Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon log. »Jag skall icke bry mig om er i dag, herr Max, och i morgon skola vi ju skiljas. När skall jag då bry mig om er?» Hon tyckte sjelf genast, att det var så dumt sagdt. »Icke alls – jag tror det är bäst.» Samma gripande tonfall i rösten, det var något deri, som förtrollade henne. Och så hans ögon – dessa djupa, melankoliska ögon, som han nu höjde mot henne. »Men nu bryr jag mig om er», sade hon lågt, mildt, som om hon talat till ett barn. »Jag är säker om, att jag skall tänka på er ofta – mycket ofta.» Upprigtighet var Berta Funckes farligaste vapen, och det visste hon. »Och hur skall ni tänka på mig? – ni känner mig ju icke.» Der låg något gäckande i tonen, som genast återgaf henne den förra säkerheten. Hon svarade högt, vårdslöst: »Åh, som på en ung Antinous, som grubblar på en lifsgåta.» Han skrattade. Återigen kunde hon icke undgå att lägga märke till detta besynnerligt sträfva, hårdt skallande skratt, som så disharmonierade med hans röst. »Antinous! – det var åtminstone ett stigande i graderna. Vet ni, att förr kallade man mig Narkissos.» Hon skakade på hufvudet. »Det var orätt. Han kunde icke gått och burit på en ’Weltschmerz’.» »Och det tror ni således, att jag gör?» »Ja», sade hon frimodigt, »det tror jag.» »Alors – soit.» De gingo en stund tysta. Så sade han lågt, nästan som för sig sjelf: »Sådana äro de alla – alla qvinnor!» Hon spratt till. »Hurudana? hvad menar ni?» »Åh ni vet nog – den der nyhetspassionen. Det första ni träffa en ny menniska, så anstränga ni er för att utleta hans innersta – pejla hans hjerta. Inte af intresse för honom, inte, bara af intresse för – det nya.» »Ni misstar er, herr Max», svarade hon högdraget, »jag ville icke aflocka er er hemlighet.» »Er hemlighet? – ni tror således ändå, att en hemlighet existerar?
Vi ha nu en gång för alla föresatt oss att, utom ingressen, skrifva så många kapitel som promotions-programet ger vid handen, men erkänna vår oförmåga att vidlyftigt utarbeta den torftiga plan, hvilken vi lyckats utfundera. Hvad återstår oss då? Att göra digressioner, digressioner och åter digressioner. Dessutom, hvad kan man begära? Titeln på denna uppsats är så sväfvande som möjligt, den lofvar ju ingenting bestämdt. Men konstens fordringar ... men estetikens föreskrifter ... Bah! Tous les genres sont bons hors le genre ennyeux . Se här åter en grupp af resande från Stockholm. – Det är märkvärdigt, säger en, efter att hafva lorgnetterat musikläktaren, att det kan finnas så många sångare i en så liten stad. – Det är en för vårt fädernesland högst glädjande företeelse, det visar på huru hög ståndpunkt både konst och vetenskap befinna sig. – Hm, säger en riksdagsman. De andra tystna och se på honom med spänd uppmärksamhet. – I en tid sådan som denna ... fortfar han. Alla riksdagstalare börja så sina föredrag. – I en tid sådan som denna, då vårt fädernesland frambringar minst lika många näktergalar, som hela det öfriga Europa tillsammataget, kan man med skäl hoppas att bland denna skara af unga sångare och sångarinnor minst tjugu i framtiden skola bidraga till Sverges anseende i främmande länder. – Och sedan återvända med kappsäcken fylld af bankonoter och entusiastiska recensioner. – Ja, vår tid är för konsten ett gyllne tidehvarf. Hvar och en, som kan taga någon ovanligt hög eller låg ton, har i sin strupe en guldgrufva mera vinstgifvande än Potosis. – Hade Esopus lefvat nu, så skulle han ej hafva skrifvit sin fabel om myran och gräshoppan. Den, som nu kan sjunga och dansa halfva året igenom, behöfver ej svälta den andra hälften. Ungefär då hälften af konserten återstod, uppsökte Victor sin medbrottsling i den stora sammansvärjningen. – Jag går nu, sade han. – Till ångbåten? – Ja, jag förmodar att min far är med. – Det vore förträffligt.
De svårigheter, som man förespeglat, med afseende på förslagets verkställighet, är jag öfvertygad skola vid tillämpningen försvinna. Det låter icke tänka sig att en enskild person 186 Den 9 Maj e. m. skulle våga motsätta sig hela sin orts önskan och derigenom förhindra denna att komma i åtnjutande af fördelen att få en jernväg. Man har lagt mycken vigt derpå, att de närmaste trakterna kring Stockholm icke skulle hafva någon fördel af jernvägen vesterut. Den, som har rest härifrån till Södertelje, tror jag dock har kunnat öfvertyga sig om motsatsen. Den mängd passagerare, som färdats |>å denna sträcka, och det ökade priset på de egendomar, som ligga i närheten af jernvägen, vittna nogsamt om de fördelar, som dessa trakter haft af densamma. Jag tror icke att det kan förnekas, att fördelen att slippa tungan af skjutsningshesväret är af den stora vigt att endast derför de, som bo omkring Barkarby eller Rotebro, borde vara benägna att släppa till jord, i läll de finge jernväg der framdragen. Jag får derför förena mig med dem, som anhållit om bifall till punkten, och jag gör det så mycket heldre, som den redan lärer vara bifallen af Presteoch Bonde-Stånden. Då Borgare-St. bilallit 3:dje mom:t af densamma, beror således frågans afgörande på B. o. Ad, och detta tror jag gör det så mycket angelägnare alt B. o. Ad. får riktigt klart för sig hvad densamma gäller. Om jernvägarne skulle få den utsträckning, som jag hört somliga personer ifrågasätta, nemi. att de skola gå ända upp till Lappmarkerna, så blir det ganska dyrbart att anlägga denna väg, särdeles om jorden skall betalas elter det värde, som kommit i fråga i en landsort, hvarest nu en stambana framgår, till större delen öfver mark, om hvilken den resande, som lärdas der, bar ganska svårt att öfvertyga sig, att de hällar, som blifvit genomsprängda, och de mossar, som blifvit utdikade, kunnat lör egarne vara i någon mån dyrbara. Gr. Cronstedt, Fredrik:
Mtt förut af HufvudTitelns besparingar låtit sedan år 1827 utbetala, har hos Ridd. och Adeln Herr Rosenqvist af Akershult anfört: att, då den för nämnde Verk senast utnämnde President tillika innehade en annan hög befattning, derföre han njöte en ansenlig lön, och bans tid således icke skulle medgifva honom att ensamt sysselsätta sig med PresidentsjEmbelet, skäl icke skulle vara ali belasta Staten med Eetänkanden, N:o 237. 3r denna utgift af 1000 R:dr intill dess organisationen af hela Verket gått för sig; hvarjemte Hr Hjerta, Gustaf ansett bemälde President redan vara så billigt aflönnd, att något behof af de föreslagne Taffelpenningarne icke förefunnes. Inom Ilederv. BondeStåndet hafva Eric Carlsson från Upsala Län m. fl. Ledamöter, yrkat summans nedsättning till 5oo R:dr, dels ock Anders Danielsson från Elfsborgs Län m. fl. andra, under yrkande af afslag på Betänkandet i denna del, yttrat den önskan, att Utskottet måtte föreslå R. St:r, att hos K. M:t i underd. anhålla, det sådane af mindre nödvändighet påkallade löneförbättringar hädanefter icke måtte anvisas å någon Titels besparingar, serdeles innan R. Sl.-r fått tillfälle att sig deröfver yttra. I följd af den, i anledning häraf, från ofvannämnde 2:ne RiksStånd erhållne återremiss på denna Punct, får Utskottet anmäla, att, sedan K. M:t i Nåder til 1— kännagifvit sin afsigt, att utan något vidare nytt anslag, än ifrågakomne Taffelpenningar, vid den nya organisationen af KammarRätten besörja lönernes förhöjning åt samma Verks Embetsoch Tjenstemän, Utskottet destomindre funnit sig böra vägra förslag till berörde Taffelpenningars uppförande på Stat, som de öfrige Présidenterne förut fått detta belopp sig i samma ändamål tillagdt.
N:o 152. tills hela det utstakade systemet hunnit fullbordas, endast med den inskränkning och begränsning som af finansiela skäl för närvarande kunna befinnas nödiga, men likväl utan rubbning af den hittills följda planen för dessa arbeten, att de ej onödigtvis fördyras genom obehöfligt och ängsligt uttänjande på så lång byggnadstid, att ränteförlusterna å de nedlagda summorna blifva alltför kännbara. Då likväl icke hela den ofullbordade återstoden af systemet lärer kunna nu beslutas till utförande under nästa stalsregleringsperiod, blifver nödvändigt att tillse, hvilka delar deraf böra företrädesvis fullbordas under den närmaste framtiden. I det hänseendet lemnar en oväldig betraktelse af jernvägskartau och 1859 års jernvägskomitées förslag säkraste ledningen för omdömet. Det visar sig för densamma, att, om såsom vederbörligt är, hufvudstaden tages till utgångspunkt, det Svenska stambanesystemet hufvudsakligen utgjordes af trenne stora utstrålningar derifrån: nemligen en vesterut till Göteborg och Nordsjön; en söderut till Malmö och Öresund, samt en norrut till Gefle—Dala-banan, norr om hvilken man år 1859 icke vågade ens tänka sig norra stambanans vidare utsträckning, ehuru landet der eger sin största utsträckning. Af dessa, att så säga, egentliga ryggradsbanor, dessa stora pulsådror för landets trafik och rörelse, äro numera fullbordade både södra och vestra stambanorna. Endast den norra — som under hela decenniets häftiga jernvägsäflan varit styfmoderligen behandlad och oskäligen tillbakasatt, iföljd hvaraf ock vederbörligt afseende ej heller gjorts på hufvudstadens och hela den nordligare riksdelens handelsområde, hvilket af denna styfmoderlighet lika betänkligt kringskurits som andras handelsoch trafik-områden oskäligen formerats, — endast denna del af de egentliga hufvudbanorna återstår att fullfölja och fullborda, enär väl ingenting kunde vara orättvisare, än att, sedan så långa banor dragits söder och vesterut, låta hufvudstaden och hela den nordliga delen af riket fortfarande afspisas med en blott 6 mil lång bana norrut. Den norra stambanan påkallar således nu med skäl Ständernas synnerliga och främsta uppmärksamhet.
Kgande-rätts-afgift för rusthåll och batsmans-rotehemman, upphörande af och nedsättning i Svar på aterremiss Ehrenclou, von /F, bibehållande vid det honom tillagdc personella arfvode Ekar, Olli afbalkning af Ekenmark, Fabriksidkare, pension för honom afstyrkes Ekonomi-mål, om ändring i de författningar, som föreskrifva undersöknings hållande i <lyIika mål vid Ilärads—rött . Ekonomiska besiglningar, om kostnadernes bestridande derför å Kyrkoherdeoch Kapellans-bord , å Kyrkoherde-, Kapellans-samt Landtoch Mililiae-staterues boställen, upphörande deraf Ekonomi-Utskottet, uppmaning från Bondeståndet, att börja sina arbeten Elementar-Läroverken, anslag för ordnandet af Svar på aterremiss ... i anledning af skiljaktiga beslut . Svar på aterremiss „ om åtskilige förändringar med , om ständiga Revisorer öfver Elementarskolan i Stockholm anslag till . Svar på återremiss , anskaffande af lokal för skolan Elevgravör, å Bankens stat, anslag för en , Gravören Åkerbergs ansökan att varda antagen till ... Elfdahls Härad, ersättning för liden vattenskada inom Elgström, Hof-Auditör, ersättning åt, se Hufvudtitel Andra pag. 8. Embeten, indragning af: Militär - DistriktChefs samt Kavalleri-Inspektörs . „ Biskops • limbetsoch Tjenstemän, deras rätt till lön under tjenstledighet Embets-skri/velser, prostarnes, portofrihet derför . 1 Kongl. Proposil. I eller Skrifvelse. <Z> Gi CQ > o_ CTQ ener Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Slåndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. yr CJS ea CQ T cr 2 c §~ Kidd. o. Adelil. PresleSläudct. BorgareSländet. Bondeståndet. N:o N:o Sid. G Maj b. 10 Maj b. 10
Dessutom, ehuru rikt och mäktigt ett Bancowerk än mä wara, sä blir en wiss hemlighet altid nödwändig, för att kunna förekomma sädana planer, som winningslystnaden skulle wilja anlägga till dess skada och förderf. Orättwisa mot Herrar Fullmäktige och Revisorer, jemte en oundwiklig misskredit för Banquen, synnerligen i närwarande kritiska tidpunkt, skulle blifwa en säker följd af sistnämbe propositions sednare alternatif, om ben bifblles, och af denna anledning har jag funnit mig fbranläten, att Z42 Den 13 September. akt protestera emot dess framställande til beslut, intill betz Högwördiga Ständct om förhällandct behörigen blifwit undcrrättadt, och sitt utlåtande afgifwit; hwil» ket jag ödmjukt amhälker mätte blifwa de öfriga respectivc Skänden, sä wäl som Högloft. Banco-Utskottet cominuniceradt." Wid berörde Oictamen hade Herr Ooctorn och Biskopen bilagt den Proposition, som under d. 22 ststl. Jun! war i Högloft. Banco-Utjkottet till votering framställd, och som i Protvcollct för ben 14 Äng. finnes intagen. Häröfwer hade Högwördiga Prcst-Ständct, jemlikt Utdrag af desi Protocoll för ofwanberörde dag, stg vtlällt, det ansäg Ständct för dest del, att en sak, som redan j behörig ordning i nägot Utskott är afgjord, icke widare kunde komma under ny ventilation eller votering. Hwilkct beslut ivar de öfrige respective Ständcn, jämte Banco-Utstottet, communiceradt. Jemlikt Utdrag af Högloft. Ridderskapets och Adelns Protocoll för d. 24 sistl.
Lönerne icke upgä til 252 R:d. eller aro derunder, han dä sär behälla pä Lxpe^nce-Stat fulla Lönen, inril dest han wid Riksgalds-Lontoiret eller annar Werk kommer i åtnjutande af förbättrade wilkor, enär wid nu warande tiders dyrhet en sädan 8umwL af 25c» R:d. icke torde kunna anses tilräckelig at förskaffa honom den tarfweligaste utkomst och bergning. Sedan Herrar Fullmägtige öfwer det af StaksUkffottet upgjorde biojc-ät til behöfwelige sysslor wid Niksgälds-OolNoirLt blifwit hörde, och, enligt StatsUtskottets anmodan, äfwen föreflagic Lönerne för sädane Sysslor, har Stats-Utskottet företagit at reZlcl'3 Staren bäde i ena och andra affeendet. Beträffande först antalet af sysslor, sä hav Stats-Urffotter, efter anställd noggran undersökning om göromalens mängd och beskaffenhet, upfört de särskilda Tjenstebefattningar, dem Stats-Utskottet för arbetets jämna bedrifwande pröfwar oumbärlige; och hwarwid Stats-Ulskottet antagit säfom en grundsatks, at Werkets tjenst i allmänhet snarare be - Den 29 Mars. e. m. 1297 befordras genom et i möjeligaste matto inskränkt antal Betjente, med bättre wilkor, än genom en mera talrik men mindre lönad Betjening, hwilken, för ar winna en tarflig utkomst, nödgas dela sin tid äfwen ar andra göromål än Riksgälds-Lom-stre^. Hwad äter angar Lönerne, sa har Stats-Utstotter, med tillämpning af förenämnde grundsats, förfarrar bilagde projekt lil Stat lär. K.
Den obetydliga förändring i nu varande högmässo-ritual, som häraf blifver en följd och består deruti alt, på sätt icke allenast hos oss före antagandet af 1811 års handbok egde rum, utan äfven inom andra christiina samfund, hvilka för oss ega någon lithurgisk betydelse, är brukligt, dagens evangelium lika väl som episteln, för altaret uppläses, tveka Rikets Ständer desto mindre att för sin del bifalla, som det lärer vara af alla sakkunniga insedi och erkänt, alt den genom nu gällande handbok införda förändring i omförmälda hänseende innefattar ett verkligt lilhurgiskt misstag. Beträffande den ordning, i hvilken de gamla evangeliernas uppläsande skulle förekomma samt de i sammanhang dermed stående förändringar i högmässo-ritualet, hvilka med anledning deraf lämpligen borde ega rum, föreslå Kommilterade alternativt, antingen att l:o i stället för det trefaldiga ”Helig”, hvars plats vid sjelfva gudstjenstens början, enligt hvad ofta skulle blifvit anmärkt, vore både principvidrig och ohistorisk, måtte träda en annan enklare, såsom inledning till syndabekännelsen mera passande, måhända hufvudsakligen biblisk allocution, efter hvilken skulle följa 2:o Syndabekännelsen, med 3:o ”Herre förbarma dig öfver oss” etc. och 4:o ”Ära vare Gud i höjden”, i den utvidgade form, som i handboken före 1811 förefanns, hvarefter 5:o församlingen skulle såsom responsorium uppstämma den i Irsta versen af Psalmen N:o 24 innehållna omskrifningen af englasången.
Ex Protobollo, A. G. Westberg. 486 Proposition om Rikets Styrelse-Verk Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående det af utsedde Committerade uppgifne Förslag, till en förändrad Organisation af åtskilligt Rikets Styrelse-Verk, nu mGifven Stockholms Slott den 4:de Martil 1823. C Oedan Kongl. Majits Högstsalig Herr Fader, Konung Carl XIII, vid flere tillfällen med Riksens Ständer delat omtankan, för vinnande af en förändrad Organisation af Rikets åtskiltige Styrelse-Verk samt ett förbättradl arbetssätt inom desamma, för att derigenom bereda de dithörande Arenders säkrare och skyndsammare gång med ett mindre antal bättre lönade Ämbetsmän; och Riksens Ständer, jemväl vid sednaste Riksmöte, efter att genom ett särskildt Utskott ytterligare hafva beredt detta ämne, hos Kongl. Majit i underdånighet begärt, det en Committé måtte förordnas att genast och verksamt företaga detta arbete, på det Committéens Förslag dertill kunde vid nästpåföljande Riksdag för Riksens Ständer framläggas; Så hade Kongl. Maj;t, under den a Februarii 18 tg, med bifall till Riksens Ständers sålunda yttrade önskan, förordnat en sådan Committé, hvars arbeten med der. 1 April samma år tagit sin början; och då Kongl. Majit dervid jemväl funnit angelägenheten fordra, att, såsom Riksens Ständer också synts hafva åsyftat, en revision i förening härmed företoges af de till administrationen hörande flere spridde och dittills till en stor del icke aliProposition om Rikets Styrelse-Verk. 487 mä’nt kända Stadgar och Författningar , för att deri åstadkomma en efter sednare tiders fordringar lämpad förbättring, hade Kongl.
Och du skall göra der fyra gyldene ringar till, uppå de fyra hörnen på dess fyra fötter. Hardt under listone skola ringarna vara, att man må stinga stänger derin, och bära bordet. Och du skall göra stängerna af furoträ, och bedraga dem med guld, att bordet må dermed varda buret. Du skall ock göra dess fat, skedar, kannor, skålar, af klart guld, att man dermed ut och in skänker. Och skall du alltid lägga skådobröd fram för mig på bordet. Du skall ock göra en ljusastaka af klart tätt guld; läggen deruppå skall vara med rör, skålar, knöpar och blommor. Sex rör skola utgå på sidorna af ljusastakan, af hvarjo tre rör. Hvar och en rör skall hafva tre skålar, såsom mandelnötter, knöpar och blommor. Detta skola vara de sex rör, som utgå af ljusastakanom. Men läggen af ljusastakanom skall hafva fyra skålar, och dertill knöpar och blommor; Och ju en knöp under två rör af de sex, som gå utaf ljusastakanom. Ty både knöpar och rör skola gå derutaf; och alltsamman klart tätt guld. Och du skall göra sju lampor ofvanuppå, så att de lysa emot hvarandra; Och ljusanäpor, och släcketyg, allt af klart guld. Utaf en centener klart guld skall du göra honom, med all desse tyg. Och se till, att du allt gör efter den eftersyn, som du på bergena sett hafver. Tabernaklet skall du göra af tio tapeter, af hvitt tvinnadt silke, af gult silke, af skarlakan och rosenrödt; Cherubim skall du göra deruppå konsteliga. Längden på hvart tapetet skall vara åtta och tjugu alnar, bredden fyra alnar; och skola alla tio vara ens; Och skola ju vara fem tillhopafogd, det ena vid det andra. Och du skall göra lyckor af gult silke, allestädes på stadet på tapeten, att de måga tillhopafogas, att ju tu och tu på sitt stad kunna tillsammanfästas; Femtio lyckor på hvart tapetet, att det ena må fästas vid det andra.
THEA-ROS-PARFYM M. FL. GULDMEDALJ 8 Eegerl A. — " Vest A. erl T. Ansj 24 grat 97. ari IQ prisbelönta vid i8gj års utställning med Försäljes i våra butiker samt hos alla finare Parfyrtthandlande i riket. m n i 1 un 1 folkvisor för mindre manskör, som utfyllde programmet, och af hvilka tvänne, båda i den burleska genren, måste omtagas. — Andra och tredje Griegkonserterna skulle äga rum som i tisdags och torsdags. Till dem återkomma vi i nästa nummer. — • Leonard Borwich, välkänd sedan ett föregå- ende uppträdande härstädes, gaf i måndags konsert i Musikaliska akademien inför en ganska talrik publik, hvilken entusiastiskt hyllade den framstående pianisten. Programmets hufvudnummer utgjordes af Schumanns fiss-moll-sonat, op. 11. Eljes bestod programmet uteslutande af småstycken, somliga verkliga godbitar, andra väl obetydliga. Men äfven dessa senare adlades genom det förträffliga utförande, som hr B. förlänade dem. Bankaktiebolaget TYROLERK KONFEKTÄSTÄNJER, FIKON, Stockholm — Öfre Norrland, Fi Fi naste n Fi aste SMYRNÄ naste STRASSBURGERGÅSLEFVERPASTEJ, Fi n aste CASTELBAY DELIKATESSSILL, Drottninggatan 6. i Barnförkläden, Barnkappor, Barnmössor, Fi n aste FRANSKA KATRINPLOMMON, H u s h å s l r ä k n D i g 5 %. Finaste, TYROLERÄPPLEN, ROCHUEFORTI Kassafack til 15, 20, 25 kronor. GORGONZOLÄ- Flick&amp; Gosskayajer, BRIE-, CÄMEMBERToch SCHWEIZERO ST. &amp; Regnkragar | Konserver, Delikatesser, Specerier &amp; SydI g Regnkappor frukter af egen til verkning til låga bestämda priser. |j Utval d a Kaffesorter, 90 Ångéf OBS! Egna syatelierer! OBS.!
Deremot kan jag icke finna skäl att dessa marker, på sätt Rikets Ständer anhållit, till alla delar bibehållas såsom kronoparker, utan torde, efter de grunder, som blifvit af Eders Kongl. Majit genom nådigt Bref till Kammar-kollegium den 8 Januari sistlidet år bestämda, dertill böra användas endast sådana trakter, som, i anseende till deras sammanhängande läge, skogsmarkens äfvensom sjelfva skogens allmänna beskaffenhet, lägenhet till flottning, tillfälle för afsättning af skogsalster, virkesbehofvet i orten och andra dylika omständigheter, äro till kronoparker lämpliga, hvaremot de delar af öfverloppsmarkerna, som sakna de i dessa afseenden nödiga egenskaper, synas böra på annat sätt användas. Då emellertid Eders Kongl. Majit genom sistnämnda nådiga Bref förändrat och förklarat föreskrifterna i nådiga Brefvet den 23 Maj 1860, så finner jag lika med Kammar-kollegium ändamålsenligt, att dessa på olika tider meddelade föreskrifter nu på ett ställe sammanföras. I sammanhang härmed anser jag äfven nödigt, att föreskrift meddelas om behandlingen af nybyggen, belägna å öfverloppsmarker, som finnas lämpliga till kronoparker. Genom nådiga Brefvet den 23 Maj 1860 blefvo visserligen öfverloppsmarkerna stängda för vidare nybyggesanläggningar; men, efter hvad af handlingarne inhemtas, hade redan dessförinnan åtskilliga nybyggen blifvit å dessa marker anlagda och på samma gång deras rätt respekteras, torde det också vara nödvändigt, att dem rätteligen tillkommande mark skiljes från kronoparkernas områden. Då skiftesförfattningarne icke i sådana fall äro tillämpliga, måste en dylik utbrytning ske genom afvittring och ett uttryckligt för klarande derom synes mig sä mycket Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 54. 13 mera nödvändigt, som, efter hvad handlingarne gifva vid handen, tvifvelsmål understundom uppstått, huruvida öfverloppsmark kan utgöra föremål för ny afvittring.
Någon grufva finnes icke inom Länet, utan må här endast nämnas ett å hemmanet Munkedahl i Sunnervikans Fögderi anlagdt Manufacturverk, bestående af 1 Räckoch 2:ne Spikhamrar, privilegieradt för 150 Skepp, smide, hvarå tillverkas nära detta qvantum spik och manufaktursmide för omkring 3000 Riksdaler banko, samt 3:ne Spik1 Knipoch 1 Planerhammare å hemmanet Torskog: i Westerlanda Socken. Fabriker, Bruk oell öfrige Näringar. Den fullständigaste beskrifning, som derå kan lemnäs, innefattas i den af mig till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce-Collegium hvarje år insända berättelse härom, och det sammandrag, som underdånigst bifogas, utvisar än vidare förhållandet. Den betydligaste fabrik, som under de fem årens lopp tillkommit, är bolaget Gibson & Kiellers segelduksfabrik å hemmanet Jonsered i Partilleds Socken; och inhemtas af sammandraget, att fabriksrörelsen allt jemt förkofras. Fiske. Delta utgör Skärgårds-allmogens hufvudnäring och sysselsätter ett betydligt antal personer. Sedan sillfisket upphört, utgöra Långor, Torsk, 6 Gråsik, Rockor, Makrill, Hummer och Ostron de fisksorter, hvilka fångas. Hummer och Ostron tagas vid stränderne, och synnerligast hummern har blifvit ett högst gifvande fiske, sedan Engelske handelshus etablerat agenter i Skärgården, hvilka uppköpa och till England afsända större qvantiteter deraf i särskilt dertill inrättade fartyg. Genom det Nådiga förbudet mot hummerns fiskande från den 1 Juli till den 15 September, eller under lektiden, väntar man sig lyckliga resultater, emedan borttagandet af den smärre hummern varit nära att förstöra hela detta fiske.