Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordningen den 19 Augusti 1807, blifvit utvidgad till åtskilliga Lägenheter i Stadens granskap, kunde till sjelfva Stadens område åter inskränkas, dels ock anmält, att, om den föreslagne förändringen i Nåder pröfvades vara otjenlig, Riksens Ständer funno i sådant fall billigheten kräfva, att, till bestridande af den betydliga utgift, som Staden mäste vidkännas för ett större antal fångars underhåll, Statsverket borde lemna ett bidrag af 1500 R:dr, att årligen utgå, antingen af de på Riks-Statens 8:de Hufvud-Titel till extra utgifter anslagne medel, eller ock af den summa, hvilken till fångars skjuts och underhåll i allmänhet blifvit uppförd på Stat; så har E. K. M., uti Nådig Skrifvelse till Dess Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus Län, den 23 Januari! i8i9> förklarat Sig hafva ansett för allmänna säkerheten menligt att inskränka den omfattning, som blifvit Police-inrättningen i Götheborg tillagd; hvarjemte E. K. M. Sig utlåtit, att, enär Riksens Ständer icke anslagit någon serskild fond för de beviljade 1500 R:dr» och desse icke eller varit på ofvannämnde anslags-summor att tillgå, E. K. M. å hvad Rikeens Ständer i detta ämne hemställt, ej kunde fästa annat afseende, än att förständiga, Dess Befallningshafvande att, så vidt rummet tillät, i K ronans häkte emottaga och på Kronans bekostnad låta underhålla de Arrestanter, hvilka från den utom Götheborgs Stad» område belägna andel af Police-inrättningens district kunde inbringas; anhållande Riksdags-fullmägtige hos Rik - Underdåniga Skrifvelse^ sens Släntler, att nödige medel, ej mindre till ersättning för de af Staden bestridde utgifter under deh tid, sorn efter sista Riksdagen förflu. tit, än äfven till betäckande af hädanefter erforderlige kostnader i enahanda ändamål, måtte beviljade varda.
VII. B. 469. A. 494. — N:o 78. i anledning af återremiss af Utskottets betänkande N:o 41, öfver väckt motion om förändring af 1 § i 26 Cap. ByggningaBalken, rörande delaktighet i kyrkobyggnad. VIII. B. 61. A. 417. ■— N:o 79. med förslag till sammanjemkning af de inom RiksStånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets utlåtande N:0 65, i anledning af gjorde anmärkningar vid ( 88 ) Utskottets betänkande N:o 14, öfver dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående förändrad lydelse af 1 § i 23 Cap. ArfdaBalken och tillägg till 7 § i 20 Cap. af samma balk, dels ock väckt motion om inrättande af förmyndarekamrar. LagUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 80. i anledning af väckt motion angående förvandling af böter. VIII. B. 61, A. 417. — N:o 81. i anledning af väckt motion om förändring af lagens stadgande angående de fattiges andel af död persons egendom. VIII. B. 61. A. 418. — N:o 82. i anledning af väckta motioner om förändring af lagens stadganden rörande testamentsfriheten och gåfva med varm hand. — N:o 83. i anledning af väckta motioner om förändring af lagens stadgande i 6 § 9 Cap. HandelsBalken, angående ränta af försträckta penningar eller varor. VIII. B. 61. A. 418. — N:o 84. i anledning af väckt motion om förändring af 12 Cap. 4 8 HandelsBalken. VIII. B. 61. A. 418. IX. U. 532. A. 681. —•
Såsom tillförene skedt, torde äfven nu framställning till Rikets Ständer få göras att, till betäckande af de genom södra bataljonens och Bohus Läns Regemente år 1851 än vidare på 10 år medgifva förändring till roteradt infanteri för statsverket uppkomna kostnader, öfverskottet af de indelningsräntor, hvilka förut ingått ensamt till nämnda bataljons rusthållare, varder såsom hittills och derest omförmälda förändring kommer att fortfara, stäldt till Eders Kongl. Maj:ts disposition. Hvad derefter angår de Landtförsvarets behof, för hvilka påkallas tillfälliga eller extra anslag, sä får jag, under åberopande af hvad uti mitt anförande redan finnes utveckladt om hvart och ett af nedannämnda föremål, hvartill medel behöfva dels för vissa år och dels för en gäng serskildt anvisas, underdånigst tillstyrka Eders Kongl. Maj:t att nu hos Rikets Ständer äska följande extra anslag: 1:0 För Artilleri-beliof. Till anskaffning af refflade kanoner, med lavetter och öfriga fordon för 3 nya fältbatterier, ä 24,000 R:dr 72,000 » anskaffning af ridoch anspanns m. fl. persedlar för tvä 12-pundiga fältbatterier 66,000 o anskaffning af 12,000 refflade infanterigevär, å 37: 50 450,000 Transport 588,000; — 36 Bil. 2 till Kongl Maj-is Kael. Prog. «M 1, om Statsverket 1859. Transport 588.000; 2:o För Kortijikations-behof. Till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad 300,000: — » fortsättande af fästningsbyggnads-arbatena vid Carlskrona 270,000: » fortsättande af befästningarne å Rindö vid Waxholm 150.000: - » lortsättande af befästningarne vid Stockholm ä landsidan 300,000: 3:o För JBeklädnads-behof.
Väg-attester till läns erhållande , — & s):- 538 JievillningSrUtskottets Betffnianden. Utdrag af Protpcoll och Diarier , — 5 sk. Öppna Utslag .. — 5 sk. IV. Jfo s RiksMarskalken, Ofver Ståthållaren, AkadernieCancellerer , Ldndshöfdingar, Ståthållare, Befälhafvare vid Regementerne , lAfDrabantCorpsen , Ingenieur Corpsen qcIi SjöStaterne9 Afskrifter, och Bilagor, undantagande OriginaleFörskrifningar och löpande sedlar, hvarom nedanföre I.7 §. omför, mäles UepositionsAttester . Execntorialer, när Summan sort utsökes stiger till och med 50 R:dv derunder Fullmagter, Rättegångs 1 Förklaringar i U tsökningsmå! , i andra ärender , , Immissioner, lika med Executorialer Inlagor till de Auctoritetet, som enligt undfångne Privilegier ega att gifva Utslag uti Utsökningsmål eller i frågor om Utmätnin" gars beviljande EöftesSkrifter Mandatorialer, se Executorialer. Promptorialer, lika med Executorialer ErptocolIsUtdrag, som ej innehålla, något TJtslag . — 4 sk, — 6 sk, •— 8 sk. — 6 sk. — 6 sk. — 5 *k. — 4 skj — 5 sk, — 6 sk, —• 6 sk, Bevillning*-Utskottet* Belänkanileiu 531J v ' , Besepass, som utfärdas af vederbörande Ämbetsmän till Utrikes ort, förses med siämpladt papper: För Husbonde eller Hustru med Barn, vare sig en eller flere samfält 1. —• — För hvar Betjent eller Piga, om de än äro uppförde på samma Pass ... För Gesäller, sorn resa till Utrikes ort, för hvarje
Å nedra bottnen i barnlieminet fanns en ganska stor gymnastiksal, dar tysk gymnastik dagligen förevisades. I jordvZiiiiiigeii fanns slutligen en mycket stor föreläsningssal, prydd med elevarbeten frkii colonel Parkers berörnda seminarium i närheten af Chicago. Dessiitoni fanns liar ett ganska rikhaltigt skolbibliotek. I denna sal liöllos dagligen frjïeliisningar, illustrerade medelst scioptikonbilder, närinast afsedda för Barnen, inen till livilka 8fven iildre personer i ganska stor mängd infuuiio sig. Tiden enlellan lektionerna och föreläsningarna tillbngte barnen på taket af byggnaden, livarest en förträfflig lekplats för dein. var anordnad. Mycket mera kunde vara att saga om kvinnoarbetet p % Chicagoutstallningen, men det anförda torde vara nog för a t t visa, a t t den tid kommit, då verkligt dugande insatser i kultiirarbetet göras af kvinnor. Hulda Lundin. Tre nya diktsamlingar. Bitar af Sfiorre. Med förord af N. P. Ödinan. Singer och ballader af Alfaro. Digte af Helena Ngblona. Tredie Samling. l Bland de nya diktsamlingar, som under sist förflutna år hos oss sett dagen, äro a t t märka två mycket olikartade dBbut-arbeten Iivilkas pseudonymer dölj a kvinliga författarenamii. Det liar of van först nämnda var dock redaii före utgifningen genoni lektor Ödmans xaftonniiderlikllningar, delvis käridt och förvissadt om popnla~itet. Det a r eniellertid skada a t t Snorres, Bitar » så ofta framkalla en j ' amförelse, som de ej kunna utliarda. Man behöfver ej läsa hennes utrop efter » en dröm v, * dar Iion set t den glada festen och portratterna, Juliaiia ocli Betti f öresvaf va sig: Hveiii nihlsr s5 i v h a dagar '? Föds aldrig en f r u Lenngren mer '? för att veta livar hon .haft sin förebild.
För öfrigt tror jag att i vissa trakter skulle en sådan indragning icke verka en allmän lindring, åtminstone blelve det ganska indirekt; ty fördelen kommer hufvudsakligen att tillfalla de rusthållare, som få sina nummer vakanta. Jag anser att, då det är fråga om en ny organisation af rikets sjöförsvar, en sådan framställning till K. M., som Utsk:t 556 Den 18 April f. m. föreslår, är förkastad, och vidhåller således mitt yrkande på afslag å Utsk:ts Betänk. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å förev:de Betänk., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma och sedermera propos. på afslag derå, hvilka båda propos:r med blandade ja och nej besvarades; hvarefter förnyad propos. på bifall till Betänk:t gjordes, och då svaren nu utföllo med många ja blandade med nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uppsattes och justerades följ:de votens-propos.: »Den som bifaller Sammansatta Statsoch Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 8, i ani. af väckta motioner om förändringar och indragningar i nuv:de båtsmanshållet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår B. o. Ad. ifrågav:de Betänk.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 52. Nej — 30. Den vidare föredragningen i ämnet uppskjöts till e. m:s plenum. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Jag anhåller vördsamt att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. Sedan R. o.
„Jo, kläder har jag hos en vän i staden, om en timme skall jag vara på väg, lägenhet som väntar på mig har jag också?“ Än en gång slöt han Margaretha i sina armar, förde henne så i Cecilias och hastade bort linkande på sin krycka, så snart han kom på vägar, der han åter kunde ses af folk, och försvann snart ur sigte.“ „Margaretha, sansa dig om det är möjligt, vi måste skynda oss hem nu,“ sade Johan vänligt till Margaretha, som inseende nödvändigheten häraf med styrka kufvade sin sinnesrörelse. „Johan,“ sade hon, „huru skall jag nog kunna tacka dig för hvad du gjort för min skull? Men Fursten?“ „Är god som gull och förlåter mig, då jag genast underrättar honom om allt, åtminstone för din skull; ty nu måste du ursäkta mig, att jag är tvungen omtala din historia, hvilken ock gör din mans vistande i Finland förklarligt, utan att han denna gång behöft hafva några andra och farligare afsigter.“ Med hastiga steg fortsatte våra vandrare sin färd hemåt, och begge flickorna fingo nu den sällan medgifna friheten, att ej behöfva bivista aftonmåltiden, i anseende till den trötthet, de föregåfvo som följd af den besvärliga färden uppför berget. En morgon kort derefter kallades Johan till Fursten. „Johan Petrovitsch,“ sade denne, „du måste åter bege dig på färd. Det kan väl hända,“ tillade han leende, „att du ej är belåten dermed nu, men det kan ej hjelpas. Ryktet om förestående fred har som vanligt likt en aning föregått verkligheten, och nu tycks sjelfva Jernhufvudet ej vara obenägen. Befullmäktigade från Ryssland och Sverige skola mötas på Åland; men ty värr skall på dessa öar ej finnas ett enda hus eller invånare, sedan våra trupper härjade der för fyra år sen. Må detta vara fredsombuden på hvardera sidan en påminnelse att vara medgörliga, på det krigets ohyggligheter må upphöra. Hvad dig åligger är att, försedd med tillräckligt arbetsfolk och tillbehör, låta uppföra provisionella hus och dessutom sörja för att öfriga behöfliga förråder samlas.
Lag-,samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: Af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, att 1827 års förordning om hemmansklyfning, samt söndring åfjord, må gälla äfven i afseende å Säteri, Rå- och Rörsoch Frälsehemman, samt att föreskrifter ne om Säteri-byggnads underhållande må upphöra; äf - i84 Den 22 Jun i i e. m. vensom af Riksdagsfullmägtigen Nils Strindlunds Memorial om utfärdande af en Författning, att ej någon må till Landshöfdinge befordras, som icke förut undergått Academisk Examen i Ekonomiska och Juridiska författningar. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: Af Riksdagsfullmägtigen Eric Svenssons Memorial om afskaffande eller nedsättning af vitén för Rothållare vid reeryteringar. 2:0 Bifall till StatsUtskottets hemställan, att utom den i 24 §• Riksdagsordningen bestämde CancelliBetjening, få ytterligare antaga en Secreterare, en Kamererare samt 2:ne Cancellister. 3:o Läggande till Handlingarne: Af Kongl. Maj:ts i Nåder aflemnade Berättelse om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag; och Rikets Ständers till Tryckfrihetens vård förordnade Committerades Memorial, om verkstäldt uppdrag af Grundlagarnes och Riksdagsbeslutets tryckning. Remisser till Den 22 J un i i e. m. i85 ConstitutionsUtskottet: Af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition med öfverlemnande af förslag till ny Prästvalsförordning; — af Riksdågsfullmägtigen Anders Danielssons anmälan om anledning till anmärkning emot Konungens Föredragande i Krigsärender. StatsUtskottet: Af Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner:
Slutligen få Rikets Ständer i underdånighet anmäla att, med anledning af de uti Eders Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof gjorda framställningar, angående anvisande af medel för kanaloch slussanläggningar, för hamnbyggnader, för anläggning af nya samt förbättrande eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, äfvensom för befrämjande af utdikningar och vattenaftappningar med flera allmänna arbeten, Rikets Ständer, i likhet medhvad vid de sednaste riksdagarne iakttagits, komma att öfver dessa frågor afgifva särskildt utlåtande. 56:o. Beträffande öfriga delar af Sjette Hufvudtiteln, hvaruti någon förhöjning eller nedsättning icke blifvit ifrågaställd, så hafva Rikets Ständer uti den blifvande Riks-staten uppfört samtliga ordinarie anslagen med oförändrade belopp, dock att, till jemnande af Hufvudtitelns slutsumma, förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser, ved m. m., som för närvarande utgör 50,047 R:dr 16 öre, blifvit bestämdt till ett belopp af 50,044 R:dr 67 öre. I följd af Rikets Ständers nu anmälda beslut kommer Sjette Hufvudtitelns ordinarie anslag för nästa statsregleringsår att uppgå till 3,786,000 Rull-. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 15 Juni 1866. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 13 Juni 1866. Preste-Ståndet den 13 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståudet den 15 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående förändring i gällande bestämmelser om godtgörande af kostnader vid laga skifte ä boställe. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 46 samt Mern.
Det är visserligen obestridligt att 1835 års författning, då den fordrade en skriftlig handling för giltigheten af ett köpaftal om lös egendom, gjorde en afvikelse från en i lagstiftningen antagen grundsats; men nödvändigheten af denna afvikelse synes bekräftad i de förhållanden, som ofvan blifvit antydda. Saken kan nemligen nu mera icke ensamt betraktas ur en juridisk synpunkt, utan måste äfven skärskådas ur en allmännare; och ser man derpå, torde en återgång från den år 1835 beträdda banan icke låta sig göra. Att de genom 1845 års författning föreskrifne ytterligare formaliteter och bestämmelser till förekommande af svekfulla köpaftal och desammas missbrukande, varit otillräcklige för ändamålet, hafva motionärerne väl påstått; men, enligt den kännedom Utskottet sökt sig förskaffa, lära anledningarne till klagan härutinnan i betydlig mån i allmänhet försvunnit. Att helt och hållet hindra alla missbruk är emellertid icke möjligt. Såsom ostridigt kan dock antagas att, derest motionärens syftemål vunnes, ett vidsträcktare fält för bedrägerier lemnades den oredlige, än som under nu varande förhållanden kan ega rum; och det är på dessa grunder som Utskottet vördsamt tillstyrker, att ifrågavarande motion icke måtte vinna Rikets Ständers bifall. Stockholm den 16 Mars 1848. lith lill B. St. 7 Sam . 1 Afd. 11 Hä/t. 2 STOCKHOLM, TRYCKT HOS L. J. HJERTA, 18J8. Lag-Utskottets Betänkande, N:o *5. 1 JIS 35 Ank. till Exp.-TJtsk den 4 April, kl. 10 f. m. Belänkande, i anledning af väckta motioner om ändring af 2 § samt upphäjvande af 5 och 6 i 2 Kap. Giftermålsbalken, angående deni, som äktenskap med hvarannan ej hygga må. Uti serskilde lios höglofl. Ridderskapet och Adeln samt hederv.
I De dödas vanmäktiga trängtan mot lifvets ljus är taflans kärna af inbillning, men just därigenom, att konstnären med dunder och brak samtidigt låter denna längtan tillfredsställas, bryter han tragikens udd och sviker sin egen inbillning. Taflans ena hälft med sin kristusfigur neutraliserar den andra, liksom »ett godt slut» skulle utplåna intrycket af ett sorgespel. Af denna grund efterlämnar icke heller taflan något bestämdt och helt intryck. I striden mellan taflans båda hälfter får dödsriket öfvermakten, och hvarför? Emedan konstnären där är sann mot sin egen inbillning, emedan han verklighetstroget målar den impression döden gifver honom och hans samtid. I sin Kristus är han däremot konstruktiv och har ej annat att gifva än en mansgestalt omgifven af emblem. Vore han verkligt religiöst troende, skulle icke hans inbillnings öga ha sett så torrt på återuppväckaren men så flammande på dödssömnen och förintelsen. Jag bestrider ingen rätten att tro, blott rätten att låtsas det. Du berättar mig, att du gjort den unge konstnärens bekantskap och att han är en elegant parisisk världsman med skeptiskt och tämligen raffineradt lynne samt att han för tillfället är sysselsatt med förarbetet till ett – backuståg. Jag fattar godt hans behof af att röra sig med olika och stridiga sinnebilder; men näppeligen torde han själf tänka sig en sådan upplösning af dödens tragik, som den framställda, och en panteistisk hänsyftning på krafternas odödlighet kan inbillningen blott ansträngdt sammanlänka med kärlekens symbol. Den nutida konsten har med all logik i Kristus sökt en social sinnebild för broderskapet och den förföljda sanningen. Kristus har till icke ringa del blifvit en bärare af mycket, som dina farföräldrar helst förkroppsligade i gestalter från Rom och Hellas. Hans verkningsfält har blifvit lifvet mer än döden. Sådan du beskrifver den världslige konstnären kunna vi icke antaga, att målningen till alla delar är ett logiskt resultat af hans inbillning.
Uti ett till Vällofliga Borgare-Ståndet ingifvet memorial, som blifvit till Lagutskottet remitteradt och den 24 innevarande månad hit ankommit, har Herr Alfred Grenander föreslagit förändring af stadganderna i 23, 31, 68 och 71 §§ af Militie Boställs-ordningen den 23 Januari 1836, sistnämnde § jemförd med Kongl. Kungörelsen den 20 September 1841, äfvensom hemställt, huruvida icke Hof-rätt, såsom öfverdomstol, kunde anses hafva svårt att afgöra tvister om husröte-brister samt om icke husröta borde bestämmas af kompromissarier; — men då ordnandet af de utaf Lag-Utskottets Utlåtande N:o ii. 3 motionären sålunda vidrörda ämnen tillhör den ekonomiska lagstiftningen, i följd hvaraf likartade frågor tillförene äfven blifvit till handläggning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet hänvisade, får Lag-Utskottet, som således ej anser sig till följd af remissen böra taga vidare befattning med ifrågavarande motion, densamma till Vallöfliga Borgare-Ståndet återlemna; hvilket, enligt Riksdags-ordningens 44 §, för samtlige Riks-Stånden vördsamt tillkännagifves. Stockholm den 27 December 4859. Ank. till Exp.-Utsk. den 30 Dee. 1859, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl. Kammar-Kollegii derpå grundade Kungörelse af den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt till besittning af Kronojord.
I detta bref sade hon sig vara drifven af en oöfvervinnerlig längtan att återse sitt fädernesland, Frankrike, och då hon tillika fattat en häftig kärlek för en ung artist, hade hon med honom under mamsell Dublances beskydd rest till Paris, deras gemensamma födelseort, för att der blifva den unga mannens maka. Hon tackade sin tant och onkel för all bevisad godhet; bad dem förlåta ett steg, hvartill, — det hade hon nog insett, — de aldrig skulle bifallit, o. s. v. I förstone ville onkeln uppröra himmel och jord för att efterspana och återföra den obetänksamma flickan, men då fru och döttrar syntes, om just icke med nöje, dock ganska likgiltigt anse den händelse, som gjort dem fria från en ung person, som nästan odeladt fästade allas uppmärksamhet, lemnade han saken derhän. Ett rykte spreds ut, att Constance som sällskap åtföljde en förnäm dam af deras bekanta, på dess resa till det italienska Sweitz. Som grefve * * * allt fortsatte sina besök i huset, och alldeles förträffligt spelade rolen af en olycklig älskare till den förlofvade fröken, kunde ingen skymt af misstanke falla på honom; om man också ej varit öfvertygad att hennes bref innehöll sanning. Den lyckliga Constance bar redan första panten af deras kärlek på sina armar, när grefven åtföljde en ärofull beskickning till ett fremmande hof. Skilsmessan var lika smärtsam för dem båda, och varade i tvenne år; men nästan hvarje postdag erhöll Constance de mest kärlekslågande bref, och allt hvad hon behöfde i öfverflöd. Grefvens bankier var den som besörjde brefvexlingen. Hon och Dublance lefde tyst och stilla under antagna namn, undvikande hvarje bekantskap; de besökte endast kyrkan, och någon gång de mindre theatrarne, af farhåga att igenkännas. Grefven återkom ännu mera intagen i sin unga fru, som syntes honom ännu skönare. Gossen öfverhopade han med en ömhet, som förtjuste den unga modern. Han skänkte dem hvarje stund han kunde göra sig lös från göromål och den verld, i hvilken han lefde.
»Lycklig utgång garanteras och sista fjerdedelen af honorariet erlägges först efter examen.» Min vän Poliveau. Palais Royal. Hvad jag erhöll i stället för de utlofvade historiska anekdoterna. När jag kom till Paris, voro föreläsningarne ännu icke började, och de började ej förrän i samma vecka då jag första gången lemnade Frankrikes hufvudstad; men detta hindrade mig icke att göra täta promenader i Quartier Latin, ströfva omkring det gamla Sorbonne och spatsera i Luxembourgs-trädgården samt då och då förfriska mig på något student-kafé eller läsa tidningarne i ett çabinet de lecture. Härigenom träffade jag ofta studenter, med hvilka jag kom i samspråk, och med ett par blef jag innan kort närmare bekant. Den, hvars bekantskap i alla hänseenden blef angenämast för mig, var en medicine studiosus, som i andra person tilltalades med ett höfligt monsieur Poliveau, men i tredje person af sina vänner vanligen benämndes le gros Poliveau eller ce diable de Poliveau. Det var en stor groft byggd ung man, född i södra Frankrike, men som från sina tidigaste år vistats i Paris. De glödande ögonen, de lifliga gesterna, det tätkrusiga svarta håret och en knappast märkbar egenhet i accenten förrådde dock ännu hans sydländska ursprung. Hans egendomliga ansigte uttryckte den underligaste blandning af snille och sinnlighet, fast vilja och lättsinnig likgiltighet, slughet och godmodighet. Skarp och bitande, sade han mig minst tio gånger om dagen saker, som jag ej skulle kunnat förlåta, om de ej varit så qvicka och glada i all sin oförskämdhet och om jag ej vetat att han snarare ville roa än såra. Hans förråd på historier angående de sista stats-omhvälfningarne, styrelserna i alla former, den närvarande isynnerhet, var outtömligt. Dessemellan gaf han mig en mängd goda anvisningar för de studier jag här ärnade företaga. – Jag skulle vara en förträfflig mentor för andra, yttrade han ibland, men för mig sjelf är jag oduglig.