Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Of - Den 6 December f. m. 397 ficeraren får nu, likasom soldaten, sjelf föra det nödvändigaste på sig, och en liten kappsäck på den allmänna vagnen är allt hvad honom är medgifvet. De tider kunna ej återföras , soln förr varit. Att en Officer ej skulle hafva tillfälle att taga kännedom om Soldaten , för det han icke bodde på sitt boställe, kan jag ej frukta. Deremot vore mera att frukta , att en Officer, som helt och hållet vöre fästad vid sitt boställe, vid möten skulle hafva tankarne på väderleken, och huru sysslorne sköttes vid bostället , i stället för att tänka på det kall han hade att sköta. Hufvudsaken måtte väl vara den miljtaira dugligheten. Hvad Utskotten anfört om utkomsten, och möjligheten att sköta boställen för Officerare , som ofta befordras , anser jag som ett icke upplöst problem, hvilket likväl i alla fall ej kan läggas på samma vågskål. Jag tror ej eller tiden nu vara inne till de förändringar i utarrenderingen, sorn föreslås. Kanske kunna de tjenligare företagas vid den lönereglering , som är å bane. Jag tillstyrker således afslag å Betänkandet. Herr von Heijne, Georg: Då jag anser det vara Riksens Ständers pligt , och äfven de^ ras Utskotts , att yttra sig öfver sådane ämnen, som till deras behandling öfverlemnas ; och att yttra sig oförstäldt , så har jag framställt sådane åsigter i Utskotten rörande förevarande ämne. Det är mycket möjligt, att Utskotten ej kunnat så riktigt utveckla saken , som den kan bedömmas af den krigare, som är på Sveriges thron. Då saken i alla fajl skall öfverlemnas 3g8 Den 6 December j\ m, till honom, ankommer dst på Ridderskapet och Adeln att bedömma , hvilket som är mindre vådligt för Stats-Verket , att hvarje Officer sjelf sköter sitt boställe, eller att Staten blifverbesvärad med ansökningar om undsättning för Officerare , som ej utbekommit sina arrenden. Det kunde verkeligen blifva följden. Skulle Kongl.
Utskottens Betänkande, IV 3. s 523 — 525, bif. af PresteStåndet, IX s 719, af I 2 I BondeStåndet, IX s 733, af BorgareStåndet, IX s 807, af Adela, IX S963. Hamn, om låneunderstöd, till byggnad af, vid Ystad; Motion, remitt. till Stats-och BancoUtskolten, II s 1174* Utskottets Betänkande, IV 3. s 5o3 — 507, bif. af PresteStåndet , IX s 715, återrern. af BondeStåndet, IX s 723, bif. af BorgareStåndet, IX s 729, af Adeln, IX s 962. Ytterligare Utlåtande, IY 5. s 227, 228. ■— ordning, om ändring af Stockholms Stads; Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 148 — i5o, bif. af Adeln, IX s 182, af PresteStåndet, IX s 188, af BorgareStåndet, IX s 206, återrem. af BondeStåndet, IX s 210. Ytterligare Utlåtande, VIII 3. s 710, 714, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 358. — stängningskostnader, förskott till, II s 4i5 — 4J7- Handeln underlättad, I 1. s 63 — 70. — om inskränkning af Finska; Motioner, remitt. till Bev. och Ekon. Utskottets Betänkande, V 1. s 444 — 45i, bif. af PresteStåndet, IX s 891, af Adeln, IX s 898. Underdånig Skrifvelse, X 1. s 879 — 881. Riksdagsbeslutet, §. 44* 133 HandelsBalken, om ändring af 9 Gap. 2- §.
Men ännu äro flera vittra styggelser qvar på Smädelsens stora litania; från hvilka vi med lika skäl må ropa: Bevara oss, heliga Förnuft! – Sådana äro de missbruk man gör af den Komiska Theatern; af Satiren; af Epigrammet. Hvad Theatern i sin allmänna poetiska betydelse är, det har alltredan blifvit visadt. Lätt är, att särskildt på den Komiska tillämpa det. Äfven här förhåller sig Theatern till Snillet, såsom den verkställande makten till den lagstiftande; hvadan följer, att till den komiska skådebanan kan ingen last, dårskap, löjlighet höra, som icke Snillet förklarat för dithörig. Och detta dithöriga är – allt det Löjliga, som finnes under solen och af Snillet för Löjligt förklaras, – förutan det personliga; hvarmed här menas, det en enda person tillhörande. Ty detta bevisar ingenting mer, än hvad annat lyte, ärr, sjuka, förryckning, som denna person kan vara behäftad med. Allt sådant är på lika vis hans enskilda, ömkliga öde; af hvars begrinande menskligheten aldrig kan gagnas. Men helt annan synpunkt gäller för den löjlighet, som tillhör flera, – ett stånd, en art af menniskor, en hel tid; och som dermed visar, att den kan få insteg, spridas, möjligen för alltid antagas och såsom vanart i menskligheten erhålla evig natur. Slik löjlighet måste motverkas, måste förstöras; den hemfaller derför till Theaterns åtgärd. Hvarvid likväl må märkas, att åtgärden, äfven då, alltid bör vara det ädla löjets, aldrig det oädlas; ehuru de qvickare af dem, som bearbeta och förfäkta detta sednare, visserligen ha på sin sida vår svaghet, – om hvilken måste bekännas, att hon ständigt vill nedföre, till de lätta och gemena nöjen. Den oädla rolighetens lustspel, der intet annat nöje kan ingå, är Farcen. I denna gemenhetens jubelglädje, huru qvick den eljest må vara, är ännu pöbelns smuts; eller den snillets liderlighet, hvaruti pöbeln så gerna tumlar.
Ombudsm. limh.-Berättelse den 11 Juli 1844. 4a Kongl. Majits i öfverensstämmelse med Rikets Ständers härvid yttrade mening fattade beslut bar genom nådiga bref af den 14 December 1840 blifvit StatsKonloret och Kongl. Majlis Befallningshafvande i Stora Kopparbergs län lill behörig efterrättelse meddeladt. angående indragning af Kongl. I underdånighet anmäld i sammanhang med Rikets Ständers skrifvelse sub. Nio (277). angående förre Häradsskrifvare!! J. F. Hagelins underdåniga ansökning om förhöjd pension (72). 241:o angående pension för Bokhållaren Sture (69). 242:o angående ett staden Söderhamn beviljadt lånunderstöd (68). 243:o angående fråga om pension för Agronomen Stephens enka (71). (Jin Rikets Ständers uti dessa 4 skrifvelse!’ i underdånighet anmälda beslut hafva under den 3 Oktober 1840 vederbörande erhållit nådigt förständigande. *J44:o angående en ansökning af Arrendalorerna af Nyqvarns qvarn och bro att bibehållas vid arrendet af dessa lägenheter (85). 1840 den 3 Oktober i underdånighet anmäld. Fordrade ej någon åtgärd. 245:o angående rättighet för enkan efter aflidne professor Fries att retroaktivt beräkna en henne tillagd pension (86). Rikets Ständers härvid anmälda, af Kongl, Majit gillade heslut har StalsKontoret under den 10 Oktober 1840 till behörig efterrättelse delgifvits. 24®:o angående Kommissionslandtmätares berättigande till delaktighet i Civilstatens Pensionsinrältning (93). 24«:o angående förnyande af förut väckt fråga om delägarerätt uti Civilstatens Pensionsinrältning lör Borgmästare i rikets städer med undantag af Stockholm samt för dessa tjenstemäns enkor och barn (92). Häröfver hafva Civilstatens år 1842 församlade Fullmäktige, enligt Kongl.
Hon var ännu så ung då han sednast såg henne, att hon först sednare utvecklat en stor del af det milda, skära i sitt väsende, hvilket kanske skulle förekommit alltför skärt, alltför dagglikt, om ej en fin och lekande glädtighet skulle genomskimrat tycket. Cecilia vågade ännu knappt se på sin brudgum, men det var som om hon velat säga i stolthet åt de bekanta träden, sjöarna och åt sjelfva nejden: „se, se, sådan är han, så herrlig, så stolt!“ Och åter bäfvade hon, hon visste ej hvarföre, men hennes ödmjukhet hviskade åt henne att det var emedan hon fann sig sjelf så ringa emot honom. Carl hade ej underlåtit att varsna det intryck, han gjort på sin unga brud, och ehuru van att sökas och beundras, smickrades han dock häraf. Så mycket mera välbehag uttryckte derföre hans ögon, då han blickade på henne, och dess mer öppenhjertigt och förtroligt pratade hon, hvarvid ofta på den erfarne verldsmannens läppar framkallades ett fint leende, likt det, hvarmed man åhör ett behagligt barns täcka joller och nätta barnsliga funderingar. Cecilia nämnde Johans namn, och hennes ögon tårades i det hon tillade: „ack, Carl, skada att du ej fick lära känna honom. Honom skulle du riktigt tyckt om.“ „Hm,“ svarade Carl, „med någon förundran har jag hört, att i min blifvande svärmors hus varit upptagen en man, som stått i såld hos ryssarne, och det i det intimaste umgänge. Men ännu mer förundrar det mig att höra min lilla Cecilia tala så varmt om honom.“ Ifrigt talade nu Cecilia till försvar för sin bortgångne vän, till dess Carl leende afbröt henne sägande: „min täcka brud talar med nog varmt intresse om denne unge man.“ „Hvarför skulle jag ej göra det? Han var oss en bror i de sorgliga tiderna ; och mig föreföll det ofta, som om du talat till mig genom honom. Då jag sjelf ej förstod reda mig, och han gaf mig en klarnad öfverblick öfver mina egna tankar, eller då han lärde mig se det sanna och vackra i lifvet, då tänkte jag ofta att det var, som om du hade sändt honom till mig.“
För Pipskaft och Pipskaftsslangar har ny rubrik uppförts; hvarjemnte tullen å dessa artiklar blifvit, på enahanda skäl som den å Piphufvuden, »andra slag», föreslagen till 25 öre pr skålpund. För Planschetter, med eller utan öfverklädnad, har likaledes uppförts ny rubrik, med hänvisning till Stålarbeten, opolerade. Deremot har rubriken för Platåer, liksom den för Dekorationer, till hvilka vid förstnämnda artikel hänvisning varit meddelad, såsom obehöflig ur taxan afförts. Plommon, Brunelier och Sviskon, som för närvarande draga en tull af 6 öre pr skålpund, hafva, i likhet med andra dermed jemnförliga artikelslag, blifvit hänförda under Frukter och Bär, ej specificerade, hvarigenom afgiften för förstnämnda artiklar, torra, kommer att utgå med en förhöjning af 2 öre, eller med 8 öre pr skålpund. För Plymer, hvilka i 1863 års taxa äro belagda med en tull af 15 rdr pr skål pund, har afgiften, hufvudsakligen på skäl, som under artikeln konstgjorda Blommor finnas anförda, och i enlighet med hvad rörande beloppet af denna tullsats i Traktaten med Frankrike antagits, blifvit nedsatt till 3 rdr pr skålpund. 129 Sedan äfgiften å Pomada genom nyssnämnda Traktat blifvit bestämd till 15 öre, pomada, i stället för förut stadgade 50 öre, pr skålpund, burkarnes vigt inberäknad, har den med förstnämnda belopp här utförts. Pomeransskal, som för närvarande äro sammanförda med Pomeransknopp, har pomoransman ansett lämpligare att sammanställa med Pomeranser. Yid artikeln Porfyr, med hänvisning till Sten, »ej specificerad», har sistnämnda Porfyr, bestämning, i följd af förändrad uppställning af rubriken för artikeln Sten, blifvit utelemnad. Af Porslin utgör endast det oäkta i egentlig mening föremål för inhemsk tillForslin verkning.
Charta-Sigillata-förordningen, om dess reviderande; motion af Herr Axel Fredrik Liljenstolpe: se Motioner. Christianstad: se Kristianstad. Civil-Departementet: se Riks-Statens Sjette Hufvud-Titel. Constitutions-Utskottet: se Konstitutions-Utskottet. Coopva?rdi-reglementet den 30 Mars 1748, i anledning af väckt motion om den ändring deri samt i Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1828, att Svensk sjöman skall till den kommun, der han är mantalsskrifven, erlägga den nu till Sjömans-husen utgående afgift: B. I. 526; II. 39, A. 39. 36 — D — Crafoord, Georg Gudhem Alexis, dess yttrande: I. 510. Creutz, Friherre Steffan, dess yttranden: II. 61; III. 47, 49. Cronhjelm, Grefve Lars Fredrik, dess yttrande: I. 472. D. Dalarö, Sandhamn och Furusund, i anledning af väckt motion om befrielse för skeppare 8 Svenskt, från inrikes ort kommande fartyg att vid insegling förbi någotdera af dessa inlopp anlägga för undergående af visitation: B. II. 599, 611, 613, A. 619. Dalkarlsbergs grufvor i Nora socken, om beviljande af ett låneunderstöd å 743,300 Riksdaler för en jernvägs-anläggning emellan nämnda grufvor och sjön Möckeln; motion af Friherre Johan Carl Åkerhjelm: se Motioner. Dalman, Wilhelm Fredrik, dess yttranden: I. Dana-arf, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till dylikt arf efter aflidne Klockaren C. P.
Frankrike ägde dessutom 25 större corvet* ter och 167 avisos, briggar, smärre armerade fartyg, lastcorvettcr och transport-fartyg, tillsammans 47 skepp och 2Öo andra fartyg. Proportionen i denna flotta var fullt lika med del förhållande, som ägde rum i den Engelska, eller såsom t till 5. Frankrike ägde dessutom 35 ångfartyg. De Nord Amerikanska Fristaterna, som ej hafva några skärgårdar eller colonier, men som alltid måste visa sig med öfverlägsen enkel styrka på hafvet, hafva deremot, jemte 12 svåra linieskepp, endast svåra fregatter, 21 corvelter samt 6 briggar och småfartyg, tillsammans 12 skepp och 4* fregatter jemte smärre fartyg. Proportionen är således i denna flotta såsom 1 till något öfver 3. Endast ett ångfartyg fanns. Deremot är nu till congressen inlemnadt ett förslag, grundadt på congressens eget beslut, hvilket förslag går ut på att nybygga 14 linieskepp, i5 fregatter, 11 corvetler och 24 smärre fartyg, med en kostnad af 19,200,000 dollars, samt dessutom 40 armerade ångfartyg nied i3,5oo,ooo dollars kostnad. Men härjemte erfordras, för alt fullborda varfven, en 54° Den 13 Maj f. m. summa nf 24,000,000 dollars, eller tillsammans 56,700,000 dollars, hvilket gör omkring 15o,000,000 r:dr Svenskt b:co. Ryssland, utan activ handelsflotta, men till en del med skargårdar, hade en flotta i Östersjön, som bestod af 28 skepp, hvaraf flera oanvändbara, 18 fregatter, i corvetter, iq briggar och småfartyg, samt dessutom ett okändt antal roddfartyg, af hvilka dock större delen antingen är alldeles oanvändbar eller ännu oreparerad, emedan man der anser en reparation lättare kunna åstadkommas. Har var således proportionell emellan linieskepp och seglande krigsfartyg, såsom 1 lill något öfver 2, emedan resten skall utgöras af roddfartyg
159 dessa, sä mycket som möjligt, sparas till framtida byggnadsbehof, hafva Rikets Ständer ansett det vara angeläget att för sådant ändamål underlätta införandet af stenkol från utrikes orter; och som härvid förekommer, att, efter det denna vara blifvit från alla tullafgifter befriad, införseln deraf likväl ännu röner ett hinder uti den, åtskilliga städer tillagda, rättighet att, vid varans införande i riket, låta den uppmätas af städernas mätare samt derför beräkna och uppbära mätarepennin gar; så och enär genom denna till ökad kostnad, tidsutdrägt och besvär ledande åtgärd priset å berörda vara måste stegras, helst i de fall, då aflastning sker i en från stad aflägsen hamn, få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, att, nied ändring af i ämnet gällande stadganden, importör vid införsel af stenkol, vare sig för eget behof eller till afsalu, måtte i nåder förklaras be friad från skyldigheten att låta nämnda vara uppmätas af städernas mätare; samt att i Iciljd häraf städerna jemväl befrias från åliggandet att, derest sådant äskas, genom sina mätare tillhandagå med uppmätning af stenkol, som till riket införas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 26 Juni 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Juli 1851. Preste-Ståndet den 2 Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 5 —- — Rikets Släntlers underdåniga skrifvelse, angående stals-anslag lill upprätthållande af den Arméens Pensions-kassu åliggande pensionering. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 156.) S. A. K. Jemte nådigt tillkännagivande, att det af Rikets Ständer vid sistlidne riksdag, till understöd för arméens pensions-kassa, på Riksgälds-kontoret anvisade kre - 160 Expeditions-lJtskollcts Förslag till tind.
Hr Lagerheim, Lars Magnus; Sedan R. o. Ad. uti ett föregående plenum beslutat, att man hädanefter icke må kunna färdas från en stad inom Riket till en annan, medhafvande om det icke vore mera än tre eller fyra alnar kläde, eller fem å sex alnar tyg, som man köpt i afsigt alt deraf låta förfärdiga något åt sig, utan att anses såsom lurendrejare, så förefaller det mig nästan motbjudande att nu nödsakas uppträda till försvar för vidare reslrictiva åtgärder i tullagstiftningen. Man skulle nästan kunna tro, att den syftning till liberalitet i dessa lagar, som utgjort grundthemat för R. o. Ad:s beslut under föregående delen af riksdagen, numera alldeles förklingat, 0111 det icke vore att förmoda, alt detta beslut tillkommit af den orsak, att större delen af Ståndets ledamöter förbisett vigten af stadgandet. Utsk:n hade nemi. ganska riktigt frångått sitt förra beslut och tillstyrkt vidblifvande af 1835 års tullförfattning i den frågan. Jag begagnar således detta tillfälle för att reservera mig mot detta beslut på samma gång, som jag, sedan fråga nu vid detta tillfälle blifvit likasom förra gången af Frih. Cederström väckt, huruvida 16 §:n Reg.Fm skulle lägga hinder i vägen för stiftande af en lag, som tillåter husvisitation, får förklara, alt jag anser Hr Frihrn häruti hafva fullkomligen begått ett misstag; ty ingen rättslära i verlden stadgar annan frihet och skydd för den enskilde, än för så vidt han icke öfverträder gränsen för andras enskilda frioch rättigheter. Lttrendrejaren öfverträder icke blott den enskildes, utan äfven sjelfva Statens rättighet; och jag tilltror i sanning icke 1809 års grundlagsstiftare så liten kunskap i de första elementerna af sjelfva rättsläran, att de skulle hafva i grundlagen nedlagt ett frö, fullkomligen stridande emot alla rättsgrunder. Konungen, då Han enligt 16 §:n Reg.Fm är förbunden att ingens fred störa eller störa låta i dess hus, är der ansedd såsom administratör.
Frågan, huru vida vexelundervisning enär nyttig på landet, tror Herr Hartmans dorj] böra bero af en undersökning, sotn ensam tillkommer Regeringen; men frågan om de till lärostaten anslagne medels förmånligaste användande tillkommer Konungen och Riksens Ständer att gemensamt bedöma, hvadan Herr Hartmansdorff icke hellar han gilla Utskottets Betänkande i denna del. Af Herr Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus; att det syntes vara mindre i sin ordning, att Riksens Ständer, enligt Utskottets tillstyrkande, borde i den underdåniga Skrifvelsen, angående förevarande ämne, tillika yttra den önskan, att Konungen ville vid en^annan Riksdag inhemta Riksens Ständers förnyade yttrande i detta mål, e* Besvt och E' on. Utsk\ Betänka uden, 1255 ] nar, om Kongl. Maj:t sådant besluter, beror detta af Kongl. Maj,-t sjelf, men Riksens Ständers önskningar borde icke sträckas längre, än att Konungen må fästa sin uppmärksamhet på målet sådant det nu är, icke att han framdeles vid en kommande Riksdag må deröfver inhemta Ständerne& tanka.. Hos Högv. FresteStåndet., Af Herr Prosten Doctor Svedelius: att det i afseende på vexelundervisningen blir svårt att föreslå generella föreskrifter, dä localiteter härutinnan vore så nödvändiga att afse, samt att, om vexelundervisningen vore välgörande, det Herr Doctorn ej be» tvillar, skall den förr eller sednare genom sin synbara nytta recommendera sig sjelf, och förskaffa sig ett anseende, hvilket ingen positiv stadga kan tillerkänna den. Hvad Herr Doctorn hufvudsakligen afstyrker, i afseende på Utskottets Betänkande, är dea projecterade underdåniga Skrifvelsen till Kongl. Maj:t, hvilken Herr Doctorn anser böra hvila till en framtid, sorn säkerligen, deciderar dess behof eller föreskrifver dess oumbärlighet.
Ått det tillägg, som 2 §:n af K. förorda, den 28 Juni 1798 innehåller till 17 cap. 2 §:n Rälteg:s-b:n, angående tiden för tillställandet af räkning på borgade varor, måtte erhålla en närmare och mera ovillkorlig bestämning genom följande lydelse: "Räkning på borgade varor bör hvarje år utskrifvas och ”tillställas gäldenären, samt hans påskrift eller annat bevis "derå tagas, eller ock krafvet hos rätten eller Konungens "Bef:h:de anmälas inom ett år ifrån den tid varorna blifvit "sålda, och der detta skett, å särskilda tider från första ut"borgningsdagen. Sker det icke, och kan säljaren ej visa, "att han af oundvikliga hinder dertill varit urslåndsatt, "håfve sedan derå ej talan. Nu har räkning blifvit gäldenär tillställd, eller är han derföre sökt, vare då skyldig "den godkänna, om han deremot icke häfver något att på"minna; hvarefter räkningen anses lika utmätnings-gilld, "sorn annat förfallet skuldebref. Lag samma vare, om gäldenär ej räkningen godkänner, men icke heller, inom sex Den 7 Mars c. ra. ”månader efter deraf bevisligen erhållen del, sitt klander ”genom laga rättegång fullföljer. Den sora tillhandlar sig ”varor partivis, och dervid betingar sig anstånd med betal”ningen, är pligtig derå genast utgifva sitt skuldebref till ”säljaren, som deremot bör tillställa köparen qvitterad räk”ning öfver beloppet, likasom vore contant betalning erlagd.” 2. Vid fyra föregtde riksdagar efter hvarandra hafva R. St. hos K. M. i und. anhållit om den s. k. Vexel-controlleurs-befattningens upphörande. Efter sista riksdagen har väl Regeringen i så måtto fästat uppmärksamhet vid dessa förnyade framställningar, att -omkring -frdelar af det förut till denne embetsmans aflönande anslagna arfvode blifvit indragna, så att den uppoffring
Hvad nu först angår de grunder, enligt hvilka den nya roteringen i Jemtland blifvit verkställd, samt de af ofvanbemälde riksdägsfullmägtige från Jemtlands län deremot gjorda erinringar; så hafva Rikets Ständer vid deras till Kongl. Majit serskilda gånger framförda önskningar, att roteringen i Jemtland måtte jernnäs till likhet med roteringen i det öfriga Sverige, städse fästat det förbehåll alt liemmanens godhet, grundränta och öfriga utskylder borde emellan länen behörigen jemnföras och tagas i beräkning. Utskotten anse sig således böra tillse huruvida, vid betraktande af samtlige desse förhållanden, något kan vara att emot den verkställda roteringsförrättningen påminna; och enär härvid förekommer: att då ursprungligen i provinsen Jemtland varit indelade 100 man kavalleri och 1,048 dragoner eller infanteri, men,. 'Statsoch Ekon-.-UIskottens BetänkanJe, N:o 22.
Mången som förut lönat rättare har nödgats sjelf förrätta denna syssla. §. 3 Näringar. Jordbruket utgör, på sätt ofvan närnndt är, en af Länets hufvudnärihgar. Jordens brukningssätt fortfar ännu att i allmänhet vara träde och säde hvart annat år, dock hafva några possessionater och bönder börjat med vexelbruk och klöfverodling på trädesåker. Att jordbruket gjort framsteg sedan 1832 är obestridligt, ehuru ett rationelt åkerbruk med en ordentligen reglerad vexling af sädesväxter, jordfrukter, artificiella foderslag och skidfrukter, eller så kalladt cirkulationsbruk, ännu icke blifvit allmänneligen vedertaget, och de derutinnan gjorde försök icke ens hunnit till den utveckling att man ännu med säkerhet kan bedöma i hvad mån det rationella vexelbruket är passande för den till det mesta af styf lera bestående jordmånen. Emellertid beror jordbrukets förkofran hufvudsakligen på utslaget af dessa försök och det torde derföre vara af intresse att här upptaga några ibland dem. På Ullvi egendom i Kongsöhrs fögderi på slättlandet om 4 mantal bestående af 149 tunnland 4 J kappland åker, 191 tunnland lif kappland äng, men utan annan betestillgång, än på skogen om 120 i tunnlands viddy har egaren Herr Häradshöfdingen P. E. Bosaeus, med öfvertygelse om det rationella jordbruks-systemets värde, och med kännedom af den starkare produktion, hvartill jorden i Bergslags-orten, ehuru af sämre naturlig beskaffen - 11 liet, genom odlingsflit uppdrifves, anlagt ett fyrårigt cirkulationsbruk på det sätt, att, sedan ängen genom en del åkers igenläggning bragts så nära som möjligt till dubbel areal emot åkern, har den öfriga åkerjorden blifvit afdelad i 4 gärden, hvardera om cirka 30 tunnland. Gärdet N:o 1 trädes första året med en plöjning och 2:ne snedningar, gödslas med 80 enbetslass brunnen spillning på tunnlandet oell besås om hösten med råg och hvete till 24 kappar på tunnlandet.