Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De lill detta ärende hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars åtgärd denna nådiga Proposition varder af Rikets Ständer öfverlemnad; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. A. F. Z. Reuterskiöld. Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition M 13. 3 Utdrag af Protokollet öfver Land/försvars-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Slals-Bådet på Stockholms Stolt den 24 Oktober i862. Närvarande: Hans Excellens, Herr Juslitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle. Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Beulerskiöld Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Statsrådet Reuterskiöld, uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag: till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer: i 2:o angående jordafsöndring från Kapitensboställe! Bredaryd Norregård för utvidgning af Bredaryd församlings kyrkogård; Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla samtliga ofvanberörda förslag, sådane de finnas delta protokoll bilagda, samt förordna att, i öfverensstämmelse dermed, nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Ä. Ekman. 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JM 14. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1862 kl. 10 f. m. Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående utbyte af jord emellan Kronan och Malmö stad, gifven Stockholms Slott den 21 Oktober 1862.
Majits Befallningshafvande i Orebro län, som tillika erhöll föreskrift att sedermera infordra yttrande från stadens invånare, huruvida de voro villige att uppfylla det af Rikets Ständer vid anslaget till sammanbindningsbana emellan Örebro och vestra stambanan i trakten af Hallsberg fästade vilkor att ifrågavarande byggnadstomt skulle, kostnadsfritt för staten, upplåtas; och att årligen afgifva och till trycket befordra, för att Rikets Ständer tillhandahållas, de af Rikets Ständer äskade fullständiga berättelser angående rörelsen å Statens jernbanor. Sedan Chefen för Statens jernvägsbyggnader inkommit med ytterligare upplysningar och särskilda upprättade profilritningar öfver de bägge föreslagna alternativ-linierne för vestra stambanans sträckrting genom Nerike, samt Kongl. Majits Befallningshafvande i Orebro län jemväl afgifvit utlåtande i ämnet, har Kongl. Majit under den 27 Juli 1860, enär, enligt hvad den verkställda ytterligare utredningen samt vederbörandes yttranden gåfvo vid handen, vestra stambanans utstakande i den af Rikets Ständer ifrågasatta nordligare riktningen genom Nerike, om än medförande gagn för den trakt, banan sålunda komme att. genomlöpa, likväl icke kunde anses medföra någon allmän fördel för de orters rörelse, som för öfrigt angränsade denna del af stambanan, men deremot skulle, till framtida ständig olägenhet för trafiken, medföra ökad väglängd emellan stambanans ändpunkter med deraf följande förhöjd anläggningsoch underhålls-kostnad, förklarat den väckta frågan om nämnde stambanas förändrade riktning genom Nerike böra förfalla, och som Kongl. Majits Befallningshafvande jemväl anmält, att Örobro stads invånare åtagit sig att, kostnadsfritt för staten, upplåta byggBil. till IL St. Just. Ombudsm.
Jp: Utskottets förslag, 'St ils—Rå lets Ledamöter” stil botes; äfvenså voterings-proposilionen JP; Regerings-Formen 36 Constitutions-V>t sköttel» redaclions-förslug gil - fröt, Utdr. d. 4 Dec. 1S34 |acies; Ii RvensS -votellingspropostli onen T; Regerings-Formen 43 Utskottets förslag till ny-redaction gillades, äfvensom voterings-propositipnen ;U) Regering<:-Formen 106 Utskottets tillstyrkande till förändring af denna \S bifölls och voteruigs-proposilionen V. gillades; I öfrigt blef Memorialet gi liad t; N:o 4f> med uppgift A serskilda grund lags-förändringar, sorn föranledas af Ståndens gemensamma tankar rörande flof-Cancelierens Stals-Departement, gillades till' grundlagsenlig behandling vid nässla Riksdag; N-‘o 5o, i anledning af Tre Stånds återremisser på Memoädalet Jf:o 35, med Betänkande om National-Representation: Ståndet vid blef sitt beslut, både äng. Elementar-Läroverkens represen lations-rätt och Domares samt civile Embetsmäns inträde i Prest-Ståndet, mea gillade voterings-propositionerne; N:o 51, till Ridderskapet och Adeln samt Borgarejcch Bonde-Stånden, i anledning af återremisserne på Memorialet, j\:o 36, angående Landtdagar, lades till handlingarne. S. D. Föredrogs å nvo och bifölls Banco-Ulskottels Betänkande, N:o 63, i anledning af Herr Rosenbladsj B., motion, angående rättighet för Bänco-Fullmägtige alt temporairt förstärka fonderne för publika papper samt för handeln och den större rörelsen.
Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har blifvit remitterad en, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, af Gustaf Jonsson från Calmar län väckt motion, deruti lian andragit: att den ersättning, som tillkomme Under-Exekutorer för utmätningars verkställande åt enskilde personer, vore uti gällande författningar bestämd att utgå med visst dagtraktamente, jemte godtgörelse för skjutsoch vagns-lega. Sålunda vore, enligt Kongl. Förordningen den 30 November 1855, dagtraktamentet bestämdt, för Kronofogde eller Länsman, till En R:dr, samt, för den vid förrättningen biträdande Nämndeeller Fjerdingsmannen, till 24 sk., allt Banko, hvarförutan hvardera egde att beräkna skjuts-ersättning för en häst. Vid utmätning i stad, eller på dess område, vore dagtraktamentet för Magistratsperson eller Stadsfogde En R:dr, ofvannämnde sedelslag, samt derjemte skjutsersättning för den förre efter två hästar och för den sednare efter en häst; och vore, i fråga så om land som stad, i allmänhet stadgadt att, när flere utmätningseller qvarstads-förrättningar verkställdes under en och samma resa eller på samma dag, fördelning af resekostnaden borde ske emellan samtlige förrättningarne, i förhållande till förrättningsställenas afstånd från förrättningsmannens och biträdets hemvist, och af dagtraktamentet lika emellan de förättningar, som på samma dag försiggått. De omständigheter, som, enligt denna författning, inverkade till ökning eller minskning af utinätnings-kostnaderna, vore så - 6 Allm. Besv. och Eicon-litsle Betänkande N:o 49. ledes endast det tillfälliga afståndet mellan förrättningsinännens oell gäldenärens bostad, äfvensom liera eller färre utmätningars företagande på samma dag, men deremot underginge utmätnings-kostnaden icke någon förändring i följd af den summas storlek, som skulle utmätas.
Bergs-kollegii förslag till vissa nya författningar i öfrigt, rörande Bergs-handteringen, och sådana förslag jemväl från Kollegium inkommit, kan den erinran icke anses sakna fog, att det, för pröfningen af Bergs-staternas organisation, varit nyttigt och i sin ordning, om Kongl. Majlts beslut i afseende på dessa författningar föregått. Härvid förekommer emellertid, att öfver Bergs kollegii förslag till ny Grufve-stadga Högsta Domstolens, genom Nådig remiss för tvänne år sedan infordrade utlåtande ännu icke inkommit, och att Jernkontorets Fullmäktige, som på Bruks-societetens vägnar begärt och erhållit del af de öfriga förslagen, nemligen till ny Hytte-Ordning, ny Hammarsmeds-Ordning och förnyad Förordning angående Jernvräkeriet, ej eller ännu afgifvit de yttranden, hvartill denna kommunikation bordt föranleda. Då nu, med afseende å Rikets Ständers vid nästlidne Riksmöte uttryckta önskan, den förändrade reglering af Bergslags-staterna, som af omständigheterna påkallas, icke längre bör uppskjutas, har jag trott all betänklighet i omförmälda hänseende desto heldre böra vika, som, när man betraktar saken i omvändt förhållande, det med fullkomligt skäl kan sägas vara af gagn, att de med Bergsväsendet befattning egande myndigheternas organisation varder bestämd före den slutliga handläggningen af ifrågavarande föriattningsförslag, uti hvilka förekomma åtskilliga reglementariska föreskrifter till efterrättelse för den ene eller andre tjenstemannen, och dessutom, efter min förmening, äfven med nu gällande författningar är möjligt, att åt nämnde organisation bereda all den enkelhet, som kunde komma i fråga under hvilka andra förhållanden som helst. Sedan frågan om förändrad organisation af bergslags-staterna och dertill hörande befattningar redan i 23 år utgjort föremål för behandling, anhöllo Rikets sednast församlade Ständer, uti sin underdåniga skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Sjette Hufvudtitel, med ”öfverlemnande till Kongl.
Grefve Horn, Claes Fredria Jag skulle anse mig illa hafva uppfyllt snin pligt som Riksdagsman, om ej min svaga 236 Den la Februarii, röst blandades med deras, som här i sanningens nakna drägt framställt taflan af landets bedröfliga tillstånd. Må det tillåtas mig, att af egna känslor sluta till de ädle mäns, som inom detta Stånd nödgas försvara en sanning, hvarpå ingen sakkunnig Medborgare tviflar, om han också i ladans skuggsida 6kulle finna någon öfverdrift, den likväl jag icke upptäcker; hvarföre jag upprigtigt bekänner, att hvad här blifvit anfört till bevis af en stigande nöd i landet, såsom följd af alla näringars afcynande under en allmän financiel förlägenhet, fullkomligt öfverenstämmer med den sakkännedom jag inhämtat. Det äi icke utur en politisk synpunct jag betragtar mitt lidande fosterland, icke från en falsk eller låtsad frugtan för utländsk inflytelse, eller från den dålda inhemska ärelystnadens förtrytelse, öfver ett lörloradt anspråk på betydenhet inom Europeiska Statssystemet, sorn jag hämtar anledning till öfvertygelse om landets bekymmersamma ställning; vår inre styrelseförfattning är dertill en tillräcklig orsak, utan att behöfva frukta en yttre verkning, och jag motser med bekymmer de säkra följderne af fortfarande brister i administrationen. Denna bedröfliga sanning må man låtsa att icke höra, att icke vilja begripa; man må häda den redlige medborgarens nit, misstyda hans afsigter och välmenande uppmaningar till allvarlig eftertanka och mogna öfveriäggningar vid behandlingen af de vigtigaste föremålen för lagstiftningen; men förgäfves skall man här bestrida att landets nöd kan vara stor och vådelig för Statens bestånd, derigenom att Den xo Fehr narn, 237 man icke medgifver den stora masean af folket annan fördel af Statens skydd, än rättigheten att lefva, lagligen beröfvad allt, hvad till lifvets nödtorft ej oundvikeligen fordras.
Sjelfva hemmantalet representerar ingenting annat än skattebidraget; det representerar icke jordrymd, icke jordens godhet, icke dess afkastning, jag vet då icke hvarför man skall sätta ut ya:del, då man ej vet hvad det hela utgör. Frih. Ridderstolpe: Jag har blifvit alldeles missförstådd af Hr Råfelt, emedan jag icke talat om jordrymden, och till en del likaledes af Hr von Rosen. Jag har aldrig tangerat besuttenheten med mitt yttrande; men då Hr von Rosen föreslår uteslutande helt och hållet af orden — ”åt en eller flera” — så vinner jag, genom bifall till hans önskan, hvad jag åsyftat. Hr von Hohenhausen: Nästföljande §, eiler den 2, innehåller den rättighet, att när hemmanet är af större ägorymd, än att det utgör en besutlenhet, sedan Tlff:dei blifvit derifrån afsöndrad> så kan äfven en större ägovidd Den 3 Februari e. m. 61 än -j1 :de 1 deraf upplåtas. Något hemman i Skåne måtte väl icke vara så litet, att icke deraf kan afsöndras och besutenhet derå vara qvar. Det är för att icke undei ka stas kostnader genom undersökningar och rättegångar om besuttenheter, som det är angeläget att här införa delta stadgande örn en tiondedel. Hr von Rosen, som vill borttaga stadgandet om T\>:del, erbjuder intet i stället, utan lofvar endast att sedan komma fram med ett surrogat derför i den 4 §:n, utan att R. o. Ad. vet hvad Hr von Rosen i afseende å densamma vill föreslå. Derför afstyrker jag ett sådant borttagande, men kan ej heller ingå på Utskms redaction af t §:n, utan anhåller så väl om borttagande af orden ”åt en eller flera,” som att orden "helt hemmans rymd” måtte införas, hvarigenom T\:delen blir bestämd; äfvensom alt det tillägg göres, att om hemman klyfves, hvarå upplåtelse af jord redan skett, skall den upplåtna jorden beräknas på hvarje hemmansdel vid den skeende klyfningen. Hr Gripenstedt:
„ 2,250 eller tillsammans rdr 6,750, yttrar Öfver-Ståthållare-Embetet: “Denne tjensteman, som, enligt instruktionen för Öfver-Ståthållaren den 25 Aug. 1791, har att i Öfver-Ståthållarens frånvaro eller då han är hindrad, ÖfverStåthållare-Embetet lör valta och hans ställe företräda, samt att, alternerande med Eogaten, uti Embetets Kansli handlägga alla skuldfordringsmål, och särskildt att öfvervaka exsecutionsväsendet, har sedermera, i följd af folkmängdens tillökning och ärendenas tillväxt i allmänhet, fått sig uppdragna liera bestämda tjensteåligganden, såsom genom Kongl. Brefvet den 8 Febr. 1849 att i Öfver-Ståthållarens ställe vara ständig Ordförande i Direktionerna för Stockholms Allmänna Barnhus, för Danviks hospital samt för Stockholms stads och läns kurhus, i följd hvaraf honom åligger att med närmare uppmärksamhet följa dessa inrättningars förvaltning i olika delar, samt enligt Bevillnings-Förordningen att vara Ordförande i Stockholms Stads Pröfnings-Komité, som har fortgående sammanträden omkring två månader årligen, hvarförutom Under-Ståthållarens tid och verksamhet inom Embetet tages i anspråk för pröfning och handläggning af fattig - Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 15 vårdsm. fl. olikartade ärenden. Under-Ståthållaren tillkommer väl icke någon representationsskyldighet, men hans ställning såsom deltagande i Styrelsen för hufvudstaden och dess välgörenkets-inrättningar har till följd, att nödställda och behöfvande hos denne Embetsman, mera än hos andra, söka råd och hänvisningtill hjelp och understöd, och i de många fall, då sådant ej kan anvisas från det allmänna, är från ställningen af Chef nära oskiljaktigt att genom enskild mellankomst bereda den lindring och hjelp, som för tillfället är af oundgängligt behof.
Ank. till Exp.-Utsk de». 20 Okt. 1860, kl. 9 f. u«. Betänkande, i anledning af väckt motion om förändring i gällande föreskrifter, rörande användande af skogsalster å kronomarken inom Wester-Noerlands län. I Memorial, sorn Vällofliga Borgare-Ståndet remitterat till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, har Herr Rinman, C., i anledning af de uti Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Dess Befallningshafvande i Wester-Norrlarids län den 20 April 1859 förekommande stadgande!), dels att kronohemmansoch nybygges-åboer inom länet skulle, efter ansökning och syn af vederbörande skogstjensteman, få på sina afvittrade eller eljest bestämda områden utan afgift hemta så många till sågtimmer dugliga, af skogseld skadade träd, som med en behörig skogshushållning kunde anses förenligt, och dels alt äfven å kronomarker, som blifvit härjade af skogsbrand, finge lills vidare, likaledes efter utsyning, till salu afverkas dylik sågskog mot en afgift, som för hvarje särskildt full skulle genom auktion bestämmas, anfört att dessa stadganden väl vid första påseendet kunde synas ändamålsenliga, såsom åsyf tande att tillgodogöra skog, som eljest skulle gå förlorad, men att man af den omständigheten, att den medgifna utsyningsrätten vore inskränkt till sådana träd, som voro skadade af skogseld, lätteligen bragtes till den farhågan, att der förut skogseldar varit föranledda af våda, de hädanefter möjligen skulle komma att inträffa af andra orsaker, helst det icke saknades exempel på skogseldar, som tillkommit för att dölja begången skogsåverkan.
Men det hedrande för Svenska BondeSt., och det som intet annat land kan upvisa, är att de sjelfarbetande jordegar - Den 25 Januari f. m. 155 ne, de ostuderade männen, ega röst på Svenska riksdagar, och utgöra ett Stånd, motsvarande i rättigheter R. o. Ad. och hvilket Stånd som helst. Ett sådant förslag som det förevar., innebär ett försök att rycka BondeSt. ur sin ställning, hvarföre det ej kan lyckas i verkställigheten, om man än vill fresta, att i lagstiftningen införa det på grund af hvarjehanda spetsfundigheter och utsmyckade talesätt. Det är ingalunda någon förnärmelse för BondeSt., att det har en lagfaren Sekret, med förutnämnde åligganden, utan tvärtom en påminnelse derom, att det olärda Ståndet har lika rätt med del lärda, ehuru det förra behöfver att af Sekret, med vägledning betjenas. Talmans-befattningens utöfning är förknippad med sä stora svårigheter, att det icke förslår att blott vara en studerad man för att upfylla detta kall. Jag bar känt en man, som hörde till de lärde, sorn var ett snille, en stor talare, och likväl hyste han betänkligheter vid Talmansstolens fyllande. Jag har på Landtmarskalks-stolen sett flere män i vårt land, samt deribland både rättslärde och andre embetsmän, hvilka, ehuru utmärkte i sin tjensteutöfning, likväl icke haft lätt att reda sig med alla här förekommande olikartade ärender. Jag har sett hofman, hvilka, ehuru skickliga de eljest varit att väl lägga sina ord, likvisst råkat i förlägenhet att här hopfoga dem, alla till nöjes. Då man har svårt att inom hvilket annat Stånd som helst, finna skickliga Talmän, så måste det vara ännu Vanskligare inom BondeSt. Hvad inom alla Stånd gäller om Talmännen, gäller, af redan anförde skäl, inom BondeSt., rörrde dess Sekret. Det är ett öfverdrifvet anspråk att antaga, det Talmans-ämnen skulle vara tillgängliga när man behagar.
För Norra stambanans byggande. från Stockholm till Upsala, 6.25 mil 4,672,000: För Sammanbindning sbanan genom Stockholm, omkring 0,25 mil 3,070,000: För Nordvestra stambanan emellan Porla och Christinehamn, 5.25 mil 5,374,000: samt för påbörjande af jernvägs-anläggningen mellan Arvika och Norska gränsen, 3,75 mil 1,000,000: Summa under arbete varande väglängd 20,25 mil, hvartill blifvit anslagna 18,146,000: Tillhopa R:mt R:dr 80,396,000: De delar af de påbörjade stambane-byggnaderna, som, sedan förenämnda vid sistlidne riksdag anvisade 18,146,000 Riksdaler blifvit för ändamålet använda, enligt jernvägskomitéens förslag, skulle återstå att bygga, äro således: Af Östra stambanan, linien emellan Norrköping och Nässjö, utgörande 14 mil 32,220 fot, beräknad till en kostnad af R:mt R:dr 10,609,487: Af Norra stambanan, linien emellan Upsala och Gefle—Dala jernväg, utgörande enligt 1859 års jernvägskomitées betänkande: a) För vägen emellan Upsala och Sala, 5 mil 22,500 fot 4,217,239: b) För vägen emellan Sala och Robertsholm, 8 mil 22,450 fot 5,491,133: g ^Qg gyg Af Nordvestra banan, a) vägen emellan Christinehamn och Arvika, 10 mil 23,100 fot 10,519,866: b) vägen emellan Arvika och Norska gränsen 3 mil 31,000 fot 3,893,998: hvarifrån afgå beviljade 1,000,000: 2,893,998: jg 4^3 gg^. Tillhopa 43 mil 23,270 fot, för R:mt R;dr 33,731,723:
Sedan utaf den tiel af detta Creditiv, som vid 1828 och i83o årens Riksdag anvisades till andra högst vigtiga och angelägna ändamål, än utomordentliga anstaller till Rikets försvar, förut blifvit i Nåder äskad utbetalning af 400,000 R:dr, täcktes Kongl. Maj:t, under den 9 October 1834, gifva Fullmäglige tillkänna, det Kongl. Maj.t, elter inhemtandet af hela Siats-Rådets tankar, funnit oundgängligen nödigt äfven disponera de å denna del af Creditivet återstående 100,000 R:dr, oell har detta belopp derefter, uppå Kongl. Stals-Contorets reqvisilioner, under loppet af år 1834. blifvit ulbetaldl, så alt hela ofvannämnde del af det vid 1828 och i83o årens Riksdag anvisade Creditiv är vorden utgifven med 5oo,ooo R:dr. Likaledes har utaf det vid sista Riksdag anvisade Mindre Creditiv, yppå Kongl. Stals-Contorets reqvisilioner, blifvit utgifvef: under å:en 1838 och 1839, till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 2 Mars i838, af den för bestridandet af kostnader för utomordentliga åtgärder lill Rikets försvar bestämda del R:dr 355,000; samt under år i838, till följd af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelser den 5 och 10 October sistnämnde år, af den för andra högst vigtiga och angelägna ändamål, än Rikets försvar, anvisade summa i65,ooo: — c) Creditivet för anskaffande af Spanmål i missväxtår.
B å d e modern o c h systern gingo före henne ur tiden, men hennes lilla prydliga » ungkarlshem » — o m vi våga nyttja en så djärf beteckning — saknade dock aldrig sin lifliga trefnad. Dess gladlynta, hjälpsamma o c h idoga härskarinna räknade en stor vänskara, s o m gärna gästade o c h » tog in » hos den kära H e n - rika, o c h till ett trofastare, mera offervilligt hjärta kunde ingen gå, vare sig det gällde att dela lifvets små glädjeämnen eller dess stora tryckande allvar. O c k s å kom det oväntade dödsbudet med uppriktig smärta till vida kretsar, o c h den doftande blomsterskörd, hviiken i sällsynt rikedom och ymnighet höljdes öfver hennes vinterkalla hviloplats, vittnade o m en saknadens värme, som väl icke alltid följer denna världens store med de prunkande sorgblomstren, men som otvetydigt skimrade i allas ögon vid denna stilla anspråkslösa kvinnas graf. Johan Nordling. fy Den? förstfödde. O c h fadern spejar p å sam D å han behöfver k o m m a ut, för att i den rena luften insupa hälsa, får ingenting k o m m a hindrande e m e l l a n, allt annat arbete skall d å få h v i l a, det gäller j u hälsa eller svaghet för m å n g a år. D r ö m d e? H u r u har det gått med alla dina föresatser? E n bekännelse. För Idun af Jane Gernandt-Claine. J a g visste det. Jag N e j. J a g svarade j o. Dess skönhet var borta, ty den l å g förtrampad v i d allfarvägen. • 4 * En rationell städning af våra boningsrum. orFöljderna af ett olycksfall.
Sedan uppstår fråga om, att återställa den ordning, som blott för ett ögonblick varit rubbad, och de, som bidragit till försvaret af Fäderneslandet, vägra säkert icke, att bidraga till ordningens återställande. Friherre Rålamb har föreslagit, att RiksgäldsContorets Fullmägtige skulle hypolhisera Kungsgårdarne för att, i händelse af krig, anskaffa stora credi ti vet. Jag hemställer, hvad detta skulle medföra. Antalet af våra Kungsgårdar känna vi; deras värde upphinner ej creditivets belopp, med mindre vi äfven dit anslå andra Kronolägenheter och Boställen; men i alla fall blir likväl fråga, om en så stor summa kan så ögonblickligen indrifvas. Assignationerne med sina hypotheker blifva möjligtvis icke inlösta, och Styrelsen blir utan penningar i ett ögonblick, dåde ovilkorligen måste finnas. Jag afstyrker således all anvisning på annat, än samhällets gemensamma credit, hvars ställe är i Banken. Denna beskattning faller dessutom jemnare än all annan, på samtlige medborgare. Herr Stråle har yttrat, att Banken ej bör utvidga sin rörelse. Om man gör sig ett rigtigt begrepp om Banker, och ej tager det från felaktiga exempel af andra Banker, måste vi öfverenskomma, att Banken bör med lån bistå alla näringar. Alla böra Den 9 Julii e. m. i45 höra kunna erhålla lånebiträden på högst 8 månader. I andra länder vore denna tid för lung, men ej här, der våra Hamnar långa lider af året äro tillfrusna. Om man från Banken skiljer alla de på grund af enskilta intressen dit flyttade origtiga lånefunctioner från den tid Grefve von Schwerin omtalat; om Fastighetslånen derifrån skiljas ej genom tvång, såsom en värd Ledamot i dag föreslagit, utan genom deras successiva inbetalning, så skola inom ett halft sekel alla Bankens främmande functioner vara borta, och Banken inskränkt, med sina capitaler, till den lefvande rörelsen, samt disconteringen af varor och säkra vexlar, på hvilka den aldrig kunde förlora. Herr Cederschjöld har föreslagit, att af Bankens vinst årligen skulle afsättas en viss summa, hvarigenom en fond till stora Creditivet kunde blifva bildad.