Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär de af Rikets Ständer, i afseende på nu uppräknade fordringsposters bokföring, sålunda meddelade föreskrifter iakttagits vid afslutandet af Riksgälds-kontorets hufvudbok för år 1857, hafva de inom linien i detta Verks räkenskaper förda fordringar och öfriga tillgångar, hvilka vid 1856 års slut endast uppgingo till • • R:dr 481,424; 28. uti förstnämnda års hufvudbok upptagits till » 6,504,861: 45. och utgjorde sådana fordringars och tillgångars sammanlagda belopp vid slutet af år 1858 6,489,425: 78. Iiih. till It. St. Prat. 185!) & 1860. Skillnaden emellan samtliga i Riksgälds-kontorets hufvudböcker för sednast förflutna 4 år upptagna skulder och fordringar eller det kapital-öfverskott, som detta Verk, enligt sina räkenskaper, skulle ega, utgjorde: vid 1833 års utgång R:dr 6,823,728: 21. » 1856 » dito » 11,127,573: 61. Hufvudböckerna för dessa år visa således en minskning af 1,175,610 R:dr 66 öre i det belopp, hvarmed Riksgälds-kontorets fordringar och tillgångar vid 1856 års början öfverstego skulderna; men härvid måste erinras, att en stor del utaf de i sistnämnda års hufvudbok inbalanserade fordringarne och tillgångarne, eller ett sammanräknadt belopp af nära 5,850,000 R:dr, sedermera afskrifvits eller förts inom linien i räkenskaperna. Deremot och på sätt det, till följd af Rikets sednast församlade Ständers beslut, uppgjorda och de tryckta räkenskaps-utdragen bilagda omslut visar, uppgå de vid sistföriidet års slut bland Riksgälds-kontorets då utbalanserade fordringar upptagna kreditivoch förskotts-summor, som efter vanligheten komma att ur räkenskaperna a/föras, så snart föreskrifna redovisningar blifvit afgifna och godkända, icke till fullt 166,000 R:dr.
I de öfriga Uandtförsamlingarne der de innehafva Klockare-bord eller tillika äro Organister 2^ sk., samt utan Klockare bord 1 sk. 6 r:st, för hvarje helt hemman, Prestgård och Capellans-bordet undantagne. När, efter denna beräkning , Chartan icke slutar med fullt skillin g t a 1, iakttages att 6 r:st. och deröfver räknas för full skilling; men under sex runstycken räknas ej. | \ Mindre Kyrko-betjente 6 sk. Kyrkoherden i Församlingen eller den hans syssla förestår, skall blifva Kongl. Maj:t och Kronan ansvarig, att' stämpladt Papper, på sätt nu föreskrifvet är, nyttjas till de Fullmagter eller Utdrag af Socknestämmo-Protocoller och andra Antngnings-bevis, som till Kyrko-betjeningen utfärdas innan de tillträda sysslorna. Fallmagter och Constitutorialer för följande personer, som ej hafva någon Ständig lön: Notari! Publici, Stads-Mäklare och SkeppsClarerare i Stockholm och Götheborg E:dr 16 : ■*-* I de Den 5 Juli. I de öfriga Städerna - R:dr \ Hof-Rätts-Adv'ocater och Liqvida tions-Coinrnissarier 5: Liqvidations Commissarier i Landsorterna - * - ‘ 4: Advocater och Commissarier vid Stads-Rätter, samt Dykeri-Commissarier 3: 13 Lands, Stads-, Jägerioch BergsFiscaler utan lön 1; r Med lön: Efter densammas beskaffenhet af indeld eller oindeld , lika med andra Löntagare.
Å nyo föredrogs Herr Ribbings, Arvid, den 4 dennes f. m. på bordet lagde Memorial, innefattande åtskillige anmärkningar vid Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof. Grefve Possej Arvid: Jag anhåller, att i korthet få göra några anmärkningar Den 17 December e. m. 207 vid den Motion, hvars remitterande nu är i fråga. I afseende på första Hufvudtitlen har Motionären fästat uppmärksamheten dervid, alt en tillökning al' 8000 R:dr B:co uti anslaget för Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertina i Nåder blifvit proponerad och han har dermed förenat det yttrande: ”En tillökning af 8000 R:dr årligen ”för II. K. II. Prinsessan Sophia Albertinas ”Hofhållning har blifvit föreslagen, utan ”att de nya utgifterne i sednare åren, som ”skola föranledt detta behof, äro uppgifne; ”men med liflig önskan alt kunna uppfylla ”ett behof, följer alltid den att veta, hvar”uti det består.” En jemförelse emellan det på Stat för II. K. II. uppförda anslag med de utgifter, sorn äro oskiljaktige från en Hofhållning äfven den sparsammaste, sådan sorn H. K. II:s, samt med kostnaden för en vanlig enskild hushållning ådagalägger nogsamt otillräckligheten af nyssnämnde anslag. Uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition står tydligen, att tillökningen fordras för II. K. H:s Hofhållning, och någon mera specifique uppgift på behofvet bör man icke begära, emedan den icke kan åstadkommas; ty då bristen i anslaget är förhanden, drabbar denna brist alla utgifterne i det hela. Be - 2o8 Den 17 December e. m. hofvet af ifrågavarande tillökning är dessutom icke nytt eller okändt.
Detta inkast ber jag endast att få besvara med den anmärkning, att samma inkast gäller emot allt godt, som genom öfverdrift kan blifva skadligt, och att, om denna farhåga vore mäglig att hindra det verkligt goda och sanna, skulle man icke redan hafva upphunnit de förvånande resultater, hvartill vår tid varit vittne och sorn det ligger uti naturens och tingens mägtiga ordning att oaktadt alla bommar förr eller senare tillvägabringa. Ett annat inkast göres mig måhända också, att g:de hufvudtitelns anslag redan är så upptaget af anvisningar till bestämda ändamål, att den icke lemnar medel till utförande af mitt förslag. Dertill anhåller jag att få svara, att om också det vöre fallet, det jag icke bestämdt tilltror mig att bedöma, hindrar det icke antagandet af grundsatsen för att tiljäoipas i den mån, anslaget blir tillgängligt för ändamålet, Jag anser, att det borde tillämpas på alla de anslag, sorn staten lemnar för productiva föremål, och skulle derföre lifligt önska, att R. St. ville besluta om enahanda systems antagande för det anslag, som Banken lemnar till od - Den 5 Juni t. m. hngslån, hvilket lämpligast borde till Riksg.cont. öfverlemnas, att efter enahanda principer komma jordbruket tillhanda för större odlingsföretag. Om någonsin statscrediten skall blifva begagnad hos oss, måste den framställas under sådana former, att man genast inser dess fördelar. På det sätt, jag nu framställt den, såsom riktad att höja jordbruket och näringarna utur deras vanmagt och derigenom producera ny capitalförmögenhet, föreställer jag mig, att hvar och en skall inse, att den är en verklig källa till förkofran och välstånd, och om StatsUtsk., dit jag anhåller, att detta memorial må blifva remitteradt, erkänner förslagets antaglighet, tillförsel’ jag mig, att det iätt kan vinna verkställighet genom användande af de tillgångar, som redan äro eller kunna göras åtkomliga till att börja systemet i smått, för att sedan utvidga det i den mån, tillgången medgifver.
Med djupaste undersåtliga vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, ABR. Z. PETTERSSON G. F. SMERLING. FR. THOLANDER. JOHAN SCHÖN. Stockholm den 1 Mars 1856. Direktionens öfver Institutet för döfstumma och blinda underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af detta Instituts räkenskaper för åren 1852 och 1853. Stormäktigste Allernådigste Konung! I anledning af hvad Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorer, vid granskning af Allmänna Institutets för döfstumma och blinda räkenskaper för åren 1852 och 1853, uti — 337 — dera» lien 14 sistlidne December afgifna berättelse anfört, bar Eders Kongl. Maj:t behagat, genom nådig remiss al den 5 innevarande månad, infordra Direktionens för nämnde inrättning underdåniga utlåtande; och får Direktionen, till fullgörande af denna nådiga befallning, i underdånighet andraga följande: Efter oinförmälande af de i afseende å Institutet förekomna förhållanden, hafva Revisorerne tillkännagifva, »att de, vid granskning af räkenskaperna för de båda revisions-åren, funnit dessa räkenskaper endast föranleda dien erinran, att af desamma ej syntes, huru de vid statsanslagen fästade vilkor, angående fri-elevers emottagande vid institutet, blifvit fullgjorda; en omständighet, för hvilken, efter ltevisorernes tanke, någon redogörelse borde i räkenskaperna meddelas; äfvensom Revisorerne ansett, att, så vidt möjligt vore, för framtiden borde undvikas, att fri-elevs-platser, såsom nu varit fallet, stå längre iid lediga.» I afseende å förra delen af denna framställning, får
Jag vidblifver fördenskull mitt yrkande; men vågar dock förklara, att ehuru jag anhållit om bifall till Domprosten Brings förslag, anser jag dock de förändringar, som hos PresleSt. blifvit gjorda deri, vara fördelaktigare än förslaget, sådant det i reservationen finnes uptaget; hvarföre jag, i likhet med Hr Tersmeden, anhåller om bifall till det sålunda förändrade förslaget. Hr Hjerta: Den siste värde talaren tyckes föreställa sig icke blott att Konungen i Sverige står på ett så stort afstånd från Sitt folk, att Han liknar en DalaiLama, utan ock att Han ingenting vet om hvad som tilldrager sig hos delta folk, annat än genom officiella skrifvelse!'. Vi hafva likväl sett åtskilliga af Konungens rådgifvare vara närv:de här på Riddarhuset uuder det denna fråga förevar, och de hafva äfven deltagit i debatterna. Det är således troligt att dessa rådgifvare hafva något slags kunskap om, huru frågan blifvit behandlad så väl i det ena som det andra Slåndet, äfvensom alt de erfarit, det icke blott afslag å Konungens Propos, blifvit yrkadt, utan äfven önskningar framställts derom, att något matie göras för framtiden. Den grannlagenhet, som Hr Cederschiöld, Robert, trott sig finna deri, att Ständerna skulle ingå till K. M. med en sådan skrifvelse, som finnes uptagen i Domprosten Brings reservation, kan jag icke upfatta. Man kan vara temligen förvissad, att ännu en omständighet finnes, hvarigenom frågan kommer att hållas vid lif. och den är, att sedan någon positiv åtgärd icke blifvit i anledn. af Konungens Propos. af R. St:r vidtagen, kommer Svea HofRätt att dömma sex fattiga qvinnor till landsför - 208 De» i Februari. visning, hvilket ännu icke skett derföre alt man velat afvakta R. Stms beslut i frågan. Hvad beträffar Domprosten Brings skrifvelse-förslag, ber jag att den värde talare, som förordat detsamma, behagade något närmare eftertänka, att det af sin egen uphofsman blifvit föga förfäkladt.
Sedan Ridderskapet och Adeln, uppå Hans Excellence Herr Gr ef vens och LandtMarskalkens proposition, ansett de emot Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets förevarande Utlåtande gjorde anmärkningar icke böra föranleda till detsammas återremitterande, blef berörde Utlåtande af Ridderskapet och Adelil bifallit. Föredrogs å nyo och gillades StatsUtskottets den 11 sistlidne Februarii under N:o 63 afgifne, samt den 23 i samma månad, e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt Motion, angående fördelningen af den, vid Auctioner å confiscerade varor, utgående fattig-procent. Företogs lill pröfning Stats-Utskottets den 11 sisllidne Februarii under N:o 64 afgifne, och den 23 i samma månad, e. m. på bordel lagde, Utlåtande, i anledning af * Den 5 Mars e. 111. 283 väckt fråga om nedsättning i räntan å lån ur publika Cassör. Herr Rosenblaclj Bernhard: Under den form, som motionen blifvit väckt, medger jag att något afseende derå skäligen icke kan hafvas, och ber att få lägga ett skäl lill de, Utskottet begagnat, nemligen: att Motionens antagande skulle förorsaka ett ingrepp i ägande-rätten; men jag tror, att man, utan detta äfventyr, på en annan väg skulle kunna vinna Motionairens syftemål, och denna medelväg vore i min tanka en tillåtelse för de pu bl i ka Cassorne, att i Banken nedsätta sina inteckningar å fast Egendom emot erhållande af bestämda annuiteter. Derigenom skulle Cassorne slippa underhållandet af en dryg Betjening, då Banken uppbär räntorne, och Cassan icke behöfde större summa för dagen än den lätt kunde tillhandahållas. Banken kunde deremot tillåta gäldenärerne att erlägga 7 procent af ursprungliga skulden årligen, hvaraf beräknades såsom ränta och resten gick i afbetalning på kapitalet, och således gäldenärerne, mot endast en ökad uppoffring af 1 proc. om året, efter omkring 3o år blifva fria frun sin skuld.
Hvad mildheten uti lista §111 5:te cap. Missg.-btn, sållin som den förändrad lyder enligl K. förordn. af den 3o Maj i835, angår, så sammanfaller den helt och hållet deruti, att de förbrytelser, hvilka före denna förändring afoftanämda lagrum ansågos så obetydliga, att de endast borde lemnäs åt föraktet, nu kunna komma att bestraffas med 2ine, Sine, ja, måhända ända till 10 års fängelse. Nog ligger, jag vill icke sätta det i fråga, juridisk mildhet häruti, ehuru man måhända bör vara särdeles bevandrad uti lagstiftningen, vara fulldrucken af lagarnas anda, för alt kunna upptäcka den; mina ögon äro verkligen så profana, alt de ej kunna upptäcka annat än motsatsen. Jag kan af samma gilltiga skäl ej heller finna, alt utbytet af dödsstraffet uti 1734 års lag mot det i K. förordn. af den 3olde Maj 1835 fastställda straff af 10 års fängelse, kan anses härröra från en lagstiftning, som andas så särdeles mycken mildhet; ty att domina en menniska 10 år, att jag må såsäga, tillen lefvande graf, synes åtminstone mig grymmare än att på en gång göra slut på dess lidande. Jag anser uti min profanitet, dock förutsatt att möjligtvis anses begå ett crimen laisa; juslitiie, då jag vågar ingå uti lagfrågor, utan att vara jurist, att all den rättvisa, mildhet och värdighet, som för ofvannämnda lagrum vore önsklig, erhölles, om man bibeliölle usta §in 5ite cap. Missg.-bln oförändrad, sådan som den lyder uti 1734 års lag, men 4;de (jin samma cap., hvilken bestämmer villkoren för åtals anställande å brott mot nyssnämnda lagrum finge den förändrade lydelse, att ordet "i of” utbyttes mot ordet "befallning.” Jag är då öfvertygad, att inga förbrytelser mot detta lagrum åtalades, med mindre de vo - Den 4 November f. m. 87 ro af elen svåra beskaffenhet, att dödsstraffet vore välförtjent.
Revisorerne hafva anmält, hurusom det å 4-'de* Hufvudtiteln , till skrifmaterialier och expenser uppförde anslag af a,5oo R:dr icke ens funnits tillräckligt för Förvaltningens af Sjö-Ärendena och General-Adjutants-Expeditionens för Flottan behof, hvarföre expens-kostnaderne för Flottans Stationer måst anordnas å Stationernes anslag för underhåll och nybyggnad. Då, på sätt upplyst blifvit, nyssberörde anslag endast är för de begge förstnämnde auctorileterne afsedt, och utgifterne för skrifmaterialier och expenser vid Stationerne äfven tillförne af Flottans underhållsanslag utgått, anser Utskottet förenämnde anmärkning böra förfalla. § (Pag. ii7. Hvad vidkommer de gjorda anmärkningarne, i afseende å åtskillige utaf Förvaltningens af Sjö-Ärendenas expens-medels-anslag bestridde utgifter, så ehuru det ville synas, som åtskillige af desse utgifter äro af den beskaffenhet, att de icke bordt ega rum, finner likväl Utskottet dem icke vara af den betydenhet, att de till någon åtgärd å Rikets Ständers sida böra föranleda. § 122. Förkl. 420 Flvad Revisorerne anmärkt och hemställt, angående den olikhet i beräkning af vacance-månader, som vid Carlskrona Station eger rum, i jemförelse med förhållandet vid Flottans öfrige Stationer, anser Utskottet, vid det af Förvaltningen upplyste förhållande och då frågan om beräkningen af berörde vacance-månader är beroende på Kongl. Maj:ts pröfning, till någon åtgärd å Rikets Ständers sida icke föranleda. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 76. 45 § '23. Af Revisorerne är anmärkt, att, ehuru Kongl. Majit, genom Nådigt Bref den 22 Februari 1834, förordnat, alt de till Skeppsholms kyrkobyggnad i Slatsprojectet för berörde år uppförde, men af Kongl. Maj:t derifrån uteslutna 5,46o
Jag har redan tagit mig friheten fästa R. o. Adis upmärksamhet på det för alla zoologer välbekanta linn 7 April. faktiska förhållande, att en särdeles verksam orsak till sjukdomen utgöres af det stora antalet hundar i jemförelse med antalet hyndor. Man vet att hos de förstnämnde är böjelsen för det täcka könet, om jag så må uttrycka mig, af en ganska lidelsefull art. Angeläget år derföre att jemvigt återställes i det respektive hundoch hynd-antalet. Dräp en hop af de förra, nog får man tillräckligt af de sednare. Så har man, om än ej fullkomligt förebyggt, dock i betydlig mån motverkat den fasansvärda sjukdomens vidare utspridande. När det för alla måste vara tydligt, att genom en beskattning hundarnes antal bringas till att småningom minskas, så måste det väl äfven vara skäl att förmoda, det de återstående, som alla äro belagde med skatt och som hafva sina egare, skola komma i åtnjutande af ordentlig omvårdnad och skötsel, hvartill hörer att föé dem utses passande förbindelser inom sitt slägte, hvaraf åter blifver en följd att sjukdomen derigenom, så långt sig göra låter, kommer att förebyggas. Jag tror således att det är i mensklighetens interesse, som man förordar en sådan beskattning, och att man gör orätt i att antaga att det sker af hat till hundkreaturet. Sjelf inser jag till fullo detta trogna djurs värde, och anser mig icke vara mindre hundvän för det jag vill ordna och skattlägga dessa djurs existens, öfvertygad att det är bättre att hafva ett färre antal väl vårdade, än en stor mängd hardt när i vildhetstillstånd.
elfvarnes vattensystemer må flottas, öfver hvilken föreskrift förut angifne besvär nu hos kongl. kolleginm anföras. Vid de i fråga varande besvär sskrifternas genomläsande finner man, att klagandena i fråga om obehöfligheten för fiskeriernas vård af den öfverklagade föreskriftens utfärdande egentligen icke anfört några andra skäl, än de som förut blifvit andragna vid ärendets förra handläggning hos kongl. kammarkollegium och Kongl. Maj: t och hvilka förut i 2: ne särskilda utlåtanden blifvit af mig belysta och ve-• • derlagda *. Ofverflödigt kunde der för visserligen vara, att * Dessa tvänne utlåtanden anse vi oss böra för fullständighetens skull meddela, ehuru de icke egentligen innehålla annat än hvdd förf. här of van upprepar. Det första af dessa hans utlåtanden förefinnes intaget i kammarkollegiums utslag af den 12 sept. 1872 och lyder som följer;
Då ibland Stadens handels-cfass under sednare åren få gjordt cession, synes sådant bevisa att handeln i denna Stad är af en skäligen god beskaffenhet. Angående tillförseln af varor åberopas hvad förra Berättelsen innehåller. Likaså angående prohibitiva författningar. Några odlingar af större omfång hafva icke blifvit företagna, meli jorden cultiveras väl och smärre odlingar fortsättas med fördel. En del af Tomtjorden är utarrenderad eller öfverlåten på hälftenbruk. Att jordpossessioner inom Stadens område anses fördelaktige kan slutas deraf) att flere Bönder inköpt fastigheter i Staden. / Om allmänna undervisningen åberopas hvad förra Berättelsen innehåller; äfvensom angående sjukvården. Ett nytt fattighus har under sista qvinqvennium vid Ekehy-dam blifvit upnbygdt, der de minst arbets-förmögue och fattighjon njuta skötsel och penn ingeunderstöd. Antalet af fattighjon, som nu der vistas är 18, fatlftförsörjnings-bidraget utgör omkring i,5oo R:dr banco årligen. Det utgår af jord, näringar och löner efter bestämde grunder. Utom denna fattigförsöi jnings-anstalt äger Bergslagen ett serskildt sjukhus äfvensom en serskild fattigförsörjning för Bergslagens arbetare. Ordinarie räntan, hvilken åtföljer Bergsmansjorden, består, såsom uti sista Berättelsen är vordet uppgifvet, uti skyldigheten att hålla hästar och folk för Silfver-Verkets drjft. Dessa prccstationer utgöra efter ett medium för sista fem åren 4>°9° R:dr årligen Bland diverse onera och besvär upptages äfvenledes uti Tabellen: dieknepengar 20 R:dr, Lazarettsmedel 170 R:dr och Riksdagsmanna-arfvode 200 R:dr. Till bestridande af Stadens allmänna utgifter, såsom Tjenstemännens aflöning och pnblike Byggnaders, Broars och vägars underhåll m m. äro åtskilige förmåner till Stads-Cassan anslagne; nemi.
Frih.Sack; Fullm. Frih. Stael von Holstein, Otto Wilhelm; 5io. Hr Drakenhjelm; Fullm. Gr. Sparre, Gustaf Adolph; 2219. „ Rothoff, Birger Fredrik; 23o5. „ von Sydow, Axel Reinhold. Allmänna Besvärsoch OecouomiUtskottet: 5i. Gr. Posse, Arvid; 92. „ Horn af Åminne, Claes Fredrik; Den 4 Februarii f. m. 35 N:o n7. Gr. von Stedingk; Fullm. Frih. Cederström» Jacob; — 126. 5? vojt Platen, Baltzar Julius Ernst; — 44- Frih.Wrede, Fabian Jacob: 114. 55 Hummerhjelm; Fullia. Hr von Wahrendorff, Martin; — 21 5. Hr Ramsay, Otto Johan Henrik; — 456. Aminoff, Johan Fredrik; — ,579- 55 Lindencrona; Fullia. Hr Gyllenhaal, Carl Henrik; — 2248. 55 af Forsell, Carl Gustaf; — 2255. 55 af Pontin, Magnus Martin; 2279. 55 af Tannström, Nils Magnus. Expeditions-Utskottet: — 133. Gr. Snoilsky, Nils; — 1612. Hr Grundelstjerna, Axel Wilhelm; 2195. »> Edelstam, Fabian. Riddar hus-Utskottet: — 106. Gr. Strömfelt, Hans Fredrik; — 155. Frih.Stael von Holstein, Fabian Wilhelm; — .83. ?» von Albedyhl, Carl Gustaf; — 272. 55 Hermelin, Carl Samuel; — 776. Hr Gyllenhammar, Axel Fredrik; — 844- 55 Tigerklou; Fullm. Frih. von Friesendorff, August; — io55. 55 Bråkenhjelm, Pehr Reinhold; — ,598. 55 Svedenborg, Carl Gustaf; — 1789. 55 Ridderhjerta; Fullm. Gr.
Om din broder varder fattig, och säljer dig sina ägor, och hans näste skyldman kommer till honom, och vill lösat, så skall han lösa det hans broder sålt hafver. Om någor vore, som ingen lösare hafver, och kan med sine hand så mycket åstadkomma, att han löser en del; Då skall man räkna åratalet sedan han såldet, och hvad igenstår, gifve honom, som köpt hafver, att han må komma till sina ägor igen. Om hans hand icke kan finna så mycket, att han kan få någon del igen, så skall det, som han sålt hafver, vara i köparens händer intill klangåret; då skall det vara ute, och han komme till sina ägor igen. Ho som säljer bort ett boningahus innan stadsmuren, han hafver ett helt års frist till att lösa det igen; det skall vara tiden, innan hvilken han det lösa må. Om han icke löser det förra än hela året ute är, så skall köparen behålla det evinnerliga, och hans efterkommande; och skall icke löst utgå i klangårena. Men är det ett hus i sådana by, der ingen mur om är, det skall man räkna lika med markene i landena; och skall varda löst, och i klangårena fritt utgå. De Leviters städer, och husen i städerna, der deras ägor inne äro, måga alltid löste varda. Den som något löser ifrå de Leviter, den skall gå derifrån i klangårena; vare sig hus eller stad, som han besutit hafver; förty husen uti de Leviters städer äro deras ägor ibland Israels barn. Men markena för deras städer skall man icke sälja; förty det är deras egendom evinnerliga. Om din broder varder fattig, och afsigkommer när dig, så skall du taga honom till dig, såsom en främling eller husman, att han må lefva när dig. Och du skall icke taga ocker af honom, eller vinning; utan skall frukta din Gud, att din broder må lefva bredevid dig. Ty du skall icke få honom dina penningar på ocker, och icke utfå din spis på fördel. Ty jag är Herren edar Gud, den eder utur Egypti land fört hafver, att jag skulle gifva eder det landet Canaan, och vara edar Gud.