Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
271 JM 37, i anledning af motioner om förändrade stadgande!) i afseende på böters förvandling; JM 59, i anledning af motion om förmånsrätt för kommunalutskylder; Memorial JM 41, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JM 23, öfver motion om förändrade föreskrifter i afseende på sättet för kommunikation af besvär, som blifvit till Hofrätt ingifna; Betänkande JM 43, i anledning af motion om ändring i lagens stadganden angående reseförbud för gäldenär; och Memorial JM 47, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JM 16, öfver motion om upphörande af frälsemans särskilda forum. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets Memorial: JM 70, med förslag till voteringsproposition i anledning af Biks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om tackjernstiondes upphörande inom bergslag; och JM 71, med förslag till voteringspropositioner i anledning af Biks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om eftergift af Kronans rätt till dana-arf, fallna efter åtskilliga personer. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Memorial JM 72, i anledning af återremiss å Utlåtandet JM 57, angående ifrågasatt befrielse för gäst gifverihemmanet JM 3 Weda från erläggande af rotevakansafgift, lät Ståndet bero vid Utskottets anmälan i samma Memorial. S. D. Vid ånyo skedd föredragning lade Ståndet till handlingarne Lag Utskottets Memorial: JM 40, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JM 17, öfver motion angående sättet för stämnings delgifvande åt byalag eller annan sam fällighet; JM 42, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JM 27, öfver motion om förändrade bestämmelser i afseende på universiteternas disciplinära domsrätt öfver de studerande; och JM 44, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JM 29, öfver motion om ändring i kyrkolagens föreskrift rörande tiden för barnaqvinnas kyrkogång.
Jag anser således mycket bättre att något öka bevillningen, än att taga sin tillflykt till statslånesysleniet. Jag anser detta system blott såsom ett sätt att bedraga allmänheten och inbilla den, att nationens bördor icke blifvit ökade, under det de blifva det i dubbelt mått; ty hvad är följden af en skuldsättning, om ej alt man får genom räntorna betala det låntagna capitalet ungefär dubbelt? Det är ju klart, ottman på 20 år får betala dubbla summan af hvad man behöft. Man säger, att man bör skalla sig statsskuld för att erhålla credit. Jag medger, att jag känner många enskilda personer, som hafvä mycken skuld; jag ville kalla dem vinglare, emedan de hafva mångfaldigt större skulder, än som motsvarar deras förmögenhet. De hafva lätt alt förskaffa sig nya skulder, och jag har ofta förundrat mig öfver, att de med lätthet kunna få lån, dem en rangnrad mun svårligen Den 6 Augusti f. m. kunnat erhålla. Men utgången har merendels visat, att de gjort concurs på flera hundra tusen r:dr, med obetydliga tillgångar. Hela hemligheten har legat deruti, att de skrifvit sina reverser på högre summor, än de mottagna lånen. Det är detta förslag, som en värd talare nu uppgifvit, eller att man bör åtnöja sig med hvad man kan erhålla mot sina reverser. INog tror jag, att man får penningar, om man vill åtnöja sig med y5 å 60 proc. af den förskrifna summan, såsom dessa vinglare. Men då staten icke, likasom enskilda vinglare, kan sluta med att göra bankrutt, bör man vara något mera försigtig. Jag kan derföre icke annat än i det yttersta afstyrka ali möjlig skuldsättning och medger hellre, att bevillningen må något ökas. Man säger, att försvarsverket fordrar skuldsättning; men jag skulle snarare önska, att man kunde förstärka försvarsverket inom de 4 kamrarna, för alt kunna motstå skuldsättningen. Hr Stuart, Carl Gust.: Rikets sist församlade Ständer yttrade i 10 § af riksdagsbeslutet, att de såsom grundsats antagit att icke bevilja flera eller högre anslag, än som kunna bestridas, utan att förvålla någon ny riksgäld.
Om sålunda de omständigheter Högloflige StatsUtskottet åberopat såsom skål till afslag af den sökte löne-tillökningen för 4 HofRåttsRåd, vid noga skärskådande finnas icke uppfylla ändamålet, återstår deremot, såsom anledning till bifall deraf, rättvisans fordran af ett lika förhållande i löne-vilkor för Embetsmån af lika värdighet och tjenste-befattning, understödd af den omständighet, att Ledamöterne i Götha HofRått, sorn på hvarje Division åro blott femj nödvändigt måste hafva trägnare sysselsättning, ån Ledamöterne i de öfrige HofRåtterne, emedan i den förra föredragningen af lottade mål år delad emellan blott 4, men i Svea HofRått emellan 6, och Skånska HofRåtten mellan 5. Högh Utskottet har icke upplyst huru stor skillnaden år emellan HofRåttsRåds och Assessors lön, men den kan säkert antagas icke uppgå till mera ån 000 Riksdaler, och j«g hemställer till Ridderskapets och Adelns behjertande, om en sådan utgift må anses nog betydelig, för att besparingen deraf kan blifva skål för vågradt bifall till en billig fordran. I följd häraf anser jag Utskottets Utlåtande i denna del böra förkastas och den gjorde ansökningen deremot bifallas. 366 Herr Flach, Carl: Vid Statsoch BancoUtskottens förevarande Betänkande, anhåller jag få göra några anmärkningar, i afseende på hvad sorn år föreslagit rörande Borås Stad. 1:0 Utskotten föreslå att Borås skall erhålla ett Lånebitråde af 100,000 B:dr Banco, att successive utgå under loppet af åren i8a4 och 1825. Efter den förödelse, som öfvergå» denna Stad, der 224 hus åro afbrånde, och endast 60 återstå för att rymma en folkmängd af öfver 2000 personer, år lått att inse det ifrågavarande låne-bitråde icke utgör behofvets totala belopp, utan endast en del deraf, åmnad att underlätta det betryckta tillstånd, hvaruti Stadens innevånare åro försatte.
Så måste jag ändra bana och kasta mig in i allt det här penningbråket. Det ligger annars inte för mig — inte det allra minsta. Men det var j u nödvändigt att börja förtjäna så fort som möjligt naturligtvis. Under sådana förhållanden får man upphöra att tänka på giftermål och se ' n så blir man för gammal. » Han smålog svagt, tog af sig glasögonen och torkade dem. » Men då behöfver ni komma ut och njuta litet af sommarresor, clet är er rättighet, » sade hon m e d mild röst. » Jag reser billigt, » sade han liksom urskuldande. » Tredje klass och små privatpensioner. Men det gör jag inte bara af ekonomiska skäl, utan också för att jag tycker det är roligare att se det enkla folket ur de lägre klasserna. » » Det tycker jag också, så skulle jag också resa, » sade hon ifrigt. Han såg vänligt på henne. Kanske han läste ett inre kval i hennes ögon. » Och så konstvärlden där nere. Ah, ni kan inte tänka er. När ett par tre år gått förbi, så längtar jag dit ner, så där nästan oemotståndligt. Jag förebrår mig, att det är själf svald, jag har samvetskval, men jag kan inte öfvervinna det. Där har ni själf en vacker kopia på er vägg, men tänk o m ni skulle få se originalet. Och naturen där. Man blir liksom renad till sin inre människa af att vara ensam ute i naturen. » » Bor ni ensam eljes, när ni är h e m m a? » sade hon. » A h nej, » sade han. » Jag har en faster hos mig och ett par bröder. Ni skulle känna min faster. Henne skulle ni tycka om. Hon tänker aldrig på sig själf, bara på andra. » » Då har ni j u stort hushåll, » sade hon, småleende åt hans entusiasm. » Ja, » sade han, » så är det j u också ett par flickor. Det var en vän som dog, och det var flere barn. Men, ser ni, jag tycker om ensamheten i alla fall. Jag far ibland bort och bor i ett tarfligt litet rum någon# städes — ett par dagar — öfver söndagen — någon gång — för ensamhetens skull — när plågorna komma. » Hvad hon förstod honom, hon som själf var så rädd att plåga andra. Men månne han egentligen var förstådd?
Nej, flickan plats vid järnväg ta ' r, Och där hon ledigt alla da ' r Kan tillgång ha på äkta makar; Visst skall det gå med hisklig fart Att frieriet hinna sköta, Men om ej några hinder möta, Är det klareradt ganska snart, Och förrn man hunnit växla tågen, De hunnit kyssar växla ut, Och svårmor öfversäll till slut Fått » stora famnen » ge åt magen, Det godt hinns med på en minut. Men, Iduns läsarinnor, Hvarför ska ' Sveriges kvinnor Ej samma chancer ha, Ty vi a lika söta Och kunde tågen sköta Fullkomligt lika bra. Mitt råd I därför hören, Vi till herr Direktören — Med general framför — Ödmjukligen oss vända, Så kanske det kan hända AU han vår klagan hör. kunna svara på deras frågor, som de ej få besvarade i sina läroböcker, kommer hon dem i alla afseenden närmare, än hon skulle göra, om hon stode utanför deras studier. Särskildt äger detta värde i förhållande till sönerna. Det är mycket nyttigt för en halfvuxen gosse med litet anlag för öfversitteri att veta, att mamma just inte tycker hans bildning vara så storartad, äfven. när han en gång når den efterlängtade, befriande hvita mössan. Tanken på att hon gjort detsamma före honom bidrager ofantligt att höja modern i hans medvetande och ger henne ett välgörande moraliskt öfvertag. Unge herrn kommer då för öfrigt ut i lifvet med en mycket större aktning för kvinnans förmåga. En högt bildad fransk präst sade en gång: » Det finns ingenting sorgligare än när ett barn säger: mamma, hon begriper ingenting! När jag hör det, ville jag rikta en - allvarlig maning till hvarje ung flicka att icke låta några bildningsmöjligheter gå sig förbi. » Naturligtvis kunna icke alla våra unga flickor ägna sig åt studier i ordets egentliga mening, men de flesta kunna på egen hand utvidga sina kunskaper och framför allt sin intressesfer, hvilket senare nog medför ökade kunskaper. Våra högre flickskolor lämna en utmärkt grund att bygga vidare på,- och ännu finns väl ingen, som ångrat den tid hon nedlagt på andligt arbete, äfven om hon icke direkt försörjer sig genom den uppfostran, hon fått.
Öfverste-löjtnanten Jonas Gabriel Schanders enka Lovisa Tornqvist\ en årlig pension af Kapitenen, Majoren i arméen Otto Wilhelm Bergenstråles enka 500 Carolina Ulrika Carlander, en årlig pension af Afl. Öfverste-löjtnanten Jacob Magnus Nordencreutz tvänne döttrar Christina Malhilda och Gustafva Wilhelmina, såsom tillökning i deras pensioner, det belopp deras numera gifta syster Augusta 400 förut åtnjutit; hvardera årligen 30 R:dr eller tillsammans . alt utgå från den tid Augusta Nordencreutz' pensionsrått upphörde. Afl. General-löjtnanten m. m. Wilhelm Mauritz Paulis dotter, 60 Fröken Sofia Pauli, en årlig pension af Öfversten 111. m. Carl Johan Ströms enka, Johanna Sofia Damm, 300 en årlig pension af Öfverste-löjtnanten Nils Harald Åkersteins enka, Johanna Christina 400 Engström, en årlig pension af Kapitenen Göran Guslaf Ugglas enka, Maria Antoinetta Hjerta, en 400 årlig pension af Kapitenen Arvid Lönnroths enka, Heten a Brita Bredelius, en årlig 200 pension af Afl. Brigad-läkaren, Doktor Fredrik Christoffer Psilanders tvänne döttrar, Julia Fredrika och Emma Augusta, hvardera en årlig 200 pension af 150 R:dr eller tillsammans Redogöraren och Kamereraren vid Carl Gustafs stads gevärsfaktori Anders Christoffer Nicolais enka, Charlotta Sofia Neo500 sander, en årlig pension al Stals-rådet m. m. Carl Hans Ulners enka, Sofia Charlotta Holm, 300 en årlig pension af Kommendör-kapitenen Abraham Wilhelm Lavéns enka, Mathilda 1,000 Palmstedt, en årlig pension af Kommendören, Lotsdirektören Anders Almlöfs enka, Louise Carl600 ström, en årlig pension af 600 Transport 54,185 4 Riksmynt. R:dr öre. Transport Öfverste-löjtnanten Johan Petter Edströms enka, Carolina Sofia 54,185 — Fröman, en årlig pension af Lands-gevaldigern i Stockholms län N.
Dek sedn-re ater deraf att de wärdigaste föremålen för Konungens Nåd i anförde frågor ofelbart äro sadane personer hwilka aldeles icke sörina ställa den omförmälde borgen, och att den länga tids utdrägt^ af -flera ja ända till Z är som erfordras innan Riksens Ständer öfwer slite ansökningar kunde Höras säker - Den 2r December 1529 förtigen osta, ja kanske alkid skulle blifwa menlig bade för sökanderne och sör deras Creditorer, same således äfwen för den allmänna crediten. Hwilken finner icke att ett ^sädank upskof osta skulle sätta den ädömde, aldeles urtillstånd ack kunna erhålla eller emottaga nya urwägar till cn lagligt wnnnen föda och bergning, emedan icke något fält dertill kunde an>eS säkert sä länge betz framrida öde i anseende till den ädömde ersättningen more »afgjordt. Ingen allmän tjenst kunde han under tiden, enligt lag och för» fattningar erhålla, ingen enskild kunde honom gerna anförtros emedan, i fall af wägrad befrielse, den nöd* wändigt mäste uphöra» Oförutsedd» händelser och olycksöden kunna understundom störta menniskor frän wälständ till brantem as eländet. Om tvid sädane tillfallen någon eftergift af Kronans kraf icke kunde pä annat sätt, än genom länga, swära och kanske omöjliga omwagar winnås; om till upfyllande af Statens fordringar, sista brödHetan skulle ryckas ftän »värnlösa enkor och oskyldiga barn, hwilka således skulle öka tiaqsrchoprii, sä skulle del allmänna witzerligsn förlora wida mera än det be, lopp, hwartill en , högsta nödfall bervilliad eftergift kunde sig bestiga; en eftergift, hunkel' Hans Majit Konungen, till hwacs höga rättigheter dct i allmänhet hör, vtt mildra lagarncs stränghet , icke bör sattas ur tillfälle, att efter wederbörandes hörance bewilja.
Vid förnyad föredragning af ej mindre Stats-, Bancosamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 9 sistlidne Januarii, under N:o 113, afgifna och, den 22 i samma månad e. m., på bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anvisande af erforderliga medel till anskaffning af Spannmål vid inträffande missväxt-år ; än ock Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 25 sistlidne Februarii, under N:o 134, meddelade och, den 8 dennes e. rn., på bordet lagda Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorda anmärkningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt att samma Betänkande till alla delar gilla. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Stats-Utskottets, den 4 och 5 dennes, afgifna samt, den r3 dérpåföljde e. m., på bordet lagda Utlåtanden: N:o 423,1 anledning af återremiss å Utskottets, under N:o 386, förut meddelade Betänkande, angående Åkerbo Härads dagsverksskyldighet under Kungsöhrs Kungsgård ; N:o 424, angående Gratificationer åt Riksgälds-Contoirets Tjenstemän för befattningen vid utdelningen af och redovisningen för Riksdagskostnads-medlen, emottagningen och utdelningen till Prenumeranter af samt redovisningen för Riks-Ståndens Protocoll vid innevarande Riksdag; äfvensom Herrar Fullmägtiges hera-! Prat. Utdrag dea iS Mars i83o» ig ställan om afskrifning af möjligen .uppkommande defecter i dessa tryckta Handlingar. Från Högvördige Preste-Ståndet.
Propos. om antagande af en författning ang:de giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare; samt Exped.-Utsk:ts Meni. N:o 8, i ani. af väckt motion om upphörande af tryckningen utaf Riks-Ståndens prot.-utdr. R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 9. e. m. In fidem, 0. Brakel. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.-utdr. för den 10 dennes. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att till R. o. Ad. blifvit öfverlemnade dels 10 inträdeskort till årsexamen med K. Musikaliska Akademiens elever, hvilken komrne att hållas i dag e. m. kl. 6, och dels 15 inträdeskort till K. Landtbruks-Akademiens sammankomst nästa Måndag den 15 dennes; och anmodade Hr Gr. o. Landtm, de Hrr ledamöter al' R. o. Ad., som önskade begagna sig af nämnde inträdeskort, att anmäla sig hos t. f. Riddarh.-Fiskalen. Gr. von Platen, Baltzar: Den motion, med anledning af hvilken jag tagit mig friheten att begära ordet, har utan all diskussion blifvit remitterad till Stats-Utsk:t. Jag torde derföre få anhålla att de anmärkningar, jag kan komma att framställa mot densamma, äfven måtte till nämnde Utsk. öfverlemnas. I första rummet får jag dock anhålla om Ståndets öfverseende att mina anmärkningar komma något sent. Det är mest ofördelaktigt för mig sjelf, men såsom ursäkt torde jag få anföra, dels att de vigtiga frågorna angrde grundlagsförändringarne så upptagit tiden, att jag ej förr kunnat erhålla ordet, dels att jag, som ej liar tid alt ständigt vara närvarande vid öfverläggningarne här på Riddarhuset, icke på förhand hade mig bekant, då motionen i detta ämne väcktes. Emellertid vill jag söka att i min framställning vara så kort som möjligt.
Departements blifwit kungjordt, at den eller de af Riksgälds - Contoirets och General Asiistance Contoirets Betjening, som trott sig äga fog at hos Revisorerna anföra beswär öfwer förment prejudice wid ijensters bortgifwande, borde sine Beswär innan Revisionens början til Fullmägtigs ingifwa; och hwarefter de samma, jämte Fullmägtigcs yttrande til Revisorerne kommo at öfwerlemnas; men at, om under loppet af denne utsatte tid afen mänad, något mäl skulle förefalla, hwaröfwer Beswär andragas wille, sädant under Revisionen skulle wara tillätit. Flere dylike Beswär hafwa jämwäl befunnits wara uti föreskrifwen ordning inkomne til de sedermera med Riksgälds-Werket hällne Revisioner, och wid ct och annat tilfälle rättelse uti Den 26 I"M. 44o uti Fullmägtiges öfwerklagade ätgärd ester beskaffenheten af Revisorerne meddeld. Widare och i sammanhang härmed har Utskottet inhemtat den uplysning at wid Riksdagen i Norrköping är 1800 ätssillige af Riksgälds-Werkets och General Asiistance-Contoirets Betjening genom skrifter, hwilka hos Kongl. Mast i underdånighet blifwit insinuerade och warit ställde til Högloft. Hemliga Utskottet, fokt ändring och rättelse, sä wäl uti Revisorernes som Fullmägtiges ätgärder; och as desiutom ansökningar ej mindre af ofwanbemälte Betjeniirg än äfwen af andre personer genom enahanda wäg til Hemliga Utskottet inkommit värff Utskottet blifwit pröfwade och afgjorde. Den rättighet Högloft. Hemliga Utffottet under de sednast hällne Riksdagar utöfwat at omedelbarligen förordna och decidera uti mäl, hwilka med Rikögälds-Werket kunnat äga sammanhang, tyckes numera hafwa alldeles uphört, sedan genom Kongl. Masts och Rikets Högloft.
ringaste aning om, att dessa ej rätt och väl användas. En sparbanksbok med en femeller S Ä n n u inga Rörande och vacker är den s. k. » blomstermissionen », bestående af unga damer, hvilka hvarje söndag mellan 1 — 2 samlas i föreningens lokal, dit de medhafva, eller därifrån de föra med sig de blommor, som i sjukhemmen äro så ifrigt efterlängtade. H v a d blef det af dem alla dessa unga, helst kvinnor från landet, så hjälplösa med ringa eller inga medel till förlängdt uppehälle i en stad, där allt var dem främmande, där de ej möttes af en hjälpsam, oegennyttig hand, som skulle kunna hålla dem tillbaka från alla de lurande, rofgiriga grepp, som redan sträcktes emot dem — och med visshet skulle draga många af dem nedåt! Vårt tjänstfolk böra vi framför allt gifva starka, nyttiga saker och aldrig för egen bekvämlighets skull gifva penningar, där vi hafva K o n g l. Hoflevertmtör. Bönemöten e g a äfven rum, i hvilka de, som hafva sin håg riktad däråt, få deltaga. Hvarje vecka sammanträder den syeller arbetsförening, hvars arbetsinkomst vid försäljning tillfaller föreningen. Ett stort godt. Man kan med all säkerhet lika väl glädja ett barn med en gåfva, som kostar 1 ä 2 kr., som med en till 10 kr:s värde, blott det icke från skallrans period blifvit bortskämdt med dyrbara leksaker och lyx i den vägen, ty då kanske det kan falla sig rätt svårt vid ett senare skede att med t. ex. ett förkläde eller med ett par af mamma själf stickade strumpor tillfredsställa en dylik liten en. Barn böra ock vänjas till att icke blott gifva, där de kunna hafva utsikt till gengåfvor, utan äfven där ett utbyte ej kan ifrågakomma, emedan frön till själfviskhet och beräkning så lätt kunna rotfasta sig och spira upp. Vissa dagar i månaden äro anslagna till literära samkväm, andra till musiliaftnar, vid hvilka ganska framstående förmågor stundom låta höra sig. N.
KammarRätten till uppförande å Stat föreslagne 1000 R:dr Taffelpe.n7 ningar, sorn K. M:t förut af HufvudTitelns besparingar låtit sedan år 1827 utbetala, har hos Ridd. och Adeln Herr Rosenqvist af Akershult anfört: att, då den för nämnde Verk senast utnämnde President tillika innehade en annan hög befattning, derföre han njöte en ansenlig lön, och bans tid således icke skulle medgifva honom att ensamt sysselsätta sig med PresidentsjEmbetet, skäl icke skulle vara ali belasta Staten med Eetänkanden, N:o 237. 3r denna utgift af 1000 R:dr intill dess organisationen af hela Verket gått för sig; hvarjemte Hr Hjerta, Gustaf ansett bemälde President redan vara så billigt allönnd, att något behof af de föreslagne Taffelpenningarne icke förefunnes. Inom Hederv. BondeStåndet hafva Eric Carlsson från Upsala Län m. fl. Ledamöter, yrkat summans nedsättning till 5oo R:dr, dels ock Anders Danielsson från Elfsborgs Län m. fl. andra, under yrkande af afslag på Betänkandet i denna del, yttrat den önskan, att Utskottet måtte föreslå R. St:r, att hos K. M:t i underd. anhålla, det sådane af mindre nödvändighet påkallade löneförbättringar hädanefter icke måtte anvisas å någon Titels besparingar, serdeles innan R. St.r fått tillfälle att sig deröfver yttra. I följd af den, i anledning häraf, från ofvannämnda 2:ne RiksStånd erhållne återremiss på denna Punct, får Utskottet anmäla, att, sedan K. M:t i Nåder tilIkännagifvit sin afsigt, att utan något vidare nytt anslag, än ifrågakomne Taffelpenningar, vid den nya organisationen af KammarRätten besörja lönernes förhöjning åt samma Verks Embetsoch Tjenstemän, Utskottet destomindre funnit sig böra vägra förslag till berörde Taffelpenningars uppförande på Stat, som de öfrige Presidenterne förut fått detta belopp sig i samma ändamål tillagdt.
Justerades pleni-prot. för den 22 sistl. Augusti e. m. Ånyo föredrogs Lagsamt Allm. BesvärsQch Ekon.- Utsk:ns den 22 sisth Augusti samt den 2 dennes på bordet lagda betänk. N:o 5, ang:de lagstiftningen om fattigvården i Riket. Hr Edenhjelm, Gillis: Ehuru jag fullkomligen er känner, att det af Utsk:n uppgjorda förslag icke saknar förtjenst, och äfven för oss, som skola handlägga ifrågavar. ärenden, kan blifva ganska nyttigt, torde dock R. o. Ad. tillåta mig att dervid få göra några få anmärkntr. I 1 §:n står: "Hvarje socken å landet, och i stad hvarje församling, skall lemna nödtorftig vård och försörjning åt sådana dess medlemmar, sorn sakna förmåga och medel att sjelfva sig dermed förse.” Jag tror att ordet medel kan utgå, emedan jag fruktar för, att i annor händelse alltför många medellösa personer komma att anlita fattigvården. 5 §:n lyder sålunda: ”För tjenstehjon, hemmansbrukare och torpare, sorn med dagsverken utgöra åtminstone största delen af sina skyldigheter till hemmansägare eller innehafvare, statfolk, samt handtverks-, bruksoch fabråks-arbetare, jemte deras hustrur och hemmavarande barn, skall husbonde, under den tid arbetsaftalet gäller, ansvara för försörjningen, så att icke de falla fattigvården till last; dock med rättighet att, om han vill, af deras tillgångar eller arbete åtnjuta ersättning för den kostnad, han sålunda fått vidkännas.” Den husbönder här ålagda skyldighet anser jag vara mera skadlig än gagnelig, emedan ett sådant åliggande endast skulle föranleda till ett förökadt antal af lösdrifvare, ty troligen lära få landtbrukare antaga hemmansbrukare eller torpare under sådana villkor. Jag vill icke uppehålla med något vidlyftigare yttrande i detta ämne, ulan hänvisar liil Hr Christiersons reservation vid denna §, deruti jag helt och hållet instämmer. g §:n 5 mom. innehåller: