Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Theophron, yrkat återreraiss samt Hr von Hartmansdorff föreslagit, att redaktionen malte blifva sålydande: ”å utskänknings-slälle skall varm mat vara att tillgå, för den det begär.” Härvid anmälde sig och yttrade Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Min begäran om ålerremiss afsåg det fall, alt någon ändring i §:n skulle ega niro, hvilken jag likväl ansåg vara tydlig sådan den är, hvarföre jag anhåller om bifall till densamma. Propos. lill bifall å Utsk:s förslag i 2:dra mom. af förevar:de § blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, blandade med Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade det lian funnit Ja öfvervägande. Frih. Raab: Närmast i ordningen förekommer 5:te §:n, som handlar 0111 förbild för handlande, att på samma gång med annan handel äfven idka minutering eller utskänkning. Jag ber R. o. Ad. bemärka, att detta förbud, hvaremot större eller mindre anmärkn.-r blifvit gjorde, bör utsträckas mer eller mindre i män af de beslut, som kunna fattas i fråga örn 35:le §:n, och jag hemställer derföre, om icke pröfningen af 5:te §:n kunde få anstå intill dess R. 0. Ad. afgjort den 35:le, hvarvid jag serskildt ber få fästa upmärksamheten derpå, alt ingen annan § är beroende af den 5:te. Häruti hördes flera ledamöter instämma, hvarefter Hr Gr. 0. Landtm, hemställde, om R. 0. Ad. behagade npskjuta pröfningen af §:n 5, tills §:n 35 blifvit af R. 0. Ad. afgjord. Ropades Ja. Ilr Gr. 0. Landtm, (illkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. G e. m. § G. Bifölls. § 7. Frih. Raab:
Uti denna Afdelnings Hufvudböcker balanceras äfven åtskilliga äldre fordringar till ett belopp af 16,>721 R:dr 5 sk. 11 r., hvilka hufvudsakligen härleda sig från bristande redogörelser förde Finska Fästningarne; men som någon redovisning härför ej vidare är att förvänta, anse Revisorerne dessa balancer böra till afskrifning befordras; äfvensom en Afdelningens balancerade fordran hos Stockholms FortificationsCassa å 270 R:dr 20 sk. 7 r. synes böra utan uppskof utredas. Indelningsoch B oställs-Af delningen. Räkenskaperne, hvilka äro reviderade uti Kongl. IiammarRätten för år i832, med anmärkningar, men för år i833 der ännu ej undergått granskning, utvisa följande förhållande: Debet: B al ance från föregående året: Inkomster : B ahmee från föregående året: Utgift: Expenser, Ljuspengar, Skjuts-och Trac taraentskostnader . 415:20.11. 388: 16. 8. Remisslage och diverse utgifter. B ahmee till följande året: Herr Grefve N. Gyldenstolpe, sorn, enligt Contract af den 11 November 181 r, från Kongl. KrigsColleglum förskottsvis uppburit 4>3&9 R:dr 8 sk. 8 r. mot förbindelse, alt å Öfverstebostället vid Jemtlands Kongl. Regemente, Frösö Kungsgård, inom slutet af år 1813 uppföra ett nytt Caractersbus, men i fullgörandet af detta åtagande brustit, utaf Kongl. KrigsCollegium blifvit förklarad skyldig ersätta MilitiaeBoställsCassan 1,990 R:dr; så har Kongl. Maj:t, jemlikt Nådigt Bref af den 4 Februari i832, af gunst och nåd befriat bemälde Hr Grefve och Landshöfding från gäldandet af hälften utaf nämnde ersättningssumma, samt derjemte förunnat honom den särskilta förmånen af fyra års anstånd med inbetalningen af den andra hälften.
Alt nu inlåta sig i en närmare utredning af moliverna för de förändringar uti vederbörandes förslag, som vid propos:ns upställande blifvit beslutade, är naturligtvis alldeles utom ämnet; men jag ber dock få göra den allmänna erinran, att jag tror, alt hvad Konungen fordrat för de vigtigasle föremål, som vanligen förekomma å extra statsregleriugen, icke är mindre än hvad Sinne vid sisll. riksdag för dylika behof beviljade, och dä borde de gjorda inskränkniogarne väl icke å Shrnes sida kunna föranleda det af motionären framställda klajider, för åsidosättande af hvad landets väl och förkofran i åtskilliga omständigheter anses hafva fordrat och jag önskar, att icke vid de äskade anslagens slutliga pröfning, anmärkmr i alldeles motsatt rigtning varda framställde. Det säges äfven, det jag skulle hafva yttrat, att Bankens tillgångar voro till räck 1 ige för dess behof: den värde talaren Ilar missförstått mitt yttrande. Jag sade nemi., ali då det var utredt all Bankens grundfond hade upnått del maximum, som Sinne derför antagit och Stone vid föreg:de riksdagar ansett sig böra och kunna anvisa bankovinsten för Statens utgifter, så ansåg Re-^ geringen sig kunna förmoda, att Sto ne, som i detta fall hafva beslutande rätt, äfven nu skulle finna sig vara i tillfälle att vidtaga samma åtgärd; och det var under en sådan förutsättning som Konungen gjorde den framställning, hvarom nu är fråga. Frih. Raab, Adam Christian: Motionären har förespegla!. behofvet af Bankens tillgångar i och för densantmäs konsoliderande, han har äfven antydt sannolikheten deraf att Riksg:skont. icke skulle ega de tillgångar som i det K. förslaget äro up lagna. Jag tror det vara nu, innan vi settj Bankens tillgångar och innan vi fått kännedom af Riksg:s-kont;s behållning, för tidigt alt inlåta sig i diskussion derom.
Emedlertid, och på det att, i afbidan å beslut, i anledning a f denna framställning, den nu pågående ytterligare handläggningen af extra Statsregleringen icke måtte fördröjas och tidsutdrägt derigenom uppstå, har Utskottet trott dess Utgifts-afdelning böra med frågans fullständiga behandling beredningsvis fortfara, ehuru Utskottets definitiva yttrande icke löre emottagandet af Rikets Ständers beslut kan varda afgifvet. Slutligen har Utskottet, för den händelse, att hvarken Presteeller Bonde-Stånden skulle bifalla Utskottets nu gjorda hemställan, skolat anhålla, att frågan derom, till hvilket Utskotts behandling dispositionen af här förut omförmälda andel af Banco-vinsten bör höra, måtte, enligt 39 § 3 momentet Riksdags ordningen, till Constitutions-Utskottets skyndsamma afgörande hänskjuläs. StaisUtskottets Utlåtande, U:o 4l8. s N:o 418. Ant. till Exp. Utsi. den 33 Januari iSp, kl. 3 e. a. Utlåtande, i anledning af begärd utredning öfver de uti 1837 års Miles-Hufvudbok utbalaneerude Miks guldsmedel. (I. & R:gs A.) Sedan Stats-Utskoltet uti Utlåtandet, N:o 353, utredt förhållandet med Stats-verkets s. k.
Som de Finska Regementerne nn mera ärs uplöste och Officerarns ej hofwa efterträdare till syss, lorné, sä mäste det wäl blifwa Statens skyldighet, att ersätts dem aecordssumman, sä mycket mer som Kongl. Mast under den lZ Febr. 179; i Noder förordna! angående förmäns rätt för försträckte pen» 'ningar till Officerares rjenstcköp uti de dem tilfollande ''accorder, bestående deruti, att inlekning uri framdeles ''erhållande accord sär tagas, och ej af Gäldenär?» el» ' ler andre till Borgenärens försäng tillgripas; äfwen» ''som 6 §. uti sistnämnde Nädiga Förordning stadgar: ' att da Officerare under krig taga afsked, och till desto ''större säkerhet för längisware, sä wäl i. detta som i ' alla andra salt, den.afgående Officeraren altid mä eshter sig erhålla der accord berörde Reglemente mstakar, ''sä midt samma accords ersättning för Län till accord 'ar mordén iutecknade.'' Af alt detta synes mig tydcligen följa , rek Lcste Ossi - 1248 Den 22 December'. Officerare cj kl»,na betagas deras ostridlga rätt till Accoros-ersättnjlig. Hwad wadeliga följder för allmänna säkerheten kunde icke upkomma, om Rikers församlade Ständer annorlunda destura om cnMIdsS egendom och Zttje wans derukiinian ägande rättän gällande Lagar och Författningar sörcffrifwa. Utom hwad jag nu anfört får jag till Ridderskapet ost) Adelns »vinsta bedömande underställa hwad w ckan Sras UtffortekS försteg om det antageS, kan hafwa, sa wäl för framtida sou, för efterkommande.
Ett helleniskt tempels naos – det inom försalen belägna rum, byggnadens medelpunkt, i hvilket gudabilden stod – var alltid omgifvet af murar utan fönster, och i de flesta fall öfvertäckt, isynnerhet der de religiösa bruken såsom här buro en hemlighetsfull pregel. Rummets enda öppning blef således dörren, som alltid var vänd mot öster, för att mellan försalens pelare insläppa den uppgående solens strålar. Der man ej föredrog den mystiska skymning, som måste råda på ett sådant ställe, brunno kandelabrar dag och natt på gudens eller gudinnans altare. Det delfiska orakeltemplets naos var ursprungligen deladt i tvenne delar medelst ett gyllene galler, framför hvilket de frågande, när de bekransade under trumpeters klang inträdde i helgedomen, skulle afvakta Pythians svar. Bakom gallret var det aldraheligaste: den profetiska hålan med den öfver henne ställda trefoten, samt Apollons bild omgifven af lagrar. Nu var gallret längesedan borttaget af roflystna händer. När Hermione uppslog sin blick, såg hon, i det matta skenet af en enda från taket nedhängande lampa, en pelarsal, hvars bakgrund förlorade sig i mörkret. Skymningen ökades af välluktande dimmor, som uppstego ur tvenne rökelsekar mot pelarnes kapitäler och sväfvade som ljusblå skyar under taket. Lampans sken samlade sig på Apollons drag och visade dem i en mild, förklarad skönhet. Krysanteus förde Hermione till trefoten. Hålan betäcktes af en marmorhall, i hvars midt var en öppning. Flickan ryste, ty hon nalkades verkstaden för en demonisk magt. I hennes fantasi uppsteg Pythians bild, profetiskt rasande, med skälfvande lemmar, rullande ögon, skummande läppar. I detta ögonblick tröstade det Hermione, att de profetiska ångornas källa var försinad. Hon satte sig på trefoten. Hennes ansigte var blekt som marmorbilden, mot hvars fotställning hennes hufvud dignade tillbaka. Krysanteus räckte henne skålen, som Herakleon fyllt med Kastalias vatten och ställt på altaret.
Ståndets åsigt bibehållas, dels örn hvad Ståndet i samma §§ ogillar, älven för den händelse, att omför mälda satser skulle, emot ett eller flera Stånds mening, blifva genom omröstning i förstärkt Coust. IJtsk. godkända. Äfven 10 §:n saknar icke betydelse för de följande och måste följaktligen i sin ordning debatteras. De sista 9 §§:ne äro, likasom §§:ne (j —10, mera fristående, och kunna, efter det de föregående 3o blifvit pröfvade, hvar för sig debatteras och afgöras. Jag har i afseende på vallagsföfsläget blott att tillägga, alt Ståndet, i händelse del i en ellef flera, eller ock i alla delar, förkastar det i mern. N:o 85 framställda jetnkningsförslaget, lär finna nödvändigheten of att antingen framställa ett nytt motförslag eller ock ingå i en speciel granskning af det motsvarande förslaget i mein, N.'o 58, för att bestämdt uppgifva hvad Ståndet deremot bär att anmärka, utom hvad det redan för Ulsk. Uppgifvit. Utsk., sorn vid sitt nu afgifna jemkningsförslag, måst, i de liesta punkter, af ofullständiga anmärkntr draga slutsatser, torde äga billigt anspråk alt, om dess nya försök ogillas, åtminstone få en någorlunda fullständig upplysning örn R. o. Ad:s verkliga mening, icke blott om några få hufvudpilnkter, utan äfven om detaljerna af Utsk:s ursprungliga förslag. Hvad angår mem:n Nlis 68 och 85, torde del tillåtas mig anmärka, att det förra, med de i det sednare föreslagna ändringar, efter den omröstning, sorn uti förstärkt Gonst.fJtsk, den 2 i denna månad ägt rUm, Utgör ett enda helt förslag. Alla de §§ i det förra, hvilka med omarbetning blifvit i det sednare upptagna, hafva genom 0111 förmå Ida votering, såvida fråga är om deras Ursprungliga skick, förfallit, och mäste numera, i den gestalt de uti mern. N:o 85 erhållit, komma under öfverläggning. De öfriga §§ i mern.
Att öfverlåta postföringen och skjutsen på Entreprenade, tror jag på många ställen skall medföra en vådlig osäkerhet, hvilket styrkes af redan gjorde försök. Vid de tillfällen, då postföringen från städerne blifvit på entreprenade utbjuden, har kostnaden understundom uppgått till omkring dubbelt belopp emot vanlig gästgifvarelega. Herr Rosenblad har ansett icke flera än 12 ä 16 postilloner erfordras för posternes förskaffande på de större postvägarne samt till Extra-poster. Nu begagnas dertill omkring 100, hvaraf likväl en ganska Den 9 Februarii e. m. io5 ringa del äga lön på Stat. Detta antal tål snarare utvidgning än inskränkning, derest posterne med behörig ordning skola fortgå. Postillonernes befattning är troligen en af de besvärligaste. Deras hälsa och krafter medtagas derföre ock i förtid. De böra således icke sändas i alltför långa sträckor, emedan, i sådant fall, äfven posternes behöriga fortkomst skulle hindras. Tillräcklig tillgång på ombyte deraf bör finnas. Visserligen vore det väl, om, såsom Herr Rosenblad föreslagit, de poster, sora forslades af Postilloner, förseddes med särskilta åkdon; men hvilken kostnad skulle ej derigenom tillskyndas Postverket? Åkdonens första inköp, deras förseende med omgångar af hjul och kälkar, samt deras underhållande, ofta svårt att controllera i afseende å den verkliga utgiften, skulle medföra dryga, obestämda kostnader. Herr Rosenblad har ansett postillonerne böra på hvarje ombytes-ställe af skjuts liquidera den belöpande skjutslegan. 1 min tanka skulle sådant leda till tidsutdrägt, äfvensom ock till osäkerhet för medlens rätta användande.
Jag anhåller, att frågan må blifva till Exped.Utsk. återremitterad, och att det må blifva sista gången under loppet af riksdagen, som Exped.Utsk. inkommer till R. St. med förslag, deruti R. St:s beslut icke liro ordagrannt införda, utan att i förväg memorial blifvit inlemnadl lill R. St., som innefattar motiverna för en ändring eller jemkning i R. St:s beslut, samt alt Exped.Utsk. först afvaktar R. St:s beslut i frågan, innan någon åtgärd till ändring deraf i Exped.Ulsk:s förslag kan komma i fråga. Jag anser mig böra vid detta tillfälle jemväl i R. o. Ad:s minne återföra, alt vid början af det statsskick, hvarunder vi lefva, eller vid iSogårs riksdag, R. Sits beslut i en fråga syntes Exped.Utsk. i afseende på dess verkställbarhet ganska problematiskt, hvarföre Utsk. ansåg sig böra införå orden ”så vidt möjligt är,” framför den önskan, som R. St. till K. M. framställde, och dessa ords tilläggande, ehuruväl de voro af beliofvet högeligen påkallade, — ty den framställda önskan var knappast möjlig, — blefvo så bittert klandrade inom RiksSltn, alt det föranledde en särskild framställning till Exped.Utskottet. Gr. af Ugglas: Jag ber om förlåtelse, att jag upptager R. o. Ad:s tid med besvarande af några anmärkntr. Hvad memorialet beträffar, så vet jag ej, att, under den tid jag varit i Exped.Utsk., någon förändring blifvit vidtagen, utan att ett sådant memorial förut till R. St. afgått. Anmärkningen emot sjelfva förändringen tror jag icke här drabbar Ulsk:s förslag, utan skulle snarare drabba Frih, Rehbinders. Hvad beträffar Gr. Anckarsvärds förslag, att skrifvelse!! skulle återremitteras oell på sådan väg gå tillbaka till Exped.
Jag har vid tvenne föregående Riksdagar tillkännagifva min öfvertygelse, en öfvertygelse, den jag hyser ännu, att Götha Canal aldrig kan uppfylla något så vigtigt ändamål att det kan motsvara den derpå använda kostnaden, än mindra godtgöra det onda, som dess förra Discoatrörelse verkat, och hvilken efterlemnat sådana följder, att vi icke utan förvåning kunna följa deras utveckling. Nu mera hafva Götha Canals affairer upphört att vara inblandade i rikets financieila ställning. Frågan är således endast, huruvida Canalbyggnaden skall fortsättas, eller icke. Min åsigt af företagets nytta har jag förut tilikännagifvit j och jag tror, att hela saken nu mera endast är en nationens ambitionsfråga. Jag ansåg redan vid förra Riksdagen canalanläggningen vara allt för kostsam, för att öfverlemna den åt efterveriden, såsom ett minnesmärke af ett förhastadt beslut, och nationens oförmåga. Den har sedermera blifvit ännu kostsammare, och jag anser derföre nationen icke kunna upphöra, att bedrifva verket, Jag har derföre ej 376 Dm 15 Octobcr f. m. annat kunnat än instämma i Utskottens förslag, under hopp att Canalen dymedelst någon gång må blifva färdig, och att detta mindre agreabla öfverläggningsämne, som hittills upptagit så mycken tid vid alla våra sednare Riksdagar, måtte upphöra att vara ett trätofrö inom Riksens Ständer. Sedan man funnit, att Westgöthe linien, genom Directionens försorg, redan blifvit färdig, gifver detta ett grundadt hopp, att den återstående delen kan fullbordas till den stadgade tiden ar 1828. Herr Grefven och Landt Marskaiken tillkäniiagaf att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Grefve von Platen-. Då en vida mera lagfaren man än jag, sorn i detta afseende icke äger någon kunskap, yttrat, att Riksens Ständers beslut väl lyda under Dagen men icke Kongl. Majus och Riksens Ständers gemensamma , nödgas jag förklara mig vara af en annan tanka, att nemligen dessa både Auctoriteters sammanstämmande beslut ingalunda äro öfver all Lag.
Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande M 38. iar, sammanbinder detta skifte med närliggande, erhåller denna hemmansdel efter 6 § af nu gällande förordning ett högst ringa stängselbelopp. I allmänhet uppkommer genom den i §:n uttryckta delnmgsgrund en betydlig skillnad i stängselskyldigiieten folden. som erhållit sina egor i flere skiften, af hvilka icke något angränsar rågång eller vatten, som utgör laga fred, emot stängselskyldigheten för den, som erhållit egorna i ett enda skifte, hvilket till större delen har sådana gränsor. Till jemnande al olikheterna har i praxis äfven antagits, samt, då tvist om stängseldelning yppats, äfven domstolarne någon gång godkändt, att hela stängselmassan skulle ingå i repartition efter hvarje delegares uppskattade egobelopp. Men äfven denna fördelningsgrund är obillig; ty den som erhållit sina egor i ett enda skifte, erhåller då lika mycken stängsel, som ett lika hemman, hvilket erhållit flere skiften. Att erhålla sina egor i ett enda skifte, är visserligen en stor förmån, men i detta skifte måste egaren vidkännas mycken stängsel, som å kartan icke är synlig: såsom emellan inoch afrösningsjord samt andra indelningar; hvaremot den, som erhåller flere skiften, får en ofta betydlig minskning i sådan enskild stängsel: emedan alla dessa ¥ d C? O skiftens gränsor ingått i allmän fördelning. I bredd med en fortgående utveckling af åkerbruk och boskapsskötsel, kunde en författning, som i sin tillämpning medför så många verkliga orättvisor, icke länge förblifva oklandrad: och vid 1815 års riksdag uppgafs ock i Bonde-ståndet det förslag. att hägnad skulle efter gamla grunden delas till hälften.
Städerne för deras an. del i Accisoch Bakungs penningarne -134» 53. sänkning af Sjön Vérmelen -135. 54. förmåner för Segelduks-Fabrikerne * -137, '55. hamnbyggnaden i Malma 13g; 56. Stats - Kommisarien Widegren,<t ansökning om Gratifikation och Lönforhöjning för Kamreraren Mullern r47f 57. föreslagen, ändring i Postskjuts-Legan - 14g. 58. indragning af AdelsfaneRegimentets Indelningar -151. 59. understöd för Fiskare i Bohuslänske Skärgården _ - -152. Co. Arfvode för Sekreteraren vid Ofver - Hofjägmästare - Embetet - » *t5S Cr. Löner för Brottmåls-Domare rjy. 62. Boställen för Länsman 159. 63. Lagmannen Noräns ansökning opa Lön-ersättning - • iöl. 64. Socken-Skrifvares antagande 163» 65. Res penningar för Krono-Betjeningen i Vesteroch Norrbottens Län i6|. ,66. ersättning eller lån åt Majoren von Konow,i6S. 67. anmärkning mot Konungens Rådgifvare och Föredraganden af Krigs-Ärendernej - x5y* 66. lika ämne « »i6§» Innehåll* N;r Sid. fg. Segelleden genom Baggens-sundet och Stäket i6g. 70, Göteborgs Stads befrielse från Inqvarteringen åt dervarande Eskader af Armeens Flotta ; -I7r. 71. Arfvode för Öfverste - Löjtnanten Warberg såsom Hydrograf för Sjön Vennern -173. *j\. Aflöningen för Allmänna Ärendernes Be* redning - 17G. 73. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 — 253 — Kredit. Utgifter för byggnaden, till och med år 1863 1,775,636: 9.
Rmt, så borde äfven slutsumman af anslagstillökningen förändras till 6,385 Rdr, i st. f. 5,275 Rdr Rmt; hvarefter Utskis ifrågavide tillstyrkande, med berörde förändringar, af R. o. Ad. bifölls. Härefter upskjöts pröfningen af StatsUtskis förevide Utlåt, till nästa plenum, samt åtskiljdes Högh R. o. Ad. kl. 10 på aftonen. In fidem protocolli Albert Munck. Den 6 Juli f. m. G» Måndagen den 6 Juli 1857. Plenum kl. 10 f. m. Uplästes och lades till handligarne från de öfriga EiksStm ankomne prot.-utdrag från och med d. 18 sisth Maj till och med d. 2 9 sisth Juni. Portsattes pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 71, ang:de reglering af utgifterna under lliksstatens Fjerde HufvudTitel; och förekom nu: 12:te punkten, ang-.de anslag för Generaliiclsslalen. Mom. litt. a, ang:de arfvodena för de S kos G enerat lie fälhafvarnc anställde SlabsChcferna. Hr af Klint, Erik: De skäl StatsUtsk. anfört för afslag af denna punkt, liro till en del icke öfverensstämmande med verk liga förhållandet. Utsk. säger nemi., att StabsChefer åtnjuta skjutsoch traktaments-ersättning under de resor, som de i denna sin egenskap företaga. Enl. K. Brefvet af år 1834 åtnjuta StabsChefer väl vid dylika resor ersättning lör skjuts, men ingalunda traktamente. Det står tydligen i detta Bref utsatt, att något traktamente icke får af dem upbäras. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Beträffande den andel af ifrågavarande ränta, som varit Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön och till embetsrummens eldning anslagen, erinrade Departements-chefen, hurusom, enligt hvad vid regleringen af Sjette hufvudtiteln blifvit i nåder beslutadt, ersättning för denna löneinkomst komme att föreslås till anvisande å nämnde hufvud titel. Vidare och sedan den af Stats-kontoret afgifne berättelse om statsverkets tillstånd och förvaltning, i hvad densamma rörde inkomsternas beräknande, förut blifvit i underdånighet föredragen, anhöll Departements-chefen att nu få i underdånighet anmäla öfrige delar deraf, hvarvid förekom, att, i afseende å bestämmandet af medelpriset, för tiden intill nästa riksdag, å spanmålen under sådane löner, som innehafvarne tilllrädt före statsregleringen vid 1840—1841 årens riksdag, och för hvilken spanmål, om och i den mon nämnde medelpris öfverstege 7 r:dr tunnan, ser Bil. M 6 till Kongl. Maj-.ts Prop. 1850. 1 Sami., 1 Afd., 1 Bä fl. 6 42 Kongl. Maj-.ls Prop. om Statsverk. 18S0. skild ersättning borde från allmänna indragningsstaten vederbörande löne-innebafvare tillkomma, Slats-kontoret upplyst, att riksmarkegångspriset utgjort: för år 1848 r:dr 8: 20. » » 1849 » 6: 22. » » 1850 »6: 22. eller i medeltal r:dr 7: 5. 4; och hemställde Departements-chefen alltså, att det pris, hvarefter ofvanberörde ersättning skall utgå, måtte föreslås till 7 r:dr 5 sk. per tunna.
Skulle nu Banken öppna en uppoch afskrifnings-räkning; så är det sannolikt att större delen af de medel, hvilka på depositions-räkning innestå, öfvergingo till den förra räkningen; hvarigenom Banken finge vidkännas en ränte-utgift. hvarmed inga fördelar voro förbundna. På dessa, vid föregående Riksdagar, till stöd för afslag å då gjorde lika beskaffade framställningar anförde, grunder; kan Utskottet icke biträda ofvanberörde förslag; hvartill Utskottet följaktligen §. 5o. afstyrker bifall. Med stöd af en uppgjord och vid sidd. 53—55 af Betänkandet N:o 2g intagen beräkning öfver Bankens Sedeloch Depositions-skuld m. m., tillstyrkte Utskottet uti 4° punkten, att maximum för den del af sedeloch Depositions-skulden, som icke motsvaras af reela fonden, må fastställas till Tjugutvd Millioner R:dr Banco. De vid denne punkt framställde hufvudsakliga anmärkningar innefatta; att sedelstocken, nemligen den del deraf, som icke motsvaras af metallisk valuta, hade, i enlighet med Herr Nordenanckars vid Betänkandet fogade reservation, bordt bestämmas till 20.000,000 R:dr Bco; att sedelstockens ökning till det belopp, som varder fastställdt, icke må ske på en gång utan småningom; att derest tillfällige verkningar medföra silfver-utvexling, den derigenom ingående sedelmassan må åter utsläppas i rörelsen, medelst lån på Banco Utskottets Utlåtande, N.o 44“ 53 metaller, under förutsättning af proportionens bibehållande emellan silfver och sedlar; att beloppet af Sedelstocken vore alltför lågt oell borde höjas vida derutöfver; samt att de af Utskottet gjorde beräkningar voro i vissa delar missledande, i andra åter origtiga.