Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till Beväringsmanskapets exercice äro på anslaget för FörsVars-Werket anviste årligen 80,000 R:dr; men sorn Riksens Ständer funnit, att kostnaderne härtill, under de sista fem åren, endast uppgått i medeltal till 65,110 R:dr 3 sk. 3 rst., liar följakteligen uppkommit ett öfverskott, som synes föranleda till förminskning i beräkningen med - 14,889: 14: 9i ilo Underdåniga Sk rifve! seri Enär vid den speciella regleringen af Tredje Hufvud-Titeln, Riksens Ständer funnit sig icke kunna bifalla något tillökt anslag till ved och ljus för Fästningsoch Garnizons-orterne, och Riksens Ständer förmoda, att det förut varande anslaget skall blifva emot bohofvet svarande, om större hushållning dervid befrämjas , skulle den för detta ändamål af General-Adjutanten upptagne ytterligare tillökning af « kunna undvaras. Till aflöning för dem af Generalitetet, som innehafva penninge-löner, äro upförde 14,500 R:dr äfvensom 3,500 R:dr, till fyllande af en brist i Eif-Bevä. rings-Regementets Stat, emot hvad f. d. Lif-Drabant-Corpsens Statsanslag dertill lemnar. Dessa utgifter hafva hittills utgått af Hufvud-Titelns besparingar, och enär dessa besparingar, enligt hvad de förflutna årens räkenskaper utvisa, lemnat betydelig tillgång, hvilket förhållande med säkerhet bör äfven hädanefter inträffa, anse Riksens Ständer berörde utgifter kunna fortfarande bestridas af besparingarne, och det antydde behofvet således minskas med dessa bägge summor, utgörande tillsammans 1 8,000: 8,000:
Hvad uti morn e. är vordet tillstyrkt, i afseende på Cassa-Creditiv till andra, ej serskildt uppräknade Bolag samt enskilde personer, måste af sig sjelft förfalla, derest, i sirsta punkten, den mening blifver gällande, enligt hvilken Cassa-Creditiv ej skulle beviljas åt andre, än sådane Associationer och Privat-Banker, som med .spanmåls-belåning sig befatta, samt JIvpolheks-Föreningar; men skulle Creditiv-räLtigheten utsträckas till andre Bolag och enskilde personer, lära äfven Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Yällofl. BorgareStåndet, för deras del, godkänna hvad under Litt. e. blifvit föreslaget och af öfrige q:ne Riks-Stånd bifallet. I afseende på 23:dje punkten hafva samtlige Riks-Stånden beslutat, dels att belåning af actier och publika papper ej allenast må få fortfara, ulan äfven i mon af tillgäng kunna utsträckas, dels ock att såsom Hypothek må antagas och belånas, till fulla capital-beloppet, Bankens egne Obligationer, härrörande från dess före i83o gjorde upplåningar samt de så kallade Lolisedlarne för Trollhätte Slussverk. Då tvänne Riks-Stånd, Vällofl. Borgareoch Hederv. Bonde-Stånden, bifallit hvad Utskottet under Litt. a. föreslagit, rörande belånings-rätten af Riksgälds-Contorets Obligationer, samt Högv. Preste-Ståndet, genom borttagande af orden: ”före sistlidne Riksdag”, velat utsträcka denna rättighet utöfver Utskottets förslag, måste det anses genom 3:ne Stånds beslut afgjordt, att åtminstone Riksgälds-Contorets före sistlidne Riksdag mot 5 procent utfärdade Obligationer skola till fulla capital-beloppet i Banken belånas.
Till uppförande af ett ResidenceHus af Träd i Wexiö jemte en Byggnad till Stalloch Vagnshus ined inbeiäknande af kostnaden till Tomtens planering 27,726: 44. — Christianstads ian: af de 2lne serskildte föreslagne Hus och Tomter i Christianstad, som Transport 61,736: 44. —- ygo Stats-Utskottets Betankanden. Transport 61,726: 44. kunna inköpas, ar det minst kostsamma uppfört i värde till 12,000: — Blekinge Länt Till inköp af ett dertill uppgifvit Hus i Carlscrona föreslås - 11,000:' —* Vesterbottens Län: Ett Hus i Umeå Stad är uppgifvit att inköpas för - 10,00#: —s Norrbottens Län: Till nybyggnad af Residence-i lus jemte Embetsrum och Stallbyggnad hafva arne förslag blifvit upprättade, hvarutaf det lindrigaste slutar sig å en Summa af 27,291? 16. Tillsammans 122,018: 12. — Stats-Utskottet har å ena sidan väl funnit huruledes det skulle vara i sin ordning, att uti alla Länen funnos Residencer af den beskaffenhet, Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition innehåller, men å den andra trott, att uti Statens närvarande ställning, och då flerfalldige ännu angelägnare behof sig förete, det icke är möjligt åstadkomma erforderlige medel för så betydelige kostnader, som detta ändamål kräfver. Utskottet har, så vidt tillgångarne medgifvit, tillstyrkt förhöjning i anslaget för Publike Byggnadernes underhållande äfven i Landsorterne; och af detta anslag lära utgifterne till Reparationer å redan befintlige LandshöfdingeResidencer böra utgå så långt medlen dertill läcka eller till det nödvändigaste underhållan - Stat&-ZJtskottcts, Eetanianden 791' det häraf. I de Län åter, der Recidencer ej finnas, äro hushyres-medel för Landshöfdingarne till Boningsoch Embets-Rum bestådde och på Stat uppförde.
I den händelse, som 94 § Regeringsformen omförmäler, skall Nämnden väljas inom tionde dagen efter den, som i Riksdagskallelsen är till Riksdagens sammankomst utsatt. § 67. Skall Förmyndare för omyndig Konung tillsättas, utses af Kamrarna, sist dagen efter Riksdagens öppnande, en Nämnd på det sätt och till det antal personer, som i nästföregående § sagdt är. Denna Nämnd röstar om de af Riksdagen till antalet bestämda Förmyndare, som skola vara en, tre, eller fem. Hvarje ledamot af Nämnden upptecknar å en sluten vallista de män, dem han anser förtroendet värdiga, och så många, att de med en person öfverstiga det af Riksdagen bestämda antalet. Af dem, som dervid kommit i åtanke, ställes först den, som flesta rösterna erhållit, under ny omröstning, då Nämndens pluralitet gifver utslaget. På samma sätt förfares med den, som näst honom blifvit af de flesta kallad o. s. v., tilldess det föreskrifna antalet af Förmyndare blifvit fyldt. Nämnden kan ej förr åtskiljas, än valet fulländadt är; och gälle detta val såsom Riksdagens beslut. Om så händer, att Kamrarne ej inom tre dagar efter Riksdagens öppnande om Förmyndarnes antal åsämjas, förordnas på enahanda sätt och till lika antal, som ofvan angående Nämnden är sagdt, en särskild Nämnd, att medelst omröstning denna fråga, med samma kraft och verkan, som Riksdagens beslut, inom två dagar afgöra; skolande sedermera den utsedda Nämnden, likaledes inom två dagar, hafva valet förrättat, så att i alla händelser förmyndarevalet, inom sju dagars förlopp från Riksdagens öppnande, må vara verkstäldt. § 68. Till följd af Regeringsformens 96 § skall hvarje Lagtima Riksdag förordna en för lagkunskap och utmärkt redlighet bänd man att hafva tillsyn öfver lagarnas efterlefnad af domare och embetsman, samt att inför den Riks-Rätt, som i bemälde Grundlags 102 § till dess inrättning och göromål beskrifves, eller vid andra vederbörliga domstolar, i laga ordning tilltala dem, som i sina embetens 20 Kongl. Maj:ts Nåd.
Lil. I.), ett tillökningsbelopp af 128,556: 50. hvarunder innefattas nya löner åt 5 Balaljons-predikanter ä 500 R:dr med 1,500: samt nya arfvoden åt 5 Informations-under-officerare vid Petachementerna, å 50 R:dr 250: tillhopa R:dr 1,750: Beträffande särskildt Artilleri-batteriet i Norrland, hvars aflöning utgår från Norrbottens Häsljägare-sqvadrons-fond, föreslås för detta batteri en löneförbättring af 1,483 R:dr 50 öre Runt, att utgå af berörde fond; under hvilken summa äfven inbegripes nytt arfvode 50 R:dr för en Informations-under-Officer. Ingeniör-korpsen. Då, på sätt af Chefen för logeniör-korpsen blifvit ådagalagdt, för den vid Korpsen ständigt förefallande trägna tjenstgöring, ökadt befäl oundvikligen påkallas, anser jag nö - digt i underdånighet föreslå följande nya löner: För 1 Kapiten af l:sta klassen .. 3,000 » 2 Kapitener af 2:dra klassen å 2,000 Prop. JV? 1, om Statsverket 1856. Transport R:dr R.mt 11,430: 914,760: 87'/i. samt i löntillökning åt nuvarande personal (Ril. Lit. M) . 19,974: hvarjemte uppå anförda skäl, nedannämnde anslag för Korpsen i öfrigt torde begäras, nemligen: 2:ne arfvoden åt Lärare vid Korpsen å 720 R.dr 1,440: 2:ne eko åt Elever vid Mariebergs Högre Artilleriläroverk, å 300 R:dr 600: Till reseunderstöd åt Officerare 3,000: » Korpsens praktiska öfningar 5,000: eller tillhopa 41,464: — Kavallerioch Artilleri-hästars remontering och skoning.
Min sagesman — det var nu ett år sedan han sist led af sm svaghet, och detta hade inträffat — grät vid minnet af denna episod: » han var en af mina bästa vänner » .5 18 NÅGRA TANKAR OM NERYLIFVET OCH DET SEDLIGA. Jag har flere gånger nämnt läkaren, den lidandes hjälp i så mången nöd .. Vi böra af hjärtat vara tacksamma mot dem bland dessa, som kunna älska människor, för kärleken i kallets utöfning. De tider äro väl lyckligtvis i det hela förbi då man med en slags provincialläkare-råhet behandlade sina patienter och naturligtvis särskildt bönder och » sämre folk », och därigenom ibland kanske skadade mer genom vresighet, än man gagnade med drogerna. Men det är en fara som ännu står kvar: läkaren själf blir lätt nervös, ty hans kall är ytterst enerverande. Och hur skall han då kunna med lugn och kärlek möta oss oroliga, besynnerliga, ej sällan nyckfulla och retliga patienter? Vi förstå, hur kallelsen kräfver af honom och hur kärleken manar honom till den noggrannaste vård om sig själf och till den största själfbeherskning. Det ligger något underligt kraftgifvande och stillande däri, att nödgas till och hafva förmågan att hjälpa andra. Det drager uppmärksamheten från en själf. Och själfreflexionen är den nervlidande till stort fördärf. » Att lefva för andra » — däri ligger stor hjälp för läkare och oss alla. Det gällde blott, att vi i Kristi namn kunde offra vår stora, oss själfva olyckliggörande själfviskhet. Utan kärlek från människor i vår omgifning, som i kärleken också förstå oss, kan det i svårare fall knappast bli bra. Därför: mycket deltagande! Låt den sjuke klaga sin nöd för dig och hör tåligt på och gör hvad du kan till uppbyggande och icke ti * ll nedrifvande! Man må säga till den starke och till den oberättigadt pjunkige: » din sorg är din, och du bör bära henne ». Men kristligt är att bära hvarandras bördor. Här har den kristna sedligheten i våra dagar en stor uppgift. Har behöfdes starka röster som kunde ropa: till kärlekens kamp mot lidandet! » Alle man på däck! » Men det gäller allra synnerligast kvinnorna.
Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 29 November 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Nov. 18S4. Preste-Ständet den 26 Borgare-Ståndet den 28 Bonde-Ståndet den 29 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående f örklaring af Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1845, i fråga om lifsfärligt vapens begagnande i oträngdt mål. (Lag-Utsk:s Ret:de N.o 58.) S. A. K. Då, efter hvad Rikets Ständer inhemtat, en del domstolar skola, såsom en antydd inskränkt bemärkelse af ordet vapen, uppfattat betydelsen af »annat lifsfarligt vapen», som i Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1845 omförmäles bland åtskilliga dylika, bestämdt uppgifna, hvilka någon oträngd, af vredesmode, emot annan, med tillfogande af skada, begagnar, hafva Rikets Ständer tagit frågan om tolkningen häraf i öfvervägande och dervid funnit, att i 8 §. 24 kap. Missgernings-Balken, för derstädes upptagna fall af vapens begagnande under nyssberörda omständigheter, blott afses vapen i egentlig mening eller sådana, hvilka äro bestämda till anfall eller försvar, såsom skjut-, Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 203. 633 skjul-, hpggoch stick-vapen, men att deremot, då den i nämnda Förordning förekommande ändring af de i åberopade lagrum nyttjade orden »annat vapen» till »annat lifsfarligt vapen» innefattar utvidgning af begreppet vapen, afsigten med samma Förordning varit att förekomma andras våldförande med sådana verktyg, hvilkas oförsigtiga begagnande lätt kunde för den våldfördes lif vara farligt; och dertill höra jemväl andra vapen, än nyssberörda.
Att ej "heller det af Utskottets majoritet angifna önskvärda ändamålet, »alt medlen må blifva spridda till alla delar af landet», skall vinnas genom att gifva lån åt privat-bankerne, följer helt naturligt af hvad jag redan yttrat om orimligheten af den förutsättning, att privat-bankerne skulle i riks-banken låna penningar mot 8 å 10 procent, för att sjelfve utlåna dessa till ä å 6 procent. Men för att försäkra sig om medlens spridning »lill alla delar al landet» och att dessa må »Itömma landets samtliga hufvudnäringar lill godo», tror jag ej heller rätta medlet vara, att öfverlemna låne-fonden till herrar Fullmäktiges disposition, emedan i så fall lätteligen en stor del af fonden kunde komma att utlånas till sådane ledamöter af våra börser, som häfla i stora utländska skulder, och då förhållandet blefve enahanda, som om större eller mindre del af fonden lemnades till privat-banker med utländsk skuld, eller att lånen genast åter inginge till banken, samt penninge-bristen i landet således finge fortfara. Det enda säkra medel att ernå det önskvärda mål, Utskottets pluralitet förutsatt: »att medlen må blifva spridda till alla delar af landet, för att befordra den inre rörelsen och komma landets samtliga hufvudnäringar till godo», anser jag vara, att, på sätt jag redan under diskussionen i Utskottet haft äran framställa, Rikets Ständer besluta fondens fördelning i frenne lika stora lotter, eller 4 millioner i hvarje, att utlånas, den eria delen åt handeln, den andra åt näringarne i mera inskränkt mening, det vill säga bergsbruk, fabriker, sågverk, skeppsbvggerier etc., och den tredje åt idkare af jordbruket; dock så, att hvad som icke inom tvenne månader upplånas inom någon af dessa låne-kategorier, bör få fördelas mellan de båda öfrige. Men en sådan utlåning kan allt för väl bestridas af riks-bankens diskonter och låne-kontor, der säkert mången, äfven från de orter, der privat-banker finnas, förut har län.
Sprengtporten har förklarat sig hafva svårt att fatta, hvarföre förhållandet under de sednare åren skulle hafva så betydligen förändrat sig, att dessa slussinrättningar nu icke skulle vara lika fördelaktiga för orten, som de fordom varit det, och han har dervid anfört exempel på ett onämndt bolag i Dalarne, som anset t tillvaron af en sjelfständig allmoge fördelaktigare, än af en icke sjelfständig. Jag är icke i tillfälle att kunna bedomina hvad som utgjort motivet för det okända bolagets handlingssätt; men så mycket har jag haft tillfälle att betrakta handlingssättet hos Uddeholmska bolaget, att jag bet v i fia r, att det någonsin kommer att önska sjelfständighet hos sina underhafvande. Då således det icke är den sjelfständiga allmogens uppkomst, utan brukspatronernes intresse, som genom företaget skulle befrämjas, så synes frågan helt simpelt reducera sig till denna: är det nyttigt att dessa allmänna medel öfverlemnas åt dessa personer? Då får jag förklara, och jag gör det nu för första gången, att jag vet icke mer än ett enda skäl, som kunde föranleda R. St. alt öfverlemna allmänna medel åt så förmögna och rika brukspatroner, hvilkas intresse nära nog ensamt derigenom skulle befordras, och detta enda skäl vore, att K. M. redan en gång, d. v. s. för 15 år sedan, beviljat 100,000 rtdr till dessa företag; men, mine herrar! en så sen rättvisa, sorn nu skulle påkalla uppfyllandet af ett då gifvet, men sedermera återkaliadt löfte, Liefve endast chimerik. Det bolag, som då fick och ansåg sig äga rättighet att begagna dessa medel, är nu helt och hållet skingradt. De ledamöter, som då fingo tillsläppa sina 5 proc., kunna icke ens göra anspråk på att återfå sina tillkost. Det intresse, som då utgjorde Uddeholms-bolagets andel uti företaget, har nu fått en sådan öfvervigt, att frågan numera icke är att bereda ett vanligt existerande bo - Den 27 Mars f. m. lags fördel, utan finga är om alt tillvägabringa bolag, som extentkra sig i oändlighet och till livad nian kallar status in slnlii.
Hwaröswer alt hittills uägra Bc^- länkanden icke inkommit, säsom öfwer medlen att före, komma vlägenheterne af ftygsanden i Skäne, vfrsce Friherre ku n^Irs Motion rörande Rokerjngen, och Herr LsrZiimans angäcnde Wargeringen; besiök Högloft. Ridderskavet och Adeln att bemäldte Utskott wänligen härom erindra, nied anmodan att skyndesamt vesta nial företaga och sink yttranden dcröfwer kil Riksens Sländers plena aflämna. 8uxra. S. D» Den rs December. S. D. Företogs kill afgörande Banco-Ut» skottets den 19 dennes pä det laggda Protocolls-Utdrag af den 18 nästföregående, innefattande berättelse 0m Banco,WerketS tillstånd och förwaltning, jämts akffisiige särffilsa tillstyrkanden 'i afseende pä Bananens rönings och blifvande pensions Stat, arswoden för de Fullmägtige och Commistarier, hwilka i Dis, cvnk« Förwaltninqen deltaga, m. m. hwilka famteliga tillstyrkanden blefws as Höglsst. Riddrrffapet och Adeln till asia delar bifallne och gillade: och lousie de öfrige Respective Sländön genom Utdrag af Protokollet härom wänligen underrättas, lN Lu^ra. S D. Äterremitterades till förnyadt utlakande i följd af gjorde anmärkningar, Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utffotkeks Gen i September pä bordet lagda Betänkande angående inrättningar för fattiga Barns upsödande, samt nödiga anstalter till Veneriffa Smittans hämmande, vt 8uprs, S. D. Företogs Stars-Utflkottets.den 16 deni tres pä bordet lagda Memorial af den sy November rörande Krono.Godsen, hwilkel ester ätffillige derwid gjorde anmärkningar blef till Stats UtMtet älerförwifal: 8uxra.
Han har, bland annat, yttrat, alt om man i .förevaride företag inläte enskilde i egenskap af aktieegate, tarde de tillskansa sig så stora och obehöriga fördelar, ali det allmänna deraf blefve alltför mycket lidande; förmenande talaren de exempel, vi redan skola ega på dylikt förfarande, vara tillräckligt varnande. Jag hyser en alldeles motsatt öfvertygelse, och stödjer den på en tillfälligtvis vunnen personlig erfarenhet, såsom innehafvare af aktier i Götha kanal, å hvilka hvardera icke i årlig utdelning erhålles mer än en proc., hvilket väl icke kan kallas någon serdeles hög afkastning. Sådant oaktadt måste det ändock för den enskilde vära en stor tillfredsställelse, både att företaget blifvit bringadt till verkställighet, och att han med egne eller sina fäders gjorda upoffringar dertill medverkat; på samma sätt kan det ju tänkas komma att förhålla sig äfven med jernvägarnes befrämjande; utgåendes jag nu, ej från mina egna, men från Frih. Klinkowströms sedan förra Riksdagen kända, mörkare sätt att se utsigterne för dessa anläggningars framtid. Likväl antager den värde Frihin sina motståndare i denna fråga se sakerna i en ljusare dager, än kanske är hos mången af oss händelsen, förmenandes Frih:n dem, som ifra för jernvägarne, vara fullt öfvertygade, alt dessa, ieke allenast skola betacka anläggningskostnaderne, utan äfven lemna ett betydligt öfverskott till utdelning bland aktie-egarne. Derom vilja vi dock vid detta tillfälle icke tvista; ty äfven om man ulginge från den mest ofördelaktiga synpunkt och antoge banorna icke skola lemna den aldraringaste inkomst, så måste man dock taga i betraktande och högt värdera den oändligt stora nytta de genom näringsflitens öfvande, öfverallt der de förnuftigt anläggas, efter all sannolikhet böra åstadkomma, derest eljest den annorstädes vunna erfarenhet i dessa hänseenden får i någon mån lämpas på våra förhållanden. 185 Den 22 September e. m. Frih.
Werkningarna af den i wart Land sa lanne och sa enwist följda mekboclsa, at insvepa allt hwad Rikets Penningewerk rörer i et för Allmänheten oigenomträngeligt mörker, aro sä wäl kända, at jag ej behöfwer beskriswa dem. Nog lange hasme wi lidit deraf. Den tid synes nu omsider wara kommen, da man tämmeligen allmänt inser nödwändigheten af, at följa en annan princip, at lägga en allmän kännedom af kinancernas ställning til grund för de anstallter kil deras uphjelpande, som skola widtagas, och derigenom söka bereda dcsta en lyckligare utgång, än de ägt, hwilka warit byggda pa en allmän tro, som, efter en naturlig ordning, förswagalö allt mer och iner, ju oftare den blifwit bedragen. Ingen lärer kunna bestrida, at et folk, som atagit sig Zgrsntisn af en i jämnförelse med dest förmögenhet, ganska betydelig gäld, och som til dest betalande ärligen utgifwer en dryg Bewillning, ju-äger rättighet at weta huru - 49 hurnwida denna gäld förmindskas eller icke, samt granska huruwida Bewillningen anwändes pä et satt som befrämjar dek ändamål för hwilket den blifwit gifwen? Hade det Swenska folket fatt utöfva denna rättighet i anseende til sörwaltningen af Riksgälds - Lorikorsk, sä hade utan kivifwel, när denna förwalcning warit god et allmänt förtroende underhulpit de anstallter, som til Riksgäldens afbördande widtagits, äfwensom den all, männa rösten hade icke allenast — om det emot förmodan warit nödigt, ouphörligen pamink Ledamöterna r berörde Lonwr om deras, i Riksens Skänders dem gisna Keglemenren föreskrifna pligter, utan ock wändt deras upmärksamhet pä åtskilliga wigtiga föremal, som nu möjeligen kunnat undfalla dem.
EN VÄLARTAD GOSSE MOTTAGES TILL INACKC DERING I ETT STILLA HEM PÅ LANDET, DÄR HI JÄMTE 9-ÅRIG SON ERHÅLLER UNDERVISNING U DER 1 ÅR FÖR INTRÄDE VID ELEMENLARLÄROVER SVAR TILL KYRKOHERDE AXEL MYRIN, LAGG KNIFSTA. ' Vi d Vinslöfs Kvinnliga SlöjdD ö b e l n s g a t a n 7, 3 tr. FÖRSÄKRINGS INACKORDERING ERBJUDES TVÅ FLICKOR I BILDAD FAM. MYCFE CENTRALT LÄGE. TILLFÄLLE ATT TALA ENGELSL OCH TYSKA. GODA REF. SVAR TILL » HOME IDUNS EXP. LÄGET NÄRA HUMLEGÅRDEN. DAVID B GARES GATA 9, 1 TR. ÄNKEFRU G. ADDE. FRÄKENPOMADAN INNEHÅLLER INGA FÖR HYN SKADLIGA BESTÅNDSDELAR. MÅNGA INTYG OCH TACKSAMHETSBREF FRÅN HELA SKANDINAVIEN. PRIS 3 KR. PR BURK. EXPEDIERAS EMOT POSTFÖRSKOTT ELLER EFTERKRAF. Målarskola. UNDERTECKNAD ÄMNAR I BÖRJAN AF OKTOBER ÖPPNA E ' EVATELIER FOR UNDERVISNING I TECKNING OCH MÅLNING, SPECIELT LANDSKAPSMÅLNING, FÖR SÅVIDT ETT LILHÄCKLIGT ANTAL ELEVER ANMÄLA SIG. ANMÄLAN BÖR SKE SNARAST I HERR FRANS SVENSSONS KONS ' HANDEL, STUREGATAN 2, STOCKHOLM. REFERENSER: HERRAR PROFESSORER GREFVE G. VON ROSEN OCH P. HOLM. KASSAFACK TILL IS, 20, 25 KRONOR. ValO — 3. däraf lott Bankaktiebolaget Stockholm — Öfre Norrland, Drottninggatas 6.
Hr Mannerskantz: Sedan R. o. Ad. återremitterat 13:de §:n, torde äfven den nu föredragna §:n böra till Utsk:t återförvisas, enär deri förekomma bestämmelser, som grunda sig på Utsk:ts tillstjrkanden i förstberörda §. Hr Dalman: Jag ber om ursäkt för det jag väckt en fråga, som redan blifvit afgjord. Jag har försummat mig, och det återstår för mig intet annat än att reservera mig mot det i afseende å nästföregående § fattade beslut. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder icke afgifvits något annat bestämdt yrkande än om §:ns återremitterande, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till §:n, hvartill svarades flere nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på återreiniss deraf, då svaren utföllo med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Den vidare pröfningen af förev:de Betänk, blef härefter uppskjuten till e. m:s plenum. Anmäldes och bordlädes följande, från Utskm inkomne Utlåt:n och Mem:r, nemi. från Banko-Utskottet: N:o 52, i ani. af Kamereraren C. P. Dahlgrens ansökning om eftergift af öfverräntor å åtskilliga af honom, i egenskap af inlemnare, till Banko-Diskontverket inbetalda lån; N:o 53, med förslag till voter.-propos. i ani. af framställningen i 28:de punkten, 2:dra morn:t af Betänk:t N:o 35; N:o 54, i ani. af erhållen ålerremiss af Mem:t N:o 46; Lag-Utskottet: N:o 55, i ani. af gjorda anmärkningar samt Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid lörehafvande af Utsk:ts Betänk. N:o 35, innefattande yttrande öfver dels K.