Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att den före denna Lid, i ordets rätta bemärkelse, bedrif11a husbehofsbränning varit gagnelig, ej mindre för den större än den mindre jordbrukaren, lärer icke med skäl kunna bestridas; åtminstone intill dess stod näringen väl tillsamman med en klokt inrättad ladugårdsskötsel, hvarigenom landels uppodling i betydlig nion valdt befrämjad, till allmänt gagn och bästa; meri nu är det beklagligtvis helt annorlunda; flere tusende, ja milliontals, tunnor säd och potates förstöras i de stora bränvinsfabrikerne, och Utskottet erkänner sjelf i motiven till detta Betänkande, att vårt landtbruk, till följd af denna lagstiftning, införts på en så oriktig bana, att nära en fjerdedel af landets import utgöres af landtmanna-produeter; är eller bör då icke tiden snart vara inne alt rätta de misstag, man begått, eller skola de för alltid fortfara ? Frågan besvaras sålunda: afskaffa den stora Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande, N.-o 128. 7 fabriksbränningen, hvilken numera är en kräfta, icke allenast för fabrikanterne sjelfve, utan tillika för hela landet. Låt näringen bedrifvas endast med enkla redskap, under stränga controller, inskränk tillverkningstiden och åsätt en medelmåttig beskattning; snart skall man då finna de välgörande verkmngarne, att våra landtmanna-producter skola blifva till räck lige, Finska handeln utan saknad kunna upphöra, det silfver, sorn ytterligare skulle komma alt för landtmanna-producter öfver hafvet utföras, qvarstanna i Bankens egna hvalf, det ekonomiska välståndet i allmänhet tilltaga, och det, sorn ännu vigtigare är, nationens moraliska krafter förstärkas och utvecklas.
Hasselroth, Prosten Åstrand, ContractsProsten P. G. Svedelius, DomProsten Doct. Heurlin, ContractsProsten Nordin. I Banco-Utskottet: Biskopen m. m. Doct. Hedren, Biskopen m. na. Doct. Lundblad, Prosten Ödmann, ContractsProsten Afzelius, Prosten Doct. Hvasser, . Prosten Doct. Elfström, Professoren m. m. Doct. Moren, ContractsProsten Doct. Lindahl, Prosten Lyth. Prot. Utdr. d, i Februaric 18 >-i 1 Lag-Utskottet: Prosten Mittag, Professoren Grubbe, Prosten Doct. Pettersson, Professoren Doct. Bexell. 1 Bevillnings-Utskottet: ContractsProsten P. P. Svedelius, Kyrkoherden Bergvall, Professoren m. m. Doct. Grenander, ContractsProsten J. J. Nibelius, Lector Bergqvist, ContractsProsten Öhrnberg, Prosten Bruzelius, ContractsProsten Hallbäck, Prosten Doct. Grevillius, ContractsProsten Risberg, FältProsten Edvall, Lector Eneqvist. I Allmänna Besvärs och Oeconomie Utskottet: Biskopen m. m. Doct. Franzen, Prosten Doct. Björkman, Comminister Dahlgren, Kongl. Lif-Med. m. m. Doct. Ekström , Lector Laurenius, DomProsten Doct. Lidman, FältProsten Bjursten, Prosten Rosen, Lectorn m. m. Doct. Nibelius, Professoren m. m. Doct. Engeström j Professoren Westma n, ContractsProsten Lignell. 1 Expeditions-Utskottet: Biskopen m. m. Doct. Hedren» 3 Prot. Vtdr, d. t, 4 FebrUarii 1834. ContractsProsten Ahlquist, ContractsProsten Lignell. ‘ Från V ä 11 o f 1. Borgare-Ståndet.
Detta arbete var mycket ansträngande för de härmed sysselsatta, här ofvan nämnda komitéledamöterna och upptog en stor del af natten mellan nyss sagda båda dagar. Sedan allt blifvit i ordning på fredagsmorgonen, öppnades utställningen kl. 10 f. m. Genast blef tilloppet af åskådare stort, och inom en timme rådde nästan trängsel i ridhuset, den mest besökta lokalen, hvilken också inneslöt de för den stora allmänheten intressantaste hundarne. Medlemmar af diplomatiska kåren, landsoch hufvudstads-bor samt utländingar rörde sig nu om hvarandra. Inemot kl. 11 f. m. anlände utställningskomiténs ordförande, H. K. H. kronprinsen, H. K. H. kronprinsessan, prinsen och prinsessan af Reuss, hvilka för tillfallet gästade hofvet, äfvensom strax derefter DD. konungen och drottningen samt H. K. H. prins Eugen. Intet officielt öppnande af utställningen egde rum, men de kungliga och furstliga personerna, åtföljda af sin uppvaktning och komité-ledamöter, togo utställningen i ett noggrant och rätt långvarigt betraktande. Ursprungligen hade komiténs afsigt varit att hålla utställningen öppen till kl. 8 e. m. den 18 juli. Men kongl. trafikstyrelsen, som medgifvit de anmälda hundarne och deras vårdare fri resa på 6tatens jernvägar till och från Stockholm, bestämde också, med hvilka tåg hundar och vårdare skulle färdas. Styrelsen hade nu med hänsyn till hemresan påbjudit, att en betydande mängd hundar skulle afgå mellan kl. 9 och 10 sagde dags afton och att dessa hundar skulle vara aflemnade vid Norra stationens lastkaj senast en timme förut. Enär det tog ganska lång tid att granska de papper, som utställare eller deras ombud skulle uppvisa for att styrka sin rätt att utfå sina hundar, enär för närande personer rundlig tid var af nöden för att hinna till Norra stationen och taga reda på sina der qvarlemnade hundburar, måste utlemnandet af hundar börja redan under eftermiddagens lopp, åtminstone ej senare än kl. 6. Naturligtvis uppstodo i följd häraf luckor i utställningen, hvarför denna ännu, då detta skrifves, ej fått ersatta af alla.
Utlåt. N:o 51. R. St. underdån. Skrifv. N:o 67. Motion N:o 107, angående litterär eganderätt. Lag-Utsk. Betänk. N:o 36. Motion N:o 108, angående förändringar i Konkurslagen den 18 Septem ber 1862. Lag-Utsk. Betänk. N:o 38. Blomberg, Aug. Theoph. Motion N:o 89, angående låneunderstöd till anläggning af jernväg från Frövi station å Köping—Hult-banan förbi Lindesberg till Falun. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. Motion N:o 171, om förändrade bestämmelser i afseende å allmänna författningars kungörande. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. Bohmansson, C., Motion N:o 35, om anslag till nytt läroverkshus. i Christianstad. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. N:o 81. Motion N:o 74, om förändring i vilkoren för det lån af allmänna medel, som beviljats Christianstad—Hessleholm-jernvägsbolaget. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 92. _ Bolinder, A. M., Motion N:o 24, om ett amorteringslån för anläggning af jernväg från Mariestad till Moholm vid vestra stambanan. Stats-Utsk. Utlåt. - • t Motion N:o 25, angående låneunderstöd till fördjupning af och spräng ning i Kottholmsströmmen samt upprensning af dermed sammanhängande vattendrag i Skaraborgs län. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. Motion N:o 47, angående ändring i föreskriften om sättet för liqvide rande af stämpelpappers-afgift, öfverstigande 500 Riksdaler. Bevilln.- Utsk. Betänk. N:o 4. R. St. underdån Skrifv. N:o 71. 4 Bolinder, A. M., Motion N:o 137, angående ändring och tillägg i Strafflagen, i fråga om böters förvandling, Lag-Utsk.
Sundblad väckt motion, deruti han anhållit, att som Askersunds stad, hvilken vid dess grundläggning i medlet af 1600-talet, uti ecklesiastikt hän - Stals-Utskottets Utlåtande, N.-o 20. 3 seende skiljdes ifrån den, staden till större delen omgifvande, landsförsamlingen af samma namn och sedermera utgjort ett serskildt pastorat, alltid för sin kyrkokassa saknat förmanen af sådant krono-tionde-anslag, som under benämning af vinoch byggnads-säd tillgodonjötes af de fleste bland Rikets församlingar, och hvaraf den känbaia olägenhet för ifrågavarande mindre församling uppstått, att någon kyrko-kassa af betydenhet der icke kunnat samlas, hvilket åter haft till följd att nödiga befunna reparationer å kyrkan måst antingen bekostas af stadens, för andra behof afsedda enskildta kassa, eller ock uppskjutas, alldenstund församlingens mestadels obemedlade invånare, utgörande endast något öfver 1000 personer, icke kunnat åtaga sig att genom serskildt uttaxerade afgifter fylla det ifrågasatta behofvet, Rikets Ständer måtte, med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt och med afseende derå, att alla öfriga städer i Örebro Län åtnjöte årligt anslag af vinoch byggnads-säd, nemligen: Örebro åtta tunnor, Lindesberg fem och Nora tre tunnor, oaktadt dessa städer äro förenade med betydliga landtoch bergs-församlingar, bevilja Askersunds stadsförsamlings kyrka ett årligt krono-tionde-anslag af 6 å 8 tunnor spanmål, såsom vinoch byggnads-säd. Som, enligt hvad kronans räkenskaper innehålla, Askersunds stadsförsamlings kyrka fått sig anslagna 2 tunnor 21,3 kappar Råg och 1 tunna 10,7 kappar Korn, eller tillsammans 4 tunnor spanmål, och vid sådant förhållande kyrkan är i hufvudsaklig mån uti åtnjutande af den fördel motionären åsyftat alt åt densamma bereda, finner Utskottet sig böra hemställa, att ifrågavarande motion varder af Rikets Ständer lemnad utan afseende. Ank. till Exp. Utsk. d. 7 Jan. 1851, kl. 6 e. ro.
Det fordras kanske generationers arbete för att fä ett så starkt slägte, att det vågar trotsa fördomame. Jag kan icke underlåta att finna den grefvinnan, som uppsatte en stadsbuds-byrå, vara större och mer ära värd än den fru, som blef professor i matematik. Och den förras exempel kan verka gagnande för tider, under det den senares endast i onödan kommer att sporra flickors ärelystnad. Dermed. har jag icke förnekat det rättvisa och vackra i att, om af två sökande till en plats en qvinna är den dugligaste, hon äfven får platsen, oaktadt liten säkerhet förefinnes, att icke galanteriet här vid lag äfven kommer att spela sin rol, och att » fruntimren förs / » äfven i detta. afseende kommer att tillämpas, helst öfverflöd på skick-liga matematici förefinnes förut bland de manliga * af landets egna barn. Att inkalla en rysk dam till professuren i Stockholm var sålunda endast en yttring af det gammaldags galanteriet, och icke ett uttryck af Stock-holmames matematiska behof. Och verlden har nu mer än någonsin större behof af dugliga mödrar än af matematiska professorer, ty sådana abnormiteter kan man frambringa så många man vill genom att låta personer med matematiska anlag ensidigt utbilda sig till matematiska monstruositeter. Emellertid, hvad vi öfvergångsmenniskor kunna göra, är mycket litet. Vi skola under beständiga återfall endast inveckla oss i motsägelser mellan lära och lefveme, ty om vi nu först fått syn på det rätta, så ha vi icke på samma gång fått kraften, och hade vi också kraft öfver vår egen genom dålig uppfostran förderfvade natur, skola samhällsförhållandena öfverallt mota oss, mota oss så, att vi slutligen skola vara reducerade till att predika, men ho tror vår predikan? när vi ej kunna lefva efter den, och då hvaije förslag till förändring af samhällsförhållandena, hvilken ändring ensam kan befria oss, straffas som nesligt brott. * Egendomligt är, att af de qvinnor, som i Sverige praktisera som läkare, ingen slagit sig pd qvinnosjukdomar. Hvadan detta? Ur dagens krönika.
Riksens Ständers underd. skrifvelse^ rörande anslag till bestridande af RiksdagsUtgifter ne. S. A. K. ■Riksens Ständer, sorn ansett en summa af Sjutton Tusende R:dr Bico i månaden böra finnas att tillgå, för betäckande af sådane utgifter , som för innevarande Riksdag komma att anordnas af allmänna medel, samt fördenskull uppdragit åt Fullinägtige i Riksgälds-Contoiret att denria summa, uppå tillgörande och efter behofvet lämpad reqvisition, till E. K. M:ts och Rikets Slats-Contoir affölja låta , få med anmälan af detta beslut förena den underdåniga anhållan, att E. K. M. i Nåder täcktes deTaf gifva StatsContoiret del, med förständigande att, efter det medlen hos Fullmägtige reqvirerade blifvit ifrågavarande Riksdags-Utgifter i vanlig ordning besörja. Riksens Ständer framhärda etc. Bihang till Rikt-St. Prat, lo'.de Sami. lg23. 2 i 8 Expeditions-Utslottets Memorial. ExpeditionsUtskottets Memorial lill Riksens Ständer, med anhållan, att Utskotten måtte anmodas att af deras Memorial m. m. låta utskrifva och tillställa Expeditions-Utskottet 2 :ne Exemplar. Sorn Riksens Höglofl. Ständer för redactionen af Bihanget till samtliga Riks-Ståndens Protocoll, innevarande Riksdag, fastställt den form, som följ. des vid Riksdagen 1817 och 1818, samt tillika förordnat, att Utskottens Memorial, Betänkanden och Förklaringar böra i tryckta exemplar till Biks-Stånden ingifvas; så får Expeditions-Utskottet, sorn anser sin pligt vara att, så skyndsamt som möjligt är, bringa detta förordnande i verkställighet, hos Riksens Höglofl.
KronoUppbördens verkställande för sistlidet ar, 122. — om medel till Riksdags-utgifternas bestridande, dito. — om kostnaden till tryckning af RiksStåndens Protocoll med dertill hörande Bihang, dito. — om tryckning af Riksens Ständers Revisorers och Justi Lias Ombudsmannens Berättelser för förlidet år, dito. Jan. II. om eftergift af en Statens fordran i afledne Landshöfdingen von Echstedts Sterbhus, 147- — angående den sednast fastställde Bevillningens fortfarande för år 1818, 3^7. — om trycknings-kostnad för ett Utdrag af RiksStaten 1817, dito. —• om en Minnesvård öfver Svea Rikes utkorade Kronprins Carl August på Qvidinge lied i Skåne, dito. Febr. angående StatsCommissarien Widegrens ansökning om förskott på Arfvode, 4o. — om fortfarande Statsanslag för Fattigvårdsinrättningen i Carlskrona, dito. — angående kostnaden för upplåtandet af Kungsholms KronoBränneribyggnader lill Curhus för Stockholms Stad och Län, 270. 63 •— om Kröningens verkställande under innevarande Riksmöte, dito. — om åtgärder att förekomma uppehåll med RiksHufvudboks-arbetet, dito. — om Postfrihet för Städernas Magistrater och Domstolar vid KronoUppbörds-medels och BrottmålsRansakningars afsändande, dito. — om utbetalning af innestående pension för KronoFogden ^Vestberg, dito. — om understöd för Kyrkooch Prestegårdsbyggnad i Neder Torneå Församling, 271. — om Besigtningar å nylegt Manskap och Läkare-arfvode för sådane förrättningar, dito. — angående
Skälet för Utskis åtgärd har utan tvifvel varit farhågan ali i annat fall skulle elementarläroverken komma att sakna dugliga lärare, emedan de nuvar. lönerna icke anses tilli äckliga att godtgöra läraren för det trägnare arhele han använder på eli läroverk, än prosten på församlingen. Utsk. har till en del bibehållit den origtiga grundsats, soin hittills varit menlig lör både läroverken och församlingarna. Jag tror deremot, att Utsk. bort yttra sig i enlighet med hvad lätt s6o Den 18 J a n u a r i. ar, ulan ali derifrån låta sig återhållas af frågan om de Hilvar. lönerna. Den frikostighet, som Sländerne både vid föregående riksdagar och isynnerhet vid denna visat mot läroverken, ingifver mig grundad förhoppning, att hvad som erfordras för att aflöna dugliga personer, som egna lid och krafter åt lärarekallet, skulle äfven kommande Ständer bevilja, om det afgörande steget vore tagel. Då synes det vara orätt att bibehålla ett Iodlingssätt med tjensteår, som är att förlikna vid PAfvedömets anvisning på aflat genom andras goda verk och gerningar. Likasom man ansåg helgonens förtjenst vara en gemensam fond, på hvilken Påtvedömet kunde gifva anvisningar åt andra, som behöfde alt rakna sig den till godo, på samma sätt behandlas tjenståren inom Svenska kyrkan och läroverken såsom en gemensam fond, hvarpå deras samfällda styrelse äger gifva anvisningar till högre belopp tor den ena och lill ett ringare för den andra. Följden är, att de sorn äro de mest gynnade med anvisningar, nemi. läroverkens lärare, få en uppmuntran att i dero inträda, äfven om de sakna kallelse dertill; ty blott de känna sig äga kallelse att få pastorat, så begagna de läroverken såsom en trappa, på hvilken de stiga till gället. Derpå vinna icke läroverken, hvilka betjenas, icke af nit för saken, utan såsom medel för ett annat ändamål.
Till bewis pä denna min öfwerkygelse har jag uppå flere af UtikorretS LecamöterS begäran sjelf författat och inqiswit en plan till reduct-on och äswen i den tankan fou, dä mac radande att Konungens alla Gardes-Corpscr skulle till en Brigad sa-iimanfläs, sjelf tillstyrkt min egen löns indrag >,na. Lika öfwertygad akt jag ej yrkat mer än rätt och nödtorftigt är, anser jag för min skyldighet, att nu yttra niia emot de delar af Högloft. Utskottets Betänkande som skilja sig frän Mina upgifiec. — Ju mindre antal Troupper man beflntar att Underhålla, ju angelägnare är alt i qn Uicek ersätta hwad man förlorar i quanriret, sä framt meningen annars är act i händelse af anfall kunna förswarg sig. Dä en Under-Officerare är sämre betald än en dälig Dräng, blistver der ej möjeligt att sa goda Su« setter till Vesta Sysftor — Soldaten sörsmar befordran, och hos honom sörswinner rn stark driffjäder till am» biljon och wälförhällande. ElMU kjenstgörmgen w!d Rcgemenket wistk icke lemnäs i Under. Officcrarnrs händer, anser jag dock en god Under,Offisers Corps wara af högsta wigk för stensten, och däri lara alla praméa Mllitairer nnd Mlg sörena sig. Att C: walle risten ivid sin mödosamma kjcustgö» ring och kunga dagelig» arbete ej kan lefwa af Fyra s^illingar om dagen, derom kan den enklaste undersökning om puferne pä alia Näringe ställen öswrrlyga eil och hivar. T ?! inrättande of egen hushållning har hwarken Under.Officeraren eller Karlen tvid Cavalleriek tillräck lig lcdigh-k.
Jag skulle i motsats mot honom tro, att om det är något att anmärka emot de nuvar. läroverken, så är det just att de sakna det inre elementet, som tjenar till att bilda praktiskt dugliga menniskor. Vi veta ganska väl, att det är en vetenskap, som hvar och en anses behöfva, då han inträder ur skolan i det praktiska lifvet, den vetenskapen nemi. huru han skall sköta sig sjelf för sin utkomst. Det är denna vetenskap, som endast ganska få af de lyckligast lottade kunnat förvärfva. Jag hemställer till dem ibland Ståndet, som haft en längre erfarenhet, såväl af de lägre undervisningsverken, som af lifvet vid universiteterna, olli icke de nuvarande behofven till en viss grad a'ro sådana, att det academiska lifvet ingalunda är någon tjenlig förberedelse i den vägen, och att den, som kommer ifrån academien och kastar sig in i det praktiska, ganska väl känner saknaden af en sådan förberedelse. Utan att anklaga någon Den 1 Februari f. m. 31 dass, tror jag, att litet hvar skulle kunna göra den erfarenheten, att det ganska ofta inträffar, att då ynglingar komma in ifrån academien i de civila verken, för att ingå i Statens tjenst, så visar det sig, att de från academien medföra, jemte sina examenskunskaper, vissa sådana vanor och begrepp, som göra, att de i första början få först och främst genomgå en fullständig curs ånyo, för att lära sig ordning och arbetsvana. Jag hemställer till hvar och en; om icke just detta till och med har gifvit en icke ringa anledning lill den öfvervigt, som det militäriska ståndet på de sisla 30 åren har tagit i det allmänna lifvet, derföre att, utan att för öfrigt uppställa bildningen hos denna dass till jemförelse med andras, så kan man icke neka, att genom den disciplin och den exactitude, som är införd inom detta stånd, dess medlemmar ofta hafva blifvit skickligare att bestrida vissa befattningar, hvad punktlighet och påpasslighet beträffar, än andra.
Maji täcktes, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla samtliga ofvanherörda förslag, sådana de finnas detta protokoll bilagda, samt förordna att, i öfverenstämmelse dermed, nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo M. J Bandelin. Bih. till B. St. Proposition N:o 5. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1865, kl. 11 f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Pikets Ständer, angående pension å Allmänna Indragnings staten för Qvartermästaren vid Krigs-Akademien, Majoren m. m. J. G. Lyström; Gifven Stockholma Slott den 27 Oktober 1865. Uti underdånigt memorial den 29 Juli innevarande år har t. f. Kanslern för Kongl. Krigs-akademien anfört, hurusom genom Kongl. Reglementet den 11 April 1799 och Kongl. Brefvet den 21 April 1846 ordinarie lärare vid Akademien äro tillförsäkrade att, efter minst 20 års tjenstgöring såsom sådane, vid afskedstagande erhålla pension, lika med hälften af den lön de på Akademiens stal åtnjutit, så framt de icke vid afskedet eller sedermera för annan allmän tjenst komme i åtnjutande af lön eller annan inkomst, motsvarande eller öfverstigande hvad de dittills uppburit; men att en sådan förmån icke blifvit
Man har dessutom sällan under denna riksdag kunnat beträda Const.Ulsk. med att icke tillräckligen detaljera. Del har deremot alltid varit om sjelfva grundsatserna, som striden förts. Så är äfven förhållandet i detta fall. Const Utsk:s förslag hvilar på en grundprincip, hvilken man svårligen lärer kunna tillstyrka R. o. Ad. att godkänna. En föregående talare har redan omnämnt ett stadgande af Utsk., som är af den vigt, alt jag icke kan undgå att ännu en gång derpå fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet. Det är nemi. den föreskrift, sorn igenfinnes på 7 sidan 1 punkten, der det heter: ”det hvarken öfverläggning eller beslut om de nu föreslagna lydelser må vid nästa riksdag äga runi förr, än de i meni. Niis 38, 68, 85 och io5 framställda och till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antagna förslagen såsom ett helt äro godkända.” Detta stadgande har Const.Ulsk. föreslagit till intagande uti riksdagsbeslutet, till följe hvaraf det skulle erhålla alla 4 Ståndens sanction. Sådant vore att öfverflytta den åt Const.- Utsk. uteslutande förbehållna rättighet att tyda grundlagarna på RiksSlm, och något åläggande för kommande Ständers Const.Ulsk. äga sannerligen icke en föregående riksdags ombud att besluta. Hvad som föröfrigt hos Const.Ulsk. såsom ganska förtjenstfull! icke må klandras, är ideVn om en vägledning; men denna vägledning må då äga rum endast såsom sådan, utan att man derföre må vilja öfvertala nuvarande R. St. att utsätta ordentliga öfverläggningsförbud för kommande Ständer. Det är med afseende härå, sorn jag anser det omöjligt att antaga, och således nödvändigt alt återremittera detta memorial. Gr. Anckarsvärd: Jag anhåller att först och främst få fästa Hr von Hartmansdorffs uppmärksamhet på en verkligen oriktig uppfattning af Hr Gripenstedt yttrande. Hr i88 Den 12 Juni f. m.
Då nu förslaget blifvit bygdt på sådane grunder, synes det mig äfven vara af beskaffenhet att icke kunna bifallas, och jag är öfvertygad att StatsUtsk., dit förslaget sannolikt kommer att remitteras, egnar detsamma nödig upmärksamhet, och öfverlemnar det till R. St:r på det sätt, att förslaget hos dem helt och hållet ogillas. Den 14 December. 159 Frih. Raab, Adam Christian: Jag får förklara, alt jag långt ifrån att hafva några sympathier, tverlom hår antipathier emot förslaget N:o 1; Böen hvad åter angår förslaget N'ro 2, så, ehuru jag icke tilltror mig att kunna bedomina detsamma i sin helhet, tror jag likväl icke, alt den omsorg, hvarmed Hr Stjernsvärd utfört detta arbete, förtjenar att stämplas med det omdöme deröfver, här blifvit utlaladt. Lika med föreg:de talare tror jag, att vissa delar af förslaget äro hvarken nödige eller nytt ige, såsom t. ex. beväringsexeercisens inställande, hvilket skulle efter min öfvertygelse vara en försämring af det närvar. — en verklig olycka för landet. Deremot anser jag förslaget ega många och stora förtjänster och kan visst icke med föreg:de talare instämma i ogillandet af motionärens förslag att på längre tid utarrendera alla mililiae-boslällen. Jag tror tvertom att befälet skulle, genom en dylik åtgärd, bekomma vida högre löner, emedan boställena, utarrenderade pä 30 är, lemna högre inkomst än då de gå ur hand och i hand. Innehafvaren under ovisshet om den tid, han innehar bostället, kan derå icke göra de förbättringar, en arrendator under nämnde tidrymd kan åstadkomma. Förslaget synes mig ega mänga goda sidor, som förtjena alt tagas i öfvervägande. Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik: