Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
E n häftig lunginflammation, en följd af influensa, bröt så godt som genast hennes krafter. Den 23 i samma månad insomnade hon stilla o c h fridfullt i döden, omgifven af sina närmaste. Sorg och saknad skall hennes död väcka hos de många som varit i åtnjutande af hennes moderliga omvårdnad. Till lefvande och kraftig skörd skall det utsäde mogna, för hvilket hon i kärlek g a f sitt lifs rika gärning, o c h så aktadt hennes namn varit i tiden, lika hedradt skall säkert hennes minne fortlefva. Jordfästningen förrättades den 27 febr. af kyrkoherde Bergman i Johanniskyrkan och hade ditsamlat, utom de närmaste, många vänner, f. d. lärarinnor o c h elever, s o m alla ville gifva en sista gärd af aktning o c h tillgifvenhet. E t t djupt gripande intryck gjorde kyrkoherden Bergmans högstämda minnestal. » Vid ett annat tillfälle liknande detta » — så yttrade sig bland annat talaren — » har jag sagt: Vidsträckt förnimmes det icke, när en kärleksfull kvinna går bort,- men djupt kännes det i den krets, där hon m e d sin kärlek verkat. H u r u riktiga dessa ord i allmänhet äro, här, vid denna bår äro de icke fullt tillämpliga, ty när budskapet o m H i l m a Zanders död gått ut, så har det förnummits både vidsträckt o c h djupt. D e t finnes väl knappast någon trakt i vårt vidsträckta land, där icke sorgsna känslor väckts, ja, väl o c k tårar fällts under dessa dagar, då underrättelsen om den gamla lärarinnans bortgång nått forna lärjungar. » Anna Kockum. Pauli epiat. till de Corinl. / .« / &gt;. ^ \ åsom ilad om hösten falla till en hård och fruscyi jord, fölle uti vinter glömska alla dina bästa ord, klingade likt tomma Mockor, dogc lort likt bjällerklang, stode de med inre kärlek ej i lifsvarmt sammanhang. c l {unde du ur dolda hafsd / up vishetspärlor hämta dig, öden sia, världar styra, berg försätta på din stig, utan kärlek dock du blefve i din storhet tiggarn lik.
Sådan, mine Hrr! är Statens förlust, och sådan kommer den alt blifva när man införer penningar i st. f. räntepersedlar. Men, säger man, hvarföre skall denna nedsättning fortfara? Hon kommer efter min tanka att göra det, ej allenast derföre, att penningen öfverhufvud faller i värde, äfven om han är af silfver; utan i synnerhet derföre, att man i Sverige ej kan hafva någon förtröstan till, än mindre någon säkerhet om silfvermynts bibehållande i omlopp eller sedelmynls upprätthållande i silfvervärde genom dess inlösen vid anfordran med de ullofvade redbarheterna. Se vi tillbaka på vår historia, så visar hon oss, att intet krig, der ej eröfringar gjorts, blifvit af Sverige fördt, utan att statsbankrutt och statshvälfning följt derpå. Carl Xl:s krig i Tyskland och Skåne drog Öfver oss enväldet och till betäckande af Statens behof den våldsamma reduktionen. Man tog der något fanns, och lade der det tarfvades. J veten, mine Hrr! att Carl XII:s krig medförde regementsförändring och mynttecken; att de båda krigen under den s. k. frihetstiden medförde bankens oförmåga att göra rätt för sig. Mössornas strypsystem oell den derpå följande statshvälfningen 1772. Kriget 1788 medförde envälde ocb riksgrs sedlar. 1808 års krig återställde friheten, men Finland var förloradt och myntet förändrades. 1808 och 1809 årens krigskostnader kunde riket ej bära. Man utgaf sedlar på bankens kredit, och när bon ej kunde inlösa dem med silfver, så slängdes bankoluckan. Om statsbankrutten än icke erkändes förr än genom myntbestämningen 1830, då man omsider beslöt att åter börja silfverutvexlingen, så var, när denna förut upphörde, och kursen öfver höfvan steg, bankrutten likväl gjord.
Hos Kongl. Maj:t har vid början af innevarande år utaf Hjelmare Slussverks Intressenter blifvit i underdånighet anmäldt, att denna Canalanläggn ing, den äldsta i Riket, vöre uti det förfallna skick, alt efter anställd besigtning af Major Mechanicus .Blom, ett kostnadsförslag af ej mindre än 250,000 R:dr blifvit för verkets reparation uppgjordt, och Interessenterne, som funno att verkets tillgångar icke medgåfve en sådan utgift, och sorn sjelfve vore oförmögne att densamma bestrida, hafva derföre anhållit att ifrån deras om verkets underhall år 1769 med Kongl. Maj:t och Kronan afslutade Contract blifva befriade, och att omsorgen för Canalens underhåll, lika med öfriga Canal-inrättningar i Riket, måtte blifva till ett af Actieägare upprättadt Bolag öfverlåtet. Emedlertid och till dess en sådan Association hunne inrättas, anhöllo Interessenterne, att till förekommande af stora olyckor vid Hjelmare Slussverk, förskottsvis för innevarande års arbeten, erhålla en Summa af s 5,000 R:dr Banco. Kongl. Maj:t, som genast insåg angelägenheten att förekomma Hjelmaré Slussverks förfall, hade derföre icke betänkande, att sedan verkligheten af behofvet igenom Konungens Befallningshafvande i Orebro Län blifvit än vidare intygadt, de begärte 25,000 R:dr förskottsvis i Hader bevilja af g:de Hufvudtitelns medel, enär communicationerna igenom Hjelmare Slussverk aro för alla Landsorter ifrånf Stockholm till Örebro af den största vigt. Hvad åter angick frågan - Ben «5 Maj. gan om Iiateressenternas befrielse fran skyldigheten att underhålla verket, ansåg Kongl; Majit densamma böra till Rikets Ständers pröfning öfverlemnas, tillika med den om det ytterligare understöd, sorn för verkets iståndsättande komme att beviljas.
Hvad mig beträffar, är det åtminstone visst, att Hennes Majestät bedrog sig. Jag var just då icke i sinnesstämning att bli för varm; mitt hjärta hade helt nyligen lidit en mycket kännbar förlust. Jag var upprifven och désillusionerad; och med all skyldig vördnad för majestätet – en kavaljer, som lämpar sig att läka en dams hjärtesår, är han icke. – Emellertid kan jag icke förneka, att H. M. gjorde mig sin cour – ehuru på ett sätt, som jag helst icke vill närmare karakterisera – och man underlät icke att inberätta för drottningen om de otaliga besök, som han gjorde i mitt hem. Troligen utsirades dessa rapporter med många fantastiska detaljer, och då drottningen i hög grad försummades af sin höga gemål, får man kanske icke undra på, att hon kände sig bitter. Också begagnade Hennes Majestät hvart tillfälle att på ett rätt eftertryckligt sätt visa mig sin köld. Då jag visste mig aldrig ha uppmuntrat kungen, sårade mig drottningens misstankar kännbart; men som jag samtidigt började tro, att jag verkligen hade någon makt öfver monarken, föll det mig in att samla glödande kol på drottningens hufvud. Mitt eget lif var förfeladt, och för egen del hoppades jag ingen lycka. – Jag ville då försöka uppoffra mig för en annan. Jag inbillade mig – ja, det var verkligen alltför romantiskt! – kunna göra konungen till en bättre människa genom att påverka honom moraliskt. Sedan ämnade jag återskänka honom, luttrad och förädlad, först och främst åt sitt folk, sedan också åt sin drottning. Ni har kanske hört berättas, huru detta experiment utföll. I alla händelser bjuder det mig emot att tala därom. Nog af – en sådan behandling, som kungen då fann passande att utsätta mig för – ämnar jag icke riskera en gång ännu. – Hvad som händt, visste hela hofvet, och det var ingen hemlighet för drottningen; men det föll aldrig Hennes Majestät in att gifva ringaste upprättelse åt en dam, som hon kränkt med sina obefogade misstankar! Medan hon talat, ha hans blickar icke vikit från hennes känsliga ansikte, hvars minspel återgifvit hvarje den minsta skiftning i hennes stämning, och därigenom förlänat orden ett djupare innehåll.
St., inseende angelägenheten och nyttan deraf, att de betydliga Samlingar uti Botanik, Zoologi och Mineralogi, som genom enskild frikostighet tillkommit, på det allmännas bekostnad vårdas och tillökas samt hållas tillgänglige för Vetenskapsidkare, fördenskull, och i Betraktande af de uppoffringar Academien förmält sig vara sinnad att af sin enskilda förmögenhet göra i och för oftanämnde Samlingar samt omöjligheten att för det ifrågaställde belop - §02- Exp. Utsk. Förslag till und. Skrif v. N;o 211,212. pet erhålla ens den medelmåttigaste local i Hufvudstadens mer bebodda Qvarter’, funnit godt, att, med begagnande af Academiens gjorda anbud, bifalla, att a5,ooo R:dr må till Academiens disposition anordnas af nu befintlige öfverskott å StatsVerkets inkomster, för att till förevarande ändamål användas, i enlighet med Academiens förslag, under förbehåll, att densamma fortfarande ombesörjer vården och inseendet af RiksMuseum med Samlingarnes tillhandahållande för Allmänheten på ett vigten och nyttan deraf motsvarande sätt. Hvilket, till vederbörandes förständigande och efterrättelse i ena och andra afseendet, R, St, härigenom få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc, JY.-O 212. Upplo, godk, hos Ridd. och Adela d. 2 Nov, 1829, Preste-Ståndet d. 2 — —■ Borgare-Ståndet d. 3 Bonde-Ståndet d. 3 Rikets Ständers underdåniga. Skrifvelse angående öfverlemnande till Riksgälds-Contoiret af öf verskotten på Stats-Verkets inkomster. S. A. Iv. Som Rikets Ständer, i afseende på öfverskotten Exp. Utsi. Förslag till und. Sirifv.
Wallenberg anfört, hurusom Medicine Kandidaten Eberhard Munck af Rosenschöld, hvilken i egenskap af skeppsläkare åtföljt Svenska briggen »Oscar», som år 1840 härifrån utrustades för en längre sjö-expedition, alltsedan påföljande år, då fartyget blef i Buenos Ayres försåldt, uppehållit sig i Amerika och under hela denna tid uteslutande egnat sig åt naturhistoriska forskningar, utan annat understöd, än det anslag å tillhopa 2,250 R:dr, som Rikets Ständer, med afseende å Rosenschölds kända nit och intresse för naturvetenskaperna, tilldelat honom för den tid af tre år expeditionen var beräknad att omfatta. Åtskilliga af de värderika naluralie-samlingar Rosenschöld härunder lyckats förvärfva och dem han ämnat till fäderneslandet öfversända, hade med den förolyckade korvetten »Carlskrona», som skulle dem till Sverige öfverföra, gått förlorade. Emellertid hade Rosenschöld, som alltsedan år 1843 vistats i Paraguay, der han ännu uppehölle sig, genom ovanlig ihärdighet och oförtröttad verksamhet i sin vetenskaps tjenst, förskaffat sig nya, synnerligt rika samlingar och hufvudsakligen insekter; och ehuru alltjemt i knappa omständigheter hade Rosenschöld — med sällspord oegennytta, försakande de fördelaktiga anbud, som från fremmande regeringars sida blifvit honom gjorda, i afseende å dessa samlingars afyttrande, — föredragit att behålla dem, på det de måtte komma hans fosterland till godo. På grund af dessa förhållanden och med vädjande till den frikostighet, som städse utmärkt Rikets Ständer, då föremålet för ett anslag varit antingen gagneligt eller fosterländskt, har motionären, då uti förevarande fall båda dessa vilkor voro förenade, hemställt, att Rikets Ständer, för att bereda Rosenschöld lättadt tillfälle att fullfölja sina naturhistoriska forskningar samt till fäderneslandet hemsända sina samlingar, måtte tilldela Rosenschöld ett ytterligare understöd till enahanda belopp, som förut blifvit honom beviljadt eller för en gång 2,250 R:dr.
Sif Pönennfomjl från ooo till od) meb 1,000 SK:br, å 21 9t:br. Sif ?one-'infomfl ofroer 1,200 Sv:br, å 3 pro @nmma (32) 95if). tia SK. ©t. SÖito 0umma afgift af panhet, gabrifet o<fj annan Slbretfe. ©äflgifromer, QBärbé&uö eif) Ärogav. afgift af <3> © & S> 3 & ffl a< ca § a< 8 « 5 £ö O" CTb "o* 3 £ 3 sr Ot 53 a< § <3 Oo 3 c/ «-t cr » ^ a E «-Q Sa O a* ca a 3? S ° ra .Q* O' <rt# rta CXb B r» jL«* '3' o _ cr» ca’ 3^ §«3 cå' C» 3 es 5"t8 »»-ca -•.ra i§ sa »-t 5 T» s eT S? 3 © & 3 rjf •Jo 5. ta a.ss ö ti. *-t cr' rs *■& * B @ »o »§■ If ra c*" Co r"t' 3 3 $u$prejl«r. éfroerflö» bige 25&> tjenter. SS ta <£ ss (34) 23if). till 31. ©t. SeunUnings^fdrtmingeit. \ •j3}j»iuans»jMj3WO® igj jjibjjg t ©ötnmanfcrag åfvwr Setvtdnfngén efter 2 2lrt. af 18 *< fira 23e«HUmng0>©tat>ga uti H. H. Hån får år 18** $ör Sant>et . fR. @taD ‘ft. 91. ©ito ©uttima Snliflt Sta perl ngMJängber od; ©ammanbvag.
Af sådan orsak finner Utskottet sig icke böra tillstyrka bifall å den af Kongl. Maj:t i nåder föreslagne försäljning af hofjagtvarfvets tomt; utan hemställer, det Rikets Ständer måtte för sin del besluta, att merberörde lägenhet må utarrenderas, på sätt och under de villkor, Kongl. Maj:t kan pröfva för staten mest fördelaktige, samt derjemte till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna att låta försälja eller på annat sätt använda de å tomten befintlige byggnader, som möjligen kunna anses öfverflödiga. Slockholm den 11 Februari 1848. Ank. till Exp. Utsk. den 13 Febr. kl. i e. tn. Utlåtandey i anledning aj väckte motioner, angående upphörande af och nedsättning uti de vid eganderättseller åbo-ombyten å rusthåll och båtsmansrotehemman utgående af gifter till Wadstena krigsmanshusoch amiralitets krigsmanskassorne. tLA‘) Hederv.
Besparingar å de allmänna anslagen C r e d i t. Bebe t. C r e d i t. Skulder från år 1852, balanserade inom linien. Kavallerioch artilleri-hästars remontering och skoning 1,908: 4. 11. 30,648: 4. Lega för hästar till Artilleriets exercis ' 10,737; 34. — 5,669; 16. — Fouragering af värfvade Kavalleriets och Artilleriets hästar 211,257: 13. 8. / Dito af Artilleriets legda hästar 271: 39. 3. 318: 5. 11. 12,689: 31. 1, / Lifbevärings regementet 40: 19,254: 24. 10. Gottlands National-beväring 35,591: 37. 4. Hallands Beväring 3,560:' Bevärings-manskapets vapenöfning 13,308: 38. 9. 153,400: 15. — - Försvarsverket i allmänhet eller Krigs-kollegii Departementer > 39,690: 22. 10. 859,557: 19. 10. 250,935: 28. 2. Inqvarterings-kostnader i Stockholm 9,264: 16. 7. Dito i landsorterna ' 27,04 1: 4. Salpeter-uppköp 180,000: Ved och ljus för fästningsoch garnisons-orter ... 40: 30. 18,809: 34. 2. 345: 23. o o. — Dito för Magistrater och Borgare * 1,424: 44. 4 — Ackords-förskott och ersättningar — 6,745: 24. — Skrifmaterialer m. m. för Krigs-kollegium m. fl. verk 7,024: 47. 10. Anticipationer från år 1852. Utbetalningar. Kontant behållning till år 1854.
Riket anlagd och i behörigt stånd satt; hvarjemte Utskottet ansett sig böra anmärka, att som Utskottet samma dag tillstyrkt inrättning af allmänna Arbetseller Straffoch Correctionshus, för att vid den under utarbetning varande nya Brottmålslagen kunna vid straffbestämmelser användas; [des. 664 Den 28 Juni. e. m. sa framdeles kunna med de nu föreslagna Correctionsinrättningar sammanslås; äfvensom Utskottet tror det vara oundgängligt, att vid dessa sistnämnda några sådana anstalter vidtagas, hvarigenom äldre och yngre barn af sådana personer, som vid Correctionsinrättningen äro intagne, och i brist af annan utväg för deras underhåll måste föräldrarna dit åtfölja, der njuta erforderlig tillsyn och uppfostran, för att danas till nyttiga medborgare. 21:0 Från Lagutskottet, af den 14 Juni, i anledning äf återremiss af Utskottets yttrande öfver Justitieombudsmannens Embetsberättelse Utskottet yttrar sig, att genom denna dag besvarad motion af Häradshöfdingen Barthelson, rörande Correctionsinrättningar, vore äfven den fråga, som RiksStåncUn ansett böra af Utskottet behandlas, besvarad, och åberopar Utskottet derföre detta yttrande. 22:0 Från Lagutskottet, af den 25 Maj, i anledning af gjord motion, att för de Utslag i anmärkningsmål, som af Kongl. KammarRätten utfärdas, någon lösen ej må i annat fall alfordras Taxeringsoch Tjenstemän, än då de sjelfve af dessa expeditioner begära del Utskottet tillstyrker det stadgande, att Tjenstemän skola vara från utgift till förenämnde Utslagslösen befriade, enär egentligen emot dem påstående om ansvar och ersättning icke blifvit vackt i Den 28 Juni. e. m. 665 eller på grund af anmärkningen kunnat dem åläggas, utan de blott antingen för upplysning eller i andra hänseenden blifvit i målet hörde. 23:0 Från Lagutskottet, af den T7 Juni, i anledning af Konungens Nådiga proposition om Wermlands skiljande från Götha Hofrätts och läggande under Svea HofRätts jurisdiction, samt om domfört antal Ledamöter i HofRätt; och har Utskottet tillstyrkt hvad Kongl. Maj.t i dessa afseenden föreslagit. 24:0 Från Lagutskottet, af den 27 Maj, hvaruti Utskottet, i anledning af en gjord anmärkning vid Utskottets Memorial om förhöjning i tractamente för Nämndemän, föreslår att Länsmännens arfvode, vid de uti 1801 års ExpeditionsTaxa föreslagna tillfällen, måtte ökas till 32 sk.
Min tanka är derföre, atf räntan bör bestämmas att utgå med två procent i silfver, såvida ej coursen stiger öfver 344 skilltugart men i sådant fall få betalas med gedlar efter sex för hundrade. Jag önskade älledes, att propositionen ställdes så, att silfver - J)m 3Q September f. m. 443 jänta leke korinne i fråga, enär éoursen upp* gått till mera än 144 skillingar Herr Munck af Rosenskjöld i Jag är nu Som förr af den tankan, att räntan å fastighetslånen bör ovilkorligen till -Banken erläggas, j silfver, ty först och främst bör afseende göras å Bankens säkerhet, då den utgifver lånen? och denna säkerhet är bättre bevarad, om räntan ingår i silfver, än om den erlägges 1 sedlar, ehuru dessa för närvarande, enligt förslaget, hafva större värde än den motsvarande silfverräntan; ty silfret blir bibehål-, let i Banken, men sedlarne kunna möjligen af kommande Biksens Ständer blifva använda till andra ändamål än att consoltdera Banken, JJesutom äco de ifrågavarande lånen så förmånliga, att om ock coursen steg öfver a 44 skillingar till och med ags?, blefve desamroe ändå åtminstone så begärliga) sorn de hittills varande Bisccmt-lån, Jag tillstyrker derföre, lika med Grefve af Ugglas, bifall till de förenade Utskottens förslag Herr Rosenblad1- Att Herr Befrén misstagit sig i den lankan, att i PresteS,(andeis beslut, angående räntans erläggande med två procent i silfver» innefattades att denna ränta vöre utsatt efter en hestämd cours af 144 skitlingar, synes af sjelfva stadgandet härom, sorn förutsätter, att lånet skall på 33 år vara till fullo inbetalJt. 0,m nu ränta och capital afa 444 Den 30 September f. ms betalningen varit beräknad efter 144 sk. cours hade, efter vanlig Banco-method, endast 28 är för liqviden erfordrats. Det synes deremot tydligen, att PresteStåndet beräknat en cours af 128 sk.
» Men, » sade hon, » skall jag ej göra hvar människa rätt, så vill jag ej lefva längre. » Och rätt för sig gjorde hon äfven; efter ett år hade hon ej mer någon skuld, men ej heller någon förmögenhet, ty allt hvad hon ägt hade bon öfverlämnat till mannens borgenärer. Nu återstod henne ej annat än att börja på nytt igen, och med aldrig sviktande krafter stod hon fortfarande på sin post. Till råga på allt träffades mannen nu af en svår sjukdom, hvilken fjättrade honom vid sjukrummet i tretton år, innan döden kom som en förlossning. Men hustrun ägde energi för två. Snart begynte välståndet återkomma, och om hon ock nu, efter ett halfsekellångt, träget arbete, föga äger, beror detta på hennes stora hjälpsamhet, bevisad närskylde och oskylde med samma aldrig tröttnande varma hjärtelag. Och dock — hvilken förnöjsamhet, grundad på den sannaste gudsfruktan! » Ä r ej jag en af de lyckligaste människor, » sade den gamla vid ett besök, som författaren af dessa rader gjorde henne, » jag som genom Guds rika välsignelse åtnjutit hälsa och arbetskraft i så många år, och mot hvilken alla människor varit så vänliga. Får jag nu bara mitt lilla rum på Borgerskapets änkhus, för att där i lugn få sluta mina dagar, då tror jag ej, att det finns en så lycklig varelse på jorden. » — Denna hennes käraste önskan gick den 23 april i uppfyllelse. Dä lämnade hon det hus, hvari hon bott 3 e d a n fyrtiotvå år, då tog hon afsked af den lilla trånga vrå, i hvilken hon så att säga utfört sin lifsgärning. I femtio år har hennes namn stått därutanför på skylten, i femtio år har hon arbetat innanför dörren. Och hvilket arbete! Från det boden öppnats på morgonen till den stängts på kvällen, har den alltid myllrat af kunder. Få äro väl de af Iduns läsarinnor i hufvudstaden, hvilka ej någon gång varit inne i » Villervallan ». Ty detta namn har affären erhållit, dock ej i betydelsen af oreda, utan som en följd af handelns liflighet, ty de flesta af de under dagens lopp framtagna kartongerna, hunno ej att äter ordnas på sina platser, förrän boden stängts på kvällen.
Sedan Kommers-Kollegium afgifvit anbefaldt underdånigt utlåtande öfver de förslag i ämnet, hvilka dels Rikets Ständer, dels Stockholms Handels-Förening och Handtverks-Föreningarne i några af Rikets städer i underdånighet framställt, har Kogl. Maj:t, vid underdånig föredragning häraf den 18 Januari 1850, i nåder beslutat åtskilliga tillägg uti Handels-Ordningen jemte en ändring i Fabriksoch Handtverks-Ordningen; hvarom allmän kungörelse, under samma dag, utfärdades. 115:o af den 30 Augusti 1848, angående Lagbestämmelser rörande Qvarnar och Sågverk, som med Ångkraft drifvas (184). Vid underdånig föredragning af denna Rikets Ständers anhållan, har Kongl. Maj:t, sedan Kammar-Kollegium i ämnet blifvit hördt, under den 18 Maj 1849 funnit godt i nåder förklara: att vid frågor om anläggning af Mjöloch Sågqvarnar, som drifvas med annan kraft än vatten eller väder och äro ämnade att lill andras betjenande mot tull begagnas, äfvensom i afseende på sättet och ordningen för dylika Tullmjölqvarnars skattläggning, de derå tillämpliga föreskrifter, som i Lag och Författningar rörande Vattenoch Väder qvarnar förefinnas, böra lända till efterrättelse; och hvarom biet lill Kammar-Kollegium och Cirkulär till samtlige Kongl. Maj:ts Befallningshafvande expedierades. Se Svensk Författnings-Samling för år 1849, N:o 34. 116:o af den 30 Augusti 1848, angående ändringar i nu gällande bestämmelser rörande Stängsel-skyldigheten. (185). 1848 den 19 September remitterad till Högsta Domstolens utlåtande, hvilket inkom den 8 Mars 1849. (Se tillägget) 114:o af den 4 September 1848, angående ett Låneunderstöd af allmänna medel för hamnanläggningen vid Warberg (188).
Införsel-tullen bestämdes för Bresilja, raspad eller malen till Trot. Uldr. d. 8—3o Dec. 1840 1 sk.; för Fernbock, raspad eller malen till 4 sk.; för Indigo till 2 sk.; och för Sumack till 6 r:st, ailt per Skålp. Färgmossa. Ansågs böra vara fri från utförsel-tull. Gallmeja. Ansågs böra vara fri från införsel-tull. Garn. Införsels-tullen å Kamullseller Redgarn, ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt j bestämdes till 5 sk. per Skålp. Glas. Införsels-tullen bestämdes för Spegelglas , rå och oslipade, eller så kallade glasämnens till 20 R:dr, slipaile, of olierade _, till 25 R:dr och för jolierade till 30 R:dr, allt af 100 R:dr värde. För Glas, andra slag, hvita eller färgade ej specificerade , bestämdes införsel-tullen till 12 sk. per Skålp. Guld, Bok-. Intörsel-tullen bestämdes, i enlighet med 1835. års taxa, till 10 sk. för äkta , och 6 sk. för oäkta. Hattar. Införsel-tullen för så väl Italienska strå-, som af siden eller annan väfnad bestämdes till 3 R:dr 16 sk. stycket. Horn, Hudar och Skinn och Humla. Ansågos böra vara fria från utförsel-tull. Hummer. Utförsel-tullen bestämdes till 2 sk. för 1 tjog. Hår. Alla under denna rubrik uppförda artiklar ansågos böra vara fria från utförsel-tull. Hängslen. Tullbehandlingen ansågs böra blifva efter vigt, så att för 1 Skålp. med 4 R:dr tullvärde betalas 1 R:dr 16 sk. i införsel-tull; utförseln skulle vara fri från tull. Instrumenter , musikaliska: Violer. Tullvärdet å violer bestämdes till 10 R.dr, och införsel-tullen till 2 R:dr. Jern, gjutet: Tack och Ballast.