Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och då, i afseende så väl å den i formulär-hufvudboken begagnade uppställning efter fonder och dessas inbördes begränsning, som äfven å det bifogade tabellverket, de hufvudgrunder, sorn Rikets Ständer för förändrandet af nuvarande bokförings-method fastställt, blifvit iakttagna, samt det förändrade sättet alt behandla de Staten ej tillhöriga, men till de förvaltande myndigheterna ingående särskilda medel, synes vara till större förenkling och mera redighet ledande, äfvensom öfriga i förslaget framställda förändringar öfverensstämma med ändamålet och de • föreskrifna grunderna, har alltså ifrågavarande formulär till ny Rikshufvudbok, med iakttagande al hvad här ofvan är vordet förordnadt, blifvit af Rikets Ständer, för deras del, till efterrättelse antaget; hvadan Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M:t måtte, med gillande af Rikets Ständers beslut, i Nåder anbefalla erforderliga åtgärder för verkställighet deraf; viljande Rikets Ständer förständiga sina Fullmäktige i Riksgälds-kontoret om Expeditions-Vtskoltels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 9S. 173 tillhandahållande af kontorets hufvudböcker på lämpliga tider åt Stats-kontoret, för det ändamål, som i ofvanstående 5:te punkt blifvit uppgifvet.
Om buken är spänd, uppdriven överallt eller på vissa ställen, hopfallen. Finns sår på ytan eller som genomträngt, blånader, ärr, skrynklor och tecken efter havandeskap. Förekommer bråckskador, deras läge, ålder och beskaffenhet. Är bråcket insnärjt, inflammerat eller i kallbrand. Är yttre pulsådern (arteriae epigastricae) skadad. 5: o Yttre födslodelarna När upplysningar därom behövs anmärkes om något onaturligt i bildning eller genom våld förekommit, delarnas storlek, vidd, utbildning med eller utan hår. Om hos mankön stenarna finns, deras storlek, friska eller sjukliga. Om huvudet (glans) och förhuden (praeputium) är öppna och på rätt ställe. Hos kvinnan undersöks de yttre födslodelarna och om våld förekommit mot uringången, öppningen till moderslidan, möhinnan (hymen), slidan (vagina), modermunnen, tecken på nyligen skedd barnsbörd och om kvinnan i dödsstunden var menstruerande. 6: o Ryggraden Är ryggraden missbildad med puckel, böjd åt sidorna, våldförd genom hugg och slag, krossad eller genomstungen. 7: o Lämmarna (extremiteterna) Finns blånader, ristningar, brännskador, sår, missbildningar eller lyten. Sår på händerna som tyder på att personen försökt försvara och rädda sig. § 3 Närmare besiktning av sår, blodviten ooch andra skador 1: o Sårnader (Vulnera) Anmärkes var skadan finns, antal sår, är det öppet och blödande, med eller utan förlust av substans. Är såret skuret, stucket, skjutet, krossat, rivet (slampsår). Beskrives storlek, djup, bredd, längd, riktning och form. Är såret färskt, har det hunnit förbindas, blivit inflammerat, bulnat (suppuration) eller gått till kallbrand (gangraen). I var ställning har den sårade varit i förhållande till den sårande. Vilka instrument och vapen har använts. Är skadan tillfogad av giftig, arga, rasande djur (då det infångas och dess sjukdom iakttages innan det dödas. ) Finns främmande ämnen i såret som kulor, klädstycken eller liknande.
Ståndet fann för godt att, med anledning af de anmärkningar, sorn blifvit gjorde, dels mot lista Afdelningens 5:te punkt, Kongl. Hof-stallets utfodring, dels mot 2:dra Afdelningen i hvad den angår Rosersbergs Kongl. Slolt, samma Utlåtande återremittera. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets den 2 dennes å bordet lagda Utlåtande, N:o 36, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 2, angående verkställd granskning af Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans afgifna embets-redogörelse. Ståndet, som i allo godkänt det af Utskottet gifna och i Betänkandet Nio 2 mdddelade yttrande öfver Justitias-Ombudsmannens embetsberättelse och förvaltning, fann nu för godt, sedan Utskottet förklarat, att det dervid gjorda tillägget endast antydde Utskottets åsigt om ett lämpligt sätt att i viss mon underlätta uppfyllandet af Justitiae-Ombudsmannens åliggande att anmärka lagars och författningars brister, samma yttrande, såsom icke till någon åtgärd föranledande, jemte Utlåtandet N:o 36, till handlingarna lägga. Från H e d e r v. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets följande Utlåtanden: Nio 43, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om Calmar Läns fördelning i två Län. Bifölls. N:o 52, i fråga om mötes-passevolans-afgiftens framtida utgörande, eller serskilda medels anvisande till bestridande af de kostnader, hvartill densamma är afsedd. Bifölls. S. D. Fortsattes föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Tionde Hufvud-Titel, hvarvid Ståndet fattade följande beslut: 5:te punkten, Folk-undervisningen. Bifölls. 6:te punkten, Tillämpnings-skolor, som ej å andra Hufvud-Titlar äro uppförda: a) Gymnastiska Central-Institutet. Återremi tterades.
Akt Länsmännen 1 Riket skulle äkig« Aa, ärligen uprätta till rigtlghkten behörigen styrkte förteckningar ä de innom hwars och ens district befinllligc hästar hoS dem, som ärv skyldige dtt Kro» noskjutsen förrätta, hwilka förteckningar borde isorm af sä kallade Commcndcur, Rullor till LandShöfdingarne inlemnas, samt sedermera altid ä Lands-Cancelliet wara tillhands: akt be skjutsskpldigc ibland stg mätte innom hwart och ett Länsmans - district utwälja 1 a 2 Deputerade af Skändsprrsoner och lika mänga af Almog.n, till hwilka Lätismannrn borde lemna en Douplette af NpKnämnde förteckning ä hästarNe innom Oistrictck: att dche Deputerade skulle, wid ink«/ffande K'onöffjiitsar wara wid upropet tillstädes, derwid genast ulås Länsmannen fordra hans om hä^ st rnes bädni'g ifräa Konungens Befallningshafwan, dt crhällne olbres; jämnföra dem med förtekningen, efterse, att ingen oräktwisa eller understes wid upbädNingcn skjedt, och att alt under päpackning och afmarche m. m. rätteligen rilgär: wara berättigade, om de det ästunda, att medfölja marchen till näfta skjutsombyte, halla hand öfwer, att skjutslega» tidigt och rigrigt till de skjutsande betalas samt ä wcdcrbörligt ställe anmäla alt hwad de finna wara i en eller annan mätto wid skjutningen olagligen förclupit; och skulle Krono - Betjeningen wara pligtig att wid skjutsnings - tilfället lyda detze Deputerades befallningar, » alt, som ej stridde emot LandshöfbingenS uttryckekiga ordrcS. 5 0 Att flere hästar, än bchofwct oumgängeNgen kräswer, aldrig mä till Krono-stjuttning upbä das, r6
Beträffande ändteligen framställningen rörande Kungsgårdarnes förvaltning och de i sammanhang dermed anmäldte förslag 0111 inventeringar derå m. m.; så har Utskottet, enär icke bestämdt blifvit uppgifvet till hvad mer eller mindre del uraktlåtenhet i de af R. St:r förut stadgade föreskrifter, så i afseende på Kungsgårdarnes förvaltning som för fullgörandet af de för de sammas utarrenderande stadgade vilkor, ägt rum, icke eller funnit sig kunna i dc sålunda gjorde förslagen instämma eller i anledning deraf föreslå någon R. St:rs åtgärd. BondcStanclct har härförutan äskat upplysning om orsaken till de uti g.-de och l3:de Punctcrne förekommande tillökningar i Anslagen för Byggnader och reparationer i LandsOrterne samt Tiondeprofvare. I anledning hvaraf Utskottet får tillkännagifva, att skälet för ifrågavarande tillökningar är detsamma som tinnes uppgifvet pag. 244 i Utlåtandet N:o i33, angide regleringen af utgifterne under RiksStatens 4;de HufvudTitel, och som afven vid slutet af den nu ifrågavarande blifvit åberopadt. 8:0) I följd af Statssamt Allra. Besvärsoch OeconomieUtskottens den 18 sisth Maji afgifne samt af R. H. Sl:r bifallne Betänkande N:o 3o, kommer vid den definitiva Statsregleringens uppgörande det hittills på gide Hufvudliteln utgående Anslag till er4 B. jG 9.34 Stats-Ut skottets sättning af jordförluster genom Canal-anläggningar, att med 5ooo It:dr ä den Åttonde IIufvudTiteln uppföras. Bifalla R. St:r hvad Utskottet sålunda tillstyrkt och anmält, kommer Anslaget å denna Titel att, utöfver hvad Bet. N:o i4y upptager, ökas med 5ooo R:dr. Ytterligare Utlåtande, angående Medel till ombyggnad af den så kallade Lejonbacken vid Stockholms Slott. (U.-A.) Af H. R. o. A. samt H.
Den 25 April. 341 Angående Persouers Skattskrifning vid Bruken såsom Arbetare. Bevilinings^Ut slottets : Om understöd för Curhusen i Norrbotten, LagUtshottefs : Om Landshöfdingames förpligtande att till Justitiae-Cancelleren och Justitis-Ombudsmannen insända ett Exemplar af sina Kungörelser. Angående skyldighet för Embets-Verken, att vid hvarje halft års förlopp till JustitisOmbudsmannea aflemna Arbets-förteckningar. 2:0 Instämt uti Ridderskapets och Adelns yttrade önskan, att Constltutions-Utskottet måtte till trycket låta befordra Utskottets Protocoll samt Handlingarne uti Anmärkningsmålet emot Stats-Rädet och Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Flottorne, i afseende pä de till Befälhafvarne för en i Nåder anbefald Kustbevaknings-Expedition den 8 April 1817* utfärdade Ordres. 3:0 Lätit lero vid hvad Lag-Utskottet i förnyade Utlåtanden yttrat dels rörande förändring i Författningarna til! förekommande af Barna-mord, dels ock angående sättet för Menighets hörande j enskilte tillåtljge Ä» venden. 34* &W 25 April. 4:0 Återremitterat följande Utskotts Bet^nkanden nemligen* LagUtskottets: Om förändring af Lagens stadgande uti 3 och 6 § §. utaf 7 UapHandels-Balken. Bevillning^- Utskottets ‘ Angående understöd för Krono-Uppbörd§- Verket 1 Stockholm samt uppbördsbetjeningeng aflönande i Götheborg och öfrige Städerna utom Stockholm. Af dea 21 April: innehållande underrätt telse att Borgare-Ståndet, 1:0 Gillat följande Utskotts Betänkanden, nemligen: Banco» Utskottets,: Angående Medel till Jemhandteringens, och Bergslagsrörelsens understöd, StatsUtskottets t Angående Riks*Statens 7:de Hufvud-Titel. Angående Stats •
Annat kan man väl ej nu för ögonblicket göra för honom." "Se båda mina linklädsskåp! Fulla med linkläder voro de från golf till tak, nu är allt förstördt, utom hvad jag hade i kistorna på vinden, och som ej rymdes i skåpen, och det är allt som nu finnes qvar." "Kära mor Metta, bry dig icke derom. Jag är viss att du har så mycket qvar, att vi ha både för sängarne, bordet och våra personer, och ingen dag behöfva vara utan. Hvad mer om resten är borta." "Herre Gud, har jag väl sträfvat och fäktat, för att mista allt så här. Hvad skulle min saliga mor säga, om hon visste detta; af henne fick jag hela det ena skåpet fullt med linne." "Ha vi då icke qvar till nödigt ombyte?" "Jo visserligen, icke är det ändå så eländigt." "Nå, icke tänkte du väl sälja linkläder?" "Så J kan fråga." "Läs då fast dina skåp och inbilla dig att kläderna ligga derinne, så är ju allt lika bra." "Ja J talar, J, som den som ingenting skulle förstå. När har nån förr kunnat säga mig på, att jag bykat och slamsat oftare, än mitt stora årsbyke? Och de sköna, goda sängkläderna sen? Tillochmed det rara bolstret med kassedun och engelskt var med tärningar på, är borta." "Jaså, jag hade just beredt mig på att få hvila godt på de mjuka bolstren i hemmet. Lappri, nog kan man sofva på en planka, det är jag ock mera van vid." "Nej, min käre herr Erik, visst skall J få en god bädd, när J som ett rart fremmande kommer till edert eget hem, och herr Enevald Fincke dessutom, som jag bjudit hit till natten, efter han intet eget hem har." "Nå, således är ju allt godt, hvad bry vi oss om hvad gubbarne tagit." "Det är visst att jag vore färdig att sörja det än mera, när J, herr Erik, icke alls vårdar eder om att hjelpa mig bära sorgen", sade fru Metta leende. "Men nu ville jag dock höra nogare om hvad du skref om från Åbo.
Södermanland, behagat utsätta nästkommande Thorsdag den 18 dennes, klockan 12 på dagen , till emottagande af Riksens Ständers Stöta Deputation, hvilken således komme att å berörde dag klockan något före 12 samlas i Secreta Utskottets Rum å Riddarhuset, och hemställde Hetr Grefven och LandtMarskalken om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta* att hvar och en af Ridderskapet och Adeln* sorn det önskade, finge vid detta tillfälle i samma Deputation deltaga, samt i sådant afseende till Anteckning hos Riddarhus-Fiscalen sig an* mäla. Bifölls; Den 15 December, 325 Företogs till pröfning StatsUtskottets den 12 dennes afgifne och elen 13 i samma månad på bordet lagde Memorial, angående den inställde Krono-Uppbördens verkställande, hvilket Memorial, sedan i anledning af Professoren Forsells i Stats - Utskottet yttrade särskildta tanka, 30 §. i RiksdagsOrdningen blifvit uppläst, af Ridderskapet och Adeln gillades. Föredrogs å ny o Herr Stenchs, Johan Henric, den 13 dennes på bordet lagde Memorial, angående en högre belånings-rätt i Banquen på BruksEffecter. Herr Heykenskjöld.Detlof, uppläste följande: Vid det Yttrande en värd Ledamot afgifvit, om Bruken och Berg verkens ställning , utbeder jag mig att få göra några Tillägg. Troget och utan öfverdrift harhan skildrat Berg-verkens nu varande betryckta tillstånd: Sanningen deraf ligger i öppen dag för hvar och en som känner förhållandet. Ett enda exempel skall upplysa den. Hvarje Bruks*ägare, som till sitt Smide köper Tackjern, har 1 år haft 3 R;dr 32 sk, mindre i behållning på Sk# än förlidet år, hvartill orsaken är att et,t Sk# Var vinsten då någon — blir den nu nästan ingen.
Län, Lars Hansson och Olof Svensson ifrån Bohus Län, Ola Jeppsson, Gustaf Apelqvist och Olof Mänsson ifrån Blekinge, v. Talman Jon Jonsson, Pehr Nilsson och Jöns Jönsson ifrån Christianstads Län, Bengt Ericsson, Johan Eric Jansson och Jonas Kylander ifrån Wermland, Anders Brissman och Lars Larsson ifrån Skaraborgs Län, Johannes Andersson, Peter Persson och Nils Magnusson ifrån Calmar Län, Erik Eriksson ifrån Stora Kopparbergs Län, Bengt Gudmundsson ifrån Halland, Johannes Andersson, johannes Svensson och Anders Pålsson ifrån Jönköpings Län, Samuel Jönsson ifrån Öland, Anders Danielsson och Lars Larsson 36 Vrot. Utdr. d. i3 Mars 1834* ifrån Elfsborgs Län, Gustaf Gustafsson ifrån Södermanland, Erik Nilsson ifrån Jemtland, och Johan Wiklund ifrån Westerbotten} Lagoch Banco-Utskotten : 1:0 Lars Gezelii ifrån Stora Kopparbergs Län motion, om assigna tions-rätt på Banken och emellan enskilde, m. m. och 2:0 Niis Perssons ifrån Södermanland memorial, om de af PrivatBanker utfärdade deposilions-bevis; Statssamt Allmänna Besvär> pcb Oeconomie-Utskottenr 1:0 Följande, angående passevolance-afgiften inlemnade motioner, nemligen af Jacob Kihlblom ifr ån Södermanland, Anders Normark i från Westerbotten, Anders Danielsson ifrån Elfsborgs Län, Anders Andersson ifrån Westerås Län och Erik Nilsson ifrån Jemtland, 2:0 Lars Larssons ifrån Elfsborgs
Rdr, skulle den af Krigs-Kollegium omförmälda bristen under ifrågavaranée tre år, med samma förhöjning, endast uppgått till 137,397 Rdr 95 öre, hvilket i medeltal för år gör 45,799 Rdr 32 öre. Då alltså anslaget till »Fouragering af Artilleriets och värfvade kavalleriets hästar» nu är upptaget till Rdr 350,000. hemställer jag i underdånighet, det Eders Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att detsamma, dels i betraktande af nvssberörda brist, dels med afseende å det här ofvan af mig ifrågaställa anslaget 1,618 Rdr 80 öre till fouragering af Ingenieurtruppens exercishästar, måtte ökas med 40,000. samt i Riks-Staten uppptagas till ett förslagsbelopp af Mathållning för manskapet vid Garnisonsregementena. Uppå Rikets Ständers Mathållning år 1861 församlade Revisorers uti Revisionsberättelsen gjorda framställning derom, ims-manmathållningen vid Garnisonsregementena i hufvudstaden, ehuru till födoämneskapet. nas beskaffenhet oklanderlig, likväl vore till deras qvantitet otillräcklig, samt att icke mer ari två mål om dagen bestås manskapet vid något af berörda regementen, täcktes Kongl. Maj:t anbefalla Krigs-Kollegium att uppgöra förslag till ifrågavarande manskaps utspisning med tre mål om dagen, jemte kostnadsberäkning derför; hvarefter Kollegium den 4 sistlidne April till Kongl.
Bl lide genom företeende af betyg om en till Kongl. Majit ingifven underdånig nådansökning vunnit befrielse från häktet och anstånd med straffets verkställighet, under afbidan af nådig resolution på berörde ansökning; men efter derå erhållet afslag hade Skepparen i Juli månad månad 1847 återkommit till länshäktet, äfven da dit förpassad af Magistraten i Westervik för fängelsestraffets undergående, vid hvilket tillfälle Skepparen, enär han, såsom af Magistraten insände handlingar visat, skulle äga åtskillig läst och lös egendom, jemväl blifvit af K. lifhde lösgifven; derjemte K. Bfhde uti skrifvelse den 29 Juli anmodat Magistraten att, till utrönande, huruvida Skepparen kunde antagas sakna förmåga att böterna gälda, försälja omförmälte egendom, äfvensom att, derest tillgång till böterna på sådant sätt ej vunnes, och Skepparen icke hade andra tillgångar, befordra honom till det bestämda straffet; hvarefter meranämnde Skeppare i påföljande November månad, likaledes af Magistraten i Westervik, är vorden afsänd till länshäktet, derifrån han, i anseende till ofvannämnde utslags innehåll, att straffet skulle undergås å närmaste korrektionseller arbetsinrättning, blifvit i öfverens stämmelse med K. Bfhdes föreskrift afförd till K. Bfhde i Carlskrona, hvilken embetsmyndighet tillkännagifvit, att, jemlikt ineddeladt besked från der varande Kommendantsembete, i Carlskrona ej mera funnits någon korrektionseller arbetsinrättning; hvarföre K. Bfhde i Calmar den 29 nyssnämnde November hos Kongl. Fångvårdsstyrelsen gjort förfrågan, hvarest oftanämnde Skeppare borde undergå sitt straff, derpå Kongl. Styrelsen den 0 Dec. 1847 meddelat det svar, att han borde försändas till straffoch arbetsfängelset i Malmö, dit han, under tiden i Carlskrona länshäkte qvarhållen, omsider också blifvit förpassad samt framkommit den 22 Januari 1848.
Ar det sagdt alt hvarje Banko-sedel, som hittills icke utgått af någon fond, nödvändigt skall drifvas ut? Banken är vid denna riksdag i vida sämre ställning än han var vid sista riksmötet. Skall man då, i st. f. alt stödja, söka alt försvaga honom? Hr Rosenblad har beklagat den njugghet R. St. vid föregående riksdag visat mot koppar-verket i Fahlun, och likväl tillstyrker han R. o. Ad. att vara ännu njuggare, nemi. alt på annat sätt disponera en del af de medel, som nu åro anslagne lill della kreditiv. Jag anhåller vördsamt att R. o. Ad. ville bifalla denna punkt. Frih. Stjernstedt: Äfven jag är af den tanken att denna punkt bör pröfvas i den ordning betänk, innehåller. Skulle R. o. Ad. finna att den fond, som är föreslagen för denna utlåning, är för stor, så kan R. o. Ad. nedsätta den till del belopp, som R. o. Ad. anser lämpligt. Jag tror icke att det är något skäl dertill, utan önskar alt beloppet blir bibehållet vid hvad som är föreslagit; men att upskjula punktens behandling, dertill anser jag vara ännu mindre skäl. Hr Lefrén: Kredilivernas belopp äro af beskaffenhet alt inverka betydligt på Bankens ställning. Om krediliverna anlitas fullt ut, så är Banken mest blottställd. Om de icke tagas fullt Ut, så är Bauken mindre blottställd; ty krediliverna ligga emellan den så kallade proportionen emellan sedel-stocken och silfvcr-valutan. Om nu således kreditiven skulle visa sig så att de icke blifvit begagnade fullt under en föreg:de tid, och man skulle flytta ifrån krediliv-fonden den andel, som icke blifvit begagnad, lill en annan låne-rörelse, den man vore förvissad om att den kom ut, så skulle man bestämdt försämra Bankens ställning om man antog en så beskaffad grundsats. När nu dertill kommer alt om kreditiv-fonden icke är fullt anlitad under loppet af 3 eller 2 år, så kan den likväl anlitas framdeles, och då vore de inrättningar förnärmade, som hade gått miste om de resurser, som varit påräknade.
Rådmannen att för deras ifrågavarande försumlighet plikta, den förre Tjugo Rdr och den senare Tio Rdr Riksmynt, till treskiftes emellan Kronan, staden Skeninge och Ådvokat-Fiskals-embetet; dock att de sakfälldes lott i stadens bötesandel skulle tillfalla Östergöthlands läns Lazarett, Ehuru jag icke funnit mig öfvertygad, att uppehåll någon längre tid och minst då det såsom här varit händelsen, sträckt sig utöfver två år, må kunna i något fall ursäktas eller anses nöjaktigt förklaradt derigenom, att endera parten sådant begärt, och att sedermera förlikning blifvit tillvägabragt, helst sjelfva dröjsmålet möjligen medfört den orättvisa, att en eller <65 annan borgenär, hellre än att ytterligare och under en obestämd framtid vänta på dom i målet, funnit sig tvungen att åtnöjas med mindre utdelning än som eljest varit hans lagliga rätt, hur jag likväl ansett frågan i förevarande fall icke vara af den vigt, att jag trott mig nödsakad fullfölja underdånig klagan öfver Kongl. Hofrättens Utslag, emot hvilket icke heller å andra sidan besvär blifvit anförda. Sedan Näs Häradsrätt, genom Utslag den 10 Juni 1 852, jemte det en person vid namn Nils Svensson dömdes för andra resan stöld af gods, värdt Sexton riksdaler 42 sk. 8 rst., att böta det stulnas fyradubbla belopp med Sextiosju Rdr 26 sk. 8 rst. banko och undergå kyrkoplikt, tillika förklarat, att Nils Svensson skulle i brist af böter straffas med tjugo dagars fängelse vid vatten och bröd; så hade Justitieombudsmannen, efter erhållen kännedom om Häradsrättens Utslag, anmodat bemälde Rätts Ordförande att om grunden för nämnda förvandling meddela Justitie-Ombudsmannen underrättelse, i anledning hvaraf Domhafvanden uti afgifven förklaring yttrat: att enär Nils Svensson begått andra resan stöld, utan inbrott, till värde af Sexton Rdr 42 sk. 8 rst., hvilket värde efter förvandling till jemna daler utgjorde femtioen daler, hans bestraffning derför vore i 40 Kap. 3 § Missgerningsbalken, sådan den lydde i Kongl.
Sedan Hr Gunther upplyst det historiska förhållandet med denna lag, så afstår jag fran att, såsom jag ämnade, yttra mig derom. När han slutade med alt icke motsätta sig lagförslagets ogillande, så har jag äfven i detta hänseende icke något1 väsendtligt att tillägga. Meri jag önskar att slutligen fä fästa R. o. Adis uppmärksamhet på olämpligheten af den form, hvaruti Utsk. framställt saken. Det är, pä sätt som nyss blifvit uämndl af andra talare, och sist af Hr Gunther, icke bchöfligl alt stifta en lag både för inoch utrikes vexlar. Hr Lagergren har i sin reservation visat oriktigheten att vilja försöka det. Om man gör del, så stöter man pä den formella svårigheten, att t. ex. R. St., om denna lag anloges, skulle öfverlemna ett lagförslag till K. M:s godkännande, oin hvilket Ständerna tillika yttrade, alt det må vara K. M. obetaget att efter behag förändra alla de stadganden, som angå den utrikes vexelrörelsen. Kan väl någonsin ett sådant lagförslag framläggas? Man bör naturligtvis frånskilja hvad som beror på Konungen allena, och i lagförslaget endast upptaga hvad Konung och Ständer iiga gemensamt afgöra. Om man låter begge delarnc qvarstå, hvilka Konungens rådgifvare skulle väl våga föreslå, att, i ett af Ständerna framlagdt lagförslag, stryka Den 20 M a j. 605 ul del ena stycket oell låta del andra slå qvar? Ja»' anser följaktligen sjelfva formen vara onni agli»', oell afslyrker jemväl ]i:i denna grund betank:s godkännande. En värd talare liar yttrat, att i ilr Lagergrens reservation funnes blott negativa satser, grundade endast på förmodanden. Likväl gjorde lian sig sjelf en liten rättelse, dä lian lill vederläggning upptog hvad Hr Lagergren i sin reservation visat, nemi. minskningen i den stränghet, som nu gäller.