Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom 1809 års statsfördrag är Svenska folket tillförsäkradt, ott inga nya grundskatter skulle åsättas förut beskattad jord; men <lå sådant, efter hvad jag tror mig hafva visat, ändock skett i fråga om en del socken-allmänningar och lägenheter derå, så torde det vara R. St:rs oeftergifliga pligt att rätta detta missförhållande. Alla i samhället böra visserligen bidraga till statsbehofvens fyllande, men dock ej annorledes eller mera, än gällande föreskrifter be stämma. Skulle emellertid R. St:r äfven vid 1859 och 60 årens Riksdag anse att tiden ännu icke är inne att medgifva hvad billigheten så tydligt kräfver, får jag yrka att R. St:r för deras del mätte medgifva att omförmälde allmänningar med derå varande lägenheter få på jordegarnes anmälan och bekostnad undergå förnyad refning och skattläggning utan afs:de å hvad gällande för fattmr stadga i fråga om förmedling af förut bestämd skatt å jord. 102 Den 1 December e. in. Upgift på alla inom Riket befintliga hit hänförliga sockenallmänningar anhåller jag att det Utsk., till hvilket denna motion remitteras, måtte från vederläde auktoritet infordra; men skulle denna min anhållan ieke vinna afs:de, utbeder jag mig att, innan frågans afgörande, få till Utsk:t ingifva särskild förteckning å ifrågav:de allmänningar, hvilka, så vidt jag hittills kunnat inhemta, utgöra ett särdeles inskränkt antal. Det årliga skattebeloppet, som genom den föreslagne eftergiften frångår Statsverket, är icke eller af någon vigt. Remitterades till StatsUtsbt. Ytterligare upläste Hr Palmcrants följande motion: Jag föreslår vördsamligen antagande af Lag-komitéernas för-1 slag till Notariatsinrättning vid under-domstolarne, och åberopar hvad som i fråga om införande af en dylik institution vid Härads-1 Rätterne under förliden Riksdag anfördes. Efter upläsandet häraf yttrade Hr Palmcrantz: Jag anhåller att framdeles, då denna motion kommer att remitteras, få med större vidlytighet framställa detta förslag. H.
Man eller Hustru efterlefwer, den efterlefwands Makans FideiCommisi-egendom, Arfwejord pä Lander sann före agtenstapet förwarfda fasta egendom pä Lander endast i Bouppteckningen upptages men ej till wärde ukföres; Äfwenfom hwad i Boet sinnes och hörer annan till, såsom lant, legdt, pantsatt eller förtrodt gods, jemwal mä wid Bouppteckningsförrattningen utan wardering antecknas; Jägaren af sädant gods obetagit att det återfordra och Sterbhusdelägare att det till honom utlemna, utan afbidande af Bouppteckningens början eller stut. De hos Högste Domstolen samt StarsRädet i detta ämne hällne Protocoller bifogas. Och förblifwer Kongs. Maj:t samtelige Rikets Stander med all Kongl. Näd och Annest walbewägen. ' c L L. I. 6. lurFM. Utdrag af Protocollet öfwer JustitiaÄrender, hållet uti StatsRäder den n Januari! inför Hans Maj:t Konungen i narwaro af StatsRäderne Friherre LofendlLck Friherre von klaren Friherre ^äleidetk JustitiäRaderne von Ltrokstrck och Liom JustitiäCancelleren Grefwe k/scktmeister HofCancelleren Friherre ^Vettertteät. Astesioren luräkjäll föredrog L underdänighet; Ri - Den Z Zcbrugrii. ?g Rikets Ständers underdåniga hemställan, dek Allmänheten mätte erindras, att wid Bouppteckning i Sterbhus eller eljest för Boskillnad och nar Aftradesförmän sökes, icke allenast all
Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer vördsamt, om man icke kunde börja med att förkasta §:n, för att sedan vara oförhindrad alt göra de förändringar, som kunna hehöfvas. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla 11 §:n i Utsk:ns förslag. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, förklarade, det han funnit nej hafva öfverrösta! ja. Då Hr Landtm, nu började att förnya sin propos. om uteslutande af de 2:ne sista raderna i förslaget, anmälte sig Hr von Hohenhausen och yttrade: Mitt yrkande var, och derom får jag hos Hr Frih. o. Landtm, anhålla om propos., alt denna § vore alldeles öfverflödig, emedan den sträcker sig till reglementariska föreskrifter utöfver skollagen. Jag får derföre anhålla om propos. derpå, att hela denna §, såsom icke tillhörande skollagen, måtte få utgå. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, ifall R. o. Ad. gil - Den 17 Februari f. m. 3a3 lade Hr von Holienhausens förslag, Ståndet komine alf svara nej lill antagande af alla andra propositioner, då följden Liefve att liela §:n lörfölle. Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade antaga Gr. Hamiltons förslag. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga Hr von HartmansdorfFs förslag. Ropades ja och nej. Hr von Hartmansdorff: Jag får fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att om icke heller mitt förslag antages , så återstår intet af §:n, utan den skulle, såsom Hr von Hohenhausen föreslagit, helt och hållet utgå, hvilket jag icke tror vara R. o. Ad:s mening. Hr Lagergren: Med Hr von Hartmansdorff får jag i så måtto instämma, att jag anser att det skulle vara ganska ofördelaktigt för undervisningen, om Hr von Holienhausens förslag ginge igenom.
Den, som anser, att till contra-proposition i hufvudvoteringen om artikeln Conserver bör antagas Borgare-Ståndets beslut, att, med bifall till Utskottets hemställan om dess intagande i Taxan med 1 R:dr värde och 12 sk. införselstull per skålpund till den föreslagna lydelsen Conserver, Hermetiskt slutna,hoxnXägga orden omslaget inberäknadt, röstar Ja; 24 Bevillnings-Utskoltets Memorial, TV.o 3o. Filar. den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer att till contra-proposition antagas Ridderskapet och Adelns mening, att den ifrågavarande artikeln icke bör i Taxan inrymmas; samt sedermera i kufvudsaken, enligt följande omröstning: 29:o. Densom godkänner Utskottets förslag, att artikeln Conserver bör i Taxan intagas och lydelsen dervid blifva: Conserver, Hermetiskt slutna, samt att derå bör bestämmas 1 R:drs värde och 12 sk. införselstull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Tr. (T:a alternativet) Borgare-Ståndets beslut, V”,„er NeI' aJ Utskottet föreslagit förhöjning i införselstullen till 20 sk. ?fc:det, hvilket förslag Preste-Ståndet godkänt. Borgareoch Bonde-Stånden hafva derå antagit endast 12 sk. införselsafgift, samt Ridderskapet och Adeln bibehållit nuvarande tull, 6 sk. ?6:det. Utskottet tror sig böra hemställa till Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att, med frånträdande af deras sinsemellan skiljaktiga meningar, instämma i Borgareoch Bonde-Ståndens enahanda beslut, men får derjemte, för den händelse, att denna inbjudning icke antages, föreslå följande omröstningssätt för frågans afgörande, nemligen först angående contra-propositionen: 30:o.
För reseoch gårdfari-handeln, som med drift siräckes tili aila delar al Riket och äfven till Norrige, uppköpa stadens handlande högst betydliga 47 partier af inhemsksa linneoch isynnerhet ylle-väfnader från Skåne, Halland oell Småland samt äfven från andra orter, af hvilka ylle-väfnaderne tili stor del stampas, färgas och beredas inom staden och i dess grannskap till tjenlig handelsvara; hvarförutan stadens handlande äro förläggare till eller uppköpare af betydliga andelar i de bomullsväfnads-arliklar, som tillverkas i staden och egentligen uti den landsort deromkring, hvarest väfnadsindustrien har sitt säte. Bodoch minut-handeln med vanliga köpmannavaror är deremot inom staden föga vigtig, i anseende lili stapel-orten Götheborgs nära belägenhet; men omsättningen på stadens torg med landtmanna-produkter, och isynnerhet spannemål, är ganska liflig, så att en stor del af Skaraborgs Läns invånare och de jordbrukare uti Elfsborgs Län, sorn vanligen afföra deras öfverskotts-spannemål tili Borås, finna derstädes säker och merendels förmånlig afsättning dels till stadens inbyggare och handlande, samt dels för det mesta till allmoge och uppköpare från de staden omgifvande folkrika trakter, som räknas till gårdfarihandels-distriktet och i hvilka jorden icke framalstrar nog spannemål för folkmängdens behof. Af fabriker förtjena färgerierna egentligen att särskildt nämnas, såsom varande af större betydenhet. Goda handtverkerier af alla nödiga slag, deribland garf\ erier med vidsträckt rörelse, saknas icke inom staden; och för öfrigt bedrifvas både fabriksoch handtverks-näriugarne med ordning och omtanka. Stadens jord användes för det mesta tili frambringande af foderväxter och potates, men föga för span måls producerande; och synes, vid jemförelse af alla dessa förhållanden, slulföljden blifva: alt Borås stad, betraktad såsom afsätlningsställe, utöfvar i flera afseenden ett nyttigt och betydligt inflytande på kultur och näringar inom så väl Elfsborgs Län, som ofvannämnda flera angränsande Län.
Under sistlidet år hade dock, dels genom ett beviljadt statsanslag af 6,000 R:dr, dels genom enskilda bidrag, en del af denna vägsträckning inom Wedens härad blifvit omlagd, hvarför kostnaden beräknats till 9,619 R:dr 50 öre, så att nu återstode en vägsträcka emellan den s. k. Orrebacken och Sundholms gästgif varegård, hvartill skulle erfordras 92,686 R:dr 50 öre; och hade Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader uti sitt sednast afgifna generalförslag i underdånighet tillstyrkt 38 Eccpeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 63. ett statsbidrag för denna vägomläggning af 60,000 R:dr, under förutsättning att det återstående beloppet af häradet tillskjötes. — Med anledning häraf har hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, alt sistnämnda belopp, 60,000 R:dr, måtte för berörda ändamål anvisas och utgå så tidigt, att det ifrågavarande arbetet måtte kunna laga sin början, så snart väderleken dertill blefve lämplig. Rikets Ständer hafva icke kunnat undgå att inse det behjertansvärda i förevarande framställning.
Mörner har sagt, att man ej borde göra koncessioner i ifrågav:de afseende, utan att vi på samma gång finge motsvarande. Såsom redan är upplyst, hafva dock å Norges sida ungefärligen motsvarande koncessioner för länge sedan blifvit gjorda till förmån för Svenska intressen. Vidkommande det af samme talare påpekade förhållandet med de Norska skarpskyttarne, anser jag frågan, huruvida en härstädes förlagd Norsk trupp lyder under Svensk eller Norsk lag, ej inverka på nu förev:de förhållande; men deremot ber jag att, i anledning af Gr. Mörners yttrande, få erinra att Norska embetsman desto heldre böra ega anspråk på skydd i Sverige, som här i Stockholm, till följd af stadganden i Hiks-akten, % som bar kraft af Svensk lag, finnes en hel Norsk Stats-rådsafdelning, med dess underlydande tjenstemän. Gr. Mörner: Om man nödvändigt vill antaga denna §, bör åtminstone ett tillägg göras i den af H. Exc. Hr Frih. De Geer antydda syftning; och får jag derföre anhålla om propos. på bifall till denna §, med den förändrade lydelse, att efter ordet »embetsman» insättas orden »under tjenste-utöfning i Sverige.» Frih. Armfelt: Jag vill blott erinra derom, att det är i full konseqvens med lista kap., att en person, som förgriper sig mot Norsk tjensteman under hans tjenste-utöfning, skall straffas, ehvad han begått detta brott mot honom i Sverige eller Norge.
N:o 27. 937 Götheborgs Båtgilles rättigheter, det sednare likväl endast i fall, som af ordalydelsen kan förmodas, Båtgillet verkeligen äger några uteslutande rättigheter för varors urlastning och transport, samt att Compagniet fått rättighet att anställa enskilda offentliga Auctioner å de varor, Compagniet på nederlag kan komma att äga. Sluteligen får jag tillägga, att jag anser nederlagsrättigheten af Östersjö-producter, såsom för andra orter i Riket förbuden, vara ott Monopolium. Bilaga J till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers ConstitutionsUtskott den 14 Junti 1815. De vid Stats-!!åds-Protocollerne gjorde anmärkningar företogos till slutelig! afgörande, och först den, angående tillåten införsel af bomullsvaror till Götheborg. Herr Professor Munck af Rosenschöld: Med åberopande af hvad jag förut haft äran yttra i denna sak kan jag, med afseende derpå, att publikt Verk icke blifvit hördt och sjelfva tillåtelsen varit en monopolisk anstalt för Götheborg, som icke ens för någon dess nytta kan ursägtas, ej undgå att göra anmärkning mot Stats-Rådets och den Föredragandes tillstyrkande i detta mål. Herr Biskop Rosenstein: Utskottet känner Riksens Ständers Skrifvelse angående Tulltaxans omarbetning och tillåten införsel af gröfre kläden samt ofärgade bomullsvaror, hvaraf i mitt omdöme nog anledning funnits till den vidtagne åtgärden. Då dessutom hvita bomullsvaror fingo emot tull införas, var ej underligt, att Regeringen, i anseende till den obetydliga förtjenst, som qvarstadnat för tryckningen af cattun, och det skadliga att just derföre liksom uppmuntra lurendrägeriet, åtminstone göra det mera lönande, meddelte Rikets Handlande till införande i Götheborg en Licens, som der, hvarest Bevaknings-anstalterne voro i ordning, minst kunde miss 40 - 938 Riksdagen 1815. brukas. Något spår till Monopoliura kan jag icke finna i Kongl.
— Det förra måste derjemte, enligt menniskans natur, förmtdas återföra fången till eftertanka oell ånger öfver sitt brott, till känslau af behofvet utaf försoning med samhället, hvilken han finner sig här kunna vinna, då hans bestraffning icke, såsom nu är fallet, ådragit honom offent lig skam och vanära, utan endast innefattat ett med välförtjent lidande förenadt correetionsstraff. De nuvarande fängelse-anstalterna åter förhärda snarare brottslingen, än de förbättra honom, och hvad han icke der blir sämre än han förr var, icke blir han bättre — i följd af de dåliga umgängen han der får. Man har vidare sagt, att någon erfarenhet öfver systemets tillämpning icke finnes inom Sverige. Deruti har man visserligen rätt, men jag skulle föreställa mig, att den civiliserade menniskans natur är ungefär lika i alla länder; och att det således icke är troligt, att en lag, som passar väl för Frankrike, England, Nordamerica etc., skulle passa illa för Sverige. Detta ligger åtminstone icke inom någon vanlig beräkning, och hvad som åtminstone lärer kunna anses obestridligt är, att det nya stralfsystemet måste passa äfven för Sverige ojemnförligt mycket bättre än det nuvarande i alla hänseenden odugliga befunna systemet. Miijligen kan i en framtid påfinnas ett system, som är ännu bättre, men ett sådant är hitintills icke upptäckt, och således är man ursäktad, om man icke kan föreslå dess införande. Ett skrämskott, som man, i synnerhet inom BondeSt., användt för att kullslå detta betänk., och som jag äfven här hört af en talare anföras, är det nya fängelsesystemets förment oerhörda dyrhet. Jag nekar ej, att dä pluraliteten inom detta Hus städse ansett nationen hafva råd att, till hvilka stora och luxuriösa företag som helst, bevilja ständigt ökade anslag, sparsamhetsandan tyckes komma lemligen illa till pass, då det nu är fråga om ali lagstifta uti ett ärende, som rörer samhällets säkerhet och stora moraliska intressen. Emedlertid tror jag icke, att det är så farligt med den ”oerhörda dyrheten,” som det från vissa, för saken fiendtliga håll insinueras.
Nu då Rikets skuld, såsom vi känna, blifvit liqviderad, så borde RiksgäldsContoiret des t ornera hafva upphört, och Beviltningeri ingått till St äts God t dir et,' Som hufvudsakliga skälet för uppbördens ledande på afväg försvunnit. Hvad är väl följden? Jo, att allmänna Bevillnirsgen i Ränterierne och DandsContoiren måste särskilt bokföras och redovisas, hvarigenom onödigt skrifveri åstadkommes. Om den rättelse i S yrelsevérkens organisation, och den minskning i Em bet små: ines antal, som Riksens Ständer åsyftat alltsedan 1803,. skola gå i fullbordan, si måde fördubblade och onödiga embetsförrättningar upphöra,- och hvarje gren af Statsförvaltningen biingas till ett enkelt1 skick. Dertill hörer äfven, att Uppbörden skalf ske på ett ställe, och i sådan mening har älven' StatsUtskottet afgift it ett af Ridderskapet och Adeln redan bifallet Betänkande om Rikshufvudbokens uppgörande, .Knappt har en månad’ sedan dess förflutit, förrän man redan är färdig, att söndra Kronans uppbörd från StatsContoiref mera ärt lion hittills varit; i stället för att göra hvad man, efter min ianka snarare bordt, nemligen äfven skilja allmänna Bevillningens uppbörd ifrån RiksgäldsContoiret. Detta, hvad grundsattsen i' allmänhet beträffar. I aheende på det särskilta stätsorn blifvit anfördt, för Tulirnedlens ingåer da till RiksgäldsContoiret , att det nemligen skutie vara nyttigt , till att betacka räntorna jpen 17 October f. m. 5i 3 procents Obligationeme, sS får jag tillägga, att denna åsigt är öfverensstämmande med den vid denna Riksdag oftast rådande} att uppoffra alla andra förhållanden för Låne-rörelsens befrämjande. Vill man undantaga StatsContoiret rättigheten att uppbära Tullbevillningen, så bör man äfven undandraga det skyldigheten att honorera löner, och andra ordinarie Stats-utgifter.
M:t gjort underdånig framställning om nödvändigheten, atl skynd samt anskaffades, för General-landlmäteri-kontoret, ytterligare en vid justeringarne derstädes behöflig sats Likare och modeller för de nya måtten och vigterna, äfvensom, för de 24 Provins-landlmäteri-kontoren, fullständiga satser sådana likare och modeller, jemte erforderliga justerings-instrumenler; och hade bemälde Ofver-direktör dervid i underdånighet anmält, att, enligt det af honom antagna lägsta anbudet å anskaffningen af nämnda artiklar, kostnaden för hvarje sats likare och modeller m. m. skulle komma att uppgå lill 440 ILdr banko och således för alla 25 satserna (III 11.000 R:dr, så att, då för anskaffning af ändamålsenliga lådor, deruti omförmälda dyrbara och ömtåliga instrumenter hurde hos Provins-landlmäteri-kontoren förvaras, samt till kostnader för samma effekters försändning lill dessa kontor erfordrades ett belopp af omkring 2,300 R:dr, hela koslnadssumman kunde ungefärligen beräknas uppgå till 13,300 R:dr banko; — med anledning af hvilken framställning E. K. M:t i nåder föreslagit, alt Rikets Ständer 204 Expeditions-Ijtskoltets Forsing till anderd. Skrifvelse J\:o 205. målte lill E. K. M:ls nådiga disposition anvisa elt kreditiv af Tjugo Tusen Riksdaler Riksmynt, att för ifrågavarande ändamål, i mån af behof, mot behörig redovisning användas. Sorn de i ofvanstående nådiga proposition uppgifna kostnader äro föranledda af de författningar, E. K. M:t, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers derom framställda underdåniga anhållan, läckts i nåder utfärda, angående ett, pä decimal-indelningens tillämpning grundad!, enklare system förmält och vigter här i riket, så och enär någon anledning till erinran emot den af E. K
Hemmans åboernes tunga af berörde skjuts i märkelig mån skulle ökas, genom det att särskildt skjuts för förenämnde Gevaldigerk ari ar, så väl vid det de åtföljde arrestanterne, som då de till sina stationer återvända, kotnme att erfordras» Hetta allt har Utskottet tagit i öfvervägande^ och hvad först angår anmärkningarna om nödvändigheten af straffets skärpande för itererade tjufnader, och särskildt bestraffning för brottslingar, sorn, då de för Ratta äro instälde, vanvördligen sig uppföra, anser Utskottet, att det, sorn i detta afseende blifvit anfördt, desto mindre kau föranleda till ändring af hvad Utskottets aflemnade Betänkande i dessa ämnen innehåller, sorn erfarenheten nogsamt vittnar, att förokad stränghet i strafflagar mot tjufnader icke verkat till det ändamål att förekomma utöfvandet af dessa brott; äfvensom Utskottet ej eller anser skäl, att tillstyrka någon annan belöning för dem, sorn gripa brottslingar, än den, sorn för ertappande! af förrymde Soldater och Båtsmän samt dem, hvilka från Fästningsarbete och allmänna Arbetshusen undankomma, redan, är i Författningarna stadgad* Vidkommande åter djg flera förberorde påminnelser, hvilka blifvit gjorde emot det af Ut« skot. Den i g Tuni} sköttel föreslagne Sätt till fångars vårdande under försel; så emedan emot dem förekommer, att ehuru den lön och öfriga förmoner, som skulle tilläggas de personer, hvilka till Gevaldiger* kar, lar blefvo antagne, onekeligen komme att medföra någon tillökning uti nuvarande kostnad till fångars underhåll och transport, densamma dock icke kan blifva så betydlig, att beräkning depå bör göras, enär fråga är om ett kraftigt medel till befordrande af allmän säkerhet, hvarjemte tillika i betraktande bör tagas, att under tillsyn af sådana bevakare fångarne skyndsammare fortskaffas till. bestämd ort, och i följd deraf Utgifterne till deras underhåll under forslandet såmedelst förmindskas; att
N:o 129. i anledn. af väckt motion om anslag för underhållet af en väganläggning till Norrige; N:o i3o. i aniedn. af väckt fråga om premier af allmänna medel för uppförande af gråstensbyggnader å landet. Företogs till pröfning StatsUtsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o i3i, i anledn. af väckt motion om statsanslag till en stängsel omkring de vid Gamla Upsala kyrka varande fyra ättehögar. Hr Rosenblad, Bernh.: Då jag icke kan annat än instämma med motionären deruti, att de äldsta minnesmärken för vår historia verkligen förtjena någon omkostnad oell vård för deras orubbade bibehållande, kan jag icke annat än tillstyrka det lilla anslag, som för ifrågavar. ändamål skulle behöfvas, helst jag förmodar, att den första kostnaden för stängselns uppförande icke skulle uppgå till den föreslagna summan af 1000 r:dr; och jag anhåller derföre om återremiss af utlåtandet. ^ H Ex. Hr Gf. o. Landtm, framställde propositioner först till återremiss och derefter till bifall af StatsUtsk:s utlåt. N:o 131; men begge proposit:na blefvo med ja och nej besvarade. Hr von Hartmansdorff, Aug.: För min del skulle jag anse det vara nog njuggt att icke vilja bevilja något anslag för detta ändamål, synnérligast som jag är öfvertygad, att sedan man en gång beviljat något för stängselns uppförande, de kringboende lätteligen skulle låta förmå sig att underhålla densamma; och jag instämmer derföre uti begäran om återremiss. Uppå derefter framställd propos. blef StatsUtsk:s utlåt. N:o 131 återremitteradt.
Om rätt till qvittning för genfordran vare ock lag som i 7 § sägs, ändå att den fordran ej blifvit efter årsstämning angifven, • § 15. Utan hinder af årsstämning må borgenär under anslagstiden sin fordran utsöka. La cj-Vt skottets Betänkande N:o 34. 7 § '6- Utsöker ej borgenär sin fordran då årsstämning utfärdad blifvit; håfve gäldenär, sedan inställelsedagen förbi är, den rätt, som i 6 § stadqas. § '7. Varder egendom till konkurs afträdd före inställelsedag, som i årsstämning utsatt är, och har borgenär, före nämnda dag, till Rätten eller Domaren gifvit bevakningsinlaga i konkursen in, på sätt i KonkursLagen stadgas; vare ej pligtig att sin sålunda bevakade fordran jemväl efter årsstämningen anmäla. % 18. Hvad om gäldenär i denna Förordning sägs, gälle äfven om löftesman i allt hvad deraf å honom lämpas kan. § 19- I andra fall, än det, som i il § sägs, då i lag eller särskild författning någons rätt och talan är inskränkt inom kortare tid än tio ur, rätte han sig derefter. För fordran hos bank eller allmänt penningeverk, efter sedel eller annan löpande förbindelse, som tryckt eller graverad utgifves, gälle ej hvad om tioårig preskription eller bevakning efter årsstämning nu sagdt är, utan lände till efterrättelse hvad derom särskildt är stadgadt. Samma lag vare angående medel, som blifvit insatta i landtränteri, i Rikets Ständers Rank eller Riksgäldskontor, eller under annan allmän vård. Denna Förordning skall icke blifva gällande i mål, sorn göras anhängiga före utgången af December månad nästkommande är. (Aret efter det, hvarunder Förordningen utfärdas.) Slockholm den 21 Juni 1860. Herr Olivecrona, K., har hegart få antecknadt, att han ej i behandlingen af detta ärende deltagit. Stockholm, tryckt hos Sam. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Juni 1860, kl. 2 e. m.