Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I den undra kajutan, som upptog några trånga och mörka sofplatser mellan förrådsrummen, logerade tjenarne. Andromedas passagerare hade nu lefvat instängda under hårdt väder på sjette dagen i denna sjömansbostad, försedde från Åbo med alla förnödenheter, som den rike presidenten ej ville umbära ens under en sjöresa. All förtänksamhet å passagerarnes sida för deras välbefinnande kunde likväl ej hindra, att ju deras nödtvungna arrest var allt annat än angenäm. »Fängelse med möjlighet att drunkna» lydde den korta beskrifning, som C. A. Ehrensvärd ett århundrade senare gaf om en sjöresa. Familjen Kurck fick erfara alla obehagligheterna af en sådan tillvaro. Det är icke nöjsamt att se golfvet i sin bostad uppresa sig nästan vinkelrätt, medan väggen antager skepnaden af ett golf och öfverplaggen på motsatta väggens knaggar resa sig spöklikt ut i vinkel mot väggen. Det är lika litet behagligt att vid en måltid få fat och tallrikar med deras innehåll i sin famn eller att väckas ur en orolig sömn af motsatta sidans bord, stolar och tvättkommoder, hvilka företaga sig utflygter på egen hand mot den sofvandes bädd. Där kunde ju icke allt fastläsas, spikas eller surras med rep. Presidenten Kurck hade nöjet att se sina mårdfodrade kragstöflar, dem han medtagit för höstkylan, företaga en promenad, utan innehåll af fötter, från hans säng till den motstående vägglisten och därefter, genom ödets underbara skickelser, lika fotlösa vandra tillbaka till hans säng igen. Utan tvifvel var det rådligast att vid en så ostadig tillvaro blifva liggande där man engång låg, hvilken försiktighet familjens medlemmar också tålmodigt underkastade sig, med de få variationerna af en dryck vatten eller en bit sill i stället för de medförda läckra anrättningarna, utan att dock lyckas förekomma allt inre uppror. Men de olyckliga tjenarne och kammarpigorna, hvilka, själfva redlösa, måste våga sig ut på dessa golf som voro väggar och väggar som voro golf, för att betjena sitt redlösa herrskap, sågos ofta stupa under bördan af sitt nit och krumbukta sig utan all skyldig respekt i de mest vidunderliga ställningar.
Jag anser mig skyldig uppisa, att inom Preste-Ståndet ganska mångå anmärkningar i detta mål blifvit gjorde, af hvilka någre förtjena att pröfvas. På det Utskottet måtte komma i tillfälle dertill, får jag äfven förena mig i anhållan om återremiss. Herr Ribbing, Arvid: Då således återleiniss lärer komma att ske, torde det tillåtas mig fa fästa uppmärksamheten deruppå, att, genom hvad nu blifvit föreslagit, synes inträffa, att åtskillige ärender vid husesyner komma att flyttas från Domaremagten till den Administrativa. Det är nemligen ej för hvarje fall bestämdt, huruvida en byggnad mer eller mindre skall vara vid Prestgårdar. Lagen lemnar i detta afseende tillfälle till stor latitude, ty der står, att det skall byggas efter gårdens behof. 12* i8o Den 19 Februarii f. m. Vid dessa besigtningar kunna frågor således uppstå, om det eller det huset är ett laga hus, och om innehafvaren är skyldig att verkställa reparationer derå och nybyggnad till dess ersättande, i fall det är alldeles odugligt. Lät nu hända, att detta bestämmes vid den ekonomiska besigtningen, och att deröfver klagas hos den administrativa myndigheten, som gifver Utslag. Då kan det vidare inträffa, att ett sådant laga kraftvunnet Utslag sedan ligger i vägen för Domaren vid en Laga afoch tillträdes husesyn, eller att han måste uphäfva det. Det är för att undvika detta, som jag önskade, att Utskottet ville fästa sin upmärksamhet vid frågans behandling på ett sätt, att authoriteterne, domare och administrativa magterne, ej komma i collision med hvarandra. Herr Törnebladh_, Carlj hade inlemnat följande, som uplästes: I anledning af Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande N:o 43 öfver frågan om förklaring och tillägg vid Kongl. Kungörelsen den 17 Mars 1824, rörande Ekonomiska besigtningar å Kyrkoherde-boställen, anhåller jag, att få till Protocollet anföra följande: Sedan Riksens Höglofl.
Man har haft tillfälle att under granskningen af föregående mål, angrde de Halländska kyrkohemmanen (ett mål, märkvärdigt derigenom, att en hel allmänhet, understödd af Representationen, blifvit, synnerligen genom högsta domarens åtgärd, vägradt att vid domstolar, enligt Svensk lag, få pröfvad en angelägenhet, hvarpå hela dess välfärd berodde), inhemta, hulu åtskilliga af Konungens rådgifvare, en Ugglas, Adelsvärd, Nordin, ja, äfven, om jag ej misstager mig, II. Ex. Ilr Gr. af Wetterstedt, afstyrkt den klandrade åtgärden. Man har bort, att några af dessa rådgifvare reserverat sig mot åtskilliga regeringsbeslut, som väckt allmänhetens missnöje. De hade derför bort tillgodonjuta rättvisa. Detta bar likväl icke skett, emedan deras namn icke blifvit af Utsk. tillkännagifna, och emedan en personlig granskning, företagen på detta rum, måhända strider både mot grannlagenheten och tilläfventyrs icke öfverensstämmer med grundlagen. Det är dock icke obekant, att bestämda förhållanden gifvas till ledning för omdömet öfver vissa af Administrationens ledamöter och att man från dessa kommer till resultat, hvilka ligga öppna för den allmänna granskningen. Det är bekant, alt personer stödja Carl XIV Johans thion, hvilka bibehållit sig under 4 särskilda, nästan alla hvarandra olika Regeringar; som stödt Förmyndare-regeringen; sorn deltogo i Gustaf IVAdoIphs klandrade åtgärder till ögonblicket af hans fall; som icke kunde stödja hans thron, men likväl vilja stödja den nya Dynastiens. Det är bekant, att en person finnes inom Konungens Rådkammare, som varit en bland medskaparne af vår constitulion och som i Rådet intogs genom den auctoritet, han då med rätta ansågs äga i afseende å vära constitutionella förhållanden och uppfattandet af nationens behof. Han har likväl sedermera visat en förundransvärd förmåga att frångå allt, hvad han förr yrkat; han har talat om vådor för friheten, botat tryckpressen och stundom här råkat i debatt med egna colleger.
Den 20 Januarii e. m. och TimmermansArbetare beträffar, ansett dem, om de äro till Gesäller eller Lärlingar i yrhet antagne, innefattas under Ståndets beslut om HandtverksGesäller och Lärlingar i allmänhet, men deremot de FabriksMurareeller TimmermansArbetare, hvilka icke äro Gesäller eller Lärlingar, böra betragtas såsom underLegoStadgan ställde. Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades kl. half till 10 e. m., och befunnos, efter voteringens slut klockan 10 e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 28. Nej — 12. 1 följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringan särskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Ecccellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Lagoch EkonomiUtskottens i Ja-Propositionen upptagne ofvanberörde tillstyrkande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit. Justerades 1 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum dea 18 dennes f. m. fattade beslut. Den 20 Jennar i i e. ra. 53 Upplystes följande från nedunnämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Från StatsUtskottet: Af den io sistlidne December: N:o 355. Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 3i , i anledning af tvänne motioner, den ena om utdelning till Ridderskapets och Adelns Medlemmar af Ridderskapets och Adelns tryckta Protocoll vid 1817 och 1818 årens samt 1823 års Riksdagar; och den andra, angående öfverlemnande till hvarje
Jag önskar således, att Utsk. må vidblifva dess gjorda tillstyrkande, och anser det nödvändigt, att judebarnen få tillfälle inhemta kunskap om vår religion, på det de må inse dess företräde. Frih. Cederström, Jac.: Jag anser föremålet för den föreslagna tillåtelsen för judebarn icke vara att bereda dem till omvändelse, utan endast det, att samhällets ordning fordrar, att medlemmarna deraf erhålla undervisning och upplysning, på det de icke för samhället må blifva skadliga. Flera gifvas visserligen, som, fastän de sjelfva varit uppfostrade i christna läran, likväl låtit sina barn fritt välja den tro, de ville antaga. Vi äro icke bland dem, som tro, att vår religion är den enda saliggörande. Det är Kattolikerna som äga en sådan föreställning. Vi tro, att man kan blifva salig i hvilken tro sora helst, och något skäl att försöka göra proselyter finnes altså icke. Men jag vill deremot bifalla betänk, af rättsgrunder; ty jag kan icke finna mera hinder emot Judarnas inträde i skolan, än i kyrkan. Att åter, såsom Gr. Cronhjelm yrkat, utsträcka deras rättigheter till bedrifvande af borgerliga näringar i städerna eller rätt 4oo Den 10 Maj f. m. til! besittning af jord å landet, anser jag icke lämpligt. Äfven om de icke finge blifva riksdagsmän, komme de dock att skatta till arfvode för riksdagsmän, och jag vill icke, att de skola närmare införlifvas med nationen. Denna sekt är en slägt-sekt, hvars egenheter skilja den från all full ständig gemenskap med hvarje annat folkslag. Jag yrkar bifall till betänkandet. Hr von Troil, Emil: Äfven jag har med ledsnad hört de satser, sora blifvit yttrade af föredraganden för uppfostringsärenderna. Af en man med kärlek till vetenskap och upplysning och derjemte ägande ej allenast en djup religiös känsla, utan ock, som det tyckes, mycken anhänglighet för hvarje dogm af den kyrka, han tillhör, är det hårdt att vilja säga till en får: "Ni måste uppfostra el son i en annan tro än er egen, eller ock lemna honom utan undervisning." Att, såsom Hr v.
Jernväg sanläggning mellan sjön Dellen och Ljusne eif, afseende utsträckning, igenom norra Helsingland, af den från Hudiksvall redan åvägabringade kommunikationsleden till sjöarne Dellen; — samt Jernvägsanläggning förbi Iiedensforssen i Luleå eif, i ändamål att underlätta kommunikationen på nämnde eif, hvilken är trafikabel ofvan och nedanom besagde forss. Genom ofvan omförmälda underd. skrifvelse af den 26 Oktober 1860 anvisade Rikets Ständer till förstnämnde jernbana, som borde anläggas med 4 fots spårvidd för ångkraft, ett låneunderstöd af 833,000 R:dr R;mt, och till den sistnämnda, hvilken skulle erhålla 5 fots spårvidd för hästkraft, ett lån af 93,000 R:dr R:mt, allt under enahanda vilkor som blifvit bestämda för lånebidraget till Borås—Herrljunga jernbana. Som dessa vilkor stadga, bland annat, att arbetena för järnvägsbyggnaderna borde vara påbörjade före den 1 Maj innevarande år, hvarförinnan Aktie-Bolag naturligtvis skulle bildas för att öfvertaga och genom kontrakt tillförbinda sig ansvaret i afseende å nödige tillskott utöfver Statslåneunderstöden samt allt hvad till arbetenas verkställande hörer, så hafva, enär detta ej kunnat af intressenterna fullgöras, de för ifrågavarande 2:ne jernvägars anläggning anvisade lånesummorna icke blifvit lyftade, utan äro medlen i Riksgäldskontoret innestående till nu sammanträdande Rikets Ständers disposition. Hamnoch brobyggnader samt farleders rensning. Reglementet (ör Rikets Ständers Riksgäldskontor upptager i § 136 mom. 2, samt i §§ 137 och 158, de anslag och låneunderstöd, som blifvit till hamnoch brobyggnader samt andra arbeten S2 för sjöfartens underlättande och befrämjande anvisade, dels till af Rikets Ständer bestämda företag, dels ock (enligt § 137) för att af Kongl. Maj:t i Nåder disponeras till anläggningar, som Kongl. Maj:t kunde pröfva skäligt att i mer eller mindre mån understödja.
Län varande insockne-frälse-hemman, sorn före den 6 April 1810 blifvit från sina Säterier afsöndrade, att dem ålagts ordinarie rotering efter öfver hufvud 2 mantal på hvarje båtsmans-rote, så att ifrågavarande hemman vore mera betungade, än kronoskalte-hemman, af hvilka trenne utgjorde en rote. Deremot hade ett sådant besvär icke blifvit pålagdt de insockne-frälse-hemman, sorn efter den 6 April 1810 afsöndrals från sina. stamgods, utan vore desse hemman vid sin ursprungliga frälsefrihet bibehållna. Någon laglig orsak till denna skillnad emellan hemman af enahanda natur kunde motionären icke inse; och innebure den skedda förändringen, enligt motionärens tanke, en uppenbar kränkning af eganderätten, till förlust för hemmanens innehafvare. För att härutinnan vinna rättelse, hade motionären föreslagit, att insockne-frälse-hemman inom Bohus Län, hvilka blifvit ålagde rotering, måtte derifrån befrias, och desse hemmans innehafvare återfå den under tiden utgjorda roteringskostnaden.
Att förbudet för Judar, att besitta fast egendom å landet måtte ytterligare skärpas, enär erfarenheten visat, att detsamma sorn oftast blifvit öfverträda Då Utskottet till granskning förehaft detta mål, har Utskottet icke kunnat undgå att taga närmare kännedom af de öfverläggningar, som, vid 1815 års Riksdag, föranleddes af de då med särdeles ifver framställde klagomål emot Judarne. Den allmänna och lifliga uppmärksamhet, som denna fråga då tilldrog sig, och den korta tid, som sedan framflutit, hafva utan tvifvel ännu hos Riksens Höglofl. Ständer bibehållit minnet deraf, och, ehuru Utskottet således anser sig icke ega behof, att här framlägga en teckning 42Q Beiv. och Ekon, Utsk. Betänkanden, af förhållandet med ämnet vid nämnde Riksdag, bör Utskottet emedlertid icke underlåta att anmärka, att den foglighet, som Riksens Ständer ådagalade vid frågans slutliga afgörande, hvarvid Riksens Ständer stadnade i det beslut, att endast hos Kongl. Majit anhålla, det Judar framdeles icke måtte få i riket inflytta, egenteligen härledde sig ifrån Riksens Ständers fattade öfvertygelse, om grundlösheten, eller åtminstone öfverdriften i de Judarna gjorde svåra tillvitelser; en öfvertygelse, hvaruti Utskottet afven nu för sin del instämmer. Historien saknar icke exempel af händelser, då hela folkskaror våldsamt blifvit utdrifne eller igenom anställde förföljelser tvungne att utvandra; men, då häfderna med afsky och ovillja tecknat dessa händelser, dem Statsklokheten i alla tider också ogillat, synes man deraf endast böra hemta en varning emot, icke en uppmuntran till enahanda förfaranden, hvilka till nationens heder ej heller förut inom Sverige egt rum.
Jag är deremot opartisk, såsom den der åtminstone icke haft något att göra med BorgareSlts beslut, men antager det derföre att det synes mig mest öfverensstämmande med det allmännas billiga förväntan, att nian gör hvad man kan för att bereda den en framlida vigtig förmån, nemi. i afseende å jei nvägskomrounikationer, och, å andra sidan, med de äfvenledes billiga anspråk, som dervid böra å statsverkets eller de enskildas vägnar på förband behjertas. Gr. Lagerbjelke: Om Frill. Cederström läcktes med litet mera upmärksamhet genomläsa BorgareSt:s beslut, så skall han der finna några ord, hvilka, så vidt jag vet, icke förefunnos i R. St:s beslut vid förra riksdagen, och genom hvilken ordställning den oegenllighet npkommer, som af mig redan blifvit påpekad. Beträffande åter hvad som blifvit ordadt om arrendators rättigheter, så är detta redan besvaradt genom innehållet af mill förslag, och jag behöfver således icke något vidare tillägga såsom försvar emot denna anmärkn. Hr Printzensköld: BorgareSt:s beslut synes mig, på sätt Gr. Lagerbjelke anmärkt, vara alldeles oriktigt, ty att först tala ora jord, som står under K. M. och Kronans omedelbara disposition och sedan i direkt sammanhang dermed från denna slags jord, hvilken skall kostnadsfritt åt bolaget uplätas, afskilja boställsjord och annan jord, som är borllemnad ål enskild person under åborätt, är en orimlighet, ty den sednare jorden står icke under Kronans omedelbara disposition och behöfver således icke omnämnas såsom ett undantag. Jag finner derföre den af Gr. Lagerbjelke föreslagna redaktionen vara väsendtligen bättre, enär Gr:n har satt punkt emellan den första och andra meningen och börjat den andra alldeles å nyo så att de olika slagen af jord nämnas i serskilda punkter.
Dä det blifwit ansedt twetydiqt, huru bi« dragen till Förstärknings-Manstapets unverhäll stola beräknas och erläagas af dem, som haf. wa Egendomar i flera Socknar, för hwilka de, enligt Bewillninqs Förordningen , pä det ställe der de äro boende taxeras, efter den samman, lagde inkomst, detza Egendomar lemna, bäfwe Wi ansett rättwist, att hela den progretziwa Bcwillnings-Summan, som sädane Egendoms. Innehafware erlägga, mä, wid bestämmande af berörde bidrag till beräkning fördelas pä hwarje Egendom, i förhällande till den behäll. na inkomst, hwartill hwar och en Egendom wid Taxeringen serskildt blifwit ansedd; dock sä, att sedermera den progretziwa förhöjningen, mä ef. ter förenämnde grund fördelas, och wederböran» de till godo komma. §. 16. Widkommande ätstilliga under denna Riks. dag yppade frägor om Rikets HushällS.Författ. ningar, och andra Oeconomista anstaiiter, le. dande till en allmän, och till Menighetens nyt. ta, eller serskilda Inrättningars förbättrade stick, hafwe Wi, i den ordning Regerings. FormenS 89 §. stadgar, hoS Kongl. Majit genom underdäniga Skrifwelser anmält Wära hemställanden och önskningar i följande ämnen: . ^ 364 Den 12 Nowember. r) Om ett stadgande om hwad af Landt, mätare ä des sida bör uppfyllas, innan ban kan blifwa berättigad, att sitt arfwode utsöka. s) Om ett stadgande i afseende pä styll. digheten för alla, att deltaga i wärdén om fattiga, samt rörande en serskild, i detta afseende rmd Anuralitets.Warfs och Örgryte Församiin. gar wid Götheborg, uppkommen fräga. z) Om inrättande af ett Bolag till idkande af Sillfiske pä djupet. 4)
Slänk-cs Brwillnings-Ukstott skulle anmodas att uppgifna, huru genom lämpelig ofgstt 5 någon inkommande wara, nödig sond tili dctza utgifter mä kunna rrhällas. Och skulle dr Resxsctivs Med.Skänden wordsamt och Vänligm särom rrnderrättss. lupra. SD. Hwsd Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besmärsoch OecsnomieUkstokt, i Betänkande sf drn 8^e dennes, cnfört och tillstyrkt, i anledning af Wrlliae RikrdagsFullmägt-geH till Uiffottet rsmittersde Memorial, rörande en allmän och oinskränkt Ntdrrlagsoch Upplags-frihet, föe detta Rikets Sjö-och StapstStädrr, blefasBvrgareStändet lill olla delar bifallit; hwilkek härigenom stuve lvördfamt och vänligen dr Respmwe MedStänden tillkänuaglfivLS. l-tt lupra. S. D-Biföll BorgareStändet till alla delar JemnkningsUkstottets Utiätande t Memorial as den I7:de dennes, rörande Jnsnlrcrwn för Riksens Ständers bstfrrande JustikieOindudsm^n; hwilket ^ A H7V Den 28 Ianuarlt. sä wäl de Respkcnve MedSrändsn, som Riksens Högloft. Ständers ExpeditiorisUkssvtt, till rättelse Md Expeditionens författande, skulle wördsaml och »vänligen tiniännaglkwas. Or lux>rs. S. D. Ester uppläsandet os Högloft. Ridderffapets och Adelns ProlocollSUtdrag af den rside vennes, ir.yeMande att HögloftRiddrrffapet och Adeln till LvnsiilukionsUlffolret remitterat det af Herr Grefwe Oe lii 6-trciis, .sacob, kl!! Högloft.
Directionen, medelst en härefter lämpad dispo-? sition af Spannemåls-behällningarne i de Skånska Afägaginen, bordt tillse, att ej större antal fartyg i'Stockholm hefragtaries, art som, vid framkomsten till anviste lastningsstälien, kunde påräkna tyill last; Och hafva Riksens Ständer allt>å funp|( anledning vara, au i laga ordning utsöka skadestånd utaf den eiler dem, Sony till ifrågavarande, Allmänna agaziqs-Inr ät m\nge n åbragte, förlust vållande varit. 4:0 .Beträffande ett af Allmänna MagazinsPirectionen beviljadt utbyte ai Spannémäl för de| B, jC, Af. enskildt tillhörige Selets bruks behof, Underduniga Skrifvelser - 807 Lafva Riksens Ständer inherntat: att, i anledning dels af >'resident en Friherre Focks muntliga tilikännagifvande inför bemälcle Directions Pro» tocoil den 14 September 1820, dels af förre Revisions - Secreterare!! For el ii till Friherren, den 15 i samma månad, aflåtne Skrifvelse, dels ock af Krigs-Rådet Ulrichs, den 18 derpåföljde, till Directiorsens Protocoll gjorde muntliga anföran^ de, Directionen, uti Skrifvelser den 14, 18 och. 21 i meranämnde månad, anmodat E. IC. M:ts Befallningshafvande öfver Norrbottens Län, att från Luleå K.rönö-Magasin låta utlemna, för Selets bruks behof, 100 T:r riad Råg och 700 T:r oriadt Korn, hvaremot för Allmänna MagazinsInrattningens räkning 200 T:r riad
Vidare meddelades Herr Statsrådet “upplysning om vidtagna åtgärder för beredande åt Riksgälds-kontoret af en “kredit i Hamburg, vid hvars begagnande dock skulle erfordras Rikets Ständers “Banks medverkan; hvarföre ock, med afseende å nuvarande förhållanden, frågan “derom tills vidai’e uppskjutits.“ “Efter ytterligare erhållen upplysning, att från Frankrike och England endast inkommit anbud på lånets öfvertagande i kommission, och då, enligt “hvad Herr Statsrådet redan yttrat, någon tvingande nödvändighet för närvarande “icke förefunnes, att på så dryga vilkor, som de nu uppgifna, afsluta det nu “ifrågavarande lånet, förklarade Herr Statsrådet, att enligt hans åsigt syntes den “lämpligaste utvägen för penningars anskaffande under den närmaste tiden vara “en kredit, företrädesvis i England." “Beträffande åter sättet för lånets upptagande, ansåg Herr Statsrådet, — # 20 Stats-Utskottets Utlåtande Jis 29. “sorn trodde det svårligen kunna förväntas, att sådana hus som till exempel “Rothschild med flera, med hvilka det emellertid otvifvelaktigt vore en förmån “för Sverige att kunna anknyta förbindelser, skola hit inkomma med några an“bud, äfven om de i sjelfva verket äro för saken benägne — att det i sådant “afseende skulle vara af synnerlig vigt, om dylika underhandlingar härifrån direkte inleddes, och att för detta ändamål det syntes Herr Statsrådet tjenligast, “om någon lämplig person utseddes, som borde ställa sig i beröring med nyssnämnda hus eller andra större ansedda Bankirhus. Herr Statsrådet tillkännagaf, “att skälet, hvarföre han särskildt anförde huset Rothschild, vore det att Chefen “för detta hus i Frankfurt arn Main, enligt hvad Herr Statsrådet hade sig be“kant, till en framstående Svensk Diplomat yttrat sin önskan och beredvillighet, “att vid upptagandet af det nya Svenska jernvägslånet tillhandagå. Likaledes hade “Rothschild i Paris, enligt uppgift från dervarande Svenska legation, förklarat sig “benägen, att inträda i underhandling om detta låns öfvertagande. “För den händelse
Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t ej mindre förordna om verkställande af fullständig undersökning, rörande Veterinär-inrättningens i Skara närvarande tillstånd och det sätt, hvarpå densamma förvaltas, än ock i Nåder anbefalla vederbörande att för framtiden hålla noggrann tillsyn derå, att de med Inrättningen afsedde ändamål i möjligaste måtto befrämjas; och torde Rikets Ständer i sammanhang härmed i underdånighet begära, dels att en berättelse om resultaten af den ifrågaställde undersökningen må varda till Rikets Ständers nästsammanträdande Revisorer öfverlemnad, dels att föreskrift måtte i Nåder varda meddelad, det räkenskaperne hädanefter böra åtföljas af en förteckning öfver säkerhetshandlingarse för de af Inrättningens medel utgifne lån. I Slats-Ut&lioltels Utlåtande, N:o 54 29 Kongl. Tull-Verket. § 40. (1841 års Rev. Ber. pag. 57. Förkl. 239, 1843 års Rev. Ber. pag. 123. Förkl. 56-3 Revisorerne, sorn funnit, att under åren 1838—1841 licencer till större antal blifvit enskilde personer beviljade , hafva icke kunnat undertrycka den önskan, det sådane licencer hädanefter måtte så sparsamt som möjligt meddelas. Då ifrågavarande, till enskildes fördel medgifne, undantag från Tulltaxans allmänna bestämmelser dels icke synas med rättvisa fullt förenlige, dels ock vid större utsträckning kunna medföra en icke oväsendtlig rubbning af de från Tull-uppbörden påräknade Stats-inkomster, hemställer Utskottet, det ville Rikets Ständer hos Kongl. Maj:ti underdånighet begära, att befrielse från eller nedsättning uti de enligt gällande Tull-taxa belöpande afgifter endast i sådane fall må varda beviljade , då serdeles bevekande omständigheter dertill föranleda. § 41. (1841 års Rev. Ber. pag. 57.