Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nådigst föreslagit, att den återstående behållningen, 2,351 R:dr 20 sk., måtte till utgående anvisas, med den förändring i bestämmelsen, att dermed jemväl må kunna understödjas sådana arbetare, som utgifva tAkningar af Zoologiska föremål; och hafva Rikets Ständer bifallit, att å Allmänna Indragningstaten, från och med år 1845 till nästa Statsreglering, må uppföras 800 R:dr om året tilt "Vetenskaps-Academiens disposition, att användas dels lil fortsatt understöd för ifrågavarande arbete i Sveriges Flora, med vilkor, att hvarje afdelning blifver ett helt för sig, och dels lill uppmuntran för utgifvande af teckningar utaf Zoologiska föremål; kommande alltså ofvanberörde 2,351 R:dr 20 sk. att i stället Stats-Verket besparas. c~) I enlighet med hvad E. K. M. Nådigst föreslagit, hafva Rikets Ständer bifallit, att det årliga anslag af 1,000 R:dr, hvilket Secreteraren Strinnholm, jemlikt vid sednaste Riksdagen fattadt beslut, egt alt till innevarande Riksmöte uppbära i och för utgifvande af sitt förtjenstfulla arbete: ”Svenska Folkets Historia från äldsta till närvarande tider”, må intill nästa Riksdag från Allmänna Indragnings-Staten fortfarande till honom utgå, <0 Likaledes, i öfverenstärnmelse med hvad E. K. M. i Nåder föreslagit, hafva Rikets Ständer medgifvit, att den pension, 400 R:dr årligen, Rikets sednast församlade Ständer beviljat aflidne Befallningsmannen å Upsala Slott, Öfverste-Lieutnanten Nordencreutz’s enka, Carin Sundelin, må fortfarande ut^å intill nästa Riksdag och, i händelse af hennes frånfälle, äfven åtnjutas af hennes oförsörjda barn. e) Det vid sislidne Riksmöte Professoren Schlyter tillagda arfvode för utgifvandet af Sveriges gamla lagar, 600 R:dr, samt till ersättning för biträde och kostnader dervid äfven 600 R:dr, eller tillsammans 1,200
Då kommer han äter till Banken med bevis derom, och således måste ytterligare ett räntefritt anstånd lemnäs, hvarunder måhända det för hans räkning på utländsk ort deponerade silfver råkar att komma i mät för andra hans derstädes ägande skulder. Frih. Tersmeden: Jag märker af discnssionen, att jag måste hafva uttryckt mig ganska otydligt. Min mening var alldeles icke, att några förskotter skulle utlemnas för silfver, som fäs här i landet. Jag sade, att jag ville fästa uppmärksamheten på BondeSt:s beslut i denna fråga. BondeSt. har icke beslutat, att några förskotter skulle lemnäs, utan bifallit Utsk:s förslag med den ändring, att inköp af silfver äfven inom landet skulle komma att äga rum. Jag anser likväl, som de Hrr, hvilka derom yttrat sig, att det vore i högsta grad olämpligt att lemna förskotter på så dant inhemskt silfver, innan det vore tillverkadt. Deremot tror jag icke det vore olämpligt, att för inom landet tillverkarlt silfver äfven transportkostnaden betaltes af Banken. Förhållandet är för närvarande, att det obetydliga silfver, som tillverkas inom landet, icke kan försäljas till Banken, derföre att det betalas högre på andra ställen. Dervid måste något fel äga rum. Jag skulle tro, att det vore skäl alt Banken tillegnade sig detta silfver, så myc ket som möjligt, och att således transportkostnaden linge tillgodoräknas säljare af sådant silfver; men några förskottet' vill jag visserligen icke sätta i fråga för silfvertillverkningen inom landet. Jag tror derföre, att, i fall någon redactionsförändring i öfverensstämmelse med BondeSt:s beslut vidtages, det blir nödvändigt att uttrycka, att förskotter få lemnäs på silfver, som inköpes utifrån, men icke för inom landet till verkadt silfver. Hr Akerman: Man säger, att exporten befordras genom så beskaffade åtgärder, som den ifrågavarande; men utan tvifvel kan export befordras lika säkert genom rättighet för Banken att köpa depositionsbevis på Hamburg, och utan tvifvel hafva depositionsbevis, som blifvit lemnade till Banken, utgjort af utländningen lemnade förskotter på blifvande export. — Frih.
Cronhjelm till Hakunge, Polycarpus Erik: N:o 120. Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik. Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: efter N:o 1053. Hr Hammarberg, Carl Axel: N:o 1035. Hr Wästfelt, Nils Christoffer. Riddar hus-Utskoltet: efter N:o 79. Frih. Sjöblad, fullm. Gr. Hamilton, Hugo Bengt Archibald: N:o 1918. A. Hr von Strussenfelt, fullm. Hr Brakel, Mauritz Guslaf. Öppnades äfvenledes Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i Consl.Utsk. efter N:o 124. Gr. Sandels, Samuel August ; och befinns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1675. Hr Adlerbjelke, fullm. Hr Bogeman, Johan Ludvig. Upplästes eli af Gr. Hamilton, Malcolm, inlemnadt sä lydande mern.: Hindrad af enskilta angelägenheter att bevista riksdagen, får jag afsäga mig det förtroende, som jag som Eleclor innehaft, anhållande dock vördsammast, att få bibehålla min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkmän att efter Gr. Hamilton och jemväl i st. f. Frih. Palmstjerna, Carl Otto, som blifvit invald i hemliga Utsk., utse nya Eleclorer. Med lillkännagifvande att Gr. Lewenhaupt, A xel, såsom ledamot i Consl.Utsk., Hr Leyonancker, Fredr. Wilhelm Erik Carl, såsom ledamot i BankoUtsk., och Hr af Geyerstarn, Carl, såsom ledamot i StatsUlsk., erhållit de förstnämnde 3:ne veckors och den sistnämnde 14 dagars ledighet ifrån d. 10 dennes, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Eleclorer, alt sammanträda till val af andra ledamöter i nämnde Utsk. under ledighetsliden.
Ä n n u finnas där några sandkorn kvar. - Då fattade den lilla drottningen sin makes hand o c h sade: — Farväl, konung Magnus. Guds moder och alla helgon signe Eders Nåde. — Nu är tiden all, fru Blanka, hviskade befriaren och krönte sakta hennes guldskimrande hufvud m e d fridens vallmo o c h nickade och log och gick. Men konung Magnus o c h hans lifmedikus, mä- ster Laurentius Jonae, de sågo h o n o m e j. De sågo blott, huru den lilla drottningen blef allt hvitare och hvitare, de varsnade endast, huru hennes grepp o m makens hand blef allt svagare o c h svagare. Så föll där en ensam stjärna från den dunkelblå decemberhimmelen. Då tecknade mäster Laurentius korset på sitt bröst och sade: — V a r tröst, var tröst, Eders Nåde. Nu har fru Blanka vändt åter till paradis. — H o n var mitt lifs solsken, klagade konungen. Nu lider det mot. skymningen. Och han b ö j d e sig ned o c h kysste sakta den lilla drottningens hvita panna o c h lade i hennes sköte en knippa af de väna, hvita rosorna, hon älskat så mycket, de väna, hvita rosorna m e d de långa, g r y m m a törnena. Sedan drog han åter m o t Norden, m o t sagans land, att möta sina sista, bittra öden o c h sin siste, blide vän. &amp; Innehållsförteekning. — Ur notisboken. — Teater och musik. (F o r t s. o. Idun Stockholm, GrmandU Boktr.-Aktith. N:r 18 (176) Prenumerationspris p r a r: I d u n m e d Modetidning oeh kolorerade planscher k r. 8: — I d u n m. p l. » 6: 50 Idun ensam • 4: — (midt för Kungsträdgården.) P r e n u m e r. R e d a k t ö r och utgifvare: FRITHIOF Hon föddes den 9 september 1851 i Östlånga församling af Malmöhus län.
3 Morn. äga att åtnjuta befrielse frän Bevillning, har Utskottet ansett nödigt tillägga , för AuscUltanter och Extraordinarie Tjenstemän af alla Stater, då deras Inkomster eller Sportlar icke uppgå till 300 R:dr; och i förhållande dertill, efter den i förra Författningen antagne principe, förändrat BPvillningen af Studerandeo Lön for enskild undervisning ifrån 150 R:dr till 100 R dr ; Äfvensom 1 BevillningsUtskottet funnit endast Utgifvare af sådane Dagblad och MånadsSkrifter , som sprida allmänt nyttiga kunskaper, böra befrielse från Bevillning efter 2 Art. tillgodonjuta ; Derjemte förtydligat 4 Mornmed uteslutande af intrycket: likasom fordom , i den afsigt att alla de i samma Momént upptagne personer må jemlik befrielse från Mantalspenningar tillgodonjuta; Och, då Höganäs Stenkolsgrufva, såsom varande afen Större Patriotisk och för Riket gagnelig omfattning , förijénar all möjelig lättning i Utskylder, ansett den böra från Bevillning efter 3 Art. befrias , dock endast till nästa Riksdag , hvilket genom 6:te Punkten är föreskrifvet. Då" Utskottet af de anmärkningar , som en värd Ledamot af Högloft. Ridderskapet och Adeln under dess deltagande i Utskottets göromål framställt och sedermera inom Högloft. Ridderskapet och Adeln fullföljt, inhemtat, att de öfver hela Bevillningen i 1812 års Stadga föreskrifnej men i den af å 1815 uteslutne SevillningsUtsk. Betänkandtn. 171 Sammandrag, vid en del LandsContoir blifvit med mindre noggrannhet författade, deraf äfven olikhet i det af RiksgäldsContoiret utfärdade GeneralSammandrag tillkommit , har Utskottet författat ett nytt Moment i 6 Art. 4 §. som nu är det 2tdra i ordningen, och deruti rned-delat de föreskrifter, dem Utskottet förmodar blifva verkande till framtida ordning och redighet i detta ämne.
Besvärsoch Eko-nomi-Utskottet, s. 1166, IIQ3, ■—. — leverering, om sättet för, i Blekinge ; Motion, rem. till Statsoch Ekonomi - Utskotten, s. 1234, 1236. Rättegångs-Balken, angående ändring af 25 Cap. 5 §.; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 115o, 1338. — —. om ändring af 3 och 4 §§•> i 3i Cap.; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 1278. •—. Ordningen , om ätskiliige ändringar i ali - 14 41 minina ; Motion, rem. till Lag - Utskottet, . ,k. ii5q. Bodin , Nils, klagat lios Justitiae-Ombudsmannen, s. io58-id6©. Rönneby, om Stads-Privilegiér för; Motion, rem. till Alim. Besvärsoch Ekonomi -Utskottet , S. I2Ö3. Rönå Koppargrufva, om understöd för; Motion, rem. till $■ Sakfälde , om uppgifters meddelande på dem , sorn blifvit vid Domstolar, elier under framtiden stälde; Motion, rem. till LagUtskottet, s. ii83. Saköresmedel, om redogörelse för; Motion, rem. till Lagoch Ekonomi - Utskotten, s. 120Q. — längders kungörande från Predikstolarne, om; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet, s. 12 i o. Salomon, Krigs-Råd, erhållit Fraktförskott, s. 5p3, 5q4* Salt och Sill, om fri införsel af; Motion-, rem. till Bevillningsoch Ekonomi-Utskotten, s. 1206. •— petter-ärenderna, Räkenskaper afgifna af Committe'en för åren 1819, 1820, s. 528- 531. — afgiften, om nedsättning af; Kgl.
Utskottet, som icke utan serskildta för handen varande anledningar ansett lämpligt tillstyrka Rikets Ständer beviljandet af förskottsanslag till sådane statsbehof och allmänna företag, hvilka, i sammanhang med Statsregleringen, böra i deras helhet piöfvas, har af sådan orsak sökt bereda'sig upplysning, huruvida nu i Nåder äskade Anslag af 5o,ooo R:dr för det närvarande vore af en oundviklig nödvändighet påkalladt, dervid Utskottet, sorn, jemte Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet, fått emottaga en af StorAmiralsEmbetets 3:dje Afdelning, den 16 December sisth år, afgifven underdånig berättelse, rörande de i senare åren undersökte, ännu ej bearbetade, anläggningar till vattencoinmunicationernes befrämjande inom Riket, inhemtat, att, efter afdrag utaf ett för genomgräfningen af RösåsSundet i Indahlsellven afsatt belopp 467b R:dr, derutöfver en summa af 23,24b R;dr 23 sk. * Siats-Utskottets Memorial, N.-o 5., .g rist vid detta års början ännu återstod af det anslag, Rikets Ständer vid nasti. Riksdag till berörde ändamål anvisat. Om förmälde underdåniga Berättelse upplyser visserligen derjemte, att af nämnde behållning voro reserverade för Forsshaga slussanläggning qooo R:dr och för Dejeforss d:o 12,000 R:dr, hvilka arbeten, enligt den uppgjorda planen, på sätt Kongl. Brefvet den g
Att det strider emot '82Z ärs Ständers beslut, four stadgar, att intet widare bidrag skulle lemnäs Canal-Bo laget. 2:0 att dä Utskotten förklarat, att medlen stola tagas af de tillgängar, som Utskotten uti ett särskildt äberopadt sä kalladt Tabell-Betänkande uppgifvit, sädant owilkorligen stall föranleda till införande af det förhatliga Obligationssystcmet, emedan, pä sätt mina anmärkningar wid samma Tabcll-Bctänkändc upplysa, dels de calculerade tillgängarne äro osäkre och efter mitt omdöme orätt beräknade, dels tillgäng kommer att saknas för de flera oundgängeliga anordningar, som mäste lemnäs, säsom aCrcditivet för spanncmälS-bchofwet, 1,000,000 Ncdr; L) ersättning för Stats-wcrkets förlust ä den spannemäl, som är Löntagare anslagen och till dem stall betalas med ett minimipris af 6 R:dr, och hwilken ersättning under de sist förflutna 6 ärcn lärer uppgält till öfwer 200,000 R:dr; kostnaderna för nästa Riksdag, dertill ingen tillgäng finnes, sedan allt af Utstottcn nu är diSponcradt, äf - XL. StaLSoeh B a nc o - ltt sk o t te n s wen de tillgängar, hwilka efter nästa Rikets Ständers samnmnträde inflyta, såsom i834 ars Bancvlviilst. Läne-ansiagen för Borås och Norrköpings städer, omkring 270,000 R:dr; för hwilka alla summor, om än de calculeradc tillgängarne inflyta, dock all tillgäng saknas, och för hwilka fäledes län 1 näste owilkorligcn upptagas. Dä de 3:ne förstnämnda funimor onekeligen Lro för'
Doctor, Prost och Kyrkoherde i Hofva af Skara Stift. J. Otterström, Kyrkoherde i Kansberg af Skara Stift. L. S. J. A. Säve, Theol. Doctor, L. N. O. Prost och Kyrkoherde i Blariestad af Skara Stift. L. S. G. WGumselius, Contr.-Prost och Kyrkoherde i Örebro af Strengnäs Stift, C. W. O., L. N. O. samt L. K. W. A. I,. S. N. G. Wennerström, Kyrkoherde i Botkyrka och Salem af Stregnäs Stift. L. S. J. P. I. Tellbom, Theol. Doctor, Philos. Lector i AVesterås, Prost och Kyrkoherde i Badelunda. L. S. J. Collén, Lector i Skara, Kyrkoherde i Göthered. L. S. Isaac Samuel Widebeck, Domprost i Strengnäs, Theol. Doctor. L. N. O. L. S. Erik Alal mborg, Comminister i Strengnäs Stadsoch Landsförsamlingar af Strengnäs Stift. L. S. E. AI. Tegnér, Kyrkoherde i Fellingsbro af Westerås Stift, f. d. Ord. Hofpredikant hos Högstsal. II. BI. Konung Carl XIV Johan, f. d. Capellan vid K. BI. Orden. L. N. O. L. S. And. Lexell, Comminister i Lidköping af Skara Stift. L. S. Joh. P. Kullman, Kongl. Hofpred., Contr.-Prost och Kyrkoherde i Södertelge och Tveta af Stregnäs Stift. L. W. O. L. S. C. O. Björling, Domprost i Westerås, Th. Doctor L. N. 0. L. S. A. Källström, Kyrkoherde i Mora af Westerås Stift, Contr.-Prost i Mora Contract. L. N. 0. L. S. 76 SfttfSbagSsSBefhtt 1860. Isac Nordström, Theol.
N:o 281. 419 Om remiss till Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 29 November 1862. A. Medin, från Kronobergs län. G. Johansson, från Kronobergs län. Af Anders Medin från Kronobergs län, om skyldighet för bruksegare att, i män af rösträtt, bidraga till klockares och orgélnisters aflöning. I allmänhet torde det väl vara med billighet och rättvisa mest öfverensstämmande att, vid tjensters tillsättande, hvar och en i samma mån, som han har rättighet att rösta på den till tjensten föresiagne, han äfven har en motsvarande skyldighet att bidraga lill dennes aflöning, då han sedermera erhållit tjensten. Jag har mig bekant att detta åtminstone är förhållandet med egare af masugnar äfvensom med stångjernsoch manufaktursmeder, enär desse, som, enligt Kyrkolagen, äro berättigade att deltaga i prestval, enligt Kongl. Resolutionen den 10 Augusti 1762 och Kongl. Brefvet den 15 September 1788, äfven äro ålagde alt deltaga i presterskapets aflöning. Om förhållandet nu är så, som det väl också bör vara, frågas då: hvarföre äro bruksegare, som hafva rättighet att deltaga i val af klockare eller orgelnist, befriade från skyldigheten att jemväl deltaga i desse personers aflönande? För afhjelpande af det obilliga häruti, vågar jag hos Rikets Höglofliga Ständer vördsamt föreslå: att ett stadgande måtte utkomma, som påbjuder, att egare af bruk icke äro befriade från att deltaga uti aflöning till klockare eller orgelnist i mån efter rösträtt. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 29 November 4862. A. Medin, från Kronobergs län. 420 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Henric Hansson från Wesler-Norrlands län, om förbud för skattebonde att om försäljning och öfverilning af på hans hemman befint lig skog upprätta kontrakt pä längre tid än 4 är i sender.
Prat. 1856 & 1857. 3 Sami. 22 Haft. 2 10 Konstitutions-Utskottets Memorial M 61. inbegripas hvarje motion, framställning och förslag, väckt inom ett Stånd eller i Utskott; och onekligen måste alltså de till behandling hos Bonde-Ståndet föredragne, af Stats-Utskottet föreslagne voterings-propositionerne jemväl kunna hit räknas. I afseende åter på uppställningen och innehållet af dessa propositioner, kunde visserligen vara öfverflödigt af mig att vid detta tillfälle något särskildt yttrande meddela; men jag tillåter mig dock förklara, att jag fullkomligt gillar de åsigter, BondeStåndets Talman, äfvensom Sekreteraren, till Ståndets protokoll andragit och hvilka i Utskottets Memorial ordagrant influtit. På grund af hvad nu i korthet blifvit anfördt, föranlåtes jag vördsamt anmäla min reservation så väl emot det sätt, hvarpå ifrågavarande ärende blifvit hos Konstitutions-Utskottet behandladt, som emot det beslut, hvartill Utskottet kommit» Af vice Talmannen Anders Andersson, emedan hufvudfrågan, eller huruvida 69 § Regerings-Formen blifvit af Stats-Utskottet behörigen iakttagen, hvilken fråga man önskat att genom hänvisningen till Konstitutions-Utskottet få löst, nu blifvit undanskjuten samt nämnde § helt och hållet trampad under fötterna. Af Riksdags-fullmäktigen Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län: »Emot det af majoriteten inom Höglofliga Konstitutions-Utskottet fattade beslut öfver Talmannens i Bonde-Ståndet vägrade proposition på åtskilliga punkter af StatsU. tskottets Memorial JV2 173 och Utlåtandet 182, kan jag icke underlåta alt mig reservera. De skäl, som Utskottets majoritet synnerligast framhållit äro, 1:o att Talmän icke kunna ega rätt, på grund af 55 § Riksdags-Ordningen, vägra proposition å något Rikets Ständers Utskotts betänkande, utan böra dessa, enligt 49 §, föredragas och afgöras, emedan i annat fall skulle
Det, som för mig vid öfvervägandet af närvarande ämne först förekommit, är, huruvida de tal, som på R. o. Adis vägnar hållas till de öfrige Stånden, åsyfta antingen att uppfylla blott en betydelselös etikett och således innefatta endast ett förökande af de många mindre angelägna, men tidsödande, former, som utmärka nuvarande Representations arbetssätt, eller om dessa tal skola uttrycka en allvarlig opinion om de vigtigaste ämnen, för hvilka R. o. Ad. önskade verka och önskar få påräkna sina MedStänders biträde. I förra fallet skulle talen blott innefatta en kort helsning och begäran från R. o. Ad. att i MedStändernas aktning få vara inneslutne; i sednare fallet borde talen, enligt min tanka, utan att vidröra medel och sätt, likväl i allmänhet omfatta de för Fäderneslandets väl mest maktpåliggande frågor; och i båda fallen torde man få taga för afgjordt, att den tid är inne, då det icke iängre anstår R. o. Ad. att inför den eller dem Ståndet talar kringströ en mängd blommor, nog mycket liknande dem, som innan aftonen hopfalla till ett intet från ett ögonblicks förbländande; att tiden är inne för att med allvar och lugn framställa sak. — För mig sjelf har jag sökt linna en ledning vid afgörande! af hvilketdera alternativ vore det rätta. Jag har naturligtvis icke kunnat ensamt på min enskilda öfvertygelse stödja beslutet härom. Inom andra representativa Stater äro de tal, som hållas på hela eller en del af Representationens vägnar, föremål för de sakrikaste debatter, och man anser dessa tal, då de slutligen af Representationen blifvit antagna, såsom en måttstock, hvarefter Styrelsen kan bedöma Nationens behof och hvarefter Nationen kan bedöma den mer eller mindre rigtiga och fosterländska ståndpunkt, från hvilken Representationen vetat uppfatta sitt kall. Discussionerne och besluten öfver talen väntas der med otålig uppmärksamhet. Ben 2| Januari i f. m. 11 Meri, mine Herrar! jag vill icke göra mig saker till förebråelsen att söka utan urskilning hos oss införa främmande bruk, som tilläfventyrs icke inpassa på vårt representationssätt eller vårt folklynne.
Detta bar jag äfven svårt att begripa, ty med den organiserade embetsmannahierarki, som är förhanden, kan jag icke finna att någon svårighet kan uppstå, att behörigen bereda, utarbeta och utfärda de beslut, som vid riksdagarne blifvit träffade. Jag föreställer mig ganska väl, att det vore vida beqvämare för styrelsepersonalen att under loppet af 5 år få hvila på sina lagrar, och jag minnes mycket väl huru man i detta hänseende ut - 392 Den 21 September e. m. sträckte tiden öfver grundlagens bokstadiga föreskrift, då man här tillvägabringade det beslutet, att riksdag skulle återkomma 5 år sedan riksdag var slutad, hvilket beslut man dock sedermera fann för godt att gå ifrån och förändra. Här har af en värd talare blifvit anfördt, att de Hesta riksdagar, sedan det nya statsskicket blifvit infördt, varit urtima; jag hemställer då till llrnne, om icke just deruti ligger ett af de största skälen för riksdags sammankallande hvart 3 år. Det mäste icke kunna motsägas, att då Konungen funnit sig föranlåten att sammankalla R. St., sä har ett behof varit för handen, och jag tager mig dä friheten underställa Hrrmes besinning och pröfning, om det icke dä är vida lämpligare att på en i lag stadgad väg afhjelpa detta behof och förebygga nödvändigheten för Konungen att tili särskilda fall sammankalla en urtima riksdag, hvarigenom möjligen äfven allmänheten skulle uppskrämmas. Här är anfördt såsom ett skäl för riksdagarnes uttänjande till 5-åriga, att näringslifvet fordrade denna säkerhet, och man har dervid särskildt anfört de täta förändringarne i bränvinsbränningsförordningarne. Jag lager mig friheten hemställa till Hrr:ne, bland hvilka ganska många näringsidkare finnas och säkerligen ändå flere statsmän, om en 5-årig säkerhet verkligen kan anses utgöra någon säkerhet för hvilken näring som helst? Jag tror, och min erfarenhet har åtminstone fört mig till en sådan slutsats, att om riksdagarne tätare sammankallas, så blifva förändringarne mindre; man besinnar sig innan man inom 3 år gör en ingripande förändring i sä beskaffade författningar.
Motion om livad Utskottet, i afseende på de Reglementoriske Föreskrifterna för BaneoFdrvjdtniHgen, bör iagttaga. Ut Supra. S. D. Dn nu ånyo föredrogs Stals-snmt Alhnänua Besvärs och Oeronomie tils! ollens den 4 dennes under I\’:o 5g 1 afgifne, samt den 12 derpåföijde e. nr. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid sistnämnde Utskotts förut serskildt meddeldte Betänkande, rörande nedsättning af Lots octi Båkafgift er ne för Ångfartyg t allmänhet, sami andre inrikes orter emellan seglande fartyg under Sex löts djup gående; lann Riddcrskapet och Adeln för godt, att Utskottens Utlåtande i afseende å Ångfartyg i så motto gille, att Lots och Båkafgifterne må ifrån nästkommande års början och tills vidare för Svenska Ångfartyg, ehvad de segla på Ineller Utrikes orter, nedsättas lill hälften emot hvad andre fartyg af lika djupgående enligt gällande författningar erlägga; hvarjemte Utskottens Utlåtande äfven i öfrigt af Riddersbapet och Adeln godkändes; Uti hvilket beslut de.öfrige Riks-Slånden skulle inbjudas att sig med Riddcrskapet 00I1 Adelli fot;- ana.Ut Supra.