Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deputerade gifna uppdrag i fråga om upptagande af ett lån omedelbart af allmänheten fortfarande finge äga gällande kraft, för den händelse Deputerade icke kunde på någotdera af de ofvan antydda sätten tillvägabringa någon uppgöring. Sedan Grosshandlaren Berg anmält, att han för ombesörjandet af åtskilliga mer eller mindre vigtiga såväl enskilda angelägenheter, som honom lemnade allmänna uppdrag, omöjligen kunde åtaga sig att förr än efter 14 dagar företaga en resa, som sannolikt under dåvarande årstid komme att räcka i flere veckor, förklarade Fullmäktige, att, då Presidenten Akerman komme att ensam företaga den beslutade resan, han under denna resa jemväl ägde att ensam utföra den del af uppdraget, som under hans vistelse å utländsk ort kunde ifrågakomma; ocb blefvo för sådant ändamål nödiga fullmakter utfärdade, hvarjemte såväl båda exemplaren af det med Johns & Komp. afsiutade låne-kontraktet, som den aj bemälde handelshus meddelade öfverlåtelse af kontraktet öfverlemnades till Presidenten Akerman, hvilken derpå den 15 December anträdde den beslutade resan. Af den berättelse, Presidenten Akerman vid sin återkomst till fäderneslandet i medlet af sistlidne Februari månad till Fullmäktige algaf, hafva Revisorerne tagit noggrann kännedom samt deruti funnit en lika fullständig, som åskådlig framställning af de många svårigheter, hvarmed utförandet af det honom lemnade vigtiga uppdrag varit förenadt. Revisorerne äro ock öfvertygade att hvar och en, som med uppmärksamhet genomläser nämnde berättelse samt opartiskt bedömer förhållandena, icke kan undgå erkänna det oförtröttade nit och den osparda möda, Presidenten Akerman användt för att, under den mest ogynsamma konjunktur, bringa saken till ett önskadt slut. Att han ock deruti lyckats på ett, med afseende på förhanden varande omständigheter, oväntadt sätt, torde i någon mån kunna inhemtas af den sarnmandragne framställning af ärendets behandling, som Revisorerne här gå att lemna. Elter att hafva erinrat om de förnämsta skälen för resans skyndsamma företagande, deribland äfven ingick nödvändigheten att söka få den genom Johns &
Godt. Du vet det nu. Det tör hända, att fröken Kerstin icke läst Aristoteles. Rätta dig därefter! Ja, ers nåd. Din ställning är farlig. Vid ett hof afundas man alltid nykomlingar, besynnerligen en fattig och okänd, utan namn, utan börd. Du har en mäktig ovän. Ack ja, ers nåd. Men fröken har lofvat beskydda mig mot fru Beata. Lita ej för mycket därpå! I hvilken ställning står du till jungfru Ebba Sparre? Du vet, att hon har drottningens hjärta och öra. Jungfru Ebba har icke varit oblid mot mig. Jag har två gånger tjenstgjort i hennes ställe. Ett rykte är utspridt, att du skulle vara besläktad med vår familj. Det kan icke vara från dig det utgått? Så otacksam är jag icke, ers nåd. Det är ett missförstånd af riksrådet Skytte, som hört, att hans nåd presidenten stått fadder åt mig. Emellertid har fru Beata frågat presidenten därom. Han ansåg ej nödigt att säga henne allt, men han kunde ej undgå att förneka frändskapen. Du vet således, kära barn, att du bör vara dubbelt försiktig, emedan din börd med all flit efterspanas. Farväl. Min dotter Ingeborg väntar mig. Gud skydde dig. Och skulle något hända, har du en tillflykt hos dina gamla vänner. Hagar blef allena. Aristoteles nödgades vika för tanken på stjärnan, två namnlösas enda fäste i himmelen och på jorden. Hon syntes ej denna kväll; hon var skymd af tunga snömoln. Det blåste hårdt. En hvinande storm gnisslade i slottets åldriga tornluckor och öfverröstade musiken i danssalen, hvarifrån svaga ljud stundom förnummos till Hagars bostad i västra slottsflygeln midtemot den så kallade balettsalen. En känsla af öfvergifvenhet smög sig ut från den matt flämtande lampan, hvars olja tog slut och spred en lukt af någonting brändt öfver det halfmörka rummet. Det var lampan som osade. Hagar ville gå ut för att hämta ny olja. Hon kunde lida ensamheten, men icke mörkret; mörkret är ensammare än tanken, mörkret är okända faror; äfven det minsta ljus är ett tröstande sällskap. Med oljekannan i handen kastade
T sammanhang dermed kan jag ej gilla indragning af befälet vid Lifbevär:s-reg:tet oeh Hallands beväring, och stödjer mig dervid ytterligare på de i Hr Tersmedens reservation utvecklade skäl. På dessa grunder anhåller jag om återremiss af SlatsUtsk:s utlåt., samt att detta mitt anförande måtte få medfölja återremissen. Frih. Raab, Adam Christian: Jag anhåller om tillgift, att äfven jag vågar några ögonblick taga i anspråk R. o. Ad:s tålamod, och, om jag lyckas, Ståndets uppmärksamhet. Det synes visserligen, då så mycket är taladt i detta ämne, vara öfverflödigt att ytterligare orda derom; och jag vill äfven bekänna, att det kan synas förmätet af en person, som bekläder ett underordnadt militär-embete, att vilja uttala en opinion i detta hänseende, sedan armeens mest fräjdade män yttrat sig derom; men då jag icke fullt kan hänföra mig till någon af de föregående värde talarne och ännu mindre kan instämma i StatsUtsk:s betänk , så tillåter jag mig att uttala min mening. Man har velat förebrå Utsk. att det uppgjort en plan till armeens organisation, och man har än sagt, att detta skulle tillhört endast Ekon.Utsk., än förklarat, att en sådan plan redan fanns i K. M:s proposition. Hvad det sednare beträffar, synes det vederläggas deraf, att flere of talarne i slutet af sina anföranden sjelfve yrkat, att Ständerne matte hos K. M. anhålla, att en sådan plan må i nåd. blifva R. St. förelagd.
Majit, enligt Stats-rådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, samt befalla att, i öfverensstämmelse dermed, nådig proposition, sådan den finnes detta protokoll bilaed, skulle till Rikets Ständer aflåtas. O ? Ex protocollo W. Th. Strokirk. Ank. till Exp. Utsk. d. 18 Maj 1857, kl. 2 e. ra. Kongl, Majlis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag a/ kronotionde till fijllnad af Sine bristande prostetunnor inom Norrköpings kontrakt af Linköpings stift; Gifven Stockholms Slolt den 12 Maj 1851. Sedan Prosten i Norrköpings kontrakt, Kyrkoherden C. H. Rundgren, hos Konsistorium i Linköping anhållit, att som han från Norrköpings, Simonstorps och Krokeks till kontraktet hörande församlingar saknade prostetunnor samt från Tingstads församling blott uppbure 31 kappar spanmål, honom måtte, i förmågo af Kongl. Resolutionen på presterskapets besvär den '10 Mars 1719, genom Konsistorii medverkan varda tillagd den honom sålunda tillkommande lönefyllnad; så har Konsistorium hos Kongl. Majit i underdånighet hemställt, att det för bemälde Kontrakts - w Kongl. Maj:ta Nåd. Proposition M 93. prost felande belopp af 3 tunnor I kappe spanmål måtte honom, på grund af högstberörda resolution, i nåder tillerkännas. Till följd af härå meddelad nådig remiss hafva Kongl. Majrts och Rikets Kammar-kolleeium och Stats-kontor, sedan vederbörande Kronofogdar och Häradsskrifvare samt Landshöfdinge-embetet i Östergöthlands län blifvit i ämnet hörde, medelst gemensamt utlåtande af den 2\
Drottningens kröning 45,482: 33. 8. till liqviderande at S its-Verkets återstående skuld för Lejonbackens ombyggnad ...» 52,000: till arfvoden ål Lagberedningens arbetande Ledamöter och Sekreterare samt till förefallande tryckningsm. fl. kostnader ...» 42,691: 32. — för Topografiska Corpsens arbeten „ 36,000: för completteriug af redskaps-, rid-, anspannsoch staII persed lar för Fem Batterier af Nya Fält-Artilleriet 24,000: för tillverkning af 12,000 nya Infanterigevär „ 240,000; för nya Pistolers tillverkning 16,000: till äldre Infanteri - gevärs förändring för slagkruts-aniändning „ 60,000: för tillverkning af slagkrutshufvar, jemte de för denna tillverkning behotiiga machiner, „ 33,000: lill bestyckning af Waxholms fästning jemte tillhörande strand verk . „ 80,000: till bestyckning af Carlstens fästning ...» 40,000: till fortsättning af befästningsarbetena vid Carlsborg „ 90,000: till dito dito vid Carlsten „ 93,000: till dito dito vid Carlskrona „ 72,000; för befästningsarbetena i Stockholms skärgård 150,000: 8 Stals-lhskoUets Memorial, N.-o 3o4 Anslag till lindring uti rustningsoch roteringsbesvärel inom Jemtland 12,000: — —. . till godtgörande af Kongl. Krigs-Collegii Artilleri Afdelnings återstående capitalskuld till MilitiaeBoställscassaa, för inköpet af egendomen Ma rieberg, 33,893: 39.
BevillningsUtskottet fattade beslut den 31 ; Julii detta år , rörande den förut afgifne Tull■ Taxan, äfvensom vid de förändringar, hvilka vid [ återremissen blifvit föreslagne , vågar jag ödmju. ! kast reservera mig, och får derjemte äran anföra: Jag anser den principen böra vara rådande i vid uppgörandet af Tulltariffen, att nemligen allt, 1 Som vi ej kunna umbära, och vi i Sverige ej , kunna tillverka, bör vara belastadt med en sådan , Tull, att det ej lönar mödan tullförsnilla samma | varor, deremot bör de varor , som vi i Sverige kunna tillverka, om vi också inom' landet ej ega dessa varor i tillräcklig mängd, vara belastade 4.14 BeviUningstJtSiOtteti Beiänkanden. ined något högte Tuli , relatift till de förr öm* nämnde varor , hvilka dessutom hos köpmannen aldrig blifva så efterfrågade , emedan äfven inom landet tillgång å sådana vätor finnes» I anledning deraf förenar jag mig med Herr C; tjggia, rötande Tullen på finare och gröfre TJI 1 ; afvensom jag föreslår, att Tullen på Arac nedsäftes till . 25 procent i stallet for Bo. Caffe Ö:o i*j — 25» Krossadt Lumpsocker 20 30» Toppsocker till äo 40. alla Viner å böUteillet, enligt Utskottets Betättj kattde, derå Värden ärö Utsatte, må nedsättas från j 4o till 30 procent, samt de på fastaget elier minj dre kärl införda Viner äfven efter samma Vät1 dering hedsättes från 6ö till 25 procent. jag j trot att med Utskottets hu äfgifne förslag, hvad Viner artgåt, skail lika mycket komma att tulii försnillas som hittills med nuvarande TuIITaxa , 1 Och det lärer vara Vevist, att ej stort mera
Utskottets i första punkten afgifna yttrande godkändes; och antog Ridderskapet och Adeln, med frånträdande af förut fattade beslut, de i andra och tredje punkterna af Utskottet gjorda inbjudningar. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Lag-Utskottets Memorialer: JYS 32, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JYs 11, öfver väckt motion om arfsrätt för efterlefvande maka; och JYs 33, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JYs 13, öfver dels Kongl. Maj:t nådiga Proposition lill Rikets Ständer, om antagande af en författning angående arfsrätt för oäkta baro, dels ock enskild motion i samma ämne. S. D. Föredrogs och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JM 3, i anledning af väckt motion om antagande af ny kyrkolag. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda Betänkanden och Memorialer: JYs 61, i anledning af väckta motioner, åsyftande reglering i vissa provinser af roteringsbesväret. Bifölls. JYs 62, i anledning af väckt motion om föreskrifter rörande rättigheten att erhålla skjuts, m. m. liifölls. JYs 63, i anledning af väckt motion om meddelande af undervisning uti husliga göromål och handaslöjder vid rikets seminarier för fruntimmer. Bifölls. JYs 64, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande .YS 36, angående väckta motioner i fråga om ej mindre Norrmäns och Danskars än äfven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken. 214 Prot.-Utdrag den 21 Mars 1S66.
Fosterföräldrar och Fosterbarn, som här omförmäias, njufe de rättigheter, hvilka Kongl. Lego-Stadgan den 15 Maj 1805 i 3 Art. 4 §. sådane Föräldrar och Barn tillägger. §• 3- För andra klassen eller dem, som blott åro i behof af arbete, bör sådant genom FattigvårdsBihang till Rikt-St. fröt. jSami, 18*3, 9 130 Betänkande om Fattigvården i Riket. styrelsen anvisas, helst hos enskilda personer emot skälig betalning, hvarom den arbetande och den, hos hvilken arbetet erhålles, sjelfve öfverå enskomma i mån af den förres arbetsförmåga och flit, eller sorn, i blist af frivillig öfverenskorn" melse, Fattigvårds-styrelsen på enahanda grund, och med ledning af de i oiren gångbara ai betslöner, utsätter. Skulle arbete hos enskilde personer ej vara att tillgå, böra de arbeisbehöfvan* de antingen förses med tjenliga råämnen till förarbetning för Fattigvårdens räkning eller ock , der arbetshus finnes, uti dem sysselsattas eller derifrån med arbete förses allt emot betalning efter ofvannämde grunder.
Otdr. d, 3 Sept. 1834» ' 4T nomie-TJtskottets elen 1 tlennes på bordet lagda ytterligare Utlåtande N:o 111, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, rörande ett på Rikets Ständers begäran utarbetadt förslag till en Låneinrättning för Bergsmanshandteringen i Riket, blef samma Utlåtande lagdt till handlingarne, S. D. Biföllos Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 1 dennes på bordet lagda Betänkanden och Utlåtanden: N:o ro5, i anledning af väckt motion om åtski 1 lige förändringar och rättelser, i afseende å allmänna undervisningsväsendet in. m.; N;o 106, i anledning af väckt fråga ora upphäfvande af allt tvång, i afseende på skyldigheten att till vissa Bruk försälja eller leverera kol; N*:o 107, i anledning af vackt motion, om behofvet af förändrade stadganden, i afseende på Tullafgifterne å från Finland och Ryssland till Sverige inkommande varor; N:o 108, i anledning af vackt fråga, om inrättande af en Skola 1 staden Borgholm; N:o 10g, i anledning af vackt motion, om inrättande af en Apologistskola i Borås; JNT:o 112, i anledning' af väckt motion^ om belåningsrätt, uti publika fonder, å torkad spanmål; S. D. I)å nu å nyo föredrogs Lag-Utskottets’ Memorial N:o 116, i anledning af återremisser utaf Utskottets Betänkanden: N:o 28, öfver väckta motioner, angående skärpning af straffet för åverkan; samt N:o 68, öfver Riksdagsfullmägtigeu från Stora Kopparbergs
Kammar-kollegium åberopade fastställelsen uti det Kongl. Brefvet återfinnes endast uti följande mening: ”W1 ock funnit, att, der ständig tionde-sättning orten öfver mått, numera någon kronotionde icke kan åsättas de vid tionde-sättningens verkställande befintliga skattlagda hemman och lägenheter, som dervid icke fått sig tionde påförd, såvida icke vid tionde-sättningens fastställande uttryckligt förbehåll och undantag i afseende på dem blifvit gjordt, att de framdeles skulle med sådan-tionde beläggas; utan höra endast sådana hemman och lägenheter, som tillkommit och blifvit skattlagde sedan tionde-sättningen för orten skett, och hvilka således icke kunde under ortens allmänna tionde-sättning anses vara inbegripne, numera komma i fråga att dylik tionde åsättas”; — i betraktande hvaraf och då Stockholms län ej lärer kunna hänföras till "de orter, der ingen ständig tionde-sättning är införd”, samt ifrågavarande komministers-boställen, enligt hvad handlingarne upplysa, icke äro ”sådana hemman och lägenheter, som tillkommit och blifvit skattlagde sedan tionde-sättningen för orten skett,” Utskottet, forsin del, anser, det Rikets Ständer, med afseende å innehållet af gällande författningar, ej sakna skäl alt medgifva den af Herr Doktor Björkman föreslagna befrielse för ifrågavarande komministers-boställen från kronotionde® erläggande. I öfrigt och äfven om lörfattningarne i detta hänseende innehölle en så bestämd och tydlig föreskrift, uti den af Kammar-kollegium antagna syftning, att någon tvekan om dess tillämplighet i nu förevarande fall alldeles icke kunde uppstå, förekomma likväl från billighetens synpunkt särdeles bevekande skäl för Rikets Ständer att medgifva den föreslagna befrielsen från kronotiondes utgörande af ifrågavarande komministers-boställen.
Utaf denna punkt har det, som angår kassans andel i Wadstena Krigsmanshuskassas inkomster, blifvit från Presteståndet återremitterad!, i anledning af en ledamots erinran derom, att här gähle hufvudsakligen hvad som blifvit anmärkt mot förfogandet med sistnämnda kassa, och att om, sedan pensionskassans fullmäktige bifallit nu ifrågavarande inkomsters uttiyte mot statsanslag, med vilkor och förbehåll, hvilka dock ej skulle blifvit i allo uppfyllda, det äfven, af skäl, att förslaget numera undergått förändring, vore obehöfligt \k Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 219. att nyssnämnde fullmäktige deröfver vidare hördes, så återstode dock alltid det hotande beslutet örn Konungs och Ständers framtida makt, att förfoga öfver dessa betydliga medeF. Derjemte är nu ifrågavarande punkt af Bonde-ståndet, utan anmärkning, återremitterad'. Som densamma emedlertid blifvit af Ridderskapet och Adeln lagd till handlingarne samt af Borgare-ståndet bifallen, får Utskottet sitt derutinnan afgifna förra yttrande vidblifva. 7-o Invalidhusfondens medel. Denna punkt har blifvit återremitterad: 1:0 från Ridderskapet och Adeln, med anmärkningar, att då Rikets Ständer redan beslutat om arrendenas utbytande mot statsanslag, borde anslaget beräknas så högt som, med ledning af uppgifterna om arrendenas nuvarande belopp, läte sig göra och att, vid inträffande förhöjning i arrendena, fonden, sa vidt möjligt, borde erhålla en derefter lämpad stigande ersättning, som för vissa perioder skulle bestämmas; 2:o från Borgareståndet, hvarest blifvit erin rädt, att fondens ersättning icke borde utgöra förslagsanslag, utan i Riksstaten kunde, utan olägenhet, såsom bestämdt anslag upptagas; och 3:o från Bondeståndet, likväl utan anmärkningar.
Der de menliga verkningarne af den hittills iagttagne fångbehandlingen hunnit den grad af förderf, att, enligt hvad ty värr allmänt erkännes, fängelserne äro alt anse för plantskolor, der den grofsta brottsligheten utbildas och rotfästes,.der är det sannerligen hög tid' att rälta det olyckliga missförhållandet, och ehuru mycket Utskotten måsten Stats samt Allm. Besv.- och Ekoii.-Utskottens Utlåtande, lY.-o 162* 29 beklaga saknaden afen på förhand uppgjord fullständig plan för införande af en bättre ordnad fångvård, måste de betänkligheter, som i anledning häraf kunna uppstå, vika för den stora angelägenheten att påskynda förändringen, * då hvarje uppskof är förenadt med vådor , hvilkas vidd icke kan beräknas; derföre Utskotten icke kunna afstå från sitt tillstyrkande, att Rikets Ständer, i hvad på deni ankommer, måga vidtaga åtgärder för skyhd-' samt befordrande af det vigtiga ändamålet. I afseende på de för Länsoch Härads-häkten tillstyrkte serskilda an-’ slag, är det anmärkt att, så vidt med begge dessa slags häkten : åsyftas att förvara ransakbings-fångar, borde förändringen ske samtidigt, då af det utrymme, som beredes på det ena stället, beror i hvad mon det andra behöfver göras mer eller mindre vidsträckt, och i den mon det låter sig göra, bör tillses, att tångarne, så länge de äro beroende på ransakning, stanna i det fängelse, sorn är beläget närmast lan-säknings-stället, hvarigenom rånsakningen underlättas och betydlig besparing af forslings-kostnad beredes. Utskotten, sorn icke förbisett detta förhållande, men af skäl, som äro fullständigt anförde i Betänkandet, ansett, att förändringen af Härads-fängefserne icke för närvarande kan öfverallt åstadkommas, hafva likväl föreslagit, att den må ske samtidigt med Läns-längelsernas förändring, der sådant låter sig, göra, för hvilket ändamål serskildt ståts-anslag jemväl är tillstyrkt.
59» den blef bloquerad* och således Svenska skären skyddad. jag kan likväl ej här lemna otiämdt alt hade Örlogsflottan haft nationalopinionen mera för sig, och af Regeringen varit barre vårdad så hade troligen ej en sjöcampagne blifvit företagen med skepp sorn ej vofö förhydde i botten, kanske ej heller varit så blottad och illa utrustad och då hade troligen den Ryska flottan, med all den faveur den ock hade af vindkasten, ej kunnat undgå eti strid som säkert tillagt ett vackert blad i fäderneslandets historia. Förut sade man, vi skola alltid vara underlägsne Ryssarne, vi kunna ingenting uträtta, men ett tillfälle yppade 6ig likväl sorn väl kunnat begagnas; nu säger inan måhända äfven detsamma, men hvad en gårig handt kan åter inträffa, dessutom torde deri reflectiön här vara på sitt ställe, att 2 ne utländska skepp gaf en deciderad öfvervigt åt den Svenska flottan, och häraf torde äfven finnas att man med mera lätthet kan erhålla hjelp af 6 ä 8 skepp, ari af i§ å 20y och man ligger ej heller så i händerna på en hjelpsändande vän, sorn oftast endast afser sine egne politiska angelägenheter. I denna sjöcnmpagne har det således inträffat, att i följd af en Örlogsflotta» blotta existetice, prrivincen Skåne bittida på våren kunnat skyddas för en tillämnad landstigning; ätt en Ö Bornholm kunnat tagas; att Ön Gottland verkeligen återtogs och slutligen art deritia Örlogsflotta ganska betydligt tjenade sill 592 Den 6 Martil. Fädernesland både som bloquerad och bloquerande. Denna berättelse visar, som jag vågar tro att en Örlogsflotta ej allenast har varit nyttig, utan är nu mera högst nödvändig, sedan Skandinavien är en halfö, hvars vidlyftigaste kuster och rikaste provincer med Öland och Gottland ej kunna försvaras utan genom en Örlogsflotta , och äfven den mindre eller verkeliga skärgårdskusten kan ej ensamt på alla puncter af ett skärgårdsvapen försvaras, om den attaqueras af större skepp och Skärgårdsvapen gemensamt.
Af dessa orsaker finnér Utskottet sig icke kunna, hos de Irenne öfriga RiksStånden, tillstyrka antagandet af Hedervärda Bonde-Ståndets Beslut i förevarande amne, utan får Utskottet i stället hemställa till sistnämnda Riks-Stånd, om det icke vöre lämpligt att, i öfverensstämmelse med de trenne Med-Ståndens Beslut, antaga denna Bevillnings-grund, i enlighet med ordalydelsen i Utlåtandet N:o 28; men folden händelse, att denna hemställan icke b i fa lies, framställer Utskottet följande proposition : 4:o Den, sorn bifaller Utskottets Förslag, att Bevillning utgöres af all fastighet efter värdet, utan afseende på dess natur, med fortfarande likväl af Bevillning å Rusttjensl-marker, samt Rotefrihets-afgiften, röstar Jaj den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, så utgöres Bevillning af all fastighet efter värdet, utan afseende på dess natur, med fortfarande likväl af Bevillning a Rust - Bevillnings-Utskottéts Memorial W.-o 3j. i3 tjenst-marker samt Roléfrihets-afgiften ; och åläggas de fastigheter_, så väl å Lundel som i Stadj hvilka ega större värde än 8000 R.di-j eii emot deras högre värde och afkastning högre och progressivt stigande “f&ft - Fjerde Grunden: Alla fyra Respecti ve Riks-Stånden hafva bifallit hvad Utskottet derom föreslagit, dock med tillägg af Vällofl. Borgare-Ståndet, ”att Gerningsmän och Sockne-handtverkare på Landet skola taxeras efter samma Grunder, som för Handtverkare i Städerna ega rum, det vili säga, efter den behållna inkomsten, eller, då den icke är tillämplig, efter Minimitariff, i likhet med den, sorn för femte classens Städer föreskrifves.” Så vida de Irenne öfriga Riks-Stånden, i enlighet med det derom fattade Beslut, anse de i fjerde grunden införda stadganden tillräckliga, och således afslå nyss anförda tillägg, samt Vällofl.