Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon är född i Sköfde den 29 november 1869 af hederliga föräldrar — för att begagna ett något förslitet uttryck — • och röjde redan tidigt på 1870-talet sina inneboende anlag genom att rita katekesen full af näsor och ögon — ett fenomen, som först efteråt kommit att framstå i sin rätta betydelse. Hennes mamma trodde alltid, att det skulle blifva något märkvärdigt af flickan, därför att hon var så ovanligt lat i läsningen, — men hvad, det visste hvarken hon eller någon annan. Två musikaliska systrar ville ha henne antingen till sångerska eller till violoncellist — de tyckte visst, att hon kunde duga till att spela fyllnadsnumren på deras konserter —, men själf lockades hon ej mycket af denna framtidsutsikt. Då hade hon mera lust för att bli författarinna — » blåstrumpa » kallar hon det själf numera — men besparade vid närmare besinning sin moder den sorgen att i en framtid se sin dotter insatt på Långholmen eller utvisad TTtgrifningstid: hvarje helgfri fredag. HELLBERG. Allm. Telef. (vid kompletteringar). Kjellberg. F ö r » Platssökande » och » Lediga platser » 25 ö r e för hvarje påbörjadt tiotal stafv. - r a d. ur landet, hvaraf man kan finna, att hennes tendenser ej gingo åt det samhällsbevarande hållet. En dag hade hon ritat » en gammal käring med takdropp i näsan », ett konstverk, som gjorde ett djupt intryck på hela familjen, hvilken sålunda visade sig klarsyntare inför ett realistiskt ämnesval än mången utbildad smakdomare skulle varit. Det bestämdes, att flickan skulle skickas till Tekniska skolan och utbildas till ritlärarinna. Hit kom hon också, och hennes första triumf — uppflyttningen i en högre klass — firades i hemmet med 5 öre och ett glas öl. Sedan fick hon 5 kr. om året af skolan, därför att hon var en snäll flicka. Efter genomgången lägre kurs gick hon ytterligare tre år i Tekniska skolan, var fortfarande en snäll flicka och fick belöningar och med dem en gränslös ärelystnad. Hon profvade för inträde i Fria konsternas akademi i afsikt att blifva målarinna och kom in, men kom snart på andra tankar och blef i stället » skulptös », som det heter på det akademiska språ- ket.
Dalens nordvästra sida låg i djup skugga, men i midten ringlade sig den lilla ån än i små risslande forsar, tätt Sätersdalen har en fägring af alldeles egenunder tunga löfmassor, än flytande jämn och domlig art, beroende till stor del på den geoblank, än svällande ut till bredare sel, där logiska bildningen. Hela dalen är nämligen vattenklöfver, säf och svärdslilja växte vid en nedskäring i marken, bildad af den å, som stränderna. På den branta, östra dalväggen ormar sig fram genom dalbottnen. Denna å klättrade björk och rönn, sälg och hägg uppkommer från sjön Ljustern strax ofvanför och för sluttningen, och inskärningar, som uppleder dess öfverflödiga vatten till Dalälfven, stått, då sjön Ljusterns aflopp ännu var som här majestätisk och bred flyter fram geett mäktigt vatten, bildade nu förtjusande, nom Gustafs, Säters, Skedvi och Husby sockaf löfverk täckta nipor, mellan hvilka solnars slättbygd. Jordmånen här är mycket blänk och skuggor drefvo en lustig och fager lös, mestadels pinnmo, och urgräfningen har lek, allt eftersom trädkronorna vajade för den därför skett till betydligt djup. Ibland har stilla aftonbrisen. Konvaljerna stodo doftande vattnet stött på en granitklippa eller ett håri täta klungor på de branta dalväggarna, och dare jordlager, och där tränger dalen ihop sig, daldockans, gula blommor stucko runda och ibland är dalgången bredare med väggarna i frodiga af i försommarens saftiga gräsmatta. rundare konturer och lindrigare sluttning, lämÖfver dalens kant skymtade vi hjässan af nande rum för smala ängsmarker, genom hvilka Bispbergs klack m e d sina allvarliga granar på ån glider fram i en nästan omärkligt stilla den malmrika grunden. ström. Men öfver allt erbjuda sig vyer och Vi gingo först upp till vattenfallet nedanför kvarnen, så ett stycke nedefter dalen och satte rätt mödosam bestigning af dalväggarna, har man framför sig en jämn stor slätt.
Eller kunna n å g r a enkla Militairiska mål leda trid stiftande ’*af nya eller till ändring, förklaring‘elder rubbning af gällande Lagar?’. Dessutom är uttrycket: ^gällande Lagar’” i bredd med "allmänna Oeconomiska Författningar" så mycket olämpligare, som Koogk Majit ej allenast i Coramando-väg n - Den 2? April. tan till och med i Stats.Rådet, lär sakft*. möjlighet att utan samråd med Riksens Ständer stifta några andra nya , eller ändra och rubba några andra gällands Lagar, än just Oeconomiska lårfattningar. Mig synes således beskrifningen på Corntnando-mål vara mycket fullkomligare, och mera positivt uttryckt uti Kongl. Maj:ts Nådidiga Circulaire af den 19 Junii 18x0, så lydande: ”Commando-mål bor vara enkla Mditairiska, hvilka icke leda till ändring, förklaring eller rubbning uti allmänna Oeccnomiska Författningar , fornt i annan väg gijne befallningar, eller uti dispositionen af de till bestämda behof i Stat anslagne Medel,”. — Om derföre någon ändring i den 7 §. skall ske, skulle jag tor min del önska, att den måtte blifva i enlighet med nyss åberopade Kongl. Circulaire: Till hvilken ända jag ödmjukast anhåller att Memorialet måtte, jemte dessa mina Anmärkningar, blifva till Utskottet återTemitteradt. Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard; Jag har förr haft den äran förklara, det jag ansåg 7 §. i Regerings-Formen vara nog tydlig och bestämd tor den, som ville rätt förstå den. Jag har ansett farligt medgifva en obestämdhet i en så väsendtlig föreskrift innan man vore säker om någon creera bestämd; och säker derom blir man ej genom ett Förslag af Riksdagsman , emedan det behöfver alla fyra Ståndens och Konungens Sanction.
I följd af omförmälda anmärkningar, som hufvudsakligen blifvit grundade på Riksens Ständers förmenta rättighet, att uti en till deras granskning öfverlemnad expedition förbättra och ändra felaktiga eller mindre lämpliga uttryck, när förbättringen eller ändringen vore öfver - 6i2 Expeditions-Utskottets Memorial'. ensstammände med beslutet och gifve en saknad tydlighet deråt, hvilken rättighet man för öfrigt ansett böra isynnerhet begagnas, då, såsom här vore fallet, ett ärende, hvaröfver Riksens Ständer egde besluta, behandlades, såsom önsknings - mål, är ytterligare vordet erinradt, att den uti Expeditions-Utskottets förslag förekommande period, som börjas med orden: ”Och hysa Riksens Ständer den underdåniga förhoppning’’ och slutas så: ’’medels anvisande för Statens behof,” borde, såsom endast innefattande Stats-Utskottets egen åsigt, uteslutas ur förslaget; Och har ändtligen en Ledamot, med understödjande af en sådan erinran, framställt det sistberörde period vore tillkommen genom en advertence från Expeditions-Utskottets sida. Expeditions-Utskottet, hvars i Grundlagen bestämda åliggande, att föreslå Redactionen af Riksens Ständers beslut, icke rnedgifver någon särskild pröfnings-rätt af det mer eller mindre lämpeliga uti ett sådant beslut eller af motiven, som dertill föranledt, tror sig icke eller hafva vid expedierandet af nu ifrågastälde förslag, brustit i uppmärksamhet åt detta åliggande. Stats-Utskottets utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga Proposition, var, sedan Riksens Ständer detsamma, utan undantag eller tillägg, bifallit, förvandladt till Riksens Ständers beslut, och borde således omsättas i form af Skrifvelse, utan vidare förändring, än med afskiljande af ordställningar, som tillhörde egenskapen af ett utlåtande.
Olof Lagergren från Gottlands län har i en motion (N:o 481), sorn Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, uppgifvit, att i General-Landtmäteri-kontoret förvarade, i början af 1700:talet upprättade specialkartor öfver Gottland, jemte beskrifningar, utmärka, att i vissa socknar befintliga jordlotter, som nyttjas af prestboställenas innehafvare, i sjelfva verket äro kyrkornas tillhörigheter, hvilka blifvit af enskilde personer kyrkorna förlänade, men, med undantag endast för en församling, sedermera på oförklarligt sätt kyrkorna afhände. Då hitintills, oaktadt derom i särskilda fall anställda processer, ej kunnat erhållas visshet, på hvad grund dispositionsrätten tili ifrågavarande lägenheter blifvit kyrkorna fråntagen och på nämnde boställsinnehafvare öfverflyttad, har motionären hemställt, »det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla, att undersökning måtte anställas, för utrönande hvem dispositionsrätten af ifrågakomna jordlotter rätteligen tillkommer, på det att kyrkorna åter må komma i åtnjutande af den dem, som det vill synas, orättmätigt frånhända rätt att af dessa lägenheter erhålla den inflytande, för kyrkornas underhåll erforderliga, afkoinsten»; och har motionären till Utskottet inlemnat UtIfih. lill R. Sl. Erot. S Sami. ii Uäfl. i 2 Allmänna. Besvärsoch Ekonomi-Utshollels Betänkande N:o 67. drag af cn karta, upprättad år 1703 af Landtmätaren Burmester, öfver »de åkeroch ängfigurer, sorn hemmanen Gannarfve, Smiss, Bopparfve, Lijkmeda, Oxarfve, Arges, Mullvalds och Asarfve samt Hemse kyrka tillkomma», jemte beskrifning, hvaraf dock icke hemtas annan upplysning, än sorn kan anses innefattad i de uti kartcbeskrifningcn förekommande uttryck: »kyrkägorna, brukas af kyrkoherden»
De svårigheter, Fransmännen haft alt bekämpa i afseende på arbetarne, visa hvilken nylla näringsfriheten der medfört. 11 intet land, utom England, har man haft så många svårigheter af arbetares sammangaddningar, som i Frankrike. Hr Hjerta påstår alt gesäller och arbetare äro, i Frankrike och England, bättre betalade än annorstädes. Del känner jag icke så noga; men hvad jag vet är, att just i dessa länder hafva arbetare-föreningar, mot fabriksoch verkstadsägare, allmännast förekommit. Hvarföre är det, som i Frankrike en tidning, utgifven, såsom jag tror, af Proudhon, och kallad ”la voix du peuple”, förer lill valspråk: ”guerrc an capital et aux capitalistes”, om icke derföre, alt arbetarne känt sig förtryckta af kapitalisterne? Hade icke detta varit händelsen, så hade icke Tidningen kunnat väcka så mycken oro i landet, som bon verkligen gjort. Jag hör tillägga ali, utom Preussen, hafva äfven Den 27 September e. m. 387 hansesläderna återgått till gammal Handtverks-Ordning — om man vill kalla det cn återgång, (y det voro Fransmännen, som der införde näringsfriheten under den korta lid, de innehade dessa städer. Hr Hjerta har sagt, alt handtverk icke fordrade så stora kapitaler och att följaktligen icke heller så stor fara vore för kapitalisternas intrång deri. Men hurudant är förhållandet med handtverkeri i Frankrike, i Paris? En skräddareverkstad der håller tillika kläden, och är således försäljningsbod tillika. En dylik verkstad försäljes från den ena egaren tifl den andra, jemte kunderne, och lösningspriset derför går understundom till 2 eller 300,000 francs. En sådan summa kan ingen annan än en kapitalist anskaffa. Jag har frågat en der bosatt Svensk skräddare, vid namn Arfvidsson, om .förhållande! med handtverket och med de gesäll-upror, sorn der flera gånger egt rum, samt om det icke hände, då gesällerne upsagl sitt arbete och mäslarne således voro i förlägenhet, att många gesäller sjelfve blefvo mästare.
A. n3. XVIII. E. 332. — N:o 363. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning om afskrifning af eller ersättning för åtskilliga, dels på öfverskotten af Statsverkets inkomster, anordnade, dels ifrån Kongl. Stalscontoret, af under händer hafvande medel, bestridda utgifter. XVI. B. 4^4* XVII. A. 113. XIX. E. 108. — N:o 364" i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 3og, angående afskrifning af fordringar för undsättningsspanpiål. XVII. B. 174. XVIII. A. 93. XIX. E. 109. ( »79 ) StatsUtskotlets Memorialer, Betänkande!) och Utlåtanden: — N:o 365. angående ersättningen af kostnaderna för RiksStåndens klubbar under innevarande Riksdag. XVII. B. I74- XVIII. A. 95. — N:o 366. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 197. XVII. B. 174. XVIII. A. 96. XX. A. n3. XXV. U. 28. A. 79. U. 4.5. A. 464. XXVI. E. 23g. — N:o 367. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 257. XVII. U. m3. A. 157. XIX. E. 5o. U. 70. A. 394. ■— N:o 368. i anledning af återremiss å memorialet N:o 324* XVII. B. 56. A. g5. XVIII. U. 225. XIX. A. 289. — N:o 36g. angående Professor Grafströms motion, om åtgärder till beredande deraf, att de af allmogen i Norroch Westerbotten, som hos Grosshandlaren Liljewalch häfta i skuld för undsättnings-spanmål, må i vissa fall derför njuta afskrifning. XVII.
Maj:t ansåg den sökta rättelsen i Blekingska Indelningen vara af rättvisa påkallad, samt åsyfta en jemn fördelning af rustningen, och att Kongl. Maj:t derföre var betänkt på sättet att återföra Ortens Indelningsverk och Båtsmans-contract till deras hufvudgrunder och rätta tillämpning, för hvilket ändamål och för att i nämnda Indelning således återföra en jemnhet, hvarförutan Stamhemmannen snart skulle råka i fullkomlig vanmagt, under det tillskoltsgifvande eller de, som erlade reserveller öfverskottsräntor, njöto en, hvarken genom Privilegier, Contract elier sakens beskaffenhet föranledd lindring, Kongl. Maj:t lann lämpligast att, med iakttagande deraf, att, enligt 80 §. af Regeringsformen, Indelningsverkets hufvudgrunder icke rubbades, utan antalet af Båtsmän, som provincen egde utgöra, förblefve oförändradt, likasom Kronans dertill öfverlåtne räntebelopp och hvad af Rusthållarne till Båtsmännen utgöras borde , en Indelningsjemkning i Blekinge förrättades, hvarigenom sammansatte rotedelars bidrag sinsemellan kunde närmare och rättvisare fastställas; Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse N-.o 26. att likväl, före den definitiva regleringen af denna jemkning, vice Talmannen Jon Jonsson vid 1815 års Riksdag yrkat sådan allmän lindring i Blekingska Bålsmansbållet, att af hemmansoch jordeboksräntorna målte tili Båtsmannens lön och persedlar på hvart Rusthållsnumer anslås ett förhöjdt räntebelopp af 24 daler Silfvermynt, i stället för det förra af 16 ä 21 daler, ehuru derigenom en minskning till i-5:ledel eller.
Det 5r ocksi en djup kansla af samhorighetsidh betydelse afven for oss kvinnor, som varit narmaste driff jadern till den konferens, hvartill 8venska kvinnornas nationa; iforbunil i dessa dagar inbjudit inom olika ~erksamhetsfalt arbetande systerforeningar inom v i r t eget land sival som framstiende kvinnor f r i n grannlanderna. Det ar e j en k r i m okongress i den bemarkelse man vanligea faster rid detta ord, som nu samman trader. Svenska kvinnornas nationalf orbund, utgo - rande en gren af den stora internationella k~innoassociationen D the 1l; ternational Council of ' il ' omea s, raknar som bekant inom sin krets ej blott foreningar, som narsiast verks for kviiinofrigans losning, utan afrea siidana sallslrap, i h ~ a r s ledning kvinliga nrbetskrafter deltaga, sisom siillskap for vdgorenhet, uppfostran, humanitiira och artistiska iindam a m. m. Om Nationalforb~~ndets program] can sdecles med skiil sligas, att ~ i n t e t manskligt ar det frammande~. Ty iagir ej i sk godt s o u alM nutidens samhallsarbete kvinliga element och gor ej med obonhorlig h a f t Brinnans ~iitt aatt betraktas som en arbetande lem i den stora samhallsk~oppei~ sig gallmdeT Ett mote under auspicierna af ett siillskay med ett sB mhngsidigt program miste erbjuda rikt tillfdle till bedomnndet af kvinaoarbetets stkndpunkt i v k t land. biide det intellektuela och praktiska, och det ar med gliidje vi afven se oss vara i tillfiille att ans ' ta.lla jamforelser med forhillandena i de an dra skandinaviska landerna, tack vare de fr ' amstiende frammande gaster, forbundet har til1fredsst; dJlelsen halsa viL1komna i sin krets.
Ibland orsakerna till detta sorgliga förhållande, hvars tillvaro vitsordas af de högst betydliga afskrifningar af kronoutskylder, som årligen ägt rum, hafva Handtverksföreningens Fullmägtige ansett sig böra anföra såsom de mest bidragande: att handtverksvaror blifvit i myckenhet hit till staden införda och härstädes utminuterade, icke allenast från landsorterne af der bosatte handtverkare, utan äfven från utlandet; att Korrektionsoch andra allmänna Arbetsinrättningar förfärdiga till afsalu handtverks-arbeten, hvilket vore destomera obilligt, sorn samma inrättningars underhåll bekostas af Stadens intrader jemväl från Borgerskapet; att vissa minuthandlare och nästan alla mångleri-idkerskor i sina salubodar afyttra handtverksvaror, förfärdigade af för sådant ändamål antagne gesäller och andra till utöfvande af handtverk för egen räkning oberättigade arbetare,- att den i 8 och 10 §§ af Kongl. Fabriksoch Handtverks-Ordningen xnedgifna rättighet till förfärdigande af handtverksärbeten blifvit missbrukad och beklagligen varit egnad att emellan idkarne åstadkomma split och rättegångar; att den tillgifvenhet och det förtroende, som under den så mycket klandrade skråordningens tillämpning ägde rum emellan mästare och deras arbetare till ömsesidig fördel och belåtenhet, helt och hållet upphört, samt lemnat rum för liknöjdhet, att icke säga uppstudsighet å arbetspersonalens sida; att ett ganska stort antal arbetare, oftast flera i förening, idka handtverk för egen räkning under namn af försörjningsmedel, dels med och dels utan tillstånd, och att, under det de burskapsägande liandtverkarne på sådant sätt lidit intrång och skada, deras utskylder till Staten och Staden årligen ökats, då deras yrken, af hvilka, under skrå-embetenas tillvaro, så väl mästare som deras arbetare ägde bergning, sedermera, i följd af förut anförda förhållanden, icke kunnat lemna dem inkomster, tillräckliga till hyror och andra oundgängliga kostnader.
Men då några grunder för åvägabringande af en sådan hastigare kolonisation af nämnda landsdel nu icke blifvit anförda, samt de förslag, som i sådant syfte kunna framläggas, lämpligast böra af Kongl. Majit pröfvas och granskas innan desamma göras till föremål för behandling af Rikets Ständer, har Utskottet, vid det förhållande alt Kongl. Majit, genom flera lid efter annan utfärdade stadganden angående krononybyggen i rikets norra län, synes hafva åt denna fråga egnat nådig uppmärksamhet, funnit sig icke kunna tillstyrka bifall till hvad motionären föreslagit, utan hemställer, att Herr Hedenbergs förevarande framställning ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 12 Oktober 1865. Bih. till R St. Stats-Utskottets Memorial M 180. Ank. till Eip. Utsk. den 13 Okt. 1863, kl. 12 midd. Memorial, med förslag till sammar>jernkning och voteringspropositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande anslagen under Riks-statens Nionde Hufvudlilel. (11. A.) Sedan Riks-Stånden numera till pröfning förehaft Stats-Utskottets under N:o 153 afgifna utlåtande, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvudtitel, och Utskottet, medelst tillhandakomna Protokollsutdrag, erhållit del af de särskilda Riks-Ståndens härutinnan fattade, i åtskilliga frågor skiljaktiga beslut, får Utskottet, för de olika meningarnes sammanjemkande och ärendenas ytterligare beredning till afgörande, härmed afgifva det vidare yttrande, hvartill omförmälda beslut funnits för närvarande föranleda. Uo. Uti Första punkten af berörda utlåtande hade Utskottet, af anförda skäl, förmält sig icke kunna tillstyrka bifall till Kongl. Maj:ts nådiga förslag att Rikets Ständer måtte till Kongl. Theaterns och Hofkapellets pensionskassor anvisa ett årligt bidrag af 3,000 R:dr åt dem hvardera, att utgå för åren 1862 och 1863 af Sjunde
Län anmäles det 5 HäradsAllmänningar finnas, hvilkas försäljning tillstyrkes emedan jordmånen der är mera passande för uppodling än skogsväxt: att för Calmare Län (med Öland inberäknadtj uppgifvas 6 Kronoparker och a HäradsAllmänningar, af hvilka 4 Parker föreslås till försäljning: att från Gefleborgs Län 3 Kronoparker anmälas, hvilkas försäljning ti 1 Ist yrkes , dock att, Allmänningar anslagne till Grufvor, för sådant ändamål bibehållas: att från WesterNorrlands Län, 21 Krono Allmänningar anmälas, äfvensom ätt Krönoskogens nyttigaste användande anses ifafa till nybyggesanläggningar, dock att birktagning Och svedjande i alla fall borde förbjudas: att från Jemtlands Län anmäles det ingen Allmänning samt ingen odisptpnerad Kronoskog där finnes, men yttras att en fri dispositionsrätt Bil. till Ridd. (r. Ad. Pr. XI Band. 5 « IS pettmbsr e. m, öfver skogarne anses betänklig: att från Westerbotten% Län anmäles det KronoAllmänningarne hvars antal ej är uppgifvit, nyttjas under Sågverken, och anses bora på samma fot bibehållas saint tiil Nybygges anläggningar: att Lån Norrbottens Län anmäles att Allmänningarue ej äro de enskilte skogarne frånskilde och dessförinnan någon hushållningsanstah med deni ej kan uppgifvas, samt anmärkes att hvarje trakt af Riket torde i detta fall fordra sin egen särskilda författning: —* att från Stura Kopparbergs Län anmäles, det inga odisponerade Kronoskogar finnas, som ej äro Bergverken» behof ti ilslagne och på sådant sätt medföra dan största nytta; dock anmärkes såsom bebötligt ett stadgande att
Denna tillvext minskar dock icke sedel-ansvarigheten, ty vexlar köpas nu alltid för nya Bankosedlar. Banken ökar sin reela tillgång, men endast, genom att för hvad den erhåller utgifva nya skuldsedlar, hvarigenom den icke blir rikare. Om deremot någon del af Banko-vinsten dertill användes, så förminskades det maximum, hvarmed sedelstocken öfverst ige r metalliska valutan, och Banken vunne en verklig konsolidering. Icke heller skedde härigenom någon strypning. ty vinstmedlen, som nu ligga i reserv-fonden, komme genom vexelköpen åter ut i rörelsen. Att härli!! använda en eller åtminstone en half million af de såsom Banko-vinst influtna sedlarne borde, efter mitt förmenande, Banko-fullmägtige ofördröjligen bemyndigas. Detta är hvad min vördsamma motion innehåller och åsyftar, och icke egentligen inköp of reaiisabla obligationer förr än i andra rummet och efter noggrann pröfning. Ett par ord torde derföre ock tillåtas mig alt nämna om förträffligheten af de Stats-obligationer, som Banken nu skall erhålla af Riksgälds-kontoret, hvarutinnan jag icke kan dela Utskottets åsigt. Jag vill dock nu icke fästa mig vid det sätt, hvarpå Staten förut har betalt sina län af Banken, ej heller vid det stora företräde, som dessa nya Riksgäldssedlar skola hafva framför de gamla, dem Banken blef tvungen att utan ersättning iidösa. Dessa nya på stora valörer har den åtminstone fått inlösa pd förhand. Dessa obligationer i utländskt mynt skola vara förträffliga till Bankens konsolidering, ty när behof uppstår att förstärka Bankens siifverfond, så kunna de utan omväg på utländsk ort realiseras till silfver. Meri när ett sådant behof uppstår, så är penningenöden stor i landet. Då uppkommer ett allmänt behof både för Hvpotheks-föreningarne och andra verk att få sälja Svenska obligationer. Den utländska penninge-marknaden blir deraf öfverfylld, och följden blir att de falla i vanpris. Utskottet säger väl, att deras värde skall upprätthållas derigenom att Banken kan uppträda såsom både säljare och köpare.
Molins »Bältespännare», inköp af 159: 145. Montelius, Vågskrifvare, pension åt 155: 58. Montgomerys enka, d:o 153: 71. Musikaliska akademien, anslag tili 139: 92. Myrutdxkningar, anslag till 141. Målby, häradshöfdingeboställe, lån för bebyggande af 39: 22. Mörner, Friherre, pension åt 153: 50. IV. Nathhorsts 3:ne döttrar, pension åt 153: 99. Nät ion al-museum, ytterligare anslag till 198. — , Memorial i anledning af skiljaktiga beslut rörande N:o 198 217. Naturhistoriska Ihks-museum, anslag till 139: 93 — 95. Nilsson, ersättning för liden förlust vid vägomläggning 30. Nilsson, Vaktmästare-enka, pension åt 153: 24. f y7 Norbergs Jernvägs-bolag, anstånd med inbetalning af lån till / i 46. Normalskola lör flickor, inrättande af 159: 69. Nya Varfvet i Göteborg, försäljning af 215. Nyberg, Rektor, ersättning åt 153: 40. Nynäsbanan, utgifter för undersökning af 24. Nämndemän och Fjerdingsman, rätt till ersättning för extra förrättningar 176. Nämnderna för reglering af presterskapets aflöning, rese-ersättning till 177. Näs kungsgårdshjelp, upphörande af 59. 11 Utlåtandets Nummer och Moment. O. Observatorium i Lund, uppförande af ny byggnad för 139: 134. Officerare, som ingå i utländsk krigstjenst, anslag till 66: 37. Officers-enkor, ersättning St 3:ne 171. Opphoff, Regements-läkare, pension ät 153: 55. Ortopediska institutet, anslag till 139: 84. Oscarshamn, anslag för utlösen af tomtöre-afgälden i 193. w*. Palmgren, Löjtnant, pension åt 153: 51. Pansarplålar, skjutförsök å 32.