Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
skydda sitt barn från en framtid, som hon anser Gertrud inte ska' gå samma sorgliga öde till mitt ord. mötes som hennes kusin, och jag ämnar hålla OLOF. att bryta sin tro? Jag visste det. Det är således moster, som tvungit Gertrud HILMA. valt sjelf. Du misstar dig fullkomligt. tvinga mitt barn; allra minst i ett fall som detta. Det skulle aldrig falla mig in att Gertrud har jag tror inte! jag tror inte! Ack, nu förstår jag hvarför badresan blef så nödvändig. HILMA. Det fins många sorts tvång, moster. Nej, OLOF. gestaltade sig, ansåg jag det vara skäl att låta Gertrud komma ut och se sig om i verlden. Resultatet visade, att jag hade rätt. OLOF. Ingenting skärper blicken så som jemförelser. Ja, när jag såg hur oförmodadt allt säger jag! Jag tror inte nej jag tror inte. Nej, HILMA. tar det så oförståndigt; men nu har jag gjort min pligt och väntar att du ska' göra din. Hvad är då min pligt? OLOF. Det gör mig ondt, min käre gosse, att du lycka. Hon gör nu ett i alla afseenden utmärkt systerliga känsla för dig, kan med lätthet ledas uppröres. Att inte ställa dig i vägen för Gertruds HILMA. parti, och hennes halfvakna, mer än till hälften in i en annan fåra, endast den inte oförståndigt Och jag? Du? Ja, jag! OLOF. HILMA. OLOF. HILMA. kärlek till de oundvikliga barnsjukdomarna. OLOF. Du ska', likt mig, inom kort klassificera din inåt och medföra döden. Moster borde veta det. Ah, det var ju inte mer än en timme sedan jag sade, att man, för att tro på hela mensklig Men det fins vissa barnsjukdomar, som gå heten, bara behöfde riktigt varmt och fast tro på beröfvar mig hopp, framtid, tro och talar ändå inte vara falsk! en enda menniska . Och nu ! Moster om barnsligheter. Nej, Gertrud är inte, hon fårHILMA. en qvinnas alla instinkter för lyx och prakt. Gertrud säljer sig inte. OLOF. Du glömmer, att Gertrud är qvinna och eger
Canzlers Expeditionen, tvenne Stånd bitrådt dessa tillökia löner, samt tvänne Stånd ansett denna tillökning blott för Justitiae Revisionen, men ej för JustitieeCanzlers Expeditionen böra åga ram. Under den för handen varande utarbetning af en ny reglering för alla Statens Embetsverk^ kan jag ej tillstyrka oformlig beten, att undertiden nya tjenstår tillskapas, hvilka vid den nya Stits-regleringen kunde komma stt, uti ännu betydligare nion öka IndragningsStaJen, och att såmedelst motarbeta ett godt och nyttigt ändamåU Jag hemställer derföre, om icke StatsUtb 38 Den £ Julli f. nt. »kottet borde tills vidare afstyrka alla dylika partiella regleringar. Uti andra punkten tillstyrkes, att de arfvoden, som tilt HofCanzlers-Embetets ombud, till Tryckfrihetens vårdande i Landsorterne utgått af 5o till 60 R:dr för hvarje sådant ombud, borde å Stat uppföras. Jag kan för min del icke finna att något sådant arfvode är lämpligt, då jag föreställer mig, att Tryckfrihetens, vårdande i en Landsort, bör innebära ett medborgerligt förtroende, som bär bör förutsätta högsta grad af bildning; oell tillika oberoende, särdeles af ett så inskränkt arfvode, sorn 5o R:dr Banco; jag anser det således böra utur Staten alldeles försvinna. Uti 3:dje punkten förekommer ett tillstyrkt anslag af 1,11,2 R:drs tillökning på Medicinal-.
126 — M — Motioner, väckta hos Ridderskapet och Adeln': af Hr Weidenhjelm, E. A., angående ändring i 7:de §:n 28:de Kapitlet Byggninga-Ralken (N:o 11 i Bihanget): I. 33, 36, R. 36; B. V. 442, 458, 507, A. 507. — d:o om beviljande af ett anslag å 7,600 Motionstiden, angående beräkningen af dess slut från öfverlemnande till Stats-Utskottet af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof: I. 93. Muhl, August Gerhard, Under-Löjtnant vid Kongl. Göta ArtilleriRegemente och Ledamot af Ridderskapet och Adeln vid innevarande riksdag, angående Herr August Alfred von Franckens förslag, att Ridderskapet och Adeln skulle aflåta en skrifvelse till Rikets Ständers Justitie-Ombudsman med begäran att vidtaga de åtgärder, sorn omständigheterna påkalla med anledning af nämnde Under-Löjtnants arrestering, då han med Herr Grefvens och Landtmarskalkens tillstånd på kortare tid lemnat Riksdagsorten: II. 108, 154, 158, A. 163. —, dess yttrande: I. 444. Munck, Cari Jakob, dess vttrande: lil. 87. Munderings-persedlar, i anledning af väckt motion angående minskning af de för beväringens räkning befintliga förråder af mindre dylika persedlar, såsom skjortor, strumpor och skor: B. II. 599, 611, A. 611, B. lil. 516, 518, A. 518. —, i anledning af väckt motion om befrielse för rusthållare från skyldighet att till möte forsla dvlika persedlar, m. m.: B. II. 599, 611, A. 611. Musikoch Sång lärare vid Elementar-läroverken, rörande deras lönevilkor och pensionering; motion af Herr Adolf Fredrik Hugo Nisbeth: se Motioner.
O m också ej i högre mening origiDet är o m denna uppväxttid det så träffande nell, är den dock ett uttryck af en personlig, heter i Sven Vingedal: » När vuxna människor bestämd smakriktning. D e n är belefvad, fri tänka tillbaka på sin barndom, minnas de från reminiscenser och märkvärdigt jämn, ja, sällan klart den tiden, mellan de åttonde, den är mer än så; på sina ställen är den nionde och de trettonde, fjortonde åren. Det genomträngd af värme för de personer o c h är som o m den vore en tid af lugn, hvilken förhållanden författarinnan skildrar. Mark icke brytes af några inre stormar. Man minSterns uppfattning af lifvet är, sådan den nes händelser från tiden där förut, o c h de framgår af dessa fyra berättelser och af hvad lämna ofta intryck för hela lifvet, o m de också vi förut sett af hennes hand, varmhjärtad och till det yttre varit helt obetydliga. Sedan nobel. A t t hos en så ung förf., Mark Stern minnes man tiden efter de fjorton åren, då är knappast tjuguårig, finna denna ton af man börjat vakna till människa och anlagen resignation — en ton som därtill klingar fullt i ens inre börja jäsa och utveckla sig. Det äkta, är förvånande. Den är, tyckes det oss, är kanske under den tiden liksom under den ett arf från ett annat land; författarinnan hör första barndomen, som människan är känslipå mödernet till den sydslaviska folkstammen. gast för yttre påverkningar. Under mellanDetta förklarar äfven, att hon i sina polsktiden är det mera ett passivt tillstånd, ett ryska berättelser, Jankoski o c h En jude, besamlande af kroppsliga krafter o c h bokliga handlar de slaviska motiven m e d både kunskap lärdomar, men icke ännu, åtminstone icke i och värme. O m vi slutligen tillägga, att de någon betydlig mån, af lärdomar ur och för ämnen, som boken behandlar, i o c h för sig lifvet. » äro " väl valda, så tyckes det mig, att Mark Det är i en sådan stund, då man liksom IDUN — 2 — 1899. Stern hör till icke blott de kallade, utan äfven de utvalda.
Då, oaktadt allt bemödande att förkorta hvarje artikel i den härmed slutade berättelsen om aktionsmål, hvilka bordt här redovisas, densamma likväl, i anseende till målens mängd, mäst blifva så ovanligt vidlyftig; måste nu, för att icke låta denna årsberättelse i dess helhet växa till en alltför stor volum, minskningen i stället träffa den afdelning, som återstår, eller den, som angår liugrefortnen. Ibland de tankar, som jag länge undertryckt, men som slutligen förefallit mig sådana, att jag kanhända icke bör låta dem gå förlorade, räknar jag det förslag till besvärsmåls behandling, sorn jag fordom under lagberedningsarbetet upptecknade, i anledning af 5 kapitlet i 2:dra delen al Lagförslagets Rättegångsbalk. Föremålet för denna uppsats inskränker sig till förfarandet med brottmål hos Konungens Högsta Domstol; men om idéen blefve antagen; så skulle utan svårighet dess tillämpning kunna utsträckas till besvärsmål utan undantag’ ej mindre hos Olverrätter än Högsta Domstolen. Tiden medgifver icke nu en ny bearbetning; och jag införer uppsatsen, sådan jag har den liggande. Lagförslaget bibehåller skyldigheten för den klagande att, sedan beslut om förklarings infordrande blifvit lattadt, uttaga besvären och låta dem tillställas den, som skall sig förklara. Härvid har jag anmärkt: Ibland onödiga omvägar i rättegång synes föga någon vara onödigare, än att utställa besvär till förklaring; och denna omgång kan för den klagandes rätt blifva ganska menlig. Och likväl utställas besvären icke i annat fall till vederpartens börande, än då anledning linues dertill, att klaganden kan hafva rätt. Den, sorn vunnit, är skyldig att veta, när besvärstiden öfver utslaget infaller. Tror han sig behöfva att taga kännedom af besvären och förklara sig öfver dem; så ina det vara nog, oin honom lemnäs tillfälle att uttaga och besvara dem inom viss i lagen utstakad tid, utan att, i fall han denna tid försummar, äga rätt att vidare höras. I följd häraf föreslog jag, angående förfarandet hos Högsta Domstolen, i stället för den uti Lagkoinmittéens förslag förekommande 4 § af 5 kapitlet, en § så lydande: När besvär inkommit; skola de genast Högsta Domstolen föredragas.
Nådiga försorg skola liqvideras, så saknas blott en HufvudFörbindeise eller Kongl. Majus Nådiga Authorisation af deri 27 November 1798 med Riksgälds Contoirets dertill hörande Garantie; hvaremot utaf de för desse Skulder af RiksgäldsContoiret utgifna Partial-Obligationer, hvilka, vid Liqvidationens början, voro utelöpande till ett antal af 7,359 st., hvardera på 1000 Gulden Brabants Vexelmynt, redan äro till Con' toir£t återställde 7,086 st. och således nu endast utelöpande 273 st., föreställande 273,000 Gulden Brabants Vexelmynt primitift Capital, hvilken sistnämnde Summa alltså är den högsta, som kan komma i fråga, att genom Kongl. Maj:ts Nådiga föranstaltande liqvideras. Beträffande de Skulder i Holland, bestående, dels uti ärftliga Lån och dels uti Lif Räntor, hvilka genom Kongl. Arnjus Nådiga försorg skulle liqvideras, så äro utaf de till denna Liqvid hörande Partial Obligationer, som vederbörande Bankierer, i grund af hufvud - föibjiy* 3 944 Stats-Utskottets
Det första villkoret för trefnad i ett inackorderingshem synes mig vara att såväl värdinna s o m inackordenter stå på ungefär samma bildningsgrad och äro af likställig samhällsklass, samt att den förstnämnda är nog lycklig att äga ett godt, j ä m t lynne o c h ett tillmötesgående väsen, hvilket inger förtroende o c h vänskap bland inackordenterna. Ä r o sedan de öfriga familjemedlemmarne mindre taktfulla (hvilket j u kan vara händelsen med t. e x. husfadern, s o m möjligen har ett häftigt, uppbrusande lynne), betyder detta då icke så mycket, ehuru det naturligtvis mången gång är obehagligt för såväl den ena s o m den andra. H u s m o d e r n måste dock vara n:r 1, af h e n n e fordras allt: h o n skall utjämna kantigheterna, hon b ö r tyst fördraga mången misstämning från sin omgifning. H o n skall på ett vänligt moderligt sätt b e m ö t a sina skyddslingar, så att de känna med sig, att de hafva ett h e m, isynnerhet o m dessa utgöras mest af unga flickor. Alla böra med förtroende kunna nalkas sin värdinna (hvilken ej får favorisera någon särskildt) för att begära hennes råd i ett s o m annat. Då först förnimmes hernlifvets sanna anda. Jag medger, att en stor del af d e unga flickor, som k o m m a u p p till Stockholm från de mindre städerna eller landsbygden, oftast blifva så intagna af storstadens många behag, att de mindre fråga efter trefnaden i det nya h e m m e t. Blott de få sitt komfortabla rum, sin goda mat o c h uppassning, se de sedan helst att de få sköta sig själfva o c h de nöjen de h a tillfälle tillgodogöra sig. Men — utom dessa yngre damer finnas j u äldre, hvilka sätta ett högt värde på trefnaden i hemmet, de böra känna detsamma, s o m de en gång förr gjort vid egen härd. Värdinnan skall finna sitt nöje uti att kunna bereda d e m det.
Majrt inkommit så nära Riksdagen* slut, att den i dylike frågor föreskrifna grunalagsenliga behandling icke kunnat under Rikets Ständers sammanvaro försiggå, samt i följd häraf den underdåniga skrifvelsen icke till någon åtgärd föranledt, utan vid de härom förut gifne sladganden kommit att bero, Rikets Ständer alltså måtte med förnyad underdånig skrifvelse i ämnet till Kongl. Maj:t ingå och 1 sammanhang dermed anhålla om ett, enligt Fiscals-Embelets åsigt, för bevarandet af Bankens rätt erforderligt tillägg lill berörde stadgande, af följande lydelse: ”dock vare det Banken öppet lemnadt att, i fall Concurs-Domai en annorBihang t kl R. StFröt. och i835. 6 Sami. 2 Afd. 4'de Häftet. 1 s Btitcooch Lag-\J:skottcm Betänkande N'o 5. lunda eller i afvikelse från bevaknings-skriften förfar, hemställa sitt anspråk eller sin talan till Kongl. Svea Hof-Rätts pröfning.” Uti af Bankens Fiscals-Embete afgifvet yttrande öfver den väckta frågan om upphörande af Bankens forum privilegiatum är af FiscalsFmbelet hufvudsakligen andraget, att enär Banken, så framt den genom motionen åsyftade ändring tillvägabringades, otvifvelaktig! skulle blifva utsatt för vådan af icke obetydliga förluster, funne Fiscals-Embetet, med tillbörligt afseende å Banco-Verkets bästa och den rätt till omvårdnad utan andras förnärmande, som detsamma för allmänt gagn borde ega , sig icke kunna frånträda den åsigt, som vid sistförflutne Riksdag, i anledning af då väckt enahanda fråga, blifvit af Fiscals-Embetet i strid emot motionens syftemål yttrad, utan linge endast åberopa hvad af ej mindre Fiscals-Embetet än Bankens Commissariat då är vordet uti denna fråga andraget.
Ang :de Redactionen af 29. och förändringen af 41 §. Regerings formen f[0]1: d: 20 Julii Justerades svar å Lagman Stenhoffs och Biskops Almqvists förslag. Memorial ang:de 5. §. 1. morn. Tryckfrihets Lagen och angående Utskottets förstärkning till afgörande om förändringen af 4. §. Regis formen. Uplästes Kgl: Maj :ts Nådiga Skrifvelse ang :de Norrska Stor Thingets bifall till Konungs Myndighets ålder, i likhet med hvad Riksens Ständer beslutit, samt Kgl: Maj :ts Nådiga Proposition i anledning af Stor Thingets svar på Riks Acten, hvaröver Memorial justerades f[0]1: d: 4. Aug:S: LTplästes Memorial af Herr Commerce Rå det Wegelin, ang:de den i 68 §. Riksdags Ordningen föreskrifne Revision, hvarom Betänkande efter fattadt beslut justerades. — Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs Memorial äng :de Åtskillige grund lags förändringar — 2 :ne hvilande frågor den ena ang:de Judars inflyttning den andra om inskränkning af Titlar, hvari 2 :ne Stånd stadnat mot 2. förföllo f[o]1: 42. 473. 43. 511. 44. 522. 45. 555. 760 d: 7 1815 års Riksdags Const. Utskott Aug:s Beredningens Protocoll ang:de de af Lag mannen Grefve Gyllenborg gjorde förslag till Grundlags förändringar. — Anmälan af Herr Baron och Ordföranden. — Justering af svaren till Lagm. Grefve Gyllenborg och Rådmannen Kjellander. — Ankomne Protokolls Utdrag uplästes och Utskottet uplöstes f[o]1: 46. 561. TILLÄGG TILL 1810 OCH 1812 ÅRS KONSTITUTIONSUTSKOTTS PROTOKOLL Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll 768 i. Betänkanden från Beredningen för granskning av regeringsformen och övriga grundlagar utom tryckfrihetsförordningen. i.
Både mäskning och jäsning verkställas ofullkomligt, och hvar och en, som förstår det tekniska af bränvinsbränningen, skall icke förundra sig, att man då haft så liten vinst af denna näring hädanefter; och då den lilla pannans egare, såväl som den storas skall betala skatten för 14 dagar i förskott, så tvingar man honom derigenom att bränna ouphörligt. Derigenom tvingar Den 2? April f. m. 513 tvingar man honom äfven alt verkställa bränningen på ett rationel! sätt, och att verkställa alla föregående operationer väl, i betraktande af den fördel som deraf upstår, och då är äfven säkert att afverkningsförmågan blifver större än som upgifvit är. Jag var en ibland de Utsk:s-ledämöter, som för några dagar sedan var utanför Stockholm på ett ställe utbjuden för att se en liten bränvinspanna och pröfva huru stor afverkningsförmågan skulle vara. Redan på ditresan nämnde jag för milt sällskap de resultater jag väntade mig af försöket, nemi. att en sådan panna kan afverka en och en half gång sin rymd på dygnet. Så blef äfven förhållandet, men jag fann äfven att försöket utvisade det sätt hvarpå man kom till denna afverkningsförmåga. Man hade nemi. der de bästa ingredienser såsom råg, hvete och korn, man hade der en distillator, som var vetenskapligt instuderad i denna sak och jag märkte på mäskens beskaffenhet, att alla_ föregående operationer hade skett på det mest fullkomliga sätt. Afven drefs denna panna med sådan värmekraft från en ovanligt stor ugn, så att för att forcera den tillräckligt måste en person beständigt vara sysselsatt med att röra om i pannan, på det att massan icke skulle blifva vidbränd. På detta sätt går det visst an, under några timmar, att åstadkomma en ganska stor afverkningsförmåga, men jag anser det omöjligt i längden. Dessutom och hvad som här icke kunde tagas i beräkning om vedåtgången, men med den erfarenhet jag har i ämnet tyckte jag mig finna att när man på det sättet eldar ugnen, så skall det komma att åtgå en ofantligt mycket större rjvantitet ved än vanligt.
Då nu hvarken Kongl. Maj:ls till Rikets Ständer framställda proposition eller Rikets Ständers underdåniga skrifvelse gifver minsta anledning dertill, att bysättning för saknad tillgång till gälds betalning skulle försvinna i annat fall, än alt gäldenären afträdde sina tillgångar till borgenärerna och beedigade bouppteckningen, samt det icke torde böra förutsättas, att Lagstiftaren velat antaga andra lagbud, än de, för hvilkas stiftande skäl och grunder blifvit anförde, anser jag mig äga fullkomlig anledning att hemställa, det Kongl. Maj:t måtte låta utfärda den förklaring öfver ifrågavarande Förordning af den 10 Juni 1841: att då olika meningar hos domare uppstått derom, huruvida de uti rubriken till samma Förordning förekommande ord, ”med upphäfvande af 10 § i 5 Kap. Ulsökningsbalken” böra så förstås, att nämnde § vore till all vidare kraft och verkan upphäfven, eller icke, och angeläget vore att Förordningen blefve öfver allt lika tillämpad; hade Kongl. Maj:t ansett sig böra fästa afseende derå att, då Förordningens egentliga syftemål vore, att gäldenär, som medelst beedigande af den till konkurs afgifna bouppteckningen styrkt, att han saknar andra tillgångar till gäldens betalning, än dem han till borgenärerne afträdt, icke vidare vore underkastad bysättningstvång såsom dåmera utan ändamål, för att förmå gäldenären att betala sin skuld, kunde det deremot icke vara Lagstiftarens afsigt, att gäldenär, hvilken icke begagnade den ut - 56 B. St. Just. Ombudsm. Enil/.-Berättelse den 11 Juli 1844. väg, lagen lemnar honora, att genom konkurs undvika bysättning, jemväl skulle derifrån vara befriad, hvadan Kongl.
Btco med de vilkor, som vid dess meddelande 1 blifvit bestämda, och hvilket beslut skulle, emot bevis, Hans Excellenee genast cornmuniceras. Emedlertid och innan detta hunnit verkställas, har Hans Excellenee, uti ett till Herrar Fullmägtige ingifvet Memorial, såsom orsak till dröjsmålet med Rente - betalningen, uppgifvit dess Commissionnaires iråkade sjukdom på Landet, hvilket skall hindrat honom att till den af Hans Excellenee utsatte dagen till Rente - betalningen, deri 1 October, inkomma till Stockholm, att delta åliggande fullgöra: hvarföre Hans Excellenee, under åberopande häraf, samt af flera andragna skäl, förmäler sig hysa det hopp, att Herrar Fullmägtige icke skulle gora afseende å Rentebetalningens inträffande tretton dagar senare, än den till Riksgälds - Contoiret bordt vara aflemnad, och att således någon sådan påföljd häraf icke måtte kunna dragas, som skulle dymedelst Capital - skulden vara uppsagd till betalning; hvilket ej allenast skulle orsaka Hans Excc-llences mine, utan äfven förmodligen medföra liela Stenkols - Grufve - driftens afstadnande och flera hundrade der arbetande och vistande meri niskors nöd oell elände; och hafva Herrar Fullmäktige, sedan bevis från Hans Excellenee inkommit öfver erhållen del af beslutet den ig Octo - Den 27 April. October 1812, med anledning .af Hans Excellences ofvanintagna ansökning, resolverat, att vid beslutet af den ig! October kornme att förblifva; men att till förekommande af Riksens HöglofJ. Ständers eller deras till Stats , Banco-och RiksgäldsVerkens öfverseende förordnade Revisorers pröfning och afgörande skulle öfverlemnas, om och huruvida Excellence ännu längre vid Rå nets begagnande må bibehållas, och, i sådan händelse, med hvad villkor. De ar 1813 till Stats-, Bancooch Riksgälds - Verkens öfverseende församlade Revisorer hafva tillstyrkt, att Hans Excellence val måtte bibehållas vid Rånet, intill dess Riksens Höglofl.
Om tilläfventyrs något upskof skulle kunna ega rum, skulle det beslå deruti, alt upskjuta afgörande! af hela Betänk. Då jag föreställer mig alt R. o. Ad. icke vill besluta något sådant, hvilket jag icke heller vill tillstyrka, anhåller jag vördsamt om bifall till hvad Disk. föreslagit. Hr Mannerskantz: Hvad Frih. Raab nyss yttrat, ber jag blott att med några siffror få bevisa. De flesta motständarne hafva stödt sina yttranden på Prof. Agardhs reservation, hvaruti finnes upgifvet att för det åsyftade ändamålet erfordras 8,400,000 R:dr. Nu har Utsk. sagt all blott 4,600,000 R:dr finnes att för ändamålet tillgå, och då måéte väl i bestämmelserna komma att inflyta, all en sä mycket större summa är för ändamålet behöflig. Om nu depo silions-medlen skola användas, så faller det af sig sjelft, att de sammma icke få på sätt Utsk. föreslagit begagnas till uppoch af skrifnings-räkning, eller för att lemna kreditiver åt enskilde och Handelsoch Näriogsdiskonten m. m. Desse 2:ne siffror, jemte andra, sorn skulle kunna anföras, ådagalägga tydligt riktigheten af Frih. Raabs anförande. Hr von Hartmansdorff: Det har för mig varit lika oförmodadt, att vid detta tillfälle understödjas af Hr Hjerta, som det, för flere år sedan, var mig oväntadt, att i fråga om jernvägarne biträdas af Gr. Ankarsvärd, .lag kan icke annat än instämma i Hrr Hjertås och Cederschiölds begäran alt afgörandel måtte upskjulas, emedan jag derigenom erhåller understöd i sjelfva saken. Jag tror dock att man skulle hafva vunnit detsamma genom en äterremiss.
Befästningar vid Carlsten och Carlskrona . 160,000. - *~~ *1,094,8142 22. 4 För Försvarsverket till sjös, enligt Lit. B. För lättade communicationer och andra all• manna arbeten, enligt Lit. C. För den nya Styrelsen för dylika arbeten samt en Lärares aflöning* **.»**. 64,733,16. Vatten-communica tioner: Upprensning af Råneå Eif * 4,000: „ Luleå dso . , * 5,000: „ „ Piteå d:o . * * 6,000: Upprensning af Umeå d:o 8,000: „ „ Indahls-Elfven „ „ Ljunga Elf . 3,000: „ „ Ljusna d:o 6,000: „ „ Kodjupet 44,000: „ „ Almare Stäk och Ericssund 8,000: „ ,. Gråda Canal ...» 50,000: Slussbyggnad vid Forsshaga och Deyforss 75,000: Canal emellan Wenern och Enen 35,000: Upprensning af Albrectssund Hamn vid Linköping .. 4,320: d:o vid AVadstena 30,000: d:o vid Höganäs och Svinebodan 267,000: d:o vid Åhus 15,000: d:o vid Cimbritshamn 15,000: d:o vid Wisby 79,000: Utdikningar och aftappningar för odlings-företag: Aftappningar af kärr uti de norra Länen 100,000: Rensning af Wåbecks Forssen .- 5,000: -694,320: Väganläggningar: Till vägars förbättrande .