Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har här mycket talat om nödvändigheten att skalfa sig goda directeurer och att man icke borde så tillställa, att icke sådane kunde utfinnas. Nu ankommer på hvad man förstår med goda directeurer. Skall jag taga actiebanker i det hela, så kan begreppet derom, åtminstone hos många, blifva föga tillfredsställande för allmänhetens säkerhet. Jag är berättigad alt göra denna supposition, emedan vi derpå haft ett exempel i vårt land uti Malmö discont och bolagsmännen eller aclieägarne derstädes. De frågade föga efter säkerheten af det tillskjutna capilalet, men de frågade så mycket mera efter den stora och enorma vinsten, som direclionen kunde förskaffa dem på deras insatta capital. Det var derpå de sågo, och directionen var dem en ganska god direction, då de hade 3o proc efter hvad den liden beräknades, hvilket kanske också inträffat med andra bankinrättningar, ehuru icke med sådana medel, som de, hvarigenom Malmö discont förskaffade sig sin vinst. De kände alltför väl ställningen, men de hade mångfalldigt blifvit betalte för sina insatta capitaler. Alltså kunde de alltför väl riskera capitalbeloppet, men de ville icke minska på den stora vinsten, som förskaffades dem. Det var en god direction för actiebolaget, men en alltför dålig direction, och alltför ond således, för alla andra eller dem, som hade creditsedlarna i sina händer och till dera satte förtroende. Jag tror det vara angeläget, alt actieägarne eller bolagsmännen i en solidarisk bank, hvilket de fordna actieägarne icke voro, hvarföre de ej kunde lagligen påtvingas ansvar, sättas i nödvändighet att taga en sådan god direction, som af allmänheten för god skall anses. Jag anser det således vara nödvändigt, att desse bolagsmän eller lottägare blifva tillförbundne för sin egen säkerhet, alt välja en god direction, nemi. en sådan, som med varsamhet bedrifver lånerörelsen och icke ingifver sig i sådana speculationer, på hvilka bolaget riskerar bankrut. Det kan aldrig blifva en stor och hastig påkänning i ett ögonblick uti dessa privatbanker, liggande i småstäder uti provinserna, emedan deras sedlar äro spridde rundtorn på en stor omkrets.
Maj:t under den 6 Augusti 1864 låtit utfärda förnyad nådig Förordning angående grunderna och vilkoren för hemmansklyfning och jordafsöndring. 119:o af den 2 December 1863, angående ändringar i Skiftes-stadgan samt arvodestaxan för Iandtmäteri-förrättningar. (197.) Sedan Kongl. Majit den 18 December 1863 anbefallt Öfver-direktören vid Landtmäteriet att Bil. till B. St. Just.-Ombudsm. Emb.-Berättelse år 1865. iv — 26 — häröfver inkomma med underdånigt utlåtande, hvilket i afseende å de ifrågaställda ändringarne i Skiftes-stadgan borde särskildt afgifvas, har Ofver-direktören afgifvit dels förslag tili förnyad Skiftes-stadga, hvaröfver Högsta Domstolen den 7 Februari 1865 sig yttrat, dels ock underdånigt utlåtande i fråga om revision af Landtmäteri-arfvodestaxan; hvilket sistnämnda utlåtande i underdånighet anmäldes den 18 November 1864, då Kongl. Majit beslöt, att detsamma skulle till trycket befordras, för aft genom Ofver-direktörens försorg till Landtbruksakademien samt Kongl. Majits Befallningshafvande och Hushållnings-sällskaperna i länen och samtlige på eget ansvar arbetande Landtmätare utdelas, äfvensom genom bokhandeln göras för allmänheten tillgängligt, hvarförutan Ofver-direktören bemyndigades kungöra, att de underdåniga yttranden, till hvilkas afgifvande bemälde myndigheter och tjenstemän samt andre för saken intresserade kunde finna sig befogade, borde till Landtmäteri-styrelsen insändas före den 1 Februari 1865, hvarefter Styrelsen hade att med dessa yttranden och det egna utlåtande, som deraf kunde föranledas, till Kongl. Majit inkomma. Detta utlåtande med tillhörande handlingar är den 31 sistlidne Mars till Kongl. Majit inlemnadt.
«Men hvad har man för allt detta?» tillade han. «Jag äter mitt kommissbröd som den sämsta rekryt i armeen. Åtta Thaler månadtligen, åtta groschen om dagen, hvart vill man komma dermed, då man har hustru och barn? Das is nicht gut vom König! Något bättre vore 30 års trogen tjenst värd.» Hans tal hade allt utseende af att vara sanning; men det var naturligt, att han ej ville hafva sagt mig sanningen för intet. Jag betalte honom derföre en tvenne groschen högre dagspenning, än han hade af kungen. Kastellanen fanns ej på stället, och jag fick ej se Fredrik II:s rum. I stället besökte jag hans graf i den lilla garnisonskyrkan, der hans och hans faders kistor, den förra af tenn, den sednare af marmor, båda alldeles enkla, stå bredvid hvarandra i ett hvalf under predikstolen. I min ungdom ansåg jag det lättare att lefva än att dö som filosof. Ehuru jag nu tror att det är tvärtom, beundrar jag dock den mannens mod, som, fastän han till tänkesätt stod ensam bland sin nation, var så fast öfvertygad om deras sanning, att han med samma lugn som han lefvat lade ned sitt hufvud till hvila. Icke utan rörelse lemnade jag det trånga hvalf, der 18:de århundradets störste man var en hopkrumpen mumie. I Sanssouci’s park finnes äfven ett annat slott, det såkallade Neue Palais, en stor byggnad i enkel stil, äfven uppförd af Fredrik II. Nära Potsdam, vid den «heliga sjön» finnes ännu ett slott, Marmorpalatset, och i sjelfva staden ett fjerde, till en del ganska vackert och imponerande. Det förra, bygdt af inhemsk marmor under Fr. Wilh. II, såg jag endast på afstånd. Dess läge är skönt tätt invid sjöstranden. Jag vandrade af ditåt, men gick miste och kom till den Ryska koloni, som den sist aflidne konungen anlagt för de ryska sångare, han hade i sin tjenst. Husen äro af trä, i fullkomligt ryskt manér. På en kulle är en liten grekisk kyrka uppförd.
Enär de I 2:dra punkten omnämnde fordringar inbetalas till Kongl. Stats-Contoret, det i 3:dje punkten oinförmälte belopp ej erfordrar någon utredning, värdet för öfverlåtne fastigheter äfvensom Magasins-Fondens fordran hos 1826 års Greditiv-Fond böra alskrifvas, samt 206,114 R:dr is sk. utaf den egentliga balancen komma att frän Räkenskaperne utgå, såsom dels redan liqviderade, dels beviljade —• eller under handläggning — lill afskrifning, synes alltså, att endast 30,845 R:dr 24 sk. 7 r:st., skulle än ytterligare erfordra indrifnings-åtgärder. Som, på sätt en öfver egentliga balancen uppgjord och Revisorerne förevisad förteckning utreder, sistnämnde belopp utgöres af från 15 tili öfver 30 års gamla fordringar, väsendtligast innestående hos utarmade undsättnings-tagare och andre gäldenärer, som sakna all tillgång, kan med sannolikhet antagas, det icke ens fjerdedelen af den på indrifning beroende summan inflyter. Att under en obegränsad tid för en sådan utredning bibehålla ett serskildt Conior, hvars Tjenstemän och betjente årligen af Staten åtnjuta i lön Öfver 2,300 R:dr B:co, synes olämpligt och omsider ledande tiU utgifter, större än den inkomst Staten af utredningen kan hafva att påräkna. Revisorerne tro derföre att någon viss tid, t. ex. 2 år härefter, eller den 31 December 1841, borde bestämmas såsom den termin, då Revisions-Contoret för Allmänna Magasins-Ärendernes utredning, som fortfarit sedan April månad 1824, helt och hållet upphörde, och att de poster, hvarför någon betalning vid 1841 års slut ej kunnat indrifva* eller utredning medhinnas, finge afskrifvas i sista Hufvudboken.
I Länet finnes icke några Krono-Parker eller Allmänningar I anseende lill det med hvarje år stigande pris å Trädvaror och Ved, en följd af de få och medtagne Skogar*- har Allmogen i senare åren börjat med sorgfällighet vårda Skogarne och att stänga omkring de skiftade Utmark erne, hvarigenom uppväxande plantor af Tall och Björk fredas fran Kreaturs åverkan och såmedelst befordrar Skogs-återvext. 6 Länets Hushållnings-Sällskap Ilar uppmuntrat till trädplantering och äfven utdelat belöningar åt deni sorn derom i synnerhet si0, vinlagt — Bran torf begagnas på de flesta ställena, men tillgången derå förslår ei* till årliga beliofvet. J Bergsrörelse: Uti Bänet finnes icke någon Grufva eller något Bruk. Fabriker. — Den i Halmstad inrättade Klädes-Fabrik bar nyfiken blifvit mycket utvidgad och består af i o Väfstol, 5 Kard-Machiner, 7 Mecha niska Spinstolar och 3 dito Haspar, en Plysoch en Vulf-Machin. _ En Öfverskärare-Machin med 8 Diskar och 12 Saxar. —- Dermed är förenadt ett större Färgeri. \id denna Fabrik arbeta 48 äldre personer samt 32 minderårige och barn. ^Tillverkningen, bestående hufvudsakeligen i Commiss-Kläden, uppgeck år 183 r till i3,85i alnar Kläde och Boy, i värde ansedde till 26,404 R:dr Banco. I Länet finnas nu 3:ne Pappers-Bruk, hvaraf det ena under de sista Fem åren blifvit anlagdt vid Hemmanet Ryde i Thorups Socken. Vid desamma sysselsättas 73 Personer, hvaribland 27 Lumpsamlare. _ Årliga tillverkningen uppgår till omkring 10,000 Ris finare Skrifsamt TryckCardusoch Grått-Papper, hvilket kan upptagas till ett ungefärligt värde af 20,000 R:dr Banco. Vid Annestorp i Lindome Socken har ett större Mechaniskt Bomullsspinneri blifvit af Engelsmännen Lancefield &
De ämnen som ovilkorligen måste ingå bland de tvåtredjedelar, hvari betyget godt fordras, för att i examen blifva godkänd äro: för första afdelningen: de i 2:a punkten under a, g, h, 1, m, o, q, upptagne; för andra afdelningen: de i 3:e punkten under a, k, 1, m, p, q, r, upptagne; fir tredje afdelningen: de i 4:e—6:e punkten under b. h, k, r, s, upptagne. 32. För att med beröm godliännas fordras, utom hvad i 30 och 31 punkterna blifvit stadgadt, att hafva erhållit betyget berömligt i minst halfva antalet af ämnena. 33. De, som vid examen i l:a och 2:a afdelningarna blifvit godkände och derjemte visa godt uppförande tilläggas utmärkelsetecken, nemi.: för examen i första afdelningen: de som blifvit godltände, redgarnssnöre å axelklaffarne; de som blifvit med beröm godkände, guld eller silfvergalon å axelklaffarne; för examen i andra afdelningen: de som blifvit godkände, ett särskildt tecken af redgarn på rockärmen; de som blifvit med beröm godkände, samma utmärkelsetecken af guld eller silfvergalon. 34. Dessa utmärkelsetecken tilldelas af vederbörande regementseller corpschefer och kungöres på rege mentsordres. l)e förverkas genom opålitlighet och oordentlighet i uppförande, men kunna genom ordning och stadga, på kompanieller sqvadronschefens anmälan återvinnas. 35.
Då likväl en utvidgad sjukhus-anstalt såväl för länet, sorn med afseende på universitetets behof, icke kunde utan olägenhet längre uppskjutas, företog sig direktionen ”dels på grund af Medicinska Fakultetens yrkande, dels på länets revisorers anmaning, äfvensom med anledning af bestämda vilkor, fästade vid vissa donationer,” ifrågavarande nybyggnad, fastän efter inskränktare plan, men med beräknande af ökadt utrymme Rör 108 nya sjuksängar. Direktionen anför såsom motiver för sitt beslut följande anmärkningsvärda förhållanden: l:o att ofta anmältes till intagande å lasarettet ända till ”40 å 50 patienter flera, än utrymmet medgaf att emottaga;” 2:o ”att af brist på sådant utrymme sjuke studenter icke kunde, utan intrång i länets invånares rätt, få på lasarettet intagas och der åtnjuta sjukvård;” samt 3:o ”att då, efter föregången längre tids anmälan, sjuke personer, ofta från aflägsnare orter i länet, intogo sjuksängarne, så blef deraf en följd, att hufvudsakligast kroniska sjukdomar förekommo, till menlig inskränkning i den kliniska undervisningen, för hvilken undervisnings fullständighet erfordras ett lättadt tillträde för febersjuka, hvilka endast kunna erhållas från lasarettets närmaste omgifning. Under fortgången af arbetet har direktionen funnit sig i den brydsamma belägenhet att icke kunna med egna tillgångar i verket sätta de med byggnaden åsyftade förbättringar och derföre ånyo anhållit om Kongl. Maj:ts nådiga förord hos Rikets Ständer om det nu sökta amorteringslånet af 40,000 R:dr. Stats-Utskottet har afstyrkt äfven detta nedsatta låne-anslag, såsom mig synes, utan att för sitt beslut anföra nöjaktiga skäl. Stats-verkets säkerhet lärer i detta, såsom andra dylika fall, tillräckligt betryggas genom ”de vilkor, Rikets Ständer, i betraktande af hvad direktionen i detta afseende föreslagit, kunna finna skäligt att bestämma,” och utan nödiga garantier för dessa vilkors fullgörande komine lånet naturligtvis icke att utlemnas.
N:o 306. i anledning af erhållen återreiniss å Utlåtandet N:o 287. VIII. B. 253. A. 267. — N:o 307. i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande en i Utlåtandet N:o 281, föreslagen voteringsproposition. VIII. B. 270. A. 274. E. 320. A. 322. ( 148 > Siats-Ulskoliets Memorialet', Betänkande!) och Utlåtanden: — N:o 308. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 273. VIII. — N:o 309. i anledning af erhållne återremisser å tvänne §§ i det Memorialet N:o 280 hifogade förslag till stadganden i Riksgälds-Contorets nya reglemente. — N:o 310. med förslag lill reglemenlariska stadganden, angående de |>å Riksgälds-Contorel anvisatle ci edil iver. VIII. B. 270, 275. A. 281/ — N:o 311. i anledning af väckta motioner, om anvisandet af årlig pension åt framlidne Professoren, Friherre Berzelii efterlemnade Koka. VIII. B. 32t. A. 322. IX. U. 321. A. 324. — N:o 312. i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 242, angående dels Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelse-verkets förenkling, dels enskilde i samma ämnen väckta motioner. — N:o 315. med förslag lill volerings-pt oposition, i anledning af Biks-Slåndens skiljaktiga beslut, rörande eftergift i arrendet för Mörrums Krono-laxfiske i Blekinge. — N:o 316. i anledning af erhållen återremiss ä Utlåtandet N:o 311. IX. B. 321. A. 324.
Dessutom är Tranås by och kyrka, sorn kartan utvisar, på alla håll kringskuren utaf Christianstads län, och för att kunna framkomma till nämnde by, nödgas kronobetjeningen å liera ställen genomresa åtskilliga delar af Christianstads län; hvadan kronobetjeningen med bästa vilja icke kan lemna tillbörlig tillsyn åt vägar och annat, som i Tranås hy esomoftast fordrar kronohetjeningens närvaro. Visserligen förekomma stundom frågor, i synnerhet rörande skolor och fattigväsendet, inom en socken, delad emellan begge länen, hvarvid, i händelse af missnöje, presterskapet hur att hänvisa de missnöjde, alt hvar i sitt läns residens öfverklaga beslutet. I så läll måste den 4 ena Länsstyrelsen kommunicera sig med den andra och, så vidt ske kan förena sig om ett gemensamt beslut, men sådana omvägar föranleda både till tidsutdrägt och kostnader för tvistande parter och besvärligheter för presterskapet och andra tjenstemän. Norra gränsen af länet borde alltså, enligt min åsigt, undergå en sådan jemkning och förändring, att åtminstone inga socknar eller byar derutaf komme att emellan länen fördelas, utan helt och hållet höra till ett län. Hela Malmöhus län kan numera nästan helt och hållet anses för slätt-land. Visserligen, der odlaren ännu icke hunnit framtränga och marken för samma ändamål finnes alltför otjenlig, qvarstår ännu någon skog, hvilken likväl, efter öfvergångne skiften, antingen är afbrukad eller kommer att afbrukas inom vissa vid skiftet bestämda år. I stället för att å dessa planer plantera ny skog, uppbry tes stenen, och inom några få år äro planerne, eller som deo vanligen här i orten benämnas föladerne, förvandlade till fruktbärande trädor. Åtminstone förutser jag, att inom några qvinqvennier namnet skogstrakt blir främmande i detta län, helst man till denna trakt icke kan hänföra de ekoch bokskogar, som till länets herregårdar, till det mesta rationelt, begagnas och vårdas. Länets Hushållningssällskap, ej blott till antal ledamöter, utan äfven till sin verksamhet, i sednare tider betydligen utvidgadt, har egnat en synnerlig uppmärksamhet åt flygsandsfalten inom länet; och utom det att samma sällskap årligen lemnat vanligt anslag till underhåll och vård åt
Granskning har äfvenledes egt rum af 1858 års räkenskaper dels öfver det, jemlikt Kongl, brefvet den 30 Januari 1830, från statsverket utgående anslag, till belopp af högst 2,700 Riksdaler Riksmynt årligen, för godtgörande af Svenske och Norske Konsulers förskotter till nödställdt Svenskt sjöfolks understöd och hemförskaffande, dels öfver de, genom Kongl, brefven den 14 September 1843 och den 6 Augusti 1858, å Handelsoch Sjöfarts-fonden till Kongl. Kommerse-kollegii disposition anvisade 2,000 Riksdaler, att användas till ersättande af sådana bevisliga utgifter för Svenskar, hvartill Konsulerne, antingen i anseende till utgifternas beskaffenhet eller svårigheten att derå anskaffa fullständiga verifikationer, ej äro, enligt förut gällande föreskrifter, berättigade till godtgörelse af allmänna medel. Berörda räkenskaper, af hvilka särskilda utdrag härjemte bifogas, hafva jemväl blifvit i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning reviderade. Behållningen å förstnämnde anslag uppgick vid 1858 års slut till 3,337 R:dr 82 öre, deraf likväl 3,099 R:dr 3 öre voro förskottsvis till Konsuler, utbetalde och följaktligen böra från vederbörande rederier i ersätfningsväg indrifvas. A det sednare anslaget åter förefanns vid samma tid en behållning af endast 30 R:dr 85 öre, sedan, jemlikt föreskriften i Kongl. Maj:ts nådiga bref till Kommerse-kollegium af Jen 6 Augusti 1858, den å berörda anslag uppkomna behållning af 15,007 R:dr 67 öre blifvit till Kongl. Konvoy-kommissariatet öfverlemnad. Räkenskaperna öfver samtliga ofvanberörda fonder och medel hafva befunnits förda med ordning och redighet; och har någon anmärkning vid granskningen deraf icke förekommit; varande uppgifterne angående de vid revisions-årets slut i Rikets Ständers Bank innestående behållningar styrkta medelst vederbörliga attester.
Nu då tre Stånd hafva bifallit Betänkandet, återstår i afseende på det förflutna ingen ting vidare an af« skrifningens beviljande, hvilken jag äfven får tillstyrka , men med det tillägg , att Riksens Ständer, vid anmälan af deras samtycke till afskrifning af de medel, som sedan sista Riksdag blifvit använda tili brödprisets nedsättande i hufvudstaden, och som i StåtsUtskottets Betankande äro uppgifna, måtte, då något anslag till detta ändamål nu icke eller af Riksens Ständer blifvit gjordt, förnya deras vid berörde Riksdag yttrade anhållan, att några Statens medel icke vidare må i sådant afseende varda påkostade. Om denna framställning vinner Ridderskapets och A - '308 T)en 25 September é. ni. delns bifall, anhåller jag att att den må coftt3 municeras med de öfrige Stånden Och dessä inbjudas att sig med Ridderskapet och Adeln förena. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Fullkomligen instämmande uti hvad den siste värde Tala» ren synes åsyfta, skulle jag blott hemställa,1 om man kan inkomma till Kongl. Maj:t med en sådan anhållan, då Kongl. Maj:t har sig öppet lemnadt, att dertill använda extra Utgiftsmedl^n och då ingen fond annorstädes finnes. Herr von Hartmansdorff i Det är visser* ligen Konungen obetaget, att använda extra utgiftsmedlen, på sätt Han finner för godt. Men jag tror icke, att ifrågavarande anslag utgått af desse medel; ty då hade ingen afskrifning behöft af Biksens Ständer beviljas. Herr Grefven Och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets först afgifne Betänkande, likväl med det tillägg, att Biksens Ständer vid anmälan af deras samtycke till afskrifning af de medel, sorn sedan.sista Riksdag, blifvit använde till brödprisets nedsättande, borde, då något anslag till deltar ändamål nu icke eller af Biksens Ständer blifvit gjordt, förnya deras vid samma Riksdag yttrade underdåniga anhållan, att några Staten® medel icke vidare matte i sådant afseende Varda påkostade.
Emellan vederbörande Stater skulle aflösningskapitalet, enär Scheldetullen utgått, icke af varan, utan efter fartygens drägtighet, fördelas i mån af deras sjöfart på Schöldén; men då det ansetts, att Scheldetullens upphörande erbjöde ett särskildt intresse för Belgien och att delta lands andel derföre icke borde bestämmas efter den allmänna regeln, ville Kongl. Belgiska Regeringen, för att befrämja sakens framgång och ehuru Belgien allt hittills ensamt burit hela bördan Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition JW 123. 5 af denna tull, som under åren 1839—1862 uppgått lill ett sammanlagdt belopp af omkring 30,000,000 Francs, samtycka till att Belgien utöfver dess bidrag efter föenämnda beräkningsgrund, 3,683.160 Francs, erlade så stort belopp, att Belgiens andel komme att utgöra 12,000,000 Francs, hvarigenom det kapital, som skulle emellan öfriga Stater fördelas, nedginge till 24,000,000 Francs, och Sveriges bidrag komme att utgöra endast 543,600 Francs. Belgien åter, å dess sida, ville, på sätt det förut erbjudit sig, afskaffa de dryga tonnage-afgifterna, utverka nedsättning i lotsafgifterna och genom en handels-traktat göra Sverige delaktigt af de betydande tullnedsättningar, som beviljats andra Stater, samt dessutom tillse att de lokala sjöfartsafgifterna i Antwerpen blefve minskade.
Uti nu inkommet Protokolls - Utdrag af denna dag, innefattande Hedervärda Bonde-Stån. dets beslut, i anledning af Statsoch Banko-Utskottens förslag till sammanjemkning af några skiljaktigheter uti Riks-Ståndens beslut angående Allmänna Penninge rörelsen i Riket och myntvärdets upprätthållande, inbjuder Hedervärda Bonde Ståndet de öfriga Stånden till instämmande deruti, att Greditivet till Jern-Contoiret 600,000 R:d må delas i arne lika delar, hvaraf 300,000 B:d förblifva under Jern-Contoirets Disposition, och de andra 300,000 R:d anslås till OdlingsEånefondens förstärkning; men som Prest.Ståndet redan bifallit ofvanberörda jemknings-Förslag, så fann Preste-Ståndet sig böra förblifva vid dess härom fattade beslut. 68o Prof. Utdr. d, 20 Junii 1818. _ o S, D. Återremitterades Banko-Utskottets N:o 63 öfver den, i följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, till förnyad handläggning remitterade fråga om beviljande af ett Linnebiträde från Banken till Götheborgs Stad. S. D. Vid föredragning af Statsoch Banko Utskottens Förslag tili jemkningar i vissa delar af Riks Ståndens skiljaktiga beslnti rörande ■utredningen af Götha Canal Bolags, Malmö ocl? Götheborgs Diskonter, blef berörda jemkningsförslag af Prest-Ståndet antaget med förbehåll af öppen talan i de punkter, om hvilka de öfrige? Respective Riks-Stånden kunna stadna i olika meningar; anseende Ståndet sig härigenom hafva besvarat Höglofl, Riddgrskapets pcb Adelns, uti Protokolls-Utdrag ^f den 2 dennes, meddelade inbjudning till instämmande uti Höglofl. Ridderskapets och Adelns beslut, rörande Utredning gen af ofvannämnda Filial-Diskonter, Fran Wälle fl, Borgare-Ständet. S. D.
För denna anmärkning tro Revisorerne sig äga stöd uti clet åberopade Kongl, brefvets ordalydelse, af innehåll att det ifrågavarande anslaget finge ”användas till förbättring i aflöningsvillkoren för sådane ”Tullbetjente”, hvilkas trägna och maktpåliggande tjenstgöring på en dyr - 5 - ort fordrar uppmuntran och understöd.” — Att Eder Kongl. Maj:t velat från dessa fördelar utesluta just de vigtigare tjensternas innehafvare, vågar dock General-Tull-Styrelsen anse föga sannolikt. Språkbruket gifver ock ingen styrka åt en sådan mening; ty likasom den allmänna benämningen ”Kronobetjente” efter antaget bruk omfattar tjenstemän af flera grader, har man, hvad Tullverket angår, för att undvika upprepandet af de på särskilta grader syftande benämningarna Embetsman, tjenstemän oell betjente, från äldre tid vänjt sig att använda appellatiVet ”Tullbetjente” såsom gemensamt omfattande alla under Tullverkets Öfver-Styreise lydande personer af hvad grad som helst, — hvarom vittnesbörd kan hemtas ur en mängd författningar och officiella handlingar, till exempel Kongl. Reglementet ”för stora Sjötulls betjänte” af den 5 December 1724, — Danckwardts år 1823 af trycket utgifna Författnings Sammandrag pag. 667 ”om särskilt Ordning för Tullbetjente” o. s. v.