Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Örn derföre Herr Grefven och Ridd 0. Ad Pro!. IX Baadlista Afd. ] 3, J94 T)en 9 Octobe.r f. m. LawdtMarskalken finner det förenligt med formen, instämmer jag i Herr Stråles förslag. Herr von HartmansdorffEnligt hvad jag forarn yttrat om Förmyndarekammare , är jag i grunden icke emot den mening ett sådant tillägg som det ifrågavarande skulle innebära; men tror det vara öfverflödigt, emedan Kongl. Maj:t redan förut fästat sin uppmärksamhet vid detta ämne. Ett dylikt tillägg skulle icke heller kunna stå tillsammans med f,6 §. RegeringsFormen, som stadgar, att Utskottens förslag först skola framställas till antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsatser. Således kan denna tillsats icke nu äga rum. Likväl tror jag ej, att det derföre blifver nödigt återremittera Betänkandet. Man ihogkomme dessutom, att 5 särskildta Betänkanden om intekning i fast egendom för närvarande ligga på bordet Återremitteras förevarande Betänkande, så måste vä! de öfriga ytterligare hvila, till dess det förra från Utskottet återkommit. Om en så obetydlig omständighet, sorn den ifrågaställde, skall vålla så vidlyftiga omgångar: när skall väl något slut vinnas på ärendet i det hela? Jag anhåller derföre om bifall å Utskottets Betänkande, så mycket mer, som den af Iierr Tham omtalade intekningen af myndlings egendom i förmyndares aldrig blifvit af Utskottet föreslagen. Jag förnyar min anhållan om bifall af Betänkandet. Herr Ribbing'. Jag skulle icke längre uppehålla Ridderskapet och Adeln, om jag icke ansåg min pligt vara att lemna en upplysning, i Vin i) Octoltr /, m.‘ s<,b anledning af de mindre grundade anmärkningarj s'om göras mot Utskottets Betänkande. Herr von Hartmansdorff har förekommit mig i afseende ä hvad Herr Tham yttrat, om inteknande af den omyndiges egendom i förmyndarens.
Jag är visserligen icke okunnig om alt man i andra länder begagnat denna utväg; men jag tror alt i vårt land det vore bättre, när tillfället så medgifver, att flera försök på en gång å olika ställen gjordes, än att inskränka sig endast till de af Utsk. föreslagna, bland hvilka, åtminstone Veterinär-inrättningen i Stockholm, af förut anförda skäl, synes mig mindre tjenlig. Då nu öfverlägguingen förklarades vara fulländad, framslälde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, propos. till bifall å Utsk:s betänk., men denna propos. besvarades med starka nej, blandade med några ja, hvarpå H. Ex., efter förklarande att han funnit nej öfvervägande, hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärknme föranleda till återremiss, hvilken propos. af R. o. Ad. bifölls. Föredrogs och lades till handlingarne Allm. Besv. o. Ekon.- Utskis d. 22 dennes på bordet lagda mern. N:o 15, ang:de åter - 218 Den 29 Januari. lemnande af en utaf Riksdags-fullmäkligen Måns Månsson väckt motion om dels skyldigheten att vårda utmätt gods och dels utfärdande af instruktion för Länsmän. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.UtsIcs d. 22 dennes på bordet lagda betänk. N:o 16, i anledn. af väckt motion, ang:de föranstaltande af en normal-uplaga af Kalechesen. Hr Rosenblad, Bernh.: Efter afhörandet af diskussionen i förra målet, borde jag icke yttra mig i detta ämne, enär jag icke är prest; men då ämnet likväl är ganska allmänt, tillåter jag mig likväl att gifva mina tankar tillkänna. Jag anser Utsk:s förslag ofullständigt, ty det är otillbörligt, alt man ur en bibelversion, som icke är anlagen och, som jag hoppas, icke eller kommer att antagas, d. v. s. den s. k. nya prof-öfversätlningen, hvarur olyckligtvis språken i Lindbloms kateches blifvit hemtade, infört språken i katechesen.
På det att bränvin, i händelse restitution af tillverkningsafgiften vid utförsel till utrikes ort beviljas, måtte kunna utomlands lättare afyttras, har Peter Andersson från Blekinge län föreslagit, att det måtte varda bränvinstillverkaren tillåtet att från den så kallade lyktan inleda bränvinet uti en för eld eller ånga konstruerad reningsapparat samt derifrån till sprithållaren; men då, enligt hvad Utskottet inhemtat, det af motionären förordade sätt för bränvins rening icke lärer vara ändamålsenligt, får Utskottet, som dessutom under § 13 föreslagit större frihet för verkställande af distillering i sammanhang med bränvinstillverkning, tillstyrka, att ifrågavarande förslag må lemnäs utan afseende. § 34 (31). Enligt Utskottet meddelad upplysning skall, vid bestämmandet af spritvarors rymdmått, vägning i förening med profning både vara lättare att verkställa än den nu brukliga uppmätningen och erbjuda flera andra fördelar framför densamma, emedan man då ej är beroende af varans värmegrad samt förvaringskärlen ej behöfva ständigt omjusteras, hvilket för närvarande förorsakar både besvär och kostnader. Vid tullbehandling af spritvaror, hvilka förut förtullats efter den i varan ingående alkoholvigten, men 22 Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Best'.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 1. numera efter kannemått, är äfven det förfaringssätt antaget, att varans rymdmått utrönes genom densammas vägning och alkoholhaltens uppskattande förmedelst afprofning, för hvilka beräkningar särskilda af bränvinskontrollbyrån upprättade tabeller blifvit meddelade.
Likväl tror jag, att då man omöjligen kan tvinga Actieägare att inbetala sitt öfriga Capital, som dock är oumbärligt, så om man ej lemnar den äskade säkerhet, uteblir ganska visst denna inbetalning af Actieägare, en tanka som tills vidare må stå för min läkuing, men då flera tecknat sig för summor, att en sadan man äfventyrar denna betyd* liga summa, utan mindsta insigt til! laglig renta derföre, än mindre säkerhet: han tager heldre den första förlusten an den sista, visserligen i alla fall stor för honom, men ännu större för Riket. Men redan hr häröfver sä mycket sagdt i Utskotten samt i mitt skriftliga Dictamen, att jag får blott hänvisa härtill. Herr Grefve Ankarsvärd: Till svar å hvad Herr Grefven och StatsRådet behagat emot mina yttranden anföra, får jag först äran förklara, det ingen enda af mina framställningar varit rigtadeemot Herr Grefvens och StatsRådets person, och kunnat så mveket mindre vara det, som jag med allmänheten delar den aktning, hvartill Herr Grefven af sina medborgare gjort sig sä väl förtjent. Men 'af hvad iag sagt om det felaktiga förslaget, kan j.ig icke återtaga ett enda ord. Jag har hvarken kunnat eller velat ingå i några speciella detailler, rörande Styrelsen eller redogörelsen för CanalVerket, och jag tror, att så länge Canalen ar Bolagets enskilda egendom, tillkommer ock ingen annan att blanda sig deri. Herr V2. Veu 22 Julija rn. Herr Grefven och StåtsRädet har alldeles rätt, att äfven jag haft vigtiga och kostsamma uppdrag att verkställa; men jag har aldrig föreslagit något, sorn för Riket varit ruinerande eller öfverstigit dess fö i/nå ga.
Att lägga någon synnerlig vigt på GötheborgÖrebro-banan, ur denna synpukt, är derföre ett misstag, så mycket större, som man, genom denna banas utförande nu, försenar föreningen mellan Stockholm och Götheborg, så utomordentligt vigtig ur politisk synpunkt just derföre, att den förenar vestern med östern, då våra sjöar ännu äro isbelagda. 76 Den 9 J n ni e. m. Tåg begagnar tillfället att bemöta den beskyllning, man här tilltrott sig om att framställa, det StatsUtsk. skulle vilseledt 11. St:r med afseende på Riksg:sKont:s tillgångar. Ehuru en dylik beskyllning för hvar och en, som känner Kont:s ställning, ej förtjente besvaras, anser jag mig dock, för att de, som ej haft tillfälle att närmare följa denna sak, ej bör missledas, böra i minnet återföra huru med denna beräkning sig förhåller. Utsk. föreslog nemi. It. St:r att bevilja medel till fortsättandet af arbetena på södra och vestra banorna, under yttrande att inom Riksg:sKont. fanns medel för att bestrida utgifterna härtill under första halfåret. Nå väl! mine Hrr, detta blir också händelsen, och jag stöder mig härvid på Fullmäktiges kalkyl, som jag nu anhåller att få upläsa. Häraf synes ju klarligen, att tillgångarne äro ändå rikligare, än hvad StatsUtsk. upgifvit. Hvar ligger då den försåtliga kalky len, som man besky Ilat Utsk. för? Jag anhåller om bifall till StatsUtsk:s Betänk. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Här har under loppet af nära 5 dagar denna fråga blifvit i sin helhet så omständligt diskuterad på detta rum, att jag icke vill uptaga tiden med något vidlyftigt ordande derom. Jag vill endast hålla mig till den punkt, som nu är föredragen, eller den Ode. Innan jag inlåter mig på densamma, vill jag dock redogöra för den ståndpunkt jag intagit i denna fråga. Den är redan angifven i min vid Utsk:s Utlåt, fogade reservation, och är i korthet att jag anser, det R.
Prot. 1856—1858. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 22 Raft. 2 io Stats-Utskottets Memorial M 264. inköpande af Trehundra exemplar utaf Svenska Fornskrift-sällskapets årliga samlingar; varande kostnaden för inköpet af hvart och ett exemplar utaf dessa samlingar beräknad att årligen utgöra omkring Tre Riksdaler. § 73. Sedan, enligt Rikets nu församlade Ständers derom hos Kongl. Majit gjorda framställning, den återstående behållningen af det, under ofvannämnde riksdag, anslagna och år 1845 i Riksgälds-kontoret lyftade belopp, 105,000 Ridr, för boskapsskötselns uppmuntran och befrämjande genom bildande af stamholländerier och införskrifning af racedjur samt utdelning af premier, äfvensom andra ändamålsenliga åtgärder, blifvit under nästlidet år till Riksgälds-kontoret återstäld medelst aflemnande af räntebärande hypotheks-förenings-obligationer å en sammanräknad summa af Tjuge åtta tusen åttahundra trettiotre R:dr 16 sk. banko samt ett kontant belopp af Elfva R:dr 40 sk. 7 rist samma mynt; så bör hvad utaf dessa medel för dermed afsedda ändamål behöfver vidare användas, enligt Kongl. Majits i sådant afseende meddelade föreskrift, och uppå vederbörlig reqvisition, af Riksgälds-kontoret tillhandahållas. C) Under i847 och 4848 års riksdag beviljade, ännu återstående stats-utgifter. § 74. Det hittills icke lyftade beloppet, Tre tusen ett hundra R:dr utaf den anslagssumma, Rikets Ständer vid ofvannämnde riksdag beviljade och till utgående från Riksgälds-kontoret med 4,000 R:dr anvisade för reparationer och uppsättande af bokhyllor i några rum af Riksarkivets hus samt för ytterligare inredning af samma hus, bör, efter Kongl. Majits härom meddelade nådiga förordnande, utbetalas. § 75.
N:n 4 ^5, anglde den nu under öfverläggning val ande extrastatsreglei :n. Hr Westfelt, Nils: Jag skulle hemställa, huruvida det lian vara Frih. Cederström tillåtet alt göra några ändringar, sedan R. o. Ad. en gång antagit den eonlra-propos., som Hr Frih. o. Landtm, föreslagit. För min del får jag åtminstone deremot protestera. Voler:s-propos:n godkändes derefter, sådan den sednast blifvit uppläst. Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 38. Nej — 12. Fortsattes pröfningen af StatsUtskls ullal. N:o 435 lill. C., i anleda, af erhållna återreniisser af utlåt. N:o 354 lill. C. 21 punkten. Amnälles och emottogs Statsrådet m. m. Frih. Stael von Holstein, hvilken å K. M:s höga vägnar aflemnade dess nåd. propos. till R. St. ang:de ändring af 7 §:n uli den emellan Sverige och Norrige afslulade riksact; gifven .Stockholms slott den 17 Mars 184'• HiLagerhjelm, Pehr: Utsk. har lemnat så mycken uppmärksamhet åt de framställningar, som blifvit gjorde, och jag är skyldig tillkännagifva, det Utsk. fästat sigvid förhållandena, men det är likväl i 2:ne omständigheter, som jag tror ali Utsk. misstagit sig, nemi. först då Utsk. (i betänk. N:n 354 pag. 3i) förmenar, alt de associationer, som blifvit bildade för arbetets verkställande, må linnas villige att åtaga sig utförandet deraf, om Stalén uti kostnaden bidrager med ett belopp af tillsammans 75,000 r:dr, ty sådant är icke förhållandet och kan ej vara sådant; och sedan deruti, att Utsk. (i betänk. N:o 4^5 litt.
gen är enkel, lättfattlig och öfvertygande och priåstadkomma därigenom, att vi vägra dem, set endast 2 5 öre, hvilket i förhållande till bokens De, s o m framställa det sista spörsmålet, betänka som skola bli eller äro mödrar åt det komicke i sin, j a g höll på att säga afundsjuka, att det innehåll och det arbete, d e s s tillkomst förorsakat, mande släktet, att deltaga i lösningen af lifvore en oberäknelig vinst, o m afståndet mellan m å s t e anses mycket billigt. En sak hade möjligen gjort boken ännu mera vets allvarliga spörsmål. De bli ytliga, deskola och hem kunde förminskas, j a, alldeles försvinna. Skolan är j u till för att hjälpa h e m m e t, ras tankar vänja sig att dröja endast vid och de två borde j u s a m m a n s m ä l t a m e d hvarananvändbar, o m där nämligen funnits ett enkelt och praktiskt förslag till bokföring för hushållet. triviala ämnen, de bli dåliga uppfostrarinnor dra: hemmat borde ju vara en skola och skolan Emellertid tyckes boken, s o m den är, böra blifva ett hem. N u är det så, att d e s s a två stå s o m åt sina barn; dessa äro några få i stort till stort gagn i både h e m m e t och skolan. hvarandras antipoder, betraktande hvarandra m e d Arbetets förläggare är den a n s e d d a firman C. sedda af de ödesdigra följderna. En bok för dagen. Ä g g e n | Det är helt naturligt, att, där tillfällen att utbilda intelligens och omdömesförmåga saknas, där förekommer heller ingen utbildning. Ty det är just ur tankeutbyte på det ena eller det andra sättet människorna emellan, som grundsatser och åsikter uppväxa och utvecklas. Men den unga damen får icke diskutera, ännu mindre disputera och allra minst i skrift framställa sina tankar. » Blå- strumpa » är det enfaldiga slagord, som fördomsfullheten begagnar för att uttrycka sitt misshag med en kvinnlig författare. » Kvinnan tige i församlingen, » citerar man.
Expcditions-Utskottets Förslug lill und. Skrifvelse, N.o 4°2- 1007 d) angående lösgifne fångar och andre förbrytare. Desse synas lämpligen kunna fördelas i 2:nc Classer. Till den första skulle räknas sådane, som undergått straff för mindre förseelser eller icke vanfrejdande brott, och sådane, som endast varit misstänkte och tilltalade för förbrytelser, men blifvit frikände, och till den andra classen åter de, sorn föröfva t brott, medförande vanfrejd, och derföre utstått strafF elier ock för dylikt brott blifvit under framtiden ställde. I afseende på de af första classen, torde annan föreskrift icke erfordras, än att de böra tillböra de församlingar, af hvilka de förut varit medlemmar. De utaf andra classen skola jemväl, då de pröfvas berättigade att friheten återfå, och ej sjelfva kunna bereda sig utväg till lagligt näringsfång eller laga försvar, vara berättigade återvända till de församlingar, hvilka de förut tillhört, men skola derstädes ställas under kronobetjeningens eller Magistratens serskilda tillsyn, på sätt om lösdrifvare förut är stadgadt. Vill någon medlem af annan församling, än den, till hvilken fången förut hört, densamma från häktet emottaga, varde förstnämnde församling å sockenstämma hörd, huruvida den till inflyttningen lemnar samtycke. Nekar nyssberörde församling härtill, men den, som vill fången uttaga, förbinder sig att honom minst ett år i sin tjenst behålla och tillika för fången ställer sådan borgen, som här ofvan, vid frågan om tjensllöse om nä innes , vare fångens ullemnande ändock tillåtet. Då fånge, som från fängelse förpassas till hemorten, icke eger nödiga kläder eller medel att sig under vägen försörja, bör sådant, på statens bekostnad, under iagttagande af största möjliga hushållning, honom bestås.
M 32, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition, om anslag till försök för utrönande af dels så kallade pansarplåtars af Svenskt jern förmåga att emotstå skott och dels lämpligaste konstruktionen af refflade gjutna jernkanoner till fartygs bestyckning, m. m.; Bifölls. 184 Prot.-Utdrag den 22 Januari 1863. JM 33, i anledning af väckt motion, om anslag eller lån af allmänna medel fit Länsmannen J. Sandqvist till gäldande af den på länsmansbostället Grillby JM 3 belöpande skifteskostnad. Bifölls. JM 34, i anledning af väckt motion, om anvisande af medel till Westerbottens läns Pröfnings-komraitté såsom tillskott till bestridande af de i 76 § Be villningsstadgan omförmälda utgifter. Bifölls. JM 35, i anledning af väckt fråga angående ombyggandet af östra flygeln af Rikets Ständers hus. Bifölls. JM 36, i anledning af väckt motion om begagnande af postremissvexlar för öfversända.nde af penningar från och till Riksgälds-kontoret. Bifölls. JM 37, i anledning af väckt motion om beviljandet af ett räntefritt amorteringslån till bestridande af arfvoden åt landtmätare vid laga skiften i Norr bottens län. Bifölls; samt JM 38, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens första Hufvudtitel. Bifölls. S. D.
1) Besynnerligt, att danska legationen ansett sig uppfordrad anställa en undersökning, eftersom unionsförslaget utgick från danska bondevänspartiet och af danska regeringen afböjdes. 2) Tryckfrihetskomitén har ingen exekutiv makt. 3) Uttrycket underhandlingar, som skulle anses röjda, bör väl afse någonting pågående, icke någonting länge sedan förflutet. 4) Ärende, derå rikets säkerhet beror, är icke i fråga, blott ett 25 år gammalt projekt. För öfrigt skulle hela tillställningen kunna gifva en skämtare osökt anledning till att uttrycka sig t. ex. på följande sätt. Den preventiva, den hemliga, den detektiva censuren är alltså nu införd i detta gamla hederliga land, som skalderna utan minsta profetisk blick en gång besjungit som » frihetens stamort på jorden ». Hr justitieombudsman Eskilander-Tho-masson — af Thomasson, som han nog en dag kommer alt heta, när han blir ett läns höfding m. m., jemnbördig med biskop Rundgren etc. etc. — har äran af denna nya, utmärkta uppfinning. Han såg munkorgslagen svanshuggen af Andra kammaren, och han uppfann genast den preventiva censuren. Ädla själ, förslagna hufvud! Så långt har det då gått, att ordföranden i tryckfri hetskomitén med lagens bart huggande svärd går omkring till rebelliske skriftställare och lofvar dem på förhand och så der välvilligt omtänksamt straffarbete på lifstid. Med hemlighetsfull min, strängt rynkade ögonbryn och bilan från kätteriförföljelsernas dagar gömd under den lätta sommaröfverrocken, beger han sig från den varnades tröskel och ut i verldshvimlet, förmodligen spanande efter nya offer. Aldrig har man väl trott att herr justitieombudsmannen och ordföranden i vår tryckfrihetskomité skulle utom sitt embete åtaga sig privata uppdrag med en sådan energi. Grewesmöhlen på sin tid gick och snokade på tryckerierna, hvarigenom det kunde hända, att han var i tillfälle att besvara en broschyr samtidigt med dess utkommande. Men att en regeringsmedlem (h. exc. utrikesministern) nedlåter sig genom ombud till ett dylikt förfarande, detta är verkligen något oerhördt.
Förutom dessa har jemväl den Filéenska fonden till folkundervisningens befrämjande blifvit till Kongl. Stats-kontoret för enahanda ändamål öfverlemnad, och har Kongl. Majit, genom nådigt bref den 23 Februari 1855, förordnat, att densamma borde, i likhet med hvad i afseende å Norénska fonden iakttagits, uti ränte-kammarens hufvudbok å serskildt konto intagas; i anledning hvaraf denna fond från och med nyssnämnde år blifvit äfven i riks-hufvudboken upptagen och redovisad. Beträffande denna kassas tillkomst, hafva Revisorerne inhemtat, att, sedan Kommerse-rådet P. E. Filéen under den 7 September 1822 meddelat åtskilliga testamentariska dispositioner till allmänna stiftelser, men efter Filéens den 26 December 1829 inträffade frånfälle rättegång härom uppkommit, Kongl. Majit genom nådigt bref den 30 April 1836 förordnat, dels att ett belopp af 40,000 Rdr af Filéenska arfsmedlen skulle uti Stats-kontoret, i afvaktan på utgången af berörde rättegång, till förräntande nedsättas, dels ock att den till folkundervisningens befrämjande af Filéenska testamentsfonden åt allmänna stiftelser bestämda och lyftbara andel, då utgörande 10,333 Rdr 44 sk. 4 rst. bko, borde hos Kongl. Stats-kontoret tills vidare nedsättas och förräntas. Sedermera har, enligt Kongl, brefvet den 25 Oktober 1843, af ofvanberörde hos Kongl. Stats-kontoret nedsatte 40,000 Rdr, hvilka med tillagde räntor blifvit efter rättegångens slut på åtskilliga allmänna stiftelser enligt deröfver uppgjorde liqvider fördelte, ett ytterligare belopp af 3,405 Rdr 45 sk. 2 rst. tillfallit nyssnämnde fond, som derefter, genom räntornas läggande till kapitalet, ökats, vid slutet af år 1854, till ett belopp af 20,579 Rdr 35 sk. 3 rst.
Emellan dessa vägars ändpunkter vid sjöarne Dofvern och Glan ombesörjes godsoch varutrafiken öfver nämnde sjöar af ångfartyget »Finspong». Under perioden har innehafvaren af Adelsnäs fideikommissegendom fullbordat af honom på enskild bekostnad anlagd, omkring en mil lång jernväg för o lokomotiv emellan Bersbo grufva och Åtvidabergs kopparverk, å hvilken väg forslas hvad hufvudsakligen för nämnda verks drift af malm erfordras. Till underlättande af persontrafiken emellan städerna Norrköping, Linköping och Wadstena har bildats ett bolag, som ombesörjer daglig cliligensfart nämnde städer emellan. Bolaget har träffat enskilda aftal med personer om tillhandahållande af nödige hästar för diligensernes fortskaffande. På linien emellan Norrköping och Linköping är diligensinrättningen ganska mycket anlitad, men motsatt förhållande har visat sig i afseende på linien emellan Linköping och Wadstena, hvadan med skäl kan befaras, att bolaget kommer att in skränka diligensinrättningens verksamhet till linien emellan Norrköping och Linköping. Varuforsling kan ej anses i högre mån ingå såsom näringsgren för länets innevånare. Emellan städerna och vid de större bruken är dock sådan forsling af ej ringa betydenhet. Sjökommunikationerna, synnerligen medelst ångfartyg, äro ganska lifliga. Till Wadstena hafva ångfartygen Wadstena, Birger Jarl, Motala Ström, B. IL Santesson och Amiral von Sydow på resor emellan Stockholm och Göteborg, ångfartygen Askersund, Wettern och Oscar på resor emellan städerna Askersund och Göteborg samt ångfartygen Esaias Tegnér och Per Brahe på resor emellan Jönköping och Stockholm gjort regelbundna turer. Motala anlöpes af de ångfartyg, hvilka begagna kanalen der förbi. Enahanda är förhål landet med Söderköping. Emellan Linköping och Stockholm underhålles regelbunden kommunikation medelst ångfartyget Linköping, hvarjemte ångfartygen Motala Ström, B. H.
Riddarhus-Sekreterare-tjenstens tillsättning af följande lydelse: Vördsamt Memorial. Sedan Riddarh.-Sekretm Albert Munck, hvilken under förra riksdagen i anseende till sjuklighet åtnjöt tjenstledighet, men efter riksdagens slut åter i tjenstgöring inträdde, i början af år 1861 hos Riddarh.-Direktm begärt afsked från Riddarh.- Sekret.-tjensten och tillika, med företeende af läkares intyg derom, att lian vore af sjuklighet urståndstatt att tjensten bestrida, anhållit att den pension, hvarom R. o. Ad. vid riksdagen beslutat, måtte honom ynnestfull förunnas; samt Direktm d. 21 Febr. ofvannämnde år beviljat Riddarh.-Sekretm Munck det begärda afskedet och dervid, i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s för det sålunda inträffade fallet Direktm gifna bemyndigande, tillagt honom en årlig pension af 1,500 rdr rmt från Riddarh.-kassan; så och efter det Riddarh.Sekret.-sysslan blifvit i (öreskrifven ordning kungjord ledig och inom ansöknings - Den 20 Oktober. 13 tiden endast en sökande, Riddarh.-Fiskalen Carl Otto Brakel, sig anmält; har Direkt:n d. 2 Maj 186:1, med fästadt afseende ä den pålitlighet och skicklighet, hvarmed Brakel så väl vid sednaste riksdagen som ock onder den tid Riddarh.-Sekret.- tjensten varit ledig, de dertill hörande tjensteåligganden fullgjort, utsett Brakel att vara Riddarh.-Sekret., dervid Direkt:n dock ansett sig böra fästa det förbehåll, att Brakel skulle underkasta sig den förändrade reglering af de tjensten åtföljande löneförmåner, som R. o. Ad. kunde finna skäligt besluta.