Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En flicka utan bildning, som genom gifte » kommit sig upp », beder vördsammast Iduns läsarinnor om upplysning: ' finnes det någon bok om etikettens fordringar i synnerhet om en värdinDas pligter, och hvad heter och kostar den boken? Viola. En ung flicka frågar, om någon af Iduns läsarinnor skulle vilja ge henne beskrifning på en smakfull och treflig drägt, passande till kostymering på en bazar. Svar väntas tacksamt af Anna M. Har någon af » Iduns » ärade läsarinnor användt snörlifvet » La Sylfide », så var god och yttra sig om dess ändamålsenlighet. Derom beder Anna. På hvad sätt skall man bäst laga smultronsaft och smultronkompott? Hildegard. Svar. I den tiden då det var » modernt », målade jag mycket på glas, och dessa taflor äro fortfarande fullkomligt felfria. De behandlades före målningen på följande sätt: Fotografien begjutes rikligt på båda sidor med Transparentolja och lägges på en tallrik, glasskifva el. dyl. samt får ligga till den blir genomskinlig (ungefär 12 — 24 timmar); den skrapas då väl ren från oljan (som hälles åter i flaskan) samt torkas val medjren, mjuk trasa. Så har man till hands en liten flaska rof-olja. Några droppar hälles på trasan och sä torkas fotografien ater väl. Ett stycke vax pasta lägges midt på glaset, fotografien på den, utspacklas sedan försiktigt, värmes emellanåt på ett ljus el. spritlampa. Tillses, att pastan ej borttages, utan ligger tjock kring kanterna, något under och något utom fotografien. Bestrykes med rof-olja innan målningen börjar. Oljefärg användes. Transp.-oljan löser pastan, var försiktig med den och torka väl fotografien. Tillbehören fås i Hansens färghandel, ArseDalsgatan, Stockholm. von S — n. Breflåda. A. A. Vi ha grundad anledning råda er ej alls anlita den nämde » geschäftsmannen », då vid flere tillfällen tydligt framgått, att hans läkekonst heter — humbug. Rakel B. Hjertligt tack. Det insända riktigt anländt, fast något försenadt. Fru L:s porträtt kommer med snaraste.
Enär, efter iakttagande af de sedan sista statsregleringen inträffade förändringar, allmänna indragningsstaten för innevarande år vore beräknad till samman lagdt r:dr 376,740: 3. — samt derifrån afdroges, dels den andel af det å nämnda stat uppförda anslag för Stats-kontorets magasins-departement, som vid nämnde verks nya organisation beräknats att till verkets å Sjunde Hufvudtiteln upptagne aflöningsstat öfver föras, eller 5,621: 32. och dels det belopp, hvarmed den uti ofvannämde anslagssumma inberäknade spanmålsförhöjning för vissa löntagare, uppgående tillhopa till 24,047 r:dr, öfverstege den summa af 3,000 r:dr, som, på sätt ofvan är omförmäldt, skulle Transport 5,621: 32. 376,740: 3. — Kongl. Maj.ts Prop. om Statsverk. 1830 43 Transport 5,621; 32. 376,740: 3. — vid nästa statsverks-reglering för sådant ändamål erfordras eller ... 21,047: — gg 668- 32 så utgjorde återstoden 350,071: 19. — oell då härtill lades de här ofvan äskade nya anvisningar å allmänna indragningsstaten, uppgående till ett sammanräknadt belopp af... 5,060: 24. — skulle allmänna indragningsstatens slutsumma blifva 555,131: 45. — Departements-chefen ansåg alltså denna, ständiga förändringar underkastade, stat, lämpligen kunna beräknas till 555,130: 16. — då, med tillägg af anslagen för pensionsstaterne, utgörande, efter den deri nu föreslagna tillökningen 197,399: 52. — slutsumman på Nionde hufvudtiteln skulle blifva 552,530: Hvad
Aletta af någon m(b 9fttlsbagen bå nårmaranbe ©tånbetä lebamot. §. 65, morn. 4. 4:o ©leltorernc böra, mib famina ttttfåtte, bå 3>ufittte Bcröfmaö för befi gerningar od) tjttranben uti 9lif‘3*©tånbctt, befaö gemeufamnta fammanträben eller något SltffettS ©tättberS Ittffott, utan att bet ©tånb, tift Ijmtffet l)an fjörcr fåbant tillåtit genom uttrt)cffigt Beffrtt, bcrutt mtttfl fern fjetter befar af ©tåubetå mib omröftningen in ^feno ttfffiäbeSmaranbe febamöter tnftämt. £agc ftg boet’ ingen l)äraf anfebniug tift frifaffeffe från bet författareanfmar, font 9lcgertng3 9Wcn öfmerfatter någon inom ©tåub, Ittffott elfer ©tånbenö gentenfaimna fatu @j må Sitfäbagsittatt fjäftaä för mtttbrc för S^e effer fatt någon 9lif’3bag>3matt från annan ort, utebait fjätt för 9iiföbagctt3 ffufl ftg å rifobagSortett ttjvpcfjålfcr, utom t ofmattföriitäfba fmårare fatt, bragaä berjtäbeö för Slätta, meb tntnbre fjätt föfc3 för gäfb, forn Ifan unber bett tiben ftg ber åfamfat.
När någon som förut varit eller är i kronans eller annan offentlig tjenst, tillägges högre namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, karteras de derom utfärdade öppna bref oell fullmakter till dubbla beloppet emot hvad föreskrifvet är för fullmakter å lika beställningar i verklig tjenst, eller, der sådant ej kan ega runi, å sådane embeten eller Ijenster, sorn medföra lika värdighet. Erhåller någon sådan karakters-värdighet i annan tjensteväg, än den hvaruti han varit eller är embetseller tjensteman, såsom t. ex. då en militär får en civil karaklers-fullmakl, eller tvärtom, bilägges karta, utom för sigill-penningar, 1 R:dr 50 öre, efter 37£ procent (derunder inbegripen Kånsli-gebuhr å 7£ procent) af dithörande löne-inkomst. Fullmakt, Öppet bref eller Resolution på karakter för deni, som ej förut varit i Kronans tjenst, förses, utom för sigill-penningar, 1 R:dr 50 öre, med slämpladt papper till 67\ procent (Kansli-gebiibr å 7| procent derunder inbegripen) af löne-inkomsten för dylika, eller deni i värdighet motsvarande, Ijenster. Dock beräknas, i ofvannämnde fyra händelser endast den på stat bestådda ordinarie lön, hvilken, derest den är indelt, bör efter sednaste årets markegång uträknas. Doklors-bref, som vid Akademierna utfärdas, förses med stämpladt papper, nemligen: i Theologie!) 4: 50. i Juridiken 4: 50. i Medicinen 4: 50. i Philosophien, eller så kallade Magister-bref 2: 25. Men för Doktors-bref, som utan prof utfärdas 37: 50. PrOslar öfver egna församlingar erlägga för sina; fullmakter i stämpladt pappers-afgift 6: — Transporter och byten, som ofvan omförmälda Embetsverk och Embetsman bevilja, förses med stämpladt papper till lika belopp, som konstitutorial på behaglig lid.
Memorial, * följd af erhållen återremiss af Utlåtandet N:o 164, i anledning dels af Kongl. Maj.ts nåd. proposition, angående låneunderstöd för anläggning af jernväg emellan städerna Orebro och, Nora, dels af väckt motion i samma ämne. (U. A.) Förenämde utlåtande, deruti Stats-Utskottet tillstyrkt att, derest ett bolag varder bildadt för anläggning af jernväg emellan städerna Örebro och Nora, Rikets Ständer måtte bevilja nämnde bolag dels ett anslag af 75,000 R:dr utan återbetalningsskyldigbet, dels ett lån al 150,000 R:dr, emot vissa af Utskottet föreslagne vilkor, har af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Rorgare-Stånden blifvit bifallet med en af förstnämde Riks-Stånd beslutad och af de båda andra Riks-Stånden, efter inbjudning, jemväl antagen förändring uti mom. litt. F. af de föreslagne vilkoret Bonde-Ståndet har deremot återremitterat utlåtandet, samt lagt Ridderskapet och Adelns inbjudning till handlingarna. Då likväl merberörde utlåtande blifvit på omförmälde sätt af trenne Riks-Stånd bifallet och således, jemlikt 75 § Riksdagsordningen, ärendet är af Rikets Ständer afgjordt, finner Utskottet återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 10 Juli 1851. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1881. Stats-Vtskottets Memorial, N:o 230. 1 N:o 230. Ank.' till Exp.-Utsk. den II Juli 1851, kl. 7 t. m. Memorial, i anledning af återremisser å utlåtandet N:o i41-> angående låneunderstöd för uppbyggandet af den nedbrunna delen af staden Lidköping samt verkställandet af den nya tomteregleringen derstädes.
Men den afhjelpes genom förevarande punkts förändring till följande lydelse: dessa ränteoch capitalajbetalningar göras i I!iksgälds-Contoret_, dit den skyldige äger att dem med posten insända: och härå anhåller jag vördsamt örn Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition. Herr Tham: Grefve Horn bar anfört, att de bär ifrågavarande afbetalningarne skulle genom allmogens okunnighet komma att sammanblandas med kronoutskylderne och kunna af Krono-Fogdarne för enskild räkning begagnas. Med samma skäl kan man förutsätta, att medlen genom låntagarnes okunnighet skulle förstöras på hvilket sätt som heldst; ty Utskottets förslag gifver ingen anledning dertill, att penningarne skulle komma i Krono-Fogdarnes händer. Punkten innehåller, alt medlen må 64 H. ao 3o6 Den 5 Mars f. vo. kostnadsfritt nedsättas i Landt-Ränterierne, hvilket icke vill säga, att de skola gå genom Krono-Fogdarne annorlunda, än om någon vill, för att få nedsättningen ombesörjd, vända sig till Krono-Fogden, såsom enskild commissionair; i hvilket fall man måste ikläda sig samma äfventyr, som i fall man vänder sig till hvilken annan commissionair som heldst. Att någon tjensteman i RiksgäldsContoret finnes, hvars serskildta åliggande det vore, att emottaga och öppna låntagarnes bref, har jag ingenstädes sett, och kan ej eller tillstyrka en sådan tjenstemans tillsättande, helst ingen lärer åtaga sig besväret utan ersättning; och att skicka brefven directe under adress till RiksgäldsContoret har åtminstone hittills icke varit tillåtet, och lär§r förmodligen ej eller hädanefter gå an, då RiksgäldsContoret svårligen kan åläggas att ingå i correspondence med hvar och en enskild låntagare.
att shifva dig till, livilken hjärtans sorg din käre fader och jag llafv: ~ fångit, sedaii (211 Ironi frfin oss: Jag liafver mist min allra karaste syster, diii kära inorsysters '), som dig hade sk kär och liade aktat dig iiiycket godt; desslikes dina käre bröder, mine söner, ~ á r och s Erik. Gud deras själ glädje! Si iiifven c h, iiiiil käre soii, efter di1 är diii fader och mig så långt i f r h och Icommen. i främmande land, dar dii liafver släkt nog, meii dem som dig något godt vilja lara eller iinna dig ii&amp;got godt, det tror jag, att de ' iiro ganska få, därför, k#- son, '?) Aimi, gift med Tiire Bengtsson Hhrcl. C iir iniii vilja ocli mitt lijertaiis rAd, att du öfvar. dig alltid i goda seder och dygder ocli i gudsfruktaii, och minnes uppi den goda lärdom, som din kare fader, din kara uiorsyster och jag dig liirde den tid vi sände dig i f r h oss. Ocli vår bön, den fiirste och den allra högste och den stiirste öfver a.llt, iir, att ' du alltid öfvar dig uti de tio Guds budord och larer a t t veta, lij7ad (; lid ar ocli alska Gud iifver allting, samt like och vörde Guds heli&amp; namn. Så, kare son, sakta dig paiiiit, a t t (Iii ingalunda svar vid (+iids iiaiiin i ingaliiiida niitto, utan när som d11 Iiörer (+iids iitmn näinnus, SA tank vid dig sjalf: (?-ud vare lofrad till evig tid. Och t.ag din Ilifva af ditt liiifviid, och böj dina k m, d&amp; dn är i kyrkan cllei. cinnorstades, dar soin de handla om (4ud ocli lians lieliga ord.
Likaledes hade enkan efter f. d. Kapitenen vid f. d. Arméens Flottas Sveaborgs eskader Majoren Henrik Gustaf Standertskjöld, Jeanette Standertskjöld, född von Törne, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att sedan hon, som äfven är i Finland boende, hos Stats-kontoret begärt att utbekomma den andel af aflöningen för hennes man, som innehållits under det han, efter Sveaborgs öfvergång, hållits i Rysk fångenskap, men ansökningen om medlens utbekommande, i anseende till den vintertiden försvårade postgången emellan Sverige och Finland, skulle hafva till Stats-kontoret inkommit efter preskriptionstidens utgång den 31 December 1860, af hvilken orsak något afseende derå icke kunnat fästas, Kongl. Majit måtte täckas af gunst och nåd tilldela sökanden, hvilken är född den 2 November 1788, en gratifikation, motsvarande den innehållna löneandelen.
Mantalen utgöra för det närvarande i Fögderierne 2,848-f-f-f Hvartill kommer Stadsjordens beräknade Mantal; nemligen för Westerås i5y Arboga . 27 Köping - . 15i Sala Summa mant. 2, Sedan sista Femårs-Berättelsen är således summan af mantalen natan oförändrad. Länets allmänna beskaffenhet synes för öfrigt sedan sista Femårs-Berättelsen icke hafva undergått någon väsentlig förändring, utom det att skogstillgången, på ett för framtiden äfventyrligt sätt, årligen minskas genom; tilltagande consumtion och felande vårdnad om Skogarnes skötsel §. 2. Innevånare. Enligt sista Femårs-Berättelsen utgjorde antalet af Länets Innevånare1 87,803 Personer; och för en lättare öfversigt upptages här det närvarande antalet efter 183 a års Mantals-skrifningar i bredd med förra förhållandet sålunda ^ 5 — Antalet efter sista' Berättelsen. 1 Westerås . 3,329 Arboga i,75i Köping .. i,35o' Sa Fa 2,692 Westerås Sörlia Fögderi . 6,970 dito Norra 7,338 Strömsholms 10,582 Ko ngsörs .. .» 13,878 Bergslags 14,284 Salbergsoch A-f det närvarande antalet ärof Mantalsskrifna. Mankön ... 2 3,151 Qvinnkön . 27,282 Mantalsfrie: I7',748 20,238 Summan af hvar-* dera könet. 40,899 47,520 37,986 88,419- Summa 5o,433 Ben anmärkta folkökningen synes vara en följd af fredslugnet ochuleblifne farsoter. Folkets lynne har icke undergått någon hufvudsaklig förändring. Opinionen i synnerhet ibland de bättre och upplystare synes vara riktad på nödvändigheten att införa nödig nykterhet. Fylleriet och dess olyckliga följder hafva varit mest märkbara de lider då brännvinet varit i lågt pris. Brännvinsför-buden lufva således verkat godt, både i' ekonomiskt och sed ligt afseende.
Jeg fruktar icke att uttala miu öfvertygelse all, om man vill ali realisationen skall ega bestånd, så skall man söka möjligheten dertill uti uppehållandet af allmänna rörelsen och underhållandet af landets näringsgrenar, ty går man en annan väg, så ruineras landet. Jag vidhåller all yrka understöd för näringarne, samt ökning af lånefonden under den lid näringarne behöfva med rörelsekapital underlättas, samt indragning af sedelstocken, då denne blir för rörelsens behof alltför stor, såsom följd af silfvers indragande. J öfrigt hänvisar jag till min reservation och önskar att 121 § på sätt jag deruti föreslagit måtte förändras. Jag anser dessutom upställningen af densamma sådan den lyder, betänklig, ty deraf synes icke följa skyldigheten för Bankofullmäktige att indraga de 500,000 r:drne antingen kontant eller genom vexlar, och att de skola begagna en sådan rättighet att uptaga lån vid metalliska valutans förminskning, innan indragning af laneoch kredilivrörelsen får ske. Jag anser icke att detta nödvändigt skall ske efter den ordalydelse §:n nu har, ty den säger ”oberoende af de åtgärder” etc. Men man skulle ju kunna länka sig möjligheten att Fullmäktige, intagne af någon panisk förskräckelse, underlåto att uptaga lån och begagna de utvägar som funnos för farans afvärjande, men deremot indrogo på lånerörelsen, och en sådan åtgärd bör reglementarisk! förekoramas. Jag anhåller om återremiss samt att 121 § måtte erhålla den lydelse som jag i min reservation upgifvit. Frih. Cederström, Rud.: Må det icke tillräknas mig som en förmätenhet att jag, i en fråga som denna, vågar med några ord mig yttra. Den 21 Maj. 101 Jag skall icke ingå i någon utförligare utveckling af de särskilda förhållandena, utan endast vidröra få sidor af saken.
Disconträtt vöre onödig, har jag ansett vara påtagligt, så länge ett visst agio är betsämdt imellan dem och BancoSedh rna, samt Realisationen af dessa sednare är suspenderad; då ingen anledning linnés att heldre villja hafva det ena än det andra Pappersmyntet. lifgifvande af RiksgäldsSedlar, till samma belopp som mindskningen deraf, har jag förmodat vara olämpligt och, mer än alla andra åtgärder, ledande till RiksgäldsSedlarnas discredii erande; hvarför jag föreslagit sätt att afhjelpa en alltför stark SedelStockens mindskning, om en sådan genom berörda Sedlars dödande skulle uppstå. Fastän det icke är tillåtet att uppgifva hvarken beloppet af Bankens redbara fond eller densammas fastställda förhållande till BancoSedelstocken, inser hvar och en ganska lätt att de BancoSedlar, som, enligt Riksens Ständers beslut år 1809, blifvit utgifna för Riksskuld , icke äga motsvarande valuta i ädla metaller, emedan en sådan icke kunnat i Banken omedelbarligen Den 7 Juli e, m. inströmma. Jag har derföre sökt Fästa Riksens Ständers uppmärksamhet pä angelägenheten att vid yppande tillfällen, utan införskrifning försigtigt öka redbara fondén, hvilket småningom bör ske i förhållande tili det belopp som BancoSedelstocken, efter återställd Realisation, anses böra blifva större än den var de tider, då oinskränkt utvexling existerade. jag har förmodat att denna angelägna omständighet skulle betaga den märkvärdiga farhågan för Realisationens alltför hastiga återställande, heldst densamma, enligt min princip, på mångfalldiga år icke kan. äga rum, då dertill fordras ej allenast indragning af nu utelöpande öfverflödiga Bancooch RiksgäldsSedlar utan ock amorterandet af deni, som till redbara fondens förökande måste utgifvas. Hvar och en som äger klart begrepp i financiella äiimen inser ock a:t ett så kalladt Strypsystem, som i öfversättning betyder:
Det är därför jag ej kunnat resa hem öfver sommaren. Jag måste vara färdig till hösten. – Äro betänkligheterna endast af ekonomisk natur? Då är saken lätt afhjälpt, utbrast John med strålande min. Se här, och se här! Han stack handen ner i byxfickan och tog upp en mängd dukater, som han trugade ner i studentens ficka. – Är detta ej nog, så tag en summa, som kan häfva alla hinder, penningarne ligga i schatullet därinne. Tag så mycket som behagas och utan samvetsbetänkligheter. Det har ingen fara att taga hur mycket som helst. Jag kan aldrig bli fattig. – Nej, nej. Inte mera än detta! Var så god och tag igen det öfverflödiga! Jag har aldrig i mitt lif haft så mycket pengar. Det här räcker till ännu en termin vid akademien. – Nå, då får jag herrn, inte sant? Jag skall laga att herrn får återse sina gamla föräldrar, sedan vi skilts åt i Stockholm. – Hvad herr Hall är god! – Jag är visst inte god, tvärtom jag erkänner sanningen af La Rochefoucaulds ord, att det är egenkärleken, som danar vänskapen. Vi älska att äga någon, med hvilken vi kunna tala om oss själfva, för hvilken vi kunna skryta af vår sällhet, när vi äro lyckliga, eller klaga öfver ödets orättvisor, när vi äro bedröfvade. Det är en sådan vänskap, jag alltid önskat mig – och som jag nu tror mig ha funnit. Au revoir till i morgon klockan sju. Välkommen till frukosten, och tack för att min herre ej varit en bråkstake, utan låtit mig få min vilja fram! Den präktiga resvagnen rullade åter framåt landsvägen. Men i dag sutto tvenne resande inne i vagnen. Det var i juli månad, morgonen hade varit mulen, men vid tiotiden bröt solen fram och gjorde dagen till en af de hetaste under sommaren, och dammet höjde sig som en molnstod mellan de båda vagnarne. – Min herre skall väl beskåda sitt fängelse, sade John Hall. Studenten såg sig omkring. – Vagnen är mycket bekväm, sade han makligt. – Den är mer inventiös än min herre förmodar. – Röker min herre icke pipa? Här har jag pipskåpet.
Lungsotens offer kunna j u lefva år från år, utan att förbättras och, om de få lämplig skötsel, utan att märkbart försämras; täringsarbetet försiggår ofta så långsamt, de känna vanligen inga plågor, de äro i många fall så lifskraftiga, att de orka syssla med allehanda lättare arbeten. Just karaktären af deras sjukdom gör väl, att de anstalter, som skola mottaga dem, borde vara olika andra sjukhus, de borde ej ens vara sjukhus, de borde vara sjukhem. Man skulle bjuda dessa stackare, som ofta äro mycket sämre, än de tro, man skulle bjuda dem ej blott ren, frisk luft, stärkande mat och annat som hygienens lagar befalla, utan också hemlif. Man borde ej bygga upp stora, dystra palats, för hvilka de med fasa rygga tillbaka. 393 lika människomagasin uppväxa, låt oss få enkla hem för våra lungsiktige! I England har man som bekant mycket användt detta system, att bygga i små paviljonger, och, som j a g tror, funnit det mycket ändamålsenligt. En af doktor Barnados största anstalter, rymmande cirka 1000 flickor, är inrättad efter den där » hemtrefliga » metoden. Hvarför skall man ovillkorligen ha sådana ståtliga trappgångar och slottslika korridorer, när man bygger nu för tiden — t. o. m. när m a n bygger åt de fattiga! Hvad jag velat säga, är emellertid korteligen detta: Måtte de lungsotssanatorier, hvilkas byggande snart skall begynnas, icke bli sådana där ståtliga, dystra hus, för hvilka sjuklingar rysa, utan måtte de bli hemlika fristäder, där de kunna glömma, att de kanske för år ryckts från de sina, där de kunna känna sig som i ett vänligt hem. olika ekonomiska villkor. Helt visst skall alltså denna serie hälsas med nöje i alla kretsar, där man med kärlek vårdar sig om hemmets stil och trefnad. Dessutom har amanuensen Folcker förklarat sig beredd att på Iduns svarafdelning stå till tjänst i alla spörsmål, som kunna hemfalla under rubriken: hemmets möblering och ordnande.
Det säkraste du vet om Kungen – om hans nyaste vistande – hvem som nu är honom närmast – när han kommer till Stockholm, med mera: allt detta, samt hvad bref kunna vara för mig på Stockholms posthus, skicka mig, med omgående, på Arboga; dit jag reser i morgon bittida. Först och främst hade han dock, såsom billigt var, med bref uppvaktat sin gamle Mäcenas. Vid brådresan genom Vestergötland med Engelsmannen, åkande i hans equipage och beroende af honom, nödgades Thorild taga vägen åt Lidköping, i stället för åt Skara. Han kunde således nu blott skriftligen besöka ”Herrn till Dagsnäs och Dahla”. Till Tham. Stockholm den 10 Juni 1790. Denna enda helsning bevisar M. N. Herres goda och stora sinne, hvilket interesserar sig för allt, som har ett värde, eller som kan synas hafva ett. ”Cocles bro” och ”svafvelstickorna”, – ”Horatius” och ”Grannens getkärlek”183, – hade just nyss förut hos mig nyupplifvat tanken på Sveriges Bolingbroke och Ehrensvärds like. M. N. Herres kungliga lynne, med så mycket saillant geni och så mycken rar lärdom, ger mig den renaste glädje och äfven rör mig djupt i min själ, när jag besinnar, att denne man är – en Svensk. Ty jag, M. N. H., har i England lärt att tänka stort om mitt fädernesland; och af tusende nöjen och välgerningar, att älska det. Jag hade icke varit i England länge, förr än jag uppenbart såg, att Svenskarne öfverträffa Engelsmännen i själens ömhet och höghet tre gånger, och i frihets-anda tio gånger. Frihets-anda, i hjerta och själ; fastän ej i denna villdjursdrift, som utan nöd gör våld, och som förstår intet. – Englands hela regering är en Balance: men af Våld och Rätt, af Vett och Vanvett, af Sanning och Lögn. Hvilket är nödvändigt uti ideen af en Balance. Ty Rätt, Vett, Sanning har en enda princip, som klart, och i ro, verkar sina följder.
Ullånta medel jemte räntor 9,751:3o. 8. 12,698: 16. — S:r 13,343: 42. it. i3,835:22. ii. Summa 13,495:42.11. 18,938: 22.11. — m — S «• Enligt de upplysningar Revisorerne erhållit, har denna fond uppkommit genom stadgandet i Kongl. Förordningen den 22 Maj 1 ye>4’ § 5, och Kongl. Brefvet den 18 September samma år, att, i följd af den staden Götheborg förunnade nederlagsfrihet å utländskt gods , en per mille skulle erläggas i afgift vid inkommandet oell utgåendet af dylika varor, samt deraf bildas en fond för allmänna byggnader i Götheborg, hörande till militärbehof och stadens försvar. Berörde afgift har uppbort, i följd af nya Nederlags-Förordningen den 5 Maj 1813. § 3. Ifrågavarande fond, hvars inkomster nu endast bestå i räntor å utlånta kapitaler, har de sednare åren bestrid t följande utgifter: a) En årlig pension af 100 Rdr åt Krigs-Rådet A. F. Kock, hvilket belopp han i arfvode förut uppburit, men vid afskedstagande! blifvit, i anseende till hans höga ålder, 84 ar, och 64-åriga tjenstetid , enligt Kong). Brefvet den 14 Maj i83S honom tillerkändt.