Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svar på återremi s af Memorialet Nio 301 Voterings proposition Omröstnings resultat, dito dito 9 Tredje: dito dito 99999999*99 Svar pa återremiss , , j Voterings - propositioner 9 9 9 * 9 9 9 9 9 Omröstuings-reauiiai , Svar pä återremi.s af Memorialet N:o 301 1 anledning af skitjagtige beslut , , , , , Omröstnings-reöuitat, Fjerde: dito dito ,,,,,, Svar pa återremiss , , Voterings - propositioner 9 9 9 9 * 9 9 *9 Omröstnings-resultat, Svar på återremiss å Memorialet N:o30l Femte: dito dito *999999999 Svar på återremiss, , Voterings - proposi tioner 999*9*9*9 Omröstnings-resultat, Svar på återremiss å Memorialet Nio 301 1 anledning af skil jagtige beslut , , , , , Omröstnings-resultat, dito dito , Sjette: dito dito t»*»***»*** Svar pa återremiss, , cr 3_ Tq > o> yq 2 rq S rt c ir 2. ™ c Utlåtande, Betänkande Ci Riks-.Ståndens Beslut. iN:o Sid. Kidd. o. Adelö. l'resteStåndet, BorgareStandet. V 40 å. Sjette: Voterings - proposi tioner ))))}}) M Omröstnings-resultat, Sjunde: utgifterne derunder . Svar pä återremiss , , Åttonde: dito dito ,,,, » > » Svar pä återremiss , , Voterings - propositioner Omröstnings-resultat, Nionde: dito dito ,99,99999 Svar pä återremiss , Voterings - propositioner ,,,, .
N:o 76, angalo godtgörande af förskottsvis utbetaldte understöd, i anledn. af den sisth är i Christianstad inträffade eldsvåda, blef detta utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo BankoUtsbs d. 26 och 28 sisth Febr. på bordet lagda utlåt. N:o 24, i anledn. af K. M:s nåd propos., ang:de särskilda jemkningar tili det af K. M. och R. St. antagna mynt-system. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh., uppläste följande: Sedan R. St. vid sisth riksdag beslutat att myntenheten skulle fastställas till jndr silfver med benämning riksdaler, samt indelas i 48 sk. och hvarje sk. i 4 styfver, blef detta beslut af K. M. sanktioneradt. Genom samma besluts verkställande hade också visserligen en önskvärd och behöflig förenkling i vår penningeräkning lillvägabragts; men då K. M. i nåd. propos. till R. St. vid denna riksdag lillkännagifvit, att, vid de förberedande åtgärder som erfordrats för del nya myntsystemets fullständiga ordnande och tillämpning, sådana upplysningar vunnits, hvarigenom det kunde antagas att ett på decimalräkningen grundadt myntsystem hvarken åstadkomme betydliga kostnader eller företedde andra och större svårigheter, än som skulle uppkomma vid tillämpningen af förstnämnde myntsystem, helst om samtida verkställighet komme ali beredas åt förslaget om hemmansräntornas förenkling och nya jordeböckers upprättande, så hade K. M. funnit det vara lämpligare att förändringen af systemet för rikets mynt verkstäldes enligt decimal-syslemet. Enär sålunda den K. propos:n, med frånträdande af den förut antagne tolfräkningen, antagit 10-talsräkningen som grundval för myntsystemet, anser jag här icke vara fråga om en jemkning, såsom förslaget i K. propos:n benämnes, utan eli helt och hållet nytt sy - 24 Den 4 Mars f. ro. stein vara öfverlemnadt till R.
Ty åtta dar härefter, om inge ?zling konstigt händer, * åter till staden vid Seine n jag far — och när jag e ?z gång tillbaka vänder, det ligger, gosse, i gudarnes knän, som det står så poetiskt i Odyssén. Du rynkar på näsan? Ja, rimmet var dåligt, och det fast jag letat en timme tåligt! Nå, ser du, i fjor under expositionen, då fick för den sköna staden jag smak, och nu är för mig en afgjord sak att inte jag irifs i • » isregionen^. Jag gått här och vankat ett år nu jämt, och del, skall du tro, vardt ett tråkigt skämt. Det är så instängdt och trångt här hemma. De unga andarnes flod vill man dämma. Med samma lass, som från hundra ar, man kör sin fora i samma spår, och dumheten höjer helt käckt sin pa7ina på stigar, som tiden re ' n ryggen vändt, och tror, att hon ensam äger patent på allt det goda, sköna och sanna. Det retar mig, ser du, allt lillcputtsnack, det sticker i näsan för starkt af s / a bracque&gt;! Nej, hellre dit ut, der andarne tumla, der icke det blott i - » boc ' e / 1 * finns humla! Paris! Det är inte den trånga byn. Nog skattas där mycket åt nöjet och filar den, men där har man dock på lifvet och världen och mänskan den rätta point de vu ' en. » 1 » Säg, minns du, min vän, de svunna dagar, då nyss vi gläntat på lifvets dörr? Htir härligt det var! Och hvad jag beklagar, att inte du ar den samme som förr! Säg, minns du dc ?i skymmande aftonstunden på tu man hand ner i tLagerlundens, då du gifvit ut din första dikt, din ungdomssvärmande själabikt? Säg, minns du, hur då vi svuro hvaraudra, att sida vid sida vi skulle vandra till ära, rykte och odödlighet. min gamle vän hur höll du väl del? Ack nästa sommar var knappt förru / inen, då var du för alltid, så tycks det, försvunnen.
Carl Ersson yttrad anmärkn. anleda., i afseende på behandlingen af skedda auetionsanbud ä vissa lill Strömsholms kungsladugård och stuteri börande lagenheter; Den 27 November f. m. 491 N:o 17, ang:de SlaIsUlsk:s anmärka. i frågan om afskrifning af eli från handelsoell sjöfartsfonden lill Directionen öfver segelfarten mellan Venern och hafvet utbetalt lån; N:o 18, angille fullbordad granskning af de i Statsrådet förda protocoll; Stalssamt Allm. Be sv.- o. Ekon.-Utskotten: iN:o 12, i anledn. af väckta motioner om rättighet för Hernösands domkyrka att komma i åtnjutande af de 124 tunnor spanmål, som från Hernösands still årligen utgå till Upsala domkyrka ; N:o 13, i anledn. af vackt fråga om inrättande af en centralstyrelse, hvarunder Rikets consistoriel* samt presterskap och lärare vid läroverket! borde lyda; Lag-Utskottet: N:o 31, i anledn. af väckta motioner ang:de förändring i vissa delar af nu gällande lagsladgande om giftorätt och afsrätt samt morgongåfva och fördel; N:o 32, i anledn. af väckt motion om bestämmelse af viss tid, hvarifrån den i K. förordn. d. 13 Juni 1800 bestämda pre scriptionstid för fordringars utsökande räknas må ; N:o 33, i anledn. af väckt motion ang:de förändradt sätt för kyrkoböckers förande och skärpta conlroller i afseende på deras förvarande; N:o 34, i anledn. af väckt fråga om förtvdligande af de i lag och särskilda författningar innefattade bestämmelser, ang:de straffet för inbrottsstöld; N:o 35, i anledn. af väckt motion ang:de förklaring af 18 cap.
Att hon sjunger öfverlägset skickligt, är känd sak, och i att » spinna toner » är hon mas ta rinna. En noggrann kritik skulle kunna anmärka på mun-ställningen. som förträffligt praktisk, ej är lika jemn och vacker som t. ex. Trebellis eller Artots. Men skulle man ock kunna anmärk * mycket mycket mer. hvad betyder det, då man har att göra med en sångerska, som trots allt » lyser som. en stjeraa » tack vare denna sällsynta trollformel, om hvilken skalden sjunger: O föll uti ditt varma hjerta Eo gnista af den stråle blott, Som tänder fröjd, som väcker smärta, Blef snillets gudaskänk din lott! Då detta nedskrifves, har vår kgl. opera-scen ännu icke hunnit med någon * Haupt und Stats-action ». Repnser och intet annat än repriser! Detta må nu vara godt och viil, då repriserna tolkas så som » Romeo och Julia », » Mefistofeles », » Trubaduren ». Men ledsamma känslor väcker det — helst då man minnes bättre tider — vid åhörandet af t. ex. Friskvtten eller Den stumma. Den förra af dessa mästerdikter %&gt; » har af ålder varit hemsökt af debutanter. För några år sedan var den dock med Pyk, Arnoldson och Willman i särdeles god utrustning, men no! Debutant i Anna, debutant i Max och debutant i Xaspar. Dertill en otillräcklig Agatha och röstfattiga bipersoner! Det tyckes mig verkligen, att k. teaterdirektionen ej skulle vara allt för skrupulös, om sådana representationer gåfves till nedsatt pris, liksom under Edholmska tiden — riktigt nog — de klassiska sorgespelen. Oer man Weber debutanter och nvböijare, så församlar man personalens — hur skall jag säga — minst sköna stämmor åt Auber. Herrar Torsloic, Rundberg, Håkansson, Scllman och Strömberg i all ära, men icke ta de något pris i » bel canto ». Ut vara att fröknarna Strandberg och Karlsohn (Elvira) begge absolvcra sina skalor och drillar med fermeté, men partiet är tragiskt och sångerskorna hemma i opéra-comique.
Betyg och rekommendationer och peppar. Derpå rensas (i sardeller, kunna presteras. Lönepretentioner 250 hackas tillsammans med en half lök kr. Svar torde godhetsfullt sändas till och rökt fläsk och strös öfver köttet, » Höstterminen 1890 », Iduns byrå, hvarpå till sist saften af en half citron Stockholm. [1840] (Forts, å följ. sida.) ne jeune deraoiselle suédoise ayaut voyagé å 1 ' etranger pendant plutieurs années et qui parle couramment francais, allemand et anglais, s ' offre LEDIGA PLATSER. pendant les mois d ' été comme compagne de voyage ou interpréte. " S ' adresser a » X », Bédaction de Idun. PIKANT RÄTT AF KALFKÖTT. U Förmånlig Värdinnepiats. Såsom värdinna och för att öfvervaka ett hushåll önskas till den 15 maj ett bildadt, angenämt och framför allt i hushållet sparsamt fruntimmer. Moderlig, noggrann omvårdnad önskas för en f / 2 år gammal gosse. Svar åtföljdt af referenser jämte fotografi torde före den 30 d:s insändas till S. Gumaslii Annonsbyrå, märkt » Ung Enklfng ». (G. 15479) [1819] BARNSKÖTERSKA, villig, med godt lynne och fullkomligt hemmastadd att sköta små barn, får nu genast plats om svar inlemnas till » Thor », Iduns byrå. Stjälken skares i små stycken, och några skalade och finhackade bittermandlar, silas upp och lägges på en förut tillagad smördeg. En något mindre smördeg lägges ofvanpå och tryckes väl till vid kanterna, så att rabarbern blir täckt. Gräddas i ugn. När den svalnat, beströs den med socker och serveras med vaniljsås. von P. 10 gr. gelatin läggas i fyra matskedar kallt vatten och få stå en stund.
Ehuruväl de extra nådårs-förmåner, sorn icke sällan beviljas medellösa ecklesiastika tjenstemäns eiterlemnade enkor och barn vanligen äro långt ifrån att lemna någon de dermed i nåder hugnades framtid betryggande behållning, äro dock Rikets Ständer sällan besvärade af pensionsansökningar från det hållet, af det lättfuuna skälet, att huru väl förtjente än hädangångne prestmän kunna under lifstiden hafva varit af den eller de församlingar, inom hvilka de varit anställde, de dock endast undantagsvis hafva varit i tillfälle att inlägga någon sådan förtjenst af det allmänna, som kunde i någon mån rättfärdiga ett vädjande för deras efterlemnade familjer till nationens erkänsla. Men en sådan man var i lifstiden Prosten i Knutby och Taringe församlingar af Upsala erkestift, Magister Isak Mårten Winge, som kanske mera än någon annan Svensk man bidragit till folkundervisningens befrämjande i vårt land, både genom den mängd af goda och allmänt begagnade läroböcker för folkskolan, dem han af trycket utgifvit, och af hvilka många sett 3 å 4, och en ända till 13 nya upplagor, och genom de talrika, värdefulla uppsatser han skrifvit i nästan alla de till hans, den 6 Augusti 1857 timade, död utkomna årgångarne af den berömda tidskriften “Läsning för folket“, och hvilka sammanlagda med säkerhet fylla mera än fyra af denna tidskrifts årgångar, om än blott få af dem äro undertecknade med författarens signatur. En sådan den aflidnes berömliga verksamhet synes i en tid, som i så hög grad, som vår, nitälskar för folkupplysningen, högt påkalla representationens erkännande, och åtminstone böra kunna från nöd rädda hans åldriga enka och oförsörjda barn. Af närlagde bouppteckningstranssumt inhemtas, att boets tillgångar vid familjefadrens död voro långt ifrån att betäcka skulderna, hvilka dock genom tillskott af medel, som influtit för trenne i bouppteckningen inom linien upptagna lifassurauser lära hafva blifvit fullt godtgjorde. Återstår således för enkan och de fyra ogifta döttrarna endast det ringa öfverskott, som nådåren kunnat lemna, och hvilket är så obetydligt, att en ensam person deraf icke kan lifnäras.
— Men då åtskilliga motioner åsyfta ändring i de principer, på hvilka berörda nyligen utfärdade författning är byggd, får Utskottet redan på förhand tillkännagifva, att Utskottet ensamt af den anledning, att nu gällande lag i förevarande ämne är så ny och att det på den ekonomiska lagstiftningens område, i synnerhet i ämnen af större allmän omfattning och inverkan på medborgares enskilda ekonomiska ställning, icke kan vara nyttigt att experimentera medelst ständiga ombyten af grundsattser, innan ännu de förut antagna på ett öfvertygande sätt visat sina verkningar, icke anser sig kunna till något afseende anmäla de förslag, genom hvilka någon som helst rubbning af grunderna för den vid sistlidna riksdag utförda lagstiftning kunde åvägabringas; hvaraf ock blir en följd, att någon ändring i sådana bestämmelser, som utgöra nödvändiga konseqvenser af hufvudgrunderna i den nya författningen, icke kan af Utskottet tillstyrkas; och anser sig Utskottet härtill hafva så mycket mera skäl, som Utskottet af protokollet öfver den diskussion inom Hedervärda Bonde-Ståndet, hvilken uppstått vid remissen af de der väckta motioner, inhemtat, alt de Hesta ledamöterna af detta lith. litt /{. St. Prut. 185!) A 1860. 7 Sami. 2 Aid lä Uäft 1 2 Sammansatta Lagsamt Allm. Best).- o. Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 34. Stånd, från hvars sida förslaget till nu gällande stängselförfattning vid sistlidne riksdag mötte det mesta och egentliga motståndet, nu instämt i det yttrande, som dess vke Talman vid berörda remiss afgifvit, och hvilket Utskottet här tillåter sig att åberopa, helst deri blifvit uttryckte åsigter, som inom Utskottet gjort sig gällande och bestämt det slut, hvari Utskottet beträffande de liesta motionerna stadnat. Vice talmannen Ola Svensson har nemligen anfört: »Då inom ekonomiska lagstiftningens område författningar utkomma, byggda på andra principer, än de som hittills varit gällande, kan sådant svårligen ske utan olägenheter, likasom författningen gerna vill hafva sina brister.
Det är visserligen sant, att flere enskilde motionärer derom hafva anhållit, men Utsk. har i allmänhet följt den grundsats, att löneanslag till allmänna inrättningars embetsoch tjenstemän icke böra beviljas, då K. M. icke derom gjort någon framställning. Det blifver alltid svårt för Utsk. alt förr än någon undersökning derom är gjord pröfva, huruvida behof verkligen finnas, äfvensom å andra sidan denna undersökning icke kan af Utsk. verkställas. Den ene motionerar i vester den andre i öster, och jag hemställer, huruvida StatsUtsk. kan hafva någon riktig ledning för systemet i sin helhet, när sådane anslag, som det nu ifrågavar. icke af K. Om nu detta mål skulle till StatsUtsk. återremitteras, så hemställer jag, huruvida icke de öfriga punkterna borde i likhet dermed äfven återremitteras? Professor Reuterdahl och Biskop Hallström hafva häda väckt motioner i enahanda syftning som den, hvilken nu utgör föremål för R. o. Ad:s öfver - so Den 6 November f. m. läggning. Desse Hrrs yrkanden böra väl gälla lika mycket, som det af Professor Knös gjorda, och de böra väl följaktligen äfven återremitteras? Likväl anar det mig, att om så sker, blifver resultatet detsamma, ty det var icke i följd af något Utsk:s förhastande, utan först efter en ganska grundlig debatt, som slutet blef, hvad Utsk. äfven bar sagt, ”att då K. M. icke funnit sig böra innan erforderliga upplysningar och yttranden hunnit från vederbörande infordras, till afgörande företaga särskilda löneförhöjningsoell organisationsfrågor och dem till R. St. framställa, sä har Utsk. icke eller ansett lämpligt, att, vid detta förhållande, R. St. nu må ingå i pröfning af sådane förslag, i följd hvaraf Utsk. äfven afstyrker motionen”. Jag hemställer således om StatsUtsk. kan ändra sitt nu afgifna utlåt., och får tillika på dessa grunder yrka bifall till betänk. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag ber den siste värde tala ren äfvensom H.
Härförutom och pä de skäl Kyrkoherden Wennerström till stöd för sin motion anfört, får jag, obekymrad huruvida sådant skulle innefatta en på förhand uttalad förkastelse af det utarbetade och på Preste-Ståndets granskning beroende katekesförslaget, vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t måtte genom utlästa belöningar i nåder uppmuntra till författande af läroböcker i christendomen, tjenliga för den första undervisningen och så affättade, att utanläsning kan så vidt möjligt är undvikas.“ Häruti instämde Herrar Lovén, Selggren, Grenander, Sundblad och Ellberg samt Riksdagsmännen Joli. Magnus Lundahl från Skaraborgs, G. Nyqvist från Wermlands och Paulus Hedström från Vester-Norrlands län. Bill' tilt li. St l‘rol. i 859 <fc 1860. 8 Sami. 7 dä fl. 2 STOCKHOLM, tryckt hos G. e. ljunggeen, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Belänkande N:o 29. X:o 29. Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Febr. 18 G 0, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckte motioner, om att antingen användande af kroppslig aga vid undervisningen i de allmänna skolorna måtte alldeles förbjudas, eller ock att till § 53 af nu gällande Kongl. Stadga för Elementarläroverken i Riket en särskild straffbestämmelse må tilläggas för lärare, som sådan aga obehörigen utdelar.
Utnämnings bref för Riddare af Kongl. Serafimer-orden „ „ Kommendörer med Stora Korset af Kongl.' Svärds-orden „ „ „ af Kongl. Nordstjerne-orden „ „ „ af Kongl. Wasa-orden. „ „ Kommendörer af Kongl. Svärds-orden .1 „ „ „ af Kongl. ) Riddare af Konung (larl XJlI:s orden 50: — •I :) Riddare af Kongl Svärds-orden „ „ Riddare och Ledamöter af Kongl. Nordstjerne-orden af Kongl. Wasa-orden Fullmagter, Konstitutoria/er eller Förordnanden, hvarigenom embeten, tjenster, eller beställningar med verklig lön vid civila, militära, ecklesiastika, eller andra stater, af Kongl. Maj:t tillsättas, böra förses med stämpel af 6 R:dr samt dessutom lill belopp, motsvarande 5 procent å heia lönen, när den utnämnde första gången tillträder befattning med lön, men vid befordringar lill högre lön, blott å skilnaden mellan förra lönen och den, som erhålles. Då embete eller tjenst åtföljes af extra ordinarie inkomst eller sportler af ständig egenskap, böra äfven dessa uti löneberäkningen ingå. I detta fäll, eller då lönen är underkastad förändring, beräknas slämpelbeloppet efter medeltalet af de sista fem års, tjenslen åtföljande, löneförmåner, för hvilka det, på sätt i 8 § 14 mom. omlörmales, kan styrkas, att bevillning ef ter 2:dra artikeln blifvit erlagd. Härvid iakttages, att ackordsränta samt bästoch fouragemedel afräknas, så alt stämpel ålägges endest för den återstående löneinkomsten.
Medan de unga plantorna Pil på detta sätt ledo alla förödmjukelsens kval för den äran att få synas i sällskap med flickorna Lilja, var det inte stort bättre beställdt med de olyckliga föräldrarna själfva, fastän de buro sitt martyrskap med hjältemod, alldeles som en vacker kvinna med liktornar leende promenerar i sina allför trånga skodon. Adjunkten, som var en glad sällskapsbroder och tyckte om sin lilla toddy eller middagssupen, hade under familjernas sammanvaro under den första sommaren måst tillfredsställa sin syndiga lust efter våtvaror i en skrubb innanför köket, för att inte den stränge nykterhetsifraren och vännen tilläfventys skulle öfverraska honom och säga upp bekantskapen med familjen. Kommo några af adjunktens gamla toddyvänner, som han för höflighetens skull måste bjuda på ett glas, lästes dörren försiktigt och brickan sattes ned i det bortersta hörnet af rummet. Först därefter tordes adjunkten hälla i och hälsa de gamla vännerna välkomna. Men den som hade det bittraste lidandet att utstå, det var dock fru Pil, ty hon led inte blott som husmor i allmänhet, utan i synnerhet därför att hon var en svensk kvinna. Nu är det att märka, att öfverstinnan Lilja var norska till börden och i följd däraf ansåg det vara sin oafvisliga plikt att rätta alla cle fel, som vidlådde fru Pil i följd af nationaliteten. Dessa fel voro på förhand gifna, och fru Pil borde lätteligen förstå, att hon som svenskorna i allmänhet var slarfvig, opålitlig och fåfäng. Bara detta att aldrig kunna ha en tjänare mer än några veckor! Det var förvisso icke endast tjänarens fel. Det finns lyckligtvis kvinnor äfven inom den tjänande klassen, som inte kunna försona sig med slarf och oordning inom hemmet. Det gick för all del inte an att låta det se ut som ett röfvarnäste i skåp och garderober — där skulle vara minst lika fint som i själfva salongenSpjället i köksspisen skulle skötas rationellt, pannorna kokas ur, slaskhinken sköljas, sängkläderna vädras — ja, det var en hel liten vetenskap, som öfverstinnan höll föreläsningar i för den andäktigt lyssnande fru Lilja.
Hvad nu först angår den financiella frågan, huruvida det må vara enskilde associationer tillåtet att bilda sig till Bankrörelses bedrifvande och sålunda, på grund af sammanlagda capitaler eller den större credit, som den gemensamma ansvarigheten kan erbjuda, bispringa landets näringar och varu-omsättningen; så få de sammansatta Bancooch Lag-Utskotten, med tillkännagifvande, att de ansett sig icke tillkomma att nämnde fråga till prof - Bancooch Lag-Utskottens Betänkande, N:o i. 7 ning och bedömande upptaga, endast hänvisa till hvad Banco-Utskottet, lill hvars utredning den blifvit öfverlemnad , derom yttrat uti dess under N:o 39 ufgifne Betänkande, deri Utskottet uttalat den åsigt: ”att Privatbanker må bibehållas, emedan de, riktigt förvaltade, kunna i vissa delar, bättre än utgreningar af Riksbanken uppfylla landsorternas behof, hvartill dock hörer att dessa Banker äro ändamålsenligt organiserade, controllerade och till sedelstocken begränsade Öfrige här ofvan upptagne frågor hafva de förenade Utskotten förehaft till pröfning i ett sammanhang och meddela nu deröfver sitt utlåtande.
Dessa yrkanden, i hvilka flere af Bonde-ståndets ledamöter instämt, har Utskottet tagit i öfvervägande; och som deremot förekommer, att de nödiga kon trollerna öfver utmätningsförfattningarnes behöriga iakttagande ofelbart skulle försvåras ju mera ansvaret för utmätningar delades emellan flere personer; — att uödig noggrannhet vid behandlingen af utmätningsärender icke synes i allmänhet kunna påräknas hos enskilde till utmätningsförrättare valde personer, helst påföljden af ett lagstridigt förfarande ej kundo för dem blifva lika äfventyrlig som för tjenstemannen; — och att mycken oreda sannolikt skulle uppkomma derigenom, att flere utmätningsmän, af hvarandra oberoende, erhöllo särskilda uppdrag emot samma person; anser Utskottet sig ej kunna understödja omförmälte, vid nästföregående riksdagar jemväl väckta, men afslagna, yrkanden, utan hemställes vördsamligen, att desamma måtte lemnäs utan afseende. 2:o. Vidare har Sone Persson föreslagit »att Kronofogde och Magistrat måtte, vid bestämdt bötesansvar, förpligtas att öfver mottagandet af exekutorialer, till fordringsägare, emot någon ringa lösen, aflemna bevis». Enligt motionärens förmenande ansågs det för närvarande strida emot grannlagenheten att begära omförmälta bevis; men derest en skälig lösen derföre fastställdes, förmodade motionären att vederbörande gerna skulle lemna dylika. I anledning häraf erinras att lösen för bevis, som till fordringsägare utgifves derom, att Utslag blifvit af Magistrat eller Kronofogde till verkställighet emottaget, redan är bestämd genom Kongl, kungörelsen den 2 Februari 1842, hvaraf åter följer att någon ytterligare bestämmelse i denna del ej erfordras; och då en Lag-Utskottets Betänkande, iV.o 95. 5 vägran, att till den fordringsägare som äskar bevis af ifrågaställde art, är att anse lika med annat tjenstefel, derföre ansvar icke saknas i lag, torde någon särskild ansvarspåföljd för sådan vägran ej heller vara behöflig eller ens lämplig.