Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får således underdånigst hemställa om aflåtande till Rikets Ständer af det nådiga förslag, att till löner för åtta Läns-arkitekter, med de åligganden, som Öfverintendents-Embetet uppgifvit, måtte, under vilkor, att vederbörande Landsting, derom hörde, åtaga sig att till enahanda ändamål utgöra samma belopp, anvisas och i Riksstaten uppföras en summa af R:mt R:dr 8,000. 4:o. Sedan Eders Kongl. Majit, vid beräkningen af Statsverkets inkomster, i nåder funnit postmedlen böra upptagas till 2,000,000 R:dr, får jag i underdånighet hemställa, att äfven det under förevarande hufvudtitel uppförda i>Kontanta anslag på förslag, att af postmedlen direkt utgå till Postverket» må bestämmas till en lika summa, eller 2,000,000 R:dr, och således förhöjas med 500,000 R:dr. 22 Bil. 6 till Kongl. Majlis Nåd. Vid beräkningen af den indelta ordinarie Räntan hafva, på sätt här ofvan blifvit anmärkt, derifrån uteslutits räntor, som med ett förslagsvärde af 1,419 R:dr äro å anslaget till Jägeristaten uppförda, men, efter åtskilliga Jägeritjenstemäns och betjentes afgång från sina befattningar, blifvit till Statsverket indragna. I öfverensstämmelse härmed böra ock samma räntor från Utgiftsstaten utgå, likasom en af enahanda anledning med 207 R:dr 93 öre uppkommen behållning å den kontanta delen af berörda anslag bör derifrån afdragas. 6:o.
Hammarssundet icke endast är af vigt för en mindre trakt, ulan utgör den egentliga kommunikationsvägen utmed Wettern emellan landskaperna Östergöthland, Nerike och Wermland, med icke obetydlig varutransport, och den nuvarande öfverfarten på färja med inträffande storm icke sällan är omöjlig eller åtminstone förenad med lifsfara, samt den beräknade kostnaden för en förbättrad vägoch bro-anläggning vida öfverstiger det föga folkrika häradets för måga att utgöra, finner väl Utskottet för sin del ifrågavarande anläggning förtjena att med allmänna medel understödjas; men som Utskottet redan tillstyrkt Ri - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 163. 27 kels Ständer att till Kongl. Maj:Is nådiga disposition anvisa ett anslag för 3 ar af 500,000 K:dr alt till likartade arbeten användas, anser utskottet det af motionären åsyftade ändamål, för så vidt Kongl. Majit linner detsamma företrädesvis böra afses, jemväl kunna vinnas ulan dertill af Rikets Ständer serskildt beviljadt anslag, i hvilket afseende utskottet får hemställa, alt Rikets Ständer må i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit öfverlemna att, derest Kongl. Majit äfven skulle finna detta företag vara af den allmänna vigt att bidrag af statsmedel bör till dess utförande ega rum, Kongl. Majit då täcktes af förenämnda anslagssumma anvisa ett skäligt belopp, äfvensom, elter vederbörandes hörande och förslag, fastställa taxa å de afgifter, som, för beredande af medel till brons framtida underhåll och ombyggnad, kunna erfordras. 38:o Uti ett bos Ridderskapet och Adeln afgifvet och till utskottet remitte radt memorial har Friherre Rudbeck, Reinhold Cai l Gabriel, anfört hurusom redan i äldre tider fråga uppstått att medelst en kanal mellan Hjelmaren och Wettern lorena dessa båda för Sverige högst vigtiga segelleder och att undersökningar rörande utförbarhelen al delta förslag blifvit anställde; att, ehuru dessa undersökningar sorn verkställdes af utländska iugenieurer, icke ledde till något resultat, planen härtill sedermera likväl omfattades af Grefve Balzar Bogislaus i'on Platen, pä hvars föranstaltande ytterligare undersökning i delta hänseende företogs af framlidne Öfverste-löjtnanten Edström, hvaraf visade sig, att en kanal-anläggning, i riktning från norra ändan al Wettern genom sjön Tisaren till grannskapet af Örebro, vore verkställbar, samt att karta, upptagande en längd af mil, med 37 slussar, upprättades och år 1840 från trycket utgafs, hvaremot något kostnadsförslag icke blifvit ofFentliggjordt.
Rätteligen transumeradt, bestyrker Fab. Edelstam, Tjenstförrättande Cancelli», Protocoll ofver Justitice-Årender, hållet i Konungens Högsta Domstol, Måndagen den 2^ April 1823* Närvarande: Justitias-Råderne: Grefve Hamilton. Friherre Kurck. Noreus. Peterson. Manneritam. Sedan Om fast egendoms försäljning a Lotteri. 6j Sedan Kongl. Maj:t, genom remiss af den 2i sistl. Martii, infordrat Högsta Domstolens underdåniga utlåtande öfver ett af Lag-Committén afgifvet förslag till författning om fast Egendoms försäljning å Lotteri, och handlingarna rörande detta ärende, sorn den ii derpåföljde April blifvit i Högsta Domstolen föredraget, sedermera bland Högsta Domstolens nu närvarande Ledamöter circulerat, så företog na Högsta Domstolen granskningen af omförmäldte förslag. Enär i 2 §. af den föreslagna Författningen stadgas, att, derest Egendom, som till försäljning å Lotteri blifvit upplåten, före lottningen tages i mät eller säljes, eller ock säljaren sitt gods till Borgenärer afstår, varde lottningen inställd och till Lott-Innehafvame återgifvet, hvad en hvar af dem insatt; men 6 §. åter innehåller, att, i den händelse Egendomen blifvit före dragningen såld eller till Borgenärer afträdd, den som vunnit Egendomen å Lotteriet skall ega rätt att undfå det öfverskott, af Lottmedlen uppkommit, sedan kostnader och penninge-vinster blifvit afdragne, ansågo Högsta Domstolens fleste Ledamöter, Justitiae - Räderne Peterson > Noréus, Friherre Kurck och Grefve Hamilton , desse stadganden vara i så måtto i strid med hvarandra, som, enligt 2 §., lottningen skulle, i den hänBih. t. Kika St, Prat. J, Sami, 1823, 2ia fiandt 5 66 Om fast egendoms försäljning d Lotteri. eleise
Den Fångförings;anstalt, sotn under Riks - Den i Martiin dagen 1818 blef af Ständerna antagen, har närmat sig så vida till fullkomligheten, att färre rymningar förmärkas, men den medför en större kostnad, än som borde kunna förmodas, hvilken dock kan afhjelpas, derigenom, att, i likhet med England och Frankrike, brottslingarna föras ihopkopplade med en kedja, som sätter dem ur stånd att rymma, och dymedelst kan en FångGevaldiger till häst föra flera på en gång. Sjuka och ofärdiga borde få åka, men inga andra. Genom detta sätt skulle äfven vinnas vida mindre transporter, och egna angifvelser å diktade brott. Om den af Friherre Schöldebrand projecterade deportation, i förening med den kostnad som af Grefve Cronstedt blifvit uppgifven, kan tillvägabringas samt derigenom utväg vinnas att kunna skilja de grofva brottslingarna från de vilseförda; uppgår för mig ett ljus af hopp, att se sedligheten äfven genom detta medel tilltaga, och öka Sveriges produetiva capi - täler, medelst många armar, som nu äro Nationen till last och ingen nytta. Friherre Wrangel, Hermings Alltsedan Riksdagen 1812, har jag påyrkat en till principerna förbättrad Landtmäteritaxa, der godtycket mindre än som nu sker, »ppgör Iiquiden. För egen del har jag inlem - Den i Martii. 43 nät ett project som genom Regeringens försorg blifvit omarbetadt men ännu icke fastställdt annorlunda, än att man funnit för godt att fördubbla Landtmätarnes arfvoden hvarigenom deras vilkor förbättrats med bibehållande af lika felakliga principer, som de hvilka uti 1780 års Landtmäteri-taxa finnas, och allt detta på Jordägarens bekostnad.
Riksdag utvidgades ännu mer utrymmet för denna städse önskade, men aldrig nedsatta Comité, och om man i dess helhet uppfattar det redan beviljade omfånget för samma Cornités verksamhet, aå lär det finnas medgifva rättigheten och skyldigheten att föreslå ett alldeles nytt sätt för de allmänna ärendenas handläggning, oberoende af hvad hittills varit förordnadt och gällande, saint en ny Ekonomisk Lag, befriad från alla onyttiga och förvillande Stadganden, och grundad på en verklig gränsregi ering mellan de Juridiska och Ekonomiska angelägenheterna. Också är det endast för ett sådant ändmål, sorn det vore mödan värdt, atl med ännu en Jo6 Serskildta Utskottets Betänkande/t. ny Comité föröka de redan befintligas antal, och dertill b e vii 1 ja ett årilgtpenninganslag. Jag antager derföre som gifvet, att Riksens Ständer lika mycket afse en, redighet, enhet och ordning beredande, omskapning af administrationseattet, sorn den dermed möjligen förenliga besparingen i kostnader, hvilken dock aldrig kan blifva så betydlig, att fördelen deraf skulle uppväga den af en skyndsammare och säkrare ärendenas gång» då det af tryckta Handlingar årligen upplyses, att anslagen till samteliga Collegierna i det närmaste äro lika med hvad ett enda föga manstarkt Regemente af Stockholms garnison kostar Staten. Igenom de redan gjorda förklaringar i afseende på den blifvande Comitén, anser jag äfven Riksens Ständer hafva på förhand antydt, att, om den nya sakernas ordning skulle fordra annan redaction af någon i GrundLagarne, sådant icke borde verka betänklighet, helst Konungen och Riksens Ständer äga att vid förslagets pröfning deröfver bestämma sitt beslut. Med sådan öfvertygelse om rätta förståndet af Riksens Ständers förklaranden och önskningar, tror jag mig för alltid kunna öfvergifva tankan på ett försök utan ändamål, det nemligen att göra indragningar af Tjänster, med bibehållande af det gamla Administrationssättet. Herr Borgmästaren Hohn har dessutom tillräckligen visat, att det verkligen gamla sättet icke var det Sorn nu följes.
Hwad Herr Hof-Ratks-Rädet ttlloijkenllrölst anfört, ali det Hederwärda Bonde - Ständet redan skulle afstagit flyttningstidens förändrande är säsom ännu e) Communicerat aldeles obekant, och efter min tanka Drn 2 November. 29 kanka mindre troligt, dä man skäligen bör förmoda att detta Hederwärda Ständ mätte i följd af erfarenheten insett, alt den fördel som den föreflagne flyttnings iden ofelbart stall medföra, hvarföre jag haldre bör förmoda att Bonde-Ständer i likhet med det Mällofliga Borgare-Ständet godkandt den samma; Aten som Oeconomiä-Utstottet i sitt Bekantande föreslagit uägrq efter min tanka olänipeliga och opolitiska undantag för nägra fä Prcvintzer. och ds dertill anförda anledningar synas nyttigare att häfwa, an bibehålla, lä fär jag ödmju eligen förestå att detta amne pä besia anförde stal mätte - ti s U stöttets widare granskning och rättelse ä.erremilteras. Herr Grefwen och Landt Marskalk n, sedan wid Allmänna Befwärs och Oecononuä-U.sto tets nu föredragna Betänkande ätstillige anmärkningar blifwit gjorda, torde Ridderstapet och Adeln bifalla atc detta Betänkande, ätföljt af anmärkningarna, lill Utskottet mätte äterremitteras. Bifölls: Herr Aminoff, keostor lVlauritr:, dä detta mäl till Ulstottets ytterligare pröfning äkergär,' torde det wara af nöden, äfven något gransta följderna af det sjelfswäld tjenstehjon i sednare tider trott sig äga, genom Handels Vallens 74 Cay. 4 §, som blott utstakar, att sju dagar efter Michaelismäsio-dag ä Landet ar sista dag, de utan answar och ersättning kunna inställa sig i nya tjensten; hwaraf följden bliswst den, att de tillegna! sig" emellan sju och fjorton - Zo Den 2. November.
Hvad nu sjukvHrderskans underordnade stallning betriffar, s5 n13nne ej en Florence Nightingale, en Mutter Siinon och alla deras m h g a medsystrar i olika länder atnjuta ett anseende jeinförligt med hvilken läkares som helst? Ja, en och annan torde till och med .hafia att upprisa formliga ordenstecken, en utmBkelse, hvilken dock, enligt min enfaldiga uppfattning, vi qvinnor helst borde undanbedja oss. Ville iiu verkligen genmalaren, om hon det förmHdde, pH allvar förhindra sina medsystrar att rbegeistre sigför den ide, i t hrilken dessa adla, öfr.er hela rerlden uppburna qvinnor egnat sig? " 9 177 Jag kan icke tro det, helst son1 Danmarks qvinnor redan gifvit oss ett s9 godt föredöme p9 detta arbetsffilt, likasom dess Ifiarek5r förstitt att der Ixreda vig ocksi för bildade qvinnor. Men skola dessa krafter vara tillriickliga, nïr fienden st&amp; för dörren? Och hafva de danska qvinnorna redan i vidare kretsar - utan maningen af en vänipligt sidan som den föreslagna - tillegnat sig den insigt och erfarenhet i sjukas vhd, som blotta hrardagslifvet i fredstid kräfver? Ett svar p9 dessa fragor skulle vara af intresse för ämnets utredning, och vore iiim Red: n af Kvindcn og Sumfr~ndcf tacksam, on1 hon ville framkalla ett sLlant. Esselde. Praktisk valgörenhet. Hvad unga flickor kunna göra. ung flicka klagade öfver att hon ej kunde rara af n9gon nytta för de fattiga, derföre att hon ej hade nigra penningar. En meniiiskoilskande dam, som hörde detta, sade: * Ni Iiiser högt vii; hrarfure Iiiser Ni ej högt för de httiga eller sjuka, soni Ni kinner till ?&gt; .Ah, de fattiga ha ingen lust att höra Iisas !a iFörsök, Mr Ni sels \ .ar svaret.
Den öfverlägsne i lärdom synes dock varit Creutz; som företrädesvis studerade Grekerne, gjorde sig förtrogen med de flesta ny-europeiska språk och litteraturer, samt äfven i naturvetenskaperna var grundligt bevandrad. Betecknande för Gyllenborg är, att Virgilius och Boileau voro hans ungdoms älsklingar; äfvenså, att han vid sitt afsked från Lund, såsom dess högskolas Rector Illustris, höll ett tal på dråplig Latin. Creutz deremot var, ännu i sina sista dagar, såsom Upsala Universitets Canceller, i stånd att författa ett tal på Grekiska, hvarmed han ämnade helsa detta läroverk. Till sina tidigaste skaldeförsök väcktes föröfrigt Gyllenborg, enligt sin egen berättelse, af – Runius. Denne hade ock fordom, såsom det Strombergska Herrskapets följesman, besökt, ja (i sin visa om ”det alltför sköna Näset”) besungit detsamma fagra Skenäs, der Gyllenborg så gerna plägade vistas och dikta. Dit åtföljde honom, under ungdoms-åren, Creutz ej sällan. En liktidig ankomst från universiteterna hade sammanfört dem i hufvudstaden, der de jemväl blefvo liktidigt anställde såsom Cavaljerer hos tvenne uppväxande Furstar: Gyllenborg hos Kronprinsen Gustaf, Creutz hos Hertigen Fredrik Adolf. Gemensamma böjelser drogo dem först till hvarandras bekantskap, och sedan till Fru Nordenflychts. Vid deras glada samlif är framförallt anmärkningsvärdt, att de blott tillsammans utgjorde ett fullständigt poet-individuum. Hela den verksamhet, som Creutz egnade åt skaldekonsten, och förnämsta delen af Gyllenborgs, tillhöra just tiden af deras samlefnad med hvarandra och med den systerliga själafränden. Samma år, som Fru Nordenflycht afled, blef Creutz skickad såsom Minister till Spanien. Der, liksom sedermera i Frankrike, fortfor han visserligen att både åt sitt lynne och sitt umgängssätt bevara den rena himmelsluft af Poesi, som var hans ursprungliga lifskrets, och hvaröfver Marmontel ej kan nog uttrycka sin förtjusning: men skaldskapet upphörde, om han än stundom tänkte derpå med saknad och längtan.
Denna park hade troligen icke varit särdeles vacker ifrån början, men dess förvildade skick gaf den nu ett slags poesi och behag. Den yfviga mossan hängde ned ifrån de stackars mariga halftorra trädens grenar, der skator och starar bygt bon och ostörda bildat hela kolonier, som, pipande och sqvattrande flögo öfver våra hufvuden. De höga ormbunkarne växte upp öfver sina multnade förfäder, hvilka aldrig år ifrån år blifvit bortröjda, de helt och hållet igenväxta gångarna tycktes icke på åratal varit beträdda, och den bristfälliga muren omkring erbjöd, med alla sina hålor och remnor, en lugn och ostörd fristad för de små gröna ödlorna och otaliga familjer af rödstjertar. — Se så ja, nu äro vi här, men huru hafva herrarne kommit på den tanken, att vi här skulle kunna finna något spår efter den stackars sir Harry? — sade inspektören, som gick förut och röjde väg genom de hopvuxna hagtornsoch törnbuskar, hvilka helt och hållet stängde vägen till den gamla bygnaden, som med sina höga bågfönster, sitt bugtade och bristfälliga spåntak och sina nedrasade murar, som på baksidan bildade en enda grushög med en liten vattensamling i midten, såg tillräckligt hemsk och olycksfull ut, för att väl kunna tjena som den mördades graf. På mig, som genom mrs Mertons bekännelse redan i inbillningen sett detta ställe, gjorde verkligheten ett underligt intryck, och jag kunde alls icke dela den gamla squirens förvåning öfver, att giftiga ormar hade sitt tillhåll här i det vidriga och dystra kärr, som de höga och tofviga granarna omkring höljde i en ständig skymning. Wehler och jag stego upp på afsatsen i muren under fönstren och tittade in genom de gamla brungula och smutsiga rutorna, medan parken genljöd at smedens hammarslag och stötar emot den tjocka porten.
Nu vill jag söka qväfva känslans stämma Och lyssna blott till din och pligtens röst. Så tala höfves det en adlig jungfru! Skänk nu din far en bräddfull bägare Af skummigt öl, som du med friska läppar Kredensar sjelf och så, ej ord härom! Strax, fader! Inga, följ mig du dit ned I källaren att tappa ölet upp; SIGRID. 15 Med svickan måste man försigtigt handskas, Ty ölet gäser herrligt! INGA (tar en brinnande sticka från spiseln). Jag vill lysa! Ja, det är mörkt der nere som i grafven! Min arma jungfru! INGA SIGRID (tager från väggen en kanna). (i det de gå). Du får ej ömka mig, jag vill ej gråta! (de gå genom fonden.) Tredje scenen. KNUT. INGRID. BJÖRN. Min Sigrid är en herrlig jungfru dock! Du var för hård likväl emot den arma. Den som man älskar agar man också! BJÖRN KNUT. INGRID. KNUT Tyst, min Inga-lill: SIGRID. (ser efter dem). Nå i det fallet älsken J er dotter KNUT en stigande förtrytelse, bryter ut). (som hela tiden kämpat med Som sjelfva böfveln, det är visst och sannt! Hvad pratar du? (ser på honom förvånad). 16 Att det är synd och skam BJÖRN. Af fader att behandla så sitt barn! J sen, herr riddare, hur sedesamt, Hur stilla sörjande hon sväljer tåren J tron väl det är lätt att slita ur Och hafven hjerta dock att bannas så! Sitt unga hjerta jungfruns första tycke Som deladt är utaf en ädel sven? Som J afvisaden, är mera värd Ty, J mån säga hvad J viljen, väpnarn Än mången riddare med gyllne kedja, KNUT Och aldrig glömmer hon den ungersven! Är nu den långa litanian slut? Nej, ännu ej! BJÖRN (barskt). (likaså). (ond). Förrän min vrede börjar gäsa öfver! Hå, ingen rädder här! Hvad sade du? BJÖRN Guds kors! så tala fort, KNUT
4°^> 421* Försvars-anstalter i Stockholms Skärgård , angående det dertill använde belopp af mindre Creditivet 4^4* Försvars-verket lill lands .. Förvaltningen af Sjö-Ärendena, dess indragning » 245. G. Garderna , Svea, Andra och till Häst . 44» 202*. Garnizons-Regementenas i Stockholm mat-inrättningar, angående 4°8» 422* Garnizons-Sjukhuset, Allmänna, i Slockholm 44» 202, Gefle Gjrmnasium, löner till nya Lärare, angående 62, 218. General-Adjutants-Expeditionen för Arméen 44, 202- Generalitets-Staten, angående ibid. Geografi, Funelds , understöd för dess ulgifvande * . 56. Gevcirs-fabricationen, anvisande af medel dertill . .11, io5, 180,242. 354, litt. A. 4^5, litt. A. Gottlands Myrors aftappning 354» litt. C. 4^5, litt. G. — Nalional-Beväring 44» 202- Gottska Sandön, fyrbåk derstädes 354» 435, litt. B. Granbergs Enka och Barn, pension för . 5oi. Gratificationer åt Stats-Utskottets Secreterare och Notarier . 826. — åt Ståndens d:o ... 583, 697. Grip, Stats-Secreterare, dess pensionerande, angående . 258, 324, 568. Gripsholms Slott 3 r. Gråda Canals fullbordande, angående 354, C. 435, litt. C, Gunnarskogs Församlings Finn-allmoge Capell-försam ling för, angående . 354, 4^5, litt.
Sådan jag till Domstolen öfverlemnat denna talan, blef den likväl icke i domen pröfvad, då deruti skildes imellan hvad jag af remissen fullföljt och hvad jag icke fullföljt. När jag nemligen uppgifves hafva förklarat, dels att åtalet icke ginge derpå ut, att i det åtalade förfarandet innefattades kränkning af folkets rätt att sig sjelft beskatta, dels ock att den anmärkta uraktlåtenheten att för utväljande af Bondeståndets deputerade vid markegångssättningarne tillvägabringa den ändring, som för den nya anstalten erfordrades, icke vore att anse såsom lagöfverträdelse, för hvilken åtal inför Riksrätt kunde äga rum; och när Riksrätten på grund häraf finnér all, fråga i dessa delar förfalla; samt derefter till pröfning endast upptager min talan å den grundiagsöfverträdelse, som jag ansett vara till åtal hänvisad; tillerkännes mig härigenom en behörighet att nedlägga eller inskränka åtalet, hvilken mig för ingen del tillkom, och som, i fall jag försökt att tillvälla mig den, hade bordt mig frånkännas. Jag bar dock ej allenast icke gjort ett sådant försök, då jag endast yttrat min mening om hvad remissen verkligen innehöll och betydde, utan jag har ock uttryckligen till sint förklarat, det jag åberopade, hvad Konstitutions-utskottets remiss till grund för åtalet innehölle, utbedjande mig, att så väl frågan, huruvida öfverträdelse af Rikets grundlag vore begången, som ock frågan, hvad ansvar derå borde följa, måtte med yttersta stränghet pröfvas. Någon otydlighet i detta förklarande har jag ej kunnat misstänka. Att nedlägga en del af åtalet och fullfölja en annan, kunde här desto mindre komma i fråga, som remissen icke bestod af särskilda ämnen eller delar, hvilka kunde från hvarandra skiljas. 1 ett sammanhang och såsom grund för anmärkningen om det klandrade dröjsmålet äro remissens samtliga räsonnementer uppställda, och endast i detta afseende, men icke såsom särskilda anklagelsepunkter, kunde de åberopas.
Varandedessa medel förvaltade af Herrar Corn mitt erade, Som äga sig. uppdragit, att ombesörja Saltpeter-Käeingens förkofran i Riket. och genom hvilkas försorg Saltpeter-Skatten blifvit uppburen, och lefvererad, samt uppköpen af denna artikel i brist af Iefverering verkstäld, och öfver hvilken. Förvaltning, jemte de om - Stats-Utskottets, Betänkanden. Q,ch utgifter, som blifvit bestridde till Saltpeter - tillverkningens uppmuntran och befordran, för en ani de Räkenskaper blifvit förde. Vid granskning af desse Räkenskaper ej pundig, öfver sjelfva Saltpeter. Gärden, än ock öfver medlen för den förfiutne tiden till och tued 1816, har Sta.ts-Utskottet funnit denna redovisning upprättad med afl ordning och, noggrannhet, . så a tt ej r;ago.t förekommit att dervid erinra, utan har deremot ej mindre af desse redogörelser än ock af Kongl. Majus till Riksens Högled. Ständer den a 6 Recember sisth år aflaine och till Utskottet remitterade Nådiga Skrifvelse med dervid fogade Berättelse inhämtats, huruledes genom de af Herrar Commitéradevidtagne åtgärder, Saltpeter-Näringen, till fördel för Riket, blifvit under desse åren t så märkelig mohn uppdrifveo, att införskrifning af denna vahra redan före detta kunnat undvikas. Hvad nu angar Riksens Ständers Revisorers ofvanberörde anmälan rörande dispositionen af den, utaf omförmälte tillgångar, samlade Rond, sa får Siats-Utskottet åberopa hvad Herrar Commiuérade upplyst och anfört uti deras afgifne och tid Trycket befordrade Utlåtande, hvilket jemväl härhos fogas.
Under året afgingo, på 365 trafikdagar, 2,197 trafiktåg, hvilka tillryggalade en sammanlagd väglängd af 5,656 mil. Från och med den l:sta Januari till och med den 3:dje Oktober gjorde bantågen följande turer: från Malmö till Örtofta och åter hvarje morgon och afton, samt från Malmö till Lund och åter hvarje middag. Från och med den 4:de Oktober gjordes tvenne särskilda morgonoch aftontåg samtidigt från Malmö och Höörs stationer, hvilka tåg passerade hvarandra vid Eslöf, hvarjemte det vanliga middagståget från Malmö till Lund och åter bibehölls. Dessutom gjordes 4 extratåg under året, nemligen tvenne mellan Malmö och Lund samt tvenne mellan Malmö och Höör. Bilagan Litt. D utvisar passagerare-antal och godsqvantiteter samt inkomsterna härför under hvarje månad, och bilagan Litt. E upptager trafiken emellan de särskilda stationerna. Det transporterade godset bestod hufvudsakligen af följande artiklar: r från Malmö: timmer, plankor och bräder circa 21,200 Sk®-, stenkol 19,750 Sk®', 14Ö ved 3,680, kalk 1,036, sill och annan fisk 3,080, öl tegel 75Ö, jernoell gjutgods 1,075, m. m. till Malmö: spanmål circa 17,220 Skir, bränvin 1,660, ekvirke 1,200, tegel 1,259, ved 1,350, m. m. Af banans egna effekter har hufvudsakligen följande transpofterMs: Käler 10,750 stycken, bottenplåtar 10,910 stycken, skarfplåtar ^2,638 åtj/ckéfi, skrufbultar 51,248 stycken, räl-spik 112,983 stycken, tegel 41,895 stycken, takskiffer 28,313 stycken, läkten 3,244 tolfter, bräder 650 tolfter, plankor 186 tolfter ni. ni.