Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nuvarande, genom aktieteckning, i stad, bildade bolag, som, under namn af Filial-banker, blifvit oktrojerade före år 1856, och undfå förnyad oktroj, för att, utan rätt till utgifvande af egna tryckta eller graverade kreditsedlar eller andra, såsom mynt löpande förbindelser, bedrifva bankrörelse, må, såvida bolaget utgöres af minst tretio personer, hvilka, en för alla och alla för en, ansvara för Filial-bankens förbindelser, kunna från Rikets Ständers Bank undfå försträckning i form af kreditiv till nedanupptagna belopp, under följande dervid fästade vilkor och förbehåll, nemligen: a) Af teckningssumman erlägges minst hälften eller 50 procent i Rikets gällande mynt. För den del af teckningssumman, som icke utgöres af Rikets gällande mynt, afgifve delegarne en till Filialbanken eller order ställd förbindelse, betalbar efter sex månaders uppsägning samt åtföljd af hypothek, bestående af myntadt eller kontrolleradt guld eller silfver, eller publika Jemf. § 172. Mom. 1. Bolag, som genom aktieteckning i stad bildas, för att, utan rätt till utgifvande af egna tryckta eller graverade kreditsedlar, eller andra, såsom mynt, löpande förbindelser, bedrifva bankrörelse, vare sig till ersättande af upphörd Privat-bank, eller för att eljest underlätta allmänna rörelsen i någon ort, samt under namn af Filial-bank utgöres af minst tretio personer, hvilka, en för alla och alla för en, ansvara för Filialbankens förbindelser, må kunna från Rikets Ständers Bank undfå försträckning i form af kreditiv till nedan upptagna belopp, under följande dervid fästade vilkor och förbehåll, nemligen: Mom. 1 a) oförändradt. Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. papper, beräknade till det värde, hvartill de i Rikets Ständers Bank belånas, eller inteckningar inom 1850 års taxeringsvärde i fastighet å landet och sjelfegande stadsjord, eller inom två tredjedelar af brandförsäkringsvärdet å fastighet i stad.
Mkd äberopande och reservation af sitt beflut i afseende pä Tjensthjons beskattning, god» kände Borgare Ständet i allt öfrigt Utskottets redaction; men som Ständet tillika fann nödigt, att Förordningen blefwe utgiftven i ett sammanhang, skulle, i följe deraf, den projeeterade ingretzen till Sammandraget förswinna och uti Skrifwelsen till Kongl. Majit framställas den underdämga önskan, att Bewillnings.Förordningen, sedan den med Herr Landtmarskalkens och Talmännens underskrifter blifwit försedd, mätte helt och hällit omtryckas, med intagande deruti af ofwannämnde rättelser, förklaringar och Lil. lägg, samt en sä stor upplaga deras göras, att ett tillräckligt antal exemplar, afsändt till Lands, orterne kunde hällas Taxeringsmännen och an. dre wederbörande till handa: uti hwilket bestut de Respective Med. Ständen skulle wördsamt och »vänligen inbjudas att sig med Borgare. Ständet förena, ttr supra. kx ?rotoeolls I. v. Valerius. Utdr«s 8os Dcn 16 October. Utdrag af Borgarc-Ständets Protocoll wid Urtima Riksdagen r Orebro den 16 Otlobcr iZco. S. D. v-^tatsoch Allmänna Beswärs. och Oeconomie Ulstottens yttrande i anledning af Borgare Stänkets anmärkningar wid deras gemensamma Betänkande om Allmänna MagazinsInrättningen, godkändes, supra. Tx ?rotocollo l). Valerius. Utdrag af Borgare.Ständcts Prottcoll wid Urtima Riksdagen i Örebro dcn 16 October l8»o. S D. ^wad StatS. Utskottet uppä samtlige Riks.Sländens kemister yttrat och förestagit rörande »verkställighets, sättet och nödiga medel för tryckningen af sä »väl Constitutions. Uiskot. tets Förslag till förändringar i Grundlaqarne som Bihanget till Ständens Protocoll, blef af Borgare. Ständet gilladt.
Skrifvelse N.o 253. 455 21 December 1802 träffad öfverenskommelse; likväl, och som Rikets Ständer derjemte inliemtat, hvad äfven upplyses af E. K. M:s Nådiga Bref lill Commerce-Collegium den 9 Maji 1827, att dylika afgifter, om än icke benämnde stadsandelar, likväl ega rum, och utgå för samma ändamål i flere städer utom Wermlands Län, och må hända i de fleste, som äro belägne vid de större, segelbare insjöarne; alltså, och då ifrågavarande afgifter egentligen icke lära kunna betraktas annorlunda än såsom ett slags accis, fastän de på annat sätt benämnas, hafva R. St. väl ansett det vara mindre lämpligt, att de fortfara, såsom menligt verkandepå handel och näring; men då frågan om deras reglering eller ock upphörande synts böra bero på närmare undersökning om dessa afgifters tillkomst, belopp och grunder, i stöd hvaraf städerne kunna visa sig vara till deras uppbärande berättigade; få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla, det E. K. M., i sammanhang med den begärda undersökningen rörande stapelstädernes tolag, jemväl måtte täckas låta infordra nödige upplysningar, angående de så kallade stadsandelarne och dylika afgifter, som för samma ändamål, ehuru under annan benämning, uti åtskilige städer i Riket kunna ega rum, samt deraf lemna Rikets Ständer kännedom vid nästkommande Riksdag och då tillika i Nåder afgifva förslag till den reglering härutinnan, som af omständigheterne kan påkallas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 December 1834- \ " ' J . 4.56 Expedilions-UtskoUcls Förslag till lind. Skrifvelse N-o 254- N:o a54. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Au^lr den 29 Dec. Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angående väckt fråga om indragning af tjenster vid Skogsoch Jägeri-Staterne.
Jag reserverar mig således emot Utskottets Beslut i denna del, med förklarande, att jag tror hvarje nytt anslag på omförmälde Titel blifva hinderlig t för de nödiga och nyttiga reformer, som i främsta rummet fordras, hvad hushållningen med de tilt Försvars-Werket anslagne medel beträffar» 16 Stats-Ut,kottetsXJd. Uti dessa bada reservationer instämde: Herr Prosten Svedeliuss samt Riksdagsfullmäglige Hans Jansson ifrån Elfsborgs Län, Nils Persson ifrån Södermanlands Län, och Anders Andersson ifrån Skaraborgs Lär. Vid 2i:sta punkten, angående Beväringsmanskapets vapenöfningar: Af Herr Petré } Th.: "Som Beväringsmanskapets vapenöfningar på den inskränkta tid af t o dagar, som dertill årligen är bestämd, efter min föreställning, icke uppfylla det dermed åsyftade ändamål och en annan ordning för desamma således bör tillvägabiingas, innan ökade anslag för desse öfningar ega ruin, anser jag mig böra afstyrka hvad Stats-Ulskottet i detta hänseende {efresiagil. Tredje m _ Militaireoch För svars-1'Verkel till Lands. Krigs-Coilegium med råderne lill Artilleriet afsa 25,694: 36. för Aröieen Stockholm Krigs-Hof-Rätten ., Generalitets-Staten Genera Ij-Adjut. Expedit Ingenienr-Corpsen Ofver-Gommend. Expedit, i Ärtilleri-Siaben Commendints-Staten Krigs-A kademien Allmänna Garnisons-Sjukhuset Indelta Armeen. Lif-Gärdet tili Häst : Kron-Pi insens Hussar-Regimente Svea Lil-Garde Andra Lif-Gardet Wermlands Fältjägare-P.egimente Svea Artilleri-Reg;te, 117,936: 21. Wendes dito. 84,704: 46' Lif-BeväringsRegimente! Gottlands Na t ion a 1-Ik v äring . ratsätstia 19,708 25,585 r*r.
då den var bestämd til! 16 sk. Banko utom handelsoch sjöfartssamt tolagsafgiften, hvilka sammanräknadt uppgingo till 3 sk. 7 rst. Banko, hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen ej ansett sig kunna tillstyrka den gällande tullsatsens förhöjning, helst knappar i allmänhet från äldre tid visat sig vara lätt smuggelbara. Vidkommande derefter sednare alternativet i ofvannämnda underdåniga ansökning har, enligt hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen upplyst, en af sökanderne, fabriksidkaren II, Widgren uti en till Kongl. Majit år 1861 ingifven skrift bland annat underdånigst anhållit, att, då nu omnämnda knappfabrik svårligen kunde i pris täfla med importörer af utländska knappfabrikater, så länge det utländska tyg, som vid fabriken användes till knapparnas förfärdigande vore underkastadt en högre tull, än som importörerna betalade för färdiga knappar af samma slags tyg, Kongl. Majit måtte antingen medgifva tullfrihet för de tyger, som användas i och för hans knappfabrikater, eller ock derest Kongl.
Presle-Slåndet har bestämt förklarat rubriken böra delas i Bergmalmssamt Sjö- och Myrmalms-jern med 9 Bevillnings-Ulskottcls Memorial, N'.o 41. 63 af Bergmalm, R:dr värde Sk® samt förbud mot inoch utförsel å Bergmalmsjernet, och 8 R:dr värde, 2 R:dr inoch 16 sk. utförselstull per Sk® å Sjö- och Myrmalms-jern; hvarjemte Ståndet beslutat, att, för det fall, att Kongl. Maj:t ansåge förbuden å det förra slaget böra upphäfvas, tull-afgiften derå skulle, så vid insom utförsel, bestämmas lill 4 R:dr 24 sk. Sk®. Borgare-Ståndet har likaledes stadgat, att Tackoch Barlast-jern afBergmalrn borde skiljas från det af Sjö- och Myrmalm; att å den Jörra sorten skulle bestämmas 9 R:dr värde Sk® och förbud mot inoch utförsel deraf; samt att å den senare sorlen lullvärdet skulle antagas till 8 R:dr per Sk® och införselsförbud derå fastställas; hvaremot det skulle kunna få utföras uppå ansökan af hvarje producent och under de af Kongl. Maj:t bestämmande controller, tillräckliga att förhindra export af Bergmalms-tackjern; med hänsigt hvartill utförseln bestämdes till 16 sk. per Sk® Stapelst.-vigt. Slutligen har Bonde-Ståndet stadgat, att allt Tackoch Barlast-jern skall, med 8 R:drs värde Sk®, vara till införsel förbjudet, men kunna utföras mot 2 R:dr tull per Sk®; äfvensom alt, i händelse förbudet af Kongl. Majit upphäfves, de i Betänkandet N:o 21, enligt hvilket artikeln är delad i 2:ne rubriker, utsatte tullbestämmelser skulle tillämpas; och får Utskottet, som af Ridderskapets och Adelns samt Bonde-Ståndets beslut, alt skillnad bör göras emellan Bergmalmssamt Sjö- och Myrmalms-jern, i fall förbuden mot ineller utförsel komme att upphäfvas, anser sig kunna taga för afgjordt, att omförmälda
Och Så snart Sonja blifvit tillräckligt stark, hade med en suck utbrister h o n: läkaren påbjudit, måste h o n genast fara söderut » Ack j a, den lyckligaste, den lyckligaste på jortill Menton för att i en mildare luft fullt återden skulle j a g vara, om jag nu ock egde far helt hernta sina krafter. för mig själf. Till dess j a g återvunnit honom, är Hur gärna hade ej fadern gjort henne sällskap; min strid endast stridd till hälften. » men han kunde ej — trots allt — slita sig lös från den kvinna, s o m han kallade sin hustru, och som fängslade h o n o m med hypnotisk makt. Och nu taga henne med, det kunde under nuvarande föthällanden ej komma i fråga: endast I grefvinnan Stjärnes koketta lilla kabinett är hennes närvaro skulle ha varit tillräcklig för att våraftonen fullkomligt uteslängd. De tjocka blå kasta Sonja tillbaka mot den död, hon nätt o c h sidengardinerna förta atldeles kvällsljusets bleka jämt undgått. strimma; de mjuka mattorna, de stoppade, geNär därför det gynnsamma tillfället erbjöd sig, digna möblerna ge ett intryck af varm vinteromatt kammarherre v o n Puke med fru o c h en ung boning. dotter, en af Sonjas bästa väninnor, vid samma Och för att fullständiga detta intryck af janutid begåfvo sig ned till Medelhafskusten, uppgjorarikväll flammar på den öppna spiselns rost en des, att Sonja skulle åtfölja dem. sprakande björkvedsbrasa. Först fram på försommaren, då h o n antogs ha Vid hennes sida sitter Karl Stjärne. Då och då ordentligt återvunnit sin friska vigör, skulle fadern, vexlas ett ord eller par. Däremellan herrska rosom redan tidigare med sin hustru beramat en cocopendylens knäppningar från spiselcheminéen resa till Paris, därifrån besöka sin dotter i Menton. enväldigt öfver rummets tystnad. Med stum beundran blickar han då under långa minuter upp i hennes sirénlikt sköna ansikte, öfver hvilket nu den fladdrande eldens reflexer breda en egendomlig förklarande glans. Det var i april månad, den sista aftonen före En timme hade kanske gått på detta vis, då Sonjas resa.
Den sedliga beskaffenheten så af hans menskliga personlighet, som af hans poetiska, äfvensom det egentliga, det verkliga sammanhanget mellan dessa båda, utgjorde redan i hans dagar ett tvistämne; och de stridiga meningarne derom kämpa med hvarandra ännu i dag. Ursäktligt nog har den stora hopen alltid varit benägen, att från innehållet af hans poemer sluta till innehållet af hans egen lefnad. Derföre sattes redan under hans lifstid åtskilliga anekdoter i omlopp, som ännu ej sällan låta sig höras, men dels äro påtagligen uppdiktade, dels bevisligen öfverförda på Bellman från äldre rustare och upptågsmakare, – från Lucidor och Runius, från Rabenius, från Taubmann, och så vidare, ändå upp till Klaus Narr och Ulspegel 80. Personer, som blott en och annan gång sjelfve sågo honom, än i berusningen af ingifvelsens ögonblick, än i det mellantillstånd, hvari han ofta syntes nedstämd och dufven, kunde i bägge fallen så mycket lättare anse honom för en i gröfre mening rus-älskande, som han, äfven för egen räkning, allsicke föraktade Bacchi gåfvor. Men då till och med Gjörwell kunde föreställa sig och berätta, att han ”snart sagdt dagligen tjenstgjorde i Bacchi tempel” och det så, att han ”först på sin sotesäng blef till fullo nykter”: så må detta tjena till prof, huru han i allmänhet bedömdes af dem, som, till att förstå ett så beskaffadt väsende, voro i alla sina dagar för mycket nyktra. Rentaf utdör väl ej heller någonsin slägtet af dylika domare. Det borde eljest ej vara svårt att begripa, att hans lefnadssätt omöjligen kunnat vara sådant, som de menniskors, hvilka han skildrat, eller ens sådant, som en vanlig drinkares: ty snart hade han då, med förloradt snille, nedsjunkit till den lägsta pöbel-uselhet eller åtminstone till en ömkansvärd obetydlighet. Man öfverskåde, i sådan hänsigt, Lidners sednaste framalstringar bredvid de sednaste af hans!
Den, som anser, att, i afseende å det af Statsutskottet uti Utlåtandet N:o 435, Litt. C., uti 16 punkten, under titel: vatteneonrmunicationer, tillstyrkte och af Rikets Ständer bifallne anslag af 5o,ooo R:dr till Gråda canal, andra stadganden icke böra meddelas, än af Utskottet blifvit föreslagna, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kominer, enligt Borgare-Ståndets beslut, att derutöfver föreskrifvas: att, efter byggnadstidens förlopp, samt från och med det år, då 14 Förstärkta Stats-Ulskoltels Memorial_, N.-o 50G. canalen är fullt färdig och farbar, skola actie-egarne, sedan kostnaderne för canalens och sluss-verkets samt canalfartens ändamålsenliga vidmagthållande, aflöningar och arfvoden, bevillning, jemte allt hvad till årlig kostnad för Canal-verket kan hänföras (samt således äfven afsättning för reparations-fonden) blifvit afdragne och godtgjorde, såsom ränta och utdelning på deras actier af canal-inkomsten, så vidt den dertill lemnar tillgång, åtnjuta ett belopp af högst 8 procent om året å det af Bolaget tillskjutne capital; samt att Kongl. Maj:t förbehålles att, efter Bolagets hörande, i Nåder fastställa taxa å afgifterne för farten å den nya canalen, hvilken taxa livart tredje år bör ånyo underställas Kongl. Maj:ts pröfning. Yid voterings-sedlarnes uppräknande hafva befunnits 3a Ja och 87 Nej. Som följagtligen Nej vunnit, kommer det uti contra-propositionen intagne vilkor alt tilläggas. g: de voteringen: (enligt i5 punkten.) Den, sorn vill, att till contra-proposition, i fråga om anslag för Slussanläggningarne vid Forsshaga och Deyefors, anlages Preste-Ståndels beslut, att härtill beviljas ett anslag af 60,000
34 97. samt kos alla finare Par fy inh iiiiiiiiiiiiitiiiiiinii utsändt en liten stockholmsk nutidsroman, » ett kort lifs historia »: » S l a g e n t i l l e n s l a n t ». Det är också en bok med allvarlig tendens, ehuru den kommer från den kände skämtaren. Helt visst skall den finna många tacksamma läsare. T. M e a d e, en synnerligen spännande brottmålsroman för amatörer af dylik själaspis. Och för att nu värdigt sluta raden för dagen hafva vi till sist — men ingalunda sämst — gömt den originelle, långt före detta rikspopuläre svensk-amerikanske humoristen C. A. T o 11 é n, hvars till julen utsända » Brev t i l l N y m a n W a i r n o r » verkligen i sin unika genre äro något bland det mest skrattkittlande, man kan träffa på. En massa dråpliga » gubbar » förhöja ytterligare bokens uppiggande förmåga, och det billiga lilla häftet kommer nog att gå som » smör i solsken » midt i decemberrusket. J. Ng. böra icke underlåta att begära våra profver. SCHWEIZER k CO., LUZERN Sidentygs-Export. (SCHWEIZ.) (D) •STOCKHOLM » Tandläkaren DOCKSKÅP, POJKSKAP, BARNMÖ- BLER, STORT URVAL AF SVENSKA D:R ERIK G. ÅKERLUND LEKSAKER. har efter fleråriga studier och praktik i CLAESTORPSBODEN, Nord Amerikas Förenta Stater öfvertagit och fortsätter Tandl. i n:r 36 Malmskilnadsgatan. Allm. - Fredsgatan SS, Biblioteksgatan IS, Damhärarbeten. — Hvard. Helgd. Allm. Tandläkare Peruker, Benor, Flätor, Länk a r m. m. i tusental hos Herr och Fru E. Eva Hellmans illustrerade John V. Lindh-Hygrell, 11 Birgexjarlsgutan 11. tådfrågningstid 1 — 2. — Allm. Drottninggatan 68, Stockholm. KOKBOK å 6,75 inb. är allmänt omtyckt och MUf rekommenderad af Idun.
Lantstiet. ^ r Lfwcr Waktmästare - -66: 2 Under - Waktmästare ä zz R-'dr - 66 Dito wid Arsenalen - rc> Lito wid Slotts-Rätten 4; 8 Erecutkons-Bctjente L 4» R:dr - Z20: r Skarprättare 8: 474: » pslice - Rammaren. Staten. U sala Län. r Andre Landtmätare ^ - nKzr, Srorkhslms Län. i Andre Landtmätare n6: Z2, Transport zz,?ri: z?, Transport z;,92r; z?, 4 Södermanlands Län n6: zr,- 1 Andre Landtmätare chst.rgöthlands Län» n6: Z2,-^ i Andre Landtmätare r Tredje dito A ?7t )7, 4 Gottlands Län» Förste Landtmätaren 'Andre dito d 200: n6: Z2,— Lalmare Län. Andre Landtmätaren^ HL: Z2, -r Blekinge Län. 2sa: Förste Landtmätaren E Andre dito " - 116: ZL,—, jönköpings Län. ri6: Z2,-^ Andre Landtmätaren E Cronobergs Län» »r6: Andre Landtmätaren - Christianstads Län. Förste Landtmätaren E ' ^ 200: Malmöhus Lätt» Förste Landtmätaren — 200: '— Andre dito - n6: Z2,— Tredje dito 77t )7, 4 Hallands Län» rr6: Andre Landtmätaren z2.-r Götheborgs och Bohus Län Förste Landtmätaren indelt r ling och oindelt Andre dito ltarr för wand200 7 »16: Z2,— Elfsborgs Lätt^ n6: Undre Landtmätaren - Z2.— Skaraborgs Latt» nL: Andre Landtmätaren Z2,— Nerikes Län» nkr Andre Landtmätaren E Z2,— Wermelands Latt» Förste Landtmätaren - 200: — —. Andre dito — n6: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Konsuln drog ut en låda, där han hade en del lösa sedlar, och lämnade honom summan. Väg edra ord, sade han lågt, med ett likgiltigt tonfall. Papperet är fullkomligt i sin ordning. God middag. Tegelhandlaren bugade lätt, förbindligt, och försvann. Konsul Arvidson satt länge tankfull med papperet i handen. Han ville ännu icke tro sina ögon. Thérèse Webers son, mumlade han för sig själv. Och han upprepade det gång på gång, medan han trummade med fingrarna på bordskivan: Thérèse Webers son... Slutligen vek han omsorgsfullt papperet i fyra lika stora delar, skar sönder det med en papperskniv och gömde bitarna i plånboken. Därefter tömde han sitt glas, fyllde det ånyo till brädden med mörkt rött portvin och tömde det åter i ett drag. Johannes Hall gick av och an i sin dubblett och rökte. Emellanåt stod han stilla och lyssnade: hördes det inga steg i trappan? Gardinerna voro nedrullade, och i kakelugnen flammade en stor brasa. Lampan hade han ställt ut i entrén. Han väntade Greta. Han hade fått hennes löfte, att hon skulle komma upp och prata med honom en liten stund och se på fotografierna från hans resor och på en samling gravyrer efter en mängd märkvärdiga tavlor. Men skulle hon nu också komma... Hon var så oberäknelig. Han hade kysst henne en gång, en enda gång, inne på ett konditori en eftermiddag; men sedan dess hade hon varit så skygg, så lättskrämd. Hall gick till fönstret och lyfte upp gardinen ett stycke, så att han kunde se ut. Det snöade åter, och vinden pep kring husknutarna. En gammal fru kom långsamt seglande i medvind med den rundskurna kappan utspänd av blåsten och paraplyn bakom nacken. Där går hon nu och tror att hon har det bra och att hon har sitt gamla sjuka huvud i lä, när hon håller paraplyn så stadigt bakom nacken och nu är hon vid hörnet och blåsten slår emot henne, och snön piskar henne i ansiktet, och paraplyn vänder sig ut och in... så halkar hon till på köpet, och där sitter hon nu... Hjälp upp henne den som vill, jag gör det inte, jag har det bra där jag är.
De gudar, som gynna kärleken och äktenskapet, hade utestängt Furierna från brölloppssalen. Rakels skepnad hade icke uthärdat brölloppsglädjen, utan vikit från hans sida. Hon skulle återvändt, ifall det olyckliga omen, under hvilket bruden lemnade sin fars hus, hade blifvit omtaladt för honom. Men gästerna hade förtegat det. Det var opassande och farligt att tala om ett olyckligt förebud. Man kunde tillhviska hvarandra, att man iakttagit det, men ingenting vidare; och det fanns väl ej någon, som förgätit att för sig sjelf tillägga den gamla formeln vid sådana tillfällen: „gudarne afvände olyckor!“ Karmides hade nu blott en önskan: att de sista gästerna skulle aflägsna sig. Han längtade att blifva ensam med sin brud. Han hörde från kammaren på andra sidan om brudgemaket de unga qvinnornas glada skämt med Hermione, medan de enligt bruket tvådde hennes fötter med vatten, hemtadt ur den heliga källan Kallirhoe. Han påminde sig, att han sjelf hade en from plägsed att uppfylla, och kastade några rökelsekorn i fyrpannan på en trefot, bedjande härunder till Kypris, kärlekens gudinna. Kammaren, i hvilken han befann sig, hade tvenne dörrar. Den ena, som nu stod öppen, förde till brudgemaket, den andra till den förut omtalade balkongen. Karmides’ uppmärksamhet togs ett ögonblick i anspråk af ett obetydligt buller, som hördes utanför den sednare. Han trodde, att någon af gästerna eller husets tjenare förorsakat detsamma under gåendet öfver balkongen. Orsaken var dock en annan. Det var rabbinen, som, efter att hafva kastat en blick genom dörrens täta gallerverk, riglade den utvändigt. Straxt derefter öppnades dörren mellan samma balkong och brudgemaket, men så tyst, att Karmides icke skulle förnummit detsamma, om ej hans blick varit riktad åt detta håll. Brudgemaket upplystes svagt af en enda taklampa. Vid skenet af denna såg Karmides plötsligt en mörk gestalt, som med ljudlösa steg öfverskred golfvet och styrde kosan rakt emot den plats, der han stod.
Beträffande nya förbindelsers ingående af redan skiljda personer, kan Staten under inga vilkor sådana förneka, och gör det heller icke hos oss, ehuru kyrkan ensamt har tillegnat sig handhafvandet af alla dessa de vigtigaste förhållanden i lifvet, men genom Statens och kyrkans combinevade lagstiftning kommer kyrkan åter här uti en uppenbar opposition mot kristendomen, hvilken i Math, 5: 32 tydligen förbjuder och stämplar med ett föraktligt brott den, som tager den öfvergifna eller frånskiljda. Allt nemi. ur kristendomens synpunkt af äktenskapsbrott såsom enda anledning till skiljsmessa, och hvilket ju kyrkan, under förutsättning af kristlig, måste respektera och efterfölja. Kyrkan kan således, lika litet uti detta som föregående fall, göra gemensam sak i lagstiftningen med Staten, om hon icke helt och hållet vill upofifra sin egenskap af kristlig. Staten åter har endast det för handen varande faktum att vidgå, så väl som kontrahenternes inbördes förklarande, deras uttalade gemensamma önskan och vilja, hvilken Staten icke kan undertrycka. Derföre måste uti hvarje fall kyrkan frånträda sin egenskap af lagstiftare i äktenskapsmål, så väl som uti all annan lagstiftning, ty hon kan derunder aldrig i sanning bibehålla karakteren af kristlig. Då, ur Religionsfrihetens synpunkt. Staten omöjligen kan upfylla alla fordringar, som de särskilda konfessionerna eller religionssamfunden ville upställa, eller sålunda göra äktenskapets ingående eller uplösning beroende af former, som hvarje särskildt Religionssamfund kunde finna för godt att upställa, så blir blott en enda väg öfrig, den nemi. »att icke i lagstiftningen inrymma rätt för någon kyrklig åskådning af saken, utan endast att föreskrifva en borgerlig form för äktenskapers både ingående och uplösning, der dessa sednare olyckliga förhållanden icke kunna undvikas,» (eft. Bud.) 332 Den 8 Februari f. m.