Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På kafle och socker deremot, som icke kunna frambringas i landet, utgör tullafgiften 28 å 30 proc. af dessa varors medelpris eller kostnad vid ankomsten till Svensk hamn, för förtullningen. Jag klandrar icke detta sednare, emedan jag väl inser ali man för att kunna updrifva tullinkomsterna till en påräknad summa, med mera skäl bör lägga en högre afgift på kolonialartiklar, än på spannmål och viktualievaror; jag har blott anfört exemplet derföre att det innebär ett ovedersägligt bevis för det påstående jag anfört. Dessa saker betraktas för öfrigt från mycket olika synpunkter i olika länder. 1 England, der en liberalare tull-lagstiftning öfverhufvud på sednare tider gjort sig gällande och derifrån man också fått benämningen finansluliar. har man, till följd af den hos alla Regeringar rådande benägenheten eller liehofvet att söka draga in Den 25 Februari f. m. 5(;9 i skattkammaren så mycket man kan öfverkomma, likväl å alla kolonialvaror nödgats bibehålla en i proportion till deras värde mycket högre tull än på industrialsler. I Förenta Staterna har man följt ett motsatt system. Der har det s. k. skyddstullssyslemet väl varit underkastadt många vexlingar i afseende ä den proc. af varans värde, som tullafgiften borde utgöra, men man har dock i tällan med den utrikes handeln aldrig vågat helt och hållet kasta det öfver bord, utan vid bestämmandet af tullafgiftens procentbelopp af varans värde tillika afsell den inhemska tillverkningens måttliga skyddande, hvaremot de förnämsta kolonialvarorne, såsom kalle, thé och viner, der äro tullfria vid införsel. Jag öfvergår nu till de erinringar vid den K. Proposm, jag för tillfället har att framställa. I afseende å artikeln oljor är en tullsats af 2 ören efter föreslagen. Jag anser det vara lämpligt, att någon tullafgift är stadgad för oljor i allmänhet, och särdeles sådana, som äro fabricerade vid våra inhemska oljeslagerier, och som den nu föreslagna tullbestämmelsen i allt fall innefattar en nedsättning, sä är det billigt, att åtminstone den bibebålles.
Hoppas uppå Gud; ty jag skall ännu tacka honom, att han mitt ansigtes hjelp och min Gud är. Döm mig, Gud, och uträtta min sak emot det oheliga folk; och fräls mig ifrå de falska och onda menniskor. Ty du äst, Gud, min starkhet; hvi bortdrifver du mig? Hvi låter du mig gå så sorgse, då min fiende tränger mig? Sänd ditt ljus och dina sanning, att de leda mig, och föra mig till ditt helga berg, och till dina boning; Att jag ingår till Guds altare, till Gud, som min glädje och fröjd är, och tackar dig, Gud, på harpo, min Gud. Hvad bedröfvar du dig, min själ, och äst så orolig i mig? Hoppas uppå Gud; ty jag skall ännu tacka honom, att han mitt ansigtes hjelp och min Gud är. En undervisning Korah barnas, till att föresjunga. Gud, vi hafve med våra öron hört, våre fäder hafva det förtäljt oss, hvad du i deras dagar gjort hafver fordom. Du hafver med dine hand fördrifvit Hedningarna; men dem hafver du insatt. Du hafver förderfvat folken; men dem hafver du utvidgat. Ty de hafva icke intagit landet genom sitt svärd, och deras arm halp dem intet; utan din högra hand, din arm och ditt ansigtes ljus; ty du hade ett behag till dem. Gud, du äst den samme min Konung, som Jacob hjelp tillsäger. Igenom dig skole vi nederslå våra fiendar. I ditt Namn vilje vi undertrampa dem som sig emot oss sätta. Ty Jag förlåter mig icke uppå min båga, och mitt svärd kan intet hjelpa mig; Utan du hjelper oss ifrå våra fiendar, och gör dem till skam, som hata oss. Vi vilje dagliga berömma oss af Gudi, och tacka dino Namne evinnerliga. Sela. Hvi bortdrifver du då nu oss, och låter oss till skam varda; och drager icke ut i vårom här? Du låter oss fly för våra fiendar, att de, som oss hata, skola beröfva oss. Du låter uppäta oss såsom får, och förströr oss ibland Hedningarna.
Den serie artiklar i Dagny, iifven i sartryck tillgängliga, hvari påvisas det reaktionitra i den föreslagna ändringen och framhålles företrädet af nu gällande formulär, bidrog utan tvifvel, såsom ett uttalande från kvinnorna själfva, till d@ nya förslagets förkastande. Afvenledes har förbundet ådagalagt sitt intresse för telegrafisternas sak och gjort en utredning af fiågan i hvilken mån det nya förslaget till omorganisation af tele rafverkets stat skulle komma a t t drabba vid verket anstäl a kvinnor. Resultatet af sina undersökningar har förbundet genom sin tidskrift Dagny bragt till allmänhetens kännedom och genom att till representanterna vid 1894 års riksdag utsända nämnda. artikel i särtryck, sökt vinna dessa för sin uppfattning om den för telegrafisten försvårade ställning, som innebars i det nya förslaget. l % I detta sammanhang k8 anmärkas att förslaget fallit inom riksdagen. Förbundet vidtog desslikes ' åtgarder för a t t få till-stånd ett kraftigt uttalande mot en i Akademi.sche Blatter intagen artikel, som riktade ett skarpt och obefogadt klander mot de sven skal lrvinliga s t ndentern a. De protester, 11vilka af profes - sorer i Upsala samt af U sala studentkår aflätos i denna fråga i syfte a t t meddelades genom förban 5) et tyska ~kvinnoförei~h~gar af dem spridas. Behofvet af ett lararinnehem i Stockholm, för såväl iitlandska som svenska i lärarinnekallet ' arbetande lrvin.nor, har äfven varit föremål för styrelsens behandling, men hurii nära detta önskningsrnål an ansågs ligga förb~~ndet, kunde det icke &amp; taga sig a t t pralctiskt arbeta för planens fcirverkligande, emedan .dess tid och medel redan voro så strängt ZIP tagna. E n sjä1.fständig komité har nii åtagit sig detta värf o&amp; söker med nit ocli intresse föra saken ' franiåt.
«Min kära Nisse, du är säkert en svåra vis man, särskildt i din egen föreställning; men först och främst är du en smula monoton, och vidare fins det allt bra många saker mellan himmel och jord, som inte ens din filosofi drömt om. Ja. Du har ingen tro mer, inte någon som helst; och den som inte tror mer, han lefver heller inte mer. Tron, ser du, – tron, det är blodet, som pulsar varmt i oss, det är de skiftande känslorna som vi har, det är det vackra färgspelet i själen, det är de goda drömmarne, som vi hägna in lifvet med. Tron, ser du, det är lifssaften och vårkraften i menniskan.» Nisse hade åhört detta märkliga tal under djupt lugn. När den andre slutat, stack han en kräftthorax in i munnen, sög, spottade ut på tallriken, krämtade och grep till nästa kräfta. «Du behöfver kvinnor, min son,» konstaterade han vänligt. I fönstersmygen i herrskapet Amnells salong suto en förmiddag ut emot högsommaren frun i huset, hennes väninna fru Philips samt hennes förtrogne, redaktör Troedsson. Markiserna voro nerfälda framför alla fönstren, så att rummet låg i en gul halfskymning; trottoirstenarna dernere formligen gnistrade i hettan, och luften var redan nu så här tidigt på dagen tryckande. Redaktören satt och höll en hektograferad skrifvelse i handen, som fru Amnell just öfverräckt till honom. Det var en redogörelse för det nygrundade sällskapet «Antivivisektionens vänner», hvari fru Nenni intog en mera framskjuten ställning och för hvilket hon gjorde propaganda med hela sin lilla ifriga person, sedan hennes man en dag kommit hem och «gjort sig vigtig» i denna sak. Otto Amnell hade en kväll sutit i ett lag å Kramer. «Hör nu, bror Amnell,» hade hans vän stadsläkaren sagt, «hvad är det din lilla fru finner på?» Otto Amnell visste om ingenting, vred sina små mustascher och gaf en skygg blick. «Jo, hon grundar ju en kvinnoförening till skydd för poggorna. Här i sta’n skall det gälla mig särskildt; der ska ske styggelser i mitt laboratorium.
För Wermlands länsfängelse hade nemligen bröd, hvartill användes jj råg och ,! hafre, blifvit upphandladt till ett pris af 12 öre för skålpund, medan för en lika qvantitet bröd af endast råg, eller hälften råg och hälften korn, i Skaraborgs och Blekinge län utbetalts 5 öre. För de öfriga läusfängelserna hafva jemväl brödprisen, fastän icke i så hög grad, omvexlat, så att det för Upsala uppgick till 6, för Kopparbergs till 7 samt för Westerbottens och Östergötlands till lika pris eller 9 öre, allt för skålpund; och såväl i sistnämnde som flera fall synes de särskilda länens olika förmåga att producera spanmål icke ensamt hafva inverkat på prisen. Revisorerne, som icke äro i tillfälle att tillförlitligt kunna bedöma om bristande eller ringa täflan i åtskilliga län medverkat till brödprisens höjande utöfver det vanliga, hafva emellertid ansett förhållandet i och för sig vara af sådan beskaffenhet-, att detsamma icke bort här förbigås; hvadan Revisorerne, hvilka det icke tillkommer att uppgöra förslag till afhjelpande af det anmärkta förhållandet — något sorn Styrelsen är bäst i tillfälle att göra —• ansett sig böra derå fästa uppmärksamhet. § 5. Utgifterna för fångvården under revisionsåret, hvilka i stat voro beräknade till 1,516,124: 41. hafva enligt hufvudboken utgjort 1,401,311: 41. hvarigenom en besparing uppstått af. — Denna betydliga minskning i utgifterna mot hvad i stat blifvit beräknadt hade uppkommit genom det låga fångantalet, hvilket, i stat beräknadt till 5,720, i medeltal uppgått till endast 4,635. § 6. Enligt den af Kongl. Styrelsen afgifna underdåniga berättelse, hafva under revisionsåret 173,250 stycken dagsverken blifvit af fångar och kronoarbetskarlar för försvarsverkets räkning utgjorde, utan att någon inkomst derför kommit fångvården till godo.
KonslilutionsUtskotlets handlingssätt i denna fråga, om också ett bestämdt förbud deremot i Grundlagen icke uttalas, är dock, såsom vi förut anmärkt, stridande emot samma lags mening och hittills vunna tillämpning, äfvensom det är oförenligt med god ordning och med den sans och grannlagenhet, man af Utskottet eger rätt att fordra vid utöfningenaf en hög, ehuru ansvarsfri, makt. Jemte det förklaranderne alltså här nedlägga sin högtidliga protest emot Utskottets förfarande, få de på samma gång vördsamt anmäla, att de icke vilja undandraga sig svaromål i hufvudsaken, enär, då samma åtal möjligen kunde vid en kommande Riksdag varda förnyadt, de hellre önska att nu gemensamt få anföra sitt försvar, som skall blifva lika lätt, som målets tillkomst synes förkastlig. Till bemötande af hvad Herr Justitieombudsmannen i delta mål anfört, anse förklaranderne uppmärksamhet först böra fästas på den förmenta öfverträdelsen af Regeringsformens 77 §. eller förebärandet, att de i rådslaget delaktige StatsRådsLedamöler skulle hafva tillstyrkt of händandet från kronan af någon sådan dess egendom, som i sagde §. omnämnes. Uti detta mål är fråga om utbyte af ett militieboställe emot ett skattehemman, och efter språkbruket är byta icke detsamma som afhändaByle af jord emot jord är att, i stället för den jord, man eger, tillför värfva sig annan jord, som man anser för sig förmånligare. Riktiga ordbegreppet härvid bevises dessutom af allmänna lagens stadgande i 3 kap. 1 §.
FrälseBerustade och andra Skatle-Säterier, Rå- och Rörssamt andre Frälse-hemman oell lägenheter, Frälse-skatte-hemman och lägenheter, Bergs-frälse-hemman och lägenheter, Krono-skatte Rusthåll och andra Krono-skatle-hernman och lägenheter, Jernbruk, belägne på egen, SäteriFrälseeller Skatte-grund, samt försedde med egne underlydande hemman, äfvensom de så kallade hyttor i Bergslagen, ehuru ej upptagne under vanligt hemmantal; likväl endast, såvida dessa ega tillydande jord, hvars betydlighet och värde blifver enda grunden för deras låne-rättighet. Stockholm den 23 Mars 1S41 - N:o 163. Ani, till Exp. Utsi. den 26 Mars, kl. 1 e. m. Utlåtande, angående eftergift af upplupen öfverränta å ett till Jnspectoren G. A. Alsing från Rikets Ständers Låne-Contor i Götheborg utgifvet Disconl-Lån. Uti en till Utskottet ingifven skrift., bar Herr Öfversten C. S. Virgin förmält, alt, sedan han, anmodad att besörja omsättning af ett lill lnspectoren vid Kungsgården Kongslena, G. A. Alsing, från Rikets Stan - 4 Banco-UtskotteU Utlåtande, N:o 163. ders Låne-Contor i Götheborg utgifvet Lån, i Maj månad år 182b lill Låne-Contoret inlemnat en honom tillsänd, af bemälde Alsing utgifven och med borgen af Prestmannen S. Pilgren och Enkan M. C.
Under s. d. ingingo båda Tafflarne af Ungerska riksdagen med en gemensam skrifvelse till Kejsaren Konungen, hvaruti begärdes judarnes fullständiga emancipation uti Ungern. Mars föreläde ministéren i Storhertigdömet Baden kamrarne ett lagförslag, som innefattade den af andra kammaren under den 5 i s. m. äskade judarnes emancipation. Den 19 Mars erhöllo judarne politisk valrätt uti Oldenburg. Den 22 Mars utlofvade Konungen af Preussen judarnes likställighet i rättigheter med öfrige Preusske medborgare. Den 25 Mars infördes uti Sardinien emancipationen i enlighet med lagen af den 8 Febr. Mars inträdde en jude såsom ledamot af Venedigs provisoriska regering. S. d. genomfördes emancipationen fullständigt uti Anhalt Bernburg. Deli 23 December. 157 Den 2 Apeil äskade Bayerns Deputerade hammare judarnes fullsländiga emancipation. Den 7 Apr. förklarade det Tyska förparlamentet, att judar voro lika valberätligade och valbare till Tysklands nationalförsamling, som alla andra trosbekännare. Den 10 Apr. beslöts judarnes emancipation utaf den provisoriska Regeringen i diodena. Den 14 Apr. förelädes Ständerna i Braunschweig eli lagförslag, som tillförsäkrade judarne full jemnlikhet med öfrige trosförvandter. Den 17 Apr. öpnades Ghettos portar i Rom. Den 18 i s. m. erhöllo judarne politisk valrätt i Österrike. Den 20 Apr. medgåfvo Brnunschwcigs Ständer äktenskap emellen judar och kristna. Den 30 i s. ra. emanciperade provisoriska Regeringen i Milano samtliga inom det Lombardiskt-Venelianska Konungariket bosatta judar. Den 5 Maj antog Engelska Underhuset billen om judarnes emancipation. Den 18 i s. m. utgafs en kejserlig Rysk Ukas, som på liberala grunder fastställde organisationen af Rabbiner-Cotnmissionen. Redan den 24 förutgångne Mars bade en ökas utgifvits, som tillförsäkrade soldater af mosaiska religionen åtskilliga förmåner.
R:dn, som icke obetydligt öfverstiger hela nu varande årsanslaget för första och andra beväringsklassernas öfningsmöten och hvarigenom alltså, utom den egentliga underhållsoch bokläduadskostnaden, Statsverket skulle för 5,000 man, eller den styrka, hvartill fjerdedeleu al ('örsta åldersklassen kan i rundt (al uppskattas, endast i “premier" iå betala mera än hvad hittills varit anslaget lör 40,000 mans beväringsexercis: en utgift destomera förtjent att tagas i öfver vägande, i fall Rikets Ständer, med godkännande af förslaget i öfrigt, skulle, i öfverensstämmelse med de af Utskottet yttrade betänkligheter mot befrielse från ali vapenöfning för de icke utlottade beväringsvnglingarne, anse äfven desse höra till sådan öfning i inskränktare mån befordras; då, i fall frivilligheten anses höra uppmuntras genom kontant ersättning (ehuru mot den frivillighet, som köpes för penningar, mycket kunde vara att anmärka), försigtigheten bjuder, att denna ersättning till en höljan bestämmes icke alltför frikostigt, för att, i händelse af behof, kunna förhöjas, och icke tvärtom; samt då det af Regeringen ifrågasatta belopp af 50 öre om dagen, motsvarande en årslön af 180 R:dr R:mt, mera än fullt uppväger den behållna inkomst, som beväringsynglingen i allmänhet utom exercistiden är i tillfälle att sig förvärfva, och sålunda, äfven om man icke tager i betraktande den genom skarpskytterörelsen ådagalagda allmänna benägenheten för militäriska öfningar, i och för sig innebär en tillräcklig anledning' till det antagande, att konkurrensen för erhållande ö _ o c af denna inkomst, långt ifrån att uteblifva, tvärtom skulle blifva ganska stor, anser jag mig icke kunna biträda det Högloflig» Utskottets angående ifrågavarande ersättning yttrade åsigt, utan förordar vördsamt bifall till hvad den Kongl.
De handlande deremot, som före den i September 1822 vunnit bur fkap, åtnjuta dessa rättigheter gemensamt. I betraktande häraf och då den frihet handlande borgare ega, alt uti andra städer halla öppen bod lill försäljning af ortens tillverkningar, icke öfrerskrider fabriksidtares lika beskaffade rättighet, samt stödjer sig pi enahanda grund i så måtto, alt bemälde handlande mäste anses såsom förläggare för laudsbyggden, hvars slöjde-alstcr af dem mottagas och vidare afyttrss; Då detta senare förhållande fullkomligt öfverensslämmer med handelns naturliga gång, som fordrar, att stadsboen skall vara afnämare till landtmannens producler, samt rubbning häri vore stridande mot de grundsatser, sorn inom den oeeonomiska lagstiftningen allt mer och mer synas göra sig gällande, och i enlighet med hvilka de band, hvarmed konstflilen ännu fjättras, böra, så vidt möjligt, lossas, i stället att ännu hårdare tillknytas; Dä en utvidgad näringsfrihet numera är föremål för ej mindre allsäänhetens önskan, än Kongl. Maj:Is Kådiga uppmärksamhet, och förslag till Författningar i detta vigtiga ämne, redan vid i8a3 års Riksdag af Rikets Ständer granskade och antagne, bero på Kongl. Maj.ts Nådiga pröfning, samt det icke vore lämpligt, att Rikets Ständer i förevarande enskilda fråga uttalade en opinion, som förnekar de grundsatser, hvarpå berörde allmänna Författningar torde komma alt hvila; tillstyrka Utskotten, att mot önert) i hvad den angår handlande borgarerättighet, icke må bifallas. Ett annat förhållande intrader deremot, i fråga om förenämnde stäflers gårdfarihandelsrält. Det vill nemligen synas, som skulle denna icke utgöra en från sUdsmanna-näring oskiljaktig del. Att medgifva en sådan frihet åt alla släder i Riket torde möta svårigheter och föranleda handelns flyttning från dess rätta plats, städerne, till laudsbyggden, en näringsfrihet - Xagsamt Allm.
Jag anhåller vidare, att den del af pag. 45, som handlar om resultatet af voteringen ang:de stämplade pappersafgiften för consulers, generalconsulers och agenters diplomer måtte få uppläsas. Den sålunda begärde uppläsningen skedde, hvarefter Frih. Palmstjerna yttrade: Jag kan endast lyckönska R. St. att förvara inom sig en sådan skatt af vishet och grannlagenhet, som detta beslut innebär. Sverige har således beskattat de embetsmän, som äro gemensamma för Sverige och Norrige. Förmodligen hafva de beslutande haft helt andra åsigter och insigter, än jag. Jag underkastar mig eu så djup vishet och hetviIlar icke att ju detta beslut i Norrige skall göra det lyckligaste intryck. 334 Den 2'J April. Vidare anhåller jag få uppläst den del af samma pag., som rörer beslutet ang:de charteringsbeloppen för fullmakter, öppna bref och resolulioner. Efter i följd häraf verkställd uppläsning, anförde Frih. Palmstjerna: Dymedelst hafva R. St. ansett onö digt alt hos K. M. i und. anhålla, det, efter en af K. M. föranstaltad granskning af de olika fullmakts-och resolutions-kostnaderne i förhållande lill de olika värdigheternes vigt, eller beloppet af åtföljande lönetillökningar, charteringsbeloppen för fullmakter, öppna bref och resolulioner, m. m., mätte af K. M. nedsättas till ett efter lönerne och värdigheterne mera billigt förhållande, än som för närvarande äger rum. Jag lyckönskar mitt fädernesland till den billighet och det förstånd, som röjer sig uti ett sådant beslut! En pluralitet af 19 rösler har beslutat att icke hos K. M. göra en sådan hemställan, utan att fastmera med en dryg stämpelafgift fortfarande beskatta äfven sådaue tjenstemän, som icke njuta någon lön. Min afsigt har endast varit att få dessa anmärkmr till protocollet anmälda; ty, i sanning, förstärkta StalsUtsk. har, genom dessa voteringar, åt sig upprättat ett monumentum seve perennius. Uppå härefter af Ex.
I följd af denna erinran, har Utskottet skolat anmäla, alt, då Rikets Ständers anhållan, att Kongl. Majit måtte Lill allmän kännedom och efterrättelse promulgera den Instructiou, som af Rikets Ständer må varda lör deras Revisor er utfärdad,. endast kan i önskningsväg lill Kongl. Majit i underdånighet framföras, och enär det synes lämpligt, alt en af Rikets Ständer utfärdad handling, hvars inskränkta omfång dertillmed icke föranleder någon tryckningskostnad, som kunde komma i hufvudsakligt betraktande, må vara för vederbörande alt tillgå, i sammanhang med 68 §. Riksdags-Ordningen och äfven i annan form, än deri i Svensk Förfallnings-Samling i gemenskap med andra Författningar kunde erhålla, Utskottet trott sig ega. fullt skäl att tillstyrka, det Fullmägtige i Riksgälds-Contoret mätte serskildt få sig uppdraget alt om Jnstruclionens tryckning gå i författning. Vid detta fö 1 hållande anser sig Utskottet böra vidblifva, hvad i förrberörde hänseenden blifvit uti utlåtandet Nio 3io yttradtoch föreslaget , endast med den förändring, att Utskottet tillstyrker, det Rikets Ständer måtte, jemte öfverlemnande af den fastställde Instructionen, hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit i Nåder täcktes låta densamma uti Svensk Förfa tini ngs-Sa ralin g kungöra. l«o:o Hos Ridderskapet och Adeln har blifvit yrkadt, alt det uti 6 §. af nu gällande Instr.uction, intagne stadgande, det Revisorerne skola af Kongl. Majit genom allmän Kungörelse sammankallas, äfven borde uti den nya Instructionen inflyta. Då emedlertid 68 §.
Med anledning af så väl friherre Gyllenliaah berörda, som en af herr Nordenankar_, J. U., väckt motion i ämnet, afgåfvo Rikets vid sista riksdag församlade Ständers sammansatta Stalsoch Banko-utskott utlåtande, Samt yttrade deruti, alt, hvad frågan om Götha kanals inköpande för statsverkets räkning beträffade, så enär några statsverkets tillgångar för omförmäldte behof icke voro att disponera, och beslut jemväl blifvit faltadt, att det belopp af bankovinsten, som från årets början inflöle intill näst derpåföljande riksdag, skulle reserveras för bankens ändamål, motionerna i denna del icke borde till någon åtgärd föranleda, och att, hvad anginge förslaget om öfverlåtande till Kongl. Majit eller Slatsmakterne att reglera taxan för inre farten å kanalen, emot skyldighet att ersätta bolaget hvad denna afgift kunde komma att något år understiga 72,000 r:dr, Utskotten, som väl funne, alt stora fördelar obestridligen skulle komma att derigenom beredas de många orter, som, för transport af sina produkter, kunde begagna kanalleden, dock ansågo det vara i högsta grad betänkligt, alt, under det kanalens vård och underhåll fortfarande skulle komma alt besörjas af ett enskildt bolag, staten iklädde sig en ovilkorlig ansvarighet till bolaget för en viss årlig inkomst af densamma, hvarigenom angelägenheten för bolagets styrelse att i främsta rummet uppehålla kanalens farbarhet skulle kunna, utan våda för bolaget, förminskas eiler belt och hållet försvinna; på grund hvaraf och då ej heller blifvit utredt, huruvida bolaget vore hugadt alt antaga de föreslagna vilkoren, nämnda Utskott tillstyrkte Rikets Ständer att icke, i anledning af berörda förslag, vidtaga någon åtgärd; och blef omförmäldte utlåtande af samtlige riksstånden bifallet.