Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När det icke längre står i Ridderskapets och Adelns skön, att vägra publiciteten, då finner jag, att lag och laga stadgar derföre behöfvas; då är det icke nog att den införes i RiddarhusOrdningen, som för hvarje Riksdag kan förändras. I det fallet förenar jag mig uti den åsigt BorgareStåndet haft; och om Herr Falkmans Lagförslag hitkommit, anhåller jag, att det måtte blifva uppläst. Den 16 Mars f. m. I anledning häraf upplästes det af Herr Falkman uppgjorde, samt vid Yällofl. BorgareStåndets förut omförmälte ProtocollsUtdrag bilagde Förslag till Lag om offentlighet vid RiksStåndens sammanträden och öfverläggningar. Herr Riben: I händelse Ridderskapet och Adeln skulle behaga afgöra frågan om publiciteten i den form jag tog mig friheten föreslå, får jag tillika anhålla, att RiddarhusUtskottet genom remiss må åläggas uppgöra förslag till ett lagstadgande. Jag kan icke instämma uti det project, som BorgareStåndet afgifvit, emedan det är mycket för långt, och innehåller saker, som icke höra finnas i ordningsstadgan. Det har dessutom äfven emot sig, att straffen i no och ni §§. Regeringsformen der äro bibehållna, hvilka jag anser alltför stränga att tillämpas vid mindre svåra fall. Grefve Mörners Carl: Jag hade begärt ordet i anledning af Herr Grefve DelaGardies yttrande om omöjligheten att bereda utrymme för främmande åhörare till bivistande af Ridderskapets och Adelns öfverläggningar; men jag är hufvudsakligen förekommen af Friherre Åkerhjelm och Herr Riben. Jag vill blott tillägga, att jag för min del anser hufvudfrågan först böra afgöras, innan det reglementariska kommer under öfverläggning; och jag anhåller der - 3a8 Den 16 Mars f. m. färe om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition derpå, hvarefter jag blir i tillfälle att yttra mig Öfver detaillerna. Herr Ribbing, Arvid: Det är ej min mening att ingå i hufvudfrågan; en hvar lärer troligen deruti fattat sin opinion.
Enligt hvad af Slatsråds-protokollet inhemtas, har Falu läroverks behof af ökad lärarepersonal redan utgjort föremål för Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, dervid Kongl. Maj:t ansett sig icke kunna i vidsträcktare mån den derom af vederbörande Lärarekollegium gjorda underdåniga framställning bifalla, än att Kongl. Majit, på sätt i nästföregående punkt omförmäles, begärt aflöning för en ny lektorsbeslällning vid berörda läroverk; vid hvilket förhållande Utskottet, som till denna nådiga framställning tillstyrkt bifall, hemställer, att Doktor Ljungdahls ifrågavarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs utan vidare afseende. 28:o. Vid sisllidne riksdag anslogs lön åt en Lektor vid hvartdera af de på real-linien fullständiga läroverken, med undanlag af det i Luleå, och då för kompetens till rektorsbefattning vid nämnde läroverk fordras, att hafva aflagt lektorsprof, kunna de i sjelfva verket anses hafva två Lektorer; men på sätt Departementschefen till Slatsråds-protokollet anfört, har emellertid, i betraktande af den mängd läroämnen, hvari det ålåge dem alt inom de högsta klasserna meddela undervisning, nämnde antal befunnits allt för ringa. Ulginge man från den grundsats, att vid de fullständiga läroverken icke borde finnas mindre än 5 Lektorer, så borde vid de högre realskolorna icke finnas färre än 3. En ny lektorsbeställning syntes derföre vara af behofvet påkallad vid alla elementarläroverk al nämnda slag, såvida undervisningen inom dessa skolors högre afdelning skulle kunna behörigen uppehållas; Bih. till B. St.
Allmänna byggnader, angående ändring eller förklaring af nu gällande stadgande)] rörande skyldighet att deltaga i kyrko-, prestgårdsoch andra-: B. V. 445; VI. 417, A. 417. — angående fördelning på vissa år at de kostnader i och^för sadane, som från boställen utgå: B. III. 638, 662; IV. 7, A. 13; U. X. 24, 152, A. 152. Allmänna Indragnings-Staten : Se Riks-Statens Nionde Hufvud.Titel. Allmänna ombud, angående deras rätt till skjutsersättning, m. m.; motion af Friherre Georg af Schmidt: Se Motioner. 22 — A — Allmänna onera, angående skyldighet för egare af utjordar eller andra lägenheter utan åsatt hemmantal att deltaga i-: B. X. 63, 158, A. 158. Allmänna vägar, angående ändring i nu gällande bestämmelser rörande underhåll af-: B. IV. 313, A. 490. — att indelning af dem måtte ske socknevis, m. m.; motion af Friherre Fabian Wilhelm Stael von Holstein: Se Motioner. — deras lagning och underhåll, angående förändrade föreskrifter beträffande tiden och sättet derför: B. XI. 289, 313, A. 313. Almlöf, Anders, Lots-Direktör m. m., angående pension till hans efterlemnade enka och barn; motion af Grefve Axel Fredrik Cronhjelm: Se Motioner. Alnarps och Ultuna Landtbruks-Institut, angående inrättande af Agrikultur-kemiska försöks-anstalter derstädes; motion af Grefve Carl Göran Detlof Mörner; Se Motioner. Åmiralitets-Krigsraans-Kassan, angående upphörande af de så kallade förverkade båtsmauslönernas ingående till densamma, samt om ersättning från Statsverket till nämnde kassa för sålunda mistade inkomster; motion af Friherre Georg af Schmidt: Se Motioner.
Den olikhet har dock inträffat, att ett af öfriga Stånden vid föregående Riksdag icke behöft så stor Betjening, men ändock uttagit fulla antalet af dessa arfvoden och utdelat dem till färre, då deremot Ridd.Direct. nödgats utdela detta Stånds Cancellist-arfvoden på ett dubbelt så stort antal personer, hvarigenom dessa fått ett långt mindre arfvode. Frih. Boye har med någon värma uppträdt emot mig derföre, att jag vågat tillstyrka anskaffandet af tidningar på 2 H. 12 9° Den 20 Febr u ar ii e. ra. klubben. Han har jemväl försäkrat, att han icke söker någon popularitet genom tidningar. Derom torde dock R. o. Ad. redan förut varit förvissade; ty efter Friherrens under förmiddagens plenum fällda yttrande om tidningsredactionernas crassa okunnighet vet man nogsamt, att någon popularitet icke sökes på den vägen. Men lika litet, som jag vill förneka Friherren och många med honom att på klubben sysselsatta sig med t. ex kort, torde det böra förnekas oss andra att sysselsätta oss med läsningen af de crassa tidningarna. Jag bör dock icke säga oss, såsom Frih. gjort, då han endast uttryckt sin enskilda tanke; ty jag tror, att R. o. Åd. ännu icke yttrat sig, huruvida det Högl. Ståndet vill hafva tidningar eller icke: och jag anhåller, att hvad som i betänkandet i detta afseende blifvit föreslaget icke af StatsUlsk. må uteslutas uppå Frihrs förklaring om hvad vi icke vilja hafva. Hr af Grubbens, Ails Wilh.: Då remiss af detta StatsUtsk:s betänkande blifvit begärd, har jag endast den anmärkning att tillägga, att bland klubbkostnaderna äfven Landtm:s-soireerna blifvit upptagna; men dessa soire'er öro icke en klubb. Ändamålet med dem är endast, att man der må träffa Landtm, och några andra till Ståndet hörande personer. De äro Landtm:s klubb och icke R. o. Ad:s, som vid förra Riksdagen afsade sig sin klubb, och vi böra hafva en annan i stället.
Göres dervid anmärkning till förändring, och finner Ståndet 'ärendet tillfyllest utredt, må Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit uppgjordt, om dess antagande eller förkastande, antingen genast, eller, derest någon ledamot det äskar, i annat Plenum besluta. Men är anmärkningen af den beskaffenhet, att den anses fordra närmare utredning, erhålle Utsk. del deraf, för alt förslaget derefter ytterligare granska och femnka. När ett så - 4o6 Den 24 Mars f. m. lunda beredt förslag till Stånden återkommerbehandles det på samma sått, sorn här ofvan om Ulsk.-s första förslag stadgas, dock att ytterligare återremiss ej må äga rum. 4:o. Återförviser något till expeditionen be tagas. i:sta mom. af 56 §. Re g. For men: Allmänna frågor och deröfver sig yttra, på sått i Riksd.Ordn. föreskrifves. (Det öfriga af mom. utgår.) Underteekn. Ridd.Secret. anmälde, att såväl tillägget i 49 §• Riksd.Ordn., som förändringen af 56 §. Reg.F. blifvit bifallna af Presteoch BorgareSt:n, men afslagna af BondeSt. Frih. Palmstjerna: Jag hemställer vördsamt, om icke R. o. Ad. skulle finna lämpligt att afslå detta redactionsförslag, såsom ledande till längre tidsutdrägt, än det sätt, hvarpå ärenderna för närvar, behandlas. Hr von Troil, Emil: Sedan redactionsförslaget genom öfriga Ståndens beslut redan är förkastadt, kan det visserligen vara likgiltigt, i hvad beslut R. o. Ad. stadnar; men jag vill likväl, för att reda begreppet, besvara, hvad den siste talaren yttrat, att förslaget skulle föranleda till tidsutdrägt vid ärendernas behandling. Då vid ett Utskrs betänk, någon mindre omständighet anmärkes, som hindrar betänkts antagande, gifves för Ståndet nu ingen annan utväg, än att återremittera betänk. Antages åter ifrågavar. grundlagsförändring, blifver en sådan återremiss onödig och tid följaktligen besparad. Frih. Cederström:
Jag förnyar det förslag, som jag förut gjort, att R. o. Ad. måtte antaga hvad som utaf Utsktn i sak blifvit framstäldt, nemi. att det må förblifva vid hvad som hittills varit, enl. 1835 års förordn., så att bränningstiden blifver bestämd till 6 månader, såsom BondeSt. beslutat. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga PresteSt:s inbjudning om bränningslidens bestämmande till 3 månader. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga Hr von Hohenhausens och Gr. Horns förslag, att bränningstiden matte bestämmas till 6 månader. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. Frih. Cederström: Till prof. får jag anmäla min reservation deremot, ntt propos. blifvit framställd till instämmande med BondeSt., derom hvarken detta Stånd eller Utsk:n gjort någon framställning, och hvarigenom R. o. Ad. säle - 3o Den ij Mars f. m. des, på enskild ledamots förslag, upprifvit ett af Ståndet förut fattadt beslut. Gr. Mörner, Gr. Frölich, David, och Hr Ribbing, Bengt, förenade sig i Frih. Cederströms reservation. Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af reservationerna, uppmärksamheten deruppå, alt propos:n icke varit framställd till instämmande i BondeSlts beslut, utan på bränningslidens bestämmande till 6 månader, och alt således den af Frill. Cederström anmärkta oformlighet icke vore af Hr Landtm, begången. Frih. Cederström: Det har undfallit mig, att framställningen ej innehöll instämmande i BondeSus beslut, men då Hr Frih. o. Landtm, förklarat, att R. o.
Jag tager för afgjordt, att efter den discussion, som nu sednast ägt rum, R. o. Ad. skall hafva tillräcklig ledning för sitt omdöme att afslå den af Hr Gr. o. Landtm, framställda propos:n på ett sätt, som icke lemnar någon tvekan öfrig, huru densamma blifvit besvarad, hvarföre jag tror mig gå R. o. Ad:s önskan till mötes, då jag afstår från den propos., jag begärt. Hr von Hartmansdorff: Jag märker, att uti det redactionsförslag, sorn är öfverlemnadt till R. o. Ad:s afgörande, finnas åtskilliga data, såsom Nov. månads slut och d. 4 Dec., införda. De kunna icke bibehållas i den contrapropos. som blifvit begärd; men om den nödiga rättelsen i redactionen icke kan ske i hast, torde det vara bäst att antaga en så lydande contrapropos.: Vinner nej, kommer nu gällande förhållande med markegångssättningen att fortfara. Den 19 Januari c. m. Hr af Billbergh: Äfven detta nödgas jag bestrida. Frat) början af discussionen yttrade jag, att det var nödvändigt att sammanbinda båda dessa morn., emedan det följer af sig sjelf, att om mom. lit. b blir förändradt i afseende på liden, denna förändring äfven träffar mom. lit. a. Jag skulle derföre tro, att det är nödvändigt för att icke råka i någon förbindelse, att uppställa contraproposm på följande sätt: ”Vinner nej, kommer i mom. lit. a ordet November att ändras till October, och i mom. lit. b ordet December att förändras till November. Upplästes till justering och godkändes följande voterlspropos:n: Den, som bifaller 3:dje punkten litt. a och b af StatsUtsk:s betänk.
Föredrogs å nyo en å Ståndets bord hvilande punkt af Bevillnings-Utskottets memorial, N\o 3o , i anledning af lliks-Slåndcns olika beslut, angående Tullbevillningen, nemligen yttrandet, å memorialets sista Bih. till R. St. Prot. t84ä., 9 Sami. 99 786 Prot.-Utdraga den y April 1845. sida, i fråga om införsel-förhudens bibehållande i Tull-Taxan; och Siandet beslöt all, med cgillande, lägga memorialet, i denna del, till handlingarna. S. D. Föredrogos å nyo ej mindre Siatssamt Allnänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtande, JNho 83, i anledning af väckta frågor, dels om Biskops-Einbetenas indragning, och dels om reglering af de utaf Biskoparne innehafvande löneförmoner, m. m.; än äfven Hederv. BondeStåndets, genom protocolls-utdrag, den 5 dennes, lill Med-Stånden meddelade inbjudning att instämma i förstnämnde Riks-Slånds i denna fråga lättade beslut : Borgare-Ståndet beslöt, för sin del, att Rikets Ständer böra, i underdånig skri!velse, anhålla, det Kongl. Maj:t, efter vederbörlig utredning af ämnet, täcktes vid nästa Riksdag till Rikets Ständer göra framställning, dels om, oell i hvad raou indragning af Biskops-embelen må kunna verkställas, dels ock, huruledes en förändrad disposition af ifrågavarande tillgångar må kunna för framliden bestämmas; och skulle de öfriga Riks-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas att i detta beslut med Borgare-Ståndet sig förena. Från Hederv. Bonde-Ståndet. - S. D.
Horn, men jag tror mig böra upplysa, att Ridd.Utsk. beslutat att referenterne skola anvisas plats nere i salen. Detta beslut blef af R. o. Ad. gilladt, och prot.utdr. ankom till Ridd.Utsk. af den lydelse, att R. o. Ad. lät vid Utsk;s beslut bero. Jag hemställer alltså, om fråga numera kan uppstå, att referenterne skola sitta på läktaren. För öfrigt instämmer jag visserligen Cj8 * Den 3o September, med Gr. Horn, oell har bestrid t den föreslagna åtgärden så väl inom R. o. Ad. som inom Utskottet. Gr. Horn: Jag påminner mig ganska väl, att R. o. Ad. för en tili sedan beslöt att låta bero vid de åtgärder, som varit vidtagna; men dervid fastade jag det begrepp, alt R. o. Ad. icke ville med den frågan vidare befatta sig, utan låta bero vid den vidtagna åtgärden. Hvilken var denna åtgärd? Jo, att Ridd.Utsk. pä eget bevåg tagit ett beslut, som blifvit communiceradt med Ridd.directm, som mot beslutet protesterat. Jag [fästade vigt vid directms protest och trodde att R. o. Ad. ville låta dervid bero, och att den saken icke skulle komma under R. o. Ad:s pröfning; men att R. o. Ad. skulle hafva gillat Ridd.Ulsk:S förfarande, det kan jag icke tro vara R. o. Ad:s mening. Hr Thara: Det är i anleda, af Gr. Horns yttrande, hvari det förekom mig som skulle Grefven tro att jag deltagit i Ridd.Ulskts beslut, sorn jag får äran tillkännagifva, att jag ansett detsamma vara formstridigt och mig deremot reserverat. Blott detta har jag velat namna. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Då Ståndet på Gr. Frölichs förslag lät bero vid de åtgärder, som Ridd.Utsk. vidtagit, var förhållandet att Utsk. hade medelat åtdirect:n just de föreskrifter, hvilkas innehåll Hr Frih. o. Landtm, omförmält.
Ty Pharao for in i hafvet med hästar och vagnar och resenärer, och Herren lät hafvet igenfalla öfver dem; men Israels barn gingo torre midt igenom hafvet. Och MirJam den Prophetissan, Aarons syster, tog ena trummo uti sina hand; och alla qvinnor följde henne efter i dans med trummor. Och MirJam söng före dem: Låt oss sjunga Herranom, han hafver gjort ena härliga gerning; man och häst hafver han stört i hafvet. Så lät Mose Israels barn draga ifrå röda hafvet, ut åt den öknen Sur; och de vandrade tre dagar i öknene, och funno intet vatten. Då kommo de till Mara; men de kunde icke dricka det vattnet i Mara; ty det var mycket bittert; af hvilko det rummet heter Mara. Der knorrade folket emot Mose, och sade: Hvad skole vi dricka? Han ropade till Herran; och Herren viste honom ett trä, det satte han i vattnet, och så vardt det sött. Der satte han dem före lag och rätt, och försökte dem; Och han sade: Vill du höra Herrans dins Guds röst, och göra hvad som rätt är för honom, och fatta hans bud i din öron, och hålla alla hans lag; så skall jag ingen den krankhet lägga uppå dig, som jag på de Egyptier lagt hafver; ty jag är Herren din läkare. Och de kommo till Elim, der voro tolf vattubrunnar, och sjutio palmträ; der lägrade de sig vid vattnet. Ifrån Elim drogo de, och kom hele hopen Israels barn uti den öknena Sin, hvilken ligger emellan Elim och Sinai, på femtonde dagen i den andra månadenom, sedan de utur Egypti land gångne voro. Och hela menigheten af Israels barn knorrade emot Mose och Aaron uti öknene; Och sade till dem: Gud gifve, att vi hade dött uti Egypti lande genom Herrans hand, der vi såto vid köttgrytorna, och hade bröd nog till att äta; ty I hafven fördenskull fört oss i denna öknena, att I skolen låta denna hela hopen dö af hunger.
» Socken-politikens store män », yttrar Reinach, ¿hvilka blifvit förbigångna af Gambetta, tröttnade ej att jemra sig öfver de nya ministrames medelmåttighet och servilism. När hr Gatineau förklarade, att Paul Bert och general Campenon saknade prestige, applåderade man Hr Gatineau, som sålunda bief en af kammarens mest hörda orakler. Redaktörerna för Elysée-palatsets (Jules Grévys) tidningar klagade öfver att de tre presidenternas * kabinett strandat, liksom om detta partis egna vänner alls icke haft någon skuld dertill. En f. d. kommendörkapten sjöminister! ropade med fasa två eller tre misskända deputerade, som sedan tio år drömt om att blifva understatssekreterare i krigsministeriet, och de funno eko. Om Say och Freycinet dragit sig undan till det Heliga berget — sade med en mun reaktionens och ultraradikalismens chefer — så är det derför att Gambetta hyser vanvettiga och brottsliga planer, dikta * Gambetta, Léon Say och Freycinettur inom landet och krig mot utlandet. Och dessa ännu mer enfaldiga än förhatliga anklagelser predikades icke för döfva öron. » Den 15 november uppläste Gambetta för deputeradekammaren, och justitieministern Cazot för senaten en » förklaring », innehållande det nya kabinettets program, dess löfte att föreslå en serie af stora reformer samt att » med fasthet upprätthålla ordningen inom landet och med värdighet freden utom landet. » Deputeradekammaren och senaten mottogo denna förklaring med isande köld. Också yttrade redan samma afton en gammal republikan till Gambetta: » Gör er icke några illusioner. Ni är redan dömd af denna kammare, som i dag icke mer skänker er en enda applåd. Med Elysée-palatset till er hemliga och sockenpolitiken till er öppna motståndare, är bataljen redan förlorad.
Det är således nödigt, att hatt Den 21 Maji. 57 skönjes, endast en skål kallt vatten slås öfver ryggen } och hvartill tjenar då ett nytt sätt att märka? Jag förnyar min anhållan om fullkomligt alslag at Betänkandet. Herr Stråle: I anledning af hvad Friherre Cederström anfört, får jag upplysa, att erfarenheten har visat, att lifstidsfångar, hvilka rymt och stulit, blifvit dömde för första resan stöld och efter derföré undergången bestraffning blifvit ställde på fri fot j och till före? kommande af dylika misstag, lärer något annat medel icke gifvas, än Utskottet föreslagit. Friherre Drufva: Då Spöstraffet redan vD sar tjufvens egenskaper, kan jag ej inse vådan af att han får ett nytt märke. Nyttan är deremot den, att Domaren ej blir förvillad, utan etraxt ser, om tjufven flere gånger blifvit straffad eller icke. Såsom Herr Stråle ganska rigtigt anmärkt, händer det ofta, att tjufvar säga sig blott en gång hafva föröfvat stöld, och vid sådana fall skulle sanningen bäst uppdagas genom det nu projecterade brännmärket, som, enligt Betänkandet, kan ske utan sveda, på samma sätt, som Sjömän vanligen märka sig på händerna med krut, hellst det aftryck spöna efterlemna dels ej synes väl eber flera års förlopp, dels ock ej är tillräckeligt för att urskilja, om den brottslige blifvit en eller flera gånger afstraffad. Hans Excellence, Herr Grefven och Landt■ Marskalken yttrade, det - han i anledning af 62 * Den 21 Maji. j>äs, att kanhända Läkarne mer ån mångå äns dra, skulle hafva medlidande med ert olycklig, på hvars kropp de tillfälligtvis kunde upp. täcka ett sådartt märke , och följagtéligen förtiga det Vöre den brännmärktes belägenhet icke dessmindre lika ryslig , emfedart Läkarenä j alla fall icke aro de enda, sorni möjligert skulle krturta komma i tillfälle att göra ert dylik upptäckt. För öfrigt anset jag
Nu har motionären föreslagit, att med borttagande från 8 Kap. 1 § Giftcrmåls-Balken af den mening, deri föreskrifves, att förord icke inå göras om annat än giftorätt, samt med två tillägg till 9 Kap. samma Balk, dessa lagrum måtte erhålla denna lydelse: 8 Kap. f §. “Vilja man, eller qvinna, der hon enka eller myndig är, eller giftoman å omyndig mös vägnar, göra förord före äktenskapet angående giftorätt eller förvaltning och användande af den egendom, endera makan då eger, eller framdeles har att vänta; då skola de det skriftligen med tvänne vittnen upprätta, innan vigsel sker. Ej må förord göras till förfång för dom, som å den tid hafva eller enligt lag kunna pröfvas ega bättre rätt till något, hvarom förordet handlar. Äktenskapsförord skall" o. s. v. (lika med nuvarande Lag). Bih. till B. St. Brot. 9 Kap. ] §. '"Sedan man och qvinna sammanvigde äro, då är han, der ej genom äktenskapsförord annorlunda blifvit bestämdt, eller de fall inträffa, hvarom nästföljande § handlar, hennes rätte målsman och eger11 o. s. v. (lika med nuvarande 1 §). 2 §. “Idkar hustrun i eget namn handel, eller annat yrke, och sådant offentligen kungjort, eller har mannen, utan hustruns förvållande, kommit på obestånd, eller utöfvat misshandling å hustrun, eller afsäger han sig frivilligt målsmanskapet; då må hustrun söka och svara för sig sjelf samt förvalta den egendom, hon derefter kan förvärfva, dock utan förfång för andras bättre rätt å den tid, då målsmanskapet upphörde.® Detta motionärens förslag, som, enligt hvad innehållet utmärker, hufvudsakligen afser inskränkning i den mannen tillkommande målsmansrätt, för hustrun, synes Utskottet förtjent af synnerlig uppmärksamhet.
KammarCollegium har för sin del icke funnit nödigt vara, att vid Hemmans-räntornes omsättning göra någon åtskillnad emellan Jordeboksoch Hemmantals-räntorna, och att särskildt reducera och förvandla de till hvardera af desse grundräntor, gärden inbegripen, hörande flera persedlar af mångfaldigt slag, uti nya persedlar för hvardera räntan, emedan denna omväg utan allt ändamål, i betydlig mohn skolat försvåra operationen, samt i Jordeböcker och Räkenskaper verka till onyttig vidlyftighet, som man nu söker undvika, utan deremot ansett, att de gamla Jordeboksoch HemmantalsRäntornes både Kronovärdi och förvandlingsbelopp borde sammanräknas, hvarvid Byggningshjelpcn eller Yinterkörseln, hvilken, utgörande en del af HemmansRäntan, i några orter utgått till oriktigt belopp, blifvit, der förvandling derå äger rum, enligt K.