Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gripensvärds motion, att genom uppmuddring få göra Canalen vid Södra Stäket, eller det så kallade Baggens Sundet, segelbar och inlösa Kongl. Maj:ts och Kronans andel i Uppbörden derstädes, hafva Anmärkningar blifvit gjorde emot Utskottets yttrande, som föranledt ärendets återremitterande; men emedan Högvördige Preste-Ståndet, Yällofl. Borgare - Ståndet och Hederv. BondeStåndet under ofvenberörde dag eller den 5:te nästl. Maji bifallit Utskottets omförmälte Utlåtande, och ärendet således, enligt 69 §. Regeringsformen, är afgjordt; ty kan frågan till vidare åtgärd af Utskottet icke upptagas; hvilket Utskottet skolat vördsamt anmäla, samt endast tillkännagifva, i anledning af Herr Friherre Jacob Cederströms Anmärkning, det Utskottet underlåtit skaffa sig de upplysningar, som kunnat erfordras, derigenom Riksens Ständer ej kunnat komma Betänkändcn. 5 i tillfälle att pröfva kostiraden och det anslag som kunde erfordras, hvilket icke torde blifva betydligt, om de machiner, hvilka nyttjas vid Weddö och Ortala Canal-arbeten, till detta arbete blefvo begagnade, att Utskottet icke underlåtit att förskaffa sig nödigkännedom i ämnet, och dervid vunnit den upplysning, att ej blott muddring utan äfven bergssprängning kommer att utgöra Canalarbetet vid Södra Stäket, och att kostnaden dertill synes blifva ganska betydlig. Stockholm d. g Julii 1823. Ankom den i4 Julii 1823. Utlåtande, i anledning af Anmärkning vid Stats-Utskottets yttrande, i frågan, om sökt friare dispositionsrätt af den Lägenhet, hvarå Rörstrands Porcellames-Brnk blifvit anlagde. Enär Högloft. Ridderskapet och Adeln den i4:de samt Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet den ii:le nasti.
Jag ämnar icke ingå i någon undersökning, huruvida båtmanshållet lemnar en beman - 554 Den 15 April f. m. ning, som är passande för flottan; lika litet ämnar jag granska de dystra skildringar, som blifvit framställda af det olyckliga tillstånd, som båtsmanshållet åstadkommer i provinserna. Jag vill blott bifoga den anmärkningen, att detta måste endast vara fallet med den del af båtsmanshållet, som är berustad. Den fråga, som nu är föremål för Ståndets öfverläggning, omfattar alla båtsmän, således lika mycket roteringen som rustningen. Utsk:t föreslår att K. M. skulle taga i öfvervägande, huruvida icke, utan skada för sjöförsvaret, någon del af båtsmanshållet kunde hållas vakant, samt de derför inflytande medlen användas på ett föreslaget sätt för sjöförsvarets räkning. Om man nu antager att en del af båtsmanshållet icke behöfs, eller att flottans bemanning kan anskaffas på ett bättre sätt; så bör man, enligt min tanka, undersöka, huruvida det icke kan användas på ett för landets försvar i sin helhet nyttigt sätt. Jag anser äfven att de klagomål, som blifvit anförda öfver den hårda tunga, som vissa delar af båtsmanshållet medför, skulle kunna hjelpas på annat sätt, än genom båtsmanshållens indragning. Ett exempel på att sådant kan låta sig göra, har man sednast sett i Jemtland. Man må säga hvad man vill om indelningsverket, men icke är del som beskattningsmethod den lämpligaste. Dess största fördel består uti att det har visat sig lemna en god materiel. Man har nu påstått att denna materiel icke lämpar sig för sjörensten. Om nu denna förutsättning är rigtig, så anser jag att man i första rummet bör taga i betraktande, huruvida icke båtsmanshållet kan komma staten till godo på annat sätt, än att endast tjena såsom beskattningsgrund. Vi skapa icke en stamtrupp lika lätt som vi kunna fylla en summa i beskattningen.
Rättigheten till bränvinsbränning skall, på landet, åtfölja hemman och hemmansdelar, med åsatt mantal efter Jordeboken, bebyggda, med serskild åbo försedde utjordar och andra lägenheter, hvilka uti ordinarie eller extra ordinarie rotering deltaga, eller rotefrihets-afgift utgöra, äfvensom icke roterade, men med serskild ränta till Kongl. Majit och Kronan eller till innehafvare af dess rätt belagda torplägenheter, samt, i Städerne, den lill hvarje Stads område börande jord; dock tillkommer denna rättighet icke den jord, som i taxeringsvärde ej uppgår till 3oo R:dr, utom i de händelser 6 och 7 §§. upplaga. 3 §. Den bränvins-pannerymd, hvarmed tillåtes alt bränna, skall beräknas och lill och med nästa Riksdag bestämmas efter hemmanets, hemmansdelens, lägenhetens eller stadsjordens värde vid 1834 års taxeringar, under iakttagande, att, såsom grund för bränvinsbrännings-rätlighelen, värdet af åbyggnaden ej får i taxationen ingå till högre belopp, än som motsvarar högst en fjerdedel af jordens taxeringsvärde. För hemman, lägenhet eller stadsjord i värde från och med 3oo R:dr till och med 5oo R:dr, må, kokrummet oberäknadt, begagnas en pannerymd af med 750 R:dr 20 kannor. Mer än en bränvinspannn af 90 kannors rymd, eller flera pannor, hvilkas sammanslagna rymd öfverstiger 90 kannor, kokrummet oberäknadt, må icke uti ett verk eller å samma egendom eller hemmansdel nyttjas; Vid brännerier af annan än vanlig beskaffenhet, eller så kallade honst-brännerier, får sammanräknade kannetalet af alla dit hörande pannor, mäskvärmaren oberäknad, icke öfverstiga den högsta pannerymd, hvarmed bränvinsbränning med enkla pannor är tillåten. Såsom kokrum får beräknas två kannor för hvarje bränvinspanna om 4o kannors rymd och derunder, samt tre kannor, då pannerymden öfverstiger 4° kannor. Inga vid
Hvad äler angår de vådor Grin behagat förespegla, af vägrad omröstning i förstärkt StatsUtsk., enär derigenom kunde hända, att de 2:ne RiksStånd, sorn, för deras del, beslutat omröstningen, vägra att fullborda statsregleringen, så anser jag dessa vådor vara af alls ingen betydenhet, emedan jag icke kan länka mig ett sä grundlagsvidrigt handlingssätt af dessa Ständ. Skulle det likväl inträffa, sä hafva de brutit stafven öfver sig sjelfva. De hafva inträdt på revolutionens bana, hvarigenom de på Konungen öfverllyttat souveräniteten, och jag tvekar ej att högtidligt förklara, det jag häldre lyder en souverän Konung, än jag lyder partiyrande Ständer. Hr von Hohenhausen, Mich. Silv.: Jag har begärt ordet i anledn. af Gr. Laget bjelkes försvar för det, som mig synes, 9 H. 25 Den 23 September f. m. 3SG med mycket skäl klandrade sätt, hvarpå Utsk. förfarit vid uppställandet af den ifrågavar:de voteringspropos., uti hvilket försvar Hr Sandströmer jemväl deltagit, enär han sagt, att då 2 Stånd bifallit frågan, Utsk. icke kunnat uti förevande betänk, annorlunda förfara. Ora Utsk. ansett att granlagenheten emot den ena hälften af representationen, som gillat dess betänk., dertill vore en skälig anledning, så fordrar likväl grundlagen att Utsk. på ett annat sätt skulle tillvägagåll; hade väl Utsk. bordt sådant förbise? Jag frågar, om detta ärende icke är så beskaflädt, att om 3 Stånd deri fattat likstämmigt beslut, delta skall ega kraft af R. Sl:s beslut och icke såsom t. ex. i fråga om sättet, på hvilket bevill ningen eller anslaget till krigsrustningarna, hvars belopp genom lån blifvit upplaget, skall ersättas? Ty deröfver kan, oaktadt 3:ne Stånds likslämmiga beslut, ändock voteras. BevillningsUtsk. har ju i detta mål icke till Exped.Utsk. atlemnat handlingarna och hvarföre? Jo, derföre, alt det 4:de
För min del ber jag få fästa uppmärksamheten derpå, att om Ridderskapet och Adeln ej bifaller Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande örn domsrätt i Bränvinsmål, vore det en stor besynnerlighet. Herr Ribbing har yrkat, att afseende borde fästas å Prosten Den 23 Octoher e. tn. 315 Nordins reservation. Jag deremot tror, att den redan fått allt det afseende den kan få. Om återreruiss af Betänkandet beviljas utan votering, sker sådant visserligen endast af aktning för Ridderskapets och Adelns dyrbara tid. Herr Ribbing: Jag ber, att, till hvad jag redan yttrat, få lägga en anmärkning, att då för 4;de resan fylleri stadgas den påföljd, att man skall ställas under förmyndare, är detta endast stadgadt för fylleri, som sker utomhus. För det fylleri, som sker hemma, anklagas man icke. Jag vill då begagna tillfället, att fästa Utskottets uppmärksamhet derpå, huruledes det är lika vådligt för egendom och famille, att supa hemma, som borta, och alt den, som super hemma, är lika oförmögen att vårda gods sitt, som den, hvilken annorstädes tager sig rus. Jag tror derföre, att intet sammanhang finnes uti detta stadgande; och jag önskar, att Utskottet ville fästa sin uppmärksamhet derpå. Då jag nu har ordet, skall jag besvara en anmärkning emot mig, att jag nemligen lagt för mycken vigt på de presterliga varningarue. Jag åter tror , att de verka godt, ty den, som beträdes med fylleri, serdeles om han har förmögenhet, aktar föga 3 R:dr 16 sk., men det är mindre behagligt, att kallas af Sexman inför Kyrkorådet. 316 Den a3 Octo ber e. m. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Jag tror äfven, att penningeböter äro ändamålsvidriga till hämmande af fylleriet; och vattenoch bröd-stralF är i högsta grad olämpligt, isynnerhet för sådana stackare, hvilkas helsa är förstörd af starka drycker.
Detta gjorde honom märkbart kall, och hon fick vid nästa handflyttning låta sina runda finger lägga sig till hvila öfver hans arm, förrän han visade håg att åter fatta dem. Hans trösteord föllo sig också, då hon slutat och sedan två minuters tystnad inträdt, i följande besynnerligt kyliga ordalag: »Han har i sanning varit djerf, och Lina har ej kunnat handla annorlunda, än hon handlat. Öfver hjertats känslor kan ingen befalla; det är nog, om man tvingar dem att tiga, för att kunna säga och göra hvad pligt och samvete fordra. Vill han ännu göra sig fri ifrån sin närvarande förbindelse, så sker det åtminstone icke i några vansinniga förhoppningar för framtiden. Men de skola väl besinna sig på båda sidor, förrän ett så förtvifladt steg vidtages, och om det likväl sker, så kan väl ingen annan än de sjelfva bära skulden derför. – Men det sker säkert icke. Var blott lugn! – Tiden skall göra det öfriga. Med dess hjelp kan menniskan hvad hon allvarligt vill – äfven glömma.» Ja, jag behöfver visst glömma hvad som varit – om jag kan det – men något annat har jag ej att glömma! Hon sade detta med liten knappt märkbar häftighet, men drog dervid sin hand undan och tycktes gråta mera barnsligt och bittert än förut. Han fruktade väl att hafva sårat henne, genom att alltför direkt anse hennes nuvarande känslor för en gifven sak, men tyckte också, att det var ett onödigt pruderi att numera dölja något sådant. Dessutom så hade han sjelf icke så serdeles roligt vid allt detta, och han tog sig derföre icke utan en viss belåtenhet den erbjudna friheten att tiga. Dock, tystnaden ledde honom till sorgliga tankar, och då han åter såg henne lugnare, sade han derföre med nedslagen röst och uppsyn:
Det finnes väl knapt en stor reform, som icke Jaabaek har röstat emot för pen-ningarnes skull, men. småningom har det visat sig att det väl knappast finnes en sak af betydelse för politiskt framsteg, för utveckling af vetenskap eller poesi, eller för allmän upplysning, som icke i honom har en af sina bästa förespråkare. Den som hör den lugne mannen försvara en sak t. ex. med “ den store Stuart Mills “ namn, skall inse hvilken djup, personligen förvärfvad öfver-tygelse, om utvecklingens behof och ett folks uppgift, deri ligger. Jaabaek är ett af de märkvärdigaste exemplen på tillväxtförmågan hos ett1 folk, som den politiska historien har att upp * visa, ty det är något mera än en enstaka begåfning, här är tal om; Jaabaek är ett godt hufvud, men är det blott fråga derom, så ha vi starkare exempel. Men med Jaabaek eger det märkvärdiga rum, att han rentaf gifver måttstock på den utveckling, som folket i allmänhet har genomgått. De, som blifvit stående vid hans gamla betraktelsesätt, äro nu de mest kräsmagade högermän ' här och der i bygderna, hvilka fulla af förargelse berätta för folk, att allt hvad man strider för icke gifver något i skäppan. De som voro för idealistiskt förnäma till att i ärlighet förstå den s. k. jäabaekianismens berättigande, blefvo stående utanför såsom missnöjda halfliberala; de, som följt samma väg, som Jaabaek gått, utgöra vensterpartiets stora tross. Jag skulle kunna anföra många exempel på, huru mäktig den känslan blifvit, som sätter afseendet på “ det högre goda “ öfver afseendet på matsäcken, äfven då det är ens egen och då det är svårast att göra detta. Den känslan sträcker sig längre
Herr Grefven' och Landt Mar/hulken yttrade, att då StatsUtskottet ansett de uti ifrågavaran de Utlåtande upptagne ämnen böra behandlas gemensamt med Banco - och QeconomieUtskot„ ten, i anledning af de flere hos Riksens Siänder väckte motioner, sami i följd deraf uppskjutit hulvudsiikligt utlåtande i berörde ämnen, och nu endast berättelsevis framställt, hvad Riksens Ständers Revisorer vid hvarje fråga särskildt, anfört, ansåg Herr Grefven och Den s5 Juni i /. /«, 543 LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke StatsUtskottets Utlåtande, som icke erfordrade någon åtgärd, kunde läggas till handlingarne. „ Bifölls. Herr Munck af Rosenjkjöld: I sådant fall anhåller jag blott att få vid Betänkandet anmärka, att det är förunderligt, att MagazinsDirectionen icke helldre velat begagna sådana lägenheter, som redan tillhöra Magazinslnrättningen än inköpa nya, i synnerhet i en tid då den saknat medel att för lågt pris upphandla spannmål i orter, der en rik tillgång funnits, för att undsätta andra, som lidit missväxt, och der priserna varit flere gånger högre. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 26 sistledne Maj under N:o 209 afgifne, samt den 6 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, om afskrifning för ett qvantum Råg, användt till brödbakning åt Hufvudstadens fattige. Herr von Hartmansdorff, Aiignft-.
Ehuru odlingsarbetet under senare år bedrifvits med utmärkt ifver, återstå dock öfver hela länet högst betydliga vidder att göra fruktbärande, i synnerhet uti de vidsträckta mossoch kärrtrakter, som intaga en stor del deraf och hvartill statsbidrag dels redan erhållits dels framdeles torde beviljas, då sådana företag äro allt för omfattande att af markens ägare kunna helt och hållet genomföras. Sådana lägenheter finnas i Westbo härad vid stränderna af Bolmen och Grafven, omkring Storån vid Forsheda, Wäån med dess utgreningar i Refteleds och Willstads socknar, Östanå genom Willstads, Hestra och Långaryds socknar samt Vesterån genom Båraryds, Våthults, Bosebo, Burseryds, Hestra och Gryteryds socknar. Inom Östbo härad är statsbidrag beviljadt för utdikning af Store mosse om 20,000 tunnlands vidd och dermed i förening stående sjöar, Käfsjön, Snarsjön och Hårsjön, hvarförutan andra betydliga sträckor af mader afvakta odlarens hand. Genom pågående sänkning af Ljungaån i Vestra härad vinnas 5000 tunnland, och dessutom äro större mader föreslagna till utdikning inom Hylletofta, Hjelmseryds, Wrigstads och Nydala socknar till vidder om flera tusen tunnland. Inom Östra härad hafva genom sänkning af sjöarne Nömmen och Tjurken 4000 tunnland bördig jord vunnits, och likaså erhållas genom utdikning af mader lika stora arealer utmärkt bördig jord inom Alsheda, Näshults, Korsberga, Lemnhults, Bexheda och Lannaskede socknar. Norra och Södra Wedbo häraders stenbundna men fruktbara hårdmarker äro under fortfarande upparbetning. Dessutom uppgifvas 2500 tunnland mader i Svartådalen genom Bredestads, Marbäcks, Linderås och Säby socknar samt sänkning af sjön Soljen i Södra Wedbo och Östra härader, hvartill statsbidrag är sökt. Inom Wista härad äro nära 1500 tunnland förvandlade till åker efter sänkning af sjöarne Öhrén och Bunnen; äfvensom en betydlig landsträcka vunnits genom Landsjöns tappning i Skärstads socken.
?.5, pag. 98 i 1823 års B:co-Regl. /d) Om Bankens Odlings-Län, §• 45- De hittills utgifna Odlings-Lån skola i förut fastställd ordning liqvideras, medelst årligt erläggande af 2 proc:s ränta och återgäldande dessutom af l-gttedel af det lyltade beloppet årligen, sedan första andelen fått utan Capital-afbetalning begagnas i 5 år, hvad de större Odlings-Lånen beträffar, och i 5 år, hvad de mindre Odlings-Lånen beträffar. (Enligt Utskrts af samtl. Riks-Stånden bifallna förslag i Bet. Af de i afbetalning å Odlings-Lån influtna och inflytande medel komma, i likstämmighet med 1825 års Författning, de .Lån, tili ett sammanräknadt belopp a f 87,696 Bdr, att utgifvas, som, enligt granskadeHandlingar, blifvit vid 1828 års slut beviljade, men i brist af fond icke kunnat meddelas. (Enligt Biks-Ståndens bifall till Utsk:ts förslag i Bet. JNT:o 5o, pag. 5t. §. 47- Hvad som, utöfver de i förutgående Ban«a-ZJtsk:s Memorial, N:o i43. 31 §. omförmälda 87,696 Rdr, dels från och med år 1829 redan lian vara, dels hillver disponibelt å halfva beloppet af Capitalafbetalningar å Odlings - Lånen, intilldess dessas sammanräknade belopp, enligt stadgandet 1 1823 års B an co-Reglemente, pag. 90, hunnit nedsättas till 300,000 Rdr, samt sedermera alla å dessa Lån inflytande Capital-afbetalningar, (hvilka till det minsta kanna antagas utgöra från 15 till 25 000 Rdr om året) må åter utgå och användas såsom
Riksgäldskontoret för sina skulder måst vidkännas utöfver de räntor, som inbegripas uti annuitetsanslagen för fonderade statslånen, hafva utgjort under år 1862 R:dr 161,897: 23. Genom fortsatt amortering af de för jernvägars anläggande, före sednaste riksdag, upptagna fonderade lån, hafva dessa låns oguldna kapital-belopp under tiden från 1862 års början till 1864 års slut minskats med nedannämnda belopp, nemligen 1855 års jernvägslån med R:dr 42,600: — 1858 års dito med Tlilr. 1861 års dito med » 95,000: — 1864 års dito med 1,700 Pounds Sterb eller « 30,260: — Efter dessa, i öfverensstämmelse med de fastställda amorteringsplanerna, verkställda afbetalningar å sagda lån, utgjorde vid sistlidet års slut det återstående kapitalbeloppet af 1855 års lån R:dr 237,300: — af 1858 års lån » 20,222,400: — af 1860 års lån emot 4 1/2 proc. obligationer 7,605,900 Thl eller „ 20,282,400: — och emot premie-obligationer, enligt det rörande dessa obligationers bokföring meddelade särskilda stadgande, 1,801,666 Thl. 20 gr. eller » 4,804,444: 44. af 1861 års lån n 2,905,900: —■ af 1864 års lån » 9,861,200: — eller tillsammans R:dr 58,313,644: 44.
Den af Eders Kongl. Maj:t nådigst gillade utstakningen blef således, utom hvad angår sträckningen emellan Bergasjön och gränsen mellan Stockholms och Nyköpings län, för hvilken sträckning jag nyss redogjort, följande: Efter att hafva öfvergått Sigtuna-ån, följer banan södra stranden af Frösjön, öfver, hvilken den till en del är utlagd på bankar; fortsätter förbi Gnesta gästgifvaregård och söder om Walaoch Stor-sjöarna till granskapet af Björnlunda kyrka; vidare förbi Norrby gästgifvaregård, Graneberg och Stjernhof, derifrån den genom ett trångt pass fortlöper till Kyrk-sjön, hvars södra strand den följer ett stycke, och efter att hafva passerat Fastmyra och Jordanstorps egendomar öfvergår den Riok-sjön t id ett 500 fot bredt sund, som bildas af denna sjö. Ungefär en fjerdedel» mil härifrån drages den åter öfver en sjö, Walingen, vid dennas södra del, på en bank af mer än 1,300 fots längd. För jernvägens utstakning förbi Sparreholm måste särskildt tvenne alternativer uppsökas. Den först föreslagna utstakningen, hvilken gick förbi norra ändan af sjön Bafvens nordligaste vik, hade en svår krökning vid Hyltinge kyrka. Af de tvenne andra al - 128 — ternativema gick det ena förbi Koveta gästgifvaregård och passerade äfven Båfven vid Walsund och det andra, det som slutligen antogs, utstakades från sjön Walingens södra ända, såsom förut är nämndt, och i rigtning pa Sparreholm. Sjön Båfven bildar här tvenne vikar och jernvägen är öfver dessa så ut lagd, att den berör yttersta ändan af den landtunga, som åtskiljer vikarne. Detta alternativ hade dessutom det väsendtliga företräde, att trafikstationen blir anlagd alldeles utmed sjön Båfven, hvarigenom de folkrika och bebyggda trakterna omkring denna sjö under den största delen af äret får en beqväm vattenkomnmnikation alldeles intill jernvägen.
Exc. Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolph, President, R. o. C. af K. M. O., med 178 röster. Hr af Geijerstam, Carl, Major, med 170 röster. Hr Åkerman, Fredrik, President, C. af' K. N. O., med 176 röster. Vidare företogos val af Suppleanter till Fullmäktige i E. St:rs Bank; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Hr Nordensvan, Otto, ÖfversteLöjtnant, E. S. O., med 126 röster. Hr Lilljehöök, Carl Berthild, KommendörKapiten, E. S. O., med 99 röster; och Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik, Landsh., C. N. O., B. S. O., med 87 röster. Sedermera anställdes val af Suppleanter till Fullmäktige i R. Stms Biksg:sKont.; och befunnos vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. Wirsén, Axel Emil, Major, med 104 röster. Hr Edelstam, Fabian, Lagman, R. N. O., R. W. O., med 102 röster. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar, Exped.Sekret., med 96 röster. Slutligen företogs val af Direktörer och Suppleanter vid LåneKontrn i Götheborg, Malmö och Wisby; och befunnos vid valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till: Direktör vid LåneKont. i Götheborg. Hr Mörner, Carl Otto Stellan, Kapiten, med 91 röster. Suppleant derstädes: Hr af Petersén, Johan August, Kapiten, E. af K. S. O., med 10 9 röster. Direktör vid LåneKont. i Malmö: Frih. Bennet, Wilhelm, Major, B. S. O., med 104 röster. Suppleant derstädes: Hr Toll, Johan Christopher, Phil. Mag., med 110 röster.
», Örebro pöste restante. (941) INFORMATORSPLATS sökes af undervisningsvan student. Svar märkta » E. C », torde före m i d s o m m a r insändas till Söderhamns tidnings redaktion. (G. 83719) SJUKGYMNAST OCH MASSÖS. En 22-årig, musikalisk och bildad flicka, sjukgymnast och massös, m e d goda betyg och rekommendationer, önskar plats vid badort eller i familj nu genast eller till hösten. Svar till &gt;M. », adr. S. Gumajlii A n - nonsbyrå, Stockholm. (G. 83812) VÄRDINNA ELLER OAFSIKTLIGT, SÅ VILSELEDANDE, ATT I ÄR SAGDA JÄMFÖRELSE GENOM SJÄLFVASIN UPPSTÄLLNING, AFSIKTLIGT CUM. Rekvirera SÄNDES TILL FABRIKSPRIS FRANEO OCFT TULLFRITT TILL HEMMET » VJ KG. TVÅL KOKAS I 2 LITER VATTEN; NÄR TVÅLEN ÄR UPPLÖST, TILLSÄTTES NNDER OMRÖRING 20 Å 25 LITER LJUMT VATTEN; I DENNA UTSPÄDDA LÖSNING NEDDOPPAS PLAGGEN. Idun PRENUMERATIONSPRIS P R ÅR '. IDUN SCHER OCH HANDARB. IDUNS MODETID. HEM. ETT &gt; 5: - UTAN PL. AR » HALLWYLSKA SPRÅKET månn tro UTGIFVARE: TRÄFFAS SÄKRAST KL. 12:TE ÅRG. BYRÅ OCH KLARA S. ÖPPEN KOMMISSIONARER EXPEDITION: KL. 10 — 5. ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLDELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. STOCKHOLM, LOSNUMMERPRIS: 8 ORE. PALATSET ». H OCH 1 MARS FRITHIOF HELLBERG HVARJE ONSDAG ...
Då en af sjömännen härvid blåste i ett horn, blefvo vildarne så förskräckta, att de begynte taga till flykten, men, lugnade genom försäkran att hornlåten endast var ett vänskapstecken, återvände de och helsade på stranden de bortfarande, bugande sig till jorden med blottade hufvuden och korslagda händer. Den 11/1 augusti seglade man, full af förhoppningar, in i Kara-hafvet eller, såsom det af holländarne kallades, den »Norra Tatariska Oceanen». Snart möttes dock is, hvarför man den 13/3 sökte skydd under Mestni-ön (Staten Eiland). Här fann man ett slags bergkristaller i allt lika diamanter utom i hårdhet, en ledsam omständighet som tillskrefs köldens inverkan. Äfven här sågos offerhögar och afgudabilder, men inga hus och ingen skog. När Nay och Tetgales seglade vidare, kommo de till ett vidsträckt öppet haf, och den 20/10 aug. trodde de sig vara utanför Obs mynning. Två af dess förnämsta mynningsarmar benämndes efter fartygen »Svan» och »Mercurius», namn som sedermera blifvit bortglömda. Det är fullkomligt tydligt, att den flod, som holländarne antogo för Ob, var Karafloden, och att mynningsarmarne »Svan» och »Mercurius» voro obetydliga kustelfvar, som från Jalmal utfalla i Karahafvet. Den 21/11 aug. beslöt man vända hem, antagande för bevisadt, att man från den punkt, som uppnåtts, lätt skulle kunna kringsegla »Promontorium Tabin» och således nordöstra vägen framkomma till Kina. En mängd hvalar syntes, som med halfva kroppen lyfte sig öfver vattnet och på vanligt sätt sprutade vattenstrålar ur näsborrarne, hvilket ansågs såsom ett ytterligare tecken, att man nu hade en vidsträckt ocean framför sig.