Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Yi kunna gilla upplagen, och förkasta köpevilkoren. Dessutom skola icke sju års conseculiva missväxter inträffa hos oss. Vi hoppas att exemplet deraf stannar inom Gamla Testamentet.. Friherre Boije, Ludvig: Om förevarande ämne finge behandlas efter andra grunder, än opinionens, och opinionens för den närvarande tidpunkten, så skulle .äfven jag instämma med Friherre Sture, och till en stor del gifva mitt bifall till de grunder Herr von Becker framställt för ett spanmålsupplag; men nu, då, efter min öfvertygelse, opinionen är så stämd emot jordbruket, och för penningeintresset, att det förra är qv-äft under det sednare, tror jag, att allt bemödande för jordbruket är förgäfves. Det är opinionen sjelf man först måste angripa; och jag gör det frimodigt, då jag åberopar Riddejskapets och Adelns egen erfarenhet och våra Protocoller, till bevis derpå, att Magazinslnrättningen just fallit derföre, att den för mycket följt opinionen. Jag begär få påminna Ridderskapet oell Adeln, att ifrån 1786 till 1815, fans ingen tidpunkt, i hvilken man misskände MagazinsDireclionens dyrbara värde 200 Den 4 December f. na* för Svenska Jordbruket; ett värde, som bevisar sig än tydligare, om man blott jemför jordbrukets tillstånd före 1786 med tillståndet 1815. 4o års opinion måtte dock bevisa något. Må det också tillåtas mig fråga: hvad var det, som gaf vändning åt denna opinion? Jo, att man vid i8i5 års Riksdag klagade deröfver, att SpannmålsDirectionen icke uppköpte nog, och sedan den just derföre måst köpa upp för mycket, vräkte man i kull den i stället för att rätta misstagen, gifva Inrättningen en bättre instruction, och låta den fortfara. Opinionen må blifva hvilken bon vill; men redan lemnar denna inrättning, ifrån Ystad till Torneå, saknad efter sig, och denna saknad skall vara så länge, till dess någonting göres till samma inrättnings återställande. En värd Ledamot bar sagt, att det vore nog att uppmana den enskilta kraften till spannmålsnpplag.
Nädiga tilsiänd, skulle hemställas Riksens Ständers närmara pröfning, och genom Utdrag af krotocollet expeärerar. Dt supra. In lläem krotocolli L. L. Da^erbeirn. Begärdes pä bordel; äftvensom följande af Hrns Lxcellence Friherre ^liljencrants inlemnade DiÄrmen til krotocollet: Jag för härmedelst för Högloflige Ridderstam pel och Adeln förklara, at jag mgcn del äger ut? Hemliga Utstottets hemställande, at fordnngsägars of Lanco -eller Specie-mynt mä, intil dest realisa.- tion af Riksgälds Lreä^t-SMar för sig gatt, förklaras ffyldios at i betalning för deras Zpeois. mynrs fordringar, änstönt de wörö tilkomna sedan 4792 ars Förordning, ätnöja sig med Rir<gilosSedlar lil fayant warde, som för realisationen ar faust..lok, Jag har, fä widt i min förmåga stätt, sökt afböja denna motion, fäfom stridande mot allmän ych enskilld säkerhet, hwilken i sielfwa Regering sfynnen är hwarje Swensk undersäte förwarad, förstörande af allmänna crecliten och det inbördes förtroende Medborgare emedan, som i alla walbestallda Riksfamhällen anses för rvadeligL at rubba, emedan de band, som förena Medborgare bäde sig emellan och med deras rättigheters förfwar, derigenom i markelig mon lastas, förolämpande af äganderätten, försivagande af kärleken til Fäderneslandet , och angripande af Riks sam hållets grundwalar. Den brist pä kanco-och 8xsci6-mynk, som nu ftrspörje-S i allmänna rörelsen, i jamnförelse emöt stel^sjorda eller ttvungna behof deraf, förtjenar wisserligen allt afseende.
I anledning af Rikets Ständers tvid sista Riksdag gjorda framställning angående framflyltning af riden för kronoutffyldernas erläggande, för att bereda noggrannare kontroll a upbörden och lättnad wid ffatremas utgörande, har Kongl. Maj:t, efter wederbörandes hörande, i Räder förordnat, att för ar 1837 och framgent den sa kallade första upbördsstämman, som manligen hållits i November månad för det löpande aret, ffall uphöra och sammanfläs med andra upbördsstämman, hwilken hädanefter ffall blifwa den enda och hallas pä någon, med afseende pä locala förhållanden och de skattskyldigas största beqwämlighet, bestämd tid inom Januari, Februari och Mars mänader, eller i särskilta fall, sist inom April manads flur hwarje ar I sammanhang härmed och da samtelige wederbörande witsordat det menliga inflytande pa kronoutffyldernas ordentliga erläggande, som stämmoböternes tills widare pa försök medgifna uphörarrde medfört, har Kongl. Maj:t pröfwat nödigt och lämpligt att ifrån och med 1838 Återställa stämmoböterna till förut stadgadt belopp för alla dem, som underläta att sjelfwa eller genom ombud sina Kronoutskylder i föreffrifwen tid och ordning inbetala. 63 Förra Magasinsfondens urredning har blifwit fortsatt. De hirMagnius tills ^verkställda försäljningar af fondens tillhörigheter och indrifning af " dest fordringar hafwa indrägt en sammanlagd summa af 1,220,400 Riksdaler eller 7,714 Riksdaler 8 ff. 4 rst. mera, än som i StatsContorets underdåniga berättelse af den 20 December 1833 förslagsvis beräknades.
Föredrogos och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Prat.-Utdra"_, den 18 Maj 1848. 941 Ekonomi-Utskottens nedannämnde den 17 dennes på bordet lagda utlåtanden ocii betänkande: iN:o 119, i anledning af väckte frågor om anslag till folkundervisningens befrämja nde; ]N:o 120,i anledning af väckt fråga 0111 en del af den så kallade hel-* gonskyldens användande till folkundervisningens befrämjande; N:o 121, i anledning af väckt fråga att algifterna för skolväsendets ordnande mätte gemensamt med kronoutskylderna uppbäras; N:o 122, i anledning af återremiss å Utskottens betänkande iST:o 95, angående väckt fråga om underhållande af Hallsnäs bro; N:o 1.23, angående rättighet för brukare af mensalhemman att lösa desamma till skatte; N:o 124, i anledning af föreslagna förändringar i sättet tor markegångstaxornas uppgörande och pröfvande; N-'o 125, i anledning af väckt fråga om kronotiondens inom Westerås och Örebro Län lösande roed penningar; N:o 126, angående väckt fråga om förstärkning af Tullbevaknings personalen samt om ökade och till en del efter förändrad grund beräkna de aflöningsförmoner för Tullstaten; N;o 127, i anledning af väckt motion, dels om ändring uti föreskrifterna, angående de tullafgifter, som inflyta i följd af anmärkningar vid godsegares tullangifningar, samt dels om anställande af en statens ombudsman vid packhusen i stapelstäderna; samt N:o 130, 1 anledning af framstälda förslag till förändradt aflöningssätt för presterskapet i Riket. S. D. Föredrogs och Indes till handlingarne Statsoch Lag-Utskottens den 17 dennes på bordet lagde memorial N.o 131, i anledning af erhållen återremiss af betänkandet N:o 107, angående väckt fråga 0111 ersättning af allmänna medel till vittnen i brottmål.
Vilkoren för den bestämda amortissementsfondens användande till capital-afbetalning m. tn., sorn yid dylika afhandlingar erfordras. 56 Prot,-Utdrag dtn 5 Mars 1830. 9- Om länet icke kommer att amorteras genom arliga capital-afbetalningar på hvarje Obligation, utan genom Obligationers inlösande för ett motsvarande capital-belopp, så ega Fullmagtige att begagna denna utväg, endast då Obligationerne säljas under eller till pari, men böra uttryckligen förbehålla sig, att, när Obligationerne stiga deröfver, få efter hand uppsäga dem till inlösen al pari, så att länet ovilkorligen må vara liqvideradt inom 37 år, utan äfventyr af förlust pä capitalet. Skulle Obligationerne stiga öfver pari förr, än Riksgälds-Contoirets uppsägningsrätt inträder, böra de för capital-afbetalningar till Riksgälds-Contoiret inflytande medel, hvilka under tiden icke kunna till skuldens amorterande användas, emedlertid förräntas uti de lån, som RiksgäldsContoiret behöfver för andra ändamål upptaga, eller, om sådana icke förefinnas, uti den så kallade Handels-Disconten ‘ Rikets Ständers Rank. ao. Till betäckande af den brist i til I ga ragarne för liqvid af capital och ränta pä Stats* lånen, hvilken kan förvållas genom fördröjda capitaloch räntebetalningar å fastighets^ Prot,-Vtdrag den 5 Mars 1830. 57 Ian , böra Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret berättigas att upptaga län, hvilka återgäldas i den mon dessa betalningar inflyta. Den ränta, Riksgälds Contoiret för dessa lån får vidkännas, ersättes på sätt uti utlåningsvilkoren närmare bestämmes. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D, Vid förnyad föredragning af Statsutskottets, den 2 5 sist 1.
Utaf anslaget, 126,937 R:dr 50 öre, för Wisby hamns fullbordande. 7,500: — 7,500: — « dito, 53,079 R:dr, för hamnbyggnaden vid Kalmar 1,500: — 1,500: — « dito, 12,000 R:dr, för en kanal genom Tjufholms sundet vid farleden till Luleå 2,000: « 1851 —1853 årens anslag, 25,000 R:dr årligen, för mindre strömrensningsoch hamnbyggnads-arbeten 975: — 975: — « det för samma år utan återbetalningsskyldighet anvisade statsbidrag, 30,000 R:dr, till sanka trakters och sjöars utdikning och aftappning 510: — 510: — « anslaget, 112,500 R:dr, för jernvägsanlågqningen mellan staden Nora och Ervalla 15,000: Utaf anslaget, 30,000 R:dr, för Ystads hamns upp muddring 7,500: — 7,500: — « 1854 — 1857 års anslag, 187,500 R:dr årligen, för vågars anläggning och förbättring samt strömrensningar, äfvensom mindre hamnoch brobyggnader 55,750: — 3,750: — » anslaget, 50,000 R:dr, för brobyggnad öfver Helge å vid Kristianstad 12,500: — 1,500: — « det för åren 1854—1857 utan återbetalningsskyldighet beviljade statsbidrag, 30,000 R:dr, för myrutdikmngar och sjösänkningar m. fl. vattenaftapp ningsarbeten 5,309: — 2,799: — Transport: 7,876,813: 95. 4,192,623: 61. — 7 — Transport: 7,876,813: 95. 4,192,623: 61.
Vid öfvervägande häraf och då hvarken amortering af någon Stadskassans skuld, synnerligast enär denna skuld icke tillkommit allenast genom byggnads eller dylika företag, ej heller lönanslag till Stadens tjenstemän, lärer kunna anses identisk med sådana ändamål, som 3 §. ÅnsvarighetsLagen uppräknar, nemligen inrättningar till enskildas gemensamma nytta och beqvämlighet, bör jag fortfarande påstå, att tillstyrkande åtgärden af de i denna punkt tilltalade Herrar StatsRådsLedamöter måste anses innebära en öfverträdelse af 57, 60 och 73 §§. Regeringsformen. Efter af mig i 3:dje punkten gjord anmärkning, att de Herrar Ledamöter och Föredragande i Kongl. Regeringen, hvilka, på sätt Protokollet öfver Kammar-ärenden den 15 Februari 1839 utvisar, biträdt heslutet, att egarne af Riddarhytte Kopparverk finge njuta den lindring i afradens utgörande, att desse ifrån och med år 1839 komme att, i stället för hvarje 20:de, erlägga endast hvarje 30:de skeppund af koppartillverkningen, skulle vid detta besluts fattande hafva öfverträdt de genom Kongl. Förordningen den 27 Augusti 1723 för bergverks bedrifvande i allmänhet stadgade grunder; anföres deremot i förklaringen, att Riddarhytte Kopparverk blifvit, såsom beläget å kronoskatte grund, först skattlagdt i enlighet med nyssnämnda Kongl. Förordning till hvart l0:de skeppund af tillverkningen, men att denna afrad, genom Kongl. Resolutionen den 13 November 1744, nedsattes till hvart 20:de skeppund; och att det således varit genom sistnämnda Kongl. Resolution, och icke genom nu klandrade beslutet, som de uti 1723 års Förordning stadgade beskattningsgrunder blifvit frånträdda. Uti 1723 års åberopade Kongl. Förordning bestämmes i allmänhet afraden af Kopparverk, belägna å kronoskatte grund, till en tiondedel af tillverkningen.
Maj:ts Nådiga Proposition angående befrielse från Bränvins-Bevillnings utgörande för åreil 18 iO och 18 i2 af Personer å Landet, sorn icke äga eller besitta ford. H öglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vallöf!. Borgare-Ståndet hafva till Stats.Utskottet äfvensom Högvördige Preste Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet till Bevillnings-Utskottet re - Stuts och Bevillnings-Utskottens Fetcinkanden. 851 mitterat Kongl. Maji t s Under den 3 sistledne ^December lill Ritsens Ständer aflätne Nådiga Proposition, angående sökt befrielse fran BränViris Bevillningens utgörande för arén 1810, 1811 ocit j8i2 af Personer å Landet, som ej äga eiler besitta jord, lydande sorn följer: (Denna Nåd, Proposition, tryckt i I:sta Stiihl, af detta Bihang sid. 58 under N:r 6., blifyer har utesluten]) Stats - och Be viUnings-Utskotten hafva för öfrigt af de till upplysning i detta ämne rneddeldte vidlyftiga handlingar tagit en närmare kännedom af hvad så väl de Besvärande anfört som Kongl. Kammar-Rätten sig utlåtit samt vid öfvervägande af målet funnit, att 25 §• af Riksdagsbeslutet den 2 Maj 1810 innehåller: ”Att den för Bränvins-tillverkningen serskildt åtagne Bevillnings-afgiften komme att erläggas i Städerne samt af Ståndspersoner med flere å Kan» det, som ej äga eller besitta jord, efter personalen, så att Tolf Mantalsskrifne personer skulle anses lika med ett helt hemman och således betala 8 sk. hvardera; hvilken bevillning komme att utgå, antingen Bränvinsbrännings-rättigheten begagnades eller icke. Och, som någon annan slutföljd häraf ej kan dragas, än att ifrågavarande afgift, utan afseende derå, om Bränvinsbrännings-rättighéten begagnats eller icke, varit häftad vid personalen, samt denne tydning icke strider emot Kongl.
Operahusets upplåtande lill klubb för Ridderskapet och Adeln. I. 7. Ordförande i Landtmarskalkens ställe. I. 322. II. 105. V. 4X2. VI. Ordförandeskapet i Utskotten, angående. Se RiddarhusOrdningen, 22 §. Ordningsstadga, Ridderskapets och Adelns, om uppläsning af. Se Stadgan. Osbeck, Enkefru Christina, angående pension för. Se Pension. Oxehufvud, Olof Philip, yttranden. Oxenstjerna, Friherre Carl, yttrande. I. 449. P. Packhusen, om anställande af en Statens Ombudsman derstädes. Se Tullafgifter. Pastoralier, besparade, om användande af. Se Besparade pastoralier. Pastorat, regala, angående förslags upprättande och vals anställande till. III. Pastorer, angående portofrihet för deras embetsskrifvelse!. Se Portofrihet. Patentlagen, om förändring af. III. B. 129. A. 179. Paykull, Carl Samuel, yttrande. I. 334. ( 110 ) Paykull, Friherre Johan Gustaf von, yttrande. I. 377. Fenninge för 1 ä gen lie te n i allmänna rörelsen, om afhjelpande af. V. B. 481, 630. Å. 646, 662. Penningeväsende, angående åtgärder för ordnande af Rikets. III. R. 418. V. B. 481. A. 632. E. 460. Pension för Assessoren C. G. Osbecks enka Christina Osbeck, angående. I. R. 294. III. B. 427. Se vidare StatsIItskoltets betänkande Nio 42. — för Öfvermechanicus vid Götila canal, Öfverste Gustaf Lagerheim samt hans hustru. I. R. 365. III. B. 427.
Hr Hjerta har fastat uppmärksamheten på vår historia, på den Svenska allmogens lugn oell på hvad den uträttat för fäderneslandet. Hr Hjerta borde icke hafva glömt nit allmogen aldrig varit ensam, då dess kraft blifvit uppfordrad, utan att med Sveriges allmoge har Sveriges 1\. o. Ad. städse varit förenadt vid de tillfällen, då denna allmoge utmärkt sig för stora handlingar. Sveriges R. o. Ad. kan tryggt ställa sig i bredd med hvilket annat Stand, då fråga varit att tillskynda fäderneslandet nytta och gagn, vare sig i lagstiftning eiler handling i striden. Jag begär deli propos., att R. o. Ad. måtte förklara det Const.Utsk. grundlagsvidrigt förfarit i afseende på de särskildta valdistriclen för städer och land, hvilket Ståndet ej kan nu till pröfning upptaga, och hvarföre äfven i den delen återremiss beslutas, hvarefter och sedan ändring härutinnan skett, R. o. Ad. vill taga lagförslaget i sin helhet lill pröfning; ty att nu ingå i en pröfning §-vis låter sig icke göra utan att åstadkomma ytterligare svårigheter vid nästa föredragning, och jag kan ej förmoda annat, än att man må vilia hafva förslaget sådant, att det ej blir åtlöje yäckande Den 17 April e. m. så väl inom Sverige som andra länder, att ett sådant förslag vid i84o års riksdag kunnat emanera. Hr F rih. o. Landtm, hemställde, då ännu 10 ledamöter anmält sig att tala i della ämne, och än flere torde anmäla sig, och då åtskilliga voteringar derom torde förestå samt tiden redan vore långt liden på aftonen, om R. o. Ad. behagade uppskjuta fortsättningen af delta måls pröfning till nästa plenum och nu åtskiljas. llopades ja. II. 1\. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 11 om aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Plenum kl. 9 f. 111. Justerades pleni-prot. för den i5 sisth Mars f. m.
Man erindre sig, at Wargeringen blott genom Konung /gOOl^piiZ magt spräk förklarades utgöra en särskildt Irouppe, men altid tilförene, under det krig Konung 6081/1? III förde emot Ryssland, blott warit en ksserve at wid inträffande Vacancer i de afgängnas ställe i krigstjensten inträda, och säledes aldrig beredc eller warit at påräkna säsom tilökning i krigsmagten, uran haft til föremål Rustoch Rotehällares förman, at hafwa karlar at lilga, i förening med Statens säkerhet, at Armeen skyndsamt completteras skulle; och med fastad upmärksamhet dera,at under nuwarande och lange fortfarande brist pä til krigstjenst tjenstbar och til dess antagande benägen ungdom, nu redan, wid upfyllande af de werkelige förbindelserne til Armöens compleiter^ncle, be största swarigherer möta, jordbruket, under beständigt tilökande allmänna förbindelser och under, til dess märkeliga skada, saknad efterlefnad af Kneckte-Lomrriäerne, swarligen i längden lärer bära de tyngder detsamma lagligen kan äläggas, har der werkeligen icke warit tänkbart, at man skulle genom Författningars förtydning wilja deri söka en framlida förbindelse för Hemmanen til Wargerings upsättande, och i och med detsamma gifwa Jordbruket det mäst krossande stag, genom detfammas ä. läggande cff förswars-skyldigheten allena. Denna ytterligare förswarsgkyldigheten anser jag blott för bestämd tid til mötande af fiendtligt anfall böra i et sammanhang sökas i dHcicmclle förmögenheten samt Medborgerliga forswars-skyldigheten, och det ar til bestämmande af tillämpning deraf i fadant ändamål, jag endast skulle medgifwa inäiviäueils öfwer - Den 29 Mars. 1237 öfwerenskommelser i otterne i ärender som höra ril Riksens Ständers omfattning.
Enär exempel gåfves att en sjelf vanfrejdad, person i sitt försvar antagit dylike försvarslöse personer och derigenom förskaffat sig beredvillige handtlangare samt bildat ett för grannar och kringliggande trakter vådligt tillhåll för sedeslöse och förderfvade personer, som icke skytt att på sin nästas bekostnad se sig till godo, dervid de hvarjehanda illbragder föröfvat, har sådant gifvit Per Andersson från Gefleborgs län anledning att, uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet Memorial, yrka det förtydligande uti och tillägg till det anförde lagstadgandet, att den, som ville taga sådan försvarslös person i laga försvar, sjelf borde ega god frejd. Detta Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. 9 Detta Memorial, öfver hvilket Lag-Utskottets Utlåtande blifvit infordradt, har. med stöd af 43 § Riksdags-ordningen, Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet förehaft till pröfning. Den Nådiga Stadgan, angående försvarslöse, medgifver icke obetingadt en vanfrejdad, ( men i öfrigt till att gifva annan försvar behörig person, rätt att i sin tjenst taga sådan försvarslös, som i 6 § 1 mom. omförmäles. Är den, om hvars tagande i försvar fråga uppstår, ännu i häkte eller på korrektions-inrättning eller annan allmän arbets-inrättning, så stadgar 22 § 1 morn.:
Då hela beloppet af sådana kartors penningevärde uppgår till 200,000 rdr, så utgjorde den förhöjda provisionen 8,000, som komme att utgå till just de tjenstemän, som finge det ökade besväret, och Staten hade dock qvar 24,000 rdrs vinst. Då här uppstår fråga om någon skattenedsättning, då hålla såväl Stats-Utsk:ts ledamöter som andra mycket emot och fästa stort afseende vid några tusen riksdalers årlig inkomst; och då torde dessa 24,000 rdrs besparing i utgift äfven förtjena någon uppmärksamhet. — Man har anmärkt, att kontrollen skulle blifva så svår; men frestelsen torde väl icke vara särdeles stark till försnillning, då här är fråga om 25 och 50 öres kartor, och för öfrigt kan sådan ske äfven nu, då begagnandet af sådana beläggningskartor är tillåtet. Om således K. o. Ad. vill bifalla Utsk:ts förslag, hvilket jag för min del anser böra ske, skulle jag anhålla, att tillika i § 11 beslötes ett tillägg af följande lydelse: »hvilken ersättning ökas med 4 proc., dåde använda eller försålda stämplarna varit i värde understigande 75 öre.» Gr. Mörner: Den siste värde talaren har fullkomligt rätt deri, att makuleringen af beläggningskartor bör gå lättare och för bättre pris, om den sker med en stämpel, än om den göres för hand, och om den verkställes i stor skala i st. f. i liten; men han har glömt, att denna regel eger ännu större tillämplighet då det gäller att tillverka en vara, såsom t. ex. papper, hvilket naturligtvis kan lemnäs lör lägre pris å riset, om tillverkaren skall göra några tusen ris, än om han endast skall åstadkomma några få. För att inse detta, behöfver man icke vara så stor affärsman, som, efter hvad kändt är, den värde talaren sjelf är. 494 Den 8 April f. m.
Hr Landtm, och Ståndets majoritet förbisågo likväl dervid, all genom biträdande af eli sådant beslut, hvilket bestämde den Kongl. propos:s afgörande ännu i nästa vecka, min grnndlagsenliga rätt att få motionen om npskof till nästa riksdag, l:o bordlagd, 2:o remitterad till Utskott och 3:o af ej mindre R. o. Ad. än de öfriga RiksStm pröfvad — blef afskuren och min motion för - Den 14 December. 155 denskull, tvert emot grundlagen, utan all slags åtgärd på det mest godtyckliga sätt förqväfd. Mot ett sådant förfarande finnes icke någon annan appell, än en offentlig protest till Ståndets prof. Den torde åtminstone icke kunna af majoriteten förvägras. Frih. Raab: Jemte det jag anhåller att få instämma i den protest, som af Frih. Tersmeden blifvit upläst i afseende på det formella af frågan, torde det tillåtas mig att fä tillägga några ord. Härefter anförde Frih. Raab skriftligen: Med grundlagens Föreskrift, att ingen allmän fråga må till omedelbart afgörande i R. Stms plena företagas, utan först af Utskott behandlas, åsyftas uppenbart att förekomma all öfverlastning i sådan fråga som kan fordra utredning eller betänketid. Om någon fråga fordrar betänketid, är det väl den, som rörer samhällets dyrbaraste angelägenhet — den, som K. M. Sjelf i Sitt throntal anbefallde till Ständernas pröfning; den, på hvars utgång Sveriges framtid beror.
Drottningen försmådde ej, att sjelf deltaga i lek och dans, hvilket ej alls förskräckte de unga, utan blott lifvade dem allt mer och mer. Särskildt brukade alltid prinses• sans födelsedag regel• bundet firas med en barn• bal, till hvilken hennes; jemnåriga i stort antal L voro inbjudna. Med moderlig iiver omfattade drottning Lor visa allt, från det. största till det minsta, som rörde hennes enda barn, och hon egnade henne alla stunder, som voro lediga från de för hvarje dag återkommande bestyren. I synnerhet på. Ulriksdal, der prinsessans rum lågo alldeles bredvid moderns, var det henne lättare än i staden att med ett vaksamt öga följa prinsessan och stundom under skämt, stundom under allvar gifva henne de råd och tillrättavisningar, af hvilka^; — barndomen i alla lifvets förhållanden är i så stort behof. Under den tid hon växte upp, fick prinsessan också inandas mera sanning, än hvad fallet var med de flesta barn; hennes moder var den första att säga henne den. Mycket tidigt lärde henne hennes moder att öppna sitt hjerta för de fattigas nöd, och då prinsessan fick sin egen kassa att sköta, fick hon allvarliga förmaningar om att i detta fall icke tänka ensamt på sig sjelf. Drottningen bestämde också, att prinsessan till en början skulle afsätta en del af sin kassa till ett fattigt barns underhåll. Prinsessans undervisning var ordnad med sträng, systematisk regelmässighet. ' Särskildt lades vigt på historia, på nordisk literatur samt på nordiska och främmande språk. Sina språkkunskaper hade prinsessan dess utom rikligt tillfälle att odla på sina resor i inoch utlandet. Endast fyra år gammal följde hon med sina föräldrar till Norge. Resorna till brödralandet förnyades ofta, isynnerhet de år kronprins Carl var Norges vicekonung. Dess utom fick prinsessan ofta i sin moders sällskap besöka morföräldrarne, än i Holland, än på slottet Muskau i Schlesien. Knapt elfva år gammal hade prinsessan under ett besök med föräldrarne i Skåne 1862 sammanträffat å Wrams-Gunnarstorp med den danska konungafamiljen, af hvilken hon några år der efter sjelf skulle komma att blifva en medlem.