Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs å nyo BankoUtskottets den 5 dennes under N:o 86 aflåtne, och den i5 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, med förslag, i ändamål atl för Bankens medborgenärer i Concurser afböja Den 23 December f. m. möjliga olägenheter af det åt Banken bibehållna privilegium, att vid Kongl. Svea Hof-Räll både kära och svara. Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel: BancoUtskottet tillstyrker, alt detta memorial måtte till Lagutskottet remitteras. Jag får derföre anhålla om proposition derå. Herr von Hartmansdorff', August : Banco-Utskottet har, enligt Grundlagen , motionsrätt, och denna rätt har det nu begagnat. När Utskottet handlar såsom motionair, är det brukligt, att dess framställningar i öfverensstämmelse dermed handläggas. Uppå derefter gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med bifall till hvad BancoUtskottet i ofvanberörde memorial hemställt, remittera detsamma till Lagutskottet. Friherre Cederström _, Jacob: Emot den af Ridderskapet och Adeln nyss beslutade remiss till Lagutskottet utaf en af BancoUtskottet väckt motion, får jag härmed reservera mig. 37 §. Riksdagsordningen innehåller: Intet Utskott_, Constitutionsoch BancoUtskotten allena undanta gne j vare berätligadt att väcka frågor till afgörande i Riksens Ständers Plena &c.; deraf finnes väl, att BancoUtskottet kan till afgörande i Rikets Ständers Plena väcka Deu 23 December f. m. frågor, men ej att göra motioner, som till andia Utskotts handläggning höra; ty det skulle kunna medföra ett fullkomligt illuderande af Grundlagens stadganden, rörande motions-rätten. Jag anser både motionens väckande och dess remiss olaglig, samt anhåller, att delta yttrande må få åtfölja till Lagutskottet.
Det är derför icke underligt att James Mills hem ej var förenadt genom särdeles starka familjeband. John Stuart Mill var det äldsta af nio barn, och tyckes hafva varit det enda, vid hvilket fadern verkligen var fastad; vi hafva hört sägas att James Mill aldrig betraktade de öfriga barnen med välvilja. Likväl var han besluten att hans äldste son skulle göra honom all heder samt efter hans död fortplanta hans åsigter; och för detta ändamål sysselsatte han sig sjelf med hans uppfostran, nästan redan från vaggan. Denna ovanliga uppfostran har ännu icke upphört att vara den läsande verldens underverk; tvärtom blir den mer och mer märkvärdig, då man betraktar den i moderna systemers ljus. Fröbel utvecklar från början barnets känslor och böjelser, men James Mill sökte att undertrycka dem. Med religion ville han ej hafva något att göra. J. S. Mill berättar i sin » Autobiografi » att han är en af de mycket få hvilka aldrig hade någon religion. » Jag växte upp i ett negativt tillstånd beträffande denna. Jag betraktade de moderna religionerna alldeles på samma sätt som de gamla, såsom en sak, hvilken på intet sätt angick mig. Det syntes mig icke mera besynnerligt att engelsmän skulle tro hvad jag icke trodde, än att de män, om hvilka jag läste i Herodotus, hade gjort så, och historien hade gjort mångfalden af åsigter bland menniskorna till ett för mig välbekant faktum. » Ingen religion, inga tillgifvenhetsband inom hemmet, ingen fiktion, ingen poesi; hvarken Sokrates eller Fröbel skulle haft mycket gemensamt med James Mill. Vid tre års ålder kunde J. S. Mill redan både läsa och skrifva samt begynte med grekiska, och då han var åtta år hade han läst icke blott sådana jemförelsevis lätta verk som Aesop ’ s fabler, Herodotus, Xenofons Anabasis, Cyropsedia och Memorabilia, utan äfven delar af Diogenes Laertius och Luci-anus, samt hade gjort sitt första språng in i filosofien med sex dialoger af Plato.
Vid granskning af löneförhållandena kan och bör man särskilja lönebeloppen och löningssättet. De förra hafva vid flera Riksdagar ådragit sig Ständernas upmärksamhet, och R. sednast församlade St:r hafva äfven hos Konungen anhållit, det en allvarlig granskning måtte egnas dem och förslag till bättre reglering för kommande Ständer framläggas. De hafva äfven väl förtjenst den upmärksamhet, som blifvit dem egnad, enär otvifvelaktig! är, att de presterliga lönernas ytterst ojemna fördelning måste, både då de äro för svaga och för höga, utöfva ett särdeles menligt inflytande på vårt presterskap. Alven under antagande utaf att presten, mera än någon annan, måste känna sig beredd uppå, och villig till de upoffringar, vår kristliga lära bjuder för hennes skuld underkasta sig och bära, får man dock ej förglömma, att presten blott är en menniska, och att mensklig svaghet ej på för hårda prof bör ställas. Om Den 19 November e. m. •241 Om nu, såsom s& ofta är förhållandet, presten genast vid inträdet på sin bana "eller åtminstone efter emottagande af sin första sjelfstäudiga ordinarie beställning såsom komminister, mötes af bekymmer för sin utkomst, om denna icke är tillräcklig att försäkra ens de tarfligaste, de mest inskränkta behof, hvem vågar strängt lasta honom, om sinne och håg af sådant bekymmer intagas och förtyngas, och om hans tankar mer och mer vändas ifrån det kall och det mål, som hufvudsakligt, om icke uteslutande, borde föresväfva dem. På denna väg, under dessa frestelser, häfver mången hög och ren kraft blifvit bruten, månget ädelt sinne neddraget och snärjdt uti verldsliga beräkningars och sträfvandens trånga krets.
Förräntning af kontorets kontanta behållning har likväl fortgått under dessa år genom obligationer, hvilka af kontoret förut varit inköpta; och om förhållandet såväl dermed som med de under år 1849 ytterligare skedde obligationsuppköp äro af Rikets Ständers Revisorer, uti deras sednast afgifna berättelse, (pag. 31—32 och 75—75) så fullständiga uppgifter meddelade, att för Fullmäktige nu endast återstår att anmäla, hvad i förevarande hänseende blifvit af Fullmäktige tillgjordt efter den tid, nämnde revisionsberättelse omfattar. 1 början af sistlidne April månad befanns, vid då uppgjord beräkning, att Riksgälds-kontorets inkomster och kontanta behållning, serdeles under våren och sommaren innevarande år, skulle betydligt öfverskjuta de utbetalningar, som syn - 52 Slats-Ulskollels Memorial, JM 5. tes kunna ifrågakomma att af detta Verks medel under året bestridas; och då en del af detta öfverskott följaktligen kunde och enligt Rikets Ständers föreskrift borde allmänna rörelsen tillhandahållas, uppstod, vid Fullmäktiges sammankomst den 12 i nyssberörde April månad, fråga, huruvida detsamma, för sådant ändamål och till beredande af ökad räntevinst eller besparing för Riksgälds-kontoret, borde användas antingen till uppköp och belåning af räntebärande papper, på sätt i Reglementets 139 och 141 §§ stadgas, eller till ytterligare inlösen af Riksgäldskontorets, under åren 1848 och 1849 utgifna, obligationer.
Såsom en följd jemväl af hvad komiterade föreslagit i fråga om bomulls-, ylleoch linne-väfnader, samt nyss förut angående finare och gröfre skinn och lädersorter, tillstyrkes godkännande af de nedsättningar, som blifvit ifrågasatte å Skomakarearbeten af »andra tyger än siden, samt af saffians-, karduans-, färgade, pressade och tryckta skinn» — från 2 Rdr Handskar. Sadelmakarearbeten, ej specificerade. Skomakarearbeten, af annat ämne än siden. 40 till 60 öre skålpundet, såsom de Franske komissarierne fordrat, i stället för 75 öre, som de Svenske föreslagit, — äfvensom å dem, som inbegripas under rubriken »andra slag», nemligen från 1 Rdr 25 öre till erbjudna och antagna 40 öre skålpundet, — och hvilka afgifter betydligt öfverstiga de motsvarande i tariffen för Tyska Tullföreningstraktaten, som såväl för skomakaresom för sadelmakare-arbeten bestämmer tullsatserna å de under hvardera upptagna begge första rubrikerna till 23, och för »andra slag» endast till 9 öre skålpundet. Läderarbe I likhet med hvad förut i jemförliga fall blifvit tillstyrkt, hemställa ten’'c} komiterade, att den nu för ej specificerade Låderarbeten med 50 procent ^Decincey t * rade. utöfver tullen för lädret, hvaraf arbetet hufvudsakligen består, utgående tillläggsafgift må bestämmas, icke såsom föreslaget och antaget är, till 10, utan till 20 procent. Porslin. Af Porslin utgör s. k. Steneller fayans, hvarmed förstås oäkta pors lin, föremål för en temligen betydlig tillverkning vid två i grannskapet af hufvudstaden belägna fabriker, af hvilkas ägare, äfvensom från åtskilliga handlande, komiterade inhemtat nödiga ansedda upplysningar för bedömande af lämpliga tullsatser å såväl dessa som de äkta slagen porslin.
St:s plena gemensamt, eller uti något af RiksSlm, betänkligheter att antaga hvad StatsUtsk. tillstyrkt uti det, som röfer antingen Statens reglerande, eller bevillningens derefter lämpade liela belopp, eller hvad till Riksg.contorets utgifter och inkomster hörer, eller grunderna för Riksg.- contorets styrelse och förvaltning; då böra de skäl anföras, på hvilka sådana betänkligheter sig stödja, samt meddelas StatsUtsk., som derefter tage ärendet under ytterligare öfvervägande. Anser StatsUtsk. sig icke kunna afvika ifrån dess redan afgifna yttrande, eller instämma uti R. St:s eller ett särskildt Stånds tankar, utnämne då Ulsk. deputerade, som uti det eller de Stånd, der betänkligheter uppkommit, företräda och närmare upplysa förhållandet. Förblifver något Stånd ändock vid den mening, det förut fattat, afgöres saken efter tre 112 Den i3 Januari e. m. Stånds beslut. Stanna två Stånd emot två, då stall frågan gpnom votering i förstärkt SlatsUtsk. afgöras på sätt slutet af §:n stadgar. Nu har jag förut ådagalagt, alt ifrågavar. förslag kommer att inverka på statsverkets inkomster och utgifter och på Riksg.cnntorets utgifter, och således lärer ingen fråga vara, att icke saken är af statsregleringsnatur. därmed torde jag tillräckligt hafva rättfärdigat StatsUtskts löi farande i denna del. Vill man åter betrakta saken ifrån en annan sida, vill man undersöka, huru Konung och Ständer, huru förstärkta StatsCJtsk. tillförene behandlat likartade frågor; så finner man, att frågan 0111 indelta räntors ingående till statsverket i utbyte mot contanta anslag blef vid 1828 års riksdag af K. M. i dess nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof väckt såsom villkor för de föreslagna löneregleringarna. Denna fråga blef äfven af SlatsUtsk. vid samma riksdag behandlad i dess utlåt. iSto 124, tillsammans med åtskilliga till Statens reglerande hörande frågor.
Men för öfrigt fins ingenting från de spelandes sida som stör det goda intrycket Fru Gardt är mycket kraftig och präktig som kanondrottningen, fru Fahlman en ganska retande konst-beriderska och hr Lindhagen lyckad spm en omåttligt oförskämd betjent Södra teatern har, sedan Djurgårdsteatern för året stängt sina portar, återupptagit sin verksamhet, men ännu icke haft anledning att framföra något nytt, då » Jorden rundi * fortfararande med godt resultat bibehållit sig på repertoaren.Musikalisk Revy. K. Musikaliska Akademien: Pauline Lucca, Augusta Öhrström. K. Stora Teatern: Trumpetaren från Säkkingen. Nya Teatern: Teaterdirektören. Madame Angots dotter (repriser). Pauline Lucca! Det är här i Sverige med fremmande sångare och sångerskor, som när man kastar en sten i en klar vattenspegel; ryktets svallvågor breda ut sig allt mer och mer, till dess de slutligen hota att alldeles öfversvämma den lugna strand, som allt ditintills varit så helt oberörd af dem. Men liksom det är statueradt en viss ålder för inträde i vissa parlamentariska församlingar, kongresser och dylikt, så tyckas dessa utländska sångfoglar föreställa sig, att hvad vi svenskar framför allt fordra af en utöfvande talang är denna talangs — mogenhet, så att i allmänhet allt hvad under 40 år är skulle vara af ondo. Också förhasta de sig minsann icke. Blygsammast af alla var väl härom året en viss signora Corinna de Luigi, » favoritelev af den stora maestro Rossini », hvilken hade inväntat den ålder då ett fruntimmer redan kan våra mormors mor, innan hon vågade uppträda inför de granntyckta svenskarne. Ristori vågade dock redan vid ett par och sextio denna äfventyr-lighet, men Kristina Nilsson litade naturligtvis på sin egenskap af svenska, då hon dristade återvända hit hem i den späda åldern af tre och trettio.
Deras skyldighet att innan Undsättnings*Spannmål utlemnas, tidigt göra anmälan hos ÖfverStyrelsen, och då uppgifva om Sädes-Ragret inom Ränet blifver tillräckligt eller ej, samt i sednare fallet, hvad qvantité Spannmål till undsättningsbehofvens afhjelpande oumgängeligen. behöfver anskaffas. 1568 StatsUtskottens Betänk anden! 3 §i Öfver-Styreisens skyldighet att i ai ledning af sådane anmälanden fatta skyndsamt beslut och gifva nödige Förordnanden när eli orts undsättnings.förråd behöfver förstärkas. 4 §. Huruledes Undsättnings Spannmålert skall utdelas, hvilka Controller dervid äro nödige j att Säden verkligen kommer den behof* vande tillhanda. 1 5 §• O m undsättnings.prisens bestämmande af Öfver - Styrelsen oell hvilka grunder derj vid skola följas; 6 §. Hvad säkerhet bör af deri eller deni prsesteiras, som icke magta Sädén genast betala^ samt om Landshöfdingärries åliggande att prof* Va och godkänna sådan säkerhet. 7 §. Huru långt anstånd beviljas undsättiiings-tagare med betalningen, och om Räntas erläggande efter förfallo - tiden , samt Om och när återbetalning in natura må medgifvas. 8 §. På hvad sätt indrifningen af Lane* Spannmåls - medel skall verkställas och huru de utestående Summorne böra verificeras. 9 §. Huru tillgå bör, och hvilka underkokningar skola verkställas, när sådane händel* Ser inträffa att undsättnings-tågarne blifvit all| deles utur stånd satte, att återbetala sine Spanna måls-Lån. 10 §. När sådane förhållanden möjligen inträffa att
Diken, om grannars skyldighet att förrätta nödig gräfning för sidländt marks aftappande, Mars I. 113, i83, 261, 264, 267. April II. 96, 345, 47.9- DiscontLån, om omsättning deraf under Riksdagen utan afbetalning, samt att hädanefter 12 procent i öfverränta aldrig malte få beräknas, Dec. 486, 565. — Statsoch BancoUtskottens Betänkande, rörande Utredningen af, Mars I. 207. Mars II. 11. Disconterne, Malmö, Götheborgs och Götha Canals-, BancoUtskottets Memorial, angående föreskrift för Disconterne alt vid inbetalningar af Lån emottaga DiscontAssignalioner, m. m. Dec. 559,641. Jan. II. 448. Mars I. 147, 207. — om indragning af Filial, Dec. 578. om bibehållandet af Götheborgs Discont, Jan. I. i3o. Jan. II. i63. om understöd för Malmö Discont, Jan. I. 188. Jan. II. 10. ■— om fortfarande af Octrojen för Götheborgs Discont, Jan. I. 246, 566. Jan. II. 10. — om förslag till Götha Canals och Malmö Disconternas upprätthållande, Jan. I. 386, 566, 660. Jan. II. i5. — om beskaffenheten af Vederhäftighets-betyg för Lån i, Jan. II. 156. — om undersökning rörande Götha CanalDirections förhållande, April I. 69, i85. Junii II. 106, 134- Julii ^g. — BancoUtskottets Memorial, angående fulländad Revision af Bancooch RiksDiscontVerkens förvaltning och räkenskaper för år 1817, Junii I. 143, 5g5; se vidare BancoDisconten, RiksgäldsKontoret. Domare, om föreskrift att de och Kongl.
Af ofvan anförda skäl tager jag mig härmedelst friheten föreslå, att hvardera af de 8 förstnämnda adjunktslönerna må ökas med 500 R:dr R:mt, eller till 2.500 R:dr. samt åtta adjunktslöner hvardera med 500 R:dr. eller till 3,000 R:dr. med rätt för vederbörande att, efter fuilmagtsålder. komma i åtnjutande af högre lönegrad. En likartad löneförhöjning föreslår jag äfven för Lunds universitet, eller att bland dess 16 adjunktnrer inom de verldsliga fakulteterna hvardera af de åtta med 2,000 R:dr lönade må höjas till eti lönebelopp af 2,500 R:dr samt att åtta adjunktslöner må höjas till hvardera 3,000 R:dr, att på enahanda vilkor af vederbörande åtnjutas. Och hemställer jag alltså vördsamligen, att Rikets Ständer för nu sagda ändamål måtte bevilja ett ärligt anslag till Upsala universitet af 8.000 R:dr R:mt, och till Lunds universitet af 8.000 R:dr Runt. Om remiss af denna min motion til! vederbörligt Utskott får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 14 November 1865. Sigurd Ribbing. Af Professor Ribbing: Om borttagande af nuvarande första lönegraden vid ehmentarläroverks-lärarnes löner, samt tillägg af en lönegrad åt rektorerne vid femlclassiga läroverk. Rigtar man sin uppmärksamhet på de löneförändringar och förbättringar, som på sednare åren blifvit beslutade och beviljade åt lärarne vid elementar - 120 Motioner i Préste-Ståndet 1865. N:o 54. läroverken, så torde det väl vid första anblicken synas, som borde dessa lärare för det närvarande och tills vidare vara belåtna med hvad de erhållit; och påminner man sig, huru ofta anslag till skolväsendet under närmast förflutna riksdagar varit föremål för Rikets Ständers beslut, kunde man måhända känna sig frestad att fråga, om ej dessa Höglofliga Ständer nu en tid bortåt borde få vara förskonade från att vidare behöfva höra talas om nyssnämnda ämne.
Om man nu till skatten af ali rörelse 38 Den 7 April. adderar skatt af all jord och fastighet i staden för samma år eller 49)622: 8. 3., alla tjenstemäns skatt, som utgjorde 40,924." 3g. 5., samt arrendatorer.? skatt, 3to: 26.2., så blir all skatt, som hela Stockholm betalade år 1828, med undantag af capitationsafgiften, d. v. s. all skatt af jord, fastigheter, handelsrörelse, löner eller från hela andra Art. 255,oi5: 42. 1.; så att Stockholm ändock erhållit år 1828 mera af Staten 732 R:dr 5 sk. 11 r:st., än Stockholm till Staten betalade. Förhållandet för 182g är ändock för Statsverket mindre gynnande, deremot bättre för år i83i, så att förhållandet 1828 ungefärligen kan vara ett medium. I Götheborg är förhållandet ändock värre, ehuru jag icke varit i stånd att till siffran bestämdt uppgifva det; men jag har slutat dertill, då jag jemnför Götheborgs inkomster af de allmänna sjöfartsafgifterna med skatten till Kronan för hela Götheborgs län. Götheborgs stad erhåller ensam i inkomst af tolag och allmänna afgifter från sjöfarten och handeln per medium årligen 116,278 R:dr Ii:co. Deremot utgjorde skatten till Kronan för år 1828 af all slags industriel och borgerlig rörelse inom hela Götheborgs län icke hälften deraf, eller 5i,54o R:dr; och hela länets bevillning, inberäknad alla städernas, utgjorde, sammanlagd såväl för alt borgerlig och industriel rörelse som för fastigheter i städer och på landet, eller, med ett ord, allt hvad Götheborgs län i bevillning skattade, utom capitationsafgiften, 92,232 R:dr.
Nog stadgade, wägledde af någon osta icke tuera kompetent domare öfwer nyttigt eller onyttigt än de, eller ock i någon haudrwerkslära — erhållit föga eftersyn, samt således i stMolöshet och flyktiga nöjen tillbragt största delen af sin lid, deremot wanda wid activits under krigstjensten, ffulle de för alltid bibehålla samma drift och werksamhcc under beständig utöfning af bade fjäls och kroppsförmögenheter. ' Sedligheten bleswe icke äfwenlyrad da en god esprit owillkorligen instängde hwarje elakt ämne. Wid utljent lid kunde de som ej wörö böjda för krigswäsendet, med en i alla fall gagnelig erfarenhet, härdade och rörliga återgå att genom fördubblad iswcr blifwa nyltige i wärf mera cnlige med deras anlag, äswcnsom de hwilkas naturliga fallenhet, före inträdet i stensten icke bestämt utwecklat sig. En sammansättning af mindre öfwa» de troupper blcfwe icke eller någon inträffande händelse, dä man af sednare tiders erfarenhet känner huru lätt en i militairiffa öfningar kunnig krigsman bildas, och dä uti alla lactiffa rörelser, hwar man Dcn 15 Naii - man är att anse som en del afett sammansatt hell, Hwilkcts större eller mindre werkön beror pä befälets theorciiska som praktiska Äcklighet, att wera rätt anwända det. En alldeles bekymmerfri lefnad, jn längre förd, ästadkommer desto mer stöhel och owerksamhel alldrig skall en sann hederskänsla, ett inbördes förtroende, en wäl nnderhällen ordning i Embeksgöromäl, och allt detta förenadt med Statens wäl såsom högsta föremålet, sakrare kräsfaS än hoö dem som under krigstjenst lärl och insekt uödwändighetest af ett regelbundit sina skyldigheters iagttagande. I samhället skall hwar man, snart anse som en heder att hafwa fullgjort denna ^ard ät staten och de som nekat dcn sin arm, alltid moia föraktets blick.
! o co kV 27 2 »^» O ry >O 2 V) eQ 2 00 rx 1^. e^ 20 'eoO - 00 r>» VO v> 20 O or s; er L 2 ^ XX X) er »Q er -8 er -Q L 2 o» co LO rr Q '8 '2 D LS ?»- rr e; rrQ er ^2) ^ ^ o< ^j oo ^ er IQ. - 2 /o» 2 er er 72- " - » er rx 2 ^ 2 rrr_ cr er 2 8 ^ -er -er ä LS L'L O ^ ^ OO - Lir2 — .« ZZ - « L >Lo L 2! Z S er -r - er er § R '8 ^ Z ^ ^-2 -: L er ^ er 2 ^ §N Q - ^7. LÄ "OZ >0» <rr rr er ro r-» »-. -e> ZZ .§ ^ 8 8) IQ 77 L» ^ -71 ^ rr -o - ^ 55 55 ^ -er *8°^ o r. A) <§) e> nr' ^ o e> c« ci rr er N O cL vo «- D ^ U2 "V or L» L.
Regerings-Formen anvisade slutliga utväg, så vidt nemligen an-, märkningarna åsyfta modificationer, men ic-: ke afslag. Med hänseende till i3 punkten är anmärkt af Ridderskapet och Adeln, att derifrån böra utgå orden ; ”dock ej , i någon händelse, på Statens bekostnad;” af BorgareStåndet, att Stånds-Protocollen skola hädanefter, såsom hitlintills, på Statens bekostnad tryckas, och af Bonde-Ståndet, att de under samma punkt föreslagna redactions-förändring gar icke må ega runi. Då Constitutions-Utskotlet erkänner, att dessa i hufvudsaken sammanstämmande anmärkningar icke sakna billighetsgrund, och tillika finner de ultryekta meningarna lämpligast kunna hopjemkas medelst antagandet af Ridderskapets och Adelns tanka, hvarigenom äfven Riks-Stånden säkrast åt sig förvarade rättigheten att om Protocollens tryckning vid hvarje Riksdag efter omständigheterna förordna, får alltså, med vördsam inbjudniDg, ej mindre till Högvördige Preste, 4 Constilulions-Ulskutiets Memorial N:o 70. Standel, än lill Välloflige Borgare - Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, att med Högloflige Ridderskapet och Adeln sig lorena , Utskottet föreslå en så lydande redaction af första perioden i 5g §. Riksdagsordningen, att utgöra denna §:s i:sta moment: ”i;a Hvart och ett Riks-Ständ skall vara med gifvet att, pd satt Siandet lämpligast prof var, Idta dess Protocoll, antingen fullständigt, eller i justeradt sammandrag , till trycket befordra,- äfvensom hvarje enskild md ega att, efter derom gjord anmälan, utan hinder eller författare-ansvar, till trycket utbekomma större eller mindre delar af samma Protocoll, med undantag blott af sådant, sorn Ståndens enskilda oeconomio beträffar. ” Stockholm den 27 Februarii 1830. Ankom till Exped.
Den Nådiga Propositionen, vid hvilkens remitterande från Bonde-ståndet Riksdagsfullmäktigen Nils Larsson från Jemtlands län, och med honom en stor del af Ståndets ledamöter, yrkat afslag å densamma, i anseende dertill, att skyldigheten att vägar rödja och broar bygga ålåge dem, som å landet hemman ega, har Utskottet tagit i behörigt öfvervägande; och enär Staten allt hittills, utan någon kommuns deltagande, vidkänts utgifterne för byggandet och underhållet'af de på vägen emellan hufvudstaden och Drottningholm befintliga broar, sednast för den ombyggnad af Trallebergs bro, hvartill medel vid förra riksdagen anvisades, synes Staten icke heller nu böra undandraga sig att bekosta den ombyggnad af Nockebybro, som kan finnas behöflig. Som i detta afseende förekommer, att den vestra delen af ifrågavarande bro är i det förfallna skick, att densamma oförtöfvadt behöfver ombyggas, och att å östra delen af bron, derest densamma vidare skall kunna begagnas, en alltför kostsam reparation erfordras, genom hvilken likväl brons bestånd endast kan för en kortare tid betryggas, anser Utskottet, lika med Kongl. Majit, ändamålsenligast, att bron i hela dess sträckning med ens ombygges ; hvadan Utskottet, då kostnaden härför, enligt upprättade kostnadsförslag, uppgår till en jemnad summa af 83,000 R.dr, får tillstyrka, att Rikets Ständer må bevilja det af Kongl. Majit till förevarande ändamål begärda anslag af 83,000 Ridr, att från Riksgälds-kontoret utgå. Derjemte och då Utskottet, i öfverensstämmelse med den underdåniga framställning, som, i sammanhang med beviljandet af anslaget för ombyggnad af Tranebergs bro, af Rikets sednast församlade Ständer gjordes, anser, att, för nu ifrågavarande bros begagnande, sådan afgift bör bestämmas, hvarigenom en fond kan bildas för brons framtida underhåll och ombyggnad, dien Utskottet af den Nådiga Propositionen inhemtat, att, i anledning af berörda underdåniga framställning, och sedan Kongl. Majlis