Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från Högvördige Preste-Stänbet. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Constitutions-Ut&kotiets Memorial N:o med yttrande i fråga om behörigt Utskott för handläggningen af Gref ve Cronhjelms motion, angående städernes Tolag. SD. Föredrogos ånyo Stats Utskottets Utlåtanden: Nto ao5, i anledning af de inom Riks-Ståuden gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 54. angående beräkningen af Statsverkets inkomster; N:o 206, i anledning af erhållen ålerremiss å Bilagan Litt. A. till Betänkandet N;o 54. i hvad sorn angår sökt lindring uti tiondeafgiften för Tackjernslidlverkningen inom Carlskoga och Lerbäcks Bergslager; N:o 207, i anledning af gjorde anmärkningar vid den till Betänkandet pj:o 5,4 hörande Bilagan Litt. E., angående befrielse för personer emellan j5 och 17 år från m antals pen ni liga rs erläggande; N:o 208, i anledning af erhållen återremiss å den vid Betänkandet Trot. Vt dr. d, G rfug. 1834' N:o< 54' fogade Bilagan Bilt. F., angående väckt fråga om upphörandet af mantalkpennrogarne,. samt Lagmansoch Haradshöfdinge-räntan; N:o 20g, i anledning af gjorda anmärkningar vid Stats-Utskottets uti Bilagan .Litt. G. till Betänkandet N:o 54 gifne tillstyrkande, att steihJiusafgiftem må i Stockholm och Götheborg, utgöras eftersammagrund sorn i Rikets öfrige släder; N:o 21 o, i anledning af erhållen återremiss å Bilagan! Litt. II. tili Betänkandet N:o 54> hvarigenom den väckta frågan 01m nedsättning af Gontrol-stämpel-afgiften blifvit afslyrkt;.
Nåväl så låtom oss börja färden Uti en farkost, som förr i världen CA H« O to o Hvad vållar ofta båd ' split och kif? Två pseudonymer — författarinnor — Sex namn, blott passande för oss o kvinnor. En stad i Estland. Så öar två. En präktig bågskytt du ock kan få. w Hvad finnes fyra uppå en timma? r&gt; &lt; Hvad stiger uppåt och synes glimma? o 31 ari, * i &lt; Hvad blott om lörda ' n i Kalmar £ ' « finns, ea £JSå står i visan, om rätt jag minns. b B * Så namn på sångare får du veta. " 3 » Hvad bäret är, f örr ' n det mognat har. (b CD » " ~:s EU 1897 jinnu många förtroliga ord byttes mellan frö- ken Moss och hennes lilla sömmerska, sedan vände Sigrid hemåt. Men den andras sorgsna meddelanden hade väckt en känsla af svårmod i hennes själ, som hon hade svårt att öfvervinna. Hon gick i sorgsna tankar, undrande öfver lifvets gåtor. Hemkommen glömde hon dock åter allt annat för sin egen stora lycka. Isidor var före henne där hemma hos modern, och då han slöt henne i sin famn, då jublade det på nytt inom henne. Det var sol, det var vår i unga människohjärtan. — Jo, det har ni nog rätt i! Kanske vi borde gå tillbaka till förmaket. — Ja, kom så gå vi då! De reste sig båda, nickade skämsamt åt de två i soffan och så begåfvo de sig helt långsamt på väg ditut. Dock, längre än till nästa rum kommo de aldrig. Der måtte de ha funnit något som fängslade deras intresse och ännu en halftimme därefter hade de icke öfverskridit den andra tröskeln. Men inne i det innersta rummet satt Sigrid i sin egen lilla soffa, fast omsluten af sin trotrolofvades arm. — Tror du icke, att Magnus och Klara hålla af hvarandra? — frågade Sigrid och blickade småleende efter de båda, som nyss försvunnit. — Jo, det ser nästan så ut, — svarade Isidor. — Ack ja, hvad jag är glad! De passa så innerligt väl för hvarandra.
Sedermera hafva Glasbruksägare, hvilka, efter Finlands skiljande från Sverige ansetts för sine tillverkningar både behöfva och vara förtjente af låneunderstöd, blifvit tillerkände ifrågavarande lånerättighet, som derefter, i anledning af väckt fråga vid 1823 års Riksdag blifvit utsträckt till Alunverksägare,' samt sluteligen, uppå enskilde] underd, ansökningar, jemväl till Oljeslagerier, samt serskilte idkare af Porcellainsoch Plaiter-tillverkningar, m. fl. I allmänhet är Utskottets tanka, att i ett land, der brist på Capitaler kan anses utgöra ett väsendtligt binder för fabricationens fortkomst, det skulle leda till en stor fördel för inhemska Näringarne, om hvarje Fabriksidkare kunde för sine tillverkningar påräkna lånerättighet i ManufacturDiscontFonden. Men då en sådan utsträckning af lånerätten skulle, med de tillgångar Fonden för närvarande äger, föranleda till en betydlig nedsättning i lånebeloppen för de idkare, sorn redan äro till lån berättigade , hvarigenom desse kornmo alt undanryckas ett af dem hittills åtnjutit biträde af allmänna medel, synes, under nuvarande förhållanden någon sådan allmän lånrättighet icke kunna eller böra medgifvas, med mindre ManufacturDisconten vunne en tillökning uti sin CapitalFond. Och sora 246 Stats-Utsk. Betänk., N:o 2o3. efter de upplysningar Utskottet erhållit, denna tillökning borde för att kunna uppfylla ändamålet, bestiga sig till icke mindre än omkring En Million R:dr B:co, till hvilket ytterligare anslag Utskottet icke känner någre medel att föreslå, anser Utskottet sig icke kunna gifva anledning till en så beskalFad allmän lånerättighet i ManufacturDiscontFonden. — Hvad serskildt beträffar Tvåloch Såp-tillverkningen, kan densamma anses vara allmänt känd, och sysselsätta de i sådant afseende anlagde Fabriker ej någon större arbetspersonal. Afsättningen af dessa tillverkningar är vanligen jemn, och någon betydlig införsel ifrån utrikes ort af Såpa har under sednare åren ej ägt rum.
Beträffande s. k. backstugor upplyser samma Sällskap, att dessa till stor del utgöras af bostäder dels för handtverkare, dels för fria arbetare, som i länet i allmänhet äro stadde i välbergade omständigheter. Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Christianstads län upplyser, att antalet jordtorp och backstugor är vida större än tab. i berättelsen uppgifver. Då i tab. N:o 10 A) hela uppskattningsvärdet uppgifves till 482,831,643,<;o R:dr, men enligt RiksgäldsKontorets Generalsammandrag öfver Allmänna Bevillningen för år 1861 taxeringsvärdet å alla slags hemman samt jordlägenheter endast utgör 465,288,000 R:dr, lärer skilnaden (omkring 171 millioner) få tillskrifvas den omständigheten, att i femårsberättelserne för Jönköpings, Kronobergs, Christianstads, Elfsborgs och Westerbottens län, samt antagligen äfven i Stockholms och Gefleborgs län, värdet å »diverse verk och inrättningar» äfvensom i berättelsen för Wermlands län värdet å »hyttor» finnes i totalsumman medräknadt, hvaremot Generalsammandraget öfver bevillningen i särskilda rubriker upptager värdet för »bruk och bergverk», »fabriker och manufakturinrättningar» samt »mjöloch sågqvarnar». Summa uppskattningsvärde för städernes hus och tomter samt stadsjord (enligt tab. N:o 10 B) utgör 249,129,033 R:dr Runt, hvilket belopp, liggande mellan de i bevillningssammandragen för åren 1860 och 1861 angifne summor: 243,859,044 och 258,844,466 R:dr, till en del är hemtadt från förhållandet vid 1860 års taxering, till en annan del åter från 1861 års.
i underdånighet tillstyrkt, dels att, efter skeende serskild undersökning, de för hemtning af bränntorf tjenliga måssarne måtte få graderas och fördelas emellan de hemman, som deraf ansetts vara i behof, och dels att till muhlbete 120 tunnland för hvarje helt hemman, med afräkning för impedementer, måtte vederbörande tilldelas; — samt att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till Kongl. Maj:ts Nådiga behjertande i underdånighet framställt, att hemmanen för de sålunda föreslagna förmonerna måtte befrias från den, enligt Kongl. Brefvet den 16 Mars 1824, föreskrifna ränta och skattelösen, helst de dryga skattebördor, som förut betungade de fleste hemmanen, svårligen tålde någon tillökning, och Kongl. Maj:t, då föregående regleringar af Kronoskogar egt rum, vid likartade förhållanden, i Nåder beviljat skattefrihet för dylika förmoner. Vid föredragning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Skaraborgs och Elfsborgs Län afgifne ifrågavarande förslag, jemte Kammar-Collegii deröfver i underdånighet meddelade yttrande, hade Kongl. Maj:t, jemlikt Nådigt Bref till beiuälde Collegium af den 1 Mars 1834, i Nåder gillat och fastställt förslaget med några mindre jemkningar och tillägg, hufvudligen i afseende på den trakt af parken, som inom Skaraborgs Län skulle för Kronans räkning bibehållas. Det af motionärerne uppgifna förhållande, att åtskilliga af de betesmarker, som genom meranämnde reglering af Kronoparken Edsmären blifvit till parken angränsande hemman upplåtne, äro på långt afstånd och genom mellanliggande berg och mässar, äfvensom till en del af de Kronan förbehållna trakter, med hvilkas inhägnande början nu blifvit gjord, från Statssamt Bevillnings-Utskottcns Utlåtande, N'.o 44• * från hemmanen afskiljde och följaktligen obeqväma att åtkomma, hafva Utskotten af chartorna öfver parken i allmänhet funnit vitsordadt.
Detta åter vore, hvad sorn skulle inträffa derigenom, att representanterne utsåges medelst allmänna val, och predikanterne således blefve valbare till allmogens ombud i riksförsamlingen. Hittills hafva deras röstvärfningar kunnat användas blott till lediga prestsvsslors erhållande; och framgången deraf har ej sällan visat, hvad den religiösa fanatismen ensam förmått, utan tillblandning af politik. Det är icke svårt att föreställa sig, hvilken ny kraft de röstvärfningar skulle vinna, i hvilka svärmeriets falt blefve religiöst-politiskt, med så mycket jordiska passioner inblandade i vidskepelsen. Det lärer vara af sådana skäl, sorn man i England uteslutit prester från valbarhet till Parlamentet. I en folkrepresentation synas prester icke lämpligen annorlunda kunna inkomma, än dels genom val inom presterskapet och dels genom sjelfskrifvenhet (i kraft af sjelfva einbetet). Det är på detta sätt, som Presteståndet i Sverige äger del i representationen, och bevakar en folkets angelägenhet af största vigt, så länge religionens förening med upplysningen erkännes för en af folkets stora angelägenheter. För uppfyllande af en sådan bestämmelse har det funnits nödigt att vid samhällets interesse fästa presterskapet genom lämplig aflöning samt så inrätta dess organisation, att det sättes i nödvändighet att tillegna sig icke blott nödtorftig religionskunskap, utan tidehvarfvets högsta vetenskapliga framsteg i allmänhet. Uti kyrkans fördelaktigaste embeten skulle nedläggas belöningen för sådana framsteg, och religionsvården såmedelst oskiljaktigt förknippas med all tidehvarfvets upplysning. Onekligen ett ganska jordiskt, alldeles materielt medel till befrämjande af det mest andliga ändamål; men hvilka andra medel finnas väl att för ändamålet välja? Hvad som på jorden skall lefva och verka, mäste i allmänhet med jordiska medel närås. Att underhålla ett presterskap lör bästa möjliga pris, är ett problem, sorn icke lärer kunna lösas med bibehållande af en för samhället önskansvärd kyrkoordning.
Som jag anser det af Ridderskapet och Adeln beslutade tillägg väl grundadt, kan jag ej instämma i hvad StatsUtskottet anfört. Tre Stånd hafva i denna fråga instämt i hufvudsakligen enahanda beslut, men då ett Stånd vid beslutet fästat ett vilkor, faller det af sig sjelf, att den frågan genom Nämnd skall afgöras, och StatsUtskottet har haft orätt uti att ej upptaga den saken. Utskottet hade bort uppgöra en Yoterings-proposition för den händelse, att Ridderskapet och Adeln ej frånträder sitt beslut. Den 16 October f. m. 35i Friherre Palmstjerna, Carl Otto: Jag kan ej påminna mig, att Ridderskapet och Adeln vid det anslag, som nu är i fråga, fästade ett bestämdt vilkor. StatsUtskottet har äfven förklarat, att Ståndet ej fattat sitt beslut såsom ett vilkor. Jag anser likväl för min del, att det tillägg, Ridderskapet och Adeln beslöt, bor äga rum lika vid denna, som vid den föregående Riksdagen. Det var af sådan anledning jag tog mig friheten föreslå detta tillägg, och det var på detta skäl Ridderskapet och Adeln dertill lemnade sitt bifall. När nu intet af de öfriga Stånden fattat ett dylikt beslut, finner jag mig uppmanad att föreslå inbjudning till de öfriga Stånden, att förena sig i Ridderskapets och Adelns beslut, såsom öfverensstämmande med det anslag, som 1823 beviljades för utfodringen af Hästarne vid Kongl. Hofstallet. Grefve Brahe: Förekommen af Friherre Palmstjerna, förenar jag mig med honom. Herr Hjerta: Då jag begärde ordet, var det för att bestrida den princip Friherre Cederström framställt, att ett enda Stånds vilkor bör föranleda till votering i Nämnd. Jag skulle gerna vid denna Riksdag gå in derpå, emedan BondeStåndets vilkor då lätt skulle göra sig gällande, men jag anser det stridande emot Grundlagen, som lemnar afgörandet i sådana ämnen till 352 Den 16 October f. in. tre Stånd.
Föredrogos ånyo och biföllos Sammansalta Lagsamt Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottets nedannämnda Belänkanden: N:o 15, i anledning af väckt motion om förändrade bestämmelser rörande successions-rälten lill under Bruk skatteköpta hemman; N:o 16, i anledning af väckt motion om upphörande för framtiden af den Slångjernsbruken åliggande skyldighet att deltaga i Kyrkooch Prestgårds-byggnad; N:o 17, i anledning af väckt motion om utfärdande af förbud emot Elg-jagt under tio års tid; och N:o 18, i anledning af väckta motioner om förändrade föreskrifter rörande tillsättandet af klockare, organister och folkskole-lärare, ra. m. S D. Eller ånyo skedd föredragning af Eonslilulions-Utskotlets Memorial: N:o 59, med voterings-proposilion, rörande del uti Konstilulions-Utskoltels Memorial N:o 13 afgifna förslag lill ändring i 11 och 12 §§ Begerings-formen; N:o 40, med voterings-proposilion, rörande det af Konstilulions-Utskollet i Memorialet N:o 14 framställda förslag till ändring i 21 § Biksdags-ordningen; N:o 41, med voterings-proposilion, rörande den i Konstilutions-Utskottets Memorial N:o 15 föreslagna ändring i 28 § Begerings-formen; N:o 42, med voterings-proposition, i fråga om Konstilutions-Utskottets i Memorialet N:o 16 väckta förslag till ändring i 18 § Biksdags-ordningen; N:o 43, med voterings-proposilion i fråga om Konstilutions-Utskottets i Memorialet N:o 17 afgifna förslag till ändring i 5 § 3 momentet Tryckfrihets-För ordningen; och N:o 44, med voterings-proposilioner, i anledning af Biks-Ståndens beslut, rörande det i Konstilutions-Utskottets Memorial N:o 19 framställda förslag till ändring i 53 § Biksdags-ordningen; blefvo de uti ofvannämnda Memorial föreslagna volerings-propositioner af Preste-Slåndet godkänd a S. D. Föredrogs ånyo Konstilulions-Utskotlets Memorial N:o 45, i anledning af Biks-Ståndens beslut, rörande del uti Konslilulions-Ulskottels Memorial
De återigen, hvilka hysa den åsigten att militärtjenstemännens aflönande medelst effektive boställen i allmänhet är förkastligt, borde väl ock gerna se att dessa boställen uppskattas i och för en blifvande lönereglering, som tydligen har till ändamål, bland annat, att på vissa bestämda år utarrendera större delen af den nu till s. k. efiektive boställen vid indeldta arméen staten tillhöriga jordegendom, så att sedermera endast en mindre del af denna jord komme att disponeras till bostadsindelningar, i de orter nemligen, der sådant för tjenstens på roten behöriga handhafvande kunde anses erforderligt. Efter mitt förmenande äro i vissa delar af riket bostadsboställena för officerare helt och hållet ohehöfliga, enär desamma decennier igenom endast undantagsvis varit af boställshafvarne brukade, vid hvilket förhållande dessa dyrbara statsdomäners upplåtande åt tjenstemän på lön och deras bebyggande med kostbara karaktershus, de der för det mesta stå obebodde, är en ren nationalförlust. Jag ber om ursäkt, att jag så länge tagit Ståndets uppmärksamhet i anspråk. Jag emotser den anmärkningen, att mycket af hvad jag haft äran anföra, faller utom ämnet; rätt begrundadt tror jag dock att det kan höra dit. Vördsammast hemställer jag, att R. o. Ad., med afslag å hvad Utsk:t föreslagit, beviljar det af K. M:t äskade anslaget. Frih. Alströmer, Oscar: Detta anslag, om något, är af den beskaffenhet, att det bör snart bifallas; ty man må hysa hvilka åsigter som helst om sättet för löneregleringen, så är det klart, att staten måste känna de tillgångar den har, och det Den 3 Mars f. m. 81 det kan icke ske på annat sätt, än genom boställenas uppskattning. Man har hänvisat till hevillnings-taxeringsvärdena; men fastän jag anser dessa vara tillförlitliga i allmänhet, är dock förhållandet annorlunda vid kronans egendomar, som icke gått i handel.
^ Herr l.enne!'krj erns äVilbelm, hemstäl» de, om icke Författarens namn borde upgiswas innan det kunde tillalas Friherre L-rael att upläfa delta di» dlamen. Herr Greswen och Landr,Marskalken erindrade, att dä Friherre 8rael antogs det samma sä» som sitt eget, kunde desi upläsande honom ej sörwägras; hwarefter Friherre 8raöl begynde läsningen deraf; men dä Herr Grefwe» och Länot-Marskalken erindrade, att dcr rörde ett annar amne, än dek förewarande, anmodade han Friherre 8kasl att med läsningen up« skjuta, til! desi frägan om Riksgälds Conloirerö Förwalkning more afgjord. Friherre 8» nike, Larl. Dä Baron 5keLI började att tala om de olika upgifterne af upbörden, war det min afsigt akt anmäla, akt det aflämnade pro» visionella försiagel allid upräkkaö i början as äret, och derföre mäste genom sjelswa sakeus natur wara af ganska stor olikhet mot det rälta och fullständiga, som sedermera, ester gjord upbörd, försattas och insändes. Friherre L. ilsenc rsnrr, Joban ^Villi el anmä'de att i morgon eller åtminstone innan korrt Stats UkErttetS Betänkande öfwer delta ämne till Riksens Ständer inkommer. ' Herr Lersik-, däils äVjllielm, Utbad sig fä anmäla, i anledning af ds mor hans Fader Commerce» Rädet LtrZls gjorde anmärkningar, att han as fjuk, Den 7 Deceinber. sjukdom warit hindrad att bcwista Herrar Fullmägtiaes sammankomster, och af sadan orsak ej kunnat afgikwa nägou förklaring öfwer de Sraks-Ulfkorcet med Fullmägtige comnuttncerade ann-ä^ninaar.
Enligt hvad Utskottet redan uti det förra Utlåtandet upplyst, hafva väl Ledamöterne af Rikets Allmänna Ärenders Beredning icke varit med fullrnagler försedde, utan genom öppna Bref kallade; men om än ett dylikt expeditionssätl är vordet begagnadt, synes dock, vid nu föreBih. till R. St. Utlåtande3 N:o 4^9" varande frägas bedömande, icke böra förbises, alt berörde Embeten voro genom Grundlagen bestämde och deras aflöning å Rikets Stat uppförd, hvadan deras innehafvare skäligen kunnat beräkna, alt, om de motsvarade det dem lemnade förtroende, bibehållas vid dessa Embeten samt dermed förenade löneförmoner, hvilkas erhållande måhända förhindrat dem att begagna andra tilläfventyrs yppade tillfällen för beredandet af motsvarande inkomster; och då, sedan Stats-Ulskoltet uti dess Utlåtande N:o 385, yttrat, att både rättvisa och billighet syntes påkalla, att Numer-Lotteriets embetsoch tjenstemän, ehuru icke med fullmagter, utan endast med öppna bref och förordnanden tillsatte, icke mera än andre Statens ordinarie tjenstemän, hvilkas befattningar indragits, blefvo beröfvade de, enligt Stat, egande löneförmoner, hvilka de, såsom belöning för sina nedlagde mödor, påräknat till egen och familjers bergning, detta är vordet af samtlige Riks-Stånden gilladt, samt Numer-Lolteriets ordinarie embetsoch tjenstemän vid deras enligt Stat innehafde löneförmoner bibehållne, måste det medgifvas, att enahanda skäl så mycket mera tala för beviljandet af dylik förmon för f. d. Ledamölerne af Rikets Allmänna Äreaders Beredning, som denna Institution, på sätt förut är omförmäldt, icke allenast var på Rikets Stat uppförd, utan ock genom Grundlagen bestämd.
I'(lutande, i anledning af väckt motion angående eftergift af arrende för ett halft mantal N:o 2 Hårstorp i Dörby socken af Calmar län. (I. A.) Riksdags-fullmägtigen Måns Månsson frän Calmar län liar, uti en hos BondeStändet vackt och till Stats-Utskottet remitterad motion anfört, hurusom, sedan Mältaren Lars Svensson vid arrende-auktion ä indragna skogvaktare-bostället ett halft mantal N:o 2 Hårstorp, den 4 Mars 1837 stannat för högsta anbudet af 40 tunnor 2 kappar spamnäl ärligen, hälften råg och hälften korn, men Lars Svensson icke kunnat under hela arrendetiden, 30 år, bibehålla nämnde hemman, en annan Mältare vid namn J. Ljunglund öfvertagit detsamma emot enahanda höga arrende, som bragt Lars Svens on på obestånd. Denna öfverlåtelse hade skett ä en tid, då man genom bränvinsbränning kunde förtjena den hufvudsakliga delen af arrendet. Andra förhållanden hade derefter inträdt. Bränvinet tillverkades nu fabriksmessig!, och Ljunglund hade. liksom mänga andra jordbrukare vid kustlandet i Calmar län, derigenom gått miste om den inkomst, som af nämnde binäring förut kunnat påräknas. Genom stark torka och i öfrigt missgynnande väderlek hade under de 3:ne sistförllutna åren missvext å hö och vårsäd vid bostället inträffat.. Slutligen hade den 10. II och 12 Juni sistlidet år frost inträffat, hvarigenom ä en till bostället hörande mossodling förlorats 30 tunnor råg och å ett insådt äkergärde omkring 30 häckar hö, hvarom ett af 2:ne personer undertecknadt bevis motionen bifogades; och har motionären på dessa skäl anhållit om eftergift för Ljunglund af de 2:ne sednare årens arrende för ifrågavarande boställe.
Utskottets Betänkande icke är tillräckeligen utredt, på hvad äldre Författningar Stockholms Stad grundar sina anspråk på Torgoch renhållnings-afgiftens uppbärande, för vissa Landvägen inkommande varor; icke elier huruvida sådana som på Landet äro betingade och således icke på Torgen till Salu utbjudas, äro underkastade denna, samt ändteligen huru den skulle kunna med minsta besvär afbördas; så tyckes det fordra en förnyad handläggning, hvarföre jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhåller om återremiss af Betänkandet, i anledning af dessa anmärkningar) som torde få medfölja. Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric: Som jag har tyckt mig finna, att Herr Hertzenhjelms anmärkningar icke blifvit af Utskottet upptagne, mindre vederlagde, »ä synes hans uppgift att ifrågavarande afgift, blott för några fä år sedan tillkommit, vara grundad, och det måste väl hafva varit någon orsik hvarföre de förra afgifterne försvunnit. Efter hvad jag nu kunnat fatta, instämmer jag med Herr Hertzenhjelm deruti, att de senast ålagd* afgifterne, äro en för Landtmannen tillökad pålaga, som icke har sin grund i något förut gjort åtagande. Skulle nuvarande Författnings innehåll ver. keligen vara sadant, som anföres, att nemli. gen Allmogen måste fara till ett Torg, dit han ej ämnar sig, för att betala en liten afgift af några skillingar, för renhållning af ett ställe, der han ej bär att göra , men hvilket förhållande jag likväl ej kanner; sä hemställer Den 4. April. 22? jag om icke Betänkandet måtte till Utskottrt återremitteras; med anmodan, att Utskottet vilie närmare än som skedt besvara Herr Hertzenhjelms anförande samt upplysa rätta förhållandet. Grefve de la Gardie, Jacob :
Vid regleringen af anslaget för Försvarsverket till sjöss i allmänhet får anmärkas att, då Kongl. Maj:t för hvarje år 7° Den 22 Maji. serskildt i Nåder förordnar, huru detta anslag i detail skall användas, det icke synes böra bestämmas, att 10,000 R:dr deraf skola ovilkorligen hvarje år afsältas till oförutsedda utgifter. I afseende på StatsUtskoltets hemställan, alt af anslaget till Försvarsverket i allmänhet fyllnaden i behofvet för Flottans indragnings stat må tills vidare, såsom hittills, få utgå, dock ej lill högre belopp, än 3o,ooo R:dr årligen, får jag anmärka, att den af Utskottet så kallade IndragningsStatens anslag, vid öfvervägande af hvad förut är anfördt, ingalunda kan sägas hafva hittills utgått af anslaget till Sjöförsvaret i allmänhet eller materielen, samtatt, då en anslagssumma skall utdelas till mer än 100 personer, hvilka alla hafva lika rätt, att på runstycket utbekomma, hvad dem förut lagligen blifvit tillerkändt, det måste blifva alldeles otänkbart, att med en för knappt tilltagen rund fyllnadssumma kunna tillfredsställa allas lagliga anspråk, så vida icke någre oförmodade och betydlige tillgångar genom personers afgång från denne så kallade IndragningsStat hastigt beredas, och hvilka ingalunda med någon säkerhet kunna påräknas; men dessutom, då jag förut omnämnt Kongl. Majrts rätt att inom Titeln disponera medlen, måste denna uppgift från Titeln utgå. Upplysningsvis vill jag dock meddela att, enligt Lit. A och B., synes, Den 22 Maji. 71 att ExpectanceStaten nedsjunkit från 77,165 R:dr till 5r,c>5(j R:dr, och att således örn summan skulle uppföras, blefve 34,000 R:dr dertill behöflige, i stället för 3o,ooo, som Utskottet anfört.