Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är allt sådana omständigheter, sorn jag ganska noga betänkt, innan jag nedskref mitt förslag till redaction af ifrågavar. §. Jag finner val, att vid detta tillfälle, då blott en ledamot af de Utsk., som handlagt denna fråga, är närvar., jag snarare blir öfvermannad, än öfvertygad ; men jag har velat angifva mina skäl emot den föreslagna förändringen af min redaction. Hr Nordenanckar: Jag vill endast i anledn. af Frih. Boyes yttrande förena mig i hans anhållan oru propos. på Hr v. Troils förslag och reservera miu rätt att, i händelse Den 16 Mars c. m. 3*5 R. o. Ad., vid pröfningen af 19 § i TJtslrns eller 20 § i Gr. Frölichs förslag, finner för godt att intaga innehållet deraf Liand allm. bestämmelserna, yrka, att der förekommande stadganden må sammanbindas med 6 §. Hr von Troil: Jag vill endast fästa uppmärksamheten derpå, alt alne ganska olika saker under denna discussion blifvit sammanblandade: den ena är, att afgöra af hvad beskaffenhet de handfil' skola vara, hvilka såsom grundfond skola få användas, och denna pröfning anses tillhöra K. M.; peli den andra är, att undersöka, huruvida de inlemnade lian dilna verkligen äro sådana, som de i nåder fastställda bolagsreglorna föreskrifva. Jag har ingenting emot, att denna pröfning af K. M. uppdrages åt Dess Bef:h:de eller hvilken annan lian behagar dertill använda; men jag anser denna sak vara af den underordnade beskaffenhet, att den ej behöfver i lagen bestämmas, ty då K. M. tillåter en enskild bank att uppstå, lärer lian äfven tillse, ätt den börjar så, som den enligt lagen skall börja. Men jag får erinra derom, att hela säkerheten för allmänheten, enligt det system, som genomgår Gr. Frölichs reservation, bvilar på grundfonden; och om den består af odugliga papper, så är säkerheten fullkomligt illusorisk.
Andra små varelser äro gastar, pysslingar eller mylingar. Andar efter mördade nyfödda små barn irra de i skogar och vildmarker omkring, så länge deras lefnad skulle ha räckt, om de ej blifvit afdagatagna. Till förskräckelse för barnamörderskor ropa de: “Mamma, mamma!“ Ibland hänga de sig på den förbifarande bondens vagn, hvarvid lasset blir så tungt för hästarne, att dessa svettas och frusta och slutligen ej kunna förmås att gå vidare. Om bonden då går fram till hästarne och lyfter på hufvudlaget och ser derigenom utåt vagnen, kan han se den lilla ömkliga varelsen, men får i detsamma ett dugtigt slag vid örat, eller blir han sjuk; det kallas att bli gastkramad. Från skogsträsk och moras säges ofta ett skriande förnimmas, som härleder sig från rafnen eller rammen. Det säges vara mördade mäns hamnar, som der af oupptäckt mördare blifvit nedgräfda och icke fått jordfästning. Mythen om Loke hin onde, som med en jätteqvinna aflade ulfvar, har föranledt, att vargarne ännu i dag anses som djefvulens anhang och skapelse; och den hedniska trolldomen att försätta menniskor i varghamn eller förvandla dem till varulfvar tros ännu vara fortplantad på onda menniskor. Finnar, lappar och ryssar afskys isynnerhet för sådan svår trolldom. Då i sista krigsåret mot Ryssland Kalmar län hemsöktes af en ovanlig mängd vargar, sades, att ryssarne förvandlade svenska fångarne till vargar och sände dem hem igen att plåga landet. En sådan varulf irrade i Småland omkring vid det torp, der han förr haft sin bostad och hvarest han efterlemnat hustru och barn. Men en jägare kom och sköt honom och förde honom in i torpet. När huden aftogs, skall hustrun ha igenkänt den skjorta, hon sytt åt sin man, då han gick hemifrån.
Dek kan ingen bestrida att icke TroupyenS Commenderande är blott ett RegeringSArende, salom ect werkeiiqt Commandomal, men derwid erindrag: att ali kunga, som faller pa Rote. rinas»Werket ucöfwer innehåller af de primitiwa Knekte Conrrockerne, hwilka äro af frarnledne Konungar och Riksens Ständer taststäldke, böra anses, enligt 57 och 7g § i Regerings - Formen såsom beskattning, ättven som hwad Jndelnings-Werker särskilt beträffar §, töreskrifwer: A>'t niia Rsteringen rörande Loncraccer och) I'0e!„r ,gslVerk rist Leras «r>ufwuo Ggltt-oer skola wara oruddade turist oess Loustugen och Riksens Ständer - Den 5 Iamrarif. r6t dop finna nydigr nägon änörinn dcrutlnnar, samfält arr görn, och dä i detta sammanhang all den kunga som Rust och Ror-holjars k ost) kgr Rorerings» Worket wtvlader, enligt Contractkrues lydelse , intet kai minsta förändring ulan Konung sch Stan» ders gemenstmma åtgärd, sä kan jag intet h> stek annat finna an att alt hwad jom in:et ak Konungar och Ständer bllswit saststäldk, intet nu bör anses smom gällande, och akt alt hwad som i detta ämne genom mitt Memoria! blifwir omrört bär handttras ester de principer som de nyss aderopade § § i Regerings, Formen söreffriswer, dock allt hwad som hörer list Trouppcns kommenderande, da det ster utan minsta ökad tyngd för Rust) och Rskhallare, är och förbi ismer ett Commandomä!, hwanmd Riksens Höglost. Erander intet hofwa alt stg befatta.
Uti en hos Preste-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion liar Kontrakts-prostcn Tegnér anfört, hurusom vid nästföregående 2:ne riksdagar åtskilliga åtgärder blifvit vidtagna för beredande af lättnad och enkelhet vid mantalslängdernas uppgörande och mantalspenningarnes debitering och uppbörd, hvaribland omförmäles att backstugusittare, deras hustrur och enkor blifvit från denna skatt befriade samt att omförmälde skatt, hvilken förut utgått för personer från och med 17 till och med 63 års ålder, numera, i likhet med personliga skyddsafgiften, icke utginge förrän från fyllda 18 år och upphörde med det 60:de lefnadsåret; och ehuru Stats-verket härpå gjort en förlust i de årliga inkomsterna af omkring 30,000 R:dr, hade ändamålet likväl i väsendtlig mån förfelats derigenom, att mantalspenningarne, hvilka före sista riksdagen på olika orter i riket utgingo med 12, 8, 6 och 4 skillingar banko, eller en jemn qvot af dåvarande myntenheten, icke, på sätt med den personliga skyddsafgiften egde rum, bestämdes efter decimal-systemet, utan underginge allenast en förvandling från ofvannämnda jemna qvoter af den förut antagna myntenheten till i allmänhet ojemna andelar af den nu gällande och bestämdes sålunda till 37, 25, 19 och 12 öre, med hvilka belopp mantalspenningarne enligt nu gällande föreskrifter utgå.
Rättegångs-Balken, i fråga om nedsättande af sådan och borgen för kostnad och skada i civila mål. III. B. 217, 389. A. 462. VI. U. 163. A. 397. ( 156 ) Revisionerne af Statsverkets, Bankens och Riksgälds-kontorels tillstånd, styrelse och förvaltning. Förslag lill ändring i 68 § Riksdags-Ordningen, angående tiden för dem. VIII. B. 38,110, 118. A. 128. IX. U. 43. A. 275. — angående tiden för näst inträffande. XII. B. 362. A. 404. XIII. E. 204. Revisorer för granskning af Stats-, Bankooch Riksgälds-verken, angående utväljande af. Se Val. Revisorers, Rikets Högloflige Ständers, berättelser. — angående den år 1851 verkställda granskning af Statsverkets jemte andra allmänna fonders tillstånd och förvaltning under åren 1848 och 1849, tillika med de i anledning deraf, utaf vederbörande förvaltande embetsverk och myndigheter till Kongl. Majit i underdånighet afgifna ut]åtanden och förklaringar. I. 29. R. 30. III. B. 214, 215, 262. Å. A. 277. VIII. U. 132, 155. A. 156. IX. E. 126. — angående den år 1851 förrättade granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce-Collegium stälda fonders och medels . förvaltning, jemte bemälde Collegii deröfver till Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtande. I. 29. R. 30.
Med långifvaren uppgöra Fullmägtige jemväl, och utsätta i obligationerna: a) det år efter hvilket RrgsContoiret äger begagna uppsägningsrätten för större eller mindre del af lånet. b) Uppsägningstidens längd, Betänkanden, N:o 41^* $2$ c) De Orters Tidningar, uti hvilka uppsägningen skall tillkännagifvas. d) Vilkoren för den bestämda Amortissements-fondens användande till Capital-afbetalning m. m., som med vid dylika afhandlingar erfordras. 9- Om lånet icke kommer att amorteras genom årliga Capital-afbetalningar på hvarje obligation, utan genom obligationers inlösande för ett motsvarande Capital-belopp: så äga Fullmäktige att begagna denna utväg, endast då obligationerna säljas under eller till pari; men böra uttryckeligen förbehålla sig, alt när obligationerna stiga deröfver, få efter hand uppsäga dem till inlösen al pari: så att lånet ovilkorligen må vara liq viderad t inom 37 år, utan äfventyr af förlust på Capitalet. Skulle obligationerna stiga öfver pari, förr än RrgsContoirets uppsägningsrätt inträder, böra de för Capital-afbetalningar till RrgsContoiret inflytande medel, hvilka under tiden icke kunna till skuldens amorterande användas, emedlertid förräntas uti de lån, som RrgsContoiret behöfver för andra ändamål upptaga, eller om sådane icke förefinnas, uti den så kallade HandelsDisconten i R. Strrs Bank. to. Till betäckande af den brist i tillgångarne för liqvid af capital och ränta på statslånen, hvilken kan förvållas genom fördröjda Capitaloch länte-betalningar å fastighetslånen, böra Fullmägtige i R:gsContoiret berättigas att upptaga lån, hvilka återgäldas, i den mon dessa betalningar inflyta. Den ränta, R:gs - 5a4 Stats-TJtskottets Contoiret för dessa lån får vidkännas, ersattes på sätt uti 9 puncten af utlåningsvilkoren närmare bestämmes. Reservationer: Emot Utskottets beslut att till K.
Pr. 2 Band* a 7 Den 3 Martil. nesliga straff, och derigenom förlorat all käti. sia för ära och heder, kan sedermera be^å än vida svårare brott, då deremot en brottsling genom arrestering på correctionseller arbetshus, möjligen kan blifva en förbättrad Och förädlad menniska, samt dermedelst en nyttig medlem i Samhället. Vår medfödda känsla för medmenniskor, vårt sunda förnuft jemte Religionen bjuder oss till afläggandet af dessa straff, hvarföre jag underställer Högloft. Ridderskapets och Adelns upplysta ompröfvande, om icke dessa tvänne omnämnde straff, hädanefter må försvinna, och arrest paarbetsdier correctionshus, deremot måtte antagas för det mäst tjenliga straff. Till obillig bestraffning hörer äfven bysättning för skuld då låntagaren af oförutsedda händelser kommit på obestånd och aldrig med uppsåt velat försumma sin skulds gäldande, och då man följagteligen aldrig kan hoppas att genom bysättning framlocka några dolde skatter. Ett välbestäldt samhälle kan aldrig antaga en lag sorn är verkan af låg och onyttig hämndelystnad , stridande emot deri offentliga Religionens hela anda, och sorn ändamålsstrid'gt plågar menniskor af ädla grundsatser. Hår kan äfven vara stället att anmärka, det f|ere tusende menniskor i Sverige blifvit störtade i nöd och uselhet derföre, att den i Polen antagna indult, ej blifvit i Sverige antagen, hvarigenom den skyldige fått fyra år6 anstånd Den 3 Martil' 419 med betalningen, då en fjerdedel afbetalas årligen. Om denna indult hade här blifvit antagen, hade största delen af de många concurser kunnat undvikas, igenom hvilka så många gäldenärer med hustru och barn blifvit störtade i yttersta nöd. Hvarje Domare i executive mål, bör hafva magt att från bysättning beskydda den, 60tn enligt all sannolikhet hvarken uppsåtligen velat skada sina borgenärer ej heller har några undangömda tillgångar till betalning.
Utom den påtagliga bränslebesparingen hafva sådana strykjern äfven den fördelen, att de äro ständigt lika heta och ingen tidsförspillan kommer i fråga i och för ombyte af jern Med koloset är ej heller så farligt, som mången tror; i synnerhet då den strykande står i ett rum der fönster kan öppnas. Vigtigt är likväl, att få de bästa kol: grankol duga ej, ty de slockna tvärt — bokkol skulle det vara, men goda björkkol kunna äfven användas. Sålunda behandlade möbler se ut som om de vore nypolerade. Gustava. Hushållet. Hjortronsalt. Man tager mjuka, väl mogna hjortron, kramar väl sönder dessa och silar saften, som sedan tappas på buteljer, hvilka korkas och hartsas väl. Kan förvaras i flere år utan att försämras. E. A. Körsbärssaft. Till 15 skalp, körsbär tages 10 skalp, strösocker, hvilket nedlägges i en stenkruka, som sättes i en vattenkittel att koka i 6 timmar. Man lägger en tallrik och litet tyngd på. den öfver krukan. Vattnet får ej stå öfver krukan. Saften kan sedan hällas af på buteljer och bären nyttjas som sylt eller ock serveras de med sin sås till efterrätt eller dessert. Lisa. Att salta oxkött för smörgåsbord. Dertill tages 1 kanna vatten, ' I2 stop salt, 2 lod salpeter och ' / 2 skalp, socker. Laken uppkokas och skummas samt slås på köttet, sedan den kallnat. Om det så behöfves fram på vintern, uppkokas den åter och skummas; mera salt kan då tillsättas. É. A. Köket. Läderblad. A f läder kan man lätt tillverka vackra och billiga arbeten. För att göra läderblad bör man först klippa sig mönster efter naturliga blad såsom till exempel: ek, murgröna eller hagtorn. Deraf uppsätter man ett visst antal på vanligt, väl graveradt bockskinn och utklipper dem.
M. utvisar ätt 1818 års Hufvudbok utbalancerar ett Spannmålsbelopp , som i Boken influtit med 438,ooo R:d. Banco högre v.ärde, än 1820 års Markegång i Upsala Län, hvilken ändock utfaller med vida högre pris än i allmänhet i Riket; samt att, enär Behållningen vid 1818 års slut upptages vid hvarje Magazin efter de priser, som Litt. A. utvisar, en skillnad stor 52i,53i R:d. i3 sk. 3 rst. (Se Bilagan Litt. N.j) uppkommer, Inrättningen till last. En Sådan händelse, af prisers fall vid stora lager, synes sä naturlig och vidlådande liela ideen af denna anstalt, att ofvannämnde förlust torde under loppet af sex år någon gång inträffa. Men i den förmodan, att lagret genom stigande priser kunde något höjas, hvarigenom slutelig» Afskrifningen icke torde uppgå till hela nämnde belopp, utföres endast 319,966: 24. & så att Banko R:d. 900,000: utgöra Revisorers Berättelse■ Sr t Utgöra den verk eliga kostnad, hvarmed Allmänna Magazins-Inrätiningen hel astar Riket; hvilket efter ett medium taget Utgör i5o,ooo lt.‘d. Banco per är. Likväl hör härvid tilläggas: att dessa förluster endast angå sådalie år, då rörelsen pä långt nar icke varit så utvidgad, Sorn nu; att de deremot blifva större nu, Sedan fordringar ne för undsättning i Landsorterne uppstigit till 937,oo5 R:d. 44 sk, 6 rist. fSe Bilagan Litt.
;g et ( fverleraras, utan fara, att, om de nu brukliga Guldoci Silfver-prvdnader innom Armé n komma att bibehå Mas, detta skulle i fi aucielt afseende medföra några skadliga följder för Staten. 5:0 Anförande af Herr Friherre Koskull, Som i likhet med H rr Piper, uppgifver, att vid Infanteriet en MössCordon och 2ne galoner på kragen utgöra de enda Guldprydnaderna. Då denna Cordon, som kostar Fyratiotvå R:dr Banco, kan nyttjas minst Sex år; och Galonerne på kragen, som kosta Två Riksdaler Banco, kunna brukas Ett år, blifva Oflicerarnes Lönevillkor, i händelse dessa prydnader aflades, årligen förbättrade med Nio Riksdaler Bancohvarföre Friherre Koskull smickrar sig med det hopp, att, sedan af Friherre Björnstjerna blifvit bevist, det en Löneförhöjning för SubalterneOiHcerare vid indeldte armeen vöre af nöden, den, som i Herr Liljehorns Ekonomiska plan uppgifves, Beil'. och Ekon. Utsk. Betcinkanden. 455 ej mätte anses tillräcklig. 4-0 Ytterligare anförande af Herr Liljehorn, deruti han anser öfverflödigt att vederlägga Herr Pipers och Friherre Koskulls yttranden, samt dessa Herrars o; iktiga beräkning, och vädjar till föräldrars och deras vederlikars ‘anna kännedom 0111 den kostsamma prydnaden, för deras söner eller myndlingar; förnyande för öfrigt sin hemställan, örn i k nödig inskränkning så val i det örvtrklagade, som i mycket annat är högst ange agen o h bör 1 unna förväntas. 5:0 Anförande af Herr von Heyne, dertill, med anledning af hvad i detta ämne blifvit anfördt, hemställes, om icke de Militaira och Civila uniformerne äro, i jemförelse xn:d enskilda och allmänna tillgångar, med Rikets dåliga mvnt och påkallade löneförhöjningar, alltför dyrl ara och ly ande.
Hvad första omständigheten angår, lärer väl icke något äfventyr förefinnas, enär båtar af det ifrågavar. lästetalet endast begagnas af kustboer, hvilka likaväl känna farvattnet, som lotsarna sjelfva; och ett sådant stadgande, som det Utsk. föreslagit, linnes dessutom redan, ehuru det är obestämdt uttryckt. Det står nemi. i författningen, att båtar under 5 läster ej behöfva taga lots, då de föra tegel frän Höganäs; men meningen är säkerligen mera generel än orden. Hvad det andra af ofvanberörde ändamål vidkommer, skall jag icke ingå i något vidlyftigt yttrande derom, utan endast förklara, att jag för min del finner lotsarna i detta afseende icke tjena till någonting. Hvad härefter beträffar Hr Wijks motion, ger lagen för det första ingen anledning till den förklaring deraf, som Frih. Cederström gifvit; ty den innefattar ovilkorligen, att vinddrifvare skola betala afgift. Det syntes till och med billigt, om de helt och hållet befriades derifrån; men att, såsom nu finnes stadgadt, ett fartyg, om det 20 gånger vinddrifves under en resa, skall 20 gånger betala viuddrifvareafgift, är både obilligt och skadligt, ty det förorsakar, att fartygen hellre löpa in i Norrska hamnar än i våra, och det är alltid en förlust för en hamn att genom obilliga afgifter Den 7 Juli e. m. leda fartyg ifrån sig och till främmande hamnar. Jag yrkar således bifall å betänk, i båda dess punkter. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Jag forenar mig fullkomligt med Gr. Posse. Man äger flera exempel på, alt strandningar skett derföre, att fartyg, af fruktan för de höga afgifterna, afhållit sig från att ingå i närbelägna hamnar. Jag tillstyrker bifall till Utsk:s förslag. Oecon.Utsk:s betänk. N:o 77 bifölls. Till slutligt afgörande företogs Oecon.Utskrs d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda ytterligare betänk.
Bär berföre anhållit, att åfongi. 3ttaj:t matte BoS SlifetS ©tön* ber begära betta anflagS fortfarande tidS widare j #milFet öfongl. 2ttaj:t, efter ©tatS*ContoiretS Böranbe, och jemnlift @tatS*©ecrelcrarenS,- famt ©tats*9låbets unberbåniga tidflprfan, i nåbcr biföll, ocB mille, genom £>e0 £anbelS* och ginance*Cppebition, låta, i fammanBang meb ben öfriga ©tatS*regleringen, framjläda. ©jette $ ufwuDtttetn. 0m anflag till Sattigtvår&cn i Carlscrona. Uti en från ganbsBöfbingen i 23lcfinge 2ön ingifmen unberbånig anföfiting, Bmilfen Åongl. Sttaj:t till SKifetS ©tanberS ©tatS*lltffott mib ftfla SlifSbag remitterabe, anl;öll Ball att bet årliga anflag af 3,000 9l:br, font alltfeban 1815 marit på flat, bodi enbafl. från ben ena SlifSbagen till ben anbra, uppförbt till Carlscrona fattigmårb, måtte irfe blott förlängas, utan äfmen meb 1,000 9l:br öfaé, adbenfltinb fattig*perfona!en tilltagit, ocB enligt bifogabe räfcnffapS*utbrag beflobe enbafl till f*8 af fladén^ fattige, men till be öfrige || af glottanéUnöer £>fficcrö*eorpö och ©emcnfTap, jemte .Officerare^ ocB CioiOjlatenS enfor oeB barn.
Maj:t afgifna underdåniga berättelse upplyser, bland annat, att orsaken till detta förhållande måste tillskrifvas dels en inom garnisonen serdeles vidt utbredd fross-epidemi, som för båda åren stegrat medikaments-kostnaden till ett förut okändt belopp, dels ock de isynnerhet under året 1855 utomordentligt förhöjda prisen på födoämnen. v Som Direktionen vid 1853 års utgång egde en reserverad behållning af 12,877: 6. 6 14 — 106 — har Direktionen varit i tillfälle att, med användande af en del af samma besparing, kunna betäcka 1854 och 1855 års brister till ofvan - nämnde belopp 6,427: 10. 1. hvarefter 6,449: 44. 5. återstå till betäckande af brister, som under följande år äro att emotse. De vårdade patienternas antal har under revisions-åren utgjort: Qvarliggande vid 1853 års utgång 139. Inkomne: Utgångne: Afskedade såsom obotlige: Döde: Qvarliggande vid 1855 års utgång 167. Summa 3,854- Dagliga sjuknummern har i medeltal uppgått „ 1855 till , 187,8. Underhållsdagarna, derunder de sjuke njutit vård och spisning, hafva utgjort: Någon anmärkning vid räkenskaperna har hos Revisorerne ej förekommit. Salpeter-fonden. Dess räkenskaper äro i Kongl. Kammar-rätten för år 1854 granskade utan anmärkningar, men hafva för år 1855 derstädes ännu ej undergått granskning. De utvisa följande förhållande: — 107 — År 1854. Debet. Balans från föregående år: Uppbörd: — Återdebiterade medel 1,641: 40. 6. Balans till påföljande år: Credit. Balans från föregående år: Utgifter: Balans till påföljande år: § I Angående salpeter-tillverkningen inom riket äfvensom upphandlingen af utländsk salpeter innehålla räkenskaperna följande uppgifter. — 108.. — Ar 1854. Debet. Uppbörd: L:«. «. lod.
För den, som tjenat i andra graden 5 år och derutöfver R:dr 2,500: — För den, som tjenat i denna grad 10 år och derutöfver » 3,000: — För den, som tjenat i tredje graden 5 år och derutöfver » 3,500: — och för den, som tjenat i sistnämnda grad 10 år och derutöfver » 4,000: — Stats-Ulskottets Memorial N:o 140. 23 Pensions-stat vid Rikets Ständers Riksgälds-kontor. Forre Registratorii och Arkivarie» Claes Otto Vougt Förre Bokhållaren Johan Erik Lindberg Aflidne Krigsrådet S. G. Ehrenslams och hans jemväl aflidna enkas, Charlotia Gripenstjernas dotter Hedvig Aurora Ehrenstam Aflidne t. f. Kommissarien vid Riksgälds-kontorets Kreditsedelverk, Ofverkrigskommissarien Fr. Lindstedts tvänne oförsörjda döttrar, Thilda Carolina och Siri Aurora Lindsledt, hvardera 112 R:dr 50 öre Aflidne Notarien Fr. Bergmans omyndiga barn Summa R:dr Runt Anmärkning: Ofvanstående pensioner indragas vid innehafvarnes frånfälle, och äfven dessförinnan, så vida de för pensionernas utgående stadgade vilkor upphöra. 1,417 2.778 16 F. d. General-Assistans-kontorets Expektans-stat från och med 1867 års början. Under lön Lön. beräknad spanmål. Riksmynt. Tunnor. R:dr. öre. Vaktmästaren J. E. Ank. till Exp.-Utsk. den 46 Juni 4866, kl. 44 f. m.
Detta förslag är hufvudsakligen hämtadt trän 6 Kapitlet i Lag-Beredningens förslag till Handels-Balk, med undantag allenast af några smärre förändringar och tillägg, som Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. 9 som blifvit nödiga i anseende dertill att Lag-Beredningens system i öfrigt i viss mån afviker från det i gällande lag föreskrifna rättegångssätt, hvarförutom viss tid bort bestämmas för författningens trädande i kraft. För öfrigt bör erinras, att den i 3 § gjorda hänvisning till 17 kap. Handels-balken afser den förändrade lydelse, Utskottet för vissa delar af nämnde kapitel föreslagit i ett särskildt, samtidigt med detta, till Riks-Stånden inkommande betänkande, äfvensom att, enligt detsamma, Handels-balkens förmånsrätts-ordning skulle ega tillämplighet jemväl i de fall, att fråga om bättre rätt till betalning ur gäldenärs egendom uppstår utan sammanhang med konkurs, och således äfven vid utmätningar. Utskottet, som, i enlighet med ofvan uttalade åsigter, anser någon särskild lagstiftning om förlag icke böra ega rum, och förty ej kan understödja Herr Björcks framställning om räntefrihet i afseende å förlagslån, får alltså till Rikets Ständer vördsamt hemställa, det mätte Rikets Ständer, i anledning af ifrågavarande motioner, för sin del besluta utfärdande af en författning, angående underpant, af följande innehåll: “Med upphäfvande af livad om förlagslån och förlagsfor dringars intecknande och betalning srätt nu är genom särskilda författningar stadgadt, förordnas som följer: § 1- Vill man för gäld gifva underpant i lös egendom, utan att den egendom ifrån sig lemna; varde pantförskrifning derom upprättad, med dag, årtal och vittnen under. I den handling skall utsättas beloppet af den gäld, hvarför egendomen pantförskrifves, så ock upptecknas hvarje lösörepersedel, som i underpant sättes, der den gifves i viss egendom. § 2.