Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
U,j:tS, uniler den >6 denne, i i83/j, till Likets stender slletne, oell Ilen otven on>kdrnleldg plopozition, i elseende e vecenee-el»it'ten under fredstid för de liele rote,' eller spridcle roteendeler, bveiuned den ordineris roterin^en i Liket tilloked blifvit, eller ^tterli^ere kommer ett ökes inom de Len, deruti roterin^s-körrettninAerne ännu ieke Ilunnit till slut bringes, eller lö>' bvillse ^renskninbgn ef desse lörrättnin^er ennu eterstär; oeb beror el' bikels 8>ender, bvilke ellene e^e ett bestemme de bevillnin^sAruncler, bverekter merberörde veeence-ef»ift bör till 8tets-e388en ertäA^es, ett tillike si-; utlete, burnvide ds n^e ordinerie roter eller spridde rote(ieler inom 0(itbel»or^s, Lelmer, Letlebor^s, Wermlends, Örebro, 8ker?.- bor^s oell Lltslior^s ben, livilke, pä ^rund ef upprättede» men bitintills ieke fullständigt grenskeöe eller teststellds rote, ingslsngder, tillkommit, skol», löre nestintrellends Liksdeg, en like veeenee-etgift till 8tets-verket ertägge» etter om dermed uppskjutes bör, tilt dess koterinAS-verkeTr 22 -8^/r/^e/ss ^V:o 82- tor 8i8tnämncte ^ Dän Irunnit tilt Il!I(6t8 8täncj6r, vict clsrss nä8tinträll'gn6e 8gmin9nträ(te, osverlsnrlE 8!>mt u5 Diteets Ltsncler Z>'3N8l(38 vetr tä8tLtti1tg8.
M:s nåd. tillstånd att densamma för skuld inteckna. 8:o betyg från R. St:s bank om beloppet af dess återstående fordran i kapital och ränta, i fall egendomen är för skuld till banken intecknad och närmare upplysning derom erfordras. 9:o Om låntagare ensam underskrifvit skuldebrefvet, vederbör. presterskaps, efter inteckningens meddelande, utfärdade bevis, att han icke är eller varit gift, sedan han förvärfvade panten; om låntagaren är enkling eller enka, eller i annat gifte trädd, men ägt den pantsatta fastigheten i föreg:de äktenskap, bouppteckning och arfskifte jemte afvit t ringsbevis, till bestyrkande deraf, att barn eller arfvingar af samma äktenskap ej hafva någon del i panten; om lån sökes mot inteckning i omyndigs egendom, domarens samtycke dertill, äfvensom förmyndarens förordnande; samt, om lån begäres af qvinna, som icke varit gift, K. M:s nåd. 48 Den 17 Maj. resolution för henne, att vara myndig, jemte de öfrige bevis, som i öfverensstämmelse med den K. resolutionen kunna erfordras. 10:o Derest äldre inteckning blifvit postponerad den lill Ridd.direktms säkerhet beviljade, prot. deröfver, innefattande jemväl bevis, att postpositonen är vorden skrifven å det intecknade originalskuldebrefvet. ll:o I fall förre ägaren eller andra erhållit sådana undantag eller förmåner af den pantsatta fastigheten, som kunna minska värdet eller inskränka dispositionen deraf så vidt det rörer Ridd.direktms säkerhet, deras behörigen styrkta afsägelse af rättigheten alt dem begagna. 12:o I fråga om fast egendom i Stockholms stad, i st. f. det i ö mom. nämnda betyg öfver taxeringsvärdet: brandförsäkringsbref, jemte bevis huruvida egendomen häftar för premieeller bevillningslån, samt att någon förfallen afgift till brandförsäkringskontoret ej finnes obetald. § 6.
För beredande al pedagogiernas upplagande å Elementar-Läroverkens stal, har Eders Kongl. Majit föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt anslag af 63,449 R:dr, att med den summa, som är för hvarje särskildt läroverk behöflig och beräknad, utgå i den mån Eders Kongl. Majit, efter pröfning af särskilda förhållanden, funné lämpligt. Vid sistlidne Riksdag yttrade Rikets Ständer, i underdånig Skrifvelse till Eders Kongl. Majit, att, rörande pedagogierna, nödiga upplysningar saknades, så väl i afseende på deras antal, som på de anslag, hvilka till dem ulginge, och del belopp, som skulle för vidtagandet af nödiga åtgärder för framliden vara bchöfligl. Rikets Ständer funno, innan en närmare utredning af dithörande förhållanden försiggått, intet förslag i della ämne kunna framställas, men ansågo sig, för att vinna en så beskaffad utredning, böra på samma ämne fästa Eders Kongl. Majlis nådiga uppmärksamhet, och anhöllo derföre i underdånighet, alt Eders Kongl. Majit täcktes taga i öfvervägande, huruvida, elter den förväntade definitiva regleringen af Elementar-Läroverken, pedagogier borde i olörändradt skick bibehållas, eller om de skulle böra undergå en förändring, genom hvilken de sattes i närmare förhållande till rikets öfriga läroverk. En så beskaffad utredning, som Rikets Ständer i detta ärende afsell, synes ännu icke hafva försiggått, då vederbörande Deparlements-Chef hemställt, att på Eders Kongl. Majlis nådiga pröfning må bero, i hvad män det anslag, sorn iir bestämdt för hvarje särskildt läroverk, skall utgå, sedan alla förhållanden af läge, folkmängd, stadens benägenhet att lemna Skolhus och Rektorsboställe, lärjungarnes sannolika antal m. m., blifvit sorgfälligt ulredda.
Vid sådant förhållande synes det mig vara en vida enklare utväg att tillägga tvänne enskildta personers intyg uti ifrågav:de hänseende fullt vitsord, hvilket skulle lända tjenarne till synnerlig fördel och icke medföra den ringaste våda för samhället. Om tillförlitligheten af de enskildta personernas intyg dragés i tvifvelsmål, så återstår ju alltid utvägen att förskaffa sig vederbörande pastors intyg om deras frejd. Jag anhåller att denna punkt måtte återremitteras. Frih. Cederström, Kud.: Ifrågav:de punkt berör bestämmelserna ang:de hvad som lörstås med laga försvar. Den formali litet, som nu är föreskrifven, att sockenstämmas utlåt, skall inhemtas deröfver, huruvida en person är känd såsom den der sig ärligen försörjer, har, enligt min åsigt, just uti sin bestämdhet, företrädet framför det af Hr Hjerta väckta förslaget. Detta sed - 1« Den 7 Januari. nare lyder sålunda: »eller nöjaktigt kan visa, att han eller hon antingen genom egna medel eller genom arbete eller annan laglig sysselsättning ärligen sig försörjer». ISöjaklighetcn af denna bevisning skulle således i hvarje fall bero på enskild pröfning, som kunde utfalla olika allt efter olika individuella tänkesätt. Enda fördelen af förslaget vore följaktligen den, att omgången att förskaffa sig församlingens intyg skulle undvikas, men för min del anser jag dermed vara ganska litet vunnet. Det är visserligen med något mindre besvär förenadt, att förskaffa sig enskilde personers intyg; men det kan ifrågasättas, om sådana intyg äro lika säkra och betryggande, sorn församlingens. Motionären har visserligen sagt, att de intygsgifvande skulle vara kända såsom förståndige och redlige män, men pröfningen häraf kan föranleda till lika mycken omgång, som den formalitet, han velat afskaffa. Jag anhåller att lt. o. Ad. ville biträda och gilla det afstyrkande, här blifvit framställdt. Hr Hj e r ta:
R:dr 5 öre.“ “I fall mina hår förut i afseende på Sjöförsvarets utomordentliga behof gjorda framställningar af Eders Kongl. Maj:t i Nåder gillas, skulle vidare nu af Rikets Ständer åskas följande extra anslag, nemligen: till Flottans nybyggnad eller anskaffande af ny krigs fartygsmateriel R:dr 943,800: — att anvåndas och redovisas i sammanhang med andra förut uppgifna, till samma ändamål afsedda tillgångar; „ ersättande af förskottsvis anvisade medel till anskaffning af 10 stycken 9-tums kanoner med projectiler samt en sådan kanons förseende med bakladdningsmekanism och profskjutning af densamma, tillhopa „ 94,200: — Transport R:dr 1,038,000: — Bil. N:o 4 till Kongl. Majits Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1866. 61 Transport 1,038,000: till skjutförsök med upprefflade åldre kanoner af svår kaliber R:dr 22,500 „ andra nödiga Artilleriförsök „ 30,000 „ försöks anställande med s. k. undervattensminor 10,000: hvilka anslag alla skulle utgå under loppet af år 1867; „ ett förlagslån för tillvågabringande af inhemsk tillverkning af 12 decimaltums jernkanoner... „ 90,000: att genast eller år 1866 utgå, på sått i särskild
Såsom i Statsråds-protokollet omförmäies, erfordras för arméen 10 st. s. k. broekipager, beräknade alt tillsammans kosta 138,000 R:dr. Af dessa skulle till en början blott halfva antalet tillverkas, hvartill, efter afräkning af förut för ponton-förrådets behof afsatte ordinarie stats-medel och med uppskjutande af vissa till utredningen hörande persedlars anskaffande, en summa af 50,000 R:dr ansåges behöflig. Då saknaden af en fältbrygge-utredning obestridligen utgör en väsendtlig brist i Svenska arméens krigs-maleriel, helst Sverige mer än de flesta andra länder är genomskuret af många och stora vattendrag, hvilka, om de under ett fälttåg ej kunna öfvergås, mäste betydligt försvåra arméens rörelser, anse Rikets Ständer det vara af högsta vigt, att Svenska arméen, lika med andra länders arméer, förses med en dylik brotross; hvarföre Rikets Ständer, som dock föreställa sig, att under fredstid behofvet utan olägenhet kan inskränkas tili det antal bro-ekipager, hvartill medel nu, afräkningsvis, blifvit begärde, funnit sig böra, till anskaffande af en fältbrygge-utredning, för en gång anvisa en summa af 50,000 R:dr, att fördelas på tre år och från Riksgälds-kontoret utgå med J:del under hvartdera af åren 1854, 1855 och 1856. 3:o för Beklädnadsoch Utrednimjs-behof: Till anskaffning af erforderligt antal beklädnadsoch utredningspersedlar för bevärings-manskapets behof, 716,000 R:dr. Af den i Statsrådsprotokollet lemnade utredning af ämnet hafva Rikets Ständer inhemtat, att bevärings-manskapets beklädnad och en del utredning för närvarande befinnes i det bristfälliga skick, att en skyndsam och ändamålsenlig anordning deraf är af högsta behof påkallad, så vida ej den exercerande klassen af manskapet skall inom kort komma att sakna det nödvändigaste i detta afseende.
Posse vid ett sådant tillfälle kommer att handla i full öfverensstämmelse med dess åsigter i afseende på handel och näringar i allmänhet, äfvensom jag är öfvertygad, alt Hr Grefvens uti Konungens rådkammare uttalade åsigter skola utgå från samma synpunkt, hvarifrån Hr Grefven på detta niro betraktat sättet, hvarpå frågan om frihet i näringarna bör behandlas, enär det numera ingalunda bör kunna anses tvetydigt hvad nationen i delta hänseende önskar och anser med landets fördel förenligt; ty en obetydlig fraction af nationen får väl ej förblandas med hela nationen eller efter 3o år vänta sig större afseende å sitt ensidiga intresse, än bela nationen har rätt att fordra för sitt så tydligt uttalade och så obestridligt rättmätiga anspråk, På dessa grunder yrkar jag bifall till betänkandet. Hr Ribbing, Bengt, uppläste följande: Det är, efter min åsigt, ett svårt uppdrag alt efter tidens kraf försöka uppställa ett antagligt förslag till en ny tulltaxa, innan en författning ang:de näringsfriheten blifvit utfärdad. Af så mycket större vigt synes således vara, att den Statsmakt, som verkligen har makten i sina händer, begagnar densamma för alt medelst en utgifven författning gifva stadga och säkerhet för näringsidkare af alla slag. Del är icke möjligt att, innan sådant blifvit verkstäldt på de liberalare grunder, som tiden och den framskridande civilisationen fordrar, fastställa de grunder, hvarpå en friare handel emellan egna medborgare samt emellan dessa och ulländningen bör grundas, — ty så länge näringsoch handelstvång fortvarar inom landet, vore det alltför'oförsigtigt att öppna våra hamnar för all utländsk fabrikation, det vore att förbjuda egna medborgare att concurrera med utländningen, och vi vore då att anse sorn en eröfrad provins, hvilken man hade för afsigt att plundra och sedan lemna åt sitt öde. Det är således icke möjligt, att näringarne längre kunna lemnäs i denna osäkerhet, såvida man vill förekomma den olyckan alt se fattigdom och brott tilltaga.
» Fröken har ju själf sett h e n n e, » återtar gumman, » glad o c h kvick som en lärka, skratt oeh sång från morgon till kväll. » » E t t ganska märkvärdigt barn, » infaller gubben, som ännu dröjde vid barndomens minnen — • » hvad hon allt kunde hitta på, m o r! » Hans mun drar sig till ett så bredt grin, att pipan faller ner i knäet. Grinet öfvergår i ett slags inre skratt, som skakar hans k r o p p, utan att det tränger öfver hans läppar, vid tanken på det lustiga, som han erinrar sig. Mor ser på honom, leende o c h med en frå- gande min. » Kommer du ihåg, » säger gubben, allt emellanåt kiknande af skratt, — » när jag b r u - kat ta ' mig en tår för mycket, för det hände på den tiden — men det kunde ungen inte med, hon vardt rädd och ond och kunde dunka mig med sina små knytnäfvar, o m jag ville ta ' fatt henne o c h skämta med henne. Till slut tog hon ett högtidligt löfte af mig, att jag aldrig skulle dricka annat än någon gång som medicin m o t magen. H v a r gång hon såg mig ta ' en sup, var hon strax framme oeh frågade allvarsamt med sitt engelska uttal: Medicin granny? O c h när jag svarade: Tes all right, vardt hon nöjd, fast hon såg på mig med misstänksamma blickar för att se efter, om jag allt för snart igen skulle ta ' en dos » m e - dicin ». H a, ha, ha — på så vis lade jag bort att supa. Ett märkvärdigt barn, ett märkvärdigt barn. » Och så följer den ena historien efter den andra, belysande detta, i morföräldrarnes ögon, mer än andra märkvärdiga barns karaktärsdrag, uttalanden och handlingar. (Slut i nästa n:r.) Om reformer i kvinnodräkten. * Den, som vill närmare studera detta ämne, hänvisa vi till Moderna och dräktreformen af L. Dietrichson samt Zur Cultur und Kunst af V. Falke. sedda att utfylla det tomrum, som uppstår, i den mån snörningen vidgas.
Ehuru ofta detta ämne blifvit discuteradt och utredt, och ehuru vidlyftigt man derom ordat, återstår dock en obesvarad anmärkning af den vigt, att jag ej kan underlåta att upptaga den. Åtskilliga värda ledamöter hafva frågat, hvarefter Bancostyrelsen skulle kunna bedöma rörelsens behof af ökade capitaler. En ledamot har sagt, att det skulle ske godtyckligt, och en annan, att Bancostyrelsen skulle rätta sig efter mängden af inkommande låneansökningar. Om dessa meningar blifvit yttrade af andra personer, sorn icke begrunda förekommande ämnen, innan de yttra sig, skulle de ej förundrat mig; men jag hade ej väntat mig sådana framställningar af dem, hvilka så noga pläga genomtänka ämnet, som Hrr Cederschjöld och v. Hartmansdorff. Jag får då erinra, att Bancostyrelsen har 2:ne thermometrar, sorn hon blott hehöfver en liten tid betrakta för att finna, huruvida rörelsecapitalet är för stort eller för litet. Den ena är förhållandet med vexlingen i bancoluekan och den andra vexelcoursen. Med uppmärksamhet derpå kan Bancostyrelsen ej undgå att finna, huruvida myntcapitalet är för knappt. Stiger industrien, så beböfves ej större mynteapital. Örn Bancostyrelsen då icke gör något för att öka detta capital, så växer det i alla fall genom inköp af silfver; men det växer då i en långsammare mån och Eilifver jemväl dyrare att anskaffa. En brist kan emedlertid i rörelsecapitalet uppstå, som kan vålla många enskilda olyckor och förqväfva det växande lif, som i näringarna boija t visa sig. Jag har visserligen icke, såsom Gr. Frölich yttrat, påstått, att näringarnas framsteg beror derpå, att silfver accurnuleras i Banken och. sedlar utspridas i landet. Jag har endast påstått, att näringarnas framsteg fördrar, att rörelsecapitalet lämpas derefter. Att åter, på sätt Frih.
Fabrikanterne anföra såsom ett hufvudskäl, hvarföre de skola hafva 352 Den 5 Februari. svårt att konkurrera med den utländska tillverkaren, att denne begagnar ett redan till någon del ratfineradt råämne för sin tillverkning, såsom Havanna socker, hvit Terres, krossail lump eller Holländsk och Belgisk melis. Detta innebär en tydlig förklaring, att det Ur en större fördel för sockerfabrikerna, alt verkställa raffineringen från ett renare råämne, än från ett mindre rent, hvilket dessutom också ligger i sakens natur. Häraf synes väl följa att fabrikanterna här borde söka komma i besittning af en sådan fördel lika väl som utlänningen, just för att lättare kunna täfla med honom. Sådant oaktadt hafva de likväl, enligt hvad en å deras vägnar nyligen utgifven brochyr visar, emot all konsequens och till sin egen skada yrkat, att Havanna, Terres och krossad lump måtte beläggas med en mer än 50 procent högre tull än råsockret. En sådan skilnad i tull emellan olika slag af råsocker leder dessutom till en påtaglig förlust i flera andra hänseenden, genom raffinerade sockrets fördyrande både för fabrikanten och förbrukaren. Då nemi. frakten på sockret betalas efter vigt, och lika, antingen sockret är mer eller mindre rent, så måste en renare och torrare vara naturligtvis, i proportion till den procent den lemnar i raffinad, draga mindre transportkostnad än en mera oren. Dessutom äro äfven många andra afgifter, såsom Sundstull, lastnings och lossningspengar, vågafgiften, m. m. efter vigt lika, utan afseende på varans qualitet. Genom den nuvar. tullskillnaden är emellertid importören tvungen att hålla sig till de gröfre slagen socker, utan att någon deraf drager nytta. Hvad som gör förlusten deraf än större är, att skillnaden i priset mellan det råa och det en gång renade eller terrade sockret å produktionsorten, hvilket sednare egentligen allt kan kallas krossad lump, icke är på långt när så stor som skilnaden i qualitet mellan dessa båda sorter. 1 Siam och på flera andra ställen vid de OstAsiatiska farvattnen skulle sådant renare socker kunna hemtas med stor fördel, om tulltaxan medgåfve det.
lärdom merendels köpt allt för dyrt, så dyrt, att a f u p p k o m n a halfmörkret k u n d e m a n k n a p - den icke står i något slags rimlig förhållande till Täcket, att hålla omkring barnet, då det är uppe, past u p p t ä c k a henne, der h o n låg, h o p k u r r a d det föregående enorma slöseriet med bränsle och kan vara stickadt eller virkadt eller också endast en som en kattunge, i hörnet a f en hvilsoffa. den stora förlusten af näringsämnen genom förtreflig filt. dunstningen. D e n fina gestalten v a r insvept i en m j u k, Till vaggtäcke föredrar jag filt framför ett stop* Kokfrun *. padt täcke. ÖfPå det varmaste tillråder jag alla unga fruar att köpa » MaX-a » » af prof. JET. samt att deri genast väl sätta sig in i de fyra (Svar på » Georginas » fråga i n:r 43.) frisk doft i rummet. I sin slapt nedhäntill åt konkurs. Kan d u till dess skaffa plats Smånotiser från qvinnoverlden. Hvems var felet? r Den första utstyrseln. första § om jag sjelf under 7 | års äktenskap sex gånger fått vara beredd på en sådan liten utstyrsel, kan jag kanske vara eder behjelplig med några enkla råd, hvilka dock ej kunna gälla för någon regel, att just så skall det vara, utan endast &amp; tt jag haft det så. kapitlen. Huru man skall bära sig åt vid badandet och lindandet behöfver ej här sägas, då ju » frun » alltid först gör det och den unga modern derför af henne kan lära sig de första handgreppen. Finskan H. gande högra annan näsduk, dan hade hand höll den unga damen o c k s å våt, men a f tårar. Och nu — nog ligt djupt såra henne. till? d å m e d mig, att j a g inte s v a r a d e ett ord, lat att tror Något måste göras, ty på » Ja, detta han bråka ut. lite ' inte k o m! p o j k e! ' så att och gifvit stått vid sin dotter vid hennes hjelp. Ej van Hur lifvet.
Först vid 12 eller 13 ars ålder kan en rigtig Gymnastik begagnas. Han anser derföre af yttersta vigt, att gymnastiske öfningar införas vid alla Akademier och Gymnasier, hvilket ock är anbefaldt, och lärer verkställigheten endast af bristande medel någorstädes vara fördröjd. Att deremot ingen måtte antagas i Statens tjenst; som icke genomgått en cours i Gymnastik och deröfver företett bevis, anser Herr Riben vara ett betänkligt förslag, som innebär öfverdrift. Herr Hartmansdorff, åugust, instämmer i Herr Ribens uppgift om det redan vid de offentliga Läroverken förordhade. Tror medel till verkställighet kunna erhållas genom användandet af Läro-Statetss tillgångar och änsé£ det af Grefve Rosse åsyftade ändamål vinnas, om man stadgade, det ingen finge inträde i Statens tjenst, sorn ej vid offentligt Läroverk blifvit bildad. Grefve Posse, C. H., har i mundtligt anförande af samma dag vidare förklarat sig mot de, vid Motionen, gjorda anmärkningar. Anledningen till densamma skall till »tor del hafva varit, att den gymnastiska inrättningen vid Linköpings Gymnasium blifvit försummad, hvarföre, enligt Grefvens förmodan, mera brist på vilja än på medel lägger för afsigten hinder i vägen. 420 Besv. och Ekon. Vt sk. Betänkanden, Herr Rosenblad, Bernhard, förklara? sitt ogillande af Herr Tlartmandorffs princip, det man borde genomgå de offentliga Läroverken, för att erhålla tillåtelse att inträda i Statens tjenst, hvarigenom föräldrar skalle hindras, att för de barn, de amna till ämbetsmannalifvet, välja den enskilda undervisningen, om de ock ansåge densamma bättre än den offentliga. Häremot har Herr Hartm onsdorff förklarat sig icke villja för tillfället afhandla denna fråga, såsom liggande utom jdet egentliga ämnet; dessutom hade hans yttran endast varit, alt Grefve Posses afsigt kunde vinnas genom en sådan, för inträdandet i tjenst, gjord fordran.
Dun 11 Juni. 133 Efter härtill af R. o. Ad. letnnadl bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm., dels Hrr Elektorer alt utse en Suppleant i Const.Utsk. efter Hr Lagerstråle, dels Hrr Bänkman att sammanträda lill val af Elektorer efter så väl Hr Lagerstråle, som Hr Freidenfelt, Carl Fredr, och Hr Celsing, Lars Gustaf, hvilka förut bland R. o. Ad:s Elektorer hade afgått. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 2 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 14 Juni 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.-utdr. för den 10 dennes samt pleni-prot. för den 20 sisth April. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Som Borgare och Bondesen beslutat, att till behandling i nästa plenum om Lördag företaga BankoUtsk:s Betänk. N:o 34, och PresteSt. först i dag lärer för andra gången bordlägga detta Betänk., anhåller jag, att R. o. Ad. ville till pröfning företaga samma Betänk., nästk. Lördag, och att det då måtte upföras främst på föredragn:s-listan. Uppå Hr Gr. o. Landtm:s i anledn. häraf framställda Propos., beslöts att BankoUtsk:s Betänk. N:o 34, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditiv-rörelse, icke skulle ånyo föredragas före nästk. Lördag, men dä borde uptagas främst å föredragnalistan.
— Utskoitet har emedlertid tagit dein i nogaste öfwerwagande, såsom af en lika wigtig syftning, som grannlaga beskaffenhet. Den sanning har icke undfallit Urskottet, såsom alla Nationers erfarenhet bestyrkt, att ett allmännare Fabriks - Systrme icke welat lyckas för något Folkstag förr, än det samma redan genom Åkerbruk eller Sjöfart, eller beggedera, wunntt den tillwäxt i wälmåga, att Capitaler mot lag ränta kunnat i Fabriks - rörelsen anwändas. Det war mera genom lagliga räntans nedsättande för lanta Capitaler fran ic> ända 4 proCent, än genom stadgar mot ImportHandeln, som England under loppet af Zyrde Seclet och sedan det redan hyste en rik och widsträckt Sjöfarande Nation, började täfla i Fabrikswäg med Holland och Nederländerna samt grundläde sin nu warande öfwerlägsenhet öfwer andra Folkstag i nästan alla Manufacturer. Utikottet har äswen estersinnat, att, sa snart ett Folk will rigta sin omtanka och sin arbetsförmåga till sidone Manufacturer, som icke af Natur och omständigheter sjelfmant erbjudas och utan yttre biträde af sig sjelswe underhallas samt blifwa lönande, mäste deras tillwäxt och trefnad beredas gensm understöd of Samhället, ett understöd, som i manga fall af dem rikeligen ersattes. Detta understöd har icke alltid eller pä alla ställen bestått i contante premier, emedan tillgångar tilt sidane i mansa Stater ofta saknatS. Oftare *590 Den rz Julli. har man anwandt uteslutande rättigheter, hwarpä man i synnerhet icke warit nogräknad, da de omfat, tat förbud mot Utländska Manufactur, ÄLarors in, försel i Landet eller deras beläggande med höga Tullafglfter. Att Utländska Warors härigenom stegra, de oris, är en statt, som Nationen bcralar till för, mohn för fina F. brikantcr, lärer af ingen kunna be, stridas.