Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För att behaga Erika och göra hennes vistande på ön så behagligt och långvarigt som möjligt, hade rummet i den påbyggda gafveln blifvit inredt efter den beskrifning vi redan lemnat. Tid efter annan tillkom der någon prydnad ur de hemliga förrådskamrar, hvilka endast Haraldson och hans äldre son kände. Det förundrade Erika icke litet att en sådan rikedom och mångfald af husgeråd och praktartiklar voro förvarade inom den murkna stugans lutande väggar; men det blef först längre fram som hon med smärta och afsky erfor huru alla dessa herrligheter tillkommo, och ifrån den tiden tillät hon ej mera att hennes och Gabriellas rum fick någon tillökning i lösöreboet. Ett knappt år efter Erikas ankomst till ön dog den goda kärleksrika korsdragerskan, den tåliga Britta. Hon dog af sorg, djup, tärande sorg; och hennes sista stunder, hennes sista tankar voro för barnen. Uti Erikas vård anförtrodde hon Gabriella och tog af den förstnämnda det heliga löfte att icke, utan i den mest trängande nöd, lemna det hus och de varelser, som hon lade på hennes hjerta. Derefter fästades hennes uppmärksamhet vid sonen, den unge Anton, hvars veka lynne helt och hållet liknade moderns milda sinne. Gossen ryste för de vilda uppträden, han redan vid tio års ålder upplefvat, och lofvade i sin mors kallnande hand att aldrig utöfva någon handling, den hans samvete fördömde, och att, så fort han uppnått sitt myndighetsår, skilja sig från sin far och bror, i fall dessa icke under tiden förbättrat sitt lefnadssätt. Mor Britta var borta; och i Haraldsons hårda bröst, der kanske ändå några gnistor af ömhet brunnit, bodde ånger och grämelse öfver det, som ej mera kunde ändras; men tiden lät det grofva ämne, hvaraf han var danad, allt mera hårdna. Han blef vild, grym och roflysten som förut; och endast hans afgudalika dyrkan för den lilla Gabriella antydde någon svaghet i hans jernnatur. Åren kommo och gingo. Tistelöns orubbliga klippmassor badades som förut af Kattegatts salta böljor, och de rasande höststormarne kastade årligen nya vrak till dess stränder.
Dock har han uppmärksammat att det behövs fler fästningsanläggningar för arméns förnödenheter och som stödjepunkter vid deras operationer. Han har beslutat att för detta ändamål förlägga en fästning i den fruktbara dal som betäcks av Vänern och Vättern och där kommunikationerna är goda särskilt efter Göta kanals fullbordan. Trots inskränkta penningtillgångar har arbetet på Vanås fästning fortskridit längre än förväntat. Indelta Infanteriet har under de senaste fem åren arbetat med fredliga arbeten. I genomsnitt har 3.340 man arbetat med reparationer och nybyggnader av fästningar, kanalbyggena vid Göta-, Södertälje-, Hjälmare och Väddö kanal samt vägar mellan Sverige och Norge. Ett läroverk för unga artilleri officerare, som erhåller undervisning i högre vetenskap. Medel har blivit anslagen för att förbättra kruttillverkningen. Gevärstillverkningen vid Norrtälje faktori har ökats och reparationer av äldre gevär påskyndats Krigsakademien på Karlberg har fått förbättrade undervisningsmetoder. Skeppsgosseskolan vid Örlogsflottan har fått lämpligare inrättning och den genom sina lika snabba som säkra verkningar utmärkta växelundervisnings metoden har blivit införd. Den kommer också att begagnas vid Amiralitetets Barnhus skola i Karlskrona. Reglering för Beklädnadssättet för Indelta Infanteriet har fastställts. De vidtagna anstalterna för sjukvården har medfört de förmånligaste verkningar. Så väl vid övningslägren som arbetskommenderingarna har mortaliteten varit obetydlig. Bataljonsläkarna är så fördelade, att de kan biträda vid den allmänna sjukvården under fredstid. Man har uppmärksammats att hästaveln försämrats under senare tid. Man har varit tvungen att anskaffa hästar från utlandet. Man har vidtagit åtgärder till förbättrad avel och att anstalter i undervisning i Djurläkarkonsten öppnas. För att inte Kronans hus skall förfaras, har särskilt reglemente utfärdats för tillsyn och vård. Utom upphandlingar av kläde till arméns behov har man också köpt yllevävnader av allmogen i Gunnarbo härad av Kronobergs län. Allmogen i Jämtland har fått tillåtelse att avbetala sin skuld för spannmål de fick under missväxtåret 1821 genom att leverera yllevävnader. Den angelägna salpeterhanteringen har blivit vårdad. Berättelse om de lokala förhållandena kommer att överlämnas till riksdagen.
I sina bästa år ett offer för det fransyskt-förnäma lefnadsvett, hvars lösa sedelära äfven han i sirliga verser förherrligat, måste han, i ensligheten af dessa lika stilla som sköna bygder, snart komma till insigt, huru litet den förtjenat skaldens hyllning, huru opoetisk den i sitt innersta var. Den broderliga sommar-fristaden gaf tillfälle, å ena sidan att dagligen betrakta en from och kärnfrisk allmoge, å andra sidan att dagligen umgås med bekännare af Christus, hvilkas tro yttrade sig ej mindre glad och fördragsam, än fast och varm. Jonas, nitisk prest, mera känd för ypperligt hjerta än för klyftigt hufvud, inlät sig förmodligen sällan eller aldrig i försök att dogmatiskt återföra sin älskade gäst från det såkallade ”fritänkeriets” villoväg; men han nyttjade den kraftigare bevisningen, – lefvernets, gerningarnes, välsignelsens. Hvad den vackra och känslofulla svägerskan angår, så torde arten af hennes inflytelse34 närmast skönjas i den dittills för Kellgrens vittra kritik främmande åsigt, som hädanefter blef i Stockholms-Posten – säkerligen till mångens förvåning – uttalad med anledning af Klopstocks Messias: att ”Religionen, den sanna Religionen, är den renaste af alla passioner och den ömmaste af all kärlek”, samt har, såsom sådan, rättighet att äga en sig egen poesi; att denna är ”en ny ordning af poetisk skönhet, grundad på den tro, som allena rätt kan fatta den stora hemligheten af en Gud som lider, en Gud som dör”; att detta skaldeslag visserligen ogillas ”af Puristen, af Philosophen, af Hofvet”, men blott emedan de ej förstå ”passionens och i synnerhet kärlekens språk”, – och således af samma skäl, som de ogilla ”Rousseaus Heloise”; ehuru, om de kunde ”läsa den med St. Preux’s och Julies hjerta, deras dom skulle blifva – benudran och tårar”35.
Vid behandlingen åter af frågan om det mindre, vid sista Riksdag, tili En million R:dr fastställda Credilivet, hafva Rikets Ständer fästat afseende derå, alt, genom de i så väl anslagssom låne-väg vid innevarande Riksdag beviljade betydliga bidrag till åtskilliga företag och arbeten inom nästan alla delar af Riket, behofvet af ifrågavarande Credilivs anlitande för dessa orters understödjande obestridligen blifvit i icke ringa mon undanröjdt, hvarförutan Rikets Ständer beräknat den omständighet, att det högsta belopp, som vid något tillfälle varit emellan Rikets Ständers sammankomster på en gång från Riksgälds-Contoiret uttaget utaf det vid nästföregångna Riksdag beviljade mindre Creditiv, endast obetydligt öfverstigit 500,000 R:dr, till hvilken summa detta Creditiv vid de första Riksdagarne under innevarande Stats-skick jemväl varit bestämdt; hvarföre ock Rikets Ständer pröfvat skäligt stadga, att den Creditiv-summa, hvilken, enligt ofvanåberopade §. i Regerings - Formen, bör anvisas, för att, på sätt samma §. innehåller, under tiden emellan innevarande och nästkommande Riksdag vara tillgänglig, då E. K. M. till Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål linner den oundgängligen nödig, bestämmes till Femhundra Tusen Riksdaler; och komma, för bestridande af de utbetalningar, som härå kunna äskas, Riksgälds-Contoirets då egande dertill disponibla tillgångar att begagnas, eller, i saknad deraf, de erforderliga medlen af Contoiret upplånas, enligt de grunder, hvilka under innevarande Riksdag varda stadgade för låns upptagande i och för andra Contoirels tillfälliga behof, som möjligtvis derförutan icke kunna fyllas. ion Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, IV,-o 4°5. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. härigenom i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Juni 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Juni 1841.
S D. Då nu å nyo föredrogos Statsutskottets så väl den 6 sistlidne April afgifne Utlåtande, angående Statsregleringen, i hvad sorn rörer RiksStätens 2:dra Hufvudtitel, som ock den 15 dennes meddeldfe, samt den 23 i samma månad pä bordet lagde yttrande, i anledning af de vid nyss nämnde Utlåtande gjorde anmärkningar, beslöt Ridderskapet och Adeln att berörde 2:ne Utlåtanden till aliadelar gilla, samt instämde tillika uti det af Presteoch Borgare-Stånden den 23 dennes dervid gjorde tillägg, att hos Kongl. Maj:t skulle i underdånighet anhållas, det Kongl. Majit täcktes af de på denna Hufvudtitel först blifvande besparingsmedel låta anslå nya löner på Ju* stitiajRevisioosExpeditionens Stat för tvänne Protocolls-Secreterare tvänne Cancellister och en Secreterare hos Herr Justitiae-Cancelleren. Ut supra. SD. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets så väl den 6 sistledne April afgifne Utlåtande i anledning af Kongl. Majds Nådiga Den 27 Maji, proposition om Sfats-regleringen under g:d© Hufvudtiteln, som ock af Utskottets den 15 deanes msddeldte, samt den 23 i samma månad på bordet lagde, yttrande öfver de vid Utskottets nyssnämnde Utlåtande gjorde anmärkningar. beslöt Ridderskapet och Adeln, att berörde tvänne Utlåtanden till alla delar gilla^ hvarjemte Ridderskapet och Adeln instämde uti det af Högvördige PresteStåndet den 23 dennes dervid gjorde tillägg, att hos Kongl. Majit borde i underdånighet anhållas, det täcktes Kongl. Maj;t af redan varande öfverskotfsmedel å RiksStatens inkomst-titlar låta förskjuta nödiga medel så väl till reparation af Westerås Slott, som till inköpande af LandshöfdingeResidence i Westerbottens Län; hvilka förskott sedermera, så fort de af Statsutskottet omförmäldte Fyrings-ersättningsmedel från Danmark inflyta, borde Stats-Verket godtgöras. Ut supra.
Utomdess bakva Utskotten velat mell sorgfälligbet unövika att bär inblanda något som skulle kunna motverka, stei balla eller försvara inköranöet i sinom till ak en n^ IKlzmtkot, uppgjorli ekler sällan» Rationel» gruncler, att öen eglie öfverensstämmelse, ej blott inom sig sjelf i kraga om unlieraflieiningars tjenlig» bestämmanöe ekter lieeimal, ulan äfven i körbäilancie till lie stsllganclen om mätt, mai oeb vigt, som kör banöet kramrleles kunna komma att gälla, klen krägoroe om enlieten oeb uncieraklieiningarne ak liet lVletalliska lklzsnt rom skall till föreslagen inlösen ak Länkens 8e«llar begagnas, bakva lioek kunuits utgöra ämnen som ej borcle belt oeb ballet förbises ak k. 8t:r, «lä mintets vigbet oeb begärligbet i Rörelsen, samt en större eller minöre be^vämligbet oeb lättnarl vili beräkningar, väsenöteligen ak saöaoe körbällanöen bero. Derviö bar Utskotten körekomwit: ^Ktt lien verkliga ^n/reten för 8veriges metalliska N^nt, som i närvaranlie »tunö Lnnes, nemligen i 8ilkver8peeieRiksliaIern etter 1664 ärs äl^ntOrlining, är allcleles för stor, i körbällan6e till nästan alla anclra vänöerr lillot; oeb körclenskull väl ma kunna, i mokn sk rellar, bekntelig tillgäng, ikrän Lanken utgikvas, Letänkanlien, IV:oZ. 1, ^ men ieke villars präglas, eller för framtirlen, oeb när bäröt Al^nt äter kommer att i allmänna rörelsen erIlZIIa gängbarbet, antagas såsom gruncl för penningeberäkningar.
Jag vet väl, att_ ma,n borde försöka nedsätta Egendoms-värdena, men om så skal] ske, mäste också afgifterne förhöjas, oia Revillningen skall kunna utgå. livad som vöre att önska., vöre en jemkning i taxeringen , men jag tror ej, att något undt genom tabellen kan uppstå, då en viss summa är bestämd att utgå, af Länet, och man icke funnit något bättre, a it satta i Minimi-tabellens ställe. Friherre Cedprjir&np, Jacob Det har blifvit yttradt af Herr Tham, att om. Bevillningsutskottet kännt något correctif för AJinirai-ta-p hellen, Utskottet möj ellgen skulle hafva afs.tyrkt dess bibehållande. Om Utskottet ordentligen p.pptagit och besvarat de anmärkningar, sorn gjordes vid dess första. Betänkande, skulle det hafva funnit detta correctif, och Hjerr Tharas, eget yttrande gifven tiUkäpna, at.t fråga förevarit rörande öfverlemnande till Fullmäktige i RiksgäldsQontoiret och Banken, att bestämma pro? Centen sedan vfirderingen blifvit verkställd. Dp egentliga grund.erne för värdering af jord tillhör Utskottet att uppgöra, och om dp äro. ordentelige, såjbÖr icke stora olikheter Proyinserhe emellan, kunna inträffa. Om dessutom såsom correctif antages, att Fullmäktige få bestämma, procenten., så iörsvinner ali, farhåga för viljan att skaffa, för lag värdering, och derföre a,tt den påräknade summan icke skall utgå. Den 2 Julii J. m. 39 Herr von Becker, Carl Johan: Jag är hufvudsakligen förekommen af de värde Talare, sorn yttrat sig för upphäfvande af Minimi-tabellen. Det lärer väl vara en afgjord sak, att man i Sverige, under saknad af säkra statistiska upplysningar, icke känner eller möjligen kan känna hvarje Läns relativa förmåga att skatta till Staten. Herr Tham har medgifvit, att någon jemkning till billighet i Minimi-tab,ellen Länen emellan, vore ett omöjligt företag.
Ridr 78 öre. blifvit ersatt af det till Rikets försvar och andra högst vigliga och angelägna ändamål vid sistlidne riksdag anvisade kre Bih. till 11. Skrifvelse N:o 194. diliv, har allenast återstoden af (leii äskade anstags-summau blifvit med 113,304 R:dr 22 öre R:mt al Rikets Ständer beviljad, att under åren 1858, 1859 oeh 1860 med % årligen utgå. 3:o. För Be k lådna ds be hoj. Till underhållande af bevärings-manskapets beklädnad, i följd af den för detta manskap föreslagna utsträckta exercis, en summa af 378,000 R:dr, beräknad, under antagande ali ett års exercis inslälles, för Ivaline år med 189,000 R:dr hvartdera året. Sorn R kris Ständer bifallit utsträckning af liden för bevärings-manskapets vapenöfning, hafva Rikets Ständer jemväl funnit sig böra bevilja nyssberörde anslags-summa, att utgå på sätt Eders Kongl. Maj:t föreslagit. 4:o. För Fältbrygge-utredning. Till materieKns anskaffande, 30,000 R:dr. Med bifall till denna Nådiga framställning hafva Rikets Ständer anvisat den begärda summan, att under åren 1858, 1859 och 1860 med | årligen utgå. 5:o. För Topograjiska korpsens arbeten. Till fortsättande af dessa arbeten 54,000 R:dr.
Att städerna, äfven de mindre, såsom afsättningsplatser äro af lika mycken vigt för närliggande landsbygd, som denna är för staden, det har af ålder varit insedt, fastän förra tiders sätt att skapa städer, eller stadsmanna-näringarnes gruppering, nu kan synas besynnerligt •— men minst sagdt lika besynnerligt synes mig våra moderna statsmäns sätt att tillvägagå, då de uti städernas förgörande och stadsmanna-näringarnes kringspridande på landsbygden tro sig finna det stora problemet af statsekonomisk klokhet i detta hänseende löst. Att dessa näringar, förflyttade på landet, såvida de derstädes ens kunna komma att gro, likväl skola stadna i vexten, synes mig påtagligt, och hvad särskildt beträffar handeln, som i tvistemål fordrar en så skyndsam lagskipning, så är rättegångs-ordningen vid Härads-rätterne en - 24 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande Å:o 99. saint ett så afgjordt hinder för densammas utveckling derstädes, att jag anser något vidare bevis för min åsigt icke vara erforderligt. Hvad vidare angår den för landtmannen förmenta olägenhet, att icke på närmare afstånd än 3 mil kunna köpa sina -förnödenheter, så finnes väl numera knappast någon den aflägsnaste och minst befolkade ort, hvarest någon köpare har längre väg än 1| mil endera till stad eller närmaste landthandlare. Att allmogen funnit detta afstånd för långt, derom hörer man endast vid Riksdagarne en klagan, uti hvilken jag åtminstone aldrig hört menigheterna i min hemort instämma, utan förnimmer man der fastmer en alldeles motsatt, nemligen att den öfverhandtagande landthandel^ likasom gårdfarihandel^ högst skadligt inverkar uti så väl ekonomiskt som moraliskt hänseende, synnerligast i följd af den laglöshet och det vidt utsträckta kredit-system, hvarpå densamma hufvudsakligen bedrifves.
Har det ej gjort er n å g r a förebråelser, derför att n i under hela åtta d a g a r på det mest klandervärda sätt försummat edra vänner? » » Tvärt o m — det har i stället sagt till mig: Min son, ditt porträtt förtjenar att förevigas i verldshistorien jemte de store martyrernas; det är mycket berömvärdt, att du öfvar dig i sjelfbeherskning, ty du skulle kompromettera en qvinnas rykte, som är dig dyrbar, o c h din vän Teodor, som en gång vände ryggen åt en tryffelpastej — hör ni, min nådiga — åt en tryffelpastej, emedan han varit i Karlsbad fyra veckor, skulle taga utaf sig hatten för detta hjeltemod. » Hon skrattade. » Sluta då! Jag tror för öfrigt ej ett ord af hvad ni säger. Vill ni emellertid lofva mig att vara riktigt allvarsam, så tillåter jag er att sitta ned bredvid mig på denna stol. » » Jag lofvar er att för detta pris göra ett ansigte, bredvid hvilket en söndagseftermiddagspredikant skulle se ut som en musikalisk clown. » » Antingen måste ni vara förnuftig, eller j a g förbjuder er att slå er ned. » » Jag säger ej ett ord mera. » » Hvar har ni hållit till under dessa åtta dagar. » » För beqvämlighets skull kunde j a g säga er, att j a g blifvit afkastad på ridbanan o c h vrickat en fot. » » Det vore ett mycket oskickligt svar, ty j a g skulle ej tro er. » » Hvarför då? » » Jag såg er i förgår på ' Zigenarbaronen '. » » Jag tar till baka vrickningen — men jag säg er inte. » » Det är mycket möjligt. Min vagn for tillfälligtvis förbi teatern. Klockan var ej fullt åtta, och det föll mig in att ännu en gång höra första aktens final. Jag stannade endast till första mellanakten. » » Ah! » » Ni borde vara något försigtigare b a r o n! » » Hvad menar ni? » » Ni borde aldrig, då ni för en dam på teatern, taga en öppen loge.
Sedan, med anledning dels af de vid flere föregående riksdagar väckte frågor om örändring i sättet och ordningen för grundskatternas utgörande, äfvensom om införande af en med tillförlitligare kontroller förenad förenkling af uppbördsoch redogörelse-verken, dels ock af de utaf Rikets Ständer vid 1844 och 1845 årens riksdag gjorda underdåniga framställningar, angående de indelda räntornas indragning till stats-verket, de in natura bestämda skatternas lösande efter medelpris, grundadt på flere föregående års markegång, jemte förandrad tid och ordning för markegångs-sättningen m. m., Kongl. Majit, efter det en allmän plan för beskattnings-väsendets samt uppbörds* och redovisnings-verkets fullständiga Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition. 5 Ordnande, med syftning alt i möjligaste måtte afhjelpa de härutinnan befintliga brister och olägenheter, blifvit utaf serskilde för sådant ändamål utsedde kommitterade utarbetad och till Kongl.
Ira artikeln kan tillgodokomma; så enär samtliga de förläningar och förmåner, som varit intressenterna i Löfås silfververk för detsammas bedrifvande upplåtne och förunnade, blifvit, enligt Rikets Ständers uti underdånig skrifvelse af den 15 Maj 1845 anmäldta beslut samt Kongl. Maj:ts, i öfverensstämmelse dermed, under den 17 Juni samma år samt den 6 Mars 1846, meddelade föreskrifter, till kronan inlöste, så alt någon grufvehjelp till Löfås silfververk, nu mera icke utgöres, lärer den derför åtnjutna lindring böra upphöra; 46 Bevillning!-Utskottets Betänkande, N.-o g. hvaremot och då upphörandet af den s. k. kungsgårdshjelpen blifvit ifrågasatt i Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående förenklande af beskattningsväsendet samt uppbördsoch redogörelseverket, men Rikets Ständer deröfver ännu icke fattat beslut, Utskottet anser paragrafens lydelse i denna del böra tills vidare lemnäs oförändrad. Derförutan har Utskottet bort anmäla, att det icke funnit anledning föreslå upphörandet af den lindring i bevillning, som i öfrigt är för innevånarne i vissa orter intill denna riksdag medgifven, hvadan Utskottet hemställer, att sådan lindring må äfven intill nästa riksdag fortfara. § 149. Angående den, genom 149 §, staden Wenersborg, intill denna riksdag, i anseende till öfvergåugen eldsvåda, förunnade befrielse från bevillning för alla tomter, hus och byggnader, har väl herr Agrell uti motion väckt det förslag, att samma befrielse måtte under ytterligare fem år, från och med det innevarande, eller åtminstone intill nästa riksdag, få fortfara; men som nämnde förmån åtnjutits ända sedan år 1836, och Wenersborg otvifvelaktigt numera vunnit den förkofran, att sagda lindring icke vidare bör anses oumbärlig, får Utskottet, under afstyrkande af bifall å motionen, hemställa, att denna § må ur förordningen utgå, på sätt i förslaget är iakttaget.
Ori^snvvslöt. Herr Grefwen och Land t - Ma r skatten yttrade fig derefter : Sedan nu detta anförande aftHerr Oriponv-aisir bliftvit upläst, sär jag förklara, att jag ej gjort nägon förökning kill propositionen. Det rätta förhastandet är, akt jag gjorde twenns propositioner. När -jag gjorde den första blef jag afbruten. Sedan när jag äter feck ljud, gjorde jag proposition till ogillande af Herr Exchsuvvsläcs uttryck. Något annat Dm 14 December. 84^ föreföll ei ä m>n sida, »item att jag flere gängor sökte sörena sinnena kill förmän för Herr (Zripenavalör. Jag hopp s RidderjPapet och Adrin häraf finner att j q c pä något kätt lött indränka Ridderffapet och Adelns eller någon Ledamots frihet. Härtill yttrade Ridderffapet och Adeln bifall. Friherre stosenfiane, 8cfisrin§, Herr Onpe-a^Icks nttrande mä stä i Protokollet för hans räkning, men ffulle deröfwer blifwa någon discussion, ani-älier jag att deröfwer fä yttra mig. Herr ?Z filman förklarade, att han ej kunde anse Herr Oripsnwulfik» yttrande såsom rigtadt emot Herr Landt-Marstaiken, ulan allenast säsom hans enskilda ranka. Herr Grefwe» och Landt,M arffalke» Ja sä, men det stär likwal att jag ajore en förökning - af pcoposition, och art Herr 6cip-mxv->Ifir högt, beligen emot ett fädant frihetens inskränkande protesterar. Herr ?afilman förklarade sig anse defle Uttryck ej innefatta annat an en reservation. Herr l^lcirclsnrkolps. Jag sörenar Mig sä mycket mera med hwad Herr 1'äfilm-m nu yttrat, svm Herr Afwerste-Lieutenant Qripenrvaläk, i ansiende till hwad som patzerade uti det af honom äbero, pade Plenum, satt anledning akt nu tvid justeringen göra denna rvilkorliga reservation.
Ansökning ej kunde bifallas, samt efter det Stenkohlsverkets Interessenter hörde öfver K. BergsCoIlegii underd. hemställan, huruvida undersökning borde ega rum till utrönande, om Interessenterne uppfyllt deras åtaganden, i och för det dem tilldelta understödet, underdånigst anmält, att samma orsak, som år 1820, vållat arbetets upphörande i det nya Schaehtet, äfven allt framgent hindrat dess fortsättande — den 5 September 1822 i Nåder yttrat, det den ifrågasatte undersökningen icke vore nödvändig, utan borde ärendet vid nästföljande Riksdag till R. St:rs pröfning hänskjutås; dels ock till StatsUtskottet öfverlemna! Handlingarne i målet, för en fullständigare ledning vid bedömmandet och föreslåendet af de åtgärder, hvartill förekomne omständigheter kunde föranleda. I sammanhang härmed hade hos R. St:r förekom - Be länkanden, N:o 89. 489 mit en af GeneralLieutenanten ni. m. Hr Grefve De la Gardie gjord motion, deri Hr Grefven, med framställning af Höganäs StenkohlsVerks, vid flera tillfällen, ådagalagde och erkända nytta för Riket samt förlusten vid Verkets möjliga upphörande, derest ej Staten meddelade Stenkohlsgrufve-Bolaget ytterligare understöd, å Bolagets vägnar, föreslagit, att antingen Verket matte, på uppgifne vilkor, inköpas af Staten, eller ock att, så väl afskrifning af de till arbetet å Ryds Schacht använde 5i,ooo R:dr, som andra tillika yrkade förmåner kunde Bolaget beviljas; och hade R. St:r af BergsRådet G.