Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härom kan lian icke i lika mån kånna sig försäkrad, då tiden lör hans funktion är till sill mått bestämd, och denna ovisshet kan lätt utöfva en förlamande inflytelse på hans verksamhet. Utskottet, som icke anser sig ega någon anledning tillstyrka Ilikets Ständer alt frångå deras vid sistlidna riksdag uttalade mening, alt vid högre elementarläroverk Hektor tillsvidare hör tillsättas endast på förordnande, får således hemställa, att Rikets Ständer, med anledning af Herr Sommelii motion, måtte besluta den underdåniga framställning till Kongl. Majit, som i punkten Litt. I. härncdan innehåller. Sistbemälde motionärs yrkande, alt Rektorerne vid de högre elementarläroverken malte få någon, som mot skäligt arfvode biträder dem i allt hvad till skrifveri och bokhålleri-göromålen hörer, samt att Rektor sjelf må tillåtas utse detta biträde helst bland lärarne, linner Utskottet desto mindre skäl att understödja, som Utskottet, enligt hvad ofvan är anfördt, sökt att förekomma, det Heklor ölverhopas med för strängt arbete, samt, då motionären förutsätter att ifrågavarande göromål kunna bestridas al Rektor och någon bland lärarne, utan alt någon särskild tjensteman för ändamålet behöfver anställas, framställningen endast innebär en aflöningsfråga, hvilken icke bör komma under öfvervägande annorlunda, än i samband med fastställandet af rektorslöucn i sin helhet; anseende Utskottet fördenskull denna framställning ej nu påkalla någon åtgärd. På enahanda sätt betraktar Utskottet förslaget, ”ali rektorsarfvodet bestämmes i proportion af lärjungarnes talrikhet.”
Det ligger således ingenting förgripligt i mitt förra yttrande, och som det vid frågans återremitterande till Utsk. är brukligt, alt flera Den 20 April. 253 olika meningar öfverlemnas till Utsk:s pröfning, fortfar jag i milt förmenande, det StatsUlsk. derest dess nn förevarule hemställan ej bifalles, torde böra taga i öfvervägande, huruvida icke det vore skäl att bestämma slöjdskolans anslag i öfverensstämmelse med K. M:s Propos. Propos. till bifall å förevande punkt blef härefter framstäld och besvarad med starka Nej, blandade med Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. ansåge de emot denna punkt gjorde anmärkn:r föranleda till densammas återremitterande, samt efter denna propos:ns besvarande med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Pröfningen af de återstående punkterne i förevande utlåt, upskjöts till morgondagens plenum och H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på natten. In (idem protocolli, silbert Munck. Fredagen den 21 April 1854. Plenum kl. 6 e. m. Upläsles' till justering och godkändes nedannämnde från Exped.- Utsk. inkomne förslag till R. St:rs underd. skrivelser lill K. M.: A? 43, ang:de Markaryds församling för Kyrkobyggnad beviljadl lån ; JU 44, ang:de försäljning af det s. k. material-huset i Kalmar ; JV° 45, ang:de förpiedling för lägenheten å förra kronoparken Strandskogen pä Oland; J\° 46, ang:de utbyte af indragne Pukslagare-boslället Hvetlanda emot Häradshöfdinge-bostället Repperda Drakegården i Jönköpings län; och JU 47, ang:de utbyte af ett Häradshofde i Öfre Fryksdals m. fl. tingslagers Domsaga pä lön anslaget qvarnställe.
Man har ansett vara af särdeles stor vigt, att de bolag, hvilka hade sådana arbeten för banden, voro öfvertvgade derom, alt de med staten ingångna kontrakt borde oryggligen hållas. i)en pekuniära sidan af denna fråga är i öfrigt i och för sig af temligen ringa betydenhet, och rörer, huruvida bolaget skall slippa att betala ränta och amortering, för hvartdera året uppgående till icke fullt 12,000 rdr. Man begär dock icke att staten skall efterskänka något belopp, utan endast att få uppskof med inbetalningen deraf. Men, frågar jag. befinner sig verkligen Norbergs jernvägsbolag i den betryckta ställning, att det icke är möjligt för detsamma att i form af lån eller annorledes anskaffa dessa 12,000 rdr? Den allmänna öfvertygelsen är verkligen, att bolagets väl eller ve icke beror deruppå, huruvida bolaget under 4 år erhåller den presenten. Sålunda skulle den ifrågaställda eftergiften icke vara så ovilkorlig! nödvändig; och då denna riksdags Stats-Utsk. i afseende å andra frågor, t. ex. hamnanläggningen vid Cimbritshamn samt arbetet vid Traheryds kyrka, för hvilka båda enahanda uppskof blifvit hegardt, ansett sig sådant icke kunna Den 17 Januari. 197 tillstyrka, har Utsk:t icke heller funnit sig befogadt, att i detta fall föreslå R. St:r att bevilja, hvad ifrågaställdt blifvit. Jag anhåller om bifall till Utlåtit. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återrerniss af Stats-Utskits förevarande Ullåt., framställde Hr Gr. och Landtm, propos. på bifall till detsam ma och, då dertill svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Frih. Tersmeden begärde votering. Upplästes och godkändes följande förslag till voteringspropos. : »Den som bifaller Stats-Ut,sk:ts Utlåt. N:o 27, i ani. af K. M:s Nåd.
Maj f. m. Föredrogs ett från Högv. Preste-St. ankommet prot.-utdrag N:o 379, innehållande inbjudning till R. o. Ad. att biträda Preste-St:s beslut i afseende å 8:de och 19:de punkterna af StatsUtsk:ts Utlåt. N:o 139, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvudtitel. Begärdes på bordet. Föredrogs ånyo Högv. Preste-St:s den 22 och 25 dennes på bordet lagde prot.-utdrag N:o 375, innefattande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i Preste-St:s beslut i afseende å Lag-Utsk:ts Mern. N:o 49, i ani. af återremiss af Utskits Betänk. N:o 33, öfver väckta motioner om förändring i stadgandena ang:de giftomannarätt. Frih. Armfelt, Magnus: I anledning af väckta motioner om förändring i stadgandena ang:de giftomannarätten, hade LagUtsk:t föreslagit R. St:r att h. o. h. afskaffa giftomannarätten för qvinna, som fyllt 25 år. I följd af nämnde tillstyrkande, öfverlemnades äfven till R. St:rs pröfning en framställning af Utsk:t angrde upphäfvande af det i 29:de punkten af Adelns privilegier utaf den 16 Oktober 1723 förekommande stadgande ang:de giftomannarätten öfver adlig jungfru. R. o. Ad. afslog hela Betänkit, Borgareoch Bonde-St:n biföllo detsamma, men Preste-St. återförvisade frågan till förnyad behandling af Utsk:t.
Förslaget vill lia en första kammare med rent aristokratiskt element och söker detta i det lätt upphäfda stadgandet att första kammarens ledamöter ej erhålla något riksdagsmannaarvode. Hvad sann aristokrati häruti ligger, är svårt att inse; men äfven den betydelse, som förmögenhetens aristokrati, den sämsta af alla, skulle innebära och här möjligen kunde åsyftas, borttager förslaget i en annan punkt, der vilkoret för valbarhet till första kammaren väl göres beroende endast af penningen, men sättes så lågt som till 80,000 rdrs fastighetsvärde (måhända fullkomligt skuldsatt) eller 4,000 rdrs inkomst, en inkomst, som, oafsedt dess lätta sjunkande genom ett rubbadt penningevärde, gör det omöjligt för hvarje redbar man att utan arfvode lemna hus och hem under nio år, samt i många läll kastar representant-kallet i händerna på äfventyrare-ärelystnaden, hvilken ock tyvärr i förslagets motiver verkeligen är afsedd. Emellertid se vi här samma inkonseqvens som förut. Förslaget angifver sig söka ett sannt aristokratiskt element, och har åter fastställt ett, som hvarken innebär den sanna eller falska d. v. s. rikedomens aristokrati. Slutligen, förslaget vill ej göra någon förändring i statsförfattningen, det vill ej minska något af konungamakten, men märker ej den högst betydligt förändrade ställning, hvari konungamakten genom detsamma försättes, samt huru den derigenom ock försvagas. Likasom andra kammaren öfverväldigar första kammaren, så skall hela representantsamlingen ock öfverväldiga konungamakten, genom det den de facto efter sin majoritet kommer att tilloch afsätta ministrarne, som under hvar sin skiftande period redan i verkligheten styra landet. Från Konungens ombud förvandlas de till kamrarnes ombud under den korta tid, dessa icke äro tillsammans, alldeles såsom vi en gång förut under den s. k. Frihetstiden hafva upplefva!. Den tvångsmakt, som ligger dels uti kamrarnes uteslutande demokratiska sammansättning, dels i deras årliga, säkerligen ej fyra utan förvisso 8 ä 9 månaders långa sammanträden, gör inträdandet af ett sådant förhållande lika nödvändigt, som att 2 gånger 2 gör fyra och icke 5.
Majit med underdånig anhållan, att, derest icke en visserligen behöflig ersättning för de med dambyggnadens iståndsättande förenade kostnader skulle jemväl i nåder beviljas, åtminstone ett understöd, motsvarande förlusten af den genom vattuflödet förlorade skattlagda jorden jemte hägnader m. m., måtte dem tillerkännas medelst ett anslag af 400 R:dr biko, hvilken anslagssumma, då i närheten icke funnes någon lill uppodling tjenlig jord, genom hvars odlande ersättning kunde beredas, Kongl. Majits Befallningshafvande ansåge böra såsom gåfva tilldelas merbemälde 8 jordegare i förhållande till den skada en hvar af dem lidit; alt Kongl. Stats-kontoret, hvars underdåniga utlåtande öfver denna framställning blifvit infordradt, oaktadt följderna af ofvannämnda öfversvämning, i anseende till härvid uppgifna förhållanden, kunde för de obemedlade jordegarne blifva kännbara, likväl förklarat sig, ”i saknad af derom gifven allmän föreskrift”, icke kunna tillstyrka bifall hvarken till den af Kongl. Majits Befallningshafvande förordade kostnadsersättning eller till det föreslagna understödet; dock hade Kongl. Stats-kontoret upplyst, att vid likartade tillfällen en del af kostnaden blifvit utaf stats-medlen ersatt och nådegåfvor af Kongl. Majit beviljats; hvarjemte Kongl. Stats-kontoret uppgifvit de för sådana utbetalningar disponibla tillgångar; men, enligt Kongl. Brefvet den 15 Juli 1852, fann Kongl. Majit något understöd eller bidrag af allmänna medel ”i så beskaffadt fall som detta” icke kunna ega rum. Då den för Rikets Ständer nu anmälde olyckshändelse, hvarigenom en ej blott för tillfället utan äfven framgent kännbar skada och förlust förorsakats några obemedlade jordegare, synes, med afseende å det vid besigtningen utredda samt af Kongl. Majlis
Att detta skulle af Utsk. anses såsom en fördel, har likväl varit för mig ganska ovänladt. Del sista skäl, hvarpå Utsk. grundar sin förkastelsedom, är ali förslaget hittills ansetts ”för högst betänkligt, och, ehuru vid en riksdag preliminariter beslutadt, likväl aldrig kommit till verkställighet, eller ens blifvit till K. M:s nåd. stadfästelse hänskjutet.” Orsaken hvarföre den ifrågavar. förändringen ej ”kommit till verkställighet” får likväl ej sökas i några ovanliga sympatier för Bänkmännen inom Adeln. Ej nog att, såsom Utsk. yttrar, förändringen ”vid en riksdag blifvit preliminariter beslutad.” Vid 6 riksdagar har den föreslagits, vid 3 af hvilka R. o. Ad:s majoritet förklarat sig för Bänkmännens afskaffande. Först väcktes frågan kort efter vårt nya Statsskicks införande år 1815, ehuru ej mer än 12 dagar före riksdagens slut. Ståndet beslöt då att direkta Electorsval borde införas, men Utsk:s förslag lill ny redaktion hann ej inkomma till justering förr än samma dag riksdagspredikan skulle hållas, hvarföre förslaget ej kunde expedieras till erhållande af K. M:s sanktion. — Vid 1817 och 18 årens riksdag väcktes frågan åter, då Utsk. föreslog val af Eleclorer direkte på det sätt, att Ståndet skulle, med slutna vallistor, välja 38 ledamöter, af hvilka de 25 som erhöll de flesta rösterna skulle blifva Eleclorer och de 13 dernäst suppleanter. Afven vid denna riksdag godkändes principen, ehuru frågan uppskjöts. —Ar 1823 beslöt Ståndet, med 113 röster mot 30, alt Electorsvalen skulle ske direkte, på det sätt att huset skulle delas i 25 af delntr af hvilka hvardera skulle välja en Elector inom hela Ståndet, då den valdes namn genast borde uppropas och uppspikas på en tafla vid skranket. A detta förslag vägrade K. M. sanktion. — Ar o 1828 föll förslaget vid omröstning med 5 rösters minoritet.
M. täcktes i Nåder vidtaga den härtilt erforderliga åtgärd , samt att dervid måtte i Nåder afses, att Politie-För fatt tångarne bringas i närmast möjli - Underdåniga Skrifvelser. 57 ga öfverensstämmelse med Grundlagens och gällande Criminal-Lagars anda; att de för förseelser emot förstberörde författningar stadgade varierande och urbota straff matte, såsom i ordnings-mal icke lämplige och ofta ledande till en skadlig förblandning af Police-väsendet med Criminal-Lagens bestämmelser och tillämpning, så ■vidt möjligt är, undvikas; samt att alla i PoliceFörfattningar uttsatte böter kunde, vid skeende förvandling, komma att anses lika med vitesböter. Hvad dernäst angår de särskilde Författningar, hvilkas upphäfvande blifvit yrkadt; så hafva Riksens Ständer funnit desamma, antingen till större delen röra Police-förbrytelser, eller vara af sådan beskaffenhet, att de påkalla en snar förändring ; och då Riksens Ständer, med antagande af de grundsatser, att hvarje strafflag, likasom all annan Lag, icke bör på något sätt stå i strid med opinionen eller med tidens oell en högre upplysnings fordringar, samt att straffet bör lämpas efter brottets storlek och vigten af det samhällsfördrag, som blifvit öfvertradt, anse, det Kongl. Förordningen den 7 December 1787, angående lifsstraff för obehörige omdömen öfver de af K. M. vidtagne Författningar, icke till sina grunder och innehåll är öfverensstämmande med Rikets nu gällande grundlagar, och följakteligen bör' betraktas såsom genom Grutuilagarne upphäfven, ^få hos E. K. M. Riksens
Siitola färja och derifrån, under många suckar från tant Agathas sida, medelst infödingarnes i trakten vanliga fortskaffningsmedel, en tvåhjulig kärra förspänd med en häst, begifvit sig till fallet, der de hade för afsigt att tillbringa hela dagen. Värden på hotellet, hvilken i yngre år varit kammartjenare hos en grefve, var sjelfva artigheten personifierad, ty han ansåg damerna på "Ojala", hvilka icke kunnat ditflytta utan att väcka ett visst uppseende i den aflägsna landsorten, för "ett mycket förnämt folk". Han var svensk till börden ooh bibehöll "midt i bondlandet" sitt svenska uttal. För öfrigt respekterade han på det högsta herrskapets "inkognition" ehuru han inom sig beklagade detta förhållande, ty han visste af erfarenhet att äfven de förnäma då kunna lefva mera "oskinneradt". Hvarföre de svenska fruntimren just hyrt Ojala, kunde han icke få reda uppå, trots alla sina diplomatiska frågor, och han kom slutligen för sig sjelf till den slutsatsen att antingen var unga fröken "alldeles tokig i vattenfall", eller ock hade han fått i sitt grannskap ett ganska hemlighetsfullt herrskap, måhända polska flyktingar, fast de talade så bra svenska. Det var under den polska uppresningens sista dödsryckningar. Kanske att mannen, den polske grefven, stupat och familjen, ty att "frun" var svenska det var han säker på, återvände nu till överge. "Ja, ja", så tänkte herr Pettersson, "dom ä' allt polska 'emigramanter', det börjar jag nu sätta all tro till. Och länsmannens frågor i går, hvad kunde de väl betyda? Men jag är sjelf svensk och dom är förnämt folk; jag vill inte förråda dom, men jag skall vid middagen ge dom en fin vink om saken. Imellertid skall jag gå åstad och säga till att bordet är serveradt." Och herr Pettersson gjorde så. En kort stund derefter syntes tant Agatha och Jenny långsamt promenerande komma genom "parken", såsom en liten inhägnad skogsdunge invid "hotel-paviljongen" benämdes. Vid middagen, som var ganska smakligt anrättad, passade herr Pettersson sjelf upp.
50 misser af de inom sistnämnde Stand väckta och ännu på bordet hvilande Motioner, elier, hvad angar redan beslutade Remisser, velat föranleda någon collision; och skulle Hedervärda BondeStåndet om detta Borgare-Ståndets beslut, genom Utdrag af Protocollet, vänligen underrättas. S. D. Till Lag. samt Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskotten remitterades ett af Herr Westerstrand, i anledning af förut remitterade Motioner, angående Gårdfarihandeln, den 6 dennes ingifvet anförande, jemte hvad i ämnet skriftligen och muntligen yttradt blifvit. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos följande Lag-Utskottets Betänkanden, nemligen : 1:0 N:o 15, i anledning af väckt Motion örn angelägenheten af en Lag, som bestämmer, i hvad förhållande Pastorer och Kyrkovärdar eller andre förvaltare af Kyrkooch Fattig-Cassor böra ansvara för yppad Cassabrist, och s:o N:o 18, öfver Motioner om afskaffande af klämtning vid andra tillfällen, än då eldsvåda inträffar,samt Prof. Utdrag den 9 Februarii 1829. 5i om inskränkning i nu bruklige ring» ningar. S. D. Föredrogos a nyo oell biföllos följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkanden, nemligen : iso N:o 48, om Skärgårds-Hemmans egares befrielse fran Kronoskjuts ; 2:0 N:o 49, om ett gemensamt mynts antagande ; 3:0 N:o 50, om allmän rättighet till fiske på Kronans vatten i yttre skären, och 4:0 N:o 51, i anledning af väckt fråga om Oästgifvaregårdars anläggande på Wermdön. S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande, N:o 52, i anledning af väckt fråga om skyldighet för Ordinarie Domare, att af egna medel ersätta alla de resekostnader hans Vicarius, i och för sitt förordnande, får vidkännas utom Domsagans gränsor. S. D.
Kurhusväsendel: Rörande ordnandet af detsamma .. , . 11. Kyrko-afgifter: Se Taxa. Kyrkornas på Gotland: Rätt till vissa jordlotter 57. Känsö Karanlänsanstalt: Indragning af .. 46. Landshöfdinge-Instruklion: Om revision af nu gällande 93. Landshöjdingeoch Militärbefälhafvare-embetena på Gotland: Om dessas särskiljande 58. Landsting: Om upphäfvande af 3 mom. i 47 § af Kongl. Förordningen om dylikt 23. Landiför svaret: Om dels öfverlemnade till Kongl. Majit af Herr Stjernsvärds förslag till landtförsvarels ordnande, dels förändradt tillsättande tills vidare af Regements-chefer m. fl. befattningar 7. Lanternor: Om ansvarsbestämmelser för underlåtenhet att nattetid å fartyg, som ligga till ankars, hafva dylik 52. Lasarettsoch Kurhusväsendet: Rörande ordnandet af detsamma 11. Leveranskontrakt: Om upphörande af lösen för kontrakt eller protokollsutdrag rörande leveranser för Kronans räkning 34. Listers härads beväring: Se beväringsskyldige. Lifregementets Husar-korps: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL SAHKPM©® »mSKHMlHlIMiHI PROTOKOLL VID ljagtiisMi filiksdf&gen i Stockholm Åren 1863 ©eli 1.863* TIOIPE ÄAMIilMG-EM* 1~ Ifdelnin^en: ExpeditionsUtskottets Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrif reiser till Kongl. Majit, m. m. Register öfver de af Rikets Hö glo ftig a Ständers Expeditions-Utskott, under i 862 och 1865 årens riksdag, afgifna förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majd, m. m. N:o 1. Underdånig skrifvelse, angående Riksdagskostnadernas bestridande genom Riks gäldskontoret.
Detta oaktadt har vid denna riksdag derför begärts och erhållits samma anslag som tillförene, 12,850 rdr. Om ock nämnde anslag icke är stort i förhållande till Statens öfrige utgifter, så är det likväl i och för sig ganska betydligt, och dess disposition anser jag i öfrigt icke lända till någon fromma eller båtnad, utan att dessa medel äro nära nog onödigt bortkastade. Jag står icke allena med denna min åsigt; utan äfven eu ledamot af Hederv. BondeSt:t, Riksdagsfullmäktigen S. Heurlin fr. Kronobergs län, har afgifvit en motion uti enahanda riktning. Att, på sätt nu syne ifrågakomma, bibehålla denna Krigs-Hofrätt, skulle således vara, icke något framåtskridande, utan tvertom, ett bestämdt tillbakagående. Mot ett sådant steg får jag härmedelst nedlägga till protok:t min reservation, samt slutligen, i egenskap af motionär, anhålla, det detta Betänk:de måtte till Utsk:t varda återremitteradt. Hr Björnstjerna, Johan Magnus: Det torde vara Pen 23 Maj e. na. •O!) hvar och en härvarande bekant, att inom alla krigshärar, som tillhöra den civiliserade verlden, finnas krigsdomstolar, hvilka äro nödvändiga för bibehållande af krigsmaktens disciplin och ordning. Af detta skäl anser jag nödvändigheten af den ifrågav:de särskilda krigsdomstolens andra instans vara tillräckligt ådagalagd, för att icke, till stöd för samma åsigt, behöfva anföra de mångå öfriga omständigheter, hvilka vid flera föregående tillfällen blifvit å detta rum åberopade för denna Krigs-Hof-Rätts bibehållande; samt får derföre endast hemställa, att It. o. Ad. måtte bifalla, hvad Utsk:t i detta Bet:de tillstyrkt. Hr Olivecrona, Knut: Utsk:t har uti förevarande Bettde, som mig synes, så fullständigt framlagt alla skäl, hvilka tala för afslag å de af Frih. Creutz och Itiksdagsfullm.-n S. Heurlin i detta ämne väckta motioner, att föga numera behöfver tilläggas.
Förordningen den 22 April 1829, för skdppares och redares underlåtenhet att uttaga Helfrihetsbref och Turkiske Pass, komme att fortfara; vid hvilket förhållande och då Kongl. Majit, i anledning af Rikets Höglofl. Ständers vid sista Riksdag gjorde anhållan, att fribrefs förnyande icke måtte föreskrifvas oftare än nödvändigheten fordrade, i Nåder bibehållit den tidsbestämmelse för fribrefvens giltighet,' som för - 12 Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o 18. ut funnits stadgad, och högst vigtiga skäl således måste förefinnas emot hufvudsaklig utsträckning af berörde, lill ett-år bestämda lid; Utskottet anser sig ej böra tillstyrka Rikets Högloft. Ständers bifall till de af Herr Trinberg föreslagne förändrade stadganden, att Fribref och Turkiske Pass må vara gällande så länge samma redare innehafva fartyget och någon lörändring i eganderätten eller med skeppare icke inträffar, såsom följd hvaraf yttrande ej erfordras öfver hvad Motionairen föreslagit till iakttagande vid ombyte af redare och skeppare eller vid fartygs försäljning; och som Kongl. Majit, genom ofvananmärite Nådiga Bref den 26 sisllidne October, under vissa vilkor redan tillåtit, att i Rikets stapelstäder fri* brefs-blanquetter må finnas att tillgå och något hinder för de städer, som derom sig anmäla och sitt behof styrka, således ej synes böra uppstå, att komma i åtnjutande af berörde fördel, så finner Utskottet ej eller skäl tillstyrka någon Rikets Högloft.
Ridderskapet och Adeln den 13, Högvordige PresteStåndet den lo, samt Heder• värda Bonde Ståndet den 5 uti innevarande Månad fattade beslut, att Riksens Ständers Justinas Ombudsmans Embets-berättelse för innevarande år skyndsamligen bör till trycket be - 44'8 Protobolls Utdrag d. 18 Dec. 1817. fordras, samt att underrättelse härom skull.® Stats-Utskottat meddelas. S. D. Remitterade Borgare Ståndet • Ett Memorial af Herr Chr. Zetterberg, angående åtskillige anstalters vidtagande till förmån för Manufactur Smidet i Eskilstuna Fristad. Till Stats-och BancoUtskotten. Ett Memorial af Herr J. Linström, innehållande åtskillige förslag till förändring af Sedelutgifningen från Riksens Ständers Banque och Riksgälds-Contoir samt af Assigneringsrätten på Banquen, m. m. Ett anförande af Herr S. Cederborg9 angående Götha Canal Bolags DiscontVerks förpligtande , att vid inbetalning och omsättning af Eån emottaga DiscontVerkets Assignationer och Obligationer. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi - 1:0 Ett Memorial af Herr H. H. Faurell, rörande förbud för TjensteDrängar i Halland, att utvandra till andra Eandsorter, i ändamål att söka arbete; och i sammanhang dermed ett anförande af Herr Joh. Lindberg Petersson, om ett lika förbud för allt arbetsfolk i Riket. 2:0 Ett Memorial af Herr G. Kjellander , angående yrkad inskränkning uti rättigheten för Soldater vid Värfvade Regementerne att blifva permiterade och under permissions* tiden vandra omkring i Landsorterne. Till Stats-Utskottet. Till Banco Utskottet. Utskottet. ProtoiollsUtdrag d, IS DeC. 1817. '445 Frän Hedervärda BondeStåndet. S. D. Remitterades Till StatsUtskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition 1:0 Angående uppförandet af en Minnes vård öfver Svea Rikes utkorade Kronprins Cari.