Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mimithandels-Classerne uppgåfvo redan till Femårs-Berättelsen 1833, att deras yrken under då ifrågavarande år ansenligen aflagit och blifvit bragte till en vida sämre ställning, än tillförene; och såsom orsaken härtill anfördes hufvudsakligen: penningebrist och menlig conjunctur för handel i allmänhet: saknad af ett Handels-Reglemente, sorn, lämpadt efter lidens behof och förhållanden, närmare och mera bestämdt utstakade hvarje Corporations rättigheter och, genom nödiga correctiver, satte en gräns för den ena Medborgaren att inkräkta på den andras område oell såmedelst betaga den ringa vinst, som af yrket möjligen kunde hämtas: det intrång, som, i saknad af ett sådant Handels-Reglemente, gjordes af personer, hvilka dels icke voro till yrket lagligen berättigade, dels kunde, med anledning af Författningar, anses dertill berättigade, utan motsvarande skyldigheter: och slutligen ett för mycket utvidgadt antal Ledamöter af en och samma Handelsgren. Uti uppgiften till Femårs-Berättelsen af år 1839 åberopades ofvannämnde förhållanden, såsom anledningar i allmänhet till särskilde MinutbandelsClassers aftagande och deras rörelses inskränkning, äfvensom Borgerskapets Äldste då förmälde, att de, uti en till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet ingifven, den 25 April 1837 daterad skrift, sökt ådagalägga, att det till ny Handels-Ordning uppgjorda förslag, hvilket Kongl.. Commeree-Collegium år 1836 till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet aflemnat, ingalunda skulle undanrödja, utan fastmer komma att befordra de olägenheter, som öfverklagades. Förut anmärkte förhållanden hafva Borgerskapets Äldste åberopat såsom ännu fortfarande orsaker till de flesta Minuthandelsgrenars mindre goda belägenhet; hvarjemte Borgerskapets Äldste erinrat, att Borgare-Ståndet vid sistförflulne Riksdag till Eders Kongl.
Jag önskar visserligen på det högsta, att Kyrkoherden i församlingen måtte i hvarje serskildt fall förtjena och erhålla detta, med hans vördnadsbjudande och ädla religions-lärarekall, så närbeslägtade och, såsom jag i följd deraf tror, gerna åtagna updrag, att vara ordfcde i Fattigvårdsstyrelsen ; men jag kan icke annat än, med betygande af den up riktigaste, den varmaste aktning för presterskapet, erkänna att förhållanden torde förefinnas eller kunna inträffa, som göra den för tillfället Kyrkoherdebefattningen innehafvande personen mindre lämplig till merberörde ordförandepials, — och i sådane fall måtte det väl vara en fördel att kunna välja en annan, genom raskare ålder eller serskildt lyckliga egenskaper dertill mera passande församlingsbo. För nämnde existerar en brist af nödigt stadgande härom i författningen. Delta hjelpes, om man, med afslag å Utskrns första hemställan, med bifall omfattar motionen i delta hänseende; hvarefter jag anhåller att R. o. Ad. ville godkänna Utskrns tillstyrkande i sednare delen. — Jag tror att äfven Hr Printzensköld, med dess välbekanta och berömvärda, stränga nitälskan för iakttagande af våra formers helgd, jemväl bör kunna instämma deri; såvida han icke specielt har sig bekant alt motion är väckt om att Kyrkoherdarne ovilkoligen böra vara ordf:de i Fattigvårdsstyrelsen. Det vore en annan sak. Men eljelst står det förslag, jag vördsamt förordat, närmast till den värde ledamotens åsigter. Frih. Rehbinder: I anledn. af Gr. Mörners yttrande vill jag anföra alt undantag icke utgöra regeln.
2 Pariserblandning, finaste franska, engelska och tyska Parfymer, Eau de Cologne): r Erik G. Åkerlund Rikstel. Allm. KOKBOK HILDUR ANDERSSON ÄSYATELIERNÄ^.^ Pianoundervisning Ä.-B. BORG, Hvad skall man blifva? Adéle Cederschiöld, IfMCIDD Engelbrektsgatan 5. » | tr. (D) A n g r o s t a d t Parfymmagasin och alla till en välsorterad parfymaffär hörande artiklar från välkändaste firmor och John V. Lindh-Hygrell, till billigaste priser. Till landsorten mot efterkraf. Sidentygs-Export. — Drottninggatan 68, Stockholm. * De porträtterade arbetarnes namn, räknadt från vänster till höger, äro: Berg, Olson, Andersson, Kvarts, Törn (arbetsförmannen, som sitter på järnbalken), Evertz, Andersson, Erikson, Andersson, Andersson, Karlen. Tandläkare TOM von HALL. — Allm. tel. 13057. emot världsutställningens generalkommissariat — en annan svensk flagga, fästad öfver porten till ett riktigt gentilt hus. Där bor herr Thiel — när han är här, — samt hans sekreterare, herr Frögren. Men denna gång skulle vi ej besöka ämbetsverket, utan verkstaden, där det svenska arbetet exponeras i fria luften, en smula inklämdt måhända, men fullt synligt för den, som vill se det. När man passerat Pont de 1 ' Alma och är på andra stranden, tar man af till vänster. Man behöfver icke gå många steg på den af folk och gipsgrus besådda vägen, förrän man bakom det ljusgröna staket, som numera löper utmed hela kajens längd, upptäcker en grupp arbetare med omisskänliga drag af den svenska rasen. Ni bör icke föreställa er, att de sitta så här i lugn och ro hela dagen, som ni ser dem på fotografien. Nej, de äro tidigare uppe än sina grannar å ömse sidor, och de hålla ut minst lika länge som de. Huruvida de tillämpa normalarbetsdagen, har jag glömt att fråga, men att de äro normalarbetare, det kan man se på dem själfva och deras verk. Ännu äro de ej just så långt hunna.
Legostadgan den 23 November i833; och 2:0 yttrandet i fråga om handtverksgesällers ställande under tjenstehjonsstadgan, hvilka delar af förrberörde Betänkande och Utlåtande afslogos; N:o 36, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, Nio i o, i anledning af väckta motioner otti undsättning, ändring och förklaring i Kongl. Maj:ts förnyade nådiga Taxa på Expeditionslösen den i5 Maji 1821; Betänkandet N:o 10, med tillägget, enligt Utlåtandet N: 36, bifölls; N:o 3y, om utfärdande af ett allmänt stadgande, angående val till Organist, bifölls; N:o 38 i anledning af väckt motion om iipphäfvande af 2 Cap. 8 §. i Kongl. Fiskeri-stadgan den 14 November 1766, återremitterades; och N:o 39, öfver väckt motion, om afskaffaade af så kallade handklåfvar, bifölls. Från Hedervärda B onde-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo Bevillningsutskottets Memorial N:o 57, till saramanjemkning af Riks Ståndens beslut i fråga om verkställigheten af Rikets Höglofl. Ständers beslut, att sportlarne inom Kongl. Maj.-ts Cancellie hädanefter skola utgå till Kronan, såsom Chartas Sigillatee-afgift; inbjudningen antogs; och i öfrigt bifölis Utskottets utlåtande.
I och för antagandet af detta förslag bör likväl ej heller förbises, att, i sammanhang dermed, sista mom. af 7 § RiksAkten bör ställas i öfverensstämmelse med den nya Grundlagen, hvilket låter verkställa sig genom den obetydliga förändringen, att ordet »StatsRådet» utbytes emot InterimsRegering; till följe hvaraf detta mom. skulle erhålla följande lydelse: »Vidalia de tillfällen då, efter Sveriges och Norriges Grundlagar, Rikets Styrelse föres af InlerimsRegering, skola begge Rikenas Statsllåd till lika antal, och efter ofvan anförda grunder, sammanträda.» Det hade visserligen varit önskvärdt om, jemte det rättighet sålunda bereddes för Thronföljaren, att, vid de ifrågavide tillfällena, såsom Regent, styra Riket, man äfven kunnat erhålla en förbättrad organisation af den vid tillfällen, då icke heller Thronföljaren kan föra Regeringen, i allt fall behöfliga InterimsRegeringen; men denna sistnämnda fråga är af vida mer invecklad beskaffenhet, och det skulle derföre lätteligen kunna hända, att, till följe af meningsskiljaktigheter ang:de densamma, hela saken förfölle, om båda frågorna voro sammanbundna med hvarandra. En sådan sammanbindning är dessutom så mycket mera obehöflig, som just tilldelandet af den ifrågavide rättigheten åt Thronföljaren gör, att någon InterimsRegering vida mindre, än under nuv:de lagstadganden, bör kunna komma i tillfälle att behöfva träda i verksamhet. Under Konungarne Carl XIII och Carl XIV Johan hade Thronföljaren den nu föreslagna rättigheten, och till följe deraf behöfde, under desse Konungars regering, InterimsRegering icke att vid något tillfälle sammanträda. Denna rättighet var då tillkommen utan iakttagande af laga former, och derföre fullkomligt förkastlig; men tillämpad visade den sig vara i sak riktig och välgörande; och om man nu, med iakttagande af alla föreskrifna former, för framtiden intager denna rättighet i Grundlagen, finnes intet, som hindrar att derefter särskildt arbeta på möjliga förbättringar uti InterimsRegeringens sammansättning.
» Du öppnar själf dörren för dina gäster? » frågade hon spefullt, i det hon lät sin mjuka pelskappa glida af i hans händer. » Ja. Jag har gifvit min betjänt ledighet för i dag; han har gått till en vän, med hvilken han förut tjänade kamrat hos generalens. » » Så många detaljer Men — • god afton! » Hon räckte honom handen. Mursikow kunde ej besluta sig för att föra den till sina läppar, utan tryckte den blott, förvirrad af flickans genomträngande blick. Hon ryckte på axlarna. » Kom in, » sade hon. » Jag är mycket nyfiken att få veta, hvarför du skrifvit till mig, att jag på hemvägen från min kusin måste komma hit. D u besvor mig att blott en enda gång blunda för konvenansens föreskrifter och besöka dig hemma i din våning. D u tillade, att lif och död stodo på spel. Då det gäller lif och död, måste konvenansen vika. Alltså, jag är här, och säg mig nu fort, hvad du har att säga. Om jag inte om en kvart är hemma, kan jag inte förklara, hvarför jag så länge stannat hos min tråkiga kusin. » Alexis rörde läpparne krampaktigt och svarade med bortvänd blick: » Ser du, Valentine, jag måste tala med dig alldeles ensam ... » » För att omtala för mig din förestående förlofning med furstinnan Sophie Gatzky! » afbröt honom Valentine långsamt och kallt. Hon slog sig ned på divanen inom ljuskretsen af lampan, hvars röda strålar gåfvo lif åt hennes orörliga drag. Hon såg rakt på honom med ett iskallt uttryck i ögonen. På hennes öfverläpp spelade ett föraktligt leende. Alexis tog ett steg tillbaka. Detta hade han ej väntat. Hans hjärta började häftigt klappa. » Valentine ... Valentine ... » stammade han. » Jag vet allt, » fortfor hon lugnt. » Ni skola gifta er efter helgen. Hon medför åt dig fyrahundratusen rubel som hemgift. Efter brölloppet skola ni resa utrikes och sedan bosätta er på hennes gods. Endast en sak förvånar mig: att du kunde tro, att jag ej skulle få veta det, äfven om jag nu inte känner Gatzkys. I går afton har man noga berättat mig allt.
Exc, Hr Gunther, Claes Ephraim: Sedan R. o. Ad. nu afslutat regleringen af Statsverkets utgifter under 2:a HufvudTiteln, anhåller jag att till prot:t få besvara en af Hr Bildt till mig i gårdagens plenum framställd fråga om beloppet af Registratorernas i Just.Revisionen sportler, emedan jag i går icke var i tillfälle att lemna denna uplysning. Jag erkänner rättmätigheten af denna begäran och efterkommer den destoheldre, som jag önskar att så väl Utsk , som RiksStåuden, icke må sakna någon uplysning, som kan inverka på frågans afgörande. Af npgifter, som infordrades för att ligga till grund för den Kongl. Propos., är uplyst, att de ifrågavar:de sportlerna kunna beräknas att upgå för den ene Registratorn till 700 Rdr och för den andre till 200 Rdr, så att, när dessa tjenster en gång sammanslås, sportlerna sammanlagdt kunna beräknas till 900 Rdr allt Bko. Jag anhåller att detta mitt yttrande måtte få åtfölja den i går beslutade återremissen till Utsk. Detta anförande remitterades till StatsUtsk. 376 Den 24 Mars. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:s d. 14 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt. N;o43,ang:de regleringen af utgifterna under EiksStatens Tredje HufvudTitel. 1 .sta punkten. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Under full visshet, att jag icke uti detta, mera än i andra fall, kan göra mina åsigter i fråga om statsbidragens fördelning gällande inom detta hus, anser jag det likväl vara representantens pligt att utan tvekan uttala sin öfvertygelse. Jag vill derföre nu göra några anmärkmr emot Utskrs Betänk, rörande 3:e HufvudTiteln.
Samma lärarinna, som förut har omnämnts, har berättat, att det ingalunda hör till ovanligheterna, att en 12-årig skolflickas underkjolar väga 4 kg. Lägger man därtill tyngden af alla hennes öfriga plagg, så måste man erkänna, att en på det sättet ekiperad flicka utför ett ganska betydligt arbete bara genom att gå klädd. Midjan är, såsom vi finna, i allmänhet försedd med 1 0 — 1 2 lager mer eller mindre hårdt åtsittande tyg, så nog är den mer än tillräckligt skyddad mot kalla vindar; där är så att säga en ekvatorialzon, under det att armarna och den del af kroppen, där lungspetsarna ha sin plats, skyddas endast af — klädningen. Denna senare och ytterkläderna göras i allmänhet, äfven de, af tjockt, tungt tyg och öka ganska betydligt det helas vikt. Kan man undra öfver, att skolflickor ej visa lust att » hoppa öfver små tak »? Ä r det inte ganska förlåtligt, att de, oberäknadt en eller annan stunds skridskoåkning, inskränka sig till att helt säfligt promenera en stund hvarje dag, men för öfrigt » sitta och hänga » både i skolan och hemmet? Det var en af Dräktreformföreningens första uppgifter att anskaffa modell till en praktisk och hygienisk skoldräkt för flickor. * Denna modell består af följande underkläder: linne, högt i halsen och med ärmar till armbågen; lifstycke af röd flanell, äfven det högt i halsen och i sidan försedt med två knappar, den ena öfver den andra (för flickor öfver 1 2 år förordar Dräktreformföreningen den å fig. I afbildade lifstycksmodellen); slutna * Mönster till dräktreformföreningens modeller säljas hos fröken J. Ohlsson, Blasieholmstorg 14, Stockholm. IDUN 1894 bomullskalsonger, som knäppas på lifstycket; samt, i stället för underkjolar, ett par vida byxor af samma tyg som klädningen och fodrade med flanell eller annat lätt ylle. Dessa byxor knäppas på samma knappar som de hvita. Klädningslinningen förses med knapphål och knäppes på lifstycket. Likaså bluslinningen; Dräktreformföreniugens modell har nämligen blus i stället för åtsittande lif, på det att dräkten må kunna Fig.i.
Hr Prosten, att, vid skeende undersökningar på några orter, disponible medel till bidrag vid nämnde lärares aflöning redan föreflnnas, och att, på andra ställen, nya tillgångar, t, ex genom sammanslående af alltför små Pastorat eller för tätt belägna Kyrkor på slättbyggden, för framtiden kunna anskaffas, hvarigenom det åsyftade ändamålet skulle uppnås, utan Församlingar» nes och de Jordbrukandes alltför kännbara betungande. 2:0 Af Herr Gontracts-Prosten Nibelilisj som, i anledning af de flere inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckte motioner om lancaster - Scholors inrättande, yrkat, att något bestämdt stadgande vidtages om utvägar och afgifter lill sådane Scholae» Mästares aflöning, på lika sätt som skett i Norrige vid sista Slor-Ting, Frän Hedervärda Bonde-Ståndet: 3:o Af Nils Nilsson från Wermland, hvars förslag innefattar yrkande, att de Församlingar, hvilka ännu sakna allmänna Scholor, der en skicklig Lärare undervisar Barn och Ungdom i de första grun - Allm. Beti'.- och Occ.-Ultk. Bet. JV.-o SS. derna för läsning, skrifning och räkning, samt i Religionens vördade Läror, måtte åläggas att en sådan Schola i hvarje Pastorat, på tjenligt ställe, inrätta, der en skicklig Lärare, efter Bell-Lancasterka rnellioden, undervisade Församlingens, i synnerhet fattiga och medellösa Barn i ofvan uppräknade stycken ; och borde denne Lärares aflöning, efter JYils Nilssons tanka, utgå antingen af Församlingens Fattig-Cassa, eller på annat tjenligt öfverenskommande sätt; men som Församlingarne troligen ickeegde tillgång att så aflöna en skickligLärare, alt han, utan egen uppoffring, kunde hafva sin bergning, ansåg Nils Nilsson billigt, att en sådan Lärare borde, då han är Prest, få vid ansökning till ett mera lönande Preste-Embete beräkna dubbla tjenste-år. 4:o A.f Anders Andersson från Skaraborgs Län, som yrkat, att Scholor, hvarest
Remitterades lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, vid hvilken remiss åtfölja flera i ämnet afgifna yttranden. S. D. Remitterades följande motioner till nedannämnda Utskott: till Stats-Utskottet: Herr Schartaus, angående l:o nedsättning, till belopp, of afgiften lill Handelsoch Sjöfarts-fonden; 2:o Gonvo\'-Commissariatels upphörande; och 3:o Handelsoch Sjöfarls-fondens behållnings öfverlemnande till RiksgäldsBih. lill R. St. Contoret, för att, under dess vård och förvaltning, hållas Kongl. Maj:t tillhanda, i likhet med de årligen till samma fond ingående afgifter; Herr Foenanders, om Slats-auslag till Carlshamns hamns islåndsiittande; Herr Lundgrens, om dels Stats-anslag utan återbetalningsskyldighet, dels låne-anslag till Sölfvitsborgs Stad, för upprensning af dess hamn; Herr Tjembergs, örn anslag till Domkyrko-byggnaden i Hernösand; och Herr Eklunds, om godtgörelse af statens medel för kostnaden till Riks-Ståndens klubbar; till Levdin in gs-Utskottet: Herr Gilibergs, dels om förändring af 4 mom. i Bevillnings-Stadgans 145 §, dels om restitution af erlagd eganderätts-bevillning för Upsala Stads löningsjord; Herr Gejers, angående förändring i 73 och 74 §§ af gällande Bevillnings-Författning; uti hvilken motion Herrar JFedberg, Bergsten IVtern, de Maré samt Langenberg sig förenat; Götheborgs Stads RiksdagsJullinägtiges, angående inrättande af en serskild Pröfnings-Comité för nämnde stad; Herr Fridstedts, i fråga om Wenei’sborgs
Bokförda värden och förskott af hvarjehanda egenskap Summa Blco R:dr Dessutom : Osali a fordringar af flerlaldig art, förda inom linien till belopp af Afgifven lill Rikets Ständers Banco-Utskött vid 1840 års Lagtima Riksdag_, likmätigt ,§ a3 uti Banco-Reglementet af den 26 Maj i835. Tumba Bruks afslutade och af vederbörande Tjenstemän inom Banken controllerade Hufvudböcker, med tillhörande verificationer, äro af Bikets Ständers Revisorer, enligt hvad de tryckta Bevisions-Berättelserne omförmäla, granskade till och med för år 1838. Banco-Fullmägtiges Allmänna Protocoll, upptagande de af Fullmägtige, i afseende på Tumba Bruks angelägenheter, vidtagna beslut och åtgärder, äro likaledes af Herrar Bevisorcr genomgångne till och med den 14 September 1839. § 1 Fullmägtiges inseende och tillsyn öfver Bruksförvalt ningen. Det speciella inseendet öfver Tumba Bruks förvaltning (Banco-Reglementets § 8) blef, efter framlidne Grefve von Schicerins död den 9 April 1854, uppdraget åt undertecknad B. Rosenblad, som denna befattning sedermera och från den 29 September 1836, efter af Fullmägtige för ett år i sender anställda val, bestridt. Enligt Banco-Reglementets föreskrift uti §§ 9 och 262, hafva Fullmägtige en gång årligen sammanträdt å Tumba Bruk, och så väl på stället tagit närmare kännedom af föregående årets förvaltning, som äfven anställt inventering af Brukets byggnader och inventarier m. m. § 2. Bruksförvaltningcn på stället. På sätt Fullmägtiges till senaste Banco-lltskott aflåtna berättelse innehåller, hade dåvarande Andre Läraren vid Bergs-Skolan i Fahlun, Notarien Jonas Bagge, öfvertagit ledningen af försöken till den nya sedelpapperstillverkningen, och under hans inseende blefvo icke endast desse bragte till önskadt resultat, utan ock i andra hänBil. till Banco-Fullmugliges Berättelse år 1840.
Om jag finge antaga en värd ledamots yttrande här, ordför:s i StalsUtsk., att man kunde förlita sig på en extra-statsreglering, som fyllde hvad man nu förnekar; så skulle jag icke nämna ett ord i denna fråga: men då det är något för tidigt att afsluta en fråga i förhoppning på utgången af en annan, så får jag förklara, att då det ulen gifven sak, alt cabinetts-cassan häftar för skuld, sorn bör betalas, och roan ej vill godkänna den skulds amortering genom minister-cassan sjelf; så förstår jag ej huru man kan förena 2 så olika saker, som nödvändigheten att skulden blir betald, och förnekandet af sättet att betala densamma; Hr Hjerta, Lars: Jag ber detta IL Stånd vara öfvertygadt, att jag icke hyser den förmätna tanke, som skulle jag tro, det kunde jag genom mitt yttrande omvända majoriteten i denna fråga; ty jag har endast begärt ordet i afseende på den punkt Gr. Horn vidrörde, nemi. StatsUtsk:s i dess första betänk, gjorda erinran derom, att det blefve tillfälle att afhjelpa den brist, hvarom nu är fråga, genom en extra-statsreglering. Gr. Frölich har redan tydligen utvecklat, att här icke är fråga om att indraga eller minska den egentliga staten för den diplomatiska personalen, utan endast huruvida Ständerne skola bibehålla anslaget, som det nu är, som ett medel att kunna betäcka cabinetts-cassans skuld, så att någon discussion derom icke är erforderlig; men jag hemställer huruvida icke, med afseende på hvad StalsUtsk. anfört, det vore skäl att för några veckor stäfja bågen alt afslå betänk och gifva en högre summa, då, ef - Dea 10 Augusti f. ni. 239 ter hvad raan allmänt tror, en af orsakerna lill det Hemliga XJtsk:s tillsättande vore, alt för detta Ulsk. låta framlägga tillståndet med denna cabinelts-cassa.
Ridderffapet och AdelnS uppmärksamhet. Under samma datum som Förenings - och Säkerhets-Acte^i, eller den 21 Febr. 1789, lät Konung (rblLI/ek M utfärda en nödig Förordning om Krono-Hemmans försäljande till Skatte, och 6 Mom. af Säkerhets-Aclens Zrdje punct» lyder derom ord frän ord som följer. "Rättigheten för Allmogen till Skatteköp af Arons-Hemman och IheraS säkra besittning är igenom särskild Förordning af denna dag stadgad med lika säkerhet som rvore den här införd." Deraf synes följa att denna Förordning war en grundlag af lika kraft och werkan som SäkerhctS - Actrn. Dä wi nu läsa ingrcften till Regerings - Formen af d. 6 Juvii detta är, torde lätteligen inses hrvad kraft bäde den ena och andra af vefta stadgar kan äga. — Denna ingreft lyder sälunda. "Att soin rvi Swenskr Folkets Fullmägtige intrqdt i rättigheten att sjelfwe genom upprättandet af en förändrad Stats - Författning för framtiden förbättra Fäderneslandets belägenhet; altsä hofwa wl hwad upphäfwandet af de intill denna dag mer eller mindre gällande grund - 4234 Den i6 October. grundlagar, nemi. Regerings-Hormén af den Ll Äng. 1772, Hörenings - och Säkerhets Arlen af d. s Hebr. och 3 April 1789, Riksdagsordningen af d. L4 Jan. 1617, sa wäl som af alla andra sadane äldre o<^ nyare Lagar, Arter, Ordningar, Stadgande» och beslut hwilka under namn af Grundlagar inbegripne warit öfwerenskommit och bclefrvat, att stadga följande Regerings Horm rc."
Hon gräfver » råheten » en graf, så det blir » andra bullar » af; blott salt — det attiska — nog gör ' et, att så hon kommer » upp i smöret *. » En lycklig ost » blir hvar och en, som hyllar hennes spira sen och tror ej, som de dårar ropa: » pannkaka » blir af alltihopa! JEais. Smånotiser för kvinnovärlden. En i många afseenden ovanlig kvinna gick ur tiden, då grefvinnan Honorine Slackelberg den 11 dennes afled å sin vackra egendom Stensnäs i Norra Tjust. Den hädangångna var gift med den på sin tid mycket omtalade grefve Adolf Stackelberg, hvilken, oaktadt han egde betydliga landtegendomar, Öfverums bruk, grufvor och omätliga skogar, iklädde sig en resepredikants anspråkslösa skepelse och reste från by till by, predikande evangelium, och omvände syndare. Då grefven 1871 afled, befanns, att den stora possessionen, som lian såsom måg hos den mäktige baron Adelsvärd på Adelsnäs erhållit med sin maka, icke förvaltats, så att den gifvit förtjänst, utan tvärt om var behäftad med skulder. Enkati ställde dock snart egendomen på andra fötter, tålde Öfverum till ett bolag och ordnade allt på ett utmärkt sätt. I fråga om välgörenhet och uppoffringar för missionsverksamheten följde hon dock sin makes föredöme. Frikostigt mottogs en hvar å det fridfulla Stensnäs, och till ocb med alla slags » drifvare » hade där att påräkna ett godt herberge och ett mål mat, för så vidt de kunde styrka, att de voro ärlige vandrare. Grefvinnan Slackelberg efterlemnar en son, löjtnant vid Kronprinsens husarkår, en dotter gifc med prof. Oscar Petersson i Upsala och en med chargé d ' affaires i Wien, grefve Gustaf Lewenhaupt, samt två ogifta döttrar. En kvinlig Jijälpfond. Fruntimmersföreningen D. F. V.