Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans guvernör, riksrådet Scheffer, hade för många särskilda sysslor att uppfylla för att ega tid att öfver några ögonblick hos prinsen förblifva. Klingenstjerna liknade honom vid en broms, som vid ett öppet fönster om sommaren inflyger i rummet, surrar därstädes ett ögonblick, hvarefter han med lika hastighet åter utflyger. Man kan sluta af detta infall till denna värdiga mannens kvicka lynne. Man var förundrad att se en gammal professor, en djupsinnig mathematicus antaga skapnaden af hofman och tillika i stånd att vinna den unga prinsens vänskap med det behagligaste umgänge. Hvad jag om riksrådet Scheffer anfört, bör icke misstydas till hans nackdel. Han uppfylde sin ansvariga guvernörssyssla med all möjlig nit och omsorg och med det upplysta vett, som förvärfvat honom ett odödligt minne. Öfverinseendet öfver prinsens uppfostran var honom ålagd, men icke en ständig tillsyn, som med hans rådsämbete och andra göromål ej kunde förenas, och hvartill kavaljererne förordnade blifvit. Jag får framdeles tillfälle att vidare tala om honom. Hans kgl. höghet kronprinsen, känd framdeles såsom konung under namn af Gustaf den 3:dje, hade nyss uppfylt sitt tionde år, då han af sin nya uppfostringsstat blef emottagen. Af hans kavaljerer uppvaktades han dageligen af två, en civil och en militär person, hvilka efter två månaders förlopp af de två återstående aflöstes. Vi fortsatte vår tjänstgöring under den oroligaste tid i det allmänna och för den kgl. familjen den sorgligaste. En tillämnad revolution af hofpartiet upptäcktes, förrän den hunnit att utbrista. Jag förbigår att anföra de stränga undersökningar och slutligen de blodiga scener, som voro följden af denna upptäckt, och vore att önska, det de likaledes ur tideböckren kunde uteslutas. Baronerna Sparre51 och Wrangel52 aflöstes under denna tid af mig och baron Silfverhjelm53. Vi åtföljde kronprinsen till Ulriksdal, där konungen och drottningen sig retirerat att icke i Stockholm vara vittnen till deras nitiska, men oförsigtiga vänners sista ändalykt.
För öfrigt och under förutsättning, att de till Vestgöta regementes gamla kavalleristat anslagna, nu till Statsverket ingående räntor, bostälfe-afkastningar m. m. åter komme att för sitt ursprungliga ändamål användas, vore afsedt: att, för förändringens genomförande, tili Kongl. Maj:ts disposition skulle ställas: a) afgiften för de tillfälliga karlvakanser, som vid regementet uppstode efter beslutet om uppsittningen; b) en fjerdedel af iiästvakans-afgiften vid regementet för hvarje af åren 1867, 1868, 1869 och 1870; och c) från och med år 1871 de hästvakans afgifter, som vid regementet kunde komma att utgå i afvaktan på nummerhästs anskaffande för bildande af ny sqvadron; att vakansbesparingar å samma regementes aflöningsstat skulle användas till befordrande af befälets nya organisation derstädes; och att, till lättnad för de rustande, så väl vid den trupp, hvilken tili kavalleri för ändrades, som vid den, hvilken öfverginge till infanteri, förut innehafvande gevärspersedlar skulle i Kronans förråd få utbytas mot gevärspersedlar tillhörande det nya vapnet. De årliga kostnaderna, sorn af den ifrågavarande förändringen skulle för Staten uppkomma, och hvaröfver Landtförsvars-komitéen och Krigs-kollegium, hvar för sig, lemnat utredning, kunde approximativt uppskattas till 79,852 R:dr, på det sätt att 72,250 R:dr beräknades för minskade hästvakans-afgifter och för hittills besparade indelta räntor, boställsafkastning m. m. från Vestgöta regementes gamla kavalleristat samt 28,762 R:dr upptogos såsom nya utgifter för ökade möteskostnader, hvaremot å aflöningen uppkomme en besparing af 21,180 R:dr.
Det blef ett oerhördt tumult derinne; Max lyckades finna dörren, fick hatt och rock i tamburen och kom ut. När han stod på trappan drog han ett djupt andetag af lättnad. Han gick länge rundt i mörkret på Lundagård och såg stjernorna gnistra öfver Tegnérsstatyen. Var denna parodi på lifsglädje, denna råhetens och det cyniska hånets orgie — var detta det glada, fria, friska studentlifvet, som de gamle besjungit? Eller hade all finkänslighet, all hjertats vekhet, all hänförelse för det, som var godt och högt, drunknat i den kalla, hjertlösa skepticism, hvars förstenade medusahufvud stirrade emot honom öfverallt? Hvar håller Rosenberg hus?» sade kurator en dag i midten af den följande terminen, då han händelsevis träffade sexmästaren på Athenæum. »Fråga aldrig mig om det. Han hör inte till mitt folk.» »Man ser ju aldrig till honom.» »Nej. Han pluggar filosofi. Supa dög han aldrig till. Höll sig för god att bli full — grönskollingen! I dubletten vid Helgonabacken släpptes ingen in; uppasserskan var vaksam som sjelfva Cerberus. Endast läkaren, som kom ett par gånger i veckan, och sjukhusets vaktmästare, som inställde sig punktligt hvarje kväll, fingo fritt passera. Derinne gick Max af och an, i mjuka filttofflor på de mjuka mattorna, så att han icke hörde sina egna steg, rastlöst som jagad af onda tankar. Det låg ett förplågadt uttryck öfver hans ansigte, som var blekt och infallet, med mörka ringar under ögonen. Han hade för första gång på fullt allvar stått tvekande vid skiljovägen, der lifvet och döden båda locka och skrämma, och der afgörandet hänger på en hårfin tråd. Och ännu skälfde hvarje fiber i hans hjerna efter den våldsamma spänningen. Det svarta spöket, hvars namn han aldrig kunnat nämna utan en rysning, hade lagt sin klibbiga hand på hans egen panna; och från den stunden hade han känt det, som om hvarje möjlighet för honom sjelf till lycka i lifvet vissnat bort. Krisen hade varit svår.
Jag vill icke sätta mig emot återremissen af Betänket, efter jag är underrättad derom , att arne Stånd redan återremiterat detsamma; men jag anser mig böra tillkännagifva, såsom deltagande i den pluralitet inom Utskotten, som icke ansett en provisionel reglering böra äga rum, att min öfvertygelse grundas derpå, att då Utskotten på uppgifna skiil riktigt utredt orsakerne, hvarföre en fullständig reglering icke nu kan företagas, samma hinder möter för en provisorisk; att om ock billigheten påkallar lindring bland någon af småstäderne, rättvisan a andra sidan fordrar, att icke förflytta deras börda på andia Städer, förrän genom undersökning utredt är, huru stor del hvar och en bör tillkomma. Herr Bråkenhjelm: Jag anhåller få tillkännagifva, att det icke innom Utskotten hysts den farhåga, att med en provi - Den 3 F e b r u a r i i e. m. 21g sionel reglering, till lättnad för några, lill antalet ganska få, bland våra småstäder, den derigenom ökade tunga för några bland de större möjligen skulle kunna blifva orättvist tryckande, då påtagligt är, att, efter fullbordandet af de begärde undersökningarne, vida större andel i Båtsmanshållet kommer att dem tilläggas, än som vid den provisionella regleringen kan ifrågakomma. Som bevis på orimligheten af det nuvarande förhållandet vill jag nämna, att en stad med 9 Borgare håller 9 Båtsmän. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om Ridd. och Adeln ansåg Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskottets Utlåtande böra, på grund af de dervid nu gjorda anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja.
Ack! du Rosa! tänkte jag helt förtörnad för mig sjelf, hvad i guds namn kan orsaka ditt så långa uteblifvande från denna herrlighet; redan i salonen hade jag ofta, men forgäfves sett mig ikring efter den saknade, af hvars mor jag i förmaket tyckt mig se en skymt; i hvilken förmodan jag dock sedermera trodt mig hafva orätt; men tänk dig min öfverraskning då jag vid rideauns förnyade uppdragande, uti en Berceau af lefvande syrénoch rosenhäckar, såg Fröken Aurelia, Rosa och ännu en tredje helt ung flicka, sysselsatta med hopflätande af sirliga blomsterkransar, alla tre voro hvitklädda, Rosa i den präktiga balkostymen, med tillsatts endast af en silfverstickad hvit slöja, hvilken, alldeles dylik hos de tvenne andra, ledigt var kastad öfver axeln; i lockarne voro äfven små blommor inflätade. Framför dessa blomsternympher stod på en upphöjning ett marmorhvitt altare, så fullkomligt genomskinligt, att hvilket öga som helst på detsamma kunde urskilja den i guldbokstäfver glimmande devisen, barnslig kärlek! Uppå altaret brann en fosforisk eld, på hvars låga en liten vingad engel utströdde doftande rökverk. På litet afstånd derifrån sågos ännu tvenne små genier lekande i det höga gräset, den ena med ett gyllene klot, den andra sysselsatt att fånga en liten gullvingad fjäril; mekaniken vid den ifrån blomma till blomma fladdrande fjärilen var förträfflig, man hade kunnat svära på, att den lilla vingade flygtingen var fullkomligt lefvande. Denna scen varade en liten stund, då, likasom genom en förtrollning hela taflan i ett ögonblick försvann, och en magisk skymning, genom kronans ögonblickliga upphissande, i stället för den förra starka ljusningen, inträdde, och nu framgungade på silfvervågor en purpurvimplad gondol, i hvars midt en underskön flicka, klädd i mattljusrödt luftigt gaze satt; den ena runda obetäckta armen omfattade en silfversträngad lyra, på hvilken hon med andra handen framlockade klingande toner.
Ney 48- 754 Den 15 Mars. den 25 Februarii borde inlefvereras, kunde genom sädane ^onti-aÄer Räntegifware ej altid behöfwa forsta sin Säd lil sä aflägsna orter, som LandsHöfdinge-Säre osta nr. Friherre »amilton, tiiarl, begärde, ak den 6 ?uiEen äler mätte upläsas, och ansäg ej pä nägor sätt wädeligt at ..u samma bifalla. Den 6:te kunQen uplästes ä nyo; hwarester Herr Grefwen och Ordföranden gjorde proposition til en sadan reclaKion af denna punL: "Kronans högre eller lägre Embetsman, som med Upbörds-Merker aga befattning, fä ej ätaga sig Spannemäls-lefverering för Allmogen: men den Rånregifware, som betalar sin Ranta m natura, mä altid fä lemna den tvid närmaste imil hans Skattskyldige Hemman belägne Krono-kiagariu, och förblifwer för öfrigt, i anseende til Rämegifwares ssyldigherer, tvid hwad Förfartningarne förestrifwa." Bifölls. Hans Lxcellenco Herr Grefwe kuutki tyckte sig sakna en Pun6 i instruÄionen, hwilken han ansäg af wigt. Hans Lxcellonce önskade nemligen, at det mätte strängeligen förbjudas klaZaLin8-Förwaltare, at i Kronans kila^mor försvara dem enskilt tilhörig Spannemäl, samt at om wid InvLNrerinZgr i klaxa/.merne mera Spannemäl an Kronans skulle finnas, densamma såsom Kronan tilhörig bör anses, likwäl med förbehåll af hwad för Förwalrarens inrorknings-kappar bör afraknas. Uppä Den 15 Mars. 755 Uppä derom af Herr Grefwe» och Ordföranden gjord proposition, blef denna föreskrift såsom en ny ?UI'.Ä i InstruLiionen bifallen och stadfa stad. Herr Grefwen och Ordföranden framställde derefter lil Högloft.
Fartygs» hyror grunda sig ieke pä nagra aiflmade contracrer, der Lesvecanteuren ägr tillfälle, akt betinga sig sä dane wilkor, att han ej allenast är skadeslös, Utan äfwen kan påräkna en skälig winning och förtjenst af sitt företag, utan äro en följd af utgängne bef»llningar, dä tillgängar i sörräderne saknades och ett hastigt päkommanve behof icke lämnade rådrum, att genom contracler eller genom anställande auctioncr anstuffa hwad som erfordrades. — Wid sadane tillfällen hafwa de bristande gärde persedlar blifrvik pabudne och utskrlfne, till lefwerering genast, utan afseende derpå, ehwad den leswererande ägt den utjkrifne persedeln af egit förräd, eller mast till hwad pris som hälst, förskaffa sig den af andre. Sältet huru medel till alla ofwannämnde pä Bilagan Litt. T> uptagne utgifters bestridande, mage kunna anskaffas, är, efter StatS-UtskottetS ranka, blott twäggehanda, antingen genom inrikes lans »plågande, eller ock, alt tillika Riksens Ständer Bariqne om denna Snmmas förskjutande. Om Den 24 November1525 Om Riksens Högloft. Ständer behagat antaga Uiffoticts förslag kill inrikes läns upkagande, hade erfarenheten redan wisat, huruwida nian härutinnan kunnat päräkna clt allmännare biträde. Men om dek skulle anses, att, i anseende till ett nära annalkande af Riksdagens flur, detta färsing för närwarande icke skulle kunna sä hastigt in« bringa de nödige medlen, som bchofwen fordra, sä äterstar, i Utskottets kanka, ingen annan ulwäg, an att tillita Riksens Sränders Banque.
Jag behöfver väl icke säga att jag hvarken skulle sky eftertanke eller möda om jag bara egde förmåga att stå Er till tjenst med råd och dåd, men jag fruktar att både vara och synas oförlåtligt egenkär när jag försöker att leda andra der jag icke sjelf kan gå. Jag är ju afgjordt prosaist – och till på köpet en tarflig sådan. Jag ber att få hafva sagdt detta en gång för alla. Er sångmö flyger ej fram på en kraftfull Pegas; hon är en blid och ungdomsfager tärna som helt beskedligt håller sig vid marken, men hon har ännu ej lärt sig konsten att välja sin drägt. Edra tankar och ämnen fordra, för att blifva tilltalande, ett det omsorgsfullaste sofrande af råämnet, de måste klädas i en form som silkesrikt och mjukt smyger sig kring innehållet, framhållande dess skönhet, men tillika med kärleksfull finhet skylande dess brister. Enligt min mening kan Ni icke frambringa någonting verkligt dugligt förr än Ni genom omsorgsfulla och trägna studier uppöfvat Ert gehör och gjort Er så förtrolig med språket att det icke eger några hemligheter för Er. Våra dagars poeter äro mästare i formen och det är det som höjer dem. Läs t. ex. Bäckström eller Wirsén. Hvilket välljud, hvilka smekande tonfall, och – ofta – hvilken tomhet! Det skulle vara roligt om vi hade tillfälle att råkas ibland för att muntligt afhandla ett och annat eller läsa någonting – på tu man hand. Jag är skygg och kan sällan tala otvunget med mer än en i sender. Skrif till mig om och när Ni känner Er hågad, säg mig hvad Ni läser, tänker etc. etc. Har Ni läst ”Ahasver in Rom” af Robert Hamerling? Det är en episk dikt af stor förtjenst som blifvit mig rekommenderad, jag har just börjat läsningen deraf.85 Nu farväl och välkommen igen! Tillgifnast Stormen. Ack i går i qvällens sken Stodo hon och jag allen. Och jag sökte hennes blick, Men den icke möta fick. (låter platt) Hon på rosenskimret såg, Som i molnfri vester låg. Vädret stoff till samtal gaf, Mycket mins jag ej deraf. Blott att storm hon spådde snart ”Man på himlen såg det klart.”
Consulerne sortera 1111 under 4 olika chefer, Ministern för utrikes ärendena, Commerce-colltm, Norrska Finance-, Handelsoch Tull-departementet samt General-tullstyrelsen. Om detta kan lända till enbet lemnar jag derhän. Jag föreställer mig att Commerce-coll.m, i följd af en utbildning af departement.dstyrelsen, framdeles skulle komma alt upphöra; — under hvem skola då consulerne sortera? Jag linner i detta fall ingen annan aucloritet återstå, än utrikes departementet, tv It. II. St. hafva glömt ali skapa en ministere, som finnes i andra länder, med minister-styrelse, och hvaraf Sverige kanske har det största behof, nemi. en ministere för handeln. Civil-departemenlet har nu fått densammas angelägenheter på sin del. Huruvida nämnda departement i längden skall kunna sköta den verkliga brorslott i affärer, som sålunda blifvit detsamma tilldelad, torde framtiden bäst komma att utvisa. Jag anhåller att dessa anmärkntr måtte få åtfölja återremissen. Förslag till aflönings-stal för de generalconsul!-!', hvilka, efter det vid innevar. riksdag väckta förslag, skulle komma att anställas. H. b:co ralr. 1. Finland. Generalconsul!) i delta land är redan med fast lön försedd. 2. Ryssland. Preussen och! Mecklenburg! 4- Hansestäderna, 1 Holstein Han-f D;0 w nover, Olden-j burg. J 5. Holland D:o 2,000. England D:o . 3,000. g. Frankrike D:o 2,5oo. 10. Portugal. Gen.consuln i detta land åtnjuter re dan lön. 11. Spanien. Italien. I Dessa Gen.consuler äro redan med ,3. Grekland. V|ö.ner fÖMcdde> 14. lurkiet. J Baibaresk-stalerna. Uppföras icke loir. 534 Den 19 September c. m. H. b:co i:<)r. Norra Amerika.} 16. Brasilien. (Desse Gen.consuler äro redan 17. Monte
Hans Exceilence Herr Grefven och Landt Mar* skalken tillkännagaf åtskilliga ledigheter hafva uppstått så väl bland Bänkmännen och Electorerna, som uti Utskotten: bland Bänktnännen för 3, 5, 20, 26^32 och 34 Bänk-»fdeL ningarna efter Grefve Hamiltony Grefve von Stedingk , Herr Zelow, Herr Bergenstråle, Herr König och Herr Iserhjelm; bland Electorerna efter Grefve Bonde, Friherre Jidlersvärd samt Friherre Rudbeck; i RiddarhusUtskottet efter Herr Danchvardt Lilljeström och Friherre Koshill; i Expeditionsutskott efter Herr Iserhjelm; samt i Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet efter Herr von Qvanten och Friherre Rålamb, Äfven fÖTmälte Herr LandtTvlarskalken att Bänkmansval en af påföljande dagar skulle förrättas till, uppfyllande af de lediga platserna bland Bänkmännen, hvarefter desse kunde sammanträda för att välja Electorer, hvilka sedermera ägde att utse Ledamöter till uppfyllande af vacanta platserna i Utskotten. Upplästes och lades på bordet ett Memorial från det Särskildta Utskottet, af den ia Juni, hvaruti Utskottet såsom Riksdags-vedergällnjngar föreslår för dess Secreterare ett månadtligt arfvode af 166 R:dr 32 sk.3 samt för Utskottets öfriga Betjening Dagtractamente 254 Den i2 Juni. för Utskottets Notarie 3 R:dr 24 sk., för 3 Canzlister 2 R.dr 24 sk. hvardera och för en Vaktmästare 1 R dr 16 sk } bestämmandes tillika tiden för beräkningen.
N:o 5o, rör:de förekomna anmäi kn:r vid betänk, under N:o 35 om Nationalrepresentationen. Upplästes ett prot.utdr. från BorgareSt. af d. 9 dennes, innehållande rör:de det nu ifråga var. memor. N:o 74 från Constit.Lltsk., att Ståndet godkänt voter:spropos:na uti memor. N:o 5o och lagt memor. N:o 74 till handhna» Hr Stuart, Garl Gust.: Sedan BorgareSt. frånträdt sin anmarku. i anledn; af Gönstit.Utsk:s memor. N:o 35 och godkänt den uti memor. N:o 5o föreslagna voter:spropos:n, anser jäg R. o. Ad. jemväl böra frångå sin yttrade mening i anledn af sistnämnde memor., samt godkänna den deruti framställda propos:m R. o. Ad. beslöt, att sedan BorgareSt. fattat ofvan nämn - Pen 16 Februari f. m. 217 nämnde beslut, allt hvad af Constit.Utsk. i anledn. af BorgareSt:s anmärkn. uti memor. N:ris 5o och 74 blifvity ttradt endast skulle läggas till handl:na; hvarefter R. o. Ad. godkände de uti memor. N:o 5o föreslagna voter:spropos:r. Företogs till pröfning Constit.Utsk:s d. 22 sisll. jan. på bordet lagda memor. N:o y5 till R. o. Ad. samt BorgareSt., ang:de återremisserna på memor. N:o 54, innehållande svar å anmärkn:r vid memor. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag anhåller, att Hr Ridd - secret. måtte upplysa, om underrättelse, huru detta mål blifvit afgjordt i de öfriga Stånden, till Ridd.cancelliet ännu ankommit. Underteckn. Ridd. Secr e t.: Från Presteoch Bondesen hafva icke några underrättelser uti ifrågaställda afseende ankommit.
Vid pröfningen af det genom Herr Heinemann afgifna nya låneanbud, som finnes skriftligen utveckladt uti en till protokollet för den 13 Februari fogad bilaga, och hvars nya momenter egentligen afsågo den till 51 procent bestämda annuitetens utgående under 60 år, funno Fullmäktige likväl detsamma ej heller nu kunna utan ytterligare jemkningar antagas; hvarefter, i följd af fortsatta negociationer, de alternativa förslag afgåfvos, som finnas intagna i protokollet för den 25 Februari, och för hvilkas innehåll Fullmäktige redan här ofvan i början af sin förklaring haft tillfälle att göra redo och på samma gång upplysa, att det ena af dessa två alternativer, nemligen det, som bestämde lånekapitalets inbetalning oafkortadt, ligger till grund för det afslutade lånekontraktet, sedan likväl, på sätt protokollet för den 3 Mars upplyser, en ytterligare jemnkning skett i thy, att tiden för annuitetens utgående bestämdes till 54 år, i stället för de i alternativet upptagne 55 år. Af denna till sina hufvudsakliga grunddrag tecknade historik öfver lånenegociationernas gång, föreställa sig Fullmäktige, att det inför en oväldig granskning skall framstå, att den tidsutdrägt, till hvilken Herrar Revisorer i sin berättelse så ofta återkommit med mindre vänliga anmärkningar, hvarken i bristande omtänksamhet eller nit har sin grund, utan deremot i det varma nit, som, med ständig återblick på Statens bästa och ständigt medvetande af sin ansvarighet, under ogynnsamma förhållanden afväger stegen och dröjer med besluten, så länge det lämpligen och utan skada kan ske. Utom flera, redan i det föregående af Fullmäktige besvarade anmärkningar, hafva Revisorerne, ehuru de sjelfva nödgats erkänna, att lånevilkorens dyrhet icke ger skälig anledning till klander, likväl ansett sitt nit och sin pligt fordra, att angående låneaftalet framställa ännu åtskilliga andra. Sålunda anmärkes, att, när affären slutligen uppgjordes, aftal skedde, »icke med Erlanger i Frankfurt am Main, med hvilken underhandlingarne genom Heinemann bedrifvits, utan med J. H Schröder & Comp. i London, som också å låneöfvertagarnes sida ensam undertecknat kontraktet».
P. 20g. — rörande remisser: af Herr von Qvantens memorial, innefattande förslag till en financeplan; af Hr Estenhergs memorial, innefattande ett financeproject; af Friherre Wrangels motion om införande i Sverige af ett Creditsystem, grundadt på hypothek af fastigheter; af Herr Hjertås memorial angående Bankens förvaltning intill nästa Riksdag; af Friherre vou Saltzas memorial angående utvidgande af BancoDiscontens lånerörelse; af Grefve Beckfries’s memorial angående en utgrening af Bankens låne-anstalt till förmån för provincen Skåne. P. 212. — rörande remisser: af Friherre Ridderstolpes memorial angående den så kallade treskillings-afgiftens utgörande och användande; af Friherre von Scbultzenheims memorial angående en ny method för Bevillningens utgörande; angående fördelningen af den hvart och ett Län tillkommande Bevillningssumma på hvarje Fögderi eller Socken inom Länet. P. 213. — rörande remisser: af Friherre Wrangels memorial angående förslag till en Postyagns-inrättning i Sverige; af Hr af Uhrs 309 memorial angående Dykeriet; af Friherre Ridderstolpes memorial, om förändring i sättet för MilitiaeBoställens bortarrenderande. P. 213. — rörande remisser: af Herr von Vegesachs memorial angående Revisions-skillings afskaffande såsom vilkor för rättigheten att draga HofRätts Dom under Konungens pröfning; af Hr von Frankens memorial om ändring i g Cap. i §. UtsökningsBalken; af Friherre
Derföre och då gäldande af fordringar, sedan de blifvit inför domstol anmälde, kan ifrågakomma utan egentlig lagsökning, såsom t. ex. efter bevakning i konkurs, får jag föreslå, att denna §. mätte erhålla följande lydelse: Ej må någon ega rätt alt utsöka eller utbekomma fordran för bränvin, som vid minuthandel eller utskänkning blifvit utborgadt. §. 39. Utskottet har i denna §. föreslagit, att den, som fjerde gången, eller oftare, beträdes med oloflig bränvins-försäljning, skall vara förfallen till urbota bestraffning. Antages detta, skulle således den, som fjerde gången ställes under tilltal för berörde förbrytelse, kunna, likasom andra grofva brottslingar, med hvilka han hittills ansetts icke böra jemföras, genas't insättas i häkte, vid eller möjligen före början af målets handläggning, och sedermera få i häktet afbida målets slut, som ofta kan dröja ganska länge, flera månader, kanske år, om sådana omständigheter inträffa, som vålla uppskof, hvilket är mycket vanligt. Härigenom skulle en obillig och tilläfventyrs godtycklig stränghet lätteligen uppstå, och personlig ovilja erhålla ökadt tillfälle till åstadkommande af mångfaldiga och stora svårigheter och olägenheter, särdeles då, enligt Utskottets förslag, enhvar, utom barn emot föräldrar och tjenstehjon emot husbondfolk, eger icke allenast att angifva oloflig bränvins-försäljning, utan ock att derom anställa och utföra åtal. — Af dessa orsaker, och då Utskottet redan för den, som tredje gången 8 Bil. N:o 2 till Särsk. Vlsk. Bet. N:o t3. beträdes med sådan förbrytelse, föreslagit strängare bestraffning än hvad i allmänna lagen stadgas för vida gröfre brott, får jag vördsamt hemställa, att Irsta momentet i denna §. måtte ändras till följande lydelse: