Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsfullmäktig för stad af tredje klassen må jemväl kunna tillika antaga fullmakt för en annan stad af lägre klass. 2:o Valen skola ske icke kallas. Borgare - ds Ingen må Borgare - edens afläggande. 4:o. Fjerdepartsegare inom Länet bosatt. 5:o. Utom Fahlu Bergslag • i efterrättelse uppläsas. {Anni. Den i detta förslag afsedda Grundlagsändring är ock inbegripen i ofvanstående alternativa förslag N:o 8.) II ii ii v i s n i u g: Bihang till Riks-St:s Prot. 3:je Sami. Konst.- Etsk. Mern. Ridd. och Ad:s Prot. d. 14 och 28 Juli, 22 Aug. och 6 Sept. 1854. Förslag till lindringar i Grundlagame. 25 10. Förslag till ändring i 11 och i o §§ Riksdags-Ordningen, angående förr ullande aj Riksdagsmannaval för Bonde-Slåndel. lliksdagg-Orduiiigeii. l:o. Med de i andra § omförmälda sådana VaKorrällningar, ä Embeles vägnar, föranslalla, med särskild föreskrift frän Landshöfdingarne, alt samma dag, då i Kyrkorna Riksdagskallelsen kungöres, skall Sockneslämma till nästföljande Söndag, för Elektorsval af Allmogen, utlysas.
Att finna andra ledamöter i de afskedades ställe torde ock ej vara så läll. Men äfven om så vore skall jag dock alltid anse det vara mycket bättre att söka åstadkomma nytta i sak och förekomma sådana händelser, samt tillstyrker derföre för min del remiss af den ifrågavar. motionen. Då nu H. Ex, Hr Frih. o. landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölls att Gr. Lagerbjelkes ifrågavar. motion remitterades till Allra. Den 17 Maj. 47 Besv.- o. Ekon.Utsk., ropades starka nej, blandade med ja; hvarefter H. Ex. hemställde om R. o. Ad. afsloge remiss af denna motion, samt sedan denna propos. blifvit besvarad med stark ja, blandade med nej, förklarade det han funnit ja öfvervägande. Hr Cederschiöld begärde votering. Upläsles till justering och godkändes följande voler:spropos. Den, sora bifaller att Gr. Lagerbjelkes motion om aflålande af en underd. skrifvelse till K. M. i fråga om behofvet af närmare bestämningar rörande de ändamål, för hvilka aktiebolag må stiftas, remitteras till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. remiss af förenämnde motion. Sedan voteringen försiggått befunnos rösternc hafva utfallit sålunda: Ja — 16. Nej — 33. Föredrogs Gr. Lagerbjelkes d. 10 dennes f. m. på bordet lagda motion, ang:de aflålande af en underd. skrifvelse lill K. M. derom, alt raserande under fredstid af någon bland rikets fästningar ej måtte företagas, innan R. St. öfver frågan och hvad dermed sammanhänger blifvit hörde. Frih. von Stedingk Styrbjörn: Som det ganska tydligt visat sig af dessa voteringar att R. o. Ad. fästat sig vid principen om motionernas tillkomst och huruvida de af Gr.
Majus och Kronans samt räntetagarnes förlust, kunde begagnas, det visserligen skulle medföra mångfaldige fördelar, om alla räntor uppburos af Kronans vanlige uppbördsman och ingingo till Stats-Contoret, samt. derifrån utanordnades till löntagarne, dock med del vilkor, att hvad för hvarje löntagare årligen uppbars också till honom utbetaldes, eller ock att ständigt anslag1 för hvar och en gjordes i tunnor spanmål, som utbetaldes efter rnarkegångspris i gångbart mynt; men en viss contant summas anslående för alltid, om det ock skedde i silfver, skulle, enligt Collegii. underdåniga tank?, efter en längre lids förlopp, medföra betydlig förlust för löntagaren, då erfarenheten visat, alt äfven silfver förlorat i värde emot de nödvändiga varorne. 4 Ståts-Utskottets Utlåtande N.o 2 7.?. 3:o Kongl. Krigsoch Kammar-Collegiernes den 11 Maji i83i lill Kongl. Maj:t i underd. afgifne utlåtande och förslag lill ett förändradt stadgande i afseende på dispositionen af Kronans kappmål i vissa fall, hvars innehåll inhemtas af den Kongl.
— Ersättning för kostnaderna i och för oroligheterna i Stockholm - 1,000: - Understöd till brandskadade medellöse personer—. 3,500: För inlösen af 50 exemplar utaf beskrifningen öfver Westbo härad — 266: 32. Till anskaffande af 6 å 8 tunnor Kyskt linfrö 200: För upprätthållandet af gästgifveriet i Kappeled 133: 16. — Transport: 6,315: 47. 9. 7,297: 44. — _ 29 — _ , . — Utaf dessa utgifter ersätter ärsanslaget - 6,000: 6,000: och reservationerna från föregående åren 526: 28. 4. 1,568: 22. — ä 7;de hufvudtitaln, anslag för år 1848, 35,000. Pensioner och gratifikationer m. m. åt åtskilliga personer — 12,130: 40. — 23,243: 16. — Nådegåfvor till behöfvande, som ej undfå årligt understöd, 3,796: 32. — 3,698: 16. — Understöd till framlidne Statsrådet m. m. Ehren stams enka gfjö; 33. — Ränta och kapital-afbetalningar å Kongl. Theaterns skuld-— 12,600: Kostnaden för en värmapparat för Kongl. Theatern 1,100: Gratifikationer till åtskilliga tjenstemän i Kongl. Stats-kontoret 916: 32. — 666: 32.
Utsk. liar väl men högst obetänksamt sagt, att dessa listor jemväl skola granskas af just.kanslern och derpå till en del grundahl sitt afstyrkande, men då detta åliggande tillkommer äfven just.ombudsmannen, böra väl R. St. icke vara de som fälla ett omdöme, hvilket innebure att desse embetsmän kunna lita på hvarandra! Granskningen kunde om så förfores blifva ogjord. Jag anser behofvet af det begärda kanslist-arfvodet vara fullkomligt ådagalagdt, hvarföre jag tillstyrkande detsamma, anhåller om återremiss af betänk. Hr Printzensköld, Carl: Afven jag anser de skäl Utsk. anfört för sitt tillstyrkande utaf den begärda kanslistlönen, icke vara tillfredsställande. De fleste af dem äro hemtade frän liypotlieser. Ulsk:s första skäl är, ”att de flerfaldiga göromål, som före R. Sirs sammankomst måste af tjenstemännen vid denna expedition förrättas, torde i väsendtlig mån hafva förhindrat och fördröjt granskningen af de öfriga fänglistorna.” Ordet torde innefattar ju en förmodan, att sä varit förhållandet, som Utsk. uppgifvit, utan alt Utsk. aktat nödigt att göra sig närmare redo derföre, huru härmed sig förhåller. För min del får jag förklara, att jag anser så beskaffade göromål inom just.ombudsmansexpedition i och för R. St:s sammanträden icke varit för handen, att deraf något skäl kunnat hämtas för den uteblifna eller fördröjda granskningen af fånglistorna. Vidare har Utsk. anfört: ”Just.ombudsmannen äger att sjelf antaga personalen vid samma expedition och följaktligen är oförhindrad alt derstädes anställa sådana personer, som ej allenast äro fullt lämpliga för göromålens behöriga förrättande, utan ock kunna deråt mera uteslutande egna sin tid och förmåga. Utsk. synes här hafva supponerat, alt den nuvande just.ombudsmannen hade vid sin expedition anställt sådana personer, hvilka icke kunde fullgöra sina åligganden. Enl. min åsigt hade Utsk. bestämdt bordt uttrycka sina tankar i detta afseende och icke använda sådana ordalag, som blott antyda, att så förhåller sig.
Herr Grefven och LandtMarJkalken yttrade, att sedan de af honom förut gjorde propositioner icke vunnit Ridderskapets och Adelns bifall; ansåg Herr LandtMarskalken sig böra hemställa, om Ridderskapet och Adeln fann lämpeligt antaga det af Biskop Wallenberg i PresteStåndet framställde förslag, att HofRätten alltid borde bland frenne föreslagne, genom lottning utse en, som komme, att till erhållande af adjunction hos Kongl. Maj;t i undex-dånighet anmälas. Herr Lefrén-. Då jag nyss hade ordet, lärer jag begått det misstag, att blott i allmänna 6i6 Den 12 Julli f, m. termer yttra mig emot Utskottets Betänkande, och derå yrka afslag. Min mening var likväl att tillstyrka bifall å hvad Biskop Wallenberg inom PresteStåndet föreslagit, i enlighet hvarmed jag således vördsamt anhåller, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln täcktes bifalla den af Herr Grefven och LandtMarskalken nu sist framställde proposition. Herrton Hartmansdorff: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken redan till Ridderskapet och Adeln framställt tre olika propositioner, utan att någondera blifvit bifallen, så inser jag ej, hvarföre icke detta mål skulle kunna utdragas, så länge någon af oss ännu hade ytterligare jemkningar att föreslå. För min del instämmer jag uti Herr Ehrenborgs åsigt, att ämnet må, på sätt han föreslagit, blifva framställt för Kongl. Majit, och bearbetadt i sammanhang med den nya RättegångsOrdningen. En partiel förbättring emedlertid synes mig ej vara så vigtig, att den nu genast behöfver göras. Jag befarar dessutom, att om Ridderskapet och Adeln nu skulle fatta sitt beslut, utan någon ledning af Utskottet, skulle det komma att bära stämpeln af ögonblickets verk, af ett hastverk. Jag kan för min del icke medgifva lottnings-grundsatsens införande i våra befordrings-lagar, aldraminst då fråga är om Domare, vid hvilkas tillsättande alfvarlig pröfning af de sökandes duglighet erfordras.
Af protokollet öfver Landtförs va rs-ärenden, fördt inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet den 26 Mars 1846, inhemtas, att Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium, jemte underdånig skrifvelse af den 28 nästförlidne November, lill Kongl. Maj:t inlemnat förslag till nytt passevolans-kontrakt, och ny bekiädnadsslat för lifgardet lill bäst, oell i sammanhang dermed, lill följd af Kongl. Maj is derom meddelade befallning, ett underdånigt utlåtande, i ändamål att utreda tillkomsten af ett förskott, som regementet, under den förflutna tiden, för underhållandet af beklädnad m. m. åtnjutit, samt huruledes samma förskott, derest ansvarigheten derför kunde anses åligga passevolantörerna vid regementet, måtte kunna, på ett för dem så litet som möjligt betungande sätt, återgäldas, dock utan förnärmande af statsverkets rätt.
Nej, aldrig! Men det gör jag. Jaså. ANN' SOPHIE. SANDBERG. har jag tänkt, hä hä (Ann' Sophie försöker att stiga sell Ann' Sophie vilja gifta sig med en som är ständigt munter och glad? ANN' SOPHIE. SANDBERG. Och som man inte kan gifta sig ensam, så upp, men Sandberg hindrar henne). Skulle inte mam Nej, nej, och tusen gånger nej! Sophie, pip! (Ann' Sophie häller sviskonstrutens fonden). Se så, var inte lessen nu. Pip, mamsell Ann' innehåll öfver hufvudet på Sandberg och springer ut i _________ Elfte scenen. SANDBERG. LUNDELL. KATRINA. LUNDELL (från höger, åtföljd af Katrina. Katrina stickar). Bror ensam ! Hvar är Ann' Sophie? Hon sprang sin väg och Högst beSANDBERG. synnerligt! Hvad är det här? Sviskon! LUNDELL (trampar på ett sviskon). SANDBERG. LUNDELL. Var bara munter och glad så Flickan är blyg. Men det ger sig nog. SANDBERG. sviskonstruten i hufvudet på mig. På bror! Hör du, Katrina? Det är just hvad jag var, och då slog hon LUNDELL. KATRINA. Ja, jag hör. (Till Sandberg:) Och hvarför? Hon såg så lessen ut, och då sa' jag bara: SANDBERG. pip, mamsell, pip så der som man gör, när man vill vara triflig. LUNDELL. torsdag blir förlofningskalas. Hon ska' straxt be bror om ursäkt, och om SANDBERG. Ber allra mjukast urschäkt kan aldrig komma i fråga! Det är så trifligt, när ens lilla fästmö skalkas. Det ä' ju riktigt säkert? Naturligtvis. En man vid sitt ord. Såvida ingenting oförutsedt skulle inträffa. Hä hä hä! Undrar just, högt ärade bror SANDBERG. KATRINA. LUNDELL. svärfar, om inte lasting skulle duga till förmaksmöbeln? Den är lika stark och kostar bara Derom få vi tala sedan. LUNDELL.
Antom den »5 Aug. j8S3> Ytterligare Utlåtande, i frågan om upphö* rande af de sjö- och stapelstäderne be* vill jade af gifter för fartyg, sorn besöka köpingar och landthamnar samt der intaga laster. Högloft Ridderskapet och Adeln samt He~ derv. Bonde-Ståndet hafva^till Utskottets förnyade yttrande behagat återförvisa Ut - Besv. och Ekon. Utsk. Betdnkanden. 1137 visa Utskottets i ofvannämnda ämne d. 20 sistJidne Maj afgifne Utlåtande, samt dervid till Utskottens kännedom lemnat innehållet af de anmärkningar, som föranledt återremissen, och hvilka hufvudsakligen gå ut på yrkandet om nödvändigheten af en allmän undersökning, rörande tillkomsten och egenskapen af de afgifter, som till stä~ derne utgå af fartyg, som idka sjöfart från de inom städernes tullkammare district belägne köpingar och lastageplatsen jemte ett närmare bestämmande af det belopp, hvartill dessa afgifter böra utgöras, hvilket sednare ansetts nödigt till förekommande a£ äfventyret för den seglations idkande allmogen, att underkastas en godtycklig behandling. Då således ingen erinran blifvit gjord emot gilltigheten af de skäl, som Utskottet ansett ta^a för städernas bibehållande vid rättigheten till uppbärande af ofvannämnda afgifter, eger Utskottet icke något behof att gifva närmare utveckling åt en fråga, som man synes hafva öfverenskomma att ej mera betrakta såsom tvifvelaktig, och * slutande sig inom den gräns, som de gjorde anmärkningarne anvisa, får Utskottet derföre nu endast förklara: ett, då Utskottet i sitt förra Utlåtande yttrade sig an c städerna icke skäligen kunna beröfvas för Bihang till RiksSt. Pro t. 1823, Ride Sami. N:r 72, 1138 Best). och Ekon.
LXIII fren utaf ben, genom SI. ©tänberS frifeftigfjet bilbabe Sufe* ocf; 93upid*@af5a, — finnér Ut/fottet ftg böra motionen t)dt ocf) bådet afjlprfa. £>cn 17 Sept. 1829. 9c:o 2Ö3. Utlåtande/ angående ifragaffallö ^enfton for nu mera framlidne Cn af Svifetö herrar, 3uflitte*®tatt^intftern m. m. ©refroe Fr. Gyllenborg. (U. 31.) ©aiuteligc refpectioe 9tifé!*<2tånben bafroa tid UtfFoffet remitterat Ä. fDtajitö imber ben 8 näfil. 2Iugtt|fi tid 9b ©t:r aflåtnc Stab. spropofttion om spenfton för öj>r 3'ufiitie* @tatö*9)?inijlern m. m. ©refioe Fr. Gyllenborg, i bänbel* fe f)an fomine att lemna 9fifctå tjenff innan uppnåbö 65 årå åtber.
Då fråga åter förekommer om lyftning utaf de, till följd af nyss åberopade grundlags-§, å Eiksgälds-kontoret anvisade kreditiver, skola, enligt derom i detta verks reglemente meddelad särskild föreskrift, de medel, som utöfver dertill disponibla tillgångar erfordras, genom upplåning anskaffas. För öfrigt anser sig Utskottet härvid jemväl böra tillägga den erinran, att, enligt hvad nedanstående uppgift å Riksgälds-kontorets förväntade inkomster jemte öfriga tillgångar visar, bland dem nu icke beräknats de Riksgäld s-kon tor et tillkommande behållna öfverskotten å Stats-verkets inkomster för 1853 och påföljande år, oaktadt enahanda öfverskott för de förgångna åren, enligt hvad allmänt kändt är, lemnat Riksgälds-kontoret en högst betydlig, för oförutsedda eller nya utgifter disponibel, tillgång. Jemte de, till följd al Rikets nu församlade Ständers beslut, Riksgälds-kontoret ålagda utgifter, måste, i öfverensstämmelse med härom under förflutna Riksdagar meddelade och ännu gällande föreskrifter, af detta verks medel äfven utbetalas hvad som återstår och icke kan anses såsom be-r sparing utaf då beviljade och till utgående från Riksgäldskontoret likaledes anvisade låneoch anslags-summor; varande ' dessa, vid nästlidne September månads början återstående, låneoch anslags-summor å bilagde tabell Litt. B. förtecknade i samma ordning, som de förekomma i de stadganden härom, hvilka, enligt Stats-Utskottets af Rikets Ständer gillade Memorial N:o 317, komma att i Riksgälds-kontorets nya reglemente införas, under Afdelningarne Litt. A. B. C. och D. Efter hvad denna tabell utvisar, voro, med afdrag af hvad Kongl. Majit eller Rikets Ständer förklarat icke behöfva för de afsfedda föremålen vidare tillhandahållas, följande summor, vid nyssberörda tidpunkt, i Riksgälds-kontoret innestående, nemligen: T S StaisUtskottets Memorial, N:o 371.
Jag stod och talade med honom, då blef det plötsligt, som om jag icke var till för honom, ingen i rummet, hans ögon hängde fast vid dörren, vid någon som kom in. Jag vände mig om, och då såg jag, att det var Leonora och Hans. Och samma dag hade han tillfälligtvis Leonora till bordsdam. Och jag såg – jag begrep, att de två förstodo hvarandra med en blick, jag såg, att hans leende passade in i Leonoras – att själfva klangen i hans stämma svarade mot hennes. Jag hade aldrig tänkt, att det kunde vara Leonora, för hon var ju gift och liksom ute ur spelet. Men då ... jag förstod, att det binder icke. KATRINE. Tror du – andra såg det? EMILIE. Nej. Inte precis inom vår krets – de äro så vana vid det. Nej, men främmande. Du hörde fru Schwarts-Hansen. KATRINE. Kom inte med henne igen! Du vet ju, hvad folk säger om fru Schwarts-Hansen? EMILIE. Just därför. Svartsjukan är klarsynt. KATRINE. Och du – det generar dig inte, att dela ditt »föremål» med fru Schwarts-Hansen? EMILIE (förebrående). A, Katrine Jag har ingen stolthet mer. Jag har ju kunnat tigga Leonora om en förklaring. – Och du hör ju själf, jag säger dig ju, att om Max blott ville ha mig – jag svarade ja strax på ögonblicket, trots allt det jag vet och tror. KATRINE (ömt). Min stackars lilla Emilie! EMILIE. Ja, för vet du, att jag håller så mycket af honom, att ifall han blott blefve min, och jag finge ha honom litet i fred, – han måste komma att älska mig. Och tror du icke – tror du icke – han någon gång har tänkt på mig. Vore det så omöjligt, om han ... KATRINE (afbryter sarkastiskt). Om han ville ha dig! Nej – han har just inte rykte om sig att rata något! EMILIE (brister plötsligt i gråt). Katrine Men vill då ingen, ingen förstå mig. Är det då så oerhördt, så – skamligt att älska en man, som ... KATRINE (mildare).
: R i k s 4188 J O H. Qrebro Kex l:ma maskinkrossad b a n d i a Bäst! • Billigast! A l l m. Rikstelefon « 7. A l l m. Försäljning: B Strandvägen B. Rikstelefon 22 2 t. A l l m. G. Ä. SEGERLIND Halmstad. Säljes hos herrar SpecerI-, Dellkatessoch Kaffehandlande. svart, hvitt o c h kulört från 65 öre till kr. 16: 45 pr meter — slät randig, rutig, fasonerad, damast m. m. (cirka 240 olika kvalitéer och 2,000 olika färger, m ö n s t e r m. m.). Siden Duchesse, Princesse, M o s c o v i t e, Marcellines, siden till täcken och flaggor m. m. Porto Profver o c h katalog omgående. Dubbelt porto till Schweiz. &amp; K. Hofleverantör.) Zurich,. HUSQVARNA fl JACOBSONS AFFÄR i * 3 ^•n^JTJXJTJXnJTJTJTTJTJT » ^ t * TAPISSERI VAROR, DAM-ARTIKLAR, SYBEHÖR, PRESENT-ARTIKLAR. midtför Berzelii park. (K ^ • f c * - — Utlåtande m Försäljning genom HUSQVARNA DEPOTER samt genom de flesta större Järnhandlare i Skandinavien och Finland. upplagra har den modejournal, hvaraf en svensk upplaga sedan flere år utgifves under namnet Iduns Modetidning o c h s o m år för år undantränger alla andra modejournaler. — Iduns Modetidning utgifves i 2 upplagor, båda m e d 2 n:r i månaden, hvartdera numret innehållande inemot 100 charmanta illustrationer samt åtföljdt af e n stor dubbelsidig mönsterbilaga. e n fin-fln kolor. modeplansch o c h en förträfflig handarbetstidning. D e n billigare upplagan utan dessa båda bilagor kostar blott 3 kronor. Gardiner af boj och lärft samt af tunnare hvita, hemväfda tyger.
Deremot borde i denna artikel tilläggas, att Fiscal eller Kronobetjent, sorn antingen sjelf begår lurendräjeri eller tullförsnillning , eller dertill lemnar biträde, eller med hvars vetskap och samtycke slike brott af andra föröfvas, borde anses lika med den, sorn a:dra gången blifvit om lurendräjeri och tullförsnillnings-brott förvunnen, och dessutom mista tjensten, om ock den förbrinna varans värde ej uppginge till 50 R:d; äfvensom i en derefter påföljande §. borde utsättas, att Ämbetseller Tjenstemän vid lulleller lots-verket, som öfvertyga* om någon af sistnämnde förbrytelser, borde vara förfallen till det uti 5:te puncten af &:de Momentet stadgade ansvar. Uti nyssnämnde 8:de Morn., angående skärpning i vissa fall uti de i allmänhet stadgade straff, fann Kongl. Majtt följande ändringar och tillägg ningar nödige, nemligen: 1:0 Att utländsk man, som ej erhållit Svensk medborgarerätt, och förvunnes till lurendräjeri eller tullförsnillning, skulle, då det förbrutna 74 5 Proposition om Lurendr. o, Tullförsnillning. godsets värde uppginge till 400 R:d eller deröfver, forvisas Riket på 3 år, samt om han återkomine och derefter beträddes med nämnde brott, för alltid landförvisas, ehvad godsets värde uppginge till större eller mindre belopp. 2:0
Man kan likväl lyckönska sig, att i Sverige, enligt hvad en det Vällofl. BorgareStåndets Ledamot, Herr CommerceRådet Santesson, uppgifvit: Svenske handlande till Kronans och Statens bästa under förflutna krigsåren gjort de största uppoffringar och förlusier, utan att deröfver föra någon klagan. Förmodligen har Götheborg i detta ådagalagda patriotiska nit föregått med exempel, hvarföre det gör mig hjertligen ondt, om denna stadens Grosseurer på sådant sätt skulle blifvit fattiga ; hvarpå dock i allmänhet lärer kunna tviflas. På de skäl jag nu haft äran yttra, får hos Eders Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken jag vördsammast anhålla om proposition till återremiss af Särskildta Utskottets Betänkande. Herr Gr efvens och Landt Mar skalkens derefter framställda fråga, om Ridderskapet och Adeln bifölle den begärdta återremissen, med de dervid gjorda anmärkningar, till Särskildta Utskottets ytterligare handläggning ? Besvarades med ett starkt Ja, Grefve Lilliencrantz, Johan Wilhelm, hemställde, om man ej dervid borde anmoda Utskottet att inkomma med ett fullständigt utarbetadt förslag till det omtalta nya JudeReglementet ? 348 Den 15 Juni. Herr Grefven och Landt Marskalken förnyade derefter propositionen om Betänkandets återförvisning jemte detta tillägg. Bifölls. Ankom och upplästes Kongl. Maj:ts Nådiga svar uppå Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, angående Riksdagens förlängande till den 16 Juli detta år, gifven Stockholms Slott den 14 dennes, hvarigenom Kongl. Maj t, på sätt RegeringsFormens 109 §. stadgar, dertill velat lemna sitt Nådiga bifall, tillförseendes sig Kongl Majt, att Riksens Ständer ej lemna ur ögonsigte nödvändigheten att under den således förlängda tiden med den skyndsamhet behandla de ännu oafgjorda ärendernas gång, att Riksens Ständer derefter må utan hinder genast kunna hemförlofvas. Lades till handlingarna.' Höglofl.
SubscriptionsListan öppnades, och privata Personer antecknade sig för ett Actiecapital, som mer än dubbelt öfversteg den påräknade Summan. Delta var ett uttryck af Nationens enhälliga önskan att befrämja denna Canalbyggnad, och vittnade om den rigtning, som öfvertygelsen om företagets värde gaf åt tänkesätten: Då föreställde man sig ej andra olägenheter, än de svårigheter, som kunde möta vid sjelfva arbetet. Men det förundrar mig icke, att nu under dess fortgång och då man ännu icke hunnit erfara annat än besvärligheterna deraf, samt då derjemte ej obetydliga uppoffringar erfordras, att man då lifligare kanner olägenheterne och mera fästar sig dervid än vid utsigterne för framtiden. Un. der en tryckande P< nninge-förlägenhet blir sådant ännu mindre oväntadt. Men derföre tror jag ej att ett sådant missnöje är hvarken rätt» vist eller väl beräknadt. Har man väl rätt att såsom skadligt bedömma ett arbete, som ännu ej är fullbordadt? och har man skäl att göra det vid ett arbete af denna omfattning? Jag tror ock att om CanalVerket nu skulle upphöra , skulle detsamma inför främmande Nationer och våra egne Efterkommande blifva en förödmjukande erinran af vår svaghet. Här, skola de i sådant fall säga, äro qvarlefvorna af ett stort Verk, som man half-färdigt Den 13 Maji. 319 öfvergaf, emedan det ej kunde lemna någon belöning förr än det blat fullbordadt, och derföre, att man ej hade tålamod att föra det till slut. För öfrigt är detta blott en digression, so n ej hör till det egentliga ämnet, som angår den utaf Utskotten gjorda hemställan. Jag slutar med att anhålla om Hans Excellenct, Herr Gretvens och LandtMarskalkens Proposition till Bifall af Betänkandet. Herr von Ileynne, Georg: De R:dr, som äro beviljade Götha Canal, såsom ett årligt Byggnads-Lnnebiträde , äro, som jag förra gången, då Canal fiågan var före, yttrade , en Bevillning.