Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att emellertid frågan gång efter annan ånyo förekommer, synes ådagalägga behofvet af en fullständig lösning deraf; och då, på sätt myndigheterne sig utlåtit, de skäl, som blifvit anförda för rättigheten till skatteköp af kronohemman i allmänhet, äfven i förevarande fall synas ega full tillämplighet, samt den omständigheten, att hemmanen äro anslagna till mild stiftelse, lika litet vidkommande dessa hemman, som i afseende å flera andra för dylikt ändamål förlänade, bör lägga hinder i vägen för medgifvande af den sökta skatteköpsrätten, utan allenast må föranleda till bestämmande af de särskilda vilkor dervid, som kunna finnas af de särskilda förhållandena betingade, finner Utskottet, med fästadt afseende jemväl derå, att enskilda åboar å skolegodshemman, till följd af innehållet i högstberörda nådiga Bref den 12 November 1819, torde ansett sig betaget att, på sätt eljest lämpligast bort ske, hos Kongl. Majit göra förnyad framställning i ämnet, sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta utreda, om och på hvilka vilkor åboarne å de Wisingsö skolegodshemman, som äro af krono natur, må kunna förvärfva eganderätt till dessa hemman, vare sig genom skatteköp i vanlig ordning eller på annat sätt. Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Mars 1863, kl, 2 e. nä.
Ständers Konstitutionsutskott, vid sistförlidna Riksdag, till åtal förvisla, serdeles vigtiga ärenden, angående hvilka, enligt Utskottets tanka, åtskillige Herrar Ledamöters af Hans Majit Konungens StatsRåd vidtagna embetsåtgärder befunnits stridande emot Regeringsformens 76 §. och i vissa delar äfven emot 64 och 58 §§. Efter granskning af de å svarande sidan häröfver inkomna förklaringar, med hvad ytterligare angående 3:dje anmärkningspunkten vid det inför Höga RiksRätten hållna förhör blifvit utredt, är jag nu i tillfälle att afgifva det slutliga yttrande i denna sak, som med 256 KonstitutionsUtskottets, till stöd för anmärkningen i hvarje punkt åberopade, grunder öfvcrensstännner. Beträffande i:sta punkten, sorn innefattar åtal emot de Konungens Rådgifvare, hvilka dels tillstyrkt beviljande af ett i 25 år fortfarande anslag af 60,000 R:dr årligen ifrån Handels och sjöfartsfonden för ombyggnad af Trollhätte Kanal och Slussverk, dels ock, vid serskilda tillfällen, föreslagit bemyndigande för KonvoyKominissariatet att meddela accepter till betalning af det för utförande af nämnde arbete bildade Bolags anvisningar å beviljade ' anslaget för hela tiden; bör jag väl, till exr början, fästa uppmärksamhet derå, att uti svaroskriften, vid uppgift af de Herrar StatsRådsLedamöter, hvilka åberopa förklaringen i denna punkt, H. E. Herr StatsRådet Grefve Löwenhjelms namn saknas. Men sådant oaktadt och då, efter hvad StatsRådsProtokollen angående omförmälda ärende upplysa, Hans Excellens vid flera tillfällen deltagit i rådslagen derom, hvarför äfven emot honom åtal föres, anser jag mig kunna för otvifvelaktigt antaga, att H. E. Herr Grefven och StatsRådet, som slutligen, jemte öfriga till Höga RiksRätten inkallade Herrar StatsRådsLedamöter, undertecknat svaroskriften, biträder den förklaring, sorn i förevarande punkt är afgifven.
Idyll ar den dock i ordets bokstafliga mening, d. v. s. en liten bild, konstnärligt uttagen och afrundad, framstäld med lefvande och frisk askadligbet. Huru präktig och på sina stallen verkligt glänsande ar ej naturbeskrifningen, huru klara och lefvande träda ej emot oss gestalterna af de bada makarne, torparen Clemens och hans unga hustru Chwedora, i d e n s tunga strafsamma arbete, som knappt tillater deni att trätias mder hela dagens lopp. Den scen, som skildrar deras möte om morgonen ute på fältet, p % hvar sin sida om en hack, öfver hvilken barnet för nigra ögonblick far helsa på fadern, innan han följer modern till hennes arbete, ar af rörande skönhet. Och slutligen Thadeus sjelf, de båda makarnes tvaarige son, hans lilla person och hans bedrifter under dagens lopp, den sista i hans lif, äro tecknade med rörande kärlek och oöfvertrafflig finhet. Hela berättelsen med dess något sorgsna, melankoliska ton, med dess enkla, naturliga och träffande språk, ar i vårt tycke utmärkt. Det talas ofta om episk stil; vi skulle vilja tillr&amp;la hvar. och en, som vill. veta hvad dermed menas, att uppmärksamt läsa Fru Orzeszkos Thadeus och gifva akt på det satt, hvarmed hon skildrar, berättar och med de enklaste medel för läsarens fantasi framställer sina bilder så åskådligt, att vi tycka oss .se dem framför OSS. Bland fru Orzeszkos arbeten brukar Mezr Ezofowkz särskildt nämnas. Hon sysselsätter sig der med en fråga, som för det polska samhället är af stor betydelse, nämligen den om de polske judarnes ställning. Hennes kärlek och intresse för de undertryckta klasserna hafva ledt henne. att egna sin uppmärksamhet äfven åt denna folkrace, som i Polen alltid varit förtryckt och hatad och på senare tider ater utsatt för förföljelser. Meir Ezofowicz skall vara grundad på djupa och allvarliga studier af den polsk-judiska nationaliteten och medlen till förbättrande af ' dess eländiga stallning samt innehilla intressanta skildringar af dess karaktär och lif.
9:o dito dito, till förmån för Trelleborgs fattigvård af ett kronan tillfallet dana arf efter aflidne postmästaren A. Wallvik. 10:o dito dito, till förmån för Sallerups församlings fattigvård af kronans rätt till ett efter aflidne husmannen Lils Hansson Modig fallet dana-arf. lito dito dito, i fråga örn ersättning till Handelsoch Sjöfartsfonden?, för för skjutne medel till Slafvarnes friköpande å S;t Barthelemy. 12:o dito dito, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår m. m. 13:o dito dito, angående åtgärder för uppförande af en byggnad emellan Carl Illts torg och operahuset i Stockholm, jemte, i anledningjaf densamxia, gjorda anmärkningar. lito Nils Jeppsons från Malmöhus län sedan deri 4 i denna månad på bordet hvilande motion, angående den s. k. Helgonskvldens upphörande eller utgörande efter hemmantal, jemte af Ola Månsson från Christianstads och Christen Andersson från Malmöhus län i samma ämne väckta motioner. 15:o Olaus Ericksons från Götheborgs och Bohus län sedan den 4 dennes på bordet hvilande motion, angående kronobrefbäringen : samt 16:o Anders Erikssons från Elfsborgs län den 4 i denna månad bordlagda motion, angående Beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelseverkets förenkling och kontroll deröfver. S. D. Till allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottet remitterades: l:o Peter Claessons från Elfsborgs län, den 4 i denna månad bordlagda, motion, om ändring i kongl. Förordningen den 25 Maj 1847, angående fattigvården, jemte Peter Mårtensons från Jönköpings län i samma syftning väckta motioner. 2:o Johannes Nilssons ifrån Malmöhus län, sedan den 4 i denna månad på bordet hvilande, motion, angående sådan förändring i Kongl.
Den ena häraf utgöres af den produetion, sorn de arbetare, hvilka äf Capitalisten errlottagit penningarna, återlem* na till honom, och som alltid bör vara liki med, men ibland är större an han utgifvit, oftast på det sätt, att merå blifvit producerade eller förädladt, än han till sin betalning återfår; Och det är detta öfverskott, som utgör arbetarnes vinst» Den andre åter är uppkommen genom det tillfälle till försäljning af öfver-producerade vator, sorn till de genom Capitalistens penningar Sysselsatta arbetare blifvit sålda, men hvilka varor, i annat fall, antingen icke blifvit producerade, eller ock, 6g § Den 27 April. frambragta, varit af ett do dt värde, till dess de kunnat säljas. Enär deremot en Capitalist utgifver en summa till inköp af varor i en utländsk Stat, så åstadkommer summan derstädes en motsvarande production} men den åstadkommer directe ingen i det land, hvarifrån penningsumman utbetalts och försvunnit; Capitalisten lår väl sitt capital åter i varor, men penningarne äro qvar i det land, hvarifrån varorna blifvit köpta; införas varorna och kunna med landets tillverkningar betalas, så uppstår en ömsesidig lika product} men om för penningarna varor köpas i en främmande Stat och föras till en annan, hvarifrån Capitalisten slutligen får sitt capital åter, uppkommer aldrig någon egentlig product af Capitalet i Capitalistens land. Han kan slutligen vinna, äfven som förlora} men hvad vinsterna i alla fallen och för alla personer och länder, emellan hvilka capitalet circulerat, beträffar, hör sådant icke'egentligen nu till saken; de kunna vara tillfälligt större eller mindre, än på den ena, än på den andra sidan, och att utreda hela sammanhanget häraf, är dels onödigt för närvarande, dels så beroende af rigtiga begrepp om hvad man kallar penningar, att det fordrar en alldeles särskildt afhandlingJag tror mig emedlertid hafva upptagit köpmannavinsten tillräckligt hög i mitt exempel, som snart vidare skall blifva utveckladt. Utom de förmåner, som uppkomma af blotta productionen genom «tt capital, söm Den 27 April.
Detta Stånd hari första rummet anslagit summan till Läroböckers utgifvande, men detta innefattas icke i de 6’o,ooo R:dr, som af de öfrige tvenne Stånden blifvit medgifne. Dernäst liar BondeStåndet afsett införandet af de nja undervisningsmethoderna, och anslagit cn del af Den ii Augusti f. ra. 49 af summan till belöning för sådane Lärare, som antaga och införa förbättrade methoder, samt dervid uttryckligen nämnt Carlbergs Lärarestat. Som nu likvist de nya inethoderna icke äro godkända, utan bero på en framdeles inhemtad erfarenhet, och derefter anställd pröfning, så är ju påtagligt, att detta anslag tills vidare skulle blifva alldeles oröidt. Jag har härpå velat fästa Ridderskapels och Adelns uppmärksamhet för alt visa, att om Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet skulle vid anslaget fästa något oeftergiöigt vilkor, så vore ännu möjligt att tillvägabringa ett annat beslut, än det som af de båda öfrige Stånden blifvit fattadt. Jag anhåller om den Contraproposition, hvilken jag nyss Föreslagit. Herr von Hartmansdorff, August: Den värde Talaren, som sist yttrade sig, har klandrat Styrelsen hufvudsakligen derföre, att hon begärt anslag till förhöjning af SkolLärares löner, oaktadt hon uppskjutit med förbätlringarne i sjelfva Undervisningsverket. Men i förra hänseendet, var behofvet af lön förbättring ovedersägligt; i fråga om Läroverkens förbättring åter, var sättet tvistigt. För att låta alla meningar böras, och saken i möjligaste måtto utredas, tillsatte Kongl. Maj:t, i sådant ändamål, en Committé e , talrikare än vanligt. Då meningarne in 38 H. 4 DO Den i4 Augusti f. m. om densarrtma voro mycket delade, och alla sakkunnige män kunde innefattas i Committeen eller personligen tillspörjas, så har Kongl. Maj:t lemnat tid och rådrum åt alla, eller åt en hvar, som finner sig befogad att göra anmärkningar, lill den verkan som goda skäl sällan pläga förfela.
Också förekommer han, på det porträtt af honom som förvaras på Börstorp, med nedvikta stöfvelskaft och de “onämnbara“ oknäppta vid knäet. Hin onde blef sålunda lurad; men “kejsaren tog dock sedermera hvad kejsaren tillhörde“, ty då “Conrat“ Falkenberg efter sin död blifvit färdigsvept, lärer Satan, just som locket skulle spikas på likkistan, hafva tagit bort den döda kroppen och “farit af“ med den, och i stället lagt dit en “grufligt tung“ ek-kubb, och då man i början af detta århundrade, sista gången då det igenmurade Falkenbergska grafhvalfvet var öppnadt, skulle försöka att flytta Conrad Falkenbergs likkista, skall den hafva befunnits så tung, att det icke var möjligt att rubba densamma ur stället. Conrad Falkenberg (Kurre Falkenberg benämnd) hade ett “svårt rykte“ om sig, att han med näfrättens makt slog under sig och lade till Börstorp, som var hans hufvudgods, ett stycke jord från hvar och en af de kringliggande byarne, ehuru det, enligt andra uppgifter, är troligare att Falkenberg, ehuru barsk och måhända äfven hård, dock var en i botten rättskaffens man; men som han, i sin egenskap af rikskammarråd, höll sträng räfst med åtskilliga bland kronans embetsoch tjenstemän, var han fruktad och jemväl hatad, och så påbördades han förmodligen mindre vackra handlingar, dem han aldrig begått. Emellertid säges han hafva rönt ett hårdnackadt motstånd i Sjötorps by, då han äfven der “ville taga sig gods med näfrätt“, och till följd deraf skulle han hafva varit så hatad af befolkningen i nämnde by, att, då han stod på sin lit-de-parade, ett par gummor från Sjötorp skulle hafva gått fram till kistan och nypit honom i näsan, med de orden:
Och kunde då den besparing, som derigenom uppstode, användas till den förbättring uti embetsoch tjenstemanna-personalens aflöning, som af behofvet påkallas. Denna min åsigt instämmer äfven i så målto med hvad i fråga om Presidents-embetena yttrades uti serskilda Utskottets, med Rikets Ständers ofvan omförmälda underdåniga skrifvelse af den 22 December 1823 öfverlemnade, Betänkande angående styrelse-verkens organisation, som uti detta Betänkande, jemte anförande, att, om visse af Stats-rådets Ledamöter blefve chefer för hvar sitt Departement och sålunda »Förmän för underlydande Kollegier och Embets-verk», de också borde »sättas i tillfälle, att syftesenligt kunna utöfva detta förmanskap», för hvilket ändamål de, bland annat, borde ega att öfvervara dessa Kollegiers och Embetsverks öfverläggningar, tillika föreslogs, att Presidenternes värdighet måtte nedsättas till likhet med General-Majorers, som motsvarar den för vice Presidenter gällande rang; Och Rikets Ständer hafva jemväl afsell, att, i följd af Embetsverkens nya organisation, vissa Presidents-embeten skulle kunna upphöra, då 35 § af Regeringsformen, som upptager förtroende-embetsmän, nu mera erhållit den förändrade lydelse, att bland dessa nämnas: Presidenter och Chefer för Kollegier eller i desses ställe inrättade Verk.
No 32, i anledning af väckt motion om inskränkning i tiden för besvärs anförande öfver socknestämmo-beslut; N:o 33, i anledning af väckt fråga om återupplifvande af 10 Gap. 8 § Byggninga-Balken; N:o 34, i anledning af väckt fråga om upphörande af Kammar Collegii domsrätt i vissa ekonomiska mål; och N:o 35, i anledning af väckt motion om åläggande för sockne - Prot.-Uidrag, den 1g April 1845. 843 nämnd ali draga försorg om den i Kongl. Förordningen den 9 November sistlidne år föreskrifna inteckning af liftidsslädja och undantagsaftal. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 9 dennes f. in. på bordet lagda memorial N-o 260, med förslag till voteringsproposi tioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, i fråga om en del af de, i sammanhang med 6 Hufvud-Titeln för en gång eller för vissa år, iIrågasatta statsbidrag, godkände Ridderskapet och Adeln de föreslagna voteringspropositionerna, och Indes della memorial i öfrigt till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 9 dennes f. m. på bordet lagda utlåtande N:o 261, i anledning af anmärkningar vid Llskollels, under N:o 227, afgifna betänkande, angående ett låneunderstöd för återuppbyggandet af Conradsfors bruk, lades detta utlåtande till handlingarne, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln lät bero vid den deri gjorda erinran, att Utskottet, med det föreslagna stadgandet om aflemnandet af fullständiga handlingar, angående den föreskrifna inteckningssäkerheten, afsett ej allenast bevis, att lånsökanden icke innehar förmynderskap, utan äfven vederbörliga intyg derom, alt låntagaren icke har om händer någon kronouppbörd eiler andra förmonsrätt egande medel. S. D.
Sedan 45, 44, 45 och 46 §. §. i Riddarhus; Ordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan 8 eftermiddagen, och befminos vid vote. ringens slut, klockan half till g om aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och fög - Ben II September t. rn. 47 x seglad, saint de öfrige voterings-sedlarne öpyl nade, rösterna hafva utfallit salunda: Nej — 21. I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och LandtMarJkalken förklarade, att tredje punkten i Utskottens Betänkande således blifvit af Ridderskapet och_Adeln bifallen, 4ide punkten. Hvad forn vid denna flfverinvexling i ifrigt bor iakttagas, bejiåmmes genom fdrjkild inftruetion för Banco Fullmågtige; men det dr j8l8 till Kongl. Majlts Nådiga dispojition intill nafta Riksdag anvifade Creditivför inköp af myntbara metaller kommer nu att upphöra. Herr Grefven och Landt-Ma rjkalken gjorde proposition till bifall af denna punkt; hvil-: ken proposition med Ja besvarades. 5:te punkten. Från och med nåftkommande ars början upphör ali rånteberåkning d SlatsVerkets Jkuld till Bankenmeri å cap italet af betalas ärligen intill nafla Riksdag i5o,ooo Riksdaler Banco, hvilka af BancoFullmågtige användas till in*■ Ben U September e. »t. köp af myntbara metaller, efter enahanda grunder, forn de, hvilka i affeende pä det lika bejkaffade inköpet jör den i fddant ändamål ajf atte delen af Bankens behållna vinft, blifva gällande. Denna punkt hade redan då målet förra gången förevar, blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen j och fann Ridderskapet och Adeln nu för godt förblifva vid dess derutinnan lörut fattade beslut. 6:te punkten.
Parole d'honneur, hvilken artig maskerad ... jag tror ej jag tar felt... Är det inte Löjtnant Gyllenstorm? Jo, sannerligen! SCHRÖDERHEIM. KONUNGEN. Och den unga damen? Är upphofvet till hans olycka: den sköna Fröken Eva Ridderkors. SCHRÖDERHEIM. 58 Det här är en roman, som måste ses slut på. Hur skall detta slutas? Min Eva... Jag bäfvar för hvarje ögonblick allt mera. Se ej så ängslig ut, Henrik, du kommer mitt mod att svigta. Tror du att jag fruktar för mig? Nej, jag bäfvar för det öde, som väntar dig. Låt oss tala med den ädle sångaren... Der står han! (De närma sig det bord, vid hvilket Konungen och Schröderheim sitta). Min Gud, Henrik! FRÖKEN (bestört fattar sin älskares arm). GYLLENSTORM. FRÖKEN. GYLLENSTORM. KONUNGEN. Hvad fattas dig, min Eva? Ännu är tid att vända om. Kungen! FRÖKEN (hviskande). GYLLENSTORM. GYLLENSTORM. Du irrar dig (han ser dit och ryggar tillbaka vid igenkännandet). Var lugn, min brud! Jag skall försvara dig mot en verld. Hvad vill det här heta, min Herre? Och ni, min sköna Fröken Ers Maje ... GYLLENSTORM KONUNGEN (vinkar honom till sig). (djupt bugande). 59 Tyst, tyst! Förråd inte mitt incognito... Hvad för er hit, min Herre? Min olycka... Jag skulle här, hos en trogen tjenarinna, säga sista farväl åt min älskade. Det var åtminstone icke något sorgligt farväl, då man kommer dansande derifrån. Man kan dansa med sorgen i sitt hjerta. Det finnes ögonblick i lifvet, då själen är söndersliten och då man gapskrattar med tårar i ögonen. BELLMAN (som närmat sig, lägger hanGYLLENSTORM. KONUNGEN. GYLLENSTORM. KONUNGEN.
Efter det vederbörande blifvit i ämnet hörde, har E. K. M., med anledning af Enkan Gyzanders serskildt framställda underdåniga anhållan, att Irågan om nämnde eftergift måtte varda till Rikets nu församlade Ständer hänskjuten, genom Nådig Remiss af den 7 sistlidne April, behagat till Rikets Ständers Stals-Utskott öfverlemna Gyzanders sterbhus-delegares merberörde ansökning och dithörande handlingar, till det afseende, samma ansökning kunde förtjena. De af E. K. M. till Rikets Ständers pröfning sålunda i Nåder öfverlemnade handlingar hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit, och på grund af dervid förekomne bevekande omständigheter, pröfvat skäligt i så måtto bifalla ifrågavarande ansökning, att all upplupen och framdeles upplöpande ränta å skuld till Staten, i följd af den utaf Bruks-idkaren Gyzander i lifstiden, gemensamt med Johan Wedelin, för Krono-fogden Carlsson ingångne uppbörds-borgen, må varda Gyzanders enka och öfrige sterbhus-delegare efterskänkt. Hvilket lill svar å E. K. M:s Högslberörde Nådiga Remiss, Rikets Ständer härigenom få i underdånighet meddela^ framhärdande &c. Stockholm den 14 Juni 1841. Expeddions-Utskottets Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Juni 1841, Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den i4 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Stats-anslag till fattigvården för manskap af värfvade Armeen och Flottan. (Stais-Utsk. Uti. N:o 529.) S. A. K. Hos Rikets Ständer hafva framställningar blifvit gjorda om anslag till understöd för fattigvården uti åtskillige Garnisons-församlingar.
I delta afseende har, vid de tillfällen, då denna fråga förekommit lill öfverläggning hos Rikets Ständers Revisorer, bland annat, blifvit anmärkt att, enär militäre tjenstemän genom inbetalningar af egna medel grundlagt ifrågavarande pensioner, rättigheten till desanimas uppbärande icke lagligen skulle kunna dem i någon mån betagas; — men härvid får Utskottet erinra, dels att stadgande!! i samma syftning och af ännu mera inskränkande beskaffenhet, på sätt ofvan är anfördt, af Kongl. Majit meddelats till efterrättelse för civile tjenstemän, oaktadt dessa under hela sin tjenstetid måst erlägga dylika afgifter, och dels att delegarnes i Arméens pensionskassa årliga bidrag, enligt räkenskaperna, icke uppgått till mer än vid pass en femtedel af kassans inkomster, hvilka för öfrigt hufvudsakligen bestå af Statsmedel, som blifvit vid särskilda tillfällen af Rikets Ständer lill denna kassa anslagne. Dessutom hafva Rikets Ständer i auseende till den betydliga brist, som årligen uppkommit, vid kassans föavaltning och väckt farhåga för dess framtida bestånd, allt ifrån år 1849 beviljat pensionskassa;! ytterligare understöd till pensioneringens upprätthållande, under innevarande Stalsregleringsperiod lill belopp af 36,000 R.dr B:ko årligen ; — i betraktande hvaraf Utskottet icke heller kan godkänna den invändning, som uti förevarande hänseende jemväl blifvit framställd, alt nemligen Rikets Ständer icke skulle 54 Slats-Utskottels Utlåtande N:o 18. vara befogade ali, i afseende å kassans förvaltning, söka åstadkomma sådana förändrade bestämmelser, som af dem kunua finnas önskvärda och ändamålsenliga. I öfrigt och då ett godkännande af det förslag, hvarom nu är fråga, icke kan inverka på de personers rätt, hvilka dessförinnan kommit i åtnjutande af omförmälde pensionsoch löneförmåner, har Utskottet föreställt sig att en framställning i denna syftning, hvilken synes så helt och hållet grundad på billighet och rättvisa, ej borde röna motstånd hos Arméens Herrar Fullmäktige.
Om ifrån de omnämnda 12 5,000 Tunneland 18,000 undantagas till K . rono-Parker, Planterhagar, Boställen för Provincial-Medicus, Kronooch Skogs-Betjente, lill Uas,tage-plalser, samt deruttder afven inberäkna* S.kjede .o.ch an.dra så stora Mässar, att de ej utan det Allmännas kraft kunna till någon fruktbarhet bringas: Qm man antager, att den få kallade Alvardcn, hvarest kalkberget dels å'r alldeles blottadt i dagen, dels betäckt med så ringa jord, att någo,n productio.n derå ej kan beräknas, upptager en rymd af 50 a 60,000 Tunneland, återstå dock till utskiftande 50. Tunneland jord, af omvexlande godhet emellan fullbördighet och endast duglighet till bete eller skog. För att uppnå det ofvan ornförmälte ändamålet, blir nödigt, att Icke allenast öfver denna mark, utan ock ali annan, ehvad den innehafves under Ägandeeller Resittniftgs-rätt *), nied ali noggrannhet förrättas Jordransakning. Jag menar dermed, inhämtandet af en noga, kännedom af jördens beskaffenhet till dess beståndsdelar, djup och läge, omständigheter, hvaraf jordensgrad af bördighet väsendteligen beror. Det blir derefter möjligt, att företaga all denna jords gradering och *) Det blir ingen fråga om rubbning i dessa rättigheter; hvar och en behäUer hvad han under den innehafver, *94 Den 8 Mars. och reduction till Tunneland fullgod jord. Randtmatarens vanliga 4 grader blifva härvid alldeles otillräcklige, ty det faller lätt i ögonen, att emellan graden af fullgod jord, och den af samt sta beteseller skogsmark, måste gifvas långt flera an tvenne grader. Sannolikt torde de snarare uppgå till omkring 20. Resultatet af en sådan' gradering blir, att om 20 är yttersta graden för den sämsta marken, beräknas 20 Tunneland deraf såsom svarande emot ett Tunneland fullgod jord, och så vidare med jord af grader deremellan.