Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föröfrigt måste man taga i betraktande, att det af Hr Akerman till Const.Utsk. ingifna förslag skiljer sig i den betydliga omständigheten från Hr Åkermans förslag lill gemensam tanka, att i denna sednare är helt och hållet borttagen den punkt, hvarigenom i det förra bestämmes, att den nedre kammarens ledamöter, skola vara flera än den öfres. Genom detta stadgande föll det af sig sjelf, att den nedre kammaren skulle hafva öfvervigtcn vid samfälld omröstning per capita. — Man har sagt, alt det är yrkena, som skola representeras. Detta är endast så lill vida riktigt, att Den 12 Mars e. m. 221 tlct är kunskapen om yrkena, som skola representeras, men alldeles icke yrkena sjelfva, ty de skola då endast åstadkomma eu slitning emellan de enskilda intressena. En talare har redan bemärkt, att ingen monarki kan existera utan ett aristocratiskt clement, och på samma grund har jag också ansett, att Utsk:s förslag icke är förenligt med den monarkiska principen. Samme talare har vidare frågat, hvar det femte Ståndet skulle insläppas. Om representationen delas i två kamrar, så kan jag icke se hvarföre de orepresenterade ej kunna inlåtas i dessa kamrar på ett eller annat sätt, hvilket äfven är uttryckt såväl i Hr Åkermans till Ulsk. inlemnade förslag, som i 4 och 5 §§ af hans förslag till gemensam tanka. Den värde talaren har ytterligare anmärkt, att om man sammansätter representationen så, alt yrkena eller de materiella intressena komma i den ena afdelningen, och således de högre intressena skulle komma att inrymmas i den andra kammaren, så skulle den nedre kammaren förr eller sednare utesluta den öfre. Så vore verkligen förhållandet, om man kunde tänka sig, alt de personer, som vore competenta till inträde i den nedre kammaren, skulle vara så blinda och sä litet förstå statens eget intresse, att de icke skulle det ringaste sälta värde på ett intresse, sorn hufvudsakligen lefver för det offentliga lifvet och sätter sitt eget förhållande i andra rummet. Detta är likväl ett fall, som man icke kan förutsätta. Ytterligare har samme talare förklarat, att Sverige aldrig haft något tvåkammarsystem.
På slättbyggderne skola äfven jordbrukare finna mera fördelagtigt, att köpa drank från de stora bränvinsinrättningarne, än ved till sitt eget bränneri från skogen. Men helt annat är att betragta en sak i sin princip och helt annat i dess användande. Man bör härvid äfven taga i beräkning skadan af jämt ombytliga lagstiftningsgrunder, och således äfven af att vid hvar Riksdag förändra grunderna för bränvinsbränning. Genom osta. dighet i författningar härom föranledas nya kostnader och en ständig osäkerhet i industrieusa speculationer. Jag tror således, att så länge icke en fullkomlig och radicale reforme kan göras, och näringsfrihetens fordringar i allt och i ett sammanhang uppfyllas, är det bäst, att i väsendteligaste bibehålla den sista bränvinsförfattningen. jag får sluteligen anmärka besynnerlighet ten deraf, att då en motion här är gjord om en allmän näringsfrihet, Utskottet ej härom utlåtit sig, innan det afgifvit Betänkanden om Den 25 Junii e. m. detaillerne af denna fråga, till hvilka förevarande ämne hörer. Ty om till exman bifaller en allmän näringsfrihet, så innefattar det en motsatts mot hvad ifrågavarande Betänkande föreslår, i synnerhet då Utskottet tillstyrkt en inskränkning i Städernes hittills ägande bränvinsbränningsrättighet, likasom, då Utskottet tillstyrkte inskränkning af gårdfarihandel, det betog sig rättigheten, att derefter tillstyrka en allmän handelsoch näringsfrihet. Af denna orsak skulle jag önska att hela Betänkandet måtte få hvila, tills svar inkommit på den gjorda motionen om oinskränkt näringsfrihet, Herr Tham, Wollrath'. Lika med OeconomieUtskottet hyser jag den tanka, att KronaBrännerierne böra afskaffas Jag tror, att alla sådane inrättningar äro blott monopolier, sorn Sällan gagna det allmänna, men skada de enskilte. Ali handel sorn drifves af corporationer, eller Directioner, skall alltid ske med förlust eller med obetydlig vinst, emot hvad den lemnar om den drifves af enskilte.
»Jag hemställer alltså, om ej förevarande <§ må utgå och i stället, dels, i nära öfverensstämmelse med Preussiska Försäkrings-Ordningens 1820 och 1821 §§, tydligen stadgas: att om skepparen för att rädda lasten, med afsigt sätter skeppet på strand, så hörer den derigenom å skepp och last uppkomna skada, jemte kostnader, till gemensamt haveri; men att derest genom omständigheter ådagalägges, att strandningen blifvit verkställd blott i afsigt att rädda de om bord varande personernas lif, så anses skadan som enskildt haveri; — dels att bestämdt må uttryckas: att om skepparen, för undvikande af större fara för skepp och last, sätter detsamma på strand, men skeppet dymedelst alldeles förgås, hvaremot lasten räddas; så anses gemensamt haveri förefinnas». § 154 mom. 3. Justitieråden Alexanderson, Qviding, Cramér, Wretman och Naumann tillstyrkte, att efter ordet: »konnossement» må tilläggas: eller fraktsedel, samt att orden: »eller som ej» må utbytas lill orden: och som ej eller. Härigenom blefve det, som antagligen utgör Förslagets mening, tydligare uttryckt. § 166. Justitierådet Alexanderson anmärkte, att den här åberopade § 5 syntes ej lemna tillräcklig ledning för fraktens bestämmande i detta fall, hvadan annan hänvisning eller närmare föreskrift torde böra lemnäs. 32 § 168. Af Justitieråden Qviding och Cramér påmintes, att likställighet i uttrycken emellan denna och g 154 syntes vara nödig; men att punkten 3 upptoge en definition på befälhafvarens, besättningens och passagerarnes tillhörigheter, som ej återfunnes i § 154. §§ 177 och 178.
483 i anledning af Utskottets betänkande N:o 27, öfver Kongl. Maj:ts nådiga proposition, med förslag till lag om aktie-bolag. Med ogillande af inbjudningen, vidblef Ståndet sitt förut fattade beslut och voterings-propositionen Godkändes; och N:o 56, i anledning af väckta motioner om dels indragning af Kämners-, Lagmansoch Riddaresyne-rätterna, dels ock förändring af vissa domstolars organisation. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Stats-utskottets utlåtanden: N:o 207, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 124, angående reglering af utgifterna under riks-statens åttonde hufvudtitel. I fråga om 21 punkten af betänkandet, N:o 124, förklarade Borgare-ståndet sig hafva bifallit det tillstyrkta förhöjda anslaget af 90,000 r:dr b:co, endast under förutsättning, att de dervid fästade villkor tagas i akt; förändringarne uti villkoren, enligt utlåtandet N:o 207, gillades; tabellen, pag. 19, af utlåtandet N:o 207, godkändes; 45 punkten, enligt betänkandet N:o 124^ förnyad i utlåtandet ]N:o 207 afslogs, och utlåtandet N:o 207 i öfrigt lades till handlingarne; N:o 208, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 125, angående regleringen af utgifterna under riks-statens nionde hufvudtitel. Lades till handlingarne; och N:o 209, i anledning af väckt motion om ersättning af allmänna medel till innebyggare i Elfdals härad för genom öfversvämning liden skada å växande gröda. Godkändes. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtande och memorial: N:o 32, i anledning af Riks-ståndens beslut, rörande utlåtandet N:o 16.
Riksmöte på berörde grunder förorda motionen, som Rikets Ständer enhälligt godkänt Utskottets i en likartad fråga förut afgifna Betänkande N:o 53. grundadt pä den åsigt, att alla de åtgärder, som leda till befrämjande af handel och öfriga näringar, böra, så vidt möjligt är, vidtagas: och får Utskottet således, i öfverensstämmelse härmed och i betraktande af den ytterligare förkofran, hvilken staden vunnit och hvaraf dess uppfattning från femte till fjerde klassen följt, vördsamt hemställa: att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att stapelstads-rätt mätte beviljas Sölvitsborg, med vilkor, att staden ej blott på egen bekostnad uppför och håller Kongl. Majit och Kronan tillhanda tullhus, vägbod oell andra för en tullkammare erforderlige byggnader, utan ock åtager sig, att vidkännas de bidrag till nödige tjenstemän* aflönande, sorn i allmänhet åligga stapelstäderne, eller i Likartade fall blifvit vissa städer ålagde. Stockholm den 9 Juni 1854. STOCKHOLM, typoghafiska fökf.nisgkns boktkyckfiu. Jitöi Allm. Bcsv.- och Ekon.-Etsk. Betänk., N:o 101. 1 i\T:o lill. Arik. till iixp.-Utsk. d. 19 Jani 1854, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckte förslag om vidtagande af för ändringar inom den ekonomiska förvaltningen vid Universitetet i Upsala. Uti ett till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet från Vällofl. Borgare^ Ståndet remitteradt memorial, har Herr L. U. Henschen i ofvannämnda hänse ende framställt två särskilda förslag, hvilka komma att, här nedan, hvart för sig. upptagas och besvaras. 1:0.
Tillkommer: Förhöjning i anslaget till underhåll af rikets fästningar och Landtförsvaret tillhörande hus och byggnader 10,000: — Till underhåll af kapotter, personela utredningssamt remtygsoch trosspersedlar för 385 soldatnummer vid de Skånska Infanteri-regementena, hvilka nummer förut stått vakanta, men nu skola rekryteras 1,540: — Till underhåll af beklädnads-, remtygs-, utredningsm. fl. persedlar för det nya eller 3:dje Nuvarande beloppet 257,200: — Tillkommer: Till underhåll af lifoch släpmunderings-persedlar för 385 nummer vid de Skånska Infanteri-regementena 5,320: — Transport Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:0 67. 49 f Spanmål j Penningar. Indelta Kantor enligt markegång på förslag. Indelt på förslag. Oindelt. Summa. Yärde Matt. å 2 K:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 E:dr kubikfoten. Riksmynt. St. Skrifvelse, N:o 67. Transport Inqvarteringskostnader i Stockholm, Förslagsanslag Till inqvarteringens ordnande i dito, Reservationsanslag Inqvarteringskostnader i landsorterna, Förslagsanslag Salpeter-uppköp, Förslagsanslag (förut bestämdt anslag): Nuvarande beloppet 60,000: — Tillkommer: — Yed och ljus för fästningsoch garnisons-orter S:gr Diverse anslag. För en ridskola vid Strömsholms kungsgård Till skjutskolor Spanmåls-upphandlingsoch bagerikostnader , . D urcbmarche-kostnader, Reservationsanslag Reseoch traktaments-penningar, Förslagsanslag Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Arméförvaltningen m. fl. Yerk Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Departementets Kansli-expedition, Förslagsanslag: Afgår: för jemnande af Hufvudtitelns slutsumma 6: 84. Extra utgifter S:gr E.xp edilia rislits k o t tels Förslag lill underd.
Denna sednare är i synnerhet begärlig och afsättlig å alla orter, och bidrager denna fabrik i betydlig mån till fortsättning af arbetet vid stenkolsgrufvan, hvilken har att kämpa med de lägre pris, hvartill Engelskt stenkols-stubb här i orten kan afyttras; men så länge spannmålen till de många arbetarne icke allt för högt stegras i pris, och under hopp att tull på Engelskt stenkol icke må försvinna, förmodas den för orten i flere afseenden oumbärliga stenkolsgrufvan kunna uppehålla sig och arhetet derstädes vinna fortsättning. Såsom binäringar på detta slättland kan man icke räkna annat, än bränvinsbränning och fiske. I hvad mån den förra bedrifvits år 1847 har jag haft nåden här ofvan ådagalägga. Fisket, i synnerhet sillfisket, började redan år 1847 blifva och har alltsedermera blifvit mera lönande. Annat fiske drifves knappt till ortens behof, likasom jagt och djurfångst idkas för det mesta till tidsfördrif. §• 4. Kammarverk. Under åren från och med 1842 till och med 1847 äro 20 st. mantal krono rusthåll inköpte till skatte; och tull mjöl qvarnarnes antal uppgår till 401 st. med 563 par stenar. 11 Hemmansklyfningen och afsöndringen af jord fortgår som jag nämnt förut, hvartill anledning jemväl må sökas i det högre pris hvartill jordegendomar numera stigit. Statsbidrag. Några synnerliga klagomål öfver skatter eller deras ojemna fördelning förspörjas sällan från jordbrukare och näringsidkare. Desse äga att godtyckligt uppgifva sina inkomster och lika godtyckligt afdraga de afbränningar, som vidlåda deras handteringar, så att någon närmare kontroll öfver dessa uppgifter icke är möjlig. Deremot fortfar jordbrukaren att besvära sig öfver utgörandet af den tionde, som är förenad med forsslingsskvldighet, hvilken för undvikandet af detta besvär vanligtvis uppstegrar spannmålen. Af jordfaoksräntan äro anslagne lill boställs-, rusthållsoch augmentshemman vid Skånska Kongl. Hussaroch Dragonregementerne:
Stånd alldeles är oberoende af det ifrågavar. betänk. PresteSt. kan således redan ur denna synpunkt anses såsom en slags skiljedomare i ämnet; men framstår ytterligare nu såsom sådan, emedan man känner, att på dess beslut frågans utgång beror. Förhållandet inom R. o. Ad. är sådant, att uti en fråga, som enskildt rörer R. o. Ad., majoriteten har, med den rätt, som grundlagen föreskrifver, beslutit för minoriteten. Majoriteten och minoriteten äro sålunda att betrakta såsom 2:ne olika partier i en och samma sak, och jag frågar då, om det är öfverensstämmande med billighet eller med den grannlagenhet, som majoriteten är skyldig minoriteten inom Ståndet, att vilja, utom det beslut den fattat och som redan innefattar ett tvingande mot minoriteten, äfven söka att i offentlig väg ensam inverka på det Stånd, som i denna sak utgör skiljedomaren? Jag tror det ej, och afstyrker således för mindel den ifrågasatta deputationens afgång. Frih. Cederström, Anders: Jag är till en del förekommen af Gr. Cronhjelm. Jag tror, att den grannlagenhet, som Hr von Hartmansdorff yrkat att minoriteten inom detta Stånd skulle hafva för majoriteten, i ännu högre grad bör tillkomma R. o. Ad. att hafva för de öfriga Ståndens majoritet — jag säger majoritet, emedan 2:ne RiksSt. hafva fattat ett emot R. o. Ad:s i denna fråga stridande beslut, och emedan frågan, såsom Gr. Cronhjelm antydt, är alldeles främmande för det 3;dje Ståndet, såsom Stånd be - Den 14 December f. m. 3G9 bctraktadt. Jag skall således icke underlåta att, sedan jag hört II. Ex. ITr Gr. o. Landlmis uppfattning af saken, begära votering, i händelse mitt yrkande skulle blifva undertryckt. Hr Printzenskjöld, Carl: Då Frih. Cederström, Thure, förklarat, det hans dictamen, hvilket han önskade skulle åtfölja den begärda deputationen lill llögv. PrestcSt. endast skulle innehålla, det han väntade, alt det llögv.
Inom den 31 Januari årligen skall Laudtränteriels räkning öfver uppbörden af stämpelpappeismedlen för det näsllörflutna året vara till Lands-konlorel inlemnad, åtföljd af alla lill debetoch k i edil-posterna börande verifikationer, vid vite al' 25 öre för hvarje öfverskjutande dag: och bör Lands-koniorets general-räkning för det föregående året, jemte Landtränterioch försäljnings-räkningarne, samtidigt med Landtränteriets specialräkning, direkte till Kammar-rätten insändas, vid 25 öres böter för hvarje dag, sorn derutöfver, under en månads lid, med nämnde insändande fördröjes: åliggande det vederbörande att å ifrågavarande räkningars afgilvande inom nu stadgade tid hålla noga tillsyn samt, i sådant afseende, der så påfordras, särskilda vilen utsätta; hvaremot, då hvad här anbelälles blifvit lullgjordl samt Kongl. Majrls och Kronans rätt såmedelst bevakad, Lands-kontoret och Landträntmästaren ega alt hvardera undfå två procent af hvad inom äret i Kronans kassa uti slämpelpappers-afgift influtit samt Kongl. Maj :l och Kronan tillkommer. Försäljningsmännens och redogörarnes i hufvudsladen, äfvensom Stämpelpappers-kassörens redogörelser skola, försäljningsmännens och redogörarnes inom den 31 Januari och Stämpelpappers-kassörens inom påföljande Februari månads utgång, vid den påföljd, som för Laudlränleriets redogörelse är stadgad, öfveriemnas till Slats-konloret, som, efter emottagandel deraf, låter öfver dem upprada särskild generalräkning, hvilken sedermera, tillika med samma redogörelser, vid förutnämnda lid jemväl bör till Kammar-rätten öfverlämnäs. 3:o. förrådet af stämpelpapper skall inventeras de sista dagarne i Juni och December månader, samt instrumenten deröfver åtfölja de hal (årsförslag, som, enligt nästföregående 2:dra punkt, böra lill Slats-konloret insändas. 4:o.
Hr von Hartmansdorff har sagt, att jag i milt första anförande yttrat, att hr Printzensköld, enligt den ofia åberopade §:s andemening, vore berättigad till det ifrågakomne aktoratsarfvodel; men den värde ledamoten har förbisett, att jag dervid fästade det vilkor, att hufvudfrågan, eller sjelfva eftergiften af betalningsskyldigheten i eil balansmål, ännu skulle vara oafgjord. Jag förklarade derjemte, ali §:n tolkades olika af olika personer inom representationen och äfven inom Statsölsk., hvilket, då hr Printzensköld endast åberopade sin lagliga rätt och denna rätt berodde af §:s tolkning, ansåg sig rättast förfara genom sakens öfverlemnande till den makt i samhället, som eger alt tolka och tillämpa lagar. Vill man sluta sig till hvad Regeringen i denna sak tänker, så måste man erinra sig, att den ofta berörde Instruktionen är utfärdad af K. M. och då K. Hr Printzenskölds på denna Instruktion stödda anspråk, kan man deraf otvunget draga den slutsats, att K. M. icke ansett hr Printzensköld enligt Instruktionen be - Den 26 Augusti. 137 rältigad att utbekomma det begärda aktoratsarfvodet. Vid sådant förhållande har jag funnit det vara olämpligt, att R. St. godkänna lagligheten af ett anspråk, som den högsta administrativa myndigheten funnit obefogadt. Jag har trott, att den lagliga rätten borde af laga domstol pröfvas, och ogillas rättsanspråket af domaremakten, återstår för hr Printzensköld alltid utvägen att ånyo vända sig lill R. St. och, på grund af billighetsskäl, begära den ersättning, som ej kunnat lagligen honom tilldömas. Frih. Åkerhjelm: lag anhåller att få fästa upmärksamheten derå, att StatsUtsk. i det omtvistade Utlåt, ingalunda bestridt Hr Printzenskölds rätt att utfå det aktoratsarfvode, hvaruppå han gör anspråk, utan endast afslyrkt R.
Norrböle sakna skog till vedbrand och nrulbeteslägenheter och under uppgift, att äfven närliggande byar och hemman hafva dålig skog, så alt vedbrand till stadens behof derifrån ej kan erhållas, har motionären, på Skellefteå stads begäran, föreslagit, att krono-allmänningen Kågenäset matte, till afhjelpande af dessa behof, varda lill staden donerad, hvarigenom stadens tillvext skulle i betydlig mån befordras, och således den tillökta bevillningen å handel och sjöfart lemna full ersättning för den afkastning, berörde allmänning, på annat sätt disponerad, skulle kunna gifva. Med anledning häraf får Utskottet upplysa, att, sedan innevånarne i Skellefteå stad hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att, såsom understöd för denna stads anläggning, dem måtte förunnas rättighet alt uppbära de redan influtne äfven»om de framdeles inflytande tomlörcna och arrcndebeloppen för den till staden hörande jord, emot skyldighet att erlägga alla för stadshemmanen belöpande utskylder och onera, så har, efter det upplyst blifvit, att af de jemlikt Kongl, brefvet den 6 November 1845 för nämnde stads anläggning förskjutna 5.572 r:dr 34 sk. b:ko endast 2000 r:dr ditintills blifvit statsverket ersatte, Kongl. Majit genom nådigt bref den 12 Oktober 1S49 förklarat, att, då enligt Kongl, brefvet den 16
Förenämnde spritoch lank-rör böra derjemte vara så inrättade, att det icke är möjligt för fabrikanten under tiden, att bortleda något af det erhållna destillatet, hvarföre dessa samma rör böra ligga alldeles fria, så alt inga hemliga afloppskanaler kunna anbringas. Då vanliga kranar lätt kunna leda till missbruk derigenom att sjelfva krantappen uttages ur röret, bör det ej vara tillåtet att använda dylika kranar vid lankrörets afledning eller spritrörets delning i förenämnde 2:ne armar, utan bör afledningen ske medelst ventiler, som ligga inuti röret, på samma sätt som vanligen 50 Norska Kornmiss. Betänk, äng. Bränvinsbränningen. brukas i «lyktan« för länkens afledning. I likhet med förenämnde rör böra äfven imkylaren, spritoch lank-behållarne stå alldeles fria, så att de så väl utsom invändigt kunna undersökas, för att man må vara förvissad om att inga hemliga afloppskanaler äro anbringade. Förenämnde behållare böra derjemte vara lörsedda med ett tätt slutande lock, som af kontrollbetjeningen kan läsas, liksom det äfven anses nödvändigt, att de tillika förseglas för hvarje gång de varit öppnade, eftersom ett lås lätteligen med tillhjelp af falsk nyckel kan uppdyrkas. När ett bränneri sålunda är inrättadt, anser kommissionen det icke nödigt såsom vid mäskbeskattningen, att der städse är en kontrollant tillstädes, och att således 2:ne kontrollörer skulle hafva fast bostad i bränneriet, för att åtminstone en i sender kunde vara tillstädes. Utan anser kommissionen det vara tillräckligt betryggande om för hvarje b:änncri anställes en kontrollör, som hvarje dygn och pä olika timmar dag eller natt kan vara närvarande. För detta ändamål torde det emellertid vara nöddigt att bränvinsbrännaren ålägges, på samma sätt som vid mäskbeskattningen, att hålla ett rum i ordning för kontrolipersonalen.
» för Eamer kl | 1 — 1 3. [600] d Linne-Utstyrslar £ digas billigt. S I D GÖTEBORG. från R E _ E K T O R, [607] ~; Biblioteksgatan 3, 1 tr. Hilda Morberg. S V A R. CD T ^ * Ett osvikligt medel mot råttor är ruskor AF häggblad; råttorna sky lukten liksom lukten A V pXin I — • (FQ af rapsfrö. I professor Arrbenii » Handbok för Svenska Landtbruket » står, att bäggbären kunna begagnas till bränvinsocb vinberedning, dock angifves ej sättet, deremot angifves detta hos C. F. Nyman i » Sveriges Fanerogamer », der det ä 2:dra delens 99 sida heter: » Bären äro nästan äckligt sötaktigt bäska (bittra, kärfva) och. I större mängd stoppande; kunna derför nyttjas vid dyssenteri o. d. Stenen är mycket bitter och, LIKsom blad och blommor, rik på bläsyra. Om bären torra eller färska läggas, krossade, på vin, erhälles häggbärsvin, som liknar körsbärsvin, och om de destilleras med bränvin, blir detta likt persikobränvin. » LANDTIS. petitrad ( F röken Aglaé * Pontus mottager till inackordering unga flickor, hvilka ämna vistas i Stockholm. God o. moderlig vård utlofvas. Tillfälle till daglig öfning i språk gifves. N:r 2 2 7, Om man emellanåt ingnider lä- derkängor med tran, hålla de sig ständigt mjuka. » Sm ». Nog tror jag det finnes någon väfbok, » der man kan få veta, huru mycket varpgarn, som behöfves till en väf », och det kan man FÅ besked om i en boklåda, men då jag icke kan uppgifva någon, vill jag ändå tala om för » Greta », hvad min mor lärde 44:e bandet af VITTERLEK innehåller: mig. Den tiden väfde man mest af hemspunnet linnegarn, hvilket beräknades efter » sträng ». En sträng innehöll 12 s. k.