Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är visserli - 8o Den 26 Mars f. m. gen bedröfligt, att det skall gå i mistning deraf, och jag är ej bland dem, som ej ömma för olycklige medborgares lidanden; men det finnes så otroligt många andra af Nationens medlemmar, som dela ödet af misslyckade speculationer, och jag tror ej, att* vi kunna för dessa hafva några särskilta considerationer, förrän vi komma derhän, att kunna hjelpa alla olyckliga. Hvarje år gör fortsättningen dyrare, säger man; man förlorar tillvande arbetare, och desse sine erfarne ledare; att återtaga arbetet blir svårare. Det medgifves, att det blir svårare, att återtaga arbetet;, men i det tillstånd, hvaruti Canalen blifvit satt, måste svårigheter uppkomma, och det tillhör andra än Rikets Ständer, att afhjelpa dem. Det anföres äfven, att glömda arbetsmethoder å nyo mäste inöfvas. Detta synes motsäga den så högt prisade nyttan af ifrån Canalen införd arbetsskicklighet, hvilken, om den fordrar ett jemnt fortfarande Canalarbete till sitt underhåll, blefve mera att beklaga än att rosa, och hvilken jag tror medföra mindre hylta, än man i allmänhet förmodar deraf kunna hämtas. Jag nekar ej, att många soldater lärt sig att förträfifligt lägga stenmurar och finhugga gråsten; men jag ser ej, att de in i landet kunna få några tillfällen att utveckla dessa kunskaper; ty våra omständigheter äro ej sådane, att särdeles stora palatser komma att upp re - Den 26 Mars f. m. 81 resas; vårt jordbruk lärer icke kunna medgifva sådane anläggningar. Götha Canal, säger man, är årsbarn med vår frihet, är ett nationelt företag, i anseende till sin utföring beundradt af hvarje kännare, värderadt af utlänningen såsom ett bevis på Nationens kraft och Armeens arbetsskicklighet. Jag säger belt oförtäckt, att detta Monument af vår frihet för mig bar föga eller intet hänförande.
Så skrifver Doktor Kobert iiarvey, professor i obstetrik vid den medicinska högskolan i Calcutta: * Vi 113 för närvarande en dam har, som kunde göra stor nytta bland dc stackars sjuka hinduiskorna. hTcn i sin missionär, vill hon icke htaga sig nhgon cgensknp af ri~cdicit~sk sjuk iitaii full ratt att ' begagna tillfället ' för främjande af sitt hufvudsakliga mH1. Hon m5 ha ratt ur sin synpunkt, nicn för mig blir hon oanviindbar, emedan jag ej skulle vilja införa henne i familjerna utan att upplysa dem om hennes syfte. hvilket åter skullc sluta deras dörr för henne .. Det behof, som har så kraftigt uttalat sig, har framkallat anbudet af ett mycket högt honorar för den iiicdicinskt bildade qvinna, som skulle vilja bosätta ' sig i Calcutta utan att sluta sig till niissionarcriia. Man har ifrigt bestridt de grundsatser,som har uttalat sig. Ingen förnekar, att ju de hinduiska qviniiorna kunna Iiafva en stor uppgift för sitt folk och sitt land, och att det dcrför ar af största vigt att de utvecklas ocli erhfilla kunskap och bildning. Men missioiiarcrna förklara, att den civilisation, som icke hvilar på kristendonien, skall vara till skada ocli icke till gagn; hvaremot man H aiidra sidan försvarar statens grundsats att i sitt uppfostringsarbete bibehålla neutralitetet i afsecnde på religionen. E n miss Hcwletf soiii vid ett möte hbll ett intressant föredrag, besvor dcrvid de närvarande att icke förskaffa hinduiskorna några Vakare, som ickc satte sjalens läkedom före kroppens. Med allt erkannande af niissionareriias stora förtjenster fortsatta dock myiidighetcrna att p5 ~fationrl grund söka utveckla ocli civilisera folket, och denna grundsats har tvifvelsutan medverkat till den snabba och latta fraingangen af fr5gan såväl oni qvinliga Ifkares anställning, som af ordnaiidet af den qvinliga läkarebildningen i dessa fjerran länder.
Vid sådant förhållande torde revisorerne derefter icke medhinna att behörigen genomgå hela målet, innan de skola åtskiljas. Jag betviflar till och med att Hr Fredin, om han 382 Den 1 Juli f. m. varder utsedd, skall kunna medhinna bägge dessa arbeten på den utsatta tiden, ty så länge riksdagen varar, lärer lian icke få egna sig deråt. Har Hr Fredin på förhand uppgjort planen så kan han möjligen hinna med sitt arbete, men eljest synes det mig otroligt. På grund häraf svnes mig denna punkt böra återremitteras, hvarom jag anhåller. Afven om R. o. Ad. skulle godkänna de anmärkmr Frih. Palmstjerna och jag nu framställt, så låter det sig icke väl göra, att ögonblickligen ändra ordställningen utan torde man böra åt Utsk. öfverlemna alt uppgöra ett nytt förslag. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Den siste värde talaren har medgifvit den stora nyttan och vigten af en förändring och förenkling i formen för statskont:s räkenskapsföring samt uttryckt den önskan att en dylik förbättring kunde ju förr dess helldre komma till stånd. Om likväl uppgörandet och granskningen af ett försök till ny förändrad rikshufvudbok skulle få utsträckas utöfver den tid som är bestämd för 1849 års revisorers sammandrag, sä skulle följden deraf blifva, att förslaget icke kunde pröfvas vid den straxt derpå inträffande riksdagen utan först vid den påföljande. För min del anser jag derföre bäst vara om det bestämdes att arbetet skulle rara färdigt inom den af StaisUtsk. föreslagna tid, så att det kunde hinna att efter granskning af vederbör:de embetsverk, blifva pröfvadt af ofvanbemälde revisorer. Att Tit. Fredin kan inom berörde tid medhinna arbetet är ganska troligt, derföre att han har både som bokslutskamererare i stats-kont. och som kamererare hos R. St:s revisorer vid flere föreg:de tillfällen handlagt detta ärende ; hvadan man kan antaga att alla förberedande arbeten redan äro undangjorda.
Tullarne, 8'o Af Pehr Pehrssons från Stockholms Län , Memorial, om förändring af Målkärilen, m ro, lill Lagsaint Allmänna Besvärsoch OeconomieUt skot t en : Af Olof Carlssons från Östergöthland och Pehr Nilssons från Christianstads Län, Memorialer, angående fri och obehindrad rättighet till Sved» jande 3 af Pehr Nilssons från Christianstads Län, Memorial, om oinskränkt frihet att an* lägga HusbehofsQvarnar, Af den 23 December; Af innehåll, att Ståndet godkänt Expeditions» Utskottets Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. M»j:t, angående tryckningen af Dess Nådiga Proposition oro StatsVerkets tillstånd och behof, Den 5 jfattuarii. i3? Aj dn 27 December: Om bifall till så val Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Be; tänkande , om Bränvins - bränningen , som BancoUtskottets Memorial, angående föreslagne ändringar i den för Utskottet hittills gäl' lande instruction. Af den 27 D.cemhcr: Innehållande att Ståndet, som redan den 5 i denna Månad besluta , att endast 250 Exemplar af dess Protokoll vid innevarande Riksdag skulle uppläggas, i öfverensstämmelse dermed bifallit StatsUtskottets Utlåtande, angående kostnaden för tryckningen af Riks - Ståndens Protocoil med tillhörande Bihang, Af den 27 December: Om Remiss till SiatsUiskottet: 1:0 Af ett Memorial af Anders Nilsson och Olof Olsson från Carlstads Län, angående Löntillökning för Länsmännen inom berörde Län. 2:0 Af Nils Månssons från Malmöhus Län, Memorial, om afskaffände af den skyldighet 1 åtskilliga befästade Städer, att af hvarje Vedlass som införes , lemna vissa träd för Corn-! jnendanternes derstädes behof. 3:0 Af bemälte Nils Månssons Memorial, an; gående yrkadt upphäfvande af den vissa Hä* rads Krono-Allmoge i Skåne påbördade Dagsverks - skyldighet vid Flyinge och Dahlby Kungsgårdar.
Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Utlåtande N.o 5. Vid 6 § : a) att det är olämpligt, att Rikets Ständer befatta sig med bestämmande af redskapens construcliori, hvilket bör öfverlemnas åt hvars och ens egen omtanka, efter hvad man kan finna beqvämt och förmonligt; Z>) att ifyllningslucka på bröst till panna utan mäskvärmare må få finnas, hvarigenom, då denna lucka sitter lägre än pannans bals, något missbruk, medelst olaglig ifyllning af tillmäskning, icke kan åstadkommas, hvaremot ett förbud härutinnan endast skulle medföra ett onödigt försvårande af tillverkningen; c) alt, i den händelse halsen är något högre än tre tum, motsvarande afräkning må göras på kokrummet, och pannan då uppmätas till halsens öfversta kant; c/) att då hatten, ju mindre den är, dessminde leder till missbruk, haltens rymd må inskränkas lill hälften mot pannans, hvilken storlek är alldeles tillräcklig för afverkningen; och e) att, vid utrönande af pannans innehåll, densamma, af hvad construclion som helst, bör fyllas och mätas till halsens öfversta kant eller så kallad lekande brädd, ulan alla afdrag för bals, tapp eller kokrum.
Fångföringen, om ändring i; Motion, rem. till Stats-, Lagoell Ekonomi-Utskotten, s. 1204. 1244, 1299. — Predikanter, om tillökning i anslagen för; Motion, remitt. till Stats-Utskottet, s. 115 2. — skjutsning, om; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet, s. 128,4* >—i spillning, om, uppliäfvande af Kgl. Brefvet af 1786, rörande; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 1258. — Vården i Götheborg, Stats-Utskottets Betänkande, N:o 3q, öfver; återrem. af Bonde-Ståndet, s. i3o3. Fängelse-Anstalterne, rörande de allmänna; Motioner, rem. till Lag-Utskottet, s. 1222, 1283. Födde och Döde åren i8i5-i8ao, s. 3o2. Förbrytare, om Författningars vidtagande emot allmänna; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 1243. Föreskrifter, af Kgl. Majrt nådigst meddelade om Spannmåls - Undsättnings - Skulders liqviderande åren 1819-1822, s. 619, 6a3. 89* 1 4oo Författningar, om öfverseende af de Ekonomiske; Motioner, rem. till Lagsamt Ekonomi-Utskotten, s. 1170, 1342, 1298. ■— om öfverensstämmelse i, som från Läiisstyrelserne utfärdas; Motion, rem, till Ekonomi-Utskottet, S. 1283. Förlägenheten, om sättet att afhjelpa allmänna; Motion, rem. till Statsoch EkonomiUtskotten, s. 1194» 1240, 1243, 1245. Förluster, om ersättning för Svenske Medborgares lidno, genom upjrbringningar; Motion, rem. till Stats-Utskottet, s. n4o.
Hon låtsade därför icke förstå fru Skarpmans invändning och höll fast vid den redan uppgjorda anläggningen samt förklarade, att man i sedlighetens intresse måste straffa fröken Ozodes för dennas lättsinne att under profåret med Warm-Blasius öppet visa sin tillgifvenhet för en annan. »Huru kan den lättsinniga rättvisare straffas än genom att den man, med hvilken hon är öppet förlofvad, uppträder som hennes offentlige medtäflare och hindrar henne från att intränga i folkförsamlingen?» tillade fröken Rosendoft. Fru Skarpman-Stormfågel lät sin invändning falla och sade ingenting, men hon log och trodde sig klart inse orsaken till den förälskade bundsförvandtens handlingssätt. För denna orsak kände hon icke något egentligt deltagande, men därför bekymrade hon sig ej häller särdeles mycket om utgången skulle vara lycklig eller icke för fröken Rosendoft. För fru Skarpman-Stormfågel var det tillräckligt att få verksamt ingripa i en intrig, hvilken kunde hafva utseende af lifligt deltagande för det allmänna. Därför arbetade hon ihärdigt för Oxygens val. Men hon arbetade icke i samråd med sin skyddsling. Hennes försök att närma sig honom hade dittils misslyckats. Oxygen ville visst icke hindra någon att hjälpa honom till hans önskningars uppfyllande. Så oegennyttig var han icke. Men hans stolthet höll honom på afstånd från bundsförvandter, hvilkas biträde öfverraskat honom och hvilkas bevekelsegrunder föreföllo honom misstänkta. Först denna afton hade han gifvit vika för fru Skarpman-Stormfågels enträget upprepade inbjudningar och lofvat att sammanträffa med henne i Okeanos trädgårdar. Efter föreställningens slut i Psykäon skulle han deltaga i ett litet aftonsamkväm, till hvilket fru Skarpman inbjudit några af deras s. k. politiska vänner af båda könen. En häftig susning for genom trädgårdarne. Det var tecken att föreställningen skulle börja. Allmänheten hade redan intagit sina platser i den stora Psykäon-salen. De sutto där icke som åhörare eller åskådare, ej häller som åluktare – ordet vann burskap redan på 2200-talet – utan som kännare eller, för att icke nytja ett tvetydigt ord, som förnimmare. Hvar och en hade på hufvudet en underligt formad hjälm.
Borgare - Ståndets Protocoll, hullet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 7 Augusti 1 Sis. S. D. tiedervärda Bonde-Ståndets inbjudning, tali meddeldt Prutocolls-Utdrag af den 2gJuli, der - y Den 7 Augusti 355 derom att de i anledning af Banco - Utskottets Memorial den 26 i samma manad bev.illjade förhöjda arfvoden för Riksens Ständers Fullmägtiga i Banken matte från samma månads början räknas, fann Borgare-Ståndet nu för godt att antaga och bifalla. Ut Supra. Ex Protocollu Carl Magn. Robsahm. S. D. Er,e. uppläsning af Ilöglofl. Ridderskapets och Adplns Protocolis - Utdrag af den ,5 i denna månad, med inbjudning till iristäminande i bifall till Friherre Anders Cederstroms anhållan om ersättning utaf Riksdags-kostnads Summan för afskrifnings kostnaden af . åtskilliga med Bevillnings-ämnet gemenskap ägande handlingar, som Friherren på enskild bekostnad velat af trycket utgifva, fann Borgare-Ståndet sig likväl för sin del icke kunna uti detta beslut instämma. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Di nu åter föredrogs Statsoch BancoUtskottens, dert 4 i denna månad afgiftia och den 5 på bordet lagda, Utlåtande angående de inom Piks-Stånden yppade skiljaktigheter i afseende på tiden, hvarunder det till Götha Canal - Byggnads fortsättning beviiljade Lån-bitr.:de skall Den 7 Augusti utgå, upplästes, i sammanhang dermed, Hedervärda Ecnde-Ståndets nu ankomna ProtöcollsUtdrag af denna dag, med underrättelse att Hedervärda Ståndet jemkat sig alldeles lill Högvördiga Prest-Ständets och liorgare-Ständers beslut, och i följd hvaraf Borgare-Ståndet ansåg Utskottets förutnämnde Utlåtande förfalla. Ut Supra. Px Protocollo Carl Magn.
S. D. Anders Kylander från Wermlands län, uppläste ett skriftligt anförande föraniedt af en utaf Georg Nyqvist från nämnde län väckt motion för vinnande af ändring uti Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, angående hemmans-klyfning och jordafsöndring, samt åtföljdt af en bilaga: , och blef nämnde anförande till Lag-Utskottet remitteradt S. D. Ett af Peter Mårtensson från Jönköpings län, ingifvet, nu föredraget, anförande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om förändring i nu gällande tulllägsliftning, blef till Bevillnings-Ulskottet remitteradt. Den 21 Januari. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Herr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, gjord anhållan, att med de öfrige Riks-stånden finge kommuniceras ett af honom den 4 dennes, vid föredragningen af Friherre Lejonhufviids, Axel Hjalmar, väckta mdtion, angående erläggande af vakans-afgift för vinnande af befrielse från beväringi-skyldighén, 104 Prot.-Utdrag den 21 Januari 1854. afgifvet anförande och derjemte såsom ny motion, framställdt förslag, hvilket dock icke hos Ridderskapet och Adeln ansetts böra såsom ny motion upptagas, utan endast blifvit jemte öfriga i frågan om Fr herre Lejonhufvuds berörde motion afgifna yttranden till Lagutskottet remitteradt. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets deri 16 och 18 dennes på bordet lagda Dtlåtande, N:o 19, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition, om upplåtelse på viss tid åt enskild man af en Kongl. Maj:t och Kronan tillhörig, intill Kongl. Opera huset i Stockholm gränsande tomt.
Jag är så trygg i känslan af mitt kall, att jag, åtminstone så länge jag kan, skall söka motarbeta att någon gallsjuka finnes inom mig. Jag har väl märkt, att inom jesuiternas samfund och der papismen gjort sig gällande, gallsjuka kunnat vakna, men den plägar icke förefinnas der man går i sanningens predikande och ordets spridande. Jag ber att få fästa R. o. Ad:s upmärksamhet derpå, att jag i min motion icke talar om någonting annat än andlig verksamhet; jag har vändt mig mot dessa inre missionärer, som, under sken af att utöfva andlig verksamhet, blott sprida oro och förvillelse i sinnena; jag har vändt mig mot kolportörer, icke då de vilja afyttra några skrifter, ty dertill ega de enl. Tryckfrihetsförordmn fullkomlig rättighet, utan då de vilja utöfva andlig verksamhet, d. v. s. genom predikande och lärande. Jag säger ännu en gång, att jag med fullt förtroende öfverlemnar min motion till LagUtsk., och jag tror att de Hrr, som der sitta, skola inse att det finnes tillräckliga och talande skäl att åtminstone fästa någon upmärksamhet vid densamma. På samma sätt öfverlemnar jag jemväl med fullt förtroende åt Hr Gr. o. Landtm, att bedöma, huruvida det finnes något hinder att remittera motionen till LagUtsk. Gr. Liljencrants: Det torde vara den siste värde talaren bekant, att i den Heliga Skrift finnes ett språk, som lyder sålunda : »Med seende ögon se de icke, och med hörande öron höra de icke.» Den 12 November. 119 Jag vet icke och tillåter mig ej eller att ingå i pröfning, huruvida detta språk eger någon tillämplighet i andlig måtto på den värde talaren; men hvad jag vet är, att det åtminstone stundom i lekamlig måtto är på honom tillämpligt. Jag uttryckte mig nemligen ganska klart, då jag sade, att Gud tillåter, att ogräset växer bland hvetet tills skördetiden kommer; men ingalunda har jag yttrat något sådant, som herr Tham behagat påbörda mig.
Föredragningen inför Konungen af de mål, som Han då sjelf afgörj och som äro af elen beskaffenhet, att Stats-Kådet öfver dem höras börj fördele Konungen så, sorn Honom godt synesj emellan de Fyra Stats-Rådj hvilka enligt 8 § minst skola närvara; kunnande intet sådant mål, utan i sammanhang med den tillförordnade Styrelsens deröfver af - Constitutions-Ulshottets Memorial, N:o 4. 7 gifna yttrande, föredragas. I fedt, hvarom denna stadgar, må de Ledamöter af Stats-Rädet, hvilka inför Konungen, och de, hvilka i elen tillförordnade Styrelsen sig öfver vigtigare med yttrat, sammanräknas till fyllande af det antal, hvars närvaro i Stats-Rädet 8 § för sådant måls afgörande föreskrifver. § Dessutom böra för oförsedda händelser, — —• och angelägna ändamål, sedan hela Stats-Rådets tankar deröfver blifvit inhemlade, finnér den vara oundvikligen nödig; den andra, att, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Han Slals-Rådet in pleno hört och Riksens Ständer sammankallat. utbetalas, än sedan Riksdagskallelsen blifvit i hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord. § Denna Regeringsform — —■ sitt bifall dertill gifva. Konungen inhemte hela Stats-Rådets tankar deröfver, lage sedan Sitt beslut och meddele Riksens Ständer å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hvilka Han icke samtycker till deras åstundan. 63. Dessutom böra, för oförutsedda händelser —• — och angelägna ändamål, finnér den vara oundvikligen nödig, den andra, att, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Han Riksens Ständer sammankallat. utbetalas, än Riksdagskallelsen blifvit i hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord. 81. Denna Regeringsform sitt bifall dertill gifva. Konungen meddele Riksens Ständer å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hvilka Han icke samtycker till deras åstundan. 8 ConstiiuliöM-U(skottets Stemoridl, N:o 4.
Sålunda i väsendet förvandladt till en lögn, måste det snart i formen förvandlas till ett virtuos-handtverk af bildkram och ordprång; ett ungefär lika andelöst, som det, hvilket sedermera från Grekland och Rom lånade myther, talesätt, versarter. I sjelfva verket återstod ju för dess idkare ingenting annat, som kunde för dem vara eget, än möjligheten att öfverträffa föregångarne och hvarandra i de oratoriska figurernas svårbegriplighet, i ordställningarnas inbundenhet, i versens prosodiska tillkrångling. Man hade icke glömt, hvari det karakteristiska af den gamla skaldekonsten låg: men den djupa och starka känsla, den ofta med höghet, stundom äfven med ljufhet skapande billningskraft, som i allt det bästa af denna skaldekonst tilltalar oss, kunde inom dess form ej längre inrymmas, än den gamla tron och verldsåskådningen der verkligt lefde. De dristigt målande och träffande tankbilderna, de liksom i stenstyl uttryckta sentenserna, de gåtartade liknelserna och omskrifningarna, som så lifligt spännt åhörarnes uppmärksamhet och eftersinning, de mythiska anspelningarna och den konstiga versbyggnaden, – allt detta måste desto mer förvandla sig till ett kärft pedanteri, ju envisare man bemödade sig att fasthålla det, ja, till och med att än ytterligare uppdrifva dess förskrifning. Sann poetisk anda kunde nu endast komma från ett annat håll; och den måste med detsamma uppenbara sig i en egen, en från den förras yttringssätt bestämdt afvikande, skepnad. Mellertid se vi, af sjelfva det förfall vi nu anmärkt, huru fast, ifrån begynnelsen, den gamla formen var sammanvuxen med sitt innehåll. Den kunde derifrån, eller från sitt hedniska grundväsende, aldrig skiljas; den trotsade, ända till sitt sista, hvarje främmande inflytelse; först när den omsider tvangs till försök att med sig förena det ny-europeiska rim-sättet, började den sönderbrista. Men egentligen var den oförstörbar; för spröd att på något vis omsmidas, kunde den blott förkastas, eller öfvergifvas.
Det gamla sättet att salta ned dem i bytta, börjar bli gammalmodigt; och sanningen att säga smakar sådana urvattnade bönor långt ifrån goda om vintern. Bättre gör man, när man torkar dem. Förut förvällas de med socker och litet vatten, hvarefter de torkas försiktigt. Stenia. Nyponsylt. Eöda, men ej mjuka nypon aftorkas med groft linne och skä- ras i halfvor sedan blomman frånklippts; kärnorna urtagas och nyponen kokas mjuka i vatten. I en del af detta vatten samt en kaffekopp ättika upplöses därefter | kg. socker (på 1 kg. frukt), litet citronskal dito saft och några kanelbitar tillsättas och nyponen kokas häri tills de se något skrynkliga, ut. Innan man fyller sylten på burkar är bra att låta den ett par dagar stå i större fat, som man skakar ofta, för att saften må blanda sig bättre. Detta gäller om all frukt, som gerna vill höja sig i syltburken: men kan detta ibland afhjälpas genom påläggande af en snygg skifferbit. Stenia. Lingon-päron. 3 liter lingon afkokas i 3 liter vatten. Sedan denna saft silats, kokas den åter upp, medan man skummar väl, därefter tillsättas 7 dl. sockersirap jämte pomeransskal och kanel samt ingefära. Ingefäran krossas och kokas med vatten i en särskild panna, hvarefter det silas och slås till saften. Därefter iläggas päronen (härtill 5 liter, väl skalade, men stjälkarne få ej aftagas, utan skrapas rena) att koka, tills de bli så mjuka, att en fin vispqvist går lätt igenom. Uppläggas på fat att svalna. Därefter läggas de i kruka eller burk, och saften slås öfver. Olga. Inlagg-ning-ar. Smär-inläggning till vinterbchofcet E N U N G F L I C K A, af god familj, som vill egna sig för handel, kan få plats i finare sådan. Någon betalning för inackordering fordras första året. Svar till » Finare handel », Iduns byrå, Stockholm. [2533] E n väluppfostrad ung flicka önskas som hjälp och vårdarinna för 4 — 7 års barn.