Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En mängd skator, kandidater till luftpalatset, hade infunnit sig, flaxade skrikande deromkring, ville taga det i besittning, och jagade undan hvarandra. Slutligen blefvo två ensamma, segrande qvar vid boet. Då skrattade de och kystes under den vårblå himmelen, vaggade af sunnanvinden. De bortjagade tröstade sig med att slå ned på gårdshundens matho, och plocka derur, medan den stolte Alfiero, sittande utanför sin koja, betraktade dem med högmodigt lugn. Stararne slogo sina drillar och utsände melodiska hvisslingar, under det de flockade sig sam.manpåtakåsarne Gräsen skakade af sig regndropparne i vinden, och den lilla stjernblomman, som är sångfåglar kär, reste åter sitt hufvud mot solen och helsades af lärkans jubelsång. Gässen vaggade snattrande fram öfver gräsplanen, afbitande dess unga grönska. Derunder uppenbarade sig en förändring, som inträffat inom deras samhälle. Öfversittaren, den hvita gåsen, hade råkat bli halt, och hade med detsamma förlorat sin makt och myndighet. Nu hade varit tillfälle för den grå gåsen att visa en vacker karakter, ett ädelmodigt sinne; men nej! Den grå gåsen visade icke något sådant, utan som den hvita gåsen förr hade gjort åt honom, så gjorde han nu åt den, sträckande halsen åt honom och hållande honom på afstånd med skrik och hugg, och gäss-madamerna brydde sig ej derom, och den hvita gåsen måste nu hålla till godo att se sin rival råda midt i församlingen, medan han sjelf fick halta efter, hjelplös och föraktad. Susanna, som såg detta, förlorade nu all vänskap för den grå gåsen, utan att vinna en högre för den hvita. Hon fann att de voro lika goda. Susanna återkom just nu från ett besök hon gjort i en husmansstuga, der hon hade hjelpt hustrun med att sätta upp och nu med att nedtaga en väf, och hennes ansigte lyste ännu af förnöjelse öfver den scen hon blifvit vittne till derinom.
BorgareStåndets Ledamöter sig förenat, hvarjemte Herr Norceus ansett den ifrågaställde förmånsrätten för Barnarf icke nödvändig, utan tvertom meniig för den enskilde Crediten, samt trott det vara slägtförhållanden och förtroende till personens redlighet, mera än säkerheten, som Skola grundlägga valet af Förmyndare. Bland de skäl, sorn emot Utskottets Betänkande anförde blifvit, äro inga andra än dem Utskottet förut tagit i öfvervägande; och hvad angår den af Herr Monthan anförde betänklighet, att en person kunde låta mantalsskrifva sig på flere ställen, så,' utom det att egna fördelen motverkar en åtgärd, hvarigenom man åtager sig att betala fördubblade utskylder, bör man i allmänhet icke sluta till det rätta från missbruk, mot hvilka det dessutom tillhörer vederbörande Ämbetsman att vaka, och hvad det anförda särskildt angår, lärer det n8 L«gUtskottett B'länknndett. sakna föga grund i motsvarande exempel af verkliga händelser. Utskottet måste således oförändradt förblifva vid beslutén i dess förra Betänkande; men för att undanrödja all den tidsutdrägt med Förmyndares tillträde af sin befattning, sorn möjligen kunde orsakas af föregående anmälan hos Domstolen, hvarunder Förmyndaren lyder, har Utskottet ansett, att denna anmälan borde få ske hos Domaren, under de tider då Domstolen icke år tillsammans, och följande ändring i Redaction af de föreslagne §§. i 20 Cap. ÅrfdaBalk, ega ruin; *’a §• Faller egendom omyndigt barn till medan föräldrar lefva, och skall godset af dem förvaltas, då må en sådan förvaltning af dem ej förr tillträdas, än anmälan derom skett hos
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, hafva Rikets Ständer, på det vederbörande redogörare omsider måtte erhålla ersättning för sin mångåriga fordran, samt hela den förskottssumma, hvarom nu är fråga, kunna ur räkenskaperna aiföras, pröfvat skäligt förordna, att ofvannämnda, ännu återstående, förskotters sammanlagda belopp*, ett tusen niohundra trettiofyra (1,934) riksdaler 14 sk. 8 rst., bör i nästa liqvid emellan Statsoch Riksgälds-kontoren, angående öfverskottenia å statsverkets inkomster, till ersättning af Riksgälds-kontoret upptagas. Hvilket Rikets Ständer få till svar härigenom i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 11 Mars 1848. Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 3r. 49 N:o 31. i Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Mars 1848. Preste-ståndet den 8 Borgare-ståndet den 11 Bonde-ståndet den 11 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ytterligare ränte frihet och anstånd med kapital afbetalningarne för det till nja rådhusbyggnaden i Wexiö af satta belopp af det staden beviljade byggnadslån. (Stats-Utsk. Uti., N:o 67.) S. A. K. Som (le tomter i staden Wexiö, å hvilka det nya rådhuset med dertill hörande byggnader, enligt den efter senaste eldsvådan verkställda tomtreglering, skola uppföras, för detta ändamål icke blefve disponibla förr, än derstädes ännu qvarstående ränterioch fängelsebyggnader hunnit borttagas, hvilket förmodades icke kunna ske före medlet af innevarande år, hvadan det icke skulle vara möjligt att innan den 1 Januari 1850 hafva rådhuset i det skick, att den deruti för byggnadslånet föreskrifna intecknings-säkerhet kunde aflemnas; så har, med anledning af härom i underdånighet gjord ansökning, E. K. M., genom nådig proposition af den 16
Bostället har nemligen hittills ingått såsom en del af den lön, hvilken tjenstemannen haft att uppbära för sitt arbete till det allmännas gagn. Detta arbete har väl icke boställsbrukaren, såsom sådan, delat. För boställets vård och häfd har tjenstemannen, icke brukaren, varit kronan ansvarig. Aro derföre i ofvannämnde Kongl, kungörelse några, äfven på indragna boställen tillämpliga, fördelar innehafvaren tillerkände, hvilket synes påtagligt just genom den nu behandlade motionen, så finnes deremot, efter min öfvertygelse, ingen giltig anledning att borttaga dessa fördelar ifrån de tjenstemän, hvilka genom deras arbete gagnat samhället, för att öfverflytta dem på sådane tillfälliga brukare, till hvilka staten icke har någon särskild förbindelse, och hvilka säkerligen redan under den förflutna arrendetiden kunnat se sig till godo. Undvikande större vidlyftighet, förmodar jag att det nu anförda innebär tillräckliga skäl för afslag å de framställda motionerna.» Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Febr. 1857, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion att Kongl. Skeppsholmen och lill Flottans etablissement hörande strand på Kongl. Djurgården måtte, emot vissa vilkor, upplåtas lill Stockholms stad eller enskilde samt förses med byggnader och kajer för handelns behof.
Öfverlåtare, som inlöst en för bristande betalning i laga ordning protesterad vexel, eller för sådan vexel blifvit sökt, håfve mot äldre öfverlåtare och vexelgifr aren, om de i Sverige bo, förlorat sin återgångstalan, så fromt han icke den talan bevakar geuom stämning, som kungöres inom följande tid, räknad från den dag han betalt, om han, utan att vara stämd, erlagt betalning, men i annat fall räknad från den dag, han fått del af stämning, nemligen: inom tre månader, om den, som eger återgångstalan anställa, bor inrikes, inom sex månader, om han bor i annat Europeiskt land, inom ett år, om han bor å någon ort utom Europa, med undantag af de å andra sidan Goda Hoppsudden eller Cap Horn belägne orter, och inom aderton månader, om han bor å någon af sistnämnde orter. 79 §. Äro vexelgäldenärerne flera och försummar fordringsegaren att sin fordran hos någondera bevaka, efter thy nu är sagdt; vare förlustig sin vexeltalan mot den, hos hvilken han fordringen ej bevakat. Bih. till B. St. { Sami., i A/d., {6 Höft. 5 34 Kongl. Majlis Nåd. Proposition, A:o 69. 12 Kap. Om förhållandet Ull utländsk lag. 80 §. I fråga om sättet att verkställa åtgärder, som å utrikes ort med vexel vidtagas bora, till utöfvande eller bevarande af vexelrätt, lände till efterrättelse hvad genom lag eller sedvana å den ort vedertaget är. 81 §. Ulländnings rätt att ingå vexclförbindelse varde pröfvad efter hans eget lands lag; är han efter den oberättigad dertill, och åtager han sig sådan förbindelse i Sverige; vare han derföre ansvarig, så vida han efter svensk lag egt bindande aftal ingå. 82 §.
S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående utförandet af de större jernvägs-anläggningar inom Riket, hvilka böra af allmänna medel bekostas. Remitterades, jemte afgifne yttranden, till Stats-Utskotlet. S. D. Till Stats-UIskottet remitterades följande motioner: Herr Grapes, N:o 107, om anslag till anskaffande af åtskilliga fyrar och sjömärken i de Norrländska farvattnen. Afgifna yttranden åtfölja. Herr Grapes, N:o 108, om ytterligare lån af allmänna medel till Gelle Dala-jernvägs-aktie-bolag. Afgifna yttranden åtfölja. Herr Trägärdhs, N:o lil, angående anslag till inrättande af tekniska Söndagsoch Afton-skolor i städer. Ett yttrande af Herr Boman åtföljer. Herr Wedbergs, N:o 177, angående ytterligare lån af allmänna medel till Nora-Ervalla-jernvägs-bolag. Afgifna yttranden åtfölja. Herr Björcks, N:o 183, derom, alt den bevillning, som kan blifva ålagd bränvins-tillverkningen, bör omedelbart ingå till Riksgälds-konloret och hos detta kontor redovisas. Ett yttrande af Herr Schwan åtföljer. Herr Schenströms, N:o 195, angående anslag till Skaraborgs läns Trädplanterings-förening. Ett yttrande af Herr Hasselrot åtföljer. Herr Almgrens, N:o 203, angående förhöjning i beviljad pension till Professor Palmstedt. Afgifna yttranden åtfölja. Herr Björkmans, N:o 204, angående anslag till inköp för statens räkning af utmärkta Svenska konstnärers arbeten. Herr Hasselrots, N:o 210, angående 1) reglering al lönerna för Hof-rälternas Notarier och Fiskaler, 2) förökadt anslag till Professor Schlyter, och 3) förhöjning af lönebelopp för Provincial-läkare. Prot.-Utdrag den 6 December 1856. 119 Herr Billströms, N:o 251, angående pensions-anslag till extra ordinarie Medicine Professoren Johan Rabbén.
&gt;Man har sagt det. » |uru ofta få vi ej höra ofvanstående ord upprepas! » Man har sagt », att min granne är högmodig, en listig kokett, sqvalleraktig etc. Dylika omdömen äro ej ovanliga, och med hemlig rysning börjar man undersöka, om så också är förhållandet. Visserligen kan ej något spår till det koketteri upptäckas, för hvilket min granne blifvit beskyld — men » man har sagt,- » att hon är kokett. Således måste hon vara det. Hennes öppna, hurtiga väsen eller till äfventyrs hennes humor och qvickhet stämplas såsom koketteri, ty » man har sagt, » att hon är en beräknande kokett. En annan har ett tillbakadraget och slutet väsen, döljer sina känslor och intryck för verldens nyfikna blickar. Ja, hon är högmodig, ty — » man har sagt det. » Dagens krönika vet förtälja, att fröknarna X. och Y. äro förtjusande och pikanta. De förmå nämligen med ett slags naivt och oskyldigt behag förvränga och misstyda nästans handlingar — man skrattar så gerna på andras bekostnad. Det händer oss ty värr ofta den malheuren, att vi med förnämt förakt blicka ned på en genomhederlig menniska, men smeka och smickra en, som under det hala småleendet döljer » en orm i barmen ». Och hvarför dessa misstag? Dagny et gifvcs förpligtelser, som åligga hvarje mcn~iiska, men om Iivilka ungdomen för det mesta lemrias i okunnighet och Iivilka de äldre blott allt för ofta Hsidosätta. Till dcni hör pligtcn att bevara helsaii. Viil är det sant, att Iielsoviirdspligten iiigon gång kan komma i konflikt med högre pligter, Iivilka nödga till dess åsidosattaiidc. Men för att kunna falla utslaget i sadana kon-. flikter miste nian åtminstone hafva insett att helsans vidmakthallaiide ii?
Lades till handlingarna OecononiieUtskottets den 14 Joli upplasta Betänkan - Den 17 Juli. e. m. de, i anledning af väckt fråga om förändring af sättet att värdera Jord och Fastigheter på Landet, efter den så kallade Banco-Methoden, jjerr Griyenwaldk, Göran: På för en Stund sedan frågan förevar om GonstitutionsUtskottets skyldighet att lemna den af Friherre Staél von Hollstein begärda upplysning, förenade jag mig med bemälda Friherre, Grefve von Schyverin samt åtskilliga andra Ledamöter af samma mening, men som jag blifvit underrättad att detta ej förts till Protocollet, anhåller jag att detta mitt instämmande nu malte i Protokollet antecknas. Till afgörande företogs StatTJtskottets sedan den 14 Juli på Bordet hvilande Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Statsverket, uti hvad som angår Tredje HufvudTiteln, innefattande Försvarsverket tili Lands och Sjöss. Grefve Gyllenborg, Johan flenning, anförde skriftligen. StatsUt^kottets yttrande, rörande Tredje HufvudTiteln , hufvudsakligen Den 17 Juli. e, rn. instämmande, hada lag. likväl trott att, till besvarande al Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, Utskottet kunnat i nedannämpda ändamål! meradelailierade yttranden ingå för»* anledda ej mindre af innehållet af Kongl, Maj:ts' Nådiga Proposition, än de förhållanden som 1 närvarande tid sig förete.
Det är denna förbindelse och vexelverkan, som genom det s. k. hulvudförslagets antagande och deraf följande upphäfvande af universiteternas medicinska fakulteter, i väsendtlig mån skulle rubbas.» I Sundhets-Coll.-ii utlåt, heter det uttryckligen, att »till hvad komiterade i §§:ue 1—5 föreslagit» — (och således äfven till det i §:n 4 förekommande stadgandet om theoretiska examens afläggande endast inför fakulteterna —) »finner Coll. sig föranlåtet tillstyrka nådigt bifall. » Slutligen yttrar Coll., »att det hvarken kunnat tillstyrka utbildandet af alla 3 nu befintliga, medicinska läroanstalterna till fullständiga, af hvarandra i alla delar oberoende undervisningsverk, ej heller till antagande förorda komiterades hufvudförslag hvaremot Coll. ansett komiterades alternativa förslag vara förtjent af nådigt afseende, dock icke såsom, enligt komiterades åsigt, en blott interimistisk anordning, utan snarare såsom en definitiv reglering af den medicinska undervisningen i riket.» Härefter, säger Utsk:t, fattade K. M. beslut i ärendet och meddelade detsamma i Nådigt Bref till Sundhets-Coll. den 20 April 1861. Sedan jag visat att alla i ämnet hörde auktoriteter förordat det 3:dje förslaget, och att medicinska professorerne ansågo frågan på så sätt blifva lyckligt löst, vill jag yttra något om de materiella tillgångarne. Visserligen kan det anatomiska museet i Upsala ej mäta sig med det i Stockholm, men, hvad beträffar öfriga medicinska inrättningar, torde de i Upsala befintliga ej blott tåla en jemförelse med de i Stockholm, utan t. o. m. öfvergå dem, och sär - 106 Dfln 14 Mars f. m. skildt vill jag påpeka att biblioteket i medicinsk litteratur i Upsala är långt rikhaltigare än det i Stockholm. Medicinska fakulteten i Upsala har dessutom, hvad institutet saknar, tillgång till en i förträffligt skick varande och för undervisningen lämpad stor botanisk trädgård och en för experimental fysiologi provisoriskt ordnad institution i 3 rum med nödigaste instrumenter och apparater.
— Till underdånig följd af Eder Kongl. Maj:ts befallning hörde, rörande utvägar till förhöjde premier för rofdjurs utödande, hafva Länets invånare, genom utsedde deputerade, under den 7 Februari i83i, åtagit sig, ätt dels pastoratvis, dels socknevis, genom sammanskott af hvarje matlag, som äger kreatur, erlägga premier eller så kallade skottpenningar för inom pastoratet eller socknen, utom' skallgång, dödade björnar, vargar och lodjur till det af Eder Kongl. Majit i Nåder stadgade belopp eller tolf R:dr för björn, nio R:dr för varg och sex R:dr allt Banko för lodjur; och har beslutet härom vunnit Eder Kongl. Maj:ts Nådiga fastställelse. Uti den i Hernösands stad för Länet inrättade sparbank uppgår insättningarnes belopp till 3522 R:dr 3i sk. Banko. Af de inom Länet befintlige 5g särskilta socknar äro numera 22 försedde med sockne-magasiner, hvaremot i de Öfrige så kallade sparlårs-inrättningar dels redan blifvit vidtagne, dels komma att äga rum, sedan reglementen derföre, under den 7 Maj 1831, vunnit Eder Kongl. Maj:ts Nådiga fastställelse. Sistnämde magasinerings-anstalt, som i flere fall och i synnerhet derigenom anses förmonligäre för orten, att, medelst densamma, ett större qvantum spanmål blir, i behofvets stund, att påräkna, än genom sockne-magasinerna, enligt nu gällande reglemente för desse, har vunnit allt mer och mer förtroende, och är fråga jemväl väckt, att, utom hemmans-ägare, som redan äro det, göra torpare och andre hvilka å landet besitta jord, delaktige i sparlårs-inrättningen. A landet finnes icke någon privilegierad krog. § 5. Städer. Hernösands stadbelägen på Hernön i granskapet af Ånger man-elfvens utlopp i Bottniska viken, har två goda hamnar invid staden, förenade genorn det emellan ön och fasta landet löpande sund, som fordom kunnat med fartyg genomfaras.
Den kyrkliga pathologien förklarar, att i denna sjukdom är djefvulen uppenbar, medan han i de andra är dold. Besvärjaren, som skall utdrifva honom, infinner sig i full presterlig ornat; rökverk och helgade vaxljus tändas; alla föremål i den besattes grannskap bestänkas med vigvatten; luften omkring honom renas medelst uttalandet af vissa formler; derefter följa ifriga böner och slutligen den förbittrade, märg och ben isande kampen mellan demonen, som krampaktigt förvrider sitt offers lemmar och genom dess mun utstöter gräsliga hädelser, samt presten, som använder allt kraftigare besvärjelseformler, allt förfärligare förbannelser, tills segern slutligen blir hans. Den verldsliga läkekonsten – det vill säga den, som förtror sig till s. k. naturliga medel – måste, såsom temligen obehöflig, ja strängt taget behäftad med kätteri, också vara föraktad. Att skära i döda kroppar, för att ransaka den menskliga organismens sammansättning, är förvetenhet; ja man kan med skäl fråga, om det icke innebär ett förakt för läran om den kroppsliga uppståndelsen på yttersta dagen. Länge var ock den verldsliga läkekonsten öfverlemnad åt de otrogne judarne. Men sedan furstar och rike män, klentroget fruktande ordets, relikernas och de vigda medelns otillräcklighet, börjat hålla lifmedici, har denna läkekonst blifvit ett indrägtigt näringsfång och högskolor under konungsligt beskydd inrättats till hennes förkofran. Så den i Salerno, på hvilken Zions väktare ej utan misstankar blicka. Det är en skola, som uppställer småförnuftiga dietetiska reglor, likasom om dieten skulle skydda mot djefvulens anfäktelser! Den grekiske hedningen Hippokrates, som länge kringvandrade med judar och araber, har inom hennes murar ändtligen funnit en fast bostad – Hippokrates, som om sjelfva besattheten (morbus sacer) vågat påstå, att hon ”ingalunda är gudomligare, ingalunda mer demonisk än andra sjukdomar!” Då läraren är sådan, huru skola då lärjungarne arta sig!
(R:ga-A.) JMedelst ProtocolIsUtdrag af den 20 sist!. November, har berörde motion blifvit från H. R. o. A. tillika med de deraf föranledde yttranden, till Utskottet remitterad, och hvilken motion lyder som följer: Med afseende derpå: att sedan Banken iklädt sig ansvarigheten för alla af R:gsGontoiret utgifne CreditSedlar, all skillnad emellan desse och Bancosedlar upphört; att 2:ne slags pappersmynt af alldeles lika art är Öfverflödigt; att endast kostnaden för B.:gsContoirets Sedel-till verkning, utom aflöning för Cassörer m. fl., går årligen till g,5oo å i5,5oo B.:dr; att den större lätthet allmänheten ägt för vexling i B.:gsContoirets Cassör, äfvensom den större beqvämlighet Puksgäldssedlarne för rörelsen erbjudit, upphöra, om B.. St:r antaga BancoUtskottets förslag om Transporträkningens upphörande, samt förenkladt Kassaföringsoch Vexlingssätt i Banken; att den mindre säkerhet de nu varande BäksgaldsSedlarne erbjuda mot efterapning och förfalskning än 5 B. 34 —. Soi Stats-Utskottet* de nya Sedlar, BancoUtskottet föreslår R.
Dito as Grufwe - Drängs hjelpen i de Tolf Socknarne 1964: 4: — zro 2oo Marker Silfwerstatt ehwad lilirverkningen är större eller mindre - , 16^9.' io: r» 4:0 Enkel Haminarskatt af 4500 Skeppunds eller 45 Skeppund Jern a 9 R dr 405: 5:0 SjöTullof45OO Skeppund a 2iz hr » - , - 2002: — —- 6:0 Wid nu »varande pä Kronans Stat upp ö de Tjenstxmäns afgång besparas deras Höner » , » , 719: 16: När härifrån afdrages hwad Staten för det närwaraode njuttr af Silfwer - Werkct och Bergs - Den ro Ianuarii 485 Bergslaget utgörande Mammans zi4z:r8:L. Hade Kronans winst om detta Förslag gärt i »verkställighet skolat biltwa noyrr zy-l. Att det säledes wore werkeligen förmånligt jones vbestrideligt och att dä örkene lage, tillgänSar 06) förut idkade handtering synes till en sädan anstalt föranleda, det äswen bör wara dea samma fritt och Mätit, art, wid sig företeende omständigheter en säoan anläggning företaga, lärer erkännas lika billigt som »verkställigheten wore för det Allmänna gagnelig. Men dä Jern «till, werknmgens fördelar, sedan 1804 ansenligen före nnnskats och dä wrd en för äldre Werk bekymmersam ställning, det wore oräktwist och wädeligk ark emot deras,vilja försöka pätruga Medborgare alt ingä i nya handläggningar utan molswarande fördel läre Riksens Ständer icke i detta oiseende kunna sträcka sitt tillstyrkande längre än att hos Konungen anhälla, att enär Sala Bergslags JntereHenter derom med ansökning inkomma, till» ständ till en sädan Jern - Werkö anläggning mä dem i Näder blifwa bewiljad.
Då ett omständeligt upprä knande af de mindre ändringar, i afseende på ordställningen, sora Utskottet ansett sig böra i åtskilliga §. §. af Directionens Redaction göra, endast skulle lada till vidlyftighet utan redbar nytta, helst de samma vid anställd jemförelse lätt upptäckas, har Utskottet trott det göra tillfyllest, att i förevarande Betänkande blott uppgifva de mera väsenteliga rättelser, tillägg eller förkortningar jemte skälen dertill, som vid författandet af Utskottets Förslag pröfvats nödige; och skall Utskottet vid denna korrta öfversigt följa den nummerordning §. §, i Directionens Förslag innehafva, 2 §. Utskottet har ansett denna §' sora innehöll stadgande, att de personer, hvilka utsågos till RiddarhusDirecfeurer borde vara sådane, som enligt §. Riksdagsordningen Då Utskoftet trott det vore mera förenligt med vigten af den befattning, sora tillhör Ridderskapet och Adelns Fullmägtige i Banken eller RiksgäldsContoiret, eller en Revisor af Statsverkets tillstånd och förvaltning. 353 Den 19 Julii c. m. att han blifver utsedd directe af Ståndet in Flena, och ej på sätt hittills skedt af RiddarhusDirectionen, antingen ensam, elier med biträde af redan kallade Revisorer} har Utskottet flyttat till Riddarhusordningen ej allenast det stadgande, sorn innefattar sjelfva föreskriften om valet* utan ock dervid gjort det tillägg? att särskiidte Suppleanter jemväl skola af Ridderskspet och Adeln utses, på det sätt och till det antal, som i Utskottets Förslag till RiddavhusOrdningens 2:dra Afdelning närmare kommer att uppgifvas; samt deremot i denna §. töreskrifvit, alt först i den händelse, att alla dessa Suppleanter inträdt ä deras befattningaroch ledighet icke desiommdre skulle npp. komma,Direetionensksll äga, sttgenom val med slutna sedlar kalla den Ledamot som ytterligare kan erfordras.