Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Samma skäl som på andra orter i Riket under tidernes lopp, föränledt till klyfning af Län och Fögderier , elitr dels en stigande odling och befolkning, dels anstalters beredande för densamma i vidsträckta och dertill tjenlig» orter, voro således äfven här anledningame till enahanda åtgärd , och jag underställer huru de förra Länestyrelserne i desse provincer på en så vidsträckt yta, den Länestyrelserne sällan eller aldrig hanno att besöka , kunde något betydligt uträtta för landets bästa eller lnnevånarne af dem erhålla det biträde Och den handräckning hvarföre de äro inrättade. Anledningen till desse Länestyrelsers inrättande hafva således icke upphört och skola aldrig upphöra. J Jemtland har sedan etne år Afvittringsverket med kraft fortgått, och ger i sammanhang med anstalter för Nybyggares besättande och understödjande på de afvittrade Msrkerne en Länestyrelse betydlig sysselsättning för dess omtanka. Likaså kommer nästa år Afvittringsverket i de Den 2 2 Augusti e, m, 997 öfrige Norra Provincerne att sättas pä en utvidgad och mera ordentlig fot ; innom Norrbottens Län har Bergsbandteringens införande särskilt väckt Styrelsens och Riksens Ständers uppmärksamhet , och de anstalter, som derföre skola vidtagas, fordra en närmare kraftig uppmärksamhet hos Läneslyrelsen, om ändamålet skall kunna befordras, och ds medel, som dertill anslås, med nytta användas. De tillökade mindre betydliga kostnader desse Länestyrelser medföra, skola ock ä rikt mått ersättas genom den allmänna nytta och äfven ökade inkomster för Staten de böra kunna bereda. Riksdags Fullmäktige från Norroch Westerbottens Län lära icke gillat dessa Läns aterförening, och att-någre af dem från Jemtlands och Herjeådahlen ifrågsatt desse Proviocers återläggande under WcsterNorrlands och Gefleborgs Län torde finnas så mycket mindre bevisa Innnevånarnes allmänna önskan i detta fall, sorn sisth gårdag en Skrift till Kongl.
Till hvad jag förut nämnt torde tillåtas, såsom bevis på det skick, hvaruti länslazarelten sig befinna, få tillägga den upplysningen, att då på samtliga länslazarelten i Riket i medeltal under fem år, räknadt från >833 till 1837, varit vårdade 2,710 personer, så härpå Seraphimer-lazarettet ensamt hvartdera af åren 1838 och 18J9 blifvit vårdade 2,900 personer, och således för Stockholms stads befolkning, utgörande omkring 80,000 menniskor, 200 personer mer än för Rikets öfriga befolkning, uppgående till 2,702,000 personer; hvilket missförhållande till stor del härleder sig derifrån, att länslazarelten, såsom belägna i residens-städerna, hvilka åter, såsom t. ex Jönköping, ofta ligga i ett hörn af länet, af sådan orsak icke kunna med beqvämlighet besökas af dem, som bebo från residenset aflägse belägna trakter af länet; hvaraf ytterligare inses angelägenheten deraf, att uti de län, der sådant behöfves, anläggas flera sjukvårds-anstalter, lämpade efter länens utsträckning och folkmängd, på sätt som redan skett i Cjal« iG6 D e ii 22 M a j. mar, Hallands och Gefleborgs län; men om ändamålet skall vinnas, fordras dertill jemväl, att districtena sjelfva få förvalta och disponera medlen, hvail för sig; ty det är högst naturligt, att folket med föga intresse mäste omfatta och ogerna bidraga till underhållet af sjukvårdsaustalter, af hvilka de i behofvets stund ej bunna draga den afsedda nyttan. Hr Möllerhjelm, Axel, hade inlemnat ett så lydande anförande: Genom betänk.
I medlen för den förilutne tiden, då beftnneS, bör detsamma godtgöras både Staten och Rotehållarne i mon af deltagandet i kostnaden genom’ afdrag i den belöpande afgiftefl för nästa beklädnad, hvarefter Kongl. KrigS-Collégium vid nästpågående Riksdag till Kongl. Majit i underdånighet aflémnar, att till Riksens Ständers kännedom meddelas, en Summarisk Relation öfver' verkställigheten af beklädnaden sedan' föregående Riksdagen samt förloppet af Revisionérne med uppgift tillika huruvida och hvad Öfverskott som kan hafva uppkommit å Stafs-Anslaget på det hela samt Rotehållarnes bidrag, då Riksens Ständer blifva i tillfälle, att bestämma antingen förra anslaget och bidraget bor fortfara, ökas eller förminskas: Kommande för öfrigt, genom vidtagandet af nu föreslagne beklädnadssätt, den lii 11 i 1 s bestådde slitnings-érsättnin-' gen att upphöra samt Staten besparas. Och Jära Riksens ILöglofl. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om Dess Nådiga Sanction härå och åtgärd för verkställigheten samt att en allmän Författning till efterrättelse här*- Ulinnan matte utfärdas. Stats-Utsiotlets Betankanden. 831 Beträffande Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs samt Riksdags-Fullmägtiges från Vestmanland, Juli. Magn.
Straxt därefter voro ett antal stadsslavars armar i rörelse, för att feja torgets stenläggning, och vattenkärror korsade varandra, utdelande, för att lägga dammet, ett fint duggregn, som hastigt uppsögs av de friska fläktarna från havet. Torget, nyss i deshabillé och idenna dräkt så gott som okänt och oigenkännligt för de många atenare, som älskade morgondrömmar återvann såsom genom ett trollslag sitt vanliga utseende, som bättre överensstämde med dess minnen och värdighet av hjärta i vishetsgudinnans stad. En åskådare, som valt sin ståndpunkt framför Zeus Eleuterios' tempel eller den kungliga pelarhallen, vilka åt söder begränsade torget, skulle då till höger sett rådhuset, Rättvisans tempel, Metroon och Apollons tempel en linje av kolonnader i de olika marmorarternas matta skimmer, alla vilande i skuggan av Akropolis, medan till vänster solen lyste på målningsgalleriets blåvita pelare och i tavlans bakgrund göt sin strålflod över Areopagens kulle och det vid hans fot belägna krigsgudens tempel. Omgivet av dessa byggnadskonstens ädla skapelser, pelarrad vid pelarrad, i vilka den korintiskas prakt vek för den doriskas majestät och detta för den joniskas luftiga behag, ingav det vidsträckta, nu nästan tomma, av en djupblå, vid synranden grönskimrande himmel övervälvda torget en obeskrivlig känsla av vemodsfull storhet, mäktigt stegrad genom de bronsoch marmorbilder, som efter människomassans försvinnande ensamma befolkade och i tysta högtidliga linjer, fotställ vid fotställ, omgåvo det. Där de nu stodo, med anletsdragen stämplade av olympiskt lugn, genomandat (såsom alltid hos antikerna) av en vemodsfläkt, syntes dessa vålnader av forntidens väldiga andar, höjda över tidens växlingar och saliga i sig själva, drömmande åse solstrålarnes lek och skuggans spårlösa skridande på den minnesrika platsen. Småningom livades denna tavla.
Jag afstyrker så mycket hellre all förändring häruti, som jag anser någon. jemnkning uti de ojemnt fördelade skatterna endast böra ske i sammanhang med en allmän reglering af alla skattebördorna, emedan missförhållandet i annat fall kunde blifva större, än det för närvarande är. Jag anhåller, att dessa anmärkningar måtte få åtfölja remissen till Utskottet. Gr. von Fersen, Hansi Mot den motion, som jag i sistl. plenum tagit mig friheten framställa, hafva nu åtskilliga anmärkningar blifvit gjorda. Jag hoppas, att det Utskott, till hvars behandling målet blir remitteradt, skall inse billigheten af mitt förslag. Jag kunde således visserligen afhålla mig från att här möta de inkast, som mot förslaget blifvit gjorda; men jag hoppas likväl, att jag må ursägtas, om jag till besvarande upptager åtskilliga af dessa anmärkningar. Förslaget är ganska enkelt. Det afser endast och allenast lättnad för den mest betryckta delen af nationen, en billig och rättvis öfverflyttning af några rotehållarne mindre billigt tillkommande onera från ett enskildt till ett allmänt åliggande; första steget vore äfven härmed gjordt på vägen till ett bättre beskattningssystem inom landet. Jag tror, att mitt förslag i detta afseende skulle vara så mycket lämpligare, som det kunde verkställas utan ringaste svårighet eller rubbning af bestående förhållanden. De enskilda con - Den 20 F e b r u a r i i e. ro, tracten emellan rotehållaren och soldaten behöfva ingalunda förändras, utan kunna orubbade bibehållas, om än för-.- slaget bifalles. Detta i allmänhet i afseende på motionen. Jag öfvergår nu till de deremot framställda anmärkningar. Jag bestrider icke hvad H. Ex. Hr Gr. Brahe yttrat, att alla förändringarna i knektecontracten i laglig ordning tillkommit; detta är mig icke obekant, och jag tror mig icke heller hafva förnekat sådant. Men jag tror mig i min mån hafva utvecklat skälen för mitt klander af nuvarande åligganden, hvilka jag funnit, med hänseende till de åtagna grundvilkoren, om icke olagliga, åtminstone obilliga. Sådant har mitt yttrande härom varit. Här har blifvit citerad en författning af 1691, som jag icke förr än nu hört ifrågasättas.
Derföre anse Utskotten ock, att åtgärder böra vidtagas lör alt, så snart omständigheterna del medgifva, erhålla en i möjligaste mån fullständig fortgående statistik. Otvifvelaktig! är, att detta ändamål säkrast vinnes genom bildandet af ett embetsverk, som finge sig uppdraget alt uppgöra planen till de sta-1 6 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 2. tistiska arbetena i deras särskilda grenar, äfvensom att sammanföra, bearbeta och offentliggöra de inkomna uppgifterna, och sålunda bereda de upplysningar om landels tillstånd, utveckling och förkofran, som endast kan vinnas genom en ändamålsenligt ordnad officiel statistik. Med ett sådant embetsverk kunde då de arbeten, som för statistiska ändamål utföras inom särskilda embetsverk, sättas i förening, och Tabell-kommissionen, den enda inrättning, som varit egnad uteslutande åt statistik, ehuru endast åt en enda gren deraf, upphöra. Att likväl nu uppgöra en fullständig plan för inrättandet af ett sådant embetsverk, äfvensom för förbindelsen emellan detsamma, och de öfriga embetsverken, skulle, äfven om det kunde anses ligga inom gränsorna af Utskottens uppdrag, icke låta sig göra med nu tillgängliga upplysningar. Dertill skulle fordras dels en fullständig undersökning af sättet, huru dessa arbeten för det närvarande inom särskilda grenar af förvaltningen försiggå, dels en närmare underrättelse om organisationen af de i andra länder inrättade anstalter för statistiska arbeten. Utskotten få sålunda, med åberopande af hvad de i detta ämne anfört, samt, i anledning af ofvanberörde motioner, tillstyrka, alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes, på det Rikets officiela statistik måtte blifva på ett fullständigt och sammanhängande sätt ordnad, låta utarbeta och för Rikets näst sammankommande Ständer framlägga plan och förslag till inrättande af ett statistiskt embetsverk, tillika omfattande nuvarande Tabell-kommission; äfvensom att Rikets Ständer ville, tili bestridande af kostnaden för härtill erforderliga förberedande åtgärder, ställa till Kongl.
Man hade också en härlig anblick, då man kom genom avenue Victoria, där de stora, gula lanternorna lyste som förtrollade jätteoranger inne i trädens dunkel: i bakgrunden de monumentala konturerna af Hotel de Ville, tecknade af en strålande gasramp mot den mörka kvällshimlen, och midt på torget de stora symbolistiska skeppen, som skimrade i det fantastiska ljuset från de röda och blå glasen i hvalfbågarne framför de båda annexen. Det gällde att vänta ett par minuter, ty klockan var ännu icke tio, och de stora järngrindaroe voro stängda. Vi delade resigneradt vårt öde med några små danslystna parisiskor, nyss utsläppta ur klostret, hvita som snö under sina skära balkappor och med små krusade korpsvarta hufvuden, hvilka vände sig åt alla båll. Herrarne läto hvarandra beundra ordnarne under sina tiflbakavikta ytterrocksuppslag, och en af damerna fällde vårdslöst ned sin päls och lyfte upp den igen med en rörelse af ena axeln, medan hon kastade en hälft likgiltig, hälft föraktfull blick på en lång, mager fru — troligen hustru till någon fattig deputerad — som stod och frös inne i den traditionella, moderniserade sidenklädningen, hvilken till och med existerar i Paris, under det hennes dotter, en flickunge på fjorton, femton år, med lockar så styfva som pinnar, tryckte sig upp emot henne och forsökte göra sig osynlig i sin gråa ylleklädning, besatt med skotskt siden — något som hvarken lyckades henne nu eller senare, då man skymtade hennes förskrämda och nyfikna fysionomi från alla hörn, där den olyckliga hoppades kunna få se på, utan att någon såg henne. Ändtligen öppnas grindarne, och man vandrar öfver Ludvig den fjortondes borggärd, in i vestibulen och uppför den magnifika trappan, där municipalgardets soldater bilda haie, orörliga som bildstoder. Den ännu något glesa hopen af gäster sprider sig i den glänsande festsalen, i peristylen, i vinterträdgården och i de stora salongerna, där man, bland sä många andra artistiska verk, kan få beundra de egendomliga freskerna af Puvis de Chavannes.
Maj t att om verkställigheten deraf låta besörja, dock så, att de på detta sätt tillkommande ordinarie rotarne blifva ställda på ständig vacanee, emot en årlig afgift till stats-verket, då den rotefi ihetsafgift, som af ifrågavarande hemman dittills varit erlagd, kom att upphöra. Emot detta Utskottets förslag väcktes anmärkningar inom tre riksstånd, hufvudsakligen härledde deraf, att Utskottet ansågs icke hafva varit behörigt alt detta förslag väcka, och uti nytt utlåtande af den 20 September frångick Utskottet sitt tillstyrkande, dock med förklarande derjemte, att Utskottet fortfarande ansåg kronoskatteoch frälsehemman ej böra i extra rotering deltaga. Sedan detta utlåtande af samtlige riksstånden blifvit bifallet, afläto Rikets Ständer, under den 17 December samma år, lill Kongl. Maj:t en underdånig skrifvelse, uti hvilken, bland annat, förekommer ”att, efter hvad genom Rikets Ständers år 1810 fattade beslut, varit åsyftadt,extra roterin - 14 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 29. gen endast borde träffa så kallad priviligierad jord, saint alt derifrån således äfven böra skiljas alla hemman och lägenheter af kronoskatteoch frälse-natur, hvilka enligt för fattningar ne äro underkastade ständig rotering”, och ansågo Rikets Sländer, all ifrån extra voteringen borde uleslulas ”alla vid 1811 års extra rotering antecknade hemman af förenämn”de beskaffenhet, i afseende på hvilka särskild undersökning blilver nödig, ”örn icke å ett och annat ställe, delar af förut roteradt hemman kommit ”att i extra roleringen ingå, blott derföre att hemmanet i gamla voteringen ”blifvit upptaget till mindre hemmantal, än hvaraf det efter jordeboken be”slår, och utan afseende derpå, att sådant skett för hemmanets svaghets skull, eller andra gällande orsaker.” ”1 anledning af denna Rikets Ständers underdåniga skrifvelse utfärdade Kongl.
Denna följd kunde visserligen för Stockholmsboerna vara likgilltig; kanske för mången, som kan vilja afhöra öfverläggningarna utan att göra sig besvär med deltagande deri, ej vara obehaglig, men att få landtadel:) hit hvartannat eller hvart år anser jag ogörligt. Så länge nuvar. representationssätt fortfar, kan jag följaktligen ej se någon annan säker påföljd af förändringen, än att Riddarhuset blefve tomt på andra ledamöter än dem, som bo i hufvudstaden ellef som äro så förmögne, alt det är dem likgilltigt, om de befinna sig här eller hemma. Min mening är följaktligen i korthet den, att så länge nuvar. representationssätt fortfar, är det oriktigt att vilja sammanflytta liksdagstiderna tätare, än de hittills varit. Jag säger detta, såsom jag förut yttrat, på det ingen må laga mitt stillatigande för ett gillande af den ifrågasatta förändringen. Gr. Anckarsvärd, Cari Henr.: Jag tager mig fri heten att börja med den förklaring, att jag för min del ingalunda ämnar anföra några skäl emot den af Gr. Posse yrkade återremiss af detta betänk.; men med anledn. af de intressanta statistiska uppgifter, som Hr von Hartmansdorff bär meddelat, såsom mycket inverkande skäl emot Utsk:s förslag, nemi. att här icke skulle vara flera än 5, säger en för ioo:de af R. o, Ad:s ledamöter, som icke förr än vid denna riksdag yttrat sig, skall jag utbedja mig att i största hast få lemna ett litet bidrag till listan på de ifrågasatta personerna, ehuru den nu icke kan af mig fullständigt completteras. Jag ser nemi. här Hr Ribbing, Bengt, minst 2:ne Frih:r Cederström, Frih. Fleming och Hr Munck af Rosenschöld, hvilka icke vid föregående riksdagar här yttrat sig. Detta gör 5 personer, och således har jag med ett lika antal, som Hr von Hartmansdorff', bidragit till uppgiften på vid denna riksdag tillkomna talare, och om några flere ledamöter ville göra sig mödan att göra uppgiften fullständigare, tror jag, att en sådan närmare upplysning af förhål - Den 20 J u n i f. ni.
Men i regeln torde skolgången redan vara afslutad, då en flicka blifvit fullvuxen. Skall däremot en ung flicka efter sin skoltid utbildas för något särskildt yrke, torde det ej vara många föräldrar med 1500 kr. årlig inkomst, som anse sig vara i tillfälle att bekosta en kanske långvarig och dyrbar lärokurs. På vår förteckning öfver de olika utgiftsposterna har summan uppgått till 1300 kronor, då således 200 kr. återstå, hvilken summa då skulle kunna anslås till det nämnda ändamålet, såvida ej oförutsedda omständigheter inträffa, som kunna nödga föräldrarne att af sina tillgångar använda mera för andra behof. Verna. Annonspriset i Idun höjes den 1 april på grund af tidningens nära fördubblade spridning mot i fjor, från 25 öre till 3 5 Ö r e pr petilrad, undantagandes för annonser under rubrikerna » Lediga platser » och » Platssökande », hvilka fortfarande som hittills beräknas efter 25 öre pr rad ( Upplagan utgör nu 19,000 exemplar mot 10- å 11.000 i fjor. Redaktionen. Teater och musik. Kungl. operan. Fröken Gina Oselio uppträdde i lördags i » Faust » samt skördade lifligt och välförtjänt bifall, särskildt efter kyrkscenen och fängelsescenen. På onsdagen i denna vecka sjunger hon Carmens parti i operan af samma namn. Under inöfning att under den närmaste framtiden uppföras äro operorna » Figaros bröllop » och » L o - hengrin ». 1 den senare kommer måhända Elsas parti att uppbäras af Gina Oselio. K. Dramatiska teatern gifver fortfarande för goda hus » Mäster Olof ». I titelrollen alternera hrr Skånberg och Ortengren, båda med god framgång. Nästa nyhet b l i r E. Werners 5-aktsskådespel » Guldkorn », hvilket är ämnadt att uppföras första gången om måndag. Vasateatern gifver torsdagen den 27 dennes för första gången Herman Berens ' nykomponerade buflaoperett » Prinsessa för en dag ». Libretton är en fri bearbetning från franskan af Ernst Wallmark. De förnämsta rollerna innehafvas af fröknarna Anna Pettersson, Ekström och Johnsson, samt hrr Strömberg, Lundin, Lundahl och Klinger. Operetten anföres af kompositören.
Och Jesua, Jozadaks son, och hans bröder Presterna, och Serubbabel, Sealthiels son, och hans bröder stodo upp, och byggde Israels Guds altare, till att offra bränneoffer deruppå, såsom skrifvet står i Mose dens Guds mansens lag. Och de satte altaret uppå sin fot; ty en förskräckelse var ibland dem, för folket i landen; och offrade Herranom bränneoffer deruppå om morgon och afton. Och de höllo löfhyddohögtid, såsom det skrifvet står, och gjorde bränneoffer hvar dag, efter det tal som det sig borde, hvar dagen sitt offer; Derefter ock de dageliga bränneoffer, och nymånadas, och alla Herrans högtidsdagars, som helgade voro, och all friviljog offer, som de Herranom friviljeliga gjorde. På första dagen i sjunde månadenom begynte de att göra Herranom bränneoffer; men grundvalen till Herrans tempel var ännu icke lagd. Men de gåfvo stenhuggarom och timbermannom penningar, och spis, och dryck, och oljo, dem i Zidon och Tyro, att de skulle låta komma cedreträ af Libanon till sjös intill Japho; efter Cores, Konungens af Persien, befallning till dem. Uti andro årena, sedan de kommo till Guds hus i Jerusalem, uti dem andra månadenom, begynte Serubbabel, Sealthiels son, och Jesua, Jozadaks son, och de andre af deras bröder, Prester och Leviter, och alle de som af fängelset komne voro till Jerusalem; och skickade Leviterna, allt ifrå tjugu år och derutöfver, att de skulle drifva verket på Herrans hus. Och Jesua stod, med sina söner och bröder, och Kadmiel, med sina söner, och Juda barn, såsom en man, till att drifva arbetarena på Guds hus; nämliga Henadads barn, med deras barn, och deras bröder Leviterna. Och då byggningsmännerna lade grundvalen på Herrans tempel, stodo Presterna klädde, med trummeter, och Leviterna, Assaphs barn, med cymbaler, till att lofva Herran, med Davids dikt, Israels Konungs;
Utsk:t har till svar på en af Hr von Koch väckt motion, hvilken har till syfte, »att genom fördrag med andra nationer söka utverka, att Svensk man, hvilken i främmande landet får vistas, der, i afseende å rätt att idka handel, handtverk eller annat yrke samt således jemväl rätt att i sjötjenst antagas, må tillerkännas samma friheter och förmåner med det landets egna innevånare, emot det att här i riket från sådant land kommen person, hvilken erhållit K. M:ts tillstånd att i riket vistas, tillförsäkras enahanda frihet som Svensk man i afseende å rätt att idka handel, handtverk eller annat yrke, och således jemväl att i sjötjenst antagas» — till svar på denna motion, som var utsträckt till alla främmande nationer, har, säger jag, Utsk:t yttrat, »att, på sätt Hr von Koch föreslagit, inleda underhandlingar för att afsluta traktater med alla främmande nationer rörande ömsesidig näringsfrihet, torde icke lämpligen af R. Shr kunna begäras af Regeringen, hvilken bör antagas icke allenast vara bäst i tillfälle att bedöma, när, i hvarje särskildt fall, rätta ögonblicket är inne för öppnande af dylika underhandlingar med en främmande makt, utan äfven icke underlåta att det begagna.» Härmed har Utsk:t, efter mitt sätt att se saken, tydligen besvarat frågan om behofvet af ifrågavtde skrifvelse till K. M:t. Härefter återstår att tillse, om det skulle vara nyttigt att medgifva Danskar den föreslagna näringsfriheten. Enligt min tanke skulle det vara nyttigt, om Sverige saknade skickliga arbetare och handtverkare och derföre behöfde från utlandet hemta, om jag så må säga, förgångsmän åt våra egna handtverkare. Jag vill visst icke förringa Danska näringsidkarne, men jag betviflar och tror mig hafva rätt att betvifla, att dessa Danska män kunna vara förgångsmän för oss; ty, om så vore förhållandet, lider det intet tvifvel, att de ledamöter af Ekon.-Utsk:t, som så varmt intresserat sig för dem, skulle hafva framdragit detta skäl och icke med tystnad förbigått det.
Men denna brist på kännedom om Hr Crusenstolpes mening, fullständigt uttalad, måste, efter Utskts tanka, här vara af desto större inflytande på saken, som frågan icke blott är att utreda, om det anmärkta yttrandet innebär och åsyftar en personlig förolämpning, utan äfven, i sådan händelse, att af sammanhanget och meningen utröna förseelsens lindrigare elier svårare art, för att i förhållande derefter bedöma, antingen skäl till fullkomlig befrielse ändock äro för handen, eller tillämpning bör äga rum af något bland de tvenne sins emellan högst olika alternativer i påföljd, som 3o § Ridd.Ordn. i öfrigt upptager. På grund häraf och i följd af det tvetydiga skick, hvari saken sålunda kommit genom det afbrott i Hr Crusenstolpes framställning, som ägt rum, anser Utsk. sig altså böra tillstyrka: D e ii j Maj-. att Hr Crusenstolpe må befrias från all påföljd för det af bonom i Ro. Ad:s plenum d. 27 April f. m. afgifna och till Utsk. remitterade yttrande. Åtskilliga ledamöters reservationer bifogas. Stockholm d. 5 Maj i835. C. J. von Hermansson. C. E. Gunther. Reservationer Af Gr. von Hermansson, Carl, ”Emot det beslut, hvaruti Ulsk:s majoritet stadnat, får jag så mycket hellre reservera mig, som ett af mig vid voteringen begånget misstag troligen åstadkommit detta resultat.” Af Hr Oxehufvud, Göran Adolph, som reserverade sig emot Utskts utlåt., såvål i afseende på uppställning som beslut. I denna reservation, hvad sjelfva beslutet angick, förenade sig Hrr Gyllenhaal, Lars Herrman, och Gustafschöld, Gust.