Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på det af Utskottet härvid föreslagna tillägg, är inom Preste-Ståndet yrkad t, att meningen deraf må i en förändrad redaction tydligare uttryckas, samt inom Borgare-Ståndet, att, i likhet med hvad som 142 §, Bevillning!-Utskottets Utlåtande N:o 5l. finnes stadgadt, rörande Pröfnings-Comite', Taxerings-Comite' ej heller må besväras med förklarings afgifvande i Taxerings-frågor. Med anledning af hvad sålunda blifvit anmärkt, har Utskottet funnit skäligt härmed föreslå, att näst efter ordet: ”handläggning,” må tilläggas orden: "eller förklaring .” Pag. 79. i5o §• Borgare-Ståndet har godkänt den af Utskottet föreslagna förändring; men inom Ridderskapet och Adeln har Herr Stuart anmärkt, att ordet ”vederbörande’ här blifvit insatt i stället för ”den klagande." Vid närmare pröfning häraf, har Utskottet funnit den nu yrkade förändringen lämplig, och får derföre vördsamt föreslå, att ordet: ”vederbörande’ må utbytas emot: ”ien Å7«- gande Pag. 79. 1Ö2 §. Af Borgare-Ståndet är Utskottets förslag bifallet; men inom Ridderskapet och Adeln har Herr af Billbergh yrkat, att orden: "enär Uppbörds - mannens qvittence, enligt Uppbörds-Författningarne, den förutan ej är gällande” måtte utgå, såsom innefattande e-n tolkning af hvad UppbördsFörfattningarne härom stadga, helst Rikets Ständer icke ega alt meddela någre serskilda stadganden i uppbördsväg, såsom stridande emot 89 §.
Ridderstapet och Adeln föredrogs a nyo och biföilvs följande Lag-Utstottets den 17 dennes pa Bordet lagde Betänkanden, till hwilka Ridderstapet och Adeln lemnade bifall, nemligen: i:o Angående förändrad förestrift wid hannusning till Beswärs anförande i de mål, hwilka frän Consistorierne dragas under Hof-Rätternes och sedermera till Kongl. Majus pröfning. :o Angående wäckt fraga om upphäfwande af Bördsrätt till försåld arfwejord. z:o Rörande Riksdagsmännen Per Nilssons frän Christianstads Län och Jonas Jonassons frän 744 Den 20 Junik. fran Calmars Län yrkande vm ssärpnkng k straffet för stö d 4:0 Anoaende ätffilliga fran Bonde-Ständer remitterade Motioner, om rättigheten till husbehofs, och lkattlage qwarnars anläggande. 5:0 I anledning af Riksdagsmannen kars Pehr skons fran Skaraborgs Län Memorial, vm Pante-ffillingens atergallande ester curs. 6:0 Rörande af Doctor Rehnström wäckt fräga om förändring af Lagens stadgande i s CayL § Byggn. Balken, angående stängsels upprättande emellan Odal-inägor och utmark. Ht LU^ra. Lx krotocollc». 6. Lilvs rstolge. Ucdrag af protokollet, hållet hos »^ögword. prest-Stander wid Urtima Riksdagen i Orebro den 20 Iumi 1812. SD8bedrogs ä nyo och bifölls Stats-Utstoktetv pä bordet hwilande Betänkande I anledning af Herr Amiralen Friherre Rudolf Cederströms förslag om rättighet för Kongl. Mant, att, i händelse Landets sjelfständighet skulle hotas af främmande Makt, öppna Inrikes Län, mot Stats-Obligationer, med Ranta eller Annuiteter, till belopp af 4 a 5 Millioner R:dr, eller, om denna Summa icke skulle kunna till fullo erhällas, upptaga resten såsom Krigsgärd, hwil ken äswen kommer, att vred Stats, Obligationer liqwideras.
Utsk. hade således, enligt mitt förmenande, icke något annat att göra än att i öfverensstämmelse med de grunder, för hvilka representationen yttrat sig, framlägga ett nytt förslag, och från ett RiksStånd, nemi. PresteSt., fick Utsk. ett särskildt åliggande att inkomma med ett sådant nytt förslag. Men, mine Hrr, om Utsk. förra gången denna fråga var före hade någon anledn. att anse densamma ännu icke vara mogen, så förändrades förhållandet betydligt genom återremissen. Jag erkänner, att den ställning Utsk. intagit var svår att försvara. Vi hade ett straff för affall, nemi. landsförvisningsstraffet, som på flera år icke blifvit tillämpad!, som den allmänna meningen utdömt, hvars tillämpning åklagarne icke påyrkade och domaremakten undvek. Jemväl Konungen hade fäst upmärksamheten på denna lag, och det var icke utan efter noggrannt öfvervägande som Utsk. kunde besluta sig till att, med afs:de derå att saken ännu icke var mogen, tillstyrka bibehållandet af landsförvisningsstraffet för det närv:de. Ty man bör någon gång bibehålla en gammal lag, äfven om den är ogillad, ända till dess en bättre blir utfunnen. Men sedan representationen förklarat, att lagen icke längre borde bestå, fanns det icke mer någon möjlighet för Utsk. att tillstyrka dess bibehållande. En och annan talare har visserligen sagt, att man kunde uphäfva landsförvisningsstraffet och sätta något annat straff i stället. Men jag hemställer till eder, mine Hrr, om väl någon frisinnad kan tänka sig möjligheten af att inspärra en person i fängelse blott derföre att han omfattat en främmande religion. Är något sådant tänkbart i vårt land, der friheten är urgammal, Den 8 Februari f. m. 165 der vi hafva all möjlig frihet, en tryckfrihet som kanske är allt för obegränsad? Ar det tänkbart att der använda fängelsestraff för affall? Jag tror det icke, och jag tror att pluraliteten skall instämma med mig häruti. Det fanns således icke något annat val än att såsom påföljd för affall sätta förlust af medborgerliga rättigheter, och Utsk. har varit betänkt derpå.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om anslag af allmänna medel för anskaffande af s. k. lifbergningsbåtar m. m. (U. A.) Under åberopande af Rikets sednast församlade Ständers beslut, hvarigenom ett belopp af 10,000 R:dr B:ko anvisades för anskaffning och anbringande å vissa ställen på svenska kusten af s. k. lifbergningsbåtar samt dertill hörande apparater, och med förmälan hurusom, sedan Kapiten-löjtnanten i Flottan Carl Kleman på Nådig befallning år 1854 i Danmark förskaffat sig kännedom om de vid vestra kusten af Jutland befintliga räddnings-anstalter och derom afgifvit berättelse, 2:ne räddnings-stationer blifvit inrättade i Sverige, en båtoch raketstation å Sandhammar vid de s. b. Mälare-husen samt en raket-station vid Brantevik, har, uti en hos Borgare-ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion Herr F. Rooth anhållit, att, enär dessa anstalter redan visat sig särdeles nyttiga, synnerligast genom '2:ne i Oktober månad förlidet år särdeles väl utförda räddningsföretag, då vid en strandning i närheten af förstnämnde station, 14 man, utgörande besättningen å 2:ne förolyckade fartyg, räddades, samt angeläget vore att dylika lifbergningsbåtar och apparater förlädes, jemväl vid andra ställen å svenska kusten, hvarest ett stort antal sjöskador årligen inträffade, Rikets Ständer måtte anslå en summa af 30,000 R:dr Runt, att ställas till Lotsstyrelsens disposition för anskaffande af nödiga lifbergningsbåtar och raket-apparater samt att dessa räddnings-anstalter företrädesvis måtte anbringas vid Wiken, Höganäs, Mölle fiskeBih. till R. St. Prol. i8S6—18S8. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 2 Haft. 1 2 Stats-Utskottcls Utlåtande N:o 209. läge, Arildsläge och Torekow, eller hållas tillgänglige å andra ställen, som dertill syntes lämplige.
Hade den åsigt, jag i detta afs:de hyser lyckats att inom Utsk. göra sig gällande, skulle något låne-bidrag ej blifvit beviljad t hvarken åt denna eller den i förra punkten afhandlade jernvägs-anläggningen, men StatsUtsk.-s majoritet följde en mera rundelig beräkning af de blifvande tillgånga rne och grundade derpå sitt tillstyrkande. Då man på detta sätt, för att så säga, ihopskrapat den här tillstyrkta summan, synes det mig i sanning vara högeligen af behofvet påkalladt, att man tillser, att något tvifvel om arbetets utförande ej kan förefinnas. StatsUtsk. öfverlade ganska länge, huruvida banan emellan Hudiksvall och Dellen eller banan emellan Söderhamn och Bergvik borde understödjas och man stannade slutligen i den åsigt, att den förra var vigtigare än den sednare och borde i främsta rummet komma i åtanka. När man sedermera kom till den här ifrågav:de banan-,- tvekade man mycket att tillstyrka densammas understödjande, emedan man tyckte sig hafva gjort nog för denna del af landet, då man redan tillstyrkt statsbidrag till en jernbana derstädes, och det tillstyrkande beslutet fattades först efter votering med en rösts majoritet. Vid betraktande af alla dessa omständigheter tror jag, att den, som vill befrämja sakens framgång, bör inskränka sig till att yrka bifall till det förslag Utsk. här afgifvit. 140 Den 30 Janusrf. Hr Prytz: Efter (le uplysningar, som blifvit af Hr Bildt meddelade, vill jag ej begära någon nedsättning af aktieteckningssumman, men, beträffande de betänkligheter, som, enligt samma värde talares utsago, skulle hafva upstått emot lånets beviljande, ber jag att få fästa upmärksamheten derpå, att både denna bana och den emellan Hudiksvall och Dellens vattendrag utgör delar af ett och samma system, enligt hvilket de inre delarne af provinsen Helsingland skola sättas i förening med hafvet, för att dymedelst de rika skogstillgångarne och bergsbrukseffekterne i det inre af landet måtte lättare och billigare än hittills kunna nedlöras till städerne Hudiksvall och Söderhamn med deras förträffliga hamnar.
Men ingenting dödade tålamodet och försakelsen hos denne kristligt fromma själ. Hon förebrådde sig alltjemt att hon icke från början egt nog kraft att rädda Fia. Att nu stöta henne ifrån sig och låta henne ensam gå ut i verlden, dertill sade hennes samvete nej – det ville visst icke Gud och ej heller pappa. Huru lycklig var ej dessutom hon i jemförelse med Fia, hon, som icke blifvit frestad af svåra och syndiga begärelser och som i himlen egde pappa, hvilken dagligen bad för henne! Fia, stackare, hade aldrig haft en egen vän – hvem skulle deruppe längta efter henne? Och således var det för gumman klart att Fia fått det största korset, intill dess hon på jorden blifvit så renad och förbättrad att Kristus sjelf ville taga henne till sig. Och tid kom och tid gick. Gumman nalkades nu de 94 åren. Fia hade tyvärr förblifvit på den svåra banan alltid sig lik, gumman på tålamodets och trons, alltid sig lik. Ännu bar hon sin lilla vattenkanna om sommarqvällen med nästan oförminskade krafter, och aldrig fick Fias hand uppfylla den pligten. Orkade hon icke gå sjelf, vore det bättre att blommorna doge ut – pappa begrepe nog hvad klockan var slagen, när de stodo ovattnade. Och när de 94 åren voro fulla, fingo blommorna stå ovattnade. Då var gummans långa tåliga dagsverke fullbordadt. Huru vackert, huru mildt talade hon ej på det sista med Fia, som, återväckt till pligt och ånger, hörde henne! Hur enkelt, men skönt skildrade hon ej den lyckan att gå bort i medvetandet af att icke vara ovärdig dem, som väntade på oss, och huru godt det var att icke tvifla på frälsarens kärlek, som öfverskyler våra brister, då vi fast och i tro sluta oss till honom! ”Tänk, Fia, också på mig – jag vill bli din vän deruppe, jag vill be för dig. Om du går på goda vägar, skall jag glädjas ... går du på de dåliga, måste jag gråta; men du skall aldrig mer behöfva tänka att icke också du, barn, har en jordisk vän i himlen.” Hvad
Många hemman hafva ingen annan betesmark än de angränsande Ki onoparkerne och Allmänningarne och på Slättb}rgden består den egentliga betestillgången i trädet och sådan mark, som, efter många års hafreskördar utan gödning, icke ens kan gifva den ringa afkastning man af den så kallade hafrejorden kräfver och derföre, liksom öfvergifven, begagnas lill bete, hvilket likväl der är ganska svagt. Den boskap, som man vanligast finner hos Allmogen, är väl icke af nå 2 - IO got särdeles godt slag, men likväl jemförlig med Allmogens kreatur i andra Provinser. På Slättbygden uro kreaturen allmännast mycket små, men detta härrörer icke af sämre race, utan af dålig fodring oell ännu sämre sommarbete, hvilket synes deraf att ungkreaturen, som Skogsbonden om hösten köper från Slättbygden, blifva vanligen efter ett års vistande i Skogsbygden större och vackrare än de som der äro uppfödde. flästafvelrij har under sednare tider betydligt förbättrats genom de på Statens bekostnad i orten anställde Hingstarne af bättre slag, och goda Remonter för de i orten förlagde Cavalleri-Sqvadroner erhållas utan svårighet för ganska låga pris. Denna afvel skulle troligen sorgfälligare vårdas och utgöra en lör Landet vigtig inkomstkälla, om ett vidsträcktare tillfälle till en förmånlig afsättning af de bättre hästarna kunde beredas. Skolarne. Inom Länet finnes både Kronoparker, Kr ono-Allmänningar, Recognitions-skogar till Forsviks, Årås, Stora och Lilla Lassåna, Aspa och Åboholms bruk samt enskilte skogar. För alla Kronoparkerne med undantag af Edsmären och Billingen äro förändrade regleringar efter de i Kongl. Kammar-CoJIegii Bref den i/f April 1824 bestämde grunder uppgjorde och fastställde. Efter dessa Regleringar äro af Parkerne bibehåline för Kronans räkning tillsammans 8,154 Tunneland, samt öfverskottet dels upplåtit lill skogsoch betesmark för angränsande hemman, dels försåldt under Skattemanna-rätt.
Vore det möjligt skulle här meddelas någon liten samling för detta ändamål lämpliga deviser, med hvar och en skall säkert medgifva, att dessa små skämtsamma infall böra, i likhet med julklappsvers, komma rakt från den skrifvandes egen personlighet. De blifva icke till glädje, om de äro främmande, lånade, låt vara aldrig så väl hopsatta, fraser. Nej, de böra vara ursprungliga, glada små » bevingade ord », rimmade eller orimmade, men framför allt komna ur egen fatabur. En och annan rebus eller charad passar bra till omvexling. Tänk ej på att få ihop snillefoster, utan var nöjd med det enklaste, blott det är dig och de dina till en stunds oskyldig glädje. Helt säkert skola dessa små utgjutelser förorsaka stor munterhet under aftonmåltiden. Ett allmännt bruk, som bereder barnen stort nöje, är det att före förtäringen i tvekamp knäcka äggen. Detta tillgår så, att två och två af de I måltiden deltagande slå sina äggs spetsiga ändar mot hvarandra (varnas mot för stor våldsamhet, som kan krossa hela ägget! ), då den, hvars ägg knäckes, anses besegrad. Den sist öfverblifne segraren skall rätteligen knäcka sitt ägg mot pannan — om han vill släppa till skinnet. Naturligtvis bjuder hvarje husmor på den sedvanliga gröten. Skulle någon dels af brist på mjölk, dels af smak för omvexling önska ett annat grötrecept än det vanliga, förordas på det varmaste risgrynsgröt, kokt i vatten med en tillsats af någon sort god saft. Så tillagad gröt blir både lätt, läcker och billig. Kokad med mjölk blir gröten lagom, om man tager / liter goda risgryn och 3 / liter mjölk. Lägger man litet smör i grytan, innan man slår dit mjölk och gryn, kan man låta den koka täckt. Det åtgår då omkring 2 timmar, emedan den ej får koka så hårdt. Rör man i den kan den koka på l / timme, det är ock det säkraste. Å f den gröt, som vanligen blir kvar, kan man göra en utmärkt god kaka, antingen som efterrätt till påskdags middag eller ock till kvällen. Man blandar ut gröten med mjölk, tills den blir tämligen lös. Därefter vispar man ett par ägg, som man slår i smeten tillsammans med stött mandel och socker.
Utskottets förslag antogs, med den förändring, att införsel-tullen utföres: for kardullsgarn, ofärgadt, olvinnadt och odubbleradt, per skålp. till 12 sk. färgadt, olvinnadt och odubbleradt, per skålp. till 16 — och för så kalladt brodergarn, per skålp lill 16 — Den 16 Januari. S D. Fortsattes föredragning af B'evillnings-Utskottets betänkande, N o 12, angående tullbevillningen, hvarvid förekommo nedannämnde, i 1841 års Tulltaxa befintliga, varuarliklar, hvarpå Ståndets uppmärksamhet blifvit fästad, nemligen: Ben, alla andra slag, oarbelade: Utförsellullen bestämdes till 1 sk. per Lisp.; Fläsk: Införseltullen bestämdes till 1 R:dr per Lisp.; Papperstapeter och border, ) „ , Svafvelsyra, \ dier remitterades-, 518 Prot.-Utdrag, den iy Januari 18,/5. Smör: Införseltullen bestämdes till i R:dr 16 sk. per Lisp.; Sedan Ståndet sålunda genomgått och serskildt pröfvat bestämmelser å de uti protocollen den 8, 11, 14 och 15 af innevarande månad, samt denna dag uppräknade varuartiklar, godkände Ståndet i öfrigt 1841 års Tulltaxa, med förbehåll att serskildt afgöra, angående frågan om de deruti upptagna införsel-förbud. Den 17 Januari. S. D, Fortsattes föredragning af B evillnings-Ut skottets betänkande, iN:o 12, angående tullbevillningen, hvarvid förekommo: l:o, frågan om införsel-förbuden:
Riks-arkivet. 4 punkten. a) Riks-arkivariens lön bestämdes till 5,000 Ridr. b) 2 Aktuarier hvardera 3,000 Ridr. Utskottets förslag i öfriga delar af denna punkt godkändes. Kongl. BibUotheket. 5 punkten. Utskottets förslag i denna punkt bifölls, utom hvad beträffar antagande af och löns anvisande till en tredje (ny) Amanuens, hvilket helt och hållet afslogs. Kleresi-staten. 6 punkten. Vid hvad Utskottet rörande denna punkt anmält, lät Bonde-Ståndet bero. 7 punkten. Utskottets hemställan bifölls. 8 punkten. Utskottets tillstyrkanden nederst å sid. 8, angående löne-för höjning till Predikanterne i Norra och Södra Finnskoga samt Bogens och Lekvattnets kapeller inom Wermlands Finnmarker, äfvensom öfverst å sid. 9, rörande ersättning till de tvänne sistnämnde Kapell-predikanterne för under tjenstetiderna gjorda enskilde uppoffringar biföllos, hvarjemte Ståndet likaledes godkände hvad hemstäldt blifvit rörande öfverflyttning till anslaget för kleresi-staten af det till aflöning för Kapell-predikanten i Norra och Södra Finnskoga kapell-lag nu utgående belopp, 500 Riksdaler. 9 punkten. Bifölls. 10 punkten. Bifölls. 11 punkten. Bifölls. Bifölls. 13 punkten. Afslogs. 14 punkten. Bifölls. 46 punkten. Bifölls. 48 punkten. Bifölls. 19 punkten. Lades till handlingarne. Lapplands Kcklesiastik-verk. 20 punkten. Bifölls. Universiteten. 21 punkten. Den del ai punkten, hvarigenom trenne vid Upsala Universitet och Bibliothek anställde
Och, i afseende på Discont-Verkens rättighet, att, i händelse Gäldenärernes omständigheter framdeles skulle förbättras, (och hvilket Herrar Fullmäktige ansett kunna påräknas förnämligast genom Gäldenärernes frihet och verksamhet) framtvinga, genom bysättnings påståenden, sådane tillgångar, som, vid lagliga efterforskningar, skulle kumla undandöljas, så hafva Herrar Fullmäktige anmärkt, det Herrar Fullmäktige icke skola varit i tillfälle, att en sådan rättighet för framtiden bevara, enär, vid de gjorda anbuden alltid varit fästadt det vilkor, att Gäldenärerne skulle, i och för den i fråga satte skulden, vara för alltid fredade för hysättnings tvång.’ Vid öfvervägande häraf, bafve vi väl för vår enskilda del funnit detta Herrar Fullmäktiges Utlåtande nöjaktigt, enär, genom Herrar Fullmäktiges uti förevarande ämne vidtagne åtgärder, Disconternes fördel ofelbart blifvit befrämjad; Men som uti Reglementet icke finnes något positivt stadgande, hvarifrån stöd för Herrar Fullmäktiges i fråga varande åtgärder kunnat hämtas, så håfve vi trott oss höra anmäla hvad sålunda förekommit, såsom ett ämne, vid hvilket vi icke utan anledning fästat uppmärksamhet. 448 Riksens Ständers Vidare håfve vi af Herrar Fullmäktiges Protocoll inhämtat, att, sedan genom förrättad laga undersökning, blifvit utrundt, det förre Handlanden i Malmö J. B. Kock icke egde någon tillgång till gäldande af dess återstående skuld till Malmö f. d. Discont-Verk, utgörande i Capital 3ip,584 B:d. i sk. 6 r:st Banco, samt Kock derefter, uppå Ombudsmannens derom gjorde påstående, blifvit i bysättningshäkte inmanad; så hade Kocks Son, Handels - Bokhållaren C. J. Kock till Herrar Fullmägtige inkommit med ansökning, att Fadren måtte från bysättning för berörde skuld befrias, emot en erbjuden Summa af 2000 R;d.
Ad. torde finna att till allt detta erfordras en ganska lång tid och icke kan gå i sådant fläng sorn StatsUtskits Betäukm, då det är fråga blott om pengar. Hr Cederschiöld, Gustaf: Om jag rätt fattade Gr. Sparres sista anförande, skulle de, som önska en förändrad föredragning af detta ärende, endast hafva för afsigt att förqväfva hela lagförslaget. Jag tror att denna hans upfattning icke är riktig. Eör min del vill jag alldeles icke söka på något sätt förqväfva förslaget, men jag önskar att kunna stadga mitt omdöme så mycket som möjligt, och derföre instämmer jag med de Hrr, som önska att målet måtte upföras främst på föredragningslistan nästkommande Onsdag. Hr Dalman: En talare har yttrat den förhoppning att riksdagen åtminstone måtte taga slut i Oktober; det är således en månad dit. Någon betänklighet kan väl då icke upstå att ajournera detta lagförslag 3 dagar; ty LagUtsk:t är säkerligen icke så öfverhopadt med arbete att det ju icke har tillräcklig tid, om riksdagen icke förrän i slutet af nästa månad afslutas, att icke desto mindre slutligen handlägga äfven detta ärende. För öfrigt tror jag för min del det vara af oändligt större vigt att kommunalfrågan vid denna riksdag blir fullständigt behandlad, än att ett förslag till ny konkurslag inkommer till K. M:t, då jag svårligen kan tro, att förslaget, sådant det nu blifvit hoplappadt, kommer att af K. M. bifallas. Ehuru således äfven jag anser en förbättrad konkurslagstiftning af synnerligt behof, tror jag dock icke att särdeles mycket förloras derigenom, om än det af LagUtsk:t nu npgjerda förslaget icke hinner att vid innevarande riksdag af R. St:r afgöras och till Regeringen framlemnas, emedan utan tvifvel för allt fall eu K. Propos. i ämnet måste vara att vid nästa riksdag förvänta. Gr. Sparre: Det kan icke annat än väcka förundran att motionären, Hr Dalman, som tillstyrkt antagande af den nya koni kurslagen, nu upträder och säger att det icke är af synnerlig vigt om detta förslag antages.
Motionairens anhållan om understöd af Allmänna Medel för sammanbindande af Sjöarne Wäsman och Barken genom en Canal; så hafva Utskotten, utan att, äfven i frågans för närvarandeoutredda skick, bestrida de fördelar, sorn genom en sålunda lättad Vatten-coramunication skulle för flere, inom Provincen belägne, Bruk och Masugnar kunna beredas, likväl ansett egarne till sådana lägenheter företrädesvis åligga att, genom enskilda bidrag till Canalens utförande, de deraf påräknade förmoner sig tillvinna, utan att härföre med någon utgift belasta Stats-Verket, hvars inskränkta tillgångar icke medgifva anslag till andra företag, än de mest oundvikliga, och med hvilka en allmännare nytta för Samhället är förenad ; hvadan ock Utskotten äfven i 9 Stöts sami Allm. Bese. o. Oec. Utsk\Vtl. N:o 3g, denna del ej kunno för Fahlandtrs begäran tillstyrka Rikets Höglofl, Ständers bifall, Slockholm den 25 Junii i8ag. Ankom lili Exped. Utskottet den 30 Junii 1839» 59* Utlåtande, med anledning af framlagdt Förslag om en' Jern-railvägs anläggande emellan Sjöarne Vettern och Hjelmaren. T i 11 Statsi samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Uiskoitens Utlåtande har Höglofl. Rid* derskapet och Adeln behagat öfverlemna en Motion af Herr af Uhr, Carl David, deruti, efter en framställning om den nytta jernvägars anläggning inom England åstadkommit, Motionairen föreslår, för att åt industrien och den inhemska trafiquen bereda möjlighet till nåton ersättning för de stora fördelar, sorn gått förlorade derigenom, att Götha-Canal blifvit dragen genom Östergöthland till Söderkoping, i stället för att sammanbinda Yestgotha och Hjelmare Canalerne, att Ri - StatssamtAllm.
Sluteligen fär jag anmärka at Herr Bissoppen Baron tVlorns!- gjort en aldeles origtig tillämpning af 7 i Banw Utskottets Jnstru tion, som jämlikt ordalydelsen af samma §. blott har afseende pä innebället af de föregående § §., til hwilka dess emot miaajorde annrälan, ej, i nägot afseende, kan hänföras, och som äfwen uplyses af detta 12?0 Den 29 Augusti. detta märkeliga answar samma §. förestrifwer. Af olika satt at se och bedöma är ender, kunna olika meningar derom upstä, och misitaget antingen pä Herr Biffoppens eller min sida deraf ivara en följd, men answarigheten, i hittils warande Riksdags Lagar ej förestrifwen, i mäl af icke hemlig beskaffenhet som detta, kan ej wara annan för Bamo-Utstottet, än andre Utstött, i frågor om olika begrepp i anseende til en Hrdförandes propositions-rätt, och hwari rättelse wäl, men icke answar kan äga ruin. Detta alt fär jag Herr Grefwen och Landtmarffalkcn och Högloft. Ridderffapet och Adelns uplvsta pröfning ödmjukeligen underställa, med anbällan, at det ma til Banco Utskottets utlätande remitteras, samt med de öfrige respective Ständen eommumceras. foll. blenr. 6^Uenl>orA. Remitterades til Bancockltstottet, föratderöfwer med sitt utlätande fkvndesamt inkomma, och Grefwe o-!i nbor-; tilläts, at detta sitt Dictamen med de öfrige respective Stånden communicera. Föredrogs ett af Herr Kfwersten och Riddaren 22cl>Lu ingifwit Memorial sä lydande: ödmjukt Memorial!