Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herregud, Alice, att jag skall se min egen romantiska sentimentalitet till den grad gå igen hos dig! – Och hvems skull tror du det är, söte far? Hon böjde sig fram och såg honom skälmaktigt in i ögonen med den blick hon af erfarenhet visste han aldrig kunde motstå. Hvem var det, som presenterade mig “Buch der Lieder“ på min fjortonde födelsedag och lärde mig engelska ur “Childe Harold?“ Hvem var det, som efter hvar middag han kom ifrån gjorde narr åt les bourgeois, och som hvar dag höll sin lilla oskyldiga fiicka till att läsa ett stycke af Byron, som ett kapitel af bibeln? Hvem var det? – Det var en förvänd uppfostran, Alice, jag medger det. Herregud, vi blir ju alla kälkborgare med tiden, det borde jag ha vetat! Men så har jag ju också blifvit straffad för det jag föraktade katekesen och “Råd till min kära dotter“. – Hör, pappa – det kom något tvekande. Jag har väl några pengar? – Inte ännu, min lilla. Du blir kanske engång rätt förmögen – men inte öfverdrifvet, det säger jag dig. Egendomen här kostar mycket pengar, och tiderna tecknar sig till att bli dåliga, så Och det värsta är att ni båda två äro så anlagda för lyx och raffinemang i allting – han kanske ännu mer än du. Ja, jag vet verkligen inte, hur det skall gå. Alice såg upp – ängsligt, forskande – hans ansigte var så allvarligt. Hon fick nästan tårarne i ögonen. – Men, pappa, hur skall vi då göra? – Seså, blif nu inte ledsen! – Det är också förbannadt dumt af mig Jag skall tala med Lexow, han och jag skall väl finna på råd, skall du se. Men på 2,000 kronor tror jag inte herrskapet kan lefva. Alice teg litet; så sade hon eftertänksamt: Vet du, pappa, jag tror allt det är dumt, att jag så litet fått lära mig att handtera pengar. Jag har verkligen inte begrepp om, hur mycket man behöfver för att lefva under ett år. – Det är också den fördömda romantikens skull, skämtade han. Jag skulle ha satt min stora hufvudbok med “Debet och Credit“ i handen på dig i stället för Heine. Det hade visst varit bättre.
I anseende till deri nytta sorn vore att för* vänta af utgifvandet af en Stats-Oeconomisk Journal, ämnad att fästa Nationens uppmärksamhet pä föremål af allmänt och nationelt interesse, och Styrelsens på Nationens önskningar i afseende på sådana ämrten, hvartill Ut-; gifvaren skulle utses af de'*'Riksens Ständers Electorer, hvilka välja Comiterade till Tryckfrihetens vård; hafva Riksens Ständer beslutit, att deras önskan i detta afseende hos Eders Kungl. Majit tjll profning och stadfästelse, o ra, möj - Den 3 Augusti] Jnöjligt verej ännu under loppet af innevarande Riksdag i underdånighet anmäla. Rilc-r sens Ständer utbedja sig i underdånighet, att denna Journal matte portofritt kring hela Riket få kringsändas och att Eders Kongl. Maj:t fiaattei Nåder täckas anbefalla alla högre och lägre Imbets-Verk, att utan lösen lemna Journalens utgifvare utdrag eller vidimerade afskrifter af de handlingar, dem han tror sig genom trycket böra meddela. Nationen, och hvilka icke finnas vara af den beskaffenhet, att de enligt Grundlagen' ej få komma till allmän kännedom. Riksens Stander hafva derjerpfe beslutit, att utgifvaren till denna Journal mä erhålla tillstånd, att i Riksens Ständers Bank, intill dess Riksens Ständer annorlunda förordna, få årligen emot qvitto uppbära högst 6oö R:d, i fall, .efter föregången pröfning af Riksens Ständers Eullmägtiga i Banken och RikSgälds-Contoiiet, det skulle befinnas, att kostnaden för Journalens utgrfvande och redactio.n ej kunnat genom Exemplarens försäljning till fullo bestridas. IRetta allt hafva Riksens Ständer hos Eders Kongl. Majit velat anmäla jemte underdånig önskan, att i händelse
På dessa grunder föreslår Utskottet ali: 3:o Tiondedels kronan eller penningen präglas utan rubbning af dess* i aldra Momentet bestämde hullighet, sålunda, att 10,000 myntpiecer erhållas utur 14 skålpd finsilfver och 28 skålpd koppar, och följaktligen » skålpd finsilfver och 2 skålpd koppar, allt victualievigt, på ett antal af 10,000 stycken indrages och besparas. Och får Utskottet här tillika nämna, att Utskottets föregående hemställan, enligt hvilken detta mynt skulle, i stället för Konungens bröstbild, förses med dess narnnchiffre, har sin grund, dels uti det sålunda föreslagna lägre intrinseca värde i förhållande lill de 5 sinsemellan likhaltiga hufvudmynten, dels deruti, att då, genom den starkare kopparblandningen, J^rdels kronan blefve i storlek och vigt nära lika med irdels kronan, nödigt är, till förekommande afen eljest lätt möjlig förblandning, det dessa båda genom något i ögonen fallande yttre tecken ifrån hvarannan på det nogaste skiljas. lil Kopparmyntet. Främst har Utskottet, under fästadt afseende å hvad Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition framställt, samt enskilde Ledamöter af Höglofl. Ridderskapet och Adeln öfver ämnet yttrat, funnit sig böra i öfvervägande taga frågan om de serskilda kopparmynt-afdelningarnes ulprägling eftep olika Riksdalertal af skeppundet koppar. Kongl. Maj:t har, såsom fordna ni nd t är, på grund af vunnen erfarenhet, att, enligt nuvarande utmyntningsgrund af i66f R:dr på skeppdt sta - Bcinco-Vtskoltels Betänkande N-o 7. at pelstadsvigt i koppar, myntningskoslnaderne icke varda beläckta vid nu gällande kopparpris, i Nåder ansett, att af eli skepptd koppar stapelstadsvigt horde präglas hvar för sig:
Uti Memorial till Vällofl. Borgare-Siandet har Herr Hessleiler yrkat, att Rikets Högloft. Ständer hos Kongl, Majit skulle i underdånighet anhålla, att, enär den nuvarande Handels-Tractaten med Ryssland framdeles varder förnyad, Kongl. Maj:t i Nåder ville vara betänkt att belägga införseln af Ryska Talgljus med högre Tullafgifter, på det de icke må kunna, till Svenska Talgljus tillverkares förfång, inom Riket försäljas; hvarjemte Nils Hakansson från Kronobergs Län, uti ett hos Hedervärda Bonde-Ståndet afgifvet Memorial , anfört den åsigt, att Tullafgifterna borde förhöjas på alla slagä ifrån Finland inkommande jordalstei , uti hvilken åsigt Ståndet i allmänhet förklarat sig instämma; och bär Nils Mänsson, från Malmöhus Län, serskildt förklarat, att sorn ungefärligen en Million R:dr Banco årligen skall utbetalas Bill, till Rihl. Si. Prat. I828 •ch 1829. 5 Sini. 2 Afi - 6:e Hit. 1 a Bevilln. samtAllm.Besv.o.Oec -Utsk.Btt• N.o l5. för victualier och ved, som lill Stockholm från Finland införas, skulle del blifva af hufvudsakligt inflytande på Handels Balancen, att Rikets Ständer nu vidtogo åtgärder, hvarigenom denna stora import kunde motverkas eller åtminstone försvåras. Dessa till Bevillnings och Oeconomie. Utskotten remitterade Memorial, hafva Ut* skotten till granskning förehaft; och som Utskotten, hvilka ansett sig böra taga kännedom af den med Byssland senast afslutade Handelscoovention, genom Kongl.
Då pryddes hans tal ej blott af sköna, utan ock af träffande bilder, och hans stämma, ehuru ej af naturen stark och der-till någon gång vibrerande af en oskrymtad djup rörelse, trängde till hvarje vrå af den stora riddarhussalen, ty hvarken vänner eller motståndare ville gå förlustiga om ett enda ord ». Att icke friherren och statsrådet Gripenstedt intogs i Sv. Ak. förefaller verkligen märkvärdigt. För icke många år sedan kallades till ledamot af nyssnämda akademi ett statsråd hvars riksdagsförtjenster voro mycket små i jem-förelse med Gripenstedts. Tor Frithiof Grafström, f. 1827 f 1883. Redan vid 21 års ålder befanns han värdig Sv. Akademiens andrapris för » Elegier öfver Frans Mikael Franzén » och ynglingens sångmö utmärker sig redan nu för värma, klarhet och herravälde öfver formen. » Skärast klingade tonerna » — säger hans minnestecknare H. YV., i Ny Illustrerad Tidning V9 1883 — » då de måla hans egna minnen af den gamle i templet, der han » talade såsom en mor med kärlekens forskande oro »: » Troget och ömt, en vingårdsman för himmelska skördar, sådde han eviga frön ut i ungdomliga bröst. Vårdade plantornas växt: trosvisst hans dödliga tunga talade stilla och mildt lifsens evärdliga ord. Ledde de unga från Sinai fram till förklaringens Tabor, genom Getsemanes land upp till försonarens kors. Tolkade himmelens språk i ett språk med himlen beslägtadt, lyfte de lyssnandes syn högt öfver verld, öfver tid. Böjde de åldriga knän och lärde de unga att bedja, reste sig åter igen, lärde dem hoppas på Gud. » Ar 1852 erhöll han ännu en gång ett andra pris af Sv. Akademien för sin vackra dikt » Sångens framtidsom — säger C. D. af Wirsén — » gjorde ett välgörande intryck genom åskådningssättets renhet, det ädelt ungdomliga i författarens ljusa optimism och den ton af religiöst allvar, som genomklingade hela sången. »
Uti den nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof, som Kongl. Maj:t den 30 Oktober samma år aflät och hvaruti förhöjda löner för Kammar-kollegii emhetsoch tjenstemän i allmänhet äskades, utsattes Kammarskrifvarnes aflöning till det minsta belopp tjenstemän af första graden inom något embetsverk åtnjuta. Detta fastställdes af Ständerna och Kammar-kollegii nu gällande stat upptager alltså lönen för 9 Kammarskrifvare å Provins-kontoren oeh en sådan tjensteman i Kammar-arkiv-kontoret till 1,000 R:dr Runt för hvardera. Dermed måste Kammarskrifvarne för tillfället låta sig nöja; men Kollegium kunde ej eftergifva sina anspråk på, att de uteslutande skulle använda sin tid i Kollegii tjenst, och uti underdånig skrifvelse den 18 Januari 1861 föreslogs såsom vilkor för erhällan le af fullmagter å innehafvande tjenster, hvarå, under det verket stått under reglering, endast konstitutorialer hittills utfärdats, att Kammarskrifvarne skulle frånträda sina i andra Statens embetsverk möjligen innehafvande befattningar, hvilken åsigt Kongl. Maj:t godkände genom nådigt Bref den 19 April samma år. Förhållandet framkallade jemförelser. Så har för tjenstemän i första graden i de flesta andra embetsverk likasom för kanslisterne inom Kammar-kollegium inga hinder mött för innehafvande af tvänne tjenster; i Tullverket, mig veterligen det enda verk, der tjenstgörings-skvldigheten vissa tider af året är större, än i Kammar-kollegium, hvaremot under vintermånaderna der är desto mera ledighet, åtnjuta Kammarskrifvarne utom lönen, sin uppbördsprocent; i flera embetsverk hafva första gradens tjenstemän mera än 1,000 R:dr såsom t. ex. i Rikets Ständers Bank, hvarest Kammarskrifvarne utom sin lön hafva tjenstgöringspenningar och derjemte en extra inkomst genom så kallad sedelskrifning. Kammarskrifvarne i Kammar-kollegium hafva inga tillfälliga inkomster.
Jag underkastar mig med lugnt medvetande denna dom, den är helig! Således utan att till* *432 Den 2§ Juli e. m* tro mig fullkomligt utveckla eller meddela öfvertygelse om sanningar, som för så mangas inseende ännu äro aflägsna, har jag likväl vid tillfallen, sådana som det närvarande, ansett mig skyldig till ett högtidligt erkännande, huru jag för min del bedömt dessa sanningar. Jag förnyar tnin begäran om bifall till den leir GötbaCanals completterande bfchöfliga summa, enligt ett af alternativerna i Utskottets Betänkande, nämligen 300,000 R:d ärligt anslag i 5 år eller intill nasta Riksdag, och anhåller om proposition dera. I samma mån medel gifves till arbetets utvidgande, i samma män skall också dess fullbordan påskyndas och hvarken en vis Regering eller någon medborgare hafva missräknat sig på Nationens Representanters nit att understödja allt hvadsom leder till allmänt väl. Friherre Cederström, Rudolph: Friherr re Staél har satt i fråga, att proposition -skulle göras om huruvida något biträde horde lemnäs åt Canal Bolaget; men sorn den saken redan af 3 Stånd blifvit afgjord, torde nu blott hufvud akeligaste frågan vara om 250,000 eller 300,dbo Riksdalers årligt understöd bör lemnäs, och om den tid, på hvilken sådana medel skulle bevilljas. Friherre Staél von Hollstein: Af hvad de värda Ledamöter so;a talat anfort, lin - Den 29 Juli e. m. *433 ner jag ingalunda skäl till annan öfvertygelse om Canalens så viii nytta som verkställbarhet än den jag förut haft och redan före dess början 180g yttrat. Man har medgifvit, att tiden varit för kort att uppgöra ett säkert förslag och att inhämta local kännedom; den för sina kunskaper så mycket prisade nu mera döde mannen, heter det, hade ej haft tillräcklig erfarenhet till ett så stort företag såsom detta; men nu mera vore afl möjlig kännedom och säkerhet vunnen. Hvilka äro då nu do kloka, på hvilka man kan mera förlita sig än på den förre, som på sin tid uppgafs såsom ofelbar?
Jag anhåller att få fästa mine värde motståndares uppmärksamhet derpå, att den s. k. inledningen till ansvarighetslagen är derjemte en instruetion för Konungens rådgifvare. Den innehåller ibland annat ett vigtigt stadgande, som mig veterligen ej finnes i någon annan af vära författningar, nemi. den, att de sjelfkrafde skola påminna om Rikets rätt och bästa. Jag tror derföre, alt man bör betänka sig väl, innan man tillstyrker att inledningen må ulgå. Föredrogs 1 § i Utsk:s förslag. Hr Cederschjöld, Rob. Theophron: Jag får emot ifrågav. § förnya de anmärkn:r, som jag vid förra riksdagen framställde. Här förekommer i börjau af §: ”Försöker någon Slatsrådsledamot, under den tid dä Regeringen (enligt vissa §§) föres af Statsrådet, att våldsammeligen öfverändakasta regeringssättet. ” Häraf skulle kunna dragas den slutsats, att, under den tid dä icke Statsrådets ledamöter sjelfve föra Regeringen, så skulle de ostraffadt kunna öfverändakasta regeringssättet. Ordet våldsammeligen tyckes icke eller vara på sin plats, ty deraf skulle det kunna synas som kunde regeringssättet ostraffadt öfverändakaslas, blott det ej skedde våldsammeligen, ulan genom hemliga slämplingar eller medelst list. Jag tillstyrker derföre, att 1 mom. 1 § mätte erhålla följande lydelse: ”Försöker någon Slatsrådsledamot att lagstridigt ändra eller upphäfva någon Rikets grundlag, eller underlåter att deremot göra föreställning när hau finner sådant å färde vara, eller fördöljer någon omständighet, som kunnat sådant steg förekomma, straffes såsom Rikets förrädare och miste lif, ära och gods.” Emot 2 mom. har jag äfven en anmärkn. att,göra; det in - 1? Den 2 November f. m. nelin Iler nemi.: ”Ehvad Regeringen fores af Statsrådet eller ieke, vare till samma straff skyldig den ledamot af Statsrådet, hvilken genom tillstyrkande eller underlåtenhet alt föreställning göra, när hatt (inner sådant å förde vara, eller, genom uppsåtlig! oeh hevisligt fördöljande af någon upplysning, befrämjar” etc.
Ett bevis på den samvetsgrannhet, hvilken hon ådagalägger i sitt arbete, är följande händelse: Hon hade en gång lofvat medtaga vägkost och en bibel åt en fånge, som skulle flyttas till Å b o länsfängelse. Men huru det var, fick hon, när hon kl. 9 kom till stationen, höra, att fången redan med 8-tåget var af sänd till Ruhimäki station. Med sorg tänkte hon på, huru besviken fången skulle känna sig, då han ej hade fått af henne denna sista hälsning, som hon så säkert ' hade lofvat honom. Hvad var att göra? 1895 Det är en skörd, som undan h o n o m bärgas, T y den hör evighetens rike till. Viktor Rydberg. Hon skyndade, utan att betänka sig, på det just afgående tåget och fann äfven sin fängslade vän på Ruhimäki station. Utan att tänka på sin möda, har hon alltid varit färdig att skynda till dessa samhällets olycksbarn, ty hon vet, att hon bereder dem glädje, att hon med sin milda hand kan från deras hjärta skingra hatets och bitterhetens moln. Och detta är en tillräcklig belöning. * En ung moder. Jyvlttren sakta, fåglar alla, ™ susen varligt, sommarfläktar, låten daggens droppar falla tyst i blomsterkalkens nektar! Slån på rlddarvakt kring huset, träd med fruktbehångda grenar! Värld, som larmar, dämpa bruset här vid dessa tröskelstenar! Ty i rummets solskensfloder, trött af lycka, trött af smärta, hallar, blek, en fager moder med sitt barn invid sitt hjärta. Helga tystnad, friden oäkta, alt hon slummerns balsam äger! Ljusa drömmar, gliden sakta kring den unga moderns läger! Tusen tankar genomfara hennes själ i doalans stunder, söka fåfängt att förklara detta stora, ljufoa under: lif af hennes lif, som andas, blick, som ler i stum förtjusning och för hvllken dagen randas i en praktfull morgonljusning.
Götheborgs Låne-kontor: se Löneförhöjning. „ tillsättande af en Kanslist vid Yoterings-proposilion Halland, om byggnadsoch underhålls-skyldighel af prestgårdarne derstädes, se Prestgård, om utbekommande frän Danska Arkivet af äldre handlingar, rörande dcuHallander, W., Sterbhus, se Eftergift. Halleoch Hunnebergs allmänningar, om utsyning derå för Thuna m. fl. skolor "Se vidare Hunneoch Halleberg. Ilallnds-bro, ang:de underhållandet af Hallr ättsdr enden, se Magistrater. Hamburg, indragning af Svenska Postkontoret derstädes Hammars färjesund, anslag till fast landsväg öfver . Hammarskattsjern: se Stats-Yerkets inkomster pag. 6, 7, 8. Hamnbyggnad, i Calmar, anslag lill en . „ i Carlstad, dito n i Christinehamn, lån för en Svar på återremiss Råd fiskeläge, anslag och lån för i Wadstena, lån för en. Svar på återreiniss „ i Warberg, anslag för en ... M „ lån för en . • Svar på återreiniss „ i Wennersborg, anslag eller lån för en „ i YVesterås, lån till en Svar på återreiniss Voterings-proposition Voterings-resultat vid Wikens fiskeläge, anslag för en . M i Wisby, anslag till en Svar på återreiniss „ „ låneunderstöd för Svar på återreiniss „ i Ystad, anslag och lån för „ i Åmål, anslag för „ i Öregrund, dito .. Hamneda Socken, förlängd betalningstid af undsättningslån för • Handels-Bathen, om ändring i dess 9 kap. 6 §, ang:de ränta å försträkta penningar eller varor, se Ränta. om ändring i 14 kap. 5 §: se Husaga. „ om ändring i 17 kap. 7 § sista morn. se Förlags-inteckning, Handelsbok, ang:de dess vitsord • Svar på återremiss Kongl. Majlis Nådiga svar Handelsoch Sjöfarts-fonden, Norriges bidrag till Handels-Ordning, af den 22 December 1840 ändringar deri ...
»Hvilken djup åtskillnad emellan detta lif och den Franska soldatens, »som bebor en kassern der lian endast ser sina likar och ständigt »omgifves af en mililairisk atmospher?» »Med högst inskränkta undantag är den Franska soldaten ogift. »Den Svenska deremot är giftIlan blir soldat, för att erhålla en »anständig utkomst och kunna gifta sig. Inflyttad i sitt torp finner hail behofvet af en husmoder och i besittning af hus och »grund är han i tillfälle att välja sig hustru. Den gifta soldaten »är en ordentlig man. Familjelifvet motverkar hos honom, på ett »hälsosamt sätt, den ensidiga militaireandan. De gifta soldaterne »utgöra icke en afskiljd kast, i motsats till den öfriga befolknin»gen. Mindre stridslystne iin de ogifte, äro deras intressen när»mare förbundne med deras medborgares. Dylika arméer, förträlT»liga för sitt lands försvar, nitälska för ordningen och, utan lära »för friheten samt känslige för fredens välgerningar, äro just de, »hvilka, vid Civilisationens närvarande ståndpunkt, vore de mest »önskvärda för Europa. Det är en stor villfarelse, örn man före»ställer sig att en sådan armé skulle iiga en mindre krigisk lyft»ning. Sveriges Indelta Armée är ett bevis härför. Oaktadt de. »intressen af familjeband, som fästa soldaten vid jorden, har man »aldrig vädjat till dessa indelta, utan att de visat sig ifrige alt »gripa till vapen. Denna indelta Armée är en vacker lösning af »ett stort ekonomiskt problem». Sålunda har inför Europa en stor tänkare och skrifslällare aftecknat och bedömt vårt Indelningsverk. Sverige liar skäl att vara stolt deröfver och skall säkert icke. sä länge det fasta bålverk till Svenska ärans och frihetens uprätthållande, som Andre Gustaf och Elfte Carl uprest, står bepröfvadt och hägnande inom våra landamären, någonsin tillåta, att hvad Nationen äger dyrbart och egendomligt att, — bit för bit får sönderplockas, försvagas och slutligen tillintetgöras!!!
Om Utskottets princip tnbehälles, att progressions afgisten. för synbar förmögenhet äfwen bör Utgå utan skulders afdragande, sa minskas wäl icke pä ett direcr sätt be gäldbundne fastighets ägarneö utskyld genom en sädan nu förestagen än. dring i capitalisters beskattning; men en billigare fördelning äger likwäl ruin, som ökar producten sf bewillningen, och således snart eller sednare tjenar till nedsättning i de öfrige afgifterne. Den Z Augusti. 4?? Kör att ej uppehålla Ridderskapet o^ Apeln Nied de erinringar, hwattill egentelioast fietfwa redactivnen af författningen ansetts gifwa anledning, anhälles att ett, med bibehållande af. dest qrunder, vmstrifwit exemplar deraf, mätte fä åtfölja äterremisten af projectet till Bewillnings-Utskottet, föe att af Utskortet pröfwas. Sluteligen hemställes ock, att Riksens Srrs«- der hos Kongl. Maj:t anhalla, det Kamar-Collegium och Stars-Contoiret mätte i näder anbefallas, att, gemensamt med fullmägtige uri Riksens Ständers Riksgälds-Conroir, ritt Kongl. Majtts uädiga pröfning och fastställelse första formulaire till sädane exkract och sammanvrag öfwer den ärliga bewillningen, hwaraf fullständiga uplysningar mä kunna winnås om producten af hwarje artikel m. m., och Riksens Ständer w.id deras nästa sammankomst således icke sakna tillförlitelige grunder för nödige beräkningar. Härwid war fogadt ert förslag till Bewiklningsförordning, hwilket förstag skulle till Bewillnings-Utskottet öfwerlemnas. Gre'we ve la Laräis, )acob, upläste följande skristliga anförande:
Du dyrckas zuist af F r i j a Siiililar, de gee dig ock en akrestod, de 7icrtaralln kiöpta trählnr, ch als7; as vill utaf ett blod, d&amp;- a h r m sig jued ömhet delrir. Då är det viillzlst ulskad blii, då 7ioos dig ingen ka.ns.10 .felar, som k m oss tltsend ' wöjetz g e e. ~ 3:: i:. 89 Adelns dofva, outsläckliga hat mot Gustaf III, - ett hat som en gång skulle komina a t t söka sig utlopp i lians mord, - slår alltjämt forskaren till mötes i de gulnade handskrifterna från denna tid, hvilka ännu har och där förvaras på v i r a gamla herresätkn. Vi kunna nu endast förvhna oss öfver den ifver, Iivarmed vara fäder för 100 hr sedan i stora anteckningsböcker i skinnband och kvartformat afskrefvo de smh politiska nidvisor och satirer, som aldrig skulle ha sluppit igenom censurens skärsehl. Bland de, så vidt jag vet, ännu otryckta alstren af detta slags oppositionslitteratur från tiden närinast efter riksdagen 1789, finns en liten skrift, som i ' ' all sin menlöshet är upplysande nog för historien om den svenska kvinnans politiska intressen vid denna tid. ' Den bär titeln: ~6 ' arntal mellalz en prelat, en fi ' uu, en landtnzan. ock en handlande, upptecknadt zctzcr minnet af e,z ~zäruarade. (Hädelsen tir ej diktnd) ~. - De samtalande, patagligen representanter för de fyra stånden, livarvid ~ f r u n n ~ betecknande, nog, föreställer adeln, - äro allesami~mns bekymrade öfver de svhra tiderna. Men då prelatens klagon&amp; hnfvudsakligen gäller mask på säden, utbrista landtmannen och Iiandlanden i silckar. öfver det pågående kriget med Ryssland, livaruti friin » p&amp; ömmaste sätt » instämmer.