Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Statsrådets samtliga ledamöter äga rätt att jemväl bevista andra Stånds ple”na, än der de hafva säte och stämma, för att kunna upplysningar meddela; ägande de dock icke att i besluten deI”taga. Då Statsrådets ledamöter med Konungslig magt sty”ra Riket, äge de ej i något Rikets Stånd tillträde. I Utskott ... ej besluten öfvervara.” Den 17 Ociober f. m. Frih. Ehrenborgh: Det är icke för att motsätta mig Hr v. Hartmansdorff* mening i hufvudsaken, som jag begärt ordet. Jag vill blott erinra, att om man i början af den i fråga var. § utesluter Just.Cancelleren, skulle detta vid nästa riksdag kunna blifva ett skäl för afslag, i händelse frågan om Statsrådets organisation då icke skulle gå igenom, och jag tror det således vara bättre, att man låter Just.Cancelleren qvarstå i denna §. Hr von Hartmansdorff: För min del har jag intet emot, örn Ståndet skulle finna för godt att bland de i början af §:n omnämnda personer, i stället för Just.Cancelleren, som nu står der, införa chefen för å k I a ga r e m a g t e n, hvarigenom redactionen blifver antaglig, antingen det nya organisalionsförsläget antages eller icke. Hr von Troil: För min del finner jag det likgiltigt, om Just.Cancelleren bär omnämnes eller icke, enär det är gifvet, att han, om han ej finnes omnämnd, icke kan uteslutas från säte och stämma i sitt Stånd. Hr von Hartmansdorff instämde med Hr v. Troil. Hr v. Troils förslag upplästes härefter, så lydande: ”Högsta Domstolens samtliga ledamöter, äfvensom Just.Can”celleren, kunna ej säte och stämma i deras Stånds plena ”förnekas, när de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda ord”ningar stadga, dertill berättigade äro. Statsrådets ledamöter kunna ej äga säte och stämma inom något RiksSt., men ”åge rätt att bevista samtliga RiksStms plena och upplys”ningar derstädes meddela.
Behofvet för fabrikanter, att vid sådane omständigheter erhålla allmänt förlagsbiträde, är så mycket mera oundgängligt, sorn deras tillverkning, om den icke skall nfsätlas med förlust, mäste .föryttras på flere månaders credit, och då fäbrikanlerne från äldre tider haft att trygga sig vid det låncbiträde de frå* Manufactur-Discontfonden egde att undfå, i förhållande till deras tillverkningar, samt de, i följd deraf, egt anledning till förhoppning, att i den mon de genom möda och flit uppdrifvit tillverkningen, ett högre förlagsbiträde skulle komma dem tili godo, men de i stället fält erfara, att de» Kongl. Majus Nådiga Skrifve 11 /V;o 5o lånesumma, som dä stöde dem tillhanda, utgjorde ett vida mindie belopp, Hn det de erhållit åren förut, dä de användt mindre bemödanden samt produclionen och dess värde vida understigit de påföljande arens: så mäst# sådant ovilkorligen leda derhän, att hägen för nyttig verksamhet hos dtu idoge fabrikanten försvagas. Erfarenheten har också ådagalagt, att flere fabrikanter, hvilka det ena året uttagit hela deras låneandel, men under detta •amma år så ökat deras tillverkningar, alt de varit fullt förvissade att påfoljde år erhålla en högre disconlrätt, än året förut, i det stället vid fördelningen at fonden kommit i det förhållande, att de nödgals inbetala icks obetydliga delar af föregående årets lån, innan någon ytterligare lånerätt för dem kunde komma i fråga. Och olägenheten häraf för fabrikanten är så mycket större, som han ej förut är i tillfälle att känna, hvilka Hers lånsökande än föregående året sig anmält, eller till hvad högre på dep allmänna fördelningen inverkande belopp. Den grundsats, alt i samma mon fahriks-tillverkningarne ökas, det allmänna lånebidraget borde minskas, kan således icke utan skada i afseende på inhemska fabriksrörelsen i hela sin vidd tillämpas. Låneprocentens nedsättning har emedlertid icke endast härledt sig från en ökad tillverkning af de slags fabricat, för hvilka lånrätt egde begagnas före år 1818, och för hvilka ensamt Rikets Ständer vid samma års
Där får eleverna på lovstunder under lärares ledning öva att kliva, hoppa, voltigera, simma m m. Om Ephori ämbete. Ingen allmän lag kan överallt tillämpas och användas. Det åligger biskoparna i sina stift att i avseende på omständigheterna ha klok och rådig tillsyn över skolorna. Det gäller religionens vård, sedernas helgd, vetenskapens uppmuntran och ungdomens upptuktelse. Skulle någon ändring behöva ske äger biskoparna i samråd med konsistoriet, anmäla sådant hos kanslersgillet. Biskoparna skall tillsammans med konsistoriet välja lärare till gymnasier och skolor. Inga sysslor får tillsättas under biskopens frånvaro. Ephorus åligger att tillse att ingen av doktorerna lär ut något som strider mot Guds heliga bud, Våra symboliska böcker, och Trons analogi. Skulle någon framhärda trots varning fråntas han tjänsten. Ephorus skall anmana doktorerna att hålla sina diciplar i gudsfruktan, goda seder och ärbart leverne och med egna föredömen leda och styrka dem. Han skall ofta besöka skolan och känna till undervisningens beskaffenhet, skolans drift och kunna rätta till det som är fel. Som han inte själv kan hinna alla stiftets skolor skall han förordna antingen pastor i staden eller någon skicklig närboende på landet, som i egenskap av inspektor har uppsikt över skolan och anställer examina. Han skall tillse att stipendier och premier fördelas efter donators vilja. Dessutom skall han ha ansvar för att skolans inkomster och utgifter förs och avges i rätt tid. Särskild vård om skolornas bibliotek, så att böcker och systematiska verk införskaffas. Samlingar av naturalier, antikviteter, mynt och annan kuriosa och om möjligt botanisk trädgård finns. Han skall avstyra missförstånd mellan lärarna och verka för enighet och förtroende. Han kan efter särskilda skäl avkorta elevers undervisning men ingen får vara frånvarande en hel termin utan biskopens tillstånd. Biskopen ger efter examen tillstånd för elev att gå vidare till akademien. Om rektors arbete och dess ombyte. Av lektorerna vid gymnasierna utses en rektor av biskopen. Den väljs, som är äldst i tjänsten. Han skall ha inseende över läroverken, så att lärare och elever efterleva den föreskrivna ordningen. Han skall även tillse att särskilda omständigheter, som finns vid varje skola efterlevs. Han skall enskilt förmana den doktor, som uppträder felaktigt.
Ehuru den Utskotten dervid åliggande pröfning torde kunna utsträckas till kagan i hela dess vidd, eller den om decimal-systemets tillämpning på rikets mått och vigt, likväl, enär, i betraktande af den behandling frågan redan undergått, tvekan icke kan uppstå om Rikets Ständers åsigter, angående ej mindre de länge och med skäl öf verklagade olägenheter och oredor, som varit en följd ' af de nu brukliga olika mått och vigter, samt nödvändigheten af en reform i berörde hänseende, än äfven de obestridliga fördelarne al det inom den civiliserade verlden sig allt mera utbredande decimal-systemet, hvars enkelhet och lättfattlighet bör äfven för de mindre bildade klasserne underlätta icke allenast den nödvändiga öfvergången tili ett bättre system i nämnde afseende, utan äfven förvärfvande! af den oumbärligaste insigt i räknekonsten, anse Utskotten, som fullkomligt instämma i dessa åsigter, sig böra inskränka det Utlåtande Utskotten nu gå alt afgifva till en, med tillämpning a/' de i ämnet vid föregående Riksdagar fattade beslut, verkställd granskning af grunderne i så väl det af Kongl. Maj:t i Nåder afgifna förslag, som det af enskild motionär framställda. Hvad således först angår Herr Wallenbergs motion, så anse Utskotten sig böra erinra, att, om också olägenheter till en början icke kunna undvikas vid hvarje betydligare förändring af systemet för ett lands mått och vigt, äfven i det fall der en förut saknad reda och enhelhet sedermera derigenom skulle vinnas, dessa olägenheter likväl blifva helt olika, allt eftersom det nya systemet till mer eller mindre grad aflägsiiar sig från det gamla. Erfarenheten har äfven visat, att de i vissa läll varit ringa och hastigt öfvergående, i andra åter så stora och långvariga, att nära en hel menniskoålder erfordrats innan del nya systemet hunnit uttränga det gamla. Sistnämnda förhållande har, såsom bekant är, egt rum i frankrike, hvarest det sä kallade metriska systemet anbefalldes till införande för omkring 60 år sedan, men lörst i vara dagar kommit i allmännare bruk hos massan al nationen.
Vidkommande derefter motionärens anhållan, att såväl kronans indelningsöfverskottseller reserv-räntor som ock rotevakans-afgifterne af i Blekinge tillkomne nya rotar, ej mindre de redan influtna, än äfven de hädanefter ingående, måtte komma Blekingska båtsrnansindelningen till godo, så grundar sig denna begäran hufvudsakligen på den förutsättning, att provinsen Blekinge i alla tider icke skulle vara skyldig att hålla mer än de 1500 båtsmän, hvilka vid första indelningen uppställdes ; men då delta antal måste anses såsom ett minimum, hvilket, i den mån landet uppodlades, kunde likasom i de öfriga delarne af riket med tiden ökas, har Utskottet af detta förhållande så mycket mindre kunnat hemta någon anledning att tillstyrka afstående till den gamla båtsmansindelningen i Blekinge af hela beloppet af den vakans-afgift, hvilken hitintills influtit och kan framdeles inflyta af de nya rustningsnumren, som enligt Rikets Ständers år 1834 fattade beslut endast den brist, som genom skeende ränteförmedlirigar kunde uppkomma, borde af nu ifrågavarande medel bf täckas; hvarförutan genom ett dylikt medgifvande Blekinge skulle tillskyndas en fördel, hvilken icke tillkommer rikets öfrige provinser, för hvilka någon lindring i den gamla roteringen ej eger rum, då oroterad jord underkastas rotering; men som motionärerna deremot sökt visa, det serskilda belopp af den gamla båtsmansindelningen anslagno räntor, med sammanlagd! 346 daler 26 öre 10 penningar, skola på hvarjehanda sätt frångått den na indelning och ingått i den nya, torde vederbörlig undersökning, huruvida förhållandet verkligen är sådant, böra på det allmännas bekostnad verkställas, för tillvägabringaride af den rättelse härutinnan, hvartill omständigheterna kunna förardeda.
Afgift. Vigt. Afgift. Vigt. Afgift. Vigt. Afgift. Vigt. Afgift.' Vigt. Afgift. Vigt. Afgift. Vigt Afgift. Vigt. Afgift. Vigt. Afgift. Vigt. Afgift. Vigt. Ctr. R:mt. Vestra Stambanan från Götheborg. Vid 1859 års ingång var trafiken å denna stambana utsträckt till Falköping, 10.7 mil från Götheborg, och den i September samma år förlängdes den vidare tili Töreboda, der jernvägen kommer att framföras öfver Götha kanal, hvarigenom en sammanhängande sträcka af 17,1 mil blef för allmänna trafiken tillgänglig. Medellängden trafikerad bana utgjorde således under året 12,8 mil. Bruttoinkomsterna af denna trafik äro specifikt och för hvarje månad upptagne i åtföljande bilaga Litt. A, hvilken billiga äfven utvisar antalet passagerare, djur och åkdon samt qvantiteter gods, som för hvarje månad transporterats å hela stambanan. Bilagan Litt. 15. utvisar antal passagerare och qvantiteter gods, som under året transporterats från den ena stationen till den andra samt afgifterna derför. Bokslutet upptager trafikinkomsterna till 403,280 R:dr 69 öre, eller till 152 R:dr 70 öre mera än hvad bilagan Litt. A. utvisar. Detta härrörer sig deraf, att de kontanta inreverseringar, som hvarje tionde dag från Stations-inspektorerne ingå till Kassören, genom de förras felräkningar kunna blifva större eller mindre än de borde vara. Dessa felräkningar rättas efterhand vid följande inreversering, sedan Kontrollören uppgifvit det rätta beloppet; men då uppgifterna i bokslutet måste stödja sig på inreverseringarne till kassan, och de i berörde bilaga förekommande uppgifter grunda sig å Kontrollörens beräkningar, uppstår vanligtvis en mindre olikhet mellan ifrågavarande redogörelser. Af bokslutet synes, att utgifterna för trafikens bedrifvande och banans underhåll under året uppgått till 337,545 R:dr 76 öre och således understigit de från trafiken inreverserade medlen med 65,734 R:dr 93 öre.
På dessa skäl, och oaktadt jag befarar att StatsUtsk:ts ledamöter skola å detta rum erhålla mer gehör än jag kan lyckasvinna, upkallas jag likväl af min bestämda öfvertygelse om det ovilkorliga behofvet och den verkliga nyttan af detta anslag, att hemställa, det R. o. Ad. måtle nu bevilja 50,000 rdr till denna väganläggning, på det K. M:t måkomma i tillfälle att, sedan kostnadsförslag inkommit samt vederb:de blifvit i ämnet hörde, öfver nämnde belopp till företagets början disponera. D t n 27 J » ni e. ni. Hr Hild t, Didrik Gillis: För min del skulle jag tro, att R. o. Ad., utan afseende deruppå, om ett förslag understödjes af den ena eller andra ledamoten, kommer att bevilja de anslag, som det Högloft. Ståndet kan finna saken, i och för sig, förtjena. Det är således med fullt förtroende till R. o. Adis goda omdöme, som jag vågar bestrida de af den siste värde talaren framstälda anspråk på ett anslag af 50,000 rdr för en väganläggning från Sollefteå öfver Jemtland till Norige. På sätt äfven samme talare vidgått, inhemlas af Utskits Utlåt., att undersökningar, som från och med 1858 fortgått för denna väganläggning, ännu ieke blifvit afslutade. StatsUtskit kan således, lika litet som den värde talaren, för It. St. framlägga den siffra; hvartill omkostnaderne för denna väganläggning skulle sig belöpa. leke heller har på något sätt blifvit ådagalagd tr huruvida ortens innevånare skulle kunna bidraga till denna väg. Att bevilja anslag för ett sådant företag syntes StatsUtskit. uti frågans nu vide outredda skick, vara stridande mot all förut följd praxis; likasom jag, för min del, icke kan finna det öfverensstämmande med det sätt, på hvilket statsmedel böra anvisas. Jag tillåter mig fråga Hr Hjärne, på hvad grund han antager, att just 50,000 rdr rrot är en lämplig summa att här gifva såsom statsbidrag.
Ett ämne af den wigt, widstrackta omfattning och synnerliga granlagenhet, som ifragawarande, sa framt det stall fullständigt utredas ock utarbetas, fordrar mera tid, kunstapcr och etfarenher, an åtminstone jag ager; men Högloft. LagUtstottets mig wisade förtroende fordrar dock, at jag, som deruti pakallat Högloft. Riksens Ständers upmärksamhet, yttrar mine tankar, hwilka, ehuru manga brister derwid kunna uptäckas, likwäl torde leda til någon hjelpreda för uplyftare Medborgare wid sammansättningen af den Lag och Det keAlemem? jag päyrkar af karlek för ett alffadt fosterland, af nit och trohet för min lagkrönta Konung, och af deltagande kansta för de Medborgare, hwilka genom oförutsedde händelser och fiendens framträngande kunna blifwa försatte i förlägenhet och ^villrådighet om aliggande pligter. At denna Lag eller Retz-lemsMe är högst nöd» wandig, har jag redan sökt wisa och med anförda exempel styrka uti ^Wmoiiglet. Erfarenheten, som fa af ost wid detta Riksmöte lara sakna, är ock talande för denna sak.
Sådana kanoner ingå redan temligen allmänt i andra nationers fartygsbestyckningar, ehuru man ännu ej med visshet känner den för dem lämpligaste konstruktion, för hvars utrönande vidlyftiga och kostsamma försök för närvarande flerstädes pågå. Afven här anser Komitén försök böra anställas till utrönande af hvilken konstruktion, som må finnas ändamålsenligast, med hänseende så väl till kostnaden som till det material, hvaraf ifrågavarande slags kanoner här kunna tillverkas, men tror sig dock i allmänhet böra underdänigst tillstyrka, att refflade kanoner må ingå i bestyckningen å alla fartyg, hvaraf svenska flottan kan för 6 framtiden komma att utgöras, så vida dessa kanoners öfverlägsenhet öfver hittills begagnade blifver genom försöken fullt bekräftad, samt fartygens beskaffenhet och ändamål medgifva att derå med fördel använda detta slags kanoner. Pansarktädda Nödvändigheten att i möjligaste mån vinna skydd mot den förstörande ver fartyg. ]am af sprängbomber och glödgade kulor eller andra dermed jemförliga projektiler har framkallat konstruktionen af bepansrade eller med beklädnad af tjock jernplåt försedda fartyg. För att någorlunda kunna stadga sitt omdöme rörande denna vigtiga, först under de sednaste åren införda förändring i sjökrigsmaterielens beskaffenhet, har Komitén både på officiel och enskild väg sökt förkaffa sig och äfven lyckats erhålla närmare upplysningar om åtskilliga redan byggda eller under byggnad varande fartyg, som äro eller skola blifva fullständigt eller till större delen skyddade medelst pansarbeklädnad. Af gjorda försök vill det synas, att en plåtbeklädnad af 41 engelska tums ( Ett fartyg, som längs sina sidor, till erforderlig höjd öfver och djup under vattenlinien, skall bära en plåtbeklädnad af nämnda tjocklek, jemte bestyckning af ett ej alltför ringa antal grofva kanoner, samt dessutom ångmachineri m. m., fordrar ett stort deplacement, och detta kan ej vinnas, utan att fartyget erhåller betydliga hufvuddimensioner. För större pansarfartyg, sådana som de, hvilka redan till icke obetydligt antal förekomma i de engelska och franska marinerne, är kostnaden så stor, att stater med inskränktare tillgångar sannolikt icke skola anse sig kunna anskaffa dem.
N:o 21, i anledn. af väckt motion om transitooch nederlagsrätt för Slitö-hamn på Gottland, blef detta betänk, ånyo bordlagdt, på begäran af Frih. Palmstjerna, Carl Otto, och Hr Munck af Rosenschöld, INils Rudolf. Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 5 dennes på bordet lagde betånkm: Nio 22, i anledn. af väckt motion om förbud emot utländska ords begagnande uti Svenska skrifna eller tryckta handlingar ; och Nio 23, i anledn. af väckt motion om Svenska inskrifter å medaljer m. m. Då nu föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 5 dennes på bordet lagda betänk. N:o 24, i anledn. af väckt motion om bildande af fögderioch länsvis sammanträdande municipal-auktoriteter för behandling af för fögderiet eller länet gemensamma angelägenheter, blef detta betänk, ånyo bordlagdt på begäran af Hr Gripenstedt, Joli. Äng. och Hr Bibbing, Bengt. Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 5 dennes på bordet lagda betänkm: N:o 25, i anledn. af väckt molion om förbud för hästhandlare och ”så kallade skojare,” alt på deras resor genom landet medföra qvinnor och barn; samt Nio 26, i anledn. af väckt motion om förändrad reglering af nämndeoch fjerdingsmans skjutsskyldighet. Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr Gripenstedt, Joli. Aug., ånyo på bordet Ridd.Utsk-.s d. 5 dennes bordlagda mern. N:o 7, i anledn. af Hr von Hartmansdorffs motion om en förändrad ordning för utseende af R. o. Adis Electorer. Anmältes och lades på hordet nedannämnde från Utskm inkomne utlåtm, mern., berättelse och betänk., nemi. från 398 Den 9 F e b r u a ri e. m. Stats-Utskoltet:
Maj:t uti Dess ofvanintagne Nådiga Proposition framstält, ådagalägga den förbindelse Staten eger, att icke lemna henne blottstäld för behofven; hvarföre Utskottet tror sig böra tillstyrka, att med afseende på hennes aflidne Faders för t jens teir emot Fäderneslandet, henne må beviljas en Pension på allmänna Indragnings-Staten af z5o R:dr årligen ifrån nästa års början, och så länge hon deraf kan finnas i behof; hvarom underdånig anmälan hos Kongl. Majrt lärer böra göras. Dock varder detta till Rik:- Stats-Utskottets Betänkande/i. iGoy sens Högloft. Ständers bepröfvande vördsamligen liemstäldt. Ankom den 5 Julii i8a3. Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande i fråga om nedsättning af Ärendet för Svartsjö Kongsgård. Vw Stats-Utskottets, den 10 sistlidnemänad, gifne utlåtande i anledning af Kongl. Majus Kådiga remiss uppå Grosshandlaren Veners underdåniga ansökning, om nedsättning af Arrendet för Svartsjö Kongsgård, hafva anmärkningar inom Högloft Ridderskapet och Adeln blifvit gjorde, hvilka föranled t till ärendets återremitterande; Och får Utskottet i anledning häraf vördsamt anmäla, att dess ofvanberörde utlåtande blifvit bifallet af Högvördige Presteoch Yälofl. BorgareStåndet den 21, samt af Hedervärda Bonde-Ståndet den i5 i samma månad; h varigenom frågan likmätigt 69 f. af Regeringsformen redan är afgjord, och i658 Stats-Ut skottets Betcinkanden% sålunda icke kan till vidare pröfning af Utskottet upptagas, Stockholm den 27 Jain ii 1823» N:o 276, Aflt-om den 5 Julii 182?.
Men, utom det att en fullkomligt tillförlitlig beräkning icke kan fås, torde den under sednare åren starka utförseln af boskap från länet vara hufvudsakliga orsaken till omnämnde minskning; och såsom säkert bör kunna antagas, att boskap under sednare åren blifvit uppfödde till större mängd än under sista quinquennium. c) Skogen. Den utgöres dels och hufvudsakligast af sådan, som tillhör enskilde delägare, dels af Statens. Ehuru länet är från hafvet aflägset, hugges dock uti Liths, Ilammardalds, Hagunda och Bergs tingslager en betydlig mängd timmer och bjelkar, som llottas utför vattendragen till de dervid nedanföre belägna sågar och lastageplatsen Genom denna skogsnäring beredes visserligen socknarne, isynnerhet inom Ragunda tingslag, stor förtjenst; men beklagligtvis har man gjort den erfarenhet, att allmogen i sistberörde tingslag i allmänhet är uti vida sämre vilkor, än allmogen uti öfriga delar af länet. Detta förhållande torde förefalla anmärkningsvärdt, då jorden inom nämnde tingslag i allmänhet är lika bärande, som inom öfriga delar af länet, men liar likväl sin förklaringsgrund just i lättheten att för leverans af timmer få betydliga förskotter af penningar, hvilka ej alltid användas för ändamålet, utan hos mängden föranleda en efter den verkliga tillgången icke rättad lyx, hvarigenom ej sällan inträffat, att, då tiden för leveransen är inne, förskottet är förstördt och annan bondens tillgång måste anlitas, för att få leveransen fullgjord. På detta sätt kommer jordbruket, om ej att alldeles ligga nere, åtminstone att styf moderligt behandlas, och oftast blir följden bondens ruin. Läns-Styrelsen hyser derföre den tro, att så länge förskotter emottagas och allmogen ej bättre än hittills beräknar sina verkliga fördelar, den aldrig kan ernå önskvärd sjelfständighet. I trakterne omkring Storsjön har skogen tills sednare åren haft föga värde och den är också på några ställen derstädes så medtagen, att behofvet af timmer endast från andra orter kan fås. Beträffande skogens skötsel, är förhållandet här, såsom på flera andra ställen inom Riket, att den i hög grad vanvårdas, och ett motsatt förhållande lärer ej vinnas annorledes, än genom brist och höga priser.
Dec skall derföre äligga den, som Lysnings-Sedlen hos Presterftapec äskar, arr till bestyrkande af Charrans storlek uppte Originalet af dest Fullmagc eller Den s Augusti. LZrr eller Lonstirutorial, eller i annor händelse om sädanc ej kan med Förmäns eller andre rrowärdige personers skriftsliga Dewis styrka, eller med egenhändig underskrift pä heder och tro uppgifwa Länens belopp i penningar, eller om den ucgär i Hemmans-Ränror och och Spannemäl destas wärde efter gamla Brons, wärderingsprisec, specifikt utfört, sä att efter ofwanberörde grund Scämpelen till Lysnings -Lbarcan uträknas mä. Detsamma iagcrages ä^wen i Mom. för Ecclesiastik.StarenLysnings - Sedlar. Der vice Notarier och Auscultanter omnämnas, utestutes vice Notarier ost börjas Mom. ! stället med Auscultanter, samt tillsättes, vice Häradshöfdingar, och i stället för Extra-Ordinarie Lansell ister nyttjas Extra,Ordinarie Betjente i Werk och Lollegier, Bammarskrifware utan Lön, jemte deras rvederlikar 24 st. Dö i samma §. Bruks-Jnspectorer twa ganser nämneS, utestutes de pa första stället. Der Lysnings-Chartor för Klockare omnämnes i stora Församlingar a Landet, tillägges, som öfwerstiger 50 hela Hemman, i de mindre, som öfverstiga Zo hela Hemman. För att bibehålla samma "princip för Sjungare som följa näst efter i samma Moment, kan densamma uttryckas genom tillsättning af ordet likaledes, näst före Organister, och för Under. Betjeningen , genom tillsättande af orden, efter stimma beräkningsgrund, näst efter Byrkowakcare. I slutet rörande Klockare och Organister, tillägges följande: Innehafwes Blockareoch Organist-tzensterne med färskildce Löner as en per - «zi2 Den 2 Augusti person, »trägnas Charran cfccr den Lön, som stiger högst.