Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att lägga så stor vigt på inträdet af dessa åhörare synes mig stridande mot andan af vår och all representativ författning, sorn måtte vara, att ett folks Representanter skola fullmyndigt föreftälla hela nationen och således äga rättighet och fullt förtroende, att enfamne afgöra med Regeringen folkets angelägenheter; derföre synes mig allt böra aflägsnas, som kun de gifva något utseende af bevakning eller uppsigt på Reprcsentanterne under fullgörandet af deras uppdrag - Dm xi Martil, Uti alla representativa Stater är allmängörandel af representationens afhandlingar med Regeringen och enskildta beslut, det enda. som ansetts nödigt och väsendtligt, I Sverige är tryckningen af RiksStåndens Protocoller, som Grundlagen utstakar, den controll, som genom offentlighet lagenligt skall och hör äga rum. Democratiens väsende är oförnöjsamhet och ostadighet; en densamma medgifven rättighet föranleder merendels till fordran af flera; Statskiokheten synes derföre bjuda, att icke gifva ifrågavarande tillåtelse minsta sken af rättighet. Kanske torde detta ligga till grund hvarföre uti England, der man sedan mer än ett Sekel erkänt och befunnit nyttan af åhörares närvaro vid Underhusets öfverläggningar, till den grad vacktat sig att låta det öfvergå till i ätt i g het, att det ännu blott äget sin tillvaro såsom ett missbruk, hvilket tolereras. Härjemte får jag vördsamt underställa, om det kan vara lämpligt, att i Riddarhusordningen införa ett rent policemål såsom detta synes mig vara, då fråga i Plenum redan uppstådt och tankarne deruti icke synas mycket delade, att en omarbetning af denna Ståndsordning erfordras på sätt, att den med uteslutande af hvad i Grundlagarne redan är stadgadt och hvars bindande kraft ej kan ökasj RiddarhusOrdningen endast komme att innefatta hvad i Riksdagsordningen ej blifvit infört, utan blott hänvist, nemligen huru Ridderskapet »en ii Martii, och Adeln vid Riksdag skola representeras m. ni» dithörande; samt uti en serskild stadga införas den Polisordning inom Riddarhuset, sorn aktas nödig, och hvad dermed har gemenskap.
Vid detta anslags bestämmande för framtiden hade Utskottet S t a t s - U t s .k o 11 e ts B e tänk a ad'e h. för afsigt, att deraf äfven skulle bestridas rese* kostnader för Veterinair-Läkare, och något särskilt dertill icke behöfva anvisas, Och enär Utskottet vunnit öfvertygelse derom, att berörde anslag varder tillräckligt, äfven i detta afseende, anser Utskottet anmärkningen endast föranleda tillden hemställan,'att detta förklarande varder iagttaget uti den underdåniga skrifvelse om Veterinair - Inrättningen, sorn Riksens Ständer j till .Kungl: Maj:t aflåta. Egenskapen af Veterinair-Inrättningen, såsom utgörande en dande och underhållande af Veterinair-kuriskapen, vederlägger den anmärkning, som blifvit gjord, att hvad sorn dertill erfordras, icke borde uppföras på Stat, utan anvisas på Besparingarne; De utgifter, som ansetts framdeles, då Inrättningen vunnit stadga, kunna bestridas af dess inkomster, hafva blifvit föresiagrié att beviljas, endast till nästa Riksdag; Och Utskottet tror sig således hafva med all möjlig ^noggrannhet urskiljdt behofvens beskaffenhet och derpå grundat förslaget. Sluteligen hvad angår den inom BorgareStåndet yttrade önskan, att Stats-Utskottet, : .borde infordra och till Riksens Ständer inkomma med fullständig uppgift å alla de anslag, sorn af Staten blifvit gjorda till Akademierne i Riket och Sta t * - Uts kotte ts Betänkanden. andre slike Stiftelser; så är detta en ny fråga, som med frågan om anslag för Veterinair-Inrättnin* geri icke har någon gemenskap och är derjemte af beskaffenhet att icke kunna af Utskottet åstad, kommas. Detta öfverlemnas vdrdsamligen till Riksens HögloflStänders profning, tillika med reservation af någre Utskottets Ledamöter. Stockholm den 12 Augusti 1823.
Betänkande angäende Zndelte Regementernes Monderins-persedlar, 7-7. — angäende Stats, Utffottets yttrande öfwer anmärkningarne wid dest utlätande rörande Herr von leiner förslag om Kronohemmans försäljande till Skatte, 717. rörande Stats-Utffottets yttrande öfwer Riksdagsmannen Oxelberg» andragande om en speciffque Redowisning, alltifrän förra Riksdagen, öfwer förffutne ärens förwaltning af Stats.medlen rc., 748. om upplätande af nyttjande rätten af Haga Lust - Slott och Park m. m. ät Hans Majit Konungen, 718. om Stats, Utffottets utlätande rörande ansläende af Taffelpenningar ät Hof-Canzlern och Stats-Secreterarne, 780. — rörande StatsUrffottets yttrande om tillökning i Pensionerna ä Rappcllerade Minister-Staten, 780. — rörande Stats - Utffottets utlätande öfwer ätffillige af Riksdagsmannen H/oLert fSreslagne utwägar till afhjel - Rtgister. I2Z pande af det allmänna behofwet, 781. — rörande Constitutions-Utffottets utlätande öfwer wäckt fräga om särskild Instruction för Tryckfrihets - Comitvn, 68l. — med ätcrremist ä StatsUtffottets utlätande öfwer KonglMajus Nådiga Proposition, angäende hnruwida Instruction ma wara af nöden för Riksens Ständers Fullmägtige eller wchcrbörande Enrbctsmän, hwilke i frägor om eftergift af ädomde ersättningar, som tillhöra Riksens Ständers Penninge-Werk, rc. böra warda hörde, 78?. — angäende Stats-Utffottets Memorial om arfwoden och tractamcntcn för Scanocns Secreterare, Canzlister och Waktbetjening, 782. — rörande Allmänna BcswärSoch Leconomie-Utffottets
Sedan 4*> 43> 43, 44 §§• * Riddar liusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen kl. | till 7 eftermiddagen; och befunnos, efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 55. Nej — 186. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således icke funnit lämpligt, att i ofvannämnde omständighet instämma i BondeStåndets inbjudning. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. | till 9 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. 32* 34o Den 28 Januari i. Onsdagen den 28 Januarii 1829. Plenum klockan | till 6 Eftermiddagen. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, alt II. IC. H. Hertigens af Östergöthland DöpelseAct komjne i eftermiddag att förrättas, i anseende till den kalla årstiden, i H. M. Konungens yttre stora Sal; och anmälte Hans Excellence tillika, att som N:o ir. Herr Bonde, Knut, för närvarande icke vistades i Staden, Hans Ex cellence varit föranlåten att till Deputerad å Ridderskapets och Adelns vägnar i Herr Bondes ställe kalla N:o 38. Herr Carpelan, Wilhelm, Maximilian. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade efter Ceremoniens slut vid Kongl. Slottet åtskiljas. Bifölls. Hvarefter Hans Excellence klockan half till 6 e. m. afgick med Ridderskapet och Adeln till Kongl. Slottet, hvarest Ridderskapets och Adelns Deputerade, som blifvit till Faddrar bjudne, uti den Sal, der Den 28 Januari i.
Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskottets den 20 dennes på hordet lagda Memorial N:o 22 7, i anledning af erhållen ålerremiss a Utlåtandet N:o 189. S. It. Vid föredragning af Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskoltets Memorial N:o 45, i anledning af några ännu oafgjorda frågor rörande folkskole—väsendet, godkändes de deri föreslagna voterings-propositioner; hvarjemte Ridderskapet och Adeln biföll den af Utskottet gjorda hemställan i sista punkten af detta Memorial, hvilket i öfrigt ansågs ej föranleda lill annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Ett denna dag afgifvet anförande al Herr Stjernsvärd, (rustaf Mauritz, angående behandlingen af dess motion om ett lörökadt anslag till H. K. 11. Kronprinsen. med anledning af det åt Honom lemnade uppdrag, att, under Hans Maj:l, Konungens sjukdom, med konungslig makt och myndighet föra rikets styrelse. Från Högt. Preste-Ståndet. S. I). Föredrogos ånyo Stats-Utskotlets nedannänmde Utlåtanden och Memorial : N:o 217, i anledning af väckt fråga om bestämmandet af pension för Rikets Ständers Justitie-ombudsman Utskottets hemställan i förra delen af detta Utlåtande hilölls, hvaremot Ståndet, med ogillande af hvad Utskottet i sednare delen deraf tillstyrkt, godkände det förslag, sorn af Stals-Utskottets Riksgälds-afdelning blifvit i fråga om pension för förre Justitie-ombudsmannen, Kammar-rådet Theorell, framstäldt och tinnes vid detta Utlåtande, jemte reservationerna, bifogadt. N:o 2 18, i anledning af erhållna återremisser eller Riks-Slåndens skiljaktiga beslut, rörande de i Utlåtandet N:o 158 behandlade frågor om stats-bidrag för väg förbättringar och vatten-aftappningar, jemte andra arbets-företag. Härvid förekommo:
En del har tillämpat lagen så att till haveri räknas endast kostnaden för skeppets losstagande från grundet och inbringande till nödhamn jämte laddningens lossning. Andra har menat att skeppets iståndsättande hör till haveri. Vi stadgar följande: att när skepp sprungit läck, stött på grund eller mot klippor så att resan inte kan fortsättas, hör de kostnader som används för skeppets bringande av grundet, hjälp till skeppsvarv, lastens lossande till haveri, medan skador på skeppet är enskilda. Stockholm den 8 maj 1817. CARL Kungörelse om vad, som bör iakttagas, i anledningen av den särskilda nederlagsfrihet, som i Kongl Maj: ts nådiga Kungörelse av den 31: sta sistl mars är under vissa villkor medgiven för vita och släta bomullslärfter, nättelduk, porter, arrak och vin. Stockholm den 12 maj 1817. Då det förekommit missbruk av Kongl Maj: ts Kungörelse angående förbud av införsel av porter samt inställande av importen av vita och släta bomullslärfter, nättelduk, arrak och vin under viss beviljad nederlagsfrihet för dessa varor stadgas följande. Den som tar emot godset vid lossningsorten och tullbetjänten skall båda noga anteckna varorna och skilja dem från övrigt gods. De skall sedan jämföra sina anteckningar. Godset skall förses med sigill. Vid utförsel skall stark bevakning ske och attest om riktig utförsel avgivas av en särskilt tillsatt uppsyningsman. Stockholm den 12 maj 1817. A N EDELCRANTZ Reglemente ang lån ur arméns pensionskassa. Stockholm den 20 maj 1817. § 1 Direktionen över arméns pensionskassa skall se till att medlen blir fruktbara. Därför tillåts lån, men endast mot säkerhet i fastighet till 6 % ränta under en tid av 6 månader. Lånesumman får inte överstiga 30.000 riksdaler § 2 Många lån med säkerhet i fastigheter tillåter endast halva lånesumman. § 3 Innan lån beviljas måste egendomen som sätts i pant värderas på samma sätt som inför lån i Riksens Ständers Bank. § 4 Panten skall vara ograverad, så att kassan är första inteckningshavare.
Jag känner nogsamt hvaithän den leder och skall med största deltagande löija dess utveckling. Några tillägg önskar jag dock få göra och sorn jag hoppas af Lagutskottet må kunna upptagas då det går att upphäfva de betydligare hindren för Sjö-transporter inom landet, nemligen: 1:0 att på de ställen af en båtled där strömdrag kräfver frätning, trälvägar obehindradt må tå efter laga syn utstakas och kostnadsfritt af trafiquerande begagnas, äfvensom kappståndares upprättande där de fordras till lättnad i arbetet. 2:0 Att lucka ovilkorligen bör göras på aila broar öfver båtleder vid hädanefter skeende ombyggnader eiler reparationer. Vid slutet af projecterade Lag-paragraphen, föreslår jag den förändring att den slutas med ”kan vara af nöden” i stället för ”af angelägenhet”, samt att för öfrigt bestämmes huru med sidane vägars anläggande och indelning Den 5 Martil, 479 skall tillgå då ds icke af ålder funnits, nica nu synas för trafiquen nödvändige. Och siu~ teligen om icke alla de algifter som strandägare kunna fordra för begagnandet af sådana inrättningar, hvilka antingen bidraga tili trafiquens lättnad, större säkerhet eller b. qvam* lighet vid varornes vård &c-, må efter vcderbörandes hörande vid Tingen tili följe af utfärdade allmänna kungörelser, stadgas för viss tid såsom till exempel 5 år eller något dylikt. Vid en ökad trafique väckes äfven industrien hos de kringboende att på en ganska lödig väg deltaga i de fördelar den synes lämna, genom till bjuda ndct af sådan hjelp locHenkan påkalla. Alla sådana äro icke alltid prejerier. Värdshus, Ångbåtar och Forvagnar vo»e det då äfven, men egenmäktiga-taxationer äro det deremot och synnerligen om man af omstäodigheterne är tvingad begagna dem. N o 4. Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric'.
St. skola tillsätta Konungens rådgifvare, så lärer det vara detsamma som mångvälde eller hvad jag tagit mig friheten, att, med afseende å närvar, omständigheter, kalla en alléh andastyrelse. Att den icke är älskad af nationen, det tror jag mig kunna säga med lika säkerhet, som mine motståndare sagt motsatsen; åtminstone tror jag mig kunna säga det om vårt Stånd, såsom jag hoppas att voteringen skall visa, om vi komma dertill.. För Riddarhusets egen ställning har talaren yrkat att vi måtte bifalla betänkandet. Just för denna ställning och för Riddarhusets egen skull, jemte fäderneslandets, hoppas och önskar jag att Ståndet måtte afsla betänkandet. Talaren har trott, att ingen farsot öfvergått Statsrådet. Det tror jag ock, eftersom jag har den lyckan alt lefva ännu; men alt dea omlalta regeringssjukan öfvergått många andra, och att den försvårat möjligheten att fa Statsrådet fullständigt, det tror jag också vara öppet för en hvar. Jag hoppas och anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, icke måtte gifva oss någon annan propos., än antingen på afslag å Utskts betänk, eller dess läggande till handlingarna; ty jag tior Hr Landtm, vara enligt grundlagen oberättigad att gifva propos. till bifall å Const.Utskts förslag. Hr Lagerheim: Till en början får jag fästa uppmärksamhet på ett uttryck af Gr. Anckarsvärd, att den nu föreslagna Sländernes skrifvelse vore en lindrig åtgärd. Const.Utskts ordför. anser således 11. St:s förebrående skrif - Den 18 November f. m* 127 veise till sin Konung vara en obetydlig, en lindrig åtgärd. Denna opinion, om den vore gällande bos R. St. i allmänhet, skulle möjligen kunna lemna nyckeln sill gåtan af Regeringens mindre uppmärksamhet vid åtskilliga R. St:s skrifvelser; men jag skulle icke tro, att många med Hr Grefven häruti instämma. I min tanke är en sådan åtgärd en bland de allvarsammaste, som af R. St. kunna vidtagas, synnerligen då de i en högvigtig regeringsfråga nalkas sin Konung.
Frih. von Kramer, Robert: Äfven jag finner, att det är dei rätta, att R. St:s deputerade för markegångssättningen Den 11 Juli e. ni. höras öfver inqvarterings-persedlarnes priser , och alt de priser, sora de anse skäliga, få förblifva orubbade; men då uppstår den fråga , huruvida den anslagssumma, som är ifrågaställd att af StatsUlsk. föreslås, i förening med tredje hufvudliteln, räcker till eller om det ej bort vara en obestämd summa för detta behof. På detta skäl anhåller jag om återremiss, ty det är obestämdt livad StatsUtsk. i detta afseende kan bevilja. Gr. Anckarsvärd: Att den sednast af Frih. von Kramer gjorda invändningen ej behöfver komma i fråga, synes mig redan deraf vara klart, att sjelfva anslagssumman i alla fall kommer att blifva föremål för ett nytt betänk, af StatsUtsk. samt att den ej utgör ett föremål för ett utlåt., som, efter min uppfattning, endast innehåller ett princip-betänk, i sjelfva frågan, då deremot anslagssumman sedan kommer att af StatsUtsk. föreslås och af R. St. behandlas. Gr. Horn, Glaes Fredr.: Den siste värde talaren har ganska riktigt insett, att frågan om anslag för närvar, ej bör äga rum, då denna fråga kommer att afhandlas uti ett betänk., som innan kort inkommer till R. St. i sammanhang med regleringen af tredje hufvudliteln. Jag tror således att, oansedt de anmärknrr, som liro gjorda mot detta betänk., och de grunder, som för detsamma äro antagna, kan betänk, ganska väl af R. o. Ad. godkännas, och jag anser för min del, att den und. skrifvelse, som åsyftas, mycket väl kan till K. M. afgå, utan att den på något vis lägger hinder i vägen för de anordningar eller den K. M:s nåd. propos. , som kunde blifva en följd af det arbete Frih. Gederström omtalat, hvilket lärer fullständigt omfatta hela frågan både om tågande trupper och om inqvarteringsskyldigheten. Frih. von Kraemer:
Staten genom den oerhördt dryga beskattning, som ålegat dem, hvilka bearbetat detsamma. I afseende derpå förekommer, hvad K. bergs-kommissionens betänk. och icke eller K. M:s nåd. propos. nog fullständigt upptager, men hvilket af anthenlika handlingar och räkenskaper, såsom vågböckerne vid Fahlu Kronovåg och bergmästare-embetets vid Kopparberget afgifne ärs-relationer, tillförlitligt upplyses, alt produktionen vid detta bergverk ifrån och med år 1633 t. o. m. år 1845, eller under en tidrymd af 213 år uppgått till 1,544.656 Sk# 16 L# 15 #; att af detta belopp 400,6S8 Sk# 7 L# 14 # eller mera än såsom afrad och tionde m. m. ingått till Statsverket, samt alt af återstoden, icke allt, ulan 1,090,634 Sk#, eller omkring \ af hela tillverkningen, tillfallit näringens idkare, eller de brukande bergsmännen. Att detta bergverk dessutom emellan medlet af 1200-talet, då det sannolikast först begynte blifva bearbetadt, och till år 1633 lemnat Staten en ganska betydlig inkomst, är otvifvelaktigt och bevises, dels deraf att
Ryska Hvita Örns Orden och S:t AnnaeOrdens Första Class, samt af K. Preussiska Merit-Orden, Herr Grefve Magnus Brahe och ÖfversteKammarherren samt R. och C. af K. M:ts Orden, Herr Grefve Gustaf Lewenhaupt, begaf sig till Riddarhuset och emottogs vid ingången derstädes af Ridd. Directionen, Ridd. Secreteraren och öfrige till R. och Ad:s Cancelli hörande personer. IL Ex. Hr Gr. och Landtm, utsatte derefter, i enlighet med io §. i Ridd. Ordn., tiden till första uppropet af R. och Ad:s första anteckning -till nästpåföljande dag, Thorsdagen den 16 Januarii kl. 10 f. m. Under H. Ex. Hr Gr. och Landtmts Ordförande blefvo första och andra uppropen inför H. Ridd. Directionen verkställde, det första å sistnämnde tid, samt det andra Fredageu d. 17 Jan. kl. 10 f. m. Andra anteckningen, likaledes fördelad uti tvenne upprop, skulle, enligt Ridd. Ordnrs ii§., förrättas på den dag, hvilken är den närmast helgfria före den, som Konungen i Nåder bestämmer till Ständernes sammanträde på RiksSalen. Emedlertid sammanträdde H. R. och Ad. första gången 4 Den ao Januarii t. m. Måndag-en den 20 Januarii in Pleno kl. half till 11 f. m. H. Ex. Hr Gr. och Landtm, öppnade sammankomsten med följande Tal: Högvälborne och Välborne Herrar Grefvar, Friherrar, Riddersoch Adelsmän! Genom Konungens Nådiga förtroende kallad att under nu påbegynte Riksdag här föra ordet, är jag lifligt srnickx-ad af en ära, som lysande minnen och stora föregångare göra dubbelt dyrbar, men äfven dubbelt svår att med lika bifall ernå och med lika tillfredsställelse hoppas vinna.
Jag lar mig friheten hemställa om någon annan discussion nu bör komma i fråga, än om de propos:!1, sorn blifvit af Hr Gr. o. Landtm, framställda, och om vi icke 476 Den 26 Sims f. m. hellie höra afvakta dessas framställande, än genom några nya förlänga discussionen. Sedan härefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att han redan hade redogjort för alla de förslag, sorn i ämnet blifvit framställde, och att, hvad anginge Frih. Cederströms dervid omnämnde yrkande, att propos. å bifall till Utsk:s utlåt, måtte blifva gjord, detsamma ej vidare torde komma i fråga, sedan H. Ex. på anförde skäl ansett sig förhindrad att göra en sådan propos., förklarade H. Ex. det han trodde propos. böra först framställas i öfverensstämmelse med Frih. Tersmedens förslag. Härvid anmälde sig och yttrade Frih. Tersmeden: Som jag hart hört, att under det jag varit frånvarande, ett annat förslag, som bör kunna leda lill samma resultat som mitt, är af andra ledamöter framstäldt, så afstår jag gerna ifrån det förslag jag förordat och förenar mig i Gr. Cronhjelms och Frih Raabs. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att i följd häraf Frih. Raabs och Gr. Cronhjelms förslag blefve det första i ordningen, och hemställde fördenskull, om R. o. Ad. bifölle att Const.Utsk:s ifrågavar. utlåt, återremitterades med anmodan till Utsk. att åt ämnet gifva en ändamålsenlig och fullständig behandling. Ropades ja och nej. Hr von Hartmansdorff: Sedan Hr Gr. o. Landtm, ytt rat huru svaret utfallit, skall jag utbedja mig få framställa hurudan contrapropos. jag önskar. IL Ex. Hr Gr. o. Landtm, lillkännagaf, att han ej kunnat uppfatta hvilketdera svaret varit öfvervägande. Gr. Cronhjelm: Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, ville förnya proposm.
Herr Cock, Axeli Knappt har öfver; något: ämne åsigterne ^arit så delade , sorn öfver penningeställnin^;en i vårt Fädernesland, dock lära nu mera a.lla deruti instämma att rörelsecapitalet ej är fjor stort. Då således någon minskning derutaf ej kommer i fråga, uppkommer just deremot den: Huru Bankens årliga behållning ^kall åter på det nyttigaste sätt i allmänna Den 28 Februarii, srörelsen utgå? Detta öfverskott, på medb> gares bekostnad samladt, utgör ej mindre den betydliga summan af öfver 700,000 R h Banco. Jag delar fullkomligt Riksens Ständ . Herrar Revisorers åtsigt, att derigenom m; ket nyttigt för allmänt bästa borde kunna f rättas, och hvilket äfven efter min öfvert • geise ingalunda sker genom nya utlåning; r >j hälst i hittills bruklig Discontväg. En rik man som på ett angenämt c b nyttigt sätt depencerar sitt revenn för det 1 • la, är mycket nyttigare än om han sku. kistlägga densamma, eller med räntor på rä tor beständigt öka sitt capital. Jag lämf detta på Banken, som väl drager den stör inkomst i landet, dock med den stora skilln; att hvad som blott är mindre nyttigt hos d förra, blir en landsförderflig kräfta hos d senare, hvilken nemligen beständigt verk i och fortgår till samma mål, då den enskildt s samlade skatter snart fördelas, och i and händer få en annan bestämmelse; hos de sednare ser man huru capitaler skola genom a bete, flit och omtanka tillskapas, men sedan ge aom måtteliga räntor endast bevaras och vii magthållas. Det är då som allt får lif or rörelse, som nemligen ett sträfvande kan up) stå att komma i bättre omständigheter. Ja Vill kalla detta en önskelig national-luxe 3 t derigenom blifva rikedomarne nyttiga oc ^attigdomen drägelig. Banken skall såledt j)å ett för det allmänna nyttigt sätt årlige låta utgå sin behållna inkomst, och derigenof Den T 8 Febrttal'if. förskaffa förtjenst, sysselsättning och lindring åt tusendetals medborgare.
Således måtte Herr Thams jemförelse emellan Bankosedeln och iwa myntet med slagskatt, belraktadt såsom mynttecken, vara ett skrämskott, utan ringaste logisk uppställning, — vara ett mot ' - Den 21 October f. m. skäl, tagit rent ur luften, utan rimligt sammanhang med saken hvarom är fråga. Delta föranleder mig att så mycket alfvarligare yrka proposition å Herr Hjertås förslag att underställa Kongl. Maj:t slagskattens bestämmande. I afseende på skyldigheten att betala slagskatt, så synes, att då andra nationer betala en sådan skatt, kan äfven en sådan här med skäl äga rum. Ett medium deraf har blifvit föreslagit, och då det ej stort belastar innehafvare af myntet, tillstyrker jag detsamma. Herr Rosenblad har återigen gjort en framställning om farhågan af att upprifva ett redan fa ttadt beslut. Hvad kan dock vara billigare, och mindre rubbande ordning och rätt, än att då man ej vill längre lia slagit eller präg1 adt mynt, återfår man slagskatten. Det värde man vill hafva på Riksdalern, rubbas således icke derigenom det ringaste. För att ej vidare förlänga discussionen, anhåller jag att få förena mig med Herr Hjerta deruti, att åt Kongl. Maj:t öfverlemna slagskattens bestämmande. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Herr Cederschjöld: I ett föregående plenum har det varit fråga, om 128 sk. skul - Den ar Octo ber f» m. skulle svara emot 534 eller 53o ass silfver. Ridderskapet och Adeln anlog den högre silfverhalten. Men de, som då blefvo öfverröstade, vilja nu göra detta beslut till intet, genom afdrag af samma 4 ass, under titel af slagskatt, hvilken de förut icke omnämnde. Det är sålunda klart, att de vilja göra myntet sämre, än Ridderskapet och Adeln redan beslutat, och i sjelfva verket realisera efter 129 sk.