Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Innan större eller mindre del af ofvanomförmälda lån får Ivftas, bör bolaget, genom sin Direktion, hafva till Riksgälds-kontoret afleinnat eller der företett: a) för hela lånesumman, jemte derå upplöpande ränta, å bolagets vägnar utfärdad skuldförbindelse, som af Fullmäktige i nyssnämnde verk godkännes och antages ; b) utaf bolaget, genom Direktionen, ingånget samt af E. K. Majit i nåder an taget kontrakt om jernvägs-arbetets utförande och anskaffande af all för jernvägens begagnande erforderlig materiel, i den ordning och inom den tid arbetsplanen bestämmer ; c) bevis, att aktieteckningen, äfvensom den i ofvanstående 2idra punkt stadgade deposition af deruti omförmälda handlingar, skett för ett belopp, som åtminstone motsvarar hälften af den föreskrifna teckningssumman; d) bevis angående behörig verkställighet af minst Tio procents inbetalning å alla enligt punkten litt. c), tecknade aktier; e) vederbörligt intyg, att arbetet inom föreskrifven tid blifvit påbörjadt och sedermera, i öfverensstämmelse med arbetsplanen, fortsatt; samt /) särskild likaledes å bolagets vägnar, utfärdad förbindelse, innefattande åtagande, att, under all framtid och utan något ytterligare bidrag af allmänna medel, vidmakthålla hela jernvägen, med allt hvad dertill hörer, i sådant skick, att den kan för allmänna trafiken begagnas. 5:o.
Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Nov. 1865, kl. 2 e. m. Memorial, angående tillökning af 1. tskottets tjenstemanna-personal. För att befordra skyndsamhet vid behandlingen af de ärenden, som blifva till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets åtgärd öfverlemnade, har Utskottet inom sig utsett tre afdelningar för ärendenas beredning, innan dessa till slutlig handläggning hos Utskottet förekomma, hvadan Utskottet, enligt 24 § Riksdagsordningen, eger att antaga tre Kanslister, en till biträde vid hvardera afdelningen; men då, enligt hvad erfarenheten vid förflutna riksdagar visat, dessutom oundvikligen erfordras ett pålitligt biträde vid diariernas förande och för att gå tillhanda med Notarietjenst. vid Utskottets sammanträden, samt två Kanslister, att, i den mån göromål ens mängd och omfattning sådant erfordra, i tjenstgöring inkallas; så får Utskottet hos Riks-Stånden vördsamligen anhålla, det Utskottet må tillåtas att, utöfver hvad Riksdags-ordningen medgifver, nu antaga en Notarie och, i mån af behof, två Kanslister. Stockholm den 1 November 1865. A Höglofliga Ridderskapet och Adelns Ä Högvördiga Preste-Ståndets Ledamöters vägnar: C. M. Björnstjerna. A Yällofliga Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar: F. G. Isberg. Ä Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: A. Medin. Ledamöters vägnar: A. F. B eckman. J. G. Broomé. Bili. till R. St. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 2, Nso 2, Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Nov. 1865, kl. 2 e, m. Betänkande, i anledning af vackt förslag om vidtagande af åtgärder i ändamål att samla och bevara sådana manuskripter och andra litterära alster af historiskt värde, som finnas på spridda ställen i landel.
Undervisningsanstalter. /) Stadens barnhus, bygdt af sten, 2 våningar, i rundbågsstil, å samma tomt i förstaden Stampen, som det förut varande föråldrade och otjenliga envåningshuset af träd. Dess längd är 118 fot och bredd 46. Det innehåller, jemte nödiga boställsrum och undervisningssalar, erforderliga lägenheter för rymmande af omkring 50 barn. Byggnaden fullbordades år 1857. g) En tillbyggnad till Chalmerska Slöjdskolan för ritsalar, laboratorium m. m., färdig till begagnande år 1856. h) Nya arbetshuset, beläget i förstaden Stampen, hållande i längd åt bangården 350 fot med en fasad åt gatan af 384 fot. Med inberäknande af kök, bageri, tvättoch brygghus samt magasiner och visthus, men utom byggnaden för qvarn och manglar, innehåller det 128 rum, af hvilka 87 äro afsedda att inrymma om o kring 1,000 fattighjon. Ar 1856 verkställdes inflyttningen från de gamla lägenheterna. i) Ett ångkök, anlagdt af ett enskildt aktiebolag, efter grundsatsen af mathållning utan spritdrycker och för lägsta möjliga priser. Ett tvåvåningshus af tegel är för ändamålet uppfördt i närheten af fisktorget och blef inrättningen till begagnande öppnad år 1858. k) Cellfängelset, uppfördt å en förut till fästningsverken hörande tomt nära S:t Eriks torg. Det är gemensamt för länet och Göteborgs stad och består af en tre våningars hufvudbyggnad, innehållande 107 celler jemte nödiga boställsrum, samt 2:ne flyglar, af hvilka den ene innehåller 2:ne sessionssalar för Häradsrätten i orten och Stadens Rådhusrätts 2:dra afdelning, jemte förmak m. m. Byggnaden fullbordades 1858. För den storartade anläggningen af arbetarebostäder, som i dubbelt hänseende utgöra en prydnad för staden, skall nedanför under rubriken »Välgörenhets-stiftelser» varda redogjordt. Den i föregående femårsberättelser omförmälda, för trädgårdsväxt-odlingens befrämjande, härstädes stiftade
Dessutom kan, efter all sannolikhet, antagas, ali den behållning, som vid delta ärs slut linnes i förräderna härstädes och ä de öfriga lörsiiljningsorlerna, uppgår till omkring; 1 11. 31 242 Den 17 Åugasti f. m. 3000 chartaftryck, lili pris per medium 2 r:dr 6000 180 kustbeskrifuingar 3-' „ 000 <J00 dilo 2 „ 1800 S:a 8400 och om dessa chartor och beskrifningar icke värderas högre än tili hälften af försäljningspriset, sä utgöra de dock en tillökning, utöfver den begärda summan, af b:eo r:dr 4200. Stockholm d. 12 Augusti 1844- E. G. nf Ii Hut, Capitaine vid tv. 3!. Flotta. Remitterades till Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Frih. Alströmer, Jonas, uppläste följande anförande: Inom Elfsborgs län, i närheten af Alingsås stad, linues en betydlig landtegendom, Östads säteri, hulken, med sina vidsträckta underlydande hemman, af framlidne Commerce-rädet oell Ridd. samt Dirccteuren vid Oslindiska compagniet Nicolas Sahlgren år 1774 skänktes lill det barnhus, som Dirccteuren å egendomen uppförde. Ändamålet med delta barnhus var, efter stiftarens egna ord: ”alt rädda fattiga föräldrars harn frän cläude oell undergång, samt genom tjenlig uppfostran dana dem till trogna arbetare vid jordbruket.” Denna sin bestämmelse har det troget fullgjort och ehuru det anspråkslöst fått sin plats å en föga besökt ort, som visar alt skrytet ej ingick i den ädle gifvarens beräkning, är det, ehuru okändt af den bemedlade, likväl tillräckligt kändt af dem, som behöfva anlita dess hjelp, och utgör således den skönaste minnesvård framlidne Direct.
Banko. helsiden: alngods: shawlar, shawletter och andra dukar: eller annan gles väfnad, af s. k. hourre de soie, samt genom tryckning eller pressning fasoneradé) ej mindre släta och enfärgade, än genom väfnadssättet eller olika färgadt silke fasoneR:dr sk. r:st R:dr sk. r:st rade 1 skålp. 10 32 — halfsiden, eller af silke till större eller mindre del blandadt med bomull, lin, ull eller andra ämnen : shawlar, shawletter och andra dukar af under 10 r.drs värde stycket 100 R:dr v. 25 bomulls: alngods: hvita : 3 16 genom väfnadssättet släta såsom kaliko, bomullslärft m. fl. 1 skålp. 1 5 4 färgade: alla genom väfnadssättet släta: 3 16 — enfärgade ... i .. 1 skålp. 1 5 4 5 väfda af olika färgadt garn 1 skålp. 1 32 tryckta eller pressade: 5 16 andra slag, än filtar och öfriga sådana färgade, som tullbeliandlas lika med hvita af samma slag, samt i allmänhet alla tyger i finhet öfver 80 trådar på tummen i rän ningen 1 skålp. 1 37 4 462 Expeditions-Utskottcts Förslag till und. Skrifvelse, IV.o 2/2. Tallvärde. Qvantitet för tullInfftrselslull, Banko. tVäfnader: beräkningen. bomulls: alngods: O färgade: shawlar, shawletter oell andra dukar:
Jag förnyar således min vördsamma anhållan om återremiss. Hr Akerman: Hr von Hartmansdorff har såsom ett bevis för oriktigheten af mitt yttrande att bergstingsrätterne skulle vara de sista återstående undantagsdomstolarne åberopat krigsrätterne. Det är sanni att sådane linnas; men till deras upptagande och bedömande höra mål, som angå disciplinära förhållanden, således af den särskilda beskaffenhet, att något dylikt icke kan komma ifråga vid bergstingsrätterne. Man har vidare talat om, att orsaken hvarföre man önskat dessa särskilda domstolars upphörande vore ett hat till dem derföre att de voro privilegierade. Jag vill i viss mohn medgifva detta påstående, ty jag kan icke tänka mig såsom nyttigt eller hedrande för ett land, att rättvisan kan få namn af privilegierad. Den mäste vara allmän, och den domstol som är god nog för en, vara god nog för alla. Det är vidare nämdt att det vore väl om personer, som icke äro studerade finge vara med i domstolarne; eller ”die Herren von Leder”, såsom de, enligt talarens uppgift, i Tyskland lära benämnas. Hvad den saken beträffar behöfver man i nu förevar:de fall icke hysa någon fruktan; ty då bergsmålen skola öfverflyttas till häradsrältcrne, så har man ju i dem nämndemänner, hvilka sakna vetenskaplig bildning, och således motsvara hvad talaren menar med ”die Herren von Leder”. Hr von Hohenhausen, Mich, Silv.: Jag är fullt öfver - 576 Dea 10 Oktober. tygad derom, att den talare som sednast hade ordet, lika litet som jag och alla audra ledamöter af detta hus, önskar en förändring blott för förändringens skull, utan endast önskar förändring då sådan påfordras för att åstadkomma en förbättring i sak. Men på sätt under diskussionen visat sig, hafva samtlige ledamöter varit af enahanda tanke. Man har nemi. insett och erkänt att till följd af mindre göromål, uppstår mindre praktisk öfning vid rättsfrågors handläggning vid bergstingsrätterne, hvilket föranleder dertill att, i allmänhet, mindre juridisk kunskap och domarevana der är att förvänta än vid de allmänna domstolarne.
Men hon sade: Si, der är min tjenstepiga Bilha: lägg dig när henne, att hon må föda i mitt sköt, och jag varder dock uppbyggd genom henne. Och gaf honom så Bilha, sina tjenstepigo, till hustru, och Jacob lade sig när henne. Och så vardt Bilha hafvande, och födde Jacob en son. Då sade Rachel: Gud hafver dömt mina sak, och hört mina röst, och gifvit mig en son: Derföre kallade hon honom Dan. Åter vardt Bilha, Rachels tjensteqvinna, hafvande, och födde Jacob den andra sonen. Då sade Rachel: Gud hafver omvändt det med mig och mine syster, och jag får öfverhandena: Och hon kallade honom Naphthali. Då nu Lea såg, att hon hade vändt igen att föda, tog hon sina tjenstepigo Silpa, och gaf henne Jacob till hustru. Så födde Silpa, Leas tjensteqvinna, Jacob en son. Då sade Lea: Rustig; och kallade honom Gad. Derefter födde Silpa, Leas tjensteqvinna, Jacob den andra sonen. Då sade Lea: Väl mig; förty döttrarna skola säga mig saliga: Och hon kallade honom Asser. Ruben gick ut om hveteandena, och fann liljor på markene, och hade dem hem till sina moder Lea. Då sade Rachel till Lea: Gif mig en del af din sons liljor. Hon svarade: Hafver du icke nog, att du hafver tagit min man bort, och vill desslikes taga min sons liljor? Rachel sade: Nu väl, låt honom denna nattena sofva när dig, för dins sons liljor. Då nu Jacob kom om aftonen af markene, gick Lea ut emot honom, och sade: När mig skall du ligga; förty jag hafver köpt dig för mins sons liljor: Och han låg när henne de nattena. Och Gud hörde Lea, och hon vardt hafvande, och födde Jacob den femte sonen. Och sade: Gud hafver lönt mig, för det jag gaf minom manne mina tjenstepigo; och hon kallade honom Isaschar.
Sparre har sjelf uttalat den vackra grundsats, som i vår gamla lagstiftning gäller om saker, som stå ”under Guds lås”. Skälet hvarföre jag, vid detta tillfälle, ifrar för bibehållandet af andra straff än fängelsestraff allena, är just den omständighet, på hvilken Hr Printzensköld i sitt sista yttrande lagt vigt och hvilken äfven jag framhöll, då jag förra gången hade ordet, nemi. den, alt förbrytelsen kan, i afseende å det stulnas värde, vara ganska ringa, men dock till beskaffenheten sådan, att man vid straffets åläggande bör söka förena molsvarigheten af det stulnas värde med skräck för brottets förnyande. Sådant vinnes, efter min tanka, genom skameller kroppsstraff^ bibehållande. Gr. Sparre har frågat oss huru man skall förfara med dem, som redan stått med mjölkkärilet vid tingsdörren, ntan att låta sig af straffet återhållas från brottets förnyande. Det torde ej möta någon synnerlig svårighet att vid brottets uprepande skärpa straffet. Att här motsätta sig straffs läggande på den, som klipper annans får, under det att man i lageu bibehåller ansvar å en så obetydlig förseelse som den, att rycka tagelstrån ur malmen eller svansen på en häst, tyckes mig innebära en betydlig motsägelse. På den ena sidan synes våra Jurister hafva en slags afgudadyrkan för den gamla lagens ord, under det att de å den andra sidan förakta hans innehåll. Om man icke på den, som tar tagel af annans häst, kan använda mjölkstäfvans hållande: så kan, efter min tanke, stockstraff vara lämpligt och användbart. Det drabbar icke kroppen med någon pina, men medför den vanära, som skall förekomma brottets förnyande. 326 Den 12 Augusti e. m. Gr. Sparre har sagt, att fåren icke beta så långt bort ifrån hemmet sorn andra kreatur, men hvarföre har då fårens mjölkande blifvit såsom brott i förslaget bibehållet? Om fåren äro nära till hands, så borde väl detta stadgande äfvenledes vara, efter Gr. Sparres åsigt, öfverflödigt. Jag har icke velat lägga Gr.
i Götheborg inom linien förde äldre kapital-fordringar; 1N:0 83, i fråga om afskrifning af åtskilliga vid diskontverken i Stockholm och Götheborg balancerade öfverräntor; samt N:o 84, öfver J. F. Collins ansökning om afskrifning af straffränta å ett Bankodiskont-lån. Föredrogs ånyo LagUlsk:s d. 18 och 19 dennes på bordet lagda betänk. Nio 52, i anledn. af väckte motioner om dels afskaffande af vadepenningar och revisionsskilling, dels utsträckning af tiden för anmälande af missnöje emot Hofrätts dom och utslag, och dels förändring i lagens stadganden om rättegångskostnad. Detta betänk, företogs punktvis till afgörande. lista punkten, ang:de afskaffa tide af vadepenningar. Dtsk.-s yttrande bifölls. 2:dra punkten, angide revisionsskillings afskaffandc och förändring i tiden för anmälan af missnöje, emot Hofrätts dom och utslag. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Den uti detta betänk, föreslagna förändring af 1 § 30 kap. R.B. kommer otvifvelaktigt alt medföra åtskilligt ökadt arbete för Högsta Domstolen, likasom den förändring i vår Domstols författning, som förorsakades af Lagmanssamt Kämners-rältens indragning, föranledde en betydlig tillväxt i Hofrällernes göromål. Sannolikt kommer Högsta Domstolen icke att kunna medhinna handläggningen af den mängd mål, som, ifall denna lagförändring autages, skulle dit fullföljas, utan en förändring af denna domstols organisation och arbetssätt förmodligen blifva nödvändig, men jag anser mig likväl icke böra söka motverka detta förslags antagande, i fall andra sakkunniga personer finna detsamma nödigt och ändamålsenligt. Hvad åter andra delen af Utskis förslag beträffar, eller den föreslagna författningen, hvarigenom skulle stadgas, att uti inteckningsfrågor, hvilka till K. M. fullföljas, någon nedsättning af penningar icke erfordrades, så kan jag för min enskilda del icke finna något skäl för en sådan författnings utfärdande, utan anser att samma rättegångssätt böra ega rum i denna liksom i alla andra civila frågor.
Gör sockenstyrelsen försök att sätta honom i arbete och dymedelst bringa honom till ordning, så begifver han sig ånyo på ströftåg, och, kommen utom falligvårds—distriktet, besväras han hvarken af enskilda personer eller kronobeljeningen med fråga hvarifrån eller hvem han är till person, frejd och lefnadsomsländigheter, så vida han ej begår brott emot person eller egendom, då han möjligen blifver antastad och efter bestraffningen hemförpassad till Landshöfdinge-cmbetet i det lån, hvarifrån han utgått, då han får viss förelagd lid, inom hvilken lian skall skaffa sig försvar. Delta bekymrar honom föga, ty han kan nu ånyo börja sitt kringströfvande. Utom dessa olägenheter af vårt fatligvårds-system, sådant det nu förekommer, bidrager äfven dess kommunistiska grundidé till lättsinniga och obetänksamma äktenskapsförbindelser, de der ock i icke ringa mån bidraga till fallignummerns ökning, emedan den smula moraliskt pliglbegrcpp, som den mindre bildade hyser för denna förening, snart förlorat sig i föreställningen, alt kommunen är ålagd alt taga vård om dess afföda. Principen, alt hvar oell en har frihet ingå arbets-ackorder, hvarest han kan erhålla de förmånligaste vilkor, är fullkomligt rigtig, ty då det icke är förbjudet jordbrukaren och alla andra verk och inrättningar, alt, der dessa förmånligast tinna, afyttra sina produkter, så vore det orimligt och inkonseqvent alt förneka dagakarlen alt till hvem sorn helst erbjuda effekten af sitt kapital, arbetskraften, för att deraf sjelf draga möjligaste nylla, men, i konseqvens härmed, mäste ock skyldigheterna för alla dessa samhällsmedlemmar slå i elt billigt förhållande till deras frioch rättigheter. Lålom oss se huru dermed förhåller sig. De förre hafva den positiva skyldigheten alt till Staten, kyrkan och kommunen årligen utgöra fastställda skatter, allöningar, bidrag och onera, vid påföljd alt dessa afgälder exekutivt indrifvas al deras egendom, och mäste derjemte äfven försörja och vårda de sina. — De sednare skulle äfven hafva samma skyldighet, men geBih. lill 11. St.
Riddaregatan till kasern och den återstående delen af flyglarne till matinrättning och andra lägenheter för regementets behof samt att lemna det nuvarande tyghuset oförändradt till samma användande, det nu eger, eller förvarande af regementets fältartilleri-materiel samt ridoch anspanns-persedlar; varande kostnaderna härför beräknade till Tygförrådet Verkstadsbyggnaden m. m Boningshusens inredning . Arbetarebostäder Kasern . Diverse behof Expeditions-Utskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 61. 37 högst omkring 270,000 R:dr, och således, oaktadt utrymmet betydligt ökats, något lägre än enligt Krigs-kollegii nyssberörda förslag, hvilket upptog för sjelfva kasernen samt för flyglarnes förändring en sammanlagd summa at 290,000 Ridr. Enligt Krigs-kollegii förslag, sådant det blifvit af General-fälttygmästaren modifierade skulle artilleriets nuvarande stallbyggnad tillökas med en längs Riddaregatan gående flygel, motsvarande den utefter samma gata löpande delen af artillerigårdens östra flygel, hvarjemte General-fälttygmästaren, bland annat, föreslagit, att artilleriplanen, såsom för regementet behöflig, måtte afstängas, om än till en början endast genom ett provisionelt stängsel, gående från den bakom stallet belägna gränden och till bageribyggnaden. Härigenom blefve således, likasom genom det vid sistlidna Riksdag framlagda förslag, hela artilleriplanen för det nya etablissementet upptagen, i motsats mot de af Rikets sist församlade Ständer antydda åsigter samt ofvannämnda hos Rikets Ständer nu gjorda framställningar. Nyssberörda, till E. Iv. Maj:t ingifna ritningar och förslag hafva emellertid ännu icke varit föremål för E. K. Maj:ts nådiga pröfning, hvadan det icke ens torde böra antagas för visst att någotdera kommer att vinna E. K. Maj:ts nådiga bifall; och då Rikets Ständer således sakna tillförlitlig ledniug för bedömande af Je kostnader, som af bifall till E. K. Maj:ts nu gjorda framställning framdeles skulle föranledas, hafva Rikets
Mig synes vår financiella ställning och de stora öfverskott, sorn för närvär. finnas, besvara denna fråga. 2:0 Bör Riket ännu längre sakna en militärhamn på denna vigtiga del af kusten, för att skydda vår utrikes och inrikes sjöfart under krig, och befria oss från det blockadtillstånd, som eljest måste befaras? 3:o Böra vi längre med armarna i kors förblifva lysta och liknöjda åskådare af alla de materiella fördelar, som, oberoende af Sundska tullen, våra grannar på Danska sidan hemta af den Europeiska sjöfarten i detta farliga farvatten; eller böra vi ännu längre förblifva föremål för främmande nationers förundran öfver vår oförklarliga försummelse i detta afseende? Svårligen kunna de nu för hand befintliga öfverskott nyttigare användas, än på allmänna arbeten och företag, som, jemte sysslosällning åt den arbetande och behöfvande classen, underlätta och befordra näringarna. I de flesta länder anvisar Staten årligen betydliga summor för sådana ändamål, öfverstigande den enskilda förmågan. Vårt land fram - 364 Den a5 November e. m. visar ufven flera exempel liärpå, och ganska manga tillfallen, under olika form och beskaffenhet, erbjuda sig ännu i alla provinser. Regagnas de icke, så skall rörelsen och industrien i landet lunge befinna sig på samma låga ståndpunkt, och de fördelar naturen hos oss nedlagt sent kunna utvecklas. Producternes lättare omsättning genom förbättrade communicationer ar det första och säkraste medlet att väcka omtanken hos den enskilda, och att lifva industrien, hvarigenom endast enskild och allmän välmåga kan uppkomma, och då blir det lätt för en och hvar att utgöra sina onera till Staten, hvilka i sin ordning kunna ökas, i samma mån som produetion tilltager. Jemte begäran om återremiss å nu förevar, betänk., får jag tillika vördsamt anhålla om R. o. Ad:s benägna förord, att H. StatsUtsk. särskildt måtte behandla frågan om hamnbyggnaden vid Höganäs, samt anvisa den för behofvet föreslagna summan, och på det arbetet utan afbrott må kunna verkställas, på den möjligen kortaste tid, vågar jag äfven anhålla om StatsUtskts (öreskrift samt R.
Uppå gjord proposition bifölls Utskottets tillstyrkande. Uplastes 4tde Puncten angående Exlra Utgifts» summan. Den 24 ^ebruarir» Hans Excellence Herr Grefwe R.uutk. Säsock Ledamot af Stats - Utskottet, hwarest jag med mitt samtycke deltagit i detta beflut, är det naturligt, att jag ej kan hafwa Något alt päMiNna wid den brimma af 100,000 R:V, som Stats-Utskottet föreslagit till Extra Utgifternes bestridande. Jag utbeder mig allenast fä iagtkaga detta tillfälle, att yttra en hemställan rörande en sak af annan beskaffenhet. Aag har anledningar att tro, och är nästan öfwertygad, att Hans Kongl. Höghet Kronprinsen arnar företage resor i Landet, för att inhämta uplysningar i hwarjehanda ämnen, som röra Landers tillstånd och Oeconomie, sädane resor, anstälde af en Herre äMnad att en gäng blifwa Rikets Styresman, kunna utan twiswel ej annar än wara nvkkige; redan fordom plägade Riksens Ständer för KronPrlnsen ansta medel ill! sädane resors förökägandci Det lär wäl ej nu kunna wara Riksens Ständers Mening, att Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen skulle bestrida kostnaderne till dylike resor af de Medel, forst blifwit honoist till Sin Hofhällning anstagne: sabant wore icke billigt, således lärer härtill ingen annan utwäg finnas, än art anstä ett tillskott pä Extra Utgifts-Sraten, hwilken är efter Min öfvertygelse tägt uptagen till loo.ooo R:d om äret. Jag sär derföre den äran förestå att antingen 5 a 6ooo R:d mätte anses böra till detta ändamål afsättas af de besparingar, som kunna göras, eller ock, om Ridder skåpet och Adeln sä behagar, att