Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af de 2:ne uti 3:dje momentet af Revisorernes anmärkningar om förmälde balancerade fordringar: a) hos Colonial-Ärendernes Departement för till Garnisonen å S:t Barthelemy afsände diverse Beklädnads-, remtygsm. fl. persedlar: rätteligen utgörande t,663 R:dr 46 sk3 r:st.; och b) hos Ståthållare-Embetet vid Drottningholms och Svartsjö Slott för åtski 1 lige från Utrednings-förråden erhållne persedlar, 222 R:dr 16 sk., har den sistnämnde redan blifvit den jo Julii sistlidet år till Collegii Cassa inbetald, hvaremot Collegium, för inbekommande af dess fordran hos Colonial-Ärendernas Departement, uti skrifvelser till Chefen för samma Departement af den 20 October i83y och den 2 sistlidne Februarii, gjort förnyade framställningar, hvarå något svar likväl ännu icke kommit Collegium tillhanda, under afvaktan hvarå några vidare 69 åtgärder, i anledning af Revisorernes hemställan om denna posts befordrande till afskrifning, icke kunna af Collegium vidtagas. Under granskning af Utrednings-Afdelningens afgifna Redogörelser för det så kallade Extra Anslaget till upphandlingar af persedlar i reserv, hafva Rikets Ständers Revisorer fästat deras uppmärksamhet vid följande omständigheter, nemligen: r:o.
Antingen har då, så vida det tillhörer protestantismens väsende att fordra kyrklig frihet inom det borgerliga samhället, svenska folkets trosbekännelse intill denna dag icke varit protestantisk, och träffas således icke af yrkandet att denna grundsals må erkännas såsom ett ovilkorligt protestantismens kännetecken, eller ock har det folk, som räknar bland sina ärofullaste minnen sin segerrika kamp för trosfrihetens sak, icke derföre varit oprotestantiskt till sin kyrkliga tro att det oafbrutet och äfven under denna långvariga strid, i hvilken det offrade sina ädlaste krafter, vidhållit lagen om kyrklig enhet, fastän det erkänt trosfrihetens grundsats genom medgifvande af religionsfrihet, om ock ej alltid aktadt af det ovisa nitet, åt dem, som vid deras lands införlifvande med Sverige eller deras egen bosättning derstädes medfört annan fäderneärfd eller sjelfvald tro. Den rena evangeliska läran, sådan den uti Augsburgiska bekännelsen redan år 1530 är antagen och förklarad, förnekar kyrkans rätt och befogenhet att genom yttre våld uttvinga bifall till dess tro. Men grundsatsen om kyrklig enhet eller om trosfrihet bland statens medlemmar är icke en kyrklig grundsats: den sednare skulle, såsom sådan inom protestantismen endast kunna tillhöra den art deraf, som så väl i predikan som handling redan tidigt förklarade öppet våld lillåtligt emot den regering, som icke medgaf denna frihet. Men äfven om man erkänner kyrkliga enhetens företräde för främjandet af kyrkans eget ändamål att helga och saliggöra, så är dock trosfrihetens grundsats ej derigenom förnekad att man medgifver åt staten rätt och frihet att bestämma hvilken kyrklig tro den fordrar af medborgarne. Denna frihet och rätt utöfvade svenska folket, då det, enhälligt och fritt, omfattade den rena evangeliska läran, och genom återtagande af medborgerliga rättigheter ifrån den, som öfvergår till annan tro, söker u Kongl, Majis NådProp. M 104. 1 rygghet så väl emot de affälligas vanliga proselytmakeri-ifver, som emot deras ifrån det öfriga folkets skiijda kyrkliga och stundom äfven politiska intressen.
Herr LandtmarsZErz gjorde proposition tili bifall ä denne Friherre K.VLMbanas motion. Herr cock önskade att det blefwe en stor Mdaille, emedan 6/iicncreut2 warit en man sf dLK största förtjenst. PL förnyad proposition blef Friherre kolenbL. mer motion bifallen. Uplästes följande: Utdrag af Prvtocollet, hällit i Bonde-StänderPlenum ben 27 Ianuarii iLro. S. D. Pä derom gjord proposition beflkt Bonde-Ständer, att till allmänhetens uplysning om dm felaktiga förwalrning som warit rädsnde i Riksgälds Cvn - 4Z8 Den !2 Zebruarii Contoiret, skulle lill Trycket befordras, Skars-Utt skottess i detta ämne afgifne Berättelse med dertill hörande Handlingar; uti hwilket Beslut de öfrige Respective Niks-Sländen genom Protorolls-Utdrag skulle wördsamt dch manligen inbjudas, bär Supra. Lx krotOLotlc» S» L. '^räZäräli. Herr Iliam önskade akt denNe tryckning ej mätte ske pä Starens bekostnad» Friherre Stael von kkolliein. Dä tryckningen af desie Acker är tjenande till allmän Uplyöning, tror jag ej att pä denna obetydliga kostnad för Stas ten nägor afseende bör göras» Grefwe ^löknekSkulle någon pä sin egeN bekostnad wilja trycka desie docttmenter, kan det wäl icke nekas, men eljest ar der wäl öfwerflödigt^ emedan de i sin ordning koMma in i wära Prolocoll» E)knna fråga begärdes pä bordet. Den rr Zeb marri439 Ilpläste följande: Utdrag af Protocollet, hållit i BorgareStändek, wid Riksdagen i Stockholm den 12 Februarii lgioi. S. D. Borgare-Ständet, som, till underrättelse om förhällande
Utdrag den 9 och 12 Junii 182g. tioner, att de Invånare inom berörde Län, hvilka ännu häfta för skulder för erhållen undsättningsspannmål, måtte bevilljas enahanda förmon, som uti Utskottens Utlåtande, N:o 33* blifvit för Skaraborgs Län föreslagen. S, D. Föredrogos och biföllos Lag - Utskottets , sedan den i:sta i denna månad, på bordet hvilande, Betänkanden: N:o 62, i anledning af åtskilliga Motioner om ändringar, dels i Concurs• Lagen den 13 Julii J818, och dels i Kongl. Förordningen den 23 October samma år örn Eds-Formulaire i Concurs-mål; och JCo 63, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen Län Anderssons från Skaraborgs Län Motion, rörande debitering och redovisning för den ersättning, sorn tillkommer Krono - Betjente för fortställande af kallelser i Concurs-mål, Den 12 Junii 1829, Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Då nu å nyo föredrogs Lag. samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 30 sistl. Maji, under N:o 36 afgiina och, den 4ale dennes e. m, pa bordet lagda Utlåtande, 1 anledning af gjorda anmärkningar vid Prot.
Varder Riddarhuset demokratiskt, så Olifver nog Regeringen den förlorande i lagstiftningsoch anslagsfrågor. Endast i privilegii och grundlagsfrågor skulle PresteSt. kunna genom sitt veto, hålla Stånd mot demokratien. Men tron J, mine Hrr, att PresteSt. skall, öfvergifvet af Riddarhuset, äga kraft nog att genomdrifva uprätlhållande åsigter? Jag belviflar det; på grund af den erfarenhet vi haft i fråga om den lika arfsrälten m. fl. Om min tvekan är grundad, hvad blifver följden? Vi höra icke sällan omtalas att anslag icke må beviljas med mindre man får en rninislére-förändring. Redan nu begagnas denna utväg vid Riksdagarne, för att få bort gamla StatsRåd, och sjelf sätta sig i stället. Om detta ej, med annat villkor vill lyckas: så tillgriper man skattevägran. Om hon göres uti en tid, då nya tillfälliga bidrag nödvändigt erfordras, hvad skall Konungen göra? Måhända en Statshvälfning, hvarigenom republiken inträder, om demokratien segrar, eller enväldet införes om Konungen får öfverhanden. Skola vi antaga ett representationsförslag, som kan leda till sådana vådor? Jag frågar Eder det, M. Hrr. Jag anmärker för det 4:de såsom felaktigt, alt Mein ekall sjelf underhålla sina valda ombud emedan stadgandet blifver alltför svårt, örn ej ogörligt, att tillämpa. Const.Ulsk. föreslog till en början att Statsverket skulle betala Riksdagsmännens arfvoden; men deremot gjorde Presteoch BondeSt:n invändningar så att Ulsk. ändrade sitt förslag til! dess nuvar:de lydelse. För att visa hvart det bär, skall jag göra en beräkning, utan att deri intaga de 15 ofrälse männen, som Utsk. alldeles förbigått. t\fser man blott de 60 Adliga Ledamöterna, så lärer man icke kunna gifva dem hvardera mindre än 5 R:dr om dagen. 5 gånger 60 gör 360 om dagen, och 30 gånger 300 göra 9,000 R:dr i månaden.
Stats Verkets skuld till Banken har genom ofvanberörde försträckningar, till Krigsskulders afbordande, år 1812, blifvit ökad, emot hvad den utgjorde vid 4811 års slut, med 319,170 B:dr 38 Sk. 6 rst., så att beloppet, vid förstnämnde års slut, var 10,080,136 R.-dr 8 sk, 9 rst. i stället för 9,760,963 R:dr 28 sk. 3 rst., 50m den utgjorde vid 1811 års slut; men deremot har den, genom de, år 1813, skedde Benteoch Capital" afbetalningar, blifvit mindskad med 494,420 B:dr 40 sk. 6 rst. så att den, vid det årets slut, ej utgjorde mera, än 9>58ä,715 R;dr 16 sk. 3 r;st. Stats-Verkets skuld till Banken har dock under dessa Tvänpe åren 1812 och 18x3, på det hela ej blifvit mindskad med mera, än 173,250 B:dr 12 sk. 2:0 Den 14 Juli.
De i Eders Kongl. Maj:ts Befällningskafvandes femårsberättelser i förevarande hänseende lemnade uppgifter gifva deremot till resultat endast 3,845,808 qvadratref. C) Häradsallmänning ar. — Dessa, i 10 län belägna och i omkring 70 särskilda parker fördelade, skogar intaga enligt länsberättelserna en sammanlagd ytvidd af 1,081,723 qvadratref, hvilken uppgift jemförelsevis obetydligt skiljer sig från Kongl. Skogs-Styrelsens 194,830 tunnland eller 1,081,048 qvadratref. Af hela denna areal belöper sig på: Östergötlands Upsala Södermanlands örebro Westmanlands Elfsborgs län 92,299 qvadratref, Skaraborgs » 7 6,003 » Örebro » 6,333 » län » 28-2 19vt proc. » Skaraborgs län Stockholms » 8-4 2-7 proc. )) » 16-8 » Elfsborgs » 1-9 » » 11-6 » to Calmar » 0‘y )) » 10'o » Jönköpings » 0‘i )) Summa 100'o proc. H) Flyg sandsfält. —^Sammanlagda arealen af de å Tab. upptagne flygsandsfält utgör 68,297 qvadrat o ref, hvaraf icke mindre än 71'2 proc. komma ensamt på Hallands län. Ar 1860 voro de i Kronobergs, Calmar och Christianstads *) län belägna fälten alla under allmän vård och uppsigt, de i Blekinge och Hal - ’) Enligt hvad från Kongl. Skogs-Styrelsen blifvit benäget meddelad!, funnos år 1860 utom de 18,450 qvadratref, som Kongl. Maj;ts Befallningshafvande uppgifvit i femårsberättelsen, i Christianstads län 8,685 qvadratref flygsandsfält, som af enskilda disponerades och förvaltades. Allmänna skogarnes ringa areal. Afverkningsbelopp, 35 lands*) län under dels allmän och dels enskild vård, samt de i Gotlands och Malmöhus län under ägarnes egen förvaltning. Kongl.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla den af K. M. äskade summan af 9766 r:dr 32 sk. för 4 år. Hr von Hartmansdorff begärde att ordet årligen måtte tilläggas. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla den af K. M. äskade summan af 9766 r:dr 32 sk. årligen för 4 år. Hr Ribbing: Jag hemställer, om ej det vore bättre alt följa samma formulär, som StatsUtsk., och säga, intill nästa riksdag, eller för 4 år. Hr Lagerhjelm: Jag anser det icke vara nödvändigt att vi göra det sista tillägget. PresteSt, liar antagit för 4 år;1’ det är angeläget att anslaget må räcka de fyra åren, och då ser jag ej hvad man skall göra med de der orden 23'2 Den 22 Mars f. m. ”till nästa riksdag;” hvarföre jag önskar att den af den sista talaren yrkade bestämmelse icke mätte bifallas. [Jr Lefra'»: Ur Frih. o. Landtm, läcktes nyss framställa propo-. om ej R. o. Ad. ville instämma deruti, alt 4 år skulle blifva terminus, hvartill jag tyckte mig finna, att R. o. Ad. svarade ja, hvadan beslut derom lärer vara fattadt, och någon öfverläggning vidare icke kunna äga runi; anhållandes jag att summan nu måtte komma före. Sedan [Jr Frih. o. L a n d t in. anbefallt Undert. R i d d.- Secret. att skriftligen uppsätta den propos., som nu skulle komma att framställas, blef den uppläst, så lydande : Bifaller R. o. Ad. att till aflöning för den nya styrelsen för allmänna arbeten, med derunder lydande dist rictchefer, beviljas ett anslag af 9766 r:dr 32 sk. årligen att utgå i 4 år. Da nu ingen anmärkn. gjordes vid denna propos , framställde Hr Frill. o. Landtm, den lill R. o. Ad:s antagande. Ropades starka nej, blandade med många ja.
Förordmil d. 4 Maj 1 855, angille Handelshöcker och Handelsräkningar; Nio 83, i ani. af väckt motion om åtgärders vidtagande för befordrande af skyndsamhet i lagskipningen; N:o 84, i ani. af väckt motion om utfärdande af en författa, i afside på utmätnings-auktion af fastighet, deri inteckning för undantag är meddelad; Nio 85, i ani. af väckt motion, angrde skyldighet för egare af huud, att under viss tid hålla den bunden; Santmansalla l agsamt Allm. Westi.- o. Ekan.Utslt.: N:o 48, i ani. af väckt motion om förändring i K. Förordntn d. 20 Jan. 1824 i fråga om ersättning till egare af vattenverk sorn flyttas, eller då vatten afledes för sjösänkning; N:o 49, i ani. af väckt motion örn Kungörelsers upläsande å sockenstämma; N:o 50, i ani. af väckte motioner om uphiifvande af stadgandet i 10 Kap. 5 gin ByggningaBin, i fråga om vite för åverkan, in. m.; samt Nio 51, i ani. af väckt motion om stiftande af en lag, hvarigenom telegrafdepescher förklaras i__vissa fall vara gällande såsom voro de skriftligen afgifne. Anmäldes till bordläggning nedannämnde från Utskm inkomne Betänkm, Mern. och Utlåt., nemi. från Sammunsalta Statssamt Allm. Ilcsv.- och. Elcon.Utsk.: Nio 58, i ani. af väckt motion om anvisande af en särskild fond för belåning af fabrikater och handtverks-produkter; llankn Utskottet: Nio 85, i fråga om tiden hvarunder ränta och provision å försträckningar från statslåmdönden må förskottsvis afdragas; Nio 86. i ani. af väckt förslag om eftergift af öfverränta å ett af Faktoren F.
För de län, hvilka hafva vidsträckt jord, som ej ingår i någon mantalsberäkning, har denna tabell i flera delar föga eller intet värde, men torde ej sakna sådant för de län, der ett motsatt förhållande äger rum. Så utvisar den t. ex., att i Malmöhus län ett mantal på landet, i medeltal bebodt af nära 59 personer (kol. 3), har i medeltal 221 tunnlands areal (kol. 2) och är deladt uti 4'73 brukningsdelar (kol. 4), af hvilka livar och en alltså innefattar i medeltal föga mer än fipdels mantal (kol. 5) och i areal ej innehåller mycket öfver 46 tunnland (kol. 6), som föda omkring 12 personer; i Wermland är åter ett mantal i medeltal bebodt af nära 137 personer, men har en areal af 1,765 tunnland och är deladt i 11 "32 brukningsdelar, af hvilka hvar och en väl innefattar blott fiL-dels mantal, men dock en areal af nära 159 tunnland, hvilka jemväl föda omkring 12 personer. I kol. 7 har tillagts sädesskördens medelbelopp på mantal enligt tab. Litt. L, med särskild hänsigt till den kontroll, som derigenom kan utöfvas öfver de slutsatser, hvilka jag ofvan i afdelningen för jordbruket vågat draga af uppgifterna, och synes mig, så vidt jag kan bedöma förhållandet, de här utförda beloppen i allmänhet ingalunda vara för höga, utan tvertom gifva fullt stöd åt antagandet, att åtminstone i goda år afkastningen är vida större. Wermlands till arealen stora mantal med sina talrika brukningsdelar framstå här med den högsta absoluta, Malmöhus läns mantal, sorn till arealen äro minst, med den högsta relativa sädesafkastningen.
1833 års förordning om försvarslösa personer har delat alla på oskäl grundade lagars öde, alt icke blifva och icke kunna blifva strängt tillämpad. I dess första g stadgas: att dcu person, som icke ingått i Kronans eller allmän tjenst, eller idkar med behörigt tillstånd fria konster eller studier, eller handel, fabriker, handtverk, sjöfart eller annat lagligt näringsfång, jord eller bergsbruk, antingen såsom ägare, arrendator eller brukare, eller bevisligen af föräldrar, anhörige eller andre personer underhålles, eller är, enligt församlingens uti socknestämma yttrade omdöme, känd såsom den der ärligen sig försörjer, antingen genom egna medel eller genom arbete eller annan loflig sysselsättning, eller af allmän barmhertighelsanstalt njuter vård och understöd, skall vid manlalsskrifningarne, eller, när deremellan fråga om laga försvar uppstår, ställa en, af en eller flere personer ingången och till vederhäftigheten styrkt borgen för egne, hustrus och hemmavarande barns kronoutskylder för påföljande året samt för de böter och ersättningar till belopp af 50 r:dr b:co, som kunna ifrågavar. person ådömmas. Ang:de få af de hundratusentals menniskor, o.m hvilka det kunde komma ifråga, lärer församlingarne å sockenstämma yttrat sig, huruvida dessa personer äro kända att ärligen försörja sig; och man torde hafva skäl tvifla på, att borgen för böter och ersättningar, till belopp af 50 r:dr b:co, blifvit af någre bland dem ställd. Deras antal alltså, som, enligt författningen kallas försvarslöse och skulle såsom sådane behandlas, är större, än alt det skulle kunna inrymmas i Sveriges alla publika byggnader, om än desse alla samtlige vore till fängelser inredde. Så vidt kronoräkenskapcrna utvisa, är det endast här i Stockholm, hvarest nämnde personer ställa borgen för kronoutskylderne. Ehuru till så ringa fordran nedsatt, är likväl författningens föreskrift för dem i högsta grad tryckande; och huru mycket mera skulle den ej vara, om författningen kunde i all sin stränghet tillämpas. Men ej en gång af alla, hvilka 452 Den 24 Augusti e. m,’ J enligt författningen borde förse sig med borgen* fordras den.
Hr von Hartmansdorff har redan visat hvilket stort förråd af chartor man slädse skulle hafva i beredskap, " om alla handlingar skulle skrifvas på sådana, och af denna grund tror jag, att ett sådant förslag icke låter sig verkställa, helst i vår ehart.sigill.- förorda, redan linnes föreskrifvet, att en mängd handlingar skola cliarleras, när de för någon auetoritet uppvisas, och det vore alt orättvist betunga allmänheten, om de skulle a priori charteras. På dessa grunder skulle jag vara mest böjd för afslag å Utsk:s betänk.; men då flera ledamötar yrkal återremiss, vill jag icke motsätta mig densamma. Gr. Cronhjelm: Utom det bidrag till vederläggning af en ledamots i Kammarrätten mening, som gjort sig gällande i Frih. Oxensljernas reservation, hvilket blifvit lemnadt i Hr Printzenskjölds första yttrande, hafva alla andra vederliiggningsgenmälen emot samma förslag, som inom Utsk. blifvit framställda, sä fullständigt blifvit utvecklade af Kammarrättens President, att jag visserligen icke har något dervid att tillägga, ålen samme ledamot har gjort några anmärkmr emot detaljerna af Utsk:s förslag, hvilka det är min skyldighet att upptaga. Då likväl denna ledamot äger en så mångårig vana vid civila måls handläggning, som jag"icke äger i ringaste mån, anhåller jag, alt hvad jag nu går att anföra mindre mätte anses såsom ett anspråk att kunna vederlägga dessa anmärkmr, än som en framställning af den åsigt, som i Utsk. gjort sig gällande emot Kam - Den 8 Januari e. m. 133 marriitlcns forsing. Det har emot Utsk:s första alternativ blifvit främstäldt, alt detta förslag äger det fel, att inblanda hofrätterna i revisions-göromål, som för dem hittills varit främmande. Vore fråga om granskning af några vidlyftiga räkenskapshandlingar, så skulle jag visserligen medgifva, alt sådant borde tillhöra Kammarrätten; men mig synes den granskning, som Utsk. föreslagit, vara af ganska enkel beskaffenhet och dessutom alldeles icke främmande för den granskning, som domare förut hafva sig ålagd.
Riksdag ovilkorligen återkomma, så länge samma kostbara Militaire-systera följes, så kan man icke erkänna dessa anslags förmenta egenskap «U vara utgående blott för en gång eller ega en så beskaffad extra natur, alt med deras beviljande Staten kan anses hafva fulländat sina uppoffringar i denna väg, ett förhållande, sorn tydligen bevisas afsaramanställningcn emellan sistförflutna Riksdags exlra anslag och dem, soia Stats-Utskottets Utlåtande If.-o 2o3. 31 nu Sro begärde, äfvensom af jemförelsen emellan Sveriges natur och territorial-vidd med sådane andre länders, hvarest samma Militaire-theorier tillämpas. De stora fortgående anslagen för Försvars-Verket utgöra likväl na mera uti nästan alla Europeiska Stater en sådan förtärande kräfta lör deras financer och en sådan bestämd orsak till öfverdrifvet växande Statsskulder, att ae genom denna sin inverkan innebära en gifven omöjlighet af fortsättning uti en snart instundande framtid; och den tidpunkt synes icke Vara fjerran, då-de Europeiska Staterna, just genom detta förhållande, nödgas högst betydligt nedsätta kostnaderne för sina krigsanstalter, så vida de icke omedelbart genom dessa skola framkalla omöjligheten att bibehålla inre och yttre sjelfständighet. Denna sanning har redan börjat blifva insedd af åtskillige Statsmän, och har uttryckt sig uti gjorda försök till negociationer om en allmän och proportionel nedsättning af stridskrafter eller en så kallad allmän afväpning; försök, hvilka hittills visserligen aflupit utan synbar verkan, men som likväl icke lära undgå att göra sig gällande, om icke förr, åtminstone vid den tidpunkt, då hos Nationerne ifrån ett allmänt missnöje öfver dessa obegränsade kostnader utgår en allmän vägran att dem betala, vare sig genom ny skuldsättning eller directa pålagor. Det vili deraf synas,'som handlade den Stat klokast, hvilken, under fredens Sugn, ju förr desto heldre, öfvergaf ett kostnads-system, hvilket likafullt, enligt sin egen och sakernas natur, snart nog måste upphöra att vara det allmänna, och sålunda under tiden blott föranleda utgifter och skuldsättning samt blifver skadligt i samma mon, sorn det kunnat undvikas och som det onödigtvis försatt
Det var ej utan en viss svårighet jag letade mig frani till deii berönida Esseldes bostad. Hon bebodde rik i2nnii den g: lrii, soiii hennes man, kominendör Adlersparre, iii köpt, ett litet oansenligt Iiiie midt upp i vår södra stadsdels f a t t i g k n r t ~ r, oiiigifret af tr#kCikar och små, förfallna gårdar, sjalf t allt annat iin ett arkitektoniskt iiiiisterstycke nied sitt höga tak och sin i förhållande till bredden onaturligt utdragna höjd. Men uppflugen som den lag, denna lilla besynnerliga byggnad, på högsta krönet af de södra bergen, hade den inunder sig en tafla, som i skönhet knappast har sitt motstycke i rarldeii: hela det skogomkransade Stockholm, simiiiande p&amp; sina glittrande, ständigt växlandg vatten. Och har, med den stora staden under sina fötter, hade den forne sjömannen inrättat i t si % ett Iiem, scin sa mycket som möjligt skulle påminna om ett fartyg. Sol och luft till öfvei.ftöd, rum, sink och smala som kajutos, trappor, branta som skeppsstegai. och med tjocka rep i stallet för ledstänger, ropare mellan de tre v i - ningarna som om bord ga en örlogsman; med ett ord en så originel och ovanlig bostad som gärna kan förekomma i vår tids Stockholm. H u r på en g h g stilla och liff ullt var det ej däruppe! H u r lätt måtte det ej gå a t t tanka och arbeta, nied stadens buller och brhk långt iniinder sig och ändå med dess rörliga, pulserande lif ribreranilth så a t t saga i luften! Och om våren, hur inkste ej t. o. m. de ruskiga omgifningarna bli poetiska, då de n i b g a syrenbuskarna och äppeltraden i de små fattiga tradg&amp;rdstapposna stk i blom, dk deras inenlösa blomsterprakt skyler öfser oh11 förgyller nHgot af skröpligheterna rundt omkring hos alla dessa kvarlefror af sdet Stockholm soiii går:.