Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet finner wäl att en procent af z,200,000 gör z2,ooo R-dr, som ar en betydelig Suinma, men tror att när den bliswer fördelad bland alla dem, som förtjena det afseende Utskottet i sitt förslag äsyftadt, stall det icke blifwa synnerligen mera för hwar och en, an som jemte ersättning för ökad kostnad och strifhjelp, swarar emot högst billig wedergällning, önskar att Riksens Högloft. Stander wille dcrwid lata förblifwa, dä Utskottet derjemte förestår i följd af gjord anmärkning frän Wällofl. Borgare-Ständet, att Pröfningsj^Committeen mä fä uppsätta förslag till denna i procents anwändandc och fördelande i hwarje Län efter omständigheter, och sä, att i samma man, som flit och accurateste af en och annan Tjensteman i denne del blifwit wisad, de ock blifwa wid delningen ihogkomne, och i fall hela procenten ej dä skulle anses behöflig, ökes dermed Statens behällning i Bewillnings-Summan; Hwarjemte Utskottet ej will undgå yttra den hemställan till Riksens Högloft. Ständer, att äter upprättande af Mantalsskrifvare, Svfilor, icke utan werkeligt behof, och endast i de orter, der detta inträffar mä af Riksens Högloft. Ständer hos Kongl. Maj:t i underdänigbet tillstyrkas, hälst i Utskottets tanka, det oftast är bättre att en Tjensteman har mycket göra, och är wal lönt, än 2me, mindre syfielsatte och lönte. 4w. Tili en Ledamots af Högloft.
In fidem Protocolli O. J. Lagerheim, Den 21 Juhl. 393 Tisdagen den 21 Julli, Plenum kl. 7 eftermiddagen. Uppropades och afgick under anförande af Grefve von Rosen, Axel, elen Deputation, som borde till de öfrige RiksStånden framföra Ridderskapets och Adelns aiskedshälsning. Anmältes och emottogs Hedervärda RondeStåndets Afskeds-deputation, anförd af Riks* dagsFullmägtigen från Elfsborgs Län, Anders Jj aniel son, hvilken framförde Ståndets tänkesätt genom följande tal: Högvälborne Herr Grefve och LandtMarskalk! Högvälborne och Välborne Herrar Grefvar, Friherrar, Ridders-' och Adelsmän! Till sina hembygder återvända nu BondeStåndets Ledamöter från ett Riksmöte, som i Svenska häfderna skall blifva ett bland de märkvärdigaste. Ett Konungahus utslocknat, som i 3 århundraden prydt Sveriges Thron , och skänkt Europa och menskligheten odödliga välgernin" 394 Den 21 Julii. gar; — ännu en Hjelte upphöjd på denna älofulla Thron genom förtjensteos rätt och ett fritt Folks val , etnottagen med förtjusning af detta Folk, söm vantar att se under hans spira ett ljusare tidehvarf uppgå — detta är det utomordentliga, som föregått under de nu församlade Ständernas ögon detta det stora ämne, som hemägtigar sig vår tanke, då vi, såsom BondeStåndets Deputerade, fullgöre det smickrande uppdrag, att till Högloflige Ridderskapet och Adeln frambära Ståndets vördnadsfull afskedshälsning. Åt Högloflige Ridder. skåpet och Adeln är det, som Bonde-Ståndet med största skäl meddelar de känslor, hvilka väckas af tankan på Fäderneslandet och dess öden. Ett nytt tidehvarf har uppgått för EuroJ pa, men med sina lyckligaste förebud har det uppgått för Sverige. På Sveriges Thron har den Mannen uppstigit, som kraftigast verkat till utvecklingen af verldens stora händelser; och Hans mödor för oss skola ej upphöra att vara lyckliga.
p&amp; sitt eget lugna satt för att producera nilgot " Sverige har endast rid att föda snabbskrifvare ", sade dugligt och bon en g8ng med den outsiigliga biiterheten hos en rik varelse, som. kanner sig gA under emedan hon, som SA mtinga andra, hvillza delat hennes öde, tillhör ett intellektuelt och materielt fattigt land, ett land, som icke har förmilgan eller viljan att At kulturen radda sina basta krafter. Det ekonomiska bekymret var - enligt hennes eget bestamda, en af de förniimsta anledningarne till olika hi11 upprepade uttalande till hennes död. Och visserligen har hon i detta fall, som i andra, f8It ej alltid samstammande yttranden; ty enhvar klnner ena gilngen den. ena bördan trycka starkare, en annan gAng den andra. Men harvidlag &amp; ro hennes utsagor dock sil pass samsttimmande, att man bar ratt ait antaga: att om Ernst Ahlgren egt en sorgfri ekonomisk tillvaro, med tryggad arbetsro och mujlighet till hemtrefnad i en henne sympatisk omgifning, skelle hon antagligen varit raddad At v&amp;rt lands literatur. Att en för vart lands fleste författare rent af typisk olycka, fattigdomen, hos henne skulle sammanfalla med en mer an vanligt intensiv formtiga af lidande och med en obotlig sjuklighet, &amp; r mer an tillrlcklig orsak till ett tragiskt öde. Ingen ohelsa i Zifsåskådningen var dervid medverkande. Tvartom talar hennes djupa klrlek till lifvet Innu ur hennes sista ord; lifvet. var mildt, .var rikt och fullt af lyckomöjligheter, fast det krossat, henne, som " var för vek att lefvan; miinniskorna voro icke onda, tillvaron icke förtviflad; och det var med en tyst innerlighet, rörande som ett sjukt djurs tacksamhet, hon mottog hvarje grand af ömhet. Intet, som kunde lysa upp i hennes inre mörker, afvisade hon; hon ville bli fri fr8n sin sjals enda sjuka punkt; hon ville " slippa dön, och det fiunes icke ett ord i alla hennes meddelanden, som röjer ringaste koketteri med hennes eget tungsinne.
Samme talare har väckt förslag derom, att kristendoms-undervisningen i folkskolorna måtte ordnas på det sätt, som läroverks-komitén föreslagit i afs.-de på de 3 första klasserna af elementarläroverket. Jeml. komiténs förslag skulle i dessa 3 klasser endast läras biblisk historia, Luthers lilla katekes med muntliga förklaringar samt valda bibelspråk och psalmer. Dessa muntliga förklaringar skulle, enl. Hr Tersmedens mening, meddelas i folkskolorna af dervarande lärare. Med den kännedom, jag kan hafva om ifrågav:de lärare-klass, befarar jag, att bland densamma högst få finnas, ät hvilka jag skulle vilja anförtro mina barns handledning i kristendomskunskapen. Om jag ock skulle tilltro mig förmåga och tillfälle att, hvad mina barn beträffar, fylla hvad som i detta fall vid folkskolan kunde brista, och antager, att. jemväl samma förhållande eger rum med mången annan, så är dock en sådan af kristendomsundervisningens i skolau brister påkallad nödvändighet för föräldrar att sjelfve deltaga uti barnaundervisniugen ingalunda tillfredsställande, helst det väl torde få tagas för gifvet, att minsta delen af föräldrar och målsmän ega på en gång insigt, skicklighet, tid och vilja att det göra. Och då en synnerlig vigt ligger deruppå, att religionsundervisningen vid folkskolorna är så god som möjligt, skulle jag högeligen beklaga, om E. St:r uttryckte den åsigt, att utöfver Luthers lilla katekes och någon kännedom af bibliska historien, ingenting annat än några, efter måhända föga skickligt val, utantill lärda, spridda bibelspråk och psalmversar jemte muntliga katekesförklaringar af folkskolelärarne vid folkundervisningen behöfdes. Jag anser i likhet med Utsk:t, att i anledn. af frih. Creutz’ motion i ämnet icke någon åtgärd bör af R. St:r vidtagas; och tror ej helier det vara lämpligt att E. Sl:r till K. M:t aflåta den uti sednare punkten af Utsk:t föreslagna und. skrifvelse.
Jag tror dock, att Ridderskapet och Adeln desto mindre bör göra något undantag för Revisorernes granskningsrätt, som Ridderskapet och Adeln deltager i Krigsbefälet talrikare än de öfriga Ståndens anhöriga, och ett motsatt beslut foljagteligen kunde hafva anseende af någon partiskhet för dem, — mot Rikets Ständer i allmänhet. Herr Lefren, Johan Pehr: StatsUtskottet har i sitt första Betänkande framställt skillnaden emellan de tvenne Penninge-elementer, af hvilka Arméens PensionsCassa består. Utskottet har utredt, att Cassan äger af Staten omkring 4^,000 R:dr årligen, och i lönebesparingar af Militära Embeten under liggemånaderne, omkring 12,000 R:dr. Dervid har Utskottet dock anmärkt, att sistnämnda medel egentligen äro besparade på löntagarnes bekostnad, då de tjena utan lön nämnde tid. Utskottet har rätteligen äfven ansett dessa för Statsmedel. Deremot har Utskottet upplyst, att fonden tillkommit genom besparingar å delägarnes enskilda afgifter, å behållen ränta på Cassans capital, hushyra, observationsoch bötesmedel, tillsammans en summa af 118,760 R:dr. När nu Cassans utgifter för närvarande uppgå till omkring i3o,ooo R:dr, så finner hvar och en, att dessa utgifter icke kunna bestri - 44 Den 12 October f. ra. das med 57,000 R:dr Statsmedel. Deraf är en gifven följd, att aldrig några Statsmedel kunna eller kunnat blifva upplagde för alt öka Cassans fond.
Då Kommittéen för reglering af nämnda verk icke fästat uppmärksamhet vid dessa förhållanden, föresloge motionären, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, att vid civila embetens bortgifvande endast måtte afses civilisters sins emellan egande företräde och lämplighet för den plats, som vore i fråga, samt att, med vissa ofvan antydda undantag, alla lediga embeten och tjenster hädanefter måtte kungöras i Postoch Inrikes-tidningar samt icke någon utan efter egen skriftlig ansökning utnämnas. Då, Utskottet veterligen, icke några missbruk vid utnämningarne till civila embeten egt rum, hvilka kunna gifva fog för en underdånig framställning i ämnet från Rikets Ständer och, för så vidt det väckta förslaget skulle medföra inskränkning i den Kongl. Majit i Grundlagen tillerkända rätt i afseende på tillsättning - Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskotlets Betänkande N:0 168. 17 sättning af civila embeten, det icke tillkommer Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet att dermed taga befattning, hemställer Utskottet, att någon Rikets Ständers åtgärd icke må, i anledning af förevarande motion, vidtagas. Stockholm den 30 Augusti 1860. Herr d. Grenander begärde få anmärkt att han ej deltagit i beslutet. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Sept. 1860, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphörande af alla sportler till Statens tjenstemän. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har Höglofliga Ridderskapet och Adeln remitterat en motion af Herr Palmcrantz, M., innefattande förslag att Rikets Ständer för deras del måtte besluta att sportelsystemet inom de erabetsmannagrenar, der det ännu är bibehållet, måtte alldeles upphöra och i stället bestämda, kontanta löner anslås, att utgå af de för stämpladt papper inflytande medel, samt att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla om nådig Proposition till nästa riksdag i ärendets hela omfång.
Sedan Kongl. Maj:t utaf inlupne underrättelser i början af år 1821 fått för nimina, att utsigt företedde sig till Spannmåls afsättning uti Portugal, men Kgl. Allmänna Magazins-Directioncn, uti underdånig skrifvelse af d. 2 April, nämnde år anmält, att efter då kände försäljnings-pris utförsel af Spannmål till Portugisiske hamnar förmodades ej utan förlust verkställas, blef af Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref af d. 3 derpåföijande Maji bifallit, det endast 2 å 3 Kornladdningar borde på försök till Lisabon utskeppas, hvilken tillärnade utskeppning dock sedermera, enligt Kongl. Majus Nådiga Bref af d. 17 Maji inställdes. Emedlertid hade Kongl. Directionen redan genom Nådigt Bref af d. 23 i o48 Stats-Utskottets Betänkanden. förutgängne Februarii, erhållit Kongl.
Man har med skäl klagat öfver den ringa vinst, som Banken har af Filial-bankerne; detta afbjelpes likväl genom att sätta upp räntan några proc. mer eller mindre, ty det är då också klart, att den tid, under hvilken de komma att Den 26 September. 407 draga större ränta, blir kortare. Jag anhåller således, att R. o. Ad. mätte vidblifva sitt förra beslut. Efter först till bifall å Utsk:s förev:de yttrande framställd propos. som besvarades med Nej, beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, lägga Utsk:s derom nu afgifna yttrande till handlingarne. Gr. Lagerbjelke: R. o. Ad. har nu fattat ett ganska vigtigt beslut, med afs. på 39 och 53 punkterne i Betänk. Jag vågar hemställa, alt R. o. Ad. genom afgående prot:s-uldrag täcktes inbjuda de öfrige Stånden alt i detta beslut sig förena. Uppå i anledn. häraf framställd propos. beslöt R.o. Ad. att de öfrige RiksSt:n skulle genom utdrag af prot. vänligen inbjudas att förena sig med R. o. Ad. i dess nu i fråga om 39, 52 och 53 punkterne af Betänk. N:o 37 fattade beslut. Vid förnyad punktvis verkställd föredragning af BankoUtsk:s d. 12 och 14 dennes på bordet lagda Mern. N:o 49, i ani. af RiksSt:ns beslat öfver Utlåt. N:o 38, med förslag till vissa förändrade föreskrifter ang:de Bankens Vexlings-kassa och Depositions-rörelse, lades Utsk:s yttrande rör:de Usta punkten af Utlåt. N:o 38 till handlingarne, och blef förev:de Mern. i öfrigt bifallet, med undantag af den deri gjorda hemställan i afs. på 13:de punkten af Utlåt. N:o 38, hvarom anfördes af Gr. Lagerbjelke, Gust.: Enl. BankoUtsk:s Mern.
Utöfver det för skiften och afvittringar på Riks-statens 6:te hufvud—titel uppförda anslag af 63,000 R:dr, hafva Rikets Ständer, för enahanda ändamål, å Riksgälds-kontoret anvisat och ställt lill Kongl. Maj:ts disposition en summa af Etthund rasjuttioett tusen R:dr; hvaraf en tredjedel, eller 57,000 R:dr, bör under hvart och ett af åren 1858, 1859 och 1860, enligt Kongl. Maj:ts föreskrift, af detta verks medel utbetalas. § 113. För att, enligt Kongl. Maj:ts disposition, i mån af behof och emot behörig redovisning, användas till bestridande af kostnader för anskaffningen och förvarandet - Ståts-Utskottets Memorial M 281. 17 det af de vid General-Landtrnäteri-kontoret äfvensom Provins-Landtrnäteri-kontoren erforderliga likare och modeller m. m. för de antagna och påbjudna nya måtten och viglerna, hafva Rikets Ständer beviljat ett anslag al Tjuge tusen R:dr, som likaledes bör på det sätt och i den ordning, Kongl. Maj:t föreskrifver, af Riksgäldskontoret utbetalas. Derjemte har ett anslag af Feni tusen R:dr blifvit beviljadl att likaledes på det af Kongl. Majit föreskrifna sätt från Riksgälds-kontoret utbetalas för nya målkärls och vigters inköpande åt krono-magasinerna och bagerierna. § 114. 1 anseende till behofvet af en tillräckligare och lämpligare lokal för det här i hufvudstaden befintliga Teknologiska institut, hafva Rikets Ständer beviljat följande anslag, nemi.: l:o till uppförande af en ny byggnad för nämnde institut, Trehundranittio tusen R:dr; 2:o lill institutets aptering i den nya lokalen, Tretio tusen R:dr; hvilka tvänne anslagssummor, utgörande tillsammans 420,000 R:dr, höra i mån af behof utgå under åren 1858, 1859 och 1860 med 140,000
Köp ett par apelsiner; förändringen i matordningen är naturligtvis för farbrors skull, o c h om du o c h Nils finna den samma behaglig, behåller du den — du förstår! » Anna nickade småleende åt den gamle, men den djupa vigten af hennes husmoderliga kall grep henne nu för första gången, då hon åter stod i det prydliga köket för att tillreda middagen åt den från sitt arbete återvändande maken. Några råd till både unga och gamla hustrur. Vid Iduns första pristäfling belönad med hedersamt omnämnande. S en tid, då vissa förf. bedöma skapelsens — herrar med så stor skärpa, bör väl äfven någon försöka att mana litet godt för de anfallna, oaktadt deras mänga fel och brister. Den, som eger någon kännedom om männens natur, vet nog, att godhet biter bättre på dem än att » sätta hårdt mot hårdt ». Det är endast diamanten, som kan slipas med sitt eget stoft, men äkta män äro ju ej i allmänhet några » sköna juveler ». Således har jag, som redan för ett par år sedan var silfverbrud, för länge sedan kommit till den slutsatsen, att man icke bör väcka det sofvande lejonet. Håll derför undan barnen, om din man af en eller annan orsak är vid dåligt lynne, och motsäg honom aldrig i deras närvaro! Se noga till, att knappar ej felas i hans skjortor och » inexpressibles » 1 Laga alltid, att måltiderna serveras vid utsatt timme, och plåga honom aldrig under deras njutande med jeremiader öfver pigor eller annat husligt elände! Rynka ej på n ä 3 a n, när han röker i salongen eller oförmodadt bjuder spelfrämmande! Låtsa sofva, om han kommer sent hem, eller skratta i kapp med honom, om han är » lifvad »! Om du ibland vill och måste säga honom någon mindre behaglig sanning, så bör du passa på, då han är lugn och bekymmerfri; vid sådan sinnesstämning tager han bättre räson och ger sig tid att tänka efter, om du har rätt. Är han dig otrogen, ja, då fordras af dig det stora offret att försaka dig sjelf. Visa hvarken sorg, bitterhet eller en ömhet, som han icke förtjenar, men försök att vara mildare, flitigare, vackrare och behagligare än någonsin.
Till en icke obetydlig del skola dessa äfven framgent komma att hemtas från den högt utbildade romerska lagfärenhetcn, sorn utgör en gemensam källa för de civiliserade nationernas lagstiftning, och då denna sednare omisskänligen sträfvar till likhet såväl i rättssatserna som i formen för deras tillämpning, inses lätt vigten af en undervisning, som bör hafva till föremål icke allenast att utreda den grund, hvarpå Europas flesta lagar hvila, utan äfven att redogöra för den utveckling af rättssatserna, hvartill det närvarande tidehvarfvet hunnit, samt att framställa i öfversigt juridikens särskilda discipliner och sammanhanget emellan dem. Hufvudsakligen för att åstadkomma en sådan undervisning är det som Utskottet ansett Rikets Ständer icke böra undandraga sig den uppoffring, sorn inrättande af en ny lärostol inom den Juridiska Fakulteten i Upsala föranleder, och det är alltså på denna grund, som Utskottet tillstyrker, att Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning lemna bifall. 17:0. För Upsala universitet har Kongl. Maj:t jemväl begärt ett årligt anslag af 2,500 Ridi’ till lön åt en adjunkt eller laborator i medicinsk kemi. Såsom stöd för denna framställning är anfördt, att ifrågavarande tjensteman icke blott för den vetenskapliga undervisningen utan äfven för ledandet af de studerandes laborationsöfniugar vore högst behöflig. Professoren i medicinsk kemi vore nu, då han saknade ett sådant biträde, den ende lärare, hvars insigter och erlarenhet de studerande kunde under dessa öfningar rådfråga, i följd hvaraf hans närvaro på laboratoriet nästan ständigt erfordrades och derigenom så starkt toge hans tid och krafter i anspråk, att hans egna vetenskapliga arbeten, oundgängliga för uppfyllandet af en akademisk lärares kall, måste deraf lida. Då för handhafvandet af laboratorium samt den speciela ledningen af lärjungarnes öfningar derstädes anställandet af en särskild laborator synes vara af Bih. till Ti. St.
Att, när ett helt Regimente är kommenderadt och uppbrutit från hemorten, Roteliållarne för samma Regimente ej må kunna förpiigtas att fortskaffa Bref elier Order, enär de hvarken äro härtill genom något stadgande förbundne eller under Soldatena bortovaro åtnjuta någon forman, sorn kan tala för billigheten af detta ökade besvär, utan böra deremot i nämnda fall E. K. M:s Befallningshafvande om Brefvens och Ordernas affärdande besörja; 2: Att, då större^ eller mindre del af Regimentet qvarlernnas,’deribland må af RegimentsCheferne utses inom hvarje Kompani så många Soldater pa tjenligt belägna Torp, som erfordras för en ordentlig Brefföring, samt alla Bref och Order åt denna trakt och ej någon annan afsändas; 3: Att alla KronoVakanser , då Rotarne betala Vakans-afgift till Kronan, eller äro an. slagne till andre tiilåtne Vakanser, böra från ifrågavarande skyldighet befrias , enär de erlagt af giften i ändamål att undgå alla Roteringsskyldigheten åtföljande kostnader och besvär; härunder likväl ej inbegripne tillfälligtvis VakanteRotar, sorn disponera Torpet och njuta lönen i behåll; samt Underdåniga Skrifvelser. 93 4: Alt ej Soldnt-hustrurne må, under elen tid männen äro kommenderade, åläggas någon brefioririg, såsom, enligt de här förut gjorda förslag, öfverflödigt och ofia ej medförande den säkerhet och skyndsamhet, sorn erfordras. Öfverlemnande dessa underdåniga förslag till E. K. M:s Nådiga ompröfning , framhärda Riksens Ständer etc. N:r. 40. Uppl. och godk. hos Ridd. och Ad. d, 24 Febr, lgiS.
C. Hr Tersmeden, Johan Jacob; Och befunnos, efter valförrättningens slut, till Bänkmän hafva blifvit utsedde inom: io.de ig:de Biinkmis-Afd. Hr von Hartmansdorff, August; 2o:de Bdnkm:s-Afd. Hr von Björnmark, Fullm. Gr. Levenhaupt, Palrik Adolph. Öppnades Hrr Electorers listor till val af en ledamot i Stats-, 2 ledamöter i Bevilln.- och en ledamot i Ridd.Utsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Stats-Utskottet: efter N:o 1,SS9. A. Hr Vult von Steijern, Henrik Wilhelm: N:o 2,209. Hr af Harmens, Henrik Otto; Bevill nings-U tskoltet: efter N:o 359. Frih. af Klinteberg, Fullm. Hr Aminoff, Johan Fredrik, och N:o 189. Hr Rääf i Småland, Leonhard Fredrik: N:o 114. Frih. Hummerhjelm, Fullm. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, och — 2,132. B. Hr af Klercker, Fredrik; 72 Den 7 Augusti. Riddarhus-Utskottct: efter N:o ],S4G. A. Ilr Fock, Fullm. Frih. Cederström, Claes Rudolph: N:o 1,917 Hr Berg’ von Linde, Johan Albrecht. Hr af Forselles, Adam, hade inlcmnat följande: I anseende till egna angelägenheter, som icke tillåta mitt oafbrulna vistande vid riksdagen, får jag vördsamt afsäga mig förtroendet att vara ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.Utskm. IL Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkiinnagaf, att jemväl
Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts förevarande hemställan, framställde H. Exc. först propos. å bifall till densamma, dervid svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många ja, blandade med åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Utsk:ts under §§ 13—15 afgifna sednare hemställan i anledning af ett utaf Anders Gudmundsson väckt förslag. Bifölls. Utsk:ts hemställanden rörande §§ 17 och 20. Biföllos. Utsk:ts hemställan ang:de § 23. Frih. Skjöldebrand: Onekligen hafva motionärerne haft goda skäl att söka framkalla en lagstiftningsåtgärd till förekommande af de missbruk, som stundom inträffat å passagerareångbåtar, med utskänkning af bränvin. Då rättighet härtill kan, enligt g 23 i gällande författning, af vederbörande myndighet medgilvas, har dermed naturligtvis varit afsedt endast att sörja för passagerares behof, icke att dessa ångfartyg skulle blifva flytande krogar. Erfarenheten har dock visat, att så stundom blifvit förhållandet, isynnerhet vid lustfärder; att sedan fartyget framkommit till sin bestämmelseort och passagerare lemnat detsamma, ortens drängar strömmat dit, och der hållits verklig krogrörelse, som urartat till slagsmål och annat oskick. Utskff har icke ansett sig kunna tillstyrka bifall till förslaget, emedan passagerarne böra ega rätt att erhålla förfriskningar och fartygen att lemna dem; men jag tror att denna betänklighet förfaller och att ändamålet fullständigt vinnes, om man vid slutet af mom. 1 § 23 gör följande tillägg: »Utskänkning å fartyg till andra än dess passagerare vare dock förbjuden»; då §:n icke behöfver i öfrigt förändras. Jag får äran anhålla om propos. å detta tillägg. Hr Hjärne: För att undvika omvägen af en återremiss, förenar jag mig med Frih. Skjöldebrand om hans förslag, till hvilket man torde kunna genom inbjudning till MedSt:n vinna äfven deras bifall. Frih.
All rubbnng uti Indelnings - Verket har efter hittills gällande Författningar varit till den grad förbuden, att icke en gång utbyten af Militien och Indelnings-Verket anslagné hemman emot fullt genfulla fått äga rum, därom den uppå Riksens Ständers underdåniga tillstyrkande utfärdade Kongl. Förordningen af den 4 Februarii 1771 Stadgar, att ingen eho det vara ml, skall understå sig, hvarken uppå eller emellan Riksdagarne antingen hös Kongl, Maj:t, Riksens Ständer eller Rikets Collegier under hvad prastext som forebäras må, att söka och begära utbyten af något Militien och Indelnings* Verket anslagit Hemman, utan skall den, som en sådan ansökning andrager, eller på något sätt befordrar och understöder, varda ansedd, enligt de vid Indelnings-Verken följande och af Högstsalig Hans Maj:t Konung CARL XI underskrifne slutmeningar, samt, efter föregående Dom utan någon eftergift, för ett slikt brott belägga* med 1000 Bal, S.‘mt Böter till Krigsmanshuset. Detta alt undetställes vördsamt Bikgen* Höglofl. Ständers egit umpröfvande. Stockholm den 7 Maji 1818. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver gjord motion om anslag å Stat Jör lnrätäitande aj Exet - ofars-Utskottets F.etänfaiidcft. 1267 cilia? Esqvadrbnef vid Lif-Regementets Cavallerie-Corjpser.