Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den omständighet, att ostfabrikationen ej tog en hastig utveckling under den tid, då den var skyddad af en hög tull, synes - Den 23 April f. m. 449 nes mig tydligen bevisa, att ett tullskydd ej bidrager til! vår jordbruksnärings förkofran; och jag tror, att man skulle begå ett farligt misstag, om man sökte göra för Sveriges jordbrukare troligt, att deras betryck skulle kunna afhjelpas genom tull på landtmannaprodukter, ty detta grundar sig enligt min tanke på ett fullkomligt misstag. Att vårt jordbruk för närvarande befinner sig i en betryckt ställning, erkänner jag, men anledningen dertill är för mig så klar, att jag ej behöfver söka den i några föregående omständigheter. Må vi erinra oss, hur förhållandet var under de s. k. lyckliga åren 1855—1856, då priset på landtmannaprodukter steg, och mycket penningar inkom i landet och utbjöds på billiga vilkor. I förhoppning att dessa förhållanden skulle fortfara, köpte man egendomar utan att så noga beräkna, om man i framtiden kunde få tillräcklig ränta för sina penningar? Samtidigt dermed påbörjades stora arbeten för Statens räkning, hvilket vållade att arbetspriserna stego i en oerhörd grad. Månne man icke uti dessa omständigheter med skäl kan söka anledningen till jordbrukets mindre fördelaktiga ställning. Vill man jemföra denna ställning före 1855 och efter nämnde år, så vågar jag dock påstå, att, om man vill vara uppriktig, man måste erkänna, att jordbruket under den sednare perioden gjort ofantliga framsteg. Det är under denna tid vi skaffat oss bättre kreatur, goda redskaper, samt infört ett förbättradt brukningssätt, lag tror ej, att man kan förneka, att så är förhållandet, och under sådana omständigheter hemställer jag, huruvida man med rätta kan tillskrifva tullsatsernas borttagande, att ställningen i närvarande stund är ofördelaktig. Frih. Klinckowström har nu framhållit nödvändigheten att belägga jordbruksalster med tull, emedan man måste skydda den mindre jordbrukaren. Då Frihm sista gången hade ordet, förklarade han, att jordbruket visserligen ej kunde hafva något gagn af tull på landtmannavaror, men att man nu borde åsätta sådan tull för att försöka, huruvida icke R. St:r skulle kunna lyckas vinna K. M:ts bifall till ett beslut i sådan rigtning. Vid detta tillfälle har
Priskurant å yllevaror sändes franko. [XCELSIOR.-T E [1476] Agg. [1469] S t o r a mans väst ar af Glas, Porslin, Nysilrver, Bosättningso. Lyxartiklar, till allra billigaste priser. G. Otto Elmgren, Vesterlånggatan 66. nära Drottninggatan. A l l m. Telef. Lapr Husmödrar! [1339] Öfverthnns omtyckta Hönsgårds A g g, fina Löskokningso. Matägg. Äggaffären Gallina, Mästersanmelsg '. 5 3, Rikhaltigt med ärmar till 3: 50 pr st. [1573] O. W I L L I A M S O N, B o r å s. Kasten aldrig bort gammalt stickylle! Undertecknad emottager jämte ull äfven gammalt ylle till spinning, väfning (för hand), schaloch filtberedning. H o s mig spunnet s. k. trasgarn är bevisligen det bästa och vackraste, som kan erhållas. Spånadslönen den billigaste i Stockholm. Beredningen af filtar oöfverträffad. produktionsorten X imjorteratt, oförfalsMt X NESISKT TE CEL CEL med K I fin arom försäljes i flere utmärkta o. prisbilliga S IOE SIOE kvaliteter gen. Hrr SpeceriEn gros lager hos T T handl. Otto Dahlström &amp; Co. 2 Moreus, Alsterbo. S. k. giftermälsannonser intagas aldrig i I d u n, såvida annonsören ej uppgifver fullständigt namn och adress samt på eller annat sätt styrker, att dessa äro i • af alla slags garner. Som bevis på det erkännande, vårt spinneri vunnit, kan nämnas, att vi nu spinna omkring 4,200 kg garn i hvarje vecka ( K ö p erforderligt stycke juteväf och sy m e d hamburgergarn ett forlfärdigt bottenmönster t. e x. i rutor. Vaddera tunnt och fordra m e d mörkgrå domestik. Kanta m e d yllesnodd och sätt liknande frans nedtill.
Gosselmans, CapitaineLieutenanten A., sterbhusdelegare, angående ersättning till, för af Gosselman i lifstiden utgifne kostnader i och för en resa i Södra America. Se Ersättning. Gottland, angående odlingar å, m. m. VI. B. 436. A. 651. — om förändring i tiden för kronouppbördsstämmorna derstädes. , X. B. 190. A. 344. E. 460. — om inrättande af ett landtbruksinstitut derstädes. Se Landtbruksinstitutet. — angående postgången emellan denna ö och fasta landet. Se Postgång. — angående en del räntegifvares derstädes rättighet att med penningar få lösa räntepersedlarne. Se Räntegifvare. — om befrielse för skattehemman derstädes från skyldigheten att uppföra och underhålla strandridareboställen. Se Strandridareboställen. Gottlands nationalbeväring, angående reorganisation af. Granfelt, Adolph Fredrik, yttrande. II. 124 Gratification åt f. d. Riddarhusfiscalen Falkenberg, angående föreslagen. VII. B. 355. A. 395. — åt Förste Rofintendenten m. m. Welin, angående. X. B. 458. A. 485. — åt Bankens vaktbetjening och vaktmästaren i Bankodisconlverket, angående. X. B. 681. A. 683. Grebbestads fiskeläge, angående köpingsprivilegier för. III. B. 12. A. 23. Grislehamns postcontor, om befrielse för Wäddö församling, från skyldigheten att derstädes underhålla åtskilliga byggnader. Se Wäddö. ( 67 ) Grubbe, Samuel, yttranden. V. 152, 166. — angående pension åt. Se Pension. Grubbens, Nils Wilhelm af, yttranden. I. 215. lil. 154. Grufegare, om deras åliggande alt deltaga i fattigvården. VI. B. 342. A. 640. VII. E. 335. Grundlagsfrågor, angående ändringar och tillägg i föreskrifterne om deras behandling.
S. B. » I Karl Aug. Nicanders Samlade dikter (godtköpsupplagan), häftet 7, sid. 501, återfinnas de omfrägade verserna. Namnet på dikten i sin helhet lyder » Konung Enzio, den siste hohenstaufern ». E — n P — e. Adressen är Lugnet, Stockholm. Gretchen. Numera är det ej alls användt att räkna å; det är ej heller på minsta vis nödvändigt. Gretchen. Såvida med kökspumpor menas växtmärg, kunna de förvaras färska till nyåret endast genom att läggas på en hylla i en bra källare. Dock böra de vändas ibland, att de PJ ligga alltid på samma sida. Äfvenså böra de ej ha fläckar eller mjuka ställen å skalet, ty då skämmas de lätt. KLÄDNINGSTYGER Nyheter för höstsaisonen. Profver till landsorten expedieras. " Lärarinna 22; Eskilstuna. Annonsen kostar 1 kr. pr gång. Blomstervän tackas varmt för det senast sända. A. Vår komplimang för den nätta skissen! Glöm ej bort Idun! J. G. T. Annonssvaren till E. E. äro afsända. Adressen kan fås å Redaktionen. Nybörjare. Ja. Betecknas lämpligast: » Efter en främmande idé. » Nyponqvist. Vi ha ingen kännedom om den nämda tidningens affärer. Vänd er direkt till vederbörande. Bed. F.W.CAMPANIUS GLACÉHANDSKAR: 4 knappar, breda silkessömruar kr. 1: 50 5 $ ?iörknäppen, d:o INNEMLLSFÖRTECKNING: d:o kr. 2: — 6-knapps Mousquetaires Ett råd från fru Haraldson; meddeladt genom Aoe. ) Slut i nästa n:r). — Rdquiescat! Dikt af Edvard Fredin. — Granris: skiss af E. U. — Rosornas vintervård; af Blomstervän. — En qvinlig handtverkare och uppfinnare. — Om att linda barn: af A. O. — Tvätt, II. — Teater och musik. — Literatur och öonst. — Skogsfrun; ber. föä Idun af Ave. Huskurer.
Om med Lagstiftningen* långsynthet menas Lagstiftarens förseende af framtiden, vet jag ej, om dess afsigt så egenteligen kunnat vara att Jemna mycket åt erdalydelfms tolkning Hvar och en, vare sig Lagstiftare,Talare, Författare, är vanligtvis så klar och tydlig som han kan, och der behofvet af tolkning inträder, der, tror jag, Lagstiftarens förmåga att förese, hafva upphört. Lika litet kan jag tilltro honom uppf åtet, att medgifva Lagbudens tillämpning efter tidernas fick. Andra tider skola följa på våra; senare skiften på. de närmast komminde; och någon gång måste det väl kunna hända, att delade intressen, ellar enskilta afsigter, elier lättsinnighetens öfverilningar eller hämdlystnadens upplågande passioner sträckte tillämpningen vida längre än man nu kan föreställa sig. Likväl, då uti det Bil. till Ridd, o. Ad, Pr. VI. Band. 11 Den 10 Julii f. m. anförda stället, tolkning tyckes vara medgifven, uppmuntrar det mig att äfven försöka min. Vidare yttras det i Betänkandet, att fel, förfeelfer och mifslag kunna vifa feg i mångfaldiga fkepnader, vien att graderna af anfvars påföljd tlro ganjlta få. Om med dessa grader förstås de olika slag af bestraffningar, sorn enligt io6;te §. kunna ådöinmas, har jag intet deremot att invända; men skulle io7:de §n anses såsom en gradation af den näst föregående, vore sådant ingalunda enligt med min öfvertygelse. Jag tror dessa tvenne §. §. böra tillämpas i alldeles skiljagtiga fall, samt att dessas förblandning med hvarandra är af yttersta vigt att undvika: åtminstone torde jag längre fram komma att försöka denna bevisning. Ytterligare förekommer det i Betänkandet, att tob-.te $:» mindre är gjord att tillämpa, än att varna, mindre att hämna, än att betrygga-, då deremot af åtskilliga yttranden kan slutas, att Utskottet anser io?:de § n vara af en lättare och vanligare tillämpning, samt likasom en leuteration af den förra.
Det är ju ganska klart, att de då skulle finna sin räkning uti, att betala tackjernet sä mycket som bergsmannen begär derför. Endast af detta skäl skulle jag tro, att jernutförseln borde tillåtas; ty otvifvelaktig! kan vår jernlillverkning här i Sverige uppbringas till flera 100 procent både i qvantitet och qvalitet, emot hvad den nu är. Jag har redan förut på delta rum, i anledn. af frågan om gevärsfabrikalionen, haft äran upplysa huru svårt det är, att finna ett jern, som år nog dugligt, för att kunna användas till gevärsfabrikation. Detta är ett ytterligare bevis, att vår slångjernstillverkning behöfver förbättring. Jag tror sålunda att, om lackjernsutförseln tillätes, så, om bruksegarne vilja qvarhålla det goda tackjernet inom landet, måste de söka att vinna den största möjliga fullkomlighet uti att fabricera godt stångjern. Men så länge som bruksegarne hafva det monopol, att tackjernstillverkarne ovilkorligen skola underkasta sig de priser, som stångjernstillverkarne efter behag bestämma, så är det fåfängt, att försöka att bedrifva en god manufactur, i brist på fabriksämnen. Ett annat hufvudskål som man anfört emot förbudet, har varit farhåga för en förökad skogsåtgång; men man har redan sett såsom följd af den tillåtna utvidgningen af jerntillverkningen 342 Den 3 Juni 1. m. inom landet, huru denna verkat på skogshushållningen och väckt Omlänkan på att spara skogen. Man ser en förbättrad kolning, man ser hyttelagen slå sig tillsamman, för att med möjligaste kolbesparing kunna tillverka sitt tackjern, till en alldeles otrolig besparing af skog. Jag tror att en dylik effekt skulle åstadkommas genom upphäfvande af förbudet på utförsel af tackjern, nemi. en förbättrad tillverkning så väl af tackjern som af stångjern, äfvensom förökadt värde af skogen. Pä dessa grunder finner jag inga betänkligheter vid, att borttaga förbudet, utan anhåller om bifall till Utsk:s betänk, i denna del. Hr Lagerhjelm:
och vore det forrnodeligen i anseende härtill sorn Finlands Inbyggare redan funnit sig föranlåtne till flyttningstidens framflyttande till den i November. Vid bestämmande således af en annan flyttningstid, ansåg väl Herr Grefven, med åberopande af de skäl Herr Grefven den 28 Februari lilo hos Höglofl. Bidderskapet och Adeln anfort, midsommarstiden eller våren, då ombyte af åbo å hemman sker, vara dertill mest lämplig; dock sorn den allmänna meningen icke syntes häri instämma, yrkade Herr Grefven nu, lika med hvad Herr Protocolls - Secreteraren Danckwardt yttrat, att flyttningstiden borde, och utan deremot anförda hinder, kunde bestämmas till den I November, da uppsägningstiden i ett lika förhållande borde en månad eller till medlet af September framflyttas ; och då de nu gällande föreskrifter om' Mantalsskrifning samt stadgandet i 5 Art. t §. Bevillnihgs-Förordningen äro tillfälliga och beroende på nu till pröfning förekommande Bevillnings Förslag, och möjligen en enklare methode, likasom fordom, kunde, i afseende på Bevillningen, bestämmas, hvarigenom dessa hinder, hämtade fjån Berednings •
Den sz Mars. e. m. rooz 5:0. Will en Längifware genom Ombud lara be» sörja anteckningen af Lane-Summan eiler ock transporter af en redan insatt, bör han dertil utfärda behörig Fullmagt, hwilken, om den stall för gällande antagas, bör wara försedd med antingen Domarens i Orten, om det är pä Landet, eller blota, ii kubler i de Städer der sadane finnas, eller ock wederbörande Magistrats intygande, atLängifwaren densamma werkeligen utgifwit och sitt namn derunder egenhändigt tecknat, och hwilka inryganden böra wara med wederbörlige Embets-Sii-neleu bekräftade. 6:0. Dä en Längifware bott-transporterat hela sitt Lane-capital, bör wid sista transporten deraf, tzuittence-Boken uti Riksgälds-contoiret afiemnas, der annuleras, och ibland de til Läne»?onclen hörande Handlingar förwaras til framtida uplysning, i händelse någon fräga derom stulle upstä. 7:0. Ingen Langifware tillätes, at hwarken upbära Räntan eller transportera någon del af LaneLapitaiet, med mindre han icke upwisar Oi^insl(^uittencsBoken.! 8:0. Alla förfalstningar och understes härutinnan böra anses och behandlas lika med brott emot allmänna Säkerheten och kiäss - publica. -:o. roos Den 2Z Mars. e. m. 9:0. Räntan pä desse lchi utbetalas uti Riksgälds* concret hwarje halft Ar, och bör den uti Riksgälds-Lontoiret Uträknas pä sätt kormulairet Lit. Q utwisar , och bör rigtigheten af en sadan uträkning cil LLpitrU och 6»tum genom pässrift uti Kongl. Sta s-Lomoiret blifwa styrkt, innan anordning Derä utfärdas. Utbetalningen bör ej sse kil annan Person än Längifwaren sjelf eller detz lagligen befullmägtigade
Jag vet allt för väl, att man klagar det stölder de senare åren mycket tilltagit; jag vet ock, att denna klagan icke saknar grund; — men jag tror att egenteliga uppbofvet till detta onda icke bör sökas i Lagens otillräcklighet e|jer allt för stora mildhet. Jag är icke ens alldeles viss om böjelsen för lättja, sysslolös* het och utsväfningar så mycket tilltagit, att jag lika med Ut« kottet kan deruti finna största 6kälet för ökade rjufnader. Fattigdom och brist på tillfälle till loflig utkomst äro visserligen de vanligaste och mäst allmänna driffjedrarne till de ta brott — En annan orsak till dess öfverklagade tilltagande tror jag mig finna i de otillräckliga anstalter till Lösdiifvares tjenilga sysslosättniog vi här i Landet äga. Af brist på utrymme vid Allmänna Arbets-Inrättningen i Caslskrona, har man varit nödsakad, att försända sysslolöst folk till Fästningarne och derstädes förblanda med de gröfsre missdådare , ► personer, som någon gång lättjan elier odugligh ten , men ofra äfven s umpen och ett oblidt öde nekat tillfälle att erhålla lofligt Näringsfäug. Af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående inrättandet af Allmänna Arbets och Cotrections-hus på B rgholms Slott och i Vadstena af den io sistledne December inhämta*, att a Carlskrona Arbets-hus ej kunnat inrym* mas Den i April. 33 mas mer än 200 så kallade Police-Arrestanter, och att omkring 400 sådana förvaras å Fästningame. När dessa en gång antingen, genom rymning eller efter erhållit lagligt Näringsfång, återvinna sin frihet, huru kan man väl vänta att de vidare skola blifva nyttige medlemmar i Samhället? 1 sällskap med de mäst fintliga bqfvar hafva de insupit deras grundsattser, gjort sig ett Studium af deras handtverk, och det först# bruk de göra af friheten är att utöfva de lärdomar, de erhållit för att som brottslingar åter förverka den.
Då de 2 vidlyftigaste Expeditioner äro lästa, och den tredje kan slutas på något öfver två dagar; så skulle återstoden visserligen kunna hinna att låsas in Pleno: men det skulle likväl ej tjena till något att åtterremittera Betänkandet; emedan läsningen redan måste vara slutad, långt innan remissen kan hinna till Utskottet ankomma. s Friherre Cederström: Då efter låsning af ConstitutionsUtskottets Betänkande man vill granska hvad resultatet skulle blifva af en återremiss, torde man finna, att det ej kan blifva något. Grundlagen stadgar att Utskotten sjelfve för sig få bestämma arbetsmethod, men den säger ej huru denna bör vara inrättad. Om Riksens Ständer hädanefter sjelfve vilja bestämma den, om de' häruti åstunda en ändring; bör den i laglig ordning ske, genom Grundlagens förändrande. Men derom år här nu ej frågan. I afseende åter på en förstärkning-af Utskottet, kan en sådan icke äga rum, utan Utskottets eget medgifvande, då enligt 56 §, RiksdagsOrdnin - Den 25 Martil, 661 gen, det Utskott som en sådan behöfver, derom skall till Riksens Ständer göra anmälan. Nu har ej Utskottet, utan en ledamot af RiksStånden, yrkat detta, och således måste saken förfalla. Jag hemställer derföre om något resultat skulle kunna uppkomma af en återremiss. Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde å nyo proposition till bifall’ å ConstitutionsUtskottets ifrågavarande Memorial; hvilken proposition besvarades ined starka Ja, blandade med några Nej, Herr Grefven och G andt-Marskalken - förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, propositionen blifvit af Rid, derskapet ogh Adeln bifallen. Å nyo föredrogs och remitterades till Stats^ Bevillning®- och Särskildta Utskotten, Friherre Carpelans , Carl Mauritz, den 21 dennes på bordet lagde Memorial, i anledning af väckt fråga om en förändrad organisation af TullVerkets styrelse och förvaltning.
Likasom Kongl. Maj t Sjelf, lära Riksens Ständer finna: at Rikets wardighet fordrar ädelmod; at olyckan krafwer aktning; at sjelfwa menstlighetcn pakallar försonlighet och glömsta af det framfarna. Pä sädant' sätt önskar Kongl. Maj t at det nu i fräga satte ärende ma asfiutaö: pä sädant sätt är Kongl. Maj t afwen för wistad at Riksens Ständer gä desi önskningar til mötes, och sämedelst lemna Europa det yttersta be wisek af de grunders renhet, pä hwilka Sweriges förnyade Statsbyggnad är »prest Kongl Maj:t förblifwcr Riksens Ständer med all Kongl. Näd och ynnest städse wälbewägen. Datum ut supra. L k I.. Pä Herr Grefwens och LandtmarstalkenS proposition remitterades denna Hans Kongl. Maj:ts 704 Den 8 Augusti. Maj:ts Nädiga Proposition til Ståls-Utskottet; hwarefter Herr Landtmarffalken tilkännagaf ak Hans Majt gifwit Nådig Befallning til Presidenten i Stats. Contoiret, at lemna Utffottek alla möjliga uplpsningar om förra Konungens egna tilgängar. ' ^ ' Anmältes och infördes en Deputation ifrån det Hederwärda Bonde Ståndet, anförd af Riksdagsmannen Danielsson ifrån Elfsborgs Län, hwilken tilkännagaf Bonde - Ståndets beflutna anmälan om desi önskan, at Standens ompröfnings sätt, inom Banco - Werket, mätte ställas i likhet med Riksens Ständers wanliga omröstnings principer, och skulle särskildt Protocolls'Utdrag bärom sedermera aflemnas. Deputationen afträdde, pä öfiigt sätt beledsagad. Uplästes följande: Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition til Rikets Ständer, angäende uphäfwande af Kongl. Förordningen den 26 Januaris 1302,0m answar förden som afsäger sigAdelfkap eller dermed förenade rättigheter. Gifwen Stockholms Slott den 27 Julis I809.
Ad. beslöt alt, med frånträdande af sitt förut i ämnet fattade beslut, BorgareSt:s förevar, inbjudning antaga. Föredrogs ånyo StalsUtsk:s d. 13 och 15 dennes på bordel lagda ullål. N:o 1(54, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om upphörande af s. k. liggetids och nådårs besparingar vid tillträden af embeten och tjenster på rikets stat, samt om årliga anslag till arméens och civilstatens pensionskassor och amiralitets-krigsmanskassan, såsom ersättning för de inkomster, dessa kassor af nämnde besparingar åtnjuta. Hr von Hohenhausen, Carl Ludvig, som härvid, innan uppläsning af detta utlåt, hann blifva börjad, begärde och erhöll ordet, anförde: StatsUtsk. har i sitt betänk, fullkomligt gillat de grunder, på hvilka K. M. har stödt den nåd. propos:n i ämnet, hvilken för R. St. blifvit framställd. Icke dess mindre har StatsUtsk. kommit till det resultat, att, dels i brist af, såsom betänk, säger, tillräckliga upplysningar i frågan, dels såsom en följd af felande tillgångar, Utsk. ej kunnat enl. sin önskan tillstyrka bifall lill K. M:s nåd propos. Jag för min del anser de innehållna löneförmånerna för vakansoch liggetiden, äfvensom begrafningshjelpen, endast såsom en grym förlängning af den skärseld, i hvilken så - Den 17 Maj. 5 väl ex. o. civile tjenstemän, som surnumeräre militäre tjenstemän pröfvas för att slutligen insläppas i det slags paradis, som utgöres af en tjenst pä stat. Denna skärseld är likväl afdika beskaffenhet med katolikernes, så lill vida ali genom deras renas subjektet och fiillkomliggöres för den högre andeverlden.
Det gick rykten om, att kungen skulle köpa ett hus åt Mylady och upphöja henne i friherrligt stånd, he! Och i känslan af sin blifvande värdighet, började hon blanda sig i intrigkampen vid hofvet. Det blef hennes olycka. Ministrarna, som dittills lugnt åsett skandalen, blefvo oroliga af fruktan för, att makten skulle glida öfver i hennes händer. Saldern dekreterade, att Stöflett-Katrine måste bort. Men hvem kunde väl utverka detta? Här voro goda råd dyra. Följaktligen vände man sig till en rik och listig krämare, he! Och mercurii-friherre Schimmelmann åtog sig att försöka en kupp. Som ni vet, lyckades den! – Ja, jag vet det, men jag förstår det icke. Hur fick han monarken att underskrifva en order, som förvisade föremålet för H. M:ts lidelse till tukthuset i Hamburg? – Schimmelmann skrämde kungen. Hans Majestät hade just natten förut ställt till skandal i sällskap med Stöflett-Katrine – slagit sönder möbler och pryglat ett par af hennes yrkessystrar, he! »Hvarmansvän» kom tidigt på morgonen, hade lagt sitt annars så polerade räfansikte i allvarliga rynkor och dukade upp en hårresande röfvarehistoria för den yrvakne envåldshärskaren: Staden i uppror, befolkningen upphetsad... skulle måhända storma slottet om icke »Mylady» offrades. En ren farce, he! Den varade flera timmar, men slutade med, att kungen under bittra tårar skref sitt namn på ordern, och innan Hans Majestät kom till vettet igen, var Stöflett-Katrine långt borta från hufvudstaden. – Men sedan? – Under den första tiden lär kungen ha varit illa däran af förtviflan. Alldeles utom sig, he! Men Hans Majestät tycks ha en hjärna som alltid ger efter för lämplig bearbetning. Struensee nickar tankfullt, och hans läppar sluta sig energiskt. Rantzau fortsätter: – Därför kommer han alltid att förbli en docka i en eller flera starkares händer. Gäller blott att finna knepet, he! Få envåldsmarionetten att fäkta med armar och ben! – Jag tror visst icke på skrock – men jag var med på kröningen.
Landshöfding, med 28 röster; Hr Kuylenstjerna, C. J. G., Löjtnant, med 28 röster; » Lagerhjelm, G. R., Ryttmästare, med 28 röster; » von Francken, G. W., Löjtnant, med 21 röster. Företogs val af sex Revisorer för att å R. o. Ad:ns vägnar deltaga uti 1802 års revision af Stats-, Bankoo. Riksgäldsverkens tillstånd, styrelse och förvaltning; och befunnos, efter valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. Wachtmeister, Hans, Possessionat, med 26 röster; » Posse, Knut, PremierLöjtnant, med 27 röster; Frih. von Schwerin, C. J. G. A. J., Ryttmästare, med 27 röster; Hr Reutersvärd, P. O., Kapten, med 27 röster; » Törnebladh, C. O., vice-häradshöfding, med 27 röster; » af Wirsén, C. T., Major, med 27 röster. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Hr Printzensköld, Carl, afgaf följande skriftliga anförande: Vid den jemförelse imellan åtskilliga delar utaf StatsUtsk:ts Utlåtm N:is 84 och 85, angide regleringen af utgifterne under RiksStatens 4:de och 5:te hufvudtitlar, hvartill göromåien inom Exped.- Utskrt gifvit mig anledn., har jag inhemtat, huruledes StatsUtsk:t uti 25:te punkten af Utlåt.-t N:o 84 tillstyrkt, hvad R. Sfer äfven bifallit, att, i öfverensstämmelse med Utsk:ts af R.