Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att en författning, som gång efter annan andras, medelst partiella uteslutningar och tillsatser, allt efter de olikaåsigter och omständigheter, hvilka vid tillfället kunnat göra sig gallande, slutligen skall falla uti osammanhang och otydlighet, är nära påtagligt; äfvensom att sådant desto snarare skall inträffa, ju mer författningen ursprungligen gått miste om en systematisk uppställning. Allmänt torde man ock stämma öfverens deruti, att den bristfälliga Bevilln.stadgan luter lämpa sig lill dessaförhållanden. För alt derstädes igenfinna föreskrifter, nödsakas man ofta genomse liela författningen, medan på åtskilliga ställen, och inom samma §, träffas flera icke dithörande. I många fall saknas föreskrifter, i andra åter äro de ofullständiga, hvilket dels ledt till den oformligheten, ehuru oundviklig, att emellan riksdagarma vända sig till Regeringen uti beskattningsfrågor, dels ock lemnat ett öppet fält för KammarRättens anmärkningsbestyr — till mehn och stor tidspillan för de förklarande. Edvad sålunda i allmänna, termer och endast i korthet blifvit antydt, här jag, följande i835 års Bevilln.-förordning alltigenom, §för§, under form af A n m är k 11 i n g a r, Litt. A., specielt upptecknat; — och i sammanhang dermed, utarbetat ett Project till ny B e v i 11 ni n g s-s t a d g a, Litt. B.— hvars vördsamma underställande denna motion har för ändamål. Att detta project icke sträcker sig till upptagandet af sjelfva bevilln.-beloppet, torde jag icke behöfva nämna; men väl har jag trott detsamma böra angifva, i hvilket förhållande de olika catliegorier, som artiklarna omfatta, må ingå uti bevilln.-summan. Projectet — eller kanske rättare uttryckt, den omarbetning af i815 års författning, som jag mig företagit, företer likväl en alldeles ny uppställning och Den i F c b r u a r i. indelning, med, dels uteslutande af hvad jag uti densamma funnit böra utgå, dels införande af sådana nya föreskrifter, som förändrade förhållanden och erfarenheten påkallat.
Utskottet äfven i annat hänseende anmärkningsvärd!. Men förr än Utskottet vidare redogör för dessa sina anmärkningar, torde Utskottet, för att vinna större tydlighet åt sin framställning, böra erinra om åtskilliga förhållanden i afseende på ifrågavarande Förmyndarekammares inrättning och åligganden, samt de förberedande åtgärder, som föregått Instruktionens utfärdande. Genom Kongl. Förordningen den 27 April 1667 inrättades i Stockholm en så kallad ”Arfoch Förmyndare-kammare”. Anledningen uppgafs vara den oreda, sorn uppkom genom Föräldrars ingående i nytt gifte utan föregående afvittring, samt den vanvård, hvilken vid föräldrars frånfälle i afseende på de omyndige barnens såväl uppfostran som medel ofta egde rum. Förmyndare-kammaren, utgörande en afdelning af Stadens Råd, fick sig uppdragne dels de bestyr i afseende pä de omyndiges bästa, som enligt nu gällande lagstiftning tillhöra Domstols behandling, dels äfven ålskillige förvaltningsåtgärder i samma ändamål. Bland de sednare torde här böra nämnas förrättande af bouppteckningar; förvarande ocb förteckning ”registervis’' af boupptecknings-instruraenten, jemte ”underrättelse, hvarest egendomen vöre utsatt” ; utlåning af de omyndiges medel; försorg om fattiga barns uppfostran antingen i handtverksembetena utan betalning, eller deras ”underhållande ex publico både i Danviken och Barnhuset”. Afsigten med denna inrättning var dock ingalunda alt göra särskilda förmyndare öfverflödiga och alt under Förmyndare-kammarens omedelbara förvaltning draga de omyndiges alla medel. Det heter tvärtom, att ”Förmyndare-kammaren ingalunda bör eller kan vara ”emot Föräldrars lagliga välde eller yttersta vilje; ulan der en eller annan, antingen ”förmedelst
Statsbidrag och uppfyllandet af dess åtagne förbindelser, Öfverlemnar till Statsverket Strömsholms gamla Canaloch Slussverk med alla dess tillhörighet i fast och lös egendom, samt, för händelsen af ett nytt Bolags bildande, tillförbinder sig alt i allmänt förvar skola deponeras de nuvarande io85 adier, eller för de adier, som kunna brista, ett contant belopp, motsvarande den lösriingssumma, som för hvar actie kommer att bestämmas, under förbehåll att, sedan Canalen är färdigbyggd, dessa adier till Bolaget återställas eller förstöras; 6:0 att Bolaget deremot för egen eller det nya Bolags räkning, å hvilket Bolaget må sina rättigheter öfverlåta, Stats-Utskottets Utlåtande} N\o 435, Litt, C, *27 Bibehåller och får till sig öfverlemnad egande-rätten till Strömsholms så väl gamla som nja Canaloch Slussverk, med alla dess tillhörigheter och åtföljande förmåner emot noggrannt uppfyllande af de vilkor och öfverenskommelser, som nu blifvit eller vederbörligen blifva stadgade; n:o att Kongl. Maj:t förbehålles att, efter Bolagets hörande, i Nåder fastställa Taxa å afgifterne för farten å den nya Canalen, hvilken Taxa hvart tredje år bör ånyo underställas Kongl. Maj:ts pröfning; 8:o att Rikets Ständer i underdånighet öfverlemna till Kongl. Maj:t, att med Bolagets Direction i Nåder låta afsluta ordentligt contract, innefattande öfverenskomne vilkor, rättigheter och skyldigheter, hvilket contract dock bör vara upprättadt inom Ett år efter det Rikets Ständers rörande denna fråga fattade beslut blifvit bos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldt. 16:0 Utskottets Utlåtande, i hvad det angår ifrågasatte anslag för Gråda samt Barkens och Siljans Canaler, har af Bonde-Stånclet blifvit bifallit. Inom Ridderskapet och Adeln har i afseende härå icke något serskildt yttrande förekommit.
Billmark med oförminskadt nit fortsätter utgifvandet af omförmälda planche-verk och fortfarande är af ifrågavarande understöd i behof, hafva Rikets Ständer, såsom understöd för fortsatt utgifvande af planche-verket »Sverige, aquarell-lithografier och tontryck,» åt Lithografen Billmark jemväl för nästa statsregleriugs-period, eller åren 1864, 1865 och 1866, beviljat ett årligt anslag af 800 R:dr. ] 07:o Hos Rikets Ständer är vordet föreslaget, att aflidne Ofverste-löjtnanten U. ■ Thersners dotter, Thora Thersner, hvilken fortfarande ombesörjde utgifvandet af det af bemälde Öfverste-löjtnant i lifstiden påbörjade planche-verket »Fordna och närvarande Sverige,» måtte, på sätt vid flera riksdagar egt rum, jemväl nu för berörda arbete hugnas med något understöd, samt att, med hänseende till utgifvarinnans försvagade helsa och arbetets derigenom ökade svårigheter, detta understöd måtte bestämmas till 600 R:dr årligen, i stället för 400 R:dr, som vid de två sednaste riksdagarne anvisats. Då efter år 1859 fyra häften utaf ifrågavarande plancheverk utkommit och arbetet sålunda fortgår, synes det understöd, som hittills från det allmännas sida kommit utgifvarinnan till del, icke böra henne undandragas, hvadan Rikets Ständer, som ej funnit skäl att förhöja anslaget, jemväl för nästa statsreglerings-period beviljat ett anslag af 400 R:dr årligen, till fortsatt utgifvande af arbetet »Fordna och närvarande Sverige.» 108:o Uti en hos Rikets Ständer gjord framställning har, i ändamål att sprida Kännedomen om de fruktsorter, som i Sverige frambringades och företrädesvis voro förtjente att odlas, blifvit föreslaget, att en summa af 4,000
1 förväntan på en sådan förändring uti tull-lagarne upphörde de handlande i andra städer att köpa kläden, afsättningen afstadnade och nedslagenheten utbredde sig bland fabrikanterne till den grad, alt utrikes ifrån redan införskrifne och ankomne nya machiner icke ens uppsattes utan förblefvo liggande obegagnade eller ock afyttrades. Men så snart det vardt kändt, att de förut gällande tullstadganderne skulle förblifva oförändrade, återväcktes håg och lif uti rörelsen, hvilken under påföljande år ökades med förvånande fart. Många nya anläggningar och ombyggnader gjordes, masellinernes antal förökades, deras beskaffenhet förbättrades, de nyaste uppfinningarne införskrefvos och man bellitade sig om att uti fabrikatets fulländning täfla med de bästa utländska. Ökad afsättning uppmuntrade ock härtill, helst priserne å varan nedsattes såsom följd af machinförbättring samt mera utvecklad arbetsskicklighet. Sedan nu tillverkningen af kläden så betydligen ökats, har afsättningen blifvit ansenligt trögare, och det synes som fabrikernes vidare utvidgande måste anstå någon tid, intill dess endera inhemska behofven af varan blifva större eller ock att den finner väg till afsättningsorter utom våra landamäre». Men fabrikanten har uti våra kreditförhållanden ett bestående band, som betydligt tynger hans rörelse. Tolf månaders anstånd med betalningen för de kläden han afyttrar är vanligt, utan att han derföre äger annat än en bokförd fordran, som hvarken kan diskonteras eller hypoliseras och som således högst ansenligt ökar hans förlagskostnader, kapitalbehof och ränteförluster, som ännu mera förstoras genom de under tiden innan betalning utfallit ofta förekommande konkurser och dessas senfärdiga slut. En rättelse eller förändring tili ett bättre härutinnan är endast att förvänta genom välberäknade lagstiftningsåtgärder, hvilkas rigtning här blott kan antydas utan att de kunna blifva föremål för närmare skärskådande uli denna underdåniga Berättelse. De årliga ullmarknaderne äro en fördel för både köpare och säljare genom del tillfälle, de lemna lill urval af lämplige sorter, till jemförelse dem 34 emellan och till bedömande af inhemska lillgåugarne på denna rudimaterie.
Utom den jord, som sålunda till odling vunnits, hafva 30 tunneland åkerjord vid Kilsby, hvilka före vall-anläggningen ledo af vatten så ofta sjön var hög, äfven blifvit genom denna anläggning från dylik olägenhet fria. Genom lika beskaffad t fördämningsarbete, som det vid Nynäs och Kilsby, äro vid egendomen Rosenborg i Näs härad 36 tunneland jord af djup svartmylla på lerbotten redan odlade, och detta odlings-företag lärer komma att för en vida större jordrymd fortsättas. Innevånare. Enligt de årligen upprättade Mantals-längderna har folkmängden i Länet, städernas innevånare inberäknade, utgjort: 182,421. År 1838 Skattskrifne män 49,146. Dito qvinnor 51,207. Befriade män 40,573. Dito qvinnor 41,495. År 1839 Skattskrifne män 49,821. Dito qvinnor 52,093. Befriade män 40,639. Dito qvinnor 41,917. År 1840 Skattskrifne män 50,913. Dito qvinnor 53,427. Befriade män 39,719. Dito qvinnor 40,062. År 1841 Skattskrifne män 51,801. Dito qvinnor 53,831. Befriade män 40,538. Dito qvinnor 41,593. År 1842 Skattskrifne män 48,827. Dito qvinnor 50,797. Befriade män 44,886. Dito qvinnor 46,317. 187,763. v 7 Medium häraf: Skattskrifne män 50,101. Dito qvinnor 52,270. Befriade mön 41,268. Dito qvinnor 42,280. 185 919.
'Till konungen beder han "för sin salige faders trogna tjenster, så ock min egen intill denna stund, att min hjertans kära morkär och systrar må njuta det till godo, som de hafva mist både ärfdt och förvärfdt, att de ej må behöfva lida nöd och spott." Några andra punkter, alla bevisande hans ädla, varma hjerta, tillade han yttermera, och slutade med följande ord: 'Låter jag min hjertans kära morkär förnimma, att hvem hon hafver att beskylla för min död, kan jag intet annat säga, utan att den trängtan och åstundan, som hans furstliga nåde hafver haft, till att ödelägga och fördämpa min slägt, hafver varit orsaken till det förnämsta, hvilket nu efter hans vilja gånget är. Gud tröste eder, min hjertans kära morkär, samt mina kära syskon, och låte oss finnas i den eviga glädjen. Gifvet uti min eftersta stund på Åbo slott den 10:de November Anno 1599. Eder ödmjuke son hafver jag varit. Johan Fleming.' Sedan detta var skrifvet, vände sig Johan Fleming till sin gamle tjenare och sade: "Nu har jag allt ordnadt, och beder dig blott ännu en gång, att du, om dig möjligt blifver, må framföra mina hjertliga och kärleksfulla helsningar till alla dem, du vet att jag hållit kär, och att du må berätta dem om mina sista stunder." Sigrid och hennes fader hade emellertid tillbragt tiden i sitt mörka, unkna gömställe. En afton i mörkningen hade Sigrid vågat sig in till den lilla staden, för att få köpa mat, men snart blef det lilla förrådet slut. Hon måste nu åter försöka att skaffa mera. Dessutom blef det allt mer af nöden, att söka en annan tillflyktsort, ty det blef allt kallare i luften. Derföre måste flyktingarne bjuda till att få höra något från den yttre verlden, hvilket äfven eljest var för dem af högsta intresse. Herr Erik fogade sig med sin vanliga, lugna bekymmerslöshet uti det ingalunda behagliga läget, att tillbringa sina dagar i det mörka och unkna, källarlika rummet; och Sigrid tänkte alldeles icke på att hon sjelf led obehag deraf.
Till en början får jag förklara min tro och tanke vara den, att det af Utsk:t framställda förslag icke står på laglig grund. Utsk:t har icke på något sätt ådagalagt och säger icke heller i sina motiver, att denna förändring tillkommit med anledning af någon motionärs förslag, hvarföre och då denna förändring icke kan hänföras under den motionsrätt, som väl tillkommer Revillms-, men ingalunda Lageller Ekon.-Utsk:t, jag icke kan anse Utsk:ts företag lagligt. Jag vill dessutom erinra derom, att, för den händelse förändringen ansetts af så väsendtlig betydelse, sannolikt någon bränvinsbrännare derom väckt förslag. Den 8 Maj. 131 Hvad sjelfva saken beträffar, tror jag att förändringen är olämplig, ty under tillsyn vid maltoch jästberedning vet man icke hvilka förelag kunna komma ifråga, och mig synes att åtminstone sabbaten borde vara undantagen från allt, sorn står i sammanhang med brii n vinstill verk ning. Jag anhåller derföre att Ståndet, med afslag å Utskds hemställan, ville vidblifva stadgandet i nuv:de bränvirisförordn. Frih. Alströmer: Jag deremot anser Utsk:t icke hafva gjort sig skyldigt lill den förebråelse, som den siste värde talaren framkastat. Då Bevilln.-Utsk:t enligt Grundlagen eger att i bevillningsfrågor föreslå hvad det anser billigt och nyttigt, samt det sammansatta Utsk:t blifvit tillsatt för behandling af en bevillningsfråga, måste det hafva varit i sin fulla rätt, då det föreslagit hvad det ansett »billigt och nyttigt.» Förbudet mot tillsyn vid malteller jästberedning å söneller helgedag är dessutom al beskaffenhet att icke strängt kunna iakttagas, och då jag icke kan finna det vara lör staten nyttigt att stadganden qvarstå, som det icke är möjligt att efterlefva, anhåller jag om bifall till §:n, med den af Utsk:t föreslagna förändring. Hr von Knorring:
Ts¥ förmedlade mantal blifvit skiftade Arealen af den jord. som uti dessa skiften innefattas, utgör tillsammans 424,34 8 tunnland, deribland 37,338 tunnland inrösningsjord och 86,980 tunnland afrösningsjord, utom delade impedimenta, 34 0 tunnland. Jemte ordinarie Förste och Andre Landtmätare hafva varit i Länet stationerade 4 4 ordinarie Ivommissionslandtmätare och 4 3 vice Kommissionslandtmätare. Någre ibland förrättningarne hafva varit uppdragna åt Landtmätare, stationerade utom länet. Den i sista berättelsen omförmälda fråga, angående inlösning och utrifning af en qvarn vid Altuna å och upprensning af samma å, har blifvit under ifrågavarande qvinqvennium fullföljd. Genom beslut af den 2 Juni 4 852 beviljade Eder Kongl. Majit till detta företag såsom lån 2,000 R:dr och såsom anslag utan återbetalningsskyldighet 475 R:dr Banko. Qvarnen, benämnd Danskebo qvarn, hvars dammar förorsakade vattenöfversvämning, blef inlöst af intressenterna i'årensmngen, hvarefter dammarne refvos och ån upprensades enligt den fastställde planen. Härigenom har den betydliga arealen af 1,043 ^ tunnland jord, förr vid hastiga flöden öfversvämmad och af vatten besvärad, blifvit derifrån befriad, äfvensom hela den större lågländta trakten omkring det förut öfversvämmade fältet ofvanom Danskebo blifvit genom denna årensning befriad ifrån bottensyra och tjenligare för odling. Delta strömrensningsarbete, hvartill intressenterne sammanskjutit resten af kostnaderna, fullbordades år 4854 efter den fastställde planen, samt afsynades och godkändes samma år af chefen i medlersta vägoch vattenbyggnads-distriktet. 32 Statsbidrag.
De» ro Augusti. dertill, att skuld matte fa a sdra gas och förslaget för öfrigt ftälias pq sats Grefwe hlörner nu propy. nerat, Harti l ropades för öfrigt Ja» men friherre fstsiksuson yttrade, att det ej undfallit Lewiilnings-hlk>kottet huru morken orall>-. wisa skulle up omma deraf, att Ikuly singe afdragas, Men dä denna princip akt afdrag för skuld icke finge äga rum. en gäng blifwik lagd. trodde han oer wara en as.vi^else derifrån, ym man gjorde ffilnad siw Z.-dje artikeln: och horttogeS äter helt och hällit benna princip, fä skulle helg det nu förestagna beskattning fisttet författa. För öfrigt förklarade Friherre af lkälcanfon, det han icke nog fattat Grefwe bornera förstag, för att heröfwersä hastigt kunna stadga sikt omdöme. Grefwe von Lcbvverin: När hela den intrad som genom prngresiif afgift päräknas, anses icke öfwersi. ga beloppet af 15st,ooo Rmr, och när ven minskning som genoni tittqtelsin, att, wrd progressipq afgiftens beräknande, afdraga gäld, sannolikt icke gär t»l! hälnen eller 78.200, hwarumf lkkwäl en styr det borde ätermnmas om den stattikvldige al ingés, a, t, till beräkning af progressiv afgift, anmäla fin inkomst ar capitalcr, kan jag för min del icke inse, qfi hela hestatlmnqssystemct kan löpa fara au förfalla. Nedan dek är hardt, art ägare af synbar förmögenhet stall aläggas gä i förskott för sur creditor. med äfventyr att kan hända aldrig fä det godtgiordt.
Till häfvande af detta oriktiga förhållande gifves intet annat medel, än öfverflödets beskattande. Man säger, att den beskattning jag före: slår är obeyväm. ja ja så är det med ali beskattning. Jag nödgas dock fråga, hvilkendera man här menar af de tvänne »lag af obeqvämlighet sig vid beskattning förete, nemligen obeqvämiigheten för den, som utgör skatten, eller obeqvämiigheten, för den som infordrar densamma. Det synes mig såsom skulle den sednare förtjena ganska litet afseende, jemförd med den förre. I alla fall blir det väl ändå aldrig så obeqvämt för en kortspelare, att anteckna sig, och betala sina par Riksdaler, sorn för Torpaien, att betala för det han är till i verlden. Man hörer äfven sägas emot en eller än-J nan öfverflöds-artikels beskattande s att den 570 Den 29 Maji. summa, till exempel 15 eller 20,000 Riksdaler dermed åstadkommes, är alltför obetydelig. Men då en dylik summa begäres till de nyttigaste ändamål, som till exempel till aflöning åt befälet vid det Landtvärn, som utan kostnad för Staten försvarar en i alla afseenden dyrbar besittningj eller till aflöning åt Kron. betjeningen i de flere Rikets Provincer, der denna sä vigtiga Class Tjenstemän är öfverlemnad till en lör Staten skadelig och vådelig torftighet, — då anses denna summa af 15, till ao^ooo Riksdaler ganska betydelig. Jag vet, att ali storlek är relatif, men inom en och samma Stat, inom ett och samma Drätselverk kan väl en och samma summa ej på en gång vara stor och liten Omöjligen får man säga, att en summa är alltför betydlig, då den begäres till ett Riks-gagneligt ändamål, och att samma summa är alltför obetydlig, då fråga är att uttaga den hos rike, som deraf hafva ingen känning.
Sker annorlunda, bör, efter föregången påminnelse och varning, Pastor i den församling, der lyst är, eller inom hvilken qvinna, efter aflemnad laga flyttnings-altest, sitt rätta hemvist häfver, inberätta förhållandet till vederbörande Consistorium, som, sedan fästehjonen hörde blifvit, eger att, så vida häfdande icke mellankomma , antingen genast upphäfva t rolofningen, eller ock, i fall bägge gemensamt begära vidare anstånd, förelägga dem lämplig tid att äktenskapet genom vigsel fullborda, vid äfventyr, att, om den tid försittes, trolofningen sedermera varder upplöst; dock göres härigenom icke någon ändring hvarken i 4 Cap. 5 Giftermåls-Balken, angående fästnings upplösning, eller uti hvad Lag för öfrigt stadgar i 3:dje och 4-de Cap. af nämnde Balk, rörande påföljden deraf, att ettdera fästehjonet, eller bägge, tili fästningaskilhuid vållande varit. Hvad åter angår Herr Domprosten Heurlins och Herr Kyrkoherden Bergvalls förslag, om föreläggande af tid, inom hvilken den, som häfd*t 6 Ln g-U11 kottets Bet, N:o l\o.
Då det lyckligtvis är att förmoda, att Statsbehofven framdeles blifva mindre, eller att sådana utvägar till deras fyllande, som nu icke kunna vidtagas, då komma att erbjuda sig, önskade jag hellre en framlida skeende nedsättning å den personela bevillningen, då beskattningen, lagd på consumtionen, mera synes lämpa sig efter tidens kraf; och någotdera måste man vilja.” Herr Kyrkoherden Bergwall förenade sig härutinnan, med undantag af den yrkade förhöjningen i lidi å Sill och Salt. Af Herr Gontractsprosten Hallbeck'. ”Den Afdelning, som beredt förslaget till Tull-Taxan, har varit af den tanka, att förbud ej deruti skulle inflyta, men ansett en lämplig tull vara Fabrikers och Näringars säkraste skydd. Så tänkte äfven Bevillnings-Utskotten vid i8a3 och 1829 årens Riksdagar. Vid den närvarande har det lyckats Utskottets majoritet att infö - Hor till Sevillu. Ut sk. Bet. N.-o 2 g. 27 ra ovdet förbud i det förslag, som nu framlägges till Rikets Höglofl. Ständers granskning. Den åsigt, att fabriker och näringar genom förbud äro skyddade, kan jag med prohibitiv-systemets försvarare icke dela. Ingen brist har hittills varit på en vara, som, till införsel förbjuden, till förbrukning varit tillåten. Att den på olofliga vägar inkommit, är således klart. Staten har på detta sätt förlorat betydliga inkomster, som genom en lämplig tull kunnat inflyta, och det skydd, man påräknat för fabriker och näringar, har ej vunnits. Förbud är ock för den inhemska tillverkningen i det afseende skadligt, att det qväfver den täflan, som en mot skyddstull tillåten införsel alstrar, hvarföre ock de fabriksoch slöjdevaror, från hvilka förbudet blifvit lossadt, stigit både i mängd och godhet genom den deraf med utländningen uppkomna täflan. Förbudet är således af intet gagn för den inhemska fliten. Skyddstullen deremot ökar priset på den utländska varan, som dessutom måste vidkännas frakt och tolag m. m.
Jag skall således i mitt föredrag vara ganska kort, och ber blott att få erinra, alt min reservation icke har för afsigt alt på något sätt förkränka Const.- TJtskts nu hvilande förslag. Det går sin väg fram, antingen till bifall eller afslag. Min afsigt med denna reservation har endast varit, att 0111 så inträffade, att det nu bordlagda Const.Utsk:s förslag till nationalrepresentationens ombildning icke vid nästa riksdag af Ständerna skulle antagas, eller, af Ständerna antaget, likväl ej af Konungen sanctioneras, ett annat förslag måtte finnas i beredskap, för alt i det förras ställe träda i ljuset. I öfrig t kan jag ej dela den tanke, sorn blifvit framställd, att, om Sländerne icke ingå till Konungen med någon underd. anhållan, det K. M. täcktes vara betänkt på ett annat förslags afgifvande, K. M. det oaktadt skulle inkomma med ett förslag. Det vore orätt handladt af Konungen, ty H. M. skulle då på förhand gifva tillkänna, att Högstdensamrne icke gillade det nuvarande förslaget. Så oklokt går Konungen ej till väga. Men om Ständerne eller deras majoritet framställa sin önskan, att K. M. täcktes vara beredd på ett förslag till förändrad nationalrepresentation, då har Konungen juSt deruti ett stöd försitt tillgörande. Man har sagt, att Konungen genom detta för - D«n ii Juni. slag kominc att taga initiativet till representationsförändringen: jag kan ej förstå huru man kan påstå något dylikt. Det måtte väl endast vara i andra rummet som Konungen blir den härtill verkande, ifall det nu redan hvilande förslaget icke gillas och antages. De, som framställa en slik anhållan, måtte väl vara de som taga initiativet, och icke den, som möjligen uppfyller en framställd önskan. Men är det något fel, om Konungen i detta afseende toge initiativet? Jag tror det ej. — Jag tror äfven, att förrän å hägge statsmakternes sida tankarne i detta ämne blifvit med hvarandra utbytte, skola vi aldrig komma till något resultat. Jag instämmer med Gr.