Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtmäteri-Instruktionen den 6 Augusti 1864; N:o 21, i axd. af Riks-St:ns skiljaktiga beslut vid föreh:de af Utsk:ts Betänk. N:o 7, öfver väckta motioner om rättighet för röstegande i konsistoriella pastorat och sacellanier att begära fjerde profpredikant; N:o 22, i ani. af väckta motioner ang:de dels utfärdande af ny skiftesstadga, dels ändringar i den nu gällande ; Expeditions-Utskottet: N:o 5, i ani. af erhållna återremisser af Utsk:ts förslag till underd. skrifvelse samt § i Riksdagsbeslutet ang:de den antagna nya Riksdags-Ordn:n och dermed sammanhängande ändringar i R. F. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 12 f. m. In fidem, O. Brakel. Plenum kl. 2 e. m. Justerades 2 prot.-utdrag för den 30 dennes. Hr Leijonancker, Fredrik Willielm: För att i alla händelser kunna hålla det förstärkta Stats-Utsk:t fulltaligt, får jag hemställa, om icke II. o. Ad. ville välja ytterligare 10 suppleanter till detta Utsk., och får jag anhålla om Hr Gr:ns o. Landtmms propos. å detta mitt förslag. Sedan B, o. Ad., uppå gjord propos., härtill lemnat bifall, föreslog Hr Gr. o. Landtm., att det ifrågavule valet skulle företagas nästa Lördag den 2 Juni, hvilket jemväl bifölls. Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag anhåller att få i 11. o. Ad:ns prot. antecknadt att jag i går, i följd af ett tillfälligt förhinder, var frånvarande från plenum och således icke deltog i beslutet i fråga om efterskänkande af stadgade vilkor rörande anslagen för Borås—Herrljungabanan och sänkning af sjön Weselången. Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts den 30 dennes bordlagda Mem:r och Utlåt:n:
Om kvinnorörelsen i Sverige (Le mouvement féministe en Suéde) innehåller julihäftet af VEtranger, organe de la société d ' études internatio I D U N 2X9 nales, en artikel, författad af Gerda Meyerson, välbekant för Iduns läsekrets. Artikeln berör kvinnorörelsens uppkomst genom Fredrika Brem e r samt den af Ellen ICey i vinter väckta striden om kvinnans arbete och uppgift. dade sig riktigt däråt. H o n hade inte sytt något sådant sedan det första året hon var gift — soffkudden, med kvistar af violer och rosenknoppar, i zigzag strödda öfver en ljusblå botten. H o n tog fram sina gamla mönster, skaffade sig en myckenhet sefirgarn, och under de långa höstkvällarna sydde hon kuddar och mattor af alla slag till julklappar åt siua barn. Teater och musik. Så vackra dessa yppiga rosor och hvita liljor voro, och h u r väl hon mindes, då hon sydde samma mönster på en matta, som hon i sin ungdoms dagar gaf bort till bröllopsgåfva. De väckte en hel h ä r af gamla minnen och tankar till lif. Det var just, n ä r hon höll på med detta arbete, som Gottlieb börjat slå sig u t för henne. J u s t den där skära blomman hade hon sytt så felaktigt, då Gottlieb en kväll suttit och pratat och förvirrat henne, så att hon följande morgon måst sprätta u p p den. Nå, nu hade hon då sytt den alldeles korrekt. Och ett lätt småleende lekte ofta öfver de t u n n a läpparne, medan h o n åter genomlefde mången tilldragelse från ungdomen. De många broderierna fingo inte precis de framskjutna platser, som fru Grunder tänkt sig, fast de mottogos med tacksamhet. Men, då h o n efter jul ånyo tog fram sitt garn och sina sybehör, fick hon så många handräckningar af dotter och svärdotter. De skaffade h e n n e n y a mönster och gåfvo henne en mängd råd m e d afseende på garn och färger, som n u m e r a voro moderna. vara tillsammans med alla dessa vänliga och hyggliga människor — ty i sin egen människovänlighet hänförde h a n nästan alla till denna kategori.
Bankens grundfonds-hypothek skola i främsta rummet användas till infriande af de utelöpande banksedlarne samt, endast i den mån tillgång utöfver detta behof förefinnes, för utredningen i öfrigt tagas i anspråk. Mom. 3. För banksedel njute innehafvaren från den dag, sedelns inlösen vägrad blef eller, om inlösen dessförinnan ej blifvit äskad, från den dag offentlig stämning beslutes, intill dess inlösen vidtager, ränta efter sex för hundra om året. Stockholm den 25 Augusti 1863. Reservationer: af Herr Grefve Sparre E.: »Emot Utskottets genom öppnande af den förseglade sedeln tillkomna beslut, alt icke tillåta sedelutgifning för inneliggande kassa, får jag anmäla reservation. Man må hysa olika meningar så väl om befogenheten i allmänhet af denna sedelutgifningsrätt, som angående de grunder efter hvilka den bör bestämmas; Ett synes mig åtminstone ovedersägligt: att dessa s. k. myntrepresentativer, om de tillåtas, skola få representera det mynt utgifvaren har i sin kassa; och detta är likväl hvad man vill förbjuda. — Sjelfva grundtanken för en sedelutgifvande bank är ju att den i stället för mynt, släpper ut i rörelsen sedlar att vid uppvisandet inlösas med mynt. Huru vill man då försvara den åtgärd att på samma gång man medgifver bankinstitutionen denna rätt, förbjuda utgifvandet af sedlar för det mynt hon har inne. Efter hvad grund bestämmes Riks-bankens sedelutgifningsrätt? — Efter kassan. Efter hvilken grund måste hvarje bank bestämma sin sedelutgifning? — Naturligtvis efter kassan. — Ar kassan stor, kan jag öka sedelutgifningen. Är den liten, måste jag minska den. Och likväl vill man förbjuda sedelutgifning på grund af denna kassa, som är sjelfva regulatorn för sedelutgifningen. Det är ju att vid första steget förneka sjelfva principen. Men detta oafsedt är stadgandet såsom hvarje falskt steg vådligt. En bank med förbindelse att vid uppvisandet inlösa sina förbindelser måste vara försedd med stor kassa.
— Men icke till a l l a de närvarande små kan utdelning af kläder försiggå. M å n g a äro blott i egenskap af syskon till de för detta år beklädda barnen inbjudna såsom deltagare i festen. D o c k icke heller de blifva lottlösa. Å f v e n för dem har sörjts af varmhjärtade barnavänner. Gredelin. Placerings-plåtar f ö r köket. Beställ hos en plålslagare ett dussin fyrkantiga bleckplåtslappar af u n g e f ä r 5 c m. b r e d d. Gredelin. Stöfvelknekt. Lisa. Balkofta. Ä r m a r n a göras mycket vida med stora ärmhål. Lisa. t Ytterst bränBlebesparande. Fotogenen brinner 1 gasform. Exrjlosion omöiller. L ä t t a t t slrfit.n I D U N 366 blott kostat får sin annan en i i sin det mottar behöfver och ersatt hand fattiga välkommen parfvel nu omtanke halsduk håller sällsynthet får litet slitna arbete; en någon leksak, en hemmet, en tredje liten bok. En åtta års med strålande ögon en han ej en af en ny, boll; längre bara se på, då andra pojkar leka. Gladt men och jubel fyller hela rummet, nu ljuder en liten klocka, och sorl plötsligt inträder en djup tystnad. En af festens tillställarinnor framträder och talar kort, och på ett enkelt för barnen tilldragande sätt om julhögtiden och dess inre betydelse. E n julpsalm sjunges därpå, och nu tycker m a n sig riktigt märka, att högtiden är inne. ger Glädjen sig uttryck i muntra lekar och ringdanser kring granen, och dessa fortgå, ända tills tiden är inne för små barn att gå hem krypa till kojs. granen på och plundras all sin rikedom, som rättvist fördelas mellan paket bäres gröten förtärts. Och Men dessförinnan alla barnen hem, nu och i påsar och när smörgåsarna och julsläckas julljusen, men var viss, att ett återsken af dem tindrar ännu länge i glada barnaögon, k a n s k e förmår minnet däraf till och med upplysa hela den ja, fattiga kojan och frusna värma fordom kalla och hjärtan.
Samtliga de skolor inom provinsen Halland, till hvilka landtgille utgår, hafva derjemte haft och ega ännu rättighet till städja af klockareboien vid ombyte af klockare; hvilken rättighet för skolorna i Lunds stift väl likaledes förefunnits, men upphört genom de i nådiga Brefvet den 9 Januari 1798 meddelade föreskrifter. Denna städja har vanligen beräknats till ett års räuta af lägenheten, samt derjemte något 36 Kongl. Maj.ts Nåd, Proposition N:o 80. kontant belopp. För afträdande af denna rättighet hafva vederbörande lärare icke begärt någon ersättning. Slutligen har jemväl förekommit, att, enligt hvad de af pedagogen i Falkenberg samt klockaren i Falkenbergs stadsoch Skrea landsförsamlingar afgifna yttranden gifva vid handen, läraren vid pedagogien i nämnda stad från äldre tider innehaft äfven klockaretjenslen, men alt delta förhållande, enligt beslut vid biskopsvisitation den 28 Juli 1803, på det sätt ändrats, att för församiingarne borde anställas en klockaresubstitut, emot åtnjutande af vid pass en tredjedel af klockarelönen, deraf pedagogen skulle bibehålla återstoden, i nu gällande stat beräknad till 260 R:dr limit, med anledning hvaraf orh då pedagogen i Falkenberg syntes vara att för verklig klockare anse, Kammar-kollegium funnit någon ändring härutinnan i sammanhang med förevarande ärende icke utgöra föremål för pröfning. Följande tabell lemnar en öfversigt af samtliga de under namn af landtgiiien och klockarepensioner till skolor inom såväl Lunds stift som Hallands län utgående afgifter; utvisande sista kolumnen dessa nfgifters sammanlagda värde, enligt af Kammarkollegium gjord beräkning, med ledning of medeltalet utaf markegangspriseu för de tio åren 1851—1860 å de i afgiflerna ingående natura-prestationer. fjlllltfS Mill. Skolor: Råg. Kern. Hall h i k >m jni. S u m in a. a) Landtgiiien: T:r kpi T: r k ni Tak|i. Ilali ()!(• Riksmynt. Malmö Helsingborg Landskrona Ystad Christianstad . Proposition N:o 80. 37 Hallands län Bfiir.
När man kunde urskilja en friare utsikt, höll vägvisaren stilla och uppmanade ryttarne att låta sina hästar dricka ur regngölarna. De torde snart behöfva ungerska ben, anmärkte han. Ungerska hästar voro af alla de snabbaste. Gossen hade afstigit och lyssnat åt det håll, hvarifrån vinden blåste. Därpå kastade han sig ned på en flat berghäll, lade örat mot hällen och lyssnade åter, utan att draga andan. Jag trodde det, sade han slutligen lifligt. De äro fyrtio eller femtio man till häst. De hafva tagit en omväg för att undvika småskogen. Vi hafva tio minuters försprång. Hvem har tagit en omväg? Petrowitz. Det behöfdes ej mer. Detta enda ord bevingade flykten. Ruben Zevi med sin eskort jagade fram öfver det öppna fältet, öfver osådda åkrar, förvildade betesmarker, ruiner af byar och igenvuxna gångstigar. De passerade ett vadställe öfver floden Radbusa, nästan utan att veta det. Ve den ryttare, hvars häst snafvade i mörkret öfver en stubbe eller bröt sin fot mot en slipprig sten! Ingen hade tid att vänta eller att hjälpa. Två man blefvo efter. Regnet hade småningom upphört, och den mörka natthimmelen klarnade något, så att man stundom såg den gula randen af halfmånen glittra öfver bergen och kunde urskilja Böhmerwalds toppar. Hafva vi långt till Dobrschan? frågade under ridten Assar Kaba, som nu fattat ett obegränsadt förtroende till sin vägvisare. Till Dobrschan? Vi komma alldeles icke till Dobrschan, vi komma till Niirschan, det är jämnare väg, och dess garnison kan blifva oss nyttig. Ännu hafva vi öfver en mil att rida. Den milen blir seg. Våra hästar tröttna. Den milen kunde kosta vår hals, genmälde gossen, om ej Petrowitz' hästar vore lika trötta som våra. Han företog i går ett misslyckadt ströftåg mot Tuschkan. Om en stund begynte den tidiga majmorgonen ljusna. De flyende hade ingen tid att se sig tillbaka, men de trodde sig höra trampet af hästhofvar, som kommo beständigt närmare. Ruben Zevis häst segnade ned på hasorna.
Ökade göroinålen samt de i öfrigt såsom grund för arfvodets bestämmande till det belopp, hvarmed detsamma från början af sednast förflutne riksdag fått utgå, af Fullmägtige i deras härom då aflätha skrifvelse anförde och af dåvarande Stats-Utskott åberopade förhållanden, i följd af hvilka befattningen för sin innehafvare nu mera än förr medför besvär och tidsspillan, än äfven den i sednare tid ste grade och i allmänhet ännu oförminskade lefnadskostnaden, någon nedsättning i det vid förra riksdagen anvisade och jemväl för innevarande samt derpåföljande 2:ne år af Fullmägtige föreslagna arfvodesbeloppet icke synes kunna skäligen ifrågasättas, Utskottet, i öfverensstämmelse med berörda förslag och med förnyande af de föreskrifter, sorn vid enahanda arfvodes beviljande tillförene blifvit meddelade, ansett sig böra tillstyrka: att ett belopp af Ett Tusen Tvåhundrade Riksdaler Riksmynt må af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret få disponeras till arfvode, under tiden från början af innevarande år till och med 1862 års slut, för" mottagningen, vårdandet, utdelningen samt redovisandet af ej mindre alla de tryckta Riksdagsprotokoller med dertill hörande bihang, som, till följd af Rikets Ständers beslut, redan blifvit eller framdeles 4 Stats-Ultkottels Memorial N:o so8. varda till Riksgälds-kontoret aflemnade, än äfven alla andra från trycket utgifna handlingar, hvilka, för att bland Riks Ståndens ledamöter utdelas, äro, eller hädanefter varda af Riksgälds-kontoret emottagna; börande den, som erhåller detta arfvode, jemväl vara förpligtad att, utan särskild ersättning, dels vaka deröfver, att då, under tiden mellan riksdagarna, sådane handlingar, som skola intagas i Bihanget till Riks-Ståndens protokoller, komma att tryckas, det härför erforderliga antal exemplar varder afdraget, dels ock samma exemplar, efter deras tryckning, mottaga och veder börande vid riksdagens början tillställa.
Till framtida iagttagande hafva Revisorerne uti deras berättelse omnämnt, alt den uti 1837 års Riks-Hufvud-Bok å 3:dje Hufvud-Tileln synliga brist 29,741 R:dr 7 sk. 3 r:st., enligt uppgift, skulle komma att af Titelns, nämnde belopp betydligt överskjutande, reservationer betäckas; och får, i anledning deraf, Stats-Contoret underdånigst upplysa, att, till följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 28 September sisllidet år, för berörde ändamål, ett belopp af 30,543 R:dr 12 sk. t r:st. blifvit redan den 1 påföljande November från Krigs-Collegium till Stats-Contoret öfverlemnadt, för alt 3:dje Hufvud-Titeln tillgodoföras. I afseende å Gardes-Regementernes Interims-Stater hafva Revisorerne andragit, att, ehuru uti Riksens Ständers ofvanberörde underdåniga skrifvelse den 6 October 1834 yttras, det de å Hufvud-Tillarne uppkommande besparingar icke linge användas till någre bestämde löneanslag på Stat, och Riksens Ständer, uti underdånig skrifvelse den 6 November samma år förmält sig ej kunna bevilja äskadt förhöjdt anslag i enlighet med berörde Interims-Stater, Revisorerne likväl funnit, att Eders Kongl. Maj:t, hvad desse Regementen beträffade, genom Nådigt Bref af den 16 December 1836, uppå anförde grunder, förklarat
Rdr; att räntan härå vanligen för hvarje år utdelats, men att fonden likväl, emedan en och annan af ifrågavarande lärare un dorlåtit alt hålla den föreskrifna orationen, genom besparingar numera vuxit till 2200 Rdr, samt att den löneförbättring, som af räntan utaf berörde medel kommit vissa lärare till godo, icke varit i deras ordinarie löner inberäknad; att likaledes det af samme gifvare för anskaffande af» nya och fria boningsrum för de fyra Kolleger och Apologisten i Wexiö» till Gymnasiioch Scholae-Cassan derstädes donerade belopp, 1000 Rdr, icke kapitaliserats i kassan, utan enligt föreskrift användts till dåvarande nya skolhusets förseende med en öfvervåning, som vederbörande lärare sedermera antingen för egen räkning begagnat eller ock uthyrt, samt att, sedan detta skolhus numera blifvit, såsom alldeles förfallet, försäldt och bortfördt, och försäljningssumman derför kommit stiftets byggnadskassa till godo, jemlikt nådiga Brefvet den 8 Mars 1861, fem bland adjunkterna vid Wexiö läroverk, i den tur ocb ordning, som hittills varit iakttagen, berättigats att utan minskning i de å stat uppförda lönerna årligen uppbära räntan å det kapital, 1000 Rdr, sorn genom sagde donation ingått i byggnadskassans tillgångar; och slutligen, att vid den tredje donationen eller den s. k. Sjögrenska Apologist-fonden, hvilken med ett ännu oförändradt belopp af 4000 Rdr B:ko af gifvaren öfverlemnades till Domkapitlet i Wexiö, annat förebebåll icke varit fästadän att räntan deraf skulle användas till förbättrande af den vid trivialskolan i nämnde stad varande Apologistie; att med anledning häraf en ny apologistklass blifvit vid skolan inrättad och läraren för denna klass sedermera äfven ä stat uppförd, samt att sagde räntemedel, utgörande 342 Rdr Rmt, för närvarande äro inberäknade i lönen för en af lärarne vid Wexiö elementarläroverk.
Skall sjökast ske, åligge befälhafvaren tillse att, såvidt faran det medgifver, gods eller fartygs tillbehör, som» för ändamålet med kastandet lämpligast är, såsom varande af större rymlighet, svårare tyngd eller minsta värde, först kastadt blifver, så ock att från kastning i det yttersta vårdas penningar och gods af högre värde. § 153. 89 * $ 153. Det gods, som kåstedt blifvit, skall befälhafvaren till märken, nummer och innehåll noga låta anteckna. Kan den anteckning vid godsets kastande ej genast ske; vare han skyldig att, sednast vid utlossningen, genom jemförelse mellan det intagna och det lossade godset, utröna och anteckna hvad kastadt är, i båda fallen med anmärkning om hvad som varit å däcket lasladt. § 154. Såsom gemensamt haveri ersättes icke: 1. fartygs tillbehör, som blifvit kastadt, när det vid kastningstillfället varit å däcket liggande, utan att der hafva sin rätta plats; 2. gods, som legat å däck, när det ej kastas för att lätta fartyg, som kommit å grund, äfvensom gods, hvilket varit vid fartygets sidor fastsurradt; 3. gods, hvarå konnossement ej blifvit utfärdadt, eller som ej finnes i lastbok eller å manifest antecknadt, derifrån dock undantagsm befälhafvarens, besättningens och passagerares kläder och andra tillhörigheter, när eganderätten till dem med ed eller annorledes styrkes; 4. dyrbarheter, penningar och värdepapper, som ej blifvit för befälhafvaren angifna; 5. skada å fartyg, dess tillbehör eller last, uppkommen genom pressning med segel; skada å fartygets pumpar, uppkommen när pumpning sker för att hålla fartyget läns; 6. segel, som blåst sönder; mast, stång eller rå, som blifvit bräckt eller fallit ner, och sedan kappats. § 155. Skada å fartyg skall, om reparation verkställes i nödhamn, derstädes, annars i bestämmelseorten, värderas af dertill, för hvarje särskildt tillfälle, af behörig myndighet utsedde, sakkunnige män.
Sju tusen femhundra R:dr utaf den för uppmuddring af hamnen vid Ystad, i egenskap af anslag utan återbetalningsskyldighet, anvisade summa, 30,000 R:dr; varande nämnda stad, enligt hvad Rikets Ständer såsom vilkor för det beviljade statsbidragets utbekommande vid innevarande riksdag föreskrifvit, ansvarig för fullbordandet af detta arbete inom den 1 September 1870; och bör den förbindelse, enligt hvilken staden Ystad åtagit sig att ansvara för arbetets afslutande intill den 1 September 1865, utbytas mot en ny dylik förbindelse för arbetets fullbordande inom den nu förskrifna tiden. 2:o Tvåhundrauiotiofyra R:dr utaf de medel, 150,000 R:dr, som af Rikets Ständer anvisats för utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar, till beredande af odlingsföretag. § 101. Den för Göteborgs hospital afsedda och ännu icke lyftade summa, Sjutiofem tusen R:dr, utaf det vid meranämnda riksdag beviljade och till Kongl. Maj:ts disposition ställda anslag af 225,000 R:dr för utvidgning och förbättring af detta äfvensom Wadstena och Hernösands hospitaler, bör, i mån af behof och i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, utbetalas. F) TJnder 1856—1858 års riksdag beviljade anslag, som ännu icke utbekommits. § 102. Återstoden, Fem tusen sjuhundraåttatio
— Diverse Arbeten; Väg-anläggniDg emellan Degeforss oell Lycksele Kyrkor 7,772: i3. 1. Recognosceringskostnad i Wermland. 3,^4; ,3. 1. till Premier för Ängsodling i Westernorrland 1821—3 2,00b. Bidrag till följande Arbeten , att af enskilde Bolag utföras. Till Sluss-anläggning vid Säfflebro i By elfven 6,000. — Dito dito vid Degeforss och Forshaga 5,000. Dito rensning af Lida-Åen 2,000. — Dito dito i Dahl-Elfven 1,000. Dito Trälvägs-anläggning emellan Skoghall och Carlstad 3,700. DroGölhaElfs upprensning3o,000. - 47,700. — (hvartill enskilde bekostat 38,249: 17. 9.) Generelle och Extra Utgifter under desse årenförFondensräkning 26,422: 5. 3. Tryckning af ÖfversteLieutenanten Hellströms Betänkande om Hjelmare^ sänkning • 189: tr. — 2gj6, i; ,6. 3. 845,719: i3. 9. Oliqviderade Förskotter j Län, &c. Återstod af 3:ne Län till Fartygsbyggnad Capital 5,o86:4o. 6.’ Ränta 829: 24. —J Öfverste-Lieutenant Rappe till Linförädlingslnstitu tet pä Gårdsby 7,000. Landshöfdingen af Schmidt, för Ved-upphandling. Till uppodling af Skede Mosse på Öland 3,661: n. 8. ,6,577: 28. 2. Oberäknadt hvad som genom Rättegång möjligtvis kan återfås af Öfverste Ljungberg, på de till DjurgårdsCanalen uppburne, här ofvan bland Canal-arbetena uppförde 3,245.
Utaf en Ledamot i Högwördige PrestStandet, sa wal som inom Hederwärda BmdeStändek har blifwit yrkadt, att fördelningen a Landet mätte blifwa i man efter hwarje Hemmans läge nara eller långt fran Stad eller Tull. Och da benna skilnad stuve blifwa högst swär alt uppgöra, samt bäst i alla fall är considererad uti hwarje Hemmans, äfwen derefter onekeligen sig rättande wärde, samt sä oberydeligen drabbar de sämre Hemman, kan Utskottet icke heller tillstyrka något afseende pä denna anmärkning - Stzr Den IS Augustk, z-.o. Twänne Ledamöter af Högloft. Ridderstapec och Adeln, hafwa anmärkt, att det i Utskottets förra Betänkande, såsom wilker och förbehåll wid tillstyrkta uppdraget ät Kongl. Majit att fritt förordna och reglera om stora Sö,Tul!en, dest förhöjning och nedsättning intill näfta Riksdag, fogade förstag, att det af en sadan förändrings widkagande, uppkommande öfwerskott borde tjena till minskning, uti de af Riksens Högloft. Stander wid denna Riksdag sig atagne dryga Bewillningar och skatter - wore stridande och oförenligt med Riksens Högloft. StänderS förut wid denne Riksdag, at Kongl. Majit lämnade öfwerlätelse af allt pä Stats-Werkcks en,kille, sa wäl ständige som under namn af Bewillning inflytande inkomster blifwande öfwerskott; anseende nämnde Ledamöter salunda allt öfwerskott, afwen a Sjö - fullen, förändrad eller oförändrad, susom en af deste Stats-Werket tillhörige Bewillnings-Artiklar redan dermed wara disponeradt. Utskottet äberopar härwid sitt förra Betänkande, hwaruti Utskottet lydeligen utmärkt dest förestag, na förbehåll om disposition af öfwerskottet till Bewlllningens minstning icke anga något annat öfwerskott, an det som winnes pa den ester Utskottets tillstyrkande, af Riksens Högloft. Stander nu till Kongl.
Af en Ordförande och twänne LandtRäd, som af Konungen tilsättas. Deste Lwänne Landt-Räds befattning blifwer med Landt - Culturens förbättring pä Kongsgärdar och alla Kongl. Parker, m. m. 2:0 Af et Landt-Räd ifrän hwart Län, som genom Landshöfdingens kallelse til den mäst kunnige i hwart Härad, som under hans präsidio med lyckta sedlar wäljes en til Province-LandtRäd sticklig