Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rör: bambuoell spanska 1 skålp. 6 rottingar, vass och andra slag Rötter, ätbara, alla slag 1 skålp. 1 Fria. Sadelmakarearbeten, ej specificerade: med äkta förgylda, försilfrade eller pläterade beslag. 75 andra slag 1 skålp. 50 Saffran 1 skålp. 2 — Salmiak 1 skålp. 3 *Salpeter, oraffiuerad eller raffinerad chilisk eller salpetersyrad t natron Fri. Fri. Salpetersyra och Skedvatten 1 skålp. 5 * Salt: oraffineradt: kok-, bergoch glaubcr-, vattenfritt 1 kubikfot. 10 raffineradt bordsalt, hvarmed förstås livitt, mjölaktigt salt, ehvad det inkommer i särskilda emballagcr eller i sammanpressade lösa stycken eller kakor . 1 skålp. 3 medicinskt 1 skålp. 3 Saltsyra 1 skålp. 1 Sand Fri, Saxar: öfverskäraresamt saxar till klippning af plåtar och bleck; hänföras till Redskap och Maskinerier. skräddare-, trädgårdsoch ull1 skålp. 15 andra slag: opolerado 1 skålp. 25 polerade 1 skålp. 50 Segel: införselstullen bestämmes efter den å Yäfnaden, hvaraf de bestå. Senap: 1 skålp. omalen malen och preparerad 1 skålp. 25 Serpentinsten: oarbetad —-— Fri. arbetad; se Sten, arbetad. Siktar och Såll 1 skålp. 25 Rödfärg; hänföres under Färger, ej specificerade. Rör af jern eller annan metall, äfvensom tegelrör; hänföras till Redskap och Maskinerier. Rothe; se Färger, ej specificerade. Rötter för apotekares behof, ej specificerade, hänföras under Apoteksvaror. Sablar; hänföras till Stålarbeten. Saccarum Saturni; se Blysocker. Saffian; se Hudar och Skinn, beredd». Sagogryn; se Gryn. Sandarak; se Gummi. Sandel; se Färger, ej specificerade. Sassafras; hänföres under Apoteksvaror. Schellack; se Gummi.
Och därför tror du dig, gamle schackrare, kunna diktera lagar för din kejsare, fortfor monarken, mera retad än blidkad af denna erinran om riksvalens hemliga driffjädrar. Hvad hindrar mig att för en sådan oförskämdhet låta hänga dig i den högsta galge i Regensburg och utpiska edert fördömda släkte som råttor öfver mitt rikes gränser? Ingenting annat än eders majestäts egen höga rättvisa, svarade juden, bugande nästan till golfvet. Vi stå för närvarande under ingen lag. I lyden under ett reglemente, det är nog för skadedjur. Alltför länge har jag tålt edert öfvermod. Min fader har gisslat eder med ris. Vill ni, att jag skall gissla eder med skorpioner? Trauttmannsdorff, sätt upp skattkammarens förbindelse på tjugu millioner mot sex procent! Han ockrar för godt köp med kättarne, den otrogne hunden, och begär femton procent af rättrogne katoliker ... Förstår du mig, jude? Du har två veckors anstånd för första inbetalningen, sedan en million i veckan, intill dess du aflämnat tjugu. Svamp, hvarför har jag dig? Och kejsaren lämnade vredgad rummet genom samma löntrappa, där han inträdt. Ferdinand III var ingen grym despot, men efter alla de förödmjukelser han själf nödgats smälta af sina motspänstige riksfurstar, var det en lisa för hans stolthet att engång kunna förödmjuka en penningfurste, helst när det gällde en besparing i de millioner, som uppslukades af krigets glödande Moloch. Var denne monark nog oerfaren att tro sig kunna utskrifva millioner i tvångslån lika lätt som hans fältherrar utskrefvo dem i brandskatt, hyste dock icke hans erfarne öfverstehofmarskalk samma lyckliga illusion. Tag plats, sade grefven förbindligt, när dörren tillslöts efter hans herre. Jag kunde icke visa eder ålder denna uppmärksamhet i kejsarens närvaro. Bankiren satte sig. Min bäste herre, sade grefven, jag ville säga min bäste herr kejserlige hofbankir, om ni önskar en sådan småsak ... jag hoppas, att ni icke missförstår hans majestät.
Jag tror således, att ändamålet med detta Kongl. Bref numera icke kan vinnas, och att en förändring deri bör göras. Ur denna synpunkt instämmer jag i Hr v. Köchs förslag och anhåller om återremiss. Genom detta hans förslag skall, enligt min åsigt, det blifva möjligt för ett oäkta barn att få veta hvem dess moder är. Hr Hjerta: Efter den vidlyftiga diskussion, som i ämnet förevarit, skall jag fatta mig helt kort. Jag kan icke underlåta, att ånyo erkänna såsom ett aktningsvärdt motiv hos motionären och hos dem, som understödt honom, att om den genom 1778 års Kongl. Bref sanktionerade hemligheten om barnaföderskor uphäfves, skall sådant afhålla qvinnan från lättsinne, och jag går så långt, att jag gerna vill erkänna, att i denna serskildta punkt, sein Hr v. Koch vidrört, eller skyldigheten för barn - I) e n 17 Jan 1 f. m. 367 morska att för presterskapet yppa modrens namn, ligger ett medel till målets vinnande; men längre vill jag icke gå. Den förste talaren har sagt, att en lagstiftning icke må grundas på tillåtandet af en synd; men detta kan icke hårdraga en slutföljd så långt, att 1778 års Kongl. Bref generelt är grundad på tillåtelsen af en synd. Det innebär, om man så vill, fördragsamhet med en synd, men alldeles icke en approbation deraf. I samhället finnas vissa förhållanden, som man i allmänhet skyr att vidröra under samtal. Det är vissa förhållanden, hvilka upsökas, likasom nedanföre de frågor, som äro föremål för undersökningar i samhällslifvet eller i den litterära meningens vexlingar; men då man resonnerar som lagstiftare, måste man stundom beröra dessa förhållanden, och då tvingas man att nämna dem vid deras rätta namn. Ur denna synpunkt måste jag hemställa till de talare, som äro mina motståndare, om de kunna upgifva ett sätt, hvarigenom man kan förekomma umgänge emellan ogifta af de båda könen.
Majit bestämmer böra för året undergå vapenöfning, på de olika länen och, inom län med både landtoch sjöbeväringsområden, emellan dessa områden, samt vidare på de särskilda mönstringsdistrikten, har Kommitén ansett sig nu böra i underdånighet hemställa: att, sedan Eders Kongl. Majit efter eget bepröfvande och olika tidsförhållanden bestämt antalet af dem, som ur de tvänne till vapenöfning skyldiga klasserna skola för året öfvas, detta antal skal fördelas såväl emellan de särskilda länen, Gottland undantaget, som emellan landtoch sjöbeväringsområden inom samma 38 län, i förhållande till folkmängden, på sätt en af Eders Kongl. Majit vederbörande tillsänd, i enlighet med bilagde på grund af nuvarande förhållanden utarbetade formulär uppgjord, tabell närmare utvisar; men att mellan de särskilda mönstrings-distrikten inom hvarje läns landteller sjöbeväringsområde det på området belöpande antal bör af Konungens Befallningshafvande fördelas efter antalet af dem, som skola inom distriktet för året mönstras. Hvad åter angår frågan om lämpligaste sältet, att inom de särskilda mönstringsdistriktema utlaga det manskap, som i fredstid bör vapenöfvas, eller sättet att bestämma, hvilka bland beväringsmanskapet skola tilldelas Arméns och Flottans fötstärkning och hvilka skola bland reserven intagas, torde det tillåtas Kommitén att, före framläggandet af sitt eget förslag i denna del, få i korthet redogöra dels för de olika sätt man i åtskilliga fremmande länder i sådant afseende använder, dels ock för den lösning af förevarande fråga, som de fyra Regements-cheferna uti deras ofvanomförmälda betänkande förordat De methoder, man i de flesta fremmande länder vanligen följt för uppnående af ifrågavarande ändamål, hafva varit uttagning dels ejler längd och kroppstyrka, dels genom lottning mellan de utskrifningsskyldige. Uttagning efter ålder har äfvenledes vunnit tillämpning till exempel i Norrige.
Ständer få Utskotten jemnväl hemställa, det missbruk medelst Sjö-Documenlers obehöriga användande, mätte förebyggas genom upplifvandet af 11 §, i Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente den 12 Januarii 1^30, om Algeriska pass, med den förändring hvartill omständigheterna kunna föranleda , hvadan underdånig anhållan derom lios Hans Maj:t Konungen torde göras; Och få Utskotten slutligen i afseende på de här ofvan omförmälda yrkanden , örn ej mindre straff-bestämmelsernes enlighet med den blifvande Författningen mot Tullförsnillning , än ock den föreslagne Committéen till beredande af Handeln, rörande ärender innan deras föredragning i KongL Maj:ts och Rikets Commerce - Collegium, vördsamligen åberopa, i förra hänseendet det Utlåtande Utskotten derom under denna dag afgifvit, och i sednare särskildta Utskottets Betänkande, \ • angående en allmän reglering af Rikets Styrelse-Verk. Likväl varder detta allt med vördnad Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning underställt. Stockholm d. 2 Dec. 1823. Ankom den 8 Dec, i8a3. Memorial, om arfvode för Herr öfver-Commissarien D. Ek, som bi - a68 Bevil! ni ngs-Ut skol tels trädt Utskottet vid Bevillnings-Törfattningens uppgörande. Bevillnings-Utskottet, som vid början af denna Riksdag anmodat HerV Öfver-Commissarien D. Ek, att, på samma sätt som vid flere föregående Riksmöten, biträda detsamma med upplysningar, författande afCalculer, Tabeller, Formulairer m. m., anser sig böra bos Riksens Höglofl.
Björnstjernas yttrande om vådan af att hafva studenterna bosatta i hufvudstäder, vill jag blott nämna, att om studenterna i Wien, Berlin och Paris haft så stor del i 1848 års revolutionära rörelser, så förvånar det mig, att icke vederbörande låtit förflytta Universiteten derifrån. Att man med skäl bör hoppas, att sådana oroligheter som de omnämnda icke skola utbryta här, gillar jag till alla delar, men jag kan ej dela den af Gr. Björnstjerna uttalade förhoppning, att man äfven å andra ställen för alltid skulle vara qvitt revolutionära rörelser, ty det sätt, hvarpå reaktionen tillvägagår, inger i sanning mig ej en sådan förhoppning. Jag förenar mig uti Gr. Sparres begäran om återremiss. Hr Cederschiöld, Fredr. Aug.: Då jag icke varit närv:de ifrån discussionens början, kommer jag måhända att yttra åtskilligt, 328 Den 15 Juli f. ro. sorn förut blifvit framstäldt, och för sådan händelse ber jag på förband om ursäkt. Jag liar begärt ordet, emedan jag icke kan underlåta att göra några anmärkmr emot det sätt, hvarpå Utsk. behandlat denna vigtiga fråga. Utsk. har nemi. endast anfört tvenne egentliga skäl för förslagets afstyrkande, hvaraf det första är, att den lätta kommunikation, som troligtvis i framtiden genom en jernvägsanläggning kommer att ega rum emellan Upsala och Stockholm, skulle medföra en stor del af den med flyttningen afsedda fördelen, eller en liflig vexelverkan mellan vetenskapsmannen i blida städerne. Häremot göres ganska lätt och med fullt fog den invändning, att det icke är derigenom, att man på några timmar kan förflytta sig från den ena staden till den. andra, som en sådan vexelverkan kan upkomma, utan derigenom att ett dagligt umgänge och utbyte af tankar emellan vetenskapernas idkare eger rum.
Men är någon behörig och skyldig att i annans ställe svara på den stämning (lagsökning), som denne ågått; så måste det väl vara de, som genom hans död sjelfve blifva sakägare (som saken uteslutande angår, när den upphörer att angå honom). Således, enär det icke är alldeles omöjligt, att annan person än den, mot hvilken stämning hlifvit utfärdad, skall vara skyldig att i dennes ställe svara och låta sig dömas, måste väl de vara dertill skyldige, hvilka sjelfve efter honom äro ensame sakägare, delägarne i hans sterbhus. Det finnes i lagen ett stadgande, sorn icke varit miijligt, om aldrig stämning, utfärdad mot en person, kunde vid hans frånfälle gälla mot en annan. I kapitlet om laga ombudsman eller fullmäktig (It.b. 15) heter det, att 0111 »Imfvudmannen linder rättegången dör, omhuds»man skall Rätten det kungöra, och de som då sakägare varda, gifva ny fullmakt». Ingen kunde genom en annans diid blifva sakägare, 0111 den stämning, som ågått den aflidna, ej kunde vid hans död gälla mot någon annan. Rättegången hade då genom dödsfallet upphört, och i den dödes ställe funnes ingen sakägare, innan en annan i hans ställe blifvit stämd eller låtit stämma. Och hvad skulle hända, i fall så vore? Med samma skäl, sorn första stämningen förfallit genom svarandens död, förfölle ock en ny uttagen stämning, 0111 någon af hans arfvingar under rättegångens fortsättning aflede, och efter denne nya arfvingar inträdde. Det berodde af ren tillfällighet, huru mycken tid härmed skulle förloras, huru ofta nytt besvär och nya kostnader behöfde användas och huru mycket sorn kunde för sökanden gå förloradt af den rätt, han kunnat utbekomma, i fall saken fått efter första stämningen fortgå. Hvad sorn skulle inträffa, i händelse saken hunnit till högre rätt före någotdera af dödsfallen, antingen den motvädjade domen komine att anses för laga kraftvunnen, eller saken äfven då finge förfalla och börjas å nyo (så vida den kunde åter börjas) blefve lör sig kanhända en olöslig fråga.
Hela frågan reducerade sig egentligen till en penningefråga; ty om ett bud från presten eller klockaren verkställde brefbäringen, kunde i afseende på säkerheten vara likgiltigt; frågan vore endast hvem som skall bekosta budskick — ningen. I de flesta fall kunde prosten eller kyrkoherden få sitt bref till dess bestämmelse för 12 öre, men han föredroge att bespara dessa och i stället låta tre till fyra klockare bära eller låta bära brefvet från man till man under liera mils väg. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL SAMTLIGA RIKS-STANDENS PROTOKOLL VID LAGTIMA RIKSDAGEN 1 STOCKHOLM ÅREN 1865 OCH 1866. - I6ta Afdelningen: Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. MaJ:t, m. m. ‘ . I ' . I Exp edit) o u slj Is k o 11 e Is Förslag lill underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Dec. 186 5. Preste-Ståndet den 2 Borgare-Ståndet den 6 Bonde-Ståndet den 9 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående godtgörande genom Riksgälds-kontoret af de utaf Siats-kontoret förskjutna riksdag skostnader. (Stals-Utskottels Mein. N:o 4.) S. A. K. Rikets Ständer fä härmedelst i underdånighet anmäla, det Rikets Ständer, i likhet med hvad vid flera föregående riksmöten egt rum, äfven nu beslutat, att sådana af innevarande riksdag föranledda utgifter, som, i anseende till deras föremål eller beskaffenhet, dels redan blifvit och dels framdeles under riksdagens lopp varda af E. K. Maj:t godkända och å Stats-konloret anvisade, skola, elter erhållna reqvisitioner och anställd granskning af derför aflemnade verifikationshandlingar, Stats-kontoret af Riksgälds-kontoret godtgöras. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 9 December 1865. Bih. lill B St.
S. D. Wid föredragning af Lag-Utffottets den 2 i denna mänad pä bordet lagda Memorial, Den 11 October. 429 rial, rörande Herr lnljsströmg motion, om nödiga försigtigbcts.nätts widtagande i afseende pä f. d. Konungens wiftelse-ort, ansäg Höglofiige Ridderffapet och Adeln denna fräga redan genom Ridderffapet och Adelns beslut öfwer det Särskilta Utskottets betänkande i samma ämne wara afgjord, någon öfwerläggning i anledning af Lag-Utskottets Memorial icke äga rum. Justerades klerck - Protocollet för d. 8 dennes. Höglo stige Ridderffapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qwart till 2. In ckäem krotocolli, 6. 8i!ver80ol^,e. Fredagen den 12 October. kienum klockan half 11 förmiddagen. Justerades klerck-Protokollet för den 11 October. Föredrogs ä nys Statsoch Oeconomi^- Utffottens förledne gårdag pä bordet lagda betänkande om Allmänna ' Magazins-inrättningen, och i sammanhang dermed Banco-Utskottets utlätande, rörande Discont-rätt i Bauquen för samma Direction. Grefwe lckörner, Loran: I anled ning af det nu senast uppläste Memorial, torde jag endast behöfwa erinra, hwad jag redan i gär hade den äran nämna, huru otjenligt det är att en Banque skulle ingä i widlöftige stäende försträckningar, och huru litet äfwen de bästa Hppothek i sädant fall kunna ersätta den fara en Banque löper af sädana altför widsträckta företag. För 4M Den 12 October.
Ständer hafva icke kunnat lemna utan afseende , att Embetsoch Tjenst-mäns Enkor och Barn, som befinna sig i det torftiga tillstånd åberopade Författning förutsätter, uti nämnda Pensions-belopp, hvilka icke blifvit förhöjda allt sedan år 1798 då de anslogos och då de kunde anses någorlunda svarande mot deras " ändamål, nu mera vid ett fallet myntvärde och högt stigna varupris njuta ett så otillräckligt un-’ derstöd, att deras belägenhet är ömmande och kräfver å det ifrågavarande Stats-ansläget, i man af Statens tillgångar, en tillökning, som, ehuru ringa, likväl för dem i deras nödställda vilkom Underdåniga Skrifve!ser. 227 vöre be (yellig att påräkna', och Riksens Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla, att de på dessa skäl beviljat en sadan tillökning af 5710 R:d, samt öfverlemna till E. K, Maj:ts Nådiga omsorg och bepröfvande, att dermed ökä och reglera förberörda Pensions»Stater uti 7:de,’ bute oell g:de Klasserne, äfvensom för UnderOfhserares Enkor och Barn. Riksens Ständer framhärda SCc» N:r 109. Uppl. oell godk. hos Samt3. Riks-St. d, 3o April 1818, Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående medel till R i dd areholms-Kyrkans iståndsättande. Hos Riksens Ständer har fråga blifvit väckt om medel till Riddarehölms-Kyrkans fullkomliga iståndsättande, sedan, på HögstSalig Hana 3S1 aj:ts Konungens Nådiga Befallning, en reparation å densarnmas så väl inre som yttre delat redan är företagen; och Riksens Ständer, sorn.' inhemtat, att den sednaste reparationen blifvit bestridd med öfverskottet af den till gamla Kungshus-Byggnadens iståndsättning efter 1802 års Brandskada anordnade Summa, samt för öf-; tigt med bidrag af de medel, E. K.
Samtlige Riks-Stånden hafva godkänt den i Betänkandet N:o i3 föreslagne förändrade redaction , angående chartering af Fidei-Commissbref och andra dylika Förordnanden; hvarvid JBonde-Ståndet tillika beslutat, att dessa handlingar skola förses med stämpladt papper till det af Utskottet föreslagne belopp, hvarje gång en ny Fidei-Commissarie kommer i åtnjutande af de i Fidei-Commiss-brefvet eller förordnandet stadgade förmoner. För den händelse, att Bonde-Ståndet ej skulle frånträda detta sitt beslut, får Utskottet föreslå följande voterings-proposition: 4:o. Den, som godkänner Utskottets af 3:ne Riks-Stånd antagne förslag, att Fidei-Commiss-bref och andra dylika Förordnanden skola, en^gång för alla, förses med det stämpladeJj papper, nu gällande Författning bestämmer, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, antages Bonde-Ståndets beslut, att Fidei-Commiss-bref och andra dylika Förordnanden skola förses med stämpladt papper tili det 1 nu gällande författning bestämde belopp, hvarje gång en ny Fidei-Commissarie kommer i åtnjutande af de i Fidei-Commiss-brefvet eller Förordnandet stadgade förmoner. Trenne Riks-Stånd hafva gillat Utskottets ^förslag, pag. g, uti Betänkandet N:o i3, och pag. 5 i Utlåtandet N:o 29, om förhöjda afgifter enligt 5 §. för Adelsbref m. fl.; men som Ridderskapet och Adeln, med ogillande af detta förslag, beslutat, att samma afgifter skola bibehållas vid de belopp, 184* års Kongl. Förordning stadgar, får Utskottet, i händelse Ridderskapet och Adeln ej frånträder detta sitt beslut, föreslå följande voterings-proposition : 5.'o.
Revisorernes pluralitet, det oaktadt, ansett sig böra öfverlemna till Rikets Ständer, ehuru, enligt min tanke, skyldig uppmärksamhet emot den myndighet, eller Kongl. Maj :ts Regering, hvarifrån de äskade upplysningarne utgått, i förening med den inverkan å frågans bedömande dessa upplysningar tvifvelsutan äga, bordt mana Herrar Revisorers pluralitet, att ej lemna Rikets Ständer uti okunnighet om hvad sålunda förekommit. För min del vill jag hvarken förbise eller underskatta ofvanbemälde af Herr Statsministern för utrikes ärenderne lemnade upplysningar, men finner desamma ej tillfyllestgörande, enär, äfven om oftaomförmälde instruktion »genom den af Herr Statsministern omnämnde decharge» må anses medföra inskränkning uti Revisorernes granskningsrätt, och utan att anse mig vid detta tillfälle böra ingå uti pröfning huruvida verifikationer för oftaomförmälde räkenskaper lämpligen böra Revisorerne tillhandahållas eller icke, det förhållande, att Rikets Ständers skrifvelse af den 20 Januari 1858 icke innehåller bifall till eller ens omnämner det förvaltningsoch redovisningssätt, som numera blifvit vidtaget, likväl utgör tillräcklig grund för mig att anse Revisorerne hafva ägt anledning att för Rikets Ständer anmäla hvad uti denna fråga sålunda förekommit.» c) af Herr Doktor Sandberg: »Uti revisionsberättelsen anmärkes, att för åt skilliga utgifter, till ett belopp af omkring 65,200 R:dr, som utgått af anslagen under 3:dje hufvudtiteln, någon specifik redovisning icke blifvit Revisorerne meddelad, och uti en reservation omförmäles omständligen, hurusom Revisorerne, på begäran, från Utrikesdepartementet deröfver erhållit en förklaring af det hufvudsakliga innehåll: att i alla länder sådana medel finnas ställda till Regeringens disposition, som icke äro underkastade offentlig granskning, samt att sista riksdagens Konstitutions-utskott icke haft något att anmärka vid den serskilda instruktion, på grund af hvilken dessa medel blifvit — 281 — från vanlig redovisning undantagne, hvaraf alltså skulle följa, att hvarje erinran, som derpå kunde hafva afseende, vore från Revisorernes sida obehörig och grundlagsvidrig.
Jag anser detta så mycket mera att befara, som vi håfve allt för många exempel på, huru man lyckats att komma åt kronans värderika fisken, som både på ett och annat rätt fallit i enskildes händer, utan alt kronan lått någon fördel deraf, och hvilket så mycket lättare nu kunde ske, om kronan sjelf eftergåfve sin rätt, — åtminstone skulle jag tro att bäst vore det kronan alltid förbehölle sig eganderätten till sådanc fisken. 1) e ii 20 F e I> r u a i1 i. 53 Jag erinrar mig nu att kronan skänkte bort en oell annan riksdag tillbaka sin rätt till några obebodda klippor i Boliusländska skärgården; de hade då icke stort värde, men förhållandet kan blifva förändradt, om sillfisket återvänder, dä dessa klippor än en gång för sälte liers och trankokeriers anläggning kunde blifva af stort värde möjligen t. o. m. ett Kongsberg i smått. Många ledamöter hördes ropa på propos. Gr. Mörner: Jag ber om ursäkt att jag lager Ii. o. Ad:s lid ännu några ögonblick i anspråk, men det sker för att freda mig från den anmärkn. alt hafva begått ett misstag i mitt yttrande om räntorna för de fisken, som skulle förenas med hemmanen; och tror jag mig icke kunna, åberopa något säkrare bevis för mitt yttrande i denna del än det af Hr Stats-rådet Sandströmer kontrasignerade K. Bref af, d. 22 Mars 1850.
Voteringen börjades klockan half till 2 e. m. och befunnos efter Voteringens slut klockan ett qvart till 3 e. m., sedan eli Voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voterings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, sorn föijer* Ja -— 43* Nej — 14. I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen särskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Tians E.xcellence Herr Grefven och LantltMarskalken förklarade, att Statsutskottets ofvanberörde Utlåtande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit. Herr Rosenqvist anmälte, att lian ej baft den äran vara bland dera, som utgjort pluraliteten. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 3 eftermiddagem In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim* Den 18 November e. m. Onsdagen d. i 8 November 1829. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Herr af Sillén, Georg Axel, hade inlemnat ett sä lydande anförande: Dä Ridderskapet och Adeln i Plenum den ii dennes e. m. hehagade bifalla Stats-, Bevillnings-, Banco-, Lagsamt EkonomiUtskottens Betänkande N:o 89, angående Herr Friherre Cederströms och mitt förslag till ett föränd rädt Statshushållningsoch Beskattningssystem, får jag emot delta beslut ödmjukeligen anmäla min reservation. Jag vet visserligen, att dermed för närvarande uträttas ingenting i lmfvudsaken; men min tystnad skulle måhända anses för ett bevis derpå, att Utskottens Betänkande öfver min motion öfvertygat mig 0111 Förslagets oduglighet i allt, och det är denna tanka jag åtminstone skall undanrödja. Jag åberopar Herr Friherre Cederströms kraftiga reservation; men kan icke neka min förundran deröfver, att Herr Fri herren med sin talare-förmåga icke understödde den vid målets föredragning i Ståndet.