Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svårligen kan ma.n se d g o t vackrare, nhgonting praktfullare, än fruktträden, när de p&amp; försommaren stii inhöljda i sina hvita rödskiftande blomsterskrudar; och nar deras grenar om hösten nedtyngas af svällande, guldgula eller rödblommiga frukter, kunna de väl utharda täflan med hvilka andra prydnadsväxter som hälst. Huru ofta förekommer ej en eller annan obegagnad plats invid stugan, der mycket val ett fruktträd eller en bärbuske skulle kunna planteras; och alla nakna, fula vaggar och murar, som ligga emot solsidan, huru mycket bättre skulle de ej taga sig ut, om de i stallet vore till n&amp;- gon del skylda genom några spalimtrad. Det är ingen s v h konst att odla och sköta sadana triid, men de hafva den stora fördelen med sig, att de kunna odlas längre norrut iiii fristhende fruktträd. Visserligen kunna icke fruktträd uthärda klimatet öfverallt i vårt land, men bärbuskar och köksväxter kunna odlas l h g t upp i landets nordligaste delar, blott man förstår att valja sådana sorter, som utveckla sig p&amp; kort tid; och erfarenheten har redan gifvit vid handen, att trädgiirdsalsterna i allmänhet blifva välsmakligare, fa mycket mera arom, ju langro norrut de frambringas. Om den trefnad och det behag, som alltid hoilar öfver det lilla hemmet, nar stugan orngifves af nagra, om ock ananspråkslösa blomsteranlaggningar, iir öfverflödigt att orda. Blommorna behöfva ingen förespråkare, de tala själfva med sitt färgrika språk tillräckligt kraftigt för sin sak. Att sysslandet med växtodling, vare sig det sker för nyttan eller för nöjes skull, har ett förädlande och uppfriskande inflytande på sinnet kan väl sviirligen ' förnekas. Den som ständigt umgå,s med sina växter och med vaket sinne följer dem i deras utveckling från det första uppspirandet tills de uppfyllt sin best&amp;mmelse, kan ej undgå att få blicken mer och mer öppen för naturen; och ju längre man lyckas tränga in i dess hemlighetsfulla skattkammark, desto mera hänföres man af de rena fröjder och njutningar, som ett närmare umgänge med naturen alltid förmår skänka.
Jag ber, att hvad jag yrkat icke må tydas såsom någon ogenhet emot person; sådant kan aldrig komma af mig i fråga; men jag anser, att, då ifrågav:de ärende H. I. 33 514 Den 22 December. icke är af beskaffenhet, att R. o. Ad. enligt Riddarh.-Ordn:n måste remittera detsamma till Utsk:t, det vore en gifven tidsvinst, ifall R. o. Ad. nu afgjorde detsamma, så mycket mera som de talare, hvilka här yttrat sig, till största delen åtminstone, icke haft något att invända mot mina åsigter i sjelfva saken. Det förefaller mig, af skäl, som redan äro nämnda, som Ståndet borde göra bruk af den rätt, det har, att genast behandla motionen och afslå den. Gr. Björnstjerna har sagt, att man icke bör förtrycka någons åsigt, och detta är naturligtvis ej heller min afsigt; men, då ett ärende är föredraget, dess beskaffenhet är så enkel och lättfattlig, som nu är händelsen, och hvar och en eger att deröfver yttra sig, motionären, sjelf närv:de, deri inbegripen, kan jag icke finna, att någons mening behöfver blifva förtryckt. Hvad jag åsyftar, är endast, att nu vinna samma resultat, som, i händelse remiss å motionen beviljas, skulle efter all sannolikhet uppnås ett par veckor härefter, och på en omväg, hvilken tager tid och trycksvärta m. m. i anspråk, utan emotsvarig förmån å någon sida. Jag skulle helst önska, att Hr Fitinghoff sjelf återtoge sin motion; men, om det icke af honom finnes lämpligt, R. o. Ad. då, så godt först som sist, afgjorde ärendet och detsamma nu förvägrade sitt bifall. Hr Fitinghoff; Då motionen en gång är väckt, anhåller jag, att den mätte blifva remitterad till Riddarh.-Utsk:t. Hr von Knorring, Oscar; Då den förste af de talare, som här uppträdt och påyrkat remiss af motionen, medgifvit, att den är mindre lämplig, synes mig, att konklusionen bör blifva den, hvartill Frih. Cederström kommit.
Ståndet biföll den af Utskottet^ föreslagna ledacLiouen af a, 3 och 4 punklerne; antog Hedervärda Bonde-Ståndets redaction af 6:te punkten; gillade Högloflige Ridderskapets och Adelns redaction af ingressen till y:de punkten; vidblef sitt beslut (sista mom. af yrde punkten), att Bankens utlåningar icke må kunna inställas, och gillade den i anledning deraf förealagne voterings-proposition ; antog Högloflige Ridderskapets och Adelns redaction af grde och gide punk terne: * gillade voterings-proposilioner öfver jyrde punkten; afslog Högloflige Ridderskapets och Adelns inbjudning, i afseende på ett tillägg lill iSrde punkten, mom. f.; biföll förändringen af årtalet i835 till årtalet i83G i norde punkten; gillade den föreslagna voterings-propositionen öfver 21 punkten (sid 13); gillade de föreslagna voterings-proposUionerne Öfver 2r:sta punkten, Litt. b sista morn., (sid. 14) öfver samma punkt Litt. c (sid i5) och öfver samma punkt Litt. e (sid. 17); förklarade sig icke kunna antaga Utskottets jemknings-förslag öfver a3:e punkten Litt. a, rörande belåningsrälten af Riksgälds-Contofets obligationer, men gillade den i anledning deraf föreslagna voterings-proposition; gillade den i samma punkt lin. c föreslagna förändring: till tre fjerdedelar af vanliga försäljningspriset under de irenne näst före belåningen förflutne mdnaderne; förklarade sig 'icke kunna antaga. Högloflige
Upplästes och lades till handlingarne ankomne prot.utdr. från de öfrige liiksSt:n, nemi. från PresteSt. af d. 9, 14, 15, 17, 18 och 19, från BorgareSt. af d. 17, 18 och 19, samt frän BondeSt. af d. 17 och 19 dennes. 11. R. o. Ad. åtskildes kl. .} till 9 om aftonen. In fidem piotocolli, Albert Munck. - 0«H>m Onsdagen den 21 Maj 1845. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 6 prot.utdr. för gårdagen. Upplästes till justering nedannämnde från Exp.Utsk. inkomne förslag till R. St:s und. skrifvelser lill K,. M.: N:o 217, ang:de dagsverksskyldigheter för hemmansägare å ön Hven; N:o 218, ang:de förändring af de i afseende på utarrendering af Kronans fasta egendomar å landet nu gällande föreskrifter; N:o 219, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de ett lånebidrag för Götheborgs hamnbyggnad; N:o 220, ang:de de i 63 § Reg.F. föreskrifna creditivsummor; N:o 221, om ett lån för uppbyggande af en ny kyrka i Christinehamn; N:o 222, om en gratification åt Aeademie-Adjunclen Ramström, för genom inrättandet och vidmakthållandet af Stockholms Lyceum ådagalagda förtjensler om ungdomens bildande; N:o 223, ang-.de ändring af 4 § i K. förordn. d. 10 Juni 1841, rörtde bysällning; N:o 224, i anledn. af K. M:s nåd. propos.r, ang:de antagande af dels ny strafflag, dels ock lag om verkställighet af fängelsestraff; - 608 Den 21 Maj.
Vid föredragning af Bevillningsutskottets förl. gårdag afgifne Memorial, angåend* öfverlemnande till förstärkta SiatsUtskottet af den fråga, rörande grunderna för en förnyad Tulltaxa, hvarom RiksStånden stadnat uti olika beslut, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med antagande af de utaf Bevillningsutskottet förslagne voteringspropositioner, de samma till förstärkta StatsUtskottets omröstning hänskjuta. Ut supra. S. D. Vid föredragning af förstärkta StatsUtskottets förliden gårdag afgifne 3:ne särskilj te Memorial, angående dess, till följe af RiksStåndens Beslut, verkställde omröstningar tili sluteligt afgörande af frågorna, om i) Den så kallade MinimiTabellens införande. 2) Dispositionen ra. m. af Recognitions-skogarne, och 3) Bidrag, af Statsmedlen till Theaterns un* Den 7 JuliL 133 derhållande 1819» fann Ridderskapet och A~ deln, det berörde Memorial endast borde läggas till Handlingarne. Ut supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åt5 skiljdes kl. 8 om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Tisdagen den 7 Julii, Plenum kl. io förmiddagen; Uppbröts Herrar Electorers lista till val af 3me Ledamöter i BancoUtskottet efter N:o 1033, Herr Hammarhjelm, Carl Fredricj — 1952, Herr von Plomgren, Fullmägtig Friherre Hjerta, Fredricj och 26*3, Herr Haij, Fullmägtig Herr Reuterschiöld, Axel. 1^4 Den 7 Julii. Och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: Friherre Drufva, Thure, 1880. Herr von Hauswolff, Carl G. R., 2x89. Herr af Melin, Henric Georg. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 4 Juli i 1818.
Uti häröfver den 24 sistlidne September afgifvet underdånigt utlåtande hade Kammar-kollegium och Stats-kontoret, jemte tillkännagivande att hemmanet Sånnaryd N:o 1 är J mantal krono med kronevärdi i ränta af 2 R:dr 4 skilling 6 r:st Banko, deraf 8 skilling Kronan behållna, och kronotionde 8 kappar, hälften råg och hälften korn, samt att i 1861 och 1862 års stater ränta och afkastning af samma boställe upptoges med ett belopp af 85 R:dr R:mt, i underdånighet tillstyrkt, att, som, efter hvad handlingarne upplyste och af så väl Landshöfdingeembetet som ortens Kronofogde vitsordats, hemmanet vore olämpligt till länsmansboställe, Kongl. Maj:t måtte hos Rikets Ständer göra framställning om detsammas indragning till Kronan och utarrendering på tjugu år för Statsverkets räkning i enlighet med grundcrne i Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847, samt att å stat uppfördes en kontant löntillökning af 85 R:dr och ersättning för bostad 150 R:dr, med tillsammans 235 R:dr åt Länsmannen i berörda distrikt. I anledning häraf och jemlikt vederbörandes underdåniga hemställan, tillstyrkte Stats-Rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande länsmansboställe, \ mantal Sånnaryd, må, jemte hela räntan, till Statsverket indragas och för dess räkning, genom Kammar-kollegii försorg, enligt gällande föreskrifter, utarrenderas, samt att för boställshafvaren må, från nästa statsreglerings början, å stat uppföras årlig kontant godtgörelse af dels Åttatiofem R:dr, motsvarande boställets ränta och afkastning, och dels hyresersättning Etthundrafemtio R:dr. 14:0.
Det är 12 §. i 12 Capitlet, som lyder sålunda : Har Storskifte förut öfver gått ett Skifteslag , der ägorne är o af den beskaffenhet, att nytt Skifte icke annorledes, än efter nästföregående ,§\ verkställas kan; och finna, på grund af delägares gjorde yrkande , Skiftesmannen och Gode Männen , att nytt Skifte för Skifteslaget i allmänhet icke kan blifva förmånligare , än det redan varande Storskiftet; då bör, med inställelse i det sökte Skiftet, utlåtande derom till ÅgodelningsRätlens pröfning öfverlännäs, på sätt i nästföregående sagdt är. Här är således föreskrifvit, att när i redan storskiftadt Skifteslag en delägare yrkar, att bättre skif - io8 Den 27 Augusti f. m. te ej kan ske, så skall, om ej ägorne kunna läggas uti ett, två eller högst tre Skiften, samt i tle Norra Prpvincerne fyra, särskild pröfning företagas, om Skiftet får äga rum. Nu hafva Utskotten trott sig höra föreslå först en sådan tilläggning i.§, att det nya Skiftets medgifvande icke endast skulle hero på, om det blefve förmånligare, utan äfven att afseende borde fästas å de med Skiftet förenade kostnader och delägarnes förmåga att dem utgöra, och att någons skada eller förlust derigenom icke bereddes. Att genom ett Ägoskifte rätt verkstäldt någon skada eller förlust skall uppkomma, kan ej i allmänhet supponeras; det skulle då utesluta alla Skiften; ty de kostnader, som deraf uppkomma, få icke såsom skada eller förlust beräknas. Att åter bedömma förmågan hos jordägarne, att bestrida desse kostnader, ser jag ej, huru det skulle kunna låta sig göra. Huru kan Domaren rätt känna delägarnes enskilta förmögenhetstillstånd, och huru skola desse för honom sådant ådagalä gga? Stadgandet är välvilligt, men jag tror ej att det passar såsom stadgande, emedan det ej kan användas. Man må ej' hafva så stor fruktan för rubbning af Storskiften. Sådan rubbning har i 20 år redan varit mcdgifven; och man hav funnit sig dervid. Ehuru enligt
Riksdagar hysta och ännu icke jäfvade åsigt af saken: och det är svårt att fatta, huru det, som under en längre tidrymd ansetts för rätt, kan på en gång blifva orätt. Hr Justitieombudsmannen har fästat serskild uppmärksamhet vid den rådgifvande åtgärd, enligt hvilken det nya Trollhätte Kanalbolag gifna löfte om ett årligt bidrag af handels och sjöfartsfonden i 25 års tid blifvit så stäldt, att anspråk på dess uppfyllande kunde öfverlåtas utan samband med eganderätten till kanalenoch att dylika öfverlåtelser jemväl blifvit befordrade genom de å bolagets anvisningar uppå alla årens anslag, till meddelande af KonvoyKommissariatet, tillstyrkta accepter, som icke innehöllo annat vilkor, än att bolaget skulle sina åtagna förbindelser i afseende på kanalens ombyggnad behörigen fullgöra• På sätt till StatsRådets protokoll för den 23 Mars 1838 blifvit utförligen yttradt, kunde meddelandet af accepter å anvisningar uppå ett eller flera års anslag af det för ombyggnad af Trollhätte kanal och slussar utlofvade bidrag icke medföra bättre rätt för innehafvaren af sådana anvisningar, eller. annan eller större betalningsskyldighet för handels och sjöfartsfonden, än som följde af Kongl. Maj:ts den 2 förutgående Februari fattade beslut om sättet och vilkoren för anslagets utbetalande, enligt 12 §. i det under samma dag för nya Trollhätte Kanalbolag utfärdade nådiga privilegium, och hvarvid det väsendtliga vilkor var fästadt, att bolaget 144 skulle noggrant uppfylla sina i berörde privilegium uttryckta åligganden och förbindelser, ett vilkor, som enligt Föredragandens och StatsRådets underdåniga tillstyrkanden äfven skulle i accepterna inflyta.
Sverige har val redan en icke så ringa fördel af det nyttiga vildbråd, som finnes i dess skogar och på dess fält, och som icke kostar oss det ringaste i föda och vård; men denna fördel borde och kunde för landtmannen vara flerfa! Idig t större. Genom rofdjurens förminskning skulle det nyttiga vilda redan i märkbar mån tillvexa; dock skulle till dess betydliga och hastiga förökande mer än allt annat bidraga, om det vilda, under dess fortplantning och till vext, finge vara fredadt för dess värsta fiende, menniskan. Våra jaglJagar syfta väl hufvudsaligen till detta mål, men hvar och en känner nogsamt huru dessa efterlefvas. Jag tror derföre, alt en bevillning på jaglen skulle vara högst nyttig, emedan jag deraf väntar mig i icke så ringa mån befordrandet af ett mål, sorn genom jagtstadgan nu icke vinnes. Det är för det mesta oförståndige pojkar och en mängd löst folk, som, med förakt för både naturlig och beskrifven lag, icke draga i betänkande att mörda det nyttiga vildbrådet under dess fortplantning, då det ock lättast åtkommes; och exemplen af dessas straff-frihet sprider allt meia föraktet för lagen. Jag förmodar, att få husbönder eller målsmän lära vilja åtaga sig bevillning för desse personers jagträtt, och det är häraf jag väntar de goda följderna. Jag tager mig, i följd häraf, friheten föreslå: att hvar och en, som vill utöfva jagt och djurfångst, förklaras skyldig att sådant vid årliga skattskrifningarna uppgifva, samt derefter, i vanlig ordning, debiteras, och erlägger, om han är ståndsperson, en r:dr b:co, och, om han är af allmogen, 9.4 sk. s. m., motsvarande värdet af endast ett å
På Allmänna Fattigvårdens Stat , å denna Hufvud titel, har till Medikarnenter för fattiga sjuka i Stockholm varit förut' bestått 500 Ridr; men som denna summa fanns för behofvet alldeles otillräcklig , sä täcktes Eders Kongl. Majit, uti Nådigt Bref af den 23 Mars 1814, förordna, att densamma borde Ökas med 1,000 Ridr, hvilka borde utgå af de, till Medicinal Verkets förbättring och understöd anslagna medel, samt i följd' deraf ifrån andra öfverföras uppå denna Hufvud titel, och hvilka lära böra hos Rikets Ständer, till upptagande i Stat anmälas; äfvensom i enahanda afseende de 300 Ridr, hvilka uppå Allmänna Fattigvårdens Stat å denna Hufvudtitel varit uppförde till Vaccinationens understödjande och utvidgande’ i Stockholm, nrenj likmätigt' Eders Kongl. Majits Nådiga Bref af den 23 Mars 1814, böra flyttas härifrån uppå IN^edicirral-Staten å andra Hufvud-titeln. Vid Åttonde Hufvud -Titeln Utgifterna å denna Hufvud titel äro: dels förslags-utgifter, grundade på bestämda Varu qvan - *33* Den 14 Juli. qvantiteter, som mäste betalas efter föränderliga gängse priser, eller ock anskaffas efter åtgång och behof, dels sådana, som efter deras fulla utsatta belopp komma att anordnas; och ändteligen sådana, hvaraf behållningen från det ena till andra året, ett a två år reserveras, men. derefter öfverföras på behörig Stats-Titel , i fall, för de under tiden påkomna behofven, så stor behållning ej finnes nödig. De sednare årens erfarenhet har visat, att, under jemt stegrade Varu-priser, Materialier och Arbetslöner, hafva de flesta af dessa utgifter, som varit af den egenskap, att de berott deraf, icke kunnat inskränkas inom det anslag, som Staten för hvar och en bestämmer, utan fyllnaden har måst tagas utaf besparingarna, då utgiften varit af sådan beskaffenhet , att den icke medgifvit uppskof till ett följande år.
Godkändes. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets utlåtanden: N:o 105, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Häradsskrifvaren J. Thysenii underdåniga ansökning om befrielse från gäldande af ådömde anmärkningsmedel; N;o 106, i anledning af Kongl. Maj Thysenii frikallande ifrån ådömd skyldighet att ersätta origtigt afkortade krono-utskylder; N:o 107, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående afskrifning af de, i och för den i hufvudstaden sednast församlade Revi* visionen öfver Rikets Elementar-läroverk, utbetaldte förskotts-summor; N:o 108, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å f. d. Kronofogden C. fVestlingers och f. d. Härads-skrifvaren G. Lindfors’s underdåniga ansökning om eftergift af ådömdt ersättnings-ansvar, i följd af uragtlåten debitering och uppbörd; N:o 109, i anledning af Kongl. Majds Nådiga Remiss å f. d. viGei 556 Prat.-Utdrag, den 23 Jatmar i 1845- endast må upptagas under sjette Afdelningen, till det belopp, 1 R:dr 24 sk., som nu finnes derunder infördt: Dessa tvänne punkter bifollos; 5:o, Tillstyrkandet, pag, 4, i afseende på Chartae-Sigillalse-afgift för bouppteckningar: Ståndet antog följande beräkning: Bouppteckningar, då behållna summan utgör: ifrån och med 50 till 100 R:dr 4 sk. 100 lill och med 5,000
Då jag genom Ridderskapets och Adelns förtroende är en af dem, anser jag mig skyldig yttra, att jag anser det arfvode, som lemnäs dem, vara fullt ut svarande emot den möda, som de kunna hafva. Huruvida under denna Riksdag så vidlyftiga förrättningar komma att Fullmägtige i RiksgäldsContoret åläggas, alt arfvodet hädanefter varder mindre tillfyllestgörande, är oss ännu obekant, och så länge anser jag motionen vara för tidig. Imedlertid skulle jag önska, att Riksens Ständer ej hade angelägnare utgifter att bestrida, ån förhöjningen i dessa arfvoden. Med motionen torde denna min anmärkning blifva till StatsUtskottet remitterad. Remitterades till Statsoch BancoUtskotten, till hvilka Herr Crusenstolpes ofvannämnde Motion redan blifvit öfverlemnud. Justerades tvenne Protocolls-Utdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i 113 Den 5 Ja nu a lii. Plenum den 3o sisth December f. m. fattade beslut. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofh Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm e. m. den 3o Dec. 1828.
N:o 106. derande ynglingars sanna väl, borde utvidgas så, att ynglingar, som äro omyndige eller njuta underhåll af föräldrar eller anhörige, äro skyldige betala hvad de till sin nödtorft erhållit i föda, kläder, husrum, värme, uppassning, böcker och dylikt; hvilket ingalunda strider mot ordalydelse eller rätta meningen af 4 mom. i Kongl. Förordningen den 7 Juni 1749, enär deri endast ogillas sådane ynglingars obligationer, reverser och förskrifningar, "såsom bevisning smedel”, helst dessa, sorn nog lättsinnigt kunna utgifvas, ej styrka, att ynglingen verkligen fått det, hvarå förskrifningen lyder; utan detta hör genom förhör och vittnen eller annorledes utrönas; /) att, enligt 10 § 4:de Kapitlet Utsöknings-Balken i Förslaget, från utmätning skola undantagas nödige gångoch sängkläder för gäldenär, hans hustru och oförsörjda barn, samt att, om de sakna utväg till nödigt underhåll, hvad dertill för en månad fordras, icke må i mät gå; g) att Förliknings-komité i hvarje socken eller tingslag så ock stad borde bildas, och att Utskottet, vid utarbetande af förslag härom, bör öfverväga ej blott sitt betänkande af den 3 Juli 1851, N:o 33, utan ock Norska och Danska författningar, rörande sådana komitéer; h) att, — alldenstund bevisningen är ett hufvudmoment i hvarje rättegång, och frågan derom torde kunna till stor del skiljas från hvad i öfrigt af Lagberedningen föreslagits angående rättegången, —17 Kapitlet af nu gällande Rättegångs-Balk måtte omarbetas och kompletteras med hvad innefattas i 21, 22, 23, 24, 25 och 26 Kapitlen, utgörande fjerde stycket eller hufvudafdelningen af Lagberedningens förslag till Rättegångs-Balkens förra del. Stockholm den 14 November 1865. X. V. Henschen. Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Af Herr HGUSChBP 2i.
N:o 35 afgifna utlåt, troligen icke blir så kändt, att hvar och en deraf må kunna öfvertygas, att religionen väl icke det ringaste ingått i åtminstone Utsklns nu i detta betänk, åberopade skäl. För mig blir det emedlertid oförklarligt hvarifrån Utskms tillstyrkanden härledt sig, då, på sätt jag tror mig hafva visat, de anförda skälen derför dels af Utsk:n sjelfva blifvit vederlagda, dels varit af natur att icke hit vara tillämpliga. Ett enda Utskins yttrande återstår visserligen, som jag icke förut anmärkt, nemi. "om den allmänna ofvertygelsin i landet och kanske mindre benägenhet för Judarnes emottagande — men jag kan icke tillåta mig anse detta såsom ett skäl eller tro det hafva det ringaste inverkat på Utskins öfvertygelse om det rätta. Jag förmodar tvertom, att Utskrn väl insett, att fördomar alltid äro störst der minsta bekantskapen finnes med föremålen derför, och jag gör mig förvissad, att en falsk opinion icke hyllas, om än klokheten bjuder att icke trotsa dess fysiska styrka, utan tåligt afvakta den tid, då äfven de städer, sorn Vergeland kommit att vidröra med satirens gissel, skola välsigna lolerancens frukter, såvida cj ett ovist beslut afplockar dem, innan de ännu hunnit mogna. f| Jag har nu måhända alltför vidlyftigt framställt mina åsigter — kanhända hafva de icke varit förtjcnta af någon uppmärksamhet — möjligen hafva de t. o. in. varit oriktiga — deröfver kan jag icke sjelf vara domare; men de hafva härledt sig från en inre innerlig öfvertygelse bos mig om deras sanning och om vigten af att fördomsfritt behandla detta visserligen grannlaga ämne. För denna min öfvertygelse* skull, begär jag R. o.
Stro Lika med Revisorerne, finner ock Stat*- Utskottet, att så beskaffade förluster, som detn Magazins-Inrättningen fått vidkännas dels å gjorde utlefvereringar till Stockholms Studs BagareÄmbete , Alaria Fattighus m. m. dels ock å öfvertagandet af den Spannmål som genom Stais-Pddet m. m. Herr Grefve Plåtens försorg blifvit upphandlad, skola kunna afböjas och förekomma*, enär sådane föreskrifter för Inrättningens förvaltning varda meddelade, att Fonderne icke få användas till andra bidrag, eller ingående af andra förbindelser och åtaganden, än dem som stå Uti ett direct sammanhang med föremålen för Inrättningens organisation. I afseende 1520 Stats-Utskottets Bktärtkandeti.' på de förluster sorn Magazins-Inrättningen redan fått, och än vidare torde få vidkännas å försäljningen af Råg till Stockholms Eagare-Ambete i ändamål att bibehålla det grofva brödet vid ett nedsatt taxe-pris så och då dessa förluster härflyta af orsaker, hvilka icke äro en följd af Inrättningens förvaltning, föreslår Stats.Utskottet alt meranämnde förluster må i Räkenskaperne få afskrifvas på det de samma, ej genom intagandet i vinstoch förlust-afräkningar* ne, måtte oriktigt komma att förblandas med de Resultat som uppkomma af Magazins Inrättningens öfriga Spannmåls rörelse. Carlscrona Bränvins-branningsArrende angående.