Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlätandej N.o t. 21 g Af Jan Andersson från Westerås Län: att hvarje hemmans-egare må vara ovillkorligen berättigad att få sina flera hemmansdelar i en och samma by med deras egor sammanlagde, derest icke olika natur å jorden derföre lagger hinder i vägen. Ett mägtigare hinder än jordnaturers olikhet ligger, efter Utskottens tanka, i vägen för en sådan ovillkorlig rättighet att få serskildte delar af olika hemmansnummer sammanlagde: det är nemligen aktningen för andras rätt och det skydd, lagen måste lemna åt allas. Så vida en sådan sammanläggning kan ske utan kränkning af andra clelegares rättvisa anspråk, är den redan medgifven och längre synes rättigheten i detta hänseende icke kunna utsträckas. Motionärens förslag anse Utskotten således böra lemnäs utan afseende. 10 §. Af Herr Dalmans C. G.: att skog, som vid laga skifte blifver orubbad, må utan anmälan och pröfning af Egodelnings-rätten, som i 11 §. bestämmes, det fjerde skiftet utgöra; och skall vid laga skiftets fastställelse äfven den oskiftade skogen ingå, så att någon delning derå i framtiden ej kan ega rum, på andra grunder, än förut stadgadt är. Detta förslag, som står i sammanhang med motionärens 3’rkande vid 1 §. 3 mom. af detta Cap., hvaröfver Utskotten sig afstyrkande yttrat, synes hvarken påkalladt af något allmänt behof, eller väl instämmande med hela Skiftes-författningens hufvudsyfte att i görligaste måtto sammandraga hvars och ens egolotler. Då den tillåtit till och med 3:ne skiften, motsvarande de serskildte slagen af egor, — åker, äng och utmark,-—harden gifvit tillräcklig latitud häri, med afseende å locala förhållanden; och Utskotten hemställa, att något vidare icke måtte medgifvas, annorlunda än nästföljande §. bestämmer, utan motionen härom förfalla. 11 §.
helt och hållet af dem bero. Och torde, så vida Rikets-Ständer dela denna Utskottets åsigt, någon ny åtgärd eller serskild föreskrift, i anledning af Herr Rib-> Bil. till Banco-Utslottets Bet. 5.6 bings förslag, icke finnas vara erforderlig. Serskildt yttrande af -några Ledamöter åtföljer, efter derom gjordt förbehåll. Stockholm den 7 Julii 182g. Reservation af Herr Cancellie-Rådet von Hartmansdorff’: Sedan Högloft Banrco-TJtskotlels pluralitet genom votering afgjort, att i Betänkandet till Rikets Högloft Ständer ej borde intagas den af Herr Ordföranden, Generalen Friherre Franc Sparre^ meddelade och af Finance-Beredningen framställda upplysning, att vid anläggningen af Vanäs fästning en Byggnads-plats blifvit, enligt den af Kongl. Maj:t fastställda plan, afsedd för den händelse, att Rikets Ständer skulle någon gång vilja besluta uppförandet af sådana förvarings-rum derstädes, uti hvilka Bankens redbarheter skulle till större eller mindre del kunna, enär så nödigt ansåges, Eanco-Utskottets Betänkande N.o 6r. 2.7 emottagas och med säkerhet förvaras; anser jag mig, med Reservation emot förr berörde beslut, böra bringa delta förhållande till Rikets Ständers kännedom. Herr Generalen Hederstjerna , Herr Domprosten Lidman, Herrar Prostarne Kjellander och Elfström, Herr Lectorn Kinnander samt Herr Professoren Moren, hafva häruti förenat sig. Antom till Exped.-Utsk. den 12 Julii 1S29. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial, N:o 84, rörande en vedergällning för den i Maji år 1823 tillförordnade och intill December år 1824 fortvarande serskilda administration af Bankens Byggnadsarbeten. J^anco-Utskottets ofvan omförmälde
Sin höga rätt att. jemlikt sista momentet i Kongl. Kungörelsen den 5 April 1616, konventioner reglera, har Kammar-kollegium, på anförda skäl, icke kunnat tillstyrka, att berörde moment, hvilket numera ej tillämpades och derföre ej heller lämpligen syntes höra i författningen qvarstå, måtte till förnyad tillämpning uppväckas, utan hemställde i underdånighet, att berörde moment måtte i nåder förklaras böra till all kraft och verkan förfalla. b) i fråga om Komministe arnes aflöning. Sedan Kongl. Kammar-kollegium meddelat en historik öfver lagstiftningen i detta ämne, yttrade Kollegium, bland annat, att enligt äldre författningar och historiens vittnesbörd, hade inom hvarje församling af ålder icke funnits mer ån en ordinarie själasörjare, nemligen kyriioherden, hvilken derföre i Kvrko-balkarne kallas sockenprest eller helt enkelt prestön. Spår till kapellaner och komministrar i nuvarande mening förekommer ej förr än efter reformationen och egentligen först såsom kyrkoherdarnes enskilda medhjelpare, sannolikt af den anledning, att kvrkotjensten, som i Katholska tiden mest bestod i messor och böner på latinska språket efter ritual, blifvit försvårad, hvarföre ock uti ett Hertig Carls, sedermera Garl IX:s Bref omtalas, att ”uti alla Riksens biskopsstift vore några sådane gäll, der kyrkoherden för allehanda tillfallande lägenheter utan kapellan icke vara kunde,” och vid sådane tillfällen synes klockarnes löner och boställen hafva blifvit åt kapellanerne förunnade, hvaremot de förmodligen bordt ansvara för klockaretjenstens bestridande. Men egentligen hade deras tjenstgöring motsvarat de nuvarande pastors-adjunkternas, hvarföre de ock varit af kyrkoherdarne enskildt aflönade och herbergerade samt äfven i början blifvit af dem enskildt antagne och kallade, till dess sådant kort före Kyrkolagens utfärdande blifvit förbudet och till Biskopen och Konsistorium öfverlemnadt.
Utlåtande, med förslag till jemkning uti respective Rihs-Ståndens beslut, rörande Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition, med öfverlemnande af förslag till nj Prest vals-Förordning. öfver Lagoch Oeconomie-Ulskottens senare Betänkande uti detta ämne, N:o 60, som, med afstyrkande af det senare till Rikets Ständers granskning i Nåder öfverlemnade alternativet för Prestsysslors tillsättning, utan försarnlingarnes val, innehöll Utskottens förslag till vissa rnoditicaticner uti det förra alternativets serskilda stadganden, angående hittills ölliga Prestval, hafva de respective Riks-Stånden stannat uti skiljaktiga beslut. llöglojlige Riclderskapet och Adeln har med Högvördige Preste-Ståndet förenat sig Lag-y Allm. Betsv.- c. Oec.-Ulsk.Utl. N:o 67. i3 uti bifall till Utskottens Betänkande, med följande af sistnämnde Ständ föreslagne lör indringar eller t i 1 lä « « uti Författnings-fÖrsbiget: Vid slutet af J*. 9 tillägges: ”Denna vallängd vare sedan för de rustande tillgänglig o •/ O J O alla dagar före frågodagen, såsom redan i i5 sägs.” 14 §■ (enligt nya redaction, förut j6.) Efter ordet ”.Prestman” tillägges ”eller Lärare nid något af Stiftets allmänna Undervisningsverk. ” 15 (förut 17) I stället för oiden: ”Med den till Protocollets förande antagne PrestmannenJ’ införes: Med den antagne ValNotarien” j efter orden: ”uppläsa och justera Vallängdentillägges: hvilken å det ställe inom Församlingen j som af Valf örrältarén utsattesj blf ver intill frågodagen för de röstande att tillgå. Samtlige röstegare för ständigas att å bemälde frågodag tillstädeskomma och sin rätt bevaka. 1 annat fall etc.
Några bland de i ruiner slående kyrkorna utmärka sig synnerligen genom ett ädelt och snillrikt byggnadssätt. Ovedersägligen vore det en stor förlust om dessa vackra minnen genom tidens åverkan skulle gå förlorade, synnerligen då de, med användande af icke betydlig kostnad, kunna i sekler bevaras; ty deras fasta byggnadssätt af bruten och huggen kalksten garanterar härföre; de skulle ock nu befinnas i vida bättre skick än de äro, om icke mennisko-åverkan å dem i förra tider hade åstadkommit den mesta förstörelsen. Ett litet men otili - 32 räckligt anslag, till underhåll af stängsel m. m. vid ruinerna, har blifvit anvisadt uti inkomsten af hospitalets tomtören i Staden. Stadens inkomster af Hamnoch Bro-penningar, den tolagen tillhörande Fattigvårds-afgiften, Mätare-, Vägare-, Kokhus-, Barlastoch Brännpenningar, Tolag, Varfvet och Beckborg hafva utgjort: År 1833 . Lars Hambroeus. L. J. Gardell. kongl* • ( "■ : BEFALLNIN GSH AF V ANDES UTI Calmar Lån o eli Öland TILL KONGL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1832, 1833, 1834, 1835 och 1836. TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. Underdånig Berättelse om tillståndet i Statistiskt och Ekonomiskt hänseende inom Calmar Län och Öland, för åren 1832, 1833, 1834, 1835 och 1836. § i Länets allmänna Beskaffenhet.
43 vore mera än något öfver femtio år gammal och ej varit i Statens tjenst mera än nära tjugo år, han väl icke vore lagligen berättigad till pension på rikets allmänna indragningsstat, om han nu sökte och erhölie afsked, men att Ofverdirektören, enär Toll utan eget förvållande blifvit nödsakad att upphöra med ulöfuingen af sin tjenst, af hvilken han eljest kunnat påräkna nödtorftig bergning, samt han lede af en såsom obotlig ansedd kroppsoch sinnessjukdom och derjemte vore stadd i fattigdom, funne sig böra tillstyrka, det Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om pension för Toll, såsom Kommissions-landtmätare, att utgå från och med månaden näst efter den, i hvilken nådigt afsked från kommissionslandtmätarebeställningen kunde blifva honom beviljadt. I följd häraf har Kongl. Maj:t nu uti högslberörda nådiga Proposition föreslagit all Kommissions-landtmätaren Toll, som uppnått en ålder af femtio år, må med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller nådigt afsked, få på allmänna indragningsstaten uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension af 600 Riksdaler.
Ehvad föreskrifter, som be - 14 Lagoch Elionomi-Ulskotlcns Betänkande, iV.o 5S. stämdes i fråga om ersättningsskyldighet, kunde något hinder icke uppställas derför, att ju en församling, ehuru den ej har försörjningspligten lor ett inom dess område vistande fattighjon sig ålagd, likväl i någon mon, ofta helt och hållet, komme att draga tungan af dess vård och försörjning. Dessa äro de hufvudsakligaste af de anmärkningar, som emot nu gällande föreskrifter i detta ämne blifvit framställda. De skäl, hvarå större delen deraf grundas, äro, efter Utskottens öfvertygelse, så giltiga, att dessa anmärkningar hvarken kunna vederläggas, eller med en häntydning om föreskrifternas nyhet och en, i följd deraf, ej ännu vunnen tillräcklig erfarenhet vid deras tillämpning, afvisas. Att betänkliga olägenheter samt i hög grad invecklade, mången gång till orättvisa ledande, förhållanden, måste uppkomma till följd af åtskillnaden emellan vistelseeller mantalsskrifningsort å ena, samt försörjningsort å andra sidan torde lätteligen kunna inses. För bedömande af den frågan, hvilket samhälle en person, då behof af fattigvård för honom yppas, skall anses tillhöra, gifves icke någon egentlig rättsgrund, då fattigvården sjelf icke stödjer sig på någon sådan, utan endast är en af nödvändigheten, till följd af samfundsförhållandena, påkallad anstalt att förekomma vådor för staten. Pröfningen af denna fråga bör således endast åsyfta att genom bestämda begränsningar fullända den, genom fattigvårdens öfverlåtande på socknarne, antagna fördelningen af detta allmänna bestyr, så att missbruk och förtydningar, ledande till mannamån, förebyggas. Att till hvarje fattigvårds-samhälle höra alla de, som derinom hafva sin bostad, torde väl synas klart, men bostaden är dock ofta diktad eller endast så tillfällig, att någon tillförlitlig rättelse deraf icke kan hemtas. Det fordras således tillika en offentlig actus, som bekräftar förhållandet och lemnar tillfälle att förekomma missbruken, och denna actus är mantalsskrifningen, hvilken också redan är, såsom sådan, i de flesta rättsfrågor antagen.
Transport Proposition den 29 November 1S27 af nästledit års extra Utgifts-medel, till Reparationer å Kongl. Slottet och Publike husen förskjutne Hv artill kommer den för innevarande år varande bristen i anslagen för Militaire Staternes Ton för höj ning Summa R.dr 765,331: 27. 6. Enligt den af Kongl. Maj:t jemte nyss åberopade Nådiga Proposition Stats-Utskottet tillställde Berättelse och Calcul af Kongl. StatsContoiret öfver StatsVerkets Inkomster och Utgifter för år 1816, hafva Öfverskötter, utöfver den Summa af 200,000 R:dr, sorn vid sista Riksdagen anvisades till Kongl. Majus Nådiga disposition', uppkommit till ett belopp af 503,947 R:dr 4.5 sk. 4 t:st ; hvarförutan genom den vidtagne regleringen otn Bataillons-Eäkarnes ailönaode, 'emot det att 711 R:dr 5 sk. 4 r:st blifvit uppförde å Stat att årligen utgå, den dertill samlade och påräknade Fond af 47,9.33 R.-dr 16 sk. tillfaller Stats-Verket; Äfvensom, på sätt Stats■ Utskottet uti serskildt Utlåtande dea i sistl. Maji anmält, den från Dannemark sedan år igo8 icke ingångne ersättning, på grund af I1660 års Tractat, för Fyringarnes under hållande på Skånska kusten, för den sedermera förflutne tiden, kommer genom Kongl. Maj ts
Hvad ert yttrande om att döda er angår, vill jag hoppas att jag missförstått er. Hvarföre så, min fröken? Ni missförstod mig alldeles icke. Tror ni mig sakna mod att göra det? frågade Edvard stolt. Ni kallar det mod, att döda sig, men jag kallar det feghet. Feghet! Nej, icke vid min ålder; ty då binder oss lifvet med så starka trådar, att det fordras mod för att afslita dem. Den, som ej förmår lida eller beherrska sig, är feg. Jag vill ej att ni tager detta uttryck såsom riktadt blott mot eder, ty det kunde synas förolämpande; jag har dessutom tänkt detsamma förr än i dag och vill ni blott begrunda hvad jag sagt, kommer ni utan tvifvel att tänka som jag. Edvard stod som slagen af åskan; han kände sig generad, och insåg att han förlorat terräng, samt att det vore svårt att återvinna densamma, men han återtog: Fröken Suffridge, ni är en stark, en hjeltemodig qvinna, derföre kan ni ej förstå svagheten. Kanske ni icke heller någonsin har lidit och icke kan fatta hjertats fordringar, då det funnit föremålet för sin längtan. Ni har kanske rätt, herr baronet. Jag har aldrig älskat något annat än Gud, min moders minne, och friheten; ej heller har jag någon lust att öka antalet af föremålen för min kärlek. Dock är jag hvarken oerfaren eller öfvermodig nog att tro mig säker att ej förlora mitt hjertas frihet; men ännu är jag herre öfver det, och måste bedja er, herr baronet, att icke bygga några förhoppningar på dess svaghet. Kunna då ej min dyrkan, mina böner beveka detta hjerta? Dyrkan! böner! Kan väl hjertat vinnas af dylikt? Nej, de kunna uppväcka medömkan, men icke kärlek. Jag tänker mig att den rätta kärleken lugnt och värdigt bemäktigar sig vårt hjerta, steg för steg intagande det rike, den kommer att ega. Det hjerta, som omedelbart låter vinna sig, är liksom ett svagt hufvud under champagnens inflytande. Ni är grym, fröken! Ni nekar mig icke allenast er kärlek, utan äfven tron på uppriktigheten utaf min.
Kommerse-kollegii kreditiv för Manufaktur-diskonten, emot 3 procents årlig ränta å det begagnade kapitalet, 2,550,000: — Obetald ränta vid 1858 års slut 32,180: 5. Riksmvat. Tillgång: Credit. Rippes lån 1,419: 59. upplupen ränta derå 422: 40. dito dito å Rosenborg & Hyra för en lägenhet 50: — 144,682: 87. Ao Oiäkra fordringar: «) Diskont-låu 230,31*. 88 iörfallo-räntor och expenser ti) Förlags-lån, . ,a. M resterande kapital a Fr. Rippes Ian ... 1,419. 5 . upplupen ränta derå 422: 40. dito dito å rosenborg & Utgifter: l:o Aflöning och begrafningshjelp •••••• 21,293: 83 2;o Arfvoden till Kongl. Kommerse-kollegii President och Ledamöter m. fl S:o Inköpta inventarier 4:o Extra utgifter 5:o Omkostnader för fondens fasta egendom (ko Ersättning, enligt Kongl, brefvet den 9 November 1841, till Rikets Ständers Riksgälds-kontor 7:o Ränta till Rikets Ständers Bank för af kreditivet begagnade medel Fondens vinst år 1859 har alltså utgjort 6,305: 56. iqv 2,398: 38. 523: 11. 21,000: — 64,127: 98. 115,843: 86. Balans till år 1860, Skuld: Till Rikets Ständers Bank, Kongl. Kommerse-kollegii kreditiv för Manufaktur-diskonten, emot 3 procents ärlig ränta å det begagnade kapitalet, ’ oV SQfr 19 Obetald ränta vid 1859 års slut Summa K:dr i 6,660,188 20 Stockholm af Manufaktur-diskont-kontoret den 12 Oktober 1861. Agrell.
Detta anspråk på aktning måste ock underhållas genom ett mera kostsamt lefnadssätt, än som eljest påtänktes; och om härvid jemväl får komma i beräkning, att en betitlad person hvarken genom eget arbete eller egen skicklighet förvärfvat eller tjenat sig upp till den högre värdighet, han antingen aldrig eller ock först med tiden kunnat uppnå, hvadan han ock gått den verkliga förljensten i förväg, samt att en sådan verklig förtjenst illuderas och borrtskymmes af personer, som, genom en Caracters-Fullmagt, blifvit ställde vid den anspråkslösa förtjenstens och talangens sida, och mången gång till och med öfver den; så får, med fästadt afseende på det icke likgiltiga missförhållandet emellan Fullmagt på verkligt Embete eller Tjenst, och en blott Titel-Fullrnagt, samt enär det rättsbegreppet ändock står fast, att hvarje god Medborgare, som gagnar och är nyttig på den plats, der Försynen honom satt, säkert förer med sig sitt eget värde, han må föröfrigt kallas hvad som hälst, jag härmed vördsamt föreslå, att Rikets Höglofl. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet måtte göra framställning om det ifrågavarande ganska granlaga ämnet, samt anhålla, att bruket med Titeleller Caracters-Fullmagters utfärdande kunde hädanefter upphöra. Men om Rikets Ständer icke finna godt, att understödja denna min Motion, utan anse Caracters ■/T - 65o Den 28 November e. nv Fullmagter så väsendteligen nödige, nyttige och gagnelige, att det vore skada med deras afskaffande; så torde åtminstone den grundsatts kunna antagas, att den, som genom en Caracters-Fullmagt, vare sig med eller utan befordrings-rätt, förskaffat sig Titel på ett Embete eller Tjenst, som lian alldeles icke bekläder eller innehar, bör derföre skatta till Staten; och jag föreslår att årliga Bevillnings-afgiften derföre må blifva hälften så stor, som 'valeuren å det stämplade papper, hvarmed Fullmakten är försedd.
I de förra, hvilka icke hafva något af mägtiga grannar att frukta, emedan de på ena sidan begränsas af verldshafvet och på den andra af ouppodlade länder, bebodda af nomadstammar, har, likasom i England, värfnings-systemet väl varit användt till uppsättande af den stående hären; men den allmänna milis-lagen påbjuder dock en 27-årig vapenpligt med 4 dagars årlig vapenöfning, hvilket på hela beväringstiden gör 408 dagar; alltså ojemförligt mera, än hittills blifvit hos oss ifrågasatt. Hvad Norrige åter beträffar, vidtager bevärings-skyldigheten, enligt »värnepligtslagen» den 26 Augusti 4854, med början af året näst efter det, då man fyllt 22 är och räcker i 40 år. Deraf tillhör man de 5 första åren linien, de 5 följande landtvärnet, hvilket sednare blott i krig kan uppbådas till tjenst. Sedermera tillhör man i 42 års tid, eller intill 45:te året, borgare-beväringen. De, som tjena vid kavalleriet, göra det med ens i 7 år och äro sedan befriade från tjenst i landtvärnet. Till linien lottas det behöfliga antalet manskap. De, som icke lottas, utgöra liniens reserv. Allt manskap, antingen det tillhör linien eller reserven, skall genomgå en fullständig rekrytskola af 30 dagar för infanteriet och omkring 60 dagar för artilleriet och kavalleriet. Enligt planen hafva vidare linietrupperna 24 dagars årlig öfning. Reserv och landtvärn få öfvas 6 dagar årligen. Under dessa öfningar möter manskapet i egna kläder och består sig sjelf kost. Husbonden är dervid skyldig att lemna sin dräng nödig proviant. I krigstid får ingen på grund af ålder eller föregående tjenst afgå, innan han blir ersatt. Legning är tillåten i linietrupperna, men icke i reserven eller i landtvärnet.
För att förekomma sådana olägenheter, och för att erhålla likstämmighet och enkelhet i föreskrifterne om Marknadstidernes utsättande, anser Utskottet sig böra tillstyrka, det Riksens Höglofl. Ständer framföra den Underdåniga önskan hos Kongl. Majit, att ingen Marknad, eflvad han räcker en eller flere dagar, ina få utsättas att börja pä Måndag eller näst efter Helgedag, och att ingen Marknåd, soia påstår endast en dag, må få hållas på Lördag eller näst före Helgedag5 samt att Kongl. CommerceCollegium, som, till följe af Kongl. Majits INiådiga Bref den u, Januari 1788, haft sig Marknadstidernas reglering uppdragen, måtte anmodas, att ined erforderlig skyndsamhet och med fästadt afseende på den föreslagna förändringen, företaga en ny reglering af MarknadsTer* Resv, och Ekon. Utsk. Rcta>\kanden. f 57 minerne och deraf lenina VetenskapsAka. dem ien del, samt oaflåtligen tillse, att de Balunda bestämde MarknaasTerminerne hä» danefter blifva af vederbörande, som derom besörjer, med större noggrannhet, än hittills skett, i Almanackorne utsatte. Dock varder detta till Riksens Höglofl. Ständers eget godtfinnande vördsamt öfver. Jemnadt. Stockholm den 18 Mars 1825. > N:r 16. Ankom den 27 Mars J82g. Betänkande, i anledning af gjord hemställan 0111 Ön Tjörns befrielse ifrån Krono skjutsning. I^iksdagsFullmägtigen Eric Svensson från Bohus Län har, uti ett, genom Hederv. Bondeståndets
Jag anhåller att det tullvärde, som nu är utsatt för 2:dra slaget, nemi. 6 sk. måtte blifva lika 5 H. 27 41S Den 5 Juni f. m. äfven för det 3:dje, enär begge slagen borde, efter mitt förslag, förenas linder en gemensam införseltull af 6 sk. Gr. Gyldenstolpe: I denna fråga instämmer jag med Hr von Hartmansdorff. Jag anser nemi. ali då man har borttagit förbudet, har man redan gjort ett steg, som inverkar betydligt på den inhemska näringen. Man bör icke taga detta steg så stort, att man förstör näringen helt och hållet. Dä en lull af 3 sk. eger rum på det råämne, fabrikören använder, sä får man icke sätta tullen på den raffinerade varan lika lag, ulan göra afseende derpå, att vid raffineringen icke obetydligt bortgår, ty man får icke ett U raffineradt socker af ett u, råsocker; och hvad beträffar den sammanslagning, som eger rum, så anser jag den olämplig, emedan det troligen kommer alt inträffa att raffineradt socker införes och användes i st. f. del oraffinerade, dä följden skulle blifva den, att alla raffinaderier, som för nårvande äro inrättade skola gå under. Jag anser således billigt, att man icke sätter tullen på det raffinerade sockret och på del socker, som i det stället kan användas, lägre eller lika lag med tullen på oraffineradt socker, och anhåller lill en början om propos. på att tullen må bestämmas till 6 sk. pr U. Hr Printzensköld: Hela den deduclion, som Frih.
Stats - Utskottets den 26 Maj afgifna Betänkande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer af den 3 April, angående det åt Vesteroch Norrbottens Eäns Innevånare meddelade -Lån. Ut Supra. f Ex Protocollo J. Janzon. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos nednnnämnde ifrån Stats - Utskottet ankomna och den 29 sistlidne Maj på bordet lagda Memorial: 1:0 4:de B. N:o 3, 4- 18 Den 3 Junti M110 Angående Riksdagsmannen Olof Gudmundssons Memorial rörahde Bytes - verke!. 2:0 Om én Pensions-Casse - Inrättning för Civil,.- Staten. 5:o Angående 66 E:d 32- sk. anslående till arfvode för en sköterska vid Smedjegårds - häktets sjukrum. 4:0 Angående väckt fråga om inköp af Post-j hus och Boställen för Postmästare 5:0 Om kostnaden till tryckning af Kongl. Majlis Nådiga proposition den 19 sistlidne April angående förändring af nu antagna. Bestraffningssätt och .inrättande af allmänna Arbetsoch Corrections-hus, jemte Lag-Comitéens särskildt utarbetade Betänkande om förändringar af TJnderDomstolarnes och Hof - Eätternes antal och organisation. 6:0 Örn anslag af allmänna medel till un* derstöd för Carlscrona Stads Fattigvårdsoch Arbetsinrättning 7:0 Angående ersättning af Löningsmedel, som vissa Tjenstemän i Norrbottens Län tillkommer. 8:0 Angående hegardt anslag till reparation å Calmare Domkyrka. Den 3 Juni. *9 g'o Angående gjord framställning om Gratification ät Krono - Betjeningenpå gränsen af Elfsborgs och Bohus .Län. 10:0 T anledning af Riksdags - fullmägtigen O. G:son Bagges Memorial om ersättning till förre Mantals - skrif v.areh Akerström, samt förlängning af den i Kongl. Kungörelsen af den 9 De^ ceinber 18utstakade prassciptionstid. Ut Supra. Ex Protocollo J. Janzon. S. u.