Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och ändtligen synas de begge icke blott tillåta, men äfven påkalla ett offentligt framläggande af alla till en gjord anmärkning hörande och öfver dess föremål upplysning spridande omständigheter, likasom ar motiven för de åsigter, hvarunder anmärknings-frågan af Utskottet betraktats. Cons t. Utsft. Med tillämpning af dessa grundsatser, får Utskottet nu afgifva dess utlåtande i det egentliga ämnet. Utskottet har, vid öfvervägande deraf, å ena sidan funnit att, i händelse de anmärkta General-Orderna ovillkorligen innehållit, det ingen Rekryt finge approberas, förr än vissa års beklädning för Soldaten blifvit af Rotehållaren betingad, en sådan cassering af Rekryter för biafsigter, icke bort anses annorlunda än sorn ett indirekt medel, att aftvinga Rotarne hvad dem ej kunde af den vanliga executiva magten till utgörande åläggas; men deremot, och fastän i dessa Ordres, sådane de nu äro, saknas det bestämda och klara uttryck af den befallandes vilja, jemförd t med lagars föreskrift, hvilket ensamt försäkrar befallningens verkställighet, och tryggar den verkställande mot ansvar för sin lydnad, en underlåtenhet, som enligt 107 g. Regeringsformen kan och bör hos der nämnde Föredragande anmärkas, har å andra sidan Utskottet förekommit: att de åklagade Gen eral-Ord erne, förmedelst det redan vid början införda förbehållet af författningarnes medgifvande, i sjelfva verket innebära en varning mot dessas ölverträdande: att likaledes föreskriften vid slutet om bekiädnads-bristens afhjelpande på möjligen bästa sätt röjer den afsigt, att ändamålet måtte ernås genom i godo träffande öfverenskommelser: att de författningar, som förbjuda Befälhafvarne all inblandning i Rotelia Håres och Soldaters inbördes förhållanden, böra, såsom till deras väsendtligaste delar in - i4 Const.
Ofvergången till ett nytt sådant befordrades af en just då stiftad närmare bekantskap med den fromme doktor Fjellstedt, samt med fru Emilia Petersen, öfver hela Sverige känd under namnet » mormor på Herrestad », hos hvilken hon ofta vistades längre tider. Omkring 1838 eller 1839 flyttade Maria C. till Lund och började en mindre flickskola. Under de därpå följande åren förvärfvade hon sig en mängd vänner inom universitetstaden, vänner, som hon fick behålla ända till sin död. Mellan henne och barnen i skolan var ock förhållandet mycket innerligt. Kallelsen att blifva den påtänkta diakonissanstaltens ledarinna träffade henne under dessa omständigheter. Närmast blef det nu hennes uppgift att vid Kaiserswerths diakonissmoderhus genomgå en längre utvecklingskurs. En pröfning blef redan afskedet från Lund och från barnen, ö m detta och om den till henne utgångna kallelsen skrifver hon den / s 1850 ifrån sitt föräldrahem: » Det var mig svårt att skiljas frän min skola i Lund, och de kära barnens tårar rörde mig djupt. Jag kände dock, att den kallelse jag erhållit ej var af människor, utan af Herren, och på hans befallning måste jag akta. » 7 I april samma år ankom hon till Kaiserswerth. Under de trenne första månaderna delade hon rum med en landsmaninna, fröken Carolina Frumerie, som vid anstalten bildades till sjuksköterska. Ehuru de så kort tid vistades tillsamman och då träffades blott morgnar och kvällar, slöts dock dem emellan ett vänskapsförbund för hela lifvet. Den första tiden var för Maria C. särdeles pinsam. Hemlängtan, envis tandvärk, saknad efter de kära barnen och umgänget i Lund samt ovanan vid anstaltlifvets offentlighet voro väl de egentliga och helt naturliga orsakerna härtill. Huru godt att hon då hade den svenska väninnan. Ju mer hon inträngde i arbetet, dess hängifnare greps hon dock af sin uppgift, och dess bättre fann hon sig i sin nya ställning. Och till julen kunde hon skrifva hem, full af nit och bästa förhoppning.
Äfven om hågen att underhålla och föröka den vid akademien grundlagda vetenskapliga bildningen må mera allmänt förefinnas torde dock, åtminstone bland civile tjenstemän, de fleste vara af tjenstgöring i embetsverken och andra näringsomsorger så upptagna, att de svårligen ega mycken tid öfrig för bevistande af föreläsningar, som i egentlig mening äro vetenskapliga. Deremot anse Rikets Ständer att kostnadsfria, iör en större allmänhet beräknade, föreläsningar i ämnen, tillhörande allmän bildning, skulle ej blott närmast motsvara hufvudstadens behof, utan äfven kraftigt befrämja det afsedda syftemålet; och i öfvensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer funnit skäligt på det sätt bifalla ifrågavarande framställning, att ett belopp af 10,000 R:dr anvisas att under instundande statsreglerings-period årligen från Riksgälds-kontoret utgå, för att, enligt E. K. Maj:ts nådiga disposition, användas för bekostande i hufvudstaden af offentliga vetenskapliga föredrag i sådana ämnen, som företrädesvis tillhöra allmän bildning. Fria Konsternas Akademi, 69:o I fråga om denna Akademi har E. K. Majit endast begärt att anslaget, 6,000 R:dr, till inköp för Statens räkning af inhemska konstnärers arbeten måtte såsom reservationsanslag i Riks-staten uppföras; och då Rikets Ständer ansett de i afseende härå uti Statsråds-protokollet framställda förhållanden innebära fullt giltiga skäl för den föreslagna förändringen i afseende på anslagets natur, hafva Rikets Ständer funnit skäligt att till E. K. Majits ifrågavarande nådiga framställning lemna bifall. 70:o Under åberopande af utlandets exempel och då Akademiens för de Fria Konsterna stadgar ej gåfvo anledning dertill att qvinnor, som visade sig kunna uppfylla de fordringar, hvilka vore bestämda såsom vilkor för inträde i Akademiens olika klasser, borde uteslutas från åtnjutande af de förmåner, denna stiftelse åt konstens idkare erbjöde, har förslag blifvit väckt, att Rikets Ständer måtte dels hos E. K.
An anföres, huru, i den mån det stegrade priset på skogsalster gifver åt skogarne ett ökadt värde, uppmärksamheten mångenstädes börjat fästas på nödvändigheten att till undvikande af brist i framtiden iakttaga mera sparsamhet med skogen, t. ex. i Södermanlands, Blekinge och Skaraborgs län, i hvilket senare län den närmast intill kronoparkerne boende allmogen lärer hellre derifrån köpa erforderligt virke, än afverka å egna skogar; än huru här och der mera omtanke egnas åt afverkade markers beredande till återväxt, t. ex. i Calmar län. Från flere lån, t. ex. Upsala, Blekinge, Malmöhus, Hallands, Skaraborgs, Wermlands, Örebro och Westmanlands, oinnämnes, huru å en del större enskilda egendomar skogarne blifvit, särdeles mot slutet af ifrågavarande femårsperiod, till ordnad hushållning uppmätte och indelade, och hvartill Skogsoch Jägeribetjeningen lärer ofta blifvit anlitad, hvarjemte vid flera af dessa skogar särskilde forstman och skogvaktare antagits. 1 Orebro län t. ex. blefvo under denna tid 298,704 qvadratref enskilda skogar indelade till trakthuggning, och i Westmanlands län öfver 448,000 qvadratref, och uppgifver derjemte Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i sistnämnde län, att inom detsamma tusentals tunnland skogsmark årligen odlas genom frösådd eller plantering. Svedjande. Hushåilnings-Sällskapens och Statens åtgärder för skogsvård. 39 Såsom ett, om än mera negativt, bevis på framsteg i sättet att behandla den befintliga skogen torde äfven få anföras, att det af ålder brukliga, om än icke under alla förhållanden af lag medgifna, svedjandet å skogsmark, enligt länsberättelserna, under de senare åren nästan i rikets alla skogstrakter varit i allt större aftaerande, hvarigenom ock utan tvifvel ett af hindren för en förbättrad hushållning å allmogens skogar för O ' <-> O o o ringats. Särskildt förtjenar omnämnas, att i Norrbottens län lietta bruk alls icke förekommer.
Sorn stadgandet i 10 mom. af denna §, ”att i de fall, der flere än en tillämpning af författningens föreskrift skulle kunna ega rum för kartans beräknande, den bör gälla, efter hvilken afgiften blifver högst,” synes vara i flere hänseenden mindre lämpligt, enär det skäligen bör förutsättas, att, då en författning utfärdas, densamma blifver så tydligt uppställd, att någon villrådighet vid tillämpningen deraf icke bör ifrågakomma, samt dessutom statens rätt är tillräckligen tryggad genom ansvars-bestämmelser och kontrollföreskrifter, likasom den enskilde är oförhindrad att i besvärsväg söka rättelse i en förment oriktig tillämpning af författningen, hafva Rikets Ständer ansett ifrågavarande moment böra ur densamma uteslutas. § 4. Med anledning dels af E. K. Ms nådiga förordning af den 25 Februari 1840, angående hallrätternes upphörande, dels af Kongl, kungörelsen af den 12 December 1845, angående förändring af Stockholms stads kollegier till afdelningar af stadens rådstufvurätt och magistrat, dels ock af de förändrade förhållanden, sorn uppkommit genom de under den 22 December 1840 utfärdade fabriksoch handtverkssamt handels-ordningar, hafva Rikets Ständer funnit uppställningen af de uti 1 mom. af ifrågavarande § under ”lörsta afdelningen” uppräknade embetsmyndigheter böra blifva sådan, som förslaget utvisar.
F. samt 3i 1 inom., 33 §. 2 morn., 6k, 65 och 68 §§.. R. O. Orden ”vid hvarje Lagtima Riksdag ”införas i io5 §. R. F.r efter orden ”ege att,” och likaledes i 29 §. 2 mom. R. O., efter orden ”åligge alt.” Bih, till R. St. Yrot, i834- 3 Sorni. a y:de Häftet. 0 ConstitritloHs-tJtskcttcts Memorial N:o 32. I 3a §. R. O. förändras ordalagen: "vid hvarje Riksdag kommer för Utskottet att utfärdas,” till dessa: ”viel hvarje Lagtima Riksdag för Utskottet utfärdas." I 37 §. R. O. tillägges efter ordet "verksamhet’’ eller vid slutet af i:sta momentets i:sta period: "der ej, genom 28 §.j för Urtima Riksdag annorlunda är stadgadt.’’ Stockholm elen 20 Aug. 1834. STOCKHOLM, 1834, hos J. A. Walldsk. Constituiions-u eskel tets Memorial Tfco 34* N:o 33. Anbom till Exp. Utsk. den a Sept» Memorial, till Högloft ige Rict der skåpet och Adeln, angående en yrkad, men vägrad Proposition. Sedan, vid föredragning af irsta punkten i Banco-Utskottets Memorial Nio 39, med förslag till jemkning af Riks-Ständens heslut, angående Utskottets under Nro 14 äfgiftia Utlåtande, Mans Excellence Herr Gref® ven Landtmarskalken ansett sig ej kunna, emot 79 §.
Detta var den lyckligaste tidrymden af hans lif. I åtnjutande af alla de yttre förmåner, som stå en rik, i allo sjelfständig, frisk och spänstig man till buds, hade han dessutom vid sin sida en maka, som i nöd och lust var honom ett troget stöd och utgjorde hans bästa, hans mest ogrumlade fröjd. Utrustad med stor skönhet, sällsynta själsegenskaper, äkta bildning och ett varmt, lifligt hjerta, gjorde hon sig snart förtrogen med sin makes besynnerligheter och fogade sig osökt efter dem. Skönast framstod hennes väsen efter den stora eldsvådan. Det var hon, som höll hans mod uppe. När hans styrka svigtade, var hennes orubbad. Hon hittade på alla möjliga medel att afleda hans tankar från de oerhörda förlusterna och ingifva honom den föreställningen, att lifvet dock var värdt ännu en ansträngning. Utan all fråga hade han hennes inflytande att tacka för den nyssantydda förändringen i skaplynne och lefhadssätt Hon mjukade upp hans väsen, gaf honom smak för umgän-gestff och skingrade med lekande behag den sauls-ande, som ännu någon gång föll öfver honom. Hon gjorde honom sympatisk, glad, meddelsam — och god. Men knappt hade han kommit in i dessa glada och lyckliga förhållanden, då den obeveklige mannen med lien plötsligt skar af den älskande qvinnans lifstråd. Hon dog på våren 1873. Hennes bortgång kändes honom så mycket bittrare, som han redan böljat umgås med tanken på den lysande framtid, hvilken efter all sannolikhet väntade honom, samt dessutom redan var i stånd att något så när förutse, hvilket ansenligt omfång, den förmögenhet inom kort skulle vinna, som han byggt upp på spillrorna af den gamla. Dertill kom, att han i hennes död icke allenast söijde öfver förlusten af en ovanligt hängifven och omtänksam hustru, utan äfven kände sig förbittrad genom den orubbliga öfvertygelsen, att hennes lif hade kunnat räddas, om icke läkame varit så oskicklige, vårdslöse eller försumlige.
Jag såg att Engelsmännen togo mig för en landsman, och aktade mig noga att ge mig in i långa samtal för att ej förråda mig; svarade blott i de vanligaste och kortaste ordalag och hade min stora fröjd att se huru väl vi förstodo hvarandras miner och vinkar att skämta öfver Tyskarne. Beseendet af kyrkan och tornet kostade 1 mark, rigtigt på taflor anslaget af någon direktion för kyrkan, och fann jag detta drygt tilltaget. På eftermiddagen gjorde jag en liten promenad med min Spanior och köpte billet till ångfartyget Havre, packade mina saker och skref bref till Graedener och de mina, så att jag på hela natten ej sof det minsta. Gick om bord på ångfartyget Havre kl 5, följd dit af Staudinger, den sista Finne jag troligen på länge får se och gråten stod mig verkligen i halsen då vi togo afsked. Kommen om bord valde jag mig genast en säng, dit jag lade alla mina saker, och såg mig för öfrigt litet omkring. Jag fann fartyget vara ganska medelmåttigt; andra kajuten, hvaruti jag olyckligtvis tagit min plats, var smutsig och något sluskig och jag ångrade storligen att jag sparat på 25 francs, då jag såg mig ej ha frihet att vandra omkring öfverallt och ej få gå på akterdäcket. Kl. 6 gick det af och kostade mycket krångel förrän vi rätt kommo oss ut på Elben, ty det var just nu flodtid och den kom snedt emot oss. Elbens stränder äro vackra, på den högra först sandhöjder, planterade med träd, den venstra slät och låg, men grön och bördig. Blankenese är en utomordentligt vacker by och så äfven många andra dem vi foro förbi; men som jag föregående natten icke sofvit och dessutom äfven var vid högst dåligt humör, (såväl vid besinnandet att jag nu var alldeles ensam, som ock att jag tagit den andra platsen på ångfartyget och kommit som det tycktes i högst tråkigt sällskap,) lade jag mig snart att sofva och vaknade ej förr än vi voro ute på hafvet utanför Helgoland. Så gick resan nu oafbrutet dag och natt mest med motvind, utom en dag då vi hade den yppersta NO med god kultje.
TREDJE AKTEN KRISTOFER. Jo, jo men! CHARLOTTE, får se honom. bra igen. Välkommen hem Hvar är Sigrid? KRISTOFER. Kristofer! Det är då sant? Ni äro här, och allt är Därinne. CHARLOTTE. med vår och solsken både ute och inne. Är det du, som ställt allt till rätta här? KRISTOFER. Nu är du väl glad, Gustaf. Du har ju kommit hem Jo, det vill jag lofva! CHARLOTTE. inte missräknat sig på idealen, hon. Åh, hvad Sigrid skall vara glad, Gustaf. Hon har Hon går in i Sigrids rum. KRISTOFER, till pastorn. sök lugna henne. Gå dit in i mammas rum så länge. Marie är där, Pastorn går in i fru Germans rum. VÄRFLOD FEMTONDE SCENEN KRISTOFER. WOLFF. Det har blifvit nästan mörkt. Wolff står med böjdt hufvud stödd mot en stol. KRISTOFER. Kristofer står framför honom och ser länge på honom utan att säga något. hvarandra välkomna hem. Du, Wolff Nu tycker jag att vi kunna önska WOLFF, sjunker ned vid bordet med ansigtet i sina händer. Hvad har jag gjort? KRISTOFER, skrattar bittert. vapenbröder i frihetens och sanningens tjänst? Är det inte vi, som föra verlden framåt? Nu ha vi ju gjort rent hus här från lögner och ideal. Men vi ha ett drygt Han börjar tända lampan. Hvad? Tvekar du? Skola vi båda tveka, vi gamla arbete kvar, innan vi hunnit reformera hela samhället. FJÄRDE AKTEN Samma dekoration. FÖRSTA SCENEN KRISTOFER. WOLFF. Wolff sitter kvar i samma ställning som vid föregående akts slut. Kristofer slutar just tända lampan, sätter sig därefter på andra sidan bordet i midten, får se Wolffs manuskript, tar det, ser därpå och lägger det leende tillbaka. Därunder tystnad. KRISTOFER. Ja... hvad är nu att göra? WOLFF, i det han sakta stiger upp och går mot vänstra dörren. Jag har just ingenting annat att göra än gå min väg. KRISTOFER.
Svar emotses snarast möjligt i biljett märkt » Januari 1 8 9 1 », Handelstidningens annonskontor, Göteborg. (G. Jörältlrar och lärare! F ö r s u m m a ej a t t taga k ä n n e d o m om det m e n i n g s u t b y t e r ö r a n d e lleliyionsundervisningen vockotidningen i sTtolorna, som i " Ven nya Tiden " a » Secure the shadow er c the substance fade, Let nature copy that which nature made. » När ni så önskar fotografera Bery Han eger den största och bäst inredda atelier i Stockholm, Han har öfver 20 års praktik i de största städer i Förenta staterna, Han har de bästa amerikanska apparater till grupper, förstoringar, interiörer etc, Han sysselsätter de skickligaste biträden — artister — inga elever, Han kannor såsom artist själf fysionomien och erhåller därigenom bästa resultaten, Han förstår att genom ett nytt arbetssystem utföra allting billigare än nå- gon annan i Sverige, Han har nedsatt priset å kabinettskort från 30 till 75 kr. pr dussin, allting annat i proportion. Han önskar sina arbeten jämförda med de utförda från andra atelierer, och Han är svensk, men talar engelska, tyska och spanska. Profver kostnadsfritt. Rekvisitioner, öfverstigande 20 kr. värde fraktfritt. Modeplanscherna åtfölja rekvisitionerna. [2495] Ä k t a. — d e c. (G. inb. Fläckars borttagande. Sprit-och I] fotogénlmipor. Sjukrummet. kilo mot efterkraf. (G. T. A. 128601 k u l ö r t a SIDENTYGER. OBS.! Begär profver och pris. | " 2885] 4 5 Att förvara ägg. Olga. 12904] (a I P. Maria. En tolfårig flicka. E. T. N e j. ^TMrhue. Medlen oskadliga, m e n otillförlitliga. Maria.
Sedan sekler har olikhet utbildat sig emellan de högre och lägre, rikare och fattigare, mera och mindre bildade, samt dem, hvilka af en eller annan orsak äga förtroende för hvarandra samt lefva tillsammans och andra, hvilka alldeles icke umgås med hvarandra. Det finnes intet giiltigt skäl, hvarföre desse olika sociala classer — ehuru jemlika i politiska rättigheter — skola föras tillsamman i samma valcollegier; tvertom, denna tendens är Jacobinisk, undamålslös och skadlig, emedan den endast retar den ena classen emot den andra. Och det gifves en annan utväg alt ge ät hvarje sin fullkomliga och oförnärmade rätt, äfvensom valsättet — hvarigenom hvarje får tillsätta sina riksdagsmän — icke blir samfäldt, utan vid större och mindre valkretsar för de som skatta mer eller mindre. Det är sant att jag voterat för det från förra riksdagen hvilande, men ifrån den stund jag upptäckte nu omnämnde förhållande, och sedan hvad jag torde fä kalla conjuncturen för reformer i Sverige lyckligen vändt sig så, att man med mera skäl kan vänta sig, att det rätta skall göra sig gällande, så har jag icke ansett mig böra votera för ett förslag, som jag icke kan från - Den 10 Mars e. m. 03 känna ett så väsendtligt grundfel. Sedan jag förklarat detta, vill jag icke uppehålla R. o. Ad. med någon ytterligare delaljanmärkn., ty det är nog för mig att hafva erkänt, det jag voterar emot Hi’ von Troils förslag. Öfverläggningen om Hr von Troils förslag förklarades härmed vara fulländad, hvarefter IL Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, örn R. o. Ad., med förklarande, att Const.Utsk:s förslag till nationalrepresentationens ombildning icke är antagligt, behagade såsom sin gemensamma tanka antaga det af Hr von Troil, Emil, afgifna förslag. Ropades starka nej, blandade med ja, hvarefter II. Ex. förklarade, det han funnit propos:n besvarad med öfvervägande nej. Hr Westfelt, Nils, och Hr von Troil, Emil, hegärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till votenspropos.:
Om endast den tillsats göres, som Grefve af UggJ las föreslagit, att desje medel Jkola på JårJkild räkning uppforas, så blifver redactiouen tillräckligen tydlig. Friherre Cederfirom', I händelse icke Ridderskapet och Adeln redan hade beslutit, att af Bankens behållna vinst använda 266,666 R;dr 32 sk. till uppköp af silfver, hade jag ej föreslagit annat, ån att Banken helt enkelt hade öfverlåmnat sin vinst till RiksgåldsContoiret; men då Ridderskapet och Adeln redan beslutit, att en del af vinsten skall användas af Banken, så år det vål nödvånigt att i denna redaction inflyter att ej mera bör lemnäs till RiksgåldsContoiret, ån, hvad som blifver öfver, sedan ofvannåmnde summa afgått. Detta synes mig bestämdt och klart, och jag kan ej finna, att assignations-råtten deraf kan blifva hvarken större eller mindre. Herr Grefven och Landt Harf ailken gjorde proposition till bifall uf 10;de punkten, nied Dtn II Se.pternier e. m, 49l den förändrade redactiön deraf Herr Hjerta föreslagit. Grefve von Schwarin'. Jag skulle föreslå, att redactionen blef följande: Hvad Jain af Bankens behållna vin/t för hvarje dr dt elfi är, fedan dcfs förvaltnings-k ofin ader blifvit hejll'idde, och afdrag Jkett får den till inköp af rnyntbara metaller anjlagneJuinina, föres, vid ett påföljande års början, på fårjhild rakning till RiksgåldsContoirets dispojition att anvandas till de ulbetaluingar och anjlag &c. Herr Grejven och LandtMarJkalken hemställde, om Ridderskapet oell Adeln behagade bifalla io:de punkten med den förändring i redactionen deraf Grefve von Schwerin föreslagit. Ropades Ja.
1 förstnämnda hänseende är hufvudsakligen vordet anfördi: alt, då tillfället alt undfå anvisning å Banken och dess Låne-kontor mycket begagnats vid Låne-kontoren, särdeles vid det i Götheborg, hade deremot ganska få och till jemförelsevis ringa belopp härstädes uttagit anvisningar å Låne-konleren, hvaraf inträffat all, vid de sednare, stora behållningar tillhörande Banken uppkommit, hvilka behållningar måst genom särskilda lägenheter derifrån afhemlas: att, om än denna rörelse visat den jemnhet, att behållningen å ena eller andra stället varit ringa, i hvilket läll det vore obestridligt, att någon vinst af densamma för det allmänna uppstått, det icke hurde lemnäs utan uppmärksamhet, att, sä länge Låne-kontoren invexla gamla sedlar mot nya sedlar och silfvermynt, penninge-remisser emellan Banken och Låne-kontoren icke kunna undvikas, samt att någon utveckling af rörelse-kapitalets verksamhet icke genom ifrågavarande rörelse uppstode, enär nu gällande föreskrifter innefatta bestämdt förbud mot användande i låneeller kreditiv-rörelse af de penningar, som mot erhållande af anvisning i Banken eller Låne-kontoren insättas, samt det med Riks-bankens skyldighet att upprätthålla myntvärdet ingalunda vore förenligt att gifva åt sedelstocken den utsträckning, hvartill begagnandet i omförmälda rörelse af dylika medel skulle föranleda; af hvilka omständigheter, i förening med den genom postremiss-rörelsen Banken hittills orsakade dryga förvallnings-kostnad, Fullmäktige hemlat stöd för det förklarande, att, enligt deras öfvertygelse, den på grund af 1 momentet i Banko-reglementets 29 § inrättade anstalt till undvikande af penninge-försändningar med posterna emellan Slockholm och de orter, hvarest Banken har Låne-kontor, icke uppfyller det dermed alsedda ändamål. Vid öfvervägande häraf har Utskottet visserligen icke lemna! utan uppmärksamhet vigten af de betänkligheter, Fullmäktige emot ifrågavarande anstalts bibehållande anfört.