Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För fastager, fat, lådor m. m., hvilka äro tomma och återsändas, er lägges afgiften med 17 öre Riksmynt per stycke, med undantag likväl af sockerfat, fortepianolårar och dylika föremål af stort kubik-innehåll, för hvilka betalning erlägges efter öfverenskommelse vid hvarje särskildt tillfälle. 3:o. Staten ansvarar icke till högre belopp än 100 R:dr R:mt för den förlust och de skador, som kunna drabba följande artiklar, nemligen juveler, guld och silfver, ur af alla slag, konstsaker, hvilka äro inneslutna i paketer och lådor, eller af passagerare innehafvas, så vida icke vid stationen uppgifvits, att dylika saker medföras, samt värdet och beskaffenheten af desamma blifvit styrkte och fraktafgift öfverenskommen; börande för de paketer och lådor, med innehåll af ofvannämiule beskaffenhet, som uppgå till högre värde än 100 R:dr R:mt, en afgift af 12 öre Riksmynt erläggas för hvarje 20 R:dr Rmits värde derutöfver, såsom ersättning för den större risk Staten ikläder sig för transporterandet af sådana dyrbarare effekter. 4:o. Staten ansvarar icke för de förluster och skador, som kunna drabba paketer, lådor m. m., hvilka icke äro omsorgsfullt inpackade, märkte, adresserade och beskrifne, ej heller för lackning, uppkommen genom dåliga kärl. Ingen ersättning erhålles för å gods uppkomne skador, såvida egaren ej derom gör anmälan inom 5 dagar efter afhemtandet från stationen. 5:o. Allt gods måste afhemtas frän stationen inom två dagar efter dess ankomst, i annat fall underkastas varan magasinshyra med 2 R:dr Riksmynt per lastvagn för första dagen och hälften af nämnde belopp för hvarje följande dag. För varor af mindre rymd och vigt erlägges en i proportion derefter lämpad afgift. 6:o. Bil. till Stals-Utskotlets Utlåtande N:o 86. 41 6:0.
Jag har begärt ordet blott för att, innan öfverfiiggningen omsider förklaras slutad, fasta uppmärksamhet på ett förslag, sorn blifvit gjordt i afseende på R. o. Ad:s representationssätt, nemi. att Ståndet skulle reduceras till ett mindre antal genom val. 12 § Riksd.Qrdn. stadgar, att R. o. Ad, infinner sig till riksdag och representeras enligt Ridd.Qrdn, Denna Ridd.Qrdn, stadgar i de första 8 §§, huru R. o. Ad. representeras, och 41 § af samma Ridd .Ord n. innehåller: ”Väckes fråga in pleno om ändring uti denna Ridd.Ordn., bör en sådan alitia remitteras till Ridd,UtsR, sorn med sitt betänk, deröfver till R. o. Ad, inkommer,” Nu har vid denna riksdag af Hr Bråkenhjelm fråga redan blifvit vackt om förändring af Ståndets representationssätt, eller att Ståndet skulle reduceras till ett anta! af 200 personer genom val. Denna motion remitterades till Ridd-Utsk., sorn afstyrkte förslaget, och detta utlåt, bifölls jemväl af Ståndet, Frågan är således vid denna riksdag afgjord, och kan följaktligen, jemlikt y5 § Riksd.Qrdn., icke nu åter upptagas. Jag har blott velat nämna detta, på det Hl’ Gr. o. Landtm, så mycket mera må. styrkas i den tanke, jag förmodar honom hysa, att propos, ieke kan framställas å detta förslag. Den i3 Octobcr e. m. 4»3 Frih. Boye: l den stund, då den vigliga omständighet företer sig, huru och i hvad ordning föredragningen af detta ämne bör ske, hade Ståndet måhända kunnat hafva en billig väntan att kunna förlita sig på Constit.Utsk.vs egna ledamöters omdöme. Det är bedröfligt, att de likväl här ej varit af samma mening. Jag går derföre att efter mitt begrepp pröfva bådas meningar, för att tillse, åt hvilkendera sidan jag kan lemna min röst.
Öfriga rätter äro så smakfullt u p p l a g d a, att m a n drar i betänkande att störa h a r m o n i e n i dessa illusoriska blomsterbuketter, hämtade ur köksträdgården. D e n angenäma, lärorika aftonen slutar med gemensam bön. Amanda Leffler. E n stockholmsbild. och skon. snöskrud öfver sänker bchornad, hufvud ofvan Svanen fram fjällens nyckfullt Gråsälens käckt tänds fantastisk en stenhög sig s i m m a r kristall. spel IDUN 1893 Höstlöfvet rikt förgylles, d r o p p e n blir klar juvel. Skuggan sitt trollnät breder villsamt i gräs och snår. Ljuset d o c k ärligt leder vandrarn på rätta spår. Till någon vrå hittar man i tjällen vägen lätt: BRASAN är tänd på hällen, bordet står högtidsklädt. Skådlysten h o p här vankar. G Å M A vill hvar o c h en hänsofvet sekels tankar granska vid härdens sken. Tankar, hvars friska anda lefver i enkla bruk, tankar, hvars bildprakt randa väggskåp, kista och Stugan d o c k alltid s v ä r m a n d e håg Ut man duk. blifver för trång. sig snart begifver, lockad af glam o c h Sång, s o m det sång. fosterländska sinnet vill värma opp, h ö g s t ä m d a, klara, svenska toner af kraft och Vägar att l » 1 i öppnas oss hopp. förströdde härs o c h tvärs. Barnet af höga norden, lappflickan, trind o c h r o d o c k a o c k är här för en sund, vorden flyktig stund. Sällsamt d e s s anlet unga ler uti kullors ring. Flätorna bruna gunga, tofsarne svaja M å n n e ej, då tröttad på hon trånad ilar till de lugna Hän till den sommarn hvilar kåtans fäll, tanken m e d hän kring. fjäll. ljusa, KORTA i norrskensland. H e m m a är bäst, fast borta är också bra ibland. Vårdkasen tänds och nejden fantastisk skänker färg. Anna Knutson.
Län motion, om anslag af allmänna medel till inköp af Prest-boställe inom Undenäs församling af Skara Stift m. m.; 7:o Jun Olssons från Gefleborgs Län motion, att Helsinge Regemente må, under fredstid, till halfva styrkan indragas, så att två Rotar sammanslås att hålla en soldat; 8:0 Lars Johan Geza/i i från Stora Kopparbergs Län motion, om befrielse för soldater af Indeldte Arméen från arbets-kommenderingar för allmänna eller enskildte inrättningars, Bolags, eller Verks räkning, m. m.; Banco-Utskottet: l:o Gustaf Bernhard Appel c/vists från Blekinge Län motion, om användande af Bankens behållna ränte-vinst till förstärkande af Bankens metalliska valuta, samt till tillökning i fonden för lån å fast egendom; 2:o Anders Jonssons från Östergöthlands Län motion i samma ä inne; 3:o Bengt Ericssons från Wermlands Län motion, om förändring i Banco-Styrelsens Reglemente för lån å fast egendom; Statsoch Bevillnings-Utskotten: l:o Jonas Johanssons från Jönköpings Län motion, om Skydds-afgillens upphörande; 2: o Petter Pehr ssons från samma Län motion i omförmäldte ämne; och 3:o Ephraim Larssons från Elfsborgs Län motion att berörde afgift må upphöra för qvins-personer, och för manspersoner minskas till hälften; Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: l:o Carl Gustaf Bruhns från Hallands Län motion om ändring i Kongl. Förordningen den 9 November 1823, angående sättet för executiv auction å fast egendom; 2:o Jonas Johanssons från Jönköpings Län motion, att bestraffning med fängelse vid vatten och bröd' i vissa fall må i härads-fängelsena verkställas; 48 Prot.-Utdrag, den 1J Augusti 1844' Allmänna / esvärsoell Ekonomi-Utskottet: Matts Pehrssons från Stockholms Län motion om ändring i nu gällande stadgar, angående den åt Finska och Åländska fartyg förunnade rättighet tili iragtfarl emellan Svenska orter. Den 17 Augusti. Från Ilögloll. Ridderskapet och A deen. S. I).
Raab, Adam Christian: Jag får förklara, att båda de siste talarne, af hvilka hvar och en yrkat afslag af Gr. Lövvenbjelms motion, ganska klart visat behofvet af en förändring i förevar:de afseende och, efter min öfvertygelse, särdeles väl förordat framgång åt den syftning motionen innehåller. Den ene bar emellertid på samma gång han i bjerta färger målat vådan af en sådan slags säkerhet, som motionären föreslår, äfven upvisat olämpligheten af vårt nuv:de borgens-system, och den andre har sagt, att det hörer till vänskapen, att, när man behöfver en sådan borgen, 458 Den 6 December e. m. gå till sina vänner. Jag hemställer till eder, mine Hrr, om det icke vore vida lyckligare, om hela detta borgens-system uphäfdes, och när man väcker fiåga derom, hvarföre då sätta sig deremot, just då man afrnålar hela för farligheten af systemet. Om, i st. f. den borgen, som nu åligger sökande till upbördstjenster att ställa, det vore föreskrifvet, att han skulle lemna hypothek för ett mindre kapital, tror jag att det för honom skulle vara vida lättare att erhålla borgen för en sådan mindre summa, hvilken kunde inbetalas under två eller tre år, än en borgen för 25 år. Jag hoppas fördenskull, att Utsk. skall taga i noga öfvervägande detta förslag, som af Hr Gr. Löwenhjelm blifvit väckt lill afhjelpande af de stora olägenheter, som Hrr Printzensköld och Nordenfelt afmålat. Ilr Printzensköld: Den der stoltheten, som Hr Norden felt omtalat hos en eller annan person, hvarigenom han ser sin heder förnärmad uti föreskriften att anskaffa en borgens-förbindelse, då han söker en Statens tjenst, är af den beskaffenhet, att jag sannerligen tror Staten vara mest belåten med, att en person med dylika stolthets-begrepp icke inkomme i dess tjenst.
Län motion, om anslag till upp förande af en fängelsebyggnad vid Qvistrum. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomisamt Banko-Utskotten David Anderssons från Hallands Län, sedan den 30 December förlidet år å Ståndets bord hvilande motion, angående Decimal-systemets införande i mynt samt mått, mål och vigt, jemte de i frågan afgifne skriftlige osh mundtlige yttranden. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades Anders Medins från Kronobergs Län motion, angående rättighet för innehafvare af uti Rikets Ständers Bank eller Allmänna Brandförsäkrings-verket uttagne lån att till Kronofogden i orten få utbetala eller i Länets ränteri deponera den å lånet löpande årliga ränta och amorterings-afgift. S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades: 1:q Gustaf Peterssons från Östergöthlands Län motion, om borttagande af posthemmans bevillning: 2:o Nils Strindlunds från Westernorrlands Län motion, rörande rättelse i sättet för beskattning af manufaktur-verk; S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Lag-Utskottet motioner af: Prot.-Utdrag den 8 Januari i85i. lil l:o Anders Medin från Kronobergs Län, angående ändring uti allmänna Lagens föreskrifter om dikning kring Svedjeland; 2:o Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus Län, om beviljande af arfsrätt för oäkta barn efter deras ogifta eller efter ingångne äktenskap barnlösa mödrar samt efter deras oäkta syskon: 3:o Arvid Arvidsson från Elfsborgs Län, angående bestämmande af grund för vissa ensaksböters förvandling; 4:o Efraim Larsson från Elfsborgs Län, angående förhöjdt ansvar för svedjande å allmän mark och andras egor; 0:0 Per Hansson från Wermlands Län, angående meddelande af förklaring öfver Kongl. Förordningen den 19 Maj 1845, angående arf; och 6:0 Johan Johansson från Jönköpings Län, angående bestämmande af tull för mäld samt om qvarnars byggande, m. m. S. D.
Han hade, att Orestes, Agamemnons son, Var kransen värd, som ville hämnas fader sin, 915 I det han slem och gudlös qvinna slog ihjäl, Som det afskaffade, att man ej väpnar sig, Ej lemnar hus och hem, och drar i härnad ut, Om husets vårdnad de, som bli derhemma qvar, Förföra få, och brottbesöla kämpars bädd. 920 Nu för hvar redlig väl han syntes hafva talt. Och ingen sade mer ett ord. Då kom din bror, Och talte: J, som Inachos' gebit bebon, Att eder hämnas lika mycket som min far, Jag drap min moder; ty om äkta männers mord 925 Ej räknas hustrurna till brott, J skullen snart Förödas, eller bli enhvar sin hustrus narr; Och detta vore tvertemot hvad eder höfs. Ty nu är hon, som svek min faders äkta säng, Död vorden; om J viljen dräpa mig också, 930 Upphäfves lagen, och till mord anledning blir. Ty aldrig brist på sådan djerfhet vara skall. Dock han, som syntes tala rätt, ej vann gehör. Men han, den sleme talarn, fick hos folket rätt, Han som din och din broders död påyrkade. 935 Och knapt bevekte dem, att icke stena er. Stackars Orestes, som likväl med egen hand Förbandt sig dräpa, ännu denne dag, sig sjelf Med dig. Nu honom leder ur församlingen Pylades gråtande; och vänner följa med, 940 Som honom ömka och beklaga. Innan kort En bitter anblick väntar dig, och jemmerfull. Svärd eller snara derfor tillred för din hals. Ty lemna lifvet måste du; ditt adelskap Ej räddat dig, ej heller Phoibos, Pythiern, 945 Som på sin trefot sitter, utan dig förödt. KHOREN. Ack, olyckssällla jungfru, hur du dokbehöljdt Ditt anlete nedsänker nu, och ljudlös är. Beredd att uti suckar brista ut och gråt! ELEKTRA. Jag begynner min suckan, o Pelasgerland, | Stroph.
7 I afseende å ifrågavarande ämne får Utskottet hänvisa till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens sistlidne riksdag afgifna Utlåtanden N:ris 22 och 63, hvilka innehålla en utförlig utredning af frågan; och som några nya skäl nu icke blifvit anförda, hvilka icke vid ärendets pröfning under förra riksdagen tagits i betraktande, samt denna serdeles invecklade fråga, i Utskottets tanka, vid nämnde tillfälle afgjordes på ett med rättvisa och billighet öfverensstämmande sätt, anser Utskottet olämpligt att nu åter ingå i förnyad pröfning af de flera skäl, hvilka för de olika åsigtcrna kunna å eea och andra^sidan åberopas, hvadan Utskottet hemställer, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikeis Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 10 Februari 1851. Reservationer: Af herrar Bildt, D. G., Celsing, L. G. och TVarn, C. F. Af Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län: „U(i detta beslut har jag icke kunnat instämma, och att saken varit tvetydig, synes af de många olika beslut, sorn tid efter annan varit fattade, att roferings-sfcyldigheten ålagts utsocknefrälsejoiden i Kalland vid sistförflulne riksdag genom beslut i Förstärkt Stats-utskott, bevisar ingalunda rättvisan deraf, och det skäl, att nuvarande Ständer ej böra upprifva ett af förta Ständer lattadt beslut, af motionärens så tydligt utredda förhållande rörande frälsejordens i Halland rätt till befrielse från ordinär rotering, utan tvertom hade; Utskottet, efter mitt förmenande, just vid denna riksdag bott låta sig angeläget rara rälta de fel, en föregående låtit komma sig till last.® Af David Andersson från Hallands län: „Då jag går att reservera mig emot det ©förväntade beslut, hvartill Utskottets majoritet i denna fråga kommit, borde jag kunna hoppas, att icke behöfva åter upprepa alla de mångfaldiga skäl, sorn göra detta beslut orättvist och förkastligt.
Denna grundsats har man varit män om att iakttaga i fråga om enskildes skyldighet att upplåta deras jord till allmänna eller enskilda företag; man har dervid erkänt äganderätten i sin fulla kraft, men då fråga varit att beröfva någon en honom tillerkänd rättighet (såsom förhållandet varit med kalkbruksägare på Gottland), då anser man sig alldeles icke förbunden alt gifva ersättning åt dem, som genom en dylik åtgärd, få värdet af deras egendom betydligt förminskadt. Det är en sådan af Utsk. jemväl uttalad grundsats, som jag anser mig böra bestrida; och då utlät, icke nu lärer kunna bifallas med uteslutande af en bland premisserne i motiveringen samt de öfriges bibehållande, ser jag mig föranlåten vördsamt anhålla, det R. o. Ad. icke ville godkänna utlät., utan detsamma återremittera, på det att Ståndet, i händelse StatsUtsk. icke skulle vilja tillstyrka den äskade rättelsen, måtte hafva sig öppet att ändock göra densamma. Hr von Troil, Sam. Gust.: Då Hr von Hartmansdorff för sin del icke haft något att erinra vid det slut hvartill StatsUtsk. i sitt ifrågavar. utlåt, kommit, utan endast fästat R. o. Ad:s uppmärksamhet vid ett af de motiver, deni Utsk. ansett sig böra anföra till 102 Den 15 Januari. slöd för sitt tillstyrkande, så tror jag att Ståndet ulan betänkande kan utlåt, bifalla. För min del anser jag det anmärkta motivet vara särdeles vigtigt att bibehålla. Jag anhåller att fä fästa uppmärksamheten på de olägenheter, som ogillande af berörde motiv, eller rättare ett gillande af dess motsats, skulle medföra. Ty om den af Hr Rääf i hans reservation uttalade och af Hr von Hartmansdorff nu jemväl biträdda åsigt vunne bifall, skulle följden deraf blifva, att hvar och en, som genom en utfärdad ekonomisk författning ansåg sig hafva lidit inträng uti sin näring, skulle vända sig till Statsmakterne med yrkande om ersättning derföre.
För öfrigt har LagUlsk. föreslagit samma ansvar för den, som af obehörig person emottager nattvarden, som för den, hvilken gör gäckeri med Guds ord och sakramenten. Det är endast den, som upträder såsom utdelare af nattvarden och således är ledare vid de otillbörliga sammanträdena samt sålunda icke allenast för sin egen del öfverträder lagen, utan äfven förleder andra alt öfverträda densamma, det är endast en sådan person, som i lagförslaget kännes skyldig till ett högre ansvar. Jag får dessutom fästa upmärksamhelen på en omständighet, hvaruppå jag för min del lägger mycken vigt, eller att Utsk. föreslagit, alt så väl den, som obehörigen utdelar, som ock den, som obehörigen emottager nattvarden, icke skall kunna lagforas och hestralTas, förr än han blifvit varnad och upmanad att från slika tilltag afstå. Det är på denna omständighet jag grundar min förhoppning, att lagen skall verka mildare än för det närvande, dåi straffet, utan en sådan föregide varning, följer å förseelsen. Vi böra nemi. hoppas, att presterskapet genom varningar och undervisning skall lyckas att återföra de vilseledda, innan de träffas af lagens arm; likasom vi böra ega anledn. alt tro, det åklagaremakten icke hädanefter skall i otid anställa åtal mot sådana personer, utan lemna dem rådrum att återvända till efterlefnad af lagens bud. Jag har nu sökt att redogöra för LagUtskis åsigt i frågan. Om denna åsigt icke helt och hållet öfverensstämmer med min egen känsla af det rälta i detta fall, så är det icke första gången, som jag nödgats underordna min känsla under förståndet, icke första gången sora jag, med fästadt afseende på samhällets behof af ordning och fasthet, måst kufva och beherrska min känsla. Hr Tersmeden: De tvenne sista talarne hafva erinrat derom, att ifrågavande s. k. förbrytelser alltid af Högsta Domstolen betraktats såsom gäckeri med Guds ord och sakramenten, och de hafva ansett detta förhållande utgöra ett skäl för införandet i lagen af nu föreslagne stadgande.
Samme talare har äfven medgifvit, att arfsrätten i afseende på lösegendom är personel, beroende af Stånd; och då arfsrätten icke lärer kunna vara till en del en ståndssak och till en del icke, så måste den vara det i sin helhet. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Mig synes, att flera föreg:de talare under loppet af denna dags discussion begått det misstaget att ingå i bedömmande af sjelfva hufvudfrågan, eller frågan, huruvida den lika arfsrätten skulle vara nyttig eller skadlig för Ståndet. Efter min tanke hafva vi här endast att afgöra, huruvida den form, som Hr von Hartmansdorff gifvit åt sin skrifvelse, ärlämplig och grundlagsenlig eller icke. Den saken har af många talare före mig blifvit så tillräckligt utvecklad, att jag för mia del har föga att tillägga. Vöre denna fråga af privilegii na - Den 8 Februari e. m. 247 tur, så borde den naturligtvis stå i R. o. Ad:s privilegier, eller åtminstone i något document dermed jemförligt. Ingen af motsidans talare bar mäklat visa, att något sådant finnes. Hvad är det då som gifver denna frågan natur af privilegium ? Icke kan det vara medgifvet åt ett Stånd, alt om hvad söm helst säga: den saken är värt privilegium eller vår förmån och derföre medgifva vi icke, att den får behandlas på det sätt 84 § Reg.F. föreskrifver. Då det står i vår grundlag beskrifvet huru lagfrågor skola behandlas, då arfsrälten står i allmänna lagen, och då ingen kunnat visa, att R. o. Ad:s arfsrätt derifrån gör ett undantag, så kan jag, oaktadt all den konstiga bevisning, som här blifvit försökt, icke medgifva att denna arfslag är ett privilegium, eller att den af Hr von Hartmansdorff föreslagne skrifvelsen till K. M. afgår. I likhet med flera talare, skulle jag jemväl tro, alt en sådan åtgärd af R. o. Ad., att vilja på sidan om grundlagen tolka någonting till sina privilegier, icke länder lill R. o.
B:ko. Elter öfvervägande häraf, hvarvid jemväl förekommit, huruledes tillförene sådana medel, som genom försäljning af Kronan tillhöriga hus och tomter i landsorterne influtit, enligt Rikets Ständers medgifvande, ingått till 7:de Hufvud-titelns anslag för byggnader och reparationer i landsorterne, hafva Rikets Ständer, med afseende å de uti högstberörda Proposition anförda förhållanden, funnit skäligt bifalla hvad E. K. M:t uti förevarande hänseende behagat i Nåder föreslå. Hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. , Stockholm den 21 Januari 1857. N:o 7. Expeditions-Ulskoltets Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 7. 17 HT:o *. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Jan. 1857. Preste-Slåndet den 14 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 21 Rikets Stunders underdåniga Skrijvelse, i anledning aj Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående utbyte af Krono-länsmansboställena Melby och Näsby emot Krono-skattehemmanet Bredinge på Öland. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 21). S. A. K. Genom Nådig Proposition af den 30 Oktober sistlidet år bär E. K. M:t täckts delgifva Rikets Ständer en af Länsmannen i Gräsgårds härad af Olands Södra Mot L. P.
RiksdagsBeslutet, §. 20. Kyrkobetjente, om inskränkning af Pastorers rösträttighet vid val af; Ekonomi - i65 Utskottets Betänkande, Vill s 3^6 — 4°°» Lif. af Adeln, IX S317, afBondeStåndet, IX s 232, af PresteStändet, ix s 23o, af Borgai^eStåndet, ix s 23 a. Kyrkobyggnader, om anslag af lånebiträden till understöd för, i Kumla och Halsbergs, Herrestads, Jemjö och Tvings Församlingar. Motioner, remitt. till Stalsoch BancoUtskotten, 11 s 1223, ia35, I277- Utskottens Betänkande, IV 3. s 51 y—■ 52 1, bif. af PresteStändet, IX s 718, af BorgareStåndet, IX s 729, af Adeln, IX s 963. Ytterligare Utlåtande, V 5. s 229, bif. af BondeStåndet, ix s 1134» — böcker, om Pastorers skyldighet att till LandsContoiren insända, utdrag af; Motion, remitt. till Ekon. Utskottets Utlåtande, Vill s 13r —- i35, bif. af Adeln, IX s 157, af PresteStåndet, ix s 170, återrem. af BorgareStåndet, IX s 173. Ytterligare Utlåtande, Vill s 751 — 758, bif. af PresteStändet, ix s 409, af Adeln, ix s 4*7» af BondeStåndet, IX s 431, förkast, med vidtagande af särskildt Beslut, af BorgareStåndet, IX s 4^7- — hemman, om åborätt till, för deras Brukares efterlemnande Enkor och barn. Motion, remitt. till Ekon.
Jag får härjemte åran bifoga: i) en förteckning på geografiska Inrättningens alla effecter, och 2) protocolls-utdrag af sammankomsten den i5 sistlidne Februari, som både upplyser om de billiga vilkor som äskas för karte, verkets försäljning, äfvensom att jag varit be. fogad till den vördsamma framställning jag na gjordt, Nar Friherre Hermelin hembjöd karteverket till Rikets Ständer år 1809 utgjorde dess pris i5,ooo Riksdaler Banco; det har sedermera blifvit förökt med flere graverade plåtar, så att dess värde uppgår till öfver 17.000 Riksdaler, hvilket dess närvarande ågare vilja afstå mot en nedsatt summa af 12,000 Riksdaler Banco, att betalas i fyra års tid, eller ock emot försäkran af 4 procents årlig ränta per Actie, som på d® utelöpande 170 stycken Actier, tecknade å 100 Riksdaler hvardera, skulle belöpa sig tili 68© Riksdaler årligen. Den båsta Geografi öfver Sverige år, Sven»karne till ringa heder, utarbetad af en utländning, Den $ Martti. och tryckt i Leipzig år 1820. Förhållandet kan bli detsamma med kartor ne, om icke dess mera uppmärksamhet användes; och Sverige år dock ett Land, som förtjenar att vara ålskadt af dess inbyggare, men för att älska det fordras att det år kändt. Herr Haij, Albrecht: I frågan om den allmänna penninge-förlågenheten i landet har redan af manga Talare blifvit så mycket ordadt, att mera synes ej vara att tillägga, men min lifiiga känsla att ifra för det allmänna båsta uppmanar mig att älven yttra mina tankar i samma ämne.