Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser emedlerlid, att då Hr von Hartmansdorff byggt sitt förslag, icke allenast på den i inskränktare mening s. k. sjelfski ifvenheteus uphörande, ulan äfven på Adelns, såsom Stånd, så finnér han, efter min tanka, med mycket skäl, huru föga utsigt della hans förslag har för sig att vinna framgång, och då är det af houom ganska välbetänkt, att icke hafva ensländigare påyrkat någon gemensam tanka, instämmande i hans åsigt. Denna återhållsamhet å hans sida är således, kunde man säga, endast en gifven följd af insedd oförmåga att göra den egna åsigten galande. Men jag vill icke desto mindre låta honom rätt vederfaras, jag erkänner villigt deu del hans fördragsamhetskänsla haft i delta beslut; och delta erkännande, äfvensom ett skonsamt bedömande jemväl af den ofvannämnde, Adelns sjelfkänsla så smärtsamt berörande skriften, äro vi skyldige Aug. v. Hartmansdotff. Erinrom oss, så vida vi följt tidens tilldragelser med upmärksamhet och bafve 1840 års tidskiften i ft iskt minne, erinrom oss förhällandernes vådliga ställning, och vi skole, lika litet som en opartisk efterverld, kunna förneka, att det var denne riddersmaus ädla fasthet, manliga mod och oruhbeliga sinnesnärvaro, som bibehållit oss på den punkt, att nu kunna med lugn öfverlägga om fosterlandets allmänna angelägenheter och om det i dag förekommande vigliga ämnet. Hvad sjelfva detta ämne angår, erkänner jag att jag ej ulan farhåga emotsåg de svårigheter, som hotade behandlingen af denna mägtigt ingripande samhällsfråga. Enigheten inom detta hus uppenbarar sig dock till min glädje större, ån jag vågat förvänta.
Som Rakning för Elfsborgs Regemente icke ännu til LolUoiret inkommit, samt de för alla Finsta Regementen, Län och Stater aldeles meblifwit, hafwa Jnkomsterne, Utgifterne och Behallningarne derstädes icke kunnat i föregäende Räkning uplagas. 2:0. Ibland he Ut-balanceruäs obetalte Intsrs8«-cn wid 1807 Ars flur äro äfwen inbegripne de för Länen pä nägra Egendomar i Finland äebitsrscle, hwilka sedermera ej influtit. z:o Under de hos Redogörarne innestaende Behållningar innefattas äfwen dr i Hnfwud>Böckerne löpande önlancer för någre med döden afgängne Upbördsmän, hoS hwilka tilgang för betalningen af än återstående stulder ej funnits, och beror af Lagsökning. 4:0. Hwad af de Ut-dulancernäe Län pch Interesse», jenne andre, tilgängar wid 1807 Ars flut influtit pä.följande Arer, besticker sig uti upgifcen pä samma Ars i en Huswud-Lummz npragne Inkomster. Stockholm den Zl Augusti 1809. -g. V. LtrenZ. *) Sam Härwid moro jemwal bilagde: Kongl. Majus förnyade Nädiga Förordning, angående underhåll af Wadstena Krigsmanshus-Medlen för asstedade Ryttare, Dragoner och Soldater. Gifmcn Stockholm den io Martil r?8?: trvckt r Kongl. Tryckeriet; och Kongl. Majus och Rikets Krigs-Oolle^ii Kungörelse, om underhällsutdclningen af Krigsmanshus-Medlen til afskedade Ryttare, Dragoner och Soldater för inncwarande är 1809. Gifwen Stockholm den 7 Iunir 1809. Tryckl i Kongl. Tryckeriet 1809. kg§. 1287, 1288.
N:o 42, i anledn. af väckt motion om stiftande af lag, ang:de kyrkomöteD. Då någon fråga mera serskildt angår ett visst Ständ, brukar det vara vanligt, alt dess beslut inväntas, innan R. o. Ad. i ämnet beslutar. Så gjorde R. o. Ad. för några dagar sedan i anledn. af en annan fråga, hvilken mera serskildt angick BorgareSt. Jag föreställer mig derföre, att R. o. Ad. äfven vid detta tillfälle borde på samma sätt förfara, och vågar derföre föreslå, att R. o. Ad. icke måtte till afgörande företaga LagUtsk:s Betänk. N:o 42 förr än PresteSt:s beslut i ämnet blir för R. o. Ad. kändt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag tror icke att religionen mera angår presterna än församlingen, mera dem än de själar som de skola vårda. Jag finnér således icke något giltigt skäl för Gr. Lagerbjelkes framställning, utan anhåller att R. o. Ad. mätte företaga målet i den ordning, som, enl. föredragms-listan, följer. Gr. Sparre, Erik: Om jag också i likhet med den siste värde talaren vill gå in derpå, att religionen angår hvarje medborgare och hvarje Stånd lika mycket som PresteSt., så måste jag dock erinra, att uti detta förslag jemväl förekommer stadgande om de personer, som skola i detta möte deltaga, och hvilka till hälften skulle utgöras utaf ledamöter af PresteSt, serskildt från universiteten och serskildt från stiften. Tager man delta i betraktande, så måste man erkänna, att PresteSt:s röst i denna fråga är af vigt, isynnerhet med afseende på de ledamöter, som skola i dessa möten deltaga. Det kan icke underkännas, att PresteSt., i afseende på dessa ledamöter, är bäst i tillfälle att bedöma lämpligheten af det förslag Utsk. afgifvit, hvarföre jag vågar dela Gr. Lagerbjelkes åsigt om lämpligheten deraf att R. o. Ad. icke fattar beslut i delta ämne förr än PresteStis beslut blifvit för det Höglofl. Ståndet kändt.
Oktober underdånigst aflemnat ett förändradt förslag till utspisningsstat, hvilket skulle vid tillämpning föranleda en ökad kostnad af 223,677 R:dr 40 öre eller med någon af Departements-chefen föreslagen ändring 175,000 R;dr, och hade sistnämnda statförslag blifvit lagdt till grund för Kongl. Maj:ts nu gjorda nådigs framställning. Att någon tillökning i nu gällande utspisningsstat för manskapet vid garnisons-regementena är af behof påkallad, lärer icke kunna förnekas; men vid granskning och jemförelse af de särskilde förslagen till utspisningsstater, har den förhöjning, som i det af Krigs-koilegium först framlagda förslaget blifvit vidtagen, synts Utskottet vara för ändamålet tillräcklig, hvadan någon besparing å det af Kongl. Maj:t äskade betydliga belopp lämpligen torde kunna ega rum; och får Utskottet alltså hemställa, att anslaget lill mathållning för manskapet vid garnisons-regementena må från det nu i Riksstaten uppförda belopp 200,000 R:dr till 320,000 R:dr förhöjas. Härigenom har Utskottet jemväl besvarat Riksdags-fullmägtigen C. A. Larssons uti förut omförmälda memorial gjorda hemställan, att det förut för ifrågavarande ändamål anvista belopp icke måtte utöfver 50 procent förhöjas. 17:o. Uti en inom Preste-Ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion (A2 118) har Prosten Berlin, — under anförande, hurusom det vore från sekler tillbaka ett särdeles vackert och utmärkande drag för den svenska arméen, att dess regementen, de indelte så väl som de värfvade, voro försedde med regements-pastorer, bataljonsoch sqvadrons-predikanter, — hemställt, att, då härifrån blott gåfves ett enda undantag i det vid Husar-regementet Konung Carl XV icke någon prestman vore anställd, Rikets
N:o i34- Angående väckt Motion om tillök t anslag för Upsala Piidskola. N:o 135- Angående ett Lunds Kongl. Akademi år 7810 frånhändt penningeanslag, N:o 136- I anledning af väckte Motioner, angående anslag till löner för visse Lärare-befattningar vid Gymnasier och Universiteter, samt förökadt anslag för detGymnastiska Centralinstitutet i Ilufvudstaden. Angående hegardt fortfarande löneanslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk. I anledning af väckt Motion om publikt understöd åt Författaren af 4 Den aa Maji. Svenska Folkets Historia under Konungarne af Wasa-Ätten. I anledning af väckt Motion örn anslag af Statsmedel för författandet af en fullständig Historia om Konung Carl XJ:s Regering, samt den så kallade Frihetstiden. I anledning af väckt Motion om Statsanslag för utgifvandet af nyttige böcker åt de fattigare Folkelasserne. N:o 141 - Angående hegardt fortfarande anslag för Elementareller ProfSkolan i Stockholm. I anledning af väckte Motioner om förökade anslag för vissa LäroInrättningar m. m. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Sedan StatsUtskottet afstyrkt en belöning åt Författaren till det förtjenstfu11n arbetet: Svenska Folkets Historia under Konungarne af Wasa-Ätten, hvarom Herr Netherwood väckt Motion; liar Utskottet, i anledning af Hans Excellence Grefve Flemings Motion dels på RiksgäldsContoret anvist en summa af 2000 R:dr till den, som framlemnar en sådan Historia om FörmyndareRegeringen under Konung Carl XI:s omyndiga år samt bans egen regeringstid, hvilken, behörigen granskad, af Kongl. Maj:t kan finnas värdig en sådan belöning; dels afslagit den del af Motionen, som afser bidrag till fortsatt ut - Den 22 Maji. 5 gifvande af RiksdagsHandlingarne efter år 1719. Jag åsyftar visserligen icke ändring uti det första Utlåtandet, ehuru jag skulle önskat, att Utskottet yttrat sig alldeles tvertom.
Skulle det tillfälle till tankeutbyte i » klädpenningfrågan », som Idun beredt oss, lända till, bland annat godt, också så stort resultat att den nu nämnda principen hos litet hvar k o m m e att tillämpas, kunna vi ej vara Idun nog tacksamma för den nytta den i detta stycke gjort oss. På fleres inlägg i frågan hoppas A. s. af de insända uppgifterna sådana, att man m e d fog kan påstå att de äro minst sagdt vilseledande. H u r kan man till ex., s o m » Strix Bubo » påstår, få foder m. m. till en hel svart klädning för 3 kr? Till en klädning behöfves nämligen följande: Liffoder, kjolfoder, gace, lenong, skoning, armlappar, band, ben, tråd, silke, lifband, benskoband, hakar, hyskor, m. m. Jag tviflar på, att någon kan skaffa allt detta för 3 kr., äfven af allra sämsta slag. Många flere vilseledande uppgifter kunde påvisas, m e n detta skulle blifva allt för långt att genomgå. Att skaffa sig bästa sortens tyg, begagna bästa sömmerska, tyckes emellertid de flesta vara eniga o m. Detta är äfven min uppfattning, isynnerhet hvad sömmerskorna angår, ty ett billigt tyg, ordentligt o c h välsittande sydt, kan man äfven ha m y c k e n nytta af. M e n att begagna billiga sömmerskor, s o m i de flesta fall äfven äro dåliga (lysande undantag finnas ju), ångrar man i allmänhet, ty förutan att en dyrbar ändring, hos en bättre sömmerska, blifver nödvändig, är o c h förblir plagget i de allra flesta fall otrefligt. Att såsom signaturerna Ebbis o c h Iva använda fröken Lundins atelier, kan nog gå an för dem, som ha mycket g o d råd och vilja begagna sig af lång kredit, m e n n o g kan man erhålla lika bra o c h stilenligt sydt hos många, s o m ej hålla så höga priser som hon. Så till e x. syr jag i fru Örns atelier (adressen har jag fått i Iduns annonsspalter) o c h får ett utmärkt ordentligt, välsittande o c h smakfullt arbete till moderat pris.
— Hwem upgaf planen til Norriges bekrigande, sä däligt i alla afseenden beräknadt för ändamalet, och i sina påföljder sä förderfligt, dä pä detta okloka företag ätgick och förspildes de resourcer, som ät en annan sida i tid och ordning kunnat mota wär werkeliga fiendes framgäng. Hwenr utfärdade päbuden om Landtwärnetsutffrifning, och ändteligen om medels ulprasiande, angående deras beklädnad ? Hwem uttänkte resourcerne och inhemska tilgängarne för deficit i den sä plötsligt misiräknade Subsidiesumman? Hwein lät nyttja sig at uti Konungens namn upfordra Undersätare at med glömsta afJnstruction ffingra och förspilla allmänna fonder til werkställande af de skadligaste foretag? Hwem kemnade sin ämheteätgärd til en författrring om utpräsining af en Den 15 Iulir. 239 en krigsgärd, som wcrkeligen stulle knäckt de fleste näringsidkare och bragt den arbetande folkklatzen til tiggarestafwen m. m. Man har hört den ägta medborgsmannakänflan höja sin röst emot alla dcfla inbrott pä den allmänna wälfärden, man hat ock förmärkt huru ämbetsmannmstickligheten sökt afwändaUpmärksamheten härisrän> under föreställning af omöjligheten i bewisning af hwad man icke wägen förswara, och unter en forwand Utsträckning afpästäendet, hwarigenom en handling som borde tjena til rättfärdigande af Konungens Conseil förwaudlas til accusation emot den til 0- wilkorlig lydnad stpldiga Ämbetsmanna-Corpsen.
(U. A.') Samtlige Riks-Slåtiden hafva till Utskottets behandling remitterat högstberörde Nådiga Proposition, innehållande: att antagandet af en ny allmän Strafflag, som länge varit utaf nationen väntad, utgjort ett af de vigligaste föremålen för Kongl. Maj:ts omsorger, och att Kongl. Maj:i derföre önskat att, under Riksdagens lopp, till Rikets Ständer aflåta Proposition i ämnet, för hvilket ändamål Kongl. Majit funnit Sig föranlåten förstärka Lag-Beredningen med Tre nya arbetande Ledamöter, nemligen Häradshöfdingen, Förste Expeditions-Secreferaren, m. m., Richert> samt Professorerne, Julis Utriusque Doctorerne, Schlyter och Bergfalk , hvilka blifvit tillförsäkrade ali, jemte bibehållande al de löneförmoner, deras nu innehafvande tjenster medföra, åtnjuta såsom arfvoden för deras biträde i Lag-Beredningen, så länge detsamma fortfar, Expeditions-Secreteraren Richert 4000 R:dr samt Professorerne Schlyter och Bergfalk hvardera 1,500 R:dr, allt efter år räknadt, att utgå från och med ui-u 1 sistlidne Juni, hvarförutan den förstnämnde, hvars vistande i hufvudstaden till en början blifvit bestämdt till Ett år, fått sig tillerkändt ett belopp af 1000 R:dr, såsom eisättning för kostnaderne vid hans flyttning till Stockholm och åter till Westergöthland. Då? det vid sisla Riksdag bestämda Extra Stats-Anslag för Lag-Beredningen, 12,000 R:dr årligen, från och med år 1841 till och med innevarande års slut, blifvit be vi 1 jad t, under förutsättning, att Lag-beredningen endast skall bestå af fem arbetande Ledamöter, och således nödigt vore, att medel af Rikets Ständer serskildt anvisades för bestridande af de utgifter, som uppkommit genom
I och för sig sjelft måste det visserligen medgifvas, att hos den behöfvande kan det ej vara ett brott att begära, lika litet som det kan vara brottsligt att gifva ; men vi lefva i tider, då det -händer att personer lefva endast af tiggeri, eller, såsom Frih. Cederström ganska riktigt sagt, gjort det till sitt yrke. Jag tror alt det är lagstiftningen, som bör förekomma denna oordning, som leder till så många andra. Frih. Cederström har yttrat alt om ett barn, sorn vistats 12 år i Norrland, men vore födt i Skåne, komme i behof af fattigförsörjning, så skulle det flyttas tillbaka till Skåne. Jag vet icke livar det står, att en sådan flyttning borde äga rum. Om barnets underhall redan vid inflyttningen icke kunde bekostas på annat sätt, än alt det kastades på något falligvårds-samhälle, så borde underhållet utgå från födelseorten; men liar behofvet. Den 9 September f. ra. sedermera uppkommit, så tror jag icke att Utsktns förslag innehåller något om barnets återsändande till födelseorten. Här finnes i alla fall ett ganska vigligt stadgande i betänk, intaget, att om tvist uppkommer om fattigförsörjning för den, sorn deraf kommer i behof, skall underhållet utgå af det samhälle, der den behöfvande finnes, intilldess tvisten är afgjord. Af reservanterne samt en och annan här på Riddarhuset har anmärka, blifvit gjord emot 5 §:n. Äfven jag är reservant i afseende på hemmansbrukare och jordtorpare; men pluralileten inom Utsk:n, och isynnerhet ledamölerne af BöndeSt., gjorde en anmärkn., som kanske ändå icke är så oriktig, nemi. att hetnmansbrukarens fattigdom ofta härrör af ett öfverdrifvet arrende, hvilket jordägaren njuter ensam, ulan att församlingen deri bar någon del. Del är kanske icke så orätt, att den, som gör en person fattig, äfven får i högre grad ali andra bidraga lill bans underhåll.
Domstolarnes åtgärd i detta fall icke utsträckes öfver den gräns, som i Allmänna Lagen och 1 punkten af Kongl. Förordningen den 27 April 1810 är utstakad; då Makars skillnad till säng och säte så nära gränsar till fullkomlig äktenskapsskillnad, att, sedan det förra steget är taget, det senare är att anse såsom nästan säkert gifvet, hvaraf följer, att det är det förra, som förnämligast bör försvåras och genom lämpliga tvångs - Kongl. Maj.ts Kådiga Skrif v. JV.-o g6. 3 7 medel lill makarnes återförening motverkas, så framt man ej vill i oell med detsamma underlätta det senare: då den af Rikets Ständer föreslagne rättigheten för Domaren, att kunna tillåta endera makan, att under rättegången flytta från den andra, enligt Förslagets ordalydelse skulle ega rum endast då tvist uppstår om skillnad till säng och säte, hvilken fråga enligt Lag icke uppkommer förr, än tvänne varningsgrader af böters åläggande frugtlöst blifvit använde, •vid hvilket förhållande åter Domaren, enär fortfarande oenighet emellan makarne är lagligen styrkt, har rättighet och skyldighet att meddela formeligt beslut om skillnad till säng och säte, hvaraf följer, att, genom det föreslagna stadgandet, å ena sidan, litet eller intet vore vunnet till den lidande makans fredande från fortsatt våldsam behandling, samt, å den andra, om Domarens meddelande slutliga Utslag, hvarigenom skillnaden på viss tid blefve stadgad, möjligen, efter fullföljd klagan, af högre Rätt ogillas, den af förste Domstolen i förväg lemnade tillåtelsen för makarne att lefva åtskiljde, så länge tvisten påstår, (innefattande i alla fall en uppenbar motsatts af hvad Lagen i allmänhet stadgat om verkställighet af Domstolars beslut), kan snarare motverka än befrämja det ändamål man ville söka, när dessa makar efter någon tids 38 Kongl• Majds Nådiga Skrif v. N.-a <)6. skilsmessa skulle åter tvingas till en sammanlefnad, som blefve följden af den högre
Ständer ivid nästa Lagtima Riksdag finna dest tillstånd sä wida försakradt, att betydeliga afprutningar pä de till densamma uu anftagne Summor, dä torde kunna erhallas och Riksens Högloft. Stander deruti sinna en lättnad, sann om sä päsvrdras en tillgäng för andra dä mera angelägna behof. Hwad säledeS i alla besia särskilta afseenden till Uplysning och förklaring blifwit anfördt, för Utskottet härmedelst till Riksens Högloft. Ständers ytterligare pröfning wördsammeligen öfwerlemna. Stockholm den 2 Februarii 1810. Pä Hbgkofl. Ridderskapcts och Pä Högw. Prcstc-Ständets Adelns Ledamöters wägnar Ledamöters magnar Llaes kleming. Ila. Weidman. Pä Wällofl.Borgare-Ständets Pä Hcderw. Bonde Ständcts Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar. f. Leli iniät. Jon Ionsson. ste Band. s.dra Afd. 18. Uttak - 242 Den 5 Zebruärii Uträkning pä ärliga Bervillmngö-behoftvct. Till Banque» för CreditivLänet - r,OLo,o22: för ds rill KrigetS fortsättande enligt RiksensStanders Beflur, förjkjutne « 6,200,022: — »» för de ä Bi. lagan Litt. C-. wid förra Betänkandet up»agne contanta förflolk, sam annu ytterli. gare erfordras, till ett belopp af , 245,90g: 6: 9. samt för de till Lesveranteurernes contanka förnöjande er forderlige - 1,971.242: 34: L.
Föredrogos och Indes till haiidingarne La "-Utskottets memorial och utlåtande: N:o 100, i anledning af skedd återremiss af Utskottets betänkande iN:o 84, öfver väckt motion om förändring åf 12 Gap. 4 § HandelsBalkcn? IN’:o 101, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets memorial N:o 79, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden tal tade skiljagliga beslut vid förehafvande af Ulskoltels utlåtande N:o 65, i följd af aterremisser utaf betänkandet N:o 14, öfver dels Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition, angående förändrad lydelse af 1 § i 23 Cap. ÄrfdaBalken och tillägg till 7 § i 20 Cap. af samma Balk, dels ock väckt motion om inrättande af Förmyndare-kamrar. S, D. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets utlåtande ]V:o 102, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande jN:o 69, öfver väckta motioner om upphäfvande eller ändring af Kongl. Förordningen den 9 Maj 1835, angående hvad iagttagas bör vid handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva: Bifölls. S. D. Föredrogos och hules till handlingar/te Förstärkta Stats-Utskottets memorial: ttih. till R. St. JS-o 274, i anledning af verkställda omröstningar, angående Tullbevillningen; JNT:o 275, i anledning af verkställda omröstningar, angående stämplade pappersafgifteiv. S. D.
Hr Gr. o. Landtm, ytlrade, att han, til! hvars bedömande frågan, huruvida voteringen vore för sent begärd, blifvit af Frih. Cederström hähskjulen, finge förklara, att då Grundlagen icke bestämde, när votering kan begäras, och aldraminst frågan om ett på framställd propos. afgifvet svars befästande med klubbslag deri vore omnämnd, ansåge Hr Gr. o. Landtm, rättigheten att begära votering vara öppen, intilldess annan votering föreloges, eller nytt ämne, Liefve föredraget, och vore således, efter hans åsigt, Frih. Cederström berättigad till den votering, som af honom blifvil begärd. * Uplästes till justering oell godkändes följande votens-propos.: Den som bifaller, alt, vid äskad votering om bifall till LagUtsk:s afstyrkande af väckta förslag om religionsfrihetens införande, till contra-propos. antages Gr. Liljencrants^ yrkande, all R. o. Ad, med bifall till Utsk:s yttrande, i afseende på religionsfrihetens införande, återremitterar Retänk. för vinnande af rättelse i nu stadgade straffbestämmelser för affall från Evangelisk-Lutherska läran, röstar Ja; den del ej vill röstar 1 Nej; - vinner Nej, antager R. o. Ad. till coötra-propos:n Hr von Köchs yrkande, att 1 kap. 3 § Missgern:sB;n, 7 kap. 4 § AtfdaBm, sami 1 kap. 2 § sisla mom:lel af 1086 års kyrkolag böra uphäfvas. Vid voteringens slut befnnnos rösterne hafva utfallit som följer: , Ja — 43. Nej — 20. Härefter uplästes till justering, samt godkändes en sålydande votens-propos. i hufvudsaken: Den, sorn bifaller LagUtsk:s afslyrkande af väckte förslag om religionsfrihetens införande, röstar J a 5 den det ej vill röstar
StatsUtskottet, som fästat en särdeles uppmärksamhet vid de orden af ^rde punkten uti 1809 års RiksdagsBeslut, hvilka förklarat, att rättigheten för Bruksägare till Skatteköps erhållande vore endast till en början inskränkt till en tid af 6 år, synes deraf dragit den slutföljd, att, fastän dessa 6 år redan med den 4 Februari 1817 förflutit, 1809 års Ständers mening varit, det Recognitions-skogarnes slutliga försäljning äfven efter den tiden, på de grunder som Författningen af den 4 Februarii 181 x fastställdt, borde fortfara. Jag hyser derom en annan öfvertygelse, emedan i det fallet det varit onödigt, att utsätta en viss tidpunkt; utan ti’or, det 1809 års Ständer Blott till 6 år inskränkt den Bruksägare medgifne rättigheten, att skattelösa Recognitionsskogar, på det kommande Ständer kunde erfara, hvad fördelar genom dessas försäljningar Staten tillflutit, och för att lemna Ständerne fria händer, att använda denna betydliga del af Statens tillhörigheter, som dem nyttigast synes. Sjunde punkten uti Kongl. Författningen af den 4 Februari 1811 är i den delen ganska 202 Den 18 Junii e. m. tydelig, och uti tionde punkten af samma Författning, hvilken innefattar det Reglementariska för Kongl. Kammaroch BergsCollegierne, finnes ordagrannt, ”att om Skatteköps ansökningen ej inkommit, och inkommer den ej innan nästa Lagtima Riksdag, så bör emedlertid innehållas med den under Bruket bibehållne andelens indelning till hemmantal och skattläggning, och Bruksägaren fortfara att betala Recognitions-afgift som förut.” Kongl.
» Det vill jag bara säga er, herr pastor, att det inte i mitt minne finns ett aldrig så litet spår kvar efter det där mötet på Storgatan, som Bergdahl talade om. Jag kan alltså inte säga, om jag verkligen såg honom eller inte. Dagny Obs. Inbjudningen till ny prist&amp;flan a sido 1891. 8: e haft. \ DAGNY. TIDSKRIFT FOR SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN FREDRIKA-BREMER-FORBUNDET A u, k$p~lbiuil 1 ' 0eni ArfI121cl Ag) dl, G odliet Jiilbei,kttelse Essdde, S~mskolm 3tei p: " i dagoidniiigeii SI eiisk statsmans bi ef \, ixliiig med siu terntou, ' iiign dottei Kixltiubild fldn 1822 Forts Rockei foi ?btuii och i~iigcloiii liilen 1891 F i h Fiedrikd-Blentei-Foikiindets bok-komite Ui en pr For FOrbundets medlemmar kr 2 50 {For medlemmar 4 00 iwt q f Elur ulw g q f. L, Partilagerför iterforsäljare I tr, upp i samma hus, Filialer: Y 2 D~otak1: vcggt. i Eopnamtorget. Regerings@. H o r n a g t. Henrik Gahns Amykos. Aldstn aseptinfabrikat _ Rekomrueiidelar sie q alf Saljes oherallt Henrik Gahns Tvålar. - Specidité biitiseptls&amp;k toi1ett1-cllm, snrdeles vdlgorande f or kAns11g och omtåhg hiid, shsom Henrik Gahris Victori@vtll m fl Ptmtilagei - 1 Stodrlioli~~ 3 0 s, $mil Fredriksoii, l ' elegrccfgrhmi l. 36 Vesterlhnggatan 36 l / ~.