Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har sagt, att jag endast hämtat exempel från Södra Länderne och ifrån England, samt att Languedoc’s Canalen icke kunde med Götha Canal jemnföras. jag har visserligen åberopat England, men jag har 'äfven anfört Länder, hvilka dels till luftstreck och dels till folkmängd äro lika med Sverige, såsom Ryssland, Norra America och Dannemark. En värd Ledamot har förmodat, det jag af Enthousiasme försvarade Götha Canal; men vid den erfarenhet jag äger, har jag icke funnit, det någon Person, under loppet af 20 år, bibehållit Enthousiasme. Hvad mig angår3 hafva mängfalldige beräkningar och Stu - *98 Den 9 Februarii. dier af allt hvad i Canal-väg kunnat inhämtas, stadgat om nyttan af Götha Canal, en öfvertygelse, långt starkare än Enthousiasme. En annan Ledamot har satt i fråga beräkningen af det redan fullbordade Canal-Arbetet samt yrkat att -f deraf, ännu skulle återstå. Samma Ledamot har likväl för detta omdöme icke anfört någon annan grund än dess egen öfvertygelse. För min del måste jag bekänna, att jag anser det vara oundvikeligen nödvändigt för den, som vill pröfva en så vigtig sak, att först noga och fullständigt känna sjelfva ämnet, jemte de förhållanden, som af tidens skiften och öfrige omständigheter blifvit orsakade, samt företaga en nogare granskning af Böcker och Räkenskaper. Om man icke skulle hafva tid eller tillfälle att inhämta en sådan kännedom, måste man väl tro officiella Handlingar, bland hvilka jag torde få nämna, de af Öfver-Directeuren Hagström, hvilken långt ifrån att gå tillväga med Charlatanens öfverilning, snarare är känd som Scep* ticus, på dess Embets-ansvar och i följd af ordentligt förde Bokslut, uppgjorde Beräkningar, hvilka redan blifvit för Allmänheten framlagde samt af Vederbörande
Uran andraga torde det vara ådagalagdt, att Postverket, såvida dess inkomster icke stiga utöfver hvad skäligen förniodas kan, ej ännu kan umbära ersättning för fortskaifningen af Tullverkets bref. Skulle framdeles ett annat förhållande inträffa, anser jag det då blifva mera öfverensstämmande med statens fördel, att i stället för beviljandet af fribrefs rättighet åt verk, som hafva egna fonder, men för närvarande betala porto förderas brefvexling, och hvilka äro Banken, Riksg.cont., Tullverket, Nummerlotteriet, Wadstena Krigsmanshuscassa och Manufactur-disconten, staten förbehåller sig en efter tillgångarna lämpad, ökad inkomst af postmedlen. Anhållande, att StatsUtskts förevar, betänk, på grund af dessa mina anmärkningar måtte varda återremitteradt, begagnar jag nu för öfrigt detta tillfälle att bemöta den framställning, som af en och annan representant vid denna riksdag redan blifvit gjord och än vidare torde förnyas, att, då Postverkets brutto-inkomst uppgått till öfver 45o,ooo r:dr årligen , statsverkets behållning deraf, beräknad till endast joo,000 r:dr, synes vara alltför ringa, med den erinran, att den portofrihet för inrikes bref, som publika verk, embetsoch tjenstemän för närvarande åtnjuta, kan uppskattas till minst 3oo,ooo r:dr om året, och att, om härtill läggas de kostnader, Postverket vidkännes för frankering eller lösen af de från K. Cabinettet, Svenska Missionerna vid främmande Hof och CommerceColhm afgående eller till dem ankommande utrikes bref, jemte den inrikes porto, som å dessa bref skulle belöpa, men icke heller ersättes, utgörande tillsammans omkring 20,000. „ 1 samt statsverkets behållning 100,000. Summa 420,000 r:dr så visar det sig, att om än härifrån afdrages värdet af de friheter, posthemmanen i Sverige i och för postföringen åtnjuta, hvilket skäligen ej kan upptagas till större summa än .
Någonting rörde sig uppe i furans krona. »Det var en djärf fågel, som sitter där», tänkte Salmon och högg ännu en gång björnen till möte, ännu en gång mellan refbenen. Salmon mäktade aldrig riktigt skildra det som nu kom, då han ibland berättade historien. Men Nalle hade tumlat som en hösäck och vält sig. Han hade hoppat på stället och vrålat högt. Han hade sprungit små susande snabba krokar på stället, sade han. Det oskadda ögat hade glimmat som ett eldkol och stuckit som en syl, men det andra hade varit gömdt af blodlefrar, sade han. För hvarje steg, för hvarje flåsande suck hade blodströmmen stått som ett groft spö, som ett skackel-ämne så groft, påstod han, och mycket hade det gjort, att det gick som det gick, att Nalle inte gifvit sig tid att stanna ett ögonblick, draga skinnet öfver såren och vrida håret i en tått öfver dem, såsom de bruka ibland, som han sade och påstod. Om han ljög eller ej, vet jag icke. Han är för öfrigt icke den ende, som haft att berätta om sådana ting. Det är många konstiga historier ur våra skogar här nordpå. Solen hade stigit högt. En glimmande guldtråd smög sig genom barr och löf till stridens fura för att se hvad som stod på. Rundt om sjöngo trast och fink. Järpen hvisslade i sidlandet, och tranan ropade från träsket. Vinden låg från bygden i dag. Ännu en gång stod björnen upprätt vid faran, men den käft, han öppnade, var full af blod från genomstungna lungor. Än en gång smög Salmon undan i en halfrund rörelse och än en gång nyttjade han knifven: det tog rätt i hjärtat. Än en gång: det tog i halsen.
I afräkning å det under innevarande år afslutade utländska statslån, hafva vederbörande låueöfvertagare verkställt följande inbetalningar, nemligen : Maj 1 Th:r 1,500,000: — » 12 » 200,000: — » 26 » 1,100,000: — Juli 18 » 800,000: ~ » 25 » 500,000: — Aug. 1 » 500,000: — » 4 » 250,000: — » 7 » 250,000: — » 8 » 500,000: — » 22 » 500,000: — R:mt R.dr 11,988,366: 24. — 64 — Förräntandet af Riksgäldskontorets kontanta behållning. Genom de ansenliga summor, som redan influtit å innevarande års jernvägslån oeh hvilka vida öfverstigit hvad Riksgälds-kontoret hittills behöft utbetala utaf det vid nu pågående riksdag beviljade anslag för Statens jernvägsbyggnader, har den utlåning af Riksgälds-kontorets kontanta oeh för förestående utgifter tillsvidare icke erforderliga behållning, som, med kortare afbrott, alltsedan 1858 års början fortfarit, under sednare tiden kunnat i större man utsträckas, och Fullmäktige hafva, så vidt tillfälle härtill sig erbjudit, sökt att medelst sagde utlåning göra Riksgälds-kontorets kontanta behållning fruktbärande och hålla densamma allmänna rörelsen tillhanda; utvisande nedanstående tabell beloppet af de län, som för nyssnämnde ändamål efter 1859 års början från Riksgälds-kontoret utlemnats, äfvensom de under samma tid verkställda återbetalningar af dylika lån: Till förräntande af , , , Riksgälds-kontorets Verkställda återbetalkontanta behållning mngar utaf sådana utbetalda lån. laiK
De utomstående togo hennes behärskade väsen för kyla och högdragenhet. Och det är nog troligt, att hon i ungdomen genom sin slagfärdighet, sin skarpa uppfattning och snabba tunga var sträng i sina omdömen. Med med åren blef hon också i detta fall allt mer hänsynsfull och mild. Om Ellen Anckarsvärd själf fått bestämma sin död, hade hon helt visst valt den just så, som den stora afgörelsen nu k o m: snabb, stilla och höljd i den ensamhet, i IDUN hvilken hon alltid, i innersta mening, hade lefvat. H o n blef sparad det långsamma aftagandet, hvilket för henne skulle blifvit ytterligt plågsamt. Hon flck nu sluta sin starka tillvaro, innan hon förlorat något af sin kraft. Ä n n u ett par timmar före sin död lyssnade hon med oförminskad klarhet till ett förslag rörande ordnandet af fattigvårdsväsendet. Sedan mottog hon besök af släktingar, hvilka medförde biljett till premieren af Tirfing, åt hvilken hon mycket gladde sig. Fru Boberg var hennes systerdotter, Vilhelm Stenhammar hennes släkting och båda för henne kära medlemmar i den ungdomsskara, hvilken ej sällan samlats till musikaftnar i hennes hem, där hon var den mest älskvärda värdinna, som njöt af att bereda sina gäster all slags trefnad af utsökt slag. Framför allt njöt hon af att se ungdom omkring sig och hennes sons vänner, liksom hela den stora skaran af begåfvade syskonbarn, trifdes därför väl i hennes vackra hem. 395 drag, aldrig sett en handling, hvilken jag önskar varit ogjord. I hvarje skede af hennes lif, i hvarje situation var hon den fullkomligt förnäma personligheten. Och i detta underliga lif — där det att förlora vår tro på mäuniskors adel är vår bittraste erfarenhet — blir detta att — med full sanning, utan förbehåll — om en människa kunna säga, hvad jag här nyss sagt, något så stort, att den tacksamhet man däröfver känner blir outsäglig. Ellen Key. offciv entstanllaT. iden höst! Mörka tankar i kvalfylldt bröst; Ingen röst Skänker mitt sinne hopp och tröstDyster tid!
Ut supra, S. D. Föredrögos å nyo och återremittera* des, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, följande Statsoch BanéoUtskottens den 21 sist» ledne junii afgifné, samt den 28 i samma må* nåd eftermiddagen på bordet lagde; Utlåtanden! Ridd. »ch Ad. Brot. VI Bandi 66 Den 19 Julii e. rrn N Angående Riksens Ständers Riks*} gäldsGontoirs ställnings och inlösen af dess cre4 dit-sedlar N. ‘o 25^ Angående sättet för bestridande af de penninge-anslag till allmänna arbeten och företag, hvilka Riksens Ständer kunna vid den^ na Riksdag finna skäligt besluta, samt hvad sorn möjligen kan brista i de tillgångar, som kunna utses såsom fond för mindre creditivet. Ut supra;. S. D. föredrogs å nyo och bifölls Statsoch BnncoUtskottens den 21 sistledne Junii under jN-o 24 afgifne, samt den q 3 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, angående StatsVerkets förhållande till Riksens Ständers Bank. Ut supra. JJtdrag af Protocollet, hållet hos Höglöjlige Ridderskcpet och Adeln vid Lag; tima Riksdagen i Slockholm,'ef termidi dagen den 19 Julii 1823. S. D; Föredrogs å nyo och gillades Stats-' och BancoUtskottens den 21 sistlidne Junii under N:o 26 afgifne, samt den 28 i samma må-i nåd eftermiddagen på bordet lagde , Utlåtande, angående BancoDiscontens lane-rörelse , och da omständigheter, rörande densamma, hvilka ansetts äga sammanhang med allmänna Finance*reglering gen. Ut supra. S. D. Föredrogos å hyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorde anmärkningar^ Den xg Julii e. m> följande Statsoch BancoUtskottens de ax sistlidne Junii afgifne, samt den a 8 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: Angående Bankens utlåningar å guld och silfver, metaller eller andra varor.
Regeringsformen, under deras egen ggrsnvie och wärd; skolandes förmas, kas efter de Keglomemsr och Stadgar, som redan gjorda äro, eller ännu af Riksens Stander gjöraS kunna. Alltså och emedan alla Författningar, som icke röra Grundlagen, tala förbättring, efter riden och omständigheterna, ty anser jag för min del, at för Lamjuons mera säkerhet, såsom ock besparing i framtiden, nyttigast wara: i:o At hädanefter allenast syra L-mca - Fullmägtige antagas, hmilks hwarje Z:ne ar ombytas, pä det andre, som ingen kännedom om LLnco-Wcrket äga, mage derom blifwa kunnige. 2:0 At de Illim^uetrer, hwilka tilsörene en eller annan (lommilUri: warit ombetrodda, böra hädanefter sta endast och allena under Fullmägtigas ward och answar. Z:o kievilionsn rui Zangusn bär ske efter manligheten, da ingen Riksdag infaller, men icke pa lika satt som förr, ak Oepurer3äs pödgas resa 50 ä 6o, til izo mil fram och aker, för at fullborda keviston, hwarigcnom resekostnaden allena för Lmgnon blifwer ansenlig stor, utan sä, at det kunde ske af Stockholms Stads Jnnewänare, sä af (l«l> legiér, som andre Ledamöter berti! blifwa utsedde, hwit, ke äro wäne wid räkenskaper. Med detta mic !V!emc>. ris! anhaller jag fa wanda mig tll de öfriga lvsspeKrvs Standell» k. Ollo Lillberg. sades pa bordel Föredrogs et frän Riddarhus-U-skottct iukemnatztz PetMkande af ben i?> Mast, rörande öis^ Rtwu sf dm under Riddarhus-vireÄionens förwaltning stående sti kallade Adeliga csäskre. Skolans ionä. Begärdes pä Bordet.
Banko. R:dr. « sk. r. R:dr sk. r. 10 Blodiglar Jern: 1 skålp. 4 6 gjutet: — * Tackoch Barlast1 skepp. stäp. v. 1 — 8 — * Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostämplade och oborrade 1 skepp. stäp. v. 1 ' 8 — * Hällar öfver 1| tums tjocklek samt Lod och 8 Lödjör öfver 1 Skeppunds vigt stycket . 1 skepp. stäp. v. 1 * Hällar af 1|- tums tjocklek och derunder till och med 1 tum, Lod och Lödjor till vigter af 1 skeppunds vigt och derunder 6 till £ skeppund 1 skepp. stäp. v. 1 * Söndersågade Kanoner och Mörsare, samt kasserade Kulör och Bomber 1 skepp.stäp. v. — 24 — smidt eller valsadt: IG —" Stång-, platt-, | tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver | tums , 14 fyrkant 1 skepp.stäp. v. — 4 Smältstycken: omvällde 1 skepp. stäp. v. — 6 — 13 — * andra slag 1 skeppa stäp. v. — 12 — 8 Jernskrol, gjutet, smidt eller valsadt 1 skepp. stäp. v. — 24 — 75 Koppar: — rå t skepp.stäp. v. 10 125 gårad , .. 1 skepp, stäp, v. — 32 — 100 — Kopparskrot, eller gammal och brukad Koppar, samt Kopparaska 1 skepp. stäp. v. 1 32 — 4 * Malm, rå och osmält, i Införsels-tarifen eller den dervid fogade särskilda Varuförteckning, ej specificerad Metaller, sammansatta: Alm, Ask, Bok, Björk, Ek och andra ej specificerade sådane trädslag, s som vexa inom landet 1' .
B:co oni jo LogUtsiottets Utlåtande N:o 160. dagen i underhallspenningar, hvilket ej kunde anses vara för mycket ; __ att Utskottet icke skall ratt lörstått och besvarat Talarens förslag, att den i Concurslacen stadgade tid al t v ii mänader, efter hvilkas forlopp bysatt gäldenär kan försattas i concurstillstånd, borde minskas till en månad ; hvilket förslag åsyftade, att den bysatte måtte så mycket snarare kunna nödgas att göra cession eller ock betala, samt mångens långvariga lidande sålunda minskas; — och att, enär Läkaren, hvilken ej borde vara medlare emellan borgenären oell gäldenären , ådrager sig den förres ovänskap, örn han tillstyrker tillåtelse för gäldenären att några timmar vistas utom häktet, och i motsatt fall den senares, detta förhållande måtte undanrötljas och, då Utskottet förbisett Talarens, pag. 12, punkten cl, härom framställda förslag , annan tjenlig förändring af Utskottet föreslås. I anledning af hvad sålunda blifvit anmäikt och yrkadt, har Utskottet å nyo förehaft detta ärende, men icke funnit skäl att frånträda eller ändra sin i ämnet fattade öfvertygelse. Och som anmärkningarne till det mesta bestå endast i upprepande eller närmare utveckling af en del af de motioner, Utskottet, på anförde och ej vederlagds LagVtskottets Utlåtande N’.o 160, 11 grunder, afstyrkt; sa torde återremissen kunna anses tillfyllest besvarad genom följande erinringar. Af by sä t tn ingsån? t a! tens natur och ändamål (oljer det af sig pjeiff, ait någon gräns för dess användande ej kan, på förhand, annorlunda bestämmas, än så , att tvångsmedlet upphörer, så snart anledningen för dess tillämpning upphört. Att fastställa er< annan godtycklig tidsgräns för bysättning vore att, åtminstone lill en del, upphäfva dess ändamål och omintetgöra dess åsyftade verkan.
I öfverensstämmelse med nyssberörde allmänna åsigter i ämnet, och emedan sådana bemödanden, som utgöra föremålet för Svenska FornskriftSällskapets stiftelse, icke i längden kunna påräkna nödigt understöd från allmänheLens sida, utan sannolikt skulle afstanna af brist på medel att bestrida utgifterna, hafva Rikets Ständer, med serskild kännedom, hurusom ledningen af Sällskapets göromål är anförtrodd åt män, hvilkas nit, sakkännedom och drift ställa utom allt tvifvel, alt Sällskapet kommer att göra sig förtjent af det understöd, som åt detsamma kan beredas, godtfunnit besluta, att ett antal af Tre Hundra (300) exemplar utaf de samlingar, Svenska Fornskrift-Sällskapet årligen utgifver, hvarje exemplar för året beräknadt till omkring 2 R:dr Banco, börjande med det redan utkomna första häftet, må, så länge Sällskapet fortfar i sin verksamhet, för Statens räkning inlösas, för att, på sätt ofvan angifvet är, utdelas och användas. Hvilket Rikets Ständer fä hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4 Dec. 1844. 68 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Dec. 1844* Preste-Ståndet den 4 Borgare-Ståndet den 4 Bonde-Ståndet den 4 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående upphäf vande af 3 i 2 Cap. Giftermåls-Balken. (Lag-Utskottets Bet:de, N:o 29.) S. A. K. Under åberopande deraf, att, så vidt ruan kunde döma af Kongl.
1 sammanhang härmed har Utskottet ansett sig böra behandla följande inom Ridderskapet och Adela samt Presteoch Borgare-stånden väckta och till Utskottet remitterade motioner, nemligen : af Friherre Sprengtporten och Biskop Fahlcrants, med hvilken sednare Doktor Guinw/ius och Prosten Söderberg instämt, hvilka, dä det med ofvanberörde anslag utsedda ändamål, att på en gång uppmuntra konsten och att åt fäderneslandet bevara de Yppersta skapelserna af dess idkares snillen, endast ofullständigt kunde uppnås med det af Kongl. Maj:t föreslagna belopp, isynnerhet om detsamma skulle tagas i anspråk för upprätthållandet inom fäderneslandet af de högre koiistgrenarne, hvilka för utförandet fordrade djupa studier, mycken skicklighet och erfarenhet, samt, hvad staty-hildhuggeriet angår, så stora kostnader, alt dess produkter icke kunde, ulan förlust för konstnären, afyttra* tili andra än höga priser, yrkat att, på satt Akademien begärt, en summa af 6,000 R:dr Banko årligen måtte varda å Riks-staten uppförd till inköp af utmärkte Svenske konstnärers arbeten, i ändamål så väl att uppställas i de allmänna samlingarne, som alt pryda kyrkor samt andra allmänna byggnader och samlingsrum: af Herr Montgomery, Gust., sorn föreslagit, att för Statens räkning mätte uppköpas några af våra inhemska mästares och konstsnillens utmärktasle arbeten, som af sakkunnige personer borde utväljas för att inrymmas i det under byggnad varande Riks-museum ; af Herr Sparre, Sigge, hvilken, under erinran, hurusom större delen af sednare tiders utmärktare inhemska konstverk, till följd af elen njugga uppmuntran inom landet, icke qvarstannade i konstnärens fädernesland, utan i stället funnit en tillfjygt i utländska museer och konst-samlingar, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att behöflig tillgäng bereddes att för del snart färdiga Nalional-museum tillegna sig utmärktare konstverk af Svenska och Norska konstnärer; för hvilket ändamål motionären föreslagit atl för nästa siats-reglering måtte till Kongl. Maj:ts disposition ställas en summa af 10,000 R:dr Banko årligen; af Herr Gust.
St. vid nästa riks - Den 59 Maj e. m. 457 riksdag (inna nödigt, att ett elier annat af Rikets collegier helt och hållet indrages; men sådant kan icke ske med mindre än 101 och 102 §§:ne uti Reg.F:n lämpas i conforniitet med hvad R. St. för organisationen af embetsverken på det hela önska, emedan riksrätten i annat fall icke skulle kunna sammansättas. Hr von Hartmansdorff: Förhållandet har alltid varit, alt collegier hafva kunnat borttagas utan behof af någon förändring uti grundlagens föreskrifter, rör:de riksrättens organisation, emedan grundlagen uti 102 §:n Reg.F-.n endast innehåller, att presidenterne samt det äldsta rådet uti alla Rikets collegier skola vara ledamöter af riksrätten. Fråga kan således i detta hänseende endast blifva, att de collegier, sorn finnas, skola lemna ledamöter till riksrätten. Så har äfven Const.Utsk. vid någon föregående riksdag uppfattat förhållandet. Frih. Cederström: Jag kan icke medgifva Hr von Hartmansdorlfs framställning, att det alltid är öppet för Konung och Ständer, att vidtaga ändring uti statsorganisationen annorlunda än i den ordning grundlagen medgifver; men då grundlagen först måste ändras för att bereda väg för de rättelser uti slatsmachineriels organisation, som Konung och Ständer kunna önska, så måste del vara conseqvent af personer, som vilja att grundlagarne skola efterlefvas, att bereda utväg för Konung och Ständer alt kunna besluta nödiga förändringar uti embelsverkens sammansättning. Oin Const.Utsk. någon gårig har kunnat yttra sådant, att det vore öppet för R. St. att när som helst indraga något af Rikets collegier, så får jag dock deremot erinra, att då dessa collegier, ehuruicketill namnen uppräknade, funnos när grundlagen skrefs, och grundlagen föreskrifver att riksrätten skall utgöras af uppgifne embetsmän från Rikets collegier, så kan intet collim indragas förr, än de stadgande!! i grundlagen, hvilka handla om riksrättens organisation, i delta hänseende blifvit på lämpligt sätt förändrade.
Stadgandet om upplösning flyttades med 1949 års grundlagsändring från § 109 till § 108 samtidigt som det ursprungliga stadgandet i § 108 om tryckfrihetskommitterade upphävdes. 1809: Ej må Riksdag längre räcka än Trenne månader från den dag, då Konungen låtit om Stats-Werkets tilstånd och behof Riksens Ständer eller deras Stats-Utskott underrätta. Skulle likwäl wid nämnde tids förlopp, Riksens Ständer ännu icke hafwa Riksdags-Ärenderne afgjort, anmäle de det hos Konungen och äske at Riksdagen måtte fortfara någon wiss tid af högst en månad derefter, hwilket Konungen ej äge magt at wägra eller förhindra. Der så oförmodadt hända skulle, at, wid den sålunda förlängda tidens utgång, Riksens Ständer icke hade Staten reglerat eller någon ny Bewillning til bestämdt belopp sig åtagit, då skal Konungen kunna Riksens Ständer åtskilja, och fortfare den förra Bewillningen intil nästa Riksdag. 1809: Konungen äger at i Stats-Rådet utnämna och befordra infödde Swenske Män til alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hwilka äro af den egenskap, at Konungen Fullmagter derå utfärdar, dock böra wederbörande förut med Förslag hafwa inkommit, der sådane hittils ägt rum; Ware likwäl Konungen obetaget, at uti Militaira Embeten nyttja Utländske Män af sällsynt skicklighet; men icke til Commendanter i Fästningarne. Konungen fäste, wid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd.
(Apr-. 86g.) — med underd. anhällan atr de General-For, ag osmer Bcwillningen, .hwilka hittills Hän Landk-^ontoren till Rissgälds-Comoiret rftswit inflickade, badana efter mäge insändas tfll Kammar-Rätten re., 578. — med underd. hemställan att de Indclningsyafware i Westerbotten som genom freds - tra. raken med Ryfiland fmlorat sine loningechcmman derföre matte crhälla ersättning af de sa kallade Kronan besparde ester odisponcrade hemman i landet, 578. — om en allman och oinskränkt Nederlag: - och Upplags-frihet för alla Rikets Sjö- och Stapelstäder, 579. — om oafgiorde B'tcsmals afflutantc intill nästa Lagtima Riksdag, 58o. med öfwcrlemnandc ät Kongl. Masits nådiga godtfinnande, att, enar omsiandighcterne dertill föranleda, höja Sjötulls-afgifternc utöfwer Siötulls-Taran, 58g. (Apr. 767.) — om Wargeringens upplösande och upphänvandc af Författninga-ne dewm, ?8e. (em. irzg,) — om dcn ärliga afskrifning General T ull-Arrends Societeten, för förlorade Lull-iniomster frän Finland, erhällit ä Tull-arrendet, 781. — om nådig befallning till Krigsoch Kammar - Collcgierne att inkomma med Berättelse om Kongl. Mains och Kronans publigue hus och byggnader, 782.