en s. k. surtaxe, d. v. s. den afgift, hvarmed tullen må öfverstiga den inhemska tillverkningsafgiften. Således, när tillverk ningsafgiften här i Sverige är 60 öre pr kanna om 50 proc. alkobolshalt, blir, om surtaxen är 15 öre, tullen 75 öre pr k:a. Okas till ver knings-afgilten till 75 öre, blir traktat-tullen 90 öre pr k:a å franskt vindruf-bränvin. Den Fransk-Svenska traktaten skiljer sig just med afseende å detta ämne från alla andra föreg:de, som Frankrike afslutat, derigenom att Frankrike i denna punkt gjort undantag till vår förmån. Så vidt jag har mig bekant, har Frankrike icke beviljat någon annan stat, icke ens Norge, högre surtaxe än den som Frankrike förbehållit sig sjelf eller 15 francs pr hectalitre (38,31 sv. k:a) för alla slag af bränvin. Sverige har fått rätt att sätta surtaxen till 16 francs å vinrirufsbränvin och huru högt som helst å allt annat bränvin.
SkrähandtwerketS Idkare sjelft we erkänna att sädant twäng skadar dek Allmänna/ utan art för dem enski'dt medföra något gagn. Fri och obehindrad taflan Medborgare emellan är imedgifwen uti Fabriks.handtertngar, och Inrikes Hand^lsröreiscn har, äkininstone i witza delar, bitswik lvflad frän de vand, som förra tckers okunmAhet pälogdt; men beklagligen synes denna upplysning icke ännu hofwa lätt sträcka sin »välgörande werkan till Utländsk Handel och Sjöfart. Frän rättigheten akt dermed taga en direct befattning, är <n stor del af Rikets Handlande Borgerskap rmsturen. Stapeittiheten är ännu inskränkt tili witze Städer, och Utlänningens concurrence i denna Nä« ring är vmölelig genom derwid förcjkrifne willkor vch Iwäligheter. Nedan i äldre tider begynke rnan lägga twäng pä war utländska Handels-communiration. För att derifrän vkestänga wifle Medborgare/ - Den iz Januani. 741 .qare, utkom den ena Författningen ester dm andra, tills omsider monopoliska andan dies nog mäktig att unverka Handew Ordmantierne of 1614 och 1617, gnrom hvilka ucan föny > faststäldes att »viste Rikers Släd-r skulle fa nyttjas sälom werktyg till berraniiande of Handel och rörelse i de öfrige, som ock derföre singö namn af Stape>S'äder; det wilt säga att en det af Rikets Städer skulle träng i »vanmakt; och sorn, efter hivad erfarenheten wrsc.r, de L ndsorter, hwarest endast smä och wonmäkttge Städer sianas, sakna uppkomst och förkofran, sa blef af Handels-Ordinantierna m nödwändig följd, att sädaue Landsorter, äfrven stulle fortfara i sin wanmakt.
Gederström, som begärt en annan propos, framställa den, hvilken Hr Landtm, trott vara de flestes mening, som nu yttrat sig. Då Frih. Cederström, Jacob, nu anmälte sig, erhöll han ordet, och yttrade; I anledn. af Hr Frih, o. Landtmts yttrande, anhåller jag få namna, att någon våda af att följa 47 §:n> för att komma till möjligheten alt besluta öfver detta mern., icke förefinnes; alldenstund, enligt samma Riksd.Ordn., Ståndet äger, der så erfordras, att, utom de vanliga plena, utsätta särskildta plena, jemväl för dylika måls afgörande; men att på sidan om grundlagen vilja medgifva, att ett enskildt mål skall ställas framför de allmänna, sådant anser jag icke med lag vara förenligt och kan sålunda icke heller dertill mitt bifall lemna. Hr Lagerhjelm: Jag har ingenting emot, att detta mern. föredrages efter alla utsk:s-belänk:n, men vill icke, att det skall stå sist på listan, i hvilket fall det komme alt stå efter Hr Munck af Rosenschölds angelägenheter. Den 2g April e. m. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att Ridd.Utsk:s mern. rör:de Ridd.direct:ns riksd.berättelse borde på föredragn.listan uppföras sist bland de nu på R. o. Ad:s bord hvilande mål. Bifölls. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 28 sistl. Mars på bordet lagda utlåt. Nio 3r, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens första hufvudtitel. Begärdes ånyo på bordet af Hr von Troil, Emil, samt Frih. Tersmeden, Wilh.. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag vet ej säkert, om icke detta betänk, redan varit tvänne gånger bordlagdt. Underl. R i dd. S ec re t.: StatsUtsk:s utlåt. N:o 3i har endast varit bordlagdt en gång.
Utskotten hemställa alltså, "att Rikets Ständer, genom ' aflätande skrifvelse, ville hos Kongl. Maj:t underdånigst anhålla, att förnyade stadganden, angående pastor al-examen, mätte, blifva utfärdade, och ho att derigenom nödig öfverensstämmelse i ordningen för denna examen vid de särskilda Dom-kapitlen måtte tillvägabringas ; * » . - S:o att ämnena för sjelfva pastoral-jörhöret måtte inskränkas till pastoral-theologie, med dertill hörande praktiskt exegetiska, homeletiska och kateketiska prof , samt kyrko-lagfår enhet, med dess historia; 3:o ali, rörande det pastor al-examen föregående disputations-prof vet föreskrifvas mätte, så väl att de för detsamma utgifva theser skola angå ämnen, som tillhöra ilen theoretiska theologiens särskilda hufvuddelar, som. ock att tvenne
I^lO g. 8tat8- ocli LanooIIt8ltott6N8 Letänlrancls i anleöninA ak kiiI. 6ri^en8tet!t8 tVIemoiial oni iniättancie ak en tillräclreli§ IlLnekonö. kör Ilgncitmän. 1^. 8. 0. bär uncler <len 29 December nästliöek är remitterat till 8tatsocb LsncoDtskotten ett Memorial af Di Oripensterit, facob, bvaruti, meö äberopanöe af lo,öbruks-näl ingens nuvarancle ställning, ciet betryck uti bvilket synnerligen iless wänga gälilbunöne lökars sig betinna, ocb öen i sila Danclso, ter räilsnile penningebristen, föresläs, ett, till olägenbeternes gfbjelpanös ock milöring, LörelseOspitalet mätte blifva lorstoraöt veb en tillräcklig konö organiseracl, bvarutur cle ännu veöerbältige Danötmän, sä val ägare som brukare, utan mänga omvägar ocb kostnaöer kumle erbälla stäeorle län mot Z procents kanta ocb 2 procents ärlig afbetalning pä Oapitalet.
128. med öfverlemnande af förslag till reglementariska stadganden, angå ende Bankens Discont rörelse på namn och reverser. 129. med förslag till reglementariska stadganden ». angående Bankens låne rörelse genom Handelsoch Närings-Disconten. 130. i anledning af Herr Wasrns och Riksdagsfullmägtigen Anders Danielssons motioner, om ytterligare Creditiv å Banken för Riksgälds-Conloret. 131. med hemställan, att i blifvande Banco-Reglemente måtte intagas ett stadgande, hvarigenom Fullmägtige berättigas att anhålla om Kongl. Maj:ts Nådiga biträde för upptagande af ett utrikes Creditiv till förstärkande af Bankens Silfver-fond. 132. med hemställan, att Rikets Ständer, före deras åtskiljande, måtte till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna Stadgar och Reglemente för Bankens rörelse och förvaltning. 133. med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, mot svarande 4 Art. 4 Afd. i i83o års Banco-Reglemente. 34. i anledning af de inom Riks-Slånden gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:ris 114 och ii5 afgifne Memorial, j 35. i anledning af de inom respective Riks-Stånden framställde anmärkningar vid Utskottets under N:o 107 afgifne Betänkande. i36. med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets under N:o 117 afgifne Utlåtande. 937. med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets Memorial N:o 106 och Utlåtande N:o 118. 2 38. i anledning af inkomne accords-anbud för arne Banco-Discont-Verkets fordringar.
Flere mairier bilda ett arrondissement med dess conseil; flere arrondissementer ett departement, som också har sin conseil. Gå vi frän det constitutionella Frankrike till det strängt monarkiska Preussen, sä finna vi der, att på grund af 2:ne författningar, SlädteOrdnung af år 1S09 samt GemeindeOrdnung af år 1812, kommunalförvaltning öfver hela landet blifvit införd. Båda dessa författningar reglera kommunalväsendet i den anda jag åsyftat. Hvarje stad bar nu sitt StadtRath samt hvarje krets på landet sina deputerade af adel, borgare och mindre jordägarne, hvilka under ett af Konungen ulsedt landtråd afgöra kretsens municipala angelägenheter. Norrige, vårt brödrarike, har sin kommunalorganisation genom lagen om förmanskaperna, särskildt för mindre distrikt af fögderi, särskildt för större af arnt. Samma förhållande finna vi i Danmark, der kommunalväsendet jemväl är mycket mera ordnadt än i Sverige; och det torde vara Hrnne bekant, att det är från municipalmyndigheterne, som Provincial-Ständerne i detta rike egentligen hafva sitt ursprung. Bien jag vill icke trötta med alt vidlyftigare åberopa förhållandet i andra länder, utan jag vill genast öfvergå till behofvet inom värt eget land af sådane inrättningar. Utsk. har afstyrkt motionen pä några skäl, dem jag ber att få upptaga. Det heter nemi. i betänk, att ”idéen om kommunal-verksamhet, först på sednare tider väckt, ännu icke vunnit den grad af utveckling, eller omfattats med det deltagande, som för dess ändamålsenliga utsträckande till större distrikter måste förutsättas”. Jag tror att Utsk:s resonnement i det afseendet är mindre väl grundadt. Ty i samma mån man trångt begränsar kommunal-verksamheten inom socknegränsen och icke tillåter den någon större omfattning, så blir intresset för de kommunala bestyren mindre lifligt och sjelfva begreppet om hvarje medborgares åliggande i det afseendet klafbunden Bien om sådane inrättningar, som jag afsett, vunne bifall och trädde i verksamhet, är jag öfvertygad att intresset för desamma äfven skulle väckas.
S. D. Efter skedd föredragning af Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocolls-utdrag, för denna dag, med inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att, innan den egentliga föredragningen inom Stånclen af Constitutions-Utskottets förslag till ombildning af nalional-representationen eger rum, med Ridderskapet och Adeln sig förena till gemensam öfverläggning, utan protocoll, öfver ifrågavarande ämne, blef samma inbjudning af Borgare-Ståndet antagen. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Ånyo föredrogos hvart efter annat Stats-Utskottets följande sexton Memorial, Belänkanden och Utlåtanden, nemligen: N:o 305, i anledning af Olof Olofssons motion om rättelse i förment ovigtig tillämpning af den för Westerbotten gällande skattläggnings-method. Bifölls. N:o 306, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 204. Ståndet lät dervid bero. N:o 307, i anledning af erhållen återremiss på Stats-Utskottets Utlåtande N:o 228. Lades till handlingarne. N:o 309, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående afr skrifning* af undsättnings-skulderna i Norroch Westerbottens Län samt enskildte motioner om dylik afskrifning i så väl berörde, som andra Län. Återremitterades. Bill. till R. St. N:o 310, i anledning af väckt motion om utfärdande af förnyad Instruction för Rikets Ständers Revisorer, i hvad som rörer deras befattning med Stats-Verket. Återremitterades. N:Ö 311, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 24, angående sökt eftergift elier anstånd med inbetalningen af det öregrunds stad beviljade lån.
Då, derigenom att Soldat-dagsverket, ehuruväl kraftigare, numera dock kostar byggnadsfonden om kring 10 till 12 gånger så mycket som Krono-arbetskarlen, en hittills oberäknad årlig kostnad, som för de närmaste 5:ne åren torde uppgå till omkring 20,000 Hulr B:ko, uppkommer, och då så väl private arbetares aflöning som prisen på limmer, kol, ved, proviant och foder allmänt stegrats minst 15 å 20 procent, så ar det obestridligt att det belopp af 60,000 R:dr B:ko, som vid sednasle Riksdag erkändes såsom den minsta årliga anslagssumma, hvarmed fästningsbyggnadsarbetet på Carlsborg kunde, med någon fördel för Staten bedrifvas, numera är dertill otillräckligt. Härvid bar af Chefen för Ingeniör-korpsen blifvit anmäldt att, sedan det förut anvisade otillräckliga årliga anslaget af 50,000 R:dr gjorde det nödvändigt år 126 Bil, M 3 till Kongl. Maj;ls Nåd. Prop. JY$ 1, om Statsverket 1866. 1854, så framt hela byggnaden ej skulle afbrytas och upphöra den 1 Oclober, att anticipationsvis å den för följande år anvisade samma, använda 14,000 R:dr till betäckande af utgifterna under de Irenne sista månaderne af året, hade detta förskotts gäldande blifvit fördeladt på de Irenne följande anslags-åren och enligt Nådigst fastställda arbetsplaner skuldens liqviderande så verkställd, alt till 1857 års arbeten 52,000 R:dr skulle ålersta.
Rt randtmanncn i Iunii Mänad är mäst prnningclös, och säledcS icke kan afbörda sig de afflpttandcS löner; samt ak tUfälltt dä Löre det beqwLmligastc at sjöledes styna A z Riket, emedan Naturen dä likasom lekande allestädes tstbjuder fria hemwist, dä tjensiehjonen skulle finnas mindre hugade, at wilja ikläda sig et ärs undergifwcnhek än ivid den kulna och obehagliga hösteliden. — HärpZ swarar jag: At om flyltningstidens utsättande til mestis Junie Mänad kan förekomma, at sä wäl Allmogen som andre Landtmän i goda sädcsär icke antaga flere tjenstehjon än de oundgängcligcn kunna tarfwa, och i swagare är mägta framföda, sä är redan mycken fördel wunncn genom flytta vingStidcns sörcstagna förändring: At sädant i ymnigarr är skjer lärer ingen kunnig Landtman bestrida, och i öfrigt lärer det wara gifwet, at hwarje Jordbrukare, ware sig af Ständspcrsoncr elier Allmogen, har wipa Tjenste-, hjon nödige til bestridande af sit arbete; detta är altid lika fastän skilnaden pä askastningcn ständigt förändrar sig, och dä nödwändigt arbetet skall göras efter et mixwäxt-är likasä wäl som efter et ymnigt, sä lärer bchofwet af Tjens stehjoneus biträde, mera än lättheten at kunna framföda dem, äetermmera det antal hwarje Landtman är twuns gcn antaga och framföda, sä wida han ej skall försumma sina göromäl. — Genom flytkningStidens förändring förloras det tilfället at i pmniga är antaga öfwerflödiga, och deruti finner jag ej nägvt fel.
Tag dig derför i akt och betänk allvarligt, om du skulle önska, att de växa upp alldeles sådan som du, ty lita på, att, antingen du vill det eller ej, skola de små, till en viss grad åtminstone, följa i dina fotspår. Ett gammalt fruntimmer talade en gång om för mig, att bland hennes barndomsminnen framstod en liten händelse tydligare än allt annat. Hon hade en dag hållit på med att kläda några dockor, då hennes äldre syster inträdde i rummet och frågade, hvad det skulle vara till. Hon svarade litet snäft, att det var en hemlighet, och hon kunde inte tala om det. I stället för att blifva ond sade då systern: » Om du vill, skall jag hjelpa dig. » — » Jag kunde blott få fram ett buttert tack, » sade den gamla damen, när hon berättade mig detta, » men tanken på min egen ovänlighet och min systers milda svar gjorde ett så djupt intryck på mig, att jag aldrig kunnat glömma det och aldrig kommer att göra det, ehuru snart sextio år förflutit sedan dess. Det har. mången gång i mitt lif afhållit mig från dåligt lynne och uppmuntrat mig att göra någon liten vänlighet. Idun utkommer I hufvudstaden hvarje helgfri fredag och kostar fö&gt; ett qvartal endast I krona, postarvodet Inberäknadt. — Dem af eder, som hafva uppväxande bröder, kan jag ej nog lägga på hjertat, i hvilken hög grad ni kunna blifva dem antingen till stor hjelp eller till hinder. Kanske ni skratta och säga, att det inte är troligt, det ni skulle fresta edra bröder att göra orätt. Nej, men det oaktadt skulle mången ung man, som helt och hållet kommit på villovägar, kunnat bli räddad genom en systers milda inflytande. Tro inte, att jag råder er till att predika för edra bröder; det skulle vara det sämsta sätt, ni kunde välja; unga män, som stadera eller arbeta på kontor, möta svårigheter och frestelser, som ni ej ha en aniug om. Hvad som tillkommer er är att på rätta sättet göra hemmet så tilldragande, att det motverkar yttre inflytelser.