Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Staten må anvisa medel till aflöning åt föreståndarne vid dessa, förslagsvis 2000 R:dr r:mt åt hvardera om året, hvarför aila inom dessa stadsdelar befintliga lärdomsskolor samt undervisningsverk, äfven flickpensioner må öga att vid desamma kostnadsfritt erhålla handledning i pedagogisk gymnastik m. m. Att detta anslag skall utgå då, när staden anskaffat för ändamålet tjenliga och inredda lokaler, och från K. Gymnastiska Central - Den 3 December e. m. 211 Institutet utexaminerade gymnaster på skolstyrelsens i Stockholm förslag af K. M. i nåder tillsatta. b) Att en dylik inrättning må uprättas i hvarje af .Rikets universitetsoch stifsstäder, samt ett anslag af 1000 R:dr r:mt beviljas för årligt aflönande af föreståndare vid hvar och en af dessa, att detta anslag vidtager, då genom bidrag från stiftens byggnadskassör nödige lokaler med atiralj blifvit anskaffade och examinerade lärare genom Konsistoriernes försorg tillsatta; att alla inom en stad, der en sådan inrättning kommit till stånd, befintliga läroanstalter, äfven enskildta pensionsinrättningar, må äga att kostnadsfritt begagna sig af psedagogisk gymnastik m. m. vid densamma. c) Att föreståndaren för dessa instituter må hafva sig ålagdt, att i de städer, der folkskolelärare-seminarier finnas, åt eleverne vid desamma lemna fri undervisning i pedagogisk och militärgymnastik, och att för dessa elever må blifva föreskrifvetj som ett oeftergifligt vilkor, att vid afslutad lärokurs vid seminarium äfven vara försedde med fullt nöjaktige betyg från gymnastikföreståndaren i staden. rf) Vid folkskolorne å landet böra lärarne vara förständigade att under de årstider, då väderleken tillåter vistande under bar himmel, öfva barnen i gymnastik, samt de första grunderna i militärisk bildning, hvarigenom den fördelen skulle vinnas, att allmogens söner, då beväringsåldern inträffade, redan hade inhemtat förberedande undervisning i exercis, och således med mera lätthet skulle fullkomna sig deri.
Man kan således, följande detta system, först understödja näringarne med ett dubbelt så stort capital, som Staten nu dertill använder, och derförutan öka rörelsecapitalet med 5 millioner räntebärande papper utan att det ringaste öka skatterne. 8:0 Jag har här beräknat Titelns fordringar såsom gifvande 5 procents ränta, hvilken måhända kan anses för hög, men jag har å den andra också beräknat ett lika stort motsvarande capital såsom icke gifvande någon ränta. Det är klart, att dessa, båda element kunna mo difiera hvarandra. Man kan minska räntan ined en eller annan procent på ena sidan och lägga en lindrig ränta å flen andra, antingen å det liela eller å en del, hvarigenom det ena ersätter det andra. Alla sådana modificationer af systemet beror af Styrelsen att vidtaga, principen är endast här antydd, som bör följas. 9:0 Om odlings-lånefonden öfverflyttas ifrån Banken lill RiksgäldsContorets disposition och användes efter enahanda grundsatser, så skulle jordbruk och näringar erhålla större tillgångar än de sannolikt pålänge kunna absorbera. Vid den i detta ämne hos Ridderskapet och Adeln förefallne discussion, har motionen af en del Ledamöter blifvit understödd, men af andra åter bestridd; och Friherre Cederström, Jacob, har å nyo framställt det förslag han i sammanhang med frågan om Nionde HufyudTitelns reglering afgifvit, eller att det årliga anslaget måtte icke, såsom Ståts-Utskottets Utlåtande N.o 27<9. 11 hittills skett, bortgifvas utan i stället utlånas, väl utan ränta men med skyldighet för låntagaren, att efter 3:ne års förlopp återbetala en åttondedel om året Friherre
Sjelf icke anhängare af decimal-systemet, har jag väl icke för afsigt, alt lägga någon vigt på hvad reservanten i denna punkt andragil; menför R. o. Ad., som fattat ett beslut, motsatt min önskan i fråga om decimalsystemets införande i vår penningeräkning, kan denna reservantens argumentation äga någon kraft. Deremot synes mig det 3:dje skälet, reservanten anfört, isynnerhet böra tagas i betraktande. Det lyder sålunda: ”Slutligen skulle ock en allt för stor frestelse att inom eller utom riket eftergöra detta mynt uppslå, helst Utsk. föreslagit, att eli sköf koppar stapelstadsvigt, sorn, myntningskostnaden inberäknad, torde få antagas kosta 150 r:dr b:ko, komme att utmyntas till 450 r:dr b:ko, hvarigenom en vinst på hvarje sk®1 koppar uppstode af 300 r:dr b:ko, hvilken destohellre torde locka lill härmning, som ett kopparmynts efterapning omöjligen kan utrönas”. Uti denna Hr Bohnstedts reservation hafva flera af Utsk:s ledamöter instämt; och jemte det jag under en dylik förfalskning, som nyss är omtalad, ganska vådlig för rörelsen, vill jag till reservantens framställning foga ännu ett skäl, nemi. att det föreslagna myntet skulle blifva så lika ett skiljemynt af 2 sk:s valör, att, enl. min tanke, misstag i detta afseende skola ofta i handel och vandel förekomma. Då myntet dessutom skall utpräglas till ungefärliga storleken af en r:dr i silfver, har man väl ock någon anledn. att förutse vådan af försilfringsförsök, åsyftande hvarjehanda bedrägliga förvexlingar, som beklagligen kunna låta sig verkställas, enär skillnaden i prägeln emellan detta mynt och en r:dr i silfver icke sä lätteligen torde Den 2G Juli f. m. 231 i hast observeras, äfven om man åsätter det blifvande kopparmyntet en anglosachsisk namnchiffer, då silfverspecien deremot bär den K. bröstbilden.
Delta kan man icke nu ögonblickligen kontrollera ; men hvad jag vet är, att det normala förhållandet med Engelska Banken, emellan valuta och sedelstock, är fördelaktigare, än vår Banks för närvarande. En värd talare har sagt, att man bör öfverlemna saken åt pen ningens egen instinkt. Det är sannt då jag tänker mig förhållandet af rörelsens strömmande till och ifrån i handeln fullkomligt fritt, och om allt rörelsemedel bestod af metallisk valuta; men det är lätt begripligt att ett helt annat förhållande upstår, då man vill reglementera om ett myntrepresentativ, som icke blifver mynt förr, än det är invexladt af en publik inrättning. Frih. Palmstjerna har sagt, alt om vinsten helt och hållet skulle reserveras, så skulle den vara alltför ringa för myntvärdets uprätthållande. Det måste jag medgifva, om frågan blott vore om ögonblickets förhållanden. Men frågan är här lika mycket om en princip, och om Ständerna fatta ett sådant beslut, som sanktionerar vidmakthållandet af Bankens soliditet, så förutsätter jag att detta beslut, såsom grundsats, komme äfven att följas för framtiden, intilldess Banken hvilar på så säkra grunder, att icke någon farhåga är, att den skall behöfva strypa, för att kunna fullgöra sina förbindelser; ty deruti ligger just det äfventyrliga. En värd talare, näst före mig, har fästat sig vid och sökt vederlägga en i Hr Indebetous framställning yttrad tanke derom, att Bankovinsten skulle användas till inköp af silfver. Jag måste instämma med den siste värde talaren deruti att jag tror, att Hr Indebetou begått ett misstag, då han föreslagit att Banken borde köpa silfver. Förhållandet kunde naturligtvis icke blifva annat, (så länge siifret icke af sig sjelf inströmmade) än att Banken finge köpa det med ena handen och gifva ut det med den andra. Men helt annat, och vida enklare är, att Banken reserverar de sedlar, hvilka såsom Bankovinst ingått. På denna grund kan jag icke finna annat, än att åtskilligt af det ©en 15 Mars f. m. 451 ganska sanna och rätta, som flere talare yttrat i denna sak i sina principer, likväl icke leder till de slutsatser hvartill de kommit.
Sandelin; 9:o Ang:de eftergift, till förmon för Trelleborgs fattigvård, af ett Kronan tillfallet danaarf efter aflidne postmästaren A. Wallvik; I0:o Ang:de eftergift, lill förmon för Sallerups församlings fat - 24 Den 4 December. tigvård, af Kronans rätt till ett efter aflidne Husmannen Nils Hansson Modig fallet danaarf; 11 :o i fråga om ersättning lill Handelsoch Sjöfarts-fondm för förskjutne medel lill slafvarnes friköpande i S:t Barthelemy; 12:o i fråga om uphörande af s. k. vacance.och förslagsliggelidssamt begrafningshjelps-besparingar samt om årliga anslag till vederbör, pensions-kassor, såsom ersättning för de inkomster, dessa kassor af nämnde besparingar åtnjuta; 13:o Ang:de åtgärder till behöfvandes undsättning i missvextår m. m.; 14:o Ang:de åtgärder för1 upförande af en byggnad emellan Carl XIII:s torg och Opera-huset i Stockholm; samt 15:o Ang:de anslag till beredande af rättelse i beräkningen af saltpeter-hjelpen inom provinserne Småland och Oland. Föredrogs och remitterades till LagUtsk. R. St:s Justitie-Ombudsmans d. 15 sisth Nov. afgifna berättelse till innev. riksdag. Föredrogs och lades till handlingarne en af Comiterade för tryckfrihetens vård d. 14 sisth Nov. afgifven berättelse till R. SUr. Föredrogos och biföllos nedannämnde från Exp.Utsk. inkomne mern.: N:o 1, ang:de ökadt kansli-biträde m. m,; N:o 2, ang:de nplagan af Bihanget till R. St:s prot.; och N:o 3, i fråga om prenumeration å Bihanget till R. St:s prot. Föredrogs och bifölls följande från Ridd.Utsk. inkomna: Ilörsamste memorial:
Direktionen sig böra vördsamt hemställa, att af reparationsfonden förenämnde summa 2.573 R:dr 8sk.B:ko måtte få till Jungfru-stifts-kassan utbetalas, såsom ersättning för de bortstulne medlen. Kostnaderne för reparationer å Riddarhuset och dess flygelbyggnader hafva uppgått för år 1854 till 188 R:dr 4 sk., för år 1855, då flygelbyggnaderna undergingo en allmännare reparation, till 2,042 R:dr 32 sk., och för den hittills förflutna delen af innevarande år till 226 R:dr 16 sk. Banko. Redan sedan längre tid tillbaka hafva sättningar å såväl vttersom mellanmurarne af Riddarhusets hufvudbyggnad blifvit förmärkte, och sedan, efter en deråt under de sednaste åren egnad närmare upmärksamhet, Direktionen funnit sannolikt, att dessa sättningar ännu pågå och kunna medföra faran för byggnadens bistånd, i fall de icke för framtiden förekommas, har Direktionen anmodat. Kaptenen vid Kongl. Ingeniör-korpsen Morén, Konduktören vid ÖfverIntendents-Embelet Abom och Byggmästaren Hallström att tillika med en af Direktionens ledamöter Majoren Leijonancker skadorne besigtiga samt om deras beskaffenhet sig yttra. Det till följd deraf upprättade Besigtnings-Instrumentet får Direktionen härhos i afskrift bifoga, och dervid anser Direktionen sig böra hemställa, alt den deri föreslagna undersökning af det pålverk hvarpå Riddarhuset hvilar måtte få nästkommande sommar företagas och att sedermera på Direktionens pröfning af dervid sig företeende omständigheter måtte få ankomma, om och huru omfattande reparation må ega rum. § 12. Sedan Höglofl. Ridd. och Adeln vid sednaste riksmöte åt Riddarhus-Direktionen uppdragit att intill den påföljande gå i författning om beredande på lämpligaste sätt af en så till bänkar som skrank mera ändamålsenlig inredning af Riddarhussalen, så har
Att nu nedsätta honom, isynnerhet dä raan är på väg att stadga, det tjenstemännen inom Banken icke få innehafva andra tjenster, tror jag för min del icke vara riktigt och lämpligt. AdvokatFiskalens göromål ställa honom i jemnbredd med Kommisarierne. Han är både pligtig och berättigad alt åtala dem, derest de skulle göra sig skyldiga till tjenstefel. Dessutom tror jag icke, att den jemförelse, Hr von Hartmansdorff updragit emellan Banken och Kollegierna, i detta afseende håller streck. Han har visserligen rätt deruti, att Kollegiernas AdvokalFiskaler äro ledamöterne underordnade, men härvid är att bemärka, att dessa verk icke hafva någon särskild Öfverstyrelse, utan att Kollegii-Råden sjelfva äro verkens Styresmän, då deremot Bankens Kommissarier, eller UnderSlyrelsen, lyder under R. St:s BankoFullmtge, hvilka utgöra verkets Öfverstyrelse. BankoKommisarierne kunna således icke ställas i jemnbredd med Kollegii-Råden. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOCOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE OÖM Å3DS&»» VID lagtima "iliUö^nöcit t jStodiljalm ÅKEX 1850—1857. Nionde Uiiftet. STOCKHOLM, TYPOGRAFISKA FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1858. Lördagen den 3 Oktober 1857. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.-utdr. för den 30 sistl. Sept. Uplästes till justering och godkändes ett från Exped.Utsk. under N:o 135 afgifvet Förslag till 11. St:rs underd. skrifvelse till H. M. Konungen, ang. EiksStyrelsens förande under K. M:s sjukdom.
Hon böjde sig fram mot honom, något upproriskt, nervöst kom öfver henne. — Det är de där taflorna, tror du inte jag sett, huru konstig du har varit allt sedan vi kommo ut därifrån. Tystnad. Slutna ögon. Droppande tårar. — Glöm den där smörjan, Nils — jag är dödstrött på alltsammans, hvad skulle vi där att göra och röra upp allt elände? Du vet ju, att ingen människa brydde sig om, hvad du målade. — Låt mig vara. Det kom uttryckslöst, som kunde ord icke stinga honom. Från sin lilla station gingo de hemåt öfver pilbuskarnas raklånga skuggor på de ändlösa trätrottoarerna i nymånens sken. En tom leda härskade i Annas sinne, och när de nådde Strettonska husräckan, grep henne förvirrande ångest. De fula små tegelhusen, de fattiga bakgårdarna, den nakna tarfligheten — Gud! Var det hon som gick in här för att lefva hela lifvet — bland dessa människor? Eller var hon den gamla, den firade Anna Brofelt, som lefde lätt och behagligt bland fina, framåtsträfvande människor? Hvilken var hon — eller — hvad i Guds namn gjorde hon i denna vildt främmande omgifning? — Jesus — jag tror jag är tokig, hvar är jag? Nils, som trefvat efter tändstickor i köket, rusade in och satte henne i soffan, löste upp kläderna och stänkte öfver henne forsar af vatten. — Det är den satans värmen därinne, lugnade han, tänk nu på ingenting, det är bara dina nerver. Hon låg stilla som en bild, bekämpande sin svaghet, och hennes tårar flöto stridt. Nils satt äfven tyst — ljuset brann sömnigt på bordet. En stund förgick. Så öppnade hon ögonen och såg stort på honom. — Hvarför var du ledsen, Nils? — Jo, det skall jag säga dig, sade han högt och klart, beredd på frågan. — I dag har jag sett, att jag var på rätt väg — hade jag bara vågat tro, så hade jag nu varit målare! Hans högtidliga ton fick henne upprätt och förväntningsfull, men hon förstod icke ...
Hon hade gått trottoaren fram och stannat vid fönstret för att se på de nya orkidéerna; bland andra hade hon gifvit akt på en, som var alldeles lik den Johannes Hall hade haft i knapphålet hos Arvidsons. Så hade hon kommit att se in genom butiken genom rutan, och då stod Tomas därinne och köpte hvita rosor. Hon tog genast sin bror i skarpt förhör angående rosorna. »Hvem är det du går och köper blommor åt?» frågade hon indignerad. »Det måste du tala om för mig.» Tomas teg mystiskt. »Det är åt en gammal fru,» sade han slutligen. »En gammal fru, som fyller sextio år i dag, och som jag måste betyga min vördnad,» tillade han i en högtidlig ton, som angaf att han om möjligt gärna ville bli trodd. »Å, så du narras! Du känner inte någon gammal fru, som inte jag också känner.» Greta nöp honom i armen midt på gatan så hårdt, att det verkligen gjorde ondt. Hon hade blifvit brun och röd af sin sommar nere i Skåne, och den lilla barmen hade fått en mjukare, mera medveten rundning. »Du är bara afundsjuk för att inte du också får blommor,» sade Tomas. Och han drog henne in i butiken, köpte en stor, röd ros och stack den i bröstet på henne. Hon rodnade af förtjusning, men hennes frågvishet ökades endast. »Har du så godt om pengar?» frågade hon, när de åter kommit ut på gatan. »Hvar i all världen får du dem ifrån?» »Jag stjäl dem i en bank,» svarade Tomas allvarsamt. Greta sneglade på honom förskräckt. Hon fann i själfva verket denna uppgift mindre omöjlig än historien om den gamla frun. De följdes åt Birger-Jarlsgatan fram; Greta var på väg till en väninna, som bodde ute vid Strandvägen. Hon hade ändtligen fått sluta skolan och njöt nu af sin frihet i fulla drag. Hon var tyst en lång stund, som om hon gick och tänkte på något hon icke riktigt vågade komma fram med. Vid hörnet af Hamngatan skildes de. »Vet du hvad, Tomas,» sade hon slutligen vid afskedet, »jag vet mycket väl hvarför du inte vill bo hemma!» Greta hade blifvit mycket röd, men såg honom fast i ögonen. Tomas hade svårt att dölja sin oro.
Återstoden af 1835 års extra Stats-anslag för Försvars-Ver ket till Lands och Sjös 1836 års extra Stats-anslag för Försvars-Verket till Lands 39,896. 18. 3. 600,000. 639,896. 18. 3. 30,000. och Sjös “ 110,000. 140,000. 1836 ars extra anslag till lättade Vattencommunicationer . , och andre Allmänna arbeten 50.000. 'Arliga Räntan till Hans Maja Konungen 200,000. Af betalningar pä Skuld-Capital samt Räntorj nemligen: På Högstsalig H. M. Konung Carl XIII:s Hemgifts-Capital . „ Trollhätte Slussverks-Lånet „ Riksgälds-Contorets Obligationer med 5 procents ränta » Dito Dito „ 4*. Dito n Dito Dito „ 4 Dito «> Dit° Dito „ 3 Dito . „ Rikets Ständers Banks fordran för förskott till 1808 års Krigskostnader . Rikets Ständers Banks fordran för Förskott till liqvid med f. d. Kongl. Famillen „ Lappmarks Ecclesiastik-Fonden, hvarå Stats-Verket uppbär 5 procents ränta „ Lånet af Anslaget till Försvars-Verkets iståndsättande emot 3 procents ränta .. , Söder Telje Canal-Bolags innestående medel „ Götha Canal-Bolags uti Riksgälds-Contoret deponerade medel emot 5 procents ränta „ Premie-Lånet af Stockholms Stads Brandförsäkrings-Verk, emot 4 procents ränta Capital: Interesse: 5,000. Expencer Resekostnader j qJjq" F ör val t ning s-omko st nåd er för Riksgälds-Contoret: Aflöning (Herrar Fullmägtiges Honoraria, 8000 R:dr inberäknade 31,450. — Arfvoden, enligt Stat, till vederbörande i Riksgälds-Contoret samt Banken och General Post-Contoret
Räntekammarens assignering på Banken; angående hyresfritt begagnande af GeneralAssistanceConloirets lius för en blifvande Lombard-lånerörelse; angående medels upplåning af HingstmedelsCassan till Hästafvelns förbättrande; rörande åtskillige afskrifningar i RiksgäldsContorets Räkenskaper; rörande approbationen af RiksgäldsContorets smärre Creditsedlar; i fråga om genom AfräkningsContorets indragning mindre controll på Kongl, Räntekammaren uppkommit; angående gratifica - 348 Den 18 Mars f. m. tion åt SlatsCommissarien Westerstrand; rörande Reglementet, som för RiksgäldsContoret skall utfärdas; angående lättad utväg till lånebidrag åt fastighetsägare; angående låneanslag till en Brobyggnad öfver Tranarps å; 0111 utvägs vidtagande tillbetäckande af den brist, som kan uppkomma uti tillgångarne för anslag, sorn vid denna Riksdag blifvit beviljade; rörande cbarteringen af den förbindelse, som af Götha CanalBolag skall aflemnas; angående Löfås Silfververk; om verkställd revision af Krigsfondsredogorelsen; angående ersättning till Majoren, Friherre C. G. Koskull för förlorade löneförmoner. Statsoch BevillningsUtskottens: om Curhusafgiften. Stats-j Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: om åtgärders vidtagande till fårskötselns befrämjande; angående förändring i sättet för grundräntornes utgörande. Statsoch BankoUtskottens: angående företagande af en Inspectionsresa på Götha Canal af visse Deputerade af RiksStånden; angående åtgärders vidtagande till skyndsamt slut på utredningen i RiksgäldsContoiret af Götha CanalBolags etc. fordringar; om understöd af allmänna medel lill Södertelje Canaloch SlussverksBolag; an - Den 18 Mars f. m. 349 gående utvägar till penningebristens afhjelpande; om öppnande af Deposit-räkningar vid LåneContoiren. i Götheborg och Malmö.
Men till hvilken Professors-befattning survivancen söktes, och under hvars afbidan han ville åtnöja sig med rättigheterne af en Docent i Philosophien, leder oss intet spår. Var den – såsom den sistnämnda omständigheten tyckes antyda – någon af de tvenne lärare-platserna i denna vetenskap187? eller kanske, likafullt, en juridisk? Vi veta det icke; och om sakens öfriga förlopp ej något mera, än att deraf blef – ingenting. Troligt är, att den å högre ort uppsköts tills vidare, och derefter bortglömdes: under en tidrymd, då Konungens hela uppmärksamhet var tagen i anspråk, ömsom af det nya trassel hvarur allahanda inländska förhållanden måste redas, ömsom af Frankrikes Revolution och Konungahus, mellan hvilka han ämnade uppträda såsom medlare och hämnare. Öfvertygad, att han dertill vore uppmanad både af ridderlig konungapligt och af en monarkisk statsklokhets välgrundade fordringar, hoppades han äfven, att hos de Hof, hvilkas understöd han påräknade vid detta nya hjeltevärf, kunna för dess utförande betinga sig villkor af en för hans rike fördelaktig beskaffenhet. Att hans tillämnade härfärd till Frankrike förutsatte öfverenskommelser, som åsyftade Sveriges väl (tvifvelsutan äfven i financiell hänsigt), tillkännagifves också af hans minister och vän Oxenstjerna, på ett märkvärdigt ställe i dennes ”Äreminne öfver Konung Gustaf III”188. I sådana planer hade Monarken vid sommarens början 1791 afrest till Spa och Aachen. Han uppehöll sig der någon tid; långt mindre för att stadga sin genom de trenne sista årens vedermödor försvagade helsa, än för att vara på en i grannskapet af Coblenz belägen ort, der han kunde leda underhandlingarna såsom vistande i de Fransyska Prinsarnes omedelbara närhet, och der han äfven tänkte få mottaga den arme Ludvig XVI sjelf, som var på vägen just till denne sin upprigtigaste bundsförvandt, när han misslyckades i det bekanta försöket att med gemål och barn undkomma sina fångvaktare och bödlar.
*, Eskilstuna .. (G. 24526) [2840] Förlofnings vigsel-, ung, huslig och arbetsam flicka från E n landet Önskar plats i en kristPn familj Stockholm önskar ett fruntimmer plats såsom kassörska eller bokförerska. Den sökande har i fiere år i n - nehaft kontorsplats och kan förete [2814] * ^ ' " MunsbyiÄ. u t m 1 &gt; e t y E El Mat j som afslutai de för licentiatexamen föreskriihu tjänstgöringarna, men saknar medel till studiernas afslutande, vänder sig, i saknad af relationer, på detta sätt t ill Iduns läsare med förfrågan, om nägon skulle vilja hjälpa honom till det nödvändigaste under de månader, som återstå af studietiden. För erhållande af referenser och närmare upplysningar vände man sig till j&gt; — l_d — t », Iduns byrå. Toaletten. salt. Pretentioner små. Ett godt bemutande Önskas. Svar till » E. L. A. », Arboga, p. r. Kryddsill till smörgåsbordet. Olga. t D o k t o r PLATSER. E n ung, helst, musikalisk flicka, som vill lära hushåll, kan nu genast erhålla plats mot 250 kr. pr år. Bref utan porto besvaras ej. Svar sändas till Fru J. Forssell, Steninge &amp; Märsta. [2830] En ung t A. Hvardagar | 3 — £ 4. Helgdagar Behandlar 10 — 11. Barnsjukföreträdesvis domar. (2510] llvanlagar B. PLATSSÖKANDE. D o k t o r anspråkslös, helst musikalisk flicka, som vill lära sig landthushälls skotande under husmoders ledning, kan genast fa plats, om hon såsom ersättning härför är villig och kunnig att åt en tioårig gosse meddela undervisning i och för inträde i 2:a klass. D e n, som tillika har kunskap i engelska och franska, har företräde. Vidare genom korresp. und. adr. » Landtbo », Eskilstuna, p. r.. Ä r villig deltaga i förefallande göromål, och o m så erfordras, villig betala för sig. Y.