Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstol måtte varda i laglig ordning undersökt och utredt, huiuvida Kronan eller Kyrkan hade jordegande-rätten, och att, såsom följd deraf, jemväl måtte förklaras, att de uti administratif väg redan vidtagne beslut icke voro hinderlige för eganderättsfrågans upptagande och afgörande i tvisteväg, och, efter det denna begäran, genom Kongl. Resolutionen den 9 Juli 1830, blifvit afslagen, uti ny underdånig skrifvelse den 10 November 1834 anhållit, att en allmän undersökning, rörande de så kallade Halländske Kyrkohemmanen, måtte verkställas, hvarigenom på en gång kunde utredas och urskiljas, om och hvilka af dessa hemman tillhörde Kongl. Majit och Kronan samt borde med åboer af Kronan förses, eller voro af den beskaffenhet, att kyrkorne till dem hade eganderätt och lagligen kunde dem bortstädja, samt utbedt sig, att om utgången af denna undersökning vid nu innevarande Riksdag få af Kongl. Majit emottaga underrättelse; sedan vidare Prestc-Ståndet, som i sistnämnde skrifvelse icke deltagit, i serskild underdånig skrifvelse den 13 November 1834, på anförde skäl, den ifrågasatta undersökningen i underdånighet afstyrkt, men förre Riksdagmannen från Halland, Anders Svensson, den 1 Juni 1833, till följd af gifvet uppdrag, i underdånighet anhållit, det måtte Riksens Ständers skrifvelse vinna Nådigt afseende; förklarade Kongl. Majit den 14 Nov. 1833, på Stats-Rådets och Föredragandens b) tillstyrkan, att vid den redan den 9 Juli 1850 gifna Resolution skulle förblifva. Den 5 Februari 1859 föredrogs inför Kongl. Regeringen Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 17 Maj 1853, i hvad den angick frågan om skattläggningsförfattningarnes öfverseende, jemte KammarCollegii deröfver den 8 December 1838 afgifne utlåtande.
Till fyllande af denna brist har Commitéen i underdånighet föreslagit följande tillgångar, nemi. lto Af indragne Visingsö Gymnasii-Stat 884 Trr 13 kupr. 2:0 Öfverskott på Rectors-Tören vid Upsala Schola 40 3:0 Afkastningen af någre Praefcende:Hemman m. m., som korn - Stats-TJtskottets Betiinkanden. ina att ingå i beräkning vid den nya Eöne-regleringen joo 4:0 Hvad Kronan lemnar till Stads-Scholor och Pasdagogier, der Comministraturen ej är med Schola sysslor förenad, och hvilket bidrag blifvit föreslagit att flyttas och användas för nu projecterade Scholor 770 5 0 Den ännu odisponerade delen af 'i:de Eectars-Eönen vid Skara Gymnasium 8i fno Den projecterade Gälden af Scholas-gossarne 1,500 7:0 Den' Förlänings-Spannemål, tom kommer att indragas j,ooo Summa tillgång 3,775 T:r 13 K:pr, När denna tillgång drages ifrån bristen g,190 Tunnor 4 kappar, återstår ännu ett behof af 1,414 T:r 23 klpr, hvilket, om det ock skulle ökas med de ifrån Stads-Scholor och Paadagogier påräknade 770 Tunnor, och således komma att utgöra 3,184 Tunnor 23 k'pr, lik' väl icke fordrade ett större årligt tillskott af Stats-Verket i penningar, än 15,300 R:dr !f:co, då Spannemålen beräknas efter 7 R;dr Banco Tunnan. Ehuru Commitéen i underdånighet föreställt sig, att behofyen af omkostnader för Elementar-Eäro-verkens utvidgande, och efter tidens skick lämpade organisation, icke skall linnas ledande till afskräckande resultat, har dock Commitéen insett, att åtskilliga svårigheter sko - 94® StatsUtskottets Betänkan/len.
Maj:t förbehållen rätt att hvad af anslaget inom ett år kunde komma att besparas få under ett följande år för ändamålet disponera; Och hafva Rikets Ständer, som af Statsråds-protokollet. inhemtat, att de härtill för de förflutna åren till och med 1865 anslagna medel äro disponerade, med undantag af ett för sistnämnda år ännu återstående belopp af 500 R:dr, jemväl för år 1867 anvisat ett extra anslag af 9,000 R:dr för ifrågavarande ändamål. 42:o. De frivilliga Skarpskytteföreningarne. För dessa föreningar har E. K. Maj:t äskat nedannämnda anslag, nemligen: för instruktörers aflöning 40,000 R:dr „ beredande af tillgång å målskjutningspremier 10,000 „ „ skarp ammunitions anskaffande 10,000 „ „ anskaffning af 3,000 stycken infanterigevär, å 45 R:dr 15 öre, till ersättande af ett lika antal målskjutningsgevär, som från Kronans förråd skulle till skarpskytteföreningarne utdelas 137,250 „ I anledning häraf och med bifall till särskilda hos Rikets Ständer väckta förslag till förhöjning af begärda anslagen till instruktörers aflöning, till målskjutningspremier och till ammunition hafva Rikets Ständer för år 1867, till förmån för de i behörig ordning bildade skarpskytteföreningarne, beviljat nedannämnda extra anslag, nemligen: a) för instruktörers aflöning 50,000 R:dr b) för beredande af tillgång å målskjutningspremier 20,000 „ t 30 Expeditions-Utskottets Förslag tilt underd. Skrifvelse, N:o 61. c) för skarp ammunitions anskaffande 20,000 „ d) för anskaffning af 3,000 stycken infanterigevär å 45 Riks daler 75 öre, till ersättande af ett lika antal målskjutningsgevär, som från Kronans förråd skola till skarpskytteföreningarna utdelas 137,250 „ börande dessa belopp, enligt E. K.
För att, med bibehållande af principen utaf 2:ne valmansgrader för utväljandet af R. o, Ad:s ledamöter i Utsk., bereda en utsträckt frihet vid valet af bänkmän, har It. o. Ad. ansett detta ändamål vinnas genom fördelning af lto. Ad:s hela antal, i stället för So bänkmansafdelningar, uti a5, hvaraf hvardera väljer 2 bankmän; af hvilka skäl R. o. Ad. beslutat motstående förändring i (8 §. 19 och 22 §§. Den af R. o. Ad. utidehittills gällande stadgandena beslutade förändring, att ordförandeplatserna i Utsk:n icke böra bero af den nummer uti It. o. Ad:s matrikel, för hvilken någon R. o. Ad:s ledamot derstädes är antecknad, utan att Electorerna böra vara obehindrade att utse ordförande för de särskilda Utsk:n, utan afseende derpå, att de representera en högre eller lägre nummer på Riddarhuset, gpundar sig på erfarenheten af de svårigheter, som vid Utsk :ns sammansättning uppkomma i följd af den Electorerna hittills åliggande förbindelse att antingen, för att erhålla en fullt tjenlig ordförande, nödgas inom ett ju - det, som äger rum dagen före plenum p le norum, men sedermera endast inför ltidd.UtsL, hvilket i sådant ändamål likaledes sammanträder en half limma före hvarje plenum. Ej må &c. 18 §. Med dessa val förhålles salunda, att, enligt anteekningslistan, samtlige R. o. Adts närvar. hela antal delas uti tjugufem särskilda, men till beloppet lika delar, hvarvid, om något mindre antal skulle öfverblifva , &c. — fördelas bör. Sedan detta blifvit verkstäldt &c. — tecknad med tvenne af de personers namn, sorn i afdelningen finnas, då de, som de flesta rösterna erhållit, äro behörigen valda bankmän. Hafva flera undfått lika antal röster &c. 19 §• Electorerne åligge att, inom den tid Riksd Ordnrs 28 § föreskrifver, välja ordförande och öfriga ledamöter &c, 22 §.
År 1850 utgjorde ankomne lastade fartyg 20 och olastade 40, med 3,568 lästers drägtighet, och de afgångne 33 lastade och 2 olastade, om tillhopa 1,886 läster, utom 22 ankomna och 29 afgångna förpassningsfria fartyg. Inloppet till hamnen uppmuddras fortfarande, så att 10 fots djupgående fartyg nu kunna inlöpa, och staden njuter i bi drag dertill 400 R:dr Banko årligen af Statens medel. Fabriker. Utom ett garfveri finnas 5 stycken klädesfabriker, vid hvilka år 1850 förfärdigades 41,312 alnar, deraf större delen, eller 32,775 alnar, utgjorts af korderoj. Det här från början af 1600-talet befintliga, privilegierade messingsbruket har endast till en ringa del bedrifvits, hvaremot alla dertill hörande, med stora kostnader i sednare tider anlagde verk, såsom mekanisk verkstad, skeppsvarf m. m., till stor men för rörelsen i staden och kringlig gande ort, stått obegagnade, sedan det bolag, hvilket denna egendom tillhörde, år 1844 kom på obestånd. Helsovården ombesörjes af 3:ne Läkare, hvaraf en aflönas af staden. De öfrige 2:ne äro den ena Hospitalsoch Lazaretts-Läkare och den andra Pro vincial-Medikus. Bland undervisningsanstalter upptages i första rummet elementarskolan med I Rektor 5 ordinarie Lärare samt Sångoch Gymnastik-Lärare. Lärjun garnes - 25 garnes antal uppgår till 120 å 150. Vidare finnes lancastereller folkskola gemensamt för stadens båda församlingar i särskilda afdelningar för hvardera könet, samt en genom enskilda bidrag tillkommen småbarnsskola. Fattigförsörjningen, som vid 1850 års slut ägde en kapitalbehållning af 8,331 R:dr 5 sk. 4 rst. Banko, är gemensam för stadens båda församlingar.
Landtm:s till antagande af detta Hr von Harlmansdorffs förslag till gemensam tanke framställda propos. besvarades med starka nej, blandade med ja; hvarpå Hr Landtm, tillkännagaf det han trott sig finna att nej härvid varit öfvervägande, samt sedermera förklarade alt då för öfrigt någon anmärkn, 13* 196 Den 25 Juli. emot Utsk:s ifrägavar. förslag icke blifvit framställd, densamma komme alt hvila till grundlagsenlig behandling till nästa riksdag. Föredrogs ånyo BankoUtsk:s d. 19 och 22 dennes på bordet lagda mein. N:o 72, med förslag till sammanjemkning af RiksShns skiljaktiga beslut, i anledn. af utlåt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Enl. nu gällande Bankoreglementes 114 § bör bankens metalliska kassa icke understiga 2,500,000 r:dr silfver. Bankens sedelstock får först motsvara den summa metallisk valuta, som finnes i bankens ego, derutöfver må banken hafva 20 millioner r:dr i rörelsen. Om nu R. o. Ad. antager det förslag BankoUtsk. afgifvit, så kommer banken att få hålla i rörelsen 22,500,000 r:dr utöfver sin metalliska valuta, äfven om denna hade nedgått till 2,500,000 r:dr specier. Denna utvidgning af sedelstocken utan motsvarande redbarheter anser jag äfventyrlig. Sådant är icke heller stadgadt i nu gällande Banko-reglemente. Der säges nemi. i 224 § att ifrågavar. tillökningen i sedelstocken icke må öfverstiga 5,000,000 r:dr, ”och såsom fond för de sedlar banken genom införande af ofvanberörde assignationer kan komma att utgifva, anskaffas metallisk valuta, motsvarande halfva beloppet”. Då nu R.
Calmar f. d. fästning, om upplåtelse af vissa denna tillhörande lägenheter, dels åt Calmar Domkyrka, med full egande-rätt, och dels åt Calmar stad för åstadkommapde af ny begrafningsplats. XI. B. 86. A. 119. E. 136. Calmar Sund, om utsträckt fraktnmgsrätt öfver, för personer, boende mellan färjeplatserna Röhälla och Fröbygårda på Olands vestra kust. Cancelli. Se Kansli. Carlbergs läroanstalts upphörande såsom elementarskola samt Mariebergs läroverks förflyttande till Carlberg, för att jemte högre afdelningen af dervarande läroverk utgöra en tillämpningsskola för officerare af alla vapen, angående. II. 215. R. 523. VIII. B. 288, 410. Carleson, Fredrik, yttrande: I. 534- Carlheim Gyllenskiöld, Henrik Adolf Adam, yttrande: VII. 524- Carlheim-Gyllenskiöld, Henrik Adolf Oscar, yttranden: II. 169. Carlshamn, angående försäljning af tomtplatsen efter Kronans nerbränna spanmåls-magasinshus derstädes. III. 44- 11. 55. V. B. 372. A. 416 E. 422 Carlskoga härad, om anslag till en extra Provincialläkare i. II. 373- K569. Se vidare Stats-Utskottets Memorial N:o 148. Carlskrona om anslag till en vattenledning i. I. 419, 473.11.474. XI. B. 120. A. 131. Carlskronas och Stockholms befästande, att Stats-Utskottet ville, sedan nödiga upplysningar inhemtats i afseende derå framställa det som Utskottet anser ämnets vigt och Rikets säkerhet, och nytta fordra. I. 313, 346- II. 306- XI. B. 135. 150, 231. A. 252, 257. U. 327. A. 332. U. 393. 398 E. 417.
Vid jemförelse emellan tolagsoch tulluppbörden i särskilda släder visar det sig ock, att, då tolagen i en stad uppgår till mera än 40 procent af samma stads tulluppbörd, omvexlar den i andra städer från omkring 20 ända ned till 2 procent af enahanda uppbörd. Dessa betydliga skiljaktigheter härröra väl icke ensamt från den olika afgifts-procenlen i särskilda städer, utan äro äfven beroende af andra förhållanden, synnerligast de olika föremålen för särskilda städers handelsverksamhet och dea större eller mindre tullpligtighet, de olika städernas förnämsta handelsartiklar äro underkastade. Det ligger emellertid för öppen dag, att den naturliga utvecklingen af landets handel måste hämmas,- icke blott genom den tunga beskattning, som dessa afgifter innebära, utan också genom afgifternas olikhet på olika platser, hvilket sistnämnde förhållande icke kan undgå att bringa varutrafiken på konstlade och derigenom fördyrade vägar, samt sålunda förorsaka en statsekonomisk förlust, hvars betydenhet stiger i samma mån rörelsen utvecklar sig. Hvilken väsendtlig fördel det skulle vara, ej mindre för handeln än för sjelfva tullagstiftningens principenliga ordnande, att beloppet af all afgift, som vid en varas ineller utförsel skall erläggas, funnes i sjelfva tulltaxan uttryckt, är påtagligt; men huru föga delta vigtiga behof under närvarande förhållanden tillfredsställes, visa de ofvannämnde af kornmitterade anförda exemplen: och det är af dessa med flera skäl, hvilkas allmänna giltighet icke blifvit ifrågasatt, ehuru meningarne om sättet och vilkoren för de anförda olägenheternas afhjelpande i vissa hänseenden befunnits delade, som jag anser kommitterades förslag, att afgifterna dels till Handelsoch Sjöfartsfonden, dels ock, under namn af tolag, till städerna, Kongl. Majus Nåd. Prop. .V? 51. ti mätte såsom särskilda beskattnings-titlar upphöra, vara förtjent af synnerlig uppmärksamhet.
Gammaldags seder och bruk af Johannes Sundblad; ny subskription, häftet III. Vårt Land; en skildring i ord och bild; skription, häftet IV. ny subFrån Abraham Lundquists välkända musikförlag har utsändts följande nya arbeten: 6 poesies mignonnes pour piano par P. Beaumont. High life! polka för piano af John Öländer. Ib öre. Ett storstadsbarn. Berättelse för Idun af Johan J^ordling. Kris. (Forts.) en nej — de kommo icke! * Ett år var gånget, ett långt, tungt år. Om våren hade Kuths konfirmation gjort ett litet afbrott i det hvardagliga arbetets enformighet — för några korta, stämningsdjupa ögonblick, hvilkas andakt, hvilkas minne snart plånades bort af söckendagsbekymren, som likt ett oaflåtligt, enformigt vågsvall vältrade sig öfver alla sinnets mera diskreta känslor. Pappa Kebolledo hade suttit bland åhörarne » på gången », nervös och darrande ännu af den sista qvällens rus; han hade gråtit kopiöst och vätt den gamla bruna rocken med tårar, allt för nära till hands. Och den stackars Ruth, hvars jungfruhjerta verkligen för en minut genombäfvats af den onämnbara förtrollning, som högtidsakten eger bunden vid sig, hade han ledt hem under känslosamt och innehållslöst pjoller, som kom hennes bröst att krympa af en ängslig, ångestfull saknad efter ett verkligt, varmblodigt deltagande. i r &gt; I 1 hl Annonser mottagas endast mot kontant liqvld I förskott af 2 5 öre pr 4. I Lv spalt, IN petltrad ( Karl skref till henne ett par bref under sin första Parisertid, ett par glada, förtröstansfulla bref som gjorde henne nästan rusig af glädje för flera dagar, sedan de kommit. Men derpå upphörde de med ens. Hon skref och väntade, väntade och skref på nytt. Icke en rad till svar. När så hennes sinne till sist blef allt för öfverfullt af oro, gick hon efter tusen strider en dag till Klara med sina bekymmer.
Afven bör, dä bränvin fores landvägen, till större partie än 60 kannor, detsamma åtföljas af ett lika be skaffad t tillverkningsbe vis. Uragtlåter någon, hvad sålunda föreskrifvet är, hvarunder dock Skeppsbesättningens förråd, räknadt till 4 kannor pä man, ej inbegripes, vare det utan bevis förda bränvinet förbrutet, derest egaren ej gitter med tillverkning devis, eller annorledes tillförlitligen styrka, att detsamma är af inhemsk tillverkning» Finnes detsamma vara ä utländsk ort iillverkadt, straffes förbrytaren såsom för olof ig införsel.’’ Under forsling af Bränvin inom landel, vare det förbjudet vid äfventyr af varans förlust och böter såsom för oloflig bränvins-minutering, att ''till samma person” på en gång försälja mindre belopp än i5 kannor. Vil 58 §. alt för de Gästgifverier, hvilka endast 5ro att anse såsom skjuts-ombytniugS-stälien, minirni-beloppet af bränvins-minuterings-afgiften må bestämmas till 3 R:dr Banco samt stadgande härom af entihanda innehåll med 2 momentet, 35 §. uti 1835 års Författning införas; hvadan denna §. skulle komma att erhålla följande lydelse l
Staten icke må komma i ett allt för skärande missförhållande till den nytta, som med anstalten kan vinnas, tiden böra afvaktas, då meningarne kunna blifva mera eniga om ett rättmätigt och ändamålsenligt ordnande af ifrågavarande anstalt, och frågans behandling alltså nu böra hufvudsakligen inskränkas till fortgåendet i den riktning, hvartill 1844 års författning syftar, hvarigenom ock vägen lättare kan beredas för öfvergång, så snart omständigheterna 2i] Sammans. Staissamt Allm. Besv.- och Elcon.-Ulskoltets Utlåtande N:o 8. det medgifva, till en sådan allmännare reglering genom Statens försorg, som med Kommittéens förslag afses. I hvarje fall, och enär den högre skjutslegan för entreprenadskjuts utgör ett, för uppmuntrande till entreprenaders ingående, erforderligt premium, anser jag legans jemnande till lika belopp för alla skjuts-stationer, såsom Kommitterade i sammanhang med den förslagna regleringen ifrågasatt, tills vidare ej böra ega rum. Men, jemte de åtgärders vidtagande, som kunna åstadkommas för ytterligare befrämjande af skjutsentreprenad systemet, finner jag det vara af vigt att efter hand, och i den mån omständigheterna kunna det medgifva, söka utbilda skjutsinrättningen till hvad den i framtiden bör blifva såsom en offentlig anstalt. För verkställighet af Kommittéens förslag, att på vissa större väglinier genom postförvaltningens försorg tillvägabringa befordringsanstalter för poster och resande, på Statens bekostnad, anser jag det visserligen icke tillrådligt att för närvarande och innan någon säker grund för kostnadsberäkningen genom erfarenheten vunnits, anvisa något särskildt statsanslag; men då, såsom Kongl. Maj:t i Dess nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer i ämnet antydt, det torde blifva möjligt att af Postverkets medel erhålla någon tillgång för bestridande af sådan kostnad, synes denna utväg icke böra lemnäs obegagnad, för att, till en början å en eller annan väglinea, föranstalta postoch skjutsbefordring af ifrågavarande eller likartad beskaffenhet. Valet af dessa väglinier anser jag icke ensamt böra bestämmas från synpunkten af en lifligare rörelse.
Jag kan icke godkänna den siste talarens åsigt om formen för föredragningen och ber R. o. Ad. erinra sig den väsendtliga skillnad, som äger rum i fråga om grundlagsförändringar, som härröra från en K. propos. och en enskild motionärs eller Constit.Utsk:s derom framstådda förslag, nemi. alt i förra fallet förändringen, om den af alla 4 RiksSt. bifalles, är grundlag, men i sednare fallet skall den underkastas Konungens sanction. Om nu Konungen uti ett sammanhang föreslagit förändring af flera i grundlagen, kunna icke R. St. gifva bifall till den ena och förkasta de öfriga, med mindre än att man vill införa den nyheten, att R. St., i stället för att blott anmäla sitt bifall, underkasta detsamma Konungens sanction; och dertill fordras en föregående ändring i grundlagarna, ty eljest skulle man inskränka Konungens rätt att deltaga i stiftandet af grundjagen, och sälta honom ur stånd alt ogilla, livad Ständerna Den 20 M a r s. 333 sålunda antagit, om ock hela det från Konungen utgångna försl aget derigenom kunnat förryckas. Jag bestrider således särskild föredragning af de ifrågavar. §§. hvar för sig, och tror icke, att något skäl kan hemtas från hvad de öfriga Talmännen härutinnan tillåtit sig, då detta står i strid med grundlagen och skulle, om det föranledde lill ett olagligt beslut, göra 11. St. förtjenla af en tillrättavisning fiån Konungen. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Utan att ingå i formfrågan, begär jag att nu få göra några anmärkningar vid den nya redactionen af ig§. särskildt, helst, i händelse alla tre §§• skola på en gång afgöra*, de öfriga komma att dela den 19 §:s öde att, såsom jag hoppas, blifva afslagna. Jag har nemligen emot denna §. tvenne anmärkningar att göra, grundande sig på de tvenne förändringar, sorn innefattas i den nya redactionen, och af hvilka den ena rörer frågan om sjelfva de lagar, som kunna blifva föremål för förklaring, och den andra angår sättet för förklaringens afgifvande.
Hvad nu angår ofvanberörde af Kongl. Majit äskade tillökningar uti Intendents-afdelningens ordinarie anslag, har Utskottet, äfven om de för innevarande statsreglerings-period beviljade extra anslagen varit till hela beloppet erforderliga, likväl desto mindre kunnat antaga, att samma belopp skola blifva för ali framtid beköfliga, sorn besparing i utgifterna torde kunna beredas icke allenast genom den af Utskottet nyss föreslagna utväg, utan ock genom inträffande nedsättningar i varuprisen, och får Utskottet alltså hemställa, att förevarande nådiga framställning ej måtte af Rikets Ständer bifallas på annat sätt, än att ofvanberörde för intendentsafdclningens behof vid sednaste riksmöte beviljade extra anslag till sammanlagdt belopp af 55,2(35 Ridr 52 öre, äfvensom den af Kongl. Majit nu äskade förhöjning i beklädnads passevolansen vid Wendes Artilleri-regemente 4,335 Ridr 32 öre för nästkommande frenne år anvisas till utgående från Rikets Ständers Riksgälds-kontoi-, varande, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet sålunda tillstyrkt, dessa belopp här nedan uti flista punkten upptagne bland Hufvudtitelns extra anslag. e) Under förutsättning att Rikets Ständer, efter tagen kännedom om den särskilda framställning i ämnet, som Kongl. Maj;t beslutat till Rikets Ständer aflåta, skulle bifalla Jemtlands Roteringskassas befrielse från all utgift för Jemtlands Hästjägare-korps’ beklädnad, har Kongl. Majit nu föreslagit, att till bestridande af den del utaf underhållskostnaden för berörde beklädnad, som icke redan finnes inbegripen i anslaget till lifoch släpmunderingar vid Rotehålls-regementena, måtte såsom förhöjning i Inteudents-afdelningens anslag beviljas det belopp 1,258 Ridr, hvartill dennna kostnad enligt skedd uträkning skulle uppgå, eller i rundt tal 1,260 Ridr.
Företes icke dessa handlingar, vare Tull kammaren pligtig, likasom den i allt fall är berättigad, att genom tillkallade 2:ne sakkunnige personer låta besigtiga varan och A angifnings-inlagan anteckna antingen deras godkännande al det uppgifna värdet eller den tillökning deri, sorn de anse skäligen böra göras. Vill godsegaren icke verkställa förtullning efter det af BesigtniugsrtVännen varan Asalia värde, skall skriftligt bevis derom ä angifnings-inlagan tecknas och varan derefter, sä lort sig göra later samt sist inom en månad från angilningen. genom Tullkammaren å offentlig auktion försäljas. Sedan t ull-a fgi fl en, beräknad efter försäljnihgs-beloppet, derest della öfversliger godsegarens värde-uppgift, tilen alltid minst efter denna sednare, blifvit, jemte auktions-kostnaderne, afdragne, skall behållna auklions-summan godsegaren tillställas. Med brukade flyttsaker och resande tillhöriga effekter, som icke utgöra handels gods, förfares enligt hvad derom särskildt är eller varder stadgadt. § 6. På vederbörande Fabriksoch Handtverks-föreningar ankommer, att utse en eller flere personer i hvarje stapelstad, som ega alt tillse, det de lill hvarje förenings yrke hörande varor blifva efter rikliga värden och benämningar fötlullade, och öfvervara alla slämplingar i packhusen; dock må dessa ombuds frånvaro icke hindra tull-behandlingens företagande och fortgång. § 7. Inkomna och till inrikes förbrukning disponerade utländska varor kunna till utrikes ort tullfritt åter utföras. § 8. Vid uppkommande tvist om en varas rälta art och benämning må General-tullstyrelsen, dess instruktion likmätigt, ega att, sedan, der så erfordras, sakkunnige personer hörde blifvit, afgöra frågan: kunnande besvär öfver General-tullstyrelsens i dylika frågor fattade beslut bos Kongl. Maj:l i underdånighet anföras endast af godsegaren. § 9.