Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid ärendets underdåniga föredragning, då samtliga nu varande ledamöter af Svenska Statsrådet jemväl sig yttrat, anförde föredragande Statsrådet Herr Fåhreeus_, att, då han den 30 Mars 1849 till Statsråds-protokollet afgifvit sitt underdåniga betänkande med anledning af Kongl, norska Regeringes ”föredrag” i afseende på de särskildt i nåder förordnade Svenska och Norska kommitterades förslag angående ändringar i förordningen om handels-gemenskapen emellan Sverige och Norige, Herr Statsrådet bland annat andragit, att, ehuru sannolikt först i en aflägsnare framtid de i hvartdera riket förekommande statsrättliga och financiella förhållanden torde kunna medgifva tillvägabringandet af ett tullförbund dem emellan, ansåg Herr Statsrådet, vid hvarje ny författning om dessa rikens ömsesidiga handels-gemenskap, lämpligt att hafva detta mål i sigte och att, om ett närmande dertill i hufvudsakligare mån för närvarande tid ej kunde eller borde ske, åtminstone icke skrida tillhaka genom inskränkning af de handelsfrihets-förmåner, som, särdeles för gräns-trafiken, redan i förut gällande författningar voro medgifna. Af dessa skäl, hvilka för Sveriges regering erhöllo en ökad vigt derigenom att Rikets Ständers anhållan om revision genom en serskild kommitté af föreskrifterna angående handels-gemenskapen rikena emellan var hufvudsakligen föranledd af de trafikerandes önskan om utvidgning af redan befintliga lättnader i handels-kommunikationerna, och då Herr Statsrådet i öfrigt icke borde lemna utan uppmärksamhet de missgynnande följder, som för Svenska fabriksoch manufakturindustrien sannolikt skulle inträffa genom inskränkning af de tullfrihetseller tull-lindrings fördelar, som ditintills egt rum vid införsel från ena till andra riket af sådana artiklar, hvilkas tillverkning utgjorde föremål för Svensk slöjd; fann Herr Statsrådet sig föranlåten afstyrka, att, enligt de Norska kommitterades förslag, godkändt af Kongl, norska regeringens medlemmar, utom då varande chefen för Finansoch Tull-departementet, från förteckningen å varor, som vid kommunikation sjöledes voro med endast half införsels-tull belagda, skulle uteslutas artiklarna raffineradt socker och socker-sirup.
Elfven utgöres icke uteslutande af blott lugnvatten, utan den är på åtskilliga ställen ganska strid och vid floden medför dess vatten en fin slammsand, som vållar att elfven esomoftast lägger om och det till den grad, alt mina vägvisare icke mindre än 2:ne särskilda gånger togo miste om rätta vägen till löljd deraf att elfven, såsom för mig uppgafs, lagt om under den korta tid af några dagar, som lörllutit sedan de förut der färdats fram. Den S September e. m. 197 Jas för min del eger icke erforderlig insigt för att kunna rätt bedöma, om de åtgärder. Sorn blifvit löreslagne till elfvens kanaliseriug, äro de mest ändamålsenliga i allmänhet och till nndanriidjande af nämnde svårigheter; men då Ut<k:t icke om dorn ytlrat något och icke heller redogjort flir omfattningen och beskaflenheten af den trafik, som genom den föreslagna kana* liseringen kan tillvägahringas eller möjliggöras, eller om den fartygscert, som den alser, så anser jag för min del att frågan ännu ej är fullständigt utredd, och får i anledning deraf yrka ätcrrenriss. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Den eif, som nu är i fråga alt kanaliseras, är den största af våra Norrländska elfvar. Den har längsta loppet och är dessutom, näst Angermanelfven, den sorn i sitt nedersta lopp är minst besvärad af forssar. Den har nemi, endast tvenne sådana, som måste kringgås, för att få en vattenväg af 12 mils längd upp i landet. Jag har sjelf befarit denna eif och funnit att den genomskär en trakt, som är särdeles lätt att odla; och dessutom är floddalen särdeles bred och således i stånd att föda en betydligt större mängd menniskor, än de som nu hafva sitt uppehälle der. Om odlingen derstädes skall gå framåt, är det dock en nödvändighet att slaten gör betydliga uppoffringar för alt lätta kommunikationerne derstädes, Iv förhållandet är icke der som i våra södra landskap, att innevånare finnas, som framkalla dessa kommuni-v kationer, och derföre måste staten sätta sig i spetsen.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer; Ja — 21. Nej — 23. H. 11. o. Ad. åtskildes kl. $ till 11 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 9 September 1848. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.utdrag för d. 7 och 8 dennes. Hr Carlheim Gyllenskjöld, Oscar: Med anledn. af de reservationer som i går efter slutad votering öfver 3 punkten af förevaride betänk, afgåfvos, anhåller jag att få i prot. antecknadt, all jag icke blyges för den blindhet som nätnnes rättvisa. Rättvisan afbildas ju än i dag med förbundna ögon. Denna blindhet hindrar mig likväl icke alt förutse tänkbara vådor genom fördröjande af R. St:s beslut i frågan om skatteförenkling, icke heller att tillerkänna de Hrr, mot hvilka jag då uppträdde, lika varm fosterlandskänsla som någon annan. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. F u nck, Fredr. Alexander, som varit ledamot af Statsoch Bevilln.Utskin, inlemnal sin riksdagsmanspollet, samt anmodade fördenskull Hrr Electorer alt utse en ledamot i Stalssamt en ledamot i Bevilln.- lllsk. efter Frih. Funck. Fortsattes pröfningen af StatsUtskis utlåt. Nio 312, i anledn. af erhåll ne återremisser å betänk. Nio 242, angide dels K. M:s 168 Den 9 September f. m. nåd. propos. om beskattningsväsendels sami uppbördsoell redogörelseverkets förenkling, dels enskilda i samma ämnen väckte motioner. Härvid förekom 8:de punkten. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Del förhåller sig med denna punkt, sorn med några föreg:de, alt den ränia, hvilken här är i fråga, hörer till Statens ordinarie inkomster de der redan äro upptagna i del betänk, från StatsUlsk., som innefattar inkomstberäkningen.
Proposiion JS's 91. 11 alt, eniir det årliga medelsbehofvet för Hästjägare-korpsens beklädande under nästinstundande stutsreglerings-period så tillvida icke kan till siffran noga bestämmas, som det, i afseende å ersättningen till de vid korpsen indragna 16 nummer, är beroende på vexlande riksmarkegångs-pris, Kollegium ansett lämpligast lägga det förmodade riksmarkegångs-priset för innevarande år till grund för beräkningen af anslagsbehofvet för ifrågavarande hälft af beklädnads-bidra»et under nästkommande stats o , D ' O u reglerings-period utöfver den dertill redan anvisade tillgång; och att som nämnda anslagsbehof, efter sådan beräkningsgrund, för år upptagits till 1,207 Rdr 76 öre, men i Kollegii statsreqvisitionsförslag för Intendents-afdelningen till 1,258 Rdr, hvilket belopp i Kongl. Maj:ls Proposition till Rikets Ständer, angående Statsverkets tillstånd och behof, blifvit jemnad till 1,260 R:dr, skilnaden emellan förstberörda tvänne summor härrör derifrån, dels att fyllnadsanslaget emellan riksmarkegångs-priset och den verkliga kostnaden beräknats uti nämnde statsreqvisitionsförslag för 200 nummer, för hvilka Rikets Ständer anvisat 5 R:dr 8 öre per nummer, i stället att fyllnadsanslaget, såsom nu skett, bort beräknas blott för effektiva styrkan 184 man, enär för öfriga 16 nummer, som äro indragna, beklädnadsbidraget, efter riksmarkegångs-priset, som nu anses komma att stiga till 5 Rdr 47 öre, utgår, dels att 1859 års riksmarkegångs-pris på förra stället, men 1860 års nu tagits i beräkning; att de anslag som i anledning häraf erfordras, skulle således utgöra: såsom ersättning för beklädnads-utgifterna under åren 1858, 1859 och 1860, åt Krigs-kollegium . R.dr 158: — åt Roteringskassan » 3.459: 20. eller för en gång .
Kan uppsta deraf, kitt tills vidare oell intill nästa biksdag någre medel för detta ändamål ej afsättas, allenast säkerliet lemnäs att vid den tiden en sadan amortissementsfond blifver bildad, bal va lötskotten ansett det vara tillf^IIestgörande, att /emn^ summa» a/ LcrörrZe säuZkZäeZo/i/i ^/oo^ooc» mä rever.seras a /ere LekZZa-'^, Ziuar / Zugeu ukuZer c/vau/urmurZe r»ZuZmZ-^cZo77- -0^000 Ziz-Zr Z-keo oe/i r/esss sckZZa» stäZZas tZZZ bauäcu eZZer OrrZres /vä ZetaZuZug aZZeua a/" ^ ^iroce/rts rä/rtu /rän oc/r 7/recZ -ööo ^ samt pa ZctaZuZug /ZessitMur a/' 2 /iroe.t arZZgeir Z k/rä^uZug a ^vrZmZtZva ^a^oZtaZet //a,r oc/r mecZ ar u?aZer /ö>Le/läZZ rZer/emte /ör Z>/g^- <7outoreO »ar .rom ZreZsO k/ter ett ä,s up/isäguZng, göra större eZZe,' m/UkZ/v: a/öekaZa/ag a />a/»faZek^ oe^ unrZcr riZZ/ior sZakeZ/ge,r^ att Zarö/vZ, /ö>Z-ZnkZ< Zsr/^ Z/r/ra» Z-anZeu /«/' rZesaurura ä annor man ö/vcrZata^ ööra Zl-g/sZZo/itoret tZZZ Z/tZösc/r erZ-/«cZaL.
^nm liitufwit. Finaste julklapp! 379 (tidigt i s a n g. Af Hanna Kamke. an talar sä mycket om vår nervösa tid, och att den tilltagande nervositeten ej ens förskonar barn oeh ungdom. Detta är tyvärr intet ur luften gripet påstående, utan en sorglig sanning, uppkammen af flere samverkande faktorer, af hvilka en bland de viktigaste är brist på sömn. Hur skadligt för litet sömn verkar på organismen, kan man iakttaga på sig själf, ty om man under någon tid ej får sin riktiga nattro, blir man slapp och trött samt slutligen äfven oförmögen till verkligt arbete. Om bristande sömn har denna verkan på den fullvuxna människan, hur mycket skadligare skall den ej vara för barnet, som kroppsligen växer och utvecklar sig samt dessutom har ett sådant ansträngande hjärnarbete. Barnets nervsystem är af naturen ytterst känsligt och blir det än mer ej blott af det ganska dryga själsarbete, skolan fordrar, utan i ännu högre grad af de otaliga nya intryck, som den mottagliga barnahjärnan dagligen får, ej minst af alla de icke barnsliga bilder, som oförståndiga föräldrar låta sina barn upptaga. Tidningsläsning, teaterbesök, sena bjudningar, öfver barnets horisont stående samtal mellan fullvuxna, allt sådant verkar icke bildande på barnet, såsom många föräldrar tro, utan enerverande, och detta i långt högre grad än ett samvetsgrant skolarbete skulle göra. För att nu gifva kroppen och hjärnan tid att hämta sig efter och ersätta den under dagens lopp lidna kraftförlusten, behöfves en tillräcklig portion lugn och trygg sömn. Mången mor har nog gjort den erfarenheten, att sjuka barn sofva sig friska igen. Likaledes kunna också trötta, enerverade barn genom en längre tids regelbunden, tillräcklig softid bli krya och pigga, utan alla järnhaltiga medikament. U n - der sömnen hvilar hjärnan, och organismen har tid att bygga på kroppens tillväxt och befordra dess stärkande. Och är kroppen stark, blir själf klart äfven nervsystemet det. följande morgon äro fullsöfda samt pigga och vakna. Jag kan tydligt föreställa mig alla de tviflande miner och invändningar, som mina ord komma att framkalla. De flesta skola fråga: Men hur skall det gå med lexorna?
Mahnö f. d. Diskontverk 'filend*.' agde, den 1 Januari 1889, lånefordrihgär till ett kapitalsamuikomuer belopp af R:dr 890,627: 19. 2. och utgifter. Under år 1889, afbetaltes å dessa fordringar . 2- hvarförutan deraf afskrefvos . , 15,989: 23. 6. så att hela förminskningen under året utgjorde . „ 15,987: l\2. 8. och det återstående kapital-beloppet, vid årets slut, R:dr 874,639: 24. 6. Utom ofvannämnde kapital-inbetalning 2. har till Malmö f. d. Diskontverk influtit: år 1889 .. „ i,545:38. 4• „ 1840 . , ... „ 378:45.' När från sammanräknade beloppet häraf 4- i Under loppet af innevarande år till den 7 nästlidne September, hafva, enligt Herrar Fullmäktiges Berättelse, för Malmö f. d. Diskonts räkning influtit i,o63 R:dr fö sk. 1 rst., hvaraf, sedan föreskrifna provisioner och arfvoden blifvit afdragna, den återstående behållningen utgjort 745 R:dr fö sk. 3 rst.; och har således den, genom utredningens fortsättande, från 1839 års början uppkomna behållning uppgått till 1,921 R:dr 9 sk. 8 rst. Den, under benämning af Björkmans, Ståhles, Kocks och Malmros^ Cassa-skulder, i räkenskaperna uppförda fordran af 3go,6g3 R:dr 37.sk. förändring. Till vinnande af närmare upplysning om resultatet af Diskontutredningen, under den tid densamma varit åt Herrar Fullmäktige i Riksgälds-Contoret uppdragen, hafva Revisorerna låtit upprätta härjemte , under Litt.
Augusti, hos E. K. M. i underdånighet anmält deras beslut ont Numer-Lotteri-Inrältningens upphörande med innevarande års utgång, samt att Rikets Ständer till denna åtgärd afvaglade E. K. M:s Nådiga bifall, för att derefter fatta beslut, i fråga om förflyttande å Allmänna Indragnings-staten af de utaf Lotteri-medlen nu utgående löner, anslaget Lill Seraphimer-Lazarettet af 500 R: 1 r, utgörande ersättning för öfverlåtelsén af dess lotteri-privilegium, samt dispositionen af Lotteri-verkets hus och öfriga tillgångar; så har E. K. M., genom Nådig Skrifvelse af den 17 näsllidne October, behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, det E. K. M. vore sinnad att åt ofvannämnde beslut lemna Dess Nådiga sanction, men önskade, att Rikets Ständer dessförinnan till piöfning och afgörande företaga fi.ågan om öfverflyttning å Indragnings-stat af de på Numer-Lotteriets stat nu uppförda löner och ständiga arfvoden samt resultatet af deras öfverlägguingar i berörde afseende hos E, K. M. i underdånighet anmäla. Efter det Lotteri-Inrättningens Direction infordrade upplysningar afgifvit, hafva Rikets Ständer detta ämne i öfvervägande tagit, och dervid funnit ostridigt, alt ordinarie embetsoch tjenstemän samt betjening vid ifrågavarande inrättning, ehuru endast försedde med så kallade öppna Bref och Förordnanden samt Constitutorial, likväl innehaft tjenster på stat, vid hvilkas bibehållande de egt att trygga sig, så länge de sina tjenste-skyIdigheler behörigen uppfyllt och icke förverkat det dem lemnade förtroende, vid hvilket förhållande både rättvisa och billighet påkalla, att bemälde personer icke mera än andra statens ordinarie tjenstemän, hvilkas befattningar indragits, blifva beröfvade deras enligt stat egande löne-förmoner.
Den af Rikets Ständers Revisorer .anmärkta utgiften ur Veterinär-inrättningens i Skara kassa grundar sig dels på föreskriften i 25:te § af Kongl. Majits den 20 Juli 1855 för Veterinär-inrättningen nådigst fastställda reglemente, hvaruti stadgas, att »på det både lärlingar må i sjukvården förvärfva sig nödig skicklighet och ortens innevånare hafva tillfälle att vid Inrättningen finna råd och hjelp för anmälda sjuka husdjur, skola särskilda stallar på veterinärkassans bekostnad underhållas för sjuka hästar, nöt-, fåroch svinkreatur» — samt i 30:de § af samma nådiga reglemente, att lokaler skola finnas »för Inrättningens laboratorium, apothek, anatomisal, museum, bibliothek och smedja» — med tillägg: — »hvad den större manbygguadens underhåll och nybyggnad — 296 - för framtiden vidkommer, skall Föreståndaren derföre ansvara till hälften af kostnaden öch veterinärkassan till hälften»; — dels äfven på grund af föreskrifterna uti den af Magistraten i Skåra den 19 Augusti 1859 förrättade laga afoch tillträdessyn, hvarigenom underhållsskyldigheten af Inrättningens fä-, fåroch svinhus, som af Inrättningen och Föreståndaren gemensamt begagnas, blifvit emellan båda lika fördelad. Det är för reparationer å ofvannämnda manoch sjukstall-byggnader, som Veterinär-inrättningen fått vidkännas den anmärkta utgiften, hvilken destomindre kunnat ensamt åläggas Inrättningens Föreståndare, som han genom tydliga laga föreskrifter är till hälften derifrån befriad och vissa af de ifrågavarande lokalerna uteslutande begagnas för inrättningens och undervisningens behof. Skara den 13 December 1861. J. WJERN. J. A. BUTSCH. GUSTAF MANNERFELT. J. C. KUYLENSTJERNA. N. E. Forssell. Kongl. Krigs-kollcgium, med dess Afdelningars underdåniga utlåtanden, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af bemälte Kollegii räkenskaper för år 1859. Stormäktigste, Aliernådigste Konung!
Frih:n har nemi. sagt, alt det ej var väl betänkt af R. St. att fastställa ett visst maximum för belåning af metaller, ty belåningen af guld och silfver åtminstone kunde vara obegränsad. Detta styrker mig i den öfvertygelse jag haft, allt sedan jag började egna någon uppmärksamhet ål banken, att det ej vore någon möjlighet att i längden förhindra ökad sedelulgifning utan metallisk grund, såvida man ej vill tillåta banken att göra upplåningar. Frih:n har nu motsatt sig dessa upplåningar, men deremot förklarat med sina åsigter öfverensstämmande, alt banken skall kunna obegränsadt utgifva sedlar. 182 Den 19 April f. m. för ali belåna gukl och silfver, oell det tyckles nästan sorn meningen vore att gå ändå litet längre. Hvad åter af den siste värde talaren blifvit anförd t, så äger det visserligen sin riktighet att myntvärdet är det, sora i främsta rummet bör rör:de banken afses; men jag tror att den nu föreslagna åtgärden, långt ifrån att motverka realisationen, tverlom befrämjar densamma. Att någon tillökning af sedlar derigenom skulle uppkomma, är i min tanka ett fullkomligt misstag; ty hvad depositionerna beträffar, så har jag redan tagit mig friheten anmärka att de äro af 2:ne slag: sådana, som äro insalta af allmänna inrättningar eller kassor, och sådana, som äro insatta för all när som helst kunna uttagas. Dessa sednare böra helt och hållet betraktas såsom varande redan utelöpande sedlar; ty om t. ex. en grosshandlare här i Stockholm har sin kassakista på sitt kontor för alt betacka de dagligen förekommande behofven, eller lian lägger ned sina penningar i II. Sl:s bank, med rättighet all när som helst utlaga dem, är förhållandet alldeles detsamma. Det är en fordran sora måste kunna hvilken dag som helst af banken bemötas, och banken skulle vara särdeles illa ordnad, om ej sådana depositioner voro beräknade som redan utelöpande sedlar. Hvad åter obligationernas valörer angar, så glömde jag verkligen, då jag sist hade ordet, att tillkännagifva den åsigt, alt 100 r:dr är något för lågt.
Kronprinsen, i egenskap af univer siteternas Kansler, den 4 April 1851 afgifvit, har, rörande denna fråga, blifvit yt tradt, att, såsom en följd af den akademiska jurisdiktionens upphörande »skulle »ock den rätt att deltaga i universitets-stadens ekonomioch politi-förvaltning, hvilken, »såvidt densamma angår universitets-staten och borgerskapet gemensamt, hvartdera »universitetet i sin ort eger, likaså numera kunna upphöra till de delar, som uti »junsdiktions-förhållandet hafva sin grund; men att, som frågan härom ej står i så»dant sammanhang med den om den egentliga jurisdiktionen, att den ena ej utan »den andra skulle kunna afgöras, densamma torde, sedan de derom från universite»terna infordrade närmare upplysningar inkommit, få blifva föremål för särskild un»derdånig framställning»; och har Kongl. Maj:t, i anledning häraf, år 1852, i sammanhang med afgörandet af frågan om den akademiska jurisdiktionens upphörande, således efter det Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 28 Augusti 1851 till Kongl. Maji inkommit, behagat, vid föredragningen af H. K. H. Kanslerens ofvannämnda underdåniga memorial, i nåder besluta, att denna frågas slutliga pröfning skulle tills vidare uppskjutas, enär frågan ännu icke blifvit erforderligen beredd samt H. K H. Kansleren förmält sig erna att, efter inhändigande af närmare upplys ningar, inkomma med särskild underdånig framställning i ämnet. Under dessa förhållanden anser Utskottet sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta vidtaga nödiga åtgärder för beredande af denna frågas slutliga afgörande. Stockholm den 24 April 1857.
Men om ej billig fruktan för kommande år finnes, förspörjes dock en icke obetydlig för innevar., hvars grund ligger, må mig ursägtas, i det förhastade beslutet af statsregleringens vidtagande l835, hvarigenom , då statens utgiftsbudget år i835 utgör 9,698,190. och den af år i83o utgjorde 9,206,200. en liten förhöjning af 49L990- finnes för' 150,828: 18. 5. 6,32.6: 1.— 500.000 150.000 1,591: i3. 4. 24 D e 11 G April f. m. innevarande år, och om till denna summa. 49I?99°- lägges den med innevar. år börjande capital afbetalning oell räntan till Ranken 264,000. visar sig, att b:co r:dr ^55,990. mera skola utgå, ehuruväl inkomsterna fortgå på samma sätt sorn förut. Vid närmare skärskådande blifver dock förbållandet mindre ofördelaktigt och l!iksg.cont:s ställning, enligt mitt förmenande, år i835 ej så fruktansvärd!, sorn man äflas att föreställa sig. För mig visar sis ning år i855 följande: Riksg.cont:s sta II - Utgifter: statsbrists - 1,945,190. 54.5,000. Tillskott till statsverket eller summa Verkets aflöningar, ränta och amortissement till Banken, ränta till II. M. Konungen och räntan å de ouppsägbara capitalen Räntan å lån af allmänheten 100,000.— —- Amortissementen torde ej förekomma till utbetalning förrän året efter det, omsättningen ägt rum. Om lån upptages till betäckande af liqviden med Banken för f. d. K.
Nådiga pröfning frågan om de Civil-deparlementet tillhörande allmännyttiga ändamål, lill hvilka, under förutsättning, att en väsendtligen högre brännvinsbeskattning varder af Rikets Ständer beslutad, det vore, nied hänsigt till sålunda ökade statstillgångar, lämpligt alt hos Rikets Ständer föreslå anslogs beviljande. Jag tillstyrker i sådant hänseende, att, vid detta tillfälle, måtto hos Rikets Ständer föreslås följande anvisningar för de 3 åren 1855—1857, som utgöra nästa slatsreglerings-period, nemligen: 1) för anläggning af nija och förbättrande eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, utöfver hvad vid föredragning af Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader generalplan till anmälda behof föreslagits 25,000 R.-dr årligen. 876,360: 3,000: 3,000: Transport 25,000 R:dr årligen. 882,360: Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket 4853. 49 Transport 25,000 R:dr årligen, 882,360: 2) för befrämjande, medelst lån eller anslag, af utdikningar och aftappning ar utaf sanka trakter och sjöar, till beredande af odlings företag, likaledes 125,000 R:dr årligen, och torde, i afseende på vilkoren för statsbidrags beviljande till arbeten af förenämnde särskilda slag, i allmänhet meddelade föreskrifter böra lända till efterrättelse. 3) för ett ökadt antal Agronomer, sorn i särskilda provinser meddela undervisning i odlings-, utdiknings-, ängsvattnmgsoch sjösänkningsföretag, samt till bildande af elever för framtida sådan undervisning 10,000 R:dr årligen, 4) för ett ökadt antal lägre Landtbruksskolar, i den mån de uti provinser, der sådane förut icke finnas, kunna å lämpliga ställen, under vanliga vilkor, inrättas 10,000 R:dr årligen, 5) för ett nytt högre Landtbruksinstitut, hvilket, efter upphörande af det äldre vid
M:ts disposition, i fall 2 Stånd antagit och 2 Stånd afslagit motionen om dessa lagförslag, frågan om desamma icke blott icke skulle förfalla, utan t. o. m. voteras om i förstärkt StatsUtsk. En sådan åtgärd är just föreslagen i denna voter.-propos., och att sådant kan leda till olyckliga resultater, torde ej behöfva påpekas. På grund af dessa skäl, eller att nu föreslagna voter.-propos. står i strid mot Grundlagens föreskrifter, får jag för min del anhålla att densamma måtte af R. o. Ad. afslås. Frih. Tersmeden: Jag är i allo förekommen af de begge föreg:de värde talarne, och inskränker mig således till den anhållan, att få förena mig med dem om afslag å förev:de voter.- propos. Hr Montgomery. Som en ledamot redan begärt Betänk:t 30 Den 3 Oktober f. m. på bordet, afstår jag från ordet och anhåller att med honom få förena mig. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan två ledamöter begärt ytterligare bordläggning af Utskits ifrågav.de förslag, komme detsamma att hvila på bordet. Eöredrogs och företogs punktvis till afgörande LagUtskrts den 26 och 28 sisth Sept. på bordet lagde Utlåt. N:o 53, i anledning af gjorda anmärkningar inom RiksStånden vid förehafvande af Utskits Betänk. N:o 38, i fråga om ändring i vissa delar af 17 kap. Handelsbaden och andra författningar rörde borgenärers rätt och företräde för hvarannan till gäldenärs egendom. Utsktts hemställan aug:de g 13. Bifölls. Utsk:ts förslag till lydelse för g 9. Gr. Mörner: Då denna fråga förra gången var under öf verläggning bos R. o. Ad., gjordes anmärkning mot det stadgande, att förmånsrätten, inteckningar emellan, skulle, då inteckning var sökt på landet, räknas från den dag densamma hos Rätten sökts.