Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Breswct af den 7 September 1802 tillagdt 8,492 R:dr zs. 'sk. ^De as Hans Ex« eellence innehafbe löningsförmaner innefatta wäl utom lönen äswen resepenningar och -HNshyre medel; Men Utskottet har dock ansett sig betagit att widraga sach förestå någon annan ändring, än den Utskottet, i enlighet med de grunder Urskortet wid de öfrige Stater» nes reglerande och mi de derom afgifne Betänkande» följt och upgjfwit, dä hwad Hans Excsllence Herr Grefwe sk OFZlas njuter, stödjer sig pa Kongl. Majlis ostvan Högstberörds Förordnande. Riksens Högloft. 486 Dm 7 December. Ständers enil ompröfwonde Underställa detta ärende wördsammeligen. Stockholm den goNowember 1809. Pä Högloft. Ridderffapet och Adelns Ledamöters ivägnar Llses kleminZ. Pä Högwördlge Preste. Skändetö Ledamöters wäqnar l^ti. Weidman. Pä Wälloft. Borgare Srändkts Ledamöters wägnar Larl kr. Pä Hederwärda Bonde. Ständers Ledamöters wäqnar Hlok. Ericsson. 14. krääslius. Lakes pä Border. Följande fran StatSrUtssottet inlämnade wörd, samma Memorial, uplästes, sa lydande: Wördsamt Memorial! Till Stats UtstkottetS utlåtande hofwa Riksens Högloft. Ständer behagat öfwerlämna Kongl. Mastts nädiga propostrion till Dem, af den 18 WedneSep, tem, Den 7 December 487 tember, angående ett ärliat underhäll för den äterstä» ende delen as Finska Armeen sä lydande:
Genom samma förslag har Ulskottet således sökt afhjelpa ofvananmärkte brister i lagstiftningen om rån, eller att närmare i lagen bestämma kännetecknen på samma brott, samt att införa lämpliga och emot gerningens allmännaste yttringar svarande straff. Af de öfrige här nedan upptagna lagförslag äro, jemlikt Utskottets ofvanstående yttrande, de som angå spö- eller ris-straffet samt kyrkoplikten, såsom påföljd för brott, framställde under den förutsättning, att berörde straffmedel kunna undvaras, i följd af den skärpning utaf straffet för . stöld, sorn Utskottet, genom fri hets-straffets utvidgade tillämpning, sökt åstadkomma; och enär Utskottet redan sökt ådagalägga olämpligheten af samma straffmedel, erfordras ej vidare motivering för dessa förslag. Men om än kyrkoplikten ej är ett lämpligt straffmedel och följaktligen ej eller såsom sådant bör bibehållas, har likväl Utskottet funnit betänkligt alt helt och hållet utstryka denna akt, betraktad ur kyrklig synpunkt. 'Den var, efter hvad anmärkt blifvit, till sin ursprungliga betydelse blott en försoning med församlingen, med kyrkan; och ehuru en och annan torde in - Lag-Utshotlets Betänkande, N:o 37. 31 vända att, enär den förbrytare, som undergått det straff, lagen å hans förbrytelse utsätter, dermed blifvit försonad med samhället, han jemväl bör anses försonad med kyrkan, får man dock icke förgäta, att förbrytaren mot sin vilja måste underkasta sig samhällets straffmakt, hvaremot försoningen med kyrkan endast kan blifva en följd af ångern och således grundas på förbrytarens fria inre sinnesstämning. Det är detta kristliga sinne, som den kristna kyrkan fordrar af sina medlemmar, derest de skola komma i fullt åtnjutande af kyrkans gemenskap; och då det undergångna verldsliga traffet ingalunda innebär bevis oin ett sådant sinne, torde män ej kunna medgifva att förbrytaren genom straffet återvunnit den gemenskap med kyrkan och församlingen, han genom brottet förlorat.
Nuvarande anslaget 43,500: — Tillkommer: till gratifikationer åt Departementets e. o. tjenstemän jemte vaktbetjeningen 1,000: — Riks-Arkivet Kongl. Bibliotheket Kleresi-Staten: Penningar: Tillkommer: Löneförhöjning åt Kapell-predikanten i Jörns församling 400: ~ 14,861: 3. Indelta Räntor, såsom i 1861 års Riks-stat 130,400: — Indelt spanmål: Nuvarande qvantum med värde af 255,327: 40. Tillkommer: den presterskapet på Gotland anslagne Tionde-spanmål, 23,053 kubikfot 5 kannor, å 2 R:dr 46,107: —- 30^434; 40. Oindelt spanmål: Nuvarande qvantum med värde af 6,034: — Tillkommer: Prostetunnor åt Kontrakts-prosten i 1 Norra Wedbo kontrakt för Haurida församling 6 kubikfot 3 kannor, och i Wikbolands kontrakt för Häradshammars och Rönö församlingar 12 kubikfot 6 kannor, eller tillhopa 18 kubikfot 9 kannor å 2 R:dr 37: 80. 6,071: 80. Transport Tillhör ExpeditionsL'Isko Hets Förslag lill underd. Skrifvelse, lSJ:o 169. 7 Åtionfle HufvntM-lilel. Indelta räntor, Spanmål Indelt på förslag. Oindelt. Summa Penningar. enligt markegång på förslag. Mått. Värde å 2 K:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Riksmynt. R:dr ö. R:dr ö. Kub.-f. k. Skrifvelse, N:o 169. Transport Särskilda Förslags-anslag för Kloresiet: Biskopens på Gotland lön 3,000:
Hvartdera skifteslaget eller enstaka hemmanet ertål/e sm hälft i en sträckning, på det för hvartdera heqvämligaste ställe, der ej annorledes åsämjas, under iakttagande likväl af hvad 11 $ i detta ämne innehåller. 2 §. Gränsar skogseller betesmark mot åker eller äng, eller sådan• odlingsbar jord, som vid Enskifte eller Laga skifte blifvit som inrösningsjord upptagen och beräknad; då skall den, som skogseller betesmarken eger, till ert tredjedel i stängseln deltaga. Verhställes odling till åker eller äng å skogseller betesmark, som ■vid rågång, skifteslag e.ler enstaka hemman emellan, möter åker, äng eller inrösningsjord; då. skall hvardera sidan hålla half va stängseln, sä långt odlingen emu rågången sig sträcker. Gränsar sådan odling emot skogseller betesmark, hålle innehafvaren af skogseller betesmarken en tredjedel i stängseln. Skulle egare af skogseller betesmark af hägnaden märkligen betungas utan motsvarande nytta, då bör stängsel-skyldigheten derefter mätas. 3 §• Utgör rågångs-lineen två skifteslag eller enstaka hemman emellan uti skogseder betesmark, sä lång sträckning, att efter den stadgade stängselgrunden, på helt oförmedladt mantal belöjser öfver äoo famnar och i förhållande derefter för mindre hemmansdelar; inträffar derjemte, att det skifte lag, eller det enstaka hemman, hvars deltagande i sådan stäng - 14 man: Lagsamt Allm. Bepv.- och Ekm.-Ulslcoiten Betänkande, N:o 30. sel äskas, skulle märkligen betungas, utan motsvarande nytta, dä bör sednare skifteslaget eller enstaka hemmanet en derefter jemkad skälig lindring i stängsel: kjldigheten erhålla. 4 $. Går allmän väg öfver rågång emellan skifteslag eller enstaka hemul dä skall skyldigheten att till egornes fredande hålla grind, bestammas efter enahanda grund, som gäller för den hägnad, hvari grinden ar uppförd
», adress S. GumEelii annonsbyrå, Sthlm(G. i E THEA-ROS-PARFYM m. f l. i ififförsäkringsuolaget F N BILDAD, TYSK DAM, * ned de finaste ref. önskar undervisa i sitt modersmål, konversationssåväl som grammatiklektioner. Vidare genom Th Tjäders Byrå, Brunkebergsl.org 12, 1 tr. ' (G. 755.8) \ I Landtmanna&amp; KreditIhristianstads ATELIER FELLD N I kassan Enskilda Bank Mutual Life A hvarje sparkassebok kan lyftas intill 1; 0U0 kr. i månaden utan uppsägning E FABRIKSAKTIEBOLAG KONGL. HOFLEVERANTÖR N UNG FLICKA af familj, elev i Richard Anderssons pianoskola, önskar musik-elever. Priset moderat. Rekommendationer iinnas. Svar » Till 9J » torde inlämnas a Iduns kontor. INNS DET NÅGOT SNÄLLT, anspråkslöst, vänligt fruntimmer, som vill slå sig tillsammans med ett dylikt om cn liten våning på t. ex. två rum och kök i stad eller vid större station? Snart svar för vidare upplysning under adr. Eget hem, Gökhem (Skaraborgs län). (G. Eleverna sy endast eget arbete. Riddargatan 60, I. Fru I. Hallman. (26) \ \ Vi sända de utvalda sidentygerna tulloch portofritt till hemmet. Stockholm. M [Hylin &amp; CM Begär prof på våra nyheter i svart, hvitt eller kulört, från 50 öre till 15 kr. pr meter. Allm. ASSAGE meddelas i hemmen af skicklig manlig sjukgymnast. Svar till A. G., Dagens Nyheters Hufvudkonlor. Meddelar LIF-, KAPITAL-, ARFocti LIFRÄNTBm. fl FÖRSÄKRINGAR på liberala och Räntegodtgörelse 5 p r o c. A hvar motbok kunna intill 1,000 kronor i månaden uttagas utan uppsägning. I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. (S. T. A. varum. Stockholm — Öfre Norrland, Drottninggatan 6. Bfös1&gt; Hushållsräkning 4 Va %.
Då Loke utsåg Had till Balders baneman, hade han just haft detta för ögat. Asarne måste lägga vigt vid, att det fanns yttre grunder för att Had handlat med ond öfverläggning: Had hade ju en gång varit Balders fiende och efterfikat hans maka. Rätten i sin stränghet kräfde fördenskull, att broderdråparen skulle straffas med döden, eftersom böter i ett sådant fall som detta ej kunde gifvas. Ty hvilka böter voro tillräckliga för dråpet på solens gud och rättfärdighetens herre? Nornans runor, som hälga blodshämden, äro icke ristade på vattnets yta eller i hedens flygsand, och låta icke gäcka sig. Men Oden kunde icke besluta sig att kräfva en sons död i vederlag för en annans. Då omslingrade honom Urd med sina osynliga band, drog honom bort från Asgard, förde honom till Rind, Billings solljusa dotter, och ingaf honom en oemotståndlig kärlekslidelse till henne, för att hon med Oden skulle föda en son, som blefve Balders hämnare. Bland de ofödda själarna var en redan af henne utkårad att varda son af Oden och fullgöra detta kall, och af nåd hade hon lagt den sonens lefnadslotter så, att han skulle fullgöra hämden, innan »han kammat sitt hufvud och tvått sina händer», innan han ännu visste, att han var Odens son och Hads broder, eller kunde göras tveksam af den sorg han måste förorsaka med sin gärning. Men trollska makter hade bemäktigat sig Rinds sinne och gjort henne hård mot Odens böner och sin faders råd. Oden kunde upphäfva den på Rind hvilande trolldomen, men endast så, att han begagnade sig af trolldom själf, af Gullveigs säjdkonst och förbjudna runor. Detta gjorde asafadern – nyttjande, när framgång ej annorlunda kunde vinnas, ett tadelvärdt medel att komma till ett af rättvisan och ödet fordradt mål. Rind födde med Oden en son, som kallas Vale. Hon födde honom tidigt, ty han slet otåligt i de band, som fängslade honom under modershjärtat, och han var endast dygngammal, då han uppvuxit till en kämpe, som i tvekamp fällde Had. Den döde
Vidare underlättas mantalsskrifningsförrättningen derigenom, att husförhörslängden Aunes justerad, och att de skriftliga uppgifter, hvilka skola till skattskrifningen ingifvas, blifvit enligt den justerade husförhörslängden upprättade, eller med densamma kollationerade; hvarigenom den i § 8 anbefallda jemförelsen af uppgifterna med husförhörslängden underlättas och möjligen äfven göres mindre nödig; och slutligen skulle en så beskaffad föregången, och författningsenligt påbuden, justering, göra den nu föreskrifna inställelsen i egen person, eller genom ombud, vid mantalsskrifningen helt och hållet öfverflödig, för att ej heller förtiga, att detta stadgande, som utläster böter för ett underlätet iakttagande deraf, vållat mången en utgift, hvilken minst förmått draga densamma, på samma gång som ock hans personliga inställelse kanske minst varit af behofvet påkallad. Dessutom att till ett förrättningsställe, och detta vanligen gästgifvaregård, sammandraga en hel hop folk, som, i vanliga fall, der ingenting har att syssla, om icke möjligen att svara på den af Häradsskrifvaren framställda frägan om den husbonde, som uppropas är tillstädes, ty förrättningen försiggår efter husförhörslängden och i enlighet med densamma, och för öfrigt endast för att onyttigt förnöta eller förspilla dagen, och mången derutöfver att ådraga sig en utgift, som kunnat undvaras, eller åtminstone bättre användas, är något som fastheldre torde böra undvikas än påbjudas. Ty har justeringen af husförhörslängden behörigen försiggått, och finnas vid mantalsskrifnings-förrättningen närvarande länsman, fjerdingsman, sexman, och möjligen äfven ett sockenombud, så är väl att antaga, det ingen nödig upplysning, utöfver hvad kyrkoboken kan innehålla, Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 8. 17 innehålla, komme att saknas, saknades äfven vid förrättningen alla husbönder inom församlingen, med undantag af de nyssnämnda. Och för öfrigt kan tillträde till förrättningen icke någon förmenas, som har vid densamma något, honom personligen rörande, att andraga.
Hr Weidenhjelm, Ernst Äng., upläste 2:a sålydande motioner: 1 :o Ehuru med tacksamhet bör erkännas, att lagstiftningen, serdeles under en sednare period, sökt så ordna rältsförhållanderne emellan fordringsägare och gäldenär, att i allmänhet den sednare lika litet må ega fog (ill klagan öfver oskälig förföljelse, som den förre skäl lill missnöje öfver lamhet i verkställigheten af ett vunnet utmätningsbeslnt, återstår likväl ännu den oegentlighet, att, ehuru K. Bef:h:de icke eger att ålägga betalningsskyldighet utan i de fall då fordrings-påståendets rättmätighet är tydlig och klar, utväg dock blifvit gäktenären beredd att, genom fullföljd af besvär mot dess beslut i Ofver-rätt, uppehålla fordrings-egarens anspråk, utom i de serskildt uptagna fall, att skulden är erkänd, gäldenären med förklaring uteblifvit, eller det, som utsökes, ej går öfver 100 r:dr b:co Den 28 December, f. m. eller dess värde. Alt gäldenärer ofta begagna denna utväg för att, icke blott vinna rådrum med betalningen, utan ock, hvad värre är, genom konstlade mede), under tiden sätta sig utan synbara tillgångar lill sina fordrings-egares förnöjande, — derom bära Hofrätternes prot:r nästan dagligen bevis; — och då detta missbruk verkar störande på de, äfven i många andra hänseenden rubbade kredit-förhållanderna, och en utvidgning af exsekulions-makten härutinnan icke tyckes vara betänkligare, än den i lag, K. Bef:h:de redan medgifna och hittills utan större olägenheter utöfvade rätt att, ännu innan fordrings-anspråket blifvit i vederbörlig ordning pröfvadt och godkändt, genom beviljandet af qvarstad å gäldenärens egendom, sälta honom utur lagligt tillfälle alt densamma använda; så får jag härmed ödmjukl. föreslå att, beträffande K. Bef:h:des utslag, ett stadgande mätte utfärdas i öfverensstämmelse med hvad K.
Så har till exempel Frankrike 7 millioner och Preussen 6 millioner tunnland allmänna skogar, samt de flesta tyska stater från J till | af landets skogsvidd under allmän vård, då Sverige deremot med sitt nordliga läge ej eger fullt 2 millioner tunnland allmänna skogar, således mindre än Ts af landets till omkring 30 millioner tunnland beräknade skogsareal. För Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-UtsJi. Betänkande N:o 50. 17 Till utvidgande af Kronans skogsareal äro emellertid utvägarne olika för rikets södra och mellersta delar, och för Norrland. Med sistnämnda del af riket, der faran af skogarnes förödelse är störst, eger det lyckliga förhållande rum, att Staten derstädes utan synnerliga uppoffringar kan vidtaga de erforderliga åtgärderna, allenast tiden icke försummas. Den största delen af skogsarealen i de nordligaste länen och en betydlig del af skogarne i det öfriga Norrland är för det närvarande Kronans egendom; men enligt gällande författningar öfvergå nästan dagligen betydliga delar deraf på enskilda händer för att, efter hvad erfarenheten gifvit vid handen, i de flesta fall jernnäs med jorden. Utskottet anser, att Kronan icke längre bör sålunda släppa ifrån sig denna för Staten nödvändiga egendom, utan att kraftiga åtgärder ofördröjligen böra vidtagas till densammas bevarande för det allmänna. Ett sådant steg är visserligen taget genom ofvanomförmälda Kongl. Skrifvelsen den 25 Maj 1860, sorn i öfrigt fullständigt angifver änledningarne till det onda och den rigtning i hvilken botemedlen böra sökas; men Utskottet befarar, att de föreskrifter, som innefattas i denna Kongl. Skrifvelse icke ega den omfattning, att de i och för sig kunna in ed hira någon kraftigare verkan.
Wid underdånig föredragning af de genom wederbörande Landshöfdingar och Vistopar till Kongl. Mast insända ansökningar om understöd för sadana församlingar, hwilka af fattigdom wore urstandsatte att sjelswa till det i Högstberörde stadga bestämda minimum deras Skollärare aflöna, och hwilkas oförmåga i berörde hänseende af nyssnämnde embetsmyndigheter blifwit witsordad, har Kongl. Mast af det utaf Rikets Ständer dertill lcmnade anslag i Nader bewiljat understöd med sammanlagdt 32,172 R:dr 8 sk. Banko till 578 Församlingar, hwaraf 53 i Ärkestiftet, 29 i Linköpings, 97 i Skara, 33 i Strengnäs, 46 i Westerås, 78 i Wexiö, 69 i Lunds, 48 i Götheborgs, 25 i Calmar, 40 i Carlsstads, 57 i Hernösands och 3 i Wisby Stift. Wid bestämmandet af detza understöd, har Kongl. Mast icke kunnat utan inskränkning bewilja dem till det högre belopp, som flerestädesifran för särskilta församlingar blifwit begärdt och af wederbörande tillstyrkt; emedan, utom af andra skäl, nära hela det af Rikets Ständer kemnade anslag derigenom skulle medtagits, och således intet finnas att tillgå för andra lika behöfwande församlingar, som icke sä skyndsamt medhunnit de förberedande ätgärderna för ordnandet af deras skolwäsende. Om understöden sälnnda blifwit mindre än man flerestädes päräknat, böra de likwäl alltid hafwa utgjort en hjelp för dem, som deraf kommit i åtnjutande, och tillika en uppmuntran för andra församlingar att med lika wärma omfatta och skyndsamt ordna denna wigtiga angelägenhet.
Utom det alt eleverna gå miste om tillfället att under lärotiden lära sig rida, är Inrättningen derjemte urståndsalt att lemna ändamålsenlig vård åt sådana djur, hvilkas sjukdomar förbjuda de sjukes inspärrande i bås eller spilta, såsom t. ex. koller, kolik, vattuskräck m. ra. och då, under regn, köld elier snöyra, kirurgiska operationer förekomma, som fordra djurens omkullkastning, hvilket af brist på tjenlig plats mestadels verkställes ander bar himmel, måste dessa operationer, — under afvaktan på väderlek, som möjliggör deras utförande, — uppskjutas, stundom med äfventyr för djurens lif eller på bekostnad af kurens framgång. Med anledning häraf anhåller Direktionen underdånigst, att Eders Maj-.t behagade föreslå Rikets Ständer anvisandet af nödiga medel, nemligen: för uppförandet af ett nytt sjukstall, innehållande rum för hästar, nötkreatur, får och svin samt ett mindre rideller motioneringsbus, —• enligt vidfogad ritning ock kostnadsförslag, — beräknadt till R:dr R:mt 19,000: — samt för nedtagandet af de trädhus af foderlador, loge m. m., som äro med nuvarande sjukstallet sammanbyggde och de ras återuppUrande på särskild plats, samt med tillökning af ett separations-stall och förseende med tak af tegel i stället för halm 7,000: — Äfven i dessa delar har Sundhets-kollegium ansett sig ega fullt skäl att till styrka nådigt bifall till Direktionens underdåniga framställning. Behöfligbeten af de byggnader, för hvilka Direktionen påkallat anslag, torde väl icke heller kunna ifrågasättas, men då, såsom jag ofvan antydt, Skara Veterinärinrättning från början varit en enskild anstalt, synes mig statens bidrag till densamma väl, med afsende på dess allmänliga gagn, kunna sträckas till sådana föremål, som äro af större betydenhet oell i allmänhet kunna anses öfverskrida enskildessförmåga, men ej till sådana mindre, tillfälliga utgifter, såsom reparationer, flyttning af gamla hus m. m., för hvilka inrättningens tillgångar måste anlitas eller medel Bil. M 6 till Kongl. Maj:ts Nåd.
M. deras åsigter, på det att, så vidt möjligt är, allt som rörer enskildes eller menigheters rätt, må vara af begge Statsmakterna godkändt, hvilket bör befrämja enighet och belåtenhet emellan folket och dessa med det i ständig beröring varande'myndigheter och tjenstemän; äfvensom derigenom R St. kunna sättas i tillfälle att bedomina, i hvad mån communalbestyren kunde, i sammanhang med dessa embetsbestyr, anordnas till vinnande af enkelhet och kraft i allt hvad som kan röra menigheternas allmänna angelägenheter. Om remiss af denna min motion till 'Lagoch Ekon.- Utsktn får jag härmed vördsamt anhålla. 5. Då det vore af stor vigt, att markegångssättningen blef beräknad efter medelmarkegång för flera ur, samt att förenkling och omsättning af räntepersedlarna stadgades, om hvilka åtgärder Konungen och R. St. redan vid sista riksdagen voro i hufvudsaken en ige, ehuru de sedan icke blifvit bringade till verkställighet; får jag, på de skäl som fin - Den 7 Mars f. a. nas utvecklade i R. St:s und, skrifvelse d. 17 Maj 1835 (N:o 344)> vördsamt föreslå: 1:0 att såsom grund för utgörandet så väl af kronotionde och afradsspanmål, som äfven af andra hemman och lägenheter ålagda räntor, måtte antagas medium af tio års markegång, sålunda uträknad t, att, sedan årets markegångspris blifvit faststäldt, detsamma tillägges de nästföregående g årens markegångspris i samma län eller district; blifvande tiondedelen af denna summa uti jemna ski 11 i tig ta
Banko och Svenskt Silfver Specie, hvarförutan myntskatten | proc. å det sålunda försålda omyntade silfret för Banken besparats. § 16. }noch utvexEfter uppgjorda beräkningar öfver dukatvärdet och med ledl'ndukat!r S ning af priset å guld i Hamburg beslöto Fullmäktige den 14 sistlidne Mars att höja Bankens invexlingspris å dukater från 8 R:dr 20 öre, hvarvid detsamma en längre tid bibehållits, till 8 R:dr 25 öre; och då under närmaste tiden derefter noteringarne icke allenast i Hamburg å myntadt guld, utan äfven i London å guld i plants syntes angifva stegring i guldpriset, och guld härstädes fortfor att röna efterfrågan, förhöjdes invexlingspriset ytterligare devi 18 påföljde April till 8 R:dr 30 öre pr dukat. Utvexling af dukater till det i 103 § af Banko-Reglementet stadgade pris, eller 10 öre utöfver det för tillfället gällande invexlingspriset, har oafbrutet varit medgifven, dock under tiden från och med den 15 sistlidne Mars endast i smärre poster och till belopp ej öfverstigande 500 dukater i veckan. § 17. Uppköp och För Bankens vexelrörelse är i 18 § af 1860 års Revisions^berättelse redovisning lemnad till och med den 8 September samma år. Behållningen utgjorde då i Hamb. Banko mark 7,165,191: l. hvilken redovisades sålunda.- Innestående hos: Handelshuset P. Siemsen & K:o , 119,636: 15. d:o Salomon Heine 1,279,390: — d:o J. H. & G. F. Baur . 1,171,195: 3. d:o H. J. Merck & Transport 5,827,868: s. 7,165,191: i.
Att märkningen endast skulle ske för att förebygga en otillbörlig hästhandel, är att sträcka omtankan något för långtj i det fallet skulle man anhålla att en märkning anbefalldes för alla hästar i Sverige. Den värde talare, som ordat om Utsk:s adjutanter, anhåller jag att få underrätta, att Utsk:n icke äga några adjutanter utan ledamöter. Sedan öfverläggningen nu förklarats vara fulländad, hemställde II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla förevar, betänk. Ropades starka nej, blandade medja. Propos. till afslag å detta betänk, blef derefter framställd och af R. o. Ad. besvarad med starka ja, blandade med nej, hvarpå II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han trott sig linna det betänk, blifvit afslaget. Föredrogos ånyo och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnda d. 17 dennes f. m. på bordet lagda betänkm: N:o 39, i anledn. af väckta frågor om upphörande af indelade cavalleriets fotmöten, samt om förändring i föreskrifterne rör:de remonteringen vid dragonregttena, m. m.; samt N:o 40, i anledn. af väckt motion, att Myntoch Controll verken måtte ställas under K. Bergscoll. öfverinseende. Vidare föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 17 dennes f. m. pä bordet lagda betänk. N:o 41, i anledn. af väckt fråga om ändrad beskaffenhet af såväl gästgifverierne, som dervar. åkdon för resandes fortskalfande. Frih. Hamilton, Hugo: Då jag reserverat mig emot detta betänk., är det naturligt, att jag anser mig skyldig alt äfven hår afstyrka detsamma. Jag medgifver visserligen, att det är besvärligt för den resande att gästgifverierne flyttas gårdarne emellan, men delta är i de flesta fall föranledt af den orsak att vägen är så litet besökt, att det icke bär sig för en gästgifvare alt inrätta ett bättre gästgifveri.