Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan knappast tänka mig den tid, då du skall likna en af dessa skrynkliga, krokiga, hoptorkade, hvassnästa, tandlösa — j a g höll på att säga käringar, som j a g ibland möter på gatan, och som j a g ryser åt, då j a g går förbi dem. » » Ser du, » sade modern m e d en suck, » ser du, hvilket intryck ålderdomen gör pä dig. Äfven öfver min Lillys läppar kan det där öknamnet, som i allmänna meningen innefattar allt motbjudande och till och med elakt, bana sig väg. Det synes nog, att konsten att bli gammal är en svårlärd konst, och att man behöfver börja i tid att studera den. » » Men, mamma, hvarför skall man fördystra medelåldern (eftersom du ville dölja det för mig, så skall j a g väl icke säga ungdomen) m e d det? Kanske man aldrig blir gammal. » » Då har det ändå haft den nyttan med sig, att man lärt sig att ha medkänsla för de åldriga. Jag vill icke säga » vörda », ty det är icke ålderdomen ensam, som gör en människa vördnadsvärd. Man kan åldras i synd, i ovanor, i pretentioner, i alla möjliga slags obehagliga egenskaper. » » Ja, det är då alldeles visst och säkert. Som till exempel. » » Vi ska inte nämna några namn, Lilly. Jag skrifver bara för mig själf, inte o m andra. » » Får j a g läsa litet, mamma, » sade Lilly med någonting varmt i sina vackra ögon. » Nå ja, läs, o m inte för annat, så för att du aldrig skall begagna ordet käring mera. Det både smärtar och sårar mig, det må vara yttradt o m hög eller låg. Ä r det den benämningen vi skola skörda för ett långt lif? » Lilly fäste ett ögonblick sina nu helt allvarsamma ögon på modern. » Ack, du lilla morsgumma, » sade hon, » d u är den sötaste mor på jorden. » » Ä n så länge, » sade fru Brun sakta. Lilly hotade henne med fingret och började läsa.
Ejcpeditions-Utskollets Förslag till und. Qvantitet för lullrSrde. TuliberäkInförselstull. Utförs elslull. ningen. ICdr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. 1 16 — Luktvatten alla slag (flaskornas vigt inbegripen) t # — 16 — F r i tt 8 — Lunta 1 « — 2 — F r i 4 Lås (ny rubrik) 1 * 1 16 — F r i a Läder, mer eller mindre beredt; 6 Karduanssamt färgade elier tryckta skinn 1 # 1 24 — F r i a Finare skinn för tillverkning a! portföljoch etui-arbeten, efter pröfning af behofvet och /Denna rubrik utgår ur ta xan. med serskildt tillstånd af Commerce-Collegium. F r i a 4 andra slag 1 & 1 — Marin-metall, eller annan composilion i forin af bleck till förhydning af fartyg 100 Rdts v. 5 100 Skrot samt gammal och brukad metall, sammansatt, alla slag 1 Sktt st. v. 16 32 — 16 32 18 — Mjöl af vegetabilier, som ej kunna inbegripas under spanmål eller hänföras till medicinalier 1 # — 6 — F r i 11 Marln-Metail, se Metaller, sammansätta, alI Messing, se Metaller, sammansatta, alla slag. la slag. | tiih, till R, Sl Fröt. 184S. to Sami. 1 Afä. 63 Expeclitions-Utskotlets Förlag lill und. Skri/velsej N.-o igo. Tallvärde. R:dr sk. r. 6 1 1 24 — 2 6 — 3 ■ ~~ 5 ~ 7 6 10 -— 2 — 8 1 O» . ! -C 10 Nyck el ringar och Nyckelliakar (ny tubrik) Papparbeten, alla slag: olackerade lackerade Papperstapeter och border .
Bil. lill Bevilln.-Vtskotiels Betänkande JM 8. i Förslag lill Författning' angående Stämplade Pappersafgiften samt hrad rid kontrollen och uppbörden deraf bör iakttagas. S*• Allmänt stadgande. § 2. Stämpling af papper och dess värde. Stämpling af egna vexel-blanketter må jemväl kunna ega rum, på sätt och i den ordning, här nedan i 16 § finnes bestämdt. §‘ 3. Allmänna föreskrifter vid författningens efterlefnad. 2:o De skrifter och handlingar åter, sorn till nämnda ställen af enskilde personer ingifvas eller insändas, der företes eller uppvisas, och enligt hvad i denna Bih. till R. St. Utskottets Betänkande JVI il. författning stadgas, äro charterivg underkastade, må med undantag af dem, hvilka, jemlikt näslföljande moment, böra med der omförmälde beläggnings-charlor förses, antingen skrifvas på eller beläggas med stämpiadt papper till här utsatt belopp. Charta å helt ark kan väl såsom beläggnings-charta begagnas, men anses icke riktig eller giltig, så framt ej både valör-stämpeln och den i sjelfva papperet anbragla vattenstämpeln äro i behåll. 9:o För sädaoe handlingar, hvilka efter viss procentberäkning skola cbarteras, bör chartebeloppet, då detsamma vid uträkningen slutas med öretal under tio, fyllas till sistnämnde tal, samt, när chartebeluppet med mindre än tio öre understiger en Riksdaler, alltid till jemn Riksdaler fyllas. §• 4- Om chartering af Rättegångssamt andra skrifter och handlingar. l:o I afseende på chartering af rältegångsskrifter och andra handlingar, hvilka vid Publika Verk, Embetsställen eller andra Myndigheter ingifvas eller uppvisas, samt domar, utslag, resolutioner och andra handlingar, sorn derifrån utfärdas, hänföras dessa Verk och Myndigheter lill följande tre afdelningar, nemligen: Första Afdelningen.
Det fanns också många likheter mellan dessa båda sångerskor, icke minst däruli att de båda aldrig höllo fram sig själfva, på samma gång de voro föredömen i fråga om plikttrohet. Ingendera a f dem har kommit till användning i den större repertoaren. F r u Wilhelmina S. har dock ett par gånger försökt sig på större och allvarligare uppgifter och det ej utan framgång. Vid operan » Carmens » framträdande kreerade hon den blida och ädla Michaela och bibehöll under en lång tid detta parti. En än mera afgjord framgång skördade fru S. i Hallströms opera » Vikingarne », där hennes Astrid vann erkännande från alla håll. Hennes utveckling gick emellertid ej i riktningen af mera allvarliga uppgifter. Hon höll sig vid sina subrettoch pageroller, tills hon rned åren — i detta fall äfven arftagerska efter fru Charlotte Strandberg — började utföra äldre, mestadels komiska gumroller, hvilka hon alltid förstått förläna godt humör och ibland, där så påfordrats, äfven en viss f i n e s s. Hennes Martha i » Faust » och » Mefistofeles », amman i » Romeo och Julia », Marcellina i » Figaros bröllop » och rars Bentzon i » Lakmé » höra till fru Strandbergs mera burleska uppgifter, hvilka dock ej hindrat henne att såsom Margareta i » Hvita frun » och ännu mera såsom fru Ragnhild i » Den bergtagna » och markisinnan i » Regementets dotter » visa prof på finhet och smak i framställningen. Under senare år har fru Strandberg fått ägna en del af sin begåfning JEGNÉR. åt rent dramatiska uppgifter, och hon har äfven där gifvit vackra prof på den samvetsgrannhet och det goda, naturliga omdöme, som alltid varit bestämmande, då det gällt hennes konstnärliga arbete. Vi böra bland dessa uppgifter minnas mor Renaud i » Flickan från Arles » och drottningen i » Sven Orädd ». För vår lyriska scen är fru Wilhelmina Strandberg nästan oumbärlig; det finnes för närvarande ingen, som kan åtaga sig de visserligen ej stora, men många och viktiga uppgifter, som höra till hennes repertoar.
R:dr och en förhöjning efter tio års väl vitsordad tjenstgöring till 500 R:dr för examinerade folkskolelärare, jemte de yttranden, som i anledning deraf blifvit, så väl den 8 denues som denna dag, i Ståndet afgifna. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet nedannämnde i Ståndet väckte motioner af 1:o Professor Carlson, rörande anslag för folkskoleväsendets befrämjande; 2:o Domprosten Björling, om förändrade grunder för Elementarläroverkslärares uppförande på Allmänna Indraguingsstalcn; 3:o Kontraktsprosten Tegnér, angående ett amorteringslån af 150,000 R:dr, till Tysslinge försäkrings-bolag, och 4:o Doktor Gumcelius, om riksdags-utgifternas utgående från Riksgälds-kontoret och om ersättning till Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän för riksdagskostnader. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet en af Kyrkoherden Ternström denna dag väckt motion om upplåtelse af egendomen Bäckaskog till Hans ;Maj:t Konungen, och beslöt Ståndet, på motionärens derom gjorda framställning, att ifrågavarande motion skulle med de öfriga Riks-Stånden kommuniceras. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Bevillnings-Utskottet en af Kon traktsprosten Tegnér den 8 dennes framställd motion, angående vissa tillägg och ändringar i Kongl. Förordningen örn mantals-, och skattskVifningarnes förrättande af den 20 Juli 1861, tillika med de yttranden, som i anledning deraf i Ståndet denna dag blifvit algifna. S. D. Föredrogs och remitterades lill Bevillnings-Utskottet en af Doktor Sandberg framställd motion, angående förhöjning af afgiflen lör bränvinstillverkning till 75 öre per kanna. 22 Prot.-Utdrag den 12 November 1862.
I ofvan omlörmälde Kongl. Plakat den 10 Mars 1665 reglerades detta på det sätt, alt Örebro hetsman kallades viktualievigt, sorn nu blef lika för hela riket, och Stockholms betsman jernoch kopparvigt, hvilken följaktligen skulle förhålla sig till viktualie-vigten, såsom 4 till 5. Enheten för viktualie-vigten benämndes skålpund och fördelades i 32 lod; enheten för jernvigten mark; skålpundet skulle således förhålla sig till marken som 5 till 4. Denna bestämda skillnad emellan skålpund och mark har emellertid icke blifvit strängt iakttagen, enär skålpundet viktuajie-vigt oftast benämnts mark för sådana varor, till hvilkas uppvägande hetsman vanligen begagnats, hvaremot det alltid kallats skålpund för de varor, sorn vanligen uppvägas pä vigtskålar, af hvilket sednare vägningssätl det ursprungligen erhållit sitt namn. Lispundet och skeppundet bibehölls för begge slagen af vigter, så alt lispundet viktualie-vigt höll 20 skålpund och lispundet jernoch kopparvigt, eller, såsom det benälnndes, markpundet, 20 marker, samt skeppundet åter 20 lispund. Tillökningen i jernoch kopparvigten vid uppstadsoch bergs-vågarne förblef oförändrad, såsom 1638. Derjemte stadgades genom en Kongl. Resolution den 6 November 1668, att på hvarje skeppund bergsvigt skulle tilläggas två, och på hvarje skeppund uppstadsvigt en så kallad slitning smark stapelstadsvigt, i följd hvaraf ett skeppund bergsvigt blef lika med 22 lispund 2 marker, samt ett skeppund uppstadsvigt lika med 21 lispund en mark stapelstadsvigt.
Af de många Näringar, som sysselsätta detta Läns innevånare, är otvifvelaktigt jordbruket den hufvudsakligaste, hvilken enligt hvad uti den af mig år 1828 afgifne underdåniga berättelse derom förmåles, bedrifves med mycken flit och omsorg, men på olika sätt uti olika delar af Länet; ty uti Gestrikland indelas åkern vanligen i tvenne gärden, hvaraf årligen ett blifver besådt och ett hvilar eller som det vanligen benämnes, ligger i träde; hvaremot åkern i Helsingland, som i allmänhet är mycket mager, så att den af gödseltillgången endast från ladugårdarne utan tillsättning af myrjord, spånmylla, och sönderhackadt granris, icke göres fruktbar, oftast delas uti 4 gärden, hvaraf ett hvarje år ligger i träde och 3:ne besås. Å den nyodlade jorden, eller som den i Helsingland kallas, sval jorden, begagnas cirkulations-bruk, på det sätt, att lin, hafra, korn och foderväxten efter hvarandra der skördas. De brukliga sädesslagen äro höst-råg, korn, hafra, blandsäd och ärter, samt pä några få ställen hvete; och är i Gestrikland rågen samt i Helsingland kornet hufvudsädet. Af den i underdånighet bifogade Tabellen inhämtas, att nämde sädesslag odlas i den proportion till hvarandra, att inom Länet i det hela betraktadt, utsås hvarje år ungefärligen lika mycket af råg som af blandsäd, samt af hafra något mindre; men deremot af korn dubbelt emot råg. Af ofvannämde sädesslag åi'0 ärter det minst odlade, hvaraf ärligen icke utsås mera än ungefärligen i5oo tunnor eller icke fullt hälften emot utsädet af hafra. P°" tatis odlas till icke obetydligt belopp, enär enligt inkomne uppgifter årligen sättes ungefärligen 12,000 tunnor. Af trädgårdsväxter odlas af allmogen nästan endast kål och rötter.
Inora Constitutions-Utskottet har fråga blifvit väckt om ett tillägg till 38 § Riksdags-Ordningen, hvarigenom, i fall förslaget till votering inom Utskotten per capita ej skulle antagas, det blefve bestämdt, huru inom ConstitutionsUtskottet borde tillgå, enär öfver af enskilde Riksdagsmän väckta motioner två Stånd skulle stadna emot två. Utskottet beslöt att, under förbehåll af det vilkor, att detta stadgande skulle till afgörande upptagas, derest Riksens Ständer ej enhälligt antoge voteringen per capita, föreslå följande tillägg efter orden »i förslaget intagas»: Stadna inom Constitutions-Utskottet två Ständ emot två vid pröfningen af enskilde Riksdagsmäns ingifva förslag till ändring eller förklaring af Grundlagarne, förf alle frågan. Hvilket förslag enligt 56 § Regerings-Formen af Riksens Ständer bör behandlas. Stockholm den 10 Julii 1815. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högvörd. Preste-Ståndets Ledam. vägnar C. v. Rosenstein. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledam. vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledam. vägnar And. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Härmed följa 3 bilagor (A—C). 886 Riksdagen 1815. Bilaga A till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utsleott den 3 Jidit 1815. Herr Silverstolpe anmälde några förslag till ändringar i Grundlagarne: Riksdag s-Ordning en: 1812 års förslag om alternativa meningar i Constitutions-Utskottet öfver Riksdagsmäns förslag återupptages. Bilaga B till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers GonstitutionsUtskotts Beredning, den 3 Jnlii 1815. Till Beredningen hade blifvit remitteradt:
Om wi för öfrigt, mine Herrar, utom de här omnämnde missbruk, äfwen warit wittus til andra'af ett ännu betänkligare stag; — om wi sett författare öfwerträda tryckfrihetens grans til den grad, att de genom tidnings artiklar sökt upägga militairiffa corpser til orolighcter och upstudsighet emot Regering, lagar och befäl; om de offentligt, i flerfaldig» former, ukfpridt underwisningar i konsten akt åstadkomma folkgäsningar och tilställa uplopp; —om de, genom fortsättn skrifter af lika wild och anarkistisk syftning, torde hafwa underbläst den orolighet i sinnena, som pä mer än ett ställe utbrutit i sä olyckliga upkräden; om de skrifwit offentliga loftal öfwer lagligen dömde och aflifwade riksförrädare och nprorsstiftare; om de, än genom allnsoriM än mera direct skrifsätt, uprewt til rysliga uplopp och det ohyggligaste mord; —- om de gatt nog långt i skamlöshet, att förswara sä afskywärda ogerningar, och kalla dem en Lra för nationest', — sä ser jag ej huru inom ett samhälle skulle kunna finnas större Ml til förbättrande af en lag, under hwars skydd, ursträckande friheten akt trycka wida öfwer gränsen af afl annan medborgerlig frihet, sä straffbara missbruk nästan saklöst kunnat wägas. Lika alfwarsamt, sorn all annan smädelse, bör äfwen den näpsas, som framträder förklädd, skef, indirekt och inswept i alluslonenS mantel. Sådana - Den 26 Jun». ya anfall äro de lägsta, emedan de äro lömskhrtentz och pyltronens. Att straffa den öppna skamlöshet tens aplast mot menniskors heder, men jPona allusionens, den skcfwa utpekningens, wore alk straffa röfweri, men skona tjufnad.
Två ord som rimma på hvarann ', och båda bär du hitta kan, ty — » man det ena taga bör, där man det andra fick », du hör. Dagny - Ett gratisblad, innehållande redogörelse för sedlighetsfr&amp;gans pt&amp;~dp~nkt, kommer att under hösten utdelas i sär: till prendmeranter af Dagriy. DAGNY UTGIFVEN A F FR EDRI KA-BREMER-FORBU NDET. ÅTTONDE-NIONDE HÄFTET. INNEHÅLL: Abbe Roox. kand. Sed och med inom hemmen. Praktisk viilgörenhet. Röda korset. Moderna dikbres qvinnotyper. George Eliot. Af Nils Erdmann. Victoria Benedictson. Af &amp; selde. Bref f d n Köpenhamn. A f G. A-9. Meddelanden från landsbygden af H. S. A. Oscar Stmk3&amp;erg. Hsrmktaredrsg, samlade af E88eIde. Fi9edn ’ ka-Bremer-Förbnndete meddelanden: Arsberiittelser från qvinnoföreningar. Hvarjehanda i qvinnoHgmn. Anmälda arbetsgifvare och arbetssökande. p r i s pr årgång: Forbundets medlemmar kr, 8,50. {For Fbr icke medlemmar 4900. Ränteoch Kapi~l-F~r~~kringsanstalten i Stockholm emottager i helt Krontal penningar till beredande af Lifräntu (ension) eller Kupitnl att 1 ftas på en u pgifven-der. Kontoret, N: r 6 Stora ygabn, hå es öppet a 8 söckendags förmiddagar kl. 11-2 samt onsdagar 6-6 e. m. För i Stockholm bosatta obemedladegersoner, som insiitta, medel for att bereda lifränta, betalar osterländska Föreningen förvaltningsaf ift samt för insatser, ej ofverstigande under ett &amp; r 60 Kr., Zfwp procent såbsom premium; hvarigenom för hvarje sålunda insatta 6 Kr. i boken införes dessutom En Krona.
— Sedan förra Revisionen hafva ej mindre än 5g OdlingsLån blifvit till Lagsökning utrernitterade, dock har Lagsöknings-åtgärden för 8 Lån blifvit inhiberad, innan den hunnit vidtagas, och för 5 återkallad, äfvensom 24 af de lagsökta Lånen blifvit liqviderade, så att 22 återstå beroende på vidare handläggning. Härvid må äfven, såsom upplysande i afseende på Bankens Lånerörelse, nämnas, att, under de sist förflutne 2:ne åren, bevakningar för Bankens Räkning blifvit anställde i 82 Concourser, hvarförutan efter årsstämning 45 Fordrings-anspråk äro anmäldta. Till upplysning om beloppet af utgifna Odlings-Lån och deras fördelning emellan Länen, ifrån denna utlånings början till och med Julii månad innevarande år, bifogas ett Tabellariskt Sammandrag, (se Bil. N:o 3). som Banco-Fullmägtige, i förhållande till Ilandels-Disconternes behof, funnit Upplåning mot Låne-Bankeus Obligationer. Denna upplåninghar blifvit verkställd på de tider och lill det belopp nödigt bestämma. Och få Revisorerne hänvisa till bifogade Tableau (Bil. N:o 4), såsom upplysande beloppet af upplånade medel på olika tider, samt huru mycket deraf blifvit uppsagdt, förfallet och infriadt. Genom på en gång skedt uttag af 400>°°o R:dr, på Upplåningsfiäkningen insatte af Riksgälds-Contoiret, hafva Banco-Fullmägtige vid ett tillfälle varit föranlåtne att, ehuru till föga betydligt belopp, begagna den medgifne förskottsrättigheten af Låne-Banken, till infriande af uppsagde och förfallne Obligationer, och har Förskotts-Summan ofördröjligen blifvit ersatt af de först gjorde insättningar.
Huruvida man vill anse denna skilnad vara större än den emellan BondeStts oclr Prestesamt BorgareStss beslut, som endast fordrar konungamaktens bifall såsom nödvändigt för att, under iakttagande af den allm. lagens stadgande, låta en ny privatbank komma i utöfning af sina functioner, eller om man, såsom Hr Ribbing, vill anse den mindre, det må bero derpå, hvilket man anser vara hufvudsaken, antingen den oinskränkta näringsfriheten för privatbankbolag, eller om man anser hufvudsaken blott vara att hafva funnit en utväg, lika godt hvilken, att inskränka den makt och det förtroende, som hittills Sveriges Ständer och Sveriges lagar öfverlemna t åt Svenska konungamakten. Anser man det vara hufvudsaken, då har Hr Ribbing, Arvid, fullkomligen ratt; ty under den synpunkten är skilnaden större emellan Bondeoch Prestesaint BorgareSttns beslut, än emellan BondeStts och R. o. Adts beslut. Då bar han rätt; men är detta icke syftemålet , är delta icke det man anser såsom hufvudsak, då torde det vara obestridligt att Presteoch BorgareSttns beslut i den punkten instämmer med BondeStts, att de anse att en speciel pröfning, oberoende af den allm. lagen, fordras innan det må vara tillåtet att bilda privatbankbolag och bankrörelse bedrifva. Dessa beslut äro således mera öfverensstämmande, och BondeSt. har till oell med galt mycket längre, då det ej velat inskränka sig till att låta den alltid permanenta konungamakten tillstädja en sådan bank, utan dertill fordrat en pröfning af den statsmakt, som blott livart femte år sammanträder. Jag anhåller om bifall lill den af BorgqreSt. gjorda inbjudning. Hr Lagerheim, Lars Magnus: Redan då denna fråga förra gången förevar till afgörande inom detta Stånd, tog jag mig friheten utveckla de efter min förmening vigtiga skäl, som talade för den redaction af §:n, hvartill vi nu äro af BorgareSt. inbjudne, och hvarigenom en pröfning åt K. M. lemnades öppen innan en privatbank kunde blifva oclrojerad inom Riket.
HANNA. som ä' bra mycket trefligare än de flesta herrar, ska du få se. Jag tycker om hvem som helst, de ha ett stycke själ i sig. Åh, hvad det ä' till mitt lilla hem, mitt lilla hem! WALTER. mig? Nå, än jag då! Hvad tänker du göra med HANNA. och murgröna i fönsterna, skulpterade skåp, och en betjänt, som springer med dina papper. WALTER, Ä' det alltihop? HANNA. du må bli aldrig så ond. Jag lägger handen öfver dina luntor och kysser dig så här. (Kysser honom.) WALTER. Och se'n ska jag sitta och arbeta, medan du går in i din salong oeh tittar i människosjälar? HANNA. När du inte har tid, så... Och så kommer jag in och stör dig ibland, Du ska ha ett idylliskt litet arbetsrum, byster till och med gamla gubbar och gummor, bara roligt att titta in i människosjälar. Jag längtar Du skulle skämmas! Jag ska ta hem flickor, ­ 22 ­ WALTER. för sig. Du tycks tro, att vi ska lefva hvar och en HANNA (förtjust). bli gifta? Tror du, att du får det ledigare då, när vi WALTER. Ledigare! Hm. Det vet jag inte. HANNA. mans? Men då kan vi ju inte vara mera tillsamWALTER. med din Wille och andra konstnärsherrar än med mig. HANNA. Min Wille? WALTER. Ja, ni ä' ju lif och själ, vet jag. HANNA (allvarligt). på vänskap mellan en ung man och en ung kvinna, men ser du, den ha vi realiserat. WALTER (fnyser till). Föreningen för ömsesidig beundran? HANNA (svänger om på klacken och klappar i händerna). Ah, ah, ah! (Hviskar någonting i hans öra.) Ja, på sätt och vis. Människor tror inte Och därför ska du vara mera tillsammans ­ 23 ­ WALTER (högdraget). Det ska du inte smickra dig med. HANNA. Jo! WALTER. Dumheter...! HANNA. (Skrattar.)
Samma dag på e. m. infann sig på Amalienborg den lille koppärrige kammarherren, presenterades af Sprengtporten som direktör för konungens spektakler och förunnades äran att bli mottagen, hvarvid han anmodade hertigen af Gotland att allernådigst bestämma repertoiren både för den italienska operan och den danska skådeplatsen. Artigheten afböjdes med tacksamhet, men logen som samtidigt ställdes till vårt förfogande, mottogo vi, och hade därifrån nöjet se de nyss nämnda två skuggorna i den kungliga logen, intagande rätt nonchalanta attityder bakom de regerande majestäternas fåtöljer. Det gafs en piece, som kallades »Den politiske ljusstöparen», om jag minns rätt, af en dansk friherre Holberg (icke att förväxla med den franske Holbach). I salongen nej, det är tacksammare att försöka en skildring af galataffeln där alla förnämligare herrar och damer lyste med sin frånvaro, medan däremot några af stadens små borgarmadamer voro som barn i huset. I högsätet satt vår kunglige svåger, som utan intresse för annat än sin mat och sitt vin, åt och drack med en ociviliserad glupskhet, och midt emot den lille storätaren tronade drottningen, hvars ögon ständigt voro riktade mot den man, som tycktes vara allas vår värd och beskyddare. Exläkaren lade ogeneradt armbågarna på bordet, talade högt, med myndig stämma, och vägde ingalunda sina ord. – Jag behöfver icke säga, att våra svenska prinsar sågo tämligen malplacerade ut i denna societet. Tillåt mig, för kuriositetens skull, att presentera dig för några af de närvarande damerna. Se här först en imponerende företeelse: Madame Fabritius, en af drottningens intimaste väninnor, hustru till en rik handlande, själf af gammal, holländsk krämarsläkt och af födseln bärande det klapp-klingande namnet Debora Kloppenburg. (Tänk att vara född Kloppenburg! För min del ville jag nästan hellre heta Klopstock!) Hon är öfversållad af juveler och befinner sig i blomman af sin medelålder, men ser ut som om hon kunnat vara mamma åtminstone till kungen.