Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Percy gått vid min sida och der vi kanske aldrig mer skulle råkas, då ljudet af hästfötter utanför häcken på landsvägen nådde mitt öra. Jag kände mitt hjerta slå af en hastig och ljuf aning och tittade nyfiket genom löfven för att se hvem den ridande var. Oaktadt skymningen igenkände jag genast min kusin. Jag tryckte handen emot hjertat i outsäglig villrådighet och glädje. Huru skulle jag väl få träffa honom? Han red fort och hade ingen aning om att jag var honom så nära; jag ville icke gå fram till grindstugan för att möta honom och skulle dessutom icke hunnit dit så fort som han. Suckande satte jag mig ned på gräset, redan mindre olycklig i medvetandet, att jag i alla händelser ännu en gång skulle få återse honom, och njutande af detta ungdomens och kärlekens privilegium, att känna sig lycklig redan af den älskades närhet, denna hemlighetsfulla makt, som rycker oss undan alla andra förnimmelser och låter oss i det närvarande ögonblicket innefatta hela vårt lif. En qvarts timme hade väl förgått; jag väcktes ur mina drömmar genom ljudet af snabba och lätta steg på sandgången, i nästa ögonblick låg Percy vid mina fötter och jag kände mig omsluten af hans armar. O, sällhet, himmelska sällhet! — Allt hvad som är sagdt och skrifvet i sång och saga om kärlekens gudomliga makt, har ändå aldrig motsvarat verkligheten. Blott det hjerta, som en gång varit uppfyldt deraf, kan fatta dess höjd. Hvarför, hvarför sjunka vi tillbaka i lifvets mörka orediga och qvalfulla dröm, sedan vår själ ett ögonblick vaknat till himlens solljus? Hvarför följer icke dödens frigörelse på andens himmelsfärd? Ännu hör jag ljudet af hans röst, hans ömma hviskningar, hans löften och förhoppningar, känner hans kyssar på mina läppar, hans varma tårar på min hand.
Rescriptet af d. 30 i\ov. 1830, och General-Tullstyrelsens Cirkulär M 18 d. 8 Dec. samma år, samt K. Commerce-Kolhii Kungörelse d. 27 Juli 1829, General-Tullstyrelsens Cirkulär JW 7 d. II April 1832 och JVs 16 d. 18 Aug. samma är, samt d. 20 Sept. 1841. Seglalions-Ordn:ns (d. 15 Maj 1843) 6, 7, 9, 58 och 64 §§, till användande för den inrikes bränvins-trafiken, för att få önsklig analogie med utrikes ifrån kommande fartyg. Förpassnings-stadgan (d. 15 Maj 1843), i sammanhang med K. Förordnm d. 6 Ang. 1841. (55:te §:n torde behöfva tillägg, i följd af hvad nämnd! är). §. 24. Vitet af 10 R:dr är alltför ringa, motsvarande frestelsen, att genom olaglig tilläggning i skärgård, och under mörker, försöka insmugling af en hel bränvins-last. g 30. Likaledes ansvaret alltför ringa. Lur enär öjer i-För or dn:n (d. 22 Dec. 1841). § 2. Första momdet. Det torde ej vara nog att härvid höja böteroe, ulan vill det synas såsom skulle ärans förlust derjemte vara lämplig bestraffning för andra gångens beträdande med den fördertliga och vanhederlig^ bränvins-smuglingen. §. 25. De undanlag af angifvare, som här göras, torde icke böra gälla vid smugling af spirituosa, i anseende till synnerliga svårigheter att annars uptäcka sådan oloflig trafik, som, i alla fall, vanligen demoraliserar hela familjerne, af hvilka några medlemmar sig dermed befatta. §§:ne 26 och 27. Såsom ledande lill önskligt uptäckande af bränvinssmugling, borde väl alla af sådan upläckt härflytande inkomster eller fördelar få blifva angifvarens ensak. § 29.
Bibehållne oförändrade hufvudpersedlar behöfva ingen annan zifferåtgärd, än den årligen vanliga. De öfriga persedlarnes värden efter markegång åro redan uträknade och befinnas nptagne i de 20 årens räkenskaper, ur hvilka medium, till bestämmande af ständiga penningeräntan skulle tagas. Denna åtgärd, tillika med jemkningen genom borttagande af mindre bråkade persedleqvantiteter, kan ej blifva besvärligare, än uträknandet af dessa persedlars värden efter ett nytt års markegång. Hela förändringen skulle således kunna åstadkommas af de Ordinarie Tjenstemännen, utan behof af biträden, hvilka det, i alla fall, skulle blifva svårt att erhålla nog skickliga och pålitliga; och skulle det betydliga anslaget af 4^,000 R:dr b:ko, hvilket K. M., i och för den föréslagne förändringen, i nåder ansett Dagsverken åro en räntepersedel, som ej i alla län förekommer, och som Deputerade i flere läij, der den äger rum, ansett böra såsom persedel ur ordinarie räntan försvinna; enär^elegs värde efter markegång ganska litet förändrds. Då ett sådant förhållande; med markegångsvärdel blifvit af Kongl. Kammar-Colhm vilsordadt, och då uti ett län upgifvits, att detta värde i 20 år der varit enahanda, anser jag det vara skäl, att denna persedel till ständig penningeränta förvandlas, enär det synes vara utan ändamål, att den såsom persedel qvarstår, och enär dess utgörande in natura härefter ej kan komma i fråga. Ehuru Deputerade i Upsala och Skaraborgs län yttrat sig ej för länen önska annan förändring af Ordinarie Räntan, än dess bestämmande helt och hållet i penningar, likväl, och då rättigheten, 156 Den 28 December f. m. att härom, utan hinder af Deputerades yttrande, besluta, tillkommer 11. St., samt ett afvikande för dessa län ifrån en allmän regel ej gerna bör äga rum, hemställer jag, att, med undantag af dagsverken, de qvarstående hufvudpersedlarne för dessa län må såsom K.
Om det å ena sidan är sannt, att andra länders lagstiftning icke talar om hufvudredare, så förekommer dock i 1847 års förslag till sjölag föreskrift derom, hvadan den således redan en gång varit i fråga att intagas i vår lag. De fördelar, som deraf följa, hafva af en annan talare blifvit utvecklade; och om man också icke i ordets aldra strängaste mening kan säga att det inverkar på 3:dje mans rätt, så kan man dock säga att det ofta är af väsendtlig nytta för 3:dje man, enär han eljest icke vet till hvilken han har att hålla sig. Man säger visserligen, att ingen behöfver ingå aftal med ett rederi, som ej har hufvudredare, men ofta kan man icke vid transport af varor eller sig sjelf välja rederi, utan måste man taga det fartyg, som finnes att tillgå. Om bolagsmännen hafva svårt att finna en hufvudredare, för hvilken de hafva förtroende, så gifver ju lagen dem rätt att inskränka dennes makt. Den 16 September e. m. 319 För min del får jag anhålla att §:n måtte bifallas, och detta så mycket mera som 6:te och litte §:na, hvilka tala om hufvudredare, redan äro bifallna; dock får jag föreslå en mindre förändring i redaktionen, emedan ett misstag insmugit sig der. Det heter nemi.: » — hafva två eller llere fått lika röster för lika andelar hvardera —», och bör heta: » hafva två eller flere fått röster för lika andelar hvar dera —.» Med denna redaktionsförändring, anhåller jag oin bifall till §:n. Hr Olivecrona: Det ligger utan tvifvel i tendensen af den nuv:de lagstiftningen, angtde industri och näringar, att lemna dem en allt mer utvidgad frihet att utveckla sig, och att bort taga det förmynderskap, som man fordom var så angelägen att pålägga dem. Jag skulle derföre tro, att det vore att gå i motsatt riktning, om man här stadgade ett tvång för redare i fartyg att sig emellan nödvändigt välja en hufvudredare.
I anledning af Kongl. Maj:ts den io:de December 1828 till Rikets Ständer aflåtne Nådiga proposition om ytterligare anslag åf allmänna medel till Götha Canalbyggnads fullbordande. Af den 28 sistlidne November: N:o 24. I anledning af väckt fråga angående företagande af en Inspectionsresa å Götha Canal af visse Deputerade inom samtelige RiksStånden. Från Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: Af den 28 sistlidne November: N:o i65. I anledning af yrkad ändring i Kongl. Brefvet den 7 Maji 1802, rörande ränte-ved. I anledning af väckta motioner om vissa ändringar i, fprfattningarne om markegångssättning. I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 155, angående väckt fråga om inrättandet af en LandtbruksSchola. I anledning aUåteiTeinisser å Utskottets Utlåtande N:o i32, angående Presterskapets aflöning. c.; 192 Den 4 December e. rn. I anledning af återremisser af Betänkandet N:o 47» rörande nja Evangelii-Boks-Förslagets antagande ra, ra. Lades på bordet. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 12 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Måndagen d. n December 1829. Plenum klockan half till io Förmiddagen. Fortsattes pröfningen af BancoUtskottets den 22 sistlidne October under N:o 82 afgifne, och den 2 derpåföljde November e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:ris 48, 49> 5o, 5r, 52 och 53 förut meddeldte Betänkanden, hvaruti grunder för Bankens Lånerörelse, efter dess särskilda utgreningar, för tiderjmden intill nästa Riksdag blifvit af Utskottet föreslagne. ingående en pä upplåningar grundad
Syner böra forderligast anställas, böra dc för Upsag, de anses och isran egendomen Liljas; gw Emedlertid böra de, som erlägga penningar i arrende, fullgöra det ro88 Den i6 Dccemb r. j spannemal, sidan den ursäsiade contante sun-man blif, rvik esler wänlig princip reducera lili cn wihk runntal, som bä löss ester arliga markegäiigr,!; ^.:o Som besia slags egendomar äro frän Kronan oskiljaktiga, böra äfwen alla fkatlcköp, kill följe af dea i 1766 arv författning sagde princip, uphäswas.och köpe fkiilrn gen aterdekalas; ägande likwäl innchafwaren al egendomen gagga i 1; «r 06) den ester föregången Syn kill Kronan ätitlem» na; 5:0 Skulle någre af desi muional-gods eller lägenheter wara urplätne, som as Riker och d-r allmänna hast eller haswa cn bewislig och allmänt känd förtjenst och sig tili medborgares tacksamhet berättigade a,ort, »nä till Riksens Högloff. Ständers egen pröfning hemställas, om och pä huru laugtjd desse pstrjokcr ina sine innchaswande fördelar gagna, och 6:v
Da fraga är vm underwisning och bildning, äro kanffe detze de mäst wanlottade af alla i hesa Riket; och Utffottet får derföre wördsammeligen tilstyrka framförandet af den underdåniga önffan hos Kongl. Maj:t, at genom wederbörande Embetsmän, Stadernes Jnwänare upmuntrades at med möjligaste första widraga sädane steg til Fattig-Scholors inrättning, som ril ändamälet kunna wara ledande. De föreflagne Allmänna förändringarne, såsom uphäfwande af (i-unrlers-Gillet och detz befattning med inseendet öfwer Larooch Schol-Jnrättningen, samt Beredning för Allmänna Upfostrings-Werket, med detz Organisation, torde nu mera icke komma i fraga, sedan Kongl. Mast genom Detz den 2z October sistlidet ar i Nader utfärdade Ordning för Detz Lrmtrli-styrelse föreffrifwit hwad i detza afseenLen hädanefter iakttagas bör. Siuteligen får Utffottet hemställa, om icke, jemte öfwerlemnande til Kongl. Majus Nådiga pröfning, af Herr Silverstolpe Förslag i hela sin widd en underdånig framställning kunde göras, om nödwändigheten, ar genom kunnige och crfarne Män lata undersöka Laro-Werkens närwarande Ulftand, och at kraftigt upmuntra alla Tänkare at sytzelfätra sig med ämnet, pä det detza inrättningar kunde erhålla et efter tidens uplysning mera lämpadt skick. Dock Den 14 Mars. e. m. 635 Dock warder detta alt til Riksens Högloft. Stan» ders eget godtfinnande ^vördsammeligen öfwerlemnadt, rillika med en Ledamots särskildta yttrande. Stockholm den 7 Mars 1310. Pä Högloft. Ridderskapets Pä Högwördige Präoch Adelns magnar ste-Standets magnar koll. 6. Oxens^snia. Larl ^oli. linos. Pä Wallofl.
Vaa; hänföres till Färger, ej specificerade. Vaa-, alla slag Vaxar beten; hänföras till Varor, i taxan ej nämnda, arbetade. Vekar, lampoch ljusVerktyg för fabriker, handtverk och jordbruk, ej specificerade Ferktygslädor för barn, med Verktyg, hvilka icke kunna såsom sådana begagnas; se Leksaker. Vin, alla slag: på fastager på buteljer Vind.ru/, Vindru/vor Vinsten, rå eller renad Vinstenssalt Vinstenssyra och Vinsyra; hänföras till Kemiskt-tekniska preparator. Införselstull Riksmynt. Visitkort ■ Vis null Vi trio T. gröu andra slag Vitriololja och Vitriolspiritus: se Svafvelsyra. Väfnader: helsiden : fel b och plys sammet Anm. Då hela ytan utgöres af silke, bör väfnaden, ehuru frånsidan utvisar bomull, tullbehandlas såsom helsiden. andra slag, guld och silfvertyg derunder inbegripna halfsiden: felb och plys, äfvensom filtar andra slag bomulls-: bokbindare-cloth felb och plys, äfvensom filtar och parkum . gaz, halflinon, muslin, nettelduk, dimity och batist segelduk tyll audra slag: oblekta och ofärgade blekta eller färgade tryckta eller pressade bomulls-, med blandning till större eller mindre del af lin eller hampa: bolstervar damast dräll mattväfnad andra slag tullbehandlas såsom lika beskaffade tyger af bomull allena. Qvantitet för Tullberäkningen. Införselstull. Riksmynt. 1 skålp.
Paradiskorn; hänföras under Apotheksvaror. 30 Förslag till Tull-taxa. Qvantitet för Införsels-tull. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr öre. Paraplyer Och Parasoller: af siden eller halfsiden, utan afseende i sednare fallet p silkets större eller mindre qvantitet 1 stycke i 50 andra slag 1 stycke — 50 Delar deraf: Ställningar . 1 skålp. — 25 Öfvertyg, tillskurna eller sydda, förtullas lika med det väfnadsslag, hvaraf de äro gjorda, med tillägg af 10 procent. Fodrale r: af läder, lösa eller påsatta 1 skålp. — 50 af tyger, lösa , förtullas lika med väfnaden, hvaraf de äro gjorda, med tillägg af iO procent. \ Pennor, Skfif-, alla slag . 1 skålp. — 25 Anm. Askars oell Kartors vigt inbegripen. Penslar . 1 dussin — 30 Peppar, alla slag . 1 skålp. — 11 * Perlemor, oarbetad Fri a rbetäd', oinfattad 1 skålp. 1 50 infattad med Guld och Silfver, väges med infattningen och förtullas så- som den. infattad med andra ämnen; se Bijouterifaror. *Perlor, äkta, oinfattade eller infattade , , Fria. oäkta: Glas1 skålp. 40 andra slag . 1 skålp. 2 — infattade med andra ämnen än Guld och Silfver; se Bijouterivaror. i Pastellkritor; se Krita. Pelsverk; se Hodar och Skinn. Pennor, Blyerts-; se Blyertspennor. Pergamentsskinn; se Hudar och Skinn. Förslag till Tull-taxa. 31 Qvantitet för TullberäkInförsels-tull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Fri. Piphufvuden, med eller utan beslag: af sjöskum, äkta eller oäkta 1 skålp. 4 andra slag . 1 skålp. — 40 *Plantor Fria. * Platina, oarbetad eller arbetad Fri. Plommon. Brundier och Sviskon
N:o 5, ang:de lagstiftningen för fattigvården i Riket, har, efter flera föregrde åtgärder, återkommit till slutligt afgörande; och ehuru förtjenstfull! så väl Fattigvårdscomiteen, som sammansatta Utsk:n dermed arbetat, anser jag för min del det onda icke kunna aftijelpas enligt dessas förslag. Man hänvisar lill hvad gamla lagar och författningar bjuda mot kringstrykande och tiggerier; men då dessa lagbud icke visat sig tillfyllestgörande, och det onda i högsta grad tilltagande — då synes tiden vara inne att vidtaga mera ingripande och kraftigare åtgärder. Det onda härleder sig hufvudsakligen, enl. min tanke, från: i:o alltför tidiga giftermål, utan besuttenhet; 2:0 af rättighet för husbönder att antaga stattorpare och tjenstehjon från andra socknar, utan garanti för deras utkomst i den socken de bebo; 3:o att skråväsendet olyckligtvis ännu gäller — och att gesäller icke äro lagstadde, utan kringdrifva landet; 4:o att stora hushåll, och enskilde personer, från och med de orkeslösa och barn, till och med arbetsföre män och qvinnor, från aflägse län och socknar, utan förpassning genomströfva landet i alla riktningar, för att beskatta andra; 5:o att man icke allmännare inrättat fattighus inom egna socknar ; men hvartill obenägenheten röjes, sedan man icke nu mera känner antalet af de uslingar man måste underhålla och föda; och 6:0 fylleriet. Den bästa inrättning jag i detta fall känner, är den i en socken inom Nerike, der, sedan 1 y40—ett fattighus varit inrättadt för säterierna, och ett annat för skattehemmanen, der alla socknens egne fattige försörjas. Men öfversvämmad af dagdrifvare, tiggare af alla slag, såsom belägen vid stora stråkvägen, äfventyras der snarare än annorstädes, att den så mycket afundade förmögenheten jernnäs. Jag tvekar icke att här skildra ett förhållande, som mer än allt annat skall bestyrka sanningen af hvad här anföres.
Men nervcriias öfvcmtiiing i striden för en förkonsilad, förfinad tillvaro skapar I~ehofvet af allt jeiiit pikantare och dyrlmare njutningar, och fur att möjliggöra dessas tillfredsstQlande mdste nervsystemet göra mera arbete o. s. r. i en förderiiig cirkel. Efter n5gra ridare lietraktelser öfver rar tids nervositet frainstYller och iierrarl&gt;etew de fysiologiska förf. i I: U kapitlet om ~ncrvkal~ital rilkoren för nervsysteniets sunda och normala verksamhet; i r: a kaliitlet: aorsakerna till nervsjukdonimiir. ; i 3: e kapitlet: medlen för Ileraraiidet af nervernas helsas; i &amp; e kapitlct: ~ncrvsjukcloinanies foriner,; och i 5: e kapitlet: aallin !iiina grunder för nervsjukes behaadlingr. Vi vilja icke gd Insaren i förvag genom nSgot utdrag ur dc sirskilda kapitlens vigtiga innrhdll, iitaii bedja blott, att för att annu en &amp; g framh5lla Sinneis stora betydelse id underskrifva den sats, hvarmed förf. börjar clct I: a kapitlet: a.411 jordisk lycka beror af nervsysteinets riktiga verk sa ni het^. Helsovannen, tidskriif för nllm5n och enskild hrlrovhl, uigifven nf D: r E W. IVnfIind. lrg. $: r I. Det ar med gladje vi helsa viilkommen den första populära tidskriften för helsovdrd i vart land. Hygienen eller helsovtlrdslaran ar den yngsta, nien n~dhincla den mest lofvancle och inom kort sikert den vinsignelserikaste af alla läkarevetenskapens specialgrenar. Dess höga uppgift nr att bevara helsan, att furekomnia sjukdomar och att s8ledes göra ilen egentliga Iiikekonsten s9 mycket soni möjligt öfverflödig.
Skrifvelse, JY.-o la Si 22 j uti Dess, vid 1815 års Riksdag, till Rikets Ständers Stats-Utskott aflåtna Skrifvelse, angående indragandet och inlösen af Rikets utländska gäld, i Nåder åtagit Sig att, jemte lillvägabriugandet häraf, ”till Riksgälds-Contoiret aflemna alla de Rikets således inlösta skuldförbindelser, som då voro i utländsk mans ego/’ få Rikets Ständer altså, till vinnande af berörde ändamål, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att alla erforderliga och ändamålsenliga åtgärder varda vidtagna, på det att, så snart härvid förekommande omständigheter och förhållanden möjligen medgifva, antingen de för fordna Stats-lånen i Holland utgifna liufvud-förbindelser, jemte dertill hörande handlingar, äfvensom de hitintills icke återställda partial-obligationerne för enahanda lån i Brabant må återbekommas, eller åtminstone vederbörliga bevis om dessa hufvudoch partial-förhindelsers fullkomliga dödande erhållas. Vidkommande åter de till Holländska lånen hörande och af RiksgäldsContoiret inlösta samt i Rikets Ständers Bank för närvarande deponerade partial-obligationer, hvilka’, enligt Rikets Ständers år 1829 fattade beslut, borde, när sådant med minsta möjliga kostnad och äfventyr kunde ske, genom Fullmägtiges i Riksgälds-Contoiret föranstaltande, öfversändas tili Amsterdam, men hvartill något lämpligt tillfälle ännu icke skall hafva yppat sig; så och för den händelse, att dessa obligationers företeende till afskrifning å liufvudförbindelserne förklaras utgöra ett oeftergifligt vilkor lör sistberörde förbindelsers återlemnande eller dödande, hafva Rikets Ständer uppdragit åt beraälde Fullmägtige, att i sådant fall foga anstalt om ifrågavarande partialobligationers afsändande till Holland, på det sätt, som Fullmägtige finna mest lämpligt samt för det allmänna minst kostsamt och äfventyrligt. Rikets Ständer framhärda &c.
Dets Regjeringsform er indskraenket og arvelig monarkisk. § 2. Arvcfölgen skal vaere ret nedstigende og agnatisk, saaledes som der. findes bestemt i den af Sverrigs Riges Staender besluttede, og af Ivongen antagne, SuccessionsOrden af 26 September 1810. Blandt Arveberettigede regnes ogsaa den Ufödte, der strax indtager sit tilbörlige Sted i Arvelinien, naar han, efter Faderens Död, födes til Verden. Naar en til Norges og Sverrigs forenede Kroner arveberettiget Prinds födes, skal hans Navn og Födselstid tilkjendegives förstholdende Storthing og antegnes i dets Protocol. Q C* 8 å Er ingen arveberettiget Prinds til, og ThronfölgerYalg i begge Riger skal anstilles, skulle Storthing i Norge og Rigsdag i Sverrig til een og samme Dag sammenkaldes. 1038 Riksdagen 1815. Kongen, eller, dersom Thronfölger-Valg under Thronledig hed indtrseffer, begge Rigers lovlige Interims-Regjering skal inden den ottende Dag efter den Dag, da Storthinge i Norge er blevet lovligen aabnet, og Rigsdagen i Sver rig paa Rigssalen er bleven aabnet, paa samme Da paa begge Steder gjöre Förslag om Thronfölgen. Norsk Storthingsmand ligesaavel som Svensk Rigs dagsmand bave Ret til at foreslaae Thronfölger. Vi nogen af dem udöve denne sin Motionsret, skal han vser pligtig at gjöre Brug af samme inden denne bestemte Tid. Norges Stortbing og Sverrigs Riges Stsender skulle derefter bestemme Yalgdagen, enhver for sit Vedkommende; men ei.senere end den tolvte
Under revisions-året har, för Mynt-verkets räkning, en utomlands förfärdigad, för pregling af större myntsorter, såsom silfver-specier och 5-örestycken af koppar, afsedd maskin blifvit, emot ett pris af 6,993 Riksdaler 34 sk. 4 rst., transport-ochuppsättningskostnader deruti inbegripne, anskaffad, hvilken befunnits vara af utmärkt beskaffenhet och särdeles ändamålsenlig. Bland de under året vid Mynt-verket verkställda byggnadsoch reparations-arbeten torde böra omförmälas, att såväl verkstaden för silfver-smältningen som kopparsmältugnen blifvit helt och hållet ombyggde efter ny plan, äfvensom att samtlige Myntoch Kontroll-verken tillhörande verkstäder och öfriga lägenheter, hvilka äro i behof af ljus under den mörka årstiden, blifvit med gaslysning försedde. — 27 — Kongl. Kontroll-verket. Räkenskaperna, som undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning, redovisa inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Balans från år 1856: I landet utestående krono-uppbörd ; 8,580: 5. 5. Uppbörd: Kon troll-stämpel-medel: För utländska arbetens kontrollering 465: 1. Balans till år 1858: \ Credit. Balans från år 1856: Utgift: Leverering: Till Kongl. Stats-kontoret och länen 15,134: 18. — Balans till år 1858. Vid granskningen af berörda räkenskaper, emot hvilka någon anmärkning till ziflfran ej förekommit, hafva Revisorerne fästat uppmärksamhet vid det sätt, hvarpå kontrollstämplingen af i landsorterne tillverkade guld-, silfveroch tenn-arbeten verkställes. Enligt — 28 - gällaude stadganden besörjes proftagning och kontroll-stämpling af dylika arbeten uti städerna af vederbörande Magistrater och i köpingar af dertill antingen utaf Läns-styrelserna eller vederbörande ordningsmän utsedde personer. Magistraten öfverlåter oftast detta bestyr åt någon dess ledamot, som vanligen benämnes Stämpel-rådman, och hvilken tillika redovisar inflytande stämplings-medel.
Således var det blott mor Ingrid, Gunnar, Elin och Abraham som vandrade en gråaktig Decembermorgon, under en glest fallande snö, till nästa by, der husförhöret skulle hållas. – Du fryser, Elin! – sade Gunnar, som såg att Elin under vägen ryste tillsammans rätt som hon gick. Elin tänkte på sin synd, Gunnar tänkte på Elin, ty han såg henne gå bredvid sig, och då var han icke i stånd att tänka på hvarken synd eller brott, bara på Elin. – Du fryser, Elin lilla! – upprepade han än en gång. – Vill du ha min rock? Jag kan mycket väl springa mig varm. – Gunnar! Gunnar! – sade mor Ingrid varnande – du ville väl ta’ lifvet af dig med att gå i skjortärmarne i denna bistra kölden. – Nå ja, än se’n då? – svarade Gunnar. De ä’ bara lappri att gå och lefva här i verlden. – Uschiana! – mumlade mor Ingrid halfhögt. – Jag känner intet igen dig, Gunnar! Du aktar hvarken ditt eller andras lif, och lifvet är likväl den skönaste af alla Guds gåfvor; för hur skulle vi annars kunna komma till paradiset igen? Gunnar studsade och såg skyggt på modern. – Tro en verkligt kommer te paradiset en gång i värla? – sade Abraham, som tyckte sig hafva mindre paradisiska känslor, sammansatta af hunger efter en mer än vanligt skäll välling, af fruktan att ej förr än ganska sent få någon middag, samt af räddhåga för kyrkoherdens förnuftsfrågor, och harm öfver att Elin gick så tyst, så sluten inom sig sjelf, och hvarken ville se på honom, tala eller skämta med honom! Huru litet känsla han hade, kände han dock att han var försmådd. Elin blef brännhet af blotta tankan att värmas af Gunnars tillbjudna rock, och i en hastig blick på honom bestod hela hennes nekande svar, hela hennes gränslösa tacksamhet. Men snart ryste hon åter till af den yttre kölden.