Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Armeen. 4:o Under förmälan, hurusom vid x834—iS35 årens riksdag ett förut af öfversko 11 en på siats-verkets inkomster bestridt extra anslag till ersättning för de af Weslgölha regemente tillförene innehafda fördelsräntor, blifvit under kontanta anslaget för indelda arméen med 1,494 r:,^r 35 sk. 4 4 StatsUtskottets Utlåtande, iV:o 73. rst. årligen å stat uppförclt, har Kongl. Maj:t, enär denna indelnings-ersättning, hvilken, enligt Kongl, brefvet den 2 Februari 1813, till regementet utfölle efter gällande markegångs-pris å räntorna, sådana de till kronan inginge, under de sista tio åren i medeltal uppgått till 1,771 r:dr 8 sk. för år, samt en sådan utgift utöfver förslags-summan förorsakade minskning i de andra indelda regementen tillkommande lönefyllnadsbelopp, nu föreslagit, att indelda armeens kontanta anslag måtte tillökas med skillnaden emellan förrberörda arne summor, eller 276 r:dr 20 sk. 8 rst. Då ifrågavarande årliga indelnings-ersättning, såsom beroende-af markegång, är underkastad ständig omvexling, vid hvilket förhållande det till bestridande deraf anvisade stats-anslag, ehvad förhöjning deri eger rum eller icke, kan utfalla med brist eller besparing; så och enär för öfrigt dylika, i allt fall mindre betydliga, brister synas utan svårighet kunna betäckas af å titeln uppkommande allmänna besparingar, har Utskottet funnit sig sakna anledning att tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t uti förevarande hänseende i nåder föreslagit. 5:o Kongl. Maj:t, som, i öfverensstämmelse med rikets sednast församlade Ständers underdåniga hemställan, under den 29 April 1846 till staden Haparanda, såsom donation för all framtid, i nåder öfverlåtit det åt Norrbottens Fält-jägare-korps dittills anslagna kaptensbostället
Till 1 kanna oskummad mjölk tages | fi&gt; smör, | © socker, litet kardemumma samt för 12 öre pressjäst. Gräddas i stark ugnsvärme och torkas samma dag. Till finare skorpor tillsättas ett par ägg. Lalage. Skölj munnen flere gånger dagligen m e d följande m u n v a t t e n: 3 delar borsyra, 10 delar gummislem och 1 0 0 delar vatten (med tillsats af några droppar pepparmyntsolja). Gcorgina. 1) Det står ej i vår förmåga att gifva er föreskrifter, hur ni skall kunna » bli röd som en ros och hvit som en lilja ». V i veta e j, om det Öfver hufvud taget kan lyckas er att vinna detta önskningsmål; i alla hänt tllltjens delser torde det blifva nödvändigt för er att vända er till läkare, som särskildt sysselsätter sig m e d hudens sjukdomar. 2) O m ni, sedan ni tvättat håret, använder stark sprit, så får ni håret lättare torrt. E n dylik tvättning bör ni göra ett par gånger i veckao. Emilie B —. N i måste närmare beskrifva dessa besynnerliga » hEemorroider, som förr hade sin plats i nacken eller ryggen och nu gått n e d \ magen, der de ej heller äro alldeles stilla », t y det är oss m e r än oklart, hvad ni menar. Å t t det är kräfta, torde ni dock ej behöfva frukta. Alba C. T a g under några veckors tid tre gånger dagligen tre stycken Pilula ferrata cum chinina. E — g, Iakttag de föreskrifter, som gifvits Kalla i n:r 14. Lilly. 1) Ingnid morgon och afton lika d e - lar lanolin och glycerinsalfva. 2) I sådant fall m å s t e ni vända er till läkare i Stockholm. — N i torde kunna använda er benzoetvål. 4) V i känna ej till denna » balsam * och dess verkningar. Sonja. Omöjligt att ge råd, då vi ej känna orsaken till er » susning i hufvudet ». — A d r. Hamngatan 3 A. Olycklig ungmö. A d r e s s: Lilla Vattugatan 24. Gruflig.
Si, jag skall sända eder den Propheten Elia, förr än den store och förskräckelige Herrans dag kommer. Han skall omvända fädernas hjerta till barnen, och barnens hjerta till fäderna; på det jag icke skall komma, och slå jordena med spillgifning. Detta är boken af Jesu Christi börd, hvilken som är Davids son, Abrahams sons. Abraham födde Isaac; Isaac födde Jacob; Jacob födde Juda, och hans bröder. Juda födde Pharez och Zara, af Thamar; Pharez födde Hezrom; Hezrom födde Aram. Aram födde Aminadab; Aminadab födde Nahasson; Nahasson födde Salmon. Salmon födde Boas, af Rahab; Boas födde Obed, af Ruth; Obed födde Jesse. Jesse födde Konung David; Konung David födde Salomon, af henne som var Urie hustru. Salomon födde Roboam; Roboam födde Abia; Abia födde Asa. Asa födde Josaphat; Josaphat födde Joram; Joram födde Osia. Osia födde Joatham; Joatham födde Achas; Achas födde Ezechia. Ezechia födde Manasse; Manasse födde Amon; Amon födde Josia. Josia födde Jechonia och hans bröder, vid det Babyloniska fängelset. Men efter det Babyloniska fängelset födde Jechonia Salathiel; Salathiel födde Zorobabel. Zorobabel födde Abiud; Abiud födde Eliakim; Eliakim födde Asor. Asor födde Zadok; Zadok födde Achim; Achim födde Eliud. Eliud födde Eleazar: Eleazar födde Mattham; Mattham födde Jacob. Jacob födde Joseph, Marie man, af hvilko är födder Jesus, som kallas Christus. Så äro alle lederna, ifrån Abraham intill David, fjorton leder; ifrå David till det Babyloniska fängelset, ock fjorton leder; ifrå det Babyloniska fängelset intill Christum, ock fjorton leder.
Vid detta förhållande och då Preste-, Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, ehuru sinsemellan något skiljaktiga, likväl hufvudsakligen med hvarandra sammanstämma, men Borgare-Ståndets beslut torde böra lemnäs företrädet derföre, att, enligt detsamma, de förhöjda afgifterna inträda först då behållna summan öfverstiger jemnt 1000 tal, hvilket ock öfverensstämmer med hvad Utskottet, i afseende å afgiftens beräknande uti Betänkandet N:o 13 föreslagit, hemställer Utskottet, att öfrige Riks-Stånden måtte i Borgare-Ståndets beslut sig förena; men för den händelse, att å denna hemställan icke fästes afseende, blifver omröstning i Förstärkt Siats-Utskott nödig, dervid, med antagande af Borgare-Ståndets beslut till ja-proposition i den hufvudsakliga voteringen, först måste utrönas hvilketdera af öfriga Ståndens beslut skall blifva contra-proposition; och får Utskottet i detta afseende föreslå följande voterings-propositioner: a) Angående contra-propositionen: l:o Den, som vill, att till contra-proposition i den hufvudsakliga voteringen angående stämplade pappersafgifteu för bouppteckningar skall antagas Ridderskapet och Adelns beslut, nemligen, då behållna summan utgör: ifrån och med 50 Lill 100 R:dr ___-_ -4 sk. „ „ „ 100 R:dr och vidare för hvarje fulla 100 R:dr - •• 8 sk. voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Bevillnings-Ulskotlels Memorial, N:o 3l. 3 Vinner Nej, kommer serskild votering att anställas, angående livilketdera Presteeller Bonde-Ståndets beslut bör i hufvudvoleringen utgöra contraproposilion, nemligen: 2:o. Den, som anser, alt till contra-proposition skall antagas Preste-Ståndets beslut, att ifrågavarande afgift skall utgå sålunda:
Kollegium, ehuru ej något, enligt dess tanka, vore att erinra mot den verkställda uppskattningen af jorden och beloppet af den derför beräknade afgäld, likväl ansett den erforderliga jordafsöndringen från berörde boställes egor icke kunna tillvägabringas förr än efter Regements-pastorn Ångmans afgång från tjensten. 4 Ståts-Utskottets Ut,låtande N:o 63. Vid sådant förhållande hade Kongl. Maj:t, lika med Kongl. Krigs-kollegium, ansett ifrågavarande jordafsönding icke kunna, utan åsidosättande af bemälde boställshafvares rätt, tillvägabringas förr än han från regements-pastorstjensten afgått; men i anseende till fördelen deraf, att Frösö vapenöfningsplats framdeles, så snart nämnda boställe blelve ledigt, utan tidsutdrägt erhölle behöflig tillökning, har Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att de för utvidgande af merberörde mötesplats erforderliga 54 tunnland 14 kappland af den bostället Westerhus N:o 3 tillhörande mark måtte vid nuvarande bostälishafvarens afgång, då bostället komme att för Hästjägareoch Fältjägare-korpsernas löningsfonds räkning utarrenderas, derifrån afsöndras emot en till löningsfonden ingående årlig afgäld, motsvarande den summa, 52 Riksdaler 50 öre, hvartill årliga vederlaget för berörda egorymd blifvit i vederbörlig ordning uppskattadt, äfvensom att detta vederlag, lörvandladt till spanmål efter markegångspriset det år, då uppskattningen skedde, finge årligen lösas med penningar efter årets markegång samt beloppet deraf framgent från anslaget till indelta Arméens vapenöfningar erläggas.
I följe hvaraf ett förslag enligt detta resultat skulle hos Riksens Ständer anmälas till behandling enligt 56 § Regerings-F ormen. 43 1010 Riksdagen 1815. Memorial med förslag om ett tillägg till 41 § Regerings-Formen. I anledning af inom Constitutions-Utskottet väckt motion*) och då Utskottet ansett vigtigt, att samma stadgande, som nu blifvit faststäldt för det tillfälle, när efter Konungahusets utgång nytt Konungaval skall förrättas, i afseende på Styrelsen, innan den nye Konungen Regeringen tillträdt, skulle lämpas på det fall, att vid Konungens död Thronföljaren vore omyndig och om Förmyndare-Styrelsen af Riksens Ständer skall förordnas, har Utskottet beslutat, att till Riksens Ständer anmäla följande förslag till en sådan förändring i 41 § Regerings-Formen, att efter orden »Riksens Ständer sammankomma», skulle tilläggas: och den FörmyndareStyrelse Riksens Ständer förordna Regeringen tillträdt; hvilket förslag till behandling enligt 56 §:ns föreskrift härmedelst till Riksens Ständer vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 19 Julii 1815. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högvörd. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar G. v. Rosenstein. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar A. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. *) Motionen ej återfunnen bland Utskottets handlingar, men förevarande memorial behandlades i sammanhang med föregående memorial n:o 34.
2 Sec . 3 Cap., som föreskrifver, att hvarje Stift skall hafva, bland andra intrader till dess byggnads cassa för Skoleoch Gymnasie-hus, äfven ”ett års behållna inkomster, sedan aflöning och utskylder blifvit vederbörligen best ridd e, efter den ecclesiastike tjensteman, som dör eller afgår, utan att efterlemna enka eller omyndige barn, hvilka lagligen kunde få nådår f synes honom mindre rällvist af följande skäl; i:o emedan nämnde Allm. Desv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, IV.-o 54• 3 lärohus icke endast och uteslutande äro ämnade och tillgänglige för bildande af ecclesiaslike tjenstemän, ulan slä öppna för ynglingar, sorn kunna med tiden egna sig åt hvilket yrke som helst inom samhället; hvadan preslerskapel ingalunda bör anses skyldigt att, med större uppoffring, än andra medborgareclasser, merberörde lärohus bekosta; och 2:o, enär presterskapet i vårt land i allmänhet är ringa aflönadt och fattigt, men, det oagtadt, vägen till befordran for de fleste är både besvärlig och lång, så borde väl, då nådår icke mellankomma, den ledigblifna ordinarie beställning, som sent omsider erhållits och vanligen icke lernnar mera än en jemn, men oftare en knapp bergning, åtminstone utan Ett års vidare uppskof och väntan få tillträdas och tillgodonjutas. <På grund häraf har motionären, som icke trott sig kunna hafva att förvänta en sådan rättelse, yrkat ”att de Stiftens byggnads-cassor hittills anslagna behållna inkomster ne efter död eller afgången ecclesiastik tjensteman, då nådår icke ifrågakomma, måtte tillfalla Prest-enke-cassan i det Stift, till hvilket den yppade ledigheten hörer.” Då denna motion hos Ilögv. Preste-Ståndet föredrogs, instämde uti densamma D>clor Bexell samt Prostarne Helén, Lundblad, Stabeck, Thudén och Sandberg.
Directionen för sin del hemställer, att reparationsfonden, hvilken i närvarande stund utgör omkring 40,000 R:dr B:co, måtte till en början få för ändamålet användas och att hvad derutöfver intill nästa riksdag finnes för arbetet beliöfligt, må af Riddarhuscassan eller någon annan under Directionens förvaltning stående fond förskjutas såsom lån till reparationsfonden, att tills vidare särskilt bokföras, intill dess framdeles beslut kan fattas om anslående af medel till ersättning för förskotten; 4:o Att då för verkställigheten af den ifrågavarande reparationen, det blir oundvikligt att intränga äfven i de källare under Riddarhuset, som emot hyra af Grosshandlaren J. Cederlund begagnas såsom lagerkällare, samt det följaktligen är nödigt att något aftal i detta hänseende med hyresmannnen uppgöres, Directionen måtte bemyndigas att med bemälde Cederlund afsluta öfverenskommelse, hvarigenom han, emot försäkran om prolongation fl lämplig tid af sitt hyreseontract eller annat lämpligt vilkor, på förhand förbinder sig att icke lägga hinder i vägen för arbetets fortgång i den mån det sträcker sig äfven till källrarne, samt afsäger sig alla framtida Rid d ar h u s-U t s k o 11 e ts Utlåtande N:o 15. 9 ersättningsanspråk för den skada och förlust, som möjligen kunna genom reparationen honom tillskyndas. Stockholm den 29 Maj 1857. B. von Platen. J. AugPosse. Carl Bennet. R. Cederström. B’. Leijonancker. J. A. Tornerhjelm. O. M. Björnstjerna. Albert Munck. På anmodan af Högloft. Riddarhus-Directionen hafva undertecknade besigtigat den skadade grunden under Riddarhuset och få öfver densamma afgifva följande yttrande: Sedan jorden blifvit upgräfd långs största delen af byggnaden från hufvudtrappan till sydvestra hörnet och pålgrunden derigenom blottats, visar det sig att förhållandet med densamma är sådant, som vid en föregående besigtning å sättningarne af byggnadens murar förmodades, eller att den uppskjuter öfver vattenytan och blifvit betydligt skadad af röta.
1851 angående tillverkning och försäljning af bränvin i förev:de fall stadgade förhöjda pannerymdsafgift, dels ock att pressjäst oafbrutet beredes och af god beskaffenhet ständigt hålles, emot skäligt pris, till salu, hvaröfver styrkta betyg böra af sökanden månadtligen företes hos Kronobetjeningen i orten; allt vid påföljd i annat fall, att den sålunda beviljade rättigheten varder förverkad.” Att pressjästberedning i sammanhang med bränvinstillverkning icke är någon för bränvinsförordningen främmande sak, torde kunna inhämtas, om vi gå till denna förordnings stadgande i 37:de §:n, som innehåller i 2:dra morn.: ”Har någon erhållit särskildt tillstånd alt, för beredning af pressjäst, begagna bränvinspanna under tid, då bränvinsbränning icke är i allmänhet medgifven, och på grund deraf brävinsbränning under sådan tid idkar, men 'Den 15 Juli e. m. 331 dervid öfverläder eller icke uppfyller de vilkor, hvarunder tillståndet blifvit lemnadt, ansvare såsom för oloflig bränvinsbränning efter § 34; bote dessutom 500 R:dr och vare den särskilda rättigheten till begagnande af bränvinsbrännings-redskap förlustig.” Då nu sjelfva brån vinsförordningen icke allenast antager bränvinsbränning i sammanhang med pressjästberedning, utan äfven ålägger ett vite af 500 R:dr för den, som öfverl äder vilkoren för näringens bedrifvande, så är det ju tydligt, att sjelfva bränvinsförfattningen förutsätter möjligheten af sådana tillåtelser, som här äro i fråga. Då nu pressjästberedarne ställt sig dessa tilistånds-resolutioner till efterrättelse och derefter inrättat hela deras fabrikation, så anser jag åtminstone det vara högst oriktigt och olämpligt att aflåta en dylik skrifvelse, som Hr Hjärne föreslagit. Jag anser mig ännu en gång böra erinra derom, att, ifall K. M. funnit, det dessa resolutioner kunde återkallas, utan att enskildtes rätt förnärmades, så hade det troligtvis redan längesedan skett. Men då K.
Ad vokat-fiskalen i BanLdnekontorets i ken, Protokolls-sekreteraren N. A. Heurlin ätt genomgå och granska Götheborg inom de till och med år 1848 inom linien förda lån vid Banko-Diskontidn. verket i Slockholm samt åt Rådmannen i Götheborg, Häradshöfdingen M. Ingelman, att på enahanda sätt handlägga dylika lån vid Lånekonloret 1 sistnämnde stad; att sedan Häradshöfdingen Ingelman fullgjort del honom lemnade uppdrag, hvaröfver berättelse blifvit aflemnad, Fulimäglige låtit till honom utbetala den äskade och af Lånekontors-Direktionen tillstyrkta ersättning 5oo R:dr Banko, samt att det Prolokolls-sekreteraren Heurlin uppdragna arbete icke lärer kunna afslulas förr än nästa år. §; 13- Sedan, vid bestämmande af de arfvoden, som borde tillkomma om ändring af de hos Rikets Ständers innevarande år församlade Revisorer öfver Banko-Diskontverket anställde Sekreterare och Vaktbetjening, fråga för Revisorerne hos bemälde Revisorer uppstått, huruvida icke det belopp af 4°° hf?V'Banlco~ R:dr Banko (ill Sekreteraren och 270 R:dr samma mynt till VaktDl* betjeningen, som vid föregående revisioner brukat dem tilläggas, vo-> re, med afseende sä väl å arbetets vidd och beskaffenhet, som ock å hvad för likartade befattningar i allmänhet beviljas, högre än hvad skäligt vore, hafva de väl, i betraktande deraf att berörde befattningar vid den då förrättade revisionen blifvit emottagne och beslridde under förhoppning att få åtnjuta de sedvanliga arfvodena, funnit sig * böra medgifva, att dessa arfvoden vid samma revision finge utgå till förutnämnde belopp, men tillika, med åberopande hufvudsakligen deraf, att, om ock Sekreterarens arbete kunde anses vara af ansträngande art, ett arfvode för sex veckor af 4°° R.dr Banko likväl vore särdeles frikostigt, och alt, hvad Vaktbetjeningen anginge, icke flere än tvänne kunde vara med uppassningen bos Revisorerne upptagne, i hvilket fall de 270
Häremot hafva Kommers-kollegium och General - Tullstyrelsen uti deras öfver kommitterades tulltaxe-förslag afgifna underdåniga utlåtande erinrat, att, hvad beträffade förbudet för Danska fartyg att till Sverige införa salt, detsamma syntes böra bibehållas så länge, på grund af traktaten den 30 November 1826, nämnde vara icke finge i svenska fartyg till Danmark inkomma, och att, hvad anginge öfriga nationers fartyg, hvilka ännu härstädes saknade enahanda rättigheter, som inhemska, sådana rättigheter städse förunnats och otvifvelaktigt äfven framdeles korame att tillerkännas alla de nationer, som i sina hamnar åt svenska fartyg medgåfvo enahanda förmåner. Detta hade hittills i afseende å franska fartyg uteslutande förhindrats af de undantags-afgifter, med hvilka alla lill Frankrike i främmande fartyg införda varor voro belagda, i motsats till den lindring af 10 procent, som införseln under fransk flagga ålnjöte. För Sveriges export och fraktrörelse innebure denna skillnad i afgifter en större olägenhet, än den förhöjning i afgifter, som erlades för de jemförelsevis få laster, hvilka afskeppades härifrån i franska fartyg; och hade bemälde embetsverk, i betraktande 60 Bevillnings-Utskollets Betänkande M 10. häraf, och då det möjligen hlefve läktare att åt svenska fartyg i Frankrike framdeles utverka lika tull-behandling med inhemska, om en motsvarande förmån samtidigt tillerkändes franska fartyg i Sverige, än om densamma dessförinnan obetingadt medgåfves, tillstyrkt, att kommitterades förslag i denna del icke måtte bifallas. Ehuru Kongl. Maj:t, på sätt Slatsråds-protokollet innehåller, ansett ifrågavarande inskränkningar i det hela mera skada än gagna Sveriges egen handel och sjöfart, har Kongl. Maj:t, likväl endast under den förutsättning embetsverken anfört, funnit dessa inskränkningar böra tills vidare bibehållas, och alltså föreslagit, att 5 och 4 §§ af nu gällande taxe-underrättelser måtte lemnäs utan annan förändring, än att i den sednare lästetals-afgifterna, tali bestämda lill 12 och 36 sk.
Om samhället kommer i uplösnings-tillslånd, huru får man då igen sina penningar? Denna säkerhet är, så vidt jag vet, bland alla säkerheter den aldra sämsta. Derföre finnes också numera intet land mera än Sverige, som eger en på detta sätt ordnad Riks-Bank. Alla andra länder ega bolags-banker, ty man har kommit lill det resultat, att Statens garanti är mindre god än enskildas. Statens garanti består i allas ställning och då allt råkar i virrvar, så behöfver ingen betala, och då upstår en mycket sämre säkerhet, än om enskildta bolag åtagit sig en sådan ansvarsskyldighet. Dertill lägger jag allt det trassel, som skulle upkomma genom redovisningar och andra arrangementer för dylika bolag, hvilka snart skulle komma att multiplicera sig, så att individen, om han blott afsatt en sparpenning för dagen, snart nog kan sluta med att hvarken öfvertänka eller bedöma sin framtid, hvarigenom jag tror, att den intellektuella utvecklingen skulle försämras. Det är just genom den beständiga tanken, att, genom egen flit och ihärdighet förbättra sin ställning, som menniskan, i ständig kamp med motgången, utvecklar sitt inre och jag tror, altman genom alla dessa filantropiska inrättningar, hvarmed man nu öfversvämmar verldcn, uträttar föga eller intet godt för menskligheten. Jag anser motionen vara af intet gagn och anhåller derföre om afslag derå. Den 15 Juli e. m. 347 Propos. lill bifall ä förevande Betänk, blef härefter först framställd, men besvarad med Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde, örn R. o. Ad. behagade afslå detsamma, samt, efter denna propos:s besvarande med starka Ja, jemte några Nej, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Vid föredragning af Const.Ulsk:s d. 14 dennes på bordet lagda Meni. N:o 21, med infordradt Utlåt, om K. M:s Nåd.
73 om vidtagande af den utväg som i Nåder finnes lämpelig till införskaffande af de från Finland ännu icke inbekomma Handlingar , sorn röra redogörelsen för igot! och igng arens Krig, utan ock, att Kongl. Majit i Nåder läcktes anbefalla, att för hädanefter skeende redogörelser af denna ^ärt, elert af Deputerade uppgifne I3edogöreise-metbbd, sorn blifvit följd vid Kongl. rigs-De parternentets 3;dje Division, sedermera kallad Kongl, Krigs-Förvaltningen och Kongl. Cosnhtéen till utredande af Krigs-Förvaitningsärenderna, jemte Svenska Arméens högra F’lygels Cominissariat, måtte tillvinnande af enhet och ordning antagas och följas vid alla särskilta Förvaltningar, som redogöra för Krigskostnader. I öfrigt och sorn Kongl. Majit, uti Dess till Riksens Högloft Ständer den 23 sistlidne Maj aflåtna Nådiga Skrifvélse angående skulderna efter sista Krig, i Nåder öfverlemnat till Riksens Ständer, att genom sina Deputerade äfven deltaga i sednare arens Rrigs-Räkefiskapers granskning; så, och med anledning af hvad Deputerade i deras Iferätielse anmält i afseende a Revisionen af 1808 och 180g arens Krigs-Redogörelse, har Stats-Utskoitet ansett sig böra föreslå Riksens Högloft. Ständer, att å lika sätt genom 2:ne Deputerade af hvarje Stånd"fortsätta deltagandet uti Revisionen af ej mindre 1810 och 1811 än påföljda årens Krigs-redogörelser, samt derom göra underdånig anmälan hos Kongl. Majit. Varande nödiga medel till Deputerades aflöning efter den vid sista Riksdag fastställda grund beräknare under anslaget för Riksgälds(Contoiret. - Beträf - 74 Den 2 3 Jall. Beträffande slutligen
Jag har till och med alltifrån början haft denna åstundan, och skall således icke nu öka antalet af af de commentarier öfver grundlagen, särdeles 56 och 81 §§ Reg.F., hvilka vi i dag afhört, helst jag vid ett föreg:de tillfälle yttrat min bestämda åsigt af deras rätta tydning, hvilken öfverensslämmer med Frih. Cederströms. Jag vill hålla mig till det praktiska i frågan, och tror derföre, att det rättaste sättet att besluta derom är det, att R. o. Ad. helt enkelt vidblifversitt förra beslut om 72 § och ang:de det öfriga af Coust.Usk:s hemställan ytlrar ingenting, helst Const.Utsk. egenlligen icke begärt eller föreslagit något beslut, utan endast förklarat sin tanka. Hr von Hartmansdorff: Jag skall icke upptaga Slåndets tid med något yttrande i saken, men blott upptaga några anmärkn:r, som blifvit gjorda emot Const.Utsk:s handlingssätt, emedan R. o. Ad:s ledamöter allena öro här tillstädes och kunna sig försvara. Tvenne ledamöter hafva yttrat, alt Utsk:s förslag vore Jesuitiskt. Jag förmodar, alt delta sätt att vederlägga, hvarmed man i sak ingenting bevisar, härleder sig derifrån, alt talarne, likasom vissa tidningar, hvilka vanligen äro uppfostrare och läromästare i politiken inom vårt land, anse sig icke kunna tala med eftertryck, utan att tala med förebråelse. När läromästaren så gör, är det förlåtligt ali lärjungarne göra likaledes. En talare, Hr Hjerta, har förklarat, att Utsk. sagt osanning, men tillika sjelf erinrat, att det icke vore första gången, som han sagt något sådant. Det tror jag ock, att U(sk:s ledamöter, äfven utom detta Stånd, veta förut. Jag förmodar således, att de, lika litel som jag, anse sig deraf förolämpade.