Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Således ju förderfligare skådespelen blefve, desto flitigare besöktes de, och förnedring men ej förädling blefve följden. — En talare har trott, att K. theatern, med bibehållande af hittills innehafvande förmåner, skulls kunna bestå, äfven om andra theatrar uppstodo vid dess sida. JR. o. Ad. torde erinra sig, att 2 Stånd redan stannat emot 2, i fråga om anslagets bibehållande åt K. theatern, att denna fråga således skall gå lill förstärkt StatsUtsk., då man nog kan förutse hurudan utgången blifver. Jag måste således af alla dessa samfällda skäl tala för afslag å Ulsk:s framställning. Frih. Hamilton: Den siste värde talaren har förme nat, alt af täflan mellan flera theatrar sk 11 lie nödvändigt följa en täflan att vinna penningar genom alt framställa scandaler. Jag får i den värde talarens minne återföra, att vi för ett halft sekel sedan härstädes haft 3:ne theatrar, som alla buro sig, men ingalunda till följe deraf att de framställde scandalösa saker. Ilvad den af mig lemnade uppgiften beträffar, hvarpå talaren begärde bekräftelser ifrån protocollet, får jag upplysa, att denna min uppgift harleder sig från de prot.utdr., som till Ekon.Ulsk. ifrån de olika Stånden ankommit, hvaraf upplyses att Presteoch BorgareSttn hafva bifallit betänk, helt och hållet och BondeSl. likaledes i alla punkter, utom den, som rör fortfarandet af anslaget till theatern, och af denna anledn. trodde jag mig äga skäl att anföra det betänk, vore bifallet af 3:ne Stånd. Frih. Sprengtporten, Jac. Willi.: Om jag icke mycket misstager mig, så hafva Sländerne vid flera föreg:de riksdagar hos Konungen gjort enahanda framställning, sorn den hvilken Ekon.Utsk. nu tillstyrkt.
Med bifall till Allmänna GarnizonsSjukhusDirectionens underdåniga hemställan om uppförandet af en ny latrinbyggnad och af vedbodar samt om Sjukhustomtens planering, har Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 20 Juli i833, förordnat, att, till utförandet af nämnde byggnadsarbeten, af GarnizonsSjukhusbyggnadsfonden till SjukhusDirectionens disposition skulle anordnas en sammanräknad summa af 7,427 R:dr 4° sk. Detta belopp har väl blifvit affördt i nämnde Fonds Räkenskaper, men finnes icke crediteradt uti SjukhusDirectionens Hufvudbok. Då likväl, efter den Revisorerne lemnade upplysning, uteslutandet ur i833 års Räkning grundat sig på Directionens beslut och summan uti i834 års Hufvudbok finnes införd, hafva Revisorerne ansett omnämnde förhållande icke föranleda till någon anmärkning. Garnizons-Sjukhus-Byggnadeii. TJti Betänkande N:o 25r af den 28 Augusti i834, som af Rikets då församlade Ständer godkändes, har StatsUtskottet redan afgifvit Berättelse öfver verkställd granskning af det, för GarnizonsSjukhusbyggnaden vid 1828—-i83o årens Riksdag, beviljade Extra Anslagets förvaltning under loppet af åren i83i, i832 och 1833 5 men då Räkenska - ( i39 ) perne för sistnämnde år vid granskningstillfället ej voro afslutade, hafva Revisorerne nu med dem jemfört den för samma år endast förslagsvis gjorda och i Berättelsen intagne beräkning, samt dervid inhemtat att Inkomster och Utgifter förhållit sig på sätt som följer: Debet: Balance från föregående året: Inkomst: Credit: Utgift: Balance till följande året: Carolinska Institutet. Inkomst: Hyra för det Institutet tillhörige Stenhus 950: — —- Tillskott af GarnisonsSjukhusbyggnads-medlen 473: i3.10. | IQ Utgift: Till Institutets vidmagthållande . , 1,423: 13.10. Vid denna Räkenskap, som i Kongl.
Finance-expeditionen. Att anslaget för laboratorium chemicum hört till BergsColhm är så mycket mera gifvet, som de för mineralcabinettet och BergsColhm i gamla staten anslagna materialpenningar, såsom nödiga, bibehöllos i BergsCollegii nya stat. När man således från den ofvannämnda besparingen på BergsCollegii gamla stat, 656 r:dr eller i3g t:r säd, afdrager bergsproberarens lön, såsom öfverflyttad till Myntverket, uppkommer ändå en besparing af 261 r:dr 24 sk. eller 102 t.T säd; och det står således fast, hvad jag vid å te riem issen anförde, att BergsCollegii nya stat icke öfverstiger den gamla staten, utan tvärtom berörde besparing dervid uppkommit och alldeles icke en tillökning af i,4oo r:dr, sorn Utsk. nu uppgifver. Huru är det möjligt att gifva den inskränktare personalen i BergsColhm en behöllig löneförbättring, utan genom indragning af de tjenster vid verket, som kunde anses onödiga; och att, med undantag af bergsproberaren, de öfriga tjensterna vid laboratorium chemicum tillhörde BergsColhm och dess stat, måste vara alldeles obestridligt. I öfrigt anbefalldes den nya löneregleringen för BergsColhm att i mån af indragna tjenstemäns afgång verkställas, så att icke en gång ett interimsanslag derför togs å besparingarna. y:de punkten bifölls. 8:de punkten bifölls. g: de punkten. Hr af Billbergh: Jag vill icke trötta B. o. Ad. med att upprepa, hvad redan manga gånger blifvit ordadt om detta verks organisation. Jag vill blott fasta uppmärksam - 31 a Den n Augusti f. m. beten derpå, alt Utsk. icke lemnat afseende på den vederläggning, som ägt rum af Utsk:s uppgift i denna punkt af förra utlåt. Utsk. säger, att öfverstyrelsen af K.
Här har visserligen anslag blifvit beviljadt till reparationsarbeten på Westerås och Linköpings domkyrkor; men jag får fästa uproärksamheten derpå att, då till dessa kyrkor anslag lemnades, är här endast begiirdt. ett lån; och deruti ar en ganska väsendtlig skillnad. Då det nr fråga om anslag till företag, hvilka gifva någon ekonomisk fördel, såsom kanaleller sjösänkningsarbeten eller dylikt, tvekar man icke att gifva äskade medel I)å nu här är fråga om denna tempelbyggnad, tycker jag att man borde taga i betraktande huruvida icke samma frikostighet borde bevisas detta företag, som E. 8t:r skulle visa, om det vore fråga om sjösänkningar eller annat sådant arbete. För min del får jag således, på grund af hvad jag anfört, anhålla om bifall till hvad Kontraktsprosten Arrhenius i sin reservation antydt, eller att 50,000 rdr borde anvisas såsom låneunderstöd till kyrkobyggnaden i Christinehamn. Hr Stuart, Carl Gustaf: För min del anhåller afven jag att få yttra några ord i denna för Christinehamns samhälle särdeles vigtiga fråga. Det finnes väl icke inom Sverige någon jemförelsevis till befolkning och tillgångar så obetydlig kommun, sorn under sednare tider gjort så stora framsteg i både materielt och iudustrielt hänseende som Christinehamn, och det är således icke att undra på, om detta samhälle vänder sig till E. St:r för att erhålla bidrag till fullgörande af ett företag, för hvilket många andra samhällen skulle rygga tillbaka. Det är nemi. detta samhälles förtjenst, och särdeles några framstående medlemmars, att hafva fullbordat detta arbete, hvilket är en prydnad, ej blott för samhället, utan hedrar äfven samtiden; ty det finnes icke någon kyrko - i> e ii !# Juni f. hl kyrkobyggnad, hvilken i förhållande till utseende oell beskaffenhet kan jeni lorås nied denna nu ifVågavide. Jag tror mig äfven böra fästa upmärksamlieten derpå, alt det icke är något anslag man begärt, utan endast ett lån; oell jag skulle således föreställa mig att någon betänklighet ej bör möta att bifalla denna framställning, hvarom nu är fråga.
Väl förefunnes, utom ekonomiska skäl, den ej ovigtiga betänklighet mot upphäfvandet af prebendepastoraten för theologiska lärare och Domkapitels ledamöter, att desse, så länge de tillika vore prebende-innehafvare, dymedelst, såsom tillika praktiskt verksamma prester, finge förblifva i omedelbar vexelverkan med församlingen och derigenom icke allenast blefve i tillfälle att förvärfva presterlig erfarenhet och på samma erfarenhetsväg lära känna församlingens behof, utan ock sålunda vore i mindre fara att råka i sådana theoretiska förirringar, hvarpå exempel ej saknades hos andra länders blott theoretiska theologer. Men huru stor betydelse denna anmärkning än finge erkännas hafva, syntes den likväl icke kunna eller böra uppväga afseendet på hvad som utgjorde församlingarnes billiga anspråk och oafvisliga behof, likasom det ej alldeles torde saknas utvägar att förekomma de befarade olägenheterna af prebendepastoratens upphörande, i hvilket hänseende exempelvis blifvit föreslagen föreskrift om skyldighet för den theoretiske theologen till viss presterlig tjenstgöring ej mindre såsom vilkor för befordran, än äfven fortfarande efter vunnen sådan. Rikets Ständer hafva icke kunnat annat än instämma i den sålunda uttalade mening. Sedan ofvanomförmälda, redan beslutade indragning af läroverks-prebendena egt rum, och jemväl den reglering enligt Kongl. Brefvet den 26 Februari 1864 vidtagits, att der, vid skeende undersökning af beloppet af biskoparnes löner, en sådan lön finnes öfverstiga ett visst faststäldt belopp med så stort värde, som svarar emot afkastningen af ett eller flera med tjensten förenade prebendepastorat, lönereglerings-nämnden eger föreslå frånskiljande af ett eller flera af dessa pastorat, med iakttagande deraf, att alltid ett prebendepastorat vid hvart biskopsembete bibehålies, utgöras de återstående prebendena af sådana, som äro anslagna åt biskopar, domprostar, theologie professorer och adjunkter vid universiteten samt en del theologie lektorer vid elementarläroverken.
JM 66, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Första Hufvud-titel; JV2 67, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Andra Hufvud)itel; JM 6S, ang:de regleringen af utgifterna linder RiksStatens Tredje Hufvudlilel; JM 69, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Fjerde Hufvudlilel JM 70, angide reglering af utgifterna under RiksStatens Femte Hufvudtitel; JM 71, ang:de regleringen af utgifterne under RiksStatens Sjette Hufvudtitel; samt JM 72, ang:de regleringen af utgifterne under RiksStatens Sjunde Hufvudtitel. Härefter tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., alt Talmännen vid deras sednasle sammanträde öfverenskommit, att hos RiksStm hemställa, om de behagade besluta att uti försl inträffade plenum i nästa vecka till afgörande företaga StatsUtsk:s utlåtm M 66, 67 och 68, angide 1, 2 och 3 Hufvudtme, samt att öfrige nu bordlagde utlåtm angrde Hufvudtme ej må företagas till pröfning före det näst efter Påsk inträffande plenum; hvarefter R. o. Ad., uppå derom nu fram stål d propos., biföll denna ordning för nämnde måls pröfning. Föredrogos och bi föllos StatsUtskis nedannämnde d. 5 dennes på bordet lagde utlåtm : M 75, i ani. af väckt fråga om medels anvisande till lån för kyrkobyggnad; JM 76, ang:de beviljandet af ett lån till Markaryds församling i Kronobergs län, för der förestående kyrkobyggnad; JM 77, i ani. af väckt motion om ett lån för Oskars församling i Kalmar län; och M 78, ang:de ett föreslaget nytt låns beviljande åt det för hamnanläggningen vid Kungsbacka bildade aktie-bolag. Föredrogs StatsUtskis d. 5 dennes på bordet lagda utlåt.
LAGMANNEN. Gå er väg! Gå. GRANNEN. Javäl! Visste inte lagmannen var så känslofull. Går. LAGMANSKAN. Hvar var det? LAGMANNEN. Men, men... han har ondt i sinnet också, den mannen! Åh, han berättade historier som altererade mig! LAGMANSKAN. när Du ser en menniska... Hvad hade han nu att skrocka om? Det är hvad jag sagt; men Du ska alltid prata FÖRSTA AKTEN LAGMANNEN. tänker på't! Du ska fa veta't en annan gång! Se der är Adolf. Det vill jag icke säga; jag blir sjuk bara jag ADOLF. God qväll! LAGMANNEN efter en paus. Nåå? ADOLF. Det går mig illa! Inga pengar har jag fått. LAGMANNEN. Det har väl sina goda grunder. ADOLF. liga väl och andra illa. Jag kan icke finna orsaken hvarför det går som LAGMANNEN. lingar och tankar och Du skall se att Du sjelf har skulden till dina missöden. Inte det? Gå till dig sjelf, ransaka dina hand ADOLF. man, men några urbota handlingar bär jag icke på mitt samvete! Det är möjligt att jag icke är någon rättfärdig ADVENT LAGMANSKAN. Tänk efter noga... ADOLF. nog vaken... Det tror jag inte behöfs, ty samvetet håller en LAGMANNEN. Samvetet kan söfvas... ADOLF. bofvar som grånat i brott, men straxt före döden ha deras samvete vaknat, och jag har äfven hört efter döden. Kan det det? Jag har visserligen hört talas om berättas om brottslingar hvilkas samvete först vaknat LAGMANNEN skakad. också höst den historien? Det är besynnerligt att alla hört den utom jag... Så att de gått igen, menar Du. Har Du LAGMANSKAN. Hvad talar Ni om nu? Håll Er till affärerna i stället. ADOLF. vi äro der nu skall jag meddela Svärfar mitt förslag... Ja det finner jag klokare! Och efter som FÖRSTA AKTEN LAGMANNEN. sande att jag meddelar
Vara af priv ilegii-nalur och den föreslagna regleringen icke kunna utan Preste-Ståndets begifvande företagas; men då Preste-Ståndet, lika med de öfrige Riks-Stånden, funnit det hufvudsakliga syftemålet med de åt förstbemälde Riks-Stånd förunnade privilegier icke kunna vara annat än att trygga beståndet af kyrkoväsendets organisation och af de utur kyrkan uppkomne och med benne förbundne institutioner, samt för detta ändamål garantera de rättigheter, hvilka blifvit kyrkans tjenare och Lärarne vid undervisningsverken tillerkände, på hvilken grund Preste-Slåudel icke eller för sin del vilat, genom åberopande af privilegierne, motverka en sådan reglering, hvaraf behofvet och fördelaine voro af båda Stats-inagterne erkände, enär privilegiernes hufvudgrunder lemnäs oförkränkle; och då, såsom skäl för en sådan reform, sig företedde: att Gottlands invånare, utgörande en folkmängd af icke fyllest 39,000 personer, hvaraf 22,000 mantalsskrifne, och endast innehafvande 1,096 förmedlade hemman, hittills ålegat, på den inskränkta arealen af 27 qvadratmil, underhålla 92 kyrkor, 43 Kyrkoherdar, 8 Capelianer och 3 vice Pastorer; så förklarade Rikets Ständer såsom deraf gemensamma mening, att privilegierne icke ligga i vägen for den reglering inom kyrkoväsende på Gottland, som instämmer med Statens och de skaltdragandes lättnad, ulan alt hufvudsakligen rubba Presterskapets fundamentala rättigheter; äfvensom Rikets Ständer förklarat sig öfvertygade om behofvet af en reglering, i öfverensstämmelse med E. K. M:s Befallningsbafvandes på Gottland och Kammr-Collegii förslag, genom Pastoratens sammanslående, så alt religions-vården kunde handhatvas af 24 Kyrkoherdar, 24 Capelianer och 3 vice Pastorer, dock utan rubbning af närvarande Presterskapets innehafvande lagliga rättigheter; samt att af E. K.
Under detta år hafva vi förnummit, huru han som segrare kom till Zansibar och däröfver (14 jan.) till Kairo; nu förestår hans festliga mottagande i Europa. Åtskilligt mer kunde vara att tillägga för januari månad; men det må, i betraktande af det redan starkt anlitade utrymmet, komma som inledning till nästa månadsöfversikt. Otto Sjögren. Af d:r Emil Kleen ha vi erhållit den upplysningen, att det med detta namn undertecknade poem » Serenad », som förekom i Iduns senaste nummer, ej är af honom författadt. Red. m April i februari. Tänk bara denna vinter, min fröken! Hur ofta har ni inte rullat upp er gardin i förhoppning att finna snöskimrande tak och termometern långt under fryspunkten. Men termometern har varit som besatt i år. Den måtte i sitt kvicksilfverhjärta gömma någon liten förälskelse från sommarn, efter som den ' är så varmblodig af sig. Sommaren — ja, snart ha vi den här igen. Det är ju redan vår, full vår med soligt blå himmel, blåsippor ute i Djurgårdsskogen och ett vatten mellan Museum och Slottet — ett vatten, som härmar Medelhafvet, där det speglar Capri och Vesuvs rökhvirflar. Ja, det måtte vara vår — april i februari. Världen har nu så länge varit på tok, att^det inte alls är att undra på, om exemplet till sist skulle smitta och naturen bli det också. - Men härligt är det i alla fall. Man vaknar upp som en fluga, som sofvit vintern öfver, och det är med en känsla af oändligt välbefinnande man andas in denna rena, milda luft. Den vårsolen — hur den kan förgylla allt — inte endast plåttaken, kronan på slottets flaggstång, masttopparna längs Skeppsbron, kyrkornas kors — • utan också lynnet — hvardagslynnet. Tag på er lilla förtjusande hatt, den där som kom julaftonen, inpackad som en liten hertig, så fint var det gjordt, men så kom den också direkt från Paris — eller från Labatt i Stockholm, hvilket ju är lika bra. Men tag på den i alla fall.
Skrifvelse, angående väckt fråga om försäljning till skatte af de till Ekeplantering an slagne Bispmotala Kungsgård och stine under fVisingsborgs Kungs gård lydande hemman, samt om inköp för Ekeplantering af jord å Wisingsö. (Stats-Utsk. N:ris 29 och i85.) S. A K. Sedan Rikets sist församlade Ständer, i anledning af E, K. M:s Nådiga Proposition, rörande en förändrad disposition af Ekeskogarne i Riket, uti underd. Skrifvelse af den 19 Augusti 1829, bland annat förklarat, att en till arealen viss bestämd jordrymd, helst i Rikets sydligare delar, borde för framliden utses, att efterhand till ekeplanteringars verkställande för Kronans räkning, för af Rikets Ständer anslagne medel, användas, och att till en början sådane Kungsgårdar, Kronoparker och Kronoallmänningar, som funnos för ändamålet tjenlige och voro eller ble.fvo disponible, skulle härtill af E. K. M. få begagnas, med E K M. dervid lemnad rättighet att* efter laglig uppskattning å ömse sidor, utbyta större eller mindre del af den Kronan tillhörande och för ekeplanteringen bestämda jord, emot annan jord, tillhörig enskild man, som der till samtyckte, då ett sådant utbyte vore nödigt, för alt ål planteringarne gifva en sammanhängande sträcka och tjenliga gränser; så har E. K. M., uti Nådig Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott af den 18 sisth Januarii, tillkännagifvit, att E. K. M, efter inhemlade närmare upplysningar i ämnet, den 28 October i83o förordnat, att, i stället för ekeplanteringens påbörjande vid Bispmotala i Östergöthland belägne Kungsgård, såsom den först arrende-lediga Kronolägenhet, början med ekeplantering borde göras vid Wisingsborgs, af Directeuren för Skogsinstitutet dertill föreslagne Kungsgård, hvilken till Kronans disposition Midfastan i832 återfölle, af det skäl, att, enligt hvad bemälde
Förvaltningen af Sjöärenderne, Maji I. 35g, 367. Maji II. 118. -— rörande Gottländska NationalBeväringens aflöning, Maji I. 36o, 4°5. Maji II. 118. Junii I. 318. — om bidrag af Statens medel till uppränsning och igenfyllning af Clarie Sjö med flere Vattendrag, Maji I. 36i. Maji II. 118. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, rörande RegementsSkrifvaren Molins ansökning om Remiss-lage, Maji I. 36i, 368. Maji II. lif). — om Räntan å Högstsalig Konung Carl XlII:s HemgiftsCapital, Maji I. 362, 431. Maji II. 112. *— i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss, angående en del af Kongl. HofStatens 317 öfvertagande på Rikets Allmänna IndragningsStat, Maji I. StatsUtskottets Betänka nelen, Memorial och' ProtocollsUtdrag, rörande Öfverste-Indelningens vid f. d. Östgötha CavalleriRegemente användande till aflöning för en Fältmarskalk eller General, Maji I. 421. Maji II. 213. Junii II. 104. — angående intraderne från On St. Barthel lemy, Maji [. 422- Maji II. 119, 284. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående Svenska Theaterns underhållande, Maji I. 422. Maji II. 216. Junii II. 104. — angående äskadt bidrag af Staten för Elementarskolan i Askersund, Maji I. 423- Maji II. 213. Junii I. 3t8, 661. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående reglering af Postverkets AflöningsStat, Maji I. 423. Maji II.
Kanonikern steg under djupa, knäfallsaktiga reverenser in i rummet. Han hade omkomponerat sitt ansikte med en skådespelares skicklighet och dolt sina lidelsefulla drag under en mask af from välvilja och faderlig salvelse. Han talade med en hastighet och en ordrikedom, som skulle verka exotiskt och förbrylla. »Sire, min tunga är för svag och oskolad för att rätt tolka den utomordentliga sällhet hela Luccas urgamla stad erfar öfver att inom sina klassiska murar hysa den regent, för hvilken man tvekar i hedersnamn mellan Sveriges Augustus och Nordens Titus.» Han gjorde ett kort uppehåll. »Och hvarmed kan jag vara den vällärde herr kanonikern i San Martino till nytta?» svarade konungen. »Ers Majestät! Det, som gifvit mig dristigheten att inför Ers Majestäts fötter nedlägga mina bekymmer är en händelse, som, närd af förtalet och utlagd af illviljan skulle kunna förorsaka mycken ond blod och vålla en misstämning mellan den apostoliska kyrkan och staden Luccas svenska gäster, hvilken vore icke blott djupt att beklaga utan borde, synes det mig, till hvarje pris undvikas. Täckes Ers Majestät ett ögonblick betrakta detta miniatyrporträtt?» Konungen tog medaljongen, studsade till och ropade: »Men det är ju själfva grefvinnan Lilje!» och han såg den stränga gamla damen lifslefvande för sig, sådan han väl mindes henne från barndomen, Sophia Albertinas allvarsamma statsfru, som alla hoffröknarna voro uppbragta på, ty hon snålade på allt och räknade till och med sockerbitarna till deras kaffe. Honom själf hade hon ett par gånger angifvit för guvernören, då han i smyg satt och läste franska skådespel under predikningarna i Drottningholmskyrkan. Kungen kunde icke låta bli att småskratta då han såg den ärevördiga och stela damen inblandad i en intrig och han mumlade för sig själf: »Har nu också den sista oskulden vid vårt hof, den beskedlige Axel Gustaf varit på äfventyr!» »Ers Majestät,» fortsatte kanonikern med allt stigande hastighet öfver ordflödet.
M. till extra utgifter disponerar, hafva nogsamt funnit,; att denna Kyrka, såsom en i flera hänseenden märkvärdig, dyrbar och prydlig Byggnad, ej må af Staten lemnäs utan den vård och underhållskostnad, sorn hennes varaktighet, då hon betrak* 238 Underdåniga Skrifvelser. tas säsorn National-Monufnent, erfordrar* och ett tacksamt minne af de store Konungar, Hjeltat och Statsmän, hvilka der ega sina hvilorutn, ännu högre påkallar. Af denna anledning, och så framt E. K* Majit i Nåder ej skulle finna utväg att, på sätt förut skett, af serskilda tillgångar låta anordna den vidare åtgående kostnad för iståndsättning af återstående delen å Riddareholms-Ky rkan, få Riksens Ständer till E. K. M:t i underdånighet öfverlemna att fylla behofvet medelst bidrag af den för de i Stockholm varande Publike Byggttadernes underhållande å Riks-Stafen uppförde Summa, sorn kommer att förhöjas i den män Statens tillgångar medgifva. Riksens Ständer framhärda Sic, ' * N:o 110. Uppl. och godkänd hos Samtl. Riks-St. d, 2 Maj. 181S Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om den under Bergs-Collegii förvaltning tillförene ställde Kassa och Kommerse-Rädet Galléns derifrån erhållna län. Uti Eders Kongl. Majas Nådiga Proposition till Riksens Ständers Stats-Utskott den agrde sistlidne November angående Stats-Verkets tillstånd och behof, har E. K. Maj:t i Nåder gifva tillkänna, att, med tillämpning af den grundsats, Riksens Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag antagit, det alla Kronans inkomster bö - Underdåniga. Skrifvelser.
Man kan derföre ej nu få afslag uti contrapropositionen, utan endast återremiss. Herr Hjerta'. Jag vill minnas, att vid ett föregående voterings-tiiifälle Ja-propositionen varit på bifall, oell Contra-propositionen på afslag. Jag anhåller derföre, att sedan propositionen om återremiss blifvit så tvetydigt besvarad, votering må anställas, samt contra-propositionen blifva på afslag, Herr von Hohenhaufen: De som önska bifall, hafva lika rätt att få det uti contra-propositionen, och hvar skola vi då stanna? Skola vi då votera om contra-propositionens innehåll. Herr H/ erta; De sorn önska bifall lära ej *44 D*n 27 Augusti t, m'. underlåta att votera återremiss. Då anmärkningar göras, som hindrar uttagandet, måste återremiss blifva Ja-propositionen. Dessutom gör jag ett offer af min egen fördel, emedan jag får emot mig så väl de, som önska bifall, som de, hvilka anse höfligheten bjuda, att ej hindra återremiss. Men jag gör det gerna, då jag är öfvertyggd, att Ridderskapet och Adeln skall finna, hvartill så skadeliga förslag skola leda, oell huru orimligt det är, att för en särskilt local bevilja sådane förmåner, som ej unnas åt alla. Jag vågar således, ehuru jag motser, att jag får flere emot mig, dock fortfara i yrkande af votering, och anhålla om samma contraproposition, jag förut begärt. Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att, sedan votering blifvit begärd, vora det väl den Ledamots rätt, som yrkat votering, att föreslå contra-proposition; men den borde dock derefter af Ståndet pröfvas och godkännas. Grefve Spens, Carl Gujtaf: