Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådan är, till sitt hufvudsakliga innehåll, gällande lagstiftning i ifrågavarande ämne. Ser man på de anmärkningar, som deremot nu blifvit framställda, finnér man att de flesta af dem icke gälla den princip, hvarpå författningen hvilar, eller kontrollens uppdragande åt kommunerna eller af dem valde gode män, utan synes lämpligheten häraf fastheldre vara af flera motionärer erkänd. Herr Carléns förslag gör dock härifrån ett undantag i så måtto, som, enligt hvad 2 § deraf utvisar, motionären ansett att å landet en vidsträcktare kommunalkrets än socknen, nemligen häradet, borde öfvertaga förmyndare-inseendet och att jemväl Rätten borde i viss mån tillerkännas inflytande på valet af gode män, såväl på landet som i staden. Då detta är den grundtanke, hvarpå hela nämnde förslag är byggdt, och ifrågasatta anordning skulle, om den bifölles, utöfva väsentligt inflytande på innehållet af ifrågavarande lagstiftning i öfrigt, anser sig Utskottet böra först till besvarande upptaga framställningen i denna del. Såsom motiv derför har motionären anfört, »att de mindre kommunerna i vårt land redan så tillräckligt uppenbarat bristande nit och förmåga i tillsyn öfver förmynderskap, att man längesedan kommit i erfarenhet deraf, att på dem ingenting vöre att i det hänseendet bygga, och att det, såsom sporre på nitet, gode männen tillerkända arfvode, efterstäfvansvärdt i mån af kontrolleringskretsens storlek, skulle otvifvelaktigt endast i ganska sällsporda fall uppfylla ändamålet, så vida denna krets blefve mindre än hela domkretsen.» — Utskottet kan icke dela denna åsigt, utan anser ifrågasatta rubbning af bestående, nyss ordnade, förhållanden hvarken vara af omständigheterna oundgängligen påkallad, eller ens utan våda för de omyndiga för närvarande kunna vidtagas. I motsats mot motionären anser nemligen Utskottet, det intresset för de omyndigas rätt bör påräknas vara lifligare inom en trängre krets än inom en vidsträcktare, och att, om detta intresse icke förefinnes inom socknen, det än mindre kan förutsättas annorstädes inom häradet.
Och att få ega en religiös tro, men icke få bekänna densamma, — att få ega ett samvete, men icke få dyrka sin Gud såsom detta samvete bjuder, vore detsamma som rättigheten att få lefva, utan att få andas. Samvetsfrihet utan bekännelsefrihet är följaktligen en absurditet, och en lag, som bestraffade affall, bestraffade i sjelfva verket ingenting annat än bristen på hyckleri och tillstadde en förställning i stort, der Siats-kyrkan sjelf hade svårt att igenkänna sina verkliga vänner. I fråga åter om ansvar för utspridande af lärosats, som ej öfverensstämmer med de af Svenska kyrkan antagna dogmer, skulle väl särskilta menings-skiftningar snarare kunna väntas. Men derom borde dock alla vara ense, att den fria forskningens rätt bör med yttersta omsorg af lagstiftaren vårdas. Forskningens frihet är ett vilkor för dess möjlighet, och forskningen är statens andliga lifselement: utan den vore detta lif snart utsläckt. Rastlös sträfvan af menniskoanden är det första vilkoret för all utveckling: lägger den sig till hvila på vunna lagrar, så är den död, och lifvet afstannar i alla dess riktningar. — Skulle väl kunskapen om de himmelska sanningarna härifrån göra ett undantag? skulle ingen vidare utveckling på detta fält vara möjlig? Man bör härvid noga skilja emellan det gudomliga ordet sjelft och den menskliga uppfattningen deraf. Det förra är icke mäktigt af någon utveckling, ty det behöfver ingen, utan förblifver i evighet detsamma. Men den menskliga uppfattningen, begränsad såsom allt ändligt, kan ej heller här vara ofelbar, utan måste kunna allt mer fullkomnas. Det är dock en sådan allt klarare insigt i det för menniskan dyrbaraste, som man hindrade genom en lag, hvilken med straff belade hvarje yttradt tvifvel om riktigheten af den utläggning, menniskotanken en gång gjort af bibelordet. Och ej blott religions-läran, utan äfven andra vetenskaper hämmades derigenom i sin utveckling. Detta gäller, bland annat, i viss mån om historieforskningen, men framförallt om den filosofiska spekulationen, hvars resultater, der den gifver några, nästan aldrig helt och hållet sammanfalla med det uppenbarade ordet.
P rf g.srf ^ po ® crq g Passagerare. Gods. Öfvervigt, post, djur, åkdon, m. m. Summa För banans För trafik För verkstäder, lokomotiver och vagnar. Konsumerade Summa t*? pTo qq B ** —' p 03 pr CD *-s P Pj C5 CD Antal. Riksmynt. Centner. Riksmynt. inkomster. underhåll. afdelningen. materialier. utgifter. För Ingeniörafdelningen. För maskinafdelningen och förrådet. För Trafikafdelningen. Behållning för Januari—September 167,482 12 Summa Riksmynt!5^9,274161 *) Dessa sammandrag, hvilka grunda sig endast på de rapporter, som för hvarje qvartal ingått till Kongl. Maj:t, torde derföre i mindre väsendtliga delar afvika från de bokslut, som för hvarje år upprättas. Bih. till R. St. Prot. 1SG2 & 1S63. 4 Sami. / AJd. 2 Band. 3 lläft. s. Bilaga till Slals-Viskottets Utlåtande JV2 87. litt. JP. Sammandrag öfver trafiken å Vestra Stambanan från Stockholm från och med December 1860 till och med September 1862 *> 1860. December (Banan öppen till Södertelje) 1861. Januari ] Februari April 1 Juni (Den 1 Juni öppnades banan till Jerna, 4,3 mil från Stockholm) | Augusti - r September 1 Oktober (Den 1 Oktober öppnades banan till Gnesta, 6 mil från Stockholm) | November December 1 Antal trafiktåg. Mil, som passerats. Medeltal trafikerad bana. Inkomst per banmil. Inkomst per tågmil. In k o m s t e r. Utgifter. Passagerare. Gods. Öfvervigt, post, åkdon, djur, paketer, m. m. Summa inkomst. För banans underhåll. För trafikafdelningen. För verkstä- der, lokomotiver och vagnar. Konsumerade materialier. Summa utgift. Antal. Riksmynt. Centner. Riksmynt.
Vid periodens slut återstodo 762 tegar och hemman, som ej undergått laga skifte. 1 afseende å de inom länet under perioden influtne statsbidrag, jemte hvarje års restantiebelopp, äfTab. Litt. b. vensom folkskoleafgifter m. in., hänvisas till det å följande sida intagna sammandrag öfver 1856 till och med 1860 årens uppbörd i länet. Restantiebeloppen utgöras hufvudsakligast af bötesmedel, som vid hvarje års slut äro beroende på förvandling och aftjenande eller högre Rätts pröfning. 6. Politi. Inom länet finnes en lägre landtbruksskola, hvarom Kongl. Hushållnings-Sällskapets här ofvan intagna berättelse lemnar närmare upplysning. De inom länet befintliga Filialbanker samt afdelningar af Mälareprovinsernas Enskilda bank synas på Tab. N:o 12. de industriela företagen hafva haft ett välgörande inflytande. Upplysningar om Sparbankerna igenfinnas i Tab. N:o 12. Till understöd vid missväxter äro distriktsoch sockenmagasiner inrättade i de flesta socknar. o Ar 1852 inrättades ett Brandstodsbolag för byggnader och lösören å landet; hvarförutom synnerligast i Norra Helsingland föreningar finnas socknevis upprättade till understöd vid eldskador. De under perioden ut - 20 Gefleborgs län. Försäkringar mot brandoch sjöskador. o betalde ersättningar för brandskador å landet hafva utgjort omkring 100,000 R:dr R:mt. Ar 1860 thnade en större eldsvåda i Söderhamn, derför i brandskadeersättning erhölls från Städernas Allmänna Brandstodsbolag ett belopp af 95,723 R:dr 92 öre Runt. I Gefle finnes en förening, benämnd Gefle Sjöassuransförening, stiftad år 1847 af stadens skeppsredare till ömsesidigt understöd vid olyckshändelser till sjös samt en för enahanda ändamål år 1857 inrättad förening, kallad Fr aktförsäkring sförening en i Gefle. Ta!>. Litt. B. Sammandrag öfver 1856—1860 årens uppbörd. Gefleborgs län.
För att så mycket fullkomligare sätta den ifrågavarande <§. i öfverensstämmelse med det motsvarande stadgandet i Tryckfrihetsförordningen/har jag j hufvudsaken nyttjat samma ordalag; men blott, för ytterligare tydlighet, tillagt Konungens gerningar epithetet: cnskildta. Härigenom harjag velat skarpt uppdraga den gräns, som Grundlagen utstakat emellan Kongl. Maj:ts Regeringsåtgärder, samt Konungens person och gemingar': Konungens person och gemingar tillhöra nemligen Bil. till Ridd, o. Ad, Pr, II Rand, 47 Den io Marlii. blott hans en/hildia lif och lefverne; men i det offentliga lifvet är Konungen endast den styrande tnagtens högsta vilja, utan att likväl sjelf äga några kroppsliga organer, för att till verk och gerning bringa denna sin vilja. Kongl. Majds regeringsåtgärder och författningar måste säledegj enligt Regeringsformen , anses såsom coii• irasignentens gerningar; ett ytterligare bevis för denna mening kan hämtas från sjelfva Regeringsformens ordalydelse. [ 3 § heter det nemligen: ”Konungens Majestät skall hållas i helgd ”och vördnad; hans gerningar vare frän allt åtal fredade.” Men samma Regeringsform medgifver, att Kongl. Majtts regeringsåtgärder kunna hos Föredraganden och rådgifvarne åtalas, enligt 106 §. inför Riksrätt, och enligt 107 §. inför Ständernas opinions domstol; följaktligen måste Kongl. Maj:ts regeringsåtgärder omöjligen kunna vara det, som förstås med de i 5 §. fridlyste Konungens gerningar. Grefve Gyllenborg} ffohan Henning: Det har varit, likaså oförmodadt, sorn smärtande för mig, och jag förmodar, de öfrige Riksens Ständers Revisorer, som med mig delat samma åsigter utaf Kongl. Majits nådiga skrifvelse till Rikseos Ständer, angående revi*- son af tullräkenskaperne, att inhämta, det KongL Majit ansedt Riksens Ständers revisorer, med afvikelse ifrån den för dem 1813 utfärdade
Det var långt till Maj ännu, men icke desto mindre syntes tiden hafva vingar, ty dagarne försvunno under både nöjsamma och nyttiga sysselsättningar. Väderleken hade en tid bortåt varit ruskig och obehaglig, regn och snöslagg ena dagen, skarp blåst med yrväder den andra, och föret derefter. Men i medlet af Mars månad syntes himlen, på en gång klarnad, fattat det beslut, att skänka nordboarne en liten sträng eftervinter, med solskensdagar och klara månskensnätter. Onkel Ludvig reste då till Borgå för att se om sitt fartyg; hans brorson Otto skulle följa med. Gossen hade fört med sig en helsning från sin styfmor till Ottilia, att denna med första skulle göra ett besök på Rönnbacka. Ottilia smålog och ansåg det vara ord utan mening, ty den goda frun kom aldrig oftare dit, än hon var bjuden, och det inträffade sällan nog. Desto mera öfverraskade blefvo våra unga vänner, när dagen efter onkelns bortresa, tvänne slädar körde in på gården, ur den första steg fru Lurhjelm med artigt biträde af sin körsven kapten Markoff, från den andra hoppade Hedda Smitt, och dess cavalier servant var — hennes bordsgranne från nyårsaftonen: den rödbrusiga handels-bokhållaren. De inträffade vid middags-timmen, men anrättningen var icke bestämd för ett sådant sällskap. Sedan derföre fru Palman litet fundersam skjutit sin hvita mössa från ett öra till det andra, snodde hon mellan visthuset och köket, der det hackades, bultades och stektes; mortelstöten och vispeln var i flitig rörelse. Under tiden tog Ottilia fram duktyg och annat tillbehör, och om en timme var allt i bästa ordning. «Hennes nåd» visade sig ganska beställsam att biträda Ottilia med dukningen och derunder framtog hon vinglas från skänken, och ordnade dem på bordet; vin måste således äfven fram, lyckligtvis fanns något hemma, hvilket ej alltid är händelsen på landet. Frun skänkte uti så långt det räckte och gästerna syntes snart vara som hemmastadde. Leonna gjorde en fråga efter Marie. «Hon mår förträffligt» svarade systern.
Handel och Sjöfart: antalet af handlande här öch i Christianopels köping är 95; men ganska fä deribland äro skeppsredare, och för utskeppning finnas egentligen inga produkter utom trädvaror, som synnerligast uppköpas från de Länet angränsande skogstrakter i Småland. För den dagliga rörelsen måste behofven af spanmål, ost, smör m. m. anskaffas från andra orter, helst tillförseln från närmaste landsbygd icke är tillräcklig. Staden äger 5 briggar om 555/jhj läster, 6 skonertar om 252/ötj läster, 1 galeas om ddfifk läster samt 4 slupar och jakter om 88/gg läster, eller sammanlagdt 16 fartyg om 927jnnj läster. Under sistlidet år äro utklarerade 83 fartyg till utrikes och 265 till inrikes ort samt inklarerade från utrikes ort 62 och från inrikes ort 256 fartyg. Importen har hufvudsakligen bestått af romm, konjak, vin, kaffe, risgryn, socker med flere specerier, tobaksblader, bomull, ylleoch bomulls väfnader, stenkol och sten kolsstubb, hampa, salt, sill och torrfisk. Exporten: af furuoch granplankor, bräder, sparr, bjelkar, ekoch bokstaf, bokebands-tunnor, tjära och diverse sorter papper. 11 Tullintraderne utgjorde för Utskeppade varor. Införde varor. Medeltalet för de 5 åren 1843—1847 var 1,470: 45,941: 32. — Handtverkerierne. Antalet af handtverkare är 199 och ganska få deribland kunna anses äga förmögenhet öfver medelmåttan; deras förarbetning inskränker sig till stadens invånares behof. Sedan förra berättelsen afgafs har en musikalisk instrumentmakare bosatt sig i staden, men för öfrigt några nya näringar icke uppkommit; och tinnas här 5 tobasfabriker, 2 apothek, 2 boktryckerier samt ett kofferdiskeppsvarf.
Ester en stunds öfwerlaggning, hwarunder flere talade pä en gäng, beflöcs, at Allmänna Beswärsoch Osconomia;. Utffottets Betänkande stmls afsias, och de sä kallade lusmuauous-penningar intil nästa Riksdag fortfara. Föredrogs ä nyo Lag Utstottets den 29 Mars pä bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Majus Nädiga Moposnioi! t!i Riksens Ständer, angäende erindran til Allmanhecen om hwad wid Boupteckningar iakttagas bör. Bifölls. Fri - Den Zi Mars. e. m. 158) Friherre Legerström, kuäojf, utbad flg fä erindra, at Ridderssapet och Adeln wäl beflutit, at en I^leclaille öfwer Regements-förandringen skulle präglas, men icke yttrat sig hwar medlen derril skulle tagas. Han anhöll derföre om kro, position, ac den efter manligheten mätte pä Lsnciuens bekostnad blifwa slagen. Herr Grefwen och Landtmarskalkrn gjorde^harä kroposition, hwilken Bifölls. Herr kZblmLN, Otto ?re6ric. Sedan 6ommitter-r6e til Tryckfrihetens wärd nu af Riksens Ständers LleKorer blifwit Utwalde, lärer man böra wara betänkt at för denna Lomming mätte Utses Sessions-Rum samt medel anfläs til bestridande af eldning, ljus, skrif-materi-tUer och renskrifning m. m. Jag anhäller at Stats-Utskotrct mätte anmodas ar med förslag häröfwer til Riksens Ständer inkomma. Herr Grefwen och Landtmarskalkrn gjorde härä kroposiuon, hwilken Bifölls. Härefter bortgeck Herr Landtmarskalkrn och kemnade klubban ät Grefwe »»milton, ^xei.
Inom detta rum gjordes vid föredragningen af H. StalsUtsk:s utlåtande N:o 44 ^en anmärka., att som Topographiska corpsen, genom K. M:s nåd. beslut af den tg:de Februari 18 > i, blifvit alldeles skiljd från Ingenieur-corpsen, som icke alls äger någon gemenskap med den förstnämnda corpsens arbeten och redogörelse, så att dess redogörelse-räkningar numera directe till Kammarrätten ingå, syntes det alldeles olämpligt, att Ingenieur-corpsen bibehölls vid förvaltningen af medel, med hvilka dess befattning är inskränkt till blotta utassigneringen; i följd hvaraf jag yrkade att Utsk., med frångående af dess i detta afseende gifna utlåt., måtte, i öfverensstämmelse med K. M:s aflåtna nåd. propos., uppföra detta anslag å den stat, till hvilken detsamma rätteligen hörer; och då det H Utsk. blott i afseende derå, att de öfriga RiksSttn icke gjort dylik anmärkt)., icke behagat göra afseende å hvad jag vördsammast anfört, utan uti det nu under föredragning varande utlåt, vidblifvit samma tanke, nödgas jag ytterligare yrka på bifall till hvad K. M. i detta ämne föreslagit. Frih. Cederström, Bror: Jag har blifvit förekommen af Ur Peyron, och får derföre endast anföra, att äfven jag anser anslaget af 714,000 r:dr vara nödvändigt. Hvad sednare delen af denna punkt i Utsk:s betänk, angår, så får jag anmärka följande: Utsk. tillstyrker, alt uti anslaget för Krigs-collegii departementer må, under benämning af ”rotefrihets-afgifterna till armeens materiella behof,” uppföras ett belopp af 22,5oo r:dr, emot det att det lill försvarsverket i allmänhet, eller K Krigs-collegii departementer, beviljade anslag • förminskades med en motsvarande summa. — Men då, enl. R.
Sif Sonennfomd från soo tilt od) meb ooo 91:br, a i? 9v:br. 91- $ito . (Summa (32) H:o 1 uti n. n. ilan f5i* är 18'« SÖtcmnfacturirr, Sa britor ocf> Snrätt» nin gar. { ©ömmanövog efim* ^axmng^lldngöeune ^:0 3 utt n. H. Han fou av 18 -» ©genbom, tillhörig ÄongL SDIajit od) Äroitan. Jpemman. Sdgenfjeter. droarnar od; Sågar. g § »: § HT ra £* s~ £2 or rv H S" t2 s~ <£r ra s? sT gör SanDet 9?. 9i. ©tat> . 9?. SDito ©umma Ia V Slfgift för Sarader^Siillmafter. ©timma. oo U c t-? G £ J-r /> CD *5 w © to fe> -o to *3 iU yo 5 « Ö) SBillarber. tö rx> ■£S)j B «- S <ri': SCffllft. SlntaL afgift. 2tntat. ©Srbfari&anbtanbf, föatibtroerfave mfl font ävo (tua egna. 9>ntf$* od) Sabrt&sStr&etarr, ©arbs? Äaiibtioerfare. ©tänbSperfotterö enflitbte aScfjenter. S jo t® ° >© '3>- t»‘ -O c 4§ c .2 £5 SfrbetfcSlajjftt. Sfboocatrr, Sfrtifler, SDZebici fantt för bioerfe infomfler. ©Srbä>«, 58rttfö; od) Sabrits.-äÖetjente famt SJtjötnare od> ©ågare. •fjaitbtroerfS.- od) Sabrifg
Kammar-Collegium under den 16 October 1810 i ämnet afgifvit ytterligare underdånigt yttrande, samt deruti utvecklat svårigheterne vid utförandet af en sådan omsättning och reduetion af bemma n sräntor ne till ett mindre antal, men tillika uppgifvit grunderne och sättet dertill, med iakttaride, att hvarken kronan eller de skattdragande blefve lidande eller skattläggnings-verket rubbadt. Derefter bär Kongl. Maj:t, i Nåder låtit genom Dess Befallningshafvande höra Länens Inbyggare, hvilka i allmänhet yttrat den önskan att blifva bibehållne vid räntornes utgörande sådane de nu finnas bestämde; ^Hvaremot likväl åtskilliga Hemmansegare 53a Stats-Utskottets Betänkanden. förklarat sig vilja ingå uti förändringen, så vida den kunde tillvägabrirvgas utan deras förnärmande; Men de fleste Kongl, Majit» Befallningshafvande hafva dervid uppgifvit det hinder sorn mötte af brist på skicklige personer, sorn kunde åtaga sig utarbetandet af räntornes uträkning och förvandling på föreslaget sätt, hvartill Häradsskrifvarne i anseende till deras mångå göromål saknade erforderlig tid. Och har Kongl. Majit i anledning häraf yti Dess Nådiga förordning af den 20 Sept. 1S r 5, §. 7, förklarat: att sorn upplyst blifvit icke allenast den bästa methoden för de mångahanda särskildte räntepersedlarnes sammanslående är svår att utfinna, utan ock att ett sådant sammanslående i många orter skulle strida emot de skattskyldiges egen vilja och önskan samt att bibehållandet af de flere smärre persedlarne ki .1 bidraga till både Räntegifvares och Rdntetagares förmån vid lösandet, enär Mar-r kegångspriset å en persedel kan ersätta hvad genom detsamma å en annan möjligen skulle lända till förlust, så fanne Kongl, Maj:t det utgörandet af Jordeboks-i l-äntorne efter flerfalldige benämningar borde åtminstone tills vidare förblifva Qföråndradt. Stats-Utskottets Be tänk anden. Då nu fråga åter blifvit väckt om.
Hä rvid iakttages, att, såsom grund för bränvins-bränningsrältigheten, värdet af åbyggnaden ej får i taxalionen ingå Lill högre belopp, än som motsvarar högst en femtedel af jordens värde; åliggande det derföre Beredningsoch Taxerings-Comiteerne för år i835, alt vid egendomar, i hvilkas taxeringsvärde åbyggnadens värde ingått till högre belopp, serskildt bestämma, i enlighet med den här gifna föreskrift, det fastighetsvärde, för hvilket bran vinsbränning vid dylika egendomar får ega rum, i följd hvaraf den inskränkning i bränvins-bränningsrättigheten , hvartill detta stadgande för ifrågavarande egendomar kan föranleda, ej blifver gällande förr än ifrån och med början af år i836. 4 §• Melän en bränvinspanna af po kannors rymd, eller flera pannor, hvilkas sammanslagna rymd öfversliger po kannor, kokrummet oberäknad!, må icke uti ett verk eller å samma egendom eller hemmansdel nyttjas. Vid brännerier af annan än vanlig beskaffenhet, eller så kallade konstIxrännerier, får sammanräknade kannetaiet af alla dithörande pannor, mäskvärmaren oberäknad, icke öfverstiga den högsta panneryrad, hvarmed bränvinsbränning med enkla pannor är tillåten. Såsom kokrum får beräknas två kannor för hvarje bränvinspanna om 4o kannors rymd och derunder, samt 3 kannor, då pannerymden öfverstiger 4° kannor. Inga vid ättiksfabrikör varande pannor må under något vilkor till bränvinsbränning begagnas. 5 §. Innehafvare eller brukare af tvänne eller flera hemman, hemmansdelar eller lägenheter, som till bränvinsbränning berättigade äro och af innehafvarens folk och dragare skötas, vare öppet lemnadt att, såvida hemmanet, hemmansdelen eller lägenheten är försedd med egen ladugård, der utfodring sker, på hvardera af dessa egendomar idka bränvinsbränning med så stor panna, som emot jordvärdet svarar.
Eder att med fullständigt underdånigt utlåtande inkomma. r?42 Den 17 Julis. 4:de Afdelningen. «Vm hrvad wid Spanmäls-handel af Eder bök iakrragas, samt em Magazins «Inrättningens redogörelse Uti deras underdäniga ffrismrlser rörande Ma, gazins-Inrättningen, hajma Riksens Ständer i af, seende pä Spanmäls upphandling med flere
I afseende på Landoch Vatten-Communicationerne inom Länet, hvilka i allmännhet äro någorlunda tillräcklige för inre röreisen, fastän de ännu kunna fullkomnas eller utvidgas, bör serskildt här anmärkas: att en allmän omläggning af vägarne, till större backars utvidgande, blifvit med berömvärd enighet företagen af Wedbo och Tossbo Häraders Invånare, på deras egen bekostnad, och för det mästa äfven fullbordad inom bägge Häraderne, utan annat understöd än att Eders Kongl, Maj:t nådigst anslagit i,3oo R;dr af Stats - 3i medlen till inlösen för den odaljord, som beliöft inköpas nied afseende på nya vägsträckningen; samt att, af de Trenne inom detta Län belägne, Trollhätte Canal och Slussverks Bolag tillhörande, Slussverken vid Brinkebergskulle, Trollhättan och lilla Edet, är det sistnämnde nu mera på Bolagets bekostnad förflyttadt till Bohusländska sidan af Götha Elf och der ombygdt efter utvidgad plan; äfvensom att den Canalanläggning, som sednare åren varit under arbete, till Segelfartens betryggande förbi Stallbacka forssar, emellan Brinkebergskulle och Trollhättan, är i det närmaste fullbordad och början dessutom gjord med vattenbyggnads-arbete till Hamnens förbättrande vid Wenersborg, det ena och andra på Allmän bekostnad, genom Styrelsen öfver Segelfarts-anstalterne emellan Wenern och Hafvet; och lemnar allt hvad sålunda redan blifvit tillgjordt visshet derom, att den förut serdeles besvärliga och ej sällan äfventyrliga, samt ofta mycket långsamma segelfarten på denna Rikets vigtiga Vatten-communication skall innan kort vinna en, äfven för visse delar af Elfsborgs Län, nyttig och välgörande förbättring i det hela. §. 4- Politisk Författning. a) Kammar-Verk. Under åren 1827 till och nied i83i bär icke något hemman förfallit i ödesmål, ej eller har något Nybj^gge blifvit på Krono-Allmänning upptagit; men Ellofva stycken förut anlaggda Lägenheter hafva ingått i skatt, efter tilländalupne frihetsår. Af serskilte