Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kdr mindre än det för 1802 beräknade öfverskott, hvarförutan de akademiska stipendierna, hvaraf för närvarande |:delar belöpa sig på vårterminen och g på höstterminen, hädanefter skulle sålunda fördelas, att för vårterminen anslås f:delar och för höstterminen §:delar af stipendiisummorna, men att näringsstipendierna fortfarande utbetalas till sina innehafvare med en fjerdedel i hvarje qvartal. På grund af hvad sålunda och i öfrigt blifvit af Direktionen an draget, tillstjrker Utskottet i enlighet med Direktionens förslag Riddarhus-Utskottets Utlåtande Al 5. 5 l:o att Ridd. o. Adeln måtte besluta att de fyra högre och de åtta lägre, från Adliga Kadettskolefonden utgående akademiska stipendier skola höjas, de förra från 300 till 450 Rdr och de sednare från 240 till 300 Rdr årligen att utgå med ä:delar hvarje vårtermin och j hvarje hösttermin; 2:o att de å samma fond anslagne två näringsstipendier skola förhöjas från 240 Rdr till 300 årligen, att utgå med en fjerdedel hvarje qvartal; samt 3:0 att denna nya reglering af stipendiibeloppen skall lända till efterrättelse från och med 1804. § 2. (pag. 8—9 i Dir. Berättelse.) Direktionen omförmäler i denna §, att den kapitationsafgift, som enligt Kidd. o. Adelns under 1850—1858 årens riksdag fattade och vid senaste riksdag förnyade beslut, med ett från 1 Rdr 5 0 öre till 5 Rdr förhöjdt belopp tills vidare erlägges af hvarje Adelsman som för lön eller förmögenhet betalar bevillning, under de tre sistförflutna åren influtit med tillsammans 37,230 Kdr 50 öre.
Oell eburu de löneförbättringar, livarom l^ammar-Lollegii president nu gjort underdånig bemställan, i Oepsrtements-Lbelens underdäniga tanka, ägde stöd ak billigbet, oel, den al b,esidenlen löreslagna tillökning uti ds trenns lbrovinee-contorens arbetspersonal älven kunde s^nas ak lörbanden varande bebol päkallad, likväl oeb dä enabanda anledningar skulle kunna äberopas lör lörböjda löner oeb tillökad tjenstemannspersonsl jemväl i kikets öfriga blmbets-verk, samt en pä rättvisa grunder studd löne-lörbätt,ing lör ett elier klera al dessa Illmbets-verk endast borde äga rum, i oskiljaktigt samband med en allmän reglering sk lönerna lör alla 8<^- relseverken, bvilken reglering äter borde bero ak möjligen blifvande förändringar i dessa Verks organisation, livarä tiden nu ioks medgilvit lb,ongl. l>Iaj:t att vara betänkt, sä oeb enär tillfälliga bidrag lör befordrande ak ärendenas oakbrutna gäng bädanelter som bittills kunde ä besparingarna anvisas, ansäg föredragande Ospartements-llbeken sig nu endast böra i underdänigbet tillstyrka, att uti lvongl. Ä1aj:ts tili Hikets bländer »flätande Mdiga l?roposition mätte löresläs, att olvanberörde summa al 7,532 btdr 16 sk. 1 rst, mätte såsom lvllnadsanslag till den lör Ivarn - 15 ma r-Oollegium ad interim fastställda ^.llöningsstat fortfarande anvisas, mecl tillägg blott »5 l5sk. 10 rst. säsom en genom missräkning bittills vällas In ist i 8tatssumman, således tillsammans 7,532 b:dr 3l sk.
Hvad de anförda författarne klaga öfver ar brytningsoch öfverg~ngsfenomen, hvilka val böra beaktas och sb si&amp; möjligt genom uppfostran och sjelfuppfostran förebyggas, och hvilka kunna pikalla \ .amingar mot enstaka öfvergrepp eller löjliga ytterlighetstendeiiser hos individer; men att betrakta dessa brytningsfenomen som konstanta, f r h qvinnorörelsen oskiljaktiga missförhiilanden, hvilka kunna befaras omgestalta naturen eller föra den menskliga utvecklingen in pil olycks. bringande villosp %r, och derför böra mana till reaktion, det är i sin ordning en yttcrlighet. ett öfvergrepp, som icke bör lemnas utan motstigelse. hlaii kan för öfrigt vara ganska trygg. Frivilligt skall aldrig en alskande qviiina afsta karleken för arbetets skull eller förskjuta en adel nian, som är henne kar, och som hon vet sig kunna lyckliggöra, för att i stallet sola sig ni den sociala glansenr. Vara fOd hafva dessutom glömt en vigtig faktor i det framtida problem de uppstalt. Det ä~ den ära, som mer och mer skall tillerkannas allt arbete, det - ' S e .Om rcakiionen mot ovinnofracan. af Ellen Kev. Rcrv i literiira sociala frågor. ' Se * qrinnofräpa ur naiun~cienrknplig synpunkt. af Jarl Hagelstam. Finsk tidskrift, juni 1886. och ma nu utföras vid hemmets härd eller pii det sociala området, i skolkatedern eller vid * kollationering af senatens protokoll. De haiva glömt, att tiden tenderar mer och mer till att aflyfta den forna missaktningen friin allt &amp; Ii@ arbete för att lata den SA mycket tyngre Sterfalla pA lätjan och den eleganta sysslolösheten. Tager man detta oförnekliga faktnm med i räkningen, sa blifva de bAda mrfattarnes farhagor ännu ofarligare.
Deremot riskerar angifvaren ofta nog armar och ben, ringast sagdt, utan någon än mindre motsvarande ersättning. Af sådan anledning anser jag för ändamålets åstadkommande nödigt att 1:0 Böterne blifva angifvarens ensak; 2:0 att af allmänna medel genast, efter åstadkommen bevisning, förskjutes hvad angifvaren såsom böter tillkommer. 64:de §. 2:dra momentet anser jag böra förändras sålunda, (ordagrannt lika lydande med afdelningens förslag): ”Mål, sorn angå oloflig brånvins-försäljning, upptagas och afdömas å ”landet, antingen hos Konungens Befallningshafvande eller vid Härads-Rätt, *men i städerne vid vanlig Domstol, med undantag likväl af de städer, der *’police-ihrättning finnes, hvarest dylika frågor, uti hittills vanlig ordning, ”behandlas. Då den tilltalade skriftligen anmäler sitt erkännande af förbry”telsen, må personlig inställelse undvikas. Om i de fall, då åtal hos Konungens Befallningshafvande anställes, vittnens hörande erfordras , må vittnesförhöret, i vederbörandes närvaro, verkställas, der det beqvämMgast ske B ex.-, Lagsamt Allm. Besa".- och Oecon.- Utsl:s Utlåtande JV:o 8. 47 ”kan, vid Domstol i stad eller på landet. Öfrige förbrytelser emot denna ”Förordning skola så väl i stad som på landet upptagas och afdömas vid ”allmänna Domslolarne. Åklagare, som besyärar med oskäligt åtal, vare ”skyldig gälda kostnad och skada;”” af Herr Prosten Hallbeck: ”Uti Höglofl. Utskottens förslag i 55:e §., att köpare ej må till vittne åberopas eller för ojäfvig antagas i fråga om försäljning af det bränvin, han sjelf sig tillhandlat, kan jag ej instämma, emedan jag anser ett af de säkraste correctiv emot oloflig ulminutering derigenom försvinna.
Och dessa sjelfgjorda och af tidningar tillklippta storheters göranden och låtanden omtalas som »fashionables news». Så fick man för någon tid sedan läsa i en af hufvudstadens främsta och äldsta tidningar den »konstnotisen» om en af dessa allra färskaste »litteratörer», att han lemnat den »litterära banan för att öfvergå till den scenisk-artistiska». Den som har reda på saken, tycker att humbugen är både ynklig och löjlig, men den stora allmänheten sväljer nog humbugen på sitt vanliga oreflekterade vis. Dylika notiser kunna näppeligen förklaras på annat sätt än att någon »litteratörens-artistens» skolkamrat eller goda vän, som fått någon underordnad plats i redaktionen, lyckats gäcka hufvudredaktörens vaksamhet och få in notisen i bladet. Men hvarken de riktiga litteratörernas eller artisternas anseende höjes just genom sådana notiser, och icke tidningarnas heller13. Men vi återvända till ett ord i hr Nordensvans recension. »Hvarför kan inte Strindberg skrifva som en menniska?» frågas det, och på denna fråga svarar hr Nordensvan i de sista raderna af recensionen, hänvisande på Strindbergs tidigare författareskap: »Han kan skrifva som en menniska, när han bara vill.» Detta svar är emellertid alldeles oriktigt. Det rätta svaret lyder så: »Han har kunnat skrifva som en menniska, nu kan han det icke längre.» Den som på fullt allvar påstår, att alla menniskor äro djur, den är det åtminstone sjelf, och ett djur kan icke skrifva som en menniska. Den som utan blygsel och anständighet ställer sina närmaste vid skampålen till allmänt begapande, den som rent af lägger an på att blotta sådana partier i sitt lif, som en vanlig menniska skäms for, och den slutligen, hvars fantasi alstrar oupphörliga »hallucinationer» af det snuskiga slag som hr Strindbergs och nedskrifver dem på ett språk, som har ett visst tycke med parisergaminernas, den kan icke åstadkomma något annat än »Giftashistorier», så länge förmågan räcker till att åstadkomma något, som »går» i bokhandeln. Hr S. har ju försökt sig på både historieskrifning och socialt skriftställeri.
Skrifvelse, N:o ig3. förvaltningens gång, om dessa dagliga antecknings-böcker ofverlemnades jemte hufvudböckerne till Rikets Ständers revisorers granskning. Rikets Ständer, som i allo dela revisorernes ofvanberörda framställningar, få af sådan anledning hos E. K. M. i underd. anhålla, det E. K. M., så snart ske kan, med fästadt afseende på de förändrade förhållanden i redovisningssättet, som af den väckta frågan om skatteförenkling m. m. kunna blifva en följd, täcktes, för verkliggörandet af revisorernes omförmälda förslag, i nåder vidtaga erforderliga åtgärder, äfvensom anbefalla vederbörande penninge-förvaltande verk att öfverlemna de bos dem lörda journaler eller anteckningsböcker, jemte derå grundade luifvudböcker, till Rikets Ständers revisorers granskning. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 September 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Sept. 1848. Preste-ståndet den 6 Borgare-ståndet den 7 Bonde-ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse3 angående en Jrän trycket utgifven psalmhistoria. (Statssamt Allm. Besv. 0. Ekon.-utsk. Uti., N:o 71.) S. A. K. Då i afseende å en af komministern J. JV. Beckman under bearbetning varande samt till en del från trycket utkommen psalm-historia, under titeln: ”Den nya Svenska psalmboken, framställd uti försök till Svensk psalmhistoria, ” är hos Rikets Ständer anfördt, att de deraf redan utgifna delar vittnade om vidsträckt forskning, noggi-an undersökning, redig och klar framställning samt uppdagande af en mängd inom fäderneslandet förut ej kända litterära och kyrkliga, serdeles liturgiska, förhållanden, äfvensom att detta arbete, hvilket af Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademien serskilda gån - Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrif velse j N.o tg3.
por upp finnas destillationsapparat, vattenreservoar Nordstjärnans mineralvatten — såväl läskesamt fyra lägenheter för fabrikens arbetare. vattnen som de medicinska — äro j u ett sePå gården finna vi å vänster hand maskinhuset, dan gammalt välkändt och skattadt fabrikat. inrymmande en dubbelverkande ångmaskin på 35 Med den ständigt växande efterfrågan blefeffektiva hästkrafter samt en elektricitetsmaskin af motsvarande storlek jämte ackumulatorbatteri, kopvo dock de gamla fabrikslokalerna vid Drottninggatan snart för trånga, och när apotekets driftiga innehafvare, apotekarne Nygren och Reutersköld, insågo nödvändigheten af en utvidgning, beslöto de, att denna också skulle bli verkligt tidsenlig. I detta syfte inköptes på hösten 1897 fyra tomter om tillsammans 30,000 kvadratfot vid Birger Jarlsgatan och Valhallavägen med nuvarande adressnummer 120 Birger Jarlsgatan. Den fagra Brunnsviken ligger här nära intill, och där upphämtas vintertiden den för vattenfabrikationen så viktiga isen. För att vinna ett lämpligt förvaringsrum för denna is börjades arbetet å tomten med inredande af en källare, hvilken har en höjd af 4Vs., en bredd af 7 och en längd af 33 meter. Väggarna bestå af dubbla, en meter tjocka grå- stensmurar med 30 centimeters mellanrum, fylldt med kolstybb, och det har visat sig att isen håller sig alldeles utmärkt i denna källare A. B l o m b e r g foto. utan någon slags sågspånsbetäckning. NORDSTJÄRNANS VATTENFABRIK: I LABORATORIET. — 4 — förlorade jämnvikt I Rummet var ljust, gladt och bekvämt möbleradt, hon sjönk ned i en mjuk länstol och fröjdade sig i andanom åt de hvilans stunder, detta paradis skulle förläna henne. &gt;Så härligt, så obeskrifligt skönt att ha sluppit ifrån de ungarne, hvad jag nju. » Bom, bo-om, bobom, bom, bom. Fröken Nancy hoppade högt i stolen: hvad stod på! Jaså, man spelade piano i rummet näst intill, det ena ackordet aflöste det andra, det ena öfvergick det andra i styrka ...
visade på brefvet, Det brände bröstet, m o t Det » I n n a n j a g n u läser detta dock m i n n e t däraf Han kan och ned utmed skjutit hvilken af visa ånej. fläck papper! måste för nästan h a f v a rätt därtill. på den hjärta som trycker mig. som mötte icke hans blick. — och jag skuld, H a n s sätt blef drog henne blick. lågo blå meddeHan hade däraf. de säkra grepp, och hon kände hans skälfvande Jag du tycker dig ditt där slappt tillgifva sig. Mellan korsetten kunde det ligga där. när hörröst. anförhan icke skulle släppa h e n n e ur » Edit, min » Nu, barn, måste föllo stod besvarade icke dessa kyssar, h o n m o t - tillbaka. des slutligen fru F o r s m a n s Hon Hon under denna stund, d r ö j d e i det längsta m e d att draga I kvar, detta var det en half t i m m e, nästan undvek modern och hon det länge och ängslan v e k o; hon önskade blott, varma, Åh, blifva Oron att tnig förtroende. så. emellan. såg ett p a r g å n g e r så frå- Edit, som o m han i hennes lighet funnit oss o m för att slutas i den otålige, länglugn, lycklig nande brud. det ståtliga Nu voro armarnes sin genom af d e k v a r s t å e n d e hennes glänsande ögon och hennes oroa ut klassens henne. lifliga s ä t t. stund bekvämdt af n å g o t fordrande. Edit var stolt o c h gå ett att d u skall läsa det. ögonblick. stod kvar några skulle j a g har inte haft bristande s i n m o r o c h u t till s i n ifrån Fru Forsman inte, jag Men mig. hjärta. » och röst nådde henne liksom från långt afstånd. » och det. det s t r a x! mig, just som vigseln, tror och hennes och förhindrade borde förstört lämnades till n u t ä n k a p å detta!, T a c k i stället, m i n älskadå hållning.
1079 gränse-bevakning, som i möjligaste mån försvårar oell hindrar ett sådant varors inpractiserande, hvarigenom antingen Tull-inkomsterne försnillas, eller Författningarne emot öfverflödsarticlars förbrukning här i Riket komma att öfverträdas, må bibehållas så länge och intill dess närmare likhet kan vinnas emellan desse Rikens handels-förhållanden och författningarne derom; Men, vidkommande serskildt den allmännare bevakningen vid Landt-Tullarne i det inre af Riket; så, ehuru det ej lärer kunna nekas, att ytterligare Controll mot Tullförsnillning och Lurendrägeri, än den , som genom Sjö-Tulls-bevakningen ernås, till en del genom Landt-Tnlls-bevakningen vunnits, äro dock sammansatte Utskotten af den tanka, att, om, med iakttagande tills vidare af Gränsetillsynen ejnot Norrige, Sjö-Tullsoch Kustbevakningen organiseras på ett, efter localen oell öfrige förhållanden, mera lämpadt sätt ; om denne senare bevakning efter belxofvet ökes med tillräcklig Personal; och om den redan existerande Resebevakningen, som oförsedt träffar Lagbrytaren, utan att förbereda honom på nödige försigtighetsmått, efter ändamålet och med nödig omsorg, inrättas; skall afsigten med Landt-Tullsbevakningen lika säkert, om ej säkrare vinnas, utan bibehållandet af en anstalt, sorn, ifrån längre tider tillbaka, varit i strid med allmänna opinionen, och ett föremål för dess ovilja-, För öfrigt, och då Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, uti dess enskildta yttrande, angående medlen till yppighetens och öfverflödets hämmande, föreslagit, att ailä utländske iofio Statsoch Bcsclirs-Utskottens Betiinkanden. varor, som äro till införsel i Riket förbjudne, äfven böra lill bruk och nyttjande förbjudas, förmoda sammansatte Uskotten, att lurendrägeri och Tullförsnillning skola betydligen förminskas, hälst spekulationen att införa varor, som ej förbrukas, och hvilka således ej eller kunna vinna afsättning, ostridigt måste af sig sjelf förfalla.
Banco, såsom s procents ränta ä merberörde Castors belopp, da de till Riksgälds - Contoiret aflemnadcs; Sä torde Riksgälds - Contoiret lampeligen kunna utaf de för utlänen frän Castor» ne influtne och widare inflytande Medel bispringa Malmö Stad med ett Förskott af 50,20.2 R-dlr Banco med följande willkor: no. Detta Förskott eller Län, som icke fär sträckas högre än till FeMtio Tusende Riksdaler Banco och endast kommer att anmandatill uppförande af Casternoch Stall »byggnader, mä ester hand lyftas och uttagas, dock ej till mindre belopp hwarje gang, än Fem Tusende Riksdaler. i76s Den 17 Julis. , 2»o. Under Byggningstiden, hwilken bestämmes till^högst 4 är, att räkna frän den dag, dä färsta Summan uppå Länet uttages, stall 4 procents ranta erläggas, i den mohn penningarne lyftas. z:o. Ester deste 4 arens förlopp, stola, femte 4 procents ärlig ränta ä hwad Malmö Stad af Lä, net innehar, tillika oafbrutet hwarje af de derpå näst följande arén afbclalaS Twä procent a Capitalek, och hwilka Twä procent beräknas efter hela LänSumman, sadan den war, da första afdetalningen stulle wettsta lias. 4w. Till Riksgälds-Ccntoirels säkerhet kommer Malmö Stad, att astemna dek Förskrifning inrattad, i öfwercnsstämmelse med de har osman stadgade willtor, samt underteknad af Malmö StadS Magistrat och Borgerskapets Äldste i Stadens namn och ä dcst wäguar, med förbindelse, att en för alla och alla för en answara för betalningen. c:o. Dckutom böra wiste
Det är i allmänhet nu så beskaffadt med vissa moderna skriftställare och talare, alt dä de skola yttra sig uti ämnen som angå stat och kyrka, de gripa till samma gamla vapen, som hundra gånger förut blifvit af skicklige stridsmän dem ur händer ryckte och söndersplittrade, att de beständigt spela en komedi, som borde kallås: Sehrimner i Vallhall, och att man alltid har anledn. erinra sig en stor härförares tal nti ”Hamnbusiaden eller Ingen Herre mer": ”Sorn i en gryta, der ärter och surkål kokas tillsammans, porlande visa sig ärter och surkål, och surkål och ärter; Föllo sä drottens ord, och liknade närmast en soppa.” Herr Hjerta har talat om England och Nordamerika, om Nordamerika och England, utan alt det för mig kunnat blifva klart, hvad som dermed skulle bevisas. ”1 England,” säger han, ”göra den kafholska lärans bekännare proselyter, emedan den Engelska högkyrkan, ” af fruktan för rationalismen, ”gynnar katholicismen.” Inom högkyrkan skulle, såsom det vill synas mig, således inga proselyter vidare vara att göra för katholicismen, och nogare tahult, finnér den, som närmare känner till dessa kyrkor, en större inre likhet deni emellan än man vill medgifva, utan att fästa afseende deruppå, att Engelska högkyrkan äfven uti yttre afseende vill bära namnet af katholsk. I Nordamerika, mönsterstaten för hela det unga Sverige, emedan det är materialismens förlofvade land, säger Hr Hjerta, att ”kalholikerne, för den fullkomliga religionsfriheten, icke komma till öfvervälde, emedan de ej gynnas med någon öfvervägande makt i staten,” hvilket synes Vara att förklara idem per idem. Men om vi lemna denna Hr Hjertås anrättning, utan all bestämd smak, så har han under loppet af sitt tal, och dä han ”gick till sjelfva .saken,” vidare för detta Högh hus framburit en annan så mycket mera till smaken bestämd, som den tagits ur de gamla, längesedan kasserade, unkne kärlen.
Vid föredragning häraf, den 20 Juli 1860, förordnade Kongl. Regeringen, att Rikets Ständers beslut rörande understöd till Westerås domkyrkas reparation skulle vederbörande tillkännagifvas, samt att, i fråga om användandet af nämnde domkyrkas inkomster, Kongl. Majits Befallningshafvande i Westmanlands län och Domkapitlet i Westerås stift skulle lörständigas att i ämnet inkomma med fullständiga upplysningar och underdåniga utlåtanden; hvarefter, och sedan omlörmälda upplysningar den 24 Oktober 1861 blifvit afgifna, de samma till Kaminar-kollegium remitterats. 39:o af den 4 Juli 1860, angående försäljning till skatte af de Danviks hospital tillhöriga, med ständig städje och besittningsrätt på innehafvarne upplåtna hemman och lägenheter. (94.) Nådig kungörelse i ämnet har blifvit utfärdad den 17 Maj 1861. 40:o af den 13 Juli 1860, angående förändring i sättet för revisioner af kyrkornas i vissa delar af Sverige räkenskaper. (96.) Med bifall till Rikets Ständers hemställan, har Kongl. Maj:t under den 27 Juni 1862 låtit utfärda nådig kungörelse i ämnet. 41:o af den 8 Juli 1860, om upphäfvande af förbudet mot skådespels uppförande i en del städer under vissa tider af året. (97.) Härom är utfärdad nådig kungörelse den 1 Mars 1861. 42o af den 25 Augusti 1860, angående tillsättning endast på förordnande af Rector vid högre Elementar-läroverk. Med godkännande af Rikets Ständers i ämnet uttalade åsigt, har Kongl. Majit, under den 12 Juli 1861, låtit utfärda nådig kungörelse angående ändring i 62 § 4 mom. samt 94 och 95 §§ i Kongl. Majlis förnyade stadga för Rikets allmänna Elementar-läroverk. 43:o af den 15 September 1860, angående inskränkning af Katekes-ufanläsningen. (125.) Efter det samtliga
\t de konsultativa Siats-Råden skulle då kunna öfverlemna» att granska alla besvärsmål på sådant sätt, att då de nied Föredraganden vore ense om del beslut, som i målet borde fattas, detta beslut endast behöfde till Konungens godkännande i Statsrådet anmälas, men att, i händelse olika meningar uppstått, målet genom en fullständigare föredragning underställdes Konungens Egen Höga pröfning Då vid 1823 års Riksdag upphörandet af Allmänna Ärendenas Beredning af Konstiiutions-Ulskotiet i sammanhang med ändringen af Stats-Rådets organisation, föreslogs, hemställde Utskottet, att i stället ett stadgande angående Stalsråds-beredningen i Regeriugs-Formen infördes, af det innehåll, att ärendena skulle, innan de inför Konungen i Statsrådet anmäldes, beredas af deu Föredragande, hvarvid minst tre icke föredragande ledamöter borde vara tillstädes. Detta stadgande blef af Riks-Slåuden förkastad!, oell upptogs ej heller af 1834 års Konstitutions-Utskott i dess förslag. Väl yrkade Borgare-Ståndet då på dess återupptagande, men utau framgång. Vid sådant förhållande synes Stalsråds-beredningen icke böra anses såsom en permanent och från Siats-Rådets nuvarande organisation oskiljaktig institution; och ännu mera derifrån aflägset synes det vara, att upphöja denna beredning lill en betydelse och verksamhet, som är långt vidsträcktare än den, som tillhörde Ad täntia Ärendenas Beredning, i hvars ställe den infördes. Då tillika 4 och 7 §§ Regerings-Formen icke synas tillåta, att något regerings-ärende afgöres endast genom blotta formaliteten af anmälan inför Konungen af Föredragandens och de konsultativa Siats-Rådens beslut; så har Konstilutions-Utskoffet icke heller kunnat linna besvärs-målens beredning påkalla de konsultativa Siats-Rådens förstärkning. Deu fördel, sorn genom Departements-cbeferues befrielse att öfvervara hvarandras föredragning och genom den föreslagna formen för besvärs-målens behandling skulle ernås, vore, att både Deparlements-cheferne och Konungen sjelf skulle vinna mycken tid för behatidliugen af de egentligare riksvårdande ärendena.
Hampa, Penningar, Notslinga, Okedagsverken, Säckar, Drängedags verken, Jern, Presternes utlagor: Dagsverken, Gärden-penningar, Årliga Hästar, Taxen-dito, Kongshästar, Oxar, Kongshäst-ränta. Boskaps-penningar. Summan af dessa ränfe-persedlar uppgår till 184,400: Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N.'o 59. 29 Om, för detta Län, såsom hufvudpersedlar bibehållas: Spanmåi 41,100 Smör 23,640 *) Kött 12,240 Fläsk 7,740 Ved 7,030 **) Hö 18,280 Dagsverken 48,150 158,180 så utgöra dessa persedlars värden, tillsammans med nu utgående penningar 13,650 Summa 171,830 hvadan alla reducerade och förvandlade småpersedlar således uppgå till 12,570 184,400 eller till omkring 6 procent af hela grundräntan, oberäknadt tionden. Län ingå följande räntepersedlar: i JordéboliS-rUntan: i HemmanUds-runtan •• Penningar, Landlågsgärden: Spanmåi (flere slag), ‘ Penningar, Malt, Spanmåi (flere slag), Mjöl (flere slag), Smör, Smör, Fläsk, Fläsk, Kött, Talg, Talg, Humle, Humla, Oxe, Oxe, Får, Får, Lamm, Gäss, Gäss, Höns, *) Hvartill här äfven oxar, kor och får blifvit förvandlade. **) Hvartill äfven halm blifvit förvandlad. Kongl. Ma):Is Nåd. Proposition, N:o 59.