Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid ånyo skedd föredragning af Banko-Utskottets Utlåtande N:o 53, öfver väckta motioner om tillåtelse för Riksgälds-konloret att kunna få begagna sitt kreditiv å Banken äfven under instundande Juli och Augusti månader, biföll Ståndet Utskottets sid. 5 gjorda hemställan, dock med tillägg af följande ord efter slutet deraf: "eller ock, derest mot fullgörande deraf hinder skulle möta, Kontoret berättigas att, mot förskrifning, för Juli och Augusti månader Prot.-Utdrag den 17 Juni 1857. 573 utaf Rikets Ständers Bank erhålla ett län af en million Riksdaler Banko”; och skulle de öfriga Riks-Stånden Vördsamt och vänligen inbjudas att i delta beslut instämma. S. D. Vid förnyad föredragning al Lag-Utskottets Betänkande N:o 36, i anledning af väckta motioner om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 17 Oktober 1778, angående barnamord, fann Ståndet, som inhemlat alt berörde Betänkande redan blifvit af 2:ne Riks-Stånd bifallet, för godt alt med ogillande lägga detsamma till handlingarne. - S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 95, i anledning af väckta motioner om ändring af stadganilen i Kongl. Förordningen om sockenstämmor i riket den 29 Augusti 1843. S. D. Efter förnyad föredragning afslogs Stats-Utskottets Utlåtande N:o 70, i anledning af väckt fråga om Norriges Grundlags samt Riks-aktens utdelande bland Riksdagsmännen vid början af hvarje Riksdag. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde Betänkanden: N:o 5, i anledning af väckt motion om förändringar uti Kongl. Maj-.ts Nådiga Ordnings-stadga för större brännerier den 1 Juni 1855. Bifölls.
Tvänne LagUtskottets, den 19 dennes på bordet lagda, Memorial föredrogos å nyo och biföllos, nemligen: r.O Om befrielse från erläggande af lösen i mål som röra Fattigvården ra. m. 2:0 Angående bevis till bestyrkande af sjuk-' doinsförfall. Å nyo föredrogs LagUtskottets, den 19 Juni på bordet lagda, Memorial* i anledning af de 5°S Den 32 Juni. anmärkningar, som blifvit gjorda vid Uiskot tets törsta betänkande örn yrkad skärpning i straffet tor tjufvar samt 01a fängforslingen. Grefve Mörner , Adolph Göran: Det var för 15 år sedan jag för första gången hade den äran att hos HögiQ{]. Ridderskapet och Adeln väcka frågan om förändring i fångskjutsen. Jag' framställde då, å ena sidan, olägenheterna för Jordbrukaren utaf en skyldighet, som var så främmande för dess yrke, och å den andra för samhället, \ följe utaf den osäkerhet, sorn måste uppkomma utaf närvarande fångföringssärt, och af den immoralité, som omgänget med brottslingar skall bidraga att sprida hos en enfaldig och oerfaren Landtman, jag sökte då äfven att visa obilligheten »f det ansvar som honom ålägges, då en vid sådant göromål ovan Bonde, jemte skyldigheten att fortskaffa förbrytaren, äfven mäste bevaka honom och ibland blir ett offer, antingen forsin lättrogenhet eller oförsigtighet, Dessa skäl, som till större dejen blefvo godkända, hafva sedan vid nästan alla Riksdagar blifvit upprepade , och önskan om förändring i fångskjutsen har varit ett öfverläggningsämne; men det har v stadnat dervid, och svårigheten att införa något bättre, som tillika vöre lämpligt, har hittills uppehållit verkställigheten. Dert nu af Lagutskottet föreslagna utväg synes mig uppfylla allt hvad man i denna väg kan önska , och jag kan således ej annat än på det hög» sta tillstyrka dess antagande.
Börjesson emot Be-, tänkandet afgifna reservation: att det vore origtigt att stadga föreskrifter, hvarigenom gamla föräldrar eller andre åldrige och bräcklige personer, gom, under förbehåll af vissa förmoner, afhände sig sina hemmansdelar, äfventyra att förlora hvad de sig betingat; att tiel syntes för ändamålet tillräckligt, om ge - 6 LngUtskottets Utlåtande N:o 137. nom en Lag bestämdes, att så beskaffade undantag ovilkorligen skola i köpebrefven intagas, och att Utskottet derföre borde anmodas att föreslå utfärdandet a en sådan Författning, jemte en med Utsko,tets åsigt i första punkten al Betänkandet öfverensstämmande Lagförklaring, hvarigenom de missbruk och rättegångar, som i detta hänseende hittills skola egt rum, kunde förekommas. Då Betänkandet, i följd af hvad således är anfördt, blifvit till Utskottet återremitterad!, får Utskottet härmed afgifva nytt utlåtande i ämnet. Den af Utskottet föreslagna Författnings syfte är icke mindre, att gifva säkerhet åt undantags-egares rätt, hvilken nu ofta är tvätydighet och äfventyr underkastad, än att skydda tredje man för de förluster, hvartill okunnighet om undaritags-afhandlingars tillvarelse ej sällan föranleder; och Utskottet tror, att föreskrift om dylika afhandlingars intecknande är det enda tillförlitliga medel till vinnande af bägge dessa ändamål, — Det har blifvit ett allmänt bruk, att vid köpslut om fast egendom upprättas tvänne alliandlingar: köpecontract och köpebref, I det förra upptagas de vilkor, contrahenteine ömsesidigt sig betinga, hvaremot det senare vanligen endast innehåller, jemte uppgift af LagUtskottels Ullätande N-‘o 137» 7 köpeskillingens belopp, ett förklarande , att handeln är afslntad, och att således eganderätten till fastigheten öfvergått från köparen till säljaren. Men blott detta senare behöfver, till erhållande af uppbud och lagfart, hos
De med vexelköp och försäljning i Stockholm förenade göromål och bestyr äro utöfvade under lista qvartalet 1860 af undertecknade Lilliehöök och Selander, och derefter oafbrutet af den sistnämnde jemte undertecknad Schwan, med undantag endast för de korta tider, hvarunder ordinarie deputerade innehaft ledighet, då undertecknade Hierta och Björck hesörjt ifrågavarande uppdrag. Bankens vexel-ärenden i Götheborg hafva fortfarande varit anförtrodda Grosshandlarne Chr. Arvidson och A. W. Lewgren samt, i händelse af förfall för någondera af dem, Grosshandlaren J. O. Gréen. För vexeldeputerade i Stockholm äro Fullmäktige ej genom Reglementet berättigade att utse Suppleant, att inträda i händelse af inträffande sjukdomsfall för endera af deputerade, hvarå Fullmäktige ansett sig böra fästa Högloft. Utskottets uppmärksamhet, under anhållan att, derest ej sådana förändringar i sättet för utöfningen af ifrågavarande bestyr skulle komma att vidtagas, hvarigenom det blifver obehöfligt utse Suppleaut för vexeldeputerade, åt Fullmäktige måtte inrymmas rättighet att för besörjande af dessa ärenden i Stockholm, likasom händelsen är i Götheborg, välja tre deputerade. I 1861 års Revisionsberättelse § 17 är redan omförmäldt att, såväl för Bankens vexeldeputerade, som ombuden i Götheborg, nya instruktioner blifvit af Fullmäktige upprättade, och att dels nya dels förändrade föreskrifter angående Bankens vexelhandel öfrige vederbörande till efterrättelse meddelats. Genom berörde instruktioner och föreskrifter, utfärdade den 22 November 1860 och den 14 Februari 1861, hafva Fullmäktige icke allenast åsyftat att vinna mera enkelhet i förevarande ärendens handläggning, utan förringande af dervid 14 Banko-Utskottets Memorial N:o 1. Myntning silfver. nödig kontroll, utan äfven sökt att gifva dessa instruktioner och föreskrifter förut saknad fullständighet.
Hr von Troil: Jag får på det högsta protestera mot det tillägg Hr von Hartmansdorff begärt, emedan det skulle innefatta en votering derom, huruvida R. o. Ad. framdeles skall rätta sig efter grundlagen eller ej. Uppå derefter framställd propos., blef den upplästa voter.proposrn af R. o. Ad. godkänd. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: J a — 98. Nej — i45. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. til I 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den ii A {fril 1840. Plenum kl. 6 e. m. Justerades i prot.utdr. för denne dag f. m. Justerades pleni-prot. för den 4 dennes. Upplästes och Indes på bordet K. M:s på f. m. ankomna nåd. skrifvelser till R. St.: 1:0 ang:de förslagen till ny civil-och criminal-lag; gifven den 24 Mars i84o; 2:0 ang:do stångjernssmidet och den gröfre jernförädlingen i Riket; gifven den 4 April 1840. Frih. Stjernstedt, Jac. Theodor, uppläste följande : Mot det sätt, hvarpå frågan om förändring af 18 §:n Ridd.Ordn. behandlades i R. o. Ad:s f. m. plenum, får jag anmäla min reservation. Jag anser det nemi. vara orätt att besluta om upphäfvandet af ett redan existerande förhållande, innan man först afgjort hvad i dess ställe bör äga ruin. Af denna anledn. var jag föranlåten att votera för bibehållande af ett stadgande, som jag tror kunnat och bort förändras; alldenstund jag, såsom frågan behandlades, icke lunde veta antingen någonting bättre eller sämre sknlle blifva en följd af en förändring, hvilkens natur sedermera skulle bestämmas. D exi ii Arpiil c. m. Frih. Cederström, Anders:
Ilvitfeldtska stipendie-fonden » 224—226. Höganäs stenkols-grufvebolag » 21—27. Jagtkasse-medlen »' 50—51. Jemtland, gfvittringarne derstädes ... » 174—176. Jemtlands' län, bosättning å dervarande öfverlopps-mark » 14—15. Jemtlands reservmedelseller roterings-kassä » 117—119. Inkomster, stats-v erkels, bilagorna litt. A. och B. vid » 3. Inventarie-värden enligt rikshufvudboken . » 10—11. Inventering af de i Räntekammaren förvarade säkerhetshandlingar Kammar-rättens aktorats-räkningar » 228—231. Kanslistyrelsens handkassa » 38, 39—40. Kapitalräkningar, rikslmfvudbokens, tabellerna Kds 1 och 2 vid » 3. Karantäns-kommissionerna i Stockholm och Götheborg » 70—75. Kolonien S:t Barthelemys räkenskaper » 238. Kommando-expedition, Sjöförsvars-departe mentets » 135. Kommerse-kollegii karantäns-redogörelse . Kongelfs skolas räkenskaper » 217. Konsistoriernas räkenskaper » 217—218. Kontrollverket : » 54—:55. Konvoj-kommissariatets fonder Kopparbergs läns afvittring sverk ... » 174—176. Korrektions-inrättningarne » 151—159. Kreditivet, mindre » 37. Kreditiv-fonden, spanmals» 45—46. Krig s-akademiens räkenskaper Krigs-hofrättens expensmedels-räkning , . » 232. Krigs-kollegii räkenskaper . — Bilagorna litt. C. D. E. F. oell G. vid — Aflöning s-afdelnings räken skaper — Artilleri-afdelnings dito .
Jag, för min del, wägar wäl twifla att en sädan förklaring wore Bilaga lill Meni. N:o 28. 441 lycklig, emedan ingen afwikelse fran en sann hufwudprincip gerna har goda följder; nicn dä den berättigade Magten i Staten gjort ett stadgande, sä behöfwer wäl ej Medborgaren anse detsamma säsom wist, men det är hans owilkorliga pligt att eftcrleswa det, likasom det sä wore; ty af alla Samhällsprineiper är den främsta den, att inför Lagen, lagligen gjord, bör allt med wördnad böja sig, alla individuel-, lika wisst som alla myndigheter i Staten. Hos Högloft. Constitutions-Utskottct' anhällcr jag ödmjukast om det afseende ä detta mitt yttrande, att det mätte sä Utskottets Betänkande till de Ncspective Riks-Standen ät följ a." Herr Biskopen m. m. Doetor Nordin yttrade, det han ej kunde srängä de af honom, sä wä! uti Utskottet, »vid Förslagets uppsättande, -som sedermera uti Högwördige Preste-Ständet förklarade tankar om nödwändighcten af Theologiska Censurens bibehållande m. m., hwarjemte han ansäg 5 tz:n rörande Rättegängssättet wara af sädan beskaffenhet, att den icke kan förenas med prineiperne af Sweriges Lag. Herr Ordföranden Baron Mannerheim: "Dä gcrningcn nödwändigt mäste föregä straffet, dä allmänna lugnet ej kan sägas wara stördt genom en tryckt skrift, förrän skriften är utgifwen, dä ändtligen allt mäste göras i öfwerensstämmelse med den främsta Grundlagen, instämmer jag fullkomligen uti Herr Riddarhus-Secreterarcn Silverstolpes yttrade mening." Och som Utskottets öfrige Herrar Ledamöter äfwen härmed sig förenade, alltsä skulle enligt Plnralitetens tanka -Förslaget expedieras. Ut supra. In liäein Ualerirts. 442 Expeditioner till Riks-Ständen.
Så vidt motionären då kunde följa frågans gång och utveckling, menar han att densamma visserligen blef behjertad, ehuru de män, som närmast hade sig densammas behandling ombetrodd, funno så många svårigheter förenade med dess lösning på ett tillfredsställande sätt, att det då väckta förslaget om rättighet för presterskapet att på redan atigifna grund borttaga beviset om ett begånget, men för lång tid tillbaka ångradt, brott icke hade uågon framgång. Man hade den gången hemställt att en tid af 10 år skulle hafva förflutit efter brottets föröfvande, innan någon förändring i afseende å den i prestbetyget anmärkta brottsligheten kunde komma att ega rum. De grunder för afslag å den då väckta motionen, som af Utskottet, till hvilket remiss hade skett, då anfördes, voro, enligt hvad mig blifvit meddeladt: l:o att om en person under loppet af 10 år uppehåller sig på flere olika Motioner i Preste-Ståndet 1862. 161 olika ställen, det skulle vara svårt att från sista stället erhålla ett tillförlitligt frejdebetyg, 2:o att om äfven en för brott straffad persons vandel under 10 år varit den bästa, näppeligen någon själasörjare kunde åläggas intyga att en för brott straffad person aldrig varit för sådant tilltalad, samt 3:o att ett blott och bart utelemnande utur frejdebetyget af hvarje upplysning om en persons för längre tid sedan ådagalagda vanart icke skulle leda till målet. Såsom det vill synas, innebär den tredje punkten af Utskottets anförda grunder en häntydning att man i den motion, som vid en föregående riksdag blifvit väckt i enahanda syfte sorn det, hvilket i dag här af mig afses, inneburit 2:ne alternativer, antingen rättighet till förändring af det om brott vittnande frejdebetyget eller också rättighet att slippa yttra sig öfver en sådan persons frejd. Jag kan åtminstone icke annorlunda sluta af de anförda grunderna för det redan förut omnämnda afslaget.
Ständers Lag* Utskotts Utlåtande i anledning af återremiss på Utskottets Betänkande rörande förslag till ändring uti 7 :d e Gap. Rätteg å n g s-B a l k e n, ; Em igt det Lag-XJtskottet tillhandakomne Utdrag af Vällofl, Borgare-Ståndets Protocoll för den 27 och 30 nästlidne April, har, vid skedd föredragning af Utskottets den 13 i samma månad afgifne Betänkande, rörande det af Kongl, Maj:t lill Riksens Höglofl. Ständers pröfning och antagande öfverlemnade förslag till ändringar uti 7:de Cap. Rättegångs-Balken, berörde Betänkande blifvit till Utskottet återremitteradt i anledning t jig Lng-Utslottets B e.t ani andin'. af de deremot gjorda anmärkningar: i.-o att stadgandet uti 3 §., att det skuldebref eller den handling, hvarföre Xntekning i fast egendom sökes, skall vara af vittnen bestyrkt, om densamma bör kunna utan gäl de nä rens ,hörande beviljas, hvilket ansetts öfverflödigt, om skuldebrefvet är af gäldenären egenhändigt skrifvit och underskrifvit, och 2:0 att föreskriften uti ia det Intekning ej må beviljas i hus, annan byggnad och vattenverk, hvarmed ständig rätt till grunden ej är förenad, hvaraf ansetts följa, att Intekning icke skulle kunna meddelas uti hus inom städerne, som är o å staden tillhörig tomt uppförde! Enär nu, hvad beträffar den förstnämnde af berörde anmärkningar, Utskottet anser densamma vara tillräckligen förklarad uti de af LagCoTimittéén nfgifne Motiver till de föreslagne förändringar uti förenämnde Capitel af Allmänna Lagen, och, hvad den sednare åter angar,. Utskottet uti omförmälte
Missgernings-Ralken förmår, och vare det falskt stämplade godset lorbrutet. III. Cap. §• 29* Alla i beslag tagna, förbrutna dömda varor, af inhemsk eller utländsk beskaffenhet och tillverkning, skola, efLer General-Tullstyrelsens förordnande, genom offentligt utrop, försäljas lill dea meslbjudandes fria disposition. Hästar, som med beslagsgods anhållits, må, ulan afvaktan Utslag, efter skedd laga värdering, Utskottens Förslag till ändringar oeh tillägg. vederbörande St ds-myndghet hillen, tilldess målet lius Dom-tolen förekommer • — II. Cap. §. 21. Den, som förfärdigar, eller låter förfärdiga, brukar eller låter , och vare det falskt stämplade godset förbrulet, jd vida detsamma icke bevisligen på god tro kommit i annan mans hand. III. Cap.’ §- 29* Alla i beslag ■—• disposition. Hästar, eller andre dragarej sorn med beslags-gods anhållits, B ev - Lagsamt Alm. Besv.- och Ekon. Utskottens Betänkande, N\o \ i. CJ Den m gällande Kongl. Förordningen. Utskottens Förslag lill ändringar och tillägg. och, i händelse egaren är okänd, se dan anhållningen jemväl blifvit i ortens kyrkor kungjord, å auction — —- — försäljas; börande köpeskillingen, in —- tilldess Utslag fallit och vunnit la .— —* ga kraft, i Tull-Cassan nedsättas. Hvad vid sådana auetioner iagltagas —, derom är serskildt föreskrifvet. bör, derom är serskildt föreskrifvet. Bä beslag verkst alles, utan att godsets egai e eller for siare ertappas, bör vederbörande Domstol, angående beslaget och omständigheterna dervid, låta, genom åklagarens f orsorg, tdl godsegarens underrättelse, kungörelse i Stat S-Tidningen införa, med föreläggande for godsegaren att inom Irenne månader, efter det ett slikt införande skett, hos
Visserligen utgjorde ifrågavarande bandel blott den mellersta länken af en öfver 40 mil lång jernväg emellan tvänne vid särskilda hafskuster belägna större städer, som idkade nästan samma handel och industri samt båda voro importoch export-orter för hvar sin del af det mellanliggande landet, och skulle således möjligen kunna antagas blifva i saknad af annan betydligare trafik än transito-rörelsen, hufvudsakligen af passagerare emellan 12 Stals-Utskottets Utlåtande M 86. de båda städerna, då, enligt hvad kändt vore, största rörelsen på en sådan bana alltid uppkomme invid så beskaffade ändpunkter; men om likväl toges i betraktande befolkningens fördelning och arten af den rörelse, som, till följd af de särskilda orternas olika naturalster och industri, egde rum inom den del af landet, som vore belägen emellan de stora sjöarna Hjelmaren, Wettern och Wenern, jemte närmast deromkring belägna trakter, och dervid uppmärksamheten tillika fästes vid de jernvägs-sträckningar, som Kommittéen föreslagit att utgå från särskilda punkter på vestra stambanan mot Norrköping, Örebro till förening med Köping-Hults jernväg, Askersund samt Wermland och Norge, så kunde, enligt Kommittéens förmenande, med visshet antagas, att ifrågavarande bansträckning emellan Katrineholm och Göta Kanal, i den riktning Kongl. Majit förut i nåder föreslagit och Kommittéen i underdånighet tillstyrkt, komme att blifva ej allenast en af de mest trafikerade och följaktligen mest vinstgifvande, utan ock för hela landets industriel lif fördelaktigaste stambanor i riket.
Fäng» ftjutstanstaltcrs olämplighet skett, Mistdädare fä tillfälle frän sine Förare undkomma, förefläs, det en sädan författning borde, i likhet med hwad i Finland warit brnkeligt, widtagaS, att Uti hwarje Härad wiste Fångförare antogos som njöto lön af Häradet, och för alla Fängars forstlande blefwo anfwarige, samt i händelse af wärdslöshet derwid, med strängare straff belagde, efter förhällandet af den Fånges brott hwars rymmande de wällat. s:do Af Riksdagsmannen Ian hankön frän Blekinge, innefattande förslag, att genom allmänt Be - r.Z.Sr Den 27 Zebruarii. Beswär hos Kongl Maj:t anställa: att fängskjrst», sen mätte lika med Gästgifware skjutsen hlifwa bes. tald med 12 A. milen kr.) att Fängarnes tractamente under forslandet, mätte ökas till 4 st. om dagen, och c) att gröfre brottslingar pä de ställen, dar Läns. häckten ej finnas, blifma förwarade i Kronans häckten, under den tid, som utgår innan Ransakningen blifwerfulländad och slutligt utslag gifwit.
Räkenskaperna för år 1844 äro uti Kongl. Kammar-Rätten granskade utan anmärkning, men de för år 1845 har ännu icke undergått revision derstädes. De utvisa: , JDelbet. år 1844. år 1845- Balans från föregående året: Inkomst : Balans frän föregående året: Utgift: Beklädnad, proviant, ved och ljus samt medikamenter Am mlöner Fosterlöner för barn utom hus Byggnader och reparationer samt onera . Transportkostnader samt körslor . Lifräntor Pensioner Aflöning till Barnhusets tjenstemän och betjening Diverse utgifter Lefverering utom Verket S:r Balans till påföljande året: Fordringar hos diverse Summa 691,171: 8. 9. 685,233: 18. 4- Öfver den barn-personal, som inom Barnhuset njutit vård och underhåll ifrågavarande år, har följande uppgift blifvit meddelad: Furdade från förra året: Summa vårdade: Barnbusbarn 255. 293. U tlemnade: Barnhusbarn 204. 211. Döda: Barnhusbarn . 37. 62. Inlånta barn 66. 54. Morlalitets-procenten har således utgjort 183. 20j. Medeltalet af späda barn, på dag, i Barnhuset 60j. 50*. Underhållsdagarne för späda barn 22,061. 18,426. Hvarje spädt barns medelvistande i Barnhuset har utgjort i dagar 36 31;. Barn öfver ett års ålder: Vårdade från förra året 199. 144. Mortalitetsprocenlen . 7j. 9^ Medeltalet af äldre barn, på dag, 179. 156 Underhållsdagar för äldre barn 65,569. 56,951 Hvarje äldre barns medelvistande i Barnhuset har i dagar utgjort 136. 106 T* — 184 Utom Barnhuset, dels i hufvudstaden, dels i landsorterna, hafva nied fosterlöner underhållits: år 1844 3,401 samt år 1845 3,602 barn. §. 1.
Vid kostnadernas utdebiterande lägges fyrktalet till grund, dock så att för en fyrk af i mantal satt jord erlägges lika stor afgift, som två fyrk af annan fast egendom, såsom fabrik, qvarn, m. m., hvarjemte hvarje mantalsskrifven person, som icke njuter fattigunderstöd, betalar hälften af denna afgift, jemnad till närmast högre öretal; 5. Efter samma grund utdebiteras de afgiffer, som kunna finnas nödiga till gäldande af lån, som, med vederbörlig sanktion, blifvit till de i 1 § nämnda ändamål upptagna;» af Herr Berger: att, derest hans ofvanomförmälda förslag icke skulle vinna bifall, Rikets Ständer åtminstone måtte hos Kongl, Majit i underdånighet an - 6 Sammans. Lagsamt Alim. Besvärsoch Ekonomi-V Iskoslets Betänkan/l* A7:a 12. hålla, ”att alla utan undantag, sorn erlägga bevillning efter II Artikeln, måtte åläggas deltaga i byggnad af kyrka och prestgård efter samma grunder, som i allmänhet för utöfvande af rösträtt eller deltagande i kommunal-utskylder äro uti gällande författningar angående kommunalstyrelser och kyrkostämma föreskrifna » ; af Johan Fredrik Fredriksson: att sätesoch ladugårdar samt afhyste råoch rörshemman måtte förpligtas deltaga i byggande af prestgård, tingshus, häradsfängelse och klockarebol; af Carl Anders Larsson: att såväl nyssberörde slags hemman som ock presteoch klockarebol, skattlagde utjordar, bruk, fabriker och inrättningar mätte, efter hemmantalseller fyrkberäkning, taga del i alla kostnader för byggande af kyrka, med allt hvad dertill hörer, prestgård, tingshus och häkte; samt af Håkan Nilsson: att alla hemman, med undantag af preste-och klockarebol, måtte varda pligtige att bidraga till uppförandet och underhållandet af tingshus och nödiga häradsfängelser.
PS bredden är hvarje sittplats beräknad till 1 aln, hvilket jag skulle tro ej är öfverflödigt tilltaget, så framt man med öfverrockar och pelsar skall få rum derpå; midtelgången skulle bibehålla samma bredd som nu; platsen framföre Landlm:n inom skrankel inskränkas; rummet derutanför äfvenså; de nya gångarne långsefter salen, skulle erhålla lika bredd med den de nuvar:de, (hvilka de äro beräknade att ersätta) har från bänkarnes skit till pelarne mellan fenstren, och således intogo mindre rum än de nuvar:de, ehuru Gr. Oxenstjerna föreställt sig motsatsen, derigenom att man invid fenstren skulle kunna bereda några nya, ehuru kalla och dåliga sittplatser. De skrifklaffar som Gr:n klandrat borttaga så godt sora intet rum, ty när man sitter har raan knänen under klaffen, och gången behöfver icke vara bredare för att gifva dem rum. För närvande är hvarje bänk aln bred och rummet der framför till nästa bänk, äfvenledes aln. Att detta är för litet kan icke bestridas, såvida mail skall hafva ryggstöd på bänkarne och få beqväma sittplatser. Derföre har man oek ansett att afståndet från främre kanten af ena bänken till främre kanten af den följande herde vara aln, och jag tror icke att mati kan erhålla be - 390 Dan 11 Februtri. qvarna sittplatser med ryggstöd, samt derjemte rum att komma förbi hvarandra till desamma, inom ett inskränktare utrymme. Jag har med mycket nöje hört att ett annat förslag, hvarigenom bättre platser kunde tili ett tillräckligt antal erhållas, blifvit upfunnet och jag hoppas att Gr. Oxenstjerna icke låter förslaget falla, utan att vi få se detsamma närmare utarbetadt, men jag betvifiar att, om det antoges, R. o. Ad. skall finna sig dermed belåtet.