Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förra Rikets Ständer hafva, till stöd för ofvannämnde beslut, anfört skäl, som icke förtjena afseende, emedan deraf förutsättes pröfning af förhållanden, hvilka icke tillhöra samtidens bedömande. Gerna vill jag dock antaga, att dessa Ständer haft för afsigt att tillägga H. Ex, Grefve Rosenblad ifrågavarande gratification för lifstid, men då ordalydelsen af beslutet icke uttrycker detta bestämdt, synes det böra följa af sig sjelf, att frågan härom nu åter skall underställas Ständernas pröfning. Det är detta, som jag genom Stats-Utsicottets Utlåtande N:o 222. i5 »lin reservation åsyftar, meddelande här nedanföre ett Utdrag af förra Riksdagens Ständers oftanämnda beslut: Transsumt af Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse den 3o Nov. 1829, angående en åt H. E. Herr Justitiae-StatsMinistern m. m. Grefve Rosenblad beviljad löne-ersättning. —- — i anledning hvaraf, och sedan Vice-Presidenten af Wåhlberg nu mera aflidit, derigenom således all vidare fråga, i afseende på den löne-ersättning han åtnjutit, förfallit, Rikets Ständer, beträffande samma fråga för Herr Justitias-Stats-Ministern Grefve Rosenblad, nu få till svar å den Nådiga Propositionen i underdånighet meddela, att, uppå derutinnan anförde skäl samt med fästadt afseende å bemälde Herr Grefves bepröfvade och af Eder Kongl. Majit jemväl vitsordade Embetsmannaförtjenster och den nitfulla omsorg för Statens sanna fördel, som vid Styrelsen af Tull-Verket blifvit af Herr Grefven ådagalagd, Rikets Ständer velat bifalla, att Herr Grefven och Justitia;-Stals-Ministern må på Allmänna Indragnings-Staten uppföras till fortsatt åtnjutande af det utaf honom innehafda ifrågavarande arfvode 1,600 R:dr Banco. — —- — i6 Stats-Ut slottets Utlåtande K: o 323. Allmänna Jndragnings-Siaten. Penningar.
På grund häraf får jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer matte för sin del besluta: att lagens stadganden om skyldighet, att vid fullföljande af talan mot Underrätts och Hofrätts dom eller utslag i tvistemål ställa borgen för kostnad och skada, insätta revisions-skilling och fullgöra dom, skola upphäfvas. Bih. till R. St. Jag anhåller om remiss häraf till Lag-Utskottet, i hvilket jag, såsom ledamot, torde få vidare utveckla skälen för denna min motion, i den mån sådant kan erfordras. samt jemväl afgifva bestämdt förslag till upphäfvande eller ändring af de lagrum och förordningar, hvari stadganden af ifrågavarande beskaffenhet förefinnas. Af Herr Lemchen: Om upphäfvande af sista morn. af 9 § i 30 kap. Rätlegångs-balken. Lagens stadgande i sista momentet 9 § 30 kap. Rättegångs-balken, att tiden för fullföljd af underdånig talan hos Kongl. Majit i vexeloch sjörätts-sak skall vara hälften kortare än i andra civila inål, synes mig vara olämpligt ännu mera, sedan, genom Kongl. Förordningen den 21 December 1857, tiden för anmälan af missnöje mot Hofrätts dom blifvit förlängd till tjugo dagar efter det domen föll. Om nu part anmäler missnöje med Hofrätts dom i vexeleller sjörätts-sak å tjugonde dagen och erhåller Hofrättens beslut tredje dagen derefter, hvarförinnan beslutet i allmänhet icke blifver uppsatt, underskrifvet och till parten ntgifvet, återstår endast af den för sakens fullföljd hos Kongl. Maj:t bestämda tid sju dagar, om saken är afdömd i Svea Hofrätt, och tjugotvå dagar, om den åtgjorts i Göta Hofrätt eiler Hofrätten öfver Skåne och Blekinge. Inom denna korta tid blifver det särdeles svårt, om ens möjligt, att å inställelsedagen inlemna kompletta handlingar: och att dessförinnan fullgöra dom, enligt föreskrifterna i 5 och 6 §§ 30 kap. Rättegångsbalken, måste vara en omöjlighet, särdeles om parten dertill saknar kontanta medel, hvilket merändels torde vara tället. Dessutom förekommer den oformlighet, att, enligt Kongl.
I närmaste anslutning till nihiiismen Itommer slutligen hvad man kunde kalla antropologis~~ten med Georg Srandes som tolk och vii1 spå fortidens erfaringer bygge fremtidcns yerspektiver-, i det han försök er upp visa, att d e t tnonogomn ~ktt.i ?skqtv1 Zt !nr; - t gi ' tin n f t in~ifhzru i' m. kr. !jpf; j? eft f ?W? ?tSfeg i fijrhc5llunil ' t.f i m h z I&gt;: ~~ ?L. / z. j .y ?lfC8n i ' &lt;fi ' A ' f klaringem tirellan d m, hvarefter ocksd ett permanerit krigstillsth! varit rådande mellzn man och qvinnor. För att bota detta eda, skall nu, wze) znr hr Rm~rdes, fraiitfidei? (It. / r.i ' c ' t~i-a. i oc, ' ~ kasfa oi / rsorgtiz om afkotnmzn S~LI~CIZ. Dessa trenne paralella strömningar i kulturfiencltlig och iurncdrande riktning, hvilka innebära p i en ging revoiution odi reaktion af farligaste art, utgöra i 1 t ' l t ~ f f i i ï t &amp; n r~ ' a !i: l~: iZrc rUrelae, iivars grund drag vi har velat antyda. H " @ Iz ar niera ofarlig, stunciorr, ociisb oklar. Den representeras af både qvinnor och man, hitie kyrkans och vettnskapcns tje' Se Qrinnan i forntiden, nutiden f i n ~ i i: i t i ~ i. a; '. i ' ztjt;; h ' zA.L Se Nutidslögner af .Ilax. Se Georg Bran~ic&gt;~ företal till 2: drz up$. af han!
Den förökning produktionen af jordens alsler sålunda måste hafva vunnit, ådagalägges än ytterligare, örn man härtill lägger de mindre rödjningar och brytningar, som, efler godsägarnes exempel, af allmogen företagas, och hvilka, hvar för sig inskränkta, dock sammantagne blifva af någon betydelse. I Akers fögderi och nordliga delarne af Länet visar sig denna håg synbarast; så hafva till exempel Åsätra och Ruggsätra byalag i Åkers socken af kärr och mossor uppodlat icke mindre än 4° tunnland. Genom frivillig öfverenskommelse hafva en mängd hemmansägare i Knutby församling sistlidet år inlöst Björkö qvarn i vattendraget emellan sjöarne Kärfven och Ginningen, för att medelst undanrödjande af den derigenom orsakade uppdämning förbättra sina ängsmarker. För enahanda ändamål har vattendraget mellan sjöarne Floden och Långsjön i Allmunge socken, till följd af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande laga kraft vunne utslag, skolat under sommaren sistlidet år upprånsas, ehuru detta arbete, i anseende till det då fallna, ymniga regn, endast till den mindre, oundgängligaste delen kunnat verkställas. Öfver uppdämning, som skall af Kolerncora qvarn förorsakas i sjön Wellen, är af ägaren till Rungarns säteri i Bladåkers socken klagan väckt med påstående om qvarnens utöfning, hvilken tvist dock ännu icke är vid första domstol afdömd. Boskapsskötseln kan svårligen anses hafva ernått någon förkofran. Allmogen har från äldre tider ärft vanan, att till åkerbruk och körslor nyttja hästar, och betjenar sig icke utan motvilja af oxar. Då betesmarkerna derjemte i allmänhet äro inskränkta, men deremot afsättningen till hufvudstaden af mjölk och andra ladugårds-produkter jemn, och i synnerhet för de närmast boende indrägtig, är den gifna följden deraf, att boskap sällan uppfödes, utan kalfvarne helt späda afyttras till hufvudstadens slagtare.
David,anmäld anledning till anmärkning emot Siats-Rådet samt mot Chefen och Föredragande Stals-Rådet för Finans-Deparlemenlet eller den hans tjenst förrällat. S. D. Remitterades till Stats-Utskoltet Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer om Mötes-passevolansens upphörande och de deraf bestridda kostnaders öfverflyttande på Stals-Verket; Gifven Stockholms Slott den 22 Februari 1841. Prot. Uldr, cl. i\ Ftbr. 13 5 S. D. Uppdrog Ridderskapet oell Adelil ät Conslitutions-Utskotlet ;itt till Rikets Stiin ler afgifva sitt Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts den 15 dennes afgifna Aå liga Proposition till Rikets Ständer om ändring i 87 §. RegeringsFormen. Från Ilögvörd. Preste-Ståndet. S. D. Sedan med Risdagsgöromålen, så vidt de äro af Representationen beroen le, hunnits så vida, att tiden lör deras afslutande hör med någorlunda visshet kunna bestämmas och då en sålunda ungefärligen utsatt tidpunkt säkert skulle i sin moa medverka lill påskyndandet af de ännu återstående görotnålen, och derjemte gifva Nationen anledning att närmare motse slutet af ett för densamma och landet långvarigt och kostsamt Riksmöte, beslut för sin del Ståndet, det må Rikets Ständer ingå till Kongl. Maj:t med underdånig anmälan, det de anse Riksdagsgöromålen vara så nära tilländabragla att Riksdagen borde kunna innan medlet af nästkommande Maj månad afslutas, äfvensom med lika underdånig anhållan det täcktes Kongl. Majit i Nåder besia uma dagen för Riksmötets slut. Och skulle respective Med-Stånden vänligen inbjudas alt i detta beslut nied Preste Ståndet instämma. S. D. Kongl. Maj:ts denna dag allemnade Nådiga Skrifvelse till Rikets
Af förstnämnde skäl hafva derföre kommitterade ansett sådan anstalt böra fogas, att den sednaste jordeboken, eller 1823 års, någon lämplig tid före jordransakningen, vid socknekyrkan eller annat tjenligt ställe, på sätt Konungens befallningshafvande med afseende å lokala förhållanden bestämde, Klefve att tillgå, för verkställighet hvaraf något hinder så mycket mindre mölle, sorn då nämnde jordeböcker äro upprättade socknevis, om än å häradsskrifvare-kontoren fögderivis sammanbundne, för deras åtskiljande icke erfordras mera, än att i ett eller annat fall, då ny socken vidtoge omedelbart efter slutet på anteekningarne för den föregående, första eller sista bladen behöfde omskrifvas. Alla de anmärkningar emot sednsste jordeboken, som i följd af hvad förut blifvit framstäldt, vid jordransakning kunde förekomma, borde, efter kommitterades åsigt, af Konungens befallningshafvande, genom antingen vid förrättningstillfället afkunnade, eller sedermera meddelade, beslut afgöras, hvilka beslut, vid nya jordeboks-liggarens upprättande, skulle lända till efterrättelse,samt derefter, tillika med jord-ransakningsprotokollet och liggaren, insändas till Kammar-kollegium , för att derstädes undergå den vidare pröfning, som efter förekommande omständigheter kunde erfordras. Om vid jordeboks-liggarens upprättande kom me att fcrfaras på sätt kommitterade sålunda i underdånighet föreslagit, vore fullt skäl att förvänta, det densamma ei holle all nödig säkerhet och fullständighet; men på det fullkomlig visshet härom måtte vinnas, erfordrades dock, att den underkastades behörig granskning, först vid länens landskontor, och sedermera uti Kamroar-kolegium; äfvensom i dylikt fall, det syntes med rättvisa och ordning instäm - Stats •Utskottets Utlåtande, N.o a^s. 21 ma, att vederbörande jordegare deraf undfinge de), för att inom viss tid kunna framställa de anmärkningar deremot, hvartill de kunna (inna sig befogade.
Staden med de egor, som dit lyda, och inom dess rågång belägna är o, vare Rådstufva-Rätts Domsaga. 2. §. 1 de städer, der målens antal så fordrar, böra flere af delningar af Rädstufvu-Rätten vara, och göromålen dem emellan fördelas såsom å hvarje ställe lämpligast finnes; dock så att LagfartsJnteckningsÄgtenskapsförordsBouppteckningsArfs-, Testaments-, och Förmynderskaps ärenden för hela staden till en och samma afdelning höra. Är Förmyndare-kammar i stad inrättad, då skola frågor om Arf, Testamente, Förmynderskap och omyndigas vård der upptagas och dömas; och varde Förmyndare-kammar i ty mål, såsom Rådstufvu-Rätt ansedd. 3. §• Hvar måndag, eller, när helgedag å måndag inträffar, nästa söcknedag derefter, skall Rådstufvu-Rätt hållas; träde ock Rätten dess emellan tillsamman, så ofta det tarf vas och Ordföranden derom till - Lflg-U t skottets JBet N:o !8a, g tillsäger.. Då skola Borgmästare och Rådmän .klockan Nio till Rådstufvu komma. 4- §• Vid årets början, innan Rådstufvu-Rätt första gäng till Domsäte träder , skall Gudstjenst kållås. 5. %. Råd stufvu-R ätts Dombok skall skrifvas under af alla, sorn i Rätten sitta; och varde den, med saköreslängd, till Elof-Rätten sänd inom Michelsdag året derefter; vid bot tjugu Daler. Eger staden sjelf sakören; dä cir ej nödigt saköreslängden till HofRätten sända. Huru med Dombok, som af Rådstufvu-Rätt i Stockholm hålles, förfaras .skall, är serskildt stadgadt. IX. C A P. Följande tvänne §§. af detta Capitel skola hafva denna lydelse: j. §. Kommer ej Häradshöfding till laga Ting, utan låter Rätten ligga neder; bote trettio daler, der han ej laga f örf ali viser, och gälde dem skadan åter, sorn Rätten sökte.
Län altsedan år i8i3 utestående fordringsbelopp 7,3qo Ridr io sk., på sätt Utskottet i det återremitterade Betänkandet redan tillstyrkt, balanceras intilldess Länsstyrelsen förklarat de anmärkte förhållandena; —• då det EmbetsVerki sorn har sig anförtrodd utredningen af f. d. Allmänna Magasinslm ältningen icke lärer underlåta att under tillämpning af de grunder sorn för afskrifningarne i öfrige, uti Betänkandet omnämnde Län blifvit följde, till afskrifning jemväl befordra det i Wermland utestående fordringsbelopp. Deremot har Utskottets förslag rörande grunder för indrifvandet af de nu bos invånarne i flera Län utestående fordringar för undsälIningsSpanmål, tillhörande dels förra Allm. Magasinslbnden, dels det år 1826 begagnade Creditivet i R. Sttrs Bank, varit föremål för allmännar e understödda anmärkningar inom Höglofl. Ridd. och Adeln samt Hederv. BondeStåndet, hvilka, ehuru gjorda punktevis, kunna sammanfattas i den sats, att de grunder, som vid nu påstående Riksdag blifvit fastställda för liquidett af Skaraborgs Läns undsätlniugsskulder, borde jemväl för alla öfriga Län tillämpas. 43o Stats-Utskottets I första rummet får Utskottet härvid erinra, att de af K. M:t uti Dess Nådiga Proposition uppgifna, och af Utskottet hufvudsakligen understödda grunder för afskrifningar afse icke allenast de i följd af 1826 års missväxt meddelade undsättningar, hvilket åter var fallet med Skaraborgs Län, utan äfven sådane fordringar, som tid efter annan derförinnan uppkommit, och vid hvilkas indrifvande tillämpningen af de för nämnde Län stadgade serskilta Liquidationsgrunder säkert skulle möta flera svårigheter. Utskottet hade i i:sta punkten föreslagit ”att, till bevarande af det allmännas fördel, i möjligaste förening med låntagarnes, det må af K. M:t bero att uppå K.
Likartadt var förhå11.andet i England. Den skriftliga undervisniiig, som Newii11.ain College i Cambridge anordnade för unga kvinnor och som äf.ireil liiiilde utgöra förberedelse för vissa examina, anlitades med ifver af ett hrligen vaxancle l a j unge-antal. Försök i samma riktning g,jorcles då afven p&amp; andra håll. Så rwioid~iade t. ex. det stora läroverket för flickor i S: t Georges HaU i Edinbiirgh vid de högre 1il.asserna paralellkurser, dar undervisningen sköttes iitesli~ta~~cle medels Iiorrqsyondens. Och här som öfverallt visade det sig, att dessa 1iem.stnclie-kurser kommo ett djupt och allmänt käiiclt l~ehof till mötes. Nar iipprnärksmhete~i i Sverige först riktades p&amp; det nye stiidiesättet - det var genom en art.&amp;el i Tidskrift för hemmet 1878 oin hemstiidierna i Amerika syiites det niången val ägnadt a t t oomplantera i svensk jordmån. Det vore] &amp; got, som kiii-icle 1ä8ii-p. sig för 1c~~nskapssökande kviiui.or, särskikit för. unga flickor efter skol&amp;1clern, l-ivillias iatellektiiela utveckling efter den tidprnikten ofta lälnnas vind för våg. Det vore ett sätt. att lech dein till själfstä~icliga studier. Nä.r Fredrib-aBremer-Förb~111det stiftades, uppsatte det dikrför på sitt program äfven aii.orclnmdet d hemstudiw för 7~vinww. Redan hösten 1885 såg det sig i st&amp;i-id att börja sin verksanhet pB clet ' ta fält, sedan p1.m. för c.lensmi~i.a föregående år ~ ~ p j orts pg och en komite blifkit tillsatt.
1524 pril 1202 Den 14 Juli. piil afgifvit silt Betänkande, hvilket samtelig^ Biks Stånden 'bifallit; och slutar Herr ProtocollsSecreteraren härefter meri följande ord:. ”Hvad jag anfört, torde'tillräckeIigen bevisa, att-Uppfostrings-Comitéen hittills uträttat allt , hvad tid och pjhständigheter kunnat tillåta, så vida grundlighet uiåste vara ett högre mål för dess om' tanka, än skyndsamhet; och att Comitéen ej ännu, för att fullända sin bestämmelse, hunnit framlägga utarbetade förslag till förbättrade stadgar för Skolor, Gymnasier och Universiteter, torde endast vara obegripeligt för dem, som fordra omöjligheter.” 6:0 Ett ytterligare anförande af Herr, Prosten Grefve Schwerin, innehållande dels åtskilliga förklaringar; i anledning af Herr Grefvens förra Memorial, dels svar å Herr Protocölls-Secreteraren Alderbeths ofvanstående anmärkningar; hvarvid Herr Grefven yttrar sig hafva fästat den största uppmärksamhet på föremålet för Co» iriitéens undersökning, samt att, hvad Gymnastiken angår, Herr Grefven fullkomligt erkände dess positiva nytta, äfvensom, att om Svenska Eolket vore så slappt, sorn Herr Lector Silverstolpe förmenar, var det ock med kroppens restituerande till krafter, som man borde begynna ; och yttrar Herr Grefven härefter: ”För öfrigt är jag ej ibland dem, som ogilla, att Kgl. Uppfostrings Comitéen icke omstöpt, eller velat omstöpa våra Vetenskapliga Läroverk. Jag tror, med förmodeligen de flesta af Kongl. Uppfostrings Comitéens Ledamöter, att principen för nu varande undervisnings-systéme är sann, och att, Den 14 Juli. 1203 ätt, blott i ett och annat, och isynnerhet hvad det helas Styrelse beträffar, förändringar kunna Vara nödvändiga. Principen för Vetenskaplig tindervisning ligger i Vetenskapernas batur , och får icke ändras och jeinkas, efter de icke blott stundom , utan beständigt rubbliga åsigterna af en så kallad erfarenhets philosophie.
Landtm, hemställde, örn R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i detta moment. Ropades nej. Hvad K. M. i Dess nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof äskat i de delar, som äro föremål för detta morn., blef derefter, uppå framställd propos., af R. o. Ad. bifallet. Momentet litt. c). Hr von Hartmansdorff: StatsUtsk. har föreslagit fyra nya löner å 1600 r:dr, d. v. s. två vid hvartdera universitetet, men med ringare lön än som hittills bestås. Det är visserligen rikligt, på sätt jag förut yttrat, att professorernes löner göras olika, så att de som tjenat längre få större förmåner, än de, som tjenat en kortare tid. Men frågan är, huruvida det minimum, Utsk. antagit, är förstört eller för litet. Jag fruktar att det är nog litet, isynnerhet när man kommer ihåg huru lång tid det erfordras för att blifva professor, och att de personer, som blifva det, vanligen hafva, genom ett långvarigt lönlöst vistande vid universitetet, ådragit sig skulder, som måste betalas när de komma till lön. Som likväl något är bättre än intet, tillstyrker jag dock, att R. o. Ad. mätte bifalla de ifrågavar. fyra lönerna. Men StatsUtsk. har härvid fästat ett förbehåll, nemi. att det skall vara åtminstone en ny profession i den juridiska faculteten. I Upsala finnas redan tre juris professorer. Dew 12 Augusti e. m. Der är det således bättre bestäldt med den juridiska faculteten än tillförene. I Lund finnas deremot i denna facilitet icke mera än två professorer; således kunde der behöfvas en tredje. I Upsala åter torde det inom philosopliiska faculteten vara större behof af en ny profession, t. ex. uti zoologien. Kan man föreställa sig ett universitet, så beröradt som det i Upsala, utan att hafva en professor i denna vettenskap. En sådan finnes likväl i Lund. Jag tror det vara oriktigt af Ständerna att på förhand bestämma hvilka ämnen de nya professorerne skola läsa.
Auctoritet i sådant ändamål inställa sig, hellre uthärda den olyckliga samrnanlefnaden, och hvaraf moraliteten lider vida iner ån genom en lagligen tillvågabragt skilsmässa. Af denna orsak kan jag icke annat ån gilla Lag-Utskottets Betänkande i förevarande ämne. Herr von Hartmansdorff, Auguft; Jag tror, att den siste talande Ledamoten misstagit sig, då han ansett ägtenskapet blifva oupplösligt, i händelse lagens ifrågavarande stadgande åter finge sin fordna kraft, på sått Grefve von Schwerin, PresteStåndets Ledamöter i Lagutskottet och Herr Ribbing yrkat. Mig syries åtminstone grunden för detta stadgande vara ganska naturlig och vigtig, att nemligen, enär åtgärder af Kyrkans tjenare fordras till att knyta ågtenskapets band, så böra de äfven vara erforderliga till att upplösa det. Jag anhåller derlöre, att Betänkandet må till Utskottet varda återremitteradt. r Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln ansåg Lag - Den 7 Api il c, m. Utskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar: till Utskottet återförvisas. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMar~ skalken gjorde proposition till bifall af LagUtskottets Betänkande. Ropades äfven Ja och Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och handt. Marskalken å nyo hemställde om icke Ridderskapet och Adeln behagade, med afseende å de vid LagUtskottets Utlåtande , gjorde anmärkningar, tillåta att detsamma finge, jemte anmårkningarne till Utskottet återremitteras; hvilket bifölls.
Med hänsigt till detta af Rikets Ständer fattade beslut, och då Rikets Ständer jemväl sedermera, vid pröfningen af de ifrågavarande för GardesRegementerna och Kronprinsens HusarRegemente föreslagna tillökade utgifter, funnit sig icke kunna desamma bevilja, men ofvanbemälde Herrar StatsRådsLedamöter likväl, hvad GardesRegementerna angår, utan att ens samtycka till StatsKontorets förslag om aflöningsbeloppens delning i löner och arfvoden, tillstyrkt fortfarande tills vidare af dessa Regementens såkallade interim sstater, oberoende af allt annat, än en möjligen sig yppande brist å Tredje Hufvudtitelns besparingstillgångar, samt likaledes ansett det ifrågaställda högre lönanslaget för Kronprinsens HussarRegemente kunna bibehållas och å samma besparingar tills vidare afföras; föranlätes jag, uppå dessa och de öfriga i l:sta anmärkningspunkten åberopade, här tillämpliga skäl, framställa den anmärkning, att ifrågavarande tillstyrkanden, hvilka, så vidt de icke inskränkt sig till tjensternas då varande innehafvare, åsyftat användande af Rikets medel annorlunda än faststäldt blifvit, följaktligen innefatta en uppenbar öfverträdelse af hvad 65 §. Regeringsformen i delta afseende bjuder. 9:de Punkten. I sammanhang med regleringen af Tredje Hufvudtiteln, hade Kongl. Maj:t, genom samma nådiga Proposition 14), slutligen föreslagit, att från LifBeväringens stat 4,561 R:dr 18 sk. med derunder inbegripna 340 tunnor spanmål, för qvarstående personer af f. d. LifDrabantKorpsen, måtte på IndragningsStat öfvergå, hvarigenom utväg skulle beredas till en förbättrad reglering af Lif Beväringens stat.
Då Statssamt EkonomiUtskottens Utlåtande N:o 112, angående sättet för Militie-Boställens utarrenderande, den 4^de dennes afgjordes, var jag frånvarande, hvadan jag får begagna min rätt att reservera mig emot Ridderskapets och Adelns beslut, genom hvilket Utskottens Förslag till alla delar blifvit bifallit, och i sådant afseende instämma uti Professor Munck af Rosenschölds anförande emot ett förslag, sorn kommer att ådraga både Indelningshafvare, Arrendatorer och Staten en betydlig förlust, emedan den säkerhet, man söker genom arrende-afgiftens nedsättning och en penningeslädjas erläggande på en gång innan tillträdet, genom dessa medel icke vinnes, utan tvärtom, i de fleste fall, kommer att förminskas, och åtgärden dessutom kommer att medföra ett lägre arrende och färre speculanter, då deremot, sedan man upp - Den 8 F e b r u a r i i e. ro. uppdragit St local-auctoriteter eller personer, som äro bekanta med alla i Orten boende, det ej, såsom hittills, bör befaras, att sä väl cautionisterne, som arrendatorn, på en gång skola blifva urståndsatte att arrendet utgöra. Äfven får jag reservera mig emot det af Utskotten för arrendetiden utsatte minimum af i5 år, emedan jag anser förhållandet vara sådant, att vid flere tillfällen det vore förmonligast, ej mindre för indelningshafvaren, än för arrendatorn, om en inskränktare lid, än i5 år, fastställdes, med PröfningsRätt för Commilteen att i hvarje fall, efter sig företeende omständigheter, inom maximum och minimum bestämma arrendetidens längd. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Sedan Ridderskapet och Adeln beslutit jemkning i beslutet om oloflig införsel af varor, och skälet för min anhållan att min reservation skulle få åtfölja till de öfrige Stånden sålunda kan anses hafva förfallit, anhåller jag att reservationen icke måtte afgå. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Från ConstitutionsUtskottet: