Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill blott erinra om skiftes-mål, tull-mål, bränvinsbrännings-mål m. 11. som gå till Högsta Domstolen och afdömas efter författmr, af Konungen i Stats-Rådet utfärdade. Ett annat sätt att afhjelpa de ifrågavar:de olägenheterna har jemväl blifvit antydt, nemi. att öka antalet af Stats-Rådets ledamöter. Detta skulle medföra den fördel, att Depart:s-Chefernes möda derigenom skulle lättas, men, på sätt förut blifvit anmärkt, skulle likväl den förnämsta olägenheten qvarstå, nemi, den, att Konungen är öfverliopad af en sådan mängd göromål att knappt någon menniska dermed kan stå ut. Det sätt åter som förekommer mig vara f. n. det enklaste bästa, och hvars användbarhet erfarenheten jemväl anvisat, vore en något utvidgad tillämpning af 43:dje §:n Reg.F. i den riktning, att man medgåfve Konungen att öfverlemna afgörande! af vissa ärenden åt Den 12 Juli f. m. ett. visst antal Siats-Råd, t. ex. 4 eller 5. För min del skulle jag anse 4 vara lämpligast, emedan detta är samma antal, som, då Konungen är frånvarande, föra Regeringen. Om det lemnades Konungen öppet att öfverlemna sådana Regerings-ärenden, som här äro ifråga, åt 4 af Stats-Rädets ledamöter att i Konungens namn afgöras pä föredragning af en tjensteman inom vederborde Departement, så tror jag att man hade löst frågan på den väg som vore riktigast, naturligast och, som sagt är, af erfarenheten dessutom anvisad, ty, genom inträffade förhållanden och den ofantliga mängd ärenden som ligger öfver Konungen, har del understundom varit nödvändigt att upskjnta dem till dess Konungen rest bort, och då hafva de blifvit algjorde af en sådan auktoritet, hvars inrättande jag nu föreslagit. Derigenom löste man den största svårigheten, sora är att afvältra den tunga bördan ifrån Konungen. Derigenom löste man äfven väsendtligen den andra svårigheten, nemi. att bereda lättnad åt Depart:sCheferne.
Propus, genast i dag varder, i enlighet med Hr Gr. o. Landtm:s framställning, remitterad till StalsUtsk., får jag taga mig friheten bifoga densamma med en nyligen utkommen afhandling i ämnet af en bland landets skickligaste läkare, som, understödd af offentliga medel, på Kongl, befallning företagit en resa till främmande länder, i och för undersökning af der befintliga anstalter för sinnessvage. Denna afhandling har så nyligen utkommit, alt den icke för Konungens Rådgifvare har kunnat blifva bekant, emedan den nu först i dessa dagar är offentliggjord. Skulle någon ledamot i StalsUtsk. vilja taga kännedom om densamma, så har jag fått tillstånd att bifoga den vid K. M:s Nåd. Propos., dä denna tili Utsk. remitteras, samt får härmedelst öfverlemna den till Hr Gr. o. Landtm, för att, å denna min hemställan erhålla propos. Sedan talaren härvid inlemnat en, under namnet afRese-Anteckningar, af Doctor C. G Grähs tryckt Berättelse till Kongl. Snndhets-Coll:m, yttrade: Gr. Lagerbjelke: Från R. o. Ad. kan lill Utsk. icke remitteras den bok, hvarom Hr Bråkenhjelm framställt en sådan önskan, så vida den icke först varder inför Ståndet upläst. Jag får derföre hemställa om det icke vore bättre att, i st. f. att begära, det Ståndet skall afhöra en sådan långvarig upläsning, lemna boken till någon af Utsk:s ledamöter, som sedan kunde gifva Utsk. del deraf, och delta sålunda komma i tillfälle att af arbetets innehåll taga erforderlig kännedom. Hr Bråkenhjelm: Enl. min egen erfarenhet såsom ledamot i Utsk., har del icke så sällan handt, att Utsk. fått emottaga bilagor vid en remiss.
Denna § ansågs komma att förfalla genom det af R. o. Ad. bland de allm. bestämmelserna införda stadgande, rör:de minsta beloppet, hvarå enskilda sedelbanker få utgifva sedlar. Om ansvar för öfver träd elser af denna lag. 00 § af Utskottens förslag. Ilr Stuart: Hela detta eapitel måste förfalla, sedan R. o. Ad. redan bland de allm. bestämmelserna antagit en af Hr v. Troil föreslagen föreskrift, motsvarande de i detta eapitel förekommande stadganden eller de straffbestämmelser och äfventyr, som för banklagens och privilegiernas öfverträdande af directionen eller bolaget skola äga rum. R. o. Ad. ansåg hela detta cap. komma att förfalla. Ut - Dan ai Mars o. m. UtsEtns hemställan om en und. skrifvelse till K. M., angtde redan existerande privatbanker. Frih. Stjernstedt: I följd af det beslut, R. o. Ad. redan fattat, och i fall R. o. Ad., såsom jag tager mig friheten tillstyrka, behagar godkänna Utsktns nu föredragna framställning, blir det nödvändigt, att här en r:dr specie införes i stället för 3 r:dr cour. Hr Stuart: Jag nödgas helt och hållet bestrida den förändring i Utsktns förslag, som af den siste värde talaren blifvit äskad. Denna förändring skulle medföra en retroactiv verkan på de banker, som redan existera och således åstadkomma en rubbning i de fördelar, hvarom dessa inrättningar genom erhållna privilegier blifvit försäkrade. Jag får derföre hemställa, huruvida det ej skulle vara mest lämpligt att helt och hållet utesluta sista mom. af Utsktns förslag, eller följande mening: ”Åliggande dem likväl, vid vite af 5oo rtdr cour., att icke utfärda eller sätta i omlopp tryckta eller graverade skuldförbindelser, sedlar eller depositionsbevis på mindre belopp än 3 rtdr cour.” Man lärer icke skäligen kunna betaga redan organiserade banker de rättigheter, som blifvit dem genom deras privilegier tillerkända, och det torde vara öfverflödigt att förklara, det banklagen ej kon erhålla retroactiv kraft', hvilket dock skulle blifva förhållandet, om Frih.
Vid innevarande riksdag har Kyrkoherden Simonsson i en till Högvördiga Preste-Ståndet afgifven motion (N:o 91), deröfver Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets utlåtande blifvit infordradt, anhållit, att Pikets Ständer ville hos Kongl. Majit göra underdånig framställning i det syfte Kontraktsprosten Berlins ofvanomförmälda motion utvisade, samt dervid i underdånighet hemställa, „det täcktes Kongl. Majit för beredande af ersättning åt innehafvare af militie-, civil-, ecklesiastikeller andra stater anslagna boställen för de kostnader, som de kunna styrka sig hafva nedlagt på, å innehafvande bostållsjord anbringad och vederbörligen granskad samt godkänd grunddikning eller s. k. drainering, i nåder meddela enahanda föreskrifter, som jemlikt Kongl. Kungörelsen den 16 Januari 1863 äro, rörande fördelningen af hafda kostnader för nybyggnad af kyrka, prestgård eller andra allmänna hus, uppförande af större broar eller anläggning af nya vägar, gällande,; hvarjemte Kyrkoherden Ollerström vid motionen fogat det yttrande, „att erhållande af ersättning för nedlagda större ändamålsenliga kostnader å boställen är det enda sättet att befordra, det boställena blifva bättre och ändamålsenligare skötta, än hittills varit händelsen,, och i sådant afseende föreslagit, „att kostnader för alla större odlingsföretag, som efter vederbörandes hörande och pröfning befunnits vara fullt gagneliga för boställena, men utförts i sådan tid, att boställs - Allm. Betv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 52. 3 innehafvaren vid boställets lemnande icke kunde anses hafva af desamma dragit nytta motsvarande kostnaden, måtte, på sätt Kyrkoherden Simonsson föreslagit om utgifterna för drainering, varda på vederbörande boställsinnehafvare fördelade., Enligt den af Kyrkoherden Simonsson åberopade Kongl. Kungörelse den 16 Jnnuari 1863 utgår godtgörelse för den kostnad, innehafvare a( boställe eller annan Staten tillhörig jord får vidkännas för nybyggnad af kyrka, prestgård eller andra allmänna hus, uppförande af större broar eller anläggning af nya vägar, sålunda, att kostnadsbeloppet fördelas till godtgörelse på vissa år, efter vederbörande Synerätts bestämmande vid först inträffande laga syn, dock att fördelningen ej i något fall må utsträckas längre, än till högst tjugo år, räknadt från och med det år byggnadseller anläggningsföretaget blifvit fullbordadt.
Jag skulle derföre tro det vara bäst, att man, ulan Den ii Febr ilar i! f. m. alt biträda de öfrige Ständens mening, genom bifall till den föreslagne contra-proposiLionen lemnar förevarande sak i det skick, hvari de öfrige tre Stånden försatt den, hälst ingen ändring deruti kan äga rum, då emot beslutets form ingen invändning kan göras; och jag bar för öfrigt så mycket mindre betänklighet alt antaga den ifrågasatte contra-propositionen, som Japroposilionen lemnar hvar och en af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, som önska att sjelfve fatta beslut i saken, öppet tillfälle dertill, samt contra-propositionen, enligt hvad jag förut haft äran visa, icke står i någon contradiction med Herr Grefvens och LandtMarskalkens förut afgifne förklaring. Herr Hjerta: Jag bör visserligen misstro min förmåga att tyda Svenska språket, sedan jag till och med hört Gouverneuren vid KrigsAcademien förklara Grundlagen otydlig i förevarande fråga; men det oaktadt, och ehuru jag ser att fråga mindre är om hvad Ridderskapet och Adeln för dess del bör besluta, än hvad åtskillige önska få besiutadt med kraft af Rikets Ständers beslut, torde jag dock få fästa uppmärksamheten på följderne af den föreslagne contra-propositionen. RegeringsForrnens 4q § säger, att Rikets Ständer skola bestämma dagen för nästa sammanträde, och i Riksdagsbeslutet intaga en uttrycklig Riksdags - Den 11 F e b r u a r i i f. m. kallelse. Jag frågar således, om icke detta ärende’är ett Liand föredragningsämuena, hvaröfver beslut af hvarje RiksStånd för sig bör fattas, och om det icke är ett bestämdt åliggande, alt proposition för hvarje RiksStånd framslälles på någon viss dag. Jag frågar, om icke Ridderskapet och Adeln äfven bör hafva sin tanka örn dagen för nästa Riksdag uttryckt i Riksdagsbeslutet, då Grundlagen stadgar, att denna dag skall bestämmas af Rikets Ständer, det vill säga de fyra RiksSlånden.
J?anå Spceffence ©refme Buuths ©tcrb&uS, dro tiff milforlig lyftning affatte, nemligen: a) gör gamla Sofaget för ©fdnffa ©tenfolémerFet mib ^ögandé, 40,000 Ribr utaf bet oliqöiberabe Reöerås (tapitalcf, meb bend berdfnab Rdnta, tillhopa b) gör nya bolager, utaf be, feban dr 1824 pd Sdnen influtn» SapitaWaf&ctalningar oc& rdntor ©en 31 ©ecember r828. ©en 31 ©ecember 1829. Eapital. Sefrållrting pd Räfninge» 1. i SBcpelsSanfen . 5öftig^ctcr: RifggdlbåsSontoretg JjuS efter inföpåpriS ©enerat sSigiftancesöentoretg ©ilo meb tills byggnab Soröringar, för l;votlFa uti SorfHrifmncjame au utfajTaö panta: Utldnt utaf f. b. Minanna JöingfbRlcbclgsSagan f. b. ©fdnffa Jgingfts^rsemii ©ito Ölong!. SerggsSoffcgii f. b. löaj^a iSterfiob af 2:ne 2dn tiff nu mera framlibne £an§ ©peeffens ce ©refmc Ruuth, å 5 proSentö ranta JDito af 9ån liff ©tabén glftab för (Safcrnbyggnab ©ilo ©ito till ©tabén Rfalmö för ©ito ©ito ©ito tiff Upfala Slfabemi ©ito ©ito tiff ©tabén g}ffaö för ^amnbyggnab ©ito ©ito tiff ©tabén Rorrföping ©ito ©ito tiff ©tabén S3ordå 6 proiS. ranta. 4, prog. ranta.
"Då Ekonomi-Utskottet den 4 dennes med 1 rösts pluralitet beslutat tillstyrka Rikets Ständer att till Kongl. Maj:t ingå med underdånig skrifvelse om indragning af de tvenne lägre klasserna vid krigsskolan å Carlberg, finner jag mig befogad att emot nämnde beslut mig reservera, dels emedan Utskottets lill Ständerna afgifna betänkande stödjer sig på skal, som icke äro giltiga, dels derföre, att det i samma betänkande framställda slutliga Järslag är grundadi. på föregifne förhållanden, som icke ega rum. De skäl, som i betänkandet finnas framställda, äro: Uo. att skolans tvänne lägre klasser utgöra en "väsentlig bristfällighet” — någonting "principvidrigt”, emedan undervisningsämnena i dessa klasser skola vara så "företrädesvis” humanistiska, att läroverket vid Carlberg icke bör. anses som en tillämpningsskola förr än från och med dess tredje klass. Förhåller det sig verkligen så? I öfverensstämmelse med hvad jag i Utskottet haft äran upplysa, är fördelningen af läroämnena inom nämnde skolas Usta och 2:dra klasser sådan följande jemförelse visar: Humanistiska ämnen. MUitär-ämnen. Trosoch sedelära. Soldat-instruktion. Fäderneslandets och gamla historien. Kompani-exercis. Fysisk och politisk geografi. Balaljons-exercis. Algebra. Kavalleri-exercis till fot. Geometri Lägertjenst. Trigonometri. Fälttjenst. 6 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 111. Analytisk geometri. Broslagning. Mekanik. t Varjloring. Astronomi. Vapenföring j Sabelföring. Svenska. ( Bajonettföring. franska. Militärgymnastik. Tyska. Sjövetenskapens grunder (om \ g... Rättsoch samhällslära. fartyg, navigation, manö- > (iadetter ver m. m. Uti ofvanstående ämnen meddelas unUti ofvanstående ämnen meddelas under der läseterminerna undervisning under 20 läselerminerna undervisning under 6 timtimmar i veckan. mar i veckan.
Vi nämde honom blid, oaktadt vi tro oss veta att han icke mycket älskar det omdömet och att han ofta lägger sitt anlete i buttrare veck än eljes och stärker sitt tal med kraftiga originaluttryck blott för att folk skall veta, att han icke är så synnerligt blid ulaf sig. Men hans hjärtelag skimrar igenom alla hans handlingar och det ar blidt, det kan nu icke hjälpas. Såsom förträffliga represen * tenter för den s. k. Nerikes Allehanda typen — med hvilken dr Oman så redaktör han än är för tidningen sannerligen icke har något gemensamt — närvoro vid mötet redaktörerna Ossian Jeurling, Gotlands Allehanda, och Otto Ser-rander, Xorrlandsposten. Hr Jeurling är driftig, vaken och intelligent tidningsman, boktryckare och stadsfullmäktig, slagfärdig och med lika lätthet att uttrycka sig muntligt som skriftligt, samt därtill med sinne för decorum. Det sistamärkte vi nog utaf de smått ogillande blickar, hvilka hr J. kastade på oss, då vi å Långedragsfesten icke nog uppmärksamt lyssnade på de långa talen. Men, bäste hr J., betänk blott: en charmant lunch å luftig, vinranksprydd veranda utåt solbelyst, glittrande Elfsborgsfjärd, hr Härje som spelande glad, behaglig sällskapsbroder — hvilket vi erkänna fast han varit elak mot stockholmarne — och så skalden, en ny Ganymedes med aldrig sinande förråd af skummande Roederer, och så våra förtjusande två bordskamrater, med behag i gestalt och later, tindrande ögon, leende mun öch grop i kind! Ack, hr Jeurling, de långa talen skulle hafva fått hållit på tills nu, vi hade icke hört dem, om de blott förmått gifva lika varaktighet åt allt det öfriga, som stod i så behaglig motsats till de långa talen. Men vi glömma ju alldeles bort hr Serratfder, hvilket icke går an, ty då springer han ifrån oss. Ty han var lika rörlig, smidig och liflig, lika fladdrande, pratande, smekande och tjusande flicke-älskvärd som hans platskollega, redaktör Hedvall var bred, 6äker, korthuggen, jovialisk och skut-skepparartad.
Sparres och Hr Olivecrorias gemensamma reservation, och anhåller att R. o. Ad. ville densamma biträda. Hr Carleson, Edvard Henrik: Det förhåller sig med bördsrätten ungefär som med en gammal bofällig byggnad, hvilken icke tål vid någon reparation, men det oaktadt kan ännu någon tid vara till större eller mindre nytta, om den får qvarstå orubbad. Grunden till denna rätt är, såsom redan blifvit nämndt, presumtionen af den jordbrukande befolkningens kärlek till fädernes jord, och vid den minsta rubbning i denna grund ramlar hela 21-2 Den 13 Juni. byggnaden. För min del skulle jag icke mycket beklaga en sådan utgång; men när roan vill uphäfva en bestående institution af den beskaffenhet, som den nu ifrågav:de, har man att tillse, icke så mycket huruvida den hvilar på en rationell riktig grund, utan mera huruvida den står i öfverensstämmelse med folkets föreställningssätt. Då nu representant.erne af Svenska allmogen vid denna riksdag icke kunnat erkänna nödvändigheten eller lämpligheten af bördsrättens uphäfvande, och då vidare största delen af den jordbrukande Svenska Adeln är för tillfället frånv:de från riksdagen, anser jag att det under sådana omständigheter skulle vara ett politiskt felsteg att begagna detta tillfälle till bördsrättens uphäfvande, hvarföre jag anhåller att R. o. Ad. ville bifalla Utsk:ta Betänk. Frih. Raab, Adam Christian: Den siste värde talaren har förordat bifall till Utsk:ts Betänk, på den grund, att större delen af R. o. Ad:s jordbrukande ledamöter nu äro frånvarande, och att det vore en brist på grannlagenhet och ett politiskt felsteg att vid sådant förhållande lätta definitivt beslut i denna fråga. Jag får då fråga honom om icke en mängd af ärenden måste här vid riksdagen afgöras, under det just de ledamöter, som äro mest intresserade af dem, äro frånvarande? Så t. ex. skattefrågorna, som ofta afgöras al en majoritet, som icke skattar särdeles mycket. Hvad BoudeSt:ts opinion i denna fråga beträffar, har man visserligen erfarit hvad i sagde
Maj;ts Nådiga Bref den i3 October 183a, blifvit upplåtet till begagnande af både Artilleriets och öfriga Vapens Officerare, och är således numera att anse såsom ett gemensamt högre Läroverk för hela Armén. Läroverket står under H. K. H. Kron-Prinsens, i Dess egenskap af General-Fälttygmästare och Chef för Artilleriet, höga inseende, och commenderas af en Befälhafvare, som tili sitt biträde har en tjenstgörande Major, en Inspector för Leclionerna och en Redogörare. Undervisningen meddelas för närvarande af 14 Lärare, hvaraf tre för de mathematiska Vetenskaperna , en för Experimentalfysik och Kemi, en för Militär-Hygiéne, en för Veterinär, tre för Artilleri, två för Fortification , en för mathematisk Geografi och Topografi, en för Krigshistoria och Taktik, samt en för Fäktning och Gymnastik. Vid Inrättningen kunna emottagas 46 Elever, hvaraf 23 rum äro bestämda för Artilleri-Officerare, och de öfriga för Officerare af andra Vapen; nu njuta 43 Officerare derstädes fri undervisning, jemte boningsrum. Hvarje Lärocours påräknas att räcka ungefärligen 2| år, och slutas med offentlig examen. Ifrån Läroverkets inrättande intill närvarande lid, hafva inalles ga Artilleri-Officerare, behörigen examinerade, derifrån utgått. Detta Läroverk, är icke uppfördt i Riks-Staten, utan har kostnaden för detsamma hittills blifvit bestridd af särskilt för ändamålet i Nåder anvista medel. I Hufvudstaden finnas jemväl flera Privata Schol-Inrättningarj der undervisning lemnäs emot betalning. Bland dessa utmärker sig den Uppfostrings-Schola efter Hillska Methoden, som år i83o, genom Actie-ieckning, af ett Sällskap eller Bolag blifvit inrättad och den 1 Juli nämde år öppnad i en dertill inköpt egendom, kallad Barnängen, på Södermalm. Inrättningens föremål är att meddela Gossar från barnåldern en sorgfällig och fullständig uppfostran, med en omfattande intellectuel bildning.
Ar det en felaktig grundsats, som under de sednaste 12 åren liliI vil följd i afseende å tull-lagstiftningen, är felet icke värre, än att det utan fara kan anstå ett år med dess afhjelpande; är den åter icke felaktig, är den tvärtom rigtig, så berölvar sig Ståndsrepresentationen den ära, den eljest skulle förtjent, för det den inledt lagstiftningen i ämnet på den rätta vägen. I hvilket fall som helst bör väl ock framtidens dom öfver Ständernas förfarande utfalla mildare, om de i stunden lör sin upplösning öfverlemna till den nya, snart sammanträdande representationen att besluta en återgång från den af deni under R. o, Ad:ns ledning beträdda vägen, derest den är ovigtig, än om de och i främsta rummet R. o. Ad:n nu skulle besluta att återgå från en väg, som befinnes hafva varit rigtig. Jag yrkar afslag å den nu föredragna punkten Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förevarande hemställan och dels att R. o. Ad:n måtte afslå densamma och bibehålla den för artikeln fläsk nu stadgade tullfrihet; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till merberörde hemställan, och, då dervid svarades talrika och starka så väl ja som nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Många ledamöter ropade på votering. Upplästes och godkändes följande voteringspropos.: »Deri som bifaller Bevilln.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 8 gjorda hemställan, att å artikeln fläsk må sättas en införseltull af två rdr per centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad:n denna hemställan och bibehåller den nu gällande tullfrihet för ifrågavarande artikel.» Dea 23 April f. m. 435 Voteringen företogs härefter och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 99. Nej — 130. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 e. na.
» Brännvinet, kan jag tro! » af bröt prästen med en fast, men alls ej ovänlig blick. » Jo-o — de ' ä ' nog de ' också, förstås. , » medgaf mannen brydd, som om han gripits på bar gärning med något ofog. De kommo till ett af de värsta rucklen, af hvilka det ännu finns några kvar i den trakten. » Här ser j u ut som ett svinhus, » sade prästen och tittade sig omkring i kyffet. En medelålders smutsig kvinna och en ung flicka i trasgrann, trådsliten dräkt voro därinne, sysselsatta med att göra ingenting. » År det hustrun och dottern? » Kvinnan neg tyst och nöp en smula förlägen i förklädssnibbarne. » Hvad gör frun för någonting då? » » Jag är förstås tvätterska, s e. » » Då borde ni väl kunna hålla smutsen från er själf också, » tänkte prästmannen med ett mönstrande ögonkast, som kvinnan tycktes förstå. Hon slätade ut förklädet och dolde hastigt en solkig linneflik, som stack fram i barmen. IDUN 286 » Nå än dottern d å? » » Hm. » .. • ' * » Ah — så! Stackars barn! Hur gammal är ' du? » » Aderton år. » • » H v a d heter du? » » Adelaide. » » Det var ju ett riktigt vackert namn, det! Åh, du lagar nog snart, att du bär det med riktig heder också! » Den hjärtliga tryggheten i dessa ord mjukade så underligt upp det unga, styfva sinnet. Hon såg hastigt upp i den gamle prästens redliga ansikte, och då hon lika hastigt slog ned ögonen, så var det för att dölja en lätt imma, som dragit öfver dem, och hvilken tycktes henne ha uppstigit någonstädes inifrån för att på vägen liksom snöra till strupen så konstigt ... t Ack, I vänliga, tröstande ord — I ären daggdroppar på hjärtats himmel, i hvilkas spår veka känslor gro som vårbrodd i regnvattnad mark! » H ö r på godt folk, » sade prästen omsider, här måste bli en annan ordning, men först ska ' vi betala hyran.
Det vore då äfven lättare att bestämma grunden för det Silfvervärde som de böra få vid en blifvande Realisation, för hvilken icke någon annan allmännt rättvis grund lärer finnas, än att bibehålla hvar och en viddess, under tidepunkten då Realisation företages, ägande förmögenhet, samt att icke genom financiella operationer, på sätt hittills ofta skett, med den ena medborgarens förlust öka den andras tillgångar , utan åtgärd af någondera. i8o Banko-Utskottets Betänkanden. De beslut, som Riksens Ständer i afseende pä den allmänna pen ningerörelsens reglerande vid denna Riksdag gä att fatta, mäste hufvudsakeligen bero pä utredande af rörelse kapitalets belopp och följaktligen af Sedelstockens förhållande i storlek och välde till det under förflutna perioder gänghara. Och huru är det väl möjligt att kunna reda sina begrepp i detta fall, utan kännedom af förhållandet? Genom allmänheten meddelade uppgifter, hvilkas trovärdighet ilen icke lärer betvifla, har den redan erhållit åtskilliga upplysningar om Hankens Sedelstock, och alla Bankens hemligheter äro dessutom, på satt Herr Presidenten von Schultzenheim aninärkt, redan af ett ganska stort antal personel kändt. Om operationer, grundade pä en sådan kännedom, möjeligen skulle ku n na lill Bankens skada företagas , så kan, efter mitt omdöme, det palladium för dess kredit, som hemligheten af dess tillstånd anses utgöra, icke derifrån skydda. Den genomskinliga och till en del redan sönderslitna slöja, sorn ännu söker dölja detta tillstånd, bör derföre ju förr desto heldre helt och afhoijas, på det att stridiga och origtiga begrepp detom må förekoinmas. Pä desse grunder och de flere skäl, som Herr Presidenten von Schultzenheim med sin på vidsträckt erfarenhet grundade kännedom i detta ämne anfört , har jag icke den ringaste betänklighet att vördsamt tillstyrka ett sådant bifall till dess motion om Hankens publicitet , att Banko-Sedelstockens belopp, så vith den efter redan afslutade Räkenskaper kan vara känd, genast för Riksens ötander tillkännagifves, jämte BanKo-Utskottets Betiinhanilen.