Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han kände som ett styng i hjertat. Lemna Tomtö! Kastas ut igen, han visste icke hvart! Han ryste vid tanken på främmande menniskor. Men han vågade ännu icke tala, af fruktan att med sina ord påskynda ett afgörande. Icke heller hon sade något. Hon vek omsorgsfullt tillhopa sin näsduk som en liten boll och torkade sig en sista gång i ansigtet. Det såg ut som om utbrottet skulle ha gjort henne godt. Detta var således något som hon gått och burit på länge. Pål betänkte sig ett ögonblick. Så kom det med ens ett drag af tröstlöshet i hans ansigte, och han kastade sig slappt i den tomma stolen på andra sidan fönsterbordet. »Är det verkligen sanning, att ni jagar bort mig?» Hon svarade ingenting. Men hon såg lugn ut nu. »Jag inser att det kan vara bäst för er, om jag reser», återtog han, »men har ni då inte tänkt på mig?» Ännu intet svar. Och hon undvek hans blick, liksom vore hon rädd att bli vankelmodig. Han stödde sina armar mot bordet, och med en af sina mjuka rörelser böjde han sig framåt emot henne. Rösten var så dämpad, att det lät som om han endast andats fram orden, utan att behöfva uttala dem. »Jag var så uppgifven af trötthet, när jag kom till Tomtö. Eller det var kanske inte trötthet, det var kanske leda, eller tomhet, jag vet inte. Jag hade fått för mycket eller för litet af något. Jag kände mig icke på samma plan som andra menniskor. Hela verlden var så sjuk, så eländig. Om allt ville dö, sjunka bort som en dimma – äfven jag – i en evig glömska, sömn, ro! Det var det enda. Jag vämjdes vid att se hur menniskorna kunde uthärda att lefva ... Lefva – när det är så till äcklighet banalt Men det var någonting här, i denna sunda enformighet, som långsamt gaf mig krafter igen, gaf mig möjligheten att lefva. Det var som om jag dag efter dag började få igen en synförmåga, som jag mist, det var som om jag utan att märka det andats in en lefnadslust, som jag inte känt på långa år. Det var känslan af hvila, som jag för mig trodde vara längesedan död.
Hvad Utskottet hemställt och föreslagit blef af Ridderskapet och Adeln bifallet, med undantag dels af Utskottets å sidorna 10 och t 1 afgifna förslag till förändrad lydelse af 1 Kap. 1 § Rättegångs-Balken, hvilket förslag, på grund af deremot gjorda anmärkningar, till Utskottet återförvisades, och dels af det å sidorna 12 och 13 förekommande förslag till ändring i 2.3 Kap. I § nämnda Balk, hvilket förslag af Ridderskapet och Adeln afslogs. AS 16, i anledning af väckt motion om upphörande af frälsemans särskilda forum. Med afslag å hvad Utskottet i första punkten hemställt, angående upphäfvande af 8 mom. i 2 § af 8 Kap. Rättegångs-Balken, biföll Ridderskapet och Adeln i så måtto Utskottets hemställan i nämnda punkt, att Ridderskapet och Adeln, för sin del, antog ett författningsförslag af följande lydelse: »Sedan Rikets Ständer öfverenskommit, att det i 6 § af Ridderskapet och Adelns privilegier af den 16 Oktober 1723 grundade samt uti 9 mom. af 2 § i 8 Kap. RättegångsBalken meddelade stadgande, att frälseman uti vissa brottmål bör omedelbart af Hofrätt dömas, skall upphöra, samt Kongl. Maj:t denna öfverenskommelse bifallit; så varder berörda rum i allmänna lagen jemte dermed öfverensstämmande särskilda författningar upphäfdt; skolande de mål och ärenden, som jemlikt föreniimnda lagrum och författningar tillhört Hofrätt såsom lörsta domstol, tillhöra vederbörande underdomstolar och efter allmänna rättegångsordningen behandlas. Denna författning kommer att gälla tili efterrättelse från och med den 1 Januari i 867; men de mål och ärenden, som då på Hofrätts pröfning bero, skola af Hofrätten med slut afhjelpas.» Utskottets i andra punkten gjorda hemställan åter remitterades A.2 17, i anledning af väckt motion angående sättet för stämnings delgifvande åt byalag eller annan samfällighet.
Af dess räkenskaper, sorn i Kongl. Kammar-Rätten blifvit granskade för begge åren utan anmärkning, inliemtas följande: år 1844. år 1845 Debet. Balans frän föregående året : Statsanslag 1,470: Arrendeoch hyresmedel m. m 993: 29. Balans till påföljande året: Utgift: Balans till påföljande året: Under granskningen af dessa räkenskaper hafva Revisorerne trott sig finna kostnaderna för höbergningen vara nog dryga, då de utgå med en tredjedel af höafkastningen, som utgjort: för år 1844 151 lass. oeh för år 1845 102 — Ulriksdals Kongl. Slott. Räkenskaperna äro i Kongl. Kammar-Rätten för begge åren granskade utan anmärkningar och utvisa: Debet. är 1844. år 1845. Balans från föregående året: v — 239 — Credit. Utgift: Balans till påföljande året: Under de ifråga vai'ande båda åi’en hafva, likasom tillförene, öfverflyttningar från statsanslagen för detta Lustslott till anslagssummorna för Haga Kongl. Lustslott ägt rum till belopp: år 1844 af 3,900 R:dr. samt år 1845 af 4,858 — 23 sk. 6 rst; livilket Revisorerne ansett sig böra anmäla. Ulriksdals Trädgard. Räkenskaperna för år 1844 äro i Kongl. Kammar-Rätten granskade utan anmärkning och utvisa: ' O .. ar I§44- Debet. Balans frän föregående året: Härvid har ingen anmärkning förekommit. Någon särskild rä kenskap för denna trädgård under år 1845 hafva Revisorerne icke fått emottaga, emedan trädgården det året varit till enskild man utarrenderad, emot vilkor, alt arrendatorn skulle, utom underhållsoch arbetsåliggandén, årligen utgöra 1,250 Lisp. hö, hvilken qvantitet ock finnes i bilagorna till 1845 års kassaräkning för sjelfva Kungsgården upptagen, såsom anvisad till aflöning för Ståthållaren, Kamreraren m. fl. Strömsholms Slott.
Det angär den af Allmänheten sä högt önskade och efterlängtade Inrättning af de sä kal - Den ig Maj. 12Z lade Freds - eller Förliknings-Domstolar, hwilkas Nytta och goda päföljder man allenast känner af andra Staters erfarenhet. — Wid IWO ärs Riksdag i Norrköping hade jag den tillfredsställelsen, at derom til Lag-Utskottet inlemna et , sorn emottogs med särdeles upmärksamhet och bifall. Frägan blef harrwist til Ridderffapets och Adelns^ l.-num, hwarest den likiväl, oansedt alt mit bemödande, ej fick förekomma, förmodeligen af den tidens farhäga, at rättelse och ändring uti Lagffipningen kunde leda til rubbning uti styrelse magten, och af den inflytelse Embetsmannawäldet da ägde. - Detta har ändteligen uphört — Riksens Ständer utöfwa nu den första, den yppersta af alla borgerliga rättigheter, den at för sig och efterkommande stadga en Grundlag, sorn äfwen kommer at föreffrifwa Lagffipningssättet. — Jag lärer ej misstaga mig om jag säger, at för Lagffipningen hädanefter bor blifwa Freds-och Förliknings-Domstolars inrättande, sorn jag altsä wägar föreffä til s^nctioueisnäe af Grundlagen. I följd häraf blifwer nrin ödmjuka hemställning, om icke detta ämne bör remi nei-As til LoQLtitutions Utffottet. Friherre bjerta, HansiKongl.
Jag vill endast fästa uppmärksamheten derpå att detta ämne på intet vis skadar riksdagens skyndsamma afslutande, ty Utsk:s under öfverläggning varande betänk, innehåller ett afslag i sak, så att, i händelse man icke hinner att handlägga ärendet, så inträffar intet annat, än att detsamma förfaller. En åletreiniss nu begäres alltså blott för att kunna hålla frågan öppen, och derföre förenar jag mig med Hr von Hartmansdorff. Jag kunde visserligen hafva mycket att tillägga i sjelfva saken; men 26 H. 8 58 D c [i 4 J nili - för att ej förlänga discussiotien, vill jag ej allenast underlåta allt vidare yttrande derom, utan afstår äfven ifrån att detta anförande må återremissen åtfölja. Frih. Sprengtporten, Jac. Willi.: I händelse R. o. Ad. skulle bifalla återremiss af detta betänk., hvartill jag äfven anser att skäl finnas för handen, efter den upplysning, som Hr von Hartmansdorff behagat meddtla; så föreställer jag mig att icke någon förlängning i riksdagstiden derigenom skall uppkomma; ty dels har jag anledning att tro, det StatsUtsk. skyndsamt skall kunna besvara återremissen, dels förhåller det sig, som Hr Rosenblad sagt, att om frågan icke skulle blifva afgjord, så händer ingenting annat, än hvad som redan är. Jag intresserar mig för, att denna vigtiga adrninistrationsangelägenhet kunde blifva underställd Regeringens pröfning, och i sådant fall hyser jag den förhoppning, att StatsUtsk. erhåller alla dessa handlingar så complelta, alt Ulsk. tilläfventyrs må kunna afgifva ett utlåt, af helt annat innehåll än delta, hvarifrån Utsk. hittills varit förhindradt, till följd af våra former. Jag anser mig således icke böra bestrida en återremiss. Gr. Frölich: Det må vara att icke denna återremiss hindrar riksdagens afslutande; men denna omständighet lärer icke vara någon vederläggning på den anmärkn. jag gjort, att en persons uppgift om en förväntad K. skrifvelses ankomst icke bör utgöra ett skäl till återremiss.
Deremot hafva de under Hufvud-titlarne uppförda årliga anslagssummor för den tid denna Riksdags Stats-reglering kommer att omfatta, blifvit fastställda eller förslagsvis beräknade att utgå med nedannämnde, för hvarje särskild Hufvud-titel sammanräknade belopp, nemligen: Utgifterna under Första Hufvud-titeln eller Bofoch Slotts-staterna, enligt den Stats-Utskottets Utlåtande JV2 40 bifogade tabell Runt 1,301,400. utgifterna under Andra Hufvud-titeln, omfattande anslagen för Justitie-Departementet, enligt Slats-Utskottels Utlåtanden N:ris 42 och 124 samt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:ris 172 och 216 2,126,630. utgifterna under Tredje Hufvud-titeln, anslagen för Utrihes-Departementet, enligt Stats-Utskottets Utlåtande JVs 43 och Förstärkta Stats-Utskottets Memorial M 172 utgifterna under Fjerde Hufvud-titeln, anslagen för Landtförsvars-Departementet, enligt Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 71, 124, 164 och 181 samt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:ris 172 och 216 utgifterna under Femte Hufvud-titeln, anslagen för Sjöförsvar s-departementet, enligt Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 72, 124 och 181 samt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial JV2 172 utgifterna under Sjette Hufvud-titeln, anslagen för Civildepartementet, enligt Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 122 och 171 samt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial JYs 216 utgifterna under Sjunde Hufvud-titeln, anslagen för Finans-departementet, enligt Stats-Utskottets Utlå Transport 18,003,160. 479,200. 8,686,900. 3,241,530. 2,167,500. 8,196,800. 18.277,900. 26,474,700. 26,474,700.
Vanliga förhållandet är, alt samma creditivsäkerhetshandlingar fortgå år efter år. Härmed ansågs öfverläggningen om 9 § vara slutad. 11 §• Hr von Hartmansdorff: Sista mom. af 11 § lyder sålunda: ”Vid fordringars utsökande njuta enskild bank samma rätt lill handräckning, som för R. St:s Discontverk nu eller framdeles varder beviljad”. Om Rikets embelsmän skola göras lill ombud för ett R. St:s verk, så må det vara; men att de skola göras till ombud för enskilda bolag, det går, som man plägar säga, för långt, och jag kan, för min del, ej annat än afstyrka det handräckningsbestyr, som man här velat ålägga cmbetsmännen. 14 §. Hr von Hartmansdorff: Uttrycken: ”giller directionen då ej visa, att den inträffade oförmågan härrört af en skydsamt öfver gående tillfällighet, och att banken alla sina borgenärer förnöja kan, åligge”etc., kan jag ej godkänna. — Orden ”skyndsamt öfvergående tillfällighet”, är ett alltför obestämdt uttryck. Del kan tillåta Konungens Bef:h:de alt förklara hvad med skyndsamt öfvergående förstås, huru lång den tiden må vara. Dertill komma ytterligare orden: ”att banken alla sina borgenärer förnöja kan”. Del är möjligt att banken kan förnöja alla sina borgenärer, men likväl icke göra det slraxt. Meningen måtte väl vara, eller borde vara, alt en bank skall genast fullgöra sina förbindelser, d. v. s. sina sedlar med riksmynt vid anfordran inlösa. Kan privatbanken ej göra det, så är hon bankrutt, likasom Riksbanken är det, om hon icke genast kan med silfver invexla sina sedlar. Om man ställer en privatbank under utredning, så gör man större skada än man försätter bonom i concurslillstånd, ty är concursen väl förklarad, så vet en hvar hvad han har ali rätta sig efter. Om detta icke sker, utan fordringsägarne skola vänta, för att se huruvida banken kan göra rätt för sig eller icke, så får den enskilde sedelinnehafvaren längre vänta på sin rätt och kan äfventyra ännu mera.
Ständers egen upplysta pröfning, Stockholm den 26 Januari 1818. ‘Transumt af Vrotocollcrna, uti Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch JLhonomiUtskott vid Urtima Riksda_ gen i Stochholm den 21 och 26 Januari 1818, S. p.— *— - Härvid yttrade sig Herr Malmberg: ”Jag får för min enskilda del ödmjukast till Frotocollet anföra, det jagt med dubbel åsigt af Svenska Ekeskogarnes trefnad och Lädergarfveriernes behof af Ekebark, ej kan antaga dess exportfrijhet såsom någonsin af gångbarhet, om icke för att befordra vår egen förstöring; jag tror, <att en fri handel med inhemsk Bark behöfvande inrättningar skulle fullkomligen föra de Besvärande af Hedervärda BondeStåndet till de fördelar, de sjelfva åsyfta.” Härmed förenade sig Herrar Hök, Zetterberg och Ebel, den sistnämnde med tillägg; ”att om författningen om Ekbarkens aftagning upphör, så lärer svårligen finnas Bark, hvarken till Export eller för Garfverierna,” JBesv, eck Ekon. Utsk, JZitänJiandm. 117 •— ■ -— —- Herr Hjärne, Herr Prosten Hultin, och Herr Fredin reserverade sig till Protocollet såsom ej deltagande i det a£ Utskottet tillstyrkta förra Alternativet, nemi. Exportfrihet af Ekebark under något $lags villkor. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs* peli EkonomiUtskotts Betänkande, i anled/ ning af väckta frågor, och gjorda för. slag ”om ändring och inskränkning i Kr onoBr ef bärning e 11 \ I^iksdagsfullmägtigen Anders Christoffersson ifrån Kronobergs
Har någon frånvarande blifvit till Riksdagsman, Valman eller Suppleant för Valman vald, åligge den, som vid valförrättningen ordet Järt, att honom skyndsamt derom underrätta. 27 §. Riksd agsmanna-val skall kungöras minst en månad och Valrnans-val minst f jorton dagar, innan de hållas. Kungörelsen om Riksdagsmarma-val nffärdas a i val förrättaren och uppläses pä samma dag i alla Vahlistrictets kyri, or, der Gudstjenst då hålles. Kungörelser om Valrnans-val utfärdas af gällstämmans ordförande och uppläsas på samma sätt i alla Gä/lets kyrkor, der Gudstjenst hålles. I de Församlingar eller Capella g, der Gudstfi rist ej dan dag hålles, bör följande dagen ett exemplar af Kungörelsen skyndsamt sändas från by till by. Härom besörje, på Presterskapets tillsägelse , Kronobetjening en. 23 §. Riksdagsmcmna-val bör det år, då lagtima Riksdag hålles, förrättas i senare hälften af Augusti månad; Valmanna-val skall minst en vecka förut verkställas. 64 Constitutions-Utskottets Memorial, N.-o 38. Utskottet har bestämt tiden, med afseende på en gång på möjligheten för Pröfnings-Comité att hafva de dit ingifne besvären afgjort, innan valmans-valen inträffa, och för de valde Riksdagsmännen, att hinna sig bereda. Utskottet känner visserligen, att Pröfnings-Comitéerne nu vanligen sammanträda så sent, alt det här åsyftade ändamålet icke kan, med bibehållande af nu gällande stadganden, vinnas. Utskottet föreställer sig dock, att antingen PröfningsComiteens ordinarie sammanträde kan flyttas tillbaka, eller ock ett extra sammanträde utsättas. 29 §. Likaså bör Riksdagsmanna-val anställas, då Riksdag sammankallas för de händelser, att Konungens vistande utom Riket eller sjukdom af den art, att Han regeringsärendena ej vårda kan, fortfarit öfver tolf månader — eller att Konung dött och Thronföljaren ännu omyndig är, eller att Konunga-ätten på manliga sidan utgått.
2:o att vid nuvarande arrendets utgång midfaslan 1862, och under förutsättning att Rikets Ständer skulle lemna nödigt organisationsoch underhålls-anslag för ett högre Landtbruks-läroverk, kungsgården med underlydande finge öfvertagas af Styrelsen för detta läroverk och, så länge detsamma derstädes egde bestånd, oafbrutet' för ändamålet bibehållas, under följande vilkor: 4 Stats-Vtskottets Utlåtande S:o 53. «) 40 lill 50 tunnland af den med löfträd bevuxna hårdvalls-ängen, kallad Alnarps-skogen, utbrytes och ufverlemnasåt Landshöfdingen i Malmöhus län till begagnande; b) för det öfriga af kungsgården, med utjordar och tillhörigheter, erlägger styrelsen för Landibruks-inslitutet till Landshöfdingen ett årligt arrende af 1,600 tunnor säd, Vä råg, */» korn och '/a bafra; c) deremot eger Institutets styrelse att uppbära och till Institutets fördel använda afgälden från de hofveri-skyldige hemmanen, 3SS tunnor 8 kappar korn, efter den derför föreskrifna förvandling; (!) utaf arrende-beloppet levereras 100 tunnor råg, 100 tunnor korn och 100 tunnor bafra in natura i Malmö, å de lider iudelniugshafvareu bestämmer, hvaremot återstoden löses efter näslförutgångna 10 arens medel-markegångspris, sådant det af Kammar-kollegium för Kongl. Majlis och Kronans räkning fastställes, med % vid slutet af hvarje qvartal under arrende-året; 3:o att, derest medel af Rikets Ständer anvisades lill inlösande af de återstående arrende-åren (1858 — 1862), arrendet finge, enligt derom träffad öfverenskommelse, redan år IS5S af Institutets styrelse öfvertagas; och 4:o att, för den händelse
Under åberopande af sistberörda förslag, hvilket äfven finnes omnämndt uti styrelsens öfver allmänna vägoch vattenbyggnader till Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse, ehuru kostnadssumman blott inom linien blifvit utförd, i alvaktan på upplysningar, huruvida bidrag af intressenterna i företaget vore att påräkna, samt med förmälan, att dylika bidrag sedermera blifvit af inom orten boende personer antecknade till ett belopp af 26,666 Ridr 32 sk, som efter all sannolikhet komme att betydligt ökas, har motionären, enär en förbättrad kommunikation inom Södermanland icke allenast skulle bereda en lättare afsättning, synnerligast på hufvudstaden, åt den mängd inom provinsen befintliga, men just i följd af de svåra transporterna oafsältliga, produkter, såsom jern, jernmalm, spannmål, ved och andra trädvaror, tegel, kalk, tjära, m. m., utan äfven framkalla en högre industri, nya produkter och ett genom handel ökadt lif i ortens ekonomiska verksamhet, föreslagit, att Rikets Ständer måtte till en segelleds anbringande från Mälaren vid Mariefred till Storsjön i Södermanland, med de kanal-dimensioner, Strömsholms kanal eger, bevilja ett stats-anslag i ett för allt af 185,000 Ridr B:ko,' under vilkor att de blifvande aklieegarne i detta kanal-bolag åtaga sig att kontant erlägga fyllnaden i kostnadsförslaget eller 100,000 Ridr B:ko samt att, efter en af Kongl. Majit nådigst stadfästad plan, ansvara för arbetets utförande och segelledens framtida underhåll. Stats-Utskoltels Ullålancle, N:o 163. 15 I sammanhang härmed har Utskottet till pröfning förehaft ett af Friherre von limmer, Robert, vid motionens remitterande, afgifvet förslag, alt, i den händelse
Jag anhåller, att den opröfvade punkten i betänk, Nto i4 må blifva föredragen och uppläst, och är säker, att hvar och en, som hör de deri anförda skälen, skall blifva öfvertygad och finna dem innefatta den mest fullständiga och klara vederläggning af Hr Gr. o. Landtmjs i ämnet framställda åsigt, hvarföre jag tror, att man skulle mycket förkorta discussionen, om endast dessa skäl upplästes; ty derigenom skulle R, o, Ad, fullkomligen blifva öfvertygade om nödvändigheten att yrka den propos., Hr Gr. o. Landtm, vägrat, Undertepkn, Ridd.Secrpt,; Den åsyftade punkten i BancpUt$k:s betänk, N:o ;4> hvilken dock icke innehåller något tillstyrkande, utan blott ett uttryck af Utskts opinjon, lydgr sålunda; ”På grund af hvad här ofvan är anfördt, pch med förnyande af Utskts redan yttrade åsigt, såväl att Jjestämmandet af en rpyptenhet för hela landet är ett lagstiftningsänine, hvilket af håda Statsmagternas afgörande beror, som ock att, enligt nu gä)lande Reg.F., R. St, synas befogade att, äfven i fråga om ordnandet af myntenhetens fördubblingar och afdelningar, gemensamt med Konungen Utpfva lagstiftande rätt, får Utsk. härmedelst till R. Sits pröfning och fastställande framlägga följande grunder till ett nytt myntsystem,’' Hr Dalman: Jag anhåller, att jemväl de skäl, sorn Utsk. anfört för denna dess mening, må för R. o. Ad. uppläsas. Den af Hr Dalman nämnde del af BancoUtsk:s utlåt. N:o 14 upplästes.
Lag-Utskottet har erhållit remiss af flerfalldiga motioner om upphäfvande och afskaffande af serskilda Domstolar eller så kallade Fora privilegiata; hvaribland ett Förslag af Herr Landegren, att sådana Rikets Ständers Bank samt Riksgälds-Contoiret rörande mål, hvilka, enligt nu gällande serskilda Författningar, ensamt af Kongl. Svea Hof-Rätt upptagas och prÖfvas, må hädanefter i laglig ordning behandlas af första Domstol i allmänhet; och enär dessutom Motioner om BancoFörfattningarnas granskning blifvit, från Höglofliga Ridderskapet och Adeln af Herr Gripenstedt, Jacob, från Högvördiga PresteStåndet af Herr Contracts-Prosten VjJahU ström, och från Hedervärda Bonde-Ståndet åf Riksdagsmannen Olof Mathices son, remitterade, dels lill Banco-Utskottet allena, dels till Bancooch Lag-Utskotten gemensamt, så hafva Utskotten, i förening, tagit detta mål under öfverläggning. De yttranden, som från Bankens Myndigheter inkommit, sammanstämma uti af* styrkande af all inskränkning i hans privilegium, att, antingen han kärar eller svarar, få saken omedelbart upptagen i Svea Hof-Rätt. De derföre andragna skälen äro hufvudsakligen: Att Banco-Ulskoltets Betänkande N.-o 6g. 17 Att Banken, om han förlorade denna, allt ifrån hans stiftelse, innehafda rättighet, icke kunde, genom egna, af BancoStyrelsen, efter inliemtade tillförlitliga underrättelser om deras skicklighet och pålitlighet, ansvarige Tjenstemän, besörja bevakandet af sina angelägenheter vid de Domstolar, som ligga något aflägsna från Stockholm, enär Banken icke gerna kunde belasta sig med så mångå Fiscaler, attdeblefvo tillräckliga att affärdas till alla landsändar, hvilket ock skulle leda lill en oberäknelig aflönings-, reseoch tractamentskostnad; utan blefve det nödvändigt att öfverlemna denna så magtpåliggande del af Banco-administrationen åt främmande, för Banco-Slyrelsen okände personer, som derföre komme att åtnjuta serskilda arfvoden.
J anseende härtill samt flera andra uppgifna skäl, har motionären föreslagit: att en fond måtte bildas till lån för jordbrukets förkofran i allmänhet, så att hvarje odlare, hans egendom må vara enstaka eller utskiftad i by, kunde, i nion af behofvet och den säkerhet, han egde att erbjuda, ”erhålla medel till arbetsförmåga för så lång tid, han för sin jords nyodling 'behöfde dem, eller till några bestämda tidpunkter emellan det femte och tionde året efter lånets emottagande;” och ansåge motionären, att såsom vil - Statssamt Allm. Ttesv.- och Ekon-Utsk-Utlåtande. N:0 8. kor för bildande af en dylik låne-fond, dertill anslag kunde tagas af BancoDiscontens räntevinst, Rikets Ständers Banks Sedelstock borde ökas. Hvad motionären sålunda anfört och föreslagit hafva Utskotten tagit i öfvervägande; men som, för det ändamål motionären afsett, redan flera anstalter linnas af Staten vidtagne, såsom att Rikets Ständers Bank med delar dels lån, mot inteckning i fastighet, dels så kallade odlingslån, och att Rikets Ständer, i likhet med hvad vid sista Riksdag egde rum, sannolikt komma att anslå medel till vattenaftappningar eller andre förberedande åtgärder för större odlingsföretag; alltså cch då den af motionären föreslagne åtgärd att bilda en fond, af hvilken lån för jordbrukets förkofrande kunde erhållas, efter Utskottens tanka, destoinindre är af behofvet påkallad, som, derest antaglig säkerhet af en jordbrukare kan lemnäs, synnerlig svårighet för honom icke torde möta alt erhålla lån, få Utskotten vördsamt tillstyrka, att ofvanberörde motion måtte förfalla. Stockholm den i November 1844- N:o 8. Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Nov., kl. i e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om en Extra Provincial Läkares anställande för Södertörn. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten har llederv.