Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Södra Districtet. 31:o Hvad Utskottet, i alseende på fullbordandet af hamn-anläggningen vid Warberg tillstyrkt och vidblifvit, godkändes. 32:o Bifölls» 33:o Ståndet, som afslog det af Utskottet för en hamn-anläggningvid Höganäs erforderliga och tillstyrkta anslag 191,000 R:dr, beviljade deremot det för anläggandet af en vågbrytare vid Svinebodan i Utlåtandet N:o 435 tillstyrkta anslag 76,000 R:dr. 34:o Med ogillande af hvad Utskottet yttrat, i afseende å Landskrona hamn, beslöt Ståndet att för samma hamns iståndssättande anvisa 25,000 R:dr, hvaraf -|, eller 16,666 R:dr 32 sk. at det allmänna bekostas och eller 8,333 R:dr 16 sk. af staden, som sistnämnde summa återgäldar med 500 R:dr B:eo för året. 35;o Påkallade numera och sedan Utlåtandet N:o 426 blifvit bifallet, icke någon åtgärd ifrån Ståndets sida. 36:o Det för hamnens i Ystad islåndsättande sökta låne-understöd 50,000 R:dr, beviljades. 37:o Ståndet biföll till alla delar, hvad af Ulskottet vid denna punkt i Utlåtandet N:o 435 finnes tillstyrkt. 38:o, 39:o, 40:o och 41:o biföllos. b) Utdikningar och aftappningar af sanka tracter och sjöar för beredande af odlings företag. l:o Ståndet stannade härvid i följande beslut: a) att en summa af 100,000 R:dr B:co ställes till Kongl. Majrts disposition för Norrbottens, Vesterbottens, Vesternorrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs
Elisabeth darrade och ville fly, men då hon reste sig från marken, fördes plötsligt det höga gräset undan och en hög, men lutad gestalt nalkades henne med vacklande, osäkra steg. Till hälften rest från marken, stirrade Elisabeth orörlig och med en obeskriflig häpenhet och förfäran målad i sina drag, på den vålnadslike varelsen, som långsamt nalkades henne. När den uppnått henne, stannade den och betraktade henne stum och med en förebrående, men sorgfull blick, några minuter. ”Du vill fly mig,” sade mannen omsider med graflik röst, ”du hatar, du afskyr mig. Mycket har jag felat, mycket brutit, men detta förtjenade jag ej.” Elisabeth sade intet. Ångestfullt blickade hon i den talandes anlete. Det var askgrått, förfallet och liflöst, döden hade redan tryckt sin stämpel derpå; endast blicken ur de djupt insjunkna ögonen egde ännu lif och eld, då den häftades på henne. I den lutade gestalten hade man knappt kunnat igenkänna den fordom så reslige Rudolph, och likväl var det han. Elisabeths häpna blick undgick honom ej, den framkallade en svag rodnad och ett bittert leende hos honom. ”Du känner mig kanske ej,” sade han med häftig ton, ”och det skulle ej förundra mig; fyra långa års helvetiska plågor till kropp och själ kunna förvandla äfven en engels utseende, hvad hafva de ej då verkat på mig! Och ändå är jag densamma ännu och evigt i mitt hjerta. Men det var ej derom jag ville tala,” fortfor han efter en kort paus och strök med den magra handen öfver sin bleka panna. ”Jag ville blott se dig, ännu en gång höra från dina läppar min dom, och sedan fly, fly för evigt.” Elisabeth teg. ”Svara då,” sade han nästan otåligt, ”upprepa ännu en gång förbannelsen öfver mitt hufvud, och jag vill lemna dig.” Elisabeth teg ännu. ”O, du hatar mig då så gränslöst, att du ej engång vill tilltala mig, vore det än med en förbannelse,” klagade Rudolph, och en tår simmade i hans af sorgen fördunklade ögon. ”Nej, jag hatar dig ej,” sade Elisabeth klart, men sagta.
De valberättigades krets komme således att blifva vidsträcktare, än de valbares; men ehuru praktiska skäl fordrat inskränkningen i sednare fallet, har man genom utsträckningen i det förra, sökt att sätta dem, hvilka saken förnämligast angår, i tillfälle att derpå utöfva inflytande. Medelst den sålunda föreslagna organisation och det valsätt, som Utskottet förordat, synes ock som skulle domkapitlet, å ena sidan, komma att bättre än hittills motsvara sin bestämmelse såsom vårdare af kyrkans angelägenheter, i förening med tillsynen öfver skolan, och, å den andra, kunna påräkna det förtroende, hvarförutan dess verksamhet ej varder fruktbringande. Att hvad Utskottet härutinnan tillstyrkt och som motiverar föreslagna stadgandet om adjunktion, ej kan hafva någon tillämpning på konsistorierne i hufvudstaden eller Stockholms stads konsistorium och hof-konsistorium följer af dessa myndigheters sammansättning och den omständighet att de ej, lika som öfrige konsistorier eller domkapitel i riket, hafva befattning med skolans angelägenheter. På dessa myndigheter synes motionären ej eller haft afseende. Den föreslagna förändringen påkallar emedlertid vissa andra jemkningar, i öfrige om rättegången i domkapitlen gifna föreskrifter, för hvilka Utskottet i ordningen vill i i korthet redogöra. Dervid förekommer i första rummet frågan om huru många böra i domkapitel vara tillstädes för all kunna fatta beslut. För närvarande är något maximital ej be - Lag-Utskottets Betänkande M 66. 5 stähidt, men genom Kongl. Maj:ts nådiga bref den 45 Juli 4752, jemfördt med Kongl, resolutionen den 48 Maj 4 806, eger domkapitel beslut fatta om fyra af dess ordinarie ledamöter äro tillstädes och angående slutet ense. Skall omröstas, böra åter minst fem deri deltaga, men derest endast fyra öro närvarande, då skiljaktighet i meningar uppstå, samt adjunktion måste ske, böra så många tillkallas att antalet stiger till sju. Dessa stadganden öfverensstämde till en del med hvad som gällde för Hofrätt den tid samma stadganden meddelades.
Herr Biskoppen Doctor Faxe har besvärat sig öfver de olägenheter, som. landsbygden i Skåne skall, framför andra, få vidkännas genom permitterade Soldaters kringstrykande med Hustrur och Barn och ohöfliga påfordrande af gåfvor utaf säd och matvaror, hvilka ofta skola utgöra ett större belopp, än som för Socknarnes egna fattiga årligen erfordras, Herr Prosten Billdahl har anfört ett exempel derpå, att, sedan värfvad. Soldat gift sig inom den församling, der han under permissions-tiden uppehållit sig, och sedermera tagit Hustrun med sig till Garnisons-orten, hvarest han efter några års förlopp genom döden afgått, hans Enka med 4. barn uti ett alldeles utblottadt tillstånd blifvit förpassad till hemorten, och den församling, der hon var född, för att med husrum och underhåll förses; och, då besvär deröfver hos Konungens Befallningshafvande blifvit anförde samt Enkan med Barnen återsände till Garnizons. orten, att der qvarstadna och vårdas, hade Kongl. Maj.'ts och Rikets KamtnarCollegium, uppå deröfver anförda klagomål, medelst utslag förklarat, att Garnizons-orten icke kunde förbindas försörja Enkor och barn efter aflidna värfvade Soldater, utan borde sådant ske i den ort, hvarest Enkan var född och sin mesta tid vistats. Denna tunga har Herr Prosten ansett böra upphöra och permissions-rät - Bcsv. och Ekon. Utsk. Eetänkanden. 4(33 tigheten inom värfvade Arméen följaktligen inskränkas. Herr Doctor Stenhammar har gjort åtskilliga anmärkningar emot obehörigheten af handtverksarbetares kringstrykande 5 till förekommande hvarafjHerr
Att de hittills pä Swenska Staten bestädde Skcpps-Gostar mätte frän den Finska ökas till ett antal af 6s ordinarie och Den 7 December. 475 och Zv Extraordinarie Skeppsgossar, sa inser StatSUtskottet icke nägon ntwäq, akt kunna upgifwa någon särskild fond till desse utgifters bestridande, som esker den urläkning häröfwer blifwit uprättad ffulle erfordra ärligen 2,448 g Tunnor Spannemäl sann 30,78 r R:dr. zr H. 4 rst. i penningar. — Stars-Utskottet hyser den underdäniga tillförsigt, att Kongl. Majit, med nådigt afseende dera, alt Rikets närmarande belägenhet ej medgiswer nägon tillgäng till ett särskildt anslag för detta behof, täckeö finna urmäq, att äfwen kunna besörja dessa utgifter med den Million R:dr, som Kongl. Maj:t till Förswars Merkel äskat och Stats-Utskottet pä efwan omsörmäldte sätt föreslagit atl utgq. Dä Stats. Utffotter nu föreslagit, att Kongl. Maj.t mätte undfå den till Förswars ansialternes bestridande upgifne En Million Rivr, har Stats.Urskottet grundat ett sädant förslag hulwudsakeligen pä ben förmodan, att den blifwande Bewillnings summan ffulle utgä tik 2^ Millioner R dr.
Då man i detta Utsk. begär anslag till brobyggnader eller dylikt, säger Utsk. helt enkelt, att tillgångar icke finnas, utan att ingå i vidare pröfning af målet. BevillntsUtsk. fann nu en särskild skatt för Stockholms stads räkning obillig, emedan den drabbar ojemnt, och olämplig, såsom ledande till införande af det inre tullväsendet; altså nfslog Utsk. denna hufvudfråga. Skulle It. o. Ad. nu vilja ålägga Utsk. alt ingå i ytterligare pröfning, så kan det visst vara likgiltigt, ty Utsk. lärer nog akta sig derför, då 3 Stånd redan bifallit Utsk:s första utlåt. En ledamot har alldeles missförstått 71 § Reg.F. Uti y5 § Itiksd.Ordn. säges: ”För beslut i alla öfriga ärender, de mål undantagna, ”hvarom i Reg.F.‘s 66, 69, 70, 71 och 72 §§ särskildt för”ordnadt är, gälle, jemte Konungens samtycke, tre Stånds ”mening; men skulle 2 Stånd stadna mot 2, förfalle frågan ”etc.” Utaf nämnde §§ höra endast 70 och 71 hit. Den förra sager: att BevillmsUtsk. åligger att opåmindt uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande bevilln:s fördelning etc.; den sednare stadgar: ”Yppar sig skiljaktighet ”emellan flera af RiksStm om dessa grunder, sätten ”af deras, tillämpning och bevil!n:s fördelning ”till utgörande etc.”, då skall det tillgå på sätt § vidare bestämmer. Men nu afser icke motionen någon grund fölen allmän statsintrads utgörande, och Reg.F. känner icke några skatter till enskilda corporationer. Derom bchöfver Utsk. icke opåmindt yttra sig, och då motioner af dylik beskaffenhet väckas, kunna de helt enkelt afslås, samt förfalla, örn 2 Stånd godkänna detta afslag. Till förstärkta StatsUtsk. kunna de aldrig komma. Jag förnyar min begäran om propos., att betänk, må läggas till handlingarna, Hr af Eken stam:
Darrande af vrede reste Inez sig och bad med blixtrande ögon doktorinnan ej tala hädiskt om hennes man, ty han var en hjelte, hvars skoremmar doktor Bergman ej var värdig att lösa. Skulle väl han gjort detsamma som hennes man? Der var ju hvarken pengar eller ära att förtjena. Hon fick en sådan smak för hamnen, som hon förut afskytt. Hon vandrade dagligen fram och tillbaka på den långa kajen och kunde stå timmar i rad och stirra utåt hafvet Efter en veckas brinnande väntan fick hon ändtligen bref från doktorn. Det var dateradt Bokö. Hon kunde ej föreställa sig, skref doktorn, hvilket elände som rådde derute. Han måste vara både läkare och sjukskötare, ty der fans ej någon som kunde våriia de stackare, hvilkas anförvandter voro ute på långturer. Inez grät, då hon läste brefvet. Att det skulle finnas så mycken jemmer till i verlden! Då hon krupit ner i sin mjuka säng och höljt sidentäcket öfver sig, tackade hon Gud för att hon hade det så godt och bad honom hjelpa de olyckliga. Hon kastade sig af och an utan att få en blund i ögonen. Månskenet trängde in genom de öppna persiennerna och bildade skarpa ränder på den mörka tapeten. Hon tog sig för att räkna dem och räknade och räknade, ända tills det värkte i ögonen, och så drog hon täcket Öfver hufvudet, men såg likafullt de skarpa månskensstrimmoma, hvilka nu böljade fram och tillbaka med växande hastighet. Tvst! Hvad var det? Ett långt hundtjut skar igenom nattens stillhet — Det betyder dödsfall, mumlade hon, och så kommo tankame på döden vältrande in öfver henne. Ångestsvetten perlade fram på hennes panna, hufvudet glödde och hjertat klappade så våldsamt, att hon tyckte sig höra dess slag. Tyst! Knackade det inte på dörren? Hon satte sig upp i sängen, sträckte handen ut efter tändsticksstället, som hon efter en stunds famlande fann * strök en sticka, men den ville ej taga eld.Återigen tyckte hon, att det knackade. Hon strök å nyo en sticka men med samma resultat som förut. Jesus Kristus!
Till afhjelpande af denna brist erfordrades, för att erhålla tillräckligt befäl att på truppen fördelas, en ökning i flottans officer s-per sonal, i hvilket hänseende Kongl. Majit äskat att anslaget till flottans aflöning måtte erhålla följande tillökningar nemligen: lön för 4 Commendörer å 2,680: 10,720: « 1 Kapten 1,250: « 12 Kapten-löjtnanter å 840: 10,080: — -— « 5 Premier-löjtnanter å 430: 2,150: « 25 Sekund-löjtnanter å 250: 6,250: Enär denna tillökning i antalet af officerare föranledes af den föreslagna förändringen i flottans organisation, som, derest den af Rikets Ständer godkännes, likväl endast, enligt den uppgjorda planen, kommer alt småningom försiggå, och för verkställigheten erfordrar en flerårig tidsutdrägt, i början hvaraf det icke kan vara nödigt att anställa ett så betydligen ökadt antal officerare, beräknadt på fulla behofvet efter fullbordad organisation, finner Utskottet, vid sådant förhållande, sig böra afstyrka Rikets Ständer att för närvarande bifalla hvad Kongl. Majit i förevarande fall i nåder föreslagit. 3:o. Vidare bar Kongl. Majit, för att så väl kunna minska under-officerarnes antal och derigenom något förbättra deras högst svaga löne-inkoinster och tillika vid båtsmanshållet bereda tillgång på nödigt underbefäl, som nu alldeles saknades och hvartill flottans under-officerare skulle användas, samt derjemte befordra tjenstens bättre gång på det så kallade yttre sjöförsvarets fartyg, behagat föreslå, att den förhöjda aflöning, som gifves ett antal af 46 matroser, hvilka under benämningen af Under-officer s-korporaler, vore å Carlskrona station placerade, kunde utsträckas till 100, hvilka med en förändrad benämning af lista klass matroser måtte erhålla: Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 8(5.
Vidare innehåller 7 g 1 mom. »Intill dess begge Rikenas representanter äro församlade och hafva förordnat om Regeringen under Konungens minderårighet, skall ett lika antal ledamöter Svenska och Norska Statsråd (tio från hvartdera Riket) under namn af Sveriges och Norriges InterimsRegering förestå Rikenas styrelse med iakttagande af dessas ömsesidiga Grundlagar»; hvarefter det heter i sista mom. af samma §: »Vid alla de tillfällen, då, efter Sve - 308 Den 23 September f. m. riges och Norriges Grundlagar, Rikets styrelse föres afStatsRådet, skola begge Rikenas StatsRåd till lika antal och efter ofvan anförde grunder sammanträda». Som man finner talas i sistnämnda mom. icke ett ord om någon annan tidsbestämmelse för Riksdagens och Stortbingets sammankallande för att anordna om Regeringen eller för fortvaron af InterimsRegeringens myndighet, än hvad som stadgas i 6 S samt 7 § 1 mom. d. v. s. att bemälde Regering skall genast sammanträda för att sammankalla Riksdag och Storthing och att dess myndighet varar endast intill dess begge Rikenas representanter äro församlade och förordnat om Regeringen. Jemför man nu härmed hvad Norriges Grundlag i förevide fråga stadgar, så återfinner man der nästan samma ord som i RiksAklen, nemi. i 30 g att, »då Konungen dör och Thronföljaren är minderårig, de båda Rikenas StatsRåd skola straxl sammanträda för att gemensamt utfärda kallelse till Storthing i Norrige och Riksdag i Sverige»: 40 att, »intill dess begge Rikenas representanter äro för samlade och förordnat om Regeringen under Konungens minderårighet, skall ett lika antal af Norska och Svenska medlemmar sammansatt StatsRåd förestå Rikenas styrelse» samt i 41 S a*-t de i föregide 39 och 40 §§ bestämda förhållningsreglor skola iakttagas så ofta det i följd af Sveriges Reg:sF. tillkommer det Svenska StatsRådet att i egenskap af Statsråd föra Regeringen». Hvad stadgas nu i den här åberopade 39 g?
Frågan om utvidgande af ifrågavarande landtslats-embetsbus har, pä sätt i Statsrådsprotokollet finnes omförtnäldl, blifvit väckt i följd afgjord anmälan om olämpligheten af den för Provins-landtmäteri-konloret upplåtna lokal : men då det icke torde vara angeläget, att berörda kontor, för hvilket något synnerligen stort utrymme ej bör vara erforderligt, förläggas i samina byggnad som Länsstyrelsens embetslokaler, hafva Rikets Ständer ansett behofvet af den föreslagna utvidgningen icke vara så utredl, att Rikets Ständer 14 ExpeditionsLtskotlels Förslag lill anderd. Skrifvelse, J\.-o 59. funnit skäligt anvisa do derför erforderliga medel; hvadan det äskade anslagsbeloppel icke blifvit af llikets Ständer bevil jarit. 17:o. Likades har E. K. Maj:! begärt ali till inköp af den intill Landshil/dingeresidensets i (Visby norra gafvel gränsande egendom och derå varande hufvudbyggnads inredande för landlstals-embelsverkens behof måtte anvisas 30.000 R:dr. Vid öfvervägande af hvad härvid förekommit, hafva Rikets Ständer likväl funnit äfven delta anslagsbehol icke vara af den angelägna vigt, att det ej bör slå tillbaka för andra oundgängliga utgifter, för hvilka anslag vid denna riksdag påkallats; och Rikets Ständer hafva derföre ansett sig ej heller kunna lill denna E. K. Maj:ts nådiga framställning lemna bifall. 18:o. Till arfvoden åt Jordeboks-kontorets tjensteman bar E. K. Maj:l för år 1867 äskat enahanda anslag som hittills, eller 24,700 R:dr; och hafva Rikets Ständer, med bifall härtill, ä Riksgälds-kontoret anvisat oniförmälda anslagsbelopp. l9:o. Slutligen har E. K.
Föredrogs och lades till handlingarne Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns i gårdagens plenum på bordet, lagda mern. N:o 48, i anledn. af återremiss af Utsk:ns betänkm N:o 31, i anledn. af serskilda motioner om inskränkning uti eller uphäfvande af rättigheten för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga, samt N:o 32, i anledn. af väckt motion om afskaffande af prygelstraffet och andra extra judiciela bestraffningar inom krigsständet. Föredrogs och bifölls Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda betänk. N:o 49, i anledn. af väckte frågor om ändring af nu gällande stadganden ronde stängselskyldigheten. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf att plenum komme att fortsättas kl. 7 e. m., samt att de underd. afskedsupvaklningarne komme att afläggas före middagen, efter det R. o. Adis procession från Rikssalen återkommit till samlingsrummet å Kongl. Slottet. Sedan härefter 2:ne prot.utdr., innefattande de denne dag af R. o. Ad. fattade beslut, blifvit justerade afgingo II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, samt H. R. o. Ad., företrädde af 2:ne Härolder, kl. nära 11 till Storkyrkan, för att afhöra Riksdagspredikan, som hölls af Hr Biskopen Christian Erik Fahlcrantz, samt derefter kl. ^ 2 till Kongl. Slottet, samt åtföljde den K. Processionen lill Rikssalen, der K. M. i nåder på vanligt sätt afslöt riksdagen och hemförlofvade R. St. Enl., före afgången från Riddarhuset, fattadt beslut åtskiljdes R. o. Ad. kl. ^ till 4 å Kongl. Slottet, hvarest sedermera genom Ståndets Deputerade underd. afskeds-upvaklningar aflades hos H. M.
Vidare skulle man påkalla MedStåndens biträde till andra för Nationen vigtiga steg, till förändring eller, örn man så vill, blott förbättring af vårt representationssätt, så att Representationen å ena sidan kan blifva för Regenten en verklig Rådgifvare i afseende på Nationens behof, och å den andra sidan tillvinna sig af Nationen det förtroende, hvarförutan ett beständigt missnöje med statsskicket skall äga rum, till störande af den harmoni och den enighet emellan Styrelse och Folk, som under dessa händelserika tider äro mera angelägna än någonsin. Vidare behöfva vi biträde att ordna vår tryckfrihet, så att, då den å ena sidan lemnar full frihet åt pressen, den å andra sidan lemnar kraftiga medel att hämma sjelfsvåldet och de verkliga missbruken; då den å ena sidan betager pressens organer möjlighet till ett godtycke utom lagen, den å andra sidan betager maktens innehafvare samma möjlighet af godtycke. Vidare behöfva vi biträde till antagandet af ett lagverk, som kan innebära borgen för rättvisa, skyndsamhet och kraft vid lagarnes tillämpning, som öfverensstämmer med tidens höjda upplysning och förfinade seder, utan att strida mot nationallynne! och utan att genom en öfverdrifven liberalitet snarare verka till förökning af brotten, un till deras förekommande. Vidare behöfva vi biträde till ett utvidgadt, med tidens kraf öfverensstämmande, uppfostringsverk, ihågkotnmande, att den frihet, som icke är stödd på sann upplysning, förr eller senare urartar, och att det endast är genom upplysningens spridande till mässan af Nationen, som vi skola söka en borgen för befästandet af vårt nya statsskick och af den älskade Dynasti, som gjort upplysning och frihet till tbronens grundval. Den 24 Januarii f. m. i3 I Vidare behöfva vi biträde till förenkling, i möjligaste måtto, af en för vårt land för vidlyftig, illa sammansatt och dyrköpt administration, qvarstående sedanden tid, då Sverige hade nära dubbel vidd och Nationen ej nog upplysning att genom väl ordnade municipal-inrättningar, i möjligaste mån, sjelf sköta sina närmaste angelägenheter.
Stuteriets skulder, hvilka, enligt 1860 års räkenskap, utbalanserades med ett belopp af 11,24-8 R:dr 16 öre. hafva deremot, såsom utaf förestående tabell synes, uti årets redogörelse inbalanserats med 11,148 R:dr 02 öre, utan att Revisorerne af räkenskapen kunnat vinna upplysning om anledningen till denna skiljaktighet. 19 — 146 — Flyinge och Dahlby kungsgårdar saint stuteri-inrättning. Utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, redovisar denna räkenskap inkomster och utgifter sålunda: Debet. Uppbörd: Kredit. Utgifter: Aflöning 5,659: — Beklädnad till stallbetjeningen 316: 42. Reseoch traktament.spenningar 105: 41. Skrifmaterialier och expenser 953: 71. Byggnader och reparationer 2,206: 6. Inventarier och förbrukningspersedlar 547: 30. Uppköp af foder 2,994: 25. Kronoutskylder m. m 187: 30. Balans till år 1862: Denna Inrättning egde vid årets början 102 hästar. Under året tillkommo en från England inköpt hingst samt 14 vid Inrättningen fallna föl. Deremot hade under samma tid en hingst afgått till Ottenby stuteri, 1 modersto och 2 föl dött och 13 hästar blifvit på auktion försålda, så att vid årets slut funnos qvar 100 hästar, deraf 37 be skällare, af hvilka 19 voro utplacerade och 18 vid stuteriet qvarstodo, 20 moderston, nA unghingstar och 19 stoföl under 4 års ålder. Helsotillståndet bland kreaturen hade i allmänhet varit tillfredsställande. — 147 — § ?. I betalning för de försålda 13 hästarne hade erhållits 6,407 R:dr eller i medeltal 493 R:dr för hvarje häst. Högsta priset å försåld häst uppgick till 1,000 R:dr och lägsta till 102 R:dr. § 3.
— Miit areby ef å inhemska, elier dermed lika berättigade utländska lärtyg och båtar — 75. andra utländska d:o d:o 1: 50. A7otaria/skref eller bevis och protester, som Notarii Publici utgifva till Svenska undersåtar, hvarje ark — 25. lill utländningar, d:o — 50. Pass, rese-, till inrikes orter eller Norrige: då passet gäller för två eller flera personer ... — 40. då passet alser blott en person — 15. Pass, rese-, till utrikes ort: då passel gäller för två eller flera personer ... 1: 50, då passet alser blot! en person 1: — dock äro frän slämpel-afgilt frilagne de, sorn resa i Kronans ärende, samt de. hvilka för fattigdom undfå pass gratis. Expeditions U t skottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 136. 27 R:dr öre. Pass, Tullkammares, för lill utrikes ort gående: öppna bålar — 15 inhemska eller dermed lika berättigade, (lackade fartyg ... — 50. andra utländska d:o 1: — Palenter (Privilegia exclusiva) 23: — Premie-qvillrns ; se Försuki■ inqsbref. Preslebref -— 40. Prima vexlar i utländsk myntsort skola antingen förses med särskild stämpel å 1 R:dr eiler skrifvas å till nämnda värdeslämplade blanketter; Sekundaoch lertia-vexlar äro frän stämpel fria. Privilegier; se Tillståndsbevis och Palenter. Protester; se Aotnrialsbref. Räkningar; se Skuldebref. Sjöassuransbref, ulgifna af inhemska (orsakrings-inrättningar: till och med 200 R:dr — 10. för hvarje 100 R:dr derutöfver . ■— 5. Sjömansrulla; se Folkpass.