Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M.t under den 23 Januarii 1819, i Nåder tillagt framlidne En af Rikets Herrar, Generalen xn. m. Herr Grefve Adlercreutz's efterlemnade Enkefiu, född von Engeström, ett årligt underhåll af 1500 R:dr Banco, att, ifrån och med samma års början, samt intill dess frågan om hennes Pensionerande kunde blifva öfverlemnad till Riksens Ständer, utgå af Allmänna Indragnings-Statens besparingar, Riksens Ständer ville, så väl med afseende på Herr Grefvens i lifstiden utmärkta förtjenster, som å. de behöfvande omständigheter, hvaruti hans Enkefru befunne sig, bevilja Fru Grefvinnan en lämpelig Pension för dess återstående lifstid. Vid Underdåniga Skrifvelser'. 5 ly Vid pröfning af delta ärende, hafva Riksens Ständer erinrat sig, hurusom de hos K. M., uti underdånig Skrifvelse den 28 December 1S09, jemte uttryckande af Nationens erkänsla och tacksamhet för dåvarande Geoerål-Lieutenanten Adlercreutz's förtjenster emot Fäderneslandet, samt under yttrande, att Riksens Ständer, vid ett utblottade Stats-Verks bristande ti!l-j gångar, icke kunde fullkomligt, efter önskan, belöna Fäderneslandets försvarare, tillika anmälda sitt beslut, att; såsom ersättning för hvad Genexal-Liehtenantén, genom Finlands afträdande, af sin enskilda egendom förlorat, till General-'
Stark i att klubba ib.jäl hvarje förslag, s i snart han i detsamma vädrade D onödiga nyheter D, hade lagiitskottets myndige ordförande äfven denna gång haft tillfredsställelsen att med klubbslag befästa ett afstyrkaude utlå,tande. Oclzså, föreföll den k. propositioiiens nederlag s i mycket sannolikare som vid betänkandet endast voro fogade reservationer af tv&amp; ' ' ledamöter, hrr Lilienberg och Hans Andersson i Nö bbelöf, båda till hörande Andra kammaren. Lyckligtvis vor0 emellertid utskottets skäl mer än lofligt svaga och sins emellan motsägande. Det ryckte först i elden med det påstiiendet, att strafvandet efter att bereda kvinnan behörighet att väljas till ledamot af skolriid och fattigvårdsstyrelse icke skuile vara framkalladt af aniigot cerkligt, undw besffie~zde förhålkilde~t Iiunnt&amp; behof W. Denna obevisade och obevisliga försäkran, som tycktes offentligt prolclamera kvinnans fuUst&amp;ndigcz umbärlighet just på de arbetsfält för hvillia hon allmänt p k g m anses äga en alldeles särskilt kallelse, skulle dock om den fatt st&amp; naken ha varit allt för stark. Att s&amp; blodigt såra kviuiims kihslor utan att bedja om ursäkt kan iclre ens ett lagutskott. P i samma galig som utskottet höfligt men bestämat stängde dörren. för kvinna-n, ansåg det sig därför som en artig kavaljer böra göra en vacker bugning och fra] r] sta.mina nigra sockersöta komplimanger om D allt .det g o p. W som kVinnan genom n sitt frivilliga. bitrade a uträttat i folkskolans och framför allt i fattigvardens tjänst. Och af skdant W synn.erligt vardef ullt biträde slmlle det icke finnas något W kännbart behof W? Jo, men endast p i sätt och vis - och utskottet skyndar att närmare förklara; sig.
Memorialet bifölls. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: l:o Kongl. Maj:ts från den 14 dennes på bordet bvilande Nådiga Proposition, angående ökade tillgångar för Manufactur-Discont-fondens utlåningar, jemte Anders Nilssons från Östergöthland af flere utaf Ståndet biträdde anförande, i anledning af samma Kongl. Proposition; 2:o Kongl. Maj:ts från den 14 dennes på bordet bvilande Nådiga Proposition, angående tillökning i det för beläning af Svensk ull anviste creditiv, samt om nedsättning af räntan derå; 3:o Kongl. Maj:ts på bordet från den 14 dennes bvilande Nådiga Proposition, angående bidrag af allmänna medel till Strömsholms Canaloch Slussverks ombyggnad, jemte de, i anledning deraf, af flere Ståndets ledamöter afgifne yttranden; 4:o Hans Janssons från Elfsborgs Län och Lars Petterssons från Bie - Prot. Utdr. d. 2o Mars 7840. 109 Junge Län skriftliga yttranden, i anledning af den sistnämndes, förlidne plenidag den 14 dennes, till Stals-Utskottet remitterade motion om åtgärders vidtagande till sjö-försvarets förbättrande; och 5:o en af Eric Nilsson från Jemtland i dag ingifven skrift, med en bilaga lill hans den till Siats-Utskottet remitterade motion om Statsbidrag till upprensning och förbyggnader uti Liths, Långa och Ambra elfvar uti Jemtland. B an co-Ut skottet: l:o Kongl. Maj:tSj sedan den 14 dennes på bordet hvilande, Nådiga Proposition, angående sökt creditiv-rätt i Rikets Ständers Bank för Stockholms Stads Drätsel-Commission; och 2:o Kongl. Maj:ts3 från den 14 i denna månad på bordet hvilande, Nådiga Proposition, angående rättighet för Direelionen af Armeens PensionsCassa till ett räntebärande creditiv i Rikets Ständers Bank, jemte de, i anledning deraf, denna dag af Jlere Ståndets ledamöter afgifne yttranden.
Berzelius, som haft så stor del uti och förtjenst utaf den medicinska undervisningen här i landet och som så varmt ifrade för Carolinska Institutets utveckling till en fullständig läroanstalt för läkare, och så tydligt bevisade nyttan och rättvisan deraf att dess alumner erhöllo full befordringsrätt, yrkade dock aldrig att Universiteternas medicinska fakulteter skulle indragas och med Carolinska Institutet sammanslås, och om den store vetenskapsmannen nu lefde och deltoge i denna öfverläggning, skulle han utan tvifvel yrka afslag å hvad i denna syftning blifvit föreslagit. Deremot är jag förvissad, att han. liksom jag, gerna gifvit sin röst för flyttningen af hela Upsala Universitet hit till hufvudstadens en åtgärd, hvilken han ofta hördes med värma försvara, och hvilken han oek hoppades och ansåg icke många årtionden kunna uteblifva. I afseende å hvad Hr Cederschiöld i slutet af sitt anförande yttrade, eller att i Lund finnes större klinisk undervisning än i Upsala, får jag tillkännagifva, att jag visserligen vet, att så är förhållandet, men jag bör derjemte uplysa, att man äfven i Upsala nyligen vidtagit en åtgärd, hvarigenom tillfälle till klinisk undervisning uti en icke så ringa grad kommer att beredas, nemi. en förening af Akademiens sjukhus med Läns lazarettet. Den kliniska undervisning, som der kommer att lemnäs, kan visserligen ej blifva så omfattande som den vid Stockholms kliniska anstalter kan åstadkommas, men den bör dock blifva temligen tillfyllestgörande och Den 15 Juli f. m. 347 af stor nytta vid den första undervisningen, sådan den vid Universiteten kan och bör leranäs. Hr Carlheim Gyllenskjöld: Jag är ganska ledsen öfver att hafva begått ett misstag och jag anser mig skyldig att förklara, hvarifrån det härleder sig. Jag erinrar mig mycket väl, att Hr Ekströmer äfven tillförene talat emot de medicinska fakulteternas lösryckande från Akademierna, men som hans namn flera gånger blifvit inför mig åberopadt såsom en auktoritet för yrkandet af en sådan åtgärd, har jag låtit det nu begångna misstaget falla mig till last. Sedan härefter
Domkapitlet tillkomme att undersöka om de under dess inseende Varande prestmans och skolelärares angifna fel i läran samt enär någon af dem funnes hysa och vidhålla lärosatser, som vore stridande emot evangeliska lutherska kyrkans antagna trosbekännelser, förekomma, att han med sina villomeningar församlingen oroade; ansåge Hofrätten Domkapitlet hafva varit behörigt att, på sätt som skett, oberoende af stadganderna uti Tryckfrihetsförordningen i fråga om sättet för åtal af tryckta skrifter, tillse, hvad åtgärd kunde erfordras i anseende dertill, att författaren af i fråga varande skrift beklädde prestembetet och jemväl i egenskap af skollärare vore i tillfälle att sina deruti framställde lärosatser utsprida; och blefve alltså berörde invändning utan vidare afseende lemnad. Beträffande således den i besvären förda klagan i öfrigt; så emedan klaganden vid förhör inför Domkapitlet bestämdt vidhållit, hvad af honom i tryckta skriften blifvit framstäldt, och såmedelst förnekat en del af de lärosotser, hvilka af den evangeliska lutherska kyrkan blifvit till allmän efterrättelse antagna, och derifrån hvarje prestman genom aflagd ed förbundit sig att icke afvika,* vid hvilket förhållande de af Domkapitlet i egenskap af R. St. Just. Ombudsm. Emi. Berättelse för år 48å9. 59 Läroembetets närmaste vårdare emot klaganden i detta mål vidtagna åtgärder, såsom endast innefattande ytterligare varning och medel att leda honom till eftersinnande af sitt anmärkte förfarande, måste anses hafva varit af omständigheterna påkallade, funne Hofrätten ej skäl att i Domkapitlets öfverklagade utslag ändring göra. Klaganden fullföljde häremot sin talan hos Kongl. Maj:t. Högsta
v Hr Gunther, Claes Ephraim: 1 StalsUtsk:s sednasle betänk. har Utsk. vidblifvit sill först afgifna utlät., hvilket väl innefattar ett bifall till K. M:s nåd. propus, i ämnet; men med ett dervid fästadt vilkor, på olämpligheten hvaraf jag anhåller att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet. Förhållandet är nemi., att i det vid 1841 års riksdag beviljade anslag till uppförande af nya fängelser, så väl länsfängelser, som häradsoch stadsfängelser, hade R. St. anvisat inalles 1,300,000 ndr b:co, men fördelat anslaget sålunda, alt 900,000 r:dr skulle få användas till länsfängelser, 100,000 rulr till häradsfängelser och 300,000 ndr till stadsfängelser. R. St. yttrade dock i den skrifvelse, som åtföljde beviljandet af detta anslag, att de ansågo länsfängelserna vara de, som i första rummet borde nybyggas och inrättas efter det nya systemet, enligt hvilket man söker så myckel som möjligt undvika Hera fångars förvarande i samma rum, d. v. s. att de skulle inrättas lill cellfängelser. Detta har äfven blifvit af Regeringen iakttaget i så målto, att de anslagna medlen hufvudsakligen blifvit använda till uppbyggandet af nya länsfängelser, af hvilka 5 redan åro fullt färdiga och för närvar, användbara. Derjemte finnas 5 andra under nybyggnad och planer lill ännu flera nya länsfängelser liar man äfven låtit uppgöra, ehuru man vid dem icke kunnat tillgöra något ytterligare i anseende till bristande medel. Regeringen har likväl härvid funnit sig nödsakad att för länsfängelsebyggnaderna använda en del af de medel, som voro afsedda för häradsoch stadsfängelser; dock icke förr än K. M. vid början af denna riksdag för R.
Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Constitzitions-Utskottets Memorial N:o aas till Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, med Utlåtande öfver återremisserne från det förra af N;o 10 och från det senare af Memorialen Arris 10 och 11; Utskottets Memorial härutinnan ansågos icke föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne, S, D. Föredrogos ånyo följande på bordet hvilande Statssamt Allmänna Besvärsvch Oeconomie Utskottens Utlåtanden; INA) ig, i anledning af vackt motion, om vissa bestämmelser, i afseende på gevärstillverkningen för Kronans räkning; Bifölls, N:o 20, i anledning dels af Kongl. Majsts Kådiga Proposition, rörande ny indelning till ordinarie Knektehåll af oroterad jord, dels ock af väckta motioner, om den nya indelningens anslående till lindring i gamla ordinarie roteringen; Återremitterades; och Trot. Vldr. d. ?i Au«, 1834. och NJO 22, i anledning af vrida motion, angående åbooch LesitSDiiigs-rätten till Kvi ko hemmanen i Halland; Återremitterades. S. D di il Allmänna Besvärsoch Oevonomie-Lt skottet remitterades en a-i Johan Bengtsson ifrån Vester-Norrlands Län' väckt motion, alt Kongl. Maj: t matte sällas i tillfälle att kunna tills vidare uppskjuta Riksdagen, i anseende lill den i Riket ut brustna härjande farsot, S. D. Ytterligare föredrogos Conslitut/ons-Utskottets följande, på bordet li vi laude, Memorial: N:o 27, i anledning af äterremisse-n af Memorialet N:p 1.5: och N:o 28, med förslag till ytterligare redactionsförändriug i 60 Ro get ings-Formen. Utskottets Utlåtanden N:o 27 och 28 förklarades hvilandc lill grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. I).
Men då urtima riksdag endast kommer att afse sådane ärenden, som af K. M:t framläggas, är det väl icke troligt att de behöfva en så lång tid att riksdagarne alldeles omedelbart följa hvarandra i spåren. Så framt ett ärende ej vore af alltför brådskande beskaffenhet, lärer väl icke tiden mellan riksdagarne vara längre än att detsamma i vanliga fall kan hvila till lagtima riksdags behandling. För min del får jag tillstyrka bifall till Betänk:t. Gr. Mörner: Jag hade icke arnat besvära det Höglofl. Stån det med något vidare anförande, men några af de framställningar, som blifvit gjorde, hafva förefallit mig vara af den beskaffenhet, att de ej kunna lemnäs obesvarade. Hvad angår frågan om vidsträcktheten af Beviiln.Utskrts verksamhet, vill jag endast hänvisa de Hrr, som betvifla riktigheten af min upfattning af innehållet utaf 31:sta §:n R. O., till samma g i dess helhet, och hoppas jag att de vid genomläsande af hela §:n skola finna befogenheten af min anmärkn. Hvad åter angår invändningen att man skulle hastigare hinna afgöra ärendena derigenom, att en bestämd termin förefinnes, inom hvilken allt bör vara gjordt, så skulle jag vara beredd att med-. 128 Den 11 An g us t i f. m. gifva detta, ifall alla Stånden arbetade i samma anda; men då skiljaktiga meningar kunna göra sig gällande, och olika åsigter finnas, ligger det icke utom möjlighetens gräns, att en afdelning finner sitt intresse vid att förekomma alla beslut, på det att de 4 månaderna må kunna gå till ända, utan att något afgöres. Sådant kan äfven åtminstone låta tänka sig. Det har varit riksdagar, då Ilegeringen tillkännagifvit sin önskan att riksdagen borde sluta vid en viss tid; men om då inträffat att en eller annan fraktion af representationen ansett nödvändigt att riksdagen ej skulle afslutas, hafva desse sednare vanligen pekats få sin vilja fram. Jag tror derföre att en lag, som ovilkorligen begränsar riksdagens längd till 4 månader, är högst vådlig.
För den händelse B. o. Ad. beslutar bibehålla detta ord, har Ståndet i och med detsamma förklarat sig endast utgöra ett aktiebolag, som icke eger sysselsätta sig med annat än sina relativt föga vigtiga enskildta angelägenheter. Då emedlertid alla öfriga korporationer i samhället ega rätt att till K. M:t göra framställningar äfven i andra ämnen, än de hvilka omedelbart röra deras enskildta angelägenheter, kan jag icke fatta, hvarför 11. o. Ari. ensam skulle, genom bibehållandet af nämnda ord afsäga sig en sådan rättighet. Jag får derför anhålla, att det uti ingressen förekommande ordet »allenast» måtte utgå. Frih. Klinckowström: Jemte det jag instämmer uti den af Gr. Björnstjerna gjorda hemställan, att ordet »allenast» måtte utgå, vågar jag anhålla, att orden »allmänna sammankomsterna» måtte utbytas emot »lagtima Adelsmöte», jemlikt R. o. Ad:s förut lättade beslut. Hr Ramsay: De ämnen, hvilka kunna blifva föremål för R. o. Ad:s öfverläggningar, utgöra, enligt det tillägg till 37 § R. F., som R. St:r vid denna riksdag i sammanhang med ny Riksdags-Ordn. antagit, 11. o. Ad:s »gemensamma angelägenheter». Då det dessutom i 6 § af Utsk:ts förevarande förslag heter, att R. o. Ad, skall hvart tredje år sammanträda för att angående sina gemensamma angelägenheter öfverlägga och besluta, kan med skäl ifrågasättas, huruvida hela den förevarande 21 §:(] är af behofvet påkallad, och huruvida icke genom de nämnda orden föremålet för R. o. Ad:s verksamhet vid Adels - 152 Deu 11 April f. m. mötena blifvit tillräckligt angifvet. Då emedlertid berörde uttryck äro temligen obestämda oell sväfvande, har Utsk:t försökt att genom en specifikation närmare bestämma desamma, till förekommande deraf, att vid hvarje ny fråga en diskussion skall uppstå, huruvida densamma kunde anses få utgöra föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, och att Ståndet skulle komma att sträcka sin verksamhet utöfver behörigen utstakade gränser.
Utom den oformlighet, alt Rådslufvu-Rättens och Magistratens ledamöter ömsom äro hvarandras öfverdomare, medför Collegiernas sistnämnde egenskap hvarjehanda stora., här ofvan antydda, olägenheter, hvilka, efter Rikets Ständers tanka, böra undanrödjas genom stadgande!), som återföra Collegierne till deras omförmälda ursprungliga bestämmelse. I enlighet härmed, hafva Rikets Ständer ock uti underdånig skrifvelse af den 10 sisth October, angående Kämnersoch Llgmans-Rätternes upphörande, hos E. K. M. dels föreslagit, att 6 Cap. Rättegångs-Balken, med uteslutande af hvad nu om Förmyndare-Kammare i 5 §n säges, borde lyda så, att boupptecknings-, arfs-, testamentsoch förmynderskaps-ärenden skulle, i stad, af RådstufvuRätt eller afdelning deraf handläggas, dels ock, med serskildt fästadt afseende på det egna förhållande, som med Stockholms stads Collegier egde rum, samt under uttryckande af den åsigt, alt desamma lätt kunde, i raon af behof, till afdelningar af Rådstufvu-Rätten förändras, framställt den underdåniga begäran, det E. K. M. täcktes, i öfverensstämmelse med den grundsats, att endast en Under-Rätt skulle linnas i stad, vidtaga de anstalter och åtgärder, samt stadga och kungöra de reglemenlariska föreskrifter, som pröfvades lämpliga för Rådstufvu-Rätternes organiserande. Härigenom anse väl Rikets Ständer sig redan hafva föreslagit sådana åtgärder, som äro erforderliga för vinnande af det nu ifrågaställa ändamålet; men då en ny organisation af Rådslufvu-Rätten och Magistraten i Stockholm med derunder lydande Collegier är af behofvet högt påkallad, samt både kan och bör tillvägabringas, oberoende af frågan om Kämners-Rälternes indragning; fördenskull och för Bih. till R. St. Prot. 1840. to Sami. 1 Afd. 34 265 Expeditions-Utskottets Forsing lill und.
Vid riks-hufvudbokens uppgörande hav, allt ifrån dess inrättande ([år 1821), i afseende å bokföringen af de deruti upptagna indelningar, det förfarande iakttagits, att uti de kolumner, som benämnas på inkomstsidan »Enligt Rikets Ständers riks-stat påräknade», och på utgifts-sidan »anslag enligt Rikets Ständers riks-stats beräkning,» icke, såsom benämningarne antyda, blifvit införda de uti riks-staten förekommande summor, utan de belopp, hvartill hvarje inkomst-titel eller utgifts-anslag enligt räkenskaperna befunnits hafva i verkligheten uppgått. I följd häraf har äfven, för att utvisa skiljaktigheten i detta afseende emellan riks-stat och räkenskaper, en serskild tabell måst upprättas, sorn erhållit benämningen: »Rikets Ständers riks-stats beräkning, lämpad efter årets förhållanden.» Då berörde skiljaktighet emellan riks-staten och räkenskaperna härleder sig derifrån, att markegångs-priset å spanmål och andra ränte-p ers edlar kan blifva högre eller lägre än hvad i riks-staten beräknats, men detta förhållande, enär samtlige dessa inkomster äro indelta till vissa verk eller personer, som uttaga beloppen af de skattskyldig^, icke kan föranleda till hvarken öfverskott eller brist för stats-verket, synes det visserligen i detta hänseende vara likgiltigt, hvilka summor i riks-hufvudboken upptagas^ såsom af Rikets Ständer påräliDade, vare sig till inkomst eller utgift. Men då det likväl, enligt Revisorernes tanke, är oegentligt och äfven vilseledande, att i en räkenskap upptaga andra summor än de, som uttrycka det i kolumnernas rubriker antydda förhållande, anse Revisorerne rättelse häri böra vidtagas, sålunda, att uti ofvannämnde 2:ne kolumner hädanefter införas samma summor, som uti riksstaten, men att skillnaden emellan de sednare och de i verkligheten utfallne beloppen i serskild kolumn upptages, hvarigenom jemväl upprättandet af förutnämnde serskilda tabell ej vidare skulle blifva behöfligt. § 22.
Kongl. Bergs-Collegiumj med BergslagsStaterne samt Cohtroloch Mynt-Verken Kongl. Corn merceColle ginni Kongl. Kammar-Rätten Kongl. Sundhets-Collegiunij med MedicinalVerkel och Ceterinair-Inrättningen Öfver-Stäthållare-Embetet , Kongl. Öfver-Inlendents-Embetet . .. Kongl. Tabell-Commissionen Landtmäteristaten Jägeri-Staten t m Kongl. Tull-Verket .. Kongl. Numer-Lotteriet Lands-Stalen i Upsala Län ... St. Prat. i834[och i835. 10 Sami. i Afd. a Rand. Riks-Staten. 12 ii Andra HufX vud-Titeln. >4 Spanrnål under Penninge-lönerne a 6 R:dr Tunnan. Vesterbottens dito Norrbottens dito , Str Penningar, utom tillökning för Span målen under Lönerne, då Riksmarkegången öfverskjuter 6 R:dr per Tunna 2,056,960. Indelte Räntor, med Kronovärde4,I09 R:dr, 200,645. Indelt Spanrnål 2,5g5 Tunnor 12,975. Markegång på Förslag å 5 R;dr Tunnan. Värde å 5 R;dr Tunnan. Spanrnål. Mått. Summa. 1 Milit aireoch FörsvarsVerket till Lands. Kgl. Krigs-Collegium med Utrednings-förråderne Kgl. Krigs-Hof-Rällen Generalitets-Slaten * Penningar. Indelte Räntor. Kronoyärde. Artillerie-Staben . , , Commendanls-Staten — «... i6 1,146 — Kgl. Krigs-Academien Allmänna Garnisons-Sjukhuset — __ _— Indelta Arme’en.
Ständer uppgifvit, att en summa af 2,3o 1,690 R:dr Banco för Statsoch Riksgäldsverken årligen erfordras och medelst allmän Bevillning bör fyllas, får Utskottet nu vördsammast afgifva dess förslag lill nämnde summas fördelning genom allmän Bevillning, och i sammanhang dermed äfven meddela Utlåtande öfver de flera till Utskottet remitterade motioner, som. åsyfta ändring af i:sta och aldra Artiklarne af i83o års Bevillnings-Förordning. 1 Art. pag. 5. I afseende på denna Artikel, har Utskottet ytterligare i öfvervägande tagit nedannämnde, i Betänkandet N:o 5 omförmälde motioner, rörande personliga skyddsafgiften, nemligen: af Herr Prosten E. Bergqvist, som yrkat, att denna afgift måtte blifva högre för inhyses och på egoine boende arbetsföre personer utan årstjenst; af Herr Contracts-Prosten C. Hallbeck: att sådane personer, som äro öfver 60 år, ej idka någon medborgerlig rörelse och ej eg a någon för sitt uppehälle tillräcklig förmögenhet, måtte från personliga skyddsafgiften befrias, ehuru de ega ett hus, så framt det ej är af den beskaffenhet, att de deraf kunna draga för sitt uppehälle tillräckliga hyresmedel; af 1Vils Insulin, inom Hedervärda Bonde-Ståndet: om skyddsafgiflens beräknande med afseende på olika stånd, vilkor eller förmögenhet; af Johan Wiklund, ihom nämnde Riks-Stånd, om gradation i skyddsafgiften, till lindring för elen fattiga och förhöjning för de förmögnare folk-classerne; af Lars Larsson, inom samma Riks-Stånd: att dels skyddsafgiften för torpare, backstugusittare, arbetsfolk och inhyseshjon, måtte bestämmas tili liögst 44 sk* för mankön och 22 sk, för qvinkön emellan 18 och 60 år, under förutsättning, att mantalspenningarne borde med skyddsafgiften sammanräknas, och dels per Bih. till R. St.
S. D. Enligt nit ankommet Protocolls-Utdrag hade Välloflige Bofgare-Ståndet, vid föredragning, denna dag, af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 4o> i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 16, rörande väckt fråga, att alla Hus och Gårdar i Städerna skulle vara ovilkorligen underkastade Brandförsäkring, funnit för godt att bifalla Betänkandet N:o 16, tillika med ej mindre det tillägg, som i Utlåtandet, N:o 4°> innefattas, än äfven det ytterligare tillägg, att i den underdåniga Skrifvelse, som deri föreslås, må intagas, att hvarje Stads fleste Husegares tanka borde anses utgöra beslut, huruvida samma Stad ville uti ett nytt allmänt Brandstods-Bolag för Städerna ingå; hvarjemte Välloflige Borgare-Ståndet inbjudit respective Med-Stånden att i förenämnde beslut sig förena; men Bonde-Ståndet, som redan bifallit det Fröt. Utdrag den iy och 18 Julli 182g. 67 förra och lågt till Handlingarne det senare Utlåtandet, ansåg sig icke kunna, i anledning af inbjudningen, något ytterligare beslut i ämnet vidtaga. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Stats-Utskottets, den 17 sistlidne Junii afgifna och, den 3 dennes, på bordet lagda Utlåtanden: N:o 173, i anledning af väckt motion om anslag till inköp af trenne Tabor; N:o 177, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Remiss, rörande den forselersättning, som till Stats-Verket bör gifvas af de Räntegifvare, hvilka blifvit befriade från skyldigheten att in natura leverera Hö och Halm till Kongl. Hof-Stallet. S. D. Remitterades till Constitutions-Uiskottet: 1:0 En af Herr Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, i den form 2g §.