Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Däremot gör den dem ingalunda likgiltiga för världsliga nöjen. För ett tiotal år sedan kom till Madrid från den spanska provinsen Galicien en ung dam, donna Emilia, grefvinna Pardo Bazan. Hon utgaf ett par romaner och skref följetonger till tidningarna. I början omgafs hon af en liten, men vald krets af intelligent och lärdt folk, rekryterad nästan uteslutande ur den högre medelklassen. Så småningom kom hon in i den högre societeten och blef där en gunstling. Ingen bjudning, ingen soaré i Madrid anses nu mera lyckad, o m ej grefvinnan Pardo Bazan är med. Under en följd af år hafva föreläsningar hållits i Ateneum-klubben. Dessa föreläsningar hafva varit underhållande och bildande, men i regel endast åhörts af herrar — en och annan dam visade sig ibland på läktaren. Men en dag lästes i tidningarna en annons, som tillkännagaf, att donna Emilia Pardo Bazan komme att föreläsa. Detta var revolution. Redan samma dag voro alla biljetter utsålda. Madrids hela societet åhörde föredraget. Trängseln var visserligen så stor, sorlet så högt och nyfikenheten så stegrad, att största delen af hvad föreläsarinnan sade gick förloradt. Sak samma. Föreläsningarna äro nu på modet och donna Emilia Pardo Bazan den mest omtyckta bland föreläsarne. Madrids » grädda », ministrar, generaler, medlemmar af Cortes, diplomater m e d fruar, underlåta sällan att närvara. Om Madrid skulle blif va en i intellektuelt afseende vaken, konstälskande stad, skall hedern däraf tillkomma denna på hufvudets vägnar så högt begåfvade gräsänka. Grefvinnan Pardo Bazan är hvarken vacker eller intagande — hon är kort till växten, fetlagd och kläder sig excentriskt. Hon älskar skrikande färger och förstår sig ej på att välja dem som harmoniera. Sitt svarta hår färgar hon rödt. Men hennes vackra ögon, höga panna och vänliga, kvicka blick vittna o m tankeskärpa och skaldebegåfning. Hon ger ut en tidskrift och skrifver däri de flesta artiklarna själf. _ * 1898 Haf tand för t u n g a!
Uti alla af Riksens Ständer, angående Bran» vins-bränningen vidtagne Författningar, hafva Riksens Ständer ansett dess inställande nödvändig , att afvärja följderne af en svår missväxt samt i underdånighet äfverlemnat åt Kongl. Maj:t au härom i Dess vishet förordna. Bränvins-bränningens inställande har dessutom icke blifvit gjord till något vilkor för de af Förenade Utskotten tillstyrkte Penn nge-anslag , utan blott omnämndt uti Ingressen till Betänkandet såsom en anstalt, på hvilken Förenade Utskotten trott sig böra fästa Riksens Höglofl. Ständers serskilda uppmärksamhet, och hvars vidtagande i alla fall beror på Kongl. Majus Nådiga pröfning och godtfinnande. Flere värde Ledamöter af Vällofl. Borgare» Ståndet hafva fästat sig vid den omständighet, att de penninge-summor, sam Kongl. Maj:t till Spannemåls anskaffning i Nåder äskat, vida utz Statsoch Banko-Utskottens JBetänJianden. 701 verstiga det belopp, Direktionen öfver Allmänna Magasins Inrättningen uti Dess underdåniga Skrifvelse , sorn uti Kongl. Majus Nådiga Proposition är åberopad och. synes ligga tili grund för densamma , ansett för detta behof erforderligt r hvilken skiljaktighet desse värde Ledamöter begärt, matté af Förenade Utskotten, utredas. Då Förenade Utskotten endast erhållit del af Kongl. Majus Nådiga, Proposition, kunna Förenade Utskotten icke meddela annat Utlåtande häröfver, ari att Kongl. Maj.-tsom varit i till. fälle att taga en mera vidsträckt öfversigt af för. hållandet, i. Nåder lärer, funnit försigtigheten och: en nödig omtanka fordra, attpenninge - tillgångar icke måtte saknas till anskaffande af ett större qvantum Spannemål, hvarmed Landets Innebyggare, L fall så omtränger , skulle kunna: undsattas.. Flere värde Ledamöter af Väliofl, Borgare.
Plenum kl. 9 f. m. Justerades pleni-prot:n för d. 8 dennes f. och e. m. Öppnades Hrr Eleclorers listor vid val af en ledamot i hvart - D e » 22 April. 227 fjtni «if Stais-^ Banko-, Allm. Bes v.- o. Ekon.- samt Ridd.Utslcn ; och befunnos elert til utsedde i S t a t s - U t s k o 11 e t: efter N:o 1226. Hr Gripenstedt, Johan August: Nio 1413. lii Råfel t, Anlon. Banko-Utskottet: efter N:o 1038. Hr Bogeman, Carl Adolf: N:o 1675. Hr Adlerbjelke, fullm. Hr Bogeman, Johan Ludvig. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: efter N:o 1505. Hr von Selli, fullm. Hr Munck af Rosenschöld, Thomas: N:o 342. Frih. von Stedingk, Styrbjörn. R i d da r h lisUI sk otte t: efter N:n 137. Gr. Skjöldebrand, August Fredrik. Frih. von Stedingk, fullm. Frih. Leyonhufvud, Carl Victor. Öppnades jemväl Hrr Electorers listor vid val af ledamöter alt, under permitterades frånvaro, inträda i Bevilln.-, Bankosamt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:n; och hade dertill blifvit utsedde i Bevilln ings-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 243. Frih. von Roxendorff, fullm. Frih. Raab, Adam Christian, beviljad 3:ne veckors ledighet, räknad från d. 21 dennes: N:o 1431. Hr Liljenberg, David Fredrik Georg. Banko-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 1636. Hr Reuterskjöld, Carl Leonard, beviljad 14 dagars ledighet från d. 27 dennes: N:o 872.
Cancellerer , Landsbofdingar, Ståthållare, Befälhafvare vid vårfvade Regementerne, Lif-Drabant-Corpsen , Ingenieur-Corpsen och Sjå-Staterne samt Magistraterne, då de enligt undfångne Privilegier, gifva Utslag i Utsöknings-mål och uti tvister bevilja Utmätningar; Inlagor och Förklaringar, som i sådana ämnen ingifvas , arket „ . 5 sk. Fullmagter, DepositionsAttester och LöftesSkrifter, arket , 6 Bilagpr och Afskrifter, undantagande Originåle - Förskrifningar och löpande JBevillningsTJtsk. Betänkanden. Sedlar, hvarom nedanföre i 17 §. förmäles, hvarje ark ♦ ♦ 3 Resolutioner, Mandatorialer och Promotorialer, Executorialer och Immissioner, när Summan, som utsökes, stiger lill 50 Riksdaler, arket g — Derunder 6 — ProtocollsUtdrag, som ej innehålla något Utslag, hvart ark . , . 6 Andre Suppliquer och deröfver afgifne Förklaringar, arket 3 — Hvad deröfver utfärdas och resolveras, arket 6 — §. 6. Vid Hofoch ofver-Rätterne, dem af Kongl. Collegierne som äga Domsrätt, Riddare-Sgne-Rätter samt Compromisser, derifrån benejicinm revisionis sökas kern ■; Stämningar, Notificationer, Utdrag af Protocollet, som ej innehåller något Rättens Utslag , Utdrag af äldre Protocoller, Promolorialer med mera, hvart ark 9 Rättegångs - Fullmagter, Otiginale - Cau tions-Skrifter, Depositions-Attester, hvart ark . 9 1 och beräknas för hvarje af dessa Documenter särskildt Charta, om än de skrifvas på ett och samma ark. Ansökningar och Förklaringar, Inlagor, Dibeller, Exceptioner, Repliquer, Duppliquer och skriftliga Anföranden till Protocollet, flasta arket 6 _ Betänkanden.
Styrelsens protokoll skulle befunnits förda med mindre noggranhet, såsom exempel hvarpå anförts: att ett, enligt diarium och registraturet, under den 10 April 1844 afgjordt ärende icke omförmäkles i protokollet för samma dag, så får Styrelsen i underdånighet erinra, att om äfven det af Revisorerne omnämnda, men icke till föremål eller beskaffenhet uppgifna ärende skulle vara uti protokollet obehörigen utelemnadt, sådant likväl icke synes utgöra skälig grund för det af Revisorerne uttalade allmänna omdöme rörande protokolls-föringen hos Styrelsen. Revisorerne hafva fästat uppmärksamheten dervid, alt föreståndareoch redogörare-befattningarne vid åtskilliga Korrektions-inrättningar voro förenade hos en person, samt att derigenom nödig kontroll öfver den till sistnämnde befattning hörande uppbörd saknades. Nyssnämnde af Revisorerne anmärkta förhållande har vid den tid, revisionen omfattat, ägt rum vid Korrektions-inrättningen på Norrmalm här i staden samt vid Korrektions-inrättningarne i Malmö, Norrköping och Götheborg, men vid de tre förstnämnde Korrektions - 413 — inrättningarne nu mera upphört, sedan Eders Kongl. Maj:t, på Styrelsens underdåniga hemställan, under den 26 November 1846, vid fastställande af stater för fångvårds-utgifterna, beviljat löner för särskilde redogörare vid dessa inrättningar, och dylika tjenstemän derefter blifvit af Styrelsen tillförordnade; hvaremot vid Korrektions-inrättningen i Götheborg, der föreståndareoch redogörare-befaltningarne ännu äro förenade hos en tjensteman och inom hvilken inrättning fångantalet är betydligen mindre, än vid någon af de öfriga Korrektions-inrättningarne, den af Revisorerne åsyftade kontroll å redogörarens uppbörd utöfvas af en Direktion.
Dä Lonstitutionr-Utskottet, wid alla de tilfällen, dä uti närwarande Grundlag fräga är om förändring eller tilsattser uti densamma funnit en äfwensä rigtig som märkbar skillnad wara i akttagen emellan de ämnen, som höra til wilkoren för Samhällets Grundförfattning och dem hwilka angä antingen allmänna Lagens eller Rikshushällningens förbättring, har Utskottet i denna lika wisligt som tydligt utmärkta Åtskilnad trötts sig finna den ledning, som bör bestämma sättet at besluta de förändringar, hwilka »ti Grundlagen kunna finnas nödwändiga, och dä Utskottet funnit at Riksens Ständer redan wid besia frägors wäckande underkastat sig inskränkningar och hemstält ämnet til en närmare pröfning af erfareichcten och omständigheterne, har Utskottet förmodat at förslag, til et lika förhällande wid sädane frägors slu> teliga afgörande skulle wara instämmande ej allenast med Grnnd - ( 31 ) Grundlagens men äfwen med Riksens Ständers afsigt. Da beslutande rätten altid wore Riksens Ständer llek»itive förbehållen, bar Utskottet trott, at genom sakens vstare hänwisande til Utskott, genom öfwerlemnande ät detsamma at bestämma hwilka tillägg eller förändringar e« genteligen blott skulle tjena at förbättra rcösöUon eller förtydliga stadgandet, och hwilka kunde anses säsom egenlcligen nya motioner, som borde til en framtida pröfning upskjutas, de olägenheter skulle förekommas, bäde at, geoom ögnablickets intryck, beslut skulle tilwäga briugas, hwarS hela widd man ej insett, och at förbättringar skulle gä förloradt hwarS nytta af tiden kunde ädaggägg as.
LandtbruksAkademien, genom dess Sekret., till R, o. Ad. låtit aflemna 50 inträdeskort för bevistande af Akademiens offentliga sammankomst å Experimentalfältet den 15 dennes, samt att dessa inträdeskort blifvit lemnade till EiddarhusFiskalen, för att till Ståndets ledamöter utdelas. Den 12 Juni f. m. 179 Portsattes pröfningen af StatsUtskis Utlåt. N:o 62, ang:de föreslagna jernvägs-stamliniers utförande oell dertill erforderliga medels anvisande. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att R. o. Ad. afslutat sista plenum efter det beslut blifvit fattade om beloppen af de anslag, som borde beviljas för den södra stambanan, hvarom Utsk. yttrat sig i Utlåt:s 9:de punkt; men att, för afslutande af denna punkts pröfning, ännu återstod att bestämma redaktionen af Ståndets berörde beslut, äfvensom att fatta beslut öfver det af Frih. Raab, med afseende på denna stambanas riktning, framställda förslag till underd. skrifvelse till K. M. I afseende på redaktionen af 9:de punkten hade R. o. Ad. att pröfva l:o Utsk:s förslag; 2:o Ilr v. Troils förslag, hvilket likväl till en del, eller såvidt det rörde banans sydligare del, hade förfallit, genom Ståndets beslut att inskränka anslaget för denna bandel till det af K. M. föreslagna belopp; 3:0 Frih. Cederströms förslag, så lydande: »att R. o. Ad., för den till Lund redan färdiga södra stambanans fortsättning mot norr förbi Finjasjön, måtte anvisa en summa af 4,365,000 Rdr Rmt, samt för fullbordande af bangårdarna i Malmö och Lund 260,000 Rdr s. m., eller tillsammans 4,625,000 Rdr»; och 4:0 Frih.
Ytterligare har man yttrat sig emot hvad jag erinrat om det oskick, att andra än de, hvilka fått tillståndsbref, numera äro utgifvare, och sålunda låna ansvaret af andra. Så länge tryckfrihetslagens stadgande förbjuder någon annan än den, som fått tillståndsbref, att utgifva periodiska skrifter, lär ingen annan än den, som fått ett sådant, kunna det lagligen verkställa. I annan händelse skulle i detta fall, som i mångå andra i samhället, der en person fått rätt att utöfva sjelf en handling, han kunna öfverlåta den på annan man, och såmedelst alldeles eludera \ Den 27 Januarii f. m. 57 tillståndet. Det vore icke svårt att för rälla framdraga desse icke ansvarige redacleurer, och att ställa dem till ansvar för det de, mot Grundlagens tydliga bud, utan erhållit tillstånd befatta sig med utgifvande af dagblad; och jag tviflar att någon Domstol skulle kunna frikänna dem. Det bar blifvit emot mig anmärkt, att jag bestridt Grefve Frölichs och Herr Hjertås begäran om det beslut, att deras gemensamma tanke skulle blifva, att ingen förändring borde äga rum, och Herr Cederschjöld har trott, att jag sjelf yrkat upphäfvande af en del af förslaget. Om jag yttrat mig tydligt förra gången då jag hade ordet, måtte jag hafva upptagit hvad Grundlagen innehåller i afseende på ändring. Den nämner, att det endast är sådana förslag af Kongl. Maj:t gifna, som ConstitutionsUtskottet afstyrker, hvilka af Rikets Ständer kunna afslås. Alla som väckas af Riksdagsmän och hvilka Utskottet ej finner tjenliga afslås af detsamma, ej af Rikets Ständer. Men om Utskottet inkommer med förslag till förändring, så hafva Rikets Ständer rätt att vid den Riksdag, då ett sådant förslag inkommer, derom öfverlägga, samt göra anmärkningar vid för slaget och dess detailler, oell alla de anmärkningar, hvilka dervid befinnas utgöra Ståndens gemensamma tankar, skola till Utskottet remitteras.
4 Sami. 1 Afd. 1 Band. 6 ytcle Häftet. 4a Stals-Utskotlets Utlåtande N.o 22. jande år i förråden qvarliggande behållning, får derföre tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Nådig befallning till Kongl. Krigs-Collegium aflåtes om upprättande af ifrågavarande sammandrag öfver Kronans krutförråd, för att räkenskapen biläggas. Vidkommande frågan om förlust å krutförsäljningen,' så och då samma förlust, genom förhöjning i prisen, efter hvad Kongl. Krigs-Collegium uppgifvit, dels blifvit minskad, dels ytterligare kommer att minskas, föreslår Utskottet, att Revisorernes i detta ämne gjorde anmälan må lemnäs utan åtgärd. §. 72. I afseende på de till år 1831 i Räkenskaperne upptagne balancerade medel för 2:ne krutförsäljnings-expeditioner till America och Medelhafvet, har Utskottet inhemtat, att samma balancer genom sedermera derå influtne medel blifvit minskade; kommande närmare utredning häraf vid revisionen af förstnämnde års räkenskaper att af Utskottet uppgifvas. §• 73- (Rev. Både i83o och 1882 årens Revisorer hafva anmält förhållandet med det af Kongl. Krigs-Collegium, genom Contract af den 21 Julii 1820, till Handelshuset Jacob De Ron &
Han nöjer sig endast med att påbörda det moderna författareslägtet oärlighet. Han påstår endast, ätt det är humbug alltihop hvad de säga om sin » sak », att de endast vilja slå puder i ögonen på publiken, den lättrogna publiken, som låter lura sig. Och författarens mål? Att förtjena pengar naturligtvis, att kunna ha ett elegant arbetsrum med persiska mattor och dyrbara konstsaker, att kunna dricka de dyrbaraste viner och ha ett godt bord. Man borde bevisa dylika anklagelser i stallet för att på måfå kasta fram dem. I annat fall kunde det hända, att de, som läsa herr Munthes bok, draga sina små tvifvels-mål angående de bevekelsegrunder, som dikterat hans utfall, * — ett utfall, som för öfrigt fallit i god jord här hemma, der man med begärlighet kastar sig öfver all smuts, som kan lastas på alla, hvilka med ett gemensamt namn kallas pessimister. De kallas ock — åtminstone största delen af dem — för smutsskrifvare, och att öfverhopa dem med obe-visliga anklagelser, det är lofvärdt och prisvärdt, och det är alltid moraliskt. Jag tror för min enskilda del, att författaren sjelf känner sin vanmakt bättre än de, som läsa hans arbete, känner svalget mellan den lifs lefvande verld, han ville skildra, och den tarfligt matta bild, han trots all ansträngning kunnat gifva deraf. Visst fins det diverse slags folk bland romanskrifvame. Visst fins det onatur och manér, som uppträder med anspråk på att vara det trognaste verklighetsstudium. Visst fins det humbug der som öfverallt. Men att lösligt påstå, att humbugen är regel, det är ovärdigt! Holger Drachmann har i sin så olika bedömda improvisation » Ostende — Briigge » tecknat en romanförfattare af den nyaste skolan, en själsfrände till Richepin (men ej till Paul Bourget och andra samtida). Teckningen var skarp och har väl väckt förargelse, kan jag tro, men den bilden kan man dock smälta, ty den väcker eftertanken och är ej ohållbar som doktor Munthes celebre skriftställare i nattrock.
Att BorgareSt. inbjudit oss till instämmande i dess beslut, innan vi hade fulländat vår öfverläggning i ämnet, verkar icke på frågans lagenlighet, ty det är hvarje Stånd obelaget att, utan kännedom om de öfrigas åtgärder, inbjuda dem att med sig instämma när Ståndet anser besutet vara af den vigt att det sådant önskar. Att nu ingå i öfverläggning 0111 flera §§ än den föista, skulle jag anse så mycket mera olämpligt, som inbjudningen, om jag rätt fattat saken, blott angår den i:a. Jag hemställer oell anhåller således, att framställningen icke mätte göras vidsträcktare än inbjudningen är. Hr Munck af Rosenschöld: Det var jag som förenade mig med Gr. Mörner uti den af honom framställda begäran, att Ståndet ville inbjuda MedStånden att biträda det af Ståndet fattade beslutet i afseende på brännvinsbränningen. Jag gjorde det icke, emedan jag ansåg det vara en annan sak, såsom Hr von Hartmansdorff yttrade sig, en inbjudning vara något annat då an nu, utan emedan jag ansåg, att man borde afvända ett ondt med ett annat. Jag ansåg, att en inbjudning til! MedStånden skulle vara det lämpligaste sätt alt förekomma, att vårt beslut genom en dylik från deras sida skulle några dagar efter det blifvit fattadt kullkastas, ehuru, tack vare Hr von Hartmansdorff, denna min afsigt blef så när tillintetgjord. Jag ansåg dock en inbjudning vara ett missbruk då, lika så vä! som jag goldet nu; men så länge MedStånden begagna denna utväg att kullkasta våra beslut, anser jag oss hafva rätl att iakttaga reciprocitet. Medan jag har ordet, vill jag tillägga den an - Den i Mars. 39 märlin, mot en talares framställning, att R. o. Ad. på ett annat Stånds inbjudning borde frångå sitt redan fattade beslut, emedan blott 23 ledamöter dicterat detsamma ; att Ståndet ofta vidblifvit sina fattade beslut, isynnerhet i afseende på stalsreglerm, ehuru inbjudning ankommit från 2:ne Stånd, och icke mer än en enda person , nemi.
N:o 246, i anledning af gjord framställning, angående reglering af de å Kongl. Skeppsholmen i Stockholm befintliga boställslägenheter; bifölls. N:o 247, i anledning af väckt motion, om löneförhöjning åt nuvarande Bibliothekarien vid Linköpings Gymnasiioch Stifts-bibliothek, återremitterades. N:o 248, i anledning af väckt motion, angående ändring i sättet för debitering af den, under benämning trosstransport-medel, från en del rotar vid Westmanlands regemente utgående afgift; bifölls. N:o 249, i anledning af väckt motion, angående användande af Fredriksborgs fästningverk; bifölls. N:o 250, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Vtskottets Utlåtande N:o 156; lades till handlingarne. N:o 251, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 168, angående väckt fråga om hemmanlals-räntans afskaffande; lades till handlingarne. N:o 252, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 169, angående väckte 412 Prot.-Utdrag den 23 Juli 1851. motioner om rättighet att köpa skattejord till frälse samt bildande af en fond utaf de för dylika frälseköp inflytande medel; lades till handlingarne. N:o 253, i anledning af väckt motion om försäljning af de från f. d. Adelsfaneregementet indragne boställen; bifölls. N:o 254, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående sökt garanti af staten för fem procents ränta under vissa år å kostnaderna för anläggning af en jernväg emellan Fahlun och Gefle; bifölls. N:o 255, i anledning af väckt motion, om årligt arfvode åt Expeditions-sekreteraren och Riddaren J. G. Richert; bifölls. Från Vällofl. Borgare-Ståndet.
Tvenne gånger, nemi. efter 1819 och efter 1826 årens grödor var det den stora importen af Spannemål som vållade den ofantliga stegringen af Kursen, ända till i36 å sk. Man söker väl att hålla kursen nere genom befrämjandet af export, i synnerhet af jern, men icke genom förekommandet af en onödig import, såsom af Spannemål, Ved m. m. Man understödjer på allt sätt Bruksegare, äfven Den 7 December f. ra. x 13 med låne-creditiv mot lag ränta, men icke Jordegare. De förra äro icke en gång förpligtade att sälja för landels Lehöf inom landet, och kunna åt utlänningen accordera bort hela sin production för så lång tid de behaga, t. ex. Danemora Bruksegare. Man har sagt att ingen utväg funnes att förvara Spannemålen, om den ej är ritorr; men den som är torr inbergad kan äfven, •ehuru ej så länge, förvaras genom tillräcklig kastning och vädring. Missbruken vid förra Magazinslnrättningen böra lända till varning, och föranleda bättre åtgärder vid Spannemålens behandling. Äfven får jag erinra, att Spannemålspriserna de sednare åren vanligen varit lägre i Sverige än i andra Länder. Rågen gäller i detta ögonblick mera i Köpenhamn, än i det straxt bredvid liggande Skåne, och för ett år sedan var samma förhållande i alla utländska östersjöhamnar. I Kiel och i Köpenhamn voro då de lägsta prisen, men ändå sålde Köpmannen i Skåne Säd till Köpenhamn. Detta bör föranleda till sådana åtgärder, att vi ej det ena året få sälja vår säd för underpris till utlänningen, och andra år åter köpa säd utifrån för flerdubbelt högre pris. Grefve Rosen har upplyst, att Götha Canal-Disconts minsta förlust var på belåningen af varor, och att den på io år derpå endast förlorade 1,200 R:dr, hvilket factum tyckes vara bästa skälet för en sådan belåning. Jag förenar mig i denna frå - Den 7 D«cember f. m. ga till alla delar med Grefve v. Rosen och Herr Tham. Herr Rosenblad:
Och då Rikets Ständer, i saknad af uppgift om beloppet af dess tillverkningar, icke kunnat bestämma den summa, som, i händelse glasbruksidkarne erhölle allmän disconträtt, skulle af fonden medtagas, hade Rikets Ständer afsatt en summa af 100,000 R dr, till fördelning emellan sistnämnde idkare, att utgå intill påföljande Riksdag, då .Rikets Ständer blefve i tillfälle pröfva, huruvida glashrukshandteringen borde i den allmänna fördelningen af Manufactur-Discontfonden ingå. •— Efter 1818 års Rikdag liar likväl någon förändring i det sålunda bestämda anslaget icke skett och följden deraf har varit, att glasbruksidkarnes lånerätt år 1819 utgjort 4o procent, derefter uppgått år 1822 till 45 procent, sedermera om vexla t emellan 31 och 4° procent och utgör för innevarande år 39I. procent, under det att de öfrige i allmänhet lånberättigade fabriksidkare» disconträtt på samma tid nedgått från 3i till 20^ procent af til! verkningsvärdet.
Constitutions Utskott på Fördelningar, då På 2dra Fördelningen läsningen fortsattes af Protocollen, hällne i Stats Rådet öfver Justitia Ärender, för följande dagar: d. 14 Nov. 1811, 21, 28 s. m.; 5 Dec., 12, 19 s. m. Sedan Utskottet nu fullbordat den i Grundlagarne föreskrifne granskning af alla sådana i Stats Rådet förde Protocoll, som af Utskottet kunna infordras, och sedan Herr Kammarherren Silfverstolpe och Öfverste Schönström uppkommit och intagit sina rum, företogs de till Andra Fördelningens beredning öfverlemnade ärender. Herr Borgmästaren Egge och Riksdagsmannen Jonas Nordstedt voro endast frånvarande. Upplästes 4 Ett af Herr Cansli Rådet E. Bergstedt ingifvit Memorial af d. 9 Maji 1812, hvaruti anföres:2 att då kännedomen om civila administration, samt om Provinsernas inre beskaffenhet är af största nytta och vigt för den, som är ämnad att styra Riket, eller kan komma att träda dertill, och blott theoretiska kunnskaper i dessa ämnen, hvarken kunna bli så säkre eller så gagnande, som om de äro förenade med erfarenhet, vunnen igenom verklig handläggning vid administratif förvaltning, finnes i författarens tanka, för en Prins ingen bättre skola för inhämtandet häraf, än att successift i flera Län förestå Landshöfdinge Embetet, hvarefter han, på sådant sätt bildad, såsom Chef och Ordförande i något af Rikets Collegier ännu mera kunde utveckla sina kunskaper och sin erfarenhet; och af sådan anledning föreslås, att orden »eller civilt ämbete» i medlet af 45 §. af Regeringsformen, må utgå, och i deras ställe vid slutet af denna §. följande tilläggning göras: 1 Stycket fr. o. m. ordet Upplästes etc. t. o. m. orden afslag å dess motion, återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 565 ff. 2