Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, åt hvilken detta .Embete blifvit anfdrtrodt, kari, vid följande Riksdagar, i den nu föreskrifna ordnittgeri dertill åter väljas. Justitise-Qrnbuds-? i nan nen njut® till godo så väl under, sam imellän Riksdagarna’;, samma säkerhet för sin person och T je ns l - bo far t n i ng, som genom lil. §. af 'Beger ings-Formeii för Riksdagsmän i allmänhet stadgadt är, och anses under sin tjenstetid och intill dess han fran Embetet skiljes, eller till utöfningen af sin förut innehafda, bestallning återträdcr, i alla afseenden lika med Konungens Justitias-Carjceller. Electorerne böra. vid samma tillfälle, då Justitire-Ombudsrnannen. utses och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, sorn lids denna Embetsman erfordras , för att honom efterträda , i fall han innan nästföljande Riksdag skulle med döden afgå. 64. §. Vid hvarje Riksdag skola Riksens Ständer i deras särskildta Plena genom allmän omröstning välja Tolf Ledamöter af _ hvartdera Ståndet, till en Nämnd, sorn äge att dorna, huruvida Högsta Domstolens samtelige Ledamöter gjort sig furtjente, att i deras vigtiga kall bibehållas, eiler om visse af dem, utan bevisligen begångne fel och brott , hvarom Regerings-Formens 102- §. handlar, likväl kunde anses böra ifrån utöfningen af Konungens Domsrätt skiljas. Denna Nämnd träde, samma dag den blifvit vald, tillsamman. X den ordning Regerings-Formens 69. och 97.' §. §. föreskrift: 'i va, 464 Deri 9 Augusti va, röste samteliga Ledamöterna raan för marij oell icke Ståndsvis, med slutna Sedlar, öfver den frågan: ”Skall omröstning anställas till u* ”teslutande af någon bland Högsta Domstolens ”samteliga Ledamöter?” Besvaras denna fråga enhälligt eller af de flesta rösterna med Nej, blifve då Högsta Domstolens Sarntelige Ledamöter bibehållne.
I'rövi, om beviljande af ett låneunderstöd å fem och en half millioner Riksdaler för anläggning af en jernväg från nämnde ort till Fahlun; motion af Herr Carl Axel Napoleon Gyllenhammar: se Motioner. Fullmägtig, i anledning af väckt motion om rättighet att i brottmål svara genom —: II. 612, 620; III. 173, A. 177, E. 429. Fullmägtige, Rikets Ständers, i Banken och Riksgälds-Kontoret, äfvensom uti Direktionerna vid Låne-Kontoren i Göteborg, Malmö och Wisby, angående val af Ridderskapets och Adelns Ledamöter och Suppleanter ibland dem: II. 325. — valet förrättadt: II. 556, 557, 558. — i Riksgälds-Kontoret, den till Rikets nu församlade Ständer af dem afgifna Berättelse: B. I. 139, 174, A. 174. Furusund, Sandhamn och Dalarö, i anledning af väckt motion om befrielse för skeppare å Svenskt, från inrikes ort kommande fartyg att vid insegling förbi någotdera af dessa inlopp anlägga för undergående af visitation: B. II. 599, 611, 613, A. 619. P’yr, om uppförande af en sådan på Faluddsrefvet vid Gotland; motion , af Herr Fredrik Gustaf Du Rietz: se Motioner. Fyr-byggnad, om anslag ä 100,000 Riksdaler till uppförande af en sådan på Svenska Högarnes håkland i Stockholms skärgård; motion af Herr Alfred August von Francken: se Motioner. Fångåmon N;o 1 i Jemtlands län, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående befrielse från rotering för nämnde hemman: 15. I. 484, 487, 510, A. 511; E. II. 41. Fåroch häst-afveln i Jemtland, om anslag till dess förbättring; motion af Herr Carl Gustaf Lagercrantz: se Motioner.
Från Hedervärda BondcStåndet, S. D. Då nu till ny handläggning företogs Bevillnings-Utskottets, under N:o 38 , afgifna och på bordet hvilande Memorial, i anledning af skiljaktiga beslut , i fråga om Bevillnings erläggande för Prostetunnor, godkände Bonde-Ståndet den af Utskottet i be-r rörde Memorial föreslagna Voterings-Proposition. S. D. Banco-Utskottets på bordet hvilan* do ytterligare Utlåtande, N:o 67} om rät - 3$ Prat. Utdrag den 14 Augusti 18*9. tighet att i Riket* Ständers Bank beläna Tackjern , lades , vid å nyo skedd föredragning; till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets på bordet hvilanda Betänkande^ !N:o 205 , om granskning af Postverkets förvaltning år 1826, samt om åtskilliga af 1825 och 1827 årens Revisorer framställde omständigheter, fann Bonde-Ståndet för godt att bifalla hvad Utskottet i nämnde Betänkande föteslagit och tillstyrkt, S. D. Föredrogs å nyo och lades till handlingarne Constitutions - Utskottets på bordet hvilande Memorial , N:o 4a , till Välloflige Borgare-Ståndet, angående dess återremiss på en anmärkningspunkt i Betänkandet om Stats* Råds-Protocollens granskning. S. D. Till följd af gjorda anmärkningar, återremitterades, vid förnyad föredragning, Lag-Utskottets Betänkande, N:o 85, angående förslag till Lag för åhörare , som bivista Riks-Ståndens sammankomster. S. D. Biföllos, vid å nyo skedd föredragning : Stats-Utskottets UtlåtandeN:ö ao4 , » anledning af gjorda motioner om anskaffat»- Prot. Utdrag den 14 Augusti 182g.
Skrifvelse angående bevil jad l anslag af allmänna medel till Götha CanalByggnads fullbordande. LYI. B. 87. A. 116. — angående Utskottets förslag till underdånig Skrifvelse om beviljadt anslag för UndervisningsYerken. LVIII. B. 56. LX lil. A. 174. LXVI. E. 68. — angående kallelse till nästa Riksdag. LX. B. 222. LXI. 5f>. A. 116. A. 166, 242, 249. — angående en underdånig Skrifvelse om verkställd granskning af Lazarettsoch Curhus-räkenskaperne. LX. B. 276. LXL A. 109. LXIV. B. 78. LXV. A. 108. B. 436. A. 4. — med förfrågan, i afseende å förslag lill föreskrifter i och för tryckningen af Lillänget till RiksStåndens Protocoll vid blifvande Riksdagar. LXIV. B.' 36o. LXV. B. 436. LXVI. A. 3. E. 3. — med öfverlemnande af Förslag till Fö*.- fattning, angående Bränvinsbränningsrättigheten. LXII. B. 2a3. A. 297. ExpeditionsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af Välloflige BorgareStåndets beslut öfver Utskottets förslag till Bikels Ständers underdåniga skrifvelse om ny Förordning, angående Bränvinsbränningsrättigheten. LX11I. B. ia2. A. a48. LXIV. B. 148. A. 358. — med hemställan om en förnyad underdånig skrifvelse till Kongl. Majit angående regleringen af RiksStatens Tionde HufvudTitel. LXIII. B. a58. A. 3o. — angående expediering af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, med förslag till BränvinsBränningsFörordning.
Ständer anvisat ett årligt anslag af 800 rrdr, komme att egn ett utmärkt värde, och att deri förekommande afbildningarna för det närvarande hufvudsakligen omfattade de så kallade köttiga svamparna, hvilka icke kunde på något kändt sätt förvaras i samlingar, utan att förändra utseende, men hvaraf många här i norden förekommande lemnade ett för menniskor tjenligt, ehuru ej hittills i Sverige begagnadt, födoämne, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att, med bifall till hvad Kongl, Majrt föreslagit, Rikets Ständer måtte för den tid, hvilken nu förestående statsreglering kommer att omfatta, till vetenskaps-akademiens disposition å allmänna indragningsstaten uppföra ett årligt anslag af 800 rrdr, att användas dels til! fortsatt understöd för ifrågavarande arbete, under förut beslämde vilkor, och dels till uppmuntran för utgifvande af teckningar utaf zoologiska föremål. 24m Som, enligt hvad i Kongl.
S5« r4Z8 Den 27 Februaril aNmänher aro de bäst brukade; och för det andra att om KongSgärdarna "genom försäljning uplätas ät werkeliga ägare sä försäljas jemte jorden för ewerldeliga tider äfwen de stora och ofra minneswardc, äbyggnader som deruppå finnas; och den blifwer oftast en swär tyngd för en mindre Egendom, stall följaktligen äfwen minsta hwad en köpare utan penne ökade kostnad af underhall fordrar , stulle gifwa, och mig synes att ensamt deras förstörande stulle för ost och efterkommande blifwa smärrande förebråelse af et nu kanhända i största ^välmening tagit, men af en framtid som förhastat anset beslut. Friherre Legerström, ^scob. Till hwad Grefi we körner i detta ämne behagat yttra och hwaruti jag till alla delar instämmer, får jag endast tilllägga att ju mera stora Iord-EgendoMar delas uti smärre och ändock mätlliga delar, destomera förökaS. vH förbättras odlingen af desamma och att ju flere jdrdbelar spridas till de mindre bemedlade folk-klasser, desto säkrare inhämtas af dem i längden PoSsesfionakernes bättre brUknings - särl och förebyggeS genom en jemnare delad förmögenhet afunden emellan olika Medborgare af ett och samma Samhälle Herr Norstenstolpe, Austers conformerade fi'g Med Friherre Osterström. Zerr Grefwen och Landtmarstalken. Bi. faller Högloft. Rioderstapet och Adeln att de ledigwarande eller framdeles ledig blifwande Krono-God. sen ma styckas och till Skatte försäljas. Ro» Den 27 Februarii. 1439 Ropades starka Ja blandade med näqra Nej. Herr Grefrven och Landtmarskalken hemstalde om icke be kill antalet sä Herrar Ler möker som till den framstälde propositionen ropat Nej stulle behaga begifwa sig, hwarigenvm en polering, hwars resultat tyckes wara nog synbart, kunde förekommas. Grefwe Oe la 6aräie.
Såsom hufvudskål emot nämnde inredning af Brännerihuset torde det likväl böra anses, att Veterinärinrättningens behof af utvidgad lo - Den 19 Maji e. m. cal dymedelst ej kan afbjelpas så fullkomligt, som om den projecterade Nybyggnaden fick uppföras, då i förra fallet flere olägenheter måste uppkomma, ibland hvilka endast må nämnas den ständiga transport tvärtöfver gatan af döda djur till AnatomiSalen, hvilken i sednare fallet undvikes; samt att den så nödvändiga ständiga tillsyn öfver Eleverne och ordningen i det liela aldrig skall kunna äga rum så fullkomligt, om Brännerihuset för VeterinärInrättningens behof blifver inredt, som om den projecterade Nybyggnaden verkslälles på samma tomt, och inom samma stängsel, der Veterinärinrättningens öfrige byggnader äro belägne. Jag kan således, enligt min öfvertygelse, ej tillstyrka bifall lill StatsUtskottets Utlåtande, utan anhåller vördsamt, att Högloflige Ridderskapet och Adelil täcktes bifalla, att detsamma, åtföljdt af dessa anmärkningar, blifver återremitterad!; och gör jag mig den förhoppning att StatsUtskottet, hvilket i öfrigt, genom tillstyrkande af fortfarande af det till Veterinärinrättningens underhåll vid i8a3 års Riksdag beviljade årliga anslag, samt af ett nytt till arfvoden för DjurLäkare i Landsorterne, lydeligen visat, att StatsUtskotlet anser Vetei inärVetenskapens inhemtande och spridande, både nyttigt och nödvändigt, äfven lärer ur en dylik synpunct betrakta den för Veterinär - 320 Den rg Maji e. ra. inrättningen föreslagne Nybyggnad, och anvisa medel till verkställande af densamma. Herr von Hartmansdorff, August: Då frågan om de till 2:dra HufvudTiteln hörande utgifter vid förra Riksdagen förevar, yrkade jag i allmänhet, att Rikets Ständer skulle neka de förhöjde anslag, som kommit i fråga, emedan jag hoppades, att genom en buttre inrättning af StyrelseVerken kunde vinnas de summor, som voro nödige för Statens tjenst.
Banco, å 47 sk. Differance i Coursen på de med Svenskt Mynt liqviderade Obligationer, mot den pari Cours, hvartill de varit debiterade 171,700: 44: 4 114/887: 46: 40,074: 18: 10 45,000: 36,898: 3: 10 Summa R:dr Specie Skulden på Courant-Räkning är under årets lopp minskad med — Skulder, liqviderade med Svenskt Mynt. Capital: Holl. Courant, å 47 sk. 146,091: 32: — Brab. Vexelmynt, å i8| sk. 97/916: 32: — 244/OOg: tö: — Räntor: Holl. Courant, å 47 sk. — •—• 6,280: 41: 5 Brab. Courant, å 44 sk. —• — 43,665: 46: 5 Fuori di Banco, å 6f sk. —- — 6n: 3 Tili Contoiret hemfallit Lif-Ränte-Capital. Fuori di Banco, å 6§ sk. — —• t Afskrifne Skulder, enligt Riksens Högh Ständers Beslut. Capital: Holl. Courant, å 44 sk. Brab. Vexelmynt, å 18 sk. — Fuori di Banco, å 6| sk. — Hamb. Banco, k 47 sk. — Räntor: Holl. Courant, å 44 sk. — Brab. Vexelmynt, å 18 sk. —• Fuori di Banco, å 6§ sk. — Hamb. Ii r. ■ , A — 300/000: 720 ooo: — 569/126: 12: Fordringar och Tillgångar. Bevillningen. År isio anslogo Riksens Höglofl.
Jag har under den gemensamma öfverläggningen sökt att ådagalägga, huru underlägsna roddfartygen äro i manövern, huruledes det är omöjligt att med dessa fartyg, efter ett lyckligen tillbakaslaget anfall, tillgodogöra sig segrens frukter, och jag vill nu med ett exempel visa, huru lätt det är att med ångfartyg öfversegla dessa roddfartyg. Jag skall t. o. m. antaga, att en flottilj af de sistnämnda fartygen ligger i en för dem fördelaktig position, t. ex. i ett sund, ett pass, der de icke behöfva manövrera samt att den vid kusten opererande LandtArméens ena flygel stödjer sig på dem. Jag antager vidare, att detta sund icke kan forceras till sjös men att Arméen måste, till följd af fiendens påträngande, vika från sin innehafda position. Följden deraf blifyer naturligtvis den, att fiendens Armé intager denna position, up - Den 8 Juli e. m. 197 för batterier på strändernas höjder, der de af roddflottiljens kanoner ej kunna träffas, och börjar beskjuta RoddFlottan, hvaraf åter blifver följden, att denna Flotta måste äfven i sin ordning retirera. Nu är det vanligtvis förhållandet, att omkring sund ligga mer eller mindre öpna fjärdar och öfver en sådan fjärd måste således roddsluparne föras. Har fienden för sitt anfall valt en dag då det blåser häftigare, så inträffar den omständighet, att dessa på den öpna fjärden utkomna roddkanonslupars skottsäkerhet blifver så ringa, att en ångflottilj utan särdeles våda kan tränga dem på lifvet och öfversegla dem. Ar det åter alldeles lugnt väder och fienden kan alltid välja dagen, då ångflottiljen angriper roddsluparne, så blifva de sednare under den började kanonaden så insvepta i rök, att man knappast kan se 3 å 4 alnar framför sig. och huru lätt är det ej då för ångflottiljen att rycka fram och omkullkasta dem!
Ständers Allmänna Bcswärs och Ekonomie - UtskottS betänkande af ben 7 dennes angäende Herr ä)fwcrstcn och Riddaren Lertzirmans Memoriiil, om Wargerningcns indragning och den stäende Armeens förminskade; Altfä skulle de rcspcctive Med - Skändcn samt wälbemälte Utskott härigenom wördsamt och wänkigen derom underrättas. Oe suxrn. Lx krotocollo. kk. keterlon. Utdrag af Protokollet, hällek i BorgareStändcts kienum wid Riksdagen i Stockholm d. 24 Augusti I809. S. D. Sedan öfwer ett frän Högloft. Ridbcrskapet och Adeln remittcradt, af Herr Capitaine ^r>6. k^orstenkoips dit jngifwit Memorial, hwarutr yrkas att hädanefter Konungens med Hemliga Utskottet kommunicerade propositioner, som hos Ständen föredragas, mätte ätfbljas af Utskotts-Ledamöternes serskildta fast i allmänna termer meddelade yttranden af tilstyrkande eller afrädandc m. m. Högloft. Constitutlons - Utskottet uls Memorial af ben 9:de dennes sig yttrat och förklarat, det Utskottet icke kunde antagandet af Herr I>lorcIensiciIpes Memorial tillstyrka, sä företog nu Borgare - Ständct detta mäl och biföll, uppä de Den i September. 48 de af (konstitutions» Utskottet anförde skäl, dest förenämnde yttrande; hwarom Utskottet sä wäl som de respective Med - Ständen genom detta Protocolls - Ut» drag skulle wördsamt och wänligen underrättas. Istt kapra. Lx krotocollcr. 14. kalerian.
Den var ej öfvergående, ty vi voro ofta på kungl. operan och meddelade hvarandra under rasterna huru hon såg ut, var klädd, sjöng och utförde sina roller. Stundom utfördes till och med alls icke oäfvet vissa scener ur » Kärleksdrycken », » Robert af Normandiet, » Lucie af Lammormoor », » Norma » m, fl. Sången utcblef, förstås, men herr Gunthers roll återgafs vanligen af en lång, mörk flicka med markerade drag, draperad med en toga eller kappa öfver axlarne och bahytt på hufvudet, vriden till någon slags hjälm. Lifliga skolflicksögon följde honom troget på operan i scenerna med Jenny Lind, man var säker på, att de af bägge kontrahenterna spelades » con amore » — och det var en af de bittraste missräkningarna för oss unga, då hon, som var vårt ideal nummer ett, for utrikes i stället för att stanna hemma och gifta sig med idealet nummer två. Vi visste nog litet hvar, att vi ej kunde blifva sångerskor, men aktriser, det var det näst bästa, och hvarje annan lek än den att spela tragedi tynade af bland 40-talets skolflickor. Huru mången gång öfverraskades man ej framför spegeln under inöfvandet af pantomimer, skildrande händelser så sorgliga, att hjältinnan själf slutade med att brista i tårar och af torka dem med sitt utslagna hår; att svimma med behag, d. v. s. falla baklänges i golfvet utan duns, och spela en dödsscen naturligt voro ock prestationer som väckte de andras beundran och afundsjuka. Ja, det är nästan otroligt, huru vi tänkte på allt annat än på att förbereda våra läxor. Uvilken omätlig skilnad i öfvervakning mellan den tidens och nutidens skolor, hvilken slapp disciplin och hvilken obetydlig läsning. Det obegripliga var, att man lärde något alls, och än märkvärdigare, att något ännu sitter kvar i hufvudet. Den musikaliska uppfostran åtnjöt man i herr Lindblads musikinstitut; snart sagdt alla Privat sjukhem!
Man må för öfrigt gerna utbyta ordet: »mäskning». Det är hämtadt ur den Norska och Tyska lagstiftningen. — Orsaken hvarföre Utsk. införde uttrycket: mäskens öfverilning, var åter den, att isamma g finnas 2 olika momenter, och i det första af dessa begagnas ordet: »bränvinsbränning» med afseende å handteringen i sin helhet, då detsamma deremot i sednare mom. hänsyftar endast på spritafdrifningen. Det var för att icke i samma § begagna samma ord i två olika bemärkelser som det blef utbytt. — Jag har ingenting emot, att ordet mäskning utbytes mot mäskberedning, blott med det tillägg Utsk. gjort, att afkylningen skall deruti inbegripas; likasom uttrycket mäskens afverkning gerna må vika för bränvinstillverknlng, såvida det ej, såsom jag anmärkt, blir något besyn - Den 4 Maj. 477 neriigt att i samma g begagna ett och samma ord både i vidsträckt och inskränkt bemärkelse. Frih. Raab, Adam Christian: Jag har hittills iakttagit tystnad, emedan jag förnummit majoriteten hylla den mening som äfven är min egen, nemi. alt den gamla författn.n borde i detta afseende oförändrad bibehållas. De förslager, som blifvit framställda för att förtydliga §:n, synas mig onödiga, då §:n detta förutan torde vara tydlig nog sådan den redan befinnes. Ett hufvudsakligt skäl, som Gr. af Ugglas nu anfört, skulle vara att i ett föreg:de mom. af samma g ordet: »bränvins-tillverkning» förekomma i en annan betydelse än det har i andra morn.; men detta kommer sig af Utslcs oriktiga föreställning derom, alt mäskberedning skulle höra till brsinvinsbränningen. Den är dock en process som kan företagas för helt andra ändamål, och det är således icke mäskberedningen som varit förbjuden eller bör förbjudas. Bränvins-tillverkningen innefattar processen att koka bränvin ur en redan beredd mäsk, och det är denna process som är förbjuden utom under 2 månader af året.
Discont-fordringarne hos Öfverste-Lieutenanten Tornerhjelm, redan år 1816 varit domfäste, och oaktadt Discont-verket icke gifvit anledning till inhibition, utan tvärtom i förnyade skrifvelse!- yrkat lagsökningens fortgång, Konungens Befallningshafvande likväl icke gått Revisorers Berättelse. io63 gått i författning, om penningar nes indrifvande förr än den 12 November 1819, då efter af Krono-Fogden verkstäld utmätning, Konungens Befallningshafvande beslutat auctiof nens utlysande, dels att Konungens Befallningshafvande, sorn gifvit Krono-Fogden Lieberath befallning att bringa Utslagen till verkställighet, kunnat genom lemnad uppmärksamhet till de executions-diarier Lieberath hvarje qvartal varit pligtig att inlemna, vidtaga åtgärder i afseende på hans försummelse, tidigare än som skedt till rättelses meddelande, och dels att Konungens Befallningshafvande, emot föreskriften i Kongl. Brefvet den 5 Februarii 1768, och Kongl. Förordningen den 22 December 1818, åsidosatt, att före auctions-kungörelsens utfärdande underrätta Banco-styrelsen, om den tillämnade försäljningen af fastigheten, i hvilken Banken egt panträtt, till inhemtande af dess bifall till auctionen, samt derigenom bei’edt ett ytterligare hinder och uppehåll i uppfyllandet af Discont-verkets betalningsanspråk; på grund hvaraf Herr Lagmannen Hedenstjerna yrkat, det Konungens bemälde Befallningshafvande Herr Landshöfdingen, Presidenten och Commendeuren Friherre af Klinteberg samtLands-Secreteraren Herr Lagniant nen Holfman måtte hvardera åläggas böter, svarande mot en månads lön på stat.
Det säges i§ 53 mom. 2 af nu gällande Bevillnings-förordning, alt som låntagaren endast förskottsvis erlägger den bevillning, hvilken för utlänta penningar belöper, vare det hans ovilkorliga rätt, att detta förskott af långifvaren återfå med 5 procent af räntan, så framt denna är bestämd till iner än 5 procent. Af detta stadgande följer ju tydligen, att låntagaren ej är berättigad till någon ersättning af långifvaren för den bevillning han är skyldig erlägga till Staten för den ränta lian utbetalar efter 5 procent och derunder, och jag hemställer, om det kan ega någon rättsgrund, att låntagaren likväl är skyldig erlägga bevillning till Staten för sådan ränta, eller om det ens kan vara rimligt, att den, som vidkännes en utgift, skall skatta till Staten för denna utgift. Uti samma § mom. 1 stadgas, att dä af fastigheter, efter deras värde, samt af handel, näring och rörelse, efter inkomsten, bevillning utgår, utan allt afdrag för gäld, så komma icke de intecknade och i rörelsen instuckna kapitalen, såsom, enligt ofvanberörde grund, redan till bevillning beskattade, att i sådant afseende särskildt upptagas. Detta stadgande kan jag ej förstå. Det säges, att kapitalen redan, på förut omnämnde grund, voro till bevillning beskattade. Jag kan ej finna, att kapitalen, på grund af hvad föregående §§ innehålla, blifvit på något sätt beskattade, och jag skall framdeles vidare ådagalägga detta. Att kapitalgäld ej får afräknas på inkomst, faller af sig sjelf, ty fastän en person har skuld, så följer deraf icke, att han ej haft någon förtjenst på sin rörelse under året, utan kan en sådan person tvertom hafva förtjent ganska mycket. Helt annat är förhållandet med den ränta en näringsidkare utbetalt. Denna är en utgift, som måste afgå på den förtjenst han haft på sin rörelse under året, och om nu så inträffar, att räntan uppgår till samma belopp som förtjensten utgör eller mera, så bar han ju ingenting förtjent, utan möjligen förlorat? Jag frågar då, om det kan vara rättvist eller billigt, att en sådan person är skyldig att uppgifva såsom inkomst den ränta, han utbetalt?
Han hade förtjänat pängar på att lura bönderna, sade folk, och Karl Johan betraktade altid med en blandning af fruktan och beundran hans feta ansigte med de breda knotorna, där munnen på ett besynnerligt vis satt på sned, och de skarpa illmariga ögonen, hvilka blänkte fram under gråa buskiga ögonbryn. Ty från det han hade varit så liten, som han kunde minnas, hade Karl Johan varit med om att lura herrskapsfolk. Det hade altid varit på småsaker, och ehuru han visste, att gumman hade gamla strumpor med hvarjehanda gömda här och där i stugan, så kunde det ändå inte vara annat än småsaker. Men handlanden Jönsson han hade till och med lurat bönder i hela sitt lif, hvilket är mycket svårare. Och dessutom hade han lurat dem så grundligt, att han hade blifvit rik på kuppen, och det tyckte Karl Johan ändå var ett strå hvassare. Ty att vara rik, var det förnämsta, Karl Johan kunde tänka sig. I tre år gick han där nere i den lilla butiken vid bryggan och var boddräng åt gubben. Stor blef han aldrig, men han var satt och senig och låg i från morgon till kväll. Alting hade han reda på, och hvad som fans i butiken, visste han på sina fem fingrar, antingen det låg på hyllorna inne i butiken, i lådorna eller på vinden, om det fans i magasinet eller blifvit uppstapladt bland tunnor och skräp, som belamrade bakgården. När han stod en lördagskväll inne i butiken, som var full med folk, gummor, gubbar och barn, rika bönder och fattiga fiskare eller ibland dem någon af bygdens herremän, för hvilken förrådet ifrån staden tillfälligtvis tagit slut, då kände han sig nästan högtidligt stämd. Dukar vecklades upp, profvades och lades å sido. Skinntröjor vändes och beskådades.