Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus.- E*"uru jag verkeligen har den öfvertygelse att Remiss af Grefve Mörners och Herr Påhlmans Memorial kunde af Ridderskapet och Adeln forvägras , hvilket mitt för en stund sedan uppläste Anförande äfven ådagalagt, vill jag likväl nu mera derom icke nämna något ord; men då dessa Memorial blifvit till Statsoch Banco-Utskotten remitterade, samt det i min tanka är af högsta vigt, att den del af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om Allmänna Penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, hvilken angår regleringen af grunderna för Financerne i allmänhet, må med första och innan några partiela Beslut af Riksens Ständer vidtagas, varda af Riksens Ständer pröfvad och afgjord, begagnar jag detta tillfälle att hos Ridderskapet och Adeln anhålla, det Ridderskapet och Adeln, i anledning af 44 § i Riksdagsordningen, behagade anmoda nämnde Utskott, att innan den iy nästkommande Januarii till Riksens Ständer afgifva Utlåtande öfver Kongl, Majas ifrågavarande Nådiga Proposition. Den 27 December. yjj Herr Heykenskjöld, Carl Fredric, hegärde den af Grefve von Schwerin gjorde Motion på bordet. Herr Mannerstam, Johan, ehuru jag fullkomligt delar Grefve von Schverins yttrade önskan att Statsoch Banco-Utskotten måtte med aldraförsta till Riksens Ständer afgifva Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Proposition j så finner jag likväl det vara för Utskotten nästan omöjligt att till den af Grefve von Schwerin föreslagna tid sådant verkställa. Jag nödgas derföre bestrida Grefve von Schwerins Motion, samt vågar hoppas att Höglofl Ridderskapet och Adeln täcktes vara öfvertygade, att Utskotten, utan påminnelse, skola med all den skyndsamhet ämnets vigt kan medgifva samt omständigheterna i öfrigt tillåta , deras Utlåtande afgifva.
Sedan anmält blifvit, att Eskil Hansson i Munkflohögen vid sistlidna hösteting, på begäran, erhållet afsked från nämndemans befattningen, voro församlingens ledamöter efter skedd kallelse nu i socknestugan samlade för att utse någon annan i hans ställe, hvarvid församlingen stadnade med sitt enhälliga förtroende vid bonden Hindrik Carlsson i Munkflohögen, hvilken således af socknemännen utkorades till nämndeman uti berörde Eskil Hanssons ställe. 161 § 2 Valdes och befullmägtigades nämndemannen Nils Svensson i Häggesta att, vid nu infallande lagtima ting, som sättes å Klösta gästgifvare gård, den 26 uti innevarande månad, å Häggenås sockens vägnar, afgifva svaromål på bonden Hemming Eliassons i Åsen, enligt stämning, gjorda påstående, det Häggenås socknemän böra deltaga i kostnaden för så kallade Skjörbrons ombyggande, förklarande församlingen sig nöjd med hvad fullmägtigen dervid gör och låter. § 3 Till följe af Konungens respective befallningshafvandes allmänna kungörelse af den 10 sistl. januari, valdes och befullmägtigades krono fjerdingsmannen Jonas Jonsson i Österåsen, att, å Häggenås sockens vägnar, infinna sig vid landsjämnadstinget i Östersund, som hålles inför Konungens befallningshafvande och börjar den 29 instundande mars kl. 10 f.m. att öfverlägga och besluta i de, uti berörde kungörelse nämnde och de flere ämnen som kunna ifrågakomma. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän i ämnet lagligen utlyst sockenstämma med Häggenås församling d. 9 april 1855. § 1 Till följe af någras förmenande, att den redan uppförda skolhus-byggnaden skulle bättre uppfylla sin bestämmelse, om den förflyttades till Österåsen, och dessas begäran, att ärendet måste till öfverläggning uti allmän sockenstämma framställas, hade undertecknad infunnit sig, för att inhämta socknemännens tankar och önskningar uti nämnde ärende.
Stockholm den 14 November 1865. J. Lundberg. Af Kyrkoherden EKellllldh: Om statslån för fortsättning af HudiksvallForssa jernväg upp till sjön Södra Dellens strand i norra Helsingland. Vid 1856—1858 årens riksdag beviljade Rikets Ständer för anläggning af jernväg, om fyra fots spårvidd, emelian hafsviken vid Hudiksvall och Dellsjöarnes vattendrag vid Forssa kyrka ett låneunderstöd af 570,000 R:dr Runt mot fyra procent ränta och en procent ärlig kapitalafbetalning. Denna jernväg, som genast efter Rijtets Ständers ofvannämnda beslut sattes i verket samt fullbordades och afsynades år 1860, ställdes i förbindelse med en af numera aflidne baron P. A. Tamm tidigare påbörjad och samtidigt med jernvägen afslutad kanalanläggning från Dellsjöarne ned till Forssa kyrka. Kostnaden för jernvägsanläggningen var af dåvarande Kapiten Cl. Adelsköld beräknad till 560,000 R:dr Runt, men anläggningsBih. till Ii. St. N:o 57. kostnaden uppgick vid tiden fiir jernvägens utsyning till 024,000 R:dr, således 64,000 R:dr mera än kostnadslörslaget innehöll, hvarförutan sedermera betydliga kostnader mast göras för utvidgning af stationernas områden och upplagsplatser, inköp af vändbom och lyftkranar, anskaffande af en ångbåt jemte ångbåtsstation med kaj och. magasiner vid sjön Dellen, m. m., uppgående till öfver 1G0.000 Ihdr. Bruttoinkomsten af jernvägen uppgick är 18G0 till 75,458 R:dr, » 1861 » 78,401 » » 1862 » 81,490 » » 18G3 » 117,617 » samt » 18G4 » 94,186 » • Passagerare, sorn begagnat jernvägen, uppgingo första året till 9,615, andra äret 11,265, tredje året 14,667, fjerde äret 14,669 och femte äret 19,931 personer.
Brist på RörelseCapital skall i sådant fall åstadkomma myntets försämring, i stället för dess förbättring; helst då penningebristen har sin grund icke uti en för stor Sedelstock: utan deruti, alten Sedelstock blifvit utsläppt, och åter sedermera hastigt indragen. Utskotten yttra, att en ökad production ökar RörelseCapitalet. Så hafva äfven flere Auctorer sagt, och så är förhållandet i ett Land, sorn har klingande mynt i rörelsen, men ingalunda i ett land med Sedelmynt. Der ökar productionen ej RörelseCapitalet med en skilling. Hos oss sättes således ingen naturlig, af productionen föranledd, utan en godtycklig gräns för RörelseCapitalet; och denna gräns bestämmes af Ständer, som ej säkert oftare än hvart femte år sammanträda, efter en tidrymd, under hvilken productionen kan hafva fordrat en betydlig tillökning af RörelseCapital. Man bör derföre söka utfinna ett annat medel. Detta vöre att Banken ålades efter lia sk. i Sedlar Ridd. o. Ad. Prot. VII B. I Aid. l5. 226 Den 6 Juna f. m. uppköpa Silfver. — Utskotten förklara, att en tillökning i RörelseCapitalet minskar detsammas valeur; ja, om man utlemnar denna tillökning såsom lån på namn åt personer, som endast befordra luxe; men icke om man använder den på näringarne. Om Sverige, i anseende till inträffad missväxt, skulle komma i behof af Spannemål, och Skåne tilläfventyrs skulle producera 5o å 60,000 tunnor Säd mindre, än annars, emedan de med enskiften försedde Jordbrukarne ej ägde tillräckeligt rörelseCapital, sä frågar jag, om ej ett slikt förhållande skulle bereda Coursens stegring.— Utskotten medgifva, pag. i4> att productionen ger värde åt myntet; om så är, måtte det väl ej vara skadligt, alt öka productionen. Den stora Sedel-utsläppningen 1809 har gjort Statskroppen sjuk.
Nej; vinner nej, antages till kontraproposition Borgare-ståndets beslut, att indela Ullgarn, alla slag, i ofärgadt med 8 sk. och färgadt med 12 sk införselstull per skålpund. b) i hufvudsaken: 144:o Den, som bifaller Utskottets förslag, att Ullgarn indelas i kamullseller redgarn, ofärgadtmed 5 sk. och färgadt med 8 sk. införselstull; Bih. till B. St. It 82 BevillningsUtskottets Memorial, N:o 23. samt i andra slagj ofärgadt med 8 sls. och färgadt med 12 sk. införselsafgift per skålpund, röslar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages (l:sta alternativet) IIläderskapats och Adelns samt Preste-ståndets beslut. (2:dra alternativet) Borgare-ståndets beslut. Bonde-ständet liar godkänt Utskottets förslag, alt bestämma införselstullen å linne-garn, ofärgadt, till 16 sk., färgadt till 24 sk. och å linnetråd, alla slag, till 32 sk. skålpundet. jRidder skåpet och Adeln samt P reste-ståndet hafva bibehållit gällande bestämmelser för ”linnegarn,” ”ofärgadt” 24 sk„ ”färgadt” 36 sk., och ”tråd,” ”oblekt” 24 sk. ”blekt, hvit” 1 r:dr och ”färgad” 32 sk. per skålpund, hvaremot Bor gare-ståndet antagit Kongl. Maj:ts förslag och i följd deraf bestämt införselsafgifterna till hälften af hvad Utskottet föreslagit. Då emellertid Utskottets af ett Stånd godkända förslag innehåller de öfriga Ståndens vidt skiljda beslut förmedlande bestämmelser, inbjuder Utskottet Bidderskåpet och Adeln, Presteoch Borgarestånden att, med frånträdande af sina beslut, antaga samma förslag; och föreslår Utskottet, för den händelse att denna inbjudning icke vinner bifall, följande propositioner till omröstning: a) om kontra-propositionen: 145:o
Detta visade sig ock vid den konsert, hon för egen räkning ster, förföljd af de hjärtlösa barnen, som i måndags gaf i Vetenskapsakademien, hvars härma hennes egendomliga sång med den hörsal var i det närmaste fullsatt af en särdeles alltid lika tonföljden, vagga de sorgset med intresserad och tacksam publik. Fröken S. förhufvudet o c h sucka: » Stackars gamla tjänar det ock, ty hon är en särdeles framstående sångerska, särskildt inom romansens område. Sigrid! ». Rösten är välklingande och godt utbildad samt Af dem, som lefde under Sigrids ungföredraget uttrycksfullt och nobelt. Hennes ut domstid, äro de flesta döda. De, som n u förande af t. ex. E. Sjögrens båda förträffliga romanser » I drömmen du är mig nära » samt äro unga, kunna icke minnas henne annor» Og kan min hu du ej forstaae » var helt enkelt lunda än hon är. Hon har alltid vandrat förträffligt. För dem liksom för öfriga nummer tyst och stilla omkring, sakta gnolande denrönte konsertgifvarinnan det lifligaste bifall, som na korta melodi ', som j a g så många gånger föranledde bisseringar och extranummer. Utmärkt Måhända var biträde lämnades af fröknarna Ii. Munktell, Sigförgäfves sökt efterhärma. rid Lindberg och Alfhild Larson samt hr V. det förgäfves, därför att den icke passade Stenhammar och en damkor under anförande af in i någon af de skalor, hvilka kunna spedir. E. Äkerberg. las på våra instrument. Men Sigrid har dock varit ung, hon har Fru Eva Nansen, den utmärkta romanssångerskan från Kristiania, gifver sin andra och sista varit lik oss andra. I de gnistrande masugkonsert härstädes i morgon lördag i Musikaliska narnas och de dånande hamrarnas b y g d akademiens stora sal. Till den första, som gafs i går å samma ställe, voro alla biljetter slutsålda var hon uppfödd. Under stjärnklara vinternätter satt hon mången gång och lyssnaflere dagar i förväg. de till blåsmaskinernas hemska stönande. Ytterligare musiktillställningar.
Rikets Sjöfart förtjenar följakteligen skydd och omvårdnad, och den skulle ofelbart blifva för det allmänna ännu mer båtande, i den mån våra utländska handels - reia. tioner kunde komma att utsträckas till Fevanten, America och Vestindien, hvilket ändamål synes böra genom lämpliga förmoner och tjenliga Tullförfattningar befordras. Deremot anser Utskottet importationen af Utländska Öfverflöda - Articlar urs 6- Hen 20 Juni. Utgöra tJrt händels-grön, hvilken sned mera skäl hör försvåras och rnotarbet-as, än Uppmuntras och. •Underlättas, hvarom Utskottet får tillfälle att gemensamt med allmänna Oeconomieoch BesvärsUtskottet yttra sina tankar, i anledning af den hoS Riksens Ständer väckta fråga om de Författningar, sorn’ angående hieder lags-fri heten i Götheborg oell Carlshamn äro utfärdade. Att Hampa, Lin och Ull, samt flere till beklädnad eller andra behof tjenlige Articlar, äfvensom de af dem förfärdigade Fabricater böra kunna inom Riket i tillräcklig myckenhet produceras, lärer icke nekas af någon, som kanner vårt Land och dess ännu så litet eller så illa begagnade förmo ner. Tab. N:o 6 utvisar icke desto mindre i huru betydlig mån införseln af slika varor ifrån och med år I80S Varit i tilltagande. Af dessa anledningar föreslår Utskottet t lio Att Plantering af Hampa oell Lin l allmänhet uppmuntras och i synnerhet på dea del af Städernas jord, sorn i dessa ändamål blifvit dem donerad och hvarom Utskottet, uti hvad som angår frågan om Hampsäd&ts befrämjande, får gemensamt med Riksens Ständers Oeconomieoch Besvärs Utskott, närmare sig yttra» 2:o Att till upphjelpande af huvirande brist på grof Ull, tjenlig till sådana Väfnader, sora fordras både för Arméens beklädnad och till andra förnödenheter? Isländska eller andra grof ulliga - 83 6 Den 20 Juni! ulliga
På hemvägen såg jag, att mrs flera gånger tog fram ett papper eller bref, som hon gång på gång under tårar kysste. Det der såg jag, ehuru jag inte alls vände på hufvudet; för när man varit kusk i flera år, så får man en sådan öfning att se på sned, så ögonen gå nära nog ända bak i nacken på en till slut, och man vet allt hvad som sker i vagnen bakom en, ehuru herrskapen derinne tro oss icke veta om någonting. Och se’n så är det så, att man må nu vara hög eller låg, så har man något så när samma åtbörder, när man är riktigt förälskad, och jag förstod derför klart, att mrs var grufligt förälskad i den, som skrifvit det der brefvet, hvilket hon säkert fått i grindstugan vid Aukwoodhouse. Från hvem det kunde vara, ville jag alls icke gissa, men nog hade jag hört mycket talas om hennes kusin, den unge lord Hawerfield, som var utomlands, och det var allt på honom jag sedermera också tänkte. Att brefvet åtminstone icke var ifrån hennes man, det är då säkert. Nå sedan komma många bedröfliga händelser, som icke höra hit. Vår husbonde blef borta på ett alldeles obegripligt sätt, och samma qväll, som han troddes hafva störtat af hästen funno vi mrs afsvimmad och blodig i parken; hon låg länge sjuk, och Ellen sade, att ehuru hon visst icke älskade sin man, så skulle det likväl hafva gripit henne fasligt att höra om hans försvinnande, och det var ingen, som undrade öfver att hon en månad derefter då hon blef frisk ville lemna Merton Hall och resa utrikes för att glömma sin sorg. Men qvällen innan hon reste var mrs ute och åkte för att liksom taga afsked af alla ställen i trakten. Det var likväl icke för att göra visiter som förnäma damer annars bruka, ty mrs umgicks icke med någon af grannarne; de voro också icke af samma rang som vårt herrskap, och som mrs säkert var mycket stolt af sig, och mr Harry just icke tyckte om fruntimmerssällskap, så brydde vi oss alls intet om någon af fruarna i trakten.
Enar desta redogörelser hunnit sä wida,mtt en revision deraf kan företagas, arnar Kongl. Majit förordna nägra erfarne ilian, under hwilkas inseende och ledning densamma efter en bestämd plan mä med tillbörlig noggranhet vch drift förrättas. Och Kongl. Maj:t som wid alla tillfällen söker Ådagalägga sitt förtroende till Riksens Ständer, och förekomma deras Miga önskningar, har i Näder erbjudit Riksens Ständer, akt i berörde styrelse af Revisionen öfwer den specielle för, walmingen af Krigs-medlen deltaga genom en eller 2me Ledamöter af hwarje Riks-Ständ, hwilka till Riksens Ständer wid deras nästa sammankomst kunna afgifwa tillförlitelig Berättelse om det fundna förhällandet; I öfrigt har Kongl. Maj-.t till Riksens Ständer öfwerlemnak, huruwida desta deras Deputerade tillika mä med dem, som Kongl. Maj:t i Räder utnämner, besörja om Riks-Skuldens afbördande pä det särr och af de medel, som Riksens Ständer dertill utse. Uti denna Kongl. Maj:ks Nådiga proposition har Slals-Utjkotlel för dest del Med underdånig wörd nåd - 472 Den 12 Zebruaru nåd erkant ett förnyadt prof af den Nädiga bena» genhet, hwarmed Kongl. Maj^ wid alla tillfallen i Nader behagat gä Riksens Ständers underdånig» önstan lill mötes. Krigs-medlens förwaltning och redogörelse derföre, hafwa nästan i alla Lander, der krig blifwit förde utgjort ett amne, som i mer an ett afseende fastat allmänhetens synnerliga upmarksamhet. ...
Betänker man nu alla de hinder, som det omständliga Protocoll, hvilket författningen tyckes fordra, mäste lägga i vägen för vanliga BeredningsCommitteer att med olika eller afskrifne skäl, särskildt för hvarje hemmanslott (]såsom några lära vilja påstå, att förordningens mening skall vara); nedsätta värdena, ett Protocoll, som icke ens kan hinna skrifvas på den korta tid, som för en BeredningsCommitte ofta finnes utsatt; betraktar raan det besynnerliga bannlysandet i §. 22 af allmänna omdömen, som dock, när ett oell samma skäl förefinnes för Districtets alla eller flera hemman, måste kunna vara lika sanna som de speciella, och som på intet vis, i och forsin allmänna natur, förtjena att förblandas med obestämda yttranden; beskådar man slutligen, huruledes (^oaktadt nämnde bannlysnings hela kraft verkligen är i den föregående delen af samma moment borttagen genom den uttryckliga tillåtelsen att göra nedsättning för orterhvilket endast sker i följd af ett allmänt, ehuru bestämdt, omdöme) likväl möjligheten af en sådan allmännare nedsättning på ett annat ställe, nemligen i Mom. 2, är beskrifven genom de märkvärdigt dunkla orden: ”icke egentligen bör Den to December f. m. ”begagnas till allmän nedsättningså förvånas raan icke vidare öfver, att så liten nedsättning kommit de skattdragande fastighetsägarne till godo.
Så går del äfven med dessa nyligen uprältade seminarier, om de icke blifva väl skötte och väl underhällne, så att den planta, som nu så lien ligt upskjutit mätte vinna näring och af samma intresse omhuldas, som redan börjat visa sig för densamma. Det torde för mången ledamot af detta Stånd vara okändt hvad i skolefrågan redan är påbörjadt, och jag har derföre funnit mig nödsakad att göra denna anmärkn., att vi redan hafva lärare-seminarier; och skola vi 1111 vänta till dess de allmänna läroverken blifva reorganiserade, och intill dess hejdi eleisa nya stiftelser i sin fortkomst, så tror jag att vi icke handlade klokare, än den sorn kastade ut en stor summa penningar för all bygga en grund, men sedan tänkte: '"Nej, delta arbete blifvcr mig för dyrt, jag står ej ut dermed”; och sedermera icke bygde något hus på den lagda grunden. Har man således en gång börjat intressera sig för dessa lärare-seminarier, oell hyser man den mening, att delta är eli godt verk, så måste det väl ock fordras annat än tomma demonstrationer och uttryck för att visa att man verkligen anser dessa stiftelser vara goda. lag förenar mig med de ledamöter, sorn yrkat återremiss. 312 Den 22 A |>r iI f. m. Hr Bildt: Då jag förra gången hade ordet, hade jag äran nämna, det jag, så väl som StatsUlsk., jag vågar säga i sin helhet, ifrigt önskade att skole-frågan mätte få en lycklig lösning, och att vi, lika så väl som de talare, hvilka här yrkat återremiss, önskade att bildningen måste få all möjlig förkofran, men att StatsUtsk. tillika ansåg det medel, som blifvit föreslaget och af flera talare bär jemväl understödt, icke vara det rätta sättet att vinna detta ändamål. Jag har af en värd talare blifvit fullkomligen missförstådd, men mina ord finnas i R. o. Ad:s protokoll, och jag nöjer mig derföre att hänvisa den värde talaren till detsamma, der han torde finna, all allt hvari han yttrat med afseende härå bordt undvikas.
Vid flere föregående Riksdagar hafva BanooUtskotten grundat sina afstyrkanden af publiciteten hufvudsakligen på följande tvenne skål, dét ena, att den ej finnes införd i utländska Ränker, och det andra, att den ej skall medfört någon skada, men mycken njdta. Det år visserligen med Banker som med alla andra mensk - Den 4 April J. 75 liga uppfinningar, alt de endast så småningom Utvecklas till deras fullkomlighet. Således ägde ej de första inrättningar af detta slag den ändamålsenliga organisation, en sednare tids erfarenhet frarnbragt. Också voro alla mig kända ald. re Banker underkastade hemlighetens slöja. Men den stora skillnaden var likväl emellan de ut-* låndska Bankernes och den Svenskas hemlighets, tillstånd, att de förre voro kände af de personer, som ägde utfärda sfadganden för deras styrelse, då deremot Svenska Banken blifvit förvaltad och disponerad efter föreskrifter utaf Ständer, hvilka ej kände, hvarom de förordnade. Likväl har erfarenheten visat svåra följder äfven af de utländska enskilta Bankernes hemlighetstiilstånd. Amsterdams Bank kunde derigenom dölja, att i bo år öfvertrådelser blifvit begångne mot dess grundstadganden, på såsätt, att utlåningar blifvit beviljade vissa allmänna corporationer, hvarigenom Bankens undergång på i7go:talet bereddes, till största känning för Hollands handel och välstånd. Engelska Banken sattes genom sitt hemlighetstillstånd i förmåga, att tvärtemot både sitt privilegium och flere Parlamentsacter, göra Regeringen flere otillåtne förstråckningarså att en af BancoDirectionens egna Ledamöter år 1795 ansåg sig skyldig anmäla förhållandet i Parlamentet. Deremot sedan Bankens tillstånd underkastades Parlamentets kännedom, hafva ej några olagligheter ägt rum i dess rörelse.
Domstolens yttrande, föreslagit, Särskilda Utskottets Betänkande M 2. 25 reslagit, ali, med afvikaude från allmänna lagens här ofvan åberopade stadgande i 10 Kap. 1 § Rättegångs-Balken, sjörätts-målen kunde anhängiggöras äfven hos domstolen i den ort der fartyget finnes. Genom sistnämnda stadgande skulle detta syftemål visserligen kunna uppnås, så vidt frågan gäller sjöfartsrörelsen uti åtskilliga mindre städer, men deremot väsendtligen förfelas i afseende å rikets större handelsstäder. Man måste nemligen, hvad de sednare angår, fästa uppmärksamhet vid den omständigheten, att en del af deras hamnar jemte inrättningar, som med skeppsfarten ega gemenskap, befinnas utom städernas judiciela område och att följaktligen, enligt nyssberörda stadgande, ett stort antal mål skulle komma att handläggas af Häradsrätt äfven i sådana fall, der nu en inom staden anträffad, men der icke boende svarande kunde, med stöd af 5 § i ofvannämnda Kap. och Balk och med den tolkning, som gifvits åt gällande sjölags stadganden i detta afseende, instämmas till Rådstufvurätt. De sist anförda skälen gälla visserligen mera specielt några för den mera omfattande handelsrörelsen vigtiga platser, men frågan antager en större utsträckning, i betraktande deraf, att en sednare tids lagstiftning mer och mer gått ut på att upphäfva den af ålder strängt bestämda skilnad emellan Iand och stad i fråga om handel och sjöfart och detta särdeles i förhållande till handelsgemenska pen med främmande länder. Sålunda är, enligt nu gällande Tullstadga, rättighet medgifven, såväl till direkt export till utrikes ort från landthamnar vid saltsjön, som ock lossning uti dylika med ständig tullbevakning försedda hamnar af sådana från utrikes ort införda varor, hvilka kunna här i riket tullfritt införas. Denna exportoch importrörelsens utsträckning äfven utom stadsområdet måste, såvida sjölagstiftningen i den del, hvarom nu är fråga, skall fortfarande ega bestånd, föranleda till en högst betydlig tillökning af sjörättstvister vid landtdomstolarne.
Eiler det motionären vidare gjort hemställan om desse böckers anskaffande genom Patriotiska sällskapets försorg, har han, för den händelse att hans ofvanberörde förslag vunne bifall, uti ett motionen följaktig! serskildt yttrande, föreslagit, att 21 § af Kongl. Lego - Lagtamt Allm. Besvärsoch Ekon.- lii sk. Betänkande, K:e 30. I stadgan ben 23 Nov. 1833 målte sålunda förändras, att i orlofssedel eller tjt nslebeiyg icke något behöfdu införas angående tjenstehjonets frejd, om hvilken i allt fall IjcnstehjoneU prestbetyg inedd la le upplysning, och att nämnde lagrum således måtte erhålla följandt) förändrade lydelse: “Tjenstebetyg, sorn tjenstehjon af husbonde enligt 41 § undfår, skall innehålla: 1:o Tjenstehjonels namn och ålder samt ort och ställe, der det tjent; l:o Huru länge del varit i husbondens tjenst; 3;o Hvad slöjd eller annat arbet» det Iean förrätta; och 4. o intygande om dess ledighet att annan tjenst antaga.* Hvad sålunda blifvit hemstäldl, hafva Utskotten tagit i öfve; vägande; och duun Disketten förmoda, ått ifrågavarande tjenstehjousböc :-,er skulle, i likhet med de redan införda jraäiiböckerne, å ena sidan medföra några fördelar, hysa Utskotten jemväl den åsigt, att dr, å andra sidan, skulle, serdeles lör tjenstehjon*!), vara förenade med åtskilliga olägenheter. Blskotten hafva i sådant afseende synnerligen fastat sig vid den omständigheten, att ett yngre tjenstehjon, om ock begålvadt med de hästa anlag och böjelser, kunde af obetänksamhet eller förled t af annan petson begå ett felsteg, om hvilket en samvetsgrann husbonde ej kunde undgå att göra anteckning i tjenstehjonsboken.