Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Endast emot den allmänna likformighets-grundsats, från hvilken de flesta af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar utgått, må det tillåtas Konsistorium i underdånighet erinra, att lokalt olika skyldigheter i en tjenstebefattning rättvisligen motsvaras af lokalt olika förmåner. Så hafva troligtvis i ett större Stift en trägnare , mindre lönad tjenstemöda och vidsträcktare ansvarsskyldighet för en vidlyftigare kassaförvaltning blifvit uppmuntrade med någon drygare provision för uppbörd öch redovisning i det ena Stiftet, än i det andra. 2:o Den upplysning, Revisionen säger sig hafva vunnit, om skedd utlåning af den, vid bokslutet år 1842, i Strengnäs Läroverks Emeritikassa befintliga kontanta behållning af något mer än 2,500 R:dr, får Konsistorium i underdånighet vitsorda, endast tilläggande den förmodan, att anmärkningen, äfven om den omförmälda upplysningen icke på förhand vunnits, troligtvis alldeles uteblifvit, derest Herrar Revisorers uppmärksamhet blifvit fästad på det förhållande, som af Räkningens Debet inhemtas, att nemligen största delen af berörde kontanta behållning, nemligen 2,120 Rulr 19 sk. 5 rst. R:ko, under loppet af samma räkenskapsår -till kassan influtit, och att säkra låntagare till allmänna medel icke genast, då dessa inflyta, äro till finnandes. 3:o Den yrkade redovisningen inför Kongl. Kammar-Rätten af de löneförbättrings-anslag, som blifvit Elementar-Läroverkens tjenstemän af Rikets Ständer beviljade, måste, för sin del, Konsistorium anse både för ändamålet öfverflödig, för den redovisande tjenstemannen, likasom för det reviderande Embetsverket onödigt besvärande, och för Kammar-RättsArkivets voluminösa räkenskaps-samiingar åtminstone ganska umbärlig.
Remisslage ä insända medel ... Diverse utgifter Balans till år 1864: Fordringar, antecknade inom linien, 1,273: 48. I afseende å Mötespassevolans-fondernas, i flera föregående revisionsberättelser omförmälda fordringar hos aflidne Regements-kommissaiien E. A. von Essens afträdda bo, 276 R:dr 58 öre, hos Krigs-kommissarien O. W. Invenii sterbhus, 2,573 R:dr 75 öre, hos Hof-intendenten F. Westin, 2,363 R:dr 71 öre, och hos enkefru A. W. Rosenborg, 1,778 R:dr 36 öre, har under revisionsåret någon förändring icke försiggått. § 2. Antalet af Wadstena krigsmanshus-kassas underhållstagare utgjorde vid 1862 års slut 10,262 och vid 1>S63 års utgång 10,395 man, samt hade således under aret ökats med 133, och pensionsstaten, som vid slutet af år 1862, jemlikt Kongl, förordningen den 28 Januari 1859, beräknades till en summa af 257,717 R:dr, hade under revisionsåret erhållit en tillökning af 5,882 R:dr, hvarigenom densamma stigit till 263,599 R:dr. § 3. Pä Militieboställs-kassans bekostnad hafva under revisionsåret karaktershusen med dertill hörande källare vid 34 boställen blifvit iståudsatte för en kostnad af 29,322 R:dr 25 öre; hvarjemte nybyggnad af karaktershus å^ett kompanichefs-boställe vid Norrbottens Fältjägarekår under året påbörjats och fortgått; och har kassan under samina år dessutom lemnat inqvarteringspenningar med ett sammanlagdt belopp af 14,698 R:dr 75 öre åt 149 löntagare, hvilka varit i saknad af karaktershus ä innehafvande boställen. t. Krigsarkiv-fonden, hvaraf räntan disponeras af Topografiska karen, förvaltas af Kongl.
Eljest tillgår vid Uollegiemes 246 Den 8 Mars f. ra. hörande så, att dessas ledamöter, som icke tilltro sig att ögonblickligen besvara de frågor, som göras från Konungen, först inhemta Kontors-chefernas meningar och sedan desse, som dagligen handlägga ärendena, hafva yttrat sig, pröfva ledamöterna hvad desse anfört innan de slutligen afgifva sina underd. utlåt:n. När ärendena deremot behandlas så, alt skyndsamheten företrädesvis skall befordras, så sker det gemenligen på säkerhetens bekostnad. Det hade man kunnat vania sig förut, men jag hade icke trott alt det skulle hända så snart, som det nu verkligen inträffat. Jag beklagar emedlertid att så är och hoppas på förändring i framtiden. Frill. Stjernstedt: Ehuru en frånvarande ledamot genom Frih. Raab ordat om åtskilliga punkter af sjelfva utlåt., vill jag f. n. endast liufvudsakligt yttra mig i afseende pä nu föredragna ingress lill samma utlät. Jag tror nemi. att det varit fullkomligt lämpligt och äfven försigtigt om Utsk. uti denna ingress intagit den strof, som Inkomst-afd:n föreslagit och sorn var af följande lydelse: ■”Vid tagen kännedom af de den nåd. propos. tillhörande handlingar har Utsk. inhemta!, att de förvaltande verk oell inrättningar, hvilkas inkomster skulle komma att emot bestämda anslag utbytas, icke blifvit i ämnet hörde sedan år 1833 och således icke varit i tillfälle att öfver det numera förändrade förslaget sig yttra, hvadan Utsk. saknat de uplysningar, som för sakens fullständiga utredning kunnat vara af nöden”. Genom en dylik, med nu citerade, menings intagande uti ingressen hade Utsk. tillika reserverat sig emot den ofullständighet eller den oläglighet, som tilläfventyrs i utlåt, kunde förefinnas, enär vederb. förvaltande verk icke blifvit under loppet af sistförflutne 18 år i ämnet hörde.
M. att få Statsråd, Uro vigtiga, och det är i detta afseende jag begär, att meningen lar stå qvar, men annorlunda uttryckt, nemi., att Statsrådets ledamöter fortfara att öga den värdighet, de hittills haft. Frih. Ehrenborgh: Sorn jag icke varit nSvyar. från Deli g Octsber e. m. början af denna discussion , anhåller jag hos Hr Gr. o. Landtm, alt blifva underrättad om Gr. Horns redactionsförslag. Underteckn. Ridd.Secret : Såsom jag fattat Gr. Horns förslag, var det följande: ”Statsrådets ledamöter innehafva Rikets högsta värdighet. Ledamot af Statsrådet eller af Just.- rådet må icke tillika annat civilt embete bekläda.” Frih. Ehrenborgh: Ehuru jag icke delar Gr. Horns åsigt, då jag varit bland deras antal, som ansett skilluad böra äga rum emelian Statsministrar och Statsråd, får jag likväl förklara, att jag icke kan motsätta mig Gr. Horns begäran, efter den är fullkomligen öfverensstämmande med det beslut, R. o. Ad. fattat. 1 afseende på Frih. Boyes anmärkning mot mig skall jag gå Hr Frih. tillhanda med den upplysning, att jag såsom Statssecret mången gång contrasignerat K. M:s fiillmägt på excellencevärdigheten, och att jag icke skulle ansett mig äga skäl att vägra contrasignation, om K. M. velat upphöja hvilken undersåte som helst till excellenceeller furstlig färdighet. Jag hade ansett dem såsom utmärkelser af Konungens nåd, hvilka jag icke kunnat betrakta annorlunda, än såsom tomma titlar, så mycket hellre, som jag icke, enligt vår grundlag, känner något riksrådsembete. Kandra länder gifves epithetet excellence, utan att sådant är stadgadt i grundlagen, till en så hög befattning som Konungens rådgifvare. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka förklara Gr. Horns anmärkning, hvarigenom redactionen af det nya förslaget till 34 § Reg.F. skulle erhålla följande lydelse: ”Statsrådets ledamöter innehafva Rikets högsta värdighet.
Register öfver Tredje Samlingen aF samtlige RiksStSndens Protocoll, innehållande Constitutions-Utskottets Betänkanden. A. Anledningar till anmärkning mot StatsRådet och StatsSecreterarne ; Utlåtande öfver dem. s. 122 — 148. Anticipationer på följande årsanslag; anmärkningar derom. s. 117— 119. Argus, och Argus den andre, indragne s. 139—158. Aska, tillåten till utskeppning, s. 132 145* B. Ben, djurs , förbjudna till utskeppning, s. 132 _ 145. Berättelser, Revisorernas; Riksens Ständers Beslut om tryckning af dem , icke Kgl, Maj:t föredragna, s, 156 I58. Bifall, vägradt, till Ständernas beslut af år 1818, att genom sina Revisorer granska vissa Fonder s. 124— '38. Brandförsäkringsverket, Allmänna. SeLånerätt. Böter, ersättning för dem, anvisade å extra Utgiftsmedlen. s. 131 — 144* C. Conrieren, indragning af den och förbud ■ för dess Redacteur, att vidare utgifva någon Tidning, s. 129 — 158- Creditivets, mindre, disposition för militaire utgifter ; svar på StatsUtskottels anmärkning dervid. s. 101, 107. 152 — 3 45* D. Deputerade till uppsigt öfver Grundlagarnes felfria tryckning , föreslagna, s. 14, 15. Diarier, JustitiagOmbudsmannens ; utlåtande öfver dem. s. 82, 83. Disconternes , Filial, skuldförbindelser, rörande sättet för slutliga Behandlingen af frågan om deras inlösen, s. 310 — 512. Särskildta meningar, s. 312. DiscontLån, om sättet till slutliga Behandlingen af frågan om ; Utlåtande deröfver. s. 344, 345, 34.5. En Ledamots särskilda mening, s. 344. DjurLäkare, se Landshöfdingar.
Maj:t af vanlig ”Nåd då ville ihågkomma detta Län.” c) Landshöfdingen i Malmöhus Län, under den 21 Januarii 1813: Att extra Rotehållare, vid hållen sammanmankomst den 13 i samma månad, enhälligt, och med undantag blott af 4 Säteri-Innehafvare, i hufvudsaken antagit Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition , samt dervid önskningsvis fästat följande underdåniga förbehåll: l:o att en Roterings-Gommission måtte af Kongl. Majit varda i Nåder utsedd och förordnad ; 2:0 att den nya Roteringsskvldigheten måtte bestämmas efter Daler och Öre af Hemmanens sanna värde, med afdrag för deras olika tyngder; och 3:0 ”alt ” vid denna nya reglering, ”ej ”något Hemman eller någon Lägenhet må ”uppsättas till högre rotering, än hvarmed j4 Statsram* Oec.-Utsh. Uti. "detsamma redan i extra rotering är b ela"dt, 7 O O ”och att således den förminskningKongl. Nådiga Proposition åsyftar, må samvetsgrannt och proportionaliter tillkomma ”h var och en i den nja Roteringsskjldig” heten.” Efter emottagande af dessa underdåniga Berättelser, täcktes Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 33 Martil 1813, uppdraga åt Hans Excellence m. m. Herr Grefve Poll samt Landshöfdingarne i Malmöhus och Christianstads Län, att förklara Kongl.
Det var blott den då regerande Konungens klokhet, som gjorde, att skuggan af Ständerna qvarblef. Man vet, att han yttrade, det man borde akta sig för att afskaffa Ständerna. När man har sådana exempel, torde det tillåtas mig yttra den tanke, att den Representation, för hvilken Nationen icke har förtroende, snart är störtad. Min öfvertygelse är, att denna våda står för handen. Man bar här framställt flera förslag. Jag har visserligen icke i principen gillat Gr. Frölichs förslag; men jag trodde, att klokheten bjöd, att man borde se till, huruvida man icke kunde antaga detsamma för öfverensstämmelsens skull med de öfriga Stånden. En annan värd ledamot, Frih. Rantzou, har här sökt göra den opinion gällande, att R. o. Ad., för sin del, skulle erkänna de allm. valen såsom princip. Jag bestrider icke denna princip; men dess verkställande anser jag för det närvar, omöjligt. Är det blott fråga om att yttra en opinion i detta fall , kan jag icke annat än förklara, att jag anser allmänna valen till principen riktiga; men att yrka någonting overkStällbart finner jag oriktigt. Hvad Frih. Rantzou i andra rummet föreslagit, att man skulle såsom R. o. Ad:s gemensamma tanka till Constit.Utsk. yttra den åsigt, att Constit.- Utsk. skulle föreslå R. St. att till K. M. framställa den anhållan, det K. M. måtte nedsätta en committé' till utarbetande af ett förslag om representationsförändring, hindrar icke att på samma gång biträda det förslag, som Gr. Frölich afgifvit, och jag förmodar, att om man någon gång skulle komma att på ett klokt sätt öfverlägga och besluta öfver committdens förslag, R. St. först borde sammanträda på en eller 2 kamrar; ty skola vi på 4 kamrar fatta beslut öfver ett från en committé' sålunda inkommande förslag, fruktar jag, att vi blifva lika långt aflägsnade från det ändamålsenligt riktiga som förut. Af dessa skäl är jag öfverty gad, att vi nu endast kunna omfatta ett förslag, som stödjer sig på de gamla grunderna. Ett amendement skulle jag vilja göra vid Gr. Frölichs förslag.
Det är efter detta JLiquid derom bör ske; oell om man äfven erkänner Bankens rätt att nu infria sina sedlar, éfter det värde i förhållande till Silfvérmyntet, rom dem nu af opinionen tillägges; en rättighet soin later Försvara sig derigenom, att Bankens egenskap af Gäldenär, i relationen till en Viss bestämd fordrings-ägare, icke förr än nu vid Sedelns uppvisande uppslär, och hvaraf föijer, att Banken icke är skyldig att inläsa sin förbindelse efter annat värde, än det hvarefter uppvisarhn den nu innehafver; sa följer just deraf, att alla förbindelser imellan enskilda, eller imellan dessa och Staten böra fullgöras, efter det förhållande imellan Nominaltoth Real-myntet, som af opinionen bestämdes dä förbindelsen gafs, eller, som är detsamma, dä bägges inbördes relation såsom Gäldenär och Borgenär uppstod. Jag har anmärkt, att sedan det af mig nu föreslagna beslut blifvit vidtaget, frågan örn Realisationens verkställande eller icke verkställande, egenteligen verkar endast på liqvider af Utländsk Gäld, priset på varor och måhända äfven för ögonblicket något på penninge-tillgångeu in* om landet. Det är nu min pligt att yttra mig, om och huru Realisationen af Banco • Sedlarna bör ske. Jag hör att man dertill föreslår tvänne sätt, nemi. antingen rabatterad invcxling emot Silf vtr - Ben 5 • JiiHt* 932 Ver af allt, eller indragning genom Allmänna Ut'siyldet af något, deli oräbaitcräd invfeiiing emot Silfver äf det öfriga, töet sednare af dessa förslag ogillar jag för min del pä det högsta. Då man genom indragning af en del af Sedelmyntet, bemödar sig att höja värdet på den återstående, skall denna sistnämnda nödvändigt blifva ett anine för Utländska . Handlandes och Capita11— sters spedilation, näll -således i det riäfrriaäte försvinna tir rörélseiS.
Uti nu fbrewaranbe fak har Herr Grefwe Os la Oaräis icke allenast an, märkt, att Eonstitutions > Utskottet i stället för att likmätigt 5Z § Regerings - Formen uppgifva betz probet till en np Tryckfrihets-Förordning, endast till Riksens Ständer Sfwerlemnat ett af en af Konungen Den 12 Gctober. tillförordnad Conimittöe. författadt projekt till en dyslik förordning, utan ock ivid sädant förhällande, och' pä anförde flera grundade stal yrkat ärendets ätcrför, wisandc till wälbemältc Utlkotts wedcrbörliga handläggning san:' akt följaktcligen ingen ventilation angäende sistnämnde projcct nu mätte äga rum, hwaröfwer jcm, wä! Herr Grefwe Oe la Lsrciis äffat proposition. Denna af merbcmälte Herr Grefwe gjorde motion, deri jag mig till alla delar förenar, anser jag för min del sä mycket tuera för en preliminair fräga, hwilkcn, med iagttagande af en laglig och nödig ordning, fordrar, decision, förr än Ridderskapet och Adeln skrider till den hufwudsakcliga ätgärden, att efter hwad Utskottet föreslaget pröfwa mcranämndc insända förordnings-projcct, och derhid göra erindringar, som i händelse af en sä beskaffad nu förcgäcnde ätgärd och derefter skeende pröfning, af ofwannämnde preliminair, fräga, densamma blcsive bifallen, icke allenast den fbrcgäcnde ätgärden wore öfwerflödig, utan ock, säsom förbcrördt är, ben, om jag sä fär säga, bakwända ordning sätt äga rum, att, i det stället Riksens Ständer tillhörer först pröfwa (konstitutions-> Utskottets till afgifwande förslag, Utskottet sämcdelst skulle fä tillfälle, att först bedöma Riksens Ständers yttrade tankar.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 8 Julii 1818. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den 3 dennes aflätne, och dea 7 derpå följde på bordet lagde Memorial, 222 Dea 8 Julli, innefattande^enallmän öfversigt af den beskattning, som under namn af Bevillning bör efter Riksens Ständers Beslut på olika titlar utgå, fann Ridderskapet och Adelil, att samma Memorial endast borde läggas till Handlingarne. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls RiddarhusUtskottets den i dennes aflåtne, och dea 7 derpåföljde på bordet lagde Memorial, ianefaitande hemställan , att Ridderskapet och Aj deln måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, om Nådig befallning till Kongl. Majits och Rikets HofRätter, att meddela Riddarhus. Directionen underrättelse, så väl om de Cessionsansökuingar, sora af Adelsmän göras, och de i följd deraf från HofRätterne emanerade Domar, som ock om de till myndige år komne, mea under förmyndare ställde, Frälsemän, Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottets den 6 dennes afgifne, och sistledne gårdag på bordet lagde, Utlåtande i anledning af RiksStåndens olika beslut öfver Utskottets tillstyrkte åtgärd, rörande en friare handel med Svenska Skogspioducter, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, på sätt BondeStåndet uti ankommet ProtocollsUtdrag af den 7 dennes sig yttrat, äfven för dess del förordna, att de olika beslut, som i denna på Kongl.
Riket född eller bosatt Jude skall hädanefter vara ställd i lika rättsförhållande med öfrige Svenske undersåter, enligt Svensk lag, samt åtnjuta enahanda rättigheter och förmoner som Svensk undersåte i allmänhet tillkomma, utan andra inskränkningar än dem Rikets grundlagar för utrikes födde män eller främmande trosbekännare bestämma, eller ock denna förordning serskildt stadgar: hvaremot sådan Jude så väl för sin person som för sin egendom och näring eller rörelse är underkastad Svensk undersåtes skyldigheter och åligganden. §. 2. Åslundar Jude sig annorstädes bosätta än i Stockholm, Göteborg, Norrköping eller Carlskrona, bör underdånig ansökan hos Kongl. Majit derom göras, med uppgift om ändamålet för den sökta bosättningen; hvarefter Kongl. Maj:t, sedan vederbörande Embetsmyndigheter, så ock Borgerskap eller Magistrat blifvit hörde, vill serskildt i Nåder besluta, huruvida den ifrågaställde bosättningen må ega rum eller icke. §. 3. Vill Jude idka handel, handtverk eller annan borgerlig rörelse, ställe sig tili efterrättelse hvad förfaltningarne för vinnande af sådan rättighet i hvarje fall föreskrifva oin frejd, läroeller tjensteår, gesälltid, mästareprofs afläggande m. m. skolandes vederbörlig embetsmyndighet i4 Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkandej N:o ^5. öfver derom gjord ansökan höra vederbörande Handels-, Handtverkseller Fahriks-Societet, hvarefter och sedan utslag i målet blifvit meddeladt, besvär deröfver må kunna anföras och fullföljas inom den tid och i den ordning, som för hvarje fall finnes i allmänhet föreskrifvet. §•4. Jude må ej kunna välja eller kalla Prest inom Christelig församling, ej heller i annan öfverläggning eller beslut om Christelig kyrkoeller undervisnings-angelägenhet deltaga. Finnes sådan egendom, hvarmed patronrätt är förenad, i Judisk mans ägo, varde gället för all framtid Consistorielt gäll. §. 5. För Judisk myndling, men ej för Christen, må Jude kunna förmyndareansvar sig åtaga.
2io ^.tt proportionen as Länkens reela fond tili 8ellelstoclien, de, lill räknadt Lancooeb K:gds8edlarnes sammanlagria belopp efter ett afdrag, motsva,salie Laneolänon pä metaller, exportabla ellecter veb KäneLanks obligationer, mä förklaras skola blifva som 5 till 8, innan silfve, utvexlingen får taga sin början; 3io ^Ktt, vili beräkning af 8e<ie.istoeken, summan af liepositioner i VexelLanken, vid den tillpunct, dä anmälan om utvexlingens verkslälligliet skall af Lancokullmägtige ske, ma antagas tili 2,<joo,oao K.dr, pa sa sätt, att livall som öfversliger detta belopp skall tilläggas summan af utelöpanlie sedlar oell bvaö depositionerne äro minelre asgä pä den summa, som i solilar beräknas, forcira inlösen. 4?o lätt till bere<ian<ie ofllen förstärkning, 9^9068 kiär 7 sk. 7 r. sill^. ät isela fonlien, svin blilver nöliig, för att L « t ä n k a n d e n, R:o >4.
Hr Dalman: Jag anhåller, att det å andra raden af denna § förekommande ordet »afträdesansökning» måtte utbytas mot »konkursansökning», och att §:n med denna förändring måtte bifallas. Frih. Armfelt: Jag instämmer med Hr Dalman, och an håller om bifall å §:n med den af honom föreslagna ändring. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos., bifölls §:n med utbyte af ordet »afträdesansökning» emot ordet »konkursansökning». Härefter blef, uppå H. Exc. Hr Gr. o. Landtnäs framställning, den vidare pröfningen af förev:de Betänk:de upskjuten till nästa plenum. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: På föredragningslistan före komma 2 Betänk, af synnerlig vigt, hvilkas afgörande icke bör alltför länge upskjutas, nemi. Bev.!Jtsk:ts N:o 28, samt StatsLTtk:ts N:o 124. Jag får derföre anhålla, att dessa båda måtte upföras på föredragningslistan till nästa plenum näst efter LagUtsk:ts Betänk. Sedan R. o. Ad., uppå H. Exc. Hr Gr. o. Landtnäs i anledn. häraf gjorda propos., beslutat, att Bev.Utsk:ts Mern. N:o 28 och StatsUtsk:ts Mern. N:o 124 skulle å målslistan upflyttas och sättas näst efter LagUtsk:ts under pröfning varande Betänk. N:o 33, åtskiljdes Ståndet kl. nära '/2 11 e. m. In fidem, O. brakel. Lördagen den 14 Juli 1860. Plenum kl. 10 f. m. Justerades prot:t för d. 21 sistl. April f. m. Anmäldes och bordlädes nedanuämnde, från Utsk:n inkomns Mern., Utlåt;n och Betänkm, nemi. från 90 Don 14 jult f. m. Konstitutionsutskottet:
Om sådant redan vid Förra Riksdagen varit förhållandet, så vore berörda afgift numera ännu mindre behöflig, då Statsutgifterna, derest de till måttliga summor bestämdes, borde tillfyllest kunna bestridas af de förökade inkomsterna genom tullmedlen och bränvinsskatten; och förekomme dessutom flera andra vigtiga skäl för borttagandet af ifrågavarande beskattning, af hvilka motionären ansåg sig nu behöfva anföra endast följande: att hvarje direkt skatt borde träffa blott det öfverskott, den skattskyldige af sin årsinkomst hade i behåll, sedan han deraf användt det som erfordrades till kläder, föda, husrum och andra nödiga lefnadsbehof för sig, hustru och barn äf - Siats-Utskottets Utlåtande N:a .23 vensel» öfriga personer, dem han vöre pligtig aft underhålla; att således icke någon direkt skatt borde vara endast personel, ejler så beskaffad att den måste erläggas af hvarje till viss ålder kommen person blott såsom medborgare, utan afseende å den omständighet, huruvida han egde eller kunde förtjena något; att denna skatt, sorn nu drabbade den obemedlade arbetaren och millionären lika, samt måste vara ganska betungande för den fattiga familjefadren, icke kunde försvaras med anmärkning om afgiftens obetydlighet, som skulle göra densamma mindre känbar för den betalande, enär ingenting vöre obetydligt för den som ej egde något; att den obemedlade, genom skole-, kurhusoch fattigvårds-afgifter samt beväringsskyldighet och andra natura-prestationer, finge tillräckligt erfara att han lefde i ett samhälle, som kräfde uppoffringar; samt att de fattigare klasserna dessutom finge vidkännas största delen af de millioner, som inflöte för bränvins tillverkning och försäljning, äfvensom i tull för åtskilliga artiklar, hvilka dels alltid varit, dels numera blifvit en nödvändighetsvara för arbetaren, Rå dessa skäl har motionären nu förnyat sin ofvanberörda framställning om ma»talspenningarnes afskaffande, men derjemte, för den händelse att densamma icke skulle i sin helhet bifallas, alternativt föreslagit dels, att mantalspenningar»» skulle erläggas endast af dem sorn hade en behörigen uppskattad årlig behållning af minst 200 R:dr banko, och dels att denna afgift finge direkte öfverlemnas till vederbörande stadseller socknemenigheter, för att användas till kläder, föda och uppfostran åt fattige barn.