Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den höga ståndpunkt inom samhället, ifrån hvilken denna tankegång är uttryckt, den sanning och den värma för Sveriges ära den innebär, påkallar, i min tanke, det understöd af Rikets Ständer, som dessa vid frågans första uppkomst er höll från samma håll. Irenne år äro sedan dess förflutna. Besinningstiden synes således varit tillräckligt lång.; och är det på de skäl, jag tagit mig friheten anföra, jag nu föreslår: Att Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse måtte dels förklara, att Rikets Ständer, sedan Norrige tillbakavisat hvarje försök till en öfverenskommelse om revision af löreningsfördraget emellan de båda rikena, lika med hvad Hans Excellens Justitie-Statsministern till Protokollet den 9 April 1861 yttrat, anse omsorgen om Sveriges ära fordra, att afslöja grundlösheten af de emot detsamma rigtade beskyllningar, genom framläggandet från dess sida af ett förslag, som ådagalägger, att Sverige icke vill återtaga ett ord, af hvad det vid föreningens ingående underskrifva, och att äfven i de delar, der intet är lofvadt, Sverige vill se Norriges frihet bevarad såsom sin, dels ock på grund häraf anhålla, att Kongl. Kongl. iVJajrt måtte i nåder täckas genom sitt Svenska Stats-Råd låta utarbeta ett fullständigt förslag till Riks-akt, grundadt på det program, Hans Excellens Justitie-Statsministern uppställt uti sitt till nyssnämnde dags sammansatta Statsrådsprotokoll afgifne yttrande, och att samma förslag måtte i nåder delgifvas Rikets Ständer, innan Norska Regeringens eller Storthingets yttrande deröfverJnfordras. Anhålles om remiss till vederbörligt Utskott. Stockholm den 26 November 1862. (; // Anckarsvärd. utan ock så noga. formulerar sina önskningar i revisions frågan, att hvarje Motioner kos Ridderskapet och Adeln 1862. Af Herr Reutersvärd, Patrik Osear, angående förbud för landthandlare att sälja bränvin eller andra spirituösa drycker.
Den, som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att utan förändring bibehålla bestämmelserna i nu gällande Jnförsels-tarif för artikeln Silke, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Bonde-Ståndets beslut, att för tvinnadt, ofärgadt Silke bestämmas en införselstull af 50 öre per Skålpund, och larifen i afseende på artikeln Silke att, i följd deraf, erhålla följande uppställning: Silke: ofärgadt: rått Fritt. tvinnadt 1 <tt. — 50 öro färgadt 1 , 1:50 9 I enlighet med Utskottets förslag, hafva Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden hcslutat bibehållande af nu gällande tullfrihet vid införsel för artikeln Smör, men Bonde-Ståndet har derför bestämt en införselstull af 3 öre per Skålpund. Med anledning häraf, och ifall Bonde-Ståndet icke skulle vilja frånträda detta sitt beslut och förena sig med de öfriga Stånden, måste följande omröstning anställas: 13:o. Den, som vill att, i enlighet med hvad Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, Smör skall vara vid införsel tullfritt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Sitte. Smör. Socker. Soda. 16 Bevillning s-Utskottets Utlåtande N:o 28. Vinner Nej, antages, enligt Bonde-Ståndets beslut, för Smör en införselstnll af <3 öre per Skålpund. I sammanhang med det i betänkandet N:o 23, sidd. 45 och 46 afgifna förslag till förändrad redaktion af artikeln Socker, hvilket förslag blifvit af samtliga Riks-Ståndon godkändt, hade Utskottet tillika hemställt, att den sålunda föreslagna förändringen, äfvensom, i följd deraf, upphäfvande af 9 § i Tulltaxe-underrättelserna, måtte genast vinna tillämpning, och, i sådant afseende, särskild skrifvelse angående Rikets Ständers derom fattade beslut till Kongl. Maj:t i underdånighet aflåtas.
Hvarföre icke då understödja den genom tillåtelse för handelsdisconten att företrädesvis lemna lån på courant» och oförskämbara varor? Säkerligen skulle då flera depositioner af Amerikanska laster äga ruin; och jag är öfvertygad, att Amerikanare skulle medtaga tillbaka af vårt jern, ull m. m. Jag försäkrar, att då jag i8a3 började påyrka den sats, jag nu drifver, var jag icke sjelf klok nog för att icke taga an - a54 Den 6 Maj e. m. dra personers erfarenhet och omdöme till rads. Jag rådfrågade alla mina bekanta, hvilkas genom handel vunna förmögenhet och erfarenhet berättigade deras omdöme anspråk på afseende. Jag har icke hört någon i Götheborg, som ej sagt, .alt jag har rätt i min åsigt. Götheborgs riksdagsmän hafva understödt mina yrkanden i denna väg. Jag talade i ämnet vid en betydlig importör. Han sade mig, att han icke kunde bestrida, att jag hade rätt i min sats, ehuru tillämpningen strede mot hans interesse; likasom denne man svarade mig angående realisationen, att han nemi. ansåg den riktig och nödvändig, fastän han finge, på samma gång den verkställes, utstryka sin coursvinst. Hade jag haft orätt i mitt påstående, så vet jag likväl åtminstone, alt jag icke föreslagit något, hvarpå Banken lomme att förlora; ty det är väl omöjligt att bestrida, att pant af varor, hvilka icke äro underkastade förskämning, alltid måste innebära lika mycken säkerhet som ett namn, det må vara hvilket som helst. Och om ej så vore, hvarföre tar då Banken hellre brukspatronernas jern såsom pant. Hr Cederschjöld uppläste följande: För att döma från det mindre tillopp, som åtminstone i Stockholm varit i handelsdisconten, torde det icke vara skäl att höja räntan till 6 proc., såsom Utsk. föreslagit i 25 punkten, iit. b\ och den må bestämmas till hvad belopp som helst, så bör det i min tanka lämpligast ske i förhållande till månad, så att t. ex. 5 proc. för året uttryckes med proc. i månaden.
Konungens Befallningshafvande, Magistrater, Executorer, Domare och öfrige Auloriteter samt Embetsoch Tjenstemän i Riket skola, vid ansvar, vara pligtige att lemna Banken behörig och skyndsam handräckning uti de mål hvarom de för Bankens rätt och bästa varda anlitade. $• 9- Banken bibehålies vid rättigheten att sjelf låta anställa auctioner till försäljning af lös pant, för sina fordringars utbekommande; samt att, medelst anbuds-auctioner, föryttra egne öfverflödige Inventarier och Effecter. Alternativ. Kongl. Svea Hof-Rält i Stockholm skall allena och i första rummet vara Bankens lagliga Domstol, der någon såsom kärande mot Banken uppträder. I fråga om Bankens käromål, galle allmänna Rättegångsordningen och hvad för serskilda fall finnes stadgadt. Bancooch BagUtskottens Betänkande lV:o 3. §• »o. Hos Konungen skola anmälas alla sådana Banco-Verket rörande regleringar vid eller emellan Riksdagarne, som äro af beskaffenhet att föranleda Påbud elier allmän Kungörelse till serskild Autoritets eller till Allmänhetens efterrättelse. Af Konungen beror att, efter pröfning, saken, i det skick den blifvit framställd, bifalla, afslå eller uppskjuta. §. ii. Rikets Ständers lill Bankens förvaltning utsedde Fullmägtige gifva, till följd af Rikets Ständers meddelade Ordningar, Stadgar och Reglementen, sådana speeiela föreskrifter åt de dem underlydande, som af behofvet påkallas; och vare äfven berättigade att, i den nion erforderligt finnes, låta genom allmänna Tidningarne meddela underrättelser om hvad till iakttagande föreskrifvet ar. B. Banken såsom Depositionsoch Vexlings-anstalt. §. 12.
Med hopknäppta händer, ödmjuk som ett barn böjer han sitt hufvud för den högsta viljan och väntar nådestöten. Ju mera ödmjuk han blir, desto fridfullare blir det inom honom, frossbrytningarna bli svagare, han får kraft att draga täcket öfver sig, och nu bryter svetten ånyo fram öfver hela hans kropp, medan hans själ viljelös sjunker tillsammans och han förlorar medvetandet af trötthet. När han vaknar igen, är det redan ett stycke fram på förmiddagen, men hans hufvud är klart och krafterna återkomna. Han hinner knappast förundra sig öfver att han lefver, han klär sig i flygande fläng och skyndar i en droska till banken utan att tänka på sin försummade frukost. Svensk Tidskrift SVENSK TIDSKRIFT SVENSK TIDSKRIFT UTGIFVEN AF Frans von Schéele FÖRSTA ÅRGÅNGEN 1891 UPSALA EXPEDITION AF SVENSK TIDSKRIFT UPSALA 1891 ALMQVIST &amp; WIKSELLS BOKTRYCKERI-AKTIEBOLAG Innehållsförteckning. Författarnes släktnamn ordnade i bokstafsföljd. Uppsatser. Sid. Edv. Alkman: Oscar Levertins dikter. Ny lyrik. E. B.: Demokratisk och byråkratisk reaktion mot representationssystnmet 106 A. Backman: Några försök med somnambuler. S. J. Boethius: Ord vid fosterländska studentförbundets Gustaf-Adolfsfest i Upsala den 6 Nov. Wilh. Brand: Londons teatrar. Öfvers. Hjalmar Edgren: De nyare språkens studium vid våra läroverk. J. A. Eklund: Några tankar om nervlifvet och det sedliga 515 Nils Erdmann: August Blanche såsom författare ... 145 Octave Feuillet. En porträttstudie. v.. E. G. F.: Två konstutställningar. E. H.: Kristendom och kultur. Tor Hedberg: Sonja Kovalevsky. Några biografiska konturer. Sven Hedin: En resa från Teheran till Kaschgar. Harald Hjärne: Lärdomar från Finland. Alfred Jensen: En bulgarisk frihetsskald . 80 G. Juhlin-Dannfelt: Något om fästningar ... - 577
| Sorn det tillkommer Bevillnings-Utskottet att uppgöra och till Rikets Ständer afgifva förslag för beräkning af dessa inkomster, men sådant ännu ej kunnat ske, är Stats-Utskottet icke i tillfälle att i sammanhang med beräknandet af Statens ordinarie inkomster uppgifva beloppet af de medel, hvilka under benämning af extra ordinarie ] inkomster äro att påräkna; utan får Utskottet här endast utföra de särskilda belopp, hvartill desamma blifvit uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition föreslagna. 27:o. Tullmedel 10,500,000: — 28:o. Salu-accis för Städerna . 750: — 29:o. Postmedel 727,500: — 30:o. Chartae-Sigillatae medel 1,200,000: — 31:o. Bränvins-afgift 4,800,000: — Summa extra ordinarie inkomst R:dr R.mt 17,228,250: — Slals-Utskottets Utlåtande N:o 33. 19 Enligt de af Utskottet här ofvan föreslagna beräkningar, skulle Stats-verkets Ordinarie inkomster utgöra 8,289,750: — och då Kongl. Maj:t beräknat de extra Ordinarie inkomsterna till 17,228,250: — skulle således samtliga stals-inkomsterna uppgå till 25,518,000 Vid sednasle riksdag beräknades Ordinarie inkomster och restantier till 4,962,800 R:dr R:ko eller Riksmynt 7,444,200: •— Och extra Ordinarie inkomster till 9,395,500 R:dr B:ko, eller Riksmynt 14,093,250: — utgörande tillsammans 21,537,450: hvadan således, enligt förestående beräkningar, för nästa Stats-reglerings period skulle uppkomma en förökning i tillgångame af 3,980,550: — Stockholm den 19 Februari 1857. STOCKHOLM, tryckt hos isaac Marcus, 1857. Ordinarie
Det är ej längre möjligt att såsom af Gud ingifna uppenbarelser betrakta skrifter, hvilka innehålla framställningar rörande menniskans ursprung sa diametralt motsatta verkliga fakta som legenden om Deuka-lion och Pyrrha och mycket aflägsnare från sanningen än den historia Lukretius gifver oss i sitt poem. Om det erfordras någon ringa kännedom om den moderna vetenskapen för att fullt inse orimligheterna i skapelsehistorien, som innehålles i första kapitlet af Genesis, så behöfs ingen för att fatta det uppenbart orimliga i hvad man kan kalla den andra skapelsen af djurverlden, hvilken skildras i berättelsen om syndafloden. Gladstone nämner ingenting om denna, men den är en lika integrerande del af bibeln som berättelsen om den ursprungliga skapelsen. Hvad säger oss denna berättelse? Att Gud, då han såg menniskans ondska, ångrade att han skapat henne och andra på jorden lefvande varelser och beslöt att förgöra dem; men att Noak, den enda rättfärdiga raenniskan, fann nåd för hans ansigte och fick befallning att bygga en ark, eller en stor farkost, i hvilken han från den ödeläggande floden skulle rädda sig sjelf och sin familj samt alla slags djur, af allt kött ett par, hankön och honkön, af landtdjur, fåglar och kräldjur. Vidare skulle han af de rena djuren och af fåglarne taga in till sig i arken sju afhvaije kön, d. v. s. fjorton i stället för två; men låtom oss antaga det mindre antalet för att undvika skenet af att vilja öfver-drifva det orimliga i berättelsen. Sedan detta var gjordt kom floden och öfvertäckte » all^ de höga bergen under hela * himmelen », förgörande alla lefvande varelser på jorden, utom de som voro räddade jemte Noak i arken. Floden började på den sjuttonde. dagen i den andra månaden — d. v. s. den 17 februari — och stod högt öfver jorden i hundrafemtio dagar, då arken stannade på Ararat den 17 juli, men topparne af de andra bergen ej blefvo synliga förrän den 1 oktober. Arken öppnades och djuren giri^o ut den 27februari det följande året, då de varit innestängda mer än tolf månader. Jernför denna berättelse med verkliga fakta.
Sedan Utskottet uti föregående punkt tillstyrkt förhöjning i samtelige nuvarande djur-läkares aflöning, anser Utskottet, för dess del. att det börpåmenighetcrne sjelfve ankomma att bestrida de ytterligare utgifter till dylika personers aflönande, sorn. efter lokala förhållanden, kunna finnas af behofvet påkallade; hvadan Utskottet trott sig böra afstyrka Rikets Ständers bifall till förevarande motion. Och anser sig Utskottet härigenom jemväl hafva besvarat följande från Borgareoch Bonde-stånden till Utskottet remitterade motioner, nemligen: af hr Boman, st. F. om anställande af en djur-läkare inom Näsgärds fögderi i Kopparbergs län; af riksdags-fullmäktigen B. Byström frän Jemtlands län, om anslag till en dylik läkare inom Herjeådalen samt af riksdags-fullmäktigen Jöns Pehrsson från Blekinge län, om anställande af en sådan läkare inom Listers härad af samma län. 23:o. Uti 2:ne från Bonde-ståmdet till Utskottet remitterade motioner hafva riksdags-fullmäktige Petter Gabrielsson från Kronobergs och Eric Ersson från Kopparbergs län, den förre med anledning deraf, att i särskilda delar af riket flere härader och äfven större distrikter 1'unnos, hvilka voro i saknad af barnmorskor, föreslagit, att för hvarje härad måtte å stat uppföras lön för en barnmorska till belopp af minst 100 r:dr, samt den sednare begärt, att Särna församling inom sistnämnde län, hvilken hade icke mindre än 10 mil till läkare och 12 mil till barnmorska, måtte, med afseende å församlingens kända medellöshet, hugnas med ett årligt anslag af 150 r:dr, såsom bidrag till aflönande af barnmorska.
Att, i snar följd af det nya systemet, icke allenast alla fabriker skulle gå under, utan äfven alla de busväfnader, som nu gifva födan åt åtskilliga af våra provinser, skulle tvingas alt afstanna, det ligger orubbligt i min öfvertygelse; och faran deraf bar blott jemförlighet med den fara, som skulle inträffa, i följd af förbudets borttagande emot tackjernels utförande. Att derigenom en total orohvälfning af jernhandteringen skulle uppstå, derom synes mig något tvifvel icke ens kunna äga rum: och om man också kunde antaga att de stångjernsbruk, som smida af eget tackjern, mäktade uthärda täflan med Engelsmannen, sedan lian fått fri tillgång til! Svenska lackjernet; så skulle dock den osvikliga påföljd uppkomma, att alla de bruk, hvilka öro funderade på köpetackjern, och hvilkas lillverkningsbelopp lärer uppgå till omkring 3oo,ooo sh£fc, skulle alldeles ruineras. Värdet af dessa bruk bvilar på privilegier; men då de, jemte äganderätten till fastigheten, äro i ägarens baud af Svensk lag lika betryggade, sorn all äganderätt till jord; så måste också deraf följa, alt då Staten vidtog en ekonomisk anstalt af sådan verkan, att ett ingrepp derigenom gjordes i sjelfva äganderätten, så skulle derifrån uppkomma ersättningsanspråk, hvilkas moraliska rättvisa vore svårt att alldeles förneka. Måhända har denna vigtiga betänklighet undfallit Utsk:s eftersinnande; men den synes så mycket mera skälig att i vågskålen upptagas, som tackjernsblåsarens fordringar visserligen kunna lättare i annor väg befordras. Genom ett förökadt stångjerns-smide skulle han icke sakna inhemsk afsättning för sitt tackjern; och genom rättigheten för honom att tili stångjern förädla sitt tackjern, skulle han sjelf tillgodonjuta det beskydd, som förbudet gifver, och icke mera hafva något intresse i förbudets afskalfande.
År 1851 2.771 66,000 „ 1857 3,190 85,100 „ 1863 3,263 86,400; häraf synes att under förra perioden skeppsrederirörelsen ökades med 29 proc., då den deremot under den sednare allenast formerades med 1 § proc. Hvad bergsbruket angår, är dettas tillstånd förut utveckladt af en annan talare, hvarföre jag anser mig pligtig ej orda i detta ämne. Deremot synes skäl vara att summariskt antyda hvilken inverkan systemet utöfvat på våra fabriker och manufakturer. Dessas sammanräknade tillverkningsvärde utgjorde efterskrifne år, följande penningebelopp: Häraf ådagalägges att då tillverkningsvärdet under skyddssystemets hägn växte under den förste af ofvannämnde tiderymder med 77 proc., har det under sednare perioden så förminskats att varutillverkningen vuxit med allenast 1 ^ proc. Hvad är nu hufvudresultatet af de ansträngningar man gjort, för att påtvinga Sverige frihandelssystemet? För mina ögon är resultatet klart, och det är, att ingen enda näring bär sig, att allmän penningenöd råder i landet, samt att affärsmännen blifvit modlösa, då de funnit, att det är för dem omöjligt att med fördel kunna drifva sina näringar. Man har sagt, att jag och de, som i detta ämne med mig dela åsigter, vilja gå baklänges, men jag vågar påstå, att vårt lands ekonomiska tillbakagående är en frukt af frihandelssystemet och att dess vänner alltså fört oss baklänges Det är nemi. uppenbart, att, såsom jag nyss hade tillfälle att visa, jordbruket under den tid, dess alster voro skyddade, utvecklade sig på ett förvånande sätt, men alt, så snart skyddet borttogs, jordbrukarne icke vidare kunde odla de ädlare sädesslagen; att, oaktadt den oerhörda skogssköflingen, man icke förmått att hålla export och import i jemnbredd med hvarandra; samt att äfven fabrikerna och skeppsrederiet gått betydligt tillbaka.
Riksdagsordningen honom lenmade, uti Memorial, som till Utskottet blifvit remitteradt, framställt det alternativa förslag, att antingen i den mohn, som nu varande Fjerdingsman med Löner afgingo, K. M:t måtte tillvägabringa och i5a Stats-Utskottets till verkställighet befordra en sådan reglering af Lö.- neAnslaget för Fjerdingsmannen, att alla orter och alla Fjerdingsman i Iliket kommo i åtnjutande af lika rätt och andel uti detsamma, eller ock R. St:r öka anslaget till så stort belopp, att enahanda Lönevilkor kunde erhållas af de lönlöse eller svagast lönte Fjerdingsman, som alla de nu lönade Fjerdingsmannen per medium innehafva. Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; men som, efter redan verkställd Statsreglering, några tillgångar icke kunna af Utskottet uppgifvas för löner åt Fjerdingsmannen i de orter, der de äro i saknad af sådane, samt den af motionären föreslagne och i Utskottets tanka nästan overkställbara fördelning , samtelige Fjerdingsmannen emellan, af det nu bestådde inskränkta LöneAnslaget för åtskillige af dem, skulle föranleda till en så ringa löne-inkomst för Fjerdingsmännen i allmänhet att allt ändamål med Anslaget skulle förfelas; altså anser Utskottet sig icke böra tillstyrka ft. H. St:rs bifall till någotdera af de uti ofvanberörde motion upptagne förslag. Utlåtande, i anledning af vackt motion, att Fjerdingsmanstjensten ieke må af Fräket bestridas. (I-A.) G enom Utdrag af H. Ii. o. Acl.-s Protocoll den g:de sisiiidne November, har till Utskottet blifvit reniit - Betänkan den, N:o 248. i53 teradt ett af Hr Friherre Wrangel, Henning, samma dag afgifvit anförande, af det innehall: alt, sedan, genom det Förstärkta StatsUtskottet, med R.
Af Tyroler-race har man haft några ladugårdar uppsatta, men öfvergifvit densamma, emedan korna voro alltför litet mjölkgifvande. Den allmänna kreatursracen är småväxt och ej särdeles mjölk-, än mindre köttgifvande, men som den väl åtnöjer sig med ett svagt sommarbete och en ofta svagare stallutfodring, har den vunnit stort insteg inom orten och skall säkert länge här bibehålla sig. Mejerier i större skala äro endast anlagde vid Ölmskog i Wäse härad och vid Asen under Mölnbacka i Kihls härad. Då afsättningen af dessa mejeriers afkastning varit ganska rask och flere egendomar öro lämpliga för dylika anläggningar, torde sådane ytterligare tillkomma, särdeles om bättre tillgång än hitintills blifver på tjenliga personer för ladugårdarnes och mejeriernas ändamålsenliga skötsel. Sedan det på Malma varande schäferi utaf Southdowns-race år 1851 blifvit förflyttadt till annan utom Länet belägen ort, har här endast funnits ett annat af Dishleijeller ny Leicesterrace, hvilket några år var stationeradt på Kroksta och flyttades derefter till Rosenborg i Näs härad. Detta sistnämnde schäferi har bestått af 30 till 33 djur, deraf en springbagge och 11 ä 12 tackor. Härifrån äro årligen afyttrade så många lamm, som man icke ansett nödiga för schäferiets underhållande, och racen är nu temligen spridd i södra delarne af Länet. De torra beten här förekomma öppna ett godt tillfälle för en större fårafvel, men i anseende till provin - 11 sens vidsträckthet är ett stamschäferi här icke tillräckligt, enär detsamma ej kan sprida sina verkningar till de mera aflägsna trakterna. Det vore derföre högst önskvärdt att ett eller flere sådane placerades i olika delar af Länet och försåges med olika fårslag till vinnande af full kännedom om det för orten mest passande. Den år 1839 stiftade förening till hästkulturens befrämjande fortsätter med oförminskad kraft sina bemödanden för införandet af en bättre hästrace, och har under dessa år underhållit 6 till 10 hingstar, hvilka blifvit begagnade för omkring 200 ston årligen.
Jag anhåller således, att detta ord måtte få qvarstå, men att ett tillägg må göras, hvarigenom en mera detaljerad föreskrift till säkerhet för dem, som skola inställa sig, blefve vunnen. Hr Printzensköld: Då bevill.stadgan icke lärer hafva för ändamål, att innefatta alla de speciella reglementariska föreskrifter, som äro nödiga för mantalsskrifnings-förrättningen , utan det ankommer på Konungens Bef:h:de, att i deras om dessa förrättningar utfärdande kungörelser, efter sig företeende omständigheter, meddela närmare föreskrifter; sfi skulle jag för min del tro, att eftersom Frih. Nauckhoff önskar att orden ”i bestämd ordning” må qvarstå, dessa ord också, för det ändamål bevilln.förordn. afser, göra tillfyllest; ty att inrycka en hop speciella föreskrifter, tror jag ej skulle vara gagneligt eller ändamålsenligt. Jag ber således att Hr Frih. o. Landtm, täcktes ännu en gång låta uppi4 H. 25 ■94 Den 10 October f. m. läsa förslaget, på det R. o. Ad. måtte bedömma, huruvida det är antagligt eller icke. Jag är visserligen icke kär i mitt förslag, och vill någon uppgöra ett annat, blott det innehåller Svenska, så vill jag ingalunda vara emot dess antagande. Sedan Hr Printzenskölds nyss upplasta förslag ånyo-blifvituppläst, hemställde Hr Frih. o. L a n d t m., om R. o. Ad. behagade antaga detta förslag. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Landtm, förklarade, det han funnit ja hafva öfverröstat nej. Frih. Cederström, Thure: Jag vill visserligen icke vara envis och begära votering i denna fråga, men jag anhåller att få i prof. intagen min reservation emot R. o. Ad:s nu fattade beslut, alt de, som icke äro närvar, vid uppropet, skola genast vara till böter förfallne. Gr. Posse instämde i denna reservation. Hr von Rosen reserverade sig äfven emot det nu fattade beslutet. Hr Aminoff: