Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa obestyrkta tillvitelser och framför allt den för mig i hög grad förnärmande insinuationen, som skulle jag på enskild väg sökt förskaffa mig H. M. Konungens godkännande af de af mig vidtagne förändringarne, tillbakavisar jag såsom i högsta måtto obefogade. Trots alla efterforskningar, har dock Utslct icke lyckats ådagalägga att jag tillåtit mig vidtaga andra ändringar i byggnadsplanen, än sådana, som grunda sig på af K. M. Konungen godkände ritningar. Egentligen inskränka sig dessa förändringar till en enda eller anordningen af hufvudingången, enär omplaceringen af norra och södra flyglarne icke utgör någon egentlig förändring i planen, icke heller kunnat medföra någon ökad kostnad. Då H. M. Konungen icke var fullt belåten med den portal, som fanns å den primitiva hufvudfacaden och tit. Stiller sjelf icke heller var rätt nöjd dermed, företog han sig att omarbeta densamma. Sålunda upkom portiken eller den s. k. Vorhallen framför vestra midtelbyggnaden, hvilken, efter några förändringar, af H. M. Konungen gillades. De skrifvelser från tit. Stiller, rörande denna sak, som i museibyggnadsarkivet förvaras, uplysa fullständigt verkliga förhållandet med denna förändring. Sedan ofvannämnde ritning blifvit af H. M. Nådigst godkänd och af Depart.chefen undertecknad, utgjorde densamma för mig en fullständigt gällande föreskrift vid byggnadens utförande. Sådant är rätta sammanhanget med denna förändring, hvars tillkomst dock StatsUtsk:t tillåtit sig, tvertemot hvad handlingarne uplysa, lägga mig till last, såsom en sjelftagen myndighet. Hvad åter det dyrbarare byggnadssättet angår, som jag enligt Utlåt:t egenmäktigt skulle hafva tillåtit mig använda, så ligger detsamma föreskrifvet uti de af H. M. Konungen stadfästade ritningar, såväl hvad den yttre stenbeklädnaden beträffar, som den invändigt använde marmorn m. m. K. Brefvet af den 12 Oktober 1850 föreskrifver tydligen att jag »vid arbetets utförande egde att ställa mig nämnde ritningar i sin helhet till efterrättelse.»
De ställa för min gång nät, och nedertrycka mina själ; de grafva för mig ena grop, och falla sjelfve deruti. Sela. Mitt hjerta är redo, Gud, mitt hjerta är redo, att jag skall sjunga och lofva. Vaka upp, min ära, vaka upp, psaltare och harpor; bittida vill jag uppvaka. Herre, jag vill tacka dig ibland folken; jag vill lofsjunga dig ibland Hedningarna. Ty din godhet är så vidt som himmelen är, och din sannfärdighet så vidt som skyarna gå. Upphöj dig, Gud, öfver himmelen, och din ära öfver alla verldena. Ett gyldene klenodium Davids, till att föresjunga, att han icke förgicks. Ären I då dumbar, att I icke tala viljen hvad rätt är; och döma hvad likt är, I menniskors barn? Ja, af blotta ondsko gören I orätt i landena; och följen efter med edra händer, och gören öfvervåld. De ogudaktige äro afvoge af moderlifvet; de ljugare fara ville allt ifrå moderlifvet. De rasa såsom en orm rasar; såsom en döf huggorm, den sitt öra tillstoppar; Att han icke skall höra kjusarens röst; besvärjarens, den väl besvärja kan. Gud, sönderbryt deras tänder i deras mun. Sönderslå, Herre, oxlatänderna af de unga lejon. De skola förgås såsom vatten, det bortflyter. De skjuta med sina pilar, men de gå sönder. De förgås, såsom en snigel försmäktas; såsom ene qvinnos otidig börd, se de intet solena. Förr än edor törne på buskanom mogne varda, skall vreden i växtenom bortrycka dem. Den rättfärdige skall glädja sig, när han en sådana hämnd ser; och skall två sina fötter uti dens ogudaktigas blod; Att man skall säga: Den rättfärdige måste det ju njuta; Gud är ju ännu domare på jordene. Ett gyldene klenodium Davids, till att föresjunga, att han icke borto blef, då Saul sände bort, och lät bevara hans hus, på det att han måtte dräpa honom.
[2335] 16 RUE MARBEUF 16 12420] T A N D L Ä K A R E WESSLER [1487] som sätter värde på att vid hembakning erhålla goda småbröd och tårtor, spisoch knäckebröd, olika sorters limpor, olika slags karameller och glace samt god jäst m. m., m. m. bör insända 75 öre i frimärken till C. O. Ekblad &amp; Comp:S bokhandel i Vestervik, då portofritt erhålles en tillförlitlig S a t s - b o k för nämnda ändamål. [2167] RASANS JOHN ket. af Södermanland invid järnvägsst kunna tvänne unga flickor blifva inack. och äfven få lära sig hushållsgöromål om så önskas. Fru A. Keventer, adr. Gnesta, besvarar skriftliga förfrågningar, då porto medföljer. (G. 230631 försäljas utmärkta Bärbuskar, Parkträd och Parkbuskar. Priskurant på begäran franko. Fruktträd, ALFR. NILSSON, [2629] [2492] Ynackordering för en eller två flickor finnes i en bättre familj på landet, där undervisning meddelas i de ämnen, som tillhöra elementarläroverkets tre första klasser; piano finnes, och goda musiklektioner gifvas. Om och moderlig omvårdnad försäkras. Vidare under adress: Fru Emma Blomberg, Sunne i Vermland. [1434] A ETT FRIDFULLT, VACKERT HEM Kujvud&amp;ontot: i Stockholmstrakten erbjudes ett eller tvänne fruntimmer, hvilka genom nå- gon förmögenhet ega oberoende. Svar till » Ensam », adr. S. Gumaslii annonsbyrå, Stockholm. Mynttornet l [1366] (Q. o. P I A N O N O T E R, äfven sko lor till hälften och tredjedelen af priset i Antikvariatet, Kungsholmsbrogatan 24, hörnet af Drottninggatan. smöret. Man får då starkare smak och soppan blir godare. kräft®0F~ N Y H E T I; Olga. Få Adolf FÄRSK ÄRTSOPPA (billig soppa).
Directionernes öfrige ledamöter, hvilka skola vara, lika som i BancoDiseontens Direktion, 4 till antalet, En Ledamot af hvarje RiksStånd. De öppnade VoteiingsSedlame innehöllo, efter skedd cassering af s:ne orägtige, 7b Ja •och 41 Nej, och sorn Ja vunnit, alitsa skall tillsättningen af de 4 Directeurerne, i hvart och ett af DiscontContoiren, jemte en Suppleant för hvardera, ske af Rikets Ständer, pl lika satt som valen af Fullmägtige i Banque® och RiksgäldsContoiret. Föranledd af §. 5. Ben sora bifaller jBancoUtskottéts Bsr.cn* stag* om årligt arfvode för Directeuremevid de mindre DiscontContoiren, voterar Ja; Den det ej vili, yoterar NejV vinner Nej, ökas den för de 4 Directeuremeaf Utskottet föreslagne årliga arfvodessumma ifrån 400 till 500 R:dr Bänco». Vid. votering^sedlarnes öppnande, hvarvid tvänne origtigt casserades; funnos ro»ierne hafva utfallit med" 45 Ja, och *72 Nej, Och som Nej vunnit, alitsa ökas dea. för. de 4 Directeurerne af Utskottet föreslagne årjiga aifv. odessuinma ifrån 400 till 500 Pddr B-co». N:o-4, föranledd af §. 1?. Den sorn bifaller, att, i fall något Ian skulle blifva beviljadt; der caution isten, (oaktadt den controll som genom Advislrstorne åsyftas,) icke dessmindre funnes häfta för högre betalnings-förbindelseräm För fattningar ne medgifva, låntagaren skall vara pligtig att antingen anskaffa ny godkänd Borgesman eller ock genast inbetala hela lånet, voterar Ja i . Den det ej vill, voterar Nej;. Vinner
Då ingenting i verlden är underkastadt fullkomlig stabilitet, måste man medgifva, att under en längre tid, af flere särskilda anledningar, större eller mindre förändringar äfven skola inträffa i privaträtten; men vigtig blir frågan om sättet för dessa förändringars verkställande, om de böra ske medelst nya lagböcker eller genom de medel, som vanligen begagnas för rättssystemets vidare utbildning Då lagarna äro underkastade en ständig utveckling, är det klart, att yttre former måste härtill begagnas. Äfven är det tydligt, att lagböcker icke alls äro härtill tjenliga, emedan hvarje tillägg eller noggrannare bestämmelse i lagstiftningen då skulle framkalla en ny sädau. Man måste således för detta ändamål begagna sig af andra medel, hvilka hos oss äro K. bref, rescript, m. m., eller med ett ord författningar. Dessa synas företrädesvis böra begagnas, då fråga är blott om mindre, partiella reformer. Vill man åter införa ett helt nytt lagsystem eller i det bestående verkställa reformer, ingripande antingen i sjelfva hufvitdgrunderna eller behandlingen, så måste författningar härtill vara otillräckliga och olämpliga, emedan de i följd af sin beskaffenhet äro egnade att mera vidröra det partiella i lagstiftningen. I slikt fall är en ny lagbok det enda tjenliga medel. Då flera af lagsystemets grunder och ideer skola borttagas eller förändras, blir också en fullständig omarbetning deraf nödvändig, emedan att rubba grundvalen eller delarnas inbördes sammanhang är detsamma, som att rubba hela byggnaden. I sådan händelse kan en ny lagbok icke heller uteblifva. Man inser genast, att vid författandet af nya lagböcker, som hafva till afsigt en total reform eller omarbetning af rättssystemet, lika mycket är att förlora som att vinna, emedan det ankommer ej allenast på de mäns förmåga, hvilka skola utarbeta desamma, utan äfven på sjelfva methoden och tidens förmåga i allmänhet till dylika företag. Sådana slags omarbetningar synas dock vara föga öfverensstämmande med rättssystemets naturliga och successiva utveckling, som bör ske inifrån och ej utifrån. Redan häraf kan man äga an - Den i\ April. ledning till farhåga för detta slags företag.
De öfriga, sora finnas qvar ifrån ett äldre samhälls-lillståndj 378 Betänkande om Rikets Pennin ge-Verk. skola, äfven utan positiva åtgärder, af sig sjelfva bortfalla, så snart en stigande upplysning hunnit öfvertyga olika interessen, att deras och det allmännas gemensamma val bäst befrämjas genom frihet för närings-flitens utveckling. Hvad möjligheten för skatternes utgörande beträffar, så bör den bli större under ett penninge-system, som åsyftade ordning i alla förhållanden, än om det nuvarande komme att fortfara; ty om än i senare fallet skatter, till samma räkne-belopp sorn förut, kunde lättare afbördas, så blefve de mindre till räcke! i ga för statsutgifternes bestridande, i man som mynt-värdet ytterligare försämrades. Skatternes räkne-belopp är likgiltigt, blott de uppfylla ändamålet af Statens underhåll. Producternes värde bestämmer den andel, som deraf kan tagas i, skatt. En öfverdrifven beskattning , sorn angriper productions-capitalet, är lika tryckande oin myntet är metalliskt eller icke, och kan ej i ett väl ordnadt samhälle lemnäs utan snar rättelse. De banco-sedlar, som återstodo, sedan Banquens redbara tillgång blifvit uttömd efter den föreslagne mynt-bestämningen, skulle, långt ifiån att sakna allt värde, ega ett ganska stort genom säkerheten i Banquens fordringar och behofvet för rörelsen. Den föreslagna mynt-bestämningen förutsätter ingalunda någon minskning i rörelsecapitalet: tvertom kan den fasta grund för allmänt och enskildt förtroende, som derigenom herodes, bära en betydligt utvidgad circulation. Då mynt-bestämningen sker så nära som möjligt Betänkande om Rikets Pennin ge-Verk. 379 efter nuvarande förhållande, kan den icke verka till rubbning i varu-prisen.
»För inrymmande af större potatesplantering är nämligen en större rymd, än £, upp»låten åt vårsädet, och å flera af de skiftade bondhemmanen har kornet fått sittrum »näst efter potäterna. Trädan upptager å sådana ställen icke fullt i af åkerrymden; »och i vissa trakter af skogsbyggden med inskränkt åkerrymd nyttjas föga träda, »utan sås råg efter korn. »I allmänhet begagnas trädan till bete, och åkern hvarken dikas eller skötes så »väl, som i norra delen af länet; hvarföre den också lemnar mindre afkastning, »nämligen hvete, deraf obetydligt sås i Södra Möre, likasom rågen, 3:te, 6:te å »7:de kornet; korn 4:de å 3:te, potates 3:te å 8:de, hafre 4:de å 3:te. Ärter, lin och »hampa sås endast till husbehof och lemna osäkra skördar. »Tröskverk, utom på herrgårdarne, äro sällsynta; och någon eldria finnes ej. »Sädesbergningen tillgår vanligen mera ovårdsamt, än i norra delarne, alldenstund »vårsädet sällan bindes, utan behandlas lika med hö. »För hela fasta delen af länet torde få gälla, att arbetare icke saknas, liksom ».att dessa haft full sysselsättning under föregående år. Ingen del af länet är mera passande för, eller i större behof af, vexelbruk än denna, med sin mot hötillgängen oformligt stora åkervidd. Likväl finnes »ordentligt cirkulationsbruk ej infördt på liera ställen än Ottenby och några få hem»man, tillhöriga ståndspersoner.
Att äfven fina viner införas på fastager ej blott i Götheborg och Stockholm, utan afven i Skåne, kan jag bestyrka»' Jag hyser det hopp , att ingen olägenhet eller missräkning i framtiden skall äga rum , om man nedsätter tullen å vin , ty om matt Ridd ö. Åd Prot. VlL Band. 61 Den 5* Augusti fi m. granskär det qvantum viner som blifvit förtulladt sedan sista förhöjningen, skall man nödvändigt finna, att det mästa vin som till Sverige inkommit, blifvit infördt utan att förtullas. Som jsg ej tilltror mig nog kännedom i denna sak, för att föreslå huruledes detta böt vara, skulle jag tillstyrka att man antoge Utskottets första förslag, hvilket äfven har den för-' tjenst att bestämma lägre tull för bättre vin , hvarigenom man har mindresnledniog att införa sämre vin. Jag anhåller således om propC-j sition å Utskottets första förslag. Grefve Cronhjelm : Sedan Herr Munck af Rosenskjöld ingått Uti vederläggning af Fri* herre Cederströms yttrande, att sämre vinsor« ter icke böra beläggas med högre tull , vj 1 i jag ej dermed vidare uppehålla, utan blott yrka att de åtminstone mätte beläggas med lika hög tull. Harr af Wingardt Det talas bär ifrigt om nedsättning af tullen , men icke huru mycket. Jsg tror att tullen uti Utskottets första förslag är så mycket nedsatt som den tål, den är mycket mindre än förut. Jag tror ej man k?.n få någon säkrare grund än det förslaget, ty det är gjordt med mycken urskilning. Skulleaman nu ändra, så måste man taga på höft. Herr von Quanten : Jag får förnyi min anhållan , att min reservation måtte upp-" lä sas. T)fh 22 Augusti f. rn. 9*3 I anledning häraf upplästes Herr von Qvantecs vid Utskottets sednare Utlåtande bifogade reservation. Grefve Cronhjelm:
Skrifvelse N:o 22. läcktes utfärda ett tillägg till 9 § i Kongl. Förordningen den 16 November 1849, innefattande föreskrifter om hvad, till betryggande mot olyckshändelser, iakttagas bör, dä, under de här ofvan anmärkta omständigheter, ångfartyg mötas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 21 Februari 1857. Uppläst oeh godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Febr. 1887. Preste-Ståndet den 18 Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 21 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändringar i Kongl. Stadgan den 13 April 1808, om jagt och djurfång, sami i Kongl. Kungörelsen den 23 Oktober 1851. (Allm. Besv. o. Ekon.-Utskottets Bet:de N:o 41) S. A. K. Sedan erfarenheten visat, att tillgången på nyttigt villebråd med hvarje år förminskas, i följd af det obetänksamma sätt, hvarmed jagten derpå öfvas, äfven under det vildas parningsoch fortplantningstid, då djuren äro lättast åtkomliga, men dödandet al ett enda djur på samina gång förstör uppkomsten af en talrik afvel, hvilken efter kort tid skulle antingen erbjudit föremål för nyttig jagt eller i sin ordning bidragit till villebrådets förökande, hafva Rikets Ständer, i betraktande häraf, funnit de till villebrådets fredande utgifna lagstadganden vara i vissa delar bristfälliga och icke uppfylla sitt ändamål, samt för den skull larfva förändring, i det att de på åtskilliga ställen i Kongl.
Här är visserligen ett stadgande antaget, nemi. det af Frih. Sprengtporten föreslagna, hvilket äfven jag godkänner, men det afser ett helt annat förhållande, nemi. att åstadkomma någon art af controll genom en ökad pligt i afseende på fattigförsörjningen för den husbonde, som begagnar i starkare grad det numera i vårt land allt mer och mer öfverhandtagande systemet att på stora gods uppsäga landbönderna och lägga allt under eget bruk. Det finnes i Sveriges nuvar. tillstånd intet förhållande inom Riket, som är så rikt på samhällsondt, så rikt på medel att skada samhällsbyggnaden, som just detta systeme. Största delen af vår befolkning egnar sig åt jordbruket, och hvad man än må göra, hvilka åtgärder man än må vidtaga, så är dock den tid icke nära, då en betydligare folkmängd hos oss kan sysselsätta sig i de egentliga fabriksnäringarna. Låter man ofvannämnda systeme rota sig, så har man grund - Dcii i3 Mars e. m. Jagt ett oiult i landet, sorn förr eller sednare skall fräta på Svenska statskroppen. Jordbrukarne hafva sedan uråldriga tider bestått af 2 classen, nemi. sjelfägande jordbrukare och de som brukat annans jord. Detta är den naturliga fördelningen. Den sjelfägande classen är i vårt land större än den i proportion till befolkningen är i de flesta länder, men äfven jordbrukarnes dass har i vårt land varit bättre behandlad än i de flesta andra. Det faderliga förhållande, sorn finnes i vårt land emellan jordägaren och hans torpare, beredde äfven för den sednare tillfälle till trefnad inom sitt hus och stärkte bandet dem emellan. Fullgjorde han sina skyldigheter väl, skötte lian med omtanka det lilla jordbruk han hade, så var han i tillfälle alt bereda utkomst för sin familj och att vid sin död lemna en liten behållning.
att glödritas, då en elegant, praktisk och stark hattask erhåltes. Levereras i oval form 35 cm. diam. höjd 28 cm. till 1 kr. 80 öre pr styck mot järnvägselterkraf eller postförskott af Hagaryds fanérsittsSparkasseräkning fabrik, Nässjö. Cascara Sagrada piller Räntegodtgörelse 5 p r o c. I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. (Pris för födelse-, förlofningsoch vigselannonser kr. 1:50; dödsannonser kr. (lösande piller) försäljas ä 1.50 pr flaska å apoteket Gripen STOCKHOLM. Aktiebolaget f. Stockholms Diskontobank FÖDD. i ' månaden, om så önskas, från juli öfver vintermånaderna, fås möblerad 4-rums-vå- ning med balkong (härligaste utsigt) duschrum, serveringsrum, telefon, piano, servis m. m, Nära spårvagn. Und. Fru Thulstrup, Carlavägen 42, n. b. (735) I Regeringsgatan I. paf FTVMHEAEDDEIAN den. En s o n. Sundsvall den 2 maj 1899. GUNHILD och ANDERS ÖFVERSTRÖM. CHAMPAGNE B e l l e v e a u Fréres &amp; C° (VIN CHOISI POUR LES GOURHETS) FORYARINGSFACK ' uthyras af • Framtid? * Finnes någon oberoende dam eller herre, som godhetsfullt skulle vilja hjälpa en femton års gosse, som gerna vill framåt, att Ja studera eller lära ett yrke? Eger stor begåfning, men inga resurser. Med största tacksamhet emotses svar af » Fred », Iduns Exp., Stockholm. (753) SERVERAS Å A RESTAURANTER STOCKHOLMS jHANDELSBANK 8 Arsenalsgatan S. belägen på Koön två minuters väg från Marstrand. Säsong / G-V. Alla slags bad, varma och kalla! Restauration förstklassig. Rum. Kamrer Kn. Krikortz, Marstrand. Urklipp annonsen och bevara densamma. 4 9 Agentur för Skandinavien, Finland o. Ryss• land hos And. Eyhergf, Stockholm. Lådor ä / i fl. exp.
– «Det är visst mylady sjelf, den der med det myckna snörmakerigodset på kapotten, som ser så languissant ut och talar med den långskranglige herrn med stora näsan och röda polisongerna, som står der bredvid med händerna i byxfickorna,» fortfor Alexis. «Det faller sig litet obeqvämt i längd att ligga på det här viset; kom derföre och låt oss göra ett slag omkring däck.» Alexis och Albert reste sig, och gingo först framåt fördäck. Framkomne till det engelska koteriet, sade Albert, «var det inte det jag sa,» då han hörde mylady läspa: «ack hvad jag längtar att komma till Italiens tjusande himmel,» och i detsamma knäppte hon tillsammans sina något knotiga, i «gants gras» väl inhysta händer, och höjde ögonen mot himlen. «Vet ni vid hvad tid kapplöpningarne hållas i Neapel?» frågade milord den långe herrn med stora näsan. Denne började mycket ifrigt att bläddra i sin Guide des voyageurs, men var ändå inte i stånd att der uppleta något nöjaktigt svar åt milord. «Här står ingenting alls om hästar, milord,» sade han; «och efter hvad jag hört, skall det vara ondt om sådana i trakten af Neapel, men deremot öfverflöd på åsnor.» «Hvad skola vi då der och göra?» anmärkte milord, men mylady suckade: «ack, åsnor!» och då hon nu återigen skulle höja sina blickar mot himlen, märkte Albert att de ej voro riktiga par, utan att den ena for styrbord och den andra bagbord om fartyget. «Hamburg är ändå Hamburg,» sade en tysk handelsbetjent, som satt med ena benet vårdslöst kastadt öfver relingen, och tog upp en ny cigarr ur fodralet. «Ja deri har ni ganska rätt,» sade en annan, «det är som ordspråket säger: ’det fins inte mer än ett Hamburg i verlden’.» «Om förlåtelse, j gode herrar!
Betänkande så väl öfver Riksdags Fullmäktigen Anders Danielssons /rån Elf sborgs Län väckte förslag, att mål i som angå fylleri och oloflig försäljning af bränvin, Rhum och Toddy, endast må af Allmänna Domstolarne upptagas som ock, i sammanhang dermed-, öfver Riksdags-Fullmäktigen fohan facob Rutbergs frän Norrbottens Län gjorde motion, om förändring i straffet för fylleri 3 och att Stal ä sådane brott mu9 inom hvarje Församling, af Kyrko -Rådet pröfvas och afdömas. Tdll Lag - Utskottet har Hedervärda BondeStåndet remitterat följande dit ingifne Metnorialer, nemligen : l:mo Af Riksdags - Fullmäktigen frän Elfsborgs Läri, Anders Danielsson) deruti han anför, att det genom Kongl. Förordningen den 24 Augusti 1813 och Kongl. Kungörelsen den 20 April 1814. Konungens Befallningshafvande lemnade uppdrag att ransaka och döma angåen-! Lag-Utskottets Betänk and en? §85' de sL X.andet föröfvade fylleri - förbrytelser och skedd oloflig försäljning af bränvin , Rhum oell Toddy, ågyftande desse förbrytelsers skyndesam. mare bestraffning och att kraftigare hämma deras utöfvande, skall dels icke medfört den påräknade verkan, dels förorsakat derifrån ©skiljaktig® större olägenheter. Anders
Det vid Stenkolsverket befintliga Sandstensbrott erbjuder ett nästan outtömligt förråd af Byggnadsämnen för Casserner och Förrådshus; äfvensom Hamnen vid Höganäs, med någon Föibättringskostnad , kan blifva, af den förträffligaste beskaffenhet, och hafva flera gånger betydliga delar af Skärgårdsflottan der, utan skada för stormar och oväder, v-arit stationerad. £ 1 en tid, då anläggande af CorrectionsHus och stiftande af Arbets Inrättningar blifvit ett föremål för Rikets Ständers omsorger, synes Skånska Stenkolsverket, äfven i sådant ända~ mål, förtjena synnerlig uppmärksamhet. Hvad angår utsigten för Verkets framtida bestånd, så äga Stenkolsb ott framför andra den fördelen, att sådant gerom anställda Borrnings, försök, nära kan bestämmas. Efter dea Den 5 Januarii. 165 eul, som af Directeuren Sta vfor d och framlidne Bergmästaren pvid Ädelfors Go.dverk , ' Bergshauptman Lundström, blifvit författad, är en gifven tillgång af mera än 25 millioner Tunnor Stenkol innom de fält, som redan blifvit med jordborr undersökte. Den som sjelf försökt att göra nya An: läggningar, elier äger tillförlitliga uppgifter af andras erfarenhet i denna väg, har sig nog»samt bekant, att, Anläggningsmodan oberäknad, fär man, vid skeende försäljning, aldrig bereda si g pa full ersättning för de manga omkostnader, som åtfölja nya och stora företag, Bolagsmännen i Stenkolsverket begära det icke eller , de skola räkna sin förlust ersatt genom tillfredsställelsen, att se Verket förkofra® i drift och utvidgning, och anse de Cap taler de användt, öfver hvad FörsäljningsSumman käti godtgöra, såsom ett villigt offer til! Fäderneslandets behof af utvidgad folkmängd och Näringar. Lifvade af dessa tänkesätt, hembjuda samtlige Actie-ägarne detta Verk åt Staten fölen Summa af 250,000 R:dr Banco, hvarå sex Procents Ränta utgöres af de 15,000 R.dr B.co, som, enligt Kongl.