Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet instämmer i Kongl. Maj:ts förslag, att ofvanberörde till 25 procent af belöpande lullumgälder nu i 20 § 1 mom. medgifna tullrestitution må utsträckas till 50 procent; och att följaktligen 3 mom. af 13 § i utskottets förslag till taxeunderrättelser må antagas. Men då den till förmån för utlänningar i 20 § 2 mom. af nu gällande tulltaxeunderrättelser medgifna större lindring, efter utskottets tanka, innebär orättvisa emot inhemska skeppsrederierna och numera, då skeppsvarfven, derförutan, otvifvelaktigt ega full sysselsättning, icke eller för deras skull är behöflig, anser utskottet stadgandet härom desto heldre böra upphäfvas, som den i föreslagna 3 mom. af 13 § i allmänhet medgifna ytterligare tullrestitution för skeppsförnödenheter äfven kommer utlänning, för här i riket nybyggda fartyg, tillgodo; hvadan ock utskottet, med afseende jemväl å hvad herrar Gustafssons och Tjernbergs motioner innehålla, föreslår, att-den i 20 § 2 mom. gällande lulltaxeunderrättelser utlänningar medgifne vidsträcktare tullfrihet för skeppsförnödenheter må upphöra och 4 mom. af den utaf Kongl. Maj:t föreslagna 13 §:n uteslutas. För öfrigt tillstyrker utskottet, enligt Kongl. Maj:ls förslag, att 15 och 20 §§ nu gällande tulltaxeunderrättelser sammanföras i den föreslagna 13 §, med undantag af sista mom. af 20 §, hvilket torde vid blifvande 3 § böra intagas; och alt ofvan föreslagna stadgande om tullfrihet för machinerier till nya fabriksanläggningar äfven må i 13 § införas. I öfverensstämmelse med utskottets förslag att borttaga förbudet mot införsel af topp-, kandioch kaksocker, anser utskottet alla dessa sockerslag böra i nu gällande 14 § införas, på sätt förslaget till tulltaxeunderrättelser innehåller.
Proposition, N:o 7. 19 Utdrag af protokollet öfver Finansärenden, hållet inför Hans Mayl Kotaingen i Statsrådet ä stockholms Slott den /2 Novetnber 18fy. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Siatsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre. Stats-Råden: Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, S IJversto/pe, fVcerit, F i iherre Gyllen granat, Faxe, Fåhreeus. Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Munthe, uppläste till justering elt, i enlighet med Kongl. Majrts den 22 nästlidne Oktober fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående upphörande af s. k nådårsoch liggetids-besparingar vid tillträden af embeten och tjenster på rikets stat, samt om årliga anslag till armeens och civilstatens pensions-kassor, äfvensom amiralitetskrigsmans-kassan, såsom ersättning för de inkomster, dessa kassor af nämnde besparingar åtnjuta; och behagade Kongl. Maj:t berörde förslag, sådant det linnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt förordna, att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo Carl von Schantz. 20 Kongl. Majit Nåd. Proposition, N:o & JfS s. Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Dec. kl. 1 c. m; KONGL. MALTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående medel till slutligt likviderande af köpeskillingen för en till ny lokal för Myntoch Kontrollverken inköpt egendom, äfvensom till betäckande af öfrige med dessa verks flyttning förenade kostnader ; gif ven Stockholms Slott den ta November 18 47. Sedan, i sammanhang med det år iS/fo af Rikets Ständer fattade beslut om Statsrådets förändrade organisation, fråga blifvit väckt om beredande för samtlige
Det är nemligen nogsamt bekant, att afskaffande af R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. i5p ga tulopp och inskränkning ibegagnande af spöstraff, hvarom i Kongl. Cirkulären angående ändring i KrigsAvtiklarne den 26 November 1812 förordnas, visat en verksam och' välgörande inflytelse på sedlighet och sinnesstämning hos den medborgareklass, som lyder under Krigslagarna. Man behöfver alltså, ickehemta exempel från främmande länder, ulan åberopa egen erfarenhet, för. att vinna bekräftelse om användbarheten af grundsatser., dem förnuft och mensklighetskänsla. gillat. Så länge vår n gällande strafflag bibehålles, kunna dock spö- oeh ris-straffen icke helt. och hållet umbäras, ty de utgöra-en-hufvudsaklig beståndsdel af de stadgade straff-arterna, hvars försvinnande ofelbart skulle störa sammanhanget i lagen, ej sällan upphäfva det en gång bestämda förhållandet emellan brott och straff, samt åstadkomma en lucka, i sjelfva straff-skalan; olägenheter, de der icke kunnaförekommas eller undanrödjas annorlunda, än genom: en total förändring af liela-lägsjrstemet. Men. ehuru: således ett stadgande örn inskränkning i användandet af spö- och ris-rstraff. i allmänhet föga kan utsträckas utöfver den gräns, sorn uti Rikets Ständersvid sistlidna Riksdag till Kongl. Majit ingifna. underdåniga förslag bestämdes, kan och bör likväl det deri gjorda undantag, hvilket föranledde afslag å propositionen, uteslutas, af de skäl, Kongl. Majits Nådiga-svar antyder.. Det är oemotsägligt, att böters förvandling till kroppsplikt alltid medför, en; olikhet i: bestraffning, hvilken dock omöjligen kan-undvikas, emedan Lagen eljest vöre overkställbar emot, den fattige förbrytaren. Fattigdomen, , som, visserligen icke inför Lagen ursäktar brottet, men ofta föranleda dess föröfvande, ådrager sålunda förbrytaren en vida svårare behandling, än den bättre lottade, i enahanda belägenhet för öfrigt, får erfara.
Vidare har jag bordt eftersinna, att möjligheten till den befarade kollisionens undvikande troligen varit ingen annan, än att jag skulle dröjt med åtalets anställande, till dess ett laga kraftägande beslut’ blifvit i disciplinär väg, meddeladt. Men dervid framställde sig för mig frågan, hvad sorn skolat följa, i händelse detta beslut blifvit en fastställelse af Consistorii öfverklagade. Hade jag antagit läran om ansvarighetens öfverffyttande, och det slutliga utslaget varit gifvet på högsta ort (hos Kongl. Majit i Statsrådet) så hade ansvarstalan deremot legat utom min behörighet. Och med detsamma hade vägen varit stängd för laglig domstols anlitande i en fråga om intrång i tryckfriheten. Antog jag deremot icke ansvarighetens öfvergång; så1 kunde jag af en laga kraft ägande fastställelse af Consistorii beslut icke finna mig hindrad från, åtalet mot Consistorium. Om det ej kan undvikas att de myndigheter, som i högre instants pröfva en lägre myndighets åtgärder, äro andra än de, som utöfva domsrätt i frågor om ansvar för samma lägre myndighets förvaltning; så kan det ej heller undvikas, att utöfningen af denna domsrätt någon gång råkar i kollision med de beslut, sorn ändra eller fastställa nämnde åtgärder. Vill man, att en sådan kollision aldrig må kunna uppstå; då måste antingen den särskilda ansvarsvägen, eller den särskilda (besvärs-) ändringsvägen, eller ock hela ansvarigheten upphöra. Vill man deremot icke afskaffa någondera; så måste man tåla, att en åtgärd, hvari ändring sökes hos den myndighet, som derom bör anlitas, pä samma gång blifver i ansvarsväg beifrad inför den domstol, som häröfver äger döma; utan att ens åklagaren behöfver i förväg veta, om ej den åtgärd, för hvilken ansvar skall ådömas, redan är af behörig myndighet fastställd. Man kunde säga, att det ansvar, sorn ådömmes, väl endast drabbar den myndighet, hvars åtgärd blifvit åtalad, men att detta ansvar icke destomindre måste kännas äfven af den myndighet, som gillat och fastställt samma åtgärd.
Juli, är det omöjligt för BancoUtsk. att handlägga ärendet med erforderlig skyndsamhet, derest Utsk. icke, så snart som möjligt, erhåller del af hvad i ämnet kan blifva anfördt inom RiksSt. Detta är grunden föf den begäran, jag tagit mig friheten framställa. Hr Hjärne, Harald, uppläste följande: Vid sisth Riksdag beviljades, på K. M:s Nåd. Propos., ett statsanslag till beredande af förbättrade lönevilkor för befälet vid indelta Arme'en. En ny reglering af lönerna, till sin grund mera öfverensstämmande med tidens fordringar, än vårt åldriga Indelningsverk medgaf, har deraf blifvit en följd. Olämpligheten, att aflöna det yngre befälet medelst boställen och spannmål, var allmänt erkänd. Alla de oformligheter i förhållandet mellan lönerna, hvilka, isynnerhet efter 1813 års organisation, ägt runi; alla de förluster för enskilda löntagare, som uppkommit genom boställens utarrendering, och det lägervall, hvari många boställen derigenom råkat &c. &c., voro tillräckligt upplysande facta, för att påkalla en ny princip för militär-befälets aflöning. Den nva regleringen bär stämpel af Styrelsens önskan att bygga löningssättet på en grund af ordning, billighet och tidsanda, ehuru de författningar, hvilka, i följd deraf emanerat, vittna om svårigheten att bringa den nya principens tillämpning i öfverensstämmelse med det gamla indelningsverkets qvarstående former. Dcu aj Febriuarii. Den nya principen åsyftade hufvudsakligen följande ändamål : 1:0 Likhet i lönevilkor inom samma grad; 2:0 ett billigt förhållande emellan olika graders löner, och 3:o att lönerna skulle utgå contant och, så vidt möjligt var, på bestämda tider. För att ernå dessa hufvudändamål, hafva följande åtgärder vidtagits: 1) Största delen af det yngre befälets boställen indrages, i mån af innehafvarens afgång eller befordran. 2)
— N:o 2. i anledning af väckt motion angående åtgärders vidtagande för utfärdande af nya Krigs-Artiklar, Tjenstgörings-Reglemente för Arméen, Fältförvaltnings-Reglemente, samt Reglemente för ordnandet af den Militära Sjukvården. III. B. 167, 177. A. 183. — N:o 3. om arfvoden lill ökad Kansli-personal. III. B. 187. A. 201. — N:o 4. i anledning af verkställd granskning af Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans vid innevarande riksmöte aflemnade allmänna redogörelse, hans för åren 1851 och 1852 afgifna Embets-Berättelser samt hans Embets-Diarier och Registratur. III. B. 214, 216, 283. A. 317. — N:o 5. i anledning af väckta motioner angående antagande af Lagberedningens förslag lill Civil-lag. — N:o 6. i anledning af väckt motion angående upphäfvande af lagens stadganden om nedsättande af revisions-skilling och om ställande af borgen för kostnad och skada för rättighet alt fullfölja Civila mål från lägre till högre domstol. III. B. 217, 389. A. 462. VI. U. 163. A. 397. — N:o 7. i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition angående ändring af 7:de och 17:de §§:ne i 30 Kapitlet RätlegångsBalken. III. — N:o 8. i anledning af väckt motion, angående förändring i tiden för inträdande af mannens myndighets-tillstånd. III. B. 479. IV. 161. A. 168. — N:o 9. i anledning af väckt motion, angående förändring i tiden och vilkoren för rätt att ingå äktenskap. III. — N:o 10. i anledning af väckt motion, angående förklaring eller förändring af lagens stadgande om giflomannarätt. III. B. 479. IV. 161. A. 168. — N:o 11. i anledning af väckta motioner angående bestämmelse af viss tid emellan lysning och vigsel.
Han instämmer i Ständernes tanka eller icke; och som den nu föreslagna skrifvelse!) är både ötverflödig och intet sägande, följaktligen i min tanka opassande, så anhåller jag om propos. på afslag å delta förslag. Uppå härefter framställda serskilda propos:r afslogs Utskins hemställan om aflålande af en underd. skrifvelse till K. M. och biet förevar, utlåt, i öfrigt bifallet. Föredrogs ånyo och bifölls Statsoch LagUlsk.-ns d. 2 och 5 dennes på bordet lagda ull. N:o 16, i anledn. af väckt motion om ersättning lill Länsmän och Nämndemän i vissa fall, då de, i följd af deras befattningar, måste öfvervara ransakningar i brottmål. Föredrogos ånyo och biföllos BankoUtsk:s d. 2 och 5 dennes på bordet lagda utlåtrn: N:o 52, i anledn. af f. d. Löjtnanten Frih. C. F. Fleelwoods ansökning om eftergift af öfverränta å diskontlån; och N:o 53, öfver ett af förre Handlanden C. A, Gödecke gjordt ackords-anbud. 374 Den 9 Juli em. Föredrogos och biföllos StalsUlsk:s nedannämnde d. 5 dennes e. m. på bordet lagde ntlåt:n. N:o 197, i anledn. af väckt motion om förhöjd upbördsborgen för Kronofogdar; N:o 198, i anledn. af väckt motion om optionsrätt vid utarrendering af Militie-boslälten. N:o 199, i anledn. af väckt motion, ang:de nedsättning i arrendet för indragna Militie-bostället Koltorp i Jönåkers härad af Södermanlands län; N:o 200, i anledn. af K.
Jag erkänner, att jag värderar detta stoiska mod, och förklarar, att jag skulle deltaga lili den manliga handling, som Frih Cederström anser sig färdig att utföra, samma stund den skulle behöfvas för alt mola en storm, som vore alstrad af en missledd eller falsk opinion hos den oupplysta massa af folken , hvarom här kan vara fråga; äfven erkänner jag, att under och äfven före detta riksmöte den anklagelse, det missnöje, som drabbat Regeringen, skulle i många afseenden kunna anses innebära en sådan storm, emedan detta missnöje mången gång yttrar sig i den art, att jag anser det på visst sätt kunna undergräfva hela vår statsförfattning. Jag skulle utaf denna känsla måhända mången gång anse mig uppman id att taga denna Regerings försvar; men detta är mig alldeles omöjligt, då jag inom mig nu, mera än ti 11 fölene, måste ogilla det systeme, som denna Regering följt under 3o års tid. Jag anser mig för detta mitt omdöme icke behöfva anföra några bevis eller styrka mina uppgifter genom juridiska skäl, emedan den allmänna missbelåtenheten i landet derförulan är tillräckligt känd. Om denna missbelåtenhet äfven mången gång skulle vara ogrundad, så är den dock tillfyllestgörande , för att , såsom existerande, ådagalägga de stora brister, det verkliga förbiseende af Rikets sannskyldiga nytta, hvarunder denna Regering måste hafva handlat och verkat , för att numera vara så kraftlös och så misstrodd som den är. En annan talare, äfven på denna bänk, hvars politiska åsigter jag gör mig en heder af att i manga fall dela och af hvars stiilles ljus jag skulle önska att kunna tillegna mig några strålar, har sjelf yttrat detta ogillande af våra förmer, har sjelf funnit stora felaktigheter i våra lagar och institutioner, — ja! i allt, om jag icke bedrager mig. Jag delar denna åsigt. Det är våra föråldrade eller felaktiga institutioner, som jag anser vara landets olycka, emedan de icke beredt dess fullkomliga lycka, såsom jag anser att de utvecklade bort kunna göra.
Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvarvid svarades många ja jemte några nej. och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många nej och några ja; hvarefter och sedan propos. på bifall till Betänk:t förnyats samt besvarats med många ja jemte några nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Föredrogos ånyo och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskds den 14 och 17 dennes på bordet lagda Betänkm: N:o 68, i ani. väckt motion i fråga om skyldighet att deltaga i byggnad af hus för s. k. småskolor å landet; N:o 69, i ani. af dels K. M:ts Nåd. Propos. till K. St:r, i fråga om förändrad grund för utgörande af fjerdingsmans aflöning, dels ock enskild motion om ändring i föreskrifterna rörande bestridandet af Ijerdingsmansbefattning i kapellförsamling; N:o 70, i ani. af väckt motion om tillåtelse för åboer å hemman, som bergverken fått af Kronan skatteköpa, att till sig lösa skatterätten; samt N:o 71, i ani. af väckt motion om förändring af pastoratens indelning. Föredrogs ånyo Gr. Liljencrants’, Gustaf Fredrik, den 15 och 17 dennes bordlagde förslag om aflåtande af inbjudning till Den 21 Mars. 515 Bonde-St. att biträda det beslut, som R. o. Ad., i likhet med Preste-St., fattat i afseende å 2:dra punkten i Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 54, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. om anslag till jernvägs* byggnader m. m. bfr. Liljencrants:
Sedan Kongl. Majit öfver Rikets Ständers berörde underdåniga skrifvelse infordrat Öfver-Post-Directeurs-Embetets yttrande, har samma Embete under den 28 Ocfober 1842 sitt utlåtande i ämnet afgifvit, och dervid, hvad först beträffade Rikets Ständers hemställan om förhöjd betalning för postskjutsen, i underdånighet anmält, att, enligt då gällande föreskrifter, skjutslegan för den före år 1830 ålagda ordinarie poslföringen utgått med 8 sk. för enkel och 10 sk. milen för dubbel postföring i hvarje vecka, samt med 16 sk. milen för all den postföring, som bestredes utöfver 8 mil i veckan eller 416 mil om året för helt mantal; att likväl de posthemman, som forslade posten emellan Östersund och Herjeådalen, genom serskild Resolution af den 9 Mars 1827 fått sig tillagde 12 sk. milen för denna enkla postföring; att den nya ordinarie postföring, som tillkommit efter år 1829, godtgjorfs hemmanen med full gästgifvare-skjuts-lega, jemte vanlig ersättning för åkdonens begagnande, samt att all extra postföring, jemnlikt Kongl. Brefvet af den 7 Februari 1835, betalts med 12 sk. milen; hvarjemte Öfver-Post-Directeurs-Embetet, af anförde skäl, tillstyrkt, att skjutslegan måtte ökas för den före år 1830 tillkomna poslföringen från 8 till 10 sk. milen för enkel postföring, från 10 till 12 sk. milen för dubbel dito, och från 12 till 14 sk. för den enkla postföringen emellan Östersund och Herjeådalen, men för extra postföring ifrån 12 till 16 sk. milen, äfvensom att 16 sk. milen måtte åtnjutas för all den gamla postföring, ett hemman utgjorde utöfver 6 mil i veckan, eller 312 mil på året för helt mantal, och i förhållande derefter för ett högre eller lägre mantal, hvilka förhöjningar, som beräknats medföra en ökad kostnad af sammanlagdt 10,594 R:dr 21 sk.
Utskottet skall ock granska Justitie-Ombudsmannens afgifna redogörelse, äfvensom hans embetsdiarier och registratur, samt med utlåtande deröfver till Riksdagen inkomma. § 43. Ej må Stats-Råds-ledamot eller Justitie-Råd i Utskott eller val till Utskott deltaga; ej heller någon, af hvilken Riksdagen kan fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der redovisning för hans egna embetsåtgärder kan förekomma. § 44. Utskotten välja, hvart inom sig, Ordförande och vice Ordförande. Intilldess sådant val försiggått, föres ordet af den ledamot, som de flesta Riksdagar bevistat och, der två eller flere i lika många Riksdagar deltagit den af dem, som är till lefnadsåren äldst. De ständiga Utskotten utse, hvart för sig, Sekreterare och, efter samråd med honom, den öfriga betjening, soöi nödig finnes. I tillfälligt Utskott välja ledajnöterne, inom sig, för hvarje särskildt mål en föredragande, hvilken det derjemte åligger att uppsätta Utskottets yttrande i ämnet. § 43. Alla Utskott skola inom fyra dagar från den, då de blifvit utsedda, sammanträda. De böra, så fort sig göra låter, afgifva de yttranden, som på dem ankomma. Har ledamot af Utskott tre gånger å rad, ulan laga förfall, från Utskottets sammanträden sig afhållit, bör ordföranden hos vederbörande Kammare sådant anmäla, på det annan ledamot i Utskottet må, i föreskrifven ordning, inväljas. 16 Konstitutions Utskottets Memorial JK 2. § 46 Finner Utskott sig behöfva af någon Konungens embetsman elier af allmänt verk inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, eger Utskottet att, genom sin ordförande, hos den Stats-Rådels ledamot, som Konungen dertill vid hvarje Riksdag förordnar, begära Konungens befallning till vederbörande att de äskade upplysningarna meddela; dock böra Stats-Kontoret samt Bankooch Riksgäldsverken, i frågor om redovisning af medel, alla äskade upplysningar omedelbarligen afgifva. § 47.
De förra äro en blandning af Statens och vissa korporationers medel, men de andra utgöras blott af korporationers penningar. Man kan säga att de sistnämnde icke höra till Statens upbörd. Men om en hufvudbok är rigtigt inrättad, så bör hon vara så beskaffad, att hon svarar fullt emot special-räkningarne; hvilket icke kan ega rum, då från hufvudräkningen uteslutas en del medel, som i special-räkningarne uptagas. Man kan väl säga att det vore förvillande, om man uptoge i en hufvudräkning, som rörer statsmedel, äfven sådana medel, som icke tillhöra Staten, ehuru de ingå i npbörden. Men detta vore hulpet om man i en underafdelning af räkenskapen afsöndrade båda dessa slags medel, och sålunda visade hvad som är Statens tillhörighet allena för sig. Hade man då i den första gemensamma räkningen uptagit allt hvad, som ingår i den allmänna upbörden: så kunde man deraf tillika se huru mycket arbete, som belastade Kronans upbördsmän och derjemte huru många proc. af upbördens hela belopp, som upbördskostnaden utgjorde. Detta kan man väl sedermera räkna sig till, men rikligare hade efter mitt förmenande varit om man upställt räkenskapen så, att han thy förutan sjelf visade förhållandet. Emellertid, om denna omständighet befinnes vara af någon vigt, så lärer nog Konungen, när frågan afgöres, derå fästa Sin upmärksamhet och vidtaga den rättelse, som möjligen kan vara behöflig. Jag begär icke propos. på den anmärka, jag gjort, ej heller vill jag tillägga några andra, hvartill anledn. kunde förefinnas, ty det är godt att åtminstone få fram något och atl få så mycket i min tanka riktigt, som här är föreslaget; ulan jag gör mina anmärkn:r derföre att ingen må tro, det jag nu förbisett hvad jag tillförene i detta hänseende yrkat eller hvad jag möjligen kan komma framdeles att i samma ämne anföra. Hr von Troil, Sam. Gust.: Då detta Betänk, förekom på inkomstafdelningen, hvaraf jag har äran vara ledamot, borde det visserligen tillkomma mig att med full sakkännedom besvara alla de anmärkmr, som blifvit gjorda.
Klander af Styrelsens åtgärder på det förra för samhället mindre vådliga sättet, kan, enligt allmänna Lagen straffas hårdeligen; klander i tryck, som är mycket farligare bör deremot, enligt den till Grundlagarne äfven räknade TryckfrihetsLagen, myrket lindrigare bestraffas Således år det möjligt, att samma sak för hvilken, om den tryekes, Författaren blifver frikänd, medförer dödsstraff, om man säger eller skrifver den. Genom exempel våckes man till uppmärksamheten på sådane motsägelser i Lagen. De kunna vål icke ögonblickligen afhjelp s; men den vise lagstiftaren har, såsom 12 Domare-regeln innehåller, anlett Domaren böra i all Lag akta hvad hans uppfat var, forn Lagen gjorde, annars varder den missbrukad och vänder till ett annat finne än hans mening var, forn Lagen gjorde: och häri ligger, efter mitt begrepp, ett ganska godt bote-medel för den ifrågavarande motsägelsen. Om det år gifvet, att andra grundsatser gälla för vår Stats-förvaltning efter 1X09, ån de som gålde 1754, då vår bprgerliga Lag utgafs, så mäste det ock af nyss åberopade Domare-regel följa, att, 0111 någon blef, enligt 5 Capitlet 1 §. MissgerningsBalken tilltalad för Den 23 Maji /. m, klander af Styrelsens åtgärder, Domaren likväl borde döma honom efter den gällande Grundlagens anda och mening, ehuru den borgerliga Dagen ännu icke hunnit derefter jemkas. Jag tror således att, såsom Dornare-magtens kall hos oss år beskaffadt, Svenske Medborgare ver, keligen icke böra hafva skål befara att dömas till döden efter någon §. i den borgerliga Lagen, så framt den icke år enlig med Grundlagarne, hYarunder^Tryekfrihets]>gen inbegripes* Jag instämmer, derföre i LagUtskottets tillstyrkande, att den ifrågavarande §.n må bibehållas oförändrad intill dess den , i sammanhang med den öfrige brottmåls-lagstiftningen kan blifva skärskådad*