Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Brot.-Utdrag., den G November 1844■ 299 / raol Slåudet biföll Utskottets utlåtande i den del af samilia Litt., sora angick arfvode för en räkenskapsförare af 150 R:dr. Litt. b.) anslag till en Professors-lön åt öfver-läkare» vid Stockholms slads och läns ernlius: Utskottets utlåtande i denna del bifölls; 12:te Veterinair-InräIlningen i Stockholm: Litt. a.), angående förhöjning af 666 R:dw 32 sk. i nämnde inrättnings årliga anslag: Återremitterades; Litt. h.) anslag till en djurläkare inom Christianstads Län, m. m.: Utskottets hemställan i detta ämne bifölls; 13:te Vitterhets-, Historiasoch Antiquitets-Academien: Bifölls; 14:de Musikaliska Academien: Bifölls; 15:de Understöd för vetenskapliga arbetens ulgifvande: Bifölls; 16:de Institutet för blinda och döfstumma: Återremitterades; 17:de Rese-slipendier, samt läroböcker och lärda verks utgifvande: Litt a.), b.) och c.) Utskottets under desse Litt. afgifne utlåtanden: Godkändes; Litt. d.), angående anslag till understöd för utarbetande och ordnande af Capitenen Baltzar Cronstrand's samlingar i den fordna Egyptiska byggnadskonsten: Återremitterades; 18:de Öfrige å denna IIufvud-Titel förut uppförde anslag: Bifölls; 19:de, angående anslag för Orgelbyggaren, Directeuren Gustaf Andersson ■ Bifölls; 20:dc, angående anslag till uppfostran af vanvårdade barn, m. m.:
Utom det att 7 elever, jemlikt aflidne Professorn llernqvists testamente, på stället undfå fritt kosthåll under läroterminen, åtnjuta fem sådane stipendier af ofvannämnde statsanslag, så att 12 fri-elever numera underhållas. Inrättningens räntebärande fond utgjorde vid 1855 års slut 11,700 R:dr, hvartill bör läggas cirka 1,000 R:dr B:ko af inbetaide lån, hvilka medel vid årets slut ännu icke kunnat åter göras fruktbärande. Sedan föreståndaren för Degebergs landlbruks-institut, Nonnen, uppsagt det med honom upprättade kontrakt, att upphöra den 1 Oktober 1852. har denna inrättning, i öfverensstämmelse med afslutadt nytt kontrakt, ifrån nämnde tid fortfarit blott såsom undervisningsanstalt för rättare-lärlingar, till lika antal, som förut, eller n 24. Inrättningen har af den skicklige och nitiske föreståndaren fortfarande blifvit vårdad på samma förtjenstfull sätt, som tillförene, samt således med skäl bibehållit det förut vunna förtroendet. Ifrån inrättningens stiftelse år 1834 till sistlidet års slut hafva derifrån utgåtl 187 elever och 263 rättare-lärlingar, utom 7 betalande elever. I fråga om sedligheten inom Länet gäller i allmänhet enahanda fördelaktiga omdöme, som förr blifvit meddeladt. Det lyckliga förhållande bör dock anmärkas, att, i följd af sednaste lagstiftningen för bränvinstillverkningen och försäljningen, förbrukningen af bränvin högst betydligt aftagit och särskildt har förbudet emot bräuvinsutskänkning vid marknader, auktioner och åtskilliga andra tillfällen då större folksamlingar inträffa, i nämnde afseende verkat särdeles förmånligt De nitiska omsorger, som kronobetjeningen och öfrige åklagare egnat åt beifrandet af olollig bränvinsförsäljning, synas ock, i förening med den numera stadgade strängare bestraffningen för dylika förbrytelser, hafva bidragit till förminskandet af lönnkrögeriet.
Om vi emellertid antaga 7 milhr vara den summa, berörde föreningar under 1859 uplånat. så hafva under åren 1858 och 1859 till Sverige från utlandet inkommit 40 milhr rdr. Man skulle väl då tro, att industriell och jordbruket härigenom vunnit någon förökning af för dem erforderlige rörelse kapitaler. Låtom oss se till hvad Bankens redogörelse i detta afside utvisar! Den 1 Jan. 1858 var RiksBankens utelöpande sedelstock 59 milhr rdr. Samma dag 1860 var den 46,400,000, och hade således på de 2 åren minskats med nära 13 milhr. Vi hafva således på 2 år från utlandet indragit 46 milhr och tillika minskat vårt rörelse-kapital med 1 3 milhr, ett förhållande, som icke svnes böra innebära upmuntran till nya försök att i samma rigtning, som hittills, bereda våra näringar förlagskapitaler. Jag är visserligen icke den, som brukar vädja till det enskilda intresset, men då detta sammanfaller med det allmänna, torde man vara berättigad att på detsamma fästa afside. Jag vill då påpeka hvad följden af våra låneoperationers fortsättning måste blifva, och det är, såsom alla tiders finanshistoria visar oss, myntförsämring. Denna myntförsämring kommer naturligtvis att värst drabba tjeustemiinneu, hvilka upbära sina löner i kontanta penningar. Huru var det i detta afside t. ex. år 1818? Jo, man förlorade 62‘/2 %< och fick i behåll 37V2, alltså, en tjensteman som före 1809 hade 1000 rdr i lön, fick således efter året 1818 blott 375. Då var dock förhållandet vida bättre än nu, emedan dels alla de gamla indelningarna Den 1 r> Februari f. lii. 481 indelningarna qvarstodo, livilka nu liro indragna, dela voro ock under alla löner inräknade ett större eller mindre belopp tirspanmål, söm efter markegång til! penningar förvandlades.
Den 29 Jun i l. 9ZH smars - och Economie - Utskottets, endast pa grund af Privilegier meddelte yttranden, blilwit af ett el, ler annat Stand godkände, kan likwäl sadant desto, mindre lagga band pa det Cerskilta Utskottets at, gärd, som Höglofiiae Ridderffapet och Adeln samt Högwörd. Prest-Ctandet just pa saluma dagar som dessa frågor hos dem afgjordes, eller den z:dje och 4:de i denna manad, biföllo det Serskilda Utffottets sättande, och således icke kunde wilja undanrödja sadane ämnen, hwilka till deras grundwal berodde af Serskilta Utskottets befattning; såsom ock detta Utskott under den 10 Juni,' begärt, att BondeStandet wille bestämt uppgifwa alla de för twisti, ge ansedde frågor, hwaribland Ståndet genom desi den i z nästpaföljande meddelte swar uti ?:dje, 4'.de och 6:te Momenterno »ttryckeligen anfört dem, hwarom Utssottet nu hemställt. Af sadan anledning förklarar Bonde, Ståndet de emellan sig och de öfriae Standen uppkomne frågor om Kyrkoherde, Boställens uppbyggande och underhallande och om Skjuts-ssyldighet, samt Tingshus och Härads,Fängelsers uppbyggande, i sammanhang med de öfrige as Ståndet, genom Prvtocvllsutdrag af den iz i denna manad fraknftällie angeläaenheter, bade kunna och böra af det Serskilta Urskottet upptagas, och ester Utffottets berömmelse ashjelpas; I hwilket afseende Allmänna Beswärsoch Economie-Utffottets Betänkande, i ofwannämn, de ämnen, skola detta,Protocolls Utdrag bifogas. Ot 8uxrs. klx krotocollo, 6. krin loman. M - sz6 Den 29 Junti. l
Sp ar i n e rrt å h - h a ri d e 1, och det att den skall hafva ,50,000 T:r mag'.zinerad Spannemål uti ständigt förtid för vissa Landskaps behof; så skuhe väl egentligen icke mera än den enkla framstälningen häraf, hehöfvas för att visa, det stridigheten emellan dessa Beslut är påtagligt det. må likväl tillåtas mig att fästa uppmärksamheten derpå, att i den händelse denna Spannemål icke alla år behofde användas till utdelning t desse Provinser, omsorgen om Spannemålen, bibehå Ilande ovilkorligen skulle me föra nödvändigheten ätt genom försäljning af 'Magasins behtllningarne och inköp af ny Spannemål i dess stale, förekomma detta Lagers förskämning: och ar detta icke Spannemåls-handel P — Hvad der. efter beträffar frågan" huruvida desse Landskaps Innevånare genom denna beslutna1 åtgärd kunna betryggas för de följder möjligen inträffande missväxt eller förstörd gröda rnå&te medföra*’ förekommer, att 50,000 T.r visserligen för ett år, då icke en alltför ytterlig missväxt inträffir, kan anses som ett skäligen betydligt Spannemåls-q vantum, i händelse det uti orten är tillgängligt, kun - 4* Sml i XI 55$ S t at t -1* t.‘s i o i t e t s B'e! an kan tVe t». de i behofvets stund genast tillitäs; meri då de^ta Spä nnem å Is-q v a n t u rn förvaras uti Krrirtäh-i Förrå, •ffét, "ltngt äflägsrie ‘från de stallen der bristen in* t räfla t ; så uppkommer ett helt mot* ~t förhållande ”1:0 I afseende derpå att, då afuånden från Krono Magazlnerne till de orter der .Spännemaien hehdfver utdelas .sirö g ms ka bery : lige. i.hfvér 'Trdnsporten
Hos Depositions-Afdelningen innestående . 8,000: 8,000: 10,000 10,000 I 59 Fördelning på Distrikter, Näringar och Yrken af de vid Malmö Låne-Kontor utgifna Nya Lån på Namnsäkerhet med Omsätt ning sr ätt, enligt gjorde anteckningar. 1 8 47. 1 84 8. Distrikter. Antal Summ a. Antal Summa. Jordbrukare utom Bondeståndet 71 97,430 — - 80 108,120 — „ inom Bondeståndet 415 162,030 355 159,940 — •— Fabriksidkare ... Inkomsterna för året: Af utlåning mot hypothek: Förskotts-räntor 73,051: 12.- Öfver-räntor å Lån, som efter förfallotiden blifvit liqviderade . 305:—'10. å förut till Kapitalen inbetalda Lån 1,625: 26. 7. | qgq. 27 5 Inbetalningar å inom linien förda Lån 1,055: 40. 3.70 Q37. 31 g Af Diskontering: Innehållne räntor vid diskontering af Vexlar och Invisningar 9,345: 19 3. 85,383 2 11 hafva, efter afdrag af Förvaltnings-utgifterne . 1,024 34 9 blifvit, såsom Vinst å rörelsen, till Banken assignerade med B:ko R:dr 84,358 16 2 Skuld vid årets slut: Rikets Ständers Banks förlag 2,200,000: • Till Stockholms Stads-Sparbank 65,000: — ■— 2,265,000 Tillgång vid årets slut: Behållning på räkning i Depositions-Afdelningen 407,044: 16. 2. Diskont. Inkomst. Af utlåning mot hypothek: Innehållne räntor Rikets Ständers Banks förlag 900,000 — 900,000 Utelöpande Assignationer på Banken Dishont. Inkomst. Af utlåning mot hypothek:
Wi OSCAR etc. etc. I 4- »På Söneller helgedag, hvarmed i denna lag förstås dygnet från kl. 40 föregående afton till kl. 40 pä aftonen söneller helgedagar, får i brännerier ej företagas mäskning, bränvinsbränning eller omdestillering af färdigt bränvin. Öfverträdelser af detta förbud straffas med böter af 20 Spd. som tillfalla ortens fattigkassa, och med hvilkas indrifvande handhafves sålunda, som i 40 § i lagen om bränvinsbränning af den 47 Aug. 4848 stadgadt är. När uppehåll i bränvinsbränningen på grund af bestämmelsen i föregående § skall ske, äge uppsyningsmannen att försegla apparaten och åter öppna den, då den förbjudna tiden är tilländalupen. För denna försegling och öppning erlägges ingen betalning. Med förseglingar, hvilkas ändamål är att vid afverkningens afbrytande upphäfva den löpande skatteafgiften, och med apparaternas upplåtande till ny afverknings begynnande, förhålles som i lagen af den 47 Aug. 4848 bestämdt är. I 3- Såsom följd af det i § 4 gifna förbud, måste under afverkningstiden förekommande sönoch helgedagar tagas utan beräkning vid uppgörelse af den dagliga produktionen i medeltal,efter hvilken, enligt lagen af den 47 Aug. 4848,28 §, minimiskatt skall beräknas. § 4. I 2 § af lagen den 47 Aug 4848 göres den förändring: att bränvinsbränning och omdestillation af färdigt bränvin blott skall vara förbjuden frän Maj månads början till Sep - 426 Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestiller ing. tember månads slut, såsom följd hvaraf 4 Maj och 50 September ingå i stället för 15 April och 45 Okt. i de fall då sistnämnde dagar äro i nämnde lag antagne till terminer. V § 5.
Lag, angående bötesansvar och förvandling deraf, i anseende lill de förändringar, penningeoch varu-värden derefter undergingo, befunnos olämpliga redan år 1776, då, genom Kongl, Maj:ts under den 27 November utfärdade kungörelse, förordnades, ”att de i allmänna Lagen och flere stadgar utsatta vitén och böter, ”hvilka alla voro grundade på ett sådant myntvärde, att 3 daler eller 12 ”mark silfvermynt svarade emot En R:dr specie, skulle, till förekommande ”af ali rubbning uti lagens rätta mening och tillämpning, vid berörde mynt”värde och beräkningssätt framgent bibehållas, såväl då dessa böter och ”vilen förvandlades i kroppsplikt, som då de i penningar erlades;” äfvensom, i öfverensstämmelse härmed, genom Kongl. Brefvet den it) December 1777, till efterrättelse meddelades, vatt, då stulet gods skattades till 18 ”daler kopparmynt Riksdalern, kroppsplikten icke borde räknas högre, än ”till En R:dr specie, på hvilken grund det stulnas värde i snalteribot borde, ”i stället för 3o daler kopparmynt, beräknas till 60 daler kopparmynt, eller ”3 R:dr 16 sk. specie, hvilken proportion uti alla böter och vitén iagttagas ”borde.” Sedan, från 1776 till år 1800, Rikets penninge-och mynt-väsende å nyo kommit i det ofördelaktiga skick, att rättelse och återställande af ordning deruti befunnos nödiga, hvarom fråga vid Riksdagen sistnämnde Dih. till R. St.
Utan att mycket besinna mig, steg jag sakta öfver den låga gärdsgården, och smög mig fram. Så snart professorn blef mig varse, stod han upp, nedsläppte dig på gräset, och sade, med en mörk blick och en half bugning: ’Ursäkta, min fru! Den lilla var nyfiken, hon som andra Evas döttrar. Hon hade klifvit upp på gärdsgården, men fastnade olyckligtvis, när hon skulle stiga ned, och hade troligen fallit och skadat sig, om icke min brorson varit tillhands och lyftat henne öfver.’” ”Med sänkta ögon stod jag inför den fruktade mannen, medan du flög i min famn, och lindade dina små armar om min hals. Jag kände djupt i min själs innersta, att en sådan stund möjligen aldrig mera skulle erbjuda sig, att tala om försoning. En sakta röst ur mitt inre hviskade: ’försök, det skall lyckas,’ och jag lydde den. Gud allena ingaf mig sådana ord, som kunde röra hans hjerta, och mitt bröst svällde af saliga känslor, då jag såg huru isskorpan, som omgaf hans, smälte vid mina böner och tårar, och han lofvade bjuda Herman handen till frid, försoning och broderlig endrägt. Ferdinand beordrades att i största hast uppsöka din far; och den stunden, min Hilda, då de, med ett enda handslag, redligt och trofast, åter helsade hvarandra som vänner och bröder, det var för mig den första stund af ren, oblandad lycksalighet i mitt lif. Vi tillbragte en skön och herrlig afton tillsamman, och genomlefde sedermera många, många lyckliga och rika år i endrägt och kärlek med hvarandra.” ”Men nu fick din far det olycksaliga infallet, att ingå i affärer med herr Brocker, och denna menniska lyckades att fullkomligt intaga oss båda. Redan i början varnade professorn för denna förbindelse, samt afstyrkte den på det kraftigaste, och jag måste erkänna, det han tre à fyra gånger hjelpte din far, då han var i svårt betryck; men slutligen kom den olycksaliga borgen i fråga.
St. underlän. Skrifv. N:o 132. Motion N:o 77, om ändring i Förordningen angående brån viris försälj ning. Sammans. Bevillm-, Lagsamt Allra. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4 samt Mern. N:is 10 och 13. R. St. underdån. Skrifv. N:o 170. Motion N:o 78, angående tilldelande af ett årligt arfvode åt Rektor P. A. Siljeström. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. N:o 186. Motion N:o lil, angående alla exporttullars afskaffande. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8 samt Mern. Niis 13 och 19. R. St. underdån. Skrifv. Nio 148. 23 Koch, Nils Samuel von, Motion N:o 112, angående skjulsningsbesvärets ordnande. Sammans. Statssamt Alim. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 21 samt Mern. N:is 40 och 45. Stats-Utsk. Mern. N:o 210. R. St. underdån. Skrifv. N:o 196. Motion N:o 171, angående nedsättande af ett särskildt Utskott för hand läggning af frågor rörande högre och lägre skolor och undervisningsverk af alla slag. Konstit.-Utsk. Mern. N:o 5. Motion N:o 172, att alla slags böter och förbrutet gods skola Kronan tillfalla. Sammans. Statsoch Lag-Utsk. Betänk. N:o 43. R. St. underdån. Skrifv. N:o 136. Motion N:o 173, angående omarbetande af Kongl. Instruktionerna af den 10 November 1855 lör Landt-statens tjenstemän, m. m. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk.
Ministern för utrikes ärendena skall i början av varje riksdag och sedermera så ofta omständigheterna det föranleda lämna nämnden en framställning av de allmänna utrikespolitiska förhållanden, som kunna för riket erhålla betydelse. Nämndens ledamöter böra visa största varsamhet i avseende å meddelanden till andra om vad vid nämndens sammanträden förekommit. I fall, då Konungen eller den som i hans frånvaro leder förhandlingarna prövar ovillkorlig tystnadsplikt vara av nöden, vare ledamöterna därtill förbundna. 1809: I den händelse 39. omtalar, at Konungen efter företagen resa utöfwer Tolf månader ur Riket blifwer, sammankalle Stats-Rådet, genom öppet Påbud, Riksens Ständer til allmän Riksdag, och låte Kallelsen inom femton dagar efter berörde tids förlopp uti Hufwudstadens Kyrkor samt skyndsamligen i de öfrige delar af Riket kungöra. Går Konungen i Fält, eller till aflägsnare inrikes orter reser, förordne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, särskilt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifwer. Alla högsta domstolens och regeringsrättens beslut utfärdas i Konungens namn och med Dess höga underskrift eller under Dess sekret. Hwarje lagtima Riksdag skall förordna en för Lagkunskap och utmärkt redlighet känd man, att, såsom Riksdagens Ombud, efter den Instruktion Riksdagen för honom utfärdat, hafwa tillsyn öfwer Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsmän samt att wid wederbörliga Domstolar i laga ordning tilltala dem, som uti sina Embetens utöfning af wäld, mannamån eller annan orsak någon olaglighet begått, eller underlåtit att sina Embetspligter behörigen fullgöra. Innan ärendena hos Konungen i statsrådet föredragas, skola de, genom nödiga upplysningars inhämtande från vederbörande ämbetsverk, av den föredragande beredas. 1809: De Ministeriella målen må Konungen låta bereda och handhafwa på det sätt Honom lämpligast synes. Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne tilhör, at dessa mål inför Konungen föredraga och anmäla, i närwaro af Hof-Cantzleren, eller, om han icke kan tilstädes wara, någon annan Stats-Rådets Ledamot.
M 93. af den 4 Maj 1858, gjort sig berättigade att i lika vidsträckt mån, som öfrige Filialbanker, åtnjuta förmånen af försträckning från Rikets Ständers Bank, hvarpå delegarne ock vid Bankinrättningarnes stiftande gjort sig räkning; alltid förutsättande att om redan gjorda anslag skulle finnas otillräcklige, Rikets Ständer skulle ytterligare anvisa de belopp, som erfordrades, för att Herrar Bankofullmägtige måtte sättas i tillfälle att, om än ej fullt svarande emot hvad som i högstberörda Kongl. Kungörelse utlofvats, åtminstone någorlunda, eller i det närmaste svarande emot pantförskrifne säkerhetshandlingar, lemna försträckning åt alla före nästlidne riksdag bildade Filialbanker. En sådan förutsättning hos dessa Bankers stiftare kan icke anses annat än som fullt befogad, då öl punkten af Kongl. Kungörelsen den 4 Maj 1858, i 1 mom. uttryckligen stadgar, att Filialbanker, som fullgöra föreskrifne vilkor, undfå försträckning till belopp, motsvarande den del af teckningssumman, hvarför säkerhet blifvit ställd, dock icke utöfver R:dr • 750.000 Runt. Det heter ingalunda, så vida tillgång finnes, eller i mån deraf, undfås försträckning, utan alldeles bjudande och försäkrande, att Filialbank undfår försträckning till belopp, motsvarande den del af teckningssumman, hvarför säkerhet blifvit ställd och efter de grunder, som vidare finnas bestämde. Nu är det solklart att ett Bankbolag, sorn, stödjande sig härpå, ställt sig till noga. efterrättelse de föreskrifter, som af Statsmagterna blifvit gifne, och med afseende på behofvet för rörelsen i den ort, der Filialbanken stiftats, fastställt sin teckningssumma, alldeles icke kan operera med den kraft, och i så vidsträckt mån underlätta allmänna rörelsen, som afsigten varit och behofvet kräfde, då den af påräknad försträckning från Riksbanken icke erhåller mer än endast någon del deraf.
Upplysningsvis må nämnas, att år 1795 afhändes Magazinslnrättningen utan ersättning 2:ne Magaziner, belägne å Skeppsholmen , hvaraf det ena nu begagnas till Cassern för Arméens Flottas Volontairer, och det andra till UtredningsFörråd för Kgl, KrigsCollegii räkning. Detta sistnämnde Magazin var det bästa och största , som Inrättningen ägde i Stockholm. Det inrymmer, på 10 bottnar, minst 10 å 12,000 Tunnor Oriad Säd, eller omkring 30,000 Tunnor torkad Spanmål. Flere gånger har Kongl. Allmänna MagazinsDirectionen hos Kongl. Maj:t underdånigast anhållit, att återfå detta Magazin, och derå erhållit Nådigt löfte , som sednast meddelades uti Nådigt Bref den 16 December 1812 , deruti förklaras, att när den tillämnade Regleringen med KrigsFörråtlen hinner verkställas, skall Magazinslnrättningen återbekomma ifrågavarande Magazin. Ginge detta i verkställighet, tillskyndades derigenom Magazinslnrättningen en stor och redbar fördel , och i sådant fall blef Magazins-utrymmet i Stockholm utan vidare kostnad tillräckligt. Ungefärliga kostnaden för det Magäzins-utrymme, som vidare erfordras. Län synes blott det nu befintlige Magazin vara behöfligt, i anseende dertill, att Länet , i händelse, af undsättnings-behof, kan afhemta Spanmålen från Förråden i Stockholm, Här må dock nämnas, att Magazinslnrättningen äger, sedan fordna Bränneri-tiden2:ne MagazinsHus i SöderTelje, som kunna inrymma omkring 2,750 Tunnor Oriad, eller 7,900 Tunnor Riad Säd, och blifvit utan hyra upplåtne till SöderTelje CanalVerk , att begagnas intill dess det hinner blifva fulländadt , dels till Materialiers förvarande , dels till Barrach för någon del af ArbetsManskapet, (Se 4 §, af Bolagets Privilegier den 15 Mars 1806.)
Betänkande, i anledning af vackt fråga, om upphäfvande af Stadgandet, rörande u• teslutande användande af ekbark vid de så kallade Engelska läder garfverierna, IL(i erv. BondeStåndet har, genom ProtocollsUtdrag af den 7 nasti, Mars, till Utskottet remitterat ett Memorial af RiksdagsFullmägtigen Anders Danielsson, deruti hemställes, att; som Kongl. Maj:t genom Nådig Skrifvelse af den. 20 Aug. 1817, förständiga! Dess CommerceCollegium, om utfärdande af en förklaring, enligt hvilken Privilegiibrefven på Engelska lädergarfveriet skola så förstås, att den deri letnnade tillåtelsen, att jemte ekbark nyttja andra till läderberedning tjenliga ämnen, endast har afseende på sådana garfningsatnnen, som icke under namn af bark kunna hänföras, men denna förklaring synes afvika från de villkor, hvarunder redan befintliga anläggningar äro gjorda, samt dess efterlefnad skulle medFöra dessa anläggningars undergång, enär ingen läderberedning skall kunna med ekbark allena verkställas, Riksens Höglofl. Ständer ville hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, om upphäfvande af Besv. och Ekon.\Utsk. Bctänkanden. 1155 nämnde Nådiga författning, samt att de
Jag skulle tro, att om Hr von Ilartmansdorffs förslag bifalles, skulle det vära ett medel att påskynda rättegångarna, ity att många uppskofs-ulslag undvekos; och jag tror ej, att målens mängd skulle blifva så stor, som Hr Bråkenhjelm befarat, att ej domaren skulle medhinna expeditionen mellan tingen. Jag tror detta förslag vara rätta sättet att förekomma målens mängd. Frih. Cederström, Anders: Jag kan icke neka, att jag deltager för mycket i framgången af Hr von Ilartmansdorffs motion, för att icke äfven jag skulle vilja, i anledn. deraf, yttra några ord, ehuru hufvudsakligen förekommen af Frih. Baab. Jag vill blott tillägga, i följd af Hr Bråkenhjelms framställning, att förhållandet alldeles icke blir annorlunda, i händelse Hr von Hartmansdorffs förslag vinner framgång, än det varit förut, ty domare äro nu ålagde att vid tingens slut eller domlösen hafva utslagen färdiga; och förmodar jag, att detta framdeles äfven blir deras pligt, i händelse de få sina löner på ordin. stat. Mycket har blifvit klagadt öfver den långsamhet, som varit en följd af domstolarnas nuvar. organisation, och denna klagan har tyvärr varit alltför sann; och jag är öfvertygad, att om det ändamål skulle vinnas, som nu sökes, hela landet derföre blifver Hr von Hartmansdorff tackskyldigt. Hr Bråkenhjelm: Jag får blott som svar erinra, att det lärer vara omöjligt alt ålägga domare att skrifva melån han hinner. Tendensen af motionen är, alt domaren skall fä lön på stat; och deraf föijer, att han icke kan åläggas, att sjelf löna sina biträden, då expeditionslösen blifvit honom fråntagen. Antingen mäste han då förses med på stat lönade biträden, eller också skall expeditionslösen komma honom till godo. Då domarens egen fördel icke står som nu i ett så nära sammanhang med expeditionernas utskrift och hastiga utlemnande till parter; så fruktår jag det skulle blifva lätt att bevisa omöjligheten för domaren att ensam medhinna all expedition. Hr Ribbing: