Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Meningen är, att detta hem, ställdt under god och erfaren ledning, skall erbjuda inackordering till billigt pris, för längre eller kortare tid, åt bildade kvinnor af svensk eller utländsk nationalitet, hvilka ägna sig åt undervisning eller uppfostran, och särskildt vill det utgöra en tillflyktsort för sådana lärarinnor, som för tillfället sakna anställning eller af hälsoskäl behöfva någon tids b vila och ro. Äfven tänker man där mottaga bildade kvinnor, som för studier eller för utbildning i nå- gon föryärfsgren uppehålla sig i hufvudstaden. V i behöfva knappt påpeka, huru svårt det brukar vara för en för sitt uppehälle arbetande bildad kvinna att inom sina tillgångar finna ett godt inackorderingshem i Stockholm, då hon af någon orsak behöfver vistas en tid därstädes. Liedberg &amp; Bäckgrens maskinaffär 3 A Klara V. XvrkOffa.ta .. Stockholm. IDUN 1894 Åfven för utländskorna, hvilka ofta som helt unga flickor komma hit för att förtjäna sin utkomst som lärarinnor eller barnvårdarinnor, vore ett dylikt hem af stor betydelse. Man har tänkt sig, att hemmet skulle kunna utgöra en samlingsplats för dem, och att de där skulle finna tillfälle till umgänge med landsmaninuor och förströelse af hälsosam art. Med andra ord, här i detta hem skall den för sin utbildning arbetande unga kvinnan kunna känna sig hafva en fristad, där hon i ro och under goda förhållanden kan arbeta för sin framtid. H ä r kan den af sitt kall ansträngda lärarinnan finna en tids hvila för själ och kropp, och den i främmande land ensamstående utländskan kan här känna sig hafva ett hem att gå till, där hon kan finna ett moderligt råd och stöd i sina bekymmer. Villkoren för att blifva medlem af Stockholms internationella lärarinnehem äro med flit ställda så, att de skola vara möjliga att uppfylla äfven för personer med mycket begränsade tillgångar. Genom att erlägga en årsafgift af endast 1 krona, blir man s. k. passiv ledamot och har som sådan utsikt till att, så vidt utrymme och behof medgifva, blifva mottagen som pensionär i hemmet. E n något högre afgift — 3 kronor, genom hvars erläggande man blir aktiv ledamot, berättigar att vid föreningens årsmöte deltaga i besluten.
Det är egentligen här, och vid frågan om förolämpande uttryck C§. 76), sorn öfverpluralitet fordras, och vid begge dessa, tillfällen är öppen votering icke olämplig. Mom. 2. Vid beviljad remiss åtfölja alla gjorda anmärkningar. Vill Utskott återlemna remitteradt mål, såsom till dess befattning icke hörande, bör Utlåtande derom sist inom åtta dagar aflemnas. Godkännas skälen ej af den Gemensamma Kammaren, afgöre ConstitutionsUtskottet, hvart målet remitteras bör. §. 5g. Riksförsamlingen kan sysselsätta sig med: a) Stiftande, ändring eller upphäfvande af Grundlag eller Grundlags-bud; b) Ändring i Landskapens Val-stadgar; c) Stiftande, ändring eller upphäfvande af Lag eller Lagbud, som omtalas i §. 87 Regerings-Formen; d) Beslut om de Kronans ordinarie Statsmedel och Inkomster, hvarom i §§. 09 och 64 Regerings-Formen förmäles; e) Beslut om Kronan tillhörig fast egendom, enligt §. 77 RegeringsFormen, samt om Contract, vid hvilka Kronan är contrahent; J) Beslut om förändringar i Rikets mynt till skrot eller korn, enligt §. 79 Regerings-Formen; g) Beslut om indelning och rotering, enligt §. 80 Regerings-Formen; Ii) Beslut 0111 de fordna Riks-Ståndens privilegier, enligt §. 114 Regerings-Formen; i) Underdåniga önskningar, eller anmälanden hos Konungen; k) Den granskning af förvaltning och embetsutgärder, samt de derpå grundade steg, som Grundlagarne ålägga eller medgifva; l) Den förvaltning af Rikets Bank och Riksgälds-Contoiret, som i §. 72 och 66 Regerings-Formen är uppdragen åt Riksförsamlingen; m) Bestämmandet af Riksstaten, eller anslåendet af Statsmedlen, med allt hvad dertill hörer, och i §§. 61, 63 och 64 Regerings-Formen när mare beskrifves; Sif1. till li.
Ifrågavarande medel skola då ofelbart upphöra att utgöra en särskilt cassa, och inflyta till RiksgäldsContoret. Om användandet af Strömrensningsfondens medel, instämmer jag i Herr Lagerhjelms mening. Det torde äfven vara af beskaffenhet, att höra föranleda innehållningsåtgärden. Jag] anhåller om återremiss af Utlåtandet. Hans Eocceltence Herr Grefven och LandtMarskcilken tillkännagaf, att plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus : Det är ej min afsigt, att här vederlägga anmärkningar, gjorda mot speciella delar af Utskottets Utlåtande. Det fordras gemensam öfverläggning inom Utskottet för att utröna, i hvilken moa de kunna vara grundade, och det vore förmätet af en enskild Utskottets medlem, att vilja for - Den 5 Mars f. m. 211 dra afseende på den opinion han enskilt kan hysa. Men af tvenne värde talare hafva anmärkningar blifvit gjorde mot de i Utlåtandet uttryckta åsigter af allmännare beskaffenhet. På desse anmärkningar anser jag mig både berättigad och forpligtad att svara, då jag instämmer i de af Utskottet yttrade och af desse talare tadlade åsigter. När Rikets Ständer till StatsUtskottets handläggning remittera Revisorernes Berättelser, är afsigten dermed , att Utskottet skall till Rikets Ständer inkomma med Utlåtande, huruvida de af Revisorerne gjorde anmälanden kunna påkalla några åtgärder å Rikets Ständers sida, till beredande af en större ordning i statsverkets styrelse och förvaltning. Utskottets befattning i dessa fall är en referents inför Rikets Ständer, som utöfva beslutanderätt. Någon pröfning af Revisorernes handlingssätt i allmänhet synes mig härvid ej kunna komma i fråga, ej heller något gillande eller ogillande af deras framställda åsigter, utan så vida de kunna äga till föremål åtgärder, hvilkas vidtagande man ansett behöfligt. I följd af denna åsigt har ett fortsatt gillande eller ogillande af åsigter och opinioner, alltid förekommit mig mindre lämpligt; derigenom förvandlas
I sammanhang med nästföregående anmärkning hafva Revisorerne, vid betraktande af de dryga kostnaderne i och för nybyggnader, förvaltning och helsovård 32 Siats-Utskottets Utlåtande, M 21. vid Stockholms Allmänna Barnhus, samt den menliga inverkan som kasernering alltid mäste medföra, isynnerhet på barn och ungdom, äfvensom alla härmed sammanhang egande omständigheter, lastat Rikets Ständers uppmärksamhet på den frågan, huruvida det icke, för vinnande af denna stiftelses egentliga ändamål, vore mera fördelaktigt att förvandla inrättningen hufvudsakligen till ett emottagningsoch utackorderings-kontor, hvarest fattiga och värnlösa barn finge anmälas, för att genom kontorets försorg ofördröjligen till fosterföräldrar utackorderas, hvarigenom med de betydliga summor, som funnos att tillgå, vård, uppehälle och uppfostran skulle kunna förskaffas åt ett vida större antal barn, än som nu vore möjligt. Uti den häröfver afgifne underdåniga förklaringen har Direktionen öfver barnhuset anfört, att, då, såsom dagligen inträffade, den fattiga, under barnsbörden ytterligare utarmade modren dog, sjuknade eller eljest blefve oförmögen att vårda och nära barnet, samt hvarken någon enskild person i följd af slägtskapseller andra förbindelser vore villig, eller allmänna fattigvården kunde vara i tillfälle, att lemna den ögonblickliga hjelp, som ett spädt barns tillstånd kräfde, barnets lif alltför ofta blefve äfventyradt, derest, hvad
Qvinnans rätt, i sin yppersta bemärkelse, liksom bennes angelägnaste fordran bos Lagstiftaren, består just deri, att bon må af Lagen bibehållas vid det höga värde, sorn tillhör bennes bestämmelse, och som våra Lagar ända hittils vetat att åt benne bevara; men glömom ej, att Qvinnans värde bar sitt gifna vilkor i sedligheten, och att sedligheten hos massan af folket bar sitt gifna vilkor i giftermålet. Derföre bar också, i alla tider och i alla Länder, Lagstiftarens första pligt och dyrbaraste omsorg varit, alt bos massan af folket befordra giftermålet, hvartill fordrades , att det blef ett tillstånd af företräde i lycka framför det ogifta tillståndet. Med detta syftemål till hufvudsak, kände alltid Lagstiftaren nödvändigheten, att ställa Lagens alla öfriga bud, som angingo någon Qvinnans rätt, i öfverensstämmelse dermed; Och i ett Lagsystem, blir det alltid af största vigt, att hvarje bud får behålla det rum, i systemets ordning, som detsamma tillkommer; samt att följagteligen ett bud af andra ordningen icke erhåller förmågan, att motverka systemets första bud. Den 16 Februarii (. ni. Men nu fordrade giftermålet för sitt företräde i lycka, att Qvinnan, som af naturen, mera än Mannen, underlades passionernes välde, och sorn föddes med samma hegar, att herrska, som Mannen, skulle af egen böjelse underordna sin vilja Mannens; och skulle dock finna detta tillstånd af beroende lyckligare än det, hvarifrån hon utgick; Och det blef altså nödvändigt, att Qvinnan, såsom ogift, qvarstod i ett större beroende, än det, som mötte henne i giftermålet. Till giftermålets lycka fordrades vidare, att Qvinnan förde med sig sedlighetens vana; och till säkerhet derföre blef nödvändigt, att den tillsyn på den ogifta qvinnans seder, som åligger föräldrar, och som tillhör förmyndarvårdcn, skulle följa henne intill den stund, då hon gifte sig. Se der de Politiske och moraliske skäl, som fordrade, alt den ogifta Qvinnan förblef omyndig.
Morin, dito. — angående jemkning af BåtsmansRoteringen i Halland, dito. — rörande frågan om bidrag från Allmänna Magazinslnrättningen till förekommande af brödprisens stegring i Hufvudstaden, Junii I. 5p2. — rörande ändringar i Rikets Grundlagar, Junii II. 27. — angående ändring uti 23 Cap. 1 §. RättegångsBalken, Junii II. 29. — om förändring i 12 Cap. 1 och 2 §§. Giftermåls . Balken, dito. — rörande ändring uti 17 Cap. GiftermålsBakken, Junii II. 3r. —■ angående ändring af 24 Cap. 5 §. Bygg - 555 ningaBalken, Ju n i i II. 3a.— om ändring uti 2 Cap. 5 §. KyrkoLagen, Junii II. 34. Svar, Konungens Nådiga, i anledning af Riksens Ständers underdåniga Skrifveiser, angående Majoren Florus Tolls ansökning om utbekommande af innestående accordsersättning, Junii II. 507. — rörande Lieutenanten Rousseaus ansökning om utbekommande af Expectancearfvode, Junii II. 5o8. — angående åtskillige omständigheter i afseende på Saltpettergärdens utgörande, Junii II. 566. — rörande Kongl. KrigsAcademiens på Carlberg Löningsoch Underliållsstat, dito. —■ om tillökning i aflöningen för Corporaler, Trumslagare och Fältjägare vid Wermlands FältjägareRegemcnte, Junii II. 567. — angående medel af Staten till Casserns anskaffande för Kongl. Andra GardesRegementet, dito. — om jemkning af Roteringen i Jemtland, Junii II. 568. — angående en närmare Reglering af Gottlands NationalBeväring och dess aflöning, dito. — rörande FältKamereraren B.
Disconträtt för ögonblicklige behof vidkommer; böra äfven Banquens Ränte-öfverskott, hvilka ad publicos usus användas skola, till LIne-Contoiret ärligen öfverlemnas, som deraf erhåller uppköpsränteoch amortisseraents-fonder för utställande Obligationer, till de ändamål R. H. Ständer finna vara nödige. Hvad af dessa Ränte-öfverskott de första åren icke afgår, bör (heldst i vanlig Discontväg) utlånas under tiden; hvaremot bristen i denna fond, som etmot slutet af inlösnings-tiden visar sig, genom Cert tral-Styrelsens magt att disponera Banco-Discontens m. fl. Creditiver, kommer att fyllas. Örn nu alla anslag, sorn äro begärde* skulle af Riksens R. H. Ständer beviljas, samt de till användningstiden obestämde 655,000 R:dr komma att fördelas och utgå med lika belopp årligen: så blefve behofvet år 1S23 280,000 eller nedsatt till 250,000. StatsochBaneo-Utskottens Utlatantten, cnxxin år 1827 604*000 eller nedsatt till 550,000! 1828 479,000 400,000. 3,485,000 3,200,000. minskadt med 285,000 B:dr på det hela. X förra händelsen blir förhållandet med denna Obligations-utställning följande, om afbetalningen blir 20 procent, samt 1823 års behof fylles af Samma års Bänte-öfverskott, hvilket utfaller större än jag här beräknat de följande arens; ty Banco-Disconten ger 300,000 R:dr, och jag har endast upptagit 250,000. (se bi» lagde Tabell.) Häraf visar sig således att vid 2828 års slut den utelöpande skulden vore 1,795,000. samt en Cassa-tillgång i Eanco-sedlar 243,943; hvadan totala skulden uppginge till 1,551,057.
Bränvins rening vare en hvar afgiftsfritt tillålen, då den sker utan eld eller ånga. Art. lil. Örn redskaps mätning och stämpling. § 25. Ali redskap för bränvins tillverkning eller distillering skall af justerare granskas och stämplas, den enkla redskapen efter förutgången mätning; och förordne Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, lör detta ändamål, ett behöfligt antal justerare, samt tilldele hvar och en ett visst distrikt, lämpadt efter hans hemvist. För sådan förrättning vare justerare lika ansvarig, sorn för målkärls justering. § 26. En hvar, som förfärdigat redskap för bränvins tillverkning eller distillering, vare skyldigt innan han redskapen från sig femnar, ej allenast alt med stämpel af sitt namn och hemvist samt årtalet förse panna, hatt och afkylningsredskap, äfvensom löst bröst, mäskvärmare och rektifikations-apparat, utan ock alt ombesörja redskapens stämpling af justerare. För honom skall redskapslillverkaren uppgifva namnet på den person, åt hvilken redskapen blifvit förfärdigad, äfvensom redskapens beskaffenhet lill alla dess delar samt om den skall (trifvas omedelbart med eld eller med ånga. Då redskap ändras eller ny del tillsättes, skall den ändrade elier tillsatta delen, om den är stämpling underkastad, af justerare granskas och stämplas. Sker sådan ändring med enkel redskap, skall hela redskapen af justeraren ånyo granskas samt jemväl uppmätas, så vidt ändringen dertill föranleder. Öfver verkställd ändring göres anteckning i stämplingsbevisel; och vare den, sora ändringen verkställt, skyldig att, på sätt i l:a mom. stadgas, om granskningen och stämpiingen föranstalta. § 27.
Utsk:ts första hemställan bifölls och dess sednare yttrande lades till handlingarne. 36:te punkten. Utsk:ts samtliga under mom. a) — e) gjorda hemställanden biföllos. Den 26 Mare e. m. 325 37:de punkten. Hr von Knorring, Oscar: Då det visat sig, att de Svenska officerare, som gått i utländsk tjenst, alltid med heder utmärkt sig, och då man känner, att de i de flesta fall få underhålla sig sjelfva och icke hafva någon aflöning, torde det icke kunna nekas, att det nu ifrågav:de anslaget är alltför ringa. Jag skulle derföre vilja anhålla om propos. på bifall till motionärens förslag, så vida jag deri af någon understödjes, men eljest afstår jag derifrån. Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag tror visst, att de medel, som för detta ändamål anslås, komma att väl användas; men jag hemställer, om icke K. M. är den, som må anses kunna bäst bedöma behofvet i detta fall, och jag tror derföre, att R. St:r kunna nöja sig med att bifalla Stats-Utsk:ts hemställan i den föredragna punkten. Häruti instämde Hr von Troil, Samuel Gustaf. Hr Montgomery, Robert: Jag för min del anser också, att det anslag, som för detta ändamål är äskadt, icke är särdeles stort, men då K. M. icke deruti begärt någon förhöjning, synes mig, att man bor stanna vid hvad förut varit och som äfven nu blifvit af K. M. och Stats-Utsk:t föreslaget. Sedan öfverläggningen förklarats slutad, samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, skulle bestämma anslaget för officerares anställning i utländsk krigstjenst till 15,000 rdr, framställdes propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, och då dertill svarades många ja, jemte ett eller annat nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. 38:de punkten. Hr Krakel, Mauritz:
Bevakning af testamente, angående ett tillägg till 18:de Kapitlet lssta §:n Ärfda-Balken, rörande—: B. IX. 179, 367, A. 367 ; U. XI. 249, 256, A. 256. Bevillnings-afdraget, angående upphörande deraf; motion af Hans Excellens Herr Grefve Carl Axel Löwenhjelm: se Motioner. Bevillnings-summans utgörande, angående förslag dertill: B. XI. 337, 354, A. 354, E. 377. Bevillnings Utskottets Ledamöter: se Lista. Bevillnings-Utskottets tjenstemauna-personal, angående tillökning deraf: B. I. 136, A. 136. Bevillnings-Utskottets Memorialer, Betiinkanden och Utlåtanden: — N:o 1, angående tillökning af Utskottets tjenstemannapersonal: B. I. 136, A. 136. — N:o 2, om återlemnande af en utaf Johan Johansson från Calmar Län inom Bonde-Ståndet väckt motion: B. I. 142, A. 144. — N:o 3, om återlemnande af en utaf Johan Persson från Upsala Län inom Bonde-Ståndet väckt motion: B. II. 3, 163, A. 163- — N:o 4, om återlemnande af en utaf C. G. Cederskog från Östergöthlands Län inora Bonde-Ståndet väckt motion: B. II. 3, 163, A. 163. — B — 37 Bevillnings-Utskottets Memorialer, Betiinkandcn och Utlåtanden: — N:o 5, om återlemnande af en utaf Herr Alfred Grenander inom BorgareStåndet vackt motion: B. II. 3, 163, A. 163.
StatsUtskottet har dessutom grundat sitt Betänkande derpå, att 65 §. innehåller tvenne fall, då mindre creditivet lyftas. Det år i synnerhet dessa rubrikers åtskiljande, sorn afses; oaktadt äfven specifika uppgiften, att man uttager till så stor del för Flottan, så stor del för Arméen m. m. icke synes vara skadlig, men väl beredande ordning och möjlighet af controll, som eljest blifver omöjlig, Sluteligen kan jag ej heller finna, att StatsUtskottet handlat orätt, då det, i anseende till g;de Hufvudtitelns begagnande tillstyrkt gåfvor och inga lån. Då ett sig sjelf beskattande folk anslår en summa till sine näringars uppmuntran, att af Regeringen disponeras, år det ej värdigt detta folk, ett deraf göra lån, ofta svårligen redovisade. D« gagna föga och medföra genom medlens använd nide i lånevåg, hinder för deras kraftigare verkan, som gåfvor. Långt ifrån att finna att hvad StatsUtskottet föreslagit, inskrånker Konungens dispositionsrätt af g:de Hufvud - Den 4 April f. m, # i teln. synes den mig snarare ökad, på ett båda Konung och Folk värdigare sått. Jag kan således ej instämma i Friherre Wirséns åsigter, i detta fall, utan anser deremot StatsUtskottet hafva handtat princip-enligt och riktigt. Friherre Thirsen’. Det år ej min mening att hår upptaga tiden med utvåxling af opinioner, ty jag bår aktning för andras, om också jag icke delar dem. Af uppmärksamhet för Ridderskapets och Adelns tid, förbigick jag den delen af mitt anförande, som angår de speciella förhållanden, hvilka hafva afseende på Tulluppbörden i Hamburger Banco; men jag appellerar till mitt anförande i detta afseende, och jag tror att der skall finnas utredt, att en särskilt räkning föres öfver de växlar, som inflyta och de som utgå, och att hvar och en sorn vill granska förhållandet, lätteligen der skall finna de upplysningar han behöfver.
Dessa Verks Fullmägtige hafva, efter härom erhållemiemiss, samfäldt på anförde skäl ansett det göra tillfyllest, att BancoFullmägtige på lika sätt som under de förflutna åren varit stadgadt, skulle genom Ombud deltaga i Directionen och-de åjliga Revisionerne, men efter hvarje förrättad inspection af Arbets-förval t. ningen och Revision af räkenskaperne, underrätta Fullmägtige i RiksgäldsContoiret om för - 490 BancoUtskottets Betånkanden. hållandet, och huruvida något hinder för fliedU lens utbetalande uppstått eller ej. Efter det Statsoch BancoUtskotten utå Fullmägtiges åsigter härutinnan sig förenat, har det blifvit till BancoUtsfcottet enskildt ofverlemnadt att, efter granskning af de vid förra Riksdagarne till vederbörlig efterrättelse gifrie föreskrifter, hos Rikets Ständer föreslå de stadganden som nu i denna del, må finnas lämplige. Med en obetydlig jemnkning af hvad redan vid 1815 och 1818 årens Riksdagar blifvit förordnad!, anser BancoUtskottet, som häröfver särskildt hört Herrar BancoFuIImagtige, följande föreskrifter i denna del böra uti RancoReglementet inflyta. 1:0 Den summa af R:dr 2,700,000, hvilken i följd af Rikets Ständers vid 1815 och 1818 års Riksdagar fattade beslut, såsom Byggnadslanebiträden från Banquen utgått till Götha CanalBoiags disposition, kommer tills vidar© oförändrad att i Banquens bok, å särskild räkning, såsom fordran balanceras. 2:0 Till fortsättning och fullbordande af Götha CanalVerk, hafva Rikets Ständer vid innevarande Riksdag beviljat såsom ytterligare lånebiträde, tillhopa En Million Sjuhundrade Femtio Tusende (1,750,000) Riksdaler, på det satt, att Ett hundrade Femtio Tusende (150,000) Banco*Utskotiets Betänkanden.
Jag får alltså, i ovisshet om huruvida Hr Ribbing kännes vid min uppfattning, anhålla för min egen räkning, att Hr Frih. o. Landtm, ville såsom contra-propos. föreslå R. o. Ad. att fatta det beslut att öfverlemna ärendet till K. M., med förklarande att R. St. för deras del icke hafva något emot den åtgärd K. M. finner för godt alt vidtaga. Frih. Cederström, Thure: Som jag nyligen fått den underrättelse af en af BondeStrs ledamöter, att förevar, betänk. lärer vara af samma Stånd afslaget, så, för att R. o. Ad., enär en så beskaffad officiel underrättelse, enl. hvad en af föregtde talare yttrat, torde hafva någon inverkan på det beslut R. o. Ad. i saken kommer att fatta, derom måtte erhålla officiel underrättelse, vågar jag till Hr Frih. o. Landtm, vördsamt hemställa, om icke någon af canceliisterne kunde få afgå till BondeSt. för att i nämnda hänseende inhemta upplysning. Men efter jag har ordet får jag förklara, att ehuru jag icke deltagit i debatten öfver detta ärende, är jag dock af deras mening, som yrka afslag på betänk. ; och att jag, lika med Frih. Cederström, Jacob, anser R. o. Ad. af sitt förra beslut vara oförhiudradt att öfver sednare betänk, nu fatta det beslut, som R. o. Ad. kan linna för godt. För min del måste jag begära afslag på så väl det ena som det andra af dessa betänkrn, emedan jag anser det vådligt för samhället, om någon myndighet vill upphäfva sig att förändra ett genom domaremaklen i laga ordning tillkommet lagakraftvunnet beslut. I anledn. af det yttrande Gr.
Hvar och en af oss, som lefvat på landet, och der sett med hvilken ytterst ringa dagspenning de personer åtnöja sig, som sitta hemma och sysselsätta sig med husslöjder, ehuru än litet de må inbringa, vet huru ringa denna penning derföre beliöfver beräknas, och vi hafva genom ett stort exempel, som blifvit framdraget af en bonde, erfarit, huru den fabrik är rotfästad och grundad, som, genom flere tusen menniskors husslöjd , har en grundval , hvarpå en sådan byggnad kan uppresas, att man i afseende på dess uppförande ej beliöfver klaga öfver att öfra våningen bygges innan grundvalen, husfliten, blifvit lagd. Har det nu lyckats inom vårt fädernesland att uppdrifva husfliten uti bomullsslöjder och bomullsväfnader, så vet jag icke hvarföre det ej här, likasom i Belgien och England , kunde lyckas att uppdrifva den i fråga 0111 finare ylleväfnader och sälta densamma i samband med fabrikerna. Ehuru det kanske ej förtjenar att mycket anmärkas, så kan det dock anföras såsom ett bevis, att man icke tillvägagått med denna syftning eller kanske rättare icke tänkt derpå, då man öfverflyttade husslöjden med tillverkning af vadmal för indelta arme'ens beklädnad från rotehållaren eller från hans hustrus spinnrock och väfstol till fabrikerna i städerna. Man hade tvertom bort göra allt hvad göras kunnat, för att ej allenast bibehålla husslöjdens förtjenst på vadmal, Strumpor m. m. för indelta soldatens beklädnad, utan äfven -gå längre i dess befrämjande, derigenom alt man sökt i landsorterna införa nödiga spinnmachiner lill fullkomnande af en tillverkning, som i sådant fall säkert nu varit på lika höjd med den af bonden Erik Larsson på egen hand skyddade och med egna capitaler understödda tillverkningen af bomullstyger. Det är icke ensamt de nu nämnda näringarna, som böra tagas i beräkning, ulan många andia, som inom vårt land kunna betraktas från samma synpunkt.