Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter angick nuvarande och blifvande indelningshafvares härvid ifrågakommande rätt, ansåge Kongl. Maj:ts Befallningshafvande det för säkert kunna antagas, alt, om kungsgården blefve genom ny auktion utbjuden på arrende efter midfastan 1862, arrende-afgilten skulle blifva väsendtligen uppstegrad utöfver den nuvarande, som ansetts särdeles billig, och äfven utöfver hvad Hushålfs-föreningen nu erbjudit; men då Landshöfdingen i Malmöhus län borde kunna anse sig belåten med hvad nämnde förening föreslagit och kungsgårdens afträdande skulle ske för befordrande af en för hela södra Sverige och synnerligen Skåne så vigtig fråga, som ett högre Landtbruks-läroverks inrättande, borde icke heller frän indelningshafvarens sida hinder läggas för förslagets bringande till verkställighet; och har Kongl. Maj:ls Befallningshafvande alltså i underdånighet tillstyrkt: l:o. Att Kongl. Brefvet den 14 Juni 1831 rörande utarrendering af Alnarps kungsgård måtte till kraft ooh verkan upphälvas. 2:o.
Män vid landtmäteri-förrättningar, samt skyldighet för landtmätare, att vid skiftesförrättningars afslutande lemna koncept-karta; 6:o Samme man, om upphörande af skyldigheten att erlägga Revisionsskilling i mål, sorn hos Högsta Domstolen fullföljas 7:o Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, om förklaring af eller ändring i 26 Kap. 2 § Byggninga-Balken, angående byggnader och underhålls-skyldighet å kyrkoherde-boställen; 8:o Samme man, om inrättande af förliknings-domstolar; 9:o Samme man, om böters bestämmande för hasardspel; 10:o Samme man, om upphäfvande af nu gällande Författningar rörande hemmans-klyfning och jord-afsöndring; ll:o Samme man, om upphörande af vites-förbud och höjande i stället af i lag för åverkan stadgade böter; jemte motioner i samma ämne af Erik Christensson från Götheborgs och Bohus samt Nils Andersson från Christianstads län; med anmärkningar; 12 :o Per Erik Andersson från Westmanlands län, om ansvar såsom för bedrägeri för omyndig förklarad person, som bedrägligen tillnarrar sig penningar och varor eller ingår aftal f 13:o Nils Svensson hän Blekinge län, om bestämmande af straff för föräldrar, som misshandla sina barn; jemte en bilaga; Prot.-Utdrag den 15 November 1856. 39 14:o Samme man, om bestämmande af särskildt straff för bedrägeri i allmänhet; 15:o Erik Ersson från Gefleborgs län, om ändring i 11 Kap. 7 § Rättegångs-Balken; 16:o Johannes Andersson från Elfsborgs län, om ändring och tillägg i 5 Kap. 1 § Jorda-Balken; samt 17:o Johan Johansson från Östergöthlands län, om ändring i Kongl.
Jag tror, att redan 180g denna fråga om en annan Riktning för Cattalen var ett talämne, men anser lika gifvet, att i8r5, genom ett sådant yttrande som detta, tankar - 7° Den 26-Mars f. m. ne hade bordt blifva rigtade derhän. Vi ägde på denna väg redan ett slussverk, och allt hade varit ledande dertill, att man bordt företrädesvis gå den vägen. Om man stannat vid föreningen emellan Wenern och Wettern, för att erfara följderne af försöket att känna sina krafter, 0111 man, när man 1815 fann sig i den ställning, att man måste erkänna sig ej kunna fortsätta arbetet, antagit en sådan anvisning och undersökt förhållandet, hade man gjort det allmänna en tjenst, undvikit det obehagliga af dessa discussioner hos Rikets Ständer och frånvältrat sig billig anledning till klander för det motsatta förhållandet. Vid Riksdagen i8i5 hände alldeles detsamma, somnu. Då Friherre Stael von Holstein, jag anhåller få tillägga, vår oförgätlige Friherre Stael von Holstein, begärde att i första rummet måtte afgöras, om Canalen skulle understödjas eller ej, uppgafs efter vanligheten, att frågan af 3 Stånd redan var afgjord, och den afgjordes hos oss om natten den 29 Julii. Man framställer Hacket lösligen, att Rikets Ständer, vid 1817 års Riksdag återtogo den CanalBolaget gifna DiscontOctroy, med det tillägg, att det såsom märkligt inträffat, att Götha CanalDisconts Bancoräkning, som den 29 September om morgonen ägde af sitt creditif outtagna 422,261 R:dr, redan middagen derpå afslutades, och Discontens Assignationer vid Bancoluckan öfverkorsades. Man framställer Bolaget så - Den 26 Mart f. m. 7* som af Rikets Ständer, snart sagdt, fränröfvadt sin Discont-rättighet till ett värde af i5o,ooo R:dr årligen, och man vill ej otydligt låta påskina, att Rikets Ständer icke härföre lemnade någon ersättning.
PrivatBanker, vigtiga för rörelsemedlens utveckling, kunna emedlertid efter min tanke, aldrig få någon annan solid grund, än af en föregående myntbe-i stämning. $:dra Frågan: Skall Spannmåls uppköp för allmän räkning fortfara? eller beläning* deraf äga rum, med hvad modus och me4 hvad fond? skall, om beläning föreslås, dcnm io6 Den 7 April f. m. ske med Bancosedlar, med Statsobligationer, eller med räntebärande in visningar? Svar. Såsom permanent anstalt afstyrker jag allt sådant inblandande från det »Umännas sida. Lån på Spanmål, som skulle förvaras hos låntagaren; anser jag osäkra Skulle åter Spanmålen afföras till NederlagsMagaziner, kunde ej de längre afskiljda draga rytta deraf: Ingen låntagare kunde vara säfer att få igen den spanmål som han belänt; Controllen blefve svår och Förvaltningen kostsam. Spanmål, som funnes upplagd i Städernes Magazinér och brändförsäkrad samt kunde ställas under allmän vård, likasom vid beläfing af Jern och på en del andre vahror,.må dtremot visserligen få tjena som säker underpait för biträde i Discontväg på korta terminer. Undsättningar af Spanmål från Staten till enskilda, kunna komma att höra til] omständighetemes befallande nödvändighet. De hafva förut fm. nits: de skola älven hädanefter icke alltid krona undvikas. Det måste i utomordentliga fall kunna blifva den angelägnaste Regeringsomsorg, att med hastiga biträden söka uppfylla hvad genom enskiltas förmåga för tillfället icke vo^ re möjligt att åstadkomma. Ett större Spanmåls-upplag för allmän räkning anser jag vigtigare än många andra förråder. 3:dje Frågan; Skall räntan i BancoDisconten och publika Cassör nedsättas eller ej: i förra fallet till hvad belopp? Den 7 April f. m. io? Svar:
Historia om Konung Carl XI:s Regering och den så kallade frihetstiden. 4:o Friherre Boijes, Ludvig, den i5:de dennes f. m. på bordet lagde Motion innefattande anmärkningar vid Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående StalsVerkets tillstånd och behof. 5:o Hr Silfverstolpes, David, den i5 dennes, f. m. på bordet lagde Motion, att StatsYerket mätte garantera Boställs-inneliafvare deras möjliga förluster vid bortarrenderandet af deras Boställen. 6:0 Hr Silfverstolpes, David, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, att Kohl-räntor inom Stockholms Län måtte antingen tillfalla Räntetagarne in natura, eller efter utsatt Markegångspris godtgöras; jemte Friherre von Dubens, Carl, rörande samma ämne, afgifue yttrande. 7:0 Hr Cederschölds, Pehr Gustaf, den i5:de dennes f. m. på bordet lagde Motion, angående inrättande af ett Riksens Ständers Archiv. 8:0 Hr Gripenstedts, Jacob, den i5:de dennes f. m. på bordet lagde motion, angående Stuterierne i Riket m. m. 9:0 Hr Silfverschölds, Carl, den i5:de dennes f. m. på bordet lagde Memorial angående ersättning för lidne förluster. 10:0 Grefve Hamiltons, John, den i5:de dennes f. m. på bordet 1-agde Motion otu Den29®ecemherbnn !^9 ett årligt anslag till hvarje
KousttiudieusLlakolltu Memorial, *Y;« £4. 7 Vinner Nej, kommer berörde förslag icke att vara ling vid nästa Riksdag. Omröstningen har utfallit med Sextionio Ja, Tio Nej. 4S:te voterings-proposilioncn: Den, som vill, att Konstitutions-Utskottets uti memorialet N:o 38 väckta förslag till ändring af 11 och 14 §§ Riksdags-ordningen. angående städernas rcpresentations-rätt, skall, sådant detsamma, i anledning af återre,misser, blifvit uti memorialet N:o 50 omarbetadt och till pröfning öfverlemnadt, hvila till grundlagsenlig behandling å nästa Riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer nämnde förslag, att, för grundlagsenlig behandling I nästa Riksdag, hvila med de förändringar, sorn i Preste-Ståndets, uti memorialet Nro 53 anförda, gemensamma tanke blifvit äskade, nemligen att ur det föreslagna 1 mom. af 14 § Riksdags-ordningen utgå orden: r;egare af hus eller »tomt samt egare eller innehafvare med ständig besittnings-rätt af jord under »stadens domvärjo, alla dessa.» samt att det föreslagna 3 mom. i samma § får denna lydelse: »Ingen ma för städerna till riksdagsman utses, sorn icke »minst tre dr fåre den dags hvartill Riksdagen blifvit pålyst, varit, enligt »i:sta momentet af denna §, valberättigad i staden; och beruknus denna »lid (rein tjensteeller borgare-eds af äggande eller från del utöfning en af •yrke börjats» Omröstningen har utfallit med Sextiotva Ja, Sjutton Nej. Stockholm den 6 Oktober 1854. STOCKHOLM, f. d. Scht>itze’s Boktryckeri, 1854. Konslilutions-Utskotlcts Memorial, JY1 So. I JK 35. Ank. till Exp.-Utsk. d. 10 Okt. 1831, kl. 1 e. m. Memorial till Bikets Ständermed betänkande i anledning af väckt motion, i fråga om beredande af förslag lill
Mera än sannolikt är det, att genom sportlernas borttagande och en motsvarande tillökning i charta sigillata-afgiften till Kronan , denna sednare skall vinna i inkomst, enär anledningarna till dessa slags afgifter snarare måste tillän aftaga; och då löntagaren härigenom erhåller enahanda löneinkomst som förut, om sportlerna såsom extraordinarie inkomst medräknas, och denna lön då blifver i alla delar bestämd och försäkrad, samt af ingen annan utgår än af staten, synes mig den enskilda fördelen äfven vara beredd genom denna föreslagna förändring, ett mindre tjenligt lönesätt dymedelst borttaget och ingen tillökning i contribuerandes afgifter derigenom föranledas. Hvad anslaget för KammarCollegii nya organisation beträffar, instämmer jag till alla delar i de anmärkningar, som här blifvit gjorda emot StatsUtsk:s afstyrkande af bifall å den derom afgifna K. propos. Jag skulle i sanning finna det hårdt och, jag tillägger, orättvist, om ett embetsverk, som har sig anförtrodda så vigtiga och mödosamma tjenstebesörjanden som detta, icke finge, lika med de öfriga reorganiserade embetsverken, tillgodonjuta en emot dess tjenstemannapersonals uppoffring af tid och bemödanden för statens nytta och allmänt bästa svarande aflöningsstat, och om denna personal till bördan af skyldigt ansvar för ålagda, i numerär 7 H. 37 ■jin Den 26 Maj e. m. vill något minskade, men i vigt och omfång deremot tillvaäta tjenstepligter äfven ensam tvingades att lägga den af bekymmer öfver dess egen oell dess familjs saknade, nödtorftiga bergning. Till grund för de, som mig synes, högst nödiga och billiga anmärkningar, som här blifvit gjorda emot StatsUtsk:s tillstyrkande, att den tillökning i utgiftsstalen förK. Kammarrätten, hvilken blifvit en följd af dess nya organisation, icke måtte å stat uppföras, hvaraf följer, att densamma blir på besparingarna qvarstående, har Hr af Billbergh framlagt så goda och fullständigt utvecklade skäl, att jag i detta afseende har intet egentligt att tillägga.
Den frågan, huruvida det yrkade författare-ansvaret för individuella förolämpanden af personer utom Ståndet borde äga rum, äfven utan att sådane yttranden blifvit särskildt genom trycket allmängjorde, hvilken Beredningen hänskjutit till Utskottets pröfning, blef, uppå Herr Brukspatron Malmbergs begäran, tills vidare lagd på bordet. Utskottet instämde med Beredningen, att hädanefter inga förändringar i Grundlagar kunna beslutas, innan 5 år framlupit från den tid, då sådane förändringar blifvit föreslagne, och gillade äfven Beredningens afstyrkande af önskad inskränkning i motions-rätten vid Urtima Riksdagar samt af förändring i 56 § Reg[erings-]Formen och 49 § Riksdags-Ordningen. Herr Grefven och Ordföranden, som anmält de af Beredningen sist pröfvade 2:ne anmärkningar, anhöll att få begagna sin rättighet som författare att om Utskottets beslut erhålla utdrag af protocollet. Professoren Doctor Faxe yttrade, att han till alla delar instämmer med Herr Cabinetts-Kammarherren Grefve Mörner. De missbruk, som Höglofl. Utskottet anser kunna uppkomma af det förslag till förändring i 56 § Reg[erings-]Formen, som Herr Grefven uppgifvit, förmodade Herr Professoren väl kunde vara möjelige, men trodde åter, att de missbruk, hvilka kunna inträffa, om denna § oförändradt bibehålies, i märkelig måhn bidraga till Regeringssättets försvagande och Riksdags-göromålens förlängande, omständigheter som Professoren ansåg ganska vådelige. Justerat d. 15 October 1810. A. G. Mörner. Fredagen den öde October kl. V2 till 5 eftermiddagen sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno. Företogs ett ifrån det Hedervärda Bondeståndet ankommet protoeollsutdrag ang:de Riksdagsmannen Eric Anderssons från Svartsjö län hos Ståndet uppläste memorial med yrkadt upphäfvande af 33 § af 1810 års, Riksdags Beslut rör:de förstärkningsmanskapet.
Till detta ämnes fullständiga uttydande får Utskottet vördsamt upplysa: att, sedan Riksens Högloflige 'Ständer, vid 1815 års Riksdag, i underdånighet anmält de olägenheter, sorn glasoch porcellaine-förares samt smideshandlares kringresande tillfogat allmogen, hade Kongl. Majit, med bifall till Riksens Ständers derom gjorda underdåniga anhållan, genom Nådig kungörelse af d. 9 Januari sistl. är, behagat förordna, att den tillåtelse, desse handlande dittills egt, att under resor i landet ifrån gård till gård försälja dylika tillverkningar, skulle från d. 1 Nov. samma år upphöra, inom hvilken tid de personer, spra då med berörde handel sig försörjde, håde tillfälle, att förskaffa sig annat näringsfång; hvarjemte Kongl. Majit äfven behagat stadga, om hvad som vid handel med dessa varor på landet efter nämnde tids förlopp borde iakttagas. Besv. och Ekon.) Utsk. BetcinkitnHen. 1197 Sedermera, och efter det anmäldt blifvit, att Kongl. Majus Befallningshafvande ömsom tillåtit, ömsom nekat de med behöriga pass af Eskilstuna Fristads manulactur-idkare eller deras förlagshanölande utsända personer, att ä marknader försälja deras tillverkningar, har genom en på Kongl. Majus nådiga befallning af Kongl. Commerce-Collegium utfärdad kungörelse, d. 5 sistl.
Och om det för öfrigt var en inbillning, så var det dock en angenäm inbillning, af hvilken jag med största nöje låter gäcka mig. Jag ber dig för den skull, Medes, besinna, om du handlar rätt och passande derutinnan att beröfva en vän till din herre en ljuflig villfarelse, hvarpå han såsom gäst i Krysanteus’ hus eger heliga anspråk. Detta resonnemang bevekte Medes att åter ställa pastejen framför den skeptiske Kimon, som skyndade med förnyad ifver att fördjupa sig i sin angenäma villfarelse. Nu tog äfven Okos till ordet, för att understödja sin fader Medes. – Min bäste filosof sade han: – antag, att jag ränner hufvudet i väggen, så att jag känner, att skallen vill spricka. Vore det också en inbillning, det? – Visserligen, svarade Kimon; – du ränner ett inbilladt hufvud emot ett inbilladt något, som du kallar för vägg, och erfar genom denna inbillning en smärtsam känsla, som i sin ordning ej heller är annat än inbillning. – Vid Dionysos, det vore högst besynnerligt, om det skulle vara så som du säger. Men om jag stöter hufvudet så hårdt i väggen, att jag dör? – Gör icke det, sade Kimon, – ty då handlar du illa mot dig sjelf. Med allt hvad jag här sagt dig, min Okos, har jag endast velat visa, att man måste betvifla allt, men förneka intet. Det är möjligt, fastän osäkert, att du verkligen eger ett hufvud, och att det finnes något, som kan kallas vägg, och att du kan företaga en rörelse, hvarmedelst du krossar det ena mot det andra. Allt det der är möjligt, och då inträder ett tillstånd, som kallas döden, hvilket, om inbilladt eller verkligt, dock afskys af hvarje förståndig menniska. Medes, som tyckte, att filosofen nu ånyo började tala begripligt, frågade, om äfven Kimon afskydde döden. – Ja, min gubbe, det må icke förvåna dig. Allt lefvande skyr förintelsen. – Förintelsen? Hvad talar du om förintelsen?
Mor är då en och samma person, och är således berättigad till arf både U fäderne* och möderne-sidan. 12 § i Förslaget är af följande lydelse: Halfslägt träde ti|l arf med Helslägt, dock ej till annan del än den, sorn fader eller moder, genom hvilken de med hvarandra skylde äro, efter ätträkningen taga skolat, pin den lefva t, Härigenom är ej nog tydligt utmärkt, att stadgandet ej är tillämpligt i annan händelse, än när heloch half-slägten äro samarfva, men att, om half-slägten är närmare, den ensam tager arfvet, Uti Förslaget saknas jemväl bestämd föreskrift, huruvida all arfsdelning bör ske efter Landseller Stads-rätt, i förhållande till dens stånd eller hemvist, sorn ärfves, eller om, då en eller flere af dem, genom hvilka de ärfvande varit med honom skylde, ägt annat stånd eller hemvist, afseende derå jemväl bör fästas. Med afseende å dessa anmärkningar, peli då liden nu mera icke medgifver att genom Cootraproposilion bereda den förbättring af Lagförslaget, hvartill samma anmärkningar synas böra föranleda; finner Jag Mig nödsakad att vägra Nådigt bifall till den af Eder föreslagne Lagföi ändring i delta ämne, 364 Den 12 Mars e. m. Tili skrifvelse af den ii sistlidne Januari i, håfven J, Gode Herrar och Svenske Man, uppä anförde skäl, föreslagit, alt 5 § af i5 Gap. Ärfda-Bnlken, angående förhållandet då död man éfterlemnar inländsk arfvinge, hvars vistelseort är okänd, målte ändras till följande lydelse: ”Nu vet man hans inländska arfvinge, ”men ej hvar han är, läte då domaren i ”allmänna Tidningarne, tre gånger, minst ”en månad emellan hvarje gång, och första gången sist inom tre månader från den ”dag, då bouppteckningen till Rätten in”gifven är, kungöras, att arf fallit honom ”till. Vilja fjermare det arf lyfta, vare det ”tillåtet, der de för arfvet och dess afkomst ”ställa borgen, som af Rätten godkännes.
Vid granskning af åberopade förteckning förekommer, att utaf der upptagna utgiftsposter, som till största delen redan äro af Rikets Ständer godkände och ersatte, de flesta utgöra kostnader för Kommittéer, hvilka, i följd af Rikets Ständers egna underdåniga framställningar, för särskilta ändamål blifvit tillsatta; att en del förskott äro sådane, som icke vidare ifrågakomma, såsom kostnaden för uppgörandet af formulär till de förvaltande verkens räkenskaper och ersättningen till innehafvarne af roterade ecklesiastike boställen, för hvilket sednare föremål anslag numera finnes å riksstaten uppfördt; att likaledes, beträffande ersättningen till innehafvare af vissa kungsgårdar för den s. k. hofveri-skyldighetens upphörande, medel till gödtgörelse åt dessa indelningshafvare vid — 284 — nästlidne riksdag blifvit å stat anslagna; att åter andra utgifter äro af den beskaffenhet, att de lämpligen torde böra af Riksgälds-kontorets tillgångar direkte bestridas, såsom ersättningen för de med statsrevisionerne förbundne kostnader och de årliga tillskotten för betäckande af kolonien S:t Barthelemys förvaltningskostnader, den sednare utgiften medelst förhöjning af det å Riksgälds-kontoret för ändamålet nu anvisade extra statsanslag, samt att för öfrigt utgifter förekomma till ersättning för afskrifna eller förmedlade indelta räntor m. m., hvarom, sedan behörig utredning hunnit ske rörande flera andra likartade utgifter, såsom ersättningen till vederbörande indelningshafvare för mistade mjöloch sågqvarnsräntor, Stats-köntoret framdeles kommer att i ett sammanhang göra underdånig anmälan, på det att ersättningsanslag derför må kunna å de särskilda hufvudtitlarne uppföras.
Enkeoch Pupill-Cassan ägde Capital 318,912 Rrdr 29 sk. 2 rrst,; inkomsterne berörde år voro 35,235 Rrdr 46 sk. 8 rrst.; utgifterne åter 27,666 Rrdr 11 sk. 2 rrst., deraf 21,172 Rrdr 4 sk. för 234 upptagne pensionsrum. Dessutom utdelades i gralificationer och pensioner till 66 personer, ett af Hans Majrt Konungen för sådant ändamål beviljadl årligt anslag af 5,000 Rrdr; och de af Stats-Verket, till understöd för fattiga Enkor och Barn efter MilitaireEmbetsoch Tjenstemän samt Under-Officerare och Vederlikar anslagne 25,000 Rrdr årligen, ställde under Directionens för Armeens Pensions-Cassa förvaltning, utgingo i 790 serskilda pensioner. Huru stort antal af nämnde Cassors Pensionärer vistades i Hufvudstaden, och hvad desse uppburit, har ej kunnat upplysas. c) Civil-Statens Pensions-Inrättning samt Enkeoch Pupill-Fonder. Pensions-lnrättningens Behållning vid slutet af år 1842 var 1,155,673 Rrdr 43 sk. 9 rrst. Med inberäkning af årligt Stals-anslag, 40,000 Rrdr, utgjorde inkomsterne nämnde år 122,371 Rrdr 30 sk. 11 rrst. Utgifterne uppgingo till 46 84,972 R:dr 44 sk. 1 r:st., hvaraf pensioner till ett belopp af 73,346 R:dr 10 sk. Civil-Statens Enskilda Enkeoch Pupillfond hade i behållning 192,110
Om utfyllning under vattenytan anses erforderlig för beredande af fast grund för brobyggnaden, lärer deraf icke mer än af hvarje sjöbottnens ojemnhet någon menlig verkan uppkomma; hvarföre äfven de af kommittéens ledamöter, hvilka tillförene, hufvudsakligen med afseende på den då ifrågasatta bankbyggnaden öfver Riddargården, varit tveksamma om förslagets antaglighet, numera anse denna betänklighet hafva förfallit. Deremot är det otvifvelaktig!, att den till 28 fots bredd beräknade sammanbindningsbanan på hvartdera af de fyra ställen, der den träffar nu befintliga kajer, upptager en motsvarande landningsplats och således på hvarje ställe inkräktar utrymme för ett eller två fartyg; men da Stockholms kommun i allt fall lärer af den ökade trafiken finna sig nödsakad att utvidga kaj-anläggningarne vid Mälaren, synes en skillnad i utrymme för några fartyg mer eller mindre af den 96 talrika ångoch segelflotta, sorn lagger till vid Mälare-kajerna, icke vara af någon anmärkningsvärd betydelse. Betänkligare är, att bantågen afskära gatutrafiken, synnerligen till Riddarholmen och vid Tegelbacken till Kungsholmen samt emellan Orebrohamnen och Kornhamn. Men på alla dessa ställen skulle, enligt förslaget, trappor under jernbanan anläggas, så att fotgängare icke något ögonblick hindrades i sin fortkomst. För åkande deremot uppstår vid hvarje bantågs annalkande, då passagen tvärs öfver banan måste stängas, ett uppehåll af högst 2 till 3 minuter. Förutsätter man nu, att tillochmed ett bantåg i timmen kommer att framgå, så skulle hvardera af dessa passager under dagens lopp vara stängd för åkande inalles omkring ^ timme. Om ock, å ena sidan, med fog kan sägas, att för varuforslingen några minuters uppehåll icke är af synnerlig vigt, och att personer, som för sin fortkomst på gatorna begagna åkdon, skäligen böra förutsättas kunna så ordna sin tid, att några minuters uppehåll, synnerligen då sådant kan på förhand beräknas, icke medförer någon stor olägenhet, är det likväl, å andra sidan, oemotsägligt, att dylika uppehåll, helst om de oftare ifrågakomma, utöfva ett störande inflytande på trafiken och böra i möjligaste mån undvikas.
: fru S. Adlersparre, fra E. Ankarsvar d, hofintendenten A. Börtzell, fröken L. Engström, fröken M. Forsell, fröken E. Fries, riksantiqvarien H. Hildebrand, fru A. Höjer, doktor C. Nyström, professor P. G. Rosen, fröken A. Roos samt fru S.. whitlock. Suppleanter: fröken L. Dahlgren, frölren G. Elfving, fru T. Gglden. fröken G. Hjelmerus, fru J. Jolin, fru A. ~ e r f s t e d t, frii G. af Klintberg, revisionssekreteraren. C. Lindhagen, brulrspatron A. Nordensson, fröken 151. Silow, fröken S. Ulrich samt fröken C. Wahrolin. Revisos.er h a h a varit: härndshöfding A. Lundvall, fru E. Oclelberg och fröken A. Rossander; samt revisorssuppleanter: dolztor W. Svedbom, revisionssekreteraren Mr. Uppström och fru S. Wising. Fövvalt~~i~agsutskottet, för ett Ar i sender utsedt af styrelsen, har bestått af: fru S. Adlersparre (p&amp; hösten invaldes i hennes stalle fru S. Whitloclr), fru E. Anlrarsvärd, hofintendenten A. Börtzell, riksantiqvarien H. Hildebrand, fröken G. Hjelmerus, doktor C. Nyström samt fröken S. Ulrich. Som förbundets ordfvrande har riksantiqvarien H. Hildebrand fungerat, som vice ordförande hofintendenten A. ~örtzell, som sekretevare fröken S. Ulrich och som kassaförvnltave doktor C. Nyström. Utskottet har under Aret sagmanträdt Q gånger och styrelsen 8 gånger. Redogörelse för förbiindets komitkel-s och specinlstyrelsers verksamhet följer här nedan. ' Under det f örflutna hret har Fredrika-BremeriFörbundet firat sitt 1O: de Arsmöte.