Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
23 tidens bestämmande m3 öfverlemna! till Kongl. Majus nådiga pröfning. 2:0 I afseende på Betänkandets 2 punkt, eller i frågan örn förändring af hagmans, rätlernes organisation och tiden för deras sammanträden, har hos Högloflige Ridderskapet och Adeln , Herr Ribbing anfört, att den öfverklagade långsamhet, som Lagmansrätternas tillvaro skall förorsaka, kunde afhjelpa! derige* nom, att Lagmansrätlerna sammanträda två gånger om året, på sätt Lag-Utskottet vid ■ista Riksdag föreslog , samt hos Välloflige Borgare-Ståndet, Herr Landegren yrkat, att, derest Lagimansrätterne komma att fortfara , olägenheterna deraf måtte, så vidt möjligt är, förminskas, (ill hvilken ända det blefve nödvändigt att stadga , det Lagmans-Ting skall hållas två eller tre gånger i hvarje ort; och har Herr Noréus instämt i detta yrkande , men dock ansett undantag böra göras för de orter, der endast ett Härads-Ting om året hålles, 24 LaglJtskottett Utlåtande N:o x 541 Utskottet, sam å nyo tagit detta ämne i öfvervägande, har ej funnit sig befogadt att frångå sitt i denna punkt afgifna utlåtande öf. ver yrkandet, att Lagmansrälterne bora o/- tare än nu hålla sina sammanträden. Och som de skäl , på hvilka Utskottet afstyrkt bifall till de härom väckta motioner, icke ens blifvit motsagde, mindre vederlagde , så saknar Utskottet nu anledning till annat yttrande , än att Utskottet vördsamt åberopat hvad Betänkandet i denna del innehåller, 3:o Emot Utskottets utlåtande i 7 punk^ ten , om itpphäfvande a) serskilda Domstoi lar eller så kallade Jora privilegiala, äi anmärkt, hos Hogloflige Ridderskapet och Adeln , a) af Herr/F".
Hr Törnebladh, Gustaf; » 87. Hr Stråle, Wilhelm; » 167. » Geete, fullm. Frih. Leijonhufvud, Garl Gustaf; 325. » Appelbom, fullm. Hr von Francken, Georg Wolfgang; » 678. » Bildt, Didrik Gillis; » 872. « Rudebeck, Edvard Ulrik; » 1960. A.» Montgomery, Robert Nils Germund; » 1255. » von Schantz, Malcolm Gustaf; » 1479. » Ulfhjelm, fullm. Hr Edelstam, Carl Fabian; “ 2308. » af Ström, Carl Ferdinand; samtlige med 20 röster. Suppleanter: Frih. Ulfsparre, fullm. Hr Sandels, Ulrik Fabian; » 1. Hr Lilliehöök, Johan; » 100. » Uggla, fullm. Hr Rudbeck, C. O. L.; » 215. » Ramsay, Anders Henrik; » 139. Gr. Wirsén, Axel Emil; » Frih. Rudbeck, Reinhold Carl Gabriel; » 2092. Hr Wrangel, Erik Fredrik; » 145. Frih. Stjernstedt, Johan Wilhelm; » 304. » Fock, Alexander Georg; » 2292. Hr af Edholm, Erik Wilhelm; » 211. Frih. Cederström, Claes Henrik; » 255. » Falkenberg, fullm. Hr Björnstjerna, Oscar Magnus; samtlige med 19 röster, och sedan genom lottning emellan dem, som erhållit 19 röster, blifvit bestämdt i hvilken ordning de såsom suppleanter skulle ingå. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Konst-Utsk:ts den 19 dennes bordlagde Mern. N:o 16, med förslag till ändring i åtskilliga grundlagsstadganden, för att bringa dessa till öfverensstämmelse med strafflagslörslaget. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts den 19 dennes bordlagde Utlåt.
Förordningen den 28 April 1819, öm Privilegia Exclusiva för nya i Riket förut okände Slnjdinrättningar, 7:0 Herr Montgomerys, Gustaf, motion» om medel att bereda Öfvergång till elt lör Sverige lämpligt försvars-syslem oell i sammanhang dermed örn Militair-lärares anställande vid Rikets Universitet, Gymnasier oell Skolor, samt om upphörande af Kongl. Krigs-Academien, 8:0 Herr C eder sch] ölds, Pehr Gustaf, motion, om utsättande af eti belöning for författandet af en 11 v lärobok i Christendomen för menige man, 9:0 Herr Cederschjölds, Pehr Gustafa motion, angående folkskolors inrättande, 10:0 Herr Hä gerflychts, Gustaf, motion, om hållskjulsens upphörande, 11:0 Friherre Cederströms, Anders, motion, om upphörande af den Vermdö ännu åliggande häliskjuts-skyldigiiet vid Fittja, samt om Gästgifvei iers inrättande å nämnde ö, 12:0 Herr Bräkenhjelms , Pehr Reinhold, motion, om ändring i Kongl. Lots-förordmngen i hvad den rörer mindre båtars skyldighet att taga lots, då de komma från öppen sjö. i3:o Herr Hammarhjehns, Carl Fredrik, motion, om Diligence-inrättningars befrämjande, 14:0 Herr Bruncronas, Gustaf Adolf, motion, med förslag till uppmuntrande af byggnads-töielag i Rikets Städer och företrädesvis i Hufvudstaden, ' UT _ i5:o Herr af Robsahms, Carl Reinhold, motion, om grofva brottslingars deportation utur Riket, 16:0 Grefve Cronhjelms, Otto August, motion, att ingen må uti P1 est-examen godkännas, som ej styrkt sig' ega fullständig kunskap uti ve,- xel-undefvisnings-methoden.
ni vill att Och jag fordrar det. Nå som ... hvarken har far eller mor ... som ... som ... D E Ö FRIGE . Som som K ONJANDER . Det var bara ett litet barn som ... sitkort ... som... K ONJANDER . Och så var det ett ... ett viK ATTONG ( häftigt ) . Ja jag minns ... det der A MANDA ( sakta och under många tecken till KonK ONJANDER ( till Amanda i det han besvarar teckK ATTONG . Ja så... Hur var det med det der kortet Chut visitkortet som... jander ) . nen ) . artisten Bällin som ... som skulle skjuta sig för frun och... jander ) . K ONJANDER . Och så var det herr Bällin,... B ÄLLIN ( sakta och under många tecken till KonK ONJANDER ( till Bällin, besvarande tecknen ) . K ATTONG ( häftigt ) . Skulle han skjuta sig för K ONJANDER . Och så var det en ... en hästChut Ja så... frun... gardist som heter Segerqvist som ... en son till Grosshandlarn som... macer ) . K ATTONG ( sakta till Konjander under många griK ONJANDER ( till Kattong, besvarande grimacerna ) . Chut... Ja så... A MANDA ( häftigt ) . mig jag vet hvar jag är hemma Jag kom hit för att ... för att... K ONJANDER ( slår sig för pannan ) . Förbanna En son till min man till... För att samråda om orsakerna För att ... för att... Om orsakerna till ... till ... ( skrikande ) till de höga brödpriserna. slag K ONJANDER ( oroligt vridande sig åt alla sidor ) . Orsakerna till... Hvad för Elfte Scenen. DE FÖRRE. FRU WALSTRÖM. F RU W ALSTRÖM ( alldeles andfådd ) . Hvar är han Starkodder Skald STARKODDER SKALD ETT FORN-NORDISKT SAGODRAMA
St. trott sig böra till E. K. M. framföra deras underdåniga önskan, ej mindre att E. K. Maj:ts LundtbruksAcademie kunde i Nåder varda förständigad att låta förfärdiga och till hvarje Läns Hushålls-Sällskap öfversända en modell å samma väfstol, än äfven att Hushålls-Sällskapeiv mätte få sig ålagdt att, för Ekenmarks räkning, emottaga och till dem bland Allmänheten, som sådant åslunda , försälja oftaberörda tryckta afhandling, deraf ett tillräckligt antal exemplar Bihang t. B. S;s Prof. i(yde Sarnl, 69 546 Exp. UtsL Förslag tillund. Skrif v. N:q 224,225. alitsa bör, genom Ekenmarks försorg, till dessa Sällskap fö risti ndas. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 9 Növ. 1829* Prcste-Ståndet d. 9 Borgare-Ståndet d. 10 Bonde-Ståndet d. H — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående sältet för Författningars allmängörandc samt deras fullständiga och ordentliga utdelning till Domare och Embetsverk. S. A. K. Med anledning af åtskilliga under innevarande Riksdag gjorda framställningar, angående sättet för Författningars allmängörande samt deras fullständiga och ordentliga utdelning till Domare oell Embetsverk, få, till E. K. M., R. St. härigenom frambära den underdåniga önskan, det E. K. M. täcktes, i afseende på Svensk Författningssamling, låta vidtaga sådana åtgärder, att aiimängörandet af Författningar genom densamma må ega rum, och således allt ytterligare behof af Årstrycket derigenom upphöra; äfvensom, och då det skall hafva inträffat, att, alltsedan FörfattningsSamlingen började utgif - Exp. Utsi. Förslag till uncl.
Här betraktas Sällheten och Snillet enkannerligen ur den synpunkt, för hvilken den förra består i njutandet af Skönhet, och det sednare yttrar sig dels i det Skönas rätta frambringande eller danande, dels i dess rätta förstående och bedömmande. Af det hittills anförda bör redan vara klart, att ”Harmonien är Skönhetens grund, och Skönheten Nöjets”; men till fullständig insigt af Skönhetens och Nöjets ursprungliga vexelförhållande fordras, att man, för det första, uppfattar Nöjet sjelft i ren och helig betydelse. I sådan betydelse fattadt, är Nöjet en droppe af Guds sötma, hvilken såsom en himmelsk källa utgjuter sig öfver samtliga verldsstoften, för att huldrikt väcka och nära tjusningen af deras fullaste eller högsta lifskänsla, och genom denna tjusning draga dem, i alla deras kretsande rörelser, till närmaste möjliga beröring med deras Upphof. För alla dessa i åtrå hvimlande rörelser är Nöjet en medelpunkt, som, sjelf rörlig, har den egenskap att städse locka från en lägre ljuflighet till en högre; eller från allt det Lägre, som hindrar ett Högres mera saliga njutande; gradvis uppföre. Äfven till de medömkansvärda skepnader och kretsar, der man i Nöjets ställe söker en bländande dunstbild, hvaråt man gifver Nöjets namn, – ett falskt eller disharmoniskt nöje, en qval-lust, – bemödar sig Nöjet att nalkas; och ehvar det träffar en möjlighet att inströmma, infinner det sig med en blid flägt af Guds anda, en vårlig pust, som lyfter själens vingar ständigt närmare till Honom. Men en sådan lyftning till det sannaste, fullaste, sällaste Glädjelifvet sker endast i den mån, som hos oss är och verkar en förmåga, att sinnebilda detta högsta Glädjelif; d. v. s. att för vårt sinne framställa en bild deraf, och denna i möjligaste liflighet.
Jag önskade, att jag kunde göra mig förtjent af titeln patriot; emedan jag tror, att sträfvandet efter rättighet till begge dessa titlar icke blott kan utan äfven måste öfverensstämma med ett strängt iakttagande af rättvisa mot personer och af hvad billigheten lämpligen bjuder. Jag hade trott, att en återremiss af betänk. icke varit behöflig, då R. o. Ad:s majoritet i hufvudsaken på förhand kan beräknas, och att återremiss således endast skulle föranleda tidsutdrägt; men sedan Frih. Sprengtporten uti sitt sista anförande yttrat den mening att pensionsbeloppet skulle kunna bestämmas annorlufida än efter lönebeloppet, så instämmer äfven jag.uli anhållan om återremiss. Hr Lefre'n: Det moderna sättet att upptaga frågor har äfven blifvit användt af Hr Munck af Rosenschöld, då han yttrat, att jag påstått Staten vara i behof af de ifrågavar. herrarnes tjenst. Icke ett ord derom har jag yttrat; men jag har sagt, att man icke har rättighet att genom formliga beslut betaga medborgare den rättighet, som de enligt lag äga. — Gr. Frölich har trott att jag slödde en del af min argumentation derpå, att den ene af de ifrågavar. personerne innehaft bofcancellers-befattningen. Lyckligtvis har jag icke nämnt i mitt föregtde yttrande hofeancellersembetet. Jag har icke kunnat tänka på hofcancellerstjensten, när jag talade om 2tne stalssecrelerare. Den slags klokhet har jag ännu icke lärt mig, att tala om en sak i premisserna och om en annan i conclusionen. Hr Munck af Rosenschöld har taJat åtskillig lalin. Jag är icke mycket hemma i det språket. Jag får äran upplysa att StatsUtsk. vid denna riksdag gifvit exempel på sådane embetsmäns uppförande på indragningsstat, hvilka innehafva förtroende-embeten; ty då Utsk. föreslog begge fotgardenas indragning till ett, så uttryckte StatsUtsk. tillika den tanke, att den qvarvarande chefen borde få bibehålla hela sin lön på indragn.stat.
I öfriga läroämnen, hvilka i allmänhet torde böra blifva desamma som hittills, ehuru till en del utvecklade till ett högre kunskapsmått, torde ingen annan valfrihet böra lemnäs, än att vissa af dem icke behöfva drifvas så högt, att vid afgång från läroverket vitsordet godkänd i dessa ämnen ovilkorligen erfordras för att kunna blifva till student antageu. Då af elementarläroverkets delning i skola och gymnasium flere olägenheter visat sig dels i diskiplinariskt afseende, dels i förhållandet emellan lärarne vid de olika läroverken, dels i afseende på mindre enhet i undervisningen med mera, och dessutom besparing i utgifter uppkommer, om läroverken förenas, torde dessa båda läroverk böra sammanslås till ett, så att vid ett fullständigt läroverk gossen kan, ifrån intagningen i detsamma till dess han utgår för att blifva student, i samma skola erhålla den bildning, han söker. Så beskaffade fullständiga läroverk kunna likväl af flera skäl hvarken tilivägabringas eller vara beböfliga inom alia rikets städer. I större delen deraf måste derföre mindre skolor inrättas, men dessa -kunna ställas i ett sådant sammanhang med de större, att man kan från hvilken mindre skola som helst ingå uti ett fullständigt läroverk, utan att bildningens harmoniska fortgång derigenom störes. Att rektorsbefattningen vid det sålunda sammanslagna läroverket hör _, likasom vid de mindre, vara en stadig beställning och icke ett amhulatoriskt uppdrag, torde nu mera icke anses tvifvelaktigt. Att ferierna hittills varit för långa och Iärjungarne således icke allenast förlorat en tid, som kunnat nyttigt användas, utan ock ofta hunnit glömma en del af hvad de lärt, har hittills med skäl blifvit anmärkt. Läroterminerna torde derföre böra förlängas till omkring 38 veckor om året; höstterminen börja den 15 Augusti samt sluta den 15 December, och vårterminen börja den 15 Januari samt sluta den 15 Juni; vinteroch sommarferierna således upptaga omkring 13 veckor, och en veckas ferier dsssutom lemnäs vid påskhelgen, hvarigenom ferierna tillsammans blefve omkring 14 veckor.
Ståndet afslog Utskottets Betänkanden, med yttrande af den tankan, att indelta Armeens Civii-Stat borde lika, med den Mil itai rn, hafva rättighet att njuta ersättning för u.tgifne accord; N:o 3o6, i anledning af väckt fråga, om rättighet för de Landshöfdingar, hvilka, sedan början afår i33o, tagit afsked, att komma i åtnjutande af pension, lill beloppet motsvarande den, sorn hädanefter afskedstagande, pensions-berättigade Landsböfdingar cga uppbära, bifölls; N:o 307, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 273, angående väckt motion, 0111 understöd af allmänna medel åt de# nödlidande in vå nar ne i Bohuslänska skärgården, lades tili liandlingarne; N.*j 3o8, i anledning af Riks-Ståndens olika beslöt, i fråga om handtlangnings-nnderstöd för nybyggare uti de norra orderna; Yotcrings-propositionen gillades. S. D. Föredrogos å nyo Lag-TJtskottets Betänkanden; N:o 155, öfver Herr Grefve Gust. Löwenhielms motion, om revision af 5 Cap. 3 och 8 §§• Straff-Balken, bifölls; N:o 156, öfver väckt motion, om förbud emot eller beskattning af offentlig försäljning utaf utländska Lottsedlar, bifölls; liro 157, öfver Herr Friherre Jad, Ccderströms motion, att, i händelse efter realisationens verkställighet, mynt någon tid skulle komma att i allmänna rörelsen saknas, det mätte genom en Lag tillåtas alt ia natura afbörda, så väl allmänna utlagor, som ock enskild skuld, bifölls; N:o i53, i anledning af Herr B.
Qvarnar åsatta räntor icke kunna medgifvas, ej eller någon ny method för samma Qvarnars skattläggning vara af närvarande förhållanden påkallad, eller annan förändring eller närmare föreskrift i afseende härpå erforderlig, än att sedan uti Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 17:de Februarii 1884 blifvit förklnradt, att all den ränta, som efter den 4 April X789 blifvit Husbehofs-MjöIqvarnar åsatt, annorlunda än i enlighet med hvarje orts skattläggningsmethod, vid skattläggning af Hemman och Lägenheter, hvartill de höra, skulle försvinna, samt serskild ränta eller skattläggning å lmsbehofs-Mjölqvarnar dädanefter icke ega ruin, deraf också följde, att, vid Tull-Mjölqvarnars skattläggning, Qvarnegarens egen hushehofsmäld icke borde, G Stais. Bev.- Ligs. Oec.-Utsh. Bet. N:o 78» på sätt förut förordnadt varit, till ränta upptagas och beräknas, och att de efter den 4 April 1789 skattlagde Tuil-MjÖlqvarnar, dervid Qvarnegarnes husbehofsmäld blifvit till ränta ansedd, må kunna i stadgad ordning erhålla nedsättning i räntan, derest visas kan, att, med afdrag af husbehofsmälden, den tullinkomst, som, efter antagna skattläggningsgrunder, mot den åsätta räntan svarar, icke kunde vid Qvarnen indragas; och har Kammar-Collegium erhållit Nådig befallning att allmän Kungörelse härom utfärda.
Skepoundet, till en ärlig inkomst af 47,546 R:dlr zr st. Banco: och Stats-Werket icke kan en sä betydelig inkomst umbära, utan att derföre erhålla särstild ersättning; sa kan Stats-Utskottet icke foresta någon förändring härutinnan, eller att Bergslagerne ifrän merberörde Räntas utgörande maae befrias, hälst negon annan utwäg till Stats-Werkets ersättning härföre icke gif, wes, än att dermed öka Allmänna Bcwillningen, men hwilket Stats'Utstottct ansett sig hwarken döra eller kunna tillstyrka. Men va det Bergslagerne icke ma äga anstd, ning till någon klagan öfwer ett för högt uppiatt lösningspris a Tionde-Jernet, i händelse de stulle finna för sig förmonligare, alt detsamma med penningar lösa, än in natura lefwerera; ja har StatsUtstottct trott sig böra till Riksens Högloft. Stan, der öfwerlämna, huruwida Riksens H'glest. Stan, der anse nödigt, att hos Kongl. Majit i linderva, nighet anhalla, det we^crbörande mage undfå Na, dig befallning, att wid den arliga Tionde, Jerns» Taxans upprättande i möjeligaste matto iakttaga, att den icke öfwerstrider de i orten da gängbara Tackjernspris; hwiket dock Riksens Högloft. Ständers egst i8o4 Dcn i8 Juli,'. egit ompröfwande wördsamligcn hemställes. Orebro deri 14 Julli 1812. Pä Höglofl. Nfl-d. och AdelnS Pä Höflmörd. Prcst-StänLedam. magnar, dets Lcdam. wägnar Larl förner. 6ei5t. ^lurraz-.
Diarium, från den 15 Juni till den 28 Augusti, eller uti 2 månader och 14 dagar; JUL 1053 i samma Diarium, från den 10 Juli till den 18 September, eller i 2 månader 10 dagar; JVs 1132, från den 23 Juli till den 18 September, eller uti en månad 27 dagar, samt JVs. 1831, likaledes i 1861 års Diarium, från den 8 Mars 1862 till den 13 Maj samma år, eller uti 2 månader 7 dagar. Herr Underståthållaren har uti förklaringen den 19 December i afseende på dessa mål förmält, att i målet Jfs. 388 för 1861 Handelsoch Ekonomi-Collegium under 5^ månad fördröjt insändande af förklaringar och utlåtande, hvilket dröjsmål Gollegium dock förmodades hafva kunnat på ett nöjaktigt sätt förklara, derest Justitie-Ombudsmannen i denna fråga vändt sig till Gollegium*); att, i målet .Ar 1142, samma Collegium under 2^ månad dröjt med remissens besvarande; men att ett sådant dröjsmål icke i och för sig vore anmärkningsvärdt, då Collegium haft att, jemte afgifvande af eget utlåtande, infordra Handtverksföreningens yttrande; att ärendet J[S. 1053 för år 1861, som, angående fråga om julmarknadens afskaflfande, inkom påen tid, då Herr Underslåthållaren förvaltade Öfverståthållare-embetet, ansågs vara af den beskaffenhet, att det helst borde af ordinarie Öfverståthållaren afgöras, vid hvilket förhållande, och då i allt fall icke skulle hafva varit att förvänta, del Kongl. CommerceCollegii blifvande beslut kunnat så snart fattas och expedieras, att tillämpning deraf samma år borde äga rum, Herr Underståthållaren förordnat, att ärendet skulle hvila till dess Öfverståthållaren åter inträdde i tjenstens utöfning; att målet Jfs 1591 uti 1861 års
“Det är utom allt tvifvel att äfven för framtiden en lämplig förhöjning i det ordinarie anslaget till Kongl. Majus hofhållning är af omständigheterna påkallad, och delta bör icke finnas för någon oväntadt, då man tager i betraktande att den närvarande anslagssumman blifvit bestämd för fyratio år tillbaka, och att under tiden så väl behofveu i allmänhet som prisförhållandena särskildt undergått en högst betydlig förändring. Men tydligt är också, att en dylik permanent tillökning i hofhållningssumman, så att inkomsterna må komma att för framtiden motsvara utgifterna, ej på långt när beböfver uppgå till så stort belopp som det tillfälliga anslag, hvilket nu är nödvändigt för att under den nyss angifna perioden af fyra år icke allenast förekomma vidare underbalans, utan ock godtgöra de redan befintliga bristerna, Under förutsättning art. de af Eders Kongl. Majit uti Dess nådiga Proposition örn Statsverkets tillstånd och behof äskade förhöjningar i A7issa titlar på första Hufvudtireln blifva bifallna, hvarigenom de tillskott för dessa titlar, som hittills drabbat hof-förvaltningen, kunna undvikas, anser jag, på grund af mig förevisade räkenskaper och kalkyler samt efter samråd med Chefen för hof-förvaltningen, att, under iakttagande af nödig omtanka, det sist .omförmälda ändamålet, nemligen liqvidation af uppkomna brister samt återförande af jemnvigt mellan inkomster och utgifter med säkerhet kan vinnas, om under fyra år, räknad från och med det innevarande, en särskild tillgång berndes af 250,000 R:dr årligen. “Att vid detta tillfälle närmare bestämma den permanenta tillökning i hofhållnings-anslaget, hvilken äfven efter nyssnämnde tidrymd bl ifver för framtiden behöflig — och hvarvid också något bidrag från Norriges sida lärer böra tagas i beräkning — torde vara hvarken nödigt eller lämpligt; och jag hemställer derföre i underdånighet, att Eders Kongl.
Tillsvidare förräntade medel: kapital 7,578,600: — jemte derå godtgjorde upplupne räntor 27,864: 30. 7,606,464: 30. Summa R:mt R:dr 17,760,137: 18. Den för 1858 års jernvägslån bokförda liqvidationsoch amortissements-fonden, som vid 1860 års början uppgick till ■. 600,980: 76. har under år 1860 tillgodoförts det för samma år bestämda ränteoch amorterings-anslaget 1,166,666: 67. samt 4J procent ränta å den vid årets början befintliga behållningen 27,044: 13. tillhopa R:dr 1,794,691: 56. hvaremot från fonden utgått till lånets amortering: för första halfåret Th:r 40,900: — » sednare dito » 41,700: — 82,600: — samt till ränta: för första halfåret Th:r 180,766: 20. » sednare dito »_ 179,966: 20. 360,733: 10. Th:r 443,333: 10. Till liqviderande af ränta och amortissement för 1860 års jernvägslån har för tiden från den 1 Maj till årets slut från Riksgälds-kontoret utgått och på särskild räkning upptagits ett anslag af 977,333: 33. hvaremot blifvit affördt det belopp, som, enligt amorterings-planen för de till detta lån hörande 41 procent obligationer, utgått till betalning af utlottade och den 1 November 1860 till betalning förfallne sådane obligationer å Thaler Preuss.
Att sagor &amp; o fantastiska gör ingenting - barnainbillningen följer nog med - men vill man vinna sinn små åhörare, f&amp; man icke, såsom i ~ V ä ~ l d e n behihkare, s åt sagans trenne hjiiltar gifva namnen Kan, Har och Vill: detta kr det samma som att genast saga:, Ni första, - dessa tre bröder ha i sjtilfva verket aldrig funnits till: jag berättar blott för att hos er inskärpa en sanning ». Man kan i en saga inlägga en djup mening, fattbar afven för barnen, utan att s5 direkt understryka den, att all illusion för störes. Sålunda skola barnen troligen ocksfc känna sig en smula » kuggades, när de vid slutet af en saga få veta, att den j5itte de hört berättas om heter Eultzw, eller vid slntet af en annan, att den gamle trollkarl de gjort bekantskap ined heter Tiden. Det är samt, att Andersen någon gång använder dylika allegorier, men så har han också en makalös förmåga att göra allt lefvande och hskådligt. Hvad man oclzså lrrafver af en allegori är en strängt genomförd konsekvens. När det berättas, att konung Dag och drottning Natt ha döttrarna Arla och Särla, mellan hvillra furst Zenith gör sitt val, är symboliken så tydlig, att barnen med sin ganska vakna logik måste finna det orimligt, att Arla, Särla och furst Zenith p i en g i ~ g begifva sig ut på jakt; likaså måste de fråga sig hvad meningen är med att Arla dör. Bäst förefalla oss » Varstädning)), där en del möbler sainspråka med hvmandra A la Andersen, samt ~ T a l l r i k w n a ~ också, en treflig och smhl~istig historia. I » Fkdrottningens skatter&gt; är allegorien vacker och .träff ande. Af illnstrationerna äro somliga gamla välkända klichher, såsom Blommkrs » Agirs döttrar. » För barn af 88-12 års ålder. Barnens Fristumler I. Sagor af Ivar Dal. Pris 50 öre. De tre berättelser, detta lilla häfte innehåller äro ratt roande.