Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län motion, om förtydligande af eller tillägg till 2 §. i 16 Cap. Ärfda-Balken; JNT:o 171, öfver gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 133, i anledning af väckt motion, om inskränkning i allrnänn åklagares rätt att anställa åtal å vissa brott. S. D. Föredrogos å nyo oell biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 8 dennes på bordet lagde Utlåtanden: N:o 45, i fråga örn lindring uti den hemmansegarne i Jemtland åliggande roteringsoch rustningsskyldighet; N.'o 46, angående sättet för utgörandet af städernes inqvarteringsbesvär samt en jemnare och rättvisare fördelning deraf; N:o 47) i anledning af ett lill Rikets Ständers granskning Öfverlemnadt förslag till Inqyarterings-Ordning för städerne, utom Stockholm. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 11 dennes på bordet lagde Memorial, N:o 175, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utlåtandet, N:o 161, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 119, öfver Riksdagsfuflmägtigen Nils Strindlunds motion, att stadgas måtte, det afhandlingar, hvarigenom någon förvärfvar sig nyttjande rätt till jord eller betingar sig så kalladt undantag eller afkomst, af annans fasta egendom^ böra intecknas för att vara gällande, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt förut i ämnet fattade beslut samt godkände voterings-propositionen. S. D.
— Ja, det der bryr herrarne sig visst icke om, de hafva icke kommit för att se inrättningen, utan för att få reda på en af dårarne här, den der qvinnan, som fördes hit för ett par månader sedan och hvars namn vi icke känna, — sade mrs Blake snäsigt, under det hon letade efter nyckelhålet på dörren och ändtligen öppnade. — Jaså, kanhända någon slägting eller bekant, ett mycket hyggligt fruntimmer, vill jag minnas, som genast ingaf mig det ömmaste interesse. Hon är icke våldsam eller oregerlig, bara man lemnar henne frihet att följa sin lilla svaghet att visa sig utan kläder. Hon är ännu ung och man kan visserligen finna det mindre passande, men på ett sådant här ställe. — Åh nej, det är icke den jag menar, — afbröt vaktqvinnan med en föraktlig fnysning och stötte upp dörren med armbågen, sedan hon återtagit lyktan. — Hm, intet det! Ah, jag vet, det är en åldrig patient, bräckt och bruten af husliga olyckor förmodligen? — fortfor doktorn, som alls icke tycktes blifva stött af mrs Blakes synbara missaktning och som, svängande sig rundt omkring för att freda sina fickor för den fåniga qvinnans begär efter hans snusnosa, med sina rörelser och gester framstälde en besynnerlig kontrast till sitt cirklade och högtidliga språk. — Skaffa oss ljus, Tipps, — sade Wehler, som steg inom dörren och fåfängt försökte att vid den lilla smutsiga hornlyktans sken kunna se in i rummet. Mrs Blake öppnade lyktan, putsade ljuset med fingrarne och mumlade något åt Tipps om att i köket fanns ljus, i fall han ville hemta det och höjde sedan sin lykta, som nu spred sitt bleka och osäkra ljus öfver de smutsiga nakna kalkväggarna i ett litet rum, der ingenting utom ett väggfast bord och en brits med halm fanns att skåda. — Elfva, sofver ni? Efter som vi icke veta hvad hon heter eller hvem hon är, så kalla vi henne efter numret på hennes dörr, — sade mrs Blake, som lyste öfver britsen, der en oformlig hög af smutsiga trasor låg, hvarunder man hade svårt att ana en menniskovarelse.
Cronhjelm deruti, att den 15 November vore dertill tjenligare än den Esta, och detta just af de skäl, som samme Grefve anfört, nemi. att hvilken landthushållare som helst ovillkorligen behöfver vara bemma under de första dagarne af November månad. Hr von Hohenhausen har deremot invändt, att ångbåtsfarten afstannar efter den 1 November. Jag får då erinra den värde ledamoten derom, att ångbåtsfarten till Norrköping, och likaså den emellan Stockholm och Lybeck, med anlöpande af Calmar och Ystad, alla år fortfarit tills medlet af November, hvaraf torde finnas, att något hinder ej möter, alt den 15 i samma månad medelst ångfartyg komma till Stockholm. Då dessutom de ekonomiska skälen äro sä vigtiga, så instämmer jag deruti, att tiden för nästa riksdags sammankallande måtte utsättas till den 15 November i st. f. den l:sta. Hr von Hohenhausen: Då Huset i afton är temligen fåtaligt och denna fråga, ehuru visserligen icke af någon hufvudsaklig vigt, dock rörer allas öfvertygelse om den för dem angelägnaste tiden att vara hemma och den beqvämligaste att vid riksdagen vistas; så vill jag icke fortsätta mitt yrkande, att beslut i denna fråga nu måtte fattas, utan förenar jag med de värde ledamöter, som yrka återremiss af betänk. Den 11 December e. m. 34' J Gr. Gyldenstolpe, Auton Gabr.: Att återremittera en så enkel fråga, tycker jag för min del vara alldeles öfverflödigt. Här är ju endast fråga om, huruvida liden för nästa riksdags sammankallande skall utsättas till den 1 eller 15 November. För min del skulle jag, i anseende till de bär anförde skäl, tro, att den 15 November vore härtill lämpligare, än den l:sta. Dessutom skulle detta passa sig särdeles väl i så fall, att motionstiden då vore just jemnt slut till jul, hvarförinnan något Ulsk:s-arbete väl icke torde vara alt påräkna.
Han öppnade henne sin famn, och Rosa gret högt vid hans bröst. – ”Jag vet nu sjelf hvad olycka är, och vill icke missbruka min faderliga myndighet, då den så fullkomligt står i strid med dina egna åsigter. Nej, mitt barn, min goda Rosa, du skall hafva din frihet, och jag vill tåligt framsläpa mitt tunga, overksamma lif, följden af egna fel. Det var ett skönt hopp, som några ögonblick strålade; det är förbi! Vi vilja icke mera tala derom. Jag vet, att du icke skulle vägrat, om det varit dig en möjlighet att uppfylla vår önskan.” Han uppstod och tillade, i det han tryckte en lätt kyss på Rosas bleka, tårade kind: ”När du har svaret till den ädelmodige, redlige Garben färdigt, så lemna det åt mig; jag skall innesluta det i mitt.” Vid dessa ord gick han hastigt ut och instängde sig i sitt enskilda, lilla rum. Det torde väl vara underkastadt något tvifvel, huruvida kommerserådets ovanliga mildhet var en följd af faderskärlek eller någon väl beräknad egennytta. Ganska säkert var han, under närvarande ögonblick, både rörd och bevekt; men han egde ock tillräcklig kännedom om Rosas lynne och veka, milda hjerta, för att lätt inse, det enda medlet, att komma till målet och kunna inverka på henne, var att tala till hennes djupa känsla, hennes barnsliga kärlek, icke genom en uppmaning till pligt, utan genom ett stort exempel af ädelmod. Troligen var det en dunkel aning om en lycklig utgång af ett sådant försök, förenad likväl med tanken på hvad Rosa varit för hans hjerta under dessa dagar af sorg och bitterhet, hvilka gemensamt verkade det handlingssätt, kommerserådet iakttog mot sin dotter. Det säkra är emellertid, att den bäst och längst uttänkta plan aldrig kunnat åstadkomma en lyckligare verkan, än denna. Rosa hade för ingen del väntat sig en så mild, uppoffrande ömhet; hon hade beredt sig på en hård strid för bibehållandet af sin frihet, framför allt med sin far. Nu hade deremot ett alldeles motsatt förhållande egt rum, och hans kärlek och eftergifvenhet, hans ädla, storartade försakelse af alla egna fördelar, endast för att trygga
Hr Adlersparre har svarat Hr Skogman att trädkanonångbåtarna måste räknas lill den sjögående flottan och föras af sjömän derföre att de hafva tackling, hvilket ej pansarbåtarna ega, men det återstår honom att göra reda för sig sjelf, hvarföre, när pansarbåtarna och träd-kanonångbåtarna äro afsedda till precist samma stridsfält, det icke är lika nödvändigt för trädkanonångbåten som för pansarbåten att äfven föras af en person med samma bildning som skärgårds-artilleri-ofiicerns. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. remitterades Hr Skogmans anförande tillika med de i ani. deraf afgilne yttranden till Stats-Utsk:t, Föredrogos och remitterades till Stats-Utsk:t K.M:tsnedannämnde, den 8 dennes bordlagde Nåd. Propos:r till R.
För att i möjligaste måtto undvika all den omgång, som ett dylikt behandlingssätt skulle medföra, hemställer jag till R. o. Ad., om icke Ståndet skulle finna för godt inbjuda de öfriga Stånden att sig med R. o. Ad. förena uti det beslut, som Ståndet i dag fattat ang:de bancovinstens användande. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, behagade inbjuda MedStånden all förena sig i det beslut, R. o. Ad. fattat i aniedn. af BancoUlskis utlåt. N:o iog. Ropades ja. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg i öfrigt något vidare vara att öfverlägga om i aniedn. af BancoUlskis utlåt. N:o iog. Ropades nej. Vid förnyad föredragning of BancoUlskis den 7 och 16 dennes på bordet lagda utlåt. Nio 110, öfver en väckt motion om användandet af bankens, enligt 183g års bokslut, utöfver grundfonden behållna räntevinst och capital-öfverskott, fann R. o. Ad. samma utlåt, icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna. Den 21 November e. m. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Bruncrona, Olof Abraham, afsagt sig det honom af Electorerna lemnade förtroende att vara ledamot i Ridd.Utsk.; och anmodade Hr Landtm. Hrr Electorer att, då de nästa gång sammanträda, utse en ledamot i Ridd.Utsk. efter Hr Bruncrona. Upplästes och lades på bordet ett prot.utdr. från BondeSt. af den 7 dennes, med inbjudning till RiksSttn alt instämma i Ståndets beslut, att alla inom RiksSt:n hafda förhandlingar i representalions-frågan, tillika med Const.Utskts deröfver redan afgifna och framdeles afgifvande memorialer, skola i ett sammanhang tryckas, och kostnaden dertill af riksdagsmedlen utgå; hvarvid Ståndet ansett nödigt, att för dess räkning uppläggas 3ooo exemplar, för att tillhandahållas
47 — med föreslaget tillägg i 73 §. Riksdags-Ordningen af hänvis ning till 56 §. Regerings-Formen. 48. — med Utlåtande öfver återremisserne på förslagat i Mern. 34 till en åndamålsenligare organisation af Stats-Rådet. 4g. — med uppgift å serskilda Grundlags-förändringar, som föran ledas af Ståndens gemensamma tankar, rörande Hof-Cancellerens Stats-Departement. 50. — i anledning af Tre Stånds återremisser på Mern. N:o 35, med Betänkande om National-representationen. 51. — till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-och Bonde-Stånden, i anledning af återremisserne på Mein. N:o 36, angående Landtdagar. 52. — angående Borgare-Ståndets återremiss på Mern. N:o 37, med förslag till ändring af 22 §. Regerings-Formen. 53. — till Borgare-Ståndet, angående tvänne dess serskilda anmärk ningar vid förslaget i Mern. N:o 37, till ändring af 22 §. Regerings-Formen. 3T.O 54* Memorial, angående återremisserne på förslaget till ett stadgande i 4i §. Riksdags-Ordningen, om Stats-Rådets Ledamöters tillträde i Ståndens Plena. 55. — med förslag till ändring af 109 §• Regerings-Formen och 80 §. Riksdags-Ordningen, i afseende på tiden för Riksdags fortfarande. 56. — till Ridderskapet och Adeln, angående en ifrån samma Stånd remitterad, men af Motionairen icke uppgifven anmärkningsanledning. Sy. — till Borgare-Ståndet, i anledning af dess återremiss på Mern. N:o 39, med föreslaget tillägg vid 28 §. Regerings-Formen. 58. *— i anledning af återremisserne på Mern. N:o 4°» med förslag, som åsyfta Tryckfrihets-Förordningens återbringande till dess ursprungliga skick. 59. -— i anledning af återremiss af Mern.
— N:o 24, i anledning af väckt motion om den ändring i Kongl. Coopvaerdi-reglementet den 30 Mars 1748 och Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1828, att Svensk sjöman skall till den kommun, der han är mantals-skrifven, erlägga den nu till sjömans-husen utgående afgift: B. 1. 526; II. 39,^A. 39. — N:o 25, i anledning af väckt motion om upphörande för Statens tjenstemän af skyldigheten att ställa borgen för den uppbörd, de omhänderhafva: B. I. 527; II. 39, 45, A. 48, E. 148. — N:o 26, i anledning af väckt motion om åtgärder till åstadkommande af en pensions-förening för tjenstemän och betjente vid Statens jernvägar: B. I. — N:o 27, i anledning af väckt motion om inrättande af en representation för häradet: B. I. 527; II. 40, 48, A. 48. — N:o 28, i anledning af väckt motion om bestämmelser rörande ersättning åt provincial-läkare för sjukbesök: B. II. 61, 91, A. 91. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 29, i anledning af väckta förslag om förändrade anordningar i trafiken å Statens jernvägar, ändring i derför gällande taxa, m. nt.: B. II. 61, 91, 108, A. 108. — N:o 30, i anledning af väckt motion angående beräkning af boupptecknings-mäns arvode lör uppteckning af fast egendom: B. II. 115, 150, A. 150.
Ett jubelskrän hade helsat honom, men han sjelf hade icke sagt ett ord, icke förändrat en min i sitt energiska, på samma gång slutna och trötta ansigte, – blott kastat öfverrocken på en stol och sig sjelf i soffan, fylt ett glas, stött det i bordet, lett med sitt egendomliga leende, godt, trött, frånvarande, sagt skål och druckit ur. Han kunde sitta långa stunder moltyst, för att plötsligt, oförmedladt, omotiveradt, skråla upp en slagdänga med sin omöjliga röst, eller istämma ett långt, hårdt, liksom framtvingadt skratt, dansa som en hvirfvelvind genom rummet, välta stolar, uppföra turkisk musik med händer och fötter. I nästa ögonblick var han igen som före utbrottet, tyst, frånvarande. Det var en kropp och ett ansigte af idel viljekraft: en liten, elastisk kropp, fjedrande i alla muskler, ett rundt välformadt hufvud, ett fint, hårdt ansigte, med böjd näsa, grå, hotande ögon samt en linie kring munnen som sade: jag vill. Han representerade inom gardet galenskapen och jernfliten. Han kunde vecktals tumla rundt i excesser, i yrsel, i absolut glömska af allt; så en dag stängde han sig inne, läste dagen i ända, läste natten igenom, vecka efter vecka, med boken uppslagen vid sidan, när han spelade biljard eller låg hos flickan. Han kastade då pengar ut till höger och venster, till kreti och pleti, till alla vindar och i alla pölar, likgiltig för hvar de föllo eller hur mycket som föll, när anden kom öfver honom. Stämningen var i stigande. Det sjöd och bubblade i sinnena, liksom i vattnet, när det skall till att koka. Anna kom och gick, gick och kom: ett batteri tömda flaskor ut – ett batteri fulla flaskor in. Rummet var fullt af rök och sorl. Ordet «Köpenhamn» sköt upp som en raket. Ett ögonblicks tystnad, stumt minspel mellan grannarne, utvexlade blickar öfver bordet. Och så, som på kommando, alla börsar och plånböcker upp och innehållet tömdt på bordet. 75 kronor pr. person i genomsnitt. «Duger inte!» Åter sorl och rök.
D. till StatsUtskottets Berättelse rörande RiksgäldsContoiret. Sammandrag af RiJkSgäldsContoirets Inkomster (deribland icke upptagne sådane contanta Tillgångar, som genom skuldsättning erhållits) samt Utgifter för ar 1833. Inkomster. Kongl. De vid i832 års slut på detta Anslag innestående 224,377: I afräkning på i833 års Anslag 1,450,000. 2. 2. 1,674,377: 2. 2. TidningsStämpel-Afgift • . • • •• 10,560 i5 10 Ärliga räntan till Hans Maj:t Konungen . 200,000. 9,570 q — Till FörsvarsVerkets iståndsättande: r833 års Anslag . , 210,000. 2,084,577 Ersättning af förskjutne Chartae Sigillatoe Hvitstämplings-kostnader Dito af förskjutne Extra Anslag och Utgifter .' Diverse Inkomster . • . • • . 1,655 257,028 86 3 9 24 7 3 Återstoden af den år i83o, utaf FörsvarsVerkets Medel till Contoirets enskilda Behof, enligt nådigt tillstånd, begagnade Summa .. I afräkning på den år 1802 likaledes till Contoirets enskilda Behof, utaf enahanda Medel begagnade 400,000 R:dr, emot erläggande af 2 procents ränta serskildt lemnadt 550.000 150.000 20,618 16 3 Återstoden af RiksgäldsContoirets Obligationer till ersättning för Svenske Medborgares lidne förluster genom Skeppsuppbringningar , På Götha Canal-Bolags Insättningar emot 5 procent ränta . >. 481: 1. 6.
Ständer förordnadt genom bifall till 13:do punkten, sid. 49, i Utlåtande Nro 86. 135 §, angående anslag för väganläggningar och vägförbättringar, innefattar Rikets Ständers derom meddelade beslut enligt Utlåtandet Nro 120, Ira punkten. Stats-Utskottets Memorial N:o 214. 5 136 §, 1 morn., angående det särskilda anslaget för anläggandet af väg mellan Storbacken och sjön Waikijaur i Norrbottens län, grundar sig på samma Utlåtandes af Rikets Ständer gillade 10:de punkt; och 2 morn., angående anslaget för brobyggnaden öfver Umeå eif, på 12:te punkten. 137 §, angående de till mindro hamnbyggnader samt årensningar anslagna medel( innehåller hvad Rikets Ständer derom beslutat genom bifallandet a samma Utlåtandes 13:de punkt. 138 §, angående de för hamnbyggnadsarbeten och segelleders upprensande beviljade särskilda anslag, grundar sig på do i anledning af Utskottets framställningar i följande punkter af Utlåtandet N:o 120 fattade beslut, nemligen: Usta inom., angående statsbidraget tijl Grenna hamnbyggnad, enligt framställning i 14:dc punkten. 2:dra morn., angående staden Helsingborgs liamnbyggnads-lån, enligt 16:de punkten. 3:dje morn., angående statsbidraget till hamnbyggnaden vid Åmål, enligt 18:de punkten och Förstärkta Stats-Utskottets memorial N:o 196, sid. 2—3. 4:de morn., angående det ytterligare lånet för den nya hamnanläggningen vid Carlstad, enligt 19:de punkten. 5:te morn., angående lånet till hamnbyggnaden vid Haparanda, enligt 20:de punkten och nyss åberopade Memorial, sid. 3. 6:te morn., angående lånet för uppmuddriugen af segel-leden till Piteå, enligt 3l:sta punkten. 7:de morn., angående lånet för Rottnc-åns upprensning, enligt 24:de punkten, och Sale morn., angående anslaget för undcrvattensklippan
Jag anser således det vara nödvändigt, att i förevarande lagförslag inlägges sådant vilkor i afseende å tillförlitligheten af anteckningen i kyrkoboken, som tryggar mot de eljest i sådana ärenden möjligen alltför ofta inträffande misstag; till exempel att qvinnans erkännande, då det icke göres i skriftlig, af trovärdige män bevittnad handling, som kan vid kyrkoboken förvaras, skall i kyrkoboken bestyrkas med gode mäns skriftliga intyg.” I anledning af Justitie-rådet Södergrens anförande yttrade Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern: ”Förslagets uppställning i nu anmärkta afseende öfverensstämmer med det till sin natur likartade stadgandet i 5 Kap. 10 § Giflermåls-ltalken, alt den, som häfdat qvinna under äktenskapslöfte, ej har magt att ändra del löfte, om han låtit intaga henne i kyrkan såsom sin fästeqvinna; och likasom detta lagrum, emot hvilket samma anmärkningar med lika fog, som emot det nu föreslagna, kunna framställas, icke behöft omgärdas med särskilda kontroller öfver anteckning i kyrkoboken, tror jag, alt den uraktlåtenhet eller fullständighet i dylika anteckningar om andra ämnen, som stundom må hafva förekommit, icke berättiga till antagande af någon fara, all till och med origtiga maternitets-förhållanden skulle i kyrkoböckerna införas. Vore så förhållandet, skulle väl en strängare kontroll, alldeles oberoende af den nu ifrågasatta arfsrälten för oäkta barn, längesedan hafva blifvit påkallad; ty det lärer väl icke heller under nuvarande förhållanden vara likgiltigt för en qvinna att ”få sig i kyrkoboken påtvingad en oäkta afkomling”. Kontrollen öfver dylika anteckningar, om den behöfves, torde utan våda kunna öfverlenmas åt qvinnan sjelf, som icke länge lärer stadna i okunnighet om i församlingens kyrkobok och derutur utdragna prestbevis för henne antecknas eli oäkta barn, som hon icke vill vidkännas; och ej heller bör det väl förutsättas, att rättelse af en origtig anteckning icke skulle af henne kunna utverkas.
En bildad, musikalisk flieka med godt sätt söker plats i familj, nu eller efter sommarferierna, för att läsa med mindre barn och fä deltaga i hushållsgöromål. Utmärkta rekommendationer fi ån förut innehafd plats. Svar torde sändas till » Kosa », Hagby. [351] En a n s p r å k s l ö s flicka af god familj önskar nu eller till hö- sten plats i familj såsom lärarinna för barn under 10 år eller såsom sällskap o. hjelp i huset. Goda betyg om skicklighet i musik o. andra ämnen. Närmare uppl. å Fredrika-Bremer-Förbundets byrå, Stockholm. 17056x3) A det naturskönt belägna Framnäs vid Stjernhofs station finnes nu genast 5 rum och stor inbygd veranda, kök, jungfrukammare och skafferi att hyra till billigt pris. Badhus, källare och nödiga uthus följa. Alla upplysningar lemnas så väl å Iduns redaktionsbyrå, Sturegatan 8, der fotografi af stället finnes att bese, som ock genom brefvexling med » W. », Stjernhof. |362] I en b i l d a d familj kunna ett par unga flickor blifva inackorderade från 1 sept. Underrättelse Brunke3 A, 3 tr. [353] IMF~ O b s. En ung flicka önskar plats i ett bättre hem, helst på landet, att biträda med alla husliga göromål. Lön begä- res ej i början. Svar till » A. W. Huslig », Iduns Byrå. [353] utexaminerad från konservatoriet i Leipz g c c h med goda rekommendationer samt flerårig undervisningsvana, önskar under sommarferierna vistas på landet i en familj, för att der, mot fritt vivre, vidare utbilda helst försigkomna elever. Närmare upplysningar meddelar doktor Hj. Hjorth, Drottninggatan 6 3, Stockholm. D o k t o r A. Afzelius. Hudoch magsjukdomar. [240] hörnhuset vid Brunkebergstorg. Doktor I Visby. Under sommaren kunna ett par unga flickor blifva inackorderade i ett godt hem. önskas plats i en bildad familj ss. musiklärarinna o. sällskap. Goda referenser.
För öfrigt anser jag likgiltigt huruvida det Embetsverk, som vore i spetsen för Bergshandteringen kallas BergsColhm eller något annat. Jag tviflar likväl pä att man kan få ett Embetsverk för delta ändamål, för bättre köp än det nuvande BergsColhm, sorn efter den nya organisationen icke kostar mer än 28,413 R:dr 43 sk. 4 rst. om året och jag kan icke föreställa mig att för ett Embetsverk, som har sig anförtrodd vården om en ibland våra vigtigaste näringsgrenar, att icke säga den vigligaste, denna summa skall kunna anses vara för hög. Lika med Hr von Hartmansdorff kan jag icke anse att, om man äfven antager att Colhm är för dyrbart, de lägre Bergslags-Staternes tjenstemän böra umgälla den förseelse, om man så vill kalla det, som man anser andra hafva gjort sig skyldige till och här är icke fråga om något Pen 19 A pri! e. m. 175 annat ån att bereda en billig rättvisa åt de lägre tjenstemän på dessa Stater som i följd af den nya organisa! ionen skulle komma att på indragningsstat upföras. Gr. Lagerbjelke har sagt att StatsUtsk. genom sitt stillatigande skulle hafva afslagit K. M:s Nåd. Proposom de 800 R:dr. Frill. Cederström har sagt att K. M. genom P«. St:rs stillatigande vore berättigad att af de för befrämjande i allmänhet af bergsbruket afsedde medel taga dessa 800 R:dr. Då man här ser att tankarne kunna vara så delade, så föreställer jag mig att det vore baltie att bestämdt uttala sin åsigt åt det ena eller andra hållet, så att icke någon tvekan kunde upkomma. På sätt Hr von Hartmansdorff redan anlydt så finnes, jemte de Bergsfogdar som innehafva fullmakt med lön på Stat, åtskilliga Bergsfogdar, som tjena på förordnande, och hvilka i följd af den nya organisationen skulle komma att indragas.