Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af dessa motioner, som Utskottet i ett sammanhang till granskning förehaft, får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att, ehuru Utskottet anser Utsöknings Balken uti Lag-Comitéens afgifna Förslag till Civil-Lag innehålla åtskilliga nyttiga föreskrifter; likväl, enär den står i sådant sammanhang till berörde förslag i andra delar, att, efter Utskottets tanka, det icke skulle vara lämpligt, att börja med granskningen af samma Balk, lösryckt ifrån det öfriga; och då, hvad serskildt angår Petter Pehrssons motion, densamma ej finnes innefatta något förslag till Lag, utan endast en hemställan, att Utskottet måtte uppgöra ett sådant, i hvad Utsökningsmål angår, hvilket icke lärer vara Utskottets åliggande, till följd af en motion i så obestämd och allmän syftning; tror Utskottet, som, vid pröfning af andra hit remitterade motioner, rörande detta ämne, får tillfälle att föreslå de tillägg eller förändringar, hvartill Utskottet, med hemtad anledning jemväl af Petter Pehrssons och Strindlunds förevarande memorial, kan finna skäl, att dessa motioner, för sig sjelfva, icke böra till någon åtgärd föranleda. En Ledamots serskilda yttrande bifogas. Stockholm den 16 April 1334- Reservation af Herr CederborgEhuru min förut gjorde hemställan, att behandlingen af de till Lag-Utskottet remitterade motioner i ämnen, hvilka stå i öfverensstämmelse med Lag Comitéens förslag till allmän Civil-Lag, och hvilkas godkännande Utskottet funne skäligt tillstyrka, skulle företagas i sammanhang med granskningen af förenämnde Förslag, blifvit utan afseende lemnad, finner jag mig, vid nu skedd föredragning af Per Pehrssons ifrån Calmar Län och Nils Strindlunds förevarande motioner, föranlåten, att förnya denna min hemställan i så måtto, att jag anser dessa, tillika med alla de öfrige motioner, hvilka angå Utsökningsärenden, böra i ett sammanhang behandlas med hemtad grund af Lag-Comitéens förslag till Utsöknings-Balk, på det, att
Förordningen, angående stängselskyldigheten, den 9 Februarii 1802, men i öfrigt bifallit Utlåtandet N:o 4d> fann Bidderskapet och Adeln flir godt att i Bonde-Ståndets nyssnämnde beslut sig förena. S. D. Till h aud lingar ne lades Allmänna Besvärsoch OcconomieTJtskottets den ar dennes på bordet lagde förslag N:o i43, till saramanjemkning af Riks-Ståndens beslut iven fråga, rörande Bergsoch Jernhand teringen i Riket., SD. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Occonomie-JJlskottelSj, under N;o 1-42,- afgifne oell den 19 dennes på bordet lagde förslag till jemkning uti Riks-Ståudens beslut, angående Skjutsväsendet och for vagn s -i nrä-l l»ingar, fann Bidderskapet och Adeln 1, 2, 3. och 5 punkt er ne. icke erfordra, någon åtgärd af Bidderskapet och Adeln» Prot. Vlcir. d. 26 Jan. 1835. 43 samt biföll 4 punkten och det af Utskottet på sista sidan gjorde förslag till underdånig anhållan till Kongl. Maj:t. S. D.
På sådana grunder vågar jag ödmjukeligen föreslå; Att Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t underdånigst anhålla, att i likhet med hvad sorn skedi Statsförvaltningens öfriga grenar, måtte undersökas och utredas: hvilka och huru stora tillgångar finnas anslagna åt lärostaten, synnerligen presterskapet i Sverige? Huru de äro fördelta och använda? Hvilka och huru många ecclesiastika personer finnas? Hvad de hafva att göra? Hvilka förrättningar de böra åtaga sig eller befrias ifrån? Derefter borde uppgifvas och föreslås hvilka indragningar och besparingar, som skulle kunna göras, af personal och material? samt sluteligen huruledes tillgången å båda delarne måtte kunna så begagnas, att icke allenast religionsutan afven den öfriga undervisningen i riket fullständigare och syftesenligare än hittills meddelades. De arbeten och förslag som i sådant ändamål gjordes borde i den mån, de hunno utföras, för kommande Ständer, framläggas. Om remiss till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, anhåller jag vördsammeligen. Friherre Rehbinder, Johan Fredria I Pleno den 21 i denna månad, har Herr Grefve Johan Henning Gyllenborg inlemnat ett Memorial till uppläsande, hvilket utom annat, innehöll en öuskad inskränkning, på i synnerhet den mindre Kronobetjeningens, ofta nog tilltagsna och arbitraira åtgärder. Härom får jag i allo med honom förena mig, så mycket mera, som den emb.tsniaunadespotisme, som utöfvas af Fjerdingsman och Länsmän, helt visst är den strängaste, sorn i en constitutionel stat kan utöfvas. J;g är lycklig nog att för det närvarande, ej för egen räkning och föga för de med mig i gamma Fögderi boende, behöfva klaga, emedan man ej alltid får sveda allt hvad Indit är.
Den totala bristen på arrangement till ett alfvarligt krig, som i Finland förefanns 1808, är så allmänt känd, att Författaren väl kunnat spara sin svaga tekning deraf, likasom jag besparar mina anmärkningar öfver den. Savolax-Brigadens enskilta förhållanden, rörelser och drabbningar, känner jag för ofullständigt, för att derom tillåta mig något yttrande; men det klander författaren Holm ansett sig värdigt att allestädes låta påskina mot sin Brigad-Chef och Arméens Högre Befälhafvare, skall jag, om icke till fullo vederlägga, åtminstone i betydlig mån förringa. Författaren framställer Magazins-anläggningen i St. Michel, som alltför obetänksam, men är likväl så samvetsgrann att han åt andra öfverlåter bedömandet, förmodeligen såsom klandervärdt, tör hända till och med äfven såsom egennyttigt, emedan Magazinet kort derefter brändes; men huru mycket af de sköna Spannemålsoch Hö-förråderna som lemnades åt lågorna, har författaren ansett för obeqvämt att uppge. Saken var emedlertid välkommen. Den gaf anledning klandra Befälhafvaren. Förhållandet härmed är likväl sådant: att då Uppbrotts-Orderne för Finska Arméen utfärdades, uppmanades derjemte Rustoch Rothållare i hela Landet att af kärlek för allmänt väl förse sitt manskap, Cavallerioch Tross-hästar med Proviant och Fourage för en månad, hvilket de med beredvillighet allestädes fullgjorde på Trouppernes samlingsställen. Det är nu denna lefverering jemte en ringa upphandling för de värfvade Corpserne, som författaren gör till en stor Magazins-formering, hvartill i Finland vid krigets utbrott icke fanns några penningar, Kongl. Maj:t och Kronan tillhörige. Längre fram i skriften skriker likväl författaren som en örn öfver brist på föda i de få och spridda qvarteren, oaktadt så mycket medfördes ifrån Magazinet i S:t Michel. Månne bristen på föda, om man icke haft något med sig om man uraktlåtit all omtanka i detta afseende, blifvit mindre?
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoeh Oeconomie*Ut#kottets den 8 ilen-, ike jami; Df n 15 N# vern K er e. m, 8 dennes under N:o 214. afgifne, samt den 1.2 derpåföijde e. m. på bordet Ugde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, or» för.eslagne medel till förekommande af åtskillige förmente missbruk vid prestval; fann Ridderskapet och Adela för godt, att samma Utlåtande gilla, endast med den förändring, alt så snart ett Consistorielt Pastorat varder ledigt, förenings upprättande om presträttigheterne bör genast och, derest möjligt är, före valet af Consistorium å den blifvande Paslorens vägnar sökas, och i föreskrifven ordning fullföljas; Uti hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena, S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande Banco-Utskottets den 11 och *3 dennes afgifne, samt den i§ derpåföljde på hordet lagde, Utlåtanden : N:o 70. I anledning af väckt förslag, alt alla utelöpande Banco-Sedlar måtte, inom viss prasscripctions tid, i utbyte emot nya indragas. N:o. 71 I anled ;‘ng af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeltc Betänkande, angående föreslagne förändringar i Bankens inre administration, dess,Sedlars utgifvande och beskaffenhet m. m. N:o 72. Rörande väckt fråga, huruvida för de fastighets handlingar, hvilka, i brist Ridd, o. Ad. Prot. ao B, s. Afd, 4* 33« Dén 19 November, c, rrt■ af Låne tillgång , blifvit i Banken qvarlfggande, Lån af de nu anslagne Fonder mfi företrädesvis meddelas. Ut Supra. S. D.
Vid ettdera läroverket aflägd Medicine kandidatexamen må, efter vederbö”rande fakultets pröfning, antagas såsom gällande för lärokursens afslutande vid annat ”läroverk, der kandidaten för sådant ändamål sig anmäler”; *9:0. På grund af genomgången, godkänd Licentiatexamen, eger hvart och ett af ”de frenne läroverken, att, efter aflagd läkareed, tilldela dem, sorn sålunda der blifvit ”utexaminerade, rättighet till läkarekonstens utöfning i hela dess vidd, och dem för legitimerade läkare förklara”; ”10:o. För vinnande af kompetens till publika läkareplatser, bör Licentiat, vid ”hvilketdera undervisningsverket han än sin lärokurs afslutat, inför Medicinal-styrelsen ”aflägga"'det genom^Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 8 Oktober 1828 bestämda prof på ”skicklighet att i den medicinska embétsutöfuingen använda och tillämpa sin kännedom ”ijmedicinaUegalis och politia medica”; ”11:0. Medicine och Kirurgie doktorsgrad må vid det undervisningsverk, der lä”rokursen blifvit "afslutad, tilldelas Licentiat, sedan han författat och offentligen vid samma ”läroverk^försvarat en af vederbörande fakultet godkänd, om högre lärdom vittnande af”handlingji något Vilk läkarevetenskapen hörande ämne”; ”Skulle utdelandet af doktorsgrad betraktas såsom en endast Universiteten tilIkom”mande "rättighet, härflyter ingen särdeles olägenhet deraf, att de vid fakulteten i Stockholm utexaminerade Licentiater, vid endera fakulteten i Upsala eller Lund, densamma förvärfva, på sätt kommitterade äfven föreslagit”; ”12:0. Medicine hch Kirurgie doktorsgrad erfordras endast för att i underdånigt ”förslag till ordinarie läraretjenst vid någotdera läroverket uppföras.” Slutligen tillägger Kongl. Sundhets-kollegium: ”att såsom kommitterades »hufvud - Motioner i B or g are-Ståndet 1862. 71.
Stycket är en liten förträfflig julaftonsinteriör, som gör sin förf. all heder. Också hördes efter dess slut starka rop på hr Nordensoan. Hufvudstycket för aftonen utgjordes af » Familjen Moulinard », lustspel i tre akter af Valabrégue o c h Ordonneau. Det är en af dessa uppsluppna förvexlingsfarser, på hvilka den franska repertoaren är så rik. För att göra sig rätt gällande bör det därför ock spelas med en fart, som ej lemnar publiken någon lid till några som helst reflektioner. Premieren lemnade dock i berörda afseende ett och annat öfrigt att önska. Stycket lyckades så- lunda ej framkalla den muntra sinnesstämning, som det borde kunna göra, och som exempelvis » Duvals skilsmessa » m. fl. dylika stycken å denna teater åstadkommit. Antagligen varder dess verkan bättre, sedan det uppförts några gånger. Hr Bceekström är alltigenom konsekvent och bra som fabrikören-millionären Moulinard, men det skulle ej skada, om han släppte sig lös litet mera. Bäst på sin plats äro onekligen fröken Anländer som fru Moulinard och hr Personne som underprefekten Godard. Hr Hamrin som hotellvärd förtjänar erkännande. Den falske underprefekten Bodard har däremot i hr Byström fått en som det synes ganska olämplig representant. — Stycket har emellertid som sagdt många goda förutsättningar att verka mycket roande. Vasateaterns första nyhet, Millöckers » Stackars Jonathan », har nu ändtligen kommit upp på tiljorna. Den lär bafva — vi ha ännu ej haft tillfälle se den — fått en synnerligen vårdad utstyrsel och innehåller många anslående melodier. Operetten gifves hvarje dag tills vidare. Räddad. Berättelse för Idun af Elena. (Forts.) enna afton spelade Elna, som hon aldrig förr hade spelat. Melodien kom så sakta och tvekande fram till en början, det var, som om den arbetade sig fram ur ett omhölje af outredda drömmar, men efter hand bröt den fram allt klarare, så rik, så full, så passioneradt varm. Där var en jublande hängifvenhet i dessa toner, där voro hopp och minne och en kvinnas glada, obegränsade förmåga att försaka.
Denna punkt lyder nemi.: ”de särskilda föreskrifter, som i Stadgan erfordras, beträffande sättet för varors mätning och vägning, jemte kontrollen derå, må blifva hufvudsakligen lika med hvad Vetenskaps Akademiens förslag derom i §§:ne 9 och 10 innehålla med de undantag, som förut blifvit antydda.” Således synes att man just fäst upmärksamheten vid de undantag, som blifvit gjorda. Jag får uttryckligen fästa npmärksamheten på den omständighet, som jag nyss anförde, nemi. att Utsk:n utgått ifrån den grundsatsen, att Utsk:n icke velat förklara sig vara skiljaktiga ifrån Vet.-Akad. i dessa fall, och sedan man upräkjiat dessa undantag, så föreslår man hvad som i öfrigt förekommer. Jag finner dervid ingenting att anmärka. Hvad för öfrigt beträffar Frih. Klinkowströms anfönde ronde det af Vet.-Akad. föreslagna mätningssättet, så är detta just precist detsamma som nu finnes. Akademien har icke skiljt sig ifrån det nu gällande sättet, som finnes föreslaget i 1739 års författn. Erfarenheten visar oss likväl, såsom jag säger, att en habil spanmålsmätare går förbi föreskrifterne, och oaktadt dessa föreskrifter finnas, följer han dem icke, utan kan mäta spanmålen på olika sätt. Utskm hafva ansett att, när dessa stadganden i 1739 års författn. icke visat sig tillfyllestgörande, så hafva Utskm icke trott sig kunna ega förhoppning att de af Vet.-Akad. föreslagna lika beskaffade stadganden skulle leda lill ett bättre mål, och derföre hafva Utskm föreslagit R. St:r att fästa K. M. upmärksamhet derpå. Jag kan icke finna någon inkonseqvens deruti. Frih. Klinkowström: Hvad först beträffar den siste värde talarens yttrande, det jag lösligt förbihalkat sista meningen, så får jag berigtiga detta med den förklaringen: att jag alldeles icke öfverhalkat och ännu mindre lösligt öfverhalkat den. Betydel-» sen af det sistnämnda ordet lemnar jag åt Frih. Wrede sjelf att förklara.
För öfrigt lärer hvar och en påminna sig huru det tillgick när Betänkandet om Conscriptio»en bifölls. Den stora vigt som lades på att hastigt få hufvudfrågan afgjord, lemnade icke rådrum till öfvervägande af detaillerna. Det var nästan sorn en fiende skulle hafva stått vid Roslags!'ullen, och man var lycklig att blott blifva ansedd som inskränkt derföre , att man icke fann hela Conscriptionsförslaget förträffligt. Om derföre också skulle medgifvas, att meningen varit, det verkligen ali fördubbling skulle upphöra, så bör icke dess mindre sådant kunna rättas; ty hvad som genom förhastande orättvist blifvit beslutadt bör rättas och förändras. Jag kan alltså icke annat än för min del vördsamt anhålla, att Högloft. Ridderskapet och Adeln täcktes bifalla Utskottets Betänkande. Beträffande åter Gothland och dess försvar, så anser jag det vara en helt annan fråga som icke hör? till denna öfverläggning, emedan det blifvit Kongl. ?ilaj:t underdånigst öfverlemnadt att, genom öfverenskommelse med invånarna på denna Ö, reglera försvarsskyldigheten derstädes på sätt Ilan i Nåder för godt finnér. Deu 14 Joli/. nt. Friherre Cederström, Jacob: Jag kan icke förena begreppet med orden: stående Corps, en Corps hvilken endast under krigstider samlas. Vargeringen förvandlades i Finland och Skane genom enarbitrair författning till stående Corpser. Fördubblingea har mig vetterligen i ingen Provins någonsin utgjort en stående Corps. Hvad rlet beträffar att Utskottet, enligt hvad Herr Major Påhlman yttrat, väl utredt frågan, samt att han icke linner anledning hvarföre de i KnektContracten för Båtsmanshållet stadgade skyldigheter att underhålla fördubbling böra upphäfvas, får jag anmärka, att denna skyldighet redan är upphäfd genom Ständernas af Konungen sanctionerade beslut, i anledning hvaraf Konungen i enlighet dermed utfärdat en Kungörelse.
Som det hufvudsakliga ändamålet med Hr Ribbings motion, i hvad den skulle kunna röra behandlingen af detta Betänk., är förfeladt, så kan det icke vara af någon särdeles vigt, om densamma afgöres i den ordning, hvari den här förekommer, eller icke; hvadan jag förenar mig med Gr. Anckarsvärd och önskar, att lista och 3:dje punkterna måtte först gemensamt föredragas. Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz: Jag anhåller, i lik het med Frih. Hamilton, att föredragningen måtte ske punktvis. H. IV. 12 178 Den 17 Mars f. m. Det håller icke streck, att l:sta och 3:d]e punkterna skulle stå i så nära sammanhang med hvarandra; tvertom förefinnes ett sådant mellan l:sta och 2:dra punkterna. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Frih. Hamilton synes hafva upfattat frågan om föredragningssätfet så, som stöde H. Exc. H. Gr. o. I andtm:s hemställan i strid med det af Gr. Anckarsvärd väckta förslag. Detta kan deremot jag icke finna. Exc. har hemställt, att föredragningen skulle ske punktvis; Gr. Anckarsvärd har föreslagit, att Ista och 3:djepunkternaskulle gemensamt diskuteras, och 2:dra punkten företagas först efter den 3:dje. Det lärer väl ingen kunna neka, att äfven detta är en punktvis föredragning. Ej heller lärer man kunna bestrida, att lista och 3:dje punkterne stå med hvarandra i närmaste sammanhang, då i den förra hemställes att en revision af unionsfördraget måtte ega rum. och i den sednare att en från Norges sida begärd K. M:ts åtgärd icke måtte vidtagas förr än i sammanhang med denna revision. Jag anhåller sål. om bifall till Gr. Anckarsvärds förslag. Hr Cederschiöld, Bob. Theofron: Jag är af den siste tal. förekommen. För hvar och en, som genomläser I sta och 3:dje punkterna, är det tydligt, att dessa stå med hvarandra i ett, snart sagdt, oskiljaktigt sammanhang.
Uti en till Kongl. Maj:l ingilven underdånig ansökning har Siats-Rådet och Chelen för Sjöförsvars-Departementet, Carl Hans Ulner, anhållit ali i Nåder varda från nämnde embete entledigad, samt dervid i underdånighet anlört, att enär han saknade enskild förmögenhet och hade talrik familj, hvars yngre medlemmar ännu vore minderåriga och således fordrade uppfostran, skulle han blifva försatt uti en högst bekymmersam ställning, derest han icke efter afskedstagande! kunde påräkna bidrag till sin och de sinas utkomst; i anseende hvartill Stats-Rädet Ulner i underdånighet begärt, att, i händelse Rikets Ständer bifölle Kongl. Maj:ts, uti Dess Nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof, gjorda framställning alt Stats-Råds-ledamot, som uppnått 60 års ålder och varit i tjenst i 35 år, må, så framt han innehaft embetét minst fern år och företer läkarebetyg om fortfarande svår sjuklighet eller eljest sä försvagad helsa, att han icke förmår embete t bestrida, kunna vid afskedstagande! erhålla pension å allmänna indragnings-staten till belopp af 6,000 Riksdaler Riksmynt, Kongl. Maj:t måtte täckas, sedan Rikets Ständers beslut härom ingått samt Siats-Rådet Ulners afskedsansökning derefter lill Nådig pröfning förekomme, vid dess beviljande tilldela Stats-Rädet, för dess återstående lifstid, omförmälda pension, men, om Kongl. Maj:ts berörde Nådiga framställning ej skulle vinna Rikets Ständers bifall, aflåta Nådig proposition till Rikets Ständer derom, att nämnde pensions-förmån måtte Siats-Rådet Ulner personli gen förunnas med hänseende dertill att han, enligt vid ansökningen bilagde betyg och ° Bill. till li. St.
Sparre till last, att han förordat ullperukers sättande på brottslingar, utan jag har endast uptagit hans yttrande såsom ett bevis på hans högre civilisation, jemförelsevis med den, som 1734 års lagstiftare ägde, när de föreslogo mjölkstäfvan. Men låtom oss icke längre förspilla tiden med dylika småsaker, utan snart skrida till sakens afgörande, för att sedermera komma till andra ämnen eller ock till sängs. Hr Gr. o. Landtnäs härefter först till bifall och sedermera till återremiss af denna § framställde propos:r besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå, sedan förnyad propos. till bifall blifvit framstäld och på samma sätt besvarad, Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Efter härvid af Hr Flach begärd votering, uplästes till justering och godkändes följande votens-propos.: Den som bifaller 8:de §:n af LagUlsk:s förslag till författning om stöld och snatteri, löstalja ; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot nämnde § gjorde anmäknuföranleda till densammas återremitterande. Vid voteringens slut bcfunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 12. Nej — 16. Härefter beslöts att till nästa plenum upskjuta fortsättningen af förevar:de ärendes pröfning, samt åtskiljdes H. R. o. Ad. kl. 10 på aftonen. In fidem protocolli, Alberl Munck. Plenum kl. 6 e. m. Justerades pleni-prot. för den 20 sistl. Maj. Frih. af Ugglas, Curt Gust.: Jag anhåller endast att få lill prut. nämna, att jag icke deltagit uti de beslut, som 11. o. Ad. uti sista plenum fattade öfver LagUtsk:s Betänk. Fortsattes pröfuingen af det i LagUtsk:s Betänk. JV$ 37 framställdta förslag lill författn. om stöld, snatteri och rån. § 0.
Transport 2,968,320: 14,078,384: 49. af innevarande år beräknade utgifterna, som icke blifvit bestridda före denna månads början 372,680: eller tillsammans under tiden till 1863 års slut 3,541,000: — Till följd af Rikets sednast församlade Ständers beslut och i öfverensstämmelse med det afslutade kontraktet angående det i början af år 1838 för Svenska Statens jernvägsbyggnader i Tyskland upptagna lån, skall utaf Riksgälds-kontorets medel, till förfallande ränteoch amortissements-liqvider för sagde lån, under livart och ett af åren 1861, 1862 och 1863, fortfarande erläggas 1,166,666% R:dr, och således under dessa år ett sammanlagdi belopp af 3,300,000: — och för det Svenska statslån, som till samma jernvägsbyggnaders fullföljande, enligt Rikets Ständers vid denna riksdag fattade beslut, dels upptagits i Tyskland och dels kommer att lemnäs af. Rikets Ständers Bank, utgör den i Utskottets Memorial JV2 111 tillstyrkta och af Rikets Ständer fastställda årliga ränteoch kapital-afbetalnings-summa för tiden frän den dag, då obligationerna för samma Ian äro daterade, eller den lista Maj innevarande år till detta års slut och således för % år 977,333’/;.: samt för år 1861 1.466,000: för år S862 1,466,000: och för år 1865 1,466,000: 3,375,333: 33. Slutligen torde vid beräkningen af Riksgälds-kontorets före - stående utgifter under nu instundande statsreglerings-period jemväl böra tilläggas det belopp, som utöfver skeende inbetalningar kan antagas komma att lyftas utaf de för undsättningar vid inträffande missväxter afsedda och till
Beträffande det af Manufactur-Discontfonden, till förlagslån för lija, här i Riket förut okända uppfinningar och inrättningar i slöjdeväg, afsätta anslag af 200,000 R:dr B:co, så voro derå, vid 1836 års slut, ut lånte 194,620: 11. 1. hvadan Förlagslånefonden då ägde en obegagnad tillgång af 5,379: 36. 11. hvaraf voro reserverade 5000 R:dr tili utbetalning af det Fabriksidkaren B. L. Nagel i Nåder tillagda förlagslån för inrättandet af en fabrik till beredning af salmiak, berlinerblått och blåsyradt kali, fastän Nagel sedermera måst afstå från lånets begagnande i anseende lill underlåtenhet att inom förelagd viss tid ingifva sin revers med tillhörande säkerhets-handlingar; och inllöto derjemte, under åren 1837 och 1838, genom capital-afbetalningar å äldre lån... 72,953: 15. 11. så att under nämnde tid 78,333: 4. 10. kunnat till utbetalning af redan beviljade förlagslån användas. Enligt * - O Enligt den afRikets Ständers Revisorer sednast afgifna berättelse hade BergsRådet J. J. Munktell, i afräkning å ett honom genom Kongl. Brefvet af den 21 December 1833 beviljadt förlagslån å 25,000 R:dr, vid slutet af år 1836 fått uppbära 11,800 R:dr; och i den mån tillgångar å Förlagslånefonden uppkommit, bar derifrån vidare blifvit utbetaldt: l:o Till Bergs-Rådet Munktell återstoden af nyssberörde lån med 13,200: 2:o till J. E. Cardon, för anläggning bär i staden af ett lithographiskt Tryckeri efter förbättrad method, i följd af Kongl.