Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frågan om en bättre reglering af städernes Båtsmanshåll har alltsedan 1770 talet utgjort ett vigtigt föremål för Konungs och Ständers uppmärksamhet och öfverläggningar. Flera gånger sedan dess hafva de förvaltande Verken blifvit ålagde alt uppgöra förslag till en jemnare fördelning städerne emelian af denna dem åliggande tunga, Dervid har alltid blifvit förutsatt, att den utaf dem innehafvande jorden skulle, i likhet med Rikets öfriga jord,'roteras. Ja, uti Kongl, Brefvet af den' 11 Julii 1780 förklaras det bestämdt, alt Båtsmanshållet för städerne är grundadt på jorden. Då frågan underj sistlidne Riksdag mera alfyarligt förekom till granskning hos Rikets Ständer, hade ock, så val för städernes jord, som lius och tomter och borgerliga rörelsen bestämda föreskrifter blifvit uppgjorda, om icke de handlingar, hvilka de förvaltande Verken då i ärendet uflemnat, befunnits mindre fullständiga och upplysande, än som dertill - Siatssaint Occon.. Ut sk. Betänkande N‘.o ar - till erfordrades. Rikets Högloflige Ständer blefvo derföre nödsakade att ånyo hos Kongl. Majrt anhålla derom, alt dessa Verk mätte åläggas att till nästinstundande Riksdag införskaffa de upplysningar, som saknades; men Rikets Ständer^gåfvo uti deras underdåniga skrifvelse derom ingen anledning till frångående af den grund, sorn, enligt hvad redan nämndt är, af Konung och Ständer syntes vara förutsatt och antagen, att nemligen städernes jord borde på lika sätt, fast med vissa förändringar och modillcationer, roteras som den inom hvarje province varande öfriga jorden. De förvaltande Verken hafva deremot ansett verkställigheten afförutnämrcde Rikets Ständers underdåniga begäran, om en ny undersökning, medföra så stora svårigheter och en så lång tidsutdrägt, att de till undvikande häraf frångått detta .förslag till städernes jords rotering, och i det stället, enligt hvad redan nämndt är, föreslagit antagandet af Bevillningen såsom grund härföre.
Sedan Stats-utskottet ansett sig böra gemensn-mt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande. Motionen synes åsyfta hufvudsakligen tvänne frågor: den ena, att karantänsbevakningen vid rikets kuster och gränser måtte ordnas och handhafvas uti alla sina detailler af rikets embetsverk, som karantäns-bevakning nu besörja; samt den andra, att bevakningskostnaderna böra af statens medel bestridas. I afseende å den förra frågan, så torde Utskotten böra erinra, att i riket finnas 2:ne karantäns-kommissioner, hvilka hafva öfverinseendet öfver karantäns-anstalterna, hvar inom sitt distrikt, och alt således en del af hvad motionären påyrkat redan är verkstäldt. Att dessa kommissioner icke kunna uti alla detailler omedelbarligen verka, synes vara temmeligen gifvet, då man besinnar vidsträcktheten af Sveriges kuster; och det är alltså nödvändigt, att kommunerna sjelfva bidraga, så vidt på dem kan ankomma, till mötande af farsoters införande och spridande i riket. Utskotten anse således motionen i denna del ej böra till någon .åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Hr von Hartmansdorff uppläst, hvaremot jag anhåller om afslag å de ifrågasatte 1000 r:dr, och anser följaktligen all återremiss öfverflödig och betänklig. Hr von Hartina nsdorff: Hr Rosenblads erinran mot all underhandling med Akerberg, anser jag så grundad, att jag återgår till mitt första förslag, alt R. o. Ad. må^afslå Utsk:s betänk. Skulle Utsk. ingå i några afhandlingar med Akerberg eller affordra honom en frånsägelse af anspråk på vidare ersättning, skulle han derigenom stärkas i sin förmenta tro, att han ägde laglig rätt, och då stannade det troligen icke vid en mindre summa, Den 3 Juli. 437 utan banken (inge sannolikt betala ytterligare 3 eller 4000 r:dr. Genom en sådan underhandling med Akerberg, hade Utsk. ju tillkäDnagifvit, att det ansåge honom ega rättsanspråk. Frih. Alströmer: Vid mitt förra yttrande hade jag förgätit, att Akerberg är försatt i konkurstillstånd, och då det således icke gagnar till något, alt med honom ingå i en underhandling sådan, sora den ifrågavarande, anhåller jag om bifall å förslaget. Hr Rosenblad: Om Akerberg skulle hafva någon juridisk rätt i förevar:de fall, har naturligtvis denna rätt öfvergått till hans kreditorer, såvida han nemi., hvad jag likväl icke känner, är under konkurs i hvilket fall han icke äger alt afhända sig sin rätt. Om Akerberg äger denna juridiska rätt, så må hans konkursmassa slämma R. St:s bank, men deremot anser jag, att man icke bör inlåta sig i några underhandlingar med honom emedan sådant endast skulle föranleda till ett ytterligare bortskänkande af 1000 r:dr eller måhända ännu mera. Under den tid jag var fullmäktig i banken, och frågan hos fullmäktige förevar, hyste jag icke den ringaste farhåga för utgången af en utaf Akerberg emot banken anställd rättegång om oftanämnde medel. Jag upprepar hvad jag redan yttrat, att om Akerberg äger något rättsanspråk, bör sådant i laga ordning utredas och banken, likasom hvar och en annan, vara förpligtad att betala hvad han är skyldig.
Ankom till Exp.-Ulsk. den 21 Maji. 2 Memorial med anmälan om utgången af de i Förstärkta Banco-Utskottef anställde, i Banco-Utskottets Memorial N:o hff föres/agna förändringar, Sedan Irenne Riks-Stånd, vid afgörande af Banco-Ulskoilels Memorial N:o i3i och Utlåtande N:o ife, fnnnit ett stadgande i nu upprättandeBaneo-Reglemente böra inflyta, hvarigenom Fullmägtige berättigas, att i underdånighet begära Kongl. Majrts medverkan för afhandling af Credit eller Creditiv å utrikes ort, om det, till förstärkande af Bankens silfverfond, erfordras, men de Irenne Riks-Stånd, som yttrat denna åsigt, varit skil jäktige i afseende på redaetionen af ifrågavarande reglementarisk» stadgande , och Banco-Ulskoltet af sådan anledning, uti Memorialet N:o 147, framställt Voterings-proposi tioner, till utrönande af hvilkendera redaetionen skall antagas, äro omröstningar denne dag i Förstärkt Baneo-Utskott anställde Öfver de i sistnämnde Memorial uppgifne, af samtlige Riks-Stånden , enligt ankomne Protocolls-Utdrag, godkände Yolerings-piopositioner, hvilka omröstningar så utfallit, alt vid lista kvoteringen, sedan en sedel såsom dubbel blifvit casserad, Hedervärda Bonde-Ståndets redaction till omförmälda reglementarisk» stadgande blifvit genom ng Ja emot 39 Nej lill Contra-proposition antagen, samt" att vid andra Voteringen Hedervärda Bonde-Ståndets i Contra-propositionen intagne redactfon blifvit; medelst 79 Nej emot \oJa godkänd, samt alltså beslutadt, det skall genom ett stadgande i nn upprättande Banco-Reglemente förklaras: ”alt derest Fullmägl i<m i Banken kunna blifva i behof af Kongl'.
Om jordägaren utan förbehåll sålt eller afstått till någon annan sin rättighet till en pä dess egor upfunnen ny anvisning eller förr arbetad och sedan ödelagd grufva, så kan han icke skäligen begära, att, för det grufarbetet kommit att nedläggas, åter tillegna sig eller ånyo sälja den lott, hvilken lian förut sig afhändl, utan böra i sådant fall alla förr arbetade och sedan instälde grufvor och skärpningar, sorn efter kungörelsen af denna Förordn. varda med arbete belagde, allena tillfalla den, sora först sig dertill vederbörligen anmäler och derå vill använda kostnad, hvilken alltså till alla delar kommer alt träda in i den förre ägarens rätt, både i anseende lill upfinnareoch jordägare-andelen ; dock njule icke destomindre grundägaren hvad honom såsom ersättning för platsens nyttjande till byggnad och utrymme m. m. efter förra K. Förordn:n tillkommer. 3:o Har jordägaren afstått eller sålt sin andel i ny anvisning eller gammal grufva med det förbehåll, att icke destomindre få njuta jordägare-andelen till godo, i fall arbetet sedermera skulle komma att öfvergifvas, och detta förbehåll finnes nästa Bergs-Ting, sedan afhandlingen skedde, vara i Rättens Dombok antecknadt, så bör han njuta det till godo; men eljest förblifver vid hvad K. M. här ofvanföre i Nåder stadgat.” Häraf synes, att dylikt intrång i äganderätten icke får göras. Enahanda inskränkning hafva äfven de i ämnet hörde aukloritelerne tillstyrkt. Deri ligger en större fördel än den nuvar:de utmåls-förfaltn:n stadgar eller lemnar, och min öfvertygelse är, att oviljan D e n 27 0 k t ö b er, 27 mot inmutning af malmer oell andra förindustrien nyttiga slenarter egentligen härleder sig deraf, alt personer farit omkring oell, genom att likt och olikt inmuta grufvor, besvärat egendomsägaren. Jag frågar likväl, hvad betyder äganderätten till ting, sorn ligga ander jorden? INär jag har köpt en egendom, har jag väl då kunnat taga i beräkning, hvad som finnes under joiden?
Herr Grape har yrkat tullfrihet för ankare, keltingar, gröfre och finare, draggar, armbultar, roderjern och skeppsknän; och är slutligen af Riksdags-fullmäktigen G. Hultman från Örebro län föreslaget, att, med upphäfvande af införsels?förbuden å stångjern, måttliga tullafgifter mätte sättas i förbudens ställe, samt alt de alltför höga, skeppsfarten betungande, tullafgifterne å ankare #gh kettingar matte nedsättas med 50 procent och å draggar, armbultar, hammare, roderjern och skeppsknän med minst 75 procent. Utskottet har af det nära sammanhang, hvari tullbestämmelserna för de här ofvan uppräknade särskilda slagen smidt eller valsadt jern stå till hvarandra, och äfven blifvit Bevillnings-Ulskotlels Betänkande, N:o 3. 33 blifvit både i Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse och i de väckta motionerne behandlade, funnit sig nödsakadt att frågorna derom i ett sammanhang upptaga. Samma fullkomligt giltiga skäl, som Kongl. Maj:t anfört för förslaget att för de olika dimensionerne af finare keltingar nedsätta nu till 5 och 3 R:dr stadgade införselsafgiller till 2 R:dr pr skeppund, eiler alt tillverkningen inom landet icke motsvarar vår handelsflottas behof, eger ock sin fulla tillämpning å artikeln Ankare. Den årliga tillverkningen deraf inom landet uppgår nemligen till ungefärligen samma qvantitet som årligen införtullas, och det är ingen hemlighet, alt Svenska fartyg på utrikes platser förse sig med möjligen ännu större qvantiteter ankare, för hvilka sedermera ingen tull erlägges. Emellan värdet per skeppund å ankare och de finare dimensionerne kettingar är icke heller någon väsendtlig skiljaktighet.
Län, som förnyat sin vid sistförflutna Riksmöte gjorda hemställan, att, i anseende till den svåra tunga rusttjensten inom Småland skall medföra, Husar-Bataillonen derstädes måtte reduceras och till Infanterié förvandlas; men, i händelse bifall dertill ej kunde vinnas, önskade Motionairen, att lindring i rustningsbesväret i så måtto kunde beviljas, att den nu dyrbara Husar-Uniformen finge göras mera taiflig, samt att det i senare åren vid nämnde Corps antagna bruk, att vid remonteringar endast emottaga svarta eller mörkbruna hästar men cassera alla andra, målte upphäfvas, så att de rustande egde lemna felfria hästar af hvad 12 Allm. Besv.- och Oecon,-Vlsk. Betänkande N.o 11*. färg sorn helst; äfvensom Motionairen, under förmälan, att Officerarn* ville föreskrifva lönevilkoren vid Husarers och Soldaters antagande, anhållit, att Rustoch Rotehållaren måtte, utan allt obehörigt inflytande, få med recruten contrahera; och har Riksdagsfullmägtigen Nils Magnus* sou från Calmar Län med Motionairen sig förenat. Denna motion har Utskottet i öfvervägande tagit; och hvad först angår frågan om nämnde IIusar-Battaillons eller rättare Regementes förvandlande till Infanlerie; så finner Utskottet sig hvarken kunna ingå i pröfning om fördeiarne i militairiskt hänseende af en sådan reduetion, och ej heller om nyttan i öfrigt deraf och sättet för dess verkställande något yttrande meddela, utan tror det på Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande lära böra ankomma, att, i händelse en så beskaffad förändring i Nåder pröfvas med allmänt och enskildt bästa öfverensstämma ,5 ett förslag i detta hänseende låta uppgöra och Rikets Ständer samt vederbörande Rusthållare till antagning, under vissa dervid bestämmande vilkor förelägga; på hvilka skäl, de der allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, vid sisllidne Riksdag, uti afgifvet Betänkande (8 Sami. 1 Band.
KronPrinsens förmälning, dels redan inträffat, dels ännu måste uppkomma; af Herr Lagerhjelms memorial angående stiftande af en lag, soin på alla för Varu-transport nödige vägar lämpar allmänna lagens stadgande i 25 Cap. t Byggninga-Balken, om Landsvägar; af Herr Anckarsvärds memorial om rättighet för Nerikes Rusthållare, att för hästfrihet betala samma Vacance-afgift, som Rusthållarne i Österoch Westergöthland, samt att Nerikes Sqvadron af LifRegementets HusarCorps måtte med Ne - 306 rikes Infanteri-Regemente sammanslås; af Grefve von Plåtens memorial om rättighet för Norrska Skepp att, under alla förhållanden, i Svenska hamnar behandlas lika med Svenska Skepp, så länge desse njuta samma rätt i Norrska hamnar; af Herr Lefréns memorial om sättet att så tillverka Svenskt Jern, att det på Norra Amerika kan vinna afsättning; af Herr Tolls memorial om åtgärder till afhjelpande af den för hand varande penningeförlägenheten; af Herr Montgommeries memorial om nedsättning af den nu stadgade Skjutslegan; af Friherre Cederströms memorial om bestämmande af det Statshushållnings-system, som hädanefter skall följas. P. 204. — om ConstitutionsUtskottets memorial rörande tillsättande af ett Särskilt Utskott i afseende på den öfverklagade förlägenheten synnerligast för Jordbruksnäringen. P. 207. — rörande Stats utskottets memorial och utlåtanden: om Skatteköp af någre lägenheter under Elfsborgs KungsLadugård; om Landshöfdingen Grefve von Rosens ansökning angående befrielse från ansvarsskyldighet i afl. Kronofogden Grönvalls Balance; om Allmogens i åtskillige Härader af Malmöhus
Hans Exc. Herr Justitiee-Stats-Ministern, Grefve Sparre, Hans Exc. Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, IVallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, ’ Finer, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Sedan föredrog Departements-Chefen, Stats-Rådet Fåhraus i underdånighet: 25:o Direktionens för Kongl. Svenska Aktie-Bolaget för jernväg emellan Köping och Hult underdåniga skrifvelse af den 15 sistlidne Maj, deruti Direktionen i underdånighet anfört, att . , vid hvilka förhållanden Direktionen, som i följd deraf kommit till dea öfvertygelse, att jernvägsföretagels fullbordande till nästa års slut icke kunde åstadkommas, i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer aflåta Nådig proposition, om medgifvande af ett års förlängning i den för arbetets fullbordande föreskrifna tid; 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 84. I enlighet med Siats-Rådets underdåniga tillstyrkande förklarade Kongl. Majit Sig vilja i Nåder föreslå Rikets Ständer, att ett års förlängning i den för ifrågavarande jernvägs-anliiggning, i sammanhang med beviljandet af Statens garanti för företaget, stadgade tid för arbetets fullbordande och banans öppnande till allmän trafik må varda Bolaget medgifven, utan rubbning af de förmåner som blifvit detsamma genom oktrojen tillförsäkrade, dock under vilkor att vägbanan från Örebro till Köping jemte erforderliga lokomotiver fullbordas inom den förut bestämda tiden, eller 1S55 års slut; Och skulle Nådig Proposition härom, sådan den finnes detta Protokoll bilagd, till Rikets Ständer expedieras. Ex prolocollo C. ./. Oscar Alströmer. Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Juni 1854, kl. 9 f. m. Kongl.
Hitin kom ock emellanåt pastorn, den angenäme sällskapsmannen, hvars skämtsamma lynne och glada vinnande sätt aldrig glömdes, och hvilade sig från sina många ämbetsbestyr med att roa sig åt de muntra små flickorna. Längre än till sitt tolfte år fick Gustava dock icke stanna i Upsala, ty då hade hennes Detta arbete utanför hemmet är den ogifta kvinnans, och hon är så tacksam öfver, att äfven hennes lif är så rikt och hennes verksamhetsfält så stort; men vill hon verkligen lära att fylla sin uppgift, så förslår hvarken skola eller universitet, hon måste gå tillbaka till det trånga hemmet och där sätta sig vid den utmärkta moderns fötter. Hennes uppgift för samhället och världsutvecklingen är dock störst och hon fyllde bäst denna uppgift, när hvad hon gjorde icke kan omtalas, endast erfaras. En mer än åttioårig dam skrifver till mig o m henne, hvars bild här träder oss till mötes: » Hon var fyra år och jag något mera än två år äldre, då jag gjorde hennes bekantskap, och mitt sexåriga hjärta eröfrades genast af den lilla ljuslockiga, glada och lifligj flickan. Då uppstod mellan oss den vänskap, som ingen enda gång under vår långa Efter en akvarell af Carl LaMSO®, IDUN 390 1897 Bevara ditt hjärtas skönhet, och du skall förblifva evigt ung. Österländskt ordspråk. far blifvit utnämnd till kyrkoherde i Häggeby. Här afslutades under enskild lärarinnas ledning hennes skolstudier, men road af läsning, som hon alltjämt är, vidgar hon fortfarande sitt vetande. Under de ensamma vintermånaderna på Häggeby sysselsatte Gustava sig med läsning, handarbete och musik. De skulle nog ändå, utan jämnårigt umgänge, blifvit långa nog, men hon hade i arf fått sin fars briljanta lynne, och dessutom visste hon, att med sommaren kommo fränder och vänner från Upsala. I den treniga prästgården med sin alltid glada och skämtsamma värd och sin moderligt omtänksamma värdinna trifdes ungdomen förträffligt och skulle, när hösten kom, med saknad ha brutit upp, o m de ej fått löftet, att Gustava fram på vintern nå- gon tid skulle få komma till Upsala.
S. D. vid förnyad föredragning af Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens, den 24 dennes, å bordet lagda Betänkande N:o 20, i anledning af Riksdags-fulhnägiigen Fredric von Zjvdgbergks motion om ytterligare förändringar i nu gällande Seglations-ordning, blef samma betänkande af Ståndet bifallet. S. D. Föredrogs ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens, den 24 dennes, å bordet lagda Utlåtande N:o 78, i anledning af erhållen återremiss å Utskottens Betänkande, angående väckte motioner om förändring i Förfatlningarne, rörande mått, mål och vigt. Ståndet biföll Belänkandet JN:o 58, vidhållet i Utlåtandet N;o 78. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banco-Utskcttets, den 24 denres, å bordet lagda Betänkande K;o 181, med förslag till Instruction för Rikets Sländers Banco-Utskott vid nästkommande Riksdag. S. D. Föredrogos ånyo Constitutions-Utskottets, den 24 dennes, å bordet lagda, följande Memorial: ]\T:o 112, angående förloppet af voteringar inom Förstärkta Constitutions-Utskottet. Memorialet N:o n3, med förslag lill ändring af Regerings-formens 17, 22 och J°6 §§• Antogs, såsom hvilanda till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. 48a Prot. Utdr. den 26 Maj 1841. S. D. Med slöi af 68 § Riks iags-Ordningen företog Siandet nu, på sätt hittills öfligt varit, förordna om Revisorer af Preste-Slåndet, för att deltaga i de inom nästinfräffande lagtima Riksdag blifvande Revisioner, så väl af Stats-, Bancooch Riksgälds-verken, som af Banco-Discont-verket och dess Låne-Contor i Götheborg och Malmö.
Till stöd och bevis för hvad jag nu anfört skulle jag visserligen kunna framdraga 5 särskildte KammarRättens utslag och skrifvelser, stälde blott till ett enda års PröfningsComile, men då 90 §. af RegeringsFormen möjligen så kan tolkas, att det ej tillätes mig genomgå dem, skall jag blott problematiskt omtala händelserna, och nämna förhållanderne sådane, sorn de möjligen genom Bevillningsförordningens otydlighet eller origtiga til 1- lämpning, skulle kunna framställa sig. Låtom oss t. ex länka oss, alt den nu gällande Bevillningsförordningen genom sin otydlighet eller brist på föreskrifter skulle kunna lemna KammarRätten tillfälle, att KammarRätten skulle kunna till en PröfningsComité aflåta en skrifvelse, hvarigenom denna blef nödsakad att tvänne år sedan den slutat sine förrättningar åter sammanträda, för att omgöra en del af hvad den redan enligt ed och samvete gjort; låtom oss antaga att denna skrifvelse t. ex. hade denna ordalydelse: ”Fördenskull och i anseende lill *’förekomne skäl och omständigheter finnér ”Kongl. KammarRätten rättvist att med un”danrödjande af PröfningsComiteens Beslut ”till densamma målet återförvisa att” (märkom dessa ord mina Herrar) ”utan hinder ”af sin förut tagne åtgärd” (en åtgärd som likväl var grundad på aflagd ed) &c. — —• ”å nyo ingå i granskning af ”grunderne för den klagandes Taxering, och Den 17 December f. m. i43 ”bestämma den Bevillning lian rätteligen ”borde draga,” (märken här å nyo dessa ord) ”med iakttagande af ett noga jemför”ligt förhållande emot Vederlikar och med ”afseende å de inskränkningar, som i hans ”rörelse kunde äga rum»” Dessa sista orden fullkomnar saken; ej nog att Rikets Ständers
Exempelvis har Herr Friherren påpekat den betydliga tidsutdrägt, som det direkta valet skulle medföra, ej allenast vid första tillsättningen genom uppräkning och summering af de många namnen, utan jemväl sedermera, då för hvarje gång någon Elektor afginge, Ridd. o. Adeln samfäldt skulle nödgas upptaga mången pleni-sammankomst för anställandet af nya val, hvaremot då någon Elektor nu afgår, återval sker genom Bänkmän fi tid då Ståndet ej är samladt. I afgången Bänkmans ställe väljes då utan särdeles tidsförlust en annan af hans Bänkmans-afdelning. Detta vore dock en mindre betydande sida af saken, såvida eljest motionärens förslag skulle leda till ett bättre och säkrare uttryck af Ståndets politiska opinion; men Friherren påstod tvertom, att det föreslagna direkta valsättet lätteligen skulle leda, under stormiga tider till mera ensidighet, och under lugnare Bilaga till Högfl. Ridd■ o. Adelns prof. vid Riksdagen 1859. 2 Rlddarhns-Utskottets Utlåtande N:o 4. tider till splittring; alltså i båda fallen till ett mindre önskvärdt resultat. En annan våda skulle jemväl lätt kunna inträffa vid uppgörandet af elektorslistor, nemligen derigenom, att dessa, i god tid och innan Ståndet ännu vore konstitueradt, både uppgjordes och spriddes till de i hufvudstaden boende ledamöterna, då deremot under nuvarande förhållanden förslag till Bänkman icke kunna uppgöras förr, än ledamöterna blifvit i behörig ordning antecknade och bänkmans-indelningen egt rum dagen före plenum plenorum, genom hvilken omständighet ett obehörigt uteslutande af representanter från landsorten förekommes. Vid de direkta elektorsvalen skulle tilläfventyrs, under tider af skarpare partispänning, ledarne nödgas inskränka sitt förslag endast till sådana personer, hvilkas politiska åsigter vore noga kända. Nu deremot måste man vid väljandet af Bänkman sträcka sig öfver hela Riddarhusets terräng samt Ståndet söka sina representanter bland såväl dess äldste som dess yngsta Atter, och dem som bilda öfvergången mellan dessa. Detta tvång vore hälsosamt så till vida som derigenom ensidighet säkrare undvekes.