Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ian inftyta; 2:o att af be titt Äongl. 9??aj:t3 förfoganbe fålunba ftättba unbfättningSmebel cit fumtua af pögft 130,000 9tifébater 9ltf8mt;nt ma unber tiben för bentia 9til'8 SJtaj:t gobfäitb fäfer^et; 4:o att, fdmtbt omfiättbtgljetcrna mebgtfma, ttttfätten för be bet)öfmanbe ffota bercbaä att ertjdtta fyjjetfättntng ccf> förtfcnft rotb attmänna arbctäförctag; fatnt 5:o att be för unbfättntngar tutb mtfjmdrter ccf) fetftagne fförbar affebba utebct böra, tttt beit bet be tcfc äro för anmtfabe utbetatnmgar crforberttga, tttt 9ttf§s gdtbtkftontoret öfmertcmnaS, emot ffytbfgtjct för betta SÖcrf att bet fdtnnba emot Sttaj:t tttttjanbaljdtta. ött) Ijafmc SÖt utt unbcrbdntg ffrtfmetfe ben 4 ftftttbne Stugufit t>o3 Äottgf. Sftaj:t anntäft betta beftut. §• 22. <$eban fåoitgt. SÖZajtt tttt SD§ aftdttt ndbtg ^ropofttton angåcnbe fortfättnfng unber tnncmarattbc cdj näftfötjanbc tre år af Statens jcrnmdgSbyggnabcr fatnt an Södr unbcrbdntga ffrtfmetfe af ben 6 ftftltbnc Sunt omförmäla^, anmifat en fnmma af £jttgo
En Ledamot af detta Stånd har yttrat: att Magazins Inrättningen betydligen bidragit till Landttnannens eländer, och att den vida öfver behof vet in~ Jörskrifne utländske spanmål har under sednare arens ymniga skördar till den grad fält sa de-priser ne, , att productionskoflmden knappt varit ersatt, hvarigenom Jordbrukaren blifvit försatt i den maji ruinerande belägenhet. Verkelig» förhållandet är följande: Då MagazinsDirectignep år 1818 nödsakades göra upphandlingar af utländsk span* mål, skedde sådant till afvärjande af en befarad spanmålsbrist, hvarmed landet om sommaren samma år hotades. På Kongl, Maj:ts till Riksens Siänder under dåvarande Riksdag gjorde Nådiga proposition, anslogo Riksens Ständer för detta ändamål 2 millioner Riksdaler till upphandling af spanmål inom landet, qch en lika summa för uppköp af utländsk Bpanmål, om sådant skulle behöfvas. Af de förstnämnde 2 millioaer ställde Kongl. Majit 300,000 R;dr till MagazinsDirectionens disposition, och Directionen använde deraf en tredjedel, med hvilken, jemte bidrag af Verkets äldre fond, den utländska spannemåln upphandlades. Någon öfverdrifven upphandling af utländsk spanmål är således icke skedd; och som en betydelig del af den utländsk* Deri n April f. /«. i5y fcpanmålen qvarstadnat i Kronans Magaziner, derigenom att undsättningsbehofven i sjelfva verket blefvo mindre, än som befarades, har någon menlig verkan på spanmålsprisen i alltnänhét icke eller kunnat uppkomma genom dessa lager, enär de icke blifvit försålde, och icke eller kunnat säljas till så låga pris , som spanmål för enskild räkning, af sednare arens ymniga skördar, blifvit afyttrad. — I öfrigt bör jag upplysa att under loppet af åren 1820, 1821 och 1822 icke någon utländsk spannemål för Magazinslnrättningens räkning blifvit ini förskrifven.
Så har händt, att jag en gång för serskil da utan giltig stämning ådömda vitesböter för uteblifvande fört talan instantserna igenom och slutligen endast lyckats förskaffa den lidande godtgörelse för den ena, ej den andra vitesboten, och således visserligen endast vunnit en del af ett ändamål, hvilket i mångas ögon torde i sin helhet vara obetydligt, såsom röraude endast ett ringa penninge-belopp. Lyckligare har jag varit i frågor om större ersättnings-summor, dem vederbörande rättvisligen blifvit förpligtade att gälda. Med en kanhända oväntad stränghet, hvdken jag dock ansett ingalunda öfverdrifven, har jag behandlat alla frågor om olagligt häktande eller qvarhållande i häkte. Den del af samhällets medlemmar, som befolka fängelserna, må i allmänhet betraktas med huru välförtjent förakt som helst; dess rättigheter kunna dock icke föraktas, om man ej vill förblanda den oskyldiges rätt med den skyldiges. Svensk lag är härutinnan allvarsam, och jag har icke trott mig tillständigt att af dess fordran någonting efterskänka. Flera åtal hafva härrört från öfverträdelse äf föreskriften, att ransakning med den, som blifvit i häkte inmanad, ej får af domaren, efter derom erhållen underrättelse, fördröjas längre än en vecka i stad och tre veckor på landet. Denna lag utgör hos oss den enda trygghet, som är den häktade lemnad, att icke blifva godtyckligt qvarbållen, utan att ens veta hvad brott honom tillvitas; Och för den som tilläfventyrs vid första förhöret kan visa sin oskuld, ligger utan tvifvel vigt derpå, att detta första förhör icke länge dröjer. Skulle nu så vara, att mina aktioner i dylika fall räknas bland de obetydliga; så beklagar jag, att i denna del tadlet ej kunnat undvikas, utan att frångå mitt begrepp om pligter, som voro bland de mest befallande. Ett ämne af onekligen mindre vigt och sålunda snarare förtjent att räknas bland småsakerna, är den af mig beifrade långsamhet i dornaregöromålens gång. I mina ögon deremot har detta ämnes vigt varit fullt tillräcklig att påkalla de åtgärder jag vidtagit.
(Lika med Regerings-Formens § 16.) Konungen late ock samtlige Riks-Stånden deras ■ samtycke utgifvas och meddelas. (Lika med Regerings-Formens § n40 Sådan samtlige Riks-Ståndens öfverenskommelse, sorn i denna 16 §. sägs, tillvägabringas på det sätt och i den ordning, som ioi §. rörande Ständernas kammares pröfning af hvilande beslut om ' Grundlags-förslag stadgar. § 48- Svenska folkets ombud sammanträda till allmän Riksdag på tvänne afdelningar, Ständernas kammare och Samfälda kammaren. Hvardera kammaren består af Etlhundradetjugu Riksdagsmän. Begg* hamrarne gemensamt utgöra Riksförsamlingen. För utöfning af Riksdagsmanna-befattning gälla inga andra föreskrifter än Rikets Grundlagar. Om val till Samfälda kammaren är i vallagen stadgadt. Riksdagsmän i Ständernas kammare utses af Samfälda kammaren. iför till Constitutions-Vtikotiels MentorMj N.-o SSi 29' Ständernas kammare utgöres af fyra Stånd, Ridderskapet och Adeln, Preste-Ståndet, Borgare-Ståndet och Bonde-Ståndet, Trettio ledamöter af hvartdera. Till Riksdagsman af Ständernas kammare kan väljas sådan ledamot af något bland de fyra Stånden, hvilken till Riksdagsman i samfälda kammaren valbar är, dock att han skall hafva antingen fyllt Fyratio år, eller ock när valet sker, minst en Riksdag bevistat. Till de Tretlio Riksdagsmän af Ridderskapet och Adeln, hvilka i Ständernas kammare inrymmas, har samfälda kammaren valet* fritt emellan alla enligt denna lag valbara Adelsmän.
Hvad det historiska af Friherre Boijas anförande beträffar, torde det tillåtas mig anmärka, att den Act, som Friherren omnämnt, och säkerligen af misstag kallat 1734 års RegeringsForm, icke är af 1734, utan i634> och anses såsom Sveriges första Regeringsform. Dess första uppränning härleder sig troligen ifrån den Store Gustaf Adolph: Den utvecklades, fullbordades och framlades af denne odödlige Konungs Store Minister, Axel Oxenstjerna. Genom denna RiksAct, hvilken var ett mästerstycke för sin tid, och till vissa delar ännu torde kunna tjena till efterföljd, sattes enhet och ordning uti den inre Styrelsen: under densamma vidtogos en mängd stora och nyttiga anstalter och författningar till upphjelpande och förbättring i Statshushållningen : under detg denna Rege ringsform var gällande, inträffade den lysande och ärorika period då Sverige föreskref Lagar i Europa; en period, som, nied vissa Ridd. 0. Ad. Fröt. VI B. II. Afd. 43, 44- 338 Den 27 Maji. undantag under Konung Carl XI:s FörmyndareRegering, vi gerna kunna önska oss att få återse. Det hat, som Friherre Boije säger, att Adeln ådrog sig, och hvars orsaker Friherren vill härleda ifrån den uti nämnde Regeringsform stadgade organisation af Styrelsen, tror jag ej egentligen ifrån en sådan källa leder sitt ursprung. Den afund som de OfrälseStånden merendels visade mot Adeln, och under samt efter Drottning Christinas tid egentligen började högt yttra sig, ledde sitt Upphof från den verkligen för stora magt, och det anseende Adeln ifrån Sekler tillbaka sig tillvällat och förvärfvat, och i anseende till de stora förläningar, som den ädelmodige Gustaf Adolph, men ännu mera hans Dotter, den rycktbara Christina, man kan säga det, slösade på Adeln, dock oftast för att belöna de ulmärktaste förtjenster. Jag tror således, att den synpunct, ur hvilken Friherre Boije betraktat denna Regeringsform, som var ett alster af Sveriges största Statsmans snille, ej är den rätta, och anhåller att dessa mina Anmärkningar må i Protocollet för min räkning få intagas.
Na^.t, i asseenrle ^>ä liotejemliningen i demtland, genmil Nådigt lires den 24 i>'o vendler 1837, lörordnat, att ielre allenast det al 8ia!. erliet till liotei ings-nndei-stöcl lenmaile Ilidrag as 6,666 Ii:dr 32 sli. (iiil. lili ii. Li. ?iäti. ?ro^. tili ii. 8l. sr lSio.) 5 tor 8vea Dis-Oarde . „ 2:clra Dito „ Dit'-6ardet till Häst li:dr 4,000 „ 5,000 ,. 2,500 liera ä 8tat n^l^söias. 34 i lreminan8ränlor singe under liden frän 1836 äi'8 liörjan ulga, »län afdrag för lvvad deraf för vacanle rolar 8elo^er, ulan äfven kill de 1,000 k:dr, 8om förut varil 8 vaga Ku8l1iätl8liemman tilt under8löd lilldelade lill 1834 är8 ulgäng, 8liulle 8anima lremman lillgodolromma frän oell nrerl är 1835 oelr lill8 vidare, lrvilkel 8i8l5erörde laelo^p ulgär af 3:dje Hufvud-3?ile1n8 Le^aringar; o) all clä vid Indeldla ^rmeeu8 lönereglering af Llref8-Iiidelningen vid f. 3. ^del8k!iN6-IIeg6M6nl6l lilifvil i Idemman8-känlor lilldelade, i eonlanl värcle derälinade:
Mig synes det besynnerligt, att en Corporation eller persona moralis skall göra lån, dä det ej är af behofvet påkalladt. Jag skulle tro, att statsverkets obligationer, ty någonting annat äro icke Riksg.- cont:s med Konungens garanti försedde förbindelser, måtte utgöra sä pass goda papper, alt, genom desammas försäljning, Bankens möjlighet att på sina säkerhetshandlingar erhålla lån, ingalunda kan jemföras med de förra. Slutligen har man sagt, att det vore vådligt att utlemna Ban - 312 Den 12 April f. m. kens säkerhetshandlingar i utbyte mot Riksg.cont:s obligationer, emedan fara vore att dessa sednare vid en kommande riksdag kunde, lill följd af K. M:s beslut, med anledn. af möjligen inträffande olyckshändelser, varda hell simpelt annullerade och öfverkorsade, emedan Banken vore rik nog ändå. Den värde ledamoten, som hyste och yttrade denna farhåga, torde benäget erinra sig, alt 3:dje mom. i det förslag, som Frih. Raab uppläste, innefattar, alt dessa obligationer skola vara försedde med Konungens garanti, och då bäfver det sig icke så lätt för kommande R. St. alt verkställa en slik öfverkorsning. Skulle man börja att betvifla solidileten af papper, grundande sig på en lag, eller eli beslut, till hvars upphäfvande både Konungs och Ständers samtycke fordras, så skulle man i och med detsamma erkänna nullitelen af bela vår banklagstiftning. I fråga om åtgärder eller beslut, som inom ett samhälle aga kraft, kan jag väl ej föreställa mig något mera kraftfullt än det som är garanteradt af Konungen och för hvars tillintetgörande såväl Konungs som Ständers samtycke erfordras. Man liar sagt, att i denna punkt redan 2 Stånd fattat beslut, och att hela saken kommer att förfalla genom motsatta beslut till de redan fattade. Hr Lagerhjelm har redan fästat uppmärksamheten derpå, att om äfven vårt beslut icke skulle föranleda till den förändring, som är i fråga, det likväl synes vara af vigt att uttala sin tanka i detta fall, tilläggande, att åt Fullmäktige borde uppdragas att göra ett förslag för denna öfverflyttuing.
På grund af hvad sålunda anfördt och upplyst blifvit hade Kongl. Majit, i aflåten nådig Proposition af den 27 Oktober 1859, behagat i nåder föreslå, att Ansätts kronohemman måtte från den åsätta roteringen varda befriadt, så snart annat lämpligt hemman kunde densamma öfvertaga, men alt ifrågavarande kronohemman emellertid finge tillgodonjuta den ersättning, som tillkomme hemman, hvilka, ehuru innehafvande frihetsår, likväl åtagit sig att under tiden i rotering ingå; och hade Rikets 12 Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekonomi-Utskottets Utlåtande JW 28. Ständer, i underdånig skrifvelse den 18 Januari 1860, anmält sitt bifall till den nådiga Propositionen. Beträffande nu ifrågavarande hemman, Fångåmon, inhemtas af instrumentet öfver den af behörig afvittringslandtmätare, med biträde af gode män, den 30 och 31 Augusti 1830 gjorda nybygges-utstakning och uppskattning, att lägenheten, som vore nästan omgifven af fjellmossar, var belägen 2j mil från Underåkers kyrka, 1 I mil från Östersunds stad och 4 mil från Gustafs och Carlbergs kopparverk; att marken var af ganska mager och till stor del ofruktbar beskaffenhet; att slåttern egentligen utgöres af starrmyrer, som endast hvartannat år kunde gifva någon afkastning; att skogen, som bestod af så kallad fjellgran, björk och någon tall, sparsamt nyttjad, kunde tjena till husbehof, ehuru någon inkomst deraf ej var att förvänta; att den jord, der nybyggets hemegör och åkerland borde anläggas, bestod af hvit mjuna, lös och utan någon stadig botten; att nödigt husbehofs-fiske fanns i östra och vestra Fångsjöarne, Ottsjön och Amen; att hemmanet förslagsvis upptogs till Ildels mantal med 2 R:dr 21 sk.
S. D. StatsBancooch Lag-Utskottens Utlåtande, N:o rg, i anledning af dels Herr Hjertås, G., från Ridderskapet och Adeln till förenade Utskotten remitterade Memorial, an» gående förnyadt förslag till Stadga om Invis* iiingar enskilda Personer och Bolag engellan, dels ock Friherre Boijes.L., inom samma Stånd väckta, men allenast till Statsoch Lag-Utskotten remittérade motion om utfärdande af eli Författning, som tillät, under vissa vilkor, en» skilde Assignationers lifgifvande, blef, vid nu skedd förnyad föredragning, af Preste-Stlndet afsläget. S. D. Då nu å nyo föredrogs Stats» samt All manna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens ytterligare Utlåtande, N;o 93, med anledning Pral. Utdrag (Jen 27 Nov. 1829, j3l af erhållen återremiss å Utskottens Betänkande, Nio 53, angående Dykerioch Bergnings-anstalterne i Riket, fann Ståndet, att, nied förklarande, det Förslaget till Kongl. Majlts Nådiga Förordning om de skyldigheter oell förmoner, som tillkomma de, till Dykerioch Be rgningsanstalterhes besörjande i Riket, bildade enskilda Bolag, borde, sådant det befinnes, i underdånighet öfveriemnas till Kongl. Majit, till den uppmärksamhet och det afseende, som, vid sakens slutliga pröfning, kan finnas vara öfverensstämmande med omständigheternc-s kraf och det and irna!, som dermed vill befrämjas, för godt i öfrigt gilia ifrågavarande. Utlåtande, N:o 93. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets Betänkande, N;o 135, öfver vackt fråga, att efterlefvande Makas andel i bo skall vara befriad från boupptecknin'gsafgifter till Staten, blef detsamma af Preste-Ståndet afslaget.
Uti 13:de punkten mom. a) hade Utskottet hemställt, dels att Rikets Ständer måtte bevilja de af Kongl. Maj:t för bildande af ett tredje kompani ingeniörtrupper samt till aflöning åt den vid pontonier-bataljonen nödiga stab begärda belopp, tillhopa 30,850 R:dr 34 öre årligen, deruti inbegripen natura-spanmål 1,518,7 kubikfot, att å anslaget för Ingeniörkorpsen uppföras; dels att till första anvärfningen af truppen vid nämnda kompani måtte å Riksgälds-kontoret anvisas ett anslag för en gång af 5,400 R:dr; och dels att Rikets Ständer måtte medgifva att öfriga kostnader för det nya kompaniets första uppsättning måtte få bestridas af den nu beviljade ordinarie anslagsförhöjningen; hvarförutan Utskottet tillstyrkt, i 14:de punkten, att till lega m. m. för ytterligare behöfliga exercishästar vid pontonierbataljonen måtte beviljas i anslaget till lega för hästar till artilleriets exercis en tillökning af 3,064 R:dr 6 öre; i 15:de punkten, att Rikets Ständer måtte bifalla Kongl. Maj:ts nådiga förslag, att fourageringskostnaden för pontonierbataljonens nya exercishästar måtte få bestridas af förslagsanslaget till fouragering af artilleriets och värfvade kavalleriets hästar, utan att någon förhöjning deri ifrågakomme; samt i 19:de punkten mom. 9, att till bestridande af den årliga underhållskostnaden för det ifrågasatta tredje pontonierkompaniets beklädnads-, remtygs-, utredningsoch sjukvårdspersedlar samt musikaliska instrumenter måtte anvisas 10,504 R:dr 50 öre såsom förhöjning i anslaget till försvarsverket till lands i allmänhet eller Arméförvaltningens Departementer.
Betänk, om Dahlby 0'. Flyinge Kungsgårdar. 185 fria dem af Allmogen, som icke funnos vara dertill förbundne, samt derjemte förordna, att de jicke in natura för Kungsgårdarne erförderlige Dagsverken jemväl måtte uppphöra; så hade, vid de af Kongl. Majtts Befallningshafvande med Allmogen i detta ämne år 1813 hällne sammanträden, Allmogen förment sig böra från ett sådant Arbets-besvär helt och hållet befrias, ur det skäl, att detsamma frän början skulle genom frivilligt begifvande tillkommit, men likväl på grund af Kongl. Maj.-ts Befallningshafvandes fram-, ställning, att sådant skett från uråldrig tid tillbaka, och genom flere Kongl. Resolutioner blifvit faststald, förklaradt sig villig, att, under en tid af 30 år, för samma dagsverken utgöra viss penninge-ersättning och endast in natura tills vidare fortfara med en mot 16 hofverier svarande arbetsskyldighet, under förbehåll likväl af öppen rätt för Allmogen , att emedlertid få söka fullkomlig befrielse från desse dagsverken, i anledning hvaraf ock Allmogen sedermera genom deras Fullmägtige vid 1815 års Riksdag, hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhållit, om befrielse från desse dagsverkens utgörande, så väl in, natura, som i peningar, men hvarå Kongl. Maj:t, genom Nådig Resolution den 26 September samma år, förklarat, att Kongl. Maj:t, med afseende å Allmogens frivilliga öfverenskommelse, vid ofvanberörde sammanträden , och när, genom, dagsverkssyidighetens upphörande , en betydlig Inkomst frånginge det vid nämnde Kungsgårdar inrättade Stuteri , som utan motsvarande ersättning ej skulle ega bestånd , funnit en slik Allmogens ansökning icke kunna i Nåder bifallas; 18& Betänk, om Dahlby o. Flyinge Kungsgårdar. då likväl Kongl. Majus nyssnämnde
Åtta särskilda arfvoden för trägnare tjenste-befattningar inom denna grad ä 100 R:dr 800: V äkthetjening: 16 Kammardrängar med högre lön, arfvode ä 20 R:dr 320: 12 d:o med lägre lön, arfvode å 30 R:dr 360: 680' - Särskilda Löner, Anslag: oell Arfvoden. Garde des Medailles, lön 200: Brandmästare: lön 150 R:dr hyres-ersättning 100 R:dr 250: Transport: 450: 10,730: 104,590: 52 Banko-Utskottets Betänkande, Al öl. Transport: 450: — 10,730: Till Konduktören eller den som biträder Ekonomi-chefen vid upphandlingar 100: Till Extrakt-arbeten samt Extra Ordinarie Tjenstemäns uppmuntran 1,500: Till sågning, huggning och uppbäring af ved 480: 2,530: /Inslag utöfver Stat. I och för anställande af en Femte Kommissarie i Låne-kansliet, arfvode 1,600: Tvänne arfvoden lill Bokhållarne i kassa-afdelningen ä 100 R:dr 200: Räkenskaps-biträdet vid Herrar Fullmäktiges Expedition 300: 1 Vaktbetjent vid d:o, arfvode 220: 1 » för de skyndsammare expeditionerne i depositions-af delningen 220: Ersättning till Bankens embetsoch tjenstemän för mistad inkomst af sedelskrifning, i följd af indragning utaf sedlarne å 16 sk. valör och derunder, enligt Höglofl. BankoUtskottets Protokolls-utdrag den 10 och Herrar Fullmäktiges Resolution den 24 Augusti 1848, uppgående nämnde ersättning år 1851 till 5,266: 18. 8.
» Storckenfelt, Carl Johan, Possessionat. » von Qvanten, Emil, Bibliothekarie hos H. M. Ko nungen. » Silfverbrand, Gustaf Adolf, Major. » Bäfverfelt, fullm. Herr Nordenfelt, Johan Niclas, Bruksegare. » Trafvenfelt, Lars Ludvig, Kapten. » Rothlieb, Axel Wilhelm Anian, Landtbrukare. » Pereswetoff Morath, fullm. Grefve Piper, Charles Emil, Possessionat. » Wulfrath, fullm. Herr Nordenfelt, Carl Henrik, vice Häradshöfding. » Lillieskiöld, Carl Gustaf, Häradshöfding. » Rennerfelt, fullm, Herr Stråle af Ekna, Nils Gustaf, Kapten. » Klöfversköld, Carl Fredrik, Kapten.. 12 Jlf 601. Herr Uttermarck, fullm. Friherre Alströmer, Carl Oscar, Landshöfding. » 645. » Möllersvärd, Carl Henrik, General-Major. » 657. » Palmstruch, fullm. Herr Bogeman, Johan Ludvig, Kammarherre. »661. » Klingstedt, fullm. Grefve Sparre till Söfdeborg, Gu staf Adolf, En af Rikets Herrar, f. d. JustitieStats-Minister. » 666. » Du Rietz, Gustaf Adolf, Grosshandlande. » 673. » Gyllenspetz, fullm. Herr Anrep, Carl Axel, Kam marskrifvare. » 678. » Bildt, Axel Ferdinand, Kapten. » 687. » von Post, Stafs Gustaf, vice Häradshöfding. » 713. » Cremer, fullm. Friherre Beck-Friis, Joachim Ta vast, Major. » 717. » Ekensten, Fritz Otto Ludvig Wilhelm, Possessionat. » 720. » von Mentzer, fullm. Friherre Hermelin, Carl Maxi milian, Possessionat. » 723. » von Essen, fullm.
Hon pkvisar hurusom hvarje inblick i vkr fysiska varelses sk invecklade och dock så välordnade byggnad m %ste väcka lifligt intresse och varm beundran, och a t t en människa näppeligen kan agna sin tid och sina krafter %t en ädlare uppgift än den a t t lära kanna n %grn af de fiender, som hota var q a n i s m och medlen a t t bekampa dessa. Hvad kvinnan särskildt angar, finns det rK1 intet kall ' uier öfvei ' . Och ett sådant a r sjuksköterskans för visso. N h g e n ' g %ng f %r hou se sina mödor krönas med frarngkg, men äfrren då detta ej ar fallet, då den sjuke ej 5terfAr hälsan eller bruket af en skadad lem, om lian dukar under för sina lidanden, hur mycket kunna ej erfarna händer och insiktsfull vkrd uträtta fijr a t t bringa lindring och hjälp, hur många af alla dessa smk iiaggaiide obehag kan ej en öm kvinlig hand aflagsna från den af sjukdom hemsökta! Hvad nu den friigan beträffar, Azcruvida en sjuksköterskas stallning a r ansedd, så inåste det svaret gifvas, att densamma redan atnjuter allmän aktning, och fru Norrie tillägger såsom sin öfvertygelse, a t t sjuksköterskans kall helt säkert inom en ej alltför aflagsen framtid skall nå därhän, att dess utöfvare i ' anseende komma att stallas näst efte.r lakarne. Men det kommer an på sköterskorna själfvn att föia saken fram mot detta mål. Der ar shledes ej nog, att livarje enskild sköterska utför sin del af arbete lika samvetsgrannt och hängif vet som hitintills, det fordras dessutom att sköterskoriia, särskildt de ' ledande bland dem, vänja sig vid. den tanken, att sjuksköterskomas föi * 7dlanden, 7uda deras stallning, hela deras satt att arbeta, inåste ordfias clf sköterskomta själfva.
Dessutom förekommer en mängd en droska ett stycke från hospitalet. En man extra biträden. För att blifva anstäld fordras en ålder af 18 till 35 år — vid telegrafen endast 16 i sina bästa år steg ur och lyfte sedan ner en till 25 — och en examen. Lönerna vexla mellan liten ungefär fyraårig flicka. Hela hans ut1,000 och 1,500 francs; efter 30-årig tjenstgöring seende bar prägel af denna osökta finhet, som erhålles pension. är så svår att tillegna sig för den, som icke Inom finansministeriet är ett litet antal qvinnor från barndomen inandats det förfinade hemmets sysselsatt med afskrifvandet af den stora hufvudboluft. Man spårade en smidig elegans redan i ken, som består af en mängd band och måste finnas i dubbla exemplar. det sätt, hvarpå han ledde den lilla flickan, Jernvägsbolagen hafva anstalt fruntimmer som som, iklädd en liten nätt ljusgrå vinterdrägt, skrifbiträden, i synnerhet för att försörja hustrur, hoppade bredvid honom med synbar brådska. enkor och döttrar till jernvägstjenstemän. De qvinHan gick med något sänkt hufvud, men då de liga biträdena användas för bokförandet af aktier närmade sig dörren till qvinnoafdelningen, höjde och obligationer, afskrifter, uppsättande af listor m. m. Dessutom är en mängd qvinnor anstäld han hufvudet med ett kort kast, som ville vid biljettförsäljningen, vid banvaktartjenster m. m. han afskaka sig en tryckande tanke. Nästa Den franska banken sysselsätter sedan lång tid ögonblick voro de försvunna. De erhålla tre till fem francs om dagen, användas i tryckerierna, vid räknande och bokförande af sedlar och värdepapper m. m. Vid Crédit foncier hafva qvinnor fast anställning och samma rättigheter som de manliga biträdena. Der äro 200 qvinnor anstälda med 800 till 1,800 francs i lön. De skola undergå ett slags examen, och anhöriga till tjenstemännen hafva företräde. I Crédit Lyonnais hafva 100 qvinnor fast anställning; dessutom användes en mängd såsom extra biträden.