Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning, biföll* Stats - samt Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskottens Utlåtande, N:o 58, angående Kronobrefbäringen, samt åtskillige med densamma förenade olägenheter. S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning, Stats-Utskoitets Utlåtande, N:o 307, i anledning af väckt fråga om löners anslående åt .LandsFiscaler, S, D. Vid förnyad föredragning af StatsTTtskottets, under N:o 205, afgifna Berättelse om verkställd granskning af Postverkets förvaltning år 1826, samt Utlåtande öfver åtskilliga af 1825 och 1827 åtens Rikets Ständers Revisorer framställda omständigheter, bi - Prot. Utdrag den 10 Augusti i 8 a g. 3t föll Ståndet livar! Stats-Utskottet i detta Utlåtande föreslagit och tillstyrkt. S. D. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 204, i anledning af gjorda motioner om anskaffande af bestämda samlingsrum in. m. för de ofrälse Riks-Stånden samt för Rikets Ständeis Utskott och Klubbar, blef, vid nu förnyad föredragning, bifallet. S. D« Föredrogs ånyo #ch ladeg till Handlingarne Constitutions-Utskottets Memorial, N.o 44, rörande Casper JFijkmans anrnärknings-anledning, i afseende på 1826 års Förordning om Rusthålls-afgifterne till Wadstena Krigsmanshus. S. D. Föredrogs och lades till Hind Hogarne Kongl, Maj;ts den 8 ihnnes gifna Nådiga Skrifvelse, angående H. J\I. Drottningens hoga Kröning. Från Hedervärda BondeStåndet. S. D. Remitterades till Siats-Utskottet Kongl, Ma:jts Nådiga Proposition, den 8 uti innevarande månad, örn pension för Herr 3 ustitise-Stats-Minietern m. m. Grefve Fr. 32 P/of. Utdrag den to Augustt tSag. Gyllenborg\ i händelse han lemnar
Motionären talar sjelf om klagan öfver lam och långsam gång, men han hade kunnat gå ännu längre, om hanejstadnat tvärt vid sin primitiva position, och derifrån, genom öfvergången till Lönebesparingen, medelbarligen kommit till den slutsats, att man "höll på blifva förledd (som man "gör när man fäster sig vid småsaker) att "fördela göromålen emellan ansvarige Ministrar, i stället för Collegier med större "personal.” Hvaraf förleddes man? Jo, säger Herr Tham: "af den förut fattade in"billningen om lättheten att inför Natio”nalRepresentationen ställa dessa Ministrar 'dill ansvar.” Måhända, fortfar han, ”har "erfarenheten uppdagat, att theorien om Mi - Den 22 December e. mV "nistrars ansvarighet merendels i verkstäl”lighelen möter svårigheter som sällan kun”na öfvervinnas; och derföre tror Motionä”ren, att det är lyckligare få Nationens ”ärender långsammare afgjorde af Collegier, ”hvilkas sammansättning innebära motstånd ”mot herrskningsbegäret af mägtige Ministrar, hvilka dåde, efter bäfdernes intyg, ”någon gång äro elaka, flere år i Monar”kens namn kunna plåga Landet, innan Na”tionens harm kan truga dem att lemna "sina platser.” Rädd för origtiga citationer af mine egne yttranden, har jag med flit afskrifvit en hel period af Herr Thams Memorial, och han lärer icke således kunna klaga öfver, att den ej fått behålla sitt sammanhang. Men jag har också haft ett annat syftemål dermed, nemligen att visa huru i detta sammanhang ligger, efter mitt begrepp, en ojäfvig tendens att åstadkomma impressioner af vidsträcktare omfång och inverkan på ärendernes behandling vid denna Riksdag.
Kirapt 16-årig står han beröfvad den faderliga ledning, som hittills vakat öfver hans utbildning, och detta vid en tid då luften var mättad med ångor, som väl kunde stiga en glödande ynglingasjäl åt hufvudet De närmast föregående åren, medan fadern lefde, hade Liszts tid varit alltför upptagen af musikaliskt arbete och konsertresor för att lemna rum åt andra studier. Nu på egen hand och inför en social brytningsperiod, som öppnade nya perspektiv för ynglingens hänförda blickar, kände han, huru den rent menskliga sidan af hans uppfostran blifvit tillbakasatt, huru mycket han hade att taga igen för att lära sig rätt första lifvet och efter den höga måttstock, han lagt derpå, göra det fruktbringande, och med feberaktig ifver sökte han nu taga igen det försummade. Allt ville han genomforska, förstå, känna. Då så godt som alla förstudier saknades honom och törsten efter vetande nu plötsligt bröt fram med styrkan af en explosion, kunde ej heller utvecklingen blifva synnerligen regelmessig. På måfå grep han efter allt ochalla. Montaignes skepticism och Lamennais ’ försvar för katolicismen *, Voltaire och Lamartine, Saint Beuve, Ballanche, Rousseau, Chateaubriand och mycket mera dertill, utan någon ordnad plan. Man berättar ju också från denna tid, hurusom Liszt, när han en dag i ett sällskap råkade advokaten Crémieux, störtade fram till honom under utropet: » Monsieur Crémieux, apprenez moi toute la literature française! » hvarpâ denne skall ha svarat: » Une grande confusion semble régner dans la tête de ce jeune homme. » Och för visso herskade der ännu mycken förvirring i hans unga hufvud, och många år skulle förgå, innan alla de jäsande elementen hunnit sätta sig till en produkt af en så omfattande och så mångsidig bildning, att han i detta hänseende kan ställas såsom en af de främste bland alla tiders konstnärer.
Uti lista och 2:dra §§ hafva Revisorerne anmält, hurusom de förslagsvis beräknade årliga anslagen till medicolegala besigtningar, 3,000 Rdr, samt till farsoters och smittosamma sjukdomars botande, 9,000 Rdr, för intetdera af ifrågavarande år varit tillräckliga; och dä beträffande den betydliga bristen i sistnämnde anslag, Revisorerne af Kollegii underdåniga berättelse för nämnde år trott sig finna orsaken till denna brist hafva varit ökade utgifter dels för hämmande af, i de flesta delarne af riket, år 1851 gängse smittkoppor, dels för fria medikamenter till fattige sjuka, men förnämligast i reseoch traktaments-ersättningar till djurläkare, i och för den i Skåne oell Halland härjande lungsjukdom hos hornboskap, torde något utlåtande i anledning af denna Revisorernes anmälan icke af Kollegium erfordras. — 1GS — Hvad angår den uti Salje § förekommande erinran, vid Pharmaceut,iska Institutets räkenskaper, att, ehuru utgående balansen uti 1851) års redovisning för inbetalda utgifter af de vid Institutet studerande Phannaceuter upptagits tili 752 Iidr 10 sk. 10 rst., samina afgifter uti påföljda årets räkenskap inbalanserats med 755 lide 5 sk. 6 rst., så och då denna redovisning egentligen utgör en uppbörds-verifikation till 1851 års hufvudräkning, derutinnan behållningen af dylika afgifter fran föregående året till sitt rätta belopp inbalanserats, och således den anmärkta skillnaden icke föranleder till ändring af hufvudräkningen, täcktes Eders Kongl. Majit, nådigst finna, att, under sådant förhållande, berörde erinran icke påkallar någon åtgärd. Remissen återföljer, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majits underdånigste, tropligtigste tjenare oell undersåter, C. J. EKSTRÖMER. D. EKELUND. E. G. ENGBERG. AUG.
R:dr 3a sk. icke behöfvas årligen för ConvoyCommissariatets behof; men att möjligen en sådan utgift för 2 eller 3 år blef nödvändig, hvaremot den kunde besparas de öfriga åren. Sådan har ock följden blifvit; ty sedan sista Riksdag har Creditivsumman blifvit lyftad och utgifven blott för 2 år, i stället för att den kunnat utgå och äfven förut åtgått årligen. Det är således endast i33,333 R:dr 16 sk., som blifvit af Creditivet begagnade för 2 år; hvaremot utgiften utgjort 333,333 R:dr 16 sk., i händelse Creditivet för alla 5 åren blifvit användt. Friherre Anckarswärd har sagt, att om man antager, det Rikets Ständers mening varit, att detta Creditiv skulle få årligen lyftas, så skulle man på samma grund medgifva, att äfven det Lilla Creditivet af i,5oo,ooo R:dr kunde utgå hvarje år. Någon anledning härtill kan likväl ej dragas af Rikets Ständers föreskrifter, rörande Lilla Creditivet; och jemförelsen mellan detsamma och det ifrågavarande Creditivet för ConvoyCommissariatet är således alldeles oriktig. Friherren har äfven, såsom skäl mot anslag till ConvoyCommissariatet, åberopat, att Handelscorpsen i ringa mån deltager i Bevillningen och Skattebördorne. Det är i alla Länder förhållan - iao Den 7 Maji f. m. det, att de Handlande icke annorledes bidraga till Statsutgifternes bestridande, än i förskott; ty beskattningen lägges på varan, och den, som köper den, återbetalar dervid till den Handlande hvad han derföre skattat; men detta är ej något missförhållande, utan en ganska naturlig ordning. För öfrigt har denna omständighet icke något direct sammanhang med förevarande sak. Frågan är här endast: har Staten Sverige vunnit derpå, att, i stället för en utgift af 66,666 R:dr 02 sk.
Departement hos ArtilleriAfdelningen häftar, för krut och diverse persedlar, utförde till S:t Barthelemy lör Garnisonens behof derstädes, så har Collegium hos Herr Sials-Ministern för Utrikes Ärenderne årligen gjort förfrågan huru snart godtgörelse derföre vore att förvänta; ägande Collegium numera grundad anledning till den förmodan att tiden för behörig slutliqvid icke är långt aflägsnad. Revisorerne hafva, i afseende på Räkenskapen öfver Ordinarie Statsmedlen, slutligen anmält, att sedan 18 Ridr 12 sk. influtit för ett å S:t Barthelemy försåldt kruthus och 235 Ridr ig sk. såsom krutexportrnedel, hvilka båda summor blifvit godtgjorde conto för krutexpeditionen till America, hvars ingående balance vid 1835 års början utgjorde 4,494 Ridr 34 sk. 8 rist., återstoden 4>24* R;dr 3 sk. 8 rist. blifvit i samma års räkning afskrifven, hvilken behandling i stadgad ordning jemväl ägt rum med åtskillige andra af nästföregående Revision anmälte balancer. Krigs-Collegium anser sig härvid endast böra i underdånighet upplysa, att de för ifrågavarande år 1820 afgångne krutexpedition tillförordnade serskilde Committerade låtit å Ön Sit Barthelemy till inrymmande af del utskeppade krutet, och för att under afvaktan å försäljningen deraf icke uppehålla det för transporten förhyrde fartyg, uppföra ett provisionelt förvaringshus, hvilket, sedan krutet hunnit föryttras, blifvit på grund af Eders Kongl. Majits Nådiga befallning, genom Herr Stats-Ministerns för Utrikes Ärenderne föranstaltande, på auction försåldt, utan alt Collegium med denna Expedition eller deraf föranledda åtgärder haft någon befattning.
Mantals# od) ©fattflrifwaten åligger, att bevisligen unöeträtta ben, font för uteblifvanDe är till böter fällö, få voäl om Deras belopp, forn att jottom åligger, inom fjorton Dagar, roiD förDubblab bot odj förlujl af votDare talan, å ort, font utfätteS, De brtjlanöe uppgifterne aflemna. Uteblifva De änöod, anmäle l)an förl)ållanDet t)oS konungens 23efallningSf)af»anöe i affeenDe på böterne, od) »arbe Mantals# od> ©fattjlrtfningen voerfflällD, enligt De upplpS# ningar, font äitDocf funna erfyållaS. ©en, font ej nöjes? åt konungens SSefaUntngöfjafvanöeS Utflag, f>»arige# nom f)an till böter blifvit fällD i något af De fall, forn finnas uppräfnaDe, ej ntinDre t
N:o 309 mätte sällas främst på föredragningslistan till nästa plenum. Denna anhållan blef, uppå derom af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., af R. o. Ad. bifallen. Till bordläggning anmäldes vidare Slalslltsk:s utlåtrn: N:o 310, i anledn. af väckt motion om bildandet af credilivfond; och Den 13 Maj. 463 N:o 311, i anledn. af återremisscr å Utsk:s betänk. N:o 24, ang:de beredandet af en ny local för Riksg.cont. Vid bordläggningen af sistnämnde utlåt. N:o 311 anmälde sig och yttrade Ilr von Hartmansdorff, Äng.: Som detta måtte vara en anslagsfråga, hemställer jag, om ej det nu upplästa betänk, må på föredragningslistan uppföras näst efter det, hvarom Frih. Palmstjerna väckt fråga. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Det är 2:ne betänk:n ifrån Statsoch Ekon.Ulsk:n, som angå frågor, de der säkerligen bli underkastade votering i förstärkt StatsUtsk., och hvilka belänk:n jag anhåller måtte på föredragningslistan blifva ställda näst efter StatsUtsk:s betänk. N:o 309 och framför det, som Ilr von Hartmansdorff afsa g, enär ett snart beslut om de frågor, jag nyss omnämnt, är mera angeläget än beslut i frågan om anslag för Riksg.cont:s hus. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att så snart öfrige nu, jemte de redan bordlagde, från Utsk:n inkomne mål blifvit anmälde, propus, i afseende på ordningen för målens uppförande å föredragningslistan skulle blifva framställd. Ilr von Hartmansdorff: Får jag ingen propos. å min framställda begäran? Till svar härå meddelade II. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att han ämnade i ett sammanhang framställa propos. å så väl Hr von Hartmansdorffs som Frih. Palmstjernas begäran.
— Efter dessa grunder, har han upprättat ett Förslag, till utsättande af tiden för Marknaders hållande i Malmöhus och Christianstads Län, hvilket till Utskottet: jemväl blifvit öfverlemnadt, jemte de anmärkningar, som dervid blifvit gjorde af Herrar Ståhle, Ekelund, Bjuhr och Bök« man. 3:0 Ett Memorial af Herr Hammar, deruti han framställt ett förslag till MarknadsTerminernas utsättande, med fästadt afse» ende å Staden Halmstad. Utskottet, scm tagit i öfvervägande, hvad i ofvanberörde måtto blifvit anfördt, får vördsamt upplysa, att Kongl. Majus Be tv. och Ekon. IJtik. B stänk anden. 53 Nådiga Resolution på Prestorskapets Besvär den ia Januari 1757 stadgar i 1 : *’att inga sådana marknader, som endast en dag pasta, måge få begynnas hvarken dagen före eller efter någon Söneller stor Helgedag: hvilket vederbörande vid MarknadsTerminernes utsättande så uti Almanackan som Publicationer derom hafva att iakttaga; Och sedan, vid sistförflutne Riksdag, inom Högv. PresteStåndet fråga blifvit väckt derom, att detta stadgande kommit i förgätenhet och icke alltid efterlefdes, så hade Rikets då församlade Ständer, med fästadt afseende derå, att Sabbaten bör hållas i tillbörlig helgd, hvilket ändamål tydligenär åsyftadt i den stillhet, som nyss före och under Sabbatsdagen bör råda, hos Kongl Majit i Underdånig skrifvelse hemställt, att nämnde Resolution måtte i denna del till full kraft och verkan upplifvas, samt vederbörande, som besör/er de årliga Almanackornes ingifvande, i Nåder anbefallas iakttaga, det icke någon marknad, som allenast en dag påstår, må deruti utsättas, att dagen före, eller dagen efter någon Söndag eller Helgedag taga sin början. — Kongl.
De hufvudsakliga skiljagtigheter, som, vid jemförelse af berörde Författningar samt 1798 års Krigsartiklar, förefinnas i afseende på bestraffning, bestraffnings-sätt och rättegångsordning för beväringskarl från Gottland samt beväringsskyldig från Rikets öfrige landskap, har Justiliae-Ombudsmannen sammanfattat i följande punkter: l:o Beväringskarl i allmänhet skall, för brott, derå Krigs-artiklarne utsätta spöstraff, undergå denna bestraffning, så vida ärans förlust, uppenbar kyrkoplikt eller fängelse på fästning jemväl följa bör; hvaremot beväringskarl på Gottland, om han begått militärförbrylelse, dömes till fängelse i mörkt ensligt rum, och, om han föröfvat annat brott, belägges med det i allmänna Lagen ulsatta straff; 2:o för militärbrott, derå Krigs-artiklarne utsätta gatulopp eller spöslitning, skall den förre dömas, enligt serskild förvandlings-tariff, till prygel; den sednare deremot får icke underkastas denna skymfliga behandling, utan skall i stället hållas i ensligt fängelse uti mörkt rum; 3:o för olofligt undanhållande från tjenstgöring, första resan rymning, dubbel legotagning, munderingspersedlars förskingring och dryckenskap eller sofvande på post, skall den brottslige, så vida han tillhör be värings-man - 12 Z«jsamt 'Allm.
Komitéen hade ock, under öfvert3rgelsen om sådana längre expeditioners nytta och nödvändighet, i sitt förslag till materielens ordnande för framtiden upptagit en särskild fartygscert hufvudsakligen för detta ändamål; men då Komitéen föreslagit en ej obetydlig anslagstillökning för expeditioner till aflftgsnare farvatten, hade den tillika trott sig böra något närmare antyda de vigtiga fördelar, så i kommercielt som politiskt, hänseende, hvilka, jemte den fullständigare öfningen af personalen medelst dylika expeditioner kunna vinnas. Om också det direkta understöd, som af utevarande örlogsfartyg hittills kunnat lemnäs handelsfartyg, uppskattadt i penningar, icke skulle uppgå till något betydligare belopp, förmodade dock Komitéen ett förändradt förhållande kunna antagas inträffa i den mån de utevarande örlogsfartygens antal blefve större och deras befälhafvare i vidsträcktare grad ån hittills finge sig ålagdt att lemna handelsfartyg det biträde, som kunde åstadkommas, vare sig i arbetsstyrka, effekter, läkarevård och dylikt, eller genom bemedling af uppkomna tvister, hvarvid af en konsul, ofta främmande för svenska förhållanden och äfven för svenska språket, ej kunde väntas något kraftigare bistånd. Ett ännu vigtigare ändamål, än alt kunna lemna ett mer eller mindre direkt understöd, hvilket dock alltid borde i sin mån befrämja ett önskvärdt närmare samband mellan handelsintresset och sjövapnet, hade Komitéen ansett kunna vinnas genom de besök, våra örlogsfartyg skulle göra å de ställen, der svenske Konsuler blifvit anställde. Många af dessa orter äro så aflägsna, att någon omedelbar kontroll öfver sättet, hvarpå konsular-befattningarne skötas, svårligen kan utöfvas annorlunda än medelst der inträffande örlogsfartyg. Yigten af en sådan kontroll hade ock redan blifvit erkänd genom den föreskrift, som från Statsministern för Utrikes ärendena varit meddelad hvarje på längre expedition utgående fartygschef, att om konsulatsbefattningarnes skötande och det personliga anseende Konsulerne åtnjuta, lemna rapport.
Rrefportot ifrån Svenska orter till Hamburg har lill följd af detta medgifvande å vår sida vunnit en så stor nedsättning äfven å Danmarks, att det sedan den 1 Januari ej utgör mera än 24 sk. b:co för enkelt bref, då det förut uppgick till 1 r:dr 24 sk. och är väl denna lättnad för vår vigtigaste handels-correspondence värd en mindre uppoffring å Statens sida, som dock endast är temporär, och i tidens längd kommer alt ersättas genom en ökad brefvexling, hvarpå man också redan erhållit bevis. Den tillvext i postverkets utgifter, som ofvanstående korta tablå utvisar, har sin hufvudsakliga grund i följande orsaker: l:o Att sjelfva ■postförings-kostnaden sedan år 1844 blifvit högst betydligt förökad till följd af den Dya skjutsstadgan, hvilken, då en mängd poster och deribland alla snällposterne mäste med gästgifvareskjuts fortskaffas, redan i de flesta län åstadkommit | högre utgift för dessa poster än hittills. I anseende till posternes allt mer tillvexande tyngd, hvartill tidningarne ensamt bidraga med flere 100 SU om året, har hästantalet måst ökas. En del nya posllinier hafva äfven måst lill gagn för orterne inrättas. Summan är den, att då berörde kostnader år 1844 uppgingo till 115,917 r:dr 6 sk. 1 r:st., så hade de år 1846 redan stigit till 131,278: 40.5., och således på 2:ne år ökats med 15,361: 34. 4., och komma de, om det i Ekon.Utsk:s betänk. N:o 44 gjorde förslag blir antaget, och det lärer redan vara det af 3 Stånd, att ytterligare betydligt tillvexa i den mån de s. k. skjuts-entreprenaderne mera allmänt införas, så att det ej beror på postverket att sätta en gräns för denna tillvext. 2:o
Motionen, jemte deröfver afgifna yttranden, remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet; af Herr Sundvallson, JVs 62, om vilkorligt förbud mot undergången bestraffnings omlörmälande i prestbetyg, som för straffad person utfärdas. Remitterades, jemte ett yttrande af Herr Henschen, till Lag-Utskottet; af H rr Isberg, J\s 66, om anslag, utan återbetalningsskyIdighet, till åvägabringande, medelst jernväg, båtled och landsväg, af fullständig kommunikationsled från Sundsvall till Bräcke. Remitterades, jemte ett yttrande af Herr berggren, till Siats-Utskottet; af Herr björck, JVS 69, med förslag till omorganisation af Rikets Ständers Bank och ordnande af bankrörelsen. Remitterades, jemte afgifna yttranden, till Banko Utskottet; af samme ledamot, JVe 78, angående medgifvande för Carolinska Medicokirurgiska institutet att, i likhet med universiteternas medicinska fakulteter, anställa teoretisk medicinsk eller medicine kandidatexamen. Remitterades, jemte afgifna yttranden, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet; af Herr Ekerot, JSl 74, om pension för aflidne Sekreteraren vid Landtbruksakademien J. Th. Nathhorsts tre oförsörjda döttrar. Remitterades till Stats-Utskottet; af Herr Staaff, JVi 76, om inrättande af en ny öfverdomstol under benämning »Kongl. Hofrätten öfver Norrland» med säte i Hernösand. Remitterades till Lag-Utskottet.
Hos Eristian II och Erik XIV återfinner man kejsarvansinnets skaplynne; något af den slöa kungsidiotien fans väl hos Adolf Fredrik och Earl XIII; då man talar om den halsBtarriga kungsidiotien, tänker man gerna på Earl XII och Gustaf IV Adolf. Otto Sjögren.t LUDVIG XVI 1787. MARIE ANTOINETTE 1791. CHARLOTTE CORDAY 4. MARAT. ROBESPIERRE.Till Hundraårsminnet af Franska Revolutionen. Tre dikter öfversatta åt Dagens Krönika • af Edvard Fredin. Marseljäsen. Framåt, I barn af fosterlandet, vår äras morgon lyser klar. Emot oss fräckt förtryckarbandet djärfs höja sina blodstandar. Vårt öra re ’ n från fjärran lystrar till soldateskens hemska larm, som smyger skonlöst vid vår barm att strypa mödrar, vif och systrar! Gif akt, medborgare! Slut leden, rot vid rotT Framåt! om orent blod än forsar kring vår fot! * Eftertryck förbjudes af så väl poemen som porträtterna. * * Marseljäsen är flera gånger förut öfversatt på vårt språk, senast af C. W. A. Strandberg. I stället för att reproducera en äldre tolkning, ha vi dock ansett att det odödliga snilleverket skulle för våra läsare värdigast presenteras i ny drägt. Ked: s anm. Vt Dagens Krunika. 15Hvad vill då denna hord af trälar, som piskas våra led emot? Tror man sig kufva fria själar med fangsel och med fjättrars hot? Mitt folk! I forna dar de brände på krökta ryggar skymfens sår. Nu ingen tvinga oss förmår i träldom åter och elände! Gif akt, medborgare! eic. Hvad? Skola främlingar befalla och våra bygder stifta lag? Och våra unga krafter falla för fale soldenärers slag? O, Gud! Om trälar skola böja vår nacke under okets tvång! Om nidingar ännu en gång till våra herskare sig höja! Gif akt, medborgare! etc. Ve! er, tyranner! Ve! och bäfva Med fasa ser er an en värld! Ve! er, menedare! Där.
Ständer påräknade Fond till understöd för Jordbruket, Handeln och Näringarna må med säkerhet vara att tillgå ogli det åsyftade biträdet icke bero af ovissa och .^tillfälliga besparingar , som det ena året kunna inträffa, tnen ett annat år deremot icke uppgå till <^et belopp, som behofvet fordrar 5 så har Stats-lJtskottet föreslagit till Riksens Hoglofl Ständers bifall a t nionde hufvud-titeln skulle upptagas till en ’bestämd samina i contanta penningar af 100,000 R:dr Bco ®m året. De på denna titel förut uppförda Indelta Rentor och Spannmål hafva deremot blifvit dels öfverförda till 3:dje hufvud titeln, dels upptagna såsom tillgång för de Ordinarie Stats utgifterna ibland Stats-Verkets inkomster, på satt kiär ofvan anfördt är. Allmänna Indragnings Staten. Häruppå häfva,med Riksens Högloflo Sfäng. -e Bandit, 559. i6#0 v d«rs 1266 Ben 14 Juli. ders vid denna Riksdag gifna bifall, följande tillökta utgifter blifvit uppförda: Högstsalig Hennes Maj:t Enke - Drottningens Eensionairers Stat - 13,866: 30. -— Till expectance löner för lön lösa Officerare efter nu öfverståndna krig 10,000: Tillökning å anslaget för Lag Comitéen * - 4,000: Samt i följd af Riksens Höglofl. Ständers Beslut vid 1812 års Riksdag den af Häradsskrifvaren Forssius i Sahlbergs Fögderi af Westmanlands lian, hvars företrädare i tjensten, såsom öfver 70 år gammal, fått afsked med Indeldta lönens bibehållande, förut innehafvände Kammarskrifvare-lön 4', - 133: 16. —4 -^Tillhopa 27,999: 46.