Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utländsk man, .sorn varit inom Riket under Tio år bosatt samt man« tålsoch skattskrij ven, och hvars förbindelse till fremmande magt, efter Constitutions-Utskottets MemorialN.o z5. 3 aflagd trooch huldhets-ecl åt Sveriges Konung, under de senaste fem åren upphört, njute enahanda rättigheter med infödd Svensk mati, dock utan att kunna till Konungens Rådgifvare eller till Commendant å Fästning utnämnas. Stockholm den 21 Juli 1840. N:o 2b. Ank. till £xp. Utsk. den a3 Juli, kl. 1/2 2 e. m Memorial, med förslag till ändring i y5 Re gerings-Formen. Hos Constitutions-Utskottet har Anders Göransson från Stora Kopparbergs Län gjort motion om sådan ändring af ^5 §. Régerings-Formen, att den åt Kongl.. Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium nu öfverlåtne pröfnings-rätt, med hänsigt till de årliga markegångs-sättningarne, må upphöra, samt hvad Riks-Ståndens Deputerade dervid fastställt, ovillkorligen lända till efterrättelse. Den, jemlikt nämnde grundlags §., åt Deputerade af alla Riks-Stånden uppdragna befattning att upprätta de årliga markegångs-tåxorna, står i nära sammanhang med Svenska folkets1 uti §., Regerings-Formen omförmälda och ytterligare betryggade rätt att sig beskatta. Markegångs-sättningen, som fastställer penningevärdet å de olika, in natura beräknade och påförda, skattebidragen, bestämmer nemligen, enär dessa vanligen utgöras med penningar, sjelfva beloppen af skatter, sorn åligga större delen af Rikets skattskyldige invånare. Det är då, i Utskottets tanka, lika oförenligt med andan och betydelsen af §.
Förstås den bränvins-bränning, som eger rum med panna af t. ex. 10 å i5 kannors rymd ulan tillsats af mäskvärmare eller något apparat af hvad beskaffenhet det vara må; med fabriks-bränvins-bränning, när bränvin med högre pannery'md, eller med tillsats af något apparat till pannan, tillverkas. 4:o Husbehofs-bränvins-bränning, med den redskap ofvanstående 3:dje punkt bestämmer, vare fri ifrån skatt, t. ex. 2:ne månader om året. Vili jordegare begagna längre lid till husbehofs-bränvins-bränning, anmäle lian sig hos Konungens Befallninghafvnnde, som dertill meddela lillstånds-bevis, emot det att skatt för den begärda tiden, hvilken ej må understiga en månad eller 3o dagar, af den sökande på förhand erlägges. Skatten härföre må beräknas lågt, t. ex. 1 sk. för hvarje kanna, som under den begärda tiden kan afverkas med den panna, för hvilken brännings-tillåtelse begäres. 5:o För fabriks-bränvins-bränning betalas skatt, t. ex. fyra eller sex gånger af hvad för husbehofsbränning erlägges, afgiften beräknad per kanna efter årsproductionen med det hittills kända största och bästa apparat. Resultat om, dessa grunder antagas: a) Ingen är förnekad att begagna denna, lika litet som hvad annan näringsgren, till sin förkofran och fördel; men skillnad i beskattningen är gjord för den, som använder denna näring blott för sitt behof, och för den, som vill bedrifva den såsom en vinstgifvande handtering eller rörelse. b) Bränvins-fabriker uppkomma i bredd med skälig och billig husbehofs-bränvins-bränning, liksom fabriker af alla slag nu finnas i bredd med hus-slöjden, utan att den senare röner menligt inverkande af den förra. c) Stals-intraden å bränyins-fabrikation kunde, i följd häraf, göra circa 20 Bevilln. och Oecon.-tJtsk.
Trafiken på Södertelje och Väddö kanaler fortfar alt vara liflig, såsom sig visar af följande uppgift å antal fartyg och båtar, som der passerat samt derför erlagda afgifter: år 1851 » 1852 )> 1853 >, 1854 .» 1855 Södertelje kanal. Väddö kanal. antal fartyg och båtar. afgifter. antal fartyg och båtar. afgifter. li:ko R:dr sk. rst. B:ko R:dr sk. rst. 3,143 16,644 30 - 885 1,114 44 G 2,828 15,099 3 — 733 880 45 4 2,922 15,706 24 — 734 882 34 8 3,302 19,255 16 — 850 1,000 10 8 3,068 18,329 44 - 1,025 1,074 13 11 | 20 Helsovården har inom Länet fortfarande blifvit besörjd af två ordinarie och en extra privincial-läkare, en provincial-kirurg, stadsläkare i Södertelje och Norrtelje samt särskilda läkare vid det såkallade Löwenströmska lasarettet i Hammarby socken, för Botkyrka och Salems socknar, vid Drottningholms kungsgård, vid Vaxholm för der förlagda kommendering af kronoarbets-korpsen, vid Forssmarks, Hargs och Skebo bruk, Utö grufvor samt Gustafsbergs porslinsfabrik; och är fråga äfven å bane alt för Öknebo härad fä anställd distrikt-läkare. Uti nästan alla socknar äro ständiga barnmorskor antagna. Af de i sista underdåniga berättelsen omförmälda allmänna sjukvårdsanstalter har provisoriska sjukhuset blifvit den 1 Oktober 1852 indraget, sedan det lyckats att å Serafimer-lasareltet bereda ett utvidgadt utrymme för vårdande af sjuka från Länet, till mindre kostnad än som med underhållandet af provisoriska sjukhuset varit förenad. Vid h varje af sjukvårds-anstalterna hafva följande antal personer från Länet njutit vård. Serafimer-lasarettet.
Dervid måste likväl ihågkommas, dels att äfven PresteSt:s arfslag, hvilken man medgifvit vara i sin helhet en särskild lag, i dess flesta delar öfverensstämmer med BorgareSt:s; dels att om frälseståndets arfslag till endel är en särskild lag för detta Stånd, en undantagslag, enligt den definition man gifvit på privilegium foch för så vidt måste den ju. följaktligen innefattas under 114 § Reg.F.) så måste den ovillkorligen i sin helhet vara det. Antoges motsatsen, skulle högst besynnerliga följder uppstå. Om det lyckats mig att bevisa» det frälseståndets arfslag är» likasom PresteSt:s, en undantagslag» samt att den är olikamedarfslagen för öfrige medlemmar af samhället, så mäste den ju vara en särskild lag för Ståndet. Sjelfva ordalydelsen af lagen bekräftar detta, i det densamma i 10 cap. Gifterm.b:n och 2 cap. Ärfdabm innehåller stadganden om arfsoch giftorätt för ”frälsemän” särskildt. Om det icke varit lagstiftarens afsigt, att stadga en särskild arfslag för frälseståndet, hvarföre inlogos då i lagen stadganden för detsamma särskildt? Hvarföre icke hellre en allmän regel för alla, som bo på landel? — Om man icke afsett en särskild förmån för Adeln, hvarföre stadgades icke för frälseman, likasom för bonde, att vid flyttning till stad hans giftorätt och arfsrätten till hans qvarlåtenskap förändras? Skulle icke detta följa af likheten? Härtill kan svaras: derföre att bonden, men icke frälsemannen vid flyttning till stad förändrar sitt Stånd; men har man icke dermed medgifvit, dels att arfsoch giftorätten är beroende af Stånd, således icke en för alla gällande lag, dels att det är Den 8 Februari f. m. 199 en Adeln enskildt tillkommande egenskap, förmån, att, olika med öfriga samhällsmedlemmar, få, oberoende af yrke eller boningsort, bibehålla sin arfslag? Och är icke detta en förmån, som, lika med Adelns öfriga företräden, härrör af dess börd?
Nu bar likväl erfarenheten visat, att pressjäst-beredning utan bränvins-tillverkning ganska väl låter verkställa sig, och således kunna pressjäst-beredarne mycket väl fortsätta med deras tillverkning, ehuru de ej dervid fä bränna bränvin. Hr Braunerhjelm har sagt, att förhållandet med dessa bränvins-brännare vore helt olika än med de andra, emedan de sednare hafva uti lista §:n Bränvins-Förordnin fått en vink derom, att deras rättighet kan suspenderas. Men de förra hafva äfven en sådan -Vink i 89:de §:n Reg.F:n, som afhandlar K. M:s prerogatif att suspendera rättigheter i allmänhet. Jag påyrkar fortfarande inbjudningens antagande. Hr Braunerhjelm: Hade pressjäst-beredarne önskat att bereda pressjäst utan dermed förenad bränvinsbränning, så hade de icke behöft dertill utverka sig K. M:s tillstånd. Det är just derföre, ali denna beredning står i sammanhang med bränvinstillverkning, som tillstånds-resolutionerna blifvit begärda. Genom dem är det pressjäst-beredaren med gifvet, att vid beredningen begagna bränvinsbrännings-redskap, men jag frågar Gr. Sparre, till hvilket ändamål pressjäst-beredaren skall begagna denna redskap, om icke till bränvinsbränning? För sjelfva pressjäst-beredningen är den hvarken användbar eller behöflig, ty jästen afskumraas den mäskade massan, utan att någon kokning deraf ifrågakommer, men för att kunna tillhandahålla jäst för ett billigt samt för afsättningen rimligt pris, måste jästberedaren göra sig till godo hvad som af mäsken blifver öfrigt, sedan pressjästen är aftagen, och som detta förmånligast sker genom dess förvandling till bränvin, är begagnandet af bränvinsbrännings-redskap nödig. Jag tror således, att det är pressjäst-beredarens obestridliga rättighet att bränna bränvin i sammanhang med pressjästtillverkningen. Frih. Raab: Denna diskussion bar onekligen sväfvat ut längre än sjelfva ämnet gifvit anledn. till.
Om vi då bifalla till Indelta Armeen 18,000 R:dr utöfver Utskottets förslag, återstår ändock i/j.oooRrdr. Jag erkänner visserligen, att de Ordinarie anslagen för KrigsCollegii materiel äro knappa, och att brister derigenom uppkomma som vid nästa Riksdag erfordra ökade anslag; men jag är öfvertygad, alt återförandet af ordning i myntväsendet skall gifva Näringar och Handel en ökad liflighet; att de tillökningar i anslag, som då kunna erfordras, med lätthet skola anskaffas genom ökade Tullinkomster och andra af samma art, och ändå tillfälle gifvas till jemkning i Jordbrukarens bördor, hvilket visserligen rättvisa och billighet fordrar. Jag får sålunda tillstyrka, att en rund summa af 66,000 R:dr måtte, med antagande af den redaction, som Grefve Brahe föreslagit, blifva till Kongl. Majrt öfverlemnad, med det tillägg att Rikets Ständer nu anse organisationen för Armeen för en längre tid reglerad. Friherre Anckarsvärd: Af KrigsMini i D e n 5 O c to be r f. m. i3i stern liar blifvit yttradt, att en personal af /[ooo Tjenstemän kräfde Lagstiftarens uppmärksamhet, i anseende till de Löneförbättringar, hvaraf de äro i behof. Det förefaller mig likväl, såsom nödvändigheten äfven påkallade, att någon uppträder för de 3 millioner Skattdragande, som skola utgöra och tillfredsställa dessa fordringar. Här bar ej blifvit satt i fråga, att Styrelsen ingått i en noga pröfning af Landets förmåga, att utgöra dessa stegrade fordringar, och jag får uppriktigt tillstå, att man ej på ett tillfredsställande sätt motiverat den satts, att Landet skulle vara i sådant stigande välstånd, som påstås. Men saken utgöres bär af arne hufvudfrågor; den ena, huruvida folket ej utan , äfventyr kan åläggas högre Skatter för högre Embetsmanna-löner; den andra, att Löne-regleringen är ett hufvudvilkor, hvarvid Landets förmåga icke kan sättas i fråga.
PresteStåndet då torde omröstning böra af Förstärkta StatsUtskottet anställas efter en så lydande proposition: 17:0 Den, som bifaller en tillökning i förut varande StatsAnslag för Gymnastiska Centralinstitutet med 1000 B:dr B:co, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; kommer denna tillökning att förhöjas till 1600 R:dr. Det af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten gemensamt i Utlåtandet N:o 10 föreslagne nya Anslag af 60,000 R:dr för Undervisnings Verken är genom 3 Stånds beslut, nemi. R. o. A.-Sj PresteStändets och BorgareStändets, bifallet. Och som R. o. A. ensam härvid tillagt.- att de besparingar som å detta anslag kunna uppkomma äf - 522 Stats-Uts kottets •ven må användas till förbättrande af Lärarnes löner vid KrigsAcademien å Carlberg; så anser Utskottet berörde tillägg förfalla. Sjette HufvudTileln. Uti StatsAnslaget till Institutet för Blinda och Döfstummasorn Utskottet föreslagit till dess förut ■varande belopp, 3,333 Ridr 16 sk.; och hvilket bifallits af Högv. PresteStdndet samt Vällofl. BorgareStdndet j har en tillökning blifvit beviljad af Hög loll. Ridd. och Adeln samt Hederv. BondeStåndct med 2000 R:dr, emot vilkor af sistnämnde RiksStånd, att ytterligare en Elev från hvarje af Rikets Stift, må vid Institutet emottagas och vårdas. Två Stånd hafva således stannat emot 2 i frågan om detta Anslags belopp; men som ett af de RiksStånd, som Anslaget förhöjt gjort sådant vilkorligen; altså, och i den händelse att Ridd. och Adeln skulle vilja med Hederv. BondeStdndet i allo instämma, torde Förstärkta StatsUtskottet komma att votera efter den Propositioni 18:0
Uppstår inom tackjerns-hyttelag fråga att, emot åtnjutande af utsträckt rättighet att drifva stångjernssmide, afstå från den i och för tackjernsblåsningen beviljade befrielse för rotering och andra hemmans-besvär, och kunna delegarne sig derom icke förena, men yrkas förändringen af egare til! trefjerdedelar i hyttan; vare öfrige delegare, som vägra förändris:gen, pligtige att till de förstnämnde afstå deras andel elier andelar, emot lösen efter hvarje andels värde, och hällson derutöfver. Detta värde bestämmes af Gode Män, deraf tvänne å hvardera sidan väljas, och en, af dessa g enie risa in t, utses. Stockholm den 29 April 1S4 * - Bih. till R. Or den s-B oktryckeriet j, i i. Lagsamt Allm, Bcsv.- och Ekon.-Uts ’ ottcns Utlåtande, N;o 78. r N:o 78. Ånk. till Exp, XJtslc. den 14 Maj, kl, 10 f. ra.
Arla om morgonen, det första dager var ljus, höll käringen stämma med sina undersåter. Då kommo tillsammans alla hafsens fiskar, hvalar, gäddor, laxar och flundror, och de sporde hvad deras drottning månde befalla. Gumman sade, att hon ville veta, om det var någon ibland dem, som visste vägen till det sköna slottet östan om solen och nordan om jorden, dit ingen kan komma. Fiskarne höllo så en lång öfverläggning; men slutet blef, att ingen ibland dem visste förtälja om det sköna slottet. Då sade käringen till svennen: »du ser att jag nu icke vidare kan hjelpa dig, men jag har ännu en syster, som bor mång sinom tusende mil härifrån. Hon råder öfver foglarne i luften. Gå till henne; om hon icke vet någon råd, så finnes icke heller någon råd till.» Svennen tog derefter afsked ifrån gumman, tackade mycket för hennes beredvillighet, och gaf sig så åter ut på vandring. När han nu hade färdats en mycket lång väg, ja, väl mång sinom tusende mil, kom han serla om aftonen uti en stor ödemark, som tycktes vara utan ända. Vid svennen nu såg sig om efter herberge, blef han varse ett litet ljus, som tindrade emellan träden. Han gick dit, och fann en mycket liten och förfallen koja, som låg på berget; men i kojan bodde en gammal, gammal gumma, som tycktes hafva lefvat lika många mans-åldrar, som en annan menniska lefver dagar. Svennen trädde så in, helsade gumman ifrån hennes systrar, och sporde om han fick låna hus öfver natten. När nu käringen hörde honom tala, sade hon: »hvem är du som kommer hit och helsar så vackert. Jag har sett åtta och fyratio eke-skogar växa upp, och åtta och fyratio eke-skogar ruttna ned, men ännu kom här aldrig någon, som helsade så vänligt.» Pojken tog till orda: »jag är en fattig vandringsman, som söker efter det sköna slottet östan om solen och nordan om jorden, dit ingen menniska kan komma.
För andra brott dömde 120. 750. Minst 90 procent äro under 40 års ålder, men emellan 17 och 25 år finnes ett antal af omkring 80. hvaraf för andra och tredje resan stöld 60. för första resan qvalificerad stöld 10. andra brott 10. go. Hvad säga nu dessa och andra sådane siffror från öfriga straffanstalter i riket ? Huru många äro icke de för itererade brott dömde brotlslingarne samt de ynglingar, som redan kommit i denna kategori 1 Tala de om någon försonande kärlekens ande i samhället, som, nedbrytande fördomens skrank, upprättar den fallna menniskan? Hvarifrån komma de liesta af dessa brottslingar? Huru hafva de inkommit på brottets bana? Äro icke många af dem uppfödde i dessa förskräckliga hem, hvarest, såsom en utländsk författare tecknar dem, nöden och okunnigheten äro förenade med laster och brott, der armodet och brottet i förening rycka bort larfvén från civilisationens anlete och blotta vildén i menniskans bröst, der rena och ädla känslor knappast äro kända till namnet, der Gud förnimmes i själen allenast såsom en botande åska, der allt hvad som hos qvinnan är skönt och rent blifvit vanstäldt och neddraget i dyn, der barnen döpas i vanära, uppfostras i synd, omgifvas af förbannelser och vaggas i sömn vid det hemska skränet ifrån djefvulska Bih. till R. St. N;o 468. lidelser? Ack! om vi endast kunde följa omständigheternas tråd och undersöka, hvarföre så många fallit och blifvit grofva förbrytare, skulle vi måhända mötas af en g$ta, för hvars tillkomst vi ej kunna anklaga Försynen, men som deremot skulle lyfta en stor del af föraktets börda från de förkastades och ur samhället förskjutnes skuldror, och tvinga oss att af samhället sjeift fordra förklaring ölyfT gåtans tillvaro.
M. undanrödja den misstydning, som uppkom derigenom, att man ansåg K. M. icke äga i’ätt att af 8:de hufvudtitelns förslagsanslag använda huru mycket som helst till hvad arbete som helst, hvarmed arbetsfångarna blefvo sysselsatta. Om man antog, att K. M. ägde denna rättighet, skulle K. M. äfven äga rättighet att på ett ställe sammankalla alla Sveriges fångar för att utföra ett arbete, som fordrade ett betydligt statsanslag och hvartill 8:de hufvudtiteln blefve otillräcklig. Till en sådan conclusion kan man komma af StatsUtsk:s yttrande i detta utlåt., rörrde K. M:s rätt att disponera 8:de liufvudtiteln. Otvifvelaktigt är det emedlertid, att K. M. icke äger obegränsad rättighet att sysselsätta fångarna på sätt K. M. lämpligast finner, ehuru det visserligen är svårt att uppdraga en bestämd gräns för Den a4 April. denna rättighet, hvaråt nian dock i förevar, förslag synes mig hafva velat gifva en för lång utsträckning, hvarföre jag försökt att uppsätta ett förslag till en underd. skrifvelse till K. M., hvarigenom jag tror, att det åsyftade ändamålet skulle vinnas, men hvaruti icke finnas de föremål för tve-* kan till bifall, som finnas i StatsUtskts förslag. Denna skrif-» velse anser jag höra stiliseras ungefär så här: Att It. St. hos K. M. i underd. måtte anhålla, det K. M. täcktes använda de i Carlskrona stationerade arbetscom» pagnier företrädesvis till fortsättandet af arbetet å Kungs-» holms fästning, men derjemte förklara, att de i och för detta arbete erforderliga instrumentalier och inventarier äro utgifter, hvilka icke tillhöra 8:de hufvudtitein, utan böra, så framt K. M. i nåder finner det lämpligt, tillvägabringa* genom besparingar å 3:dje och 4ide hufvudtitlarna, Hr Dalman, Wilh. Fredr.:
Nu afsluta vi denna lilla skildring ur ett af våra uödvändighetsplaggs historia med den gamla kända satsen att: » O m den ej tröttat er att höra, så torde den roat er kanske! » — E — T 7 " A M R A T E N, vårt lands förnämsta ungdomstidning, kostar för helt år endast 3 kr. Prenumerera för 1899 på försök. H A R M O N I. HELMY 3 — STÄMNINGSRILD I D U N 1899. AF RINDERS. ETT MINNESBLAD. I D U N 1899. täcka villa tillbringade t ä r d a år, 3 januari en gammal gei grafven. dagar, h v i l k e n längtar att bli baron och o c h därför med dotters sin lycka. ägde den G. Florman toto. Han förmåga usla att åt smulgråten förläna en tragisk paKNUT ALMLOF. tos, s o m var häpnadsv ä c k a n d e, o c h i fjärde terns glansperiod, o c h otaliga~äro de mejslade figurer och skänkt oss, i n o m det svenska och med inom hvilken adla. hans listiga, antikens mästerliga fina Hvem advokat kan Knifving, efter honom Det åstadkomma L. E, Lindmark foto. KNUT Almlöf finbildad godmodig, och skarpa Såsom sinne strax kamrat råd, stod han Almlöf var sig en gärna af slående sanning, s o m aldrig dör o c h sällskapskretsen o c h aldrig — kan nare ännu för sig den g a m l e fattige POIRIER. ser e j skådespelaren ra — tider. han omtyckt yngre och till t j ä n s t. I öfrigt men syntes han sällan därifrån att ett var I NÅGRA AF p å seintrigevill j a g taga h o n o m PERRICHON. ALMLÖF aktad, skådespelare Man beskyllde honom GASPARD. KNUT dess innebörd o c h u d d. VILLA ALMNÄS VID GRIPSHOLM. och a n g e n ä m o c h spirituel, alltid utbad ett ALMLÖFS Såsom människa var och D e n var helt enkelt nå- dylikt.
jag, ser du, jag är Necken som klagar häruppe, för 67 stor, stor synd, som skiljer mig ifrån dem. Och Gabriella. ditt hufvud brinner... Stackars Anton nu är du åter igen sjuk ... Anton. Men så gör det nästan alltid, fast J ingenting märken. Bry dig inte derom, du, och tala inte om för någon, hvad jag nu anförtrott dig. De skulle likväl att jag är klok och stilla Ja, Ella det glöder förskräckligt derinne. innan den är borttvättad, får jag inte återvända. då, som vanligt, säga att jag vore fånig, och du ser Gabriella. Necken finns ju egentligen inte. Historien om hobåde Birger och Erika påstå, bara en folksaga, och så tror jag med. Anton. billning, utan rena sanningen. Men var du inte rädd för mig, för det jag är Necken, och inbilla Nej jag skall fullborda något först, och kan Nej, Gabriella, det är hvarken saga eller inTro inte på dina inbillningar, Anton lilla nom, liksom om elfvorna och hafsjungfrun, är, som dig inte, att jag utan lof återvänder till mitt hem. jag det inte, så får jag gå här och lida i evigväl en gång; och kommer den inte, så är det blott för din skull jag försakar den. Gabriella. Ja, jag vet att du älskar mig, Anton, och het. Men trösta dig, Ella! min förlossning kommer 68 vill mig innerligen väl men säg mig en gång uppriktigt, hvarföre du är så elak mot Jaktlöjtnanten, då han likväl alltid är så god och vänlig mot dig Anton. inte, att han hvarken skall älska dig eller gifta sig med dig. Skälet dertill kan du likväl inte få veta; Stackars Ella det vore dig inte nyttigt. Låt oss derföre inte tala mer derom Nu går Jag är inte elak mot honom, men jag vill jag ut till mitt älsklingsnöje att sjunga med böljorna; och om jag dervid skulle råka någon af mina löning för det du inte for till Götheborg. Adjö goda syster Gabriella. Adjö! min stackars bror (Anton tar sitt metspö och går.) englar, skall jag bedja dem helsa på dig, såsom be ANDRA SCEN. GABRIELLA (ensam). den olycklige.
Sterling, som för Colonial-Deparlemenlets räkning år i83G blifvit hos IV. Smith Paine & Smiths i London upptaget, men till Cabinetts-Cassans disposition öfverlemnadt och hvaraf för närvarande återstå 3o,ooo L. Sterling; att de medel, som öfverskjuta hvad till berörde liqvidation årligen erfordras, öfverlemnas till Utiikes Departementets disposition, för bestridande af Cabinetts-Cassans ränteoch skuld-afbetalningar; samt alt, med hänseende härtill, Rikets Ständer hos Kongl. Maj;t i underdånighet anhålla, alt det contract, som blifvit upprättadt emellan Colonial-Deparlemenlet och Handelshuset i London, äfvensom de infriade obligationsoch 1 änle-coupons å nämnde lån måtte till Fullmägtige i Riksgälds-Contoret öfverlemnas; hvarjemte och på det att Rikets Ständer måtte förvissas, att de sålunda vidtagna åtgärder ledt till det åsyftade ändamålet, Rikets Ständer anhålla i underdånighet, att Kongl. Maj:t täckes till Rikets Ständer vid nästkommande Riksdag låta öfverlemna uppgift å Cabinetts-Cassans ställning. Då således i detta mål a Stånd stadnat mot 2, hvadan ärendet måste uti Förstärkt Stats-Utskrtl afgöras, får Utskottet för detta ändamål föreslå följande voterings-proposition: 8 Stals-Utskottet i Memorial, Nio 5iS. Den, som bifaller Stats-TJtskottets af Borgareoch Bonde-Stånden gillade hemställan uti Utlåtandet N:o 489, hvadan något extra Stats-anslag för Cabinetts-Cassan icke beviljas, voterar ja? Den, den det ej vill, voterar Nej; Vinner nej, antages Ridderskapets och Adelns samt Preste-Standels beslut (intages enligt lydelsen här ofvan). Stockholm den 6 Maj 1841 • STOCKHOLM, Elmuns och Granbergs Tryckeri, 184 r. Stats-Utskottets Memorial, N:o 5/g. i N:o 519.