Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men när vanor fa fortfara i många år, och en förändring stöter beqvärnligheten hos de personer, som handlägga saken i sista handen, blir allting svårt. K. M:s Bef:h:des åtgärder hafva i detta afseende mött många svårigheter , och då i följd häraf ingen verkställighet kunde påräknas utan der en mer än vanlig drift gjort sig gällande, finner jag för min del en påminnelse ganska ändamålsenlig och tillstyrker bifall tili betänk. Hr Tham, Wolrath: Jag vill icke motsätta mig hvarken bifall eller återremiss af betänk.; men då här blifvit sagdt, att åtskilliga provinser finnas, der Konungens bud uti nu ifrågavar. hänseende ej efterlefvas, anser jag mig skyldig upplysa, att Skaraborgs län icke är bland dessas antal. Der har den anbefallda regleringen redan gått för sig, och nuvar. landshöfd. har särskildt förbjudit kronobetjeningen att begagna sif» af extra brefpost, utom i yttersta nödfall. Jag har blott velat tillkännagifva detta, på det icke alla måtte skäras öfver en kam. Hr D anckwardt: I anledn. af Frih. Palmstjernas yttrande hemställer jag, om icke det ändamål, han söker, på riktigare väg vinnes genom ansökningar hos K. M:s Bef:h;de, än genom ett beslut af B. St. att ånyo ingå till K. M. med samma skrifvelse som förut, sedan K. M. redan fästat allt möjligt afseende å R. St:s framställning. Frih. Palmstjerna har sagt, att kronobrefbäringen på vissa ställen skall vara betungande; men detta är en helt annan fråga än den, hvarom Utsklns förslag handlar och hvilken endast angår en reglering till brefbäringens fullgörande på bestämda dagar, tvenne gånger i veckan; ty hvad beträffar en ny reglering, grundad derpå, att flera hemman kunde behöfva anslås till biträde åt dem, som nu bestrida kronobrefbäringen, finnas föreskrifter derom i andra K. bref, men icke i det af Utsk:n omtalade af år i83o. Frih. Palmstjerna:
Herr Laron och Landtmarskalken an, säg bäst wara, at denna fräga singe hwila, ätmindstone til desi Constitutions-ärendet wore af - Den 5 Iunik. 5iS Mänga tycktes häruti instämma. Hans Excellens Herr Grefwe ^ nell tNiei8t«r, Oas8, gjorde den reservation, atom Armeens Pensions-Catza singe en serskild §. i Constitutionen, Amiralitets Krigsmans - CaHan äfwen mätte deruti uptagas. Herr Laron och Landtmarskalken. Denna fräga torde naturligast afgöras i sammanhang med frägan om Armeens Pensions-Catza. Friherre von Llatsn anhöll widare om underrättelse, huruwida den af honom wäckta sräga om Conscriptionen, om den företages efter Constitutionen, likafullt kunde afgöras med sams ma kraft och werkan, som om den förut hade warit företagen, emedan om detta wilkor ej i förwäg wore försäkradt och denna fräga efterst företoges skulle den ej mer äga rättighet, at säsom en Constitutions-sak anses, et yrkande hwarifrän Friherre von kloten ej kunde sig begifwa. Herr L^ron och Landtmarskalken yttrade sig anse tjenligast, at den af Grefwe clolk körner gjorde proposition härutinnan singe tjena til rättesnöre. Ropades Ia. Sluteljgen förfrägade sig Herr L^ron och Landtmarskalken, om Ridderskapet och Adeln ansäge för sig nödigt, at i morgon Söndag äter församlas in Neno til öfwerlgggning om Constitutionen. Ro - 6V Den 3 Iunik. RopaLeS: k?ej, hwarefter Herr Laron och Landtmarskalken ytterst fragade om Ridderffapet sch Adeln behagade ater sammanträda kl. 8 Måndagsmorgonen, i den redan stadgade föresatts, att ej atffiljas förr än det wigttga Constitutions-arendet wore afgjordt. Ropades Ja.
SftajitS ocb kronans tjenf, el* ler inom Den Slaf, b^arå tillgång dr. flfunDa ©ocfnemdnnen ett förre antal, ätt gent, mare Deni ej förment, att från annan ©ocfen tillfalla Defutnc perfotter af Den Slaf, b^nra tillgång inom ©ocfnen fafnaS. §. sa. <2Silja flere ©ocfttar inom Stt förre eller Smänne minDre ^3aforat förena ftg om Stt 53ereDtiingS*Sommitté, mare fåDattt tillåtet; Docf bör ttDig unDer* rdttelfe baroni meDDelaS ©fattfrifmaren, ocb en fåDan Committé lifmäl ej be* få af flere, än ©ju perfoner. SnDaf i Det fall, font bär upptages, må S3e* rcDningS*Sommicté funna utom ©ocfnen eller fkforatet fantmantrdDa. §• 57. ©fulle görfamltngett utan ontröfning ej funna förenäs om SeDamöter, attfalles af De närmaranöe orDentligt mal, bmarmiD röferne berdfnaS efter för* ttteDlaDe bammantalet ocb SorDegaren fjelf röfar, ont ban ej genom färfilD öfmercnSfomtnelfe ftn rätt till ilboen upplåtit. §. 58. finnes icfe i en ©ocfen, utom ^3afor, §pra fåDatte perfoner, forn funna mdljaS till ScDatnöter i 33erebmngS*Sotnmit;é, mare ©ocfnen förbunDen att förena ftg meD en ndfgrdnfanDe, belf inom famina ^aforat, till gemenfamt mal af SeDamöter, b»8fet Då förrättas t
Jag skulle således vilja föreslå, alt Banken icke annorlunda biträdde Statsverket med bekostande af jernvägsbyggnaderna, än att för 5 millioner deltaga i det större lån, sorn kommer att uppgöras, och dessa millioner utginge i den mohn blifvande banko-vinsten för åren 1863, 64 och 65 inflyta. Det kan visserligen sägas att det är staten som rår om Banken, och att staten således äfven har rättighet att disponera öfver dess vinster, men det är icke rätt att sammanblanda Statsverkets och Bankens alTärer. Vi hafva under en föreg:de period af vår finanshistoria sett, hvartill en sådan sammanblandning ledt, och jag vill icke med min röst bidraga till beträdande af en bana, möjligen förande till samma olyckliga resultater som så många gånger förut. Men på det af mig föreslagna sätt skulle alla de ändamål, som sökas, stå att erhålla. l:o finge Banken sin grundfond ökad till önskadt belopp; 2:o finge staten från Banken det bidrag till jernvägarne, som blifvit påräknadt; 3:o finge Banken ökad tillgång på obligationer, att, i händelse af behof, användas; och 4:o undveke man derigenom all inblandning af statens affärer med Bankens. Om R. o. Ad. skulle godkänna dessa mina åsigter, tror jag, att man utan återremiss nu genast skulle kunna fatta beslut i ämnet, sålunda att man godkände 44:de punkten, och gåfve den 45:te följande lydelse: »Af redan influten vinst deltager Banken med ett belopp af 5 millioner i det utländska lån, som kommer att upptagas för bestridande af de vid denna riksdag beslutade jernvägsbyggnader, att utgå under åren 1863, 1864 och 1865, i den mohn blifvande bankovinst inflyter.» Och får jag vördsamt anhålla om Hr Gr:s o. Landtm:» propos. på detta mitt förslag. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Lika med den siste värde talaren, finner jag det nära nog omöjligt att yttra sig öfver 44:de punkten, utan att äfven ingå på den 45:te.
Beredn. komme att försvinna, sålunda föreslagit, att detta verk icke vidare måtte upptagas bland dem, hvilkas prot., enligt 4 morn. 2 § Tryckfr.förordn , få till tryckning utbekommas; så och dä R. o. Ad. beslöt, att Allm. Beredn. bör bibehållas, hade jemväl den föreslagna ändringen i Tryckfr.förordn. bort förfalla, hvilket dock icke blifvit beslutadt. I öfverensstämmelse med dessa anmärkn:r torde prot.utdr. få rättas. Jt. o. Ad. beslöt, att i 6 § Reg.F. skulle i stället för: ”ett för handeln och näringarna” sattas: ”en för Departementet för handeln och näringarna,” och att i stället för: ”ett lör kameraloch drätselverken” skulle sättas: ”en för Departementet för kameraloch drätselverken;” hvarjemte i 4 mom. af 2 § Tryckfr.förordn. skulle införas orden ”Allm. Beredn.” emellan orden ”Revisionen” och ”Öfver.” Sedan dessa rättelser i prot.utdr. blifvit införda, upplästes det till justering och godkändes. Ånyo föredrogs K. M:s d. 9 dennes f. r\ på bordet lagda nåd. propos., ang:de medel för undsättningar vid inträffande svårare missväxter. Gr. Frölich, Da v.: Den nu upplästa K. propos:n innehåller en sådan mängd vigtiga principfrågor, att det må tillåtas mig att deröfver yttra några meningar. Jag får då först i allmänhet erinra, hurusom sättet för propos:ns uppställning är så valdt, att ordeD finnas så försigtigt lagda och m ed sådant afseende å de särskilda opinionerna, att man svårligen kan göra sig reda för, hvad Regeringen sjelf egentligen vill.
Fullmäktig, som i sak, den honom betrodd är, svikligen går hufvudmannens vederpart tillhanda, vare sig med skrifts uppsättande eller med råd eller skäl, eller eljest, till hufvudmannens skada, främjar sin eller andras nytta; dömes till straffarbete från och med två månader till och med två år. Begår syssloman, vid annat uppdrags utförande, trolöshet mot lnifvudmannen, straffes efter 23 §. § 35. Far man med spådom, signeri eller annan vidskepelse, att dermed bedrägeri olva eller vinning sig förskaffa; bote från och med lein till och med etthundra Riksdaler. Varder någon andra gången eller oftare dermed beträdd, må till straff arbete från och med två månader till och med ett får dömas. Kongl. Maj.ts Nåd. Sätter någon olofligen å tillverkning, sorn till salu hålles, annans marke än rätte tillverkarens, straffes med böter från och meif, fem till och med etthundra Riksdaler.Vid synnerligen försvårande omständigheter må till straffarbete från och med två månader till och med ett år dömas. § 37. Låter man ej så lysa fynd eller hittegods, som i lag stadgadt är, höte lill högst dubbla värdet af det hittade, dock ej under fem Riksdaler. Förtiger man fynd eller hittegods, då egaren eller annan dertill berättigad sig anmäler eller eljest tillkännagifver; straffes som -i 23 § skils. § 38. Den som, sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, olofligen bryter eller öppnar annans förseglade bref eller handling, eller annat, som honom enskildt angår och med försegling eller på annat sätt tillslutet är; dömes till straffarbete från och med två månader till och med två år. Sker det eljest med vilja, utan ondt uppsåt, vare straffet böter från och med fem till och med etthundra Riksdaler. Tager någon olofligen från posten ut annans bref och det uppsåtligen förstör eller undanhåller, vare lag samma. Om olofligt tillgrepp utur bref eller andra förvarings-persedlar är serskildt stadgadt. § 39.
Att nuvarande innehafvarne af kyrkohemmanen, vare sig på grund af arrendekoutrakt, städjobref af kyrkoföreståndare, eller i följd af köp utaf förutvarande innehafvare elier åbo och i mantalseller skattskrifningslängden såsom åboer skrifne, skola ega rätt att framför andra å sina innehafvande hemman, emot erläggande städja, erhålla städjobref. 4:0. Att bestämmandet af den i lista punkten omnämnda årliga afgift för hvarje uppskattad qvadratref af inegorymden bör, i närvaro af såväl Pastor eller dess ombud, som åboen, verkställas af särskildt förordnad landtmätare jemte å ömse sidor utsedde gode män, hvarvid ersättningen till förrättningsmännen bör af åboen bekostas. o:o. Att vid denna taxeringsförrättuing äfven bör tagas i betraktande de utskylder eller naturaprestationer till Kronan, som, efter hvad jordeböckerna utvisa, af hvarje särskildt hemman utgöras, så att i detta afseende tyngre beskattade hemman må i förhållande till kronoskatten njuta lindring i den årliga afgiften till kyrkan. Anhålles om remiss af denna' min motion till vederbörligt Utskott. Stockholm den 30 November 1862. Göran Hammar. Återkallad af motionären. Af Herr Sv* Trägårdh! Angående förhöjning i Regements-och Sqvadronshäslläkares löneförmåner. Af Statens alla tjenstemän finnas få, som äro så vanlottade, som de vid landets kavalleri-regementen anställda Veterinär-läkare. Desse tjenstemän, som efter en ganska dyr, minst fyraårig kurs, erhålla plats vid ett kavalleri-regemente, uppbära såsom lön från 385 till 480 R:dr R:mt om året, men äro skyldige att för denna summa hålla sig uniform och ligga i ständig garnisonstjenstgöring vid värfvade kavalleriet, göra resor för besigtningar af hästar vid remontoch ådermöten, till befälsmöten med indelta kavalleriet, och att än vidare egna sin tid åt skötseln af regementshästar, då dessa äro på roten, i läger och fält.
Af Herr SaiädOgTGO, 0. E., angående statsbidrag till förbättring af Uddevalla hamn. Då den jernväg, som för närvarande är under anläggning från Statens vestra stambana vid Herrljunga öfver Håkantorp och Wenersborg till Uddevalla, snart blifver färdig samt, i följd deraf, en större rörelse vid denna jernvägs slutpunkt, Uddevalla, är att förvänta, så är ock nödigt, att den dervarande hamn till djup och beqvämlighet vinner den förbättring, som öfverensstämmer med nutidens fordringar. I sådant ändamål har Chefen för vestra vägoch vattenbyggnads-distriktet Herr Majoren och Riddaren D. W. Lilliehöök, efter verkställd undersökning, uppgjort plan och kostnadsförslag till hamnens förbättring, uppgående detta sednare till Etthundra Aderton Tusen Sexhundra Fyratiosex Riksdaler Riksmynt. Som emellertid Uddevalla kommun har uti förutnämnda jernvägsföretag tecknat aktier för det betydliga belopp af Femhundra Tusen Riksdaler Riksmynt, samt dessutom under de sednare åren bekostat anläggning af gasverk, ny skolhusbyggnad och omläggning af stadens alla gator och torg, samt således icke kan af egna tillgångar bekosta ifrågavarande hamnförbättring, hafva hos Kongl. Majit stadsfullmägtige gjort underdånig ansökning om nådig Proposition till Rikets Ständer om anslag och lån till detta företag. Styrelsen för vägoch vattenbyggnader, som granskat uppgjorda planen och kostnadsförslaget, har uti infordradt underdånigt utlåtande förklarat sig anse detta arbete vara af den vigt och allmänna nytta, att bemälde Styrelse uppfört det j första klassen af de företag, hvilka böra med allmänna medel understödjas. Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
Poslhemmaaen hafva också till följd häraf, blifvit befriade från berörda onus emot fullgörande af deras urgamla onera; men derigenom bar, åtminstone inom min hemort, skjutsbördan icke blifvit lyftad från jordbruket, utan hvad den ene blifvit qvitt, emot ersättning, har den andra fått vidkännas, utan alt någon särskild godtgörelse derföre kommit honom till del. Delta bar låtit sig göra derigenom, alt det pnsthemmanen förut åliggande skjutsningsbesväret helt enkelt blifvit ölverflyttailt på gästgifverioch reservskjutsskyldige hemmanen; och genom denna åtgärd halva de för ändamålet anvisade medlen ock Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 455. kunnat besparas. Åtgärden har emellertid förorsakat en ännu större orättvisa och orimlighet, än den, som beträffande skjutsningsbesväret förut egt rum; en orättvisa, som är destomer i ögonen fallande, som den för resande i allmänhet består egeln, af högst en mils färd på Ij timma, blifvit betydligt utsträckt angåencc .^intransporten, oaktadt denna är långt ifrån den lättaste skjutsbördan hvarken i utseende på åkdon eller lass. I följd häraf hafva alla de skjutsskyldige hemmanen, hviska fått ett sådant ökadt skjutsningsbesvär sig pålagdl, äfven fått betydliga utgifter; utgifter, sota vfil knappast kunna stå tillsammans med Svenska folkets urgamla rätt, alt sig sjelf beskatta, och som således väl icke heller kunna försvaras från annan synpunkt, ån från eu oriktig uppfattning af rätta meningen med Rikets Ständers beslut i ämnet, hvilken, enligt min uppfattning, var ali i någon mån låtta, icke alls att göra skjutsbördan ännu tungare än hvad den förut varit. Med anledning af dessa omständigheter, och då jag har all anledning förmoda del Rikets nu församlade
Med stöd af ofvan anförde faktiska förhållanden och enär jag, på grund af 1626 års Riddarhus-ordnings 7 §, icke kan till - 14 Riddarhus-Utskottets Utlåtande X 4. erkänna den nu befintliga starataflan öfver ätten JU 1 Lilliehöök af Fårdala någon gilltighet, så länge såsom stamfader för ätten står upptagen Brynte Bertilsson, åt hvilken samma stamtafla icke tillerkänner annan Riks-Båds-värdighet än den i en likpredikan honom tilldelade, då likväl en bevisning om denna värdighet hos stamfadern är ett oeftergiflig! vilkor för ättens J/l 1 tillvaro; och jag derjemte — utan att till besvarande upptaga frågan om denna stamtaflans oriktighet bör tillskrifvas ett misstag eller en okunnighet om nödvändigheten af Svea Rikes Råds-värdigheten hos ättens stamfader, eller om icke snarare deu omständigheten, att Fårdalaoch Gälareds-grenarne sammanhängde 2:ne generationer längre än slägtens öfrige grenar (se bil.), mera inverkat på utarbetaren af tabellerne — icke kan, i likhet med majoriteten inom Utskottet, hemta ett hufvudsakligt stöd för afslag å Herr Aureps ifrågavarande motion ur »Ridd. o. Adelns, på hemställan af Rid»darhus-deputationen, den 4 Maj 1765 fattade beslut, hvarigenom »jemväl bland annat likpredikningar och personalier förklcras kimma tjena till mycken hjelpreda vid genealogiernes upprättande,» på grund af hvilket beslut Utskottet förmenar det Ridd. o. Adeln tillerkänt den i en öfver Carl Maguus Lilliehöök af Fårdala 1731 i Sköfde hållen likpredikan, Brynte Bertilsson tillagda Riks-Rådsvärdighet så- mycken bevisande kraft, alt genealogiske tabellernes utarbetare på grund häraf uppfört meranämnde Brynte Bertilsson som stamfader för ätten J1 1 Lilliehöök af Fårdala; — utan jag fastmera anser ett dylikt omnämnande i en likpredikan icke vara den bevisning som afses i 1626 års Riddarhus ordning, hvars 7 § måste, enligt mitt förmenande, ännu i dag ega kraft af lag, då tvist uppstår om ätter, som på grund af samma S tillkommit; börande, efter min tanke, Utskottet, icke allenast hafva tagit kännedom om ofvannämnde likpredikan utan äfven egnat någon uppmärksamhet åt de flere öfrige likpredikningar som finnas både före och efter 1731 öfver medlemmar af Lilliehöökska slägten, och af hvilka ingen af dem jag haft tillfälle att se, tillerkänner Brynte Berthilsson denna höga värdighet; — så synes mig af alla dessa skäl 12 och 21 §§ af Riksdags-orduingen, jemförda med §§ 3, 5 och 7 mom. 7 §.
Ilvad åter beträffar afiöningen för den till vaktgöring och uppassning hos Riksstånden och Utskotten anställde vaktbetjening, så och med stöd af de skäl, sorn under flera föregångne riksdagar i afseende på enahanda aflöning gjort sig gällande samt föranledt Rikets Ständers då fattade beslut, enligt hvilka vedergällningen för nyssbemälde betjening redan vid riksdagarnes början blifvit fastställd att utgå med samma belopp, som nu föreslagits, får Utskottet jemväl tillstyrka bifall till Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns härom afgifne förslag och alltså äfvenledes hemställa, att dagtraktamentet för de hos Riks-stånden och Utskotten under denna riksdag anställda vaktbetjenter må bestämmas till ett belopp af En Riksdaler Sexton Skilling för hvar och en af dem samt efter hvarje månads slut få utbetalas. Beträffande tiden för beräknandet af samtlige här omförmälde aflönings-förskott och dagtraktamenten för Kanslioch Vaktbetjeningen vid denna riksdag, får Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad föreslaget blifvit, slutligen tillstyrka, att dessa förskott och traktamenten må utgå och beräknas från och med den dag, vederbörande i tjenstgöring inträdt; Och skall Utskottet, för bestämmandet af den tid, då meranämnde aflöning kommer att upphöra, äfvensom för afgörandet af öfriga med denna aflönings utbetalning gemenskap egande frågor, göra erforderlige framställningar i sammanhang med det förslag angående aflöningens slutliga fastställande, som det åligger Utskottet att före riksdagens slut uppgöra och Rikets Ständer underställa. Stockholm den 24 December 1850. STOCKHOLM, F. d. Schultze’s Boktryckeri, 1850. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj ds nådiga skrifvelse, angående medels anvisande till fortsättning af fäslningsbyggnaderne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona under nästkommande år. (U. A.)
Friherre konenbsne, 8c bering, pch Friherre L^IIenstierna, Lric, conkormerLäc sig med Herr kotblieb. Grefwe körner, ^6oIpb Loran. Sä wida Högloft. Ridderstapet och Adeln, sturle finna mera tjenligt, at bibehälla det hirtils wanliga bruket, stall jag wihr ej wara den, som genom enträgna inwändningar uppehåller tiden, men jag får hemställa om dec icke i sjelfwa werket ar angenämare, at wara wald til Ordförande i et Utstött af sina medbröder, än at blifwa der endast til följe af en äldre nummer innom Ståndet. Jag stulle wilja fraga, om en hög födsel alkid kan anses såsom en borgen för skicklighet, och om icke, sä lange den nu gällande principen följes, Lleckorerno altid stola möta swärigheter wid walet af UtstöttsLedamöter. Om wåler af Ordförande stulle öf. werlemnas at Ledamökerne i Utstottet sjelfwe, förlorar Ridderstapet och Adeln derigenom ingen rättighet, men det ar at förmoda, at mera ordning i ärenderne winnes. En redlig och kunnig man, är säfom sadan möjligen berättigad, at waljas ril Sjette Bandet. Ut - 2lo Den 6 Mars. Utskotts Ledamot, men han ar derföre icke altid skicklig at wara ordförande. Dertil fordras drift, redlighet, kunskap och en färdighet i ärender och göromål, som ej alla utan öfning kunna aga. Och da Ledamöterne i et Urstott bast kanna hwarandra sjelfwe, wore derföre min önskan, ar walet af Ordförande dem updrogs. Herr 8trZ1e, Larl ^l3ANU8, conkormerkläs sig med Herr Grefwe kölner.'
Remitterades till Stats-Utskottet ett Memorial af Friherre Drufva, Thure, innefattande anmärkningar vid Stats-Utskottets den 23 sistlidne April återremitterade Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-regleringen under 8:de Hufvud-Titeln. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 22 nästlidne April aflåtne samt den 25 i samma månad på bordet lagde 2:ne serskildte Memorial, innefattande anmälan derom att, så väl i frågan om Talmäns Tafflarnes indragning, sorn angående Nummer-Lotteriets upphörande hafva inom Iiiks-Stånden 2 Stånd slädnät mot 2, fann Ridderskapet och Adeln för godt att öfverlemna båda dessa Frågor tilL det förstärkta Stats-Utskottets afgörande. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 22 sistledne April aflåtne, samt den 25 i samma månad förmiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande anmälan att i frågan huru vida, i händelse Herr Cantzli-Rådet och Riddaren Tannström emottager något Embete med lön på Kronans Stat, denna lön bör gå i beräkning under den honom tillagda Pension af 1500 R:d årligen eller icke, Två stånd slädnät emot Två; fann Ridderskapet och Adeln att enär Prest-Ståndet, enligt ankommit Protokolls-Utdrag af den 23 dennes, numera bifallit Ridderskapets och Adelns samt Bonde Ståndets beslut i denna del, eller att Herr Cantzli-Rådet Bihang till Riks-St, Prot, 1817—jSiS, Sami, N;r ij, 48. 37° Prof. Utilr. d. 2 Maji 1818’ Tannström oafkortad t må till godo njuta Pensionen, utan afseende å den lön på stat lian framdeles kan erhålla, frågan sålunda vöre afgjord, samt att Stats-Utskottets Memorial endast borde läggas till Handlingarne.
N;o i35 fattade beslut. Hr von Hartmansdorff: Au g.: Första gången föreslogs för detta ändamål i.öoo r:dr. Andra gången föreslog Utsk. 3,ooo r:dr, som beviljades. Nu pågår auctionen för tredje gången med 5,ooo r:dr. Mig synes det vara nog med de 3,ooo r:dr, som vi redan beviljat till detta ändamål, synnerligen som jag befarar att dessa 3,ooo r:dr snarare komma att användas till fattigvård, än till fiskeri. Jag anhåller således om afslag å BorgareSt:s inbjudning i denna fråga. Gr. Anckarsvärd, Garl Henr., förenade sig med Hr von Hartmansdorff. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag erinrar mig visserligen icke bestämdt i detta ögonblick, huruvida ändamålet med detta anslag endast var att uppmuntra fiskare af städernes innevånare. Var det så, så skall jag instämma med Hr von Hartmansdorff, men är det fråga om fiskerierna i allmänhet, så, särdeles med kännedom om denna i så många hänseenden vigtiga folknäring i Bohus län och de olika förhållanden hvarunder den tillkommit, samt dess vigt för vår handelsoch krigsmarin, skulle jag snarare vilja gå mycket längre i auctionen, än till dessa 5,ooo r:dr; men jag begagnar nu med mycket nöje tillfället att instämma i BorgareStts beslut, och jag anhåller om propos. till antagande af BorgareStts inbjudning, i händelse anslaget är afsedt för upphjelpande af fiskerierna i allmänhet, hvilket jag tror vara förhållandet. Gr. Anckarsvärd: Jag kan omöjligen inse hvar man skulle komma att stanna med så beskaffade auctionsanbud, som nu synas vara i fråga. Jag kan ej föreställa mig annat, än alt, då Ståndet redan ganska grundligt genom remiss och återremiss behandlat sjelfva frågan, Ståndet nu skulle finna sig befogadt att frånträda sitt beslut, blott på grund af en enkel inbjudning, som ej en gång är åtföljd af motiverna derför, och som svårligen här, ulan en långvarig discussion, torde kunna leda till något resultat.