Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
F % af nyare tiders uppfinningar inom den inänskliga klädedräkten förtjänar ocks8 en s&amp; liög grad af iippmärksainhet soin dessa på en girig .latta och varina boinullsväfnader, hvilka äga flauellens bästa egenskaper utan att dela dess fel, hvarför deras förträffligliet ej nog ofta kan påpekas. FRE JA-MAGASINET 29 Drottninggatan 29. Hös toch Uinterunderklader, Doktor Lahmanns Re f orm-Bomulls-Underkläder för herrar, damer och barn. hafva under de senare &amp; ren vunnit stor efterfragan och rekommenderas af Herrar Lakare. OBS! Priskuranter och qvalitéprofuer sandas på begäran. S. Berendt J: OP &amp; C: O, 24 Drottninggatan 24 .. Per soner, som ligga under lakar evar d, eiiiottngris i iilackordoring iiiod erforderlig sjukvird. ' Pris f r d n 4 Kr. y r dag. Referenser: U r F. Netzler, 3 Sturegstan; D: r A. Kull, 26 Nybrohainiien, D: r F. Klefberg, 11 b Nybrogetan; D: r G. Hellström, 22 Hamngatan. W A L B O R G .ULRICH, Utes. Sjukskötersh. Kommendörsgatan, 1 fr., Stockholm. Bell telefon 404 i förbindelse med Riksoch Allin. telefon. Förfr5gningar Besvaras med orngbende. a &amp;. Jurist. m. lämnar åt kvinnor råd och upplysningar i. juridiska och ekonomiska angelägenheter, Träffas å förbundets byrå. S4 Drottninggatan, i tr. Onsdagar och J5ö.rdaga.r kl. 1.0-11 f. rn. Lektioner i malning. i Anna Bergman, född Hallgren,. gifver ånyo lek tioner i porslins-, olj e.och akvarellmålning. Stmegatan. INTYG: Undcrteoknsde som anvä.ndt Herr Axel a it ströms.
Det är bara att hugga in på det, s o m är närmast — d e n där svarta kallikå- bunten t. e x. m.) tala rundt omkring sitt mystiska språk. Ett par hvita pappersrullar bli m e d föga konstigare hjälpmedel väggarna i Ramses II:s palats, ' prydda m e d bilder ur Egyptens historia, t. e x. » torggruff » o. d. Sedan början väl är gjord, går arbetet raskt undan. Allt flere medhjälpare o c h aktörer anlända, o c h v i d 4-tiden intågar fru S., studentkårens allt i alla i fråga o m spex, åtföljd af stadsbud, s o m medföra hennes vidlyftiga attiralj. Maskering o c h kostymering taga sin början under ett obeskrifligt virrvarr, hvari troligen ingen, s o m ägde mera » nerver » o c h mindre vana än fru S., skulle förmå att bringa nå- gon ordning. Snart är direktören färdig att sända förtruppen i elden. Stråkorkestern ute i salen får order att » dra » sitt nummer, o c h v i d dess slut går ridån i höjden. » The Fisk Jubilee Singers » tåga in o c h placera sig kring sin orgel. Mrs Cole lorgnetterar publiken, mr P a y n e kastar bedårande blickar på damerna därute, och, bäst det är, reser sig den illustra kören. extranummer föredraga: » Ä.ck Värmeland, du sköna » m e d engelskt uttal o c h smäktande åtbörder. Nästa n u m m e r är uppträdande af » Den stora Nordens Konsto c h Dockteater », däri några eljes föga stela Philochorister spela marionetter o c h uppföra en pantomim. Så k o m m e r aftonens stora evenement, uppförandet af » E n egyptisk konungadotter eller Lawrence o c h Zephora, sorglustigt tal-, sångo c h dansspel i 4 akter ». Personförteckningen l y d e r: Ramses II, Pharao. Zephora, hans dotter. Mr Lawrence, fången lord. Takelothis, hertig af Nubien, riksföreståndare.
Ekonomiutskottets delgifvande deraf, kunnat blifva föremål för Utskottets behandling: att Utskottet för öfrigt ansåge, bland de a£ Herr Bjuhr framställe ämnen, endast det om förhöjning å tullen å inkommande Finskt glas tillhöra Utskottets bedömande, samt att Utskottet i denna del åter trodde sig allenast böra åberopa den af Utskottet föreslagna Tulltaxan, i hvad den angår tullprocenten å utländskt glas. Vid sådant förhållande föranlåtes alltså Ekonomiutskottet nu enskildt meddela det Utlåtande, Utskottet funnit Herr Bjuhrs motion påkalla; och beträffande således först yrkandet om framtida förbud emot införsel och försäljning af Rysskt och Finskt glas; så, ehuru frågan derom egentligen må kunna anses besvarad genom det generela yttrande Bevillningsoch Ekonomiutskotten nu gå att gemensamt afgifva, rörande importsystemet, tror Utskottet sig icke böra underlåta, att särskildt framföra den öfvertygelse Utskottet eger, att då tillverkningen 1290 Besv. och Ekon. Utsk. Betånkanden. af glas, särdeles af hvad vissa slag derafangår, ännu icke inom Riket stigit till den höjd, att landets behof af denna vara dermed tillräckligen kan fyllas, det vöre nog obetänkt, äfven under bibehållande af det nu gällande proh i bi ti vsystemet, att, genom förbud tillsluta utvägen för Rikets innevånare, att åtkomma det bristande. Vidkotmnandeiullens förhöjning å Finskt och Rysskt glas; så, alldenstund Riksens Höglofl. Ständer, under förehafd granskning af den af Bevillnin ;s-Utskottet föreslagna Tulltaxa å utifrån inkommande varor, redan lära hafva pröfvat, till hvad belopp tullen å utländskt glas bör utgå, torde Utskottet icke vara tillständigt, att något yttrande i denna fråga nu mera afgifva.
Enligt Kontrakter med eller utan förskott 257,i38: 16. 5. Af dessa poster ingingo förlidet år, sjelfva julafton, utan förskott, genom växling omkring 55,ooo R:dr, som öfver Danmark hitfördes. BankoUtskottet har lemnat denna utväg öppen åt Handlande, för att använda sina växlar, vid låg cours, på silfverupp - 188 Den 6 April f. m. köp. Utskottet har just derföre velat undvika att beglänsa detta köp till den tid, då Ständerna, i fråga om myntregleringen, tagit sitt beslut. Om detta beslut inträffade, hvilket kunde vara en möjlighet, innom ia2 månader, så vore ju de Handlande uti en stor osäkerhet, och skulle nödvändigt förlora, i fall Ständerna då fastställde en lägre cours. Just för att förekomma ett sådant förhållande, och för att lemna en tillräcklig latitud, har Utskottet utsträckt tiden. Ingen våda uppstår således af att bifalla Betänkandet; men genom det sista tillstyrkande, som den värde motionären och anmärkaren nu gjort, skulle måhända vådor uppkomma. Jag anhåller om proposition till bifall på Betänkandet. Herr Bruncrona> Gustaf Adolph> uppläste följande: Höglofl. BancoUtskottet har tillstyrkt en fortsatt tillämpning af de från förra Biksdagen ännu bestående föreskrifter i fråga om förstärkning af Bankens metalliska fond, till följe hvaraf Utskottet uppgifvit 62,536 R:dr 22 sk. återstå att i upphandlingsväg disponeras af de i r823 års Banco-Reglemente anslagne fonder, beräknade för 2:ne år. I händelse detta tillstyrkande vinner Rikets Ständers bifall, kommer den summa i Bancosedlar, för hvilken silfver må Den 6 April f. m. inköpasj att närmare bestämmas, än som skett i det under nu påstående Riksdag förut meddelade stadgande, hvaraf BancoFullmägtiges pluralitet hittills dragit den mening, som skulle sådan upphandling böra verkställas väl inom begränsad tid, men för obegränsadt belopp i Bancosedlar, en tolkning, hvaremot jag såsom Fullmägtig, på anförde skäl, likväl mig reserverat.
Min mor afskyr vår förening och ernar söka dess upphäfvande. Hon har ålagt mig som en skyldighet att dölja vårt giftermål, men det hade vi ju ock sjelfva ernat tillsvidare.“ „Sörj ej, älskade, har du mig blott i troget hjerta, så finns ingen som förmår skilja oss. Bed Gud om fred i landet och om lycka i mina förehafvanden, så kommer jag och fordrar dig af de dina, och jag vill se, hvem som då skall taga dig af mig, du min egen maka. Men nu måste jag till Sverige, och, förr än fred blir, kan jag knappt tänka på att återkomma. Och nu, än en gång farväl! Se här ser ej folk oss mera, gif mig dock en kyss till afsked, Margaretha, du är ju ej rädd för min tiggaredrägt?“ Högt gråtande tryckte sig Margaretha till hans bröst, men for hastigt upp och sade: „Gud, jag qvarhåller dig, och hvarje minut ökar kanske din fara. Gå, Magnus, gå!“ Nu räckte Johan åt Magnus ett papper, hvarpå han tecknat några ord med en i hast framtagen penna, och sade: „detta pass träffade jag äga på mig. Fursten hade i dag påtecknat det för en ung man, som fått tillstånd att resa öfver till Sverige för att studera. Jag skulle endast ditsätta namn och beskrifning på person, och har nu gjort det för er räkning. Ni ser nu af passet hvad ni heter och mera dylikt, och jag väntar af er att ni ej missbrukar det, utan genast beger er till Sverige. Fursten skall dessutom inom en timme veta hvad jag gjort, och jag hoppas hans förlåtelse.“ „Se det kallar jag hederligt,“ svarade Magnus, „i sanning mer än hederligt. Det må väl ingen olägenhet hända er derför? Här min hand på att jag med största grannlagenhet skall begagna mig deraf, så att, om också eljest ett eller annat skälmstycke kunnat blifva gjordt till afsked, jag nu sannerligen skall i allone uppföra mig så spakt och lugnt, som en ung student egnar och anstår.“ „Magnus, Magnus, passet skyddar dig ej, så länge du bär den här drägten. Skynda dig. Dock hvar kommer du åt andra kläder att byta med?“
Boye: Det var till följd af den siste talarens första anförande, som jag framställde mitt förslag, under förutsättning, att pröfningsrätten af ifrågavar. mål skulle tillhöra oss; men sedan TJtsk:s ordför. jemte en annan ledamot i Utsk., med den närmare kännedom de hafva afStatsråds-protocollen, numera upplyst, att målet verkligen tillhör en föregående tid, som ligger utom vår pröfning, afslår jag från mitt förslag. Frih. Ehrenborgh: Jag ber att ännu en gång få uppläsa den del af Constit.-Utsk:s betänk., der det står: Enär de Stats rå dsprotocoll, sorn innefatta ofvan om förmäl da, högst nåd. beslut, tillhöra en före nästl. riksdags början framfluten tidrymd <&c. Jag kan ej tro, att Utsk. ens skulle hafva vågat uttrycka sig så bestämdt, om målet låg inom området för dess granskning; ty det är Utsk:s skyldighet att granska alla de Statsrådsprotocoll, som vid skedd jemnförelse förut icke blifvit granskade, och jag anser det högst oriktigt att ens tillvita Utsk. att i detta afseende hafva förbisett sin pligt. Gr. Cronhjelm: Jag är ledsen att så ofta stöta på Frih. Ehrenborghs ömtålighet för Constit.-Utsk:s förhandlingar. Är förhållandet, såsom man här upplyst, att målet redan är granskadt, afstår jag gerna från min begäran, dock med uttrycklig förklaring, att sådant sker under förutsättning af tillförlitligheten i Constit.-Utsk:s ordförts uppgift, att Utsk. genom jemnförelse af de särskilda Statsrådsprotocollen förvissat sig, att målet redan är granskadt. Hr Cederschjöld: Jag nödgas erkänna, att jag icke varit tillstädes i Constit.-Utsk., då någon sådan jemnförelse emellan Statsråds-protocollen, som Gr Cronhjelm nu sednast omnämnt, ägt runi. Gr. Cronhjelm:
Enligt Rikets Ständers underdåniga anhållan i nyssnämnda båda skrifvelser har Kongl. Maj:t låtit de med dessa frågor sammanhängande omständigheter utredas af Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium, som i ämnet, under den 22 December 1848, den 29 Augusti 1850 och den 12 December 185G, afgifvit underdåniga utlåtanden, åtföljda af tabeller och sammandrag öfver de i Rikets särskilda län befintliga skattlagda qvarnars antal och räntebelopp samt till huru stor del dessa räntor äro till vissa ändamål indelta och anordnade. Kongl. Maj:t. som, med anledning af Rikets Ständers äfven gjorda framställning i underdåniga skrifvelsen ilen 19 Juli 1854 och efter nödiga förberedelser, under den 9 September 1857 meddelat föreskrift om nedlagda och utrifna mjöloell sågqvarnars befriande från grundräntor mot ersättning till indelningshafvare af sålunda upphörande räntor, har, vid öfvervägande af det tillika väckta förslaget om alla qvarnräntors utbytande mot bevillning, visser ligen funnit, lika med Rikets Ständer och Kammar-kollegium, att, genom dylik förändring i grunderna för qvarnoch sågverks beskattning till likhet med hvad för andra industriela inrättningar i allmänhet eger rum, en större jemnhet och rättvisa i denna beskattning skulle vinnas, äfvensom endast på denna väg kan ernäs full frihet att, utan andra inskränkningar, än som beträffande vattenverks byggnad äro i lag bestämda, anlägga qvarnar och sågar till egen och andras tjenst.
Beskattning, om grunderne för, af Fastigheter; Motion, remitt. till Bevilln.-TJtsk. s. 1 iq5. « 1381 Beskattning, angående all Jords lika; Motioner, rem. tilt Stats-Utsk. s. 1302. Beskattningen, om minskning i; Motion, rem. till Bevilln.-Utsk. s. 1164. om medel till beredande af jemnlikhet i; Motion, rem. till Bevillnings-Utsk. s. 1180. Besparingar, om, i afseende på Stats-Bidrag; Motion, rem. till Stats-Utsk. s. 1178. Besparings-Fonden, om uppdrag till Stats-Utsk. att undersöka de från den utgående Löner; Motion rem. till Stats-Utsk. s. 12.02. Bevillningen påförd ersättning för Förskott på Anslagen s. 428, 1429. för i8iq. s. 771, 772. angående för Capitalister, Motioner rem. till Bevillnings-Utsk. s. ii64> 1180, 1238. • för Fastighet; Motion, rem. till Bevillnings-Ulsk. s. 1286. ■ förändrad grund för dess utgörande; Motioner rem. till Bevillnings-Utsk. s. iiG5, 1199, 1206, 1217, 1229, 1234,1238, 1266. 1297. om medel att åstadkomma minskning i; Motion, rem. till Stats-Utsk. s. 1178. • om upphörande af det stadgande, att hvarje Län skall utgöra ett visst minimum af; Motion, rem. till Bevillnings-Utsk. s. 1180, 1217.
Hufvudåsigterna äro således ej mångfaldigt skiljaktiga, utan mig synes, att man genom 3, högst 4 voteringar kunde komma lill ett resultat eller gemensam anmärkning, allenast samtliga de Hrr, som uppgjort särskilda förslag, ville borttaga detailler och öfverlemna deras utarbetande åt Constit.Utsk., samt inskränka sig till att begära proposrr, så allmänna, som nödigt är, för att kunna förena de särskilda tänkesätten under förenämnda hufvudbestämmelser. Efter denna ingress, ämnad att visa, det man orätt påstått tänkesätten vara alltför mycket divergerande, ber jag att få upptaga några anmärknrr, sora i dag förekommit. Hr Cederschjöld har sagt, att allmänheten ej önskar en jepresentationsförändring, utan är nöjd med den huvar.; han påstår, att ropet på representationsförändring stigit genom tidningarna, och att dessa äro orsaken, hvarföre man tror, att en allmän sådan önskan är rådande, hvaremot den skulle vara inskränkt till ett litet antal. Hr Cederschjöld har tagit tidningsskriket under en sträng aga. Jag delar med honom den åsigt, att agan ej är obehöflig, ty jag har mer än en gång yttrat, att tidningsskrifvarne framställa sig alltför ofta såsom tydande hela allmänhetens önskan, föregifvande således, att hvad de uttrycka är den allm. opinionen. Jag gillar icke denna nya inquisition under liberal form, ty i sjelfva verket skiljer den sig föga från Santa Hermandad; men jag kan icke neka, att i detta speciella fall man, utan att behöfva lyssna till tidingarnas rop samt tänkesättet i Stockholms societeter, som icke känna den allm. opinionen, har tillfälle att inhemta den, då man reser genom Jandet och inlåter sig i samtal med personer, som kunna yttra sig i detta ämne. Af sådana personer har jag ej träffat en bland 5o, som icke under en eller annan modihcation ansett en representationsförändring i Sverige vara nödvändig. Jag har sedan 1809, då jag ännu icke var ledamot af Riddarhuset, med uppmärksamhet följt tänkesättet inom detta hus, och jag har särskildt fästat mig vid de tänkesätt, som då yttrades.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 28 Juni på bordet lagda Betänkanden af den 16 i samma månad, angående : 1:0 Anläggning af Svanshamrar in. m. och ?:o Fattig-procenten af Sterbhus , föredrogos nu åter och biföllos. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn Robsahm. S. B. Den i Juli. 8. D. L>å nu ater föredrogs Allmänna Besvärs«ch Oeconomie-Utskottets sedan den 28 Juni pä bordet hvilande Betänkande af den 31 i samma månad, i anledning af väckt fråga, huruvida innevånarne i någon ort kunde förbjudas att hvarest som helst inom Riket söka sig arbete, fann Borgare-Ståndet för godt att detta Betänkande bifalla, med tillägg, dels att de Prestbevis , hvilka enligt Utskottets förslag skola tjena Allmogen till Respass, böra utgifvas efter dertill inrättadt Formulaire, hvaruti omnämnes, att de i sådant ändamål gälla, dels ock att hos Kongl. Majit i underdånighet må anhållas, det Kongl. Majit täckes efter särskildta landsorters olika behof och omständigheter genom någon författning i Nåder föreskrifva hvad för öfrigt i detta afseende bör iakttagas, på det Allmogen såmedelst må undvika den kostnad och det hinder, *om ordentliga Respass anskaffande skulle medföra. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Bifölls Stats-Utskottets den 27 Juni afgifna, den 2 8 på bordet lagda och nu åter föredragna Betänkande, angående lön-tillökning för Penninge-löntagande Civile Embetsoch Tjenstemän i allmänhet. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm,. Utdrag Dm a Juli - Utdrag af Hedervärda Bonde-Stänåets Frotocoll, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 2 Juli 1815- S. D. Vid förnyad föredragning biföllos Ijaggamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens följande
Då det således är obestridligt att Ständerne icke vilja gå in på att anlägga jernvägar i större skala än som motsvarar ett belopp af 5 milhr om året, d. v. s. 15 på 3 år och 20 på Den 14 Oktober. 9S 4 år, så synes verkligen detta förslag vara ett försök att eludera det beslut, som en gång är fattadt. Frih. Leijonhufvud har visserligen utvecklat livad som varit SlatsUlsk:s mening med förslaget. Utan att vilja strida om Utsk:s mening påstår jag att härigenom R. St ,-rs mening ingalunda blir efterlefvad eller åtminstone lian elu deras, och man måtte väl icke hafva för afsigt att nu fatta andra beslut än sådana, som stå i öfverensstämmelse med redan fattade. Då derjemte en ledamot af StatsUtsk. uplyst att Chefen för Statens jernvägsbvggnader icke blifvit öfver detta ämne hörd, då denne samme ledamot upgifver att han sjelf påyrkat detta hörande såsom nödvändigt för frågans afgörande, synes mig att han ur den synpunkten haft skäl att biträda yrkandet på återremiss. Det kan icke vara meningen att i någon mån inskränka den verksamhet, som den utmärkte Chefen för Statens jernvägsbyggnader ådagalagt; men jag tror icke att den i något alside kan anses inskränkt derigenom att R. St:r besluta att för ett stort arbete anvisas så och så många milbr om året. Om den, som detta arbete åligger, har detsamma på förhand bestämdt, och dertill den betydliga summan af 5 milhr om året att tillgå, synes det mig, som om han hade fria händer, isynnerhet som detta belopp icke understiger, utan öfverstider det han förut haft att tillgå. Jag bestrider icke att inom StatsUtsk. motstånd ej gjordes mot förslaget, såsom en ledamot upgifvit, men säkert är åtminstone att flere ledamöter af StatsUtsk. hafva tält med mig i denna fråga och förklarat, att ehuru de med kännedom om den förherrskande meningen inom StatsUtsk. ansågo det alldeles ändamålslöst att börja en tvist, voro de dock långt från att dela den i förevide Betänk, uttryckta åsigt, och hoppades att den skulle falla i Stånden.
Sverige åstadkomme de bäst lyckade resultater af anställda fiskodlingsrön och hvilka antingen i märkbar mån riktade vetenskapen med nyttiga upptäckter på denna bana eller ock i vidsträcktare mån med framgång tillämpade ifrågavarande method; samt af hr v. Hartmansdorff A., hvilken i enahanda syftning föreslagit, att Rikets Ständer måtte anvisa en summa af 4.GG6 r:dr 32 sk., af hvilka medel, som borde ställas till Landtbruks-akademiens förfogande, 2.000 r:dr skulle användas till rese-understöd, beräknadt för ett år, åt en yngre zoolog, som åtoge sig att resa till Frankrike och England för att på de ställen, hvarest den konstgjorda fiskafveln vore längst drifven, taga kännedom om dervid begagnade methoder och härom vid återkomsten afgifva berättelse, samt 1.333 r:dr 16 sk. under hvardera af de följande åren intill nästa riksdag, att till lika belopp fördelas emellan denne vetenskapsman och ett af honom undervisadt biträde, emot Bih. till R. St. Prof. 1853 åf 1854. 4 Sami. 1 Afd. 25 Höft. 5 34 Stals-Utskolttls Utlåtande, N-.o 71. skyldighet för dem att anställa resor och forskningar i fäderneslandet för fiskodlingens befrämjande äfvensom att, emot ersättning för kostnaderne, tillhandagå enskilde med råd uti ifrågavarande hänseende. Med anledning af inotionärernes framställningar och efter inhemtad upplysning att det i riks-staten uppförde anslag för fisker i-näringens understöd, 5,000 r:dr under sednare åren lemnat ringa behållningar, har Utskottet, på det att, derest Kongl. Majit skulle pröfva stats-bidrag för det af motionärerne uppgifna föremål böra utgå, nämnde anslag må härtill lemna bättre tillgång, trott sig böra föreslå, att anslaget ■ till fiskeri-näringens understöd måtte till 6,000 ridr förhöjas.
Denna åsigt af saken har ej blifvit rubbad af hvad jag denna Riksdag kunnat förnimma, icke ens af hvad det snillrika jag dessa dagar läst i en Tidskrift, nyligen utgifven af en Statens pensionaire f. d. Landshöfdingen Hans Järta, som vill banlysa Nyttans principe såsom ändamål vid vårdandet af Nationens angelägenheter och substituera idealismen; en man, som förlöjligar realitetens åsigter och på phantasiens vingar vill lyfta Fäderneslandet till andra spherer. I detta systéme kan försvaret för Götha Canal, såsom allmänt företag i det fknldfatta Sverige, blifva en bruk - Den 15 Octo ber f.m. 85 bar länk, men för mig som lika myckef afskyr Egoismen, flet är, principer af blott individuella fördelar, sorn jag ogillar satsen af ett Romaneskt Speculatift Fädernesland; för mig, som dessutom , i motsats af den vittra Författaren, tror på ett samfundsContract ock aldrig kan se Konungamakten under samma synpunkt sorn fadersmyndigheten; som älskar svärmeriet i mångå fall, men finner det rent af opassande i Statijlikm och enfalldigt tänker, att romanen, aplicerad utom de enskildte förhållanden, blir löjlig om ej skadlig; för mig blir pligten alltid lika helig, att med min röst, äfven under för enskilt del upprigtig beundran af det stora, dristiga och sköna i idéen om Canalbyggnaden, under beklagelser, att ej enfrldta Capitaler och nog uppoffringsmod finnes till desB realisation afstyrka vidare bidrag från NatioJ nens gemensamma Cassa eller genom Statens skuldsättning. Jag anser dock fyllnaden af de påräknade 7 millioner, enligt Utskottens Betänkande, nu böra utgå, enär det förut utgifne annars vore ä pure perte, men mot det uttryckelig» vilkor och, om möjligt, vederhäftig borgens sättande af Bolaget, att det dermed gör Canalen fullt färdig och allt framgent underhåller den utan Statens ringafle ytterligare tillfkott. Nio 2- Herr Berghman, Ambrojius Magnus:
Likasom framtrollad af nyfikenheten, inträdde Jöns Qvast, stammande fram en anmälan, att någon stod därute och begärde företräde hos hans nåd. Säg, att han kommer tillbaka i öfvermorgon! Jag sa-sa-sa' honom det stammade tjenaren men hva-hva-hvad skulle Ska-Skam låta visa bort sig på-på själfva julkvällen! Det är juden. För honom in i mitt mottagningsrum! Ka-ka-kan han inte nö-nöja sig med en själ mi-mindre? mumlade Jöns motvilligt. Juden fick företräde. Han förklarade, med många ursäkter för den olägliga tiden, att han nyss förnummit vid Skeppsbron kurirens återkomst och vore så hårdt ansatt af sina affärer på andra håll, att han omöjligt kunde dröja i Stockholm en dag längre. Jag beklagar svarade presidenten artigt att er härvaro hvarken varit så lång eller så angenäm, som vi önskat. Jag hade hoppats få strax efter jul föreställa eder för rikskanslern, som varit hindrad af göromål, och för hennes majestät, som varit bortrest. Men eder tid är dyrbar; här är skrinet. Önskar ni vittnen? Ja, ers nåd, det är nödigt för domstol. Och, om ni tillåter, Hagar. Presidenten ringde. Kalla hit Thomson, Pape och Hagar. De inkallade kommo. Skrinet öppnades; innehållet befanns orubbadt. Ruben Zevi fattade med darrande hand nålen med silfverliljan, därefter ringen och granskade båda sorgfälligt vid skenet af lampan. Mera ljus, om ers nåd tillåter! Mina gamla ögon ha lidit af sjöresorna. Fyra vaxljus ställdes på bordet. Juden fortfor under djup tystnad att granska de två klenoderna. Man hörde honom uttala namnet Claude Ballin. Det är de rätta, sade han slutligen. Behagar ers nåd låta dessa vittnen bestyrka, att skrinets försegling blifvit bruten i deras närvaro och att innehållet befunnits vara det samma som hofrätten intygat? Hans önskan uppfylldes. Nu vände han sig till Hagar, som motvilligt och fruktande lydde hans uppmaning. Barn, sade han, betrakta dessa smycken; de ha varit din moders!