Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter vårt eget land beträffar, så lärer det icke kunna bestridas, att månsa Judars barn antagit vår lära och blifvit ganska nyttiga, aktade och med samhället väl tnförlifvade medborgare, hvilket val tyckes bevisa, att deras skaplynne icke af naturen varit så olikt andra menniskors —* och hvad de Judar vidkommer, som behållit sin tro, så hafva Utsktn sjelfva medgifvit, att vederbörande embetsmyndigheler i allmänhet leinnät myckel fördelaktiga vitsord om deras förhållande och vandel. Så lange desse myndigheters trovärdighet icke blifvit ifrågasatt, torde väl deras vitsord få gälla till Judarnes fördel; och säkert är, alt många af denna nation, både aflidne och ännu lefvande, kunna anföras, hvilkas anläggningar förskalfat flere hundrade arbetare underhall och hvillras välgörenhet aftorkat många familjers tårar. Man finner ibland dem män, hvilkas vandel kan sättas i bredd mpd hvilken medborgares som helst. Våra egna protocoller förvara, genom en vid denna riksdag väckt ehuru afslagen motion, namnet på en man, hvars sjelfuppolfring för det allmänna bästa blifvit ett värdigt efterdöme af oegennytta. Var det väl fullkomlig medborgerlig frihet, som i desse mäns bröst framtvingade tacksamhetens känslor? Nej — denna frihet fanns ej här för dem, då den redan var gammal i andra lander —• det var det ädla hjertat, som af ingen religion förskjutes, hvilket oaktadt alla hinder banade sig väg till det godas utöfvande. Och — månne den tanken är för djerf? — om dera varit förunnad ali medborgerlig jemlikhet, skulle deras förtjenster emot det ta land troligen kommit att fylla ett ännu större rum på det blad, som för - Ben ai| April f. m. varar minnet af Sveriges fört jenstfulle män, och der äfven deras namn — jag hoppas det af mitt fäderneslands rättvisa! — säkert cn gång kommer att inskrifva!.
För att tillfredsställa dem, fordras vidtagande af serskilda, ändamålsenliga åtgärder, enär få föräldrar i dessa folk-klasser kunna för närvarande förutsättas ega tillräckliga insigter, för att i alla de nödigaste stycken vara sina barns ledare. Om skol-undervisningen i ett visst afseende kan anses endast som en nödfalls-hjelp till ersättning för det, som hem-undervisningen i föräldrarnes hus har eget och öfverträffande, så är den likväl i ett annat afseende, serdeles när den, så mycket ske kan, sättes med denna i förbindelse, ett kraftigt medel att lyfta folket från okunnighet och - rå - Statssami Allm. Desv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 5. g råhet, samt till alla folk-klasser utbreda kunskaps-odling, hvarpå en rätt folk-bildning ytterst måste hvila. Dennas grundpelare äro onekligen en redan tidigt hos barnet väckt, och hos ynglingen till lefvande kunskap bragt, känsla af religionens enkla och höga sanningar, förenad med förmågan att, vid sjelfläsning, med förståndet uppfatta, hvad ögat ser och munnen uttalar; men i ett land, sådant som Sverige, hvarest jordbrukaren, bergsmannen oell handtverkaren hafva en närmare andel i Statens offentliga värf, der få de, till allmänna folk-undervisningen, utöfver religionen, hörande ämnen en större vigt genom sjelfva samhälls-förfatlningen, och ett billigt afseende måste fästas vid nödvändigheten att för dem af det uppväxande siägtet, hvilka i sin ordning en gång komma att deltaga i lagstiftning, lagskipning och beskattning, öppna tillfällen för inherntandet af en mot tidernas stigande fordringar svarande bildning.
Uti ofynnberörde från Ridderskapet och Adeln remitterade motion, bar Hr Grefve Posse hufvudsakligen anfört: alt den vid Motala anlugde Mechaniska verkstad, sorn tillkommit dels genom Statens bidrag och dels genom betydliga uppoffringar af GölhaCanal-Bolug, visserligen varit för Bolaget af stor nylla i och för Canalbyggnads-arbetet, men att verkstaden nu mera, sedan Canalen blifvit färdig, icke är för Bolaget behöflig, och att det är för Bolaget alldeles omöjligt alt ensamt med egna tillgångar uppehålla detta verk, hvadan Bolaget beslutat att söka få bortarrendera eller försälja verkstaden till enskild man; men om sådant misslyckas, hvilket Molionairen nästan befarar, så vida Bolaget icke sättes i tillfälle att åt en arrendator eller köpare medgifva de rn^st billiga vilkor, blefve följden den, att verksladsrörelsen måste nedläggas och att Bolaget derigenom skulle komma i största förlägenhet för> de skulder, det sig åsamkat, hvilket senare naturligtvis har ett ganska menligt inflytande på Canalens framtida bestånd och underhåll, som åter, att döma efter den erfarenhet man redan vunnit, äro utan allt tvifvel, om Canalinkomsterne lemnäs orubbade lill sitt bestämda ändamål, Till förekommande af ofvan antydda menliga förhållanden, hvars olyckliga följder lätt inses af dem, som fästa uppmärksamhet vid Rikets behof af Ångmachiner lill sjöförsvaret, vid den arbetsskicklighet, som utvecklas och sprides genom verkstadens tillvaro, och vid de oberäkneliga kostnader och förluster det skulle medföra, om Bolaget bringas till den ©eoonomiska ställning, att det saknar medel till Canalens underhåll, anser Dih. till R. St. 4 Sami, j Afd. a Band, 1, 1 £>.‘de Häftet* 2 Sta.liVt$kotléts Uttåtande IV:o a43. Motionairen sig böra föreslå: att Rikets Slände?', för att bereda möjlighet för GöthaCanal-Bolag att försälja eller bortarrendera Motala Mechaniska verkstad, måtte bevilja Bolaget ett lån af 200,000 Rdr.
St:r vid sednaste Riksdag beslutade lag för Enskilda Banker, och dels ang:de införande i BankoReghtet af ett stadgande ronde inskränkning af Bankens lånerörelse vid tillfällen af sedelstockens alltför stora förökning. Då H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm, härefter föredrog Hr Dalmans, Wilhelm Fredrik, d. 26 dennes bordlagde motion om uphörande af censur å theaterstycken, ämnade att upföras på enskilda theatrar, samt framställde propos. å remiss deraf till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t, anmälde sig och yttrade Hr Dalman: Jag har begärt, att denna motion måtte re mitteras till LagUtsk:t, och jag anser att detta Utsk. bör behandla den deruti väckta frågan i förening med Ekon.Utsk:t. Den 30 November f. m. 499 I ani. häraf yttrade H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm., att han ville förklara orsaken till den gjorda propos:u & motionens remitterande till Ekon.Utskd. Hr Dalman hade i siu motion yrkat uphäfvande af K. M:s d. 7 Mars 1835 utfärdade Cirkulär till K. M:s Bef:de om censur å de. stycken, hvilka upföras å enskilda tlieatrar. Detta cirkulär hade utgifvits till följd af R. St:rs underd. skrifvelse d. 22 Dec. 1834, deri anhållan om en slik censurs införande blifvit framställd, och denna underd. skrifvelse hade åter tillkommit till följd af åtskilliga utaf Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t under nämnde Riksdag afgifne Betänkm. Frågan om denna censurs införande hade således blifvit af nämnde Utsk. behandlad, och R. St:r hade uti den underd. skrifvelsen icke anmält något för dess del fattadt beslut, utan endast en underd. anhållan i ämnet. Yid betraktande häraf hade H.
Under den sedan sista riksdags början förflutna tid har någon uppsägning af Riksgälds-kontoret tillhöriga räntebärande obligationer icke skett, å detta Verks vägnar, deremot hafva obligationsulgifvarne uppsagt samt, efter tilländagången uppsägningstid, låtit infria här nedan uppgifna belopp utaf samma obligationer, nemligen: under December 1847 ndr 179,900 » år 1848 <225,250 » år 1849 162,000 » är 1850 intill den 15 i denna månad » 158,000 tillsammans r:dr 725,150: varande äfvenledes alla, emot hypotbek af dylika obligationer, under omförmälde tidrymd, från Riksgälds-kontoret utgifna lån, vederbörligen återbetalde. Elter afdrag af den vid obligationernas uppköpande redan upplupna och då af Riksgälds-kontoret förskottsvis betalda samt detta Verk sedermera ersatta ränta, har, sedan 1’ullmäktige afgåfvo sin Rerättelse till Rikets sednast församlade Ständer, den genom räntebärande obligationers uppköpande eller belånande för Riksgälds-kontoret uppkomna räntevinst utgjort: från den 26 November 1847 till samma års slut . r:dr 4,087: 24. — under år 1848 44,112: 29. » » 4849 37,880: 30. 5. » » 1850 intill den 15 i denna månad ... » 42,482: 27. 5. eller tillsammans r:dr 128,563: 14. 10. Då nu til! denna ränlevinst lägges den i nyssberörde Berättelse uppgifna enahanda behållna ränteinkomst ' 602,433: 38. 6. visar sig, att Riksgälds-kontorets vinst genom den, sedan 1840 och 1841 års riksdag, verkställda förräntning af dess för förestående utgifter icke erforderliga kontanta behållning, uppgått till icke mindre än r:dr 731,019: 3. 4.
– Du synes bedraga dig, bästa fader, svarade jag leende. Ty, i fall mitt utseende fästade Schahens uppmärksamhet, så var det förmodligen derför, att han i mitt ansigte ej läste någon trälaktig fruktan, och emedan jag ej med nedsänkta blickar, utan med fria ögonkast, mötte hans åsyn. Du tyckes således med orätt tadla en frimodighet, för hvilken du har att tacka dessa flyktiga, förmodligen snart åter glömda ord, hvilka nu gjort dig så lycklig. – Du känner ej ännu verlden och furstarne, min son: ödmjukhet, endast ödmjukhet behagar de Store, – mer än alla de tjenster man visar dem. Föröfrigt tillstår jag, att jag ej begriper hvad Schahen funnit för särdeles hos dig, ehuruväl den store Guden (prisad vare hans nåd!) begåfvat dig med ett ädelt och intagande utseende. Men nu farväl, Rustan: jag måste åter höra efter, hvad vidare kan förefalla. Några dagar derefter, en morgon, då jag vattnade mina blomster, under fullkomlig glömska af de förflutna bullersamma dagarna, kom min far med hastiga steg till mig. – Min son, min son, ropade han redan på afstånd, vår lyckas sol är uppgången. Schahen har straxt vid uppvaktandet frågat efter dig och befallt att du genast skulle inställa dig hos honom. Skynda dig, kasta på dig din statsklädning och följ mig utan ett ögonblicks uppehåll! Min far beledsagade mig ända till palatsets ingång, sedan han under vägen gifvit mig vidlöftiga underrättelser, hvilka ceremonier jag skulle iakttaga vid inträdes-helsningen, under samtalet och vid afskedet, ja, han till och med förestafvade mig hvad jag borde säga. – Schahen, anmärkte han, har förmodligen erfarit (jag ville sjelf i går säga honom det), att det är du som haft inseende öfver slottsbyggnaden; och hvad kan han vilja dig annat, än deröfver förklara sitt nådiga välbehag? Var nu blott uppmärksam på din fars råd och lärdomar, och din stjerna skall stiga högre än hans! Konungen låg på en hvilobädd, betäckt med ett gullvirkadt tyg. Han höll i handen en bok, hvilken han vid min ankomst bortlade.
Höga bifall eller blotta promulgations-åtgärd, för att blifva gällande, de må angå föremål för alla fyra Ståndens gemensamma Lagstiftnings-åtgärd, eller ett enskildt RiksStånds, blifva inför Hans Maj:t Konungen uti StadsRådet vederbörligen expedierade; och som i alla mål, hvilka icke äro af juridisk eller ministeriel natur, hvarom särskildt är stadgadt, RegeringsFormen såsom föredragande omnämner endast de fyra Den 28 November f. m. SlatsSecreterarne, försecldc nied till hvarje särskild StatsExpeditiou anställde vederhörlige ProtocollsSecreterare, som för Protocollet ansvara, men icke HofCancelleren, hvilken, saknande en så organiserad Expedition, dessutom, på sätt sjelfva benämningen tillkännagifyer, har en hel annan i Grundlagarne utstakad verknings-krets, och hvars befattning med ärender, som röra Rikets Ständer, eller de ämnen, hvilka af dem i Lagstiftnings-väg behandlas, enligt 37 § 2 morn. Riksdagsordningen, är inskränkt dertill, att tillställa StändernaKongl. Majrts Nådiga Propositioner; alltså och ehuru, emot hvad sålunda är i Grundlagarne tydligen föreskrifvet, HofCancellersEmbetet hittills vidtagit åtskillige åtgärder, sorn till dess befattning icke hört, deraf osäkerhet och olägenhet dels uppkommit, dels uppkomma kunnat; får jag vördsamt framställa den MoLion, alt Ridderskapet och Adeln, genom en underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t, deri de öfrige RiksSländen höra inbjudas att deltaga, skola, under anförande af ofvannämnde grunder, anhålla, det HofCancelleren icke hädanefter mätte tillåtas vidtaga någon utöfver dess i Grundlagarne föreskrifne Embetsbefattning utsträckt åtgärd med föredragning och expediering af Lagförslag. Hans Excellence j Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, alt då den af Den 28 November f. m. Grefve
Utskottet ansåg denna förberedande åtgärd af så inycken vigt, härledde sig från den öfvertygelse, att rubbningen af Indelnings-verkets grunder vöre en rubbning af Statens säkerhet, som till en stor del hvilar på denna urgamla organisation af dess försvar; hvilken äfven under alla Regeringar blifvit hållen i den helgd, som dess af tiden pröfvade nytta förvärfvat densamma. Genom den framställning Utskottet i .sitt Betänkande redan afgifvit, torde så mycket mera vara upplyst, att skyldigheten till Båtsinans-Fördubblingen är grundad uti Indelnings-Verket, sora Utskottet anfört hvarje §. uti Båtsmans-Contracten, der härom uttryckeligen blifvit stadgadt; Och Utskottet får härjemte tillkännagifva, att ett dylikt stadgande', rörande Varge» ringen , på intet ställe uti ofvannämnde Con. tracter förekommer, samt att således skyldigheten att uppsätta Vargering alldeles icke är grundad uti Båtsmans-Contracten, eller ens derstädes finnes nämd; Att Utskottet icke velat tillstyrka - Den 2 y Ji/Zj.' styrka någon rubbning uti inde’nings-verket, torde ej behöfva vidare förklaras, då det just är denna rubbning, möjligtvis tillkommen genom en mindre fulländad granskning, eller genom förblandningen med en annan, icke uti Indelnings-verket ålagd skyldighet, eller af obestämda uttryck , hvilken Utskottet önskade måtte upphäfvas, samt att Indelnings-verket måtte återställas till sina fordna rättmätiga gränser; och det är således ej en rubbning, utan ett återställande af Indelnings-verket, som Utskottet åsyftat.
Från Välloflige Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos å nye och biföll os följande Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtanden : N:o 61, i anledning af väckta frågor örn ett fqrändradt användande af den i-grdedels procent, sorn af Sterbhus inom Carlstads Stift nu erlägges till Carlstads Hospital; N:o 62, i anledning af yrkad försäljning af en Hemmanet Töfta förut tillhörig Skog, m. m.; och N:o 63, i anledning af åtskilliga hemställanden om lindring i Roteringsbördorne indin de Småländska Länen; äfvensom Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 64, i anledning af erhållen återremiss å Utskottens Betänkande, N:o 42, om upphörande af Kronans optionsrätt till de uppå Krorno-Skattejord Fröt, Utdrag dan i Sept. 1829. 7 växande Mästeoch Storverksträd, vid förnyad föredragning, Iades till Handlingarne. S. D. Efter § nyo skedd föredragning af Xjagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande, N:o 54, i anledning af väckta frågor örn ändringar och rättelser eller tillägg, sä väl uti Kongl. Maj:ts Nådiga Lego-Stadga för Husbönder och Tjenstehjon, den 1 5 Maji 1S505, som uti Kongl. Majits Nådiga Kungörelse, angående flyttningstiden för Tjenstehjon, den 22 April x 81 g, beslöt Ståndet ej mindre att, på grund af gjorda anmärkningar, återremittera Betänkandet, än äfven att, såsom Ståndets gemensamma tanka, dervid skulle uttryckas, att Ståndet anser förhållanden emellan dels Handlande och Handelsbetjente, dels Handtverksmästare och Gesäller samt Lärlingar, ej böra intagas uti Tjenstehjons-Stadgan, utan fastmera blifva föremål endast för Handels-Kegielnentet och Handtverkeri-Ordningen.
Och då nu en del af la« nevinsten kunde begagnas till reella fondens ytterligare förstärkande, sä kunde en hypothekslåne-anstalt genom Banken inrättas , sorn är nödvändig för att nu rädda hvad som kan räddas» samt ändamålsenligt förvaltad skulle bidraga* att för framtiden tillåta uppresandet af enskilda inrättningar, ocj} bereda upphäfvendet af ^Lagstiftande magtens inblandning i enskilta egendoms-rätten och enskilta Credit-väsendet. Hvarföre jag äfyen föreslagit, att den skulle bedrifvas genom ett Obligations-System, hvilket ej rubbade allmänna myntförhållanderne, eller enskilte Creditförhållanden. Om nemligen upplåningen skedde mot procni, skulle alla enskilde yara hugade, att begagna denna inrättning, ty de sluppo besvär med lagsökningar m. m. hos enskilte, och hade att göra med ett allmänt verk. Om qtläniqgen skedde mot 6 procent till Egendomens halfva värde, skulle icke allenast alla, som blott är o skyldige hälften af sin egendom, räddas; och andra kunna väl ej begära att Staten skall rädda dem; utan äfven en räntevinst tillfalla Banken, som kunde bidraga till dess förstärkande. I mon deraf, kan åter, efter en tid, Banken nedsätta sin upplänings-ränta till 4 procent samt utlåna till 5 procent, då derigenom en ränte-nedsättning i allmänhet åstadkommes, som är i vårt land högeligen att önska ; men aldrig kan genom magtsprak framtvingas, och aldrig med fog begäras förr, än säkerhet och ordning äro a» terställde. Den 14 Julii e. m. 765 Då jag sökt göra mig reda för tillståndet i Landet, liar jag gjort för mig tydligt, att den Capital-brist, och i följd deraf Credit-brist* som finnes och till en del alltid skall finnas, så länge ej myntvärdet är bestämdt måste skyndsamt afhjelpas, och att således, i fall ej Ständerne ntl genast låta Banken vexla, hvarigenom Utländska Capitaler kunna i vårt ännu Colonilika fädernesland användas, BankoCreditSystemet mäste utvidgas., såsom det enda varande medel dertill.
s 191, lagdt till Handlingarne af PresteStåudet, IX s 58o, af BorgareStåndet, IX s 587, af Adeln, IX s 637. — om understöd till byggnad af en, vid Lidköping; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 115g. .120 Utskottets Betänkande, IV i. s 291 — 3oi, återrem. af Adela, IX's 78, bif. af PresteStåndet, IX s 82, återrem. af BorgareStåndet, IX s 98, af BondeStåndet, II s x3o4- Ytterligare Betänkande, IY 1. s 720 — 724, bif. af Adeln, IX S2i5, afBondeStåndet, IX s 220, lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX s 231, bif. af BorgareStåndet, IX s 232. Hamn, om uppmuddring af Landskrona; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1174. Utskottets Betänkande, IY 1. s 162—. i65, bif. af BorgareStåndet, IX s 6g, af PresteStåndet, IX s 70, af Adeln, IX s 76, af BondeStåndet, IX s 85. Underd. Skrifvelse, X s 74—76. '■*— om anslag till byggnad af, vid Trelleborg och om meddelande af Stadsprivi, legiér; Motion, remitt. till Statsoch Ekon. Utskotten, II s 1269. Utskottens Utlåtande, IV 4- s 347 — , 353, afsl. af Adeln, IX. s 889, bif. af PresteStåndet, IX s 891, af BondeStåndet, IX s 897. <— om lån af allmänna medel till anläggning af en, vid Wadstena. Motion, reinitt. till Statsoch BancoUtskotten, II s 1228.
49:de punkten, angide anslag till Ridhus m. fl. byggnader för LifRegits HussarKorps, 50:de punkten, angide anslag till ersättning för utarbetande, i sammanhang med KrigsColliii bokslut, af upgifter öfver samtliga kostnaderna till de särskilda föremål, som tillhöra Colliii förvaltning, samt 5 lista och sista punkten, angide anslag till ersättning åt KrigsColl. för förskjutna kostnader i och för byggnadsoch reparationsarbeten, som funnits nödiga till de i arméens utredningsförråd å Skeppsholmen förvarade persedlars skyddande mot eldfara. Utskits hemställanden biföllos. Den i slutet af Utlåtit förekommande jemförelsetablå ansågs ej erfordra något beslut. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtskits d. 31 sisth Mars och 4 dennes bordlagda Utlåt. Nio 85, angide regleringen af utgifterne under RiksStatens femte hufvudtitel. luta punkten, SjöförsvarsDepartits Kansliexpedition, Den 14 April f. m. 187 iiora. litt n. Frih. Åkerhjelm: Jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. derå att denna ExpeditionsChefs lön måtte bestämmas till enahanda belopp, som vid de föregående HnfvudTitiarne blifvit för ExpeditionsChefs-befattningarne beviljadt, eller 5.500 rdr rmt, och hvartill denna lön finnes i nu gällande Riksstat uptagen; äfvensom att R. o. Ad. till följd häraf ville afslå Utsk:ts framställning i denna punkt. Propos. å bifall till Utsk:ts hemställan blef först framställd, men med nej besvarad, hvarefter gjordes propos. om afslag å samma hemställan och bestämmande af Expeditionschefens aflöning till 5.500 rdr, dervid svarades ja. Mom. litt. b. Erih. Åkerhjelm:
35r visning, så har denna Gassas Fordringar oell Contanle Medel, till ett sammanräknadt belopp af Ridr 37,008: 35. 3., blifvit, till följd af R. St:rs Beslut vid 1809 och 1810 årens Riksdag, från K. KrigsCollegiura tili RiksgäldsGontoirets disposition öfverletnnad; men hvaraf nu endast återstår ett af nyssbemäldté JK. Collegio emot intecknings-säkerhet, Ullånädt Capital af Ttidr 16,000. — Och, i afseende på räntan, sorn, efter Motionärens uppgift, skall årligen till K. KrigsCollegium erläggas å föri berörde, till RiksgäldsContoiret lefvererade Summa af Ridr 37,008: 35. 3., så har, i följd af den vid i8a3 års Riksdag skedde StatsReglering, all ränteutbetalning från RiksgäldsContoiret å f. d. Allmänna HingstMedels-Gassan med sistnämnde år upphört. jämlikt den, vid innevarande Riksdag, skedde StatsReglering, äro, för hästafvelns förbättrande, 8000 R:dr å 8:de HufvudTiteln uppförde, för att med 1000 R:dr disponeras lill de nödvändigaste Lön-förbättringar åt de vid Stuterierne varande Tjenstemän och Betjente samt återstoden till Hästafvelns förbättrande användas, på sätt K. Mit i Nåder finnér lämpligast och ändamålsenligast. Enär således R. HL Stir vid detina Riksdag redan en gång bestämt den årliga summa, som till Hästafvelns förbättrande pröfvats erforderlig, anser sig Utskottet böra tillstyrka R. H. Stir, att Hr Hjertås ifrågavarande Motion måtte få förfalla. D.en a3 Januari i83oi 352 Stats-Utskottets Reservation: Af Hr Friherre Silfverskjöld? Jag kan ej instämma med Utskottet och tillstyrka, det Hr Hjertås motion må förfalla.
Utan tvifvel kan Banquen, genom påskyndad indrifning af sina fordringar, innan kort med silfver, riksdaler för riksdaler, godtgöra hvarje återstående sedel: och det vore efter bokstafven rätt; ty banco-sedeln fortfar att innebära bevis öfver insatta summor i specie och att utlofva återbekotnmande deraf vid anfordran; men ett sådant senfärdigt uppfyllande af Banquens förbindelser skulle omöjligen, utan orättvisa och allmänt förderf, kunna tagas till liquidations-grund för de under en längre tid efter försämradt myntvärde emellan enskilde ingångne afhandlingar. Förlusten på banco-sedlarne genom mellankomne händelser är redan gjord, och ersättningen skulle ofta ej falla den tillgodo, som förlorat. Månge, som i egenskap af capitalister och borgenärer lidit genom sedelvärdets försämring, skulle nu, i egenskap af fastighets-egare och gäldenärer, komma att lida, andra gången genom dess förhöjning; andre som vunnit på den förra , skulle vinna äfven på den senare. Alla försök till en successiv mynt-förbättring eller till en efter olika cours-förhållanden lämpad liquidation skola, efter « 384 Betänkande om Rikets Pennin ge-Ver k'. oberäkneliga oredor, frugtlöst aflöpa. För ofrigt skulle capitalisterne ha mera skäl att göra erinran emot en rättelse, som, flera gånger förut "vidtagen, icke haft bestånd, så framt ej tillika ett medel blifvit uppgifvet, att, genom Banquens fullkomligare organisation, söka förekomma ett återfall till dylik osäkerhet i framtiden. Ingen kan för sig sjelf eller för andra öppet erkänna den motsatta ytterliga meningen, att sedelvärdets fortfarande försämring skall genom allmänna anstalter beredas. Den bortskymmes af föreställningar om möjligheten eller vådan af en mynt-bestämning , och om behofvet af ökadt rörelse-capital för nätingarnes förkofran , förlägenhetens afhjelpande, skatternes lätta betalning, och utförande af allmänt nyttiga företag. Committéen har förut anmärkt, att dessa vigtiga ändamål alldeles icke eller blott illusoriskt kunna uppfyllas under ett vacklande mynt-värde , och att stadga deri, långt ifrån att hindra , lättar deras ernående.