Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har visser ligen reserverat mig emot Utsk:s ifrågavar. betänk, och dervid äfven bifogat ett förslag till förklaring, derest en sådan skulle finnas nödig; men jag har just tillagt dessa ord: ”om någon förklaring skulle finnas vara af hehofvet påkallad”; emedan jag för min enskilda del finner författningen vara så tydlig och klar, alt någon förklaring icke erfordras, och just den uppställning af förklaringen, som jag gjort, trodde jag skulle för en hvar göra ett sådant förhållande ändå mera i ögonen fallande. För min del inskränker jag mig att begära afslag å Utsk:s betänk. Frih. Cederström, Thure Fredr.: I anledn. af hvad Gr. Mörner nu anfört, får jag äran förklara, att äfven jag för min enskilda del finner författningen i sitt nuvarande skick vara tydlig och klar, så att något missförstånd om densammas tillämpning icke borde äga rum; men då jag vet alt olika tydningar af ifrågakomnc författning ägt och ännu äga rum, hvarpå jag skulle kunna anföra (lere exempel, fortsätter jag min begäran om afslag å betänk, och antagande af det i Gr. Mörners reservation bifogade förslag. Frih. Cederström, Anders: Ehuru jag visserligen icke för min del anser delta stadgande vara så behölligt, att det ej äfven alltför väl kunde vara borta, har jag dock erfarenhet deraf, att misstydningar om ifrågavar. kungörelse ägt rum, så alt en förklaring kan vara nödig; dock tror jag, att det af Utsk. föreslagna stadgandet är i så måtto illa uppstaIdt, alt deri förekommer: ”det måtte genom allmän författning stadgas, alt hvad K. kungörelsen d. 1 Oct. 1812 innehåller derom, alt då sakägaren sjelf ej kan skrifva och således icke egenhändigt undertecknat besvärsskrift, eller ansökning, som till K. M. samt dess och Rikets collegier och embetsmän ingifves, behörig fullmakt dertill skall vara bifogad, bör så förslås, alt, äfven om sakägaren egenhändigt skrifvit och undertecknat besvären” etc.
Jag vaknar i en säng af stålskenor, som voro rödmålade, Jag föll i ett berg och slog höften så att jag svimmade... - DEN OKÄNDE. så låg jag och såg som i en panorama hela mitt förflutna lif rullas var slut på rullen, så började det om igen; och under hela tiden hörde jag ett qvarnverk gå... och det hör jag än... Ja, nu är det här också! Det är sant. Det hade jag inte tänkt på! Men sedan... ja, TILL DAMASKUS upp, ifrån barndomen, genom ungdomen ända fram... och när det MODREN. Det var icke vackra taflor du såg. DEN OKANDE. en ryslig lymmel. Nej! Och jag kom slutligen till det resultatet att jag var MODREN. Hvarför begagnar du det uttrycket? DEN OKÄNDE. du, den som begagnar det om sig sjelf förefaller mig skryta, och så Jag vet nog att du ville ha ordet »dålig menniska», men ser ligger der en sådan tvärsäkerhet i omdömet, som jag ännu icke vunnit. MODREN. Du tviflar än? DEN OKÄNDE. Ja! på somt och mycket. Men ett börjar ljusna upp... - MODREN. Att? DEN OKÄNDE. på förut. Att det fins saker... och krafter... som... jag icke trott AUGUST STRINDBERG MODREN. menniska som styr om ditt ovanliga öde? DEN OKÄNDE. Det är hvad jag tyckte mig märka! MODREN Då är du ett stycke väg. DEN OKÄNDE. förmågan att dikta; för det andra får jag icke sofva om nätterna... MODREN. Hvad nu då? DEN OKÄNDE. icke dö, ty jag är numera icke säker att det är slut på eländet, när det är slut en gång. Det kallas visst maran... och det sista, men värsta: jag vågar Men jag är annat också: jag är bankrutt; ty jag har förlorat Har du märkt också, att det är hvarken du eller någon annan - MODREN. Såå! DEN OKÄNDE. sjelf, att jag skulle vilja bli fri från mig, men dertill ser jag ingen möjlighet.
StatsUtskottets den 5 dennes under N:o i4o afgifne samt den 7 derpå följde eftermiddagen pä bordet lagde Betänkande , angående bidrag af Staten till PensionsCassa-inråttningen för Civile Embetsoch Tjenstemän. Grefve Mörner, Carl Stellan: Om jag ej fattat StatsUtskottets Betänkande oriktigt, så löreslås deruti att Landihöfdingar icke intagas ?48 Den 12 Maji q. m. i den nya PensionsRegleringen. Dess.-» Embetsman hafva dock från längre tider varit berättigade, att yid 70, års ålder få åtnjuta hein lönen, oell vid sista Riksdagen gjordes den förändring att i dess ställe en Pension bestämdes, svärande emot de löner StatsSecreterarne inmhafva, det vill såga twgefår 5 å 4ooo R:dr. Efter Utskottets Betänkande yisar det sig soni Lanshöfdingarne nu voro helt och hållit uteslutne, derföre att de kunna blifva sine tjenster förlustige utan dom och ransakning. Troligen har det icke varit Utskottets mening att sålunda gifva tvenne slag på en gång. Jag yrkar fördenskull att Utskottet måtte upplysa råtta förhållandet, i anledning hvaraf jag får anhålla om Herr Grefvens Och LandtMarskalkens proposition på återremiss, af Utskottets betänkande. Friherre aj Nordin, Carl Johan; StatsUtskottet har. i sitt Betänkande, i afseende på det Reglementariska endast framställt, hyad Commiltéens förslag innehåller, af orsak ati Utskottet icke, med anledning af Remissen, ansett sjg dermed böra taga någon närmare befattning; men hvad åter penninge-ansiagen rörer, har Utskottet trott, det tillhöra dess handläggning
Han måste vara en både säker och djerf ryttare samt hafva förtroende till sin förmåga och sitt vapen. I ett land med i allmänhet bruten mark, der kavalleristrider i större massor sällan torde förekomma, men der snart sagt öfverallt ett godt kavalleri i mindre afdelningar kan blifva af ovärderlig nytta så väl för striden som förposttjensten, måste framför allt den enskilda ryttarefärdigheten vara af vigt. Derförutan blir kavalleriet hos oss endast ett dyrt vapen. Men hvad af den simpla ryttaren fordras måste i ännu högre grad egas af bil alet. Det skall vara truppens föresyn och lärare. I full öfverensstämmelse med dessa åsigter är det som kommitterade föreslagit ridskolors inrättande. Vigten deraf kan aldrig nog framhållas. Svenska kavalleriets framtid är deraf beroende. Men sådane de kunnat nu ifrågasättas blifva de ensamme icke tillräcklige. Tiden är dertill alltför kort. De sex höstoch vintermånaderna, hvarunder ridskolorna skulle hållas, fordras mer än väl för dessa skolors egentliga ändamål, enskild ridning och häst-dressur med hvad dertill hörer. Årstiden är dessutom till fältridning otjenlig, och skiclighet deruti äfvensom i vapenföring till häst måste hvila på grunden af den ridfärdighet som i ridskolan skall inhemtas. Tillfälle måste således beredas indelda kavalleriets befäl att, efter genomgången ridskola, utbildas till fältryttare i ordets vidsträcktare bemärkelse och till skicklige vapenförare till häst. Detta sker bäst vid de värfvade kavalleriregementena. Det ligger nemligen i sakens natur att all ryttareförmåga bör vid dessa regementen kunna drifvas längre än vid de indelda med sina begränsade öfningstider och då vid det värfvade kavalleriet vapnets tjenstbarhet kan fortgå i en ständig utveckling, bör det indelda deraf göras delaktigt. Att befäl från indelda kavalleriet beordras att vid de värfvade regementena genomgå en praktisk kavallerikurs, blir äfven för nämnde regementen en sporre att vinna och bibehålla den öfverlägsenhet, som till följd af mera gynsamma tjenstgöringsförhållanden bör dem tillkomma.
Till slut vigar jag hemställa, om icke dessa anmärkningar må kunna få anses gjorda till det Protocoll , då detta ämne verkeligen var under öfverläggning , för att återställa det sammanhang, som annars skulle vara brutet. Herr von Hartmansdorff: Jag får så mycket mer instämma häruti, som jag jemte Herr Cederschjöld, vållat det i dag anmärkte misstag , hvilket icke bör falla Ståndet till last. Den 8 December f m, 4a5 Friherre Cederström: Ehvad misstag ägt rum, eiler icke, bör likväl icke Ståndet förklara , att något beslut i ett Plenum blifvit fattadt, då sådant icke är enligt med verkhga förhållandet. I annan händelse, skulle man alltid kunna göra om Protocollet efter godtycke och dagens lynne. Herr Gref ven och Landt-Marskalhen förklarade, att han ansåg det vara rättast och med verkliga förhållandet mest öfverensstämmande, att låta Protocollet för den 3 dennes eftermiddagen förblifva oförändradt, men deremot i denna dagens Protocoll upptaga, hvad Herr Cederschjöld uti förevarande ämne anfört, samt, i anledning deraf, blifvit af Ridderskapet och Adeln besiutadt; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma, Friherre Cederström anhöll, att Constitutions-Utskottet måtte anmodas, att med Utlåtande öfver Ridderskapets och Adelns vid Utskottets Memorial gjorde anmärkningar inom g dagar härefter till Ridderskapet och Adela inkomma, samt att de öfrige Riks-Stånden mätte inbjudas, att uti denna omständighet med Ridderskapet och Adeln sig förena, Och blef Friherre Cederströms berörde hemställan, uppå gjord Proposition, af Ridderskapet och Adelil bifallen. Härefter upplästes till justering och godkännande följande: 426 Den 8 December f. m. Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflig® Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 8 December 1823. S. D.
I afseende på enskildta skogars hägn, medgifver jag gerna, att lagarne tarfva förbättring, men tror ej, lika med Herr Gripenstedt, att g par spö kan bli lämpligt straff för skogstjufnad; tror ej heller att en sådan lagens skärpning kan förenas med Svenska lagars eller någon god lagstiftnings esprit. Det år förnämligast vid frågan om Kror 6o3 Den iB Febhictriii nans skogar, jag anhåller få upptaga Högloflige Ridderskapets och Adelns tid och uppmärksamhet; jag kan icke förena mig med Herr Gripenstedt» förslag att tilldela de skoglösa Hemmanen en del deraf; en sådan tilldelning fruktar jag blott skulle verka dessa skogars ännu hastigare förödelse; dessutom åro flera stora Krouoskogar så aflägse från slättlandet, att mån. ga der belägna Hemman icke sjelfva skulle kun: na hvarken vårda eller begagna den dem sålunda tilldelta skog. Erfarenheten visar, att mångå som på Kronoskogen stora Tiveden i Skaraborgs Lån erhålla utsyning, i anseende till aflågsepheten hellre köpa sitt behof ån begagna utsyningar. Återplantering af skog år i Sverige en okänd sak, torde hända den ensamt i Skåne år införd, men på Skaraborgs Låns stora slätter vore en grundlig kännedom derom högst behöflig, och skulle det må hända vara ganska lyckligt om den kunskap som i detta hushållsåmne lärer va*, ra allmänt känd flerestädes i Tyskland och särdeles i Saxen, och den jag några gånger hört Herr Grefve von Platen omständligt beskrifva, äfven på slåtten i nämnde Lån och annorstädes, der localen sådant erbjuder, blef införd*' Med förutsättande häraf hemställer jag, om ej en prasscriptionstid af öo år borde utsättas, såsom den längsta tid, hvarunder utsyning å Kronans skogar finge meddelas de på slåttbyggden belägna Hemman. Under denna tid hade ågarne tillfälle, att, i mon af Hemmanens utrymme, an - ika 18 Fehr Harti i använda mér eller mindre deraf till Skogsplantering oell derigenom förskaffa sig det oumbärligaste af detta behof.
Soppor. Soppor, som skola afredas med grädde skära sig ej, om grädden kokas upp i särskildt kärl och tillsättes medan den är varm. Finnes ej grädde, kan uppkokad mjölk i stället användas, men då bör en ägg-gula vispas i soppskålen med några skedar af den varma soppan, innan den upphälles. Den kokade grädden har, som man vet, en alldeles olika smak med den okokade, hvilket måste ihågkommas då den användes till afredning. Afredda soppor äro svåra att förvara, ty de surna lätt och böra ej tillredas i större kvantitet, än som fordras för tillfället. Köket. Anka väljes med mjuka fötter och fast fylligt bröst; de tama hafva gula fötter och de vilda (änderna) röda. Fårkött bör vara fast och högrödt med styft, hvitt fett, samt anses bäst då fåren äro 3 — 5 år gamla. Om kreaturet varit mycket ungt, kännes köttet mjukt, då man nyper däri; om det däremot varit gammalt så skrynklar köttet sig, då man nyper däri, och bibehåller sedan dessa skrynklor. Fettet på unga får kan lätt sönderdelas, men på de äldre sammanhålles det med hinnor. Då fåret varit angripet af rötfeber, är dess kött blekt och fettet gulaktigt, hvarjämte köttet lossnar från benen och små vattendroppar utpressas, då man trycker därpå. Hammeln eller vädurens kött värderas högst och igenkännes på de stora fettklumparne på insidan af låret. Gotländskt fårkött anses med skäl som det finaste och erinrar till smaken något om rådjur, emedan fåren på Gotland tillbringa hela somrarne i nästan vildt tillstånd. Allt fårkött är bäst om hö- sten. Oxkött. Godt oxkött har frisk högröd färg med ljust gulaktigt fett och mjuka muskler, kokött har fastare muskler och hvitare fett, men ej så högröd färg. Dåligt kött af illa underhållna eller allt för gamla kreatur igenkännes därpå, att köttet är mörkt eller blåaktigt och fettet mörkgult och segt. Om kreaturet varit mycket gammalt, synes en hård sena mellan köttet vid refbenen.
15 mästare öfverlemna sitt bränneri, alltid kan kringgås och gäckas, anhåller jag vördsammast, att Rikets Ständer måtte antaga densamma. 7 g. Uti denna §. hafva Utskotten uteslutit ett stadgande, som alltsedan 1835 års förordning uti densamma varit intaget, det nemligen, att bränvinshränning i stad ej får utöfvas med panna af mindre rymd än 30 kannor. Då emedlertid bränning med låga kannerymder alltid medförer en statsekonomisk förlust, och sålunda önskligt vore, att bränvinshränning allt mera på större fabriker bedrefves, anser jag icke skäl vara, att genom en förändring, sådan som den uti denna §. föreslagna, motarbeta detta mål. Ett ytterligare skäl att å denna förändring yrka afslag, finner jag deruti, att genom den uti proportion alltför låga beskattning, som på de små pannorna är åsatt, betydligt mera bränvin uti städerna kunde tillverkas, för en lägre till staten ingående skatt. 28 §. Då uti alla länder öfverflödsvaror ansetts såsom serdeles lämpliga föremål för beskattning, torde uti främsta rummet bränvinstiIlverkningen böra draga en sådan, då förbrukandet utaf denna vara, förutom dess egenskap af öfverflöd, äfven, då det sker till öfverdrift, fysiskt skadar och moraliskt nedsätter menniskan. Riksens Ständer hafva ock, alltsedan 1824, vid hvarje riksdag höjt skatten på denna tillverkning. Utgående ifrån en falsk beräkningsgrund, i det att de sökt bestämma det tillverkningsbelopp, på hvilket skatten skulle läggas, efter pannornas kannerymd, hvilken dock föga på tillverkningen inflyter, hafva alla deras försök att för denna näringsgren åstadkomma en rättvis beskattning, likväl misslyckats.
Såsom erinran vid en värd Ledamot, Friherre Boijes, uppgift rörande Americas handelsfrihet får jag äran nämna att den är en rest från det oundgängeliga behofvet deraf, och att desse Constitutionela Stater äro så nära på trappan till Prohibitivsystem, att man der, efter oupphörligt ökade, overksamma, ansvar för Tullförsnillning, ändteligen upphunnit till Strafflagar för densamma, sorn ej länge hos ett fritt Folk kunna handhafvaa eller bibehållas. Bland sådane onaturliga Lagar måste väl den intaga ett obestridligt rum hvilken anbefaller att hvarje person i Samhället, som äger förmågan att gå och ej genast, på tillfällig kallelse af Tullbetjent biträder vid beslagera anställande, gör sig förfallen till böter af 200 Dollars och Fängelsestraff. Hvad kan ett ProhibitvSysteme skarpare föreskrifva? Under sådane förhållanden försvinner den contradiction som vid första påseendet tyckes finnas uti Friherrarne Boyes och Skjöldebrands uppgifter om Americas Handelslagar. Ur dessa synpuncter yrkar jag vördsamt iterremiss sf Utskottets Betänkande, Deri 28 Junii J. m, Nso 8. Harr von Becker, Carl Johan'. Under erkännande af det nit och den oförtrutne möda som ledt Bevillningsutskottets åtgärder vid och behandling af förevarande ämne, får jag ödmjukast hemställa, om icke Höglofl. Utskottet blifvit af detta dess nit hänfördt öfver gränsen af dess område, då det ingått undersökning om nyttan af ett förändradt HandelsSystéme, och då det efter en slik undersökning trott sig böra tillstyrka upphäfvandet af alla importFörbud och föreslå: att inga utlåndjka varor j,kola anfes Jörbjudne, utan alla hinna mot tull här injöras. Utan att nu ingå i någon granskning af denna Utskottets grundsats, får jsg äran endast anmärka, att frågan, huru liten eller huru stor handelsfrihet, som bör äga rum, utan tvifvel torde vara ett bland de StatsEconomiska ärender, hvars behandling tillhör EconomiUtskottet, samt att
Jag tror att man träffar den billigafte grunden till utftakande af Riksdagsmäns antal, bland Borgare, Bönder och jordbrukande Ståndsperfoner, om bevillnings-utgifterne dem emellan jemföras och få tjena till rättelfe. Då finnes för 1808, efter den i N:0 2 af blandade ämnen intagne ifatiftilka Tabellen, att Bonde St. har contr. Rd, 514,692 och ärer 150 Riksdagstid Städerne dito ao8)S75 höi få 60 dito De nya oreprefenterade Jordägarne 197,624 dito 60 dito Summa Ledamöter utom Bruks och Närings-idkare 270 Dock bör obferveras härvid, att uti bevillnings-fumman för Bonde • Ståndet äro äfven Ståndsperfoners och Adelens landbön» ders famt torpares contributioner intagne, få vida de blifvit betalte af åboerne fjelf. va, och af den anledningen fynes äfven va* ra rättvift, att de hitintills oreprefenterade Jordägare få välja några flere Riksdagsmän än forn blifvit här frammanföre påräknade; äfvenfom Bruksoch Närings - idkare jemte flerehanda Manufa&urifter, iäfom innehafvande från jordbruket alldeles olika och Ikillda handteringar, böra få komma uti fer» fkild confideraiion. Af fådan anledning böra väl äfven della nya Reprefentanter delas i anfeende till valfättet i 2:ne Clalfer, nemi. Jordägan» de,forn väljas efter hemmantalen,och Bruksägare jemte Näringsidkare, forn väljas efter deras tillverkningars värden. De förftnämdes antal af Riksdagsmän Ikulle lämpe liga!I kunna utfättas efter Länens olika ägande Ståndsperfoner jemte öfriga invånare, ej hörande till något annat Stånd, ehuru kjelfva valen fedan inom hvart Län kunde verkflällas efter ägande hemmantal. Länens Fullmägtige häraf blefvo då forn föijer: Folknummer af Stiindsperfoner Stockholms
Ridder ffapek och Adeln Skats,Utskottcts den 21 dennes pä bordek lögde Memorial af den 5 nästföregående, rörande KongSoch Kongs-Ladugardarne Strömsholm och Kongsöhr i Westmanland; och fann Höglost Ridderffapet och A» deln, hwad Stuteriet pa Strömsholm särskilt beträffar, detsamma böra såsom nyttigt widmagrhällas; men akt, hwad angar ett förbäkkradt inrättande af berörde Stuteri, detsamma ma kill Kongl. Majis särskilta Nådiga åtgärd öiwerlemnas, pa dec sätt, att en Cemikee, bestående af äfwen i Landkhushällningen kunnige man dertill utses, hwilka dock böra såsom en owillkorlig grund för deras åtgärd antaga, att Skaten i och för Stuteriers underhall icke med någon utgift belastas, och akt de kill detta ändamål anslagne Krono dagswerken fä elter Markegång lör fas, samt den derföre belöpande afgi't, lill Stuterie Cahan inflyta: afwensom akt denna förwalltning bov rvid nästa Lagtima Riksdag till Riksens Ständers widare vmpröfnjng och afgörande öfwerlemnas. » Den z Januari!. Widkommande ater öfrige Strömsholm rörande frågor, sa wäl som srägan om KongSshrS Kongs» gard med betz tillhörighcter, hwilken Rldderskapet och Avel» ansag utgöra ert frän det föregående skiljaktigt amne, beflöc Ridderskupet och Adeln act i anledning as bermid i Stander gjorde anmärkningar, desamma kill Stats.Ulffotler återremittera: om hwiiket allt de öfrige Respecriwe Standen skulle genom Utdrag af Protokollet manligen underrättas, Or su^ra. Utdrag af Protokollet hällit i Högloft. Ridder, skapetS och Adelns Plenum ben 29 S. D Tog Höglofl.
Då Bevillningsafdrag eger rum, måste detta upptagas uti serskild Conto, uti hvars Debet hvarje Låntagare uppföres och det Bevillningsafdrag han tillgodonjutit, samt Credit afförer slutsumman till CapitalConto; 4:o Serskild Conto med hvarje Låntagare, som uti Debet påföres dess skuld vid ' årets början samt räntan för året, och uti Credit godtgöres: 1:0 Bevillningsafdraget; 2:0 Inbetaide Räntor och Capital; och 3:o till påföljande året balanceras hvad af skulden vid årets slut återstår; samt slutligen 5:o Utgående BalanceConto, der åter alla Gäldenärernes, namn upptagas samt deras skulder vid årets slut, hvilket utgör Debetsumman, hvaremot Credit hänvisar till CapitalConto. Då räkenskapen är mera invecklad och öfverföringar ifrån den ena Debitorens räkning lill en annan Debitors före 5* - 68 Den 26 J u n i i e. ni. komma 3ro alla dessa Contos förande å serskild, ablad uödvändige; men redogörelsen för Riddarhusets fonder är i allmänhet så enkel, alt afräkningen med Debitorerne icke innefattar andre än ofvannämnde summor. Detta förhållande har gjort den förenkling af räkenskapen möjlig, att i stället för ofvannämnde 5 serskilda Conto upprätta en Tableau, kallad afräkning med Debitorerne, deruti finnas serskilda columner för: ingående Balancen, Räntan föråret, Bévillningsafdraget, inbetaide Räntor och Capital, samt utgående Balancen; och livar och en af desse Columer motsvarar således till alla delar de serskilda Conto derigenom, att vid hvarje Columns slutsumma hänvisning lemnäs till CapitalConto. Då Utskottet hemställt om den föreskrifts meddelande, att serskilda Conto för Balancerne och hvarje Debitor skola föras, synes således Utskottet hafva misstagit sig om nuvarande förhållandet, ty serskildte Conto för desse poster finnas nu verkligen, ehuru formen är olika med den vanliga.
— Då nu härtill kommer, att lönen för en tjensteman är beräknad för belt andra ändamål, samt med noggrann hushållning nätt och jemnt för dem är tillräcklig, och att ingen kan göra besparing af sine löneinkomster, så är det nog bårdt nödgas utaf lönen gälda skifteskostnader för Statens egendom, hvilken egentligen är anslagen till lönefyllnad och bostad under tjenstetiden. Denna bostad är, utom dessa nu uppräknade kostnader, nog dryg att lagligen underhålla och i det skick vederb. aflemna till cn efterträdare i tjensten, om det åsyftade ändamålet skall vinnas, nemi. alt af denna bostad njuta vederbör, förmåner enligt stat. Jag kan icke neka, det jag med upprördt bjerta sett, i synnerhet hvad underbefälet vid mililiestaten beträffar, i hvilken beklagansvärd ställning de blifvit satte, då nu ifrågavar. skifteskostnader, för de af dera innehafde boställen, mäste gäldas till vederbör, landtmätare och gode män m. m., jemte haudtlangnings-dagsverken, chartor och handlingars lösen. I anleda, af hvad jag haft äran anföra, får jag vördsamt hemställa, att hela kostnaden för ett laga skifte eller annan landtmäteri-förrättning, och deraf åtföljande åtgärder, hvilka enligt nu gällande författningar drabba boställsinnehafvare, hädanefter måtte ensamt bekostas af Statens medel. Skulle nu så hända, det Statens tillgångar icke medgåfve bekosta allt; får jag i sådan händelse äran vördsamt föreslå, att cn annan beräkningsgrund åtminstone mätte ändra nuvarande förhållandet med ifrågavar. utgifter för boställs-innehafvare, nemi. så, alt i stället för 20, de finge afgå på 40 år. Remitterades till Allm. Besv.- och Ekon.Utsk. Hr Lagerbjelke, Gustaf, anförde skriftligen: Genom nåd. propos. d. 31 Dec. 182S samt skrifvelse d. 22 Febr. 1834, bar K. M. till rikets dä församlade Ständer öfverlemnat förslag till ny stängselförordning, byggd på följande hufvudgrundcr: