Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De byggnader och fastigheter deremot, som Inrättningen enskildt sig förvärfva! eller från förra Regala brännvinstiderne fått sig öfverlåtne, böra så fort som på förmånligaste vilkor ske kan, till den mestbjudande försäljas tillika med Inrättningens persedel-behållningar, inventarier och materialier af hvad namn och beskaffenhet som heldsf, sedan likväl ofvan omförmälde, för vissa Län anslagne 50,000 Tunnor först blifvit undantagne. På det att något hin - S lats-XJtsIcottets Betänkandcn. sai der vid fastigheternes afytfrande ej matte upp. sti, hemställes, att B inco-Styrelsen genom Riksens Höglofl. Stäh.lers Föreskrift hör erindras om telaxering af de för Bankens räkning uti dessa fastigheter tagné inteckningar. Försäljningen af Allmänna Magazins - Inrättningens tillhörigheter, Sorn alltid bor ske å öppen Aucton, så vida ej Särskilde omständ gbeter till begagnande af andré tjenligaré utvägar skulle föranleda och Kongl. Maj:t efter gjord underdånig anmälan dertill lemnar sitt nådiga samtycke, må dock hvad Inrättningens hus och byggnader vidkommer, icke ombesörjas förr än utröndt blifvit, örn och huruvida Stats-Vetkét eller andré Publike Verk kunna vara i behof, att desse Egendomar, vare sig en eller flere, till nvttiga ändamål för det allmännas räkning öfvertaga, då i sådan händelse Egendomarne ej komma att försäljas, utan till Vederbörande Verks disposition öfverlemnas, ernot skälig ersättning, hvilken efter föregången ordentlig, på lagligt sätt verkstäld värdeting bör bestämmasi 6;o Allmänna Magjzins-Directionens befritning med Verkets angelägenheter* anse TJtskotten böra upphöra, så snart frågan om Inrättningens föreslagne upphäfvande blifvit hos Riksens Höglofl. Ständer afgjord samt Kongl. Maj:t deröfver meddelat sitt nådiga beslut.
Skälet dertill uppgifves vara, att de s. k. exportpremierne, som är 1842 utgjorde 94,295 r:dr 47 sk. (i r:st. och 1843 67,981 r:dr 16 sk. ansetts icke egentligen böra hänföras till utgifterne, utan rättast böra iakttagas vid inkomstberäkningen. Då ett motsvarande afdrag skett vid beräkningen af inkomsterne, skulle det visserligen synas vara nära nog likgiltigt, att en sådan förändring ägt rum; men jag tror mig likväl äga grundade skäl att deremot anföra några betänkligheter. Dä det här anförda skälet jemföres med hvad uti inkomstbetänk. i enahanda ämne är ytlradt, vill det synas mig, som om StatsUtsk. hade förutsatt, att behållningen af ett års tullinkomster, efter afdrag af exportpremierna, skulle blifva densamma, som den, hvartill tullinkomsten skulle uppgå, derest rättigheten till exportpremier icke ägde rum. Deruti ligger likväl ett väsendtligt missförstånd. Om vid utförsel af varor, Den 25 0 c l o b e r. 347 producerade af utländska råämnen, det vore gifvet, huru stort qvantum råämne som deruti ingredierade, och restitution för della qvantum beviljades till jemnt det belopp, som vid råämnets införsel vore beräknadt, så skulle en sådan förutsättning hafva något skäl för sig; men förhållandet är långt annorlunda. Exempelvis ber jag att få anföra artikeln socker. För ratt socker är införselafgiflen bestämd till 2 sk. 6 r:st fä; tulirestitutionen för raffineradt socker är deremot bestämd till 3 sk. 4 r:st fä. Det är nemi. antaget, att mera än 1 g1 råsocker behöfves för att erhålla 1 fä raflineradt; men delta mera beror till stor del af fabrikantens skicklighet i sitt yrke och af hans uppmärksamhet att tillegna sig de bästa melhoder, hvarigenom han kan erhålla en större produet af ett och samma qvantum råämne. Det kan deraf inträffa, att den ena fabrikanten med sin förädlade vara kan återfå hela införselafgiften, under det den andra knappast kan få hälften deraf.
Ständers egit godtfinnande, huruwida malen böra i laglig wäg widare fullföljas, eller om icke de Upgjorde ersättnings räkningarne och anstälde räkkegän» garne, i dek skick de nu äro, maga efter Banco-Comr wifiaricn k^orrrscirs anhällan, fä sörfalla och de, i grund deraf balancerade Summorne utur räkenffaperne afföraS. Ar och dag lllr 8uxrs. Pä Befallning 14. krääelius. Grefwe l^anrinZsliausen /rlbredar, ansag alt detta mål nu kunde asgöras, hwarigenom inan en annan gäng icke bornog e 1 halstimme med deh Upläsande, och begärde derföre proposition. Herr G re swen och Landt Marskalken. Anser Ridderskapet och Adeln att häröswer ej behöswee discutcras, sä will jag göra proposition. Friherre bjerta, ^xel, trodde att denna sak borde ligga pä bordet, pä der att man derigenom kunde fä tillfälle att närmare se och granska densamma. 444 Den 7 December - Uplästeö ett fran Stars Utskottet ingifwit sa lydande: Wördsamt Memorial! Ibland ds ämnen, som tillhört StatS-UkskottetS befattning, förekommer afwen General Astistance Contoiret. Utjkortet har ej allenast af ben frän Herrar Fnllmägtige i Riksgälds - Contoiret insända berättelsen samt prokoeollen och räkensVapcrne med flere handlingar, utan ock genom en anställd besigtning pä stället sökt att om Merker inhämta en fullständig känncbom.
Jag kan höra på mina värde motståndare alt de tro, det en fördel är tjenstemän beredd, genom den förändring Bevilln.Ulsk. föreslagit, och sålunda förorda densamma såsom en lindring i deras knappa vilkor. Detta är ett misstag. Förändringen slutar med att ömsom lända till fördel, ömsom till skada för tjenstemännen. I fall detta förslag anlages skall erfarenheten vid en kommande riksdag visa, att vederbör:de derpå icke vunnit och då jedsnar man troligen dervid. Till bevis på rigtighelen af milt påstående anhåller jag att få åberopa de redan anförda exemplen. Gr Mörner, Carl Göran Detlof: Jag anhåller att Ridd.- Sekret. mätte uplysa, om underrättelse ankommit, huru de öfrige Stånden afgjort denna punkt. 1 anledn. häraf tillkännagaf undert. Ridd.-Sekret. att prot.- uldr. ankommit, som utvisade att BondeSt. bifallit ifrågavar. §, samt at densamma äfven af BorgareSt., enl. en af detta Stånds Sekreterare meddelad upgift, blifvit bifallen, men att någon underrättelse om PresleSi:s i ämnet fattade beslut ännu icke ingått. Gr. Mörner: Sannolikt är §:n äfven af PresteSt. bifallen och då skulle jag tro det icke vara skäl för detta Ständ att fatta ett derifrån afvikande beslut; och medan jag har ordet, hemställer jag att vid föredragningen af hvarje ny § tillkännagifvas måtte, i fall underrättelse derom anländt, huru de öfrige Stånden beslutat. H. Ex. Hr Frill. o. Landtm:s härefter till bifall å ifrågavar:de § framställda propos. besvarades med starka ja, blandade med nej; hvarpå II. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande. § 3. Bifölls. § 4- Hr Printzensköld:
Om derföre prohibitiva författningar gälla för en eller annan slöjd, lider deraf det hela mera, än individen åtnjuter gagn. Fabricationen inom ett land bör icke stiga i större mån än populationen. Ju mera denna sednare ökas, desto mer framträder behofvet att sysselsätta menniskokraften i productiva yrken, och då uppstå fabrikerna af sig sjelfva. Men att genom konstlade författningar likta menniskokraftens användande åt ett sådant håll, så länge landets hufvudproductioner icke äga nog stark arbetskraft, för att denna icke sjelfmant delar sig åt fabrikerna, kan icke vara nyttigt. Jag tillstyrker bifall å Ulskrs förslag. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Vid andra likartade tillfällen har det varit brukligt, att det första betänk, i ämnet blifvit lagdt till grund för föredragningen, och att Utsk:s försvar för eller jemnkningar af sitt första utlåt, icke förekommit förrän efter föredragningen af detsamma. Jag hade trott, att så bort tillgå äfven nu. Men då jag hör, att man håller sig till betraktelserna i det sednare betänk, förrän till deras föremål i det förra", så, och då jag af den föredragna punkten i det sednare finner Utsk. hafva frångått sitt förra betänk., anhåller jag om benägen upplysning af Hr Ridd.secret. eller af Utsk:s medlemmar, hvarest Utsk:s tillstyrkande uti förevar, afseende är att finna i dess förra betänk. Gr. von Fersen: Jag får upplysa, att jag fattat Hr Gr. o. Landtmts propos. sålunda, att betänk. N:o 4^ borde tagas tili grund för öfverläggningen; och med hänsigt dertill hafva jemväl alla talarne yttrat sig. Idvad den begärda underrättelsen vidkommer, så igenfinnes densamma i itsta punkten af Utsk:s betänk. Hr von Hartmansdorff: Jag torde då få uppläsa, hvad Utsk. å det anvisade stället i förra betänk, yttrar. Det lyder sålunda: ”alt, m'ed erkännande af K.
Ålen t milierades. b) Utdikningar och ajtappningar af sanka trakter och sjöar för beredande af odlingsföretag. LJpphjelpande af åkerbruket i Wester-Norr lands fjälltrakter. Bifölls. 2:0 Upprensning af den så kallade Vågbäcksforssen å Dal* Elfe en. Bifölls. 3:o Fullbordande af Storoch Höns-myrornas odling i Dalarne. Bifölls. 4.0 Upprensning af Olands å. Bifölls. 5:o Emm-åns upprensning. Aterremillerad.es. 6:0 Upprensning af H i nible och Tollereds åar. Alerremlterades. y:o Urtappning af myror på Gottland. Äten emitterades. Den -i Dec. 1840. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln.. S. D. Öppnades Herrar Electorers lista till val af en ledamot uti Expedit! oris-Utskottet efter N:o 75 Grefve Laget berg , Fullm. Grefve Frölich, David, och befanns dertill hafva blifvit utsedd. JN:o 35 Grefve Gyldenstolpe, Nils. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 1 och 2 dennes på bordet lagde Utlåtanden: N:o 81, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 1. N:o 82, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 2. S. D. Då nu ånyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens, den 1 och 2 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 83, i anledning af anmärkningar, som föranledt återremiss af Utskottens Betänkande N:o 13, blef Utlåtandet N:o 83 af Ridderskapet och Adeln bifallet med den 84o Fröt. Utdr. d. 4 Dec. iS4°‘ liitlelse af ord, alt i stället för det å sidan 10, raden 4 befintliga ordet: sängkläder bör sättas täcke.
Raab: I denna § har Utsk. sökt sammanjemka de olika Ståndens skiljaktiga meningar ang:dc minimi-beloppet af kannetalet. R. o. Ad. hade beslutat, att detta belopp skulle utgöra 800 kannor för minuthandel och 1200 kannor för utskänkning i stad, samt 400 och G00 kannor för dessa båda ar ter af bränvinsförsäljning å landet. Utsk. föreslår ett lika minimibelopp för båda arterna, eller 800 kannor i stad och 400 å landel. Härvid bör dock bemärkas, att R. o. Ad., i afseende å 17:de §:n, beslutat, att afgiften för så yäl det ena som andra slaget af försäljning skall vara 8 sk., då deremot Utsk. föresla git, att utminuteringen skall beläggas med 8 sk:rs, men utskänkning med 12 sk:rs skatt per kanna. Jemför man nu dessa Ulsk:s förslag, så finner man, att skattens totalbelopp blifver lika med hvad R. o. Ad. beslutat. Jag hoppas derföre, att R. o. Ad., för alt gå de; andra Ståndens åsigler till mötes, antager hvad Utsk. i 16:de och 17:de §§:ne föreslagit. Gr. Lagerbjelke: I anseende till de beslut R. o. Ad. förut fattat, går det numera icke an att bifalla Utsk:s förslag i denna §, ty der talas om auklionsanbud å landet, men R. o. Ad. har beslutat ett annat sätt för krogrättighets förvärfvande å landet. Men äfven om delta hinder ej förefunnes, anser jag likväl Utsk:s förslag vara otjenlig!. R. o. Ad. torde erinra sig, huruledes, då frågan förra gången förevar, en ganska liflig debatt upstod, hvarunder det bevisades, att det var oriktigt att bestämma lika minimibelopp för utminutering och utskänkning.
Josua satt och lyssnade med ett ansigte fullt af sakkännedom, men olympiskt oberördt: han slapp mer anstränga sig aktivt. «Ännu ett par månader,» sade Malm och sträckte på sig, «så är man ur det värsta. Det var min själ också på tiden; ty snart hade det inte gått längre. – Men mer pengar får det till. Hur är det med dig, Lorens; behöfver du inte snart i alla fall göra mynt i större skala?» Jo, det behöfde Ek. – Alltså fattades beslut att denna gång skulle Ek skaffa pengar samt öfverlåta åt Malm och andra intressenter inom laget allt hvad han icke behöfde sjelf. Och nu såg man Lorens Ek bittida och sent, när helst han icke hade kontorsysslor eller sof, med den anlupna cylindern i nacken och hastigt snedslitna stöflar, stadd på upptäcktsfärd genom Malmö och omnejd efter namn. Ändtligen fick han ett par, som vid en af det församlade gardet verkstäld granskning aktades fullvigtiga, och kastade in ett papper å 7000 kronor i Bikupan. Den afgörande dagen är inne, och Malm, Josua, Truls, Ek och ännu andra, som rest in från Lund, sitta samman på «Kramers hörna», för att invänta timman. Omsider slår klockan borta i kyrktornet ½ 1; Ek far i rocken och sätter åstad mot banken. De andra knacka med glasen mot bordet och dricka hvarandra tyst till. Tiden går; man tittar smått på fickuren; klockan i tornet slår tre kvart, slår ett. I det samma skjuter Ek i rasande fart förbi fönstret; i nästa ögonblick fyka alla dörrar, och Ek bullrar in, rifver en stol till sig, föser den hän till bordet, sätter sig i den, lägger sitt skäggiga ansigte in bland glasen, skelar genom brillorna på laget, och hviskar, så att hvarje ord höres genom hela lokalen, medan sex par ögon stå rigtade på honom: «Det gick inte!» Och derpå en lång utförlig historia om, hvad direktören sagt och om mångahanda andra saker, som stodo i mera eller mindre sammanhang med hvad direktören hade sagt eller som också icke stodo i något sammanhang dermed som helst.
Bergshandteringen i vårt land erfordrar säkra och bestämda Malmtillgångar, i ersättning för de högst betydliga qvantiteter deraf, som årligen användas och begagnas vid våra smältningar. Härigenom uppkommer ett ständigt behof af nya tillgångar, och desse kunna ej vinnas utanen fri och obehindrad täflan. Lagstiftaren, sorn förutsåg detta behof, vidtog äfven me - 236 Den 29 December e. m. del för dess afhjelpande, då lian lill en och hvar öfverlemnade rättigheten att bearbeta grufvor, och detta med bibehållande af ägande-rättens helgd, då han förbehöll jordegaren hälften af alla de skatter, som på dess område kunna upptäckas, hvilket han kan begagna eller icke begagna, efter eget godtfinnande; och längre lärer dess pretention icke kunna eller böra utsträckas, utan förlust för det Allmänna. Detta utgör sjelfva grunden för våra nu gällande författningar, och ingen lärer kunna neka, att de stödja sig både på rättvisa och billighet. All rubbning härutinnan skall enligt min öfvertygelse säkerligen och snart medföra de menligaste följder. Borttåg från uppfinnaren den honom förunnade rätt, att sjelf begagna de anledningar han med egen kostnad och möda upptäckt; och låt deras bearbetande bero på jordegarens godtfinnande allena, så skall den bug och nit för malmens eftersökande, samt den förhoppning om vinst deraf, han hittills ägt, genast upphöra. Våra Grufvebrytningar skola ifrån samma stund inskränka sig inom de redan kända tillgångarne; och titan upptäckter af nya, skola de nuvarande productioner, samt den derpå grundade Export, af så väl metaller som mineralier af flerahanda slag, efter hand aftaga till ett mindre belopp årligen, än hvad de nu utgöra, och man skall af ett sådant förhållande snart tvingas att återgå till sam - Den 29 December e. m. ma ordning, som efter så många års forlopp medverkat till både enskildt och allmänt gagn.
Prot. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band, i8:de Haft. 6 42 Stats-Utskottets Memorialj JV.o 3of. ©ch Bibliotheket, i öfverensstämmelse dermed, till alla delar ordnadt, Kongl. Maj:t måtte ega, att, under loppet af 3:ne år, för detta ändamål, till arfvoden för extra biträden, af det till böckers inköp anvisade anslag, disponera r.ooo R:dr årligen; hvilken hemställan Borgareoch Bonde-Stånden bifallit. Deremot hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat, att, utan afkortning å anslaget till böckers inköp, j,ooo R:dr årligen skola intill nästa Riksdag utgå, till arfvoden åt extra biträden vid Kongl. Bibliotheket. För denna frågas afgörande, föreslår Utskottet följande voterings-proposilion: Den, som, med gillande af Stats-Utskottets hemställan, anser, att Kongl. Maj:t må ega att af det, till böckers inköp, för Kongl. Bibliotheket beviljade anslag, till arfvoden för extra biträden vid catalogers upprättande och Bibliothekets ordnande, under loppet af trenne år, disponera 1,000 R:dr årligen, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer, till dylika arfvoden, ett serskildt anslag af 1,000 R:dr B:co årligen att, intill nästa Riksdag, utgå. 46:0 Utskottet hade tillstyrkt fortfarande, ej mindre af det för Dramatiska Spectaklet förut uppförda anslag af 4>5oo R:dr, än ock samma Inrättnings andel i det å 5:te Hufvud-Titeln uppförda anslag till ved och ljus, under vilkor likväl, att hinder för enskilda Theatrars anläggande i Hufvud-Staden, med iagttagande af de reglementariska föreskrifter, Kongl. Maj:t kan finna af nöden, icke vidare måtte ega rum.
Hamilton begärt att en samfälld propos. på alla dess 85 frågor om exporttullens borttagande måtte af Hr Fiih. o. Landtm, framställas; så får jag i detta hänseende förena mig med den värda talaren, på grund utaf det af honom anförda skälet, att man ännu blott känner att två utaf de öfriga Stånden godkänt voterts-propos: na, och man således äger den utsigten att BondeSt. förenar sig med R. o. Ad., i hvilken händelse Bevilln. Utsk., till besparing af en dyrbar tid, kan framställa en gemensam voter:s-propos. för alla dessa frågor. Hr von Hartmansdorff: Då Frih. Hamilton förklarat, att han anser den af honom yrkade grundsatsen vara af den vigt, att om R. o. Ad. skulle, i öfverensstämmelse med Bevilln.Utskts till Ståndet derom ställda inbjudning, afstå från dess beslut om borttagande af utförselstull i något af de 85 fall, som här äro uppgifna, ville Frih:n derom yrka votering: så lärer R. o. Ad. finna till hvilken stor tidsutdrägt sådant skulle leda. När nu trenne Stånd hafva varit af annan mening än R. o. Ad., så är väl all sannolikhet för den förmodan, att detta Stånds åsigt icke segrar i förstärkta StatsUlsk. Månne då icke bättre vore att på en gång, såsom Frih. Hamilton föreslagit, upptaga alla dessa 85 punkterna och, om Frih. Hamilton då vidhåller sin grundsats, yrka votering? Antingen R. o. Ad. gillar Frih:ns eller Den 5 April f. m. 3og eller elen motsatta åsiglen; så vore dock, i och med detsamma, 85 punkter undantagna från de 348, sorn nu äro underställda R. o. Ad:s pröfning. PresteSt. liar föregått R. o. Ad. med det beslut, att uti alla de händelser, der PresteSt. varit ensamt 0111 sin mening, afstå derifrån, till förekommande af den tidsutdrägt, sorn votering i förstärkt StatsUtsk. skulle vålla.
PresteSlåndet trodde sig förutse, att allt skulle, genom öfverenskommelse!', kunna biläggas, och anhöll, att Kongl. Maj:t mätte anbefalla Landshöfding och Consistorium, att till skyndsam pröfning upptaga alla emellan Presterskapet och församlingarne redan träffade överenskommelser, samt lill Kådig stadfästelse anmäla dem, som, upprättade i grund af Conventions-Stadgan, funnes till ömsesidig belåtenhet jemkade. Men på det alt ändamålet skulle hastigare och allmännare vinnas, anhöll Preste-Ståndet, att Kongl, Maj:t måtte, genom förnyad Kungörelse, uppmana sa väl församlingarne som Presterskapat, att utan dröjsmål upprätta överenskommelser, på grund af berörde Stadga, hvilken i laga ordning tillkommen, samt i Presle-Ståndets privilegier försäkrad, måste tjena till efterrättelse, intilldess man kunde annorlunda åsämjas. Under den g Julii i83o, anbefallde Kongl. Majit Landshöfding och Consistorium att, förr än målet till hufvudsaklig pröfning upploges, inkomma med Utlåtande öfver redan ingångna och till Kådig stadfästelse öfverlemnade föreningar om Preslrättigheterna i Fohle, Heinum», Vestkinde, Martebo och Hablingbo, eller de 5 förut omförmälda Pastoraten. Den 1 Junii i83l, svarade Consistorium, att de överenskommelser, som vid sammankomsten i8a3 blifvit träffade i de 3 förstnämnde Pastoraten, Kongl. Majits Nådiga Skrl/vslas N;o 5*1 upphört med dåvarande Kyrkoherdars död, och a'tt några serskilda original deraf, utom de förteckningar, som lill Kongl. Majit ingått, icke funnits; att afgiflerna vore för låga, utom i Heinum, der lionden närmade sig hvad ‘Kyrkoherden borde kunna påräkna.
Jag har tyckt mig finn2, att de förenade Utskotten uti deras Betänkande, hufvudsakligen fästat deras uppmärksamhet på möjligheten att lätta den Den I AugustU /. m, 45 inrikes rörelsen, utan att jag tror försigtighets* mätten dervid blifvit tillräckligt iagttagne. Det är gifvit, att, så länge hvarje enskild man kan draga anvisningar på Banken, ända till det obetydliga beloppet af 20 R;dr, en tämmeligen vidsträckt rättighet, att på detta sätt göra afFairer med större fördel än eljest, redan äger rum. Banken, såsom offentlig auctoritet, kan svårligen misstänkas för, eller komma i tillfälle att vara i hemligt förstånd med trassenterne, emedan den sjelf aldrig skulle hafva någon förmon deraf. Således ligger redan deri, ett skäl att lita på de anvisningar, som dragas å Banken. Bland innebyggarne uti en landsort, skulle deremot väl kunna hända, att den person, på hvilken sedeln droges, ej ville störta den andra som utgifvit den, eller betaltes för sin tystlåtenhet med ett osäkert förhållande, och således i det längäta döljde detsamma; hvarigenom förlusten för sedtlinnehafvarne skulle ökas och sedelutgifvarens bankrutt blifva för orten så mycket menligare. Jag vill i detta afseende fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på en händelse, som för några år sedan tilldrog sig i BrödraRiket. Det är der brukligt, att köpmännen låta uppe i landet inköpa timmer af allmogen emot så kallade timmersedlar, som commissionairerna utställa att betalas i Christiania. Det hände nu att ett ansett köpmanshus, som idkar betydlig timmerhandel, cederade bonisNär bönderna om vintern anlände till Christinia, för att er hålle valuta för Den i Algutt i i f. m. eini sedlar, fingo de intet: kunde således hvarken köpa sina förnödenheter eller betala sina skatter. Något dylikt kunde ock hos os6 möjligen inträffa; och i en tid, då crediten och allmänna rörelsen redan äro sä ringa, bör man vara försigtig, att cj vidtaga någon åtgärd, hvarigenom man kunde än mera skada dem. Gref ve Löwenhjelm, Carl Axel-.
- .fren n: igi.n 31. sen: trcl i Berlin giir h s i n e n Soaja ett besiik i ' 1 ' l1iergnrtenstrttsse, cliir hon hyrt sig en r3ning i nsrheten nf sin liirmme, prof. I \ - eierstrass, h ~ i l k e n s gailjlu systrar iuoclrrligt tagit sig an den 11ngii f r m. : ifven nn iir det intryclr Sonjn gor glnilt och odelaclt; ingeniimt, hon vism * sin kusin meil stolthet det storn rosentrid, iifversdlladt med purpnl~iitin blommor, som hennes failerliP v l n och liirare fiiriirat henne, beskrifrer riled mycken humor cle improviserde inkltider, soin hon ach llennes man intagn under hans besijk i Berlin, dH cle ej ge sig tid ntt Bta p l en restanrant, utan proppa sig fulla nied kakor hos en Izondito~~. Sists g h g e n kusinerna motas iir tlet i Petersbnrg 1881, diir Sonja vistas pi % ett besiik, medm mantle11 iir] war i bloskrcz. S n iir det intryclr Sonja gox helt timat. Det plnrla, friinodiga hos henne iir borta, hon iir nerviis, orolig, jiiktad, tyckes sky ~niinniskor och iingsligt gA nr riigen fijr dew. Hennes viinner iiro orolig: ~ fiir benne ocli fruktla att hon inlfitit sig i niig1.a yolitiska fiirvecklingar, som lsunde lrommn att, st8 henne dgrt. Men tlet iilS niigot helt unmt an de niisstiin kcz.