Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dermed kan man komma till 2000 å 3ooo tunnor säd eller några 100 SM jern; då en större handlandes böcker sluta sig på millioner, kan lätt beräknas, hvad nytta han af en så inskränkt lånerätt kan hemta. Det är tydligt, att då Bankens rörelse bestämmer såväl dess goda inflytande på näringarna som dess egen större eller mindre vinst, möjligheten att erhålla lån icke bör vara inskränkt till vissa summor, utan till bestämmelser för säkerhet (hypothek), som får antagas, och hvilket åter hufvudsakligen beror på en klok förvaltning att pröfva. Yi hafva för någon tid sedan hört anmärkningar göras, att personer, saknande all credit och till och med bysätta, erhållit lån ur Disconten. Om det verkligen förhållit sig så, härflyter sådant från det stadgande, att lånerätten är inskränkt till en viss summa; då deremot endast ett strängt ansvar borde vara fästadt vid pröfningen af säkerheten. Att räntefoten må nedsättas, är en naturlig önskan; och denna nedsättning skall ock i sinom tid äga rum i följd af Bankens ökade soliditet och rörelse samt derigenom alstrade stora capitaler. Jag vill icke nu föreslå någon viss räntefot; men må Utsk. vid sitt förslag till lagstiftning i detta afseende fästa behörig uppmärksamhet såväl å rörelsens behof af capitaler mot låg ränta, som capitalistens anspråk på att ej brådstörtad! se nedsatta sina lagligen beräknade inkomster å de capitaler, hvaraf han skall lefva. Det är härvid högst angeläget att noga beräkna följderna och successive tillvägagå, tilldess man hinner den punkt, der man bör stadna. Jag har nu yttrat mina tankar i ämnet och vill endast tillägga, att jag hoppas, det Utsk., vid granskningen af lagförslaget och jemnförelse deraf med andra författningar och reglementen, må iakttaga, att den nya lagen blifver så fullständig, att alla andra lagar i detta ämne må kunna förklaras upphäfna och icke mera behöfva åberopas. Frih. Boye: De trenne ledamöter, som talat efter mig, hafva haft yttranden, som, enligt mitt begrepp, äro af natur att förtjena af Utsk. närmare begrundas. Jag ber att för min del få framställa några betänkligheter.
Säkerligen ej mera än r något annat Land, som gör anspräk pä odling och uplyening. Men utan sädane kunstaper, och utan en samlad kännedom af nästan all detaille, huru man will, med sammanhang, till en önstad effcct, och i synnerhet till förbättring, mera styra ett Rike, än en enskild rörelse? Och huru hafwa ej följderne ocksä ofta röjt denna brist. Men hwilken har man dä att anklaga för alla desta anförde brisifälligheter hos Ost? Ingen Person; alla desta kunskapers samlande, utredandei ordning ställande till brukbarhet och applikation; alsta bristers uppsökande och granstand, botemedlens öfwerwägande och sammanhällande, allmänna grunders undersökande har warit ingens ä lig - Den 11 Äprik. liggande och ingens skyldighet. Och det ar ingen att anklaga annan an sattet, af Statens inrättning. Stats»Seereterarne som lagga den närmaste hand wid alta Negcringsärendcr, som stola för Konungen frambära alla Rikets angelägenheter-vederbörligen beredde, ar^ wäl de, som mäst äro i behof af alla nämnde uplysnin^ gar Men omöjeligcn kan det af dem begäras, att de stola tillika taga den egentcliga befattningen af deras anstaffande och beredande Det gifwas förmodeligen inga mer sytzelsatte Embctsmän i Riket, och inga hwars tid Mindre bor delas, och dragas ifrän deras egenteliga wigtiga göromäl, samt för hwilka alla erforderliga underrättelser, utan särskild förstning, mera bör wara ständigt till, handa hällne. Da man till ärendernes mängd och mängfalld lägger fordringen af deras fullkomliga granskning och utredande wid den sista Insianecn med alla förr under sakens lopp begängne misitaS grättande, lärer man lätt inse omöjelighcten att tillägga nya serskildta befattningar af utsträckt detaille.
Vid Gustafsberg, der arbetet besörjes med mycken drift och årligen undergår förbättring och förädling, äro 162 arbetare sysselsatte, hvaribland 42 lärlingar, till större delen tagne bland ortens barn, och flere med utmärkt fallenhet för yrket, så att för den egentliga fabrikationen utländska arbetare icke mera behöfva antagas. Dessas antal är ock minskadt till 6, hvilka, i den mohn de afgå, skola fullkomligen kunna ersättas af fabrikens egna lärlingar. Då, i anseende till vattenbrist under sommartiderna, längre afbrott ägt rum i driften af de för massa-beredningen inrättade qvarnar, dertill vattnet från en ofvan liggande insjö genom underjordisk rörläggning framledes, och i en nästan lodrätt pumpstock uppreses öfver ett hjul af 32 fots diameter, har fabriksbolaget nödgats anskaffa en mindre ångmachin af q hästkrafter, beräknad att, när så behöfves, draga, icke blott nämnde qvarn med sina 3i pär stenar eller så kallade kypar, utan ock, på samma gång, en stor I - i5 — kross-anstalt och nio andra massa-kypar, hvilka förr drifvits med oxar. Och först härefter kan denna fabrik, hvars anläggning och fortgång varit underkastad stora och mångfaldiga svårigheter, samt påfordrat dryga uppoffringar och mycken ihärdighet, anses till byggnader och inrättningar fullt färdig. Porcellaios-tillverkningen, sorn varit i jemt stigande, uppskattas för sista året till 82,570 R:dr, och vaxljus-till verkningen till 14,100 R:dr. Hufvudsakliga tillverkningen vid Kummelnäs fabrik är ättika, som der beredas af utmärkt, erkänd godhet, och efter en särskilt metod, som skall vara denna fabrik ensamt förbehållen. Men de öfriga beredningarne hafva under sednare åren ej kunnat med fördel fullföljas i större skala, sedan lättad införsel utifrån nedsatt värdet derå. Vid Tumba hafva likaledes nya mekaniska inrättningar med ångkraft och af ypperlig, för ändamålet tjenlig sammansättning, blifvit anbragte. Tillverkningsvärdet är uppgifvit till 35,552 R:dr Banko.
Sammandrag utvisande dels värdet af den fasta egendom, för hvilken delaktighet i hypotheks föreningarne vunnits, dels den säkerhet i intecknade fastigheter och andra tillgångar, som hypotheks-kassan och föreningarne vid 1858 års slut innehade för sina förbindelser. Delegarnes i hypotlieks-föreuingarne förhållande till föreningarne för hvarje kalenderår till och med 1858. Y. Icke-låntagande delegarnes hos hypotheks-föreningarne årliga inbetalningar samt deras kapitalbehållning vid hvarje års slut. VI. Låntagarnes i Bruksegares hypotheks-kassa förhållande till kassan vid hvarje kalenderårs slut till och med 1858. VII. Bruksegares hypotheks-kassas obligationsrörelse intill 1858 års slut. VIII. Skånska hypotlieks-föreningens » » » IX. Östgötha hypotheks-förenings » » » X. Smålands » » » » XI. Örebro läns serskilda » » » » XII. Wermlands » » » » XIII. Elfsborgs » » » » XIV. Mälare provinsernas » » » » XV. Af Bruksegares hypotheks-kassa och föreningarne årligen utgifna obligationer i utländska myntslag. XVI. Af hypotheks-föreningarne årligen utgifna, å svenskt myntslag ställda, amorterings-obligationer. XVII. Af hypotheks-föreningarne årligen utgifna och inlösta, i svenskt myntslag, och på uppsägning ställda, obligationer. XVIII. Sammanräknade beloppet af hypotheks-kassans och hvarje förenings vid hvarje års slut utelöpande dels svenska dels utländska obligationer. XIX. Hypotheks-föreningarnes vid hvarje års slut utelöpande svenska amorterings-obligationer. XX. Hypotheks-kassans och föreningarnes vid hvarje års slut utelöpande inhemska uppsägbara obligationer med olika ränta. XXI. Sammanräknade beloppet af hypotheks-kassans och föreningarnes vid hvarje års slut utelöpande svenska obligationer dels med amortering och dels på uppsägning. XXII. Sammanräknade beloppet af hypotheks-kassans och föreningarnes obligationsskuld vid hvarje års slut, beräknad i R:dr Riksmynt. XXTTT.
Hofgren upptaget diskontlån, angående. XI. B. 418- A. 427. — af öfverränta å diskontlån, angående förre bruksegaren Erik Kinmans ansökning om. V. B. 176- A. 226. — af öfverränta å tvänne diskontlån, angående förre Bokhållaren i Biksgälds-Kontoret J. Lindbergs ansökning om, V. B. 579. A. 616. 48 — E — Eftergift af öfverriinta å tvähne hos Låne-Kontoret i Göteborg upptagna lmndels-diskonllån. JI. P>. 689. A. 711- Eftertrvnk af utländsk skrift, angående förbud mot. Se Tryckfrihets-Förordningen t § 9 mom. Egendomars å landet uppskattning till grund för deraf utgående bevillning, angående. II. 59. R. 61- Se vidare Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 5. Egendomar, för Statsverkets räkning utarrenderade, om utarbetande till nästa Riksdag af förslag till föreskrifter i afseende å försäljning af. II. 156’ 513. II. 515. XI. R. 466, 467- Ehrenborg, Richard, yttranden: I. Ehrenheim. Pehr Isak, yttrande: VI, 371 - Ehrenheim, Pehr Jakob von. Ehrenhoff. Ehrensvärd, Grefve Albert, yttrande: VII. 385. Ehrensvärd, Grefve Carl Albert yttrande: IV. 397. Ekedal, Ulrika Sofia, född Nordenberg, angående eftergift af kronans rätt till dana-arf efter. lil. B. 504, 613. A. 657- IV. E. 77. Ekenstam, framlidne Ofverste Israel af, om eftergift af den honom, i egenskap af Chef för vestra tulldistriktet till ersättande ådömde andel af tullkassören G. E. Bergvalls balans. III. 44. R. 55. Ekensteen. Carl lierman, yttrande: V. 552.
Man ansåg derföre nästan omöjligt att kunna för egendomar af FideiComiss natur ikläda sig den ordinarie Roteringen; man ville efter hand vinna tid att sätta dessa soldattorp å laglig grund, för att vid nästa behof af uppsättning äga bosatt folk. Då jag sålunda, och efter hvad jag vördsamt anfört, anser mig icke antaga de be~ vekelsegrunder för behofvet af en Rotejemkningsförrättning uti Skåne, som Herr Friherre Wrangel synes såsom sådane hafva framställt, men i öfrigt fullkomligt tror mig böra instämma uti Provincens behof och nytta deraf, hemtar jag anledning derför af följande motiver: 1:0 Om sådane lägenheter ännu kunna förefinnas, som blifvit af Committerade uteglömde, eller sådane, som enligt Rikets Ständers beslut rörande extra Roteringens upprättande, i anseende till andre prestationer frikändes, och hvilka prestationer upphört, hvarefter en extra Roteringsskyldighet i min tanka borde inträda. 2:0 Om alla de emot sista RoteringsCommissionen anförde besvär finnas behörigen afgjorde, och den ^ blifvit rättvisligen tillgodo njuten, som lofvades dem, hvilka 7b Den 23 Februari i e. m. an togo den ständiga Roteringen. Om icke elen allmänna och enskilta okunnighet om dvlike angelägenheters lagenliga behandling möjligen kunnat vålla någon sin talans förlust, då man ville söka rättelse, hvilket, om äfven uti formerne bekräftadt, enligt min öfvertygelse till landets båtnad och nytta icke kan begagnas. Utredandet af alla dessa förhållanden genom en Commission skulle visserligen sätta Hans Maj:t Konungen i tillfälle, att, med Dess inom Folket högt prisade omsorgsfulla omvårdnad för dess väl, lemna det afseende åt Rikets Ständers underdåniga tillstyrkan rörande en jemkning uti Roteringsbördan, den Herr Friherre Wrangel af förtjensfullt nit yrkat, och den jag, oansedt utaf olika bevekelsegrunder, vördsamt understödjer. Friherre af Nordin, Carl Johan: Det är i anledning af Herr Hjertås yttrande, jag begärt ordet.
Skrifmaterialier och Expenser samt Ved och Ljus, Förslags-anslag Reseoch Tractamentspenningar, Förslags-anslag Extra Utgifter S:a Indelta Räntor. Indelt Spanmål. Oindelt Spanmål. Penningar. Mått. Värde. Mått. Värde. Summa. Ank. lill Exp. Utsk. den g Oct, kl. 1 e m. Utlåtande, angående Regleringen af Utgifterne under RiksStatens Sjunde Hufvud-Titel. QJ. A.) I afseende å de under denna Hufvud-titel för Finans-Departementet anvisade och vid sisth Riksdag lill 1,380,770 R;dr, med 10,278 tunnor spanmål under penningelönerne bestämde anslag, har Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, föreslagit följande iagttagelser och förändringar : l:o Kammar-Collegium. Det vid sisth Riksdag beviljade anslag af 7,532 R;dr 16 sk. 1 r;st, alt intill nu innevarande Riksdag utgå, såsom arfvoden till förbättring af Collegii embelsoch tjenstemäns inkomster , har Kongl. Maj:t föreslagit, att fortfarande anvisas såsom fyllnadsanslag till den för Collegium ad interim fastställde allönings-stat, med tillägg af 15 sk. 10 r;st, till betäckande af en genom missräkning hittills vållad brist i stats-summan, äfvensom Kongl. Maj;t begärt, att på Allmänna Indragnings-Staten måtte öfverflyttas de till tvänne indragne tjenstemän, Referendarien J. Sundius och Registratorn C. G. Kinnander, nu på Collegii stat utgående löner, utgörande för den förre 582 R:dr 24 sk., jemte tillökning för 37 tunnor spanmål, och för den sednare 350 R:dr 46 sk. 5 r:st, med tillökning för 33 tunnor spanmål.
4. meä 387 tunnor spsnmsl unäer lönerne inbegripne, bskvs, uti en till Kongl. Aspt silsten unäeräsnig skrifvelse, snbsllit, att, till ett änäsmslsenligt orävsnäy sk bemäläe, för äen prsctisks bäksrebiläningen inom pääerneslsnäet bebökligs läroverk, lönerns för äerviä snställäy prokessorer oeb ^äjunoter mätte körökss, för äe förra till 2,000 L:är bvsräers, oeb kör äe senare till äe sk okvsnnämnäe 6omit6 köreslsgns belopp, en bärare i Aeäieins begslis meä 1,000 k:ärs lön tillsättss, 2:ne srfvoäen ä 400 R:är hvsrtäors, kör meääelsnäe sk elinisk unäsrvisning s Stors Lsrnbuset och Serspbimer-Oräens-bsrsrettet, ssmt ett s 130 R:är, kör räkenskspernss körsnäe, svslss, äen kör cknstomi-Sslen bestämäs summa ökss till 266: 32, oeb unäerbsllet ak Libliotbeket till 1,200 k:är, ssmt stt, äs Institutets nu begsgnsäe bvggnsä vore kör 9 Libliotkoket oek do Anatomiska 8amlingarno alldeles kör träng, ook derjemte, i anseende till betxdliga bristkälligketer, erfordrade en större reparation, körenämnda vid Rlaskruksgränden belägna kus matte till dessa ändamål la användas, oek i sädant kall det penningebelopp, som ärligen i kxra deras utgätt oek till Institutets utgifter varit anslaget, blifva med 900 k:dr ersatt.
Jag vet ganska väl alt det är Konungens Bef:h:de sorn utsätter timmen, men jag vet också, alt det vanligen sker till följe at den framställ - Den 10 0 c l o li e r f. ro. ning, som häradsskrifvaren gör, och att det således i sjelfva verket ändock för det mesta lärer blifva häradsskrifvaren, som bestämmer tiden. Hr Printzensköld: På den anmärkn., som af den siste talaren framställdes, bör jag endast svara, alt jag förmodar Konungens Bef:b:de böra hafva så mycket omdömesförmåga, att de kunna pröfva, huruvida liäradsski ifvarens förslag är antagligt eller icke. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Det förundrar mig att man så länge skall hålla på att tala om en sak, sorn en af härvarande landshÖfdingar har förklarat vara fullkomligen likgiltig, då här endast tvistas om huruvida åklagaren skall få hälften eller tredjedelen af böterna. Jag var en af dem, som tidigast ropade ja dertill, att uppskofvet under tre timmar med böters åläggande skulle upphöra, på den grund alt jag trodde ordningen derigenom skulle befrämjas, men om det blott skulle lända till att öka inkomsterna för tjensteraännen, skulle jag högligen ångra detta ja. Jag tror att den tjensteman, som är närvar, för alt hålla ordning, enligt den honom åliggande tjenstepligt, bör tillse att böter vid efterlåtenhet äga rum; men böterna böra finnas för ordningens bibehållande, och icke för att bereda inkomster för tjenstemännen. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i 4Rdje §:n. Ropades ja och nej. Hr Landtm, yttrade, alt han, till förekommande af missförstånd, ville framställa propos. särskildt å bötesbeloppets fördelning, och särskilt pä §:ns innehåll i öfrigt, hemställande nu först, om R. o. Ad. ansåg i fråga var. bötesbelopp böra fördelas på sätt Bevilln.Utsk. föreslagit. Ropades ja och nej. Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att nej öfverröstat ja.
Var e det lång t ifrå n mi g at t vilj a förring a bety - delsen a f åtskillig a blan d vår a krigisk a minnen oc h vår a hjältar s ära, me n m å v i besinna oc h ick e fördölj a var e si g fö r os s själfva elle r vår a barn, at t hvarj e krigs - hjälte ha r vunni t si n är a p å bekostna d af tusend e oc h åte r tusend e människor, som oskyldig t slaktat s uta n nam n oc h ära, fö r at t ick e tal a o m all a änko r oc h faderlösa. Oc h vor o vä l d e stor a hjältarn a äfven allti d san t stora, ädl a män, so m e n moder vil l uppställ a so m mönste r fö r si n son? Kriget ä r ocks å ick e me r hva d de t varit, och de n ti d kommer, lå t var a förs t efte r århundraden, d å de t betrakta s fö r hva d de t är, de t sorgligast e bevi s p å människorna s råhet, e n afskyvär d kvarlefv a frå n vilden s ståndpunkt, d å hva r man s han d va r lyf t mot hva r man. De n änglarne s hälsnin g som föregic k fridsfursten: » Frid på jorden » var inte t tom t ord; de n skall förverkligas, och v i hunn a skönj a i historien s gång, at t Under rubriken » Familjemeddelanden » ha vi utvecklingen sträfva r ditåt, fas t vi, kort - anslagit en bestämd plats på andra sidan i vår ansynta, tyck a de t gå r all t fö r långsamt. Lå - nonsbilaga för s. k. legala annonser och för dem fastställt ett pris, som rätt mycket understiger vårt tom os s doc k vis a vår a barn, at t dett a är idealet, oc h v i behöfv a ingalund a frukta, annars beräknade annonspris, eller för födelse-, för lofningsoch vigselannons kr. J: 50 att d e därfö r skol a blifv a vekliga.
Ullik inde, i anledning <f åter remiss oAi meddeldte besitta Memorialet N\o 483, angående Handelsoch Sjöf irts-fonden. (U. A.) Efter det Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet, i vissa delar, återremitterat Utskottets Memorial, N:o 4^3, med förslag till sammanjemkning och voterings-proposiiioner, i anledning af Riks-Ståndens skil jagtiga beslut öfver Utlåtandena Nrris 33-7 och 4*6, rörande den såkallade Handelsoch Sjöfarts-fonden, samt Borgareoch Bonde-Stånden beslut öfver samma Memorial meddelat, får Utskottet härmed afgifva det ytterligare yttrande, som deraf påkallas. 1:0 a) Denna punkt har, i hvad den rörer frågan, huru framgent bör förhållas med det lörvaltning-bcstyr, som för närvarande är åt ConvojCommissariatet uppdraget, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt PiesteStåndet lagd lill handlingarne. Borgare-Siåndet har antagit Utskottets inbjudning att i denna del instämma uti Preste-Ståndets beslut, hvaremot Bonde-Ståndet, som i allo vidhållit sitt förut öfver Memorialen N:ris 33^ och 416 lattade beslut, således icke godkänt Utskottets förslag, rörande redaction af framställningen till Kongl. Maj:t i berörde ämne. S\ framt icke Ridderskapet och Adeln skulle vilja instämma i Preste-Ståndets beslut och om Bonde-Ståndet, hvilket redan i hnfvudsaken fattat enahanda beslut som Preste-S'åndet, foitfarande ej vill förena sig uti den af sistnämnde Stånd beslutade och numera jemväl af Borgare-Ståndet antagne lydelse af nämnde framställning, måste således skiljaktigheten uti redactionen af den utaf 3;ne Stånd redan beslutade underdåniga framställning tiil Kongl. Maj;t, g nom voleiing i Förstärkt Stats-Utskott afgöras, för hvilket ändamål föreslås följande proposition; Bih. till R. St.
Att kronofogdarne äro nödvändiga vid taxeringarne lärer väl ingen kunna bestrida, som varit med om taxeringsgöromål och vet huru ofta det förekommit att, på grund dels af häradsskrifvare^ anmärkt!, dels äfven på kronofogdarnes, 14 Den 2 December. göra förändringar lili längden. Om för öfrigt häradsskrifvare!! är villig att biträda någon socken uti att få sina afgifter nedsalta, är det väl då troligt att lian skall göra någon aumärkn. emot ilen socken vid taxeringscomiteen? — Nej. Derföre bör fogden vara tillstädes, för att hindra allt sådant. Den protisföring, som är frågan om, mine Hrr, den har fogden, och icke häradsskrifvare!!, vid taxeringscomiteen allt sedan 1810 städse förrättat. Prot. och längden äro två alldeles skilda ting. Prot. innefattar de få beslut, som fattas äng:de böter för uteblifvcn uppgift till taxeringen samt ronde ändring uti taxeringsåtgärderna. Längden deremot måste upptaga aila punkter som förekomma, alla siffror som ensamt bero pä taxeringsmännen. Jag kan icke föreställa mig, att icke, genom uppmaningar från landsliöfdingarne, socknarne skulle kunna förmås att förena sig till större taxeringsdistricter, och om det icke är möjligt, så är det ingen omöjlighet alt förordna dugliga länsmän att fungera såsom kronofogdar vid de tillfällen, dä flere taxer ringscomitecr på samma tid, inom en kronofogdes district, hafva sina sammankomster. Alt deremot fråntaga kronofogden dess skyldighet att föra prot. vid taxeringarne, vore det samma som alt säga, att det skall få hero på häradsskrifvare, om en socken skall kunna lill större eller mindre grad undandraga sig deltagandet uti den allmänna bevillningen, i st. f. att beskattningen hör blifva jemnt fördelad på alla. Gr. Cronhjelm: Jag anhåller om R. o. Ad:s tillgift derföre att jag ännu en gång i denna fråga uppträder; men då frågan gäller bevakande af Kronans rätt, så tror jag att man bör mindre afse skyndsamheten än det rätta.
Ehuru jag är jurist, och det således skulle synas som om jag ville biträda den mening, man här framställt, att förevar, mål vore af en talare förbehållet uteslutande jurister alt afgöra, får jag tillkännagifva, att jag tror något sådant aldrig hafva varit satt i fråga. Jag tror vidare, att Svenska juristerne aldrig skola kunna skiljas från det Svenska folket, och att aldrig Svenska jurister skola komma att dela den åsigt, som kanske någon gång i andra länder gjort sig gällande, att advokatyrket skulle blifva ytterligare utsträckt; men jag tror deremot, alt det vöre vida farligare, att tjenstemännen bland sina åligganden äfven skulle få sakförarebefattningen, och något dylikt skulle äfven inträffa om promotorial-rätten utsträckes. Jag får af sådan anledn. förena mig med dem, som fästat uppmärksamheten pä nödvändigheten af ett allmänt stadgande, hvarigenom promotorial-rättens begagnande antingen blir bestämdt tillåten eller ock förbjuden, på det alt undvikas må den olika behandlingen af dessa mål i olika län. Gr. Sparre: Jag ämnar icke förlänga diskussionen, hvilken synes redan hafva blifvit för lång. Jag vill endast underrätta den talare, som replikerade mig, att uti Lagötskis utlåt, låg just skälet för afslyrkande af motionen, och derföre uppläste jag detsamma. Om den värde talaren icke kan fatta detta skäl, sä rår jag ickp derför. Skälet, som Utsk. uppgifvit, var att promotorialrätten vore ett för landssekret.-ne främmande bestyr, och jag upprepar hvad Gr. Spens nyligen yttrat, att man velat skilja frän desse embelsbefaltuingar sakförarekallet uti dessa mål, hvilket utan hinder kan uppdragas åt enskilde personer, såsom t. ex. någon af laudscancelli-personalen; deremot bestrider jag på det högsta, att landssekretme få sig ett slikt sakförarebestyr ålagdt. Hr Printzenskjöld: Jag måste beklaga, om, på sätt Frih.
Det är således der, hwarest bägge sammanstämma, eller der ej något är stadgadt i den sednare, som Riksdagsmanna-rätlen är af Grundlagen skyddad: det är orimligt att den skulle wara det annars: och bewiset derpä yppar sig sjelf, dä man finner 110 §. RegeringsFormen bokstafligen förutsätta, att en Riksdagsman kan ställas under tilltal för sina gerningar och yttranden i Riks-Ständ eller Utstött. Efter förklaringen af detza tänkesätt, hwilkas yppande jag smickrar mig att hwarje dygdig och rättskaffens man icke stall misikänna, fär jag allenast tillägga upprepandet af mitt r början gifna yttrande, att sädane äro mina enstilta tankar, att säledes min mening härmed ej är, hwarken att inleda Högloft.