Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande för öfrigt den erinran, att, i händelse Herr Richert icke emottager JuslitiseOmbudsmänsEmbetet, Riksens Ständer skulle blifva utan både O rnbudsman och Suppleant; så tror jag, att det, tili förekommande af en sådan händelse, vore bäst, att Rldderskapet och Adeln beslutade, att ofördröjeligen skrida tili val af ny Suppleant. Grefve von Rosen, Axel: Enär ämnet redan blifvit så mycket veniiieradt, skall jag blott tillägga några få ord. Då den obehagliga händelse inträffat, att Justitieombudsmannen dödt under Riksdagen, har jag begagnat min rättighet såsom Riksdagsman , att väcka fråga otn nytt val. Kanske har jag deruti handlat orätt, men jag trodde att man icke bättre kunde bibehålla Ståndets värdighet, an genom tillämpning af 97 §. RegeringsForraen. Jag väckte denna Motion , okunnig om det beslut Fullmägtige vidtagit , men kan likväl icke afstå derifrån, sedan jag hört detta beslut uppläsas. Fullmägtige hafva framställt 26 §. i JustitiaOrabudsmanneas Instruction till stöd för sin åtgärd. Som jag förstår Svenska språket, måste orden deruti kunna olika tillämpas; det vill säga, att det finnes ett skyndsamt genast och ett lång - Ven 37 September /• m. 365 samt genast. Det ena inträffade inom 24 timmar, det andra har redan dröjt 11 dygn. Jag vigar förnya min anhållan om proposition på min Motion. Herr af ZJlir, Carl David: Närvarande discussion innefattar tvänne särskildta ämnen, det ena Grefve von Rosens i föria Plenum väckta Motion, om nytt val af JustitiasOmbudsman; det andra om Herrar Fullmägtiges åtgärd, att till Herr Richert utfärda det omnämde ProtocollsUtdraget. Enligt min öfvertygelse , äga dessa ämnen föga eller ingen gemenskap med hvarannan, och böra derföre särskildt behandlas. EegeringsFormen bestämma tydeligen , huru förhållas bör med en så beskaffad Motion, hvilken , enligt 49 §.
Latitudsystemet medger tillfälle att iakttaga alla vid ett brott förekommande försvårande omständigheter. Såsom annat än en sådan omständighet kan jag icke anse en persons mera upphöjda ställning, och anser alltså, att 3:dje och 4:de §§, äfvensom sista momentet af den 5:te kunna utgå. 11 Kap. 6 §, hvarest böterne för ett så ringa brott utan fara kunde nedgå till det vanliga minimum af fem R:dr. 14 Kap. 16 Kap. 8 och 13 §§, vid hvilka jag hyllar de af Hans Excellens JustitieStatsministern i Stats-Rådets protokoll, äfvensom af Justitierådet Berg i Högsta Domstolen utvecklade åsigter. Att en person talar sanning kan i mina ögon aldrig vara straffbart, såvida ej annan dermed i otid skymfas, en förbrytelse, som likväl i förslaget icke är belagd med straff i öfverensstämmelse härmed; och då ostridigt äfven skymfliga tillvitelser för verkliga brott, som redan blifvit genom undergånget straff försonade, innefatta en straffbar ärekränkning, föreslås vördsamt att jemte det 8 och 13 §§ rättas i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts ursprungliga förslag, efter den 13 § införes en ny § af följande lydelse: “Tillvitar man någon i oträngdt mål och i skymflig afsigt brott, derför han redan straff undergått, vare lag, som i 9, 11 eller 12 § sägs.“ 18 Kap. 11 §.“ af Herr Biskop Bring: “De flesta af de förändringar, som Höglofliga Lag-Utskottet ansett böra vidtagas i den af Kongl. Maj:t nådigst föreslagna Strafflag, har jag med min röst inom Utskottet icke kunnat understödja. För min del har jag utgått från den åsigt, att den kriminallagstiftning, som genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut nyligen kommit till stånd, tillsvidare borde förblifva orubbad, och att således de hithörande nya författningarna borde, på sätt äfven i den nådiga Propositionen skett, i hufvudsakon oförändrade intagas uti den Strafflagscodex, som nu är i fråga.
Ibland utvägarne till betryggande af Riksbankens säkerhet må äfven räknas den i 211 § af Banko-Reglementet medgifna, att förslräckningar till Filial-Banker kunna, efter ett års förutgången uppsägning, åte'rfordras med en femtedel årligen under hvartdera af de följande fem åren; men denna senfärdiga återbetalning bereder vid en inträdande kris lör Riksbanken ringa nytta, och en kortare tid för uppsägning och återbetalning, ledande till minskning i Filial-Bankernas utlåningar, synes för ändamålet vara af nöden. Riksbankens förmåga att, med en genom lag försäkrad grundfond af 10 millioner Riksdaler Banko, och fordringar till ett belopp af 22 millioner Riksdaler derutöfver, samt en metallisk kassa af mer än 5 millioner Riksdaler silfver Specie, hindra försämring i värdet af dess sedlar, kan icke betvifla*; men det hörer, såsom här ofvan är anmärkt,'till stadga i myntvärdet, äfven alt det icke må förhöjas; ty en måttstock, som kan förkortas, är icke tjenligare, än en som kan förlängas. En sådan värdeförhöjning skulle snart inträffa genom en fortgående minskning af Bankens sedelstock, vare sig medelst indragningar af lånrörelsen eller uppläggande af Bankens årliga vinst; men den kan jemväl i någon mån tillfälligtvis ega rum i följd af de begränsningar, som äro salta för Bankens handel med vexlar. Enligt Banko-Reglementets 115 §, äro Fullmägtige bemyndigade att, till bibehållande och förstärkning af Bankens metalliska kassa, låta, efter en kurs af 128 sk. eller derunder, på Stockholms och Götheborgs Börser, uppköpa vexlar, dragna på 90 dagar eller kortare tid å Hamburg eller Altona, betalbara i Hamburg, och på tjenligaste vis disponera den för Bankens räkning i Hamburg stående fond, antingen medelst afgifvande af vexlar eller införsel af silfver.
Stats-Utskottcts Memorial, N:o 351. 5 5:o Sorn Ridd. oell Adeln beslutat, att i 8 mom. skall uteslutas följande mening: ”varande för öfrigt bolaget ej förpligtadt att erlägga någon skatt eller bevillning för jernvägen, inkomsten deraf eller utdelningar å aktierne, samt Bondeståndet, afslagit utlåtandet i sin helhet, hvarigenom således 2:ne Riks-stånd förklarat sig icke medgifva den ifrågasatta friheten från skatt och bevillning, får Utskottet, inbjuda Presteoch Borgarestånden att instämma uti Ridd. och Adelns samt Bondeståndets beslut i detta afseende, samt att, till följd deraf, sista meningen uti 8 punkten får föifalla. 6:o Beträffande slutligen Presteståndets beslut, att uti den af Utskottet å sidorne 10 och 11 tillstyrkte und. anhållan, dels orden, ”det Kongl. Majit täcktes meddela" förändras till ”det Kongl. Majit täcktes, efter vederbörandes hörande, meddela” &c. dels orden: ''beredande af allmänhetens fördel”, utbytes mot ”beredande af det allmännas fördelså och enär, genom 10 § R.F., det redan finnes föreskrifvet, att innan ärendena hos Konungen i Statsrådet föredragas, nödiga upplysningar skola från vederbörande embetsverk vara infordrade, anser Utskottet ett serskildt upprepande af detta grundlagshud vid detta tillfälle vara öfverflödigt; hvaremot och då den förändring, som i sednare delen blifvit beslutad, är mera omfattande, än Utskottets förslag och således hänvisar jemväl på beredandet af sådane fördelar, som icke egentligen kunna anses tillkomma allmänheten, fastän de samme kunna vara för det allmänna af största vigt. såsom förbindelse för bolaget att å jernvägen låta fortskaffa posten och trupper samt statens effekter in. m., Utskottet funnit sig böra biträda denna förändring, och får alltså föreslå, att ifrågavarande skrifvelse må erhålla följande lydelse: ”att Rikets Ständer tillika anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes meddela de ytterligare föreskrifter, som Kongl. Maj:t kan finna nödiga, ej mindre för befrämjande af företaget, än ock för betryggande af statens rätt och beredande af det allmännas fördel, samt att tillfälle måtte lemnäs svenska medborgare att, derest de så önska, få såsom deltagare i bolaget inträda.
Dito Dito angående ändring i Stor' skiftesoch Enskiftes-författningarne. 13:0 J. M. Fessing från Vestmanland, angående rättighet för Riksdagsmän , att utan särskild Fullmakt få vid Riksdagar ingifva besvär. 14:0 Olof Månsson från Blekinge, angående grunderne vid skeende Enskiftes delningar. 15:0 Pehr Nilsson frän Christianstads Län, angående den till Collegierne erläggande Cancellie afgift. lb-o C. F. Berg från Bohus Län, angående intekning i Hus, Vattenverk och andre dylike inrättningar , uppförde å annan ägares Grund ; samt 17:0 Dito Dito angående Skärpning i straffet för Tjufgöinmare samt dem som dölja stulet gods, Bihang till Riks St. Prot. 1S*7 o1S v Saal. Till Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskofen: Jöran Jönssons och David Rasmussom fran Skäne Memorial, rörande fri SeglationsRättighet mellan Blekinge och Skäne. Till Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotten: J:o Hans Anderssom och Carl Fr. Bergs frän Bohus Län Mernori.i, angående vissa yrkade rättigheter för Gästgifvare ; och 2:0 Jonas Anderssons frän Kronobergs Län Memorial, angående förbud för Bruksägare, att antaga ett öfverflödigt antal Bruksarbetare. Till Alloiänna Besvärssamt Ekonomiutskottet : Memorialer af 1:0 Johan Magnus Vessing angående förän* dring i väghållnings skyldigheten; 2:0 Pehr Bengtson från Halland, angående o ■ förändring i Aborätten ä visse KronoHemman i Halland. 3:0 Lars Olsson från Cal mare Län, angående förhöjning i Gästgifve>i Skjutslegan, tn. tn. 4:0 Hansl
Då Chartce-Sigillalce-medlen under åren 1852—1854 i medeltal utgjort något öfver 1,305,000 R:dr Riksmynt, samt, om än antagas måsje, alt de under sistnämnde år beslutade förändringar i författningen om stämplade pappers-afgiften förorsakat någon minskning i dennna intrad, samma minskning likväl icke skäligen kunde beräknas till högre belopp, än omkring 100,000 R:dr; hemställde Departements-Chefen i underdånighet, att inkomsten af ifrågavarande medel måtte i rundt tal upptagas till 1.200.000 R:dr Riksmynt, eller 135,000 R.dr mera, än hvad af Stats-kontoret beräknats. k) Som Bränvins-Af giften, hvilken vid sednasle Riksdag beräknades till 3,000,000 R.dr Banco och nu af Stats-kontoret blifvit lill enahanda belopp eller 4.500.000 R:dr Riksmynt upptagen, för år 1855, sedan kontrollerings m. fl. kostnader utgått af sjelfva skatten, influtit med öfver 4,600,000 R:dr sistnämnde mynt; så, och då genom jemförelse mellan de hittills skedda anmälningarne till bränvinsbränning för innevarande år och dem, som till samma tid nästlidne år egt rum, det visat sig, att i sådana anmälanden kunde för detta år antagas en förhöjning af mer än 300,000 R;dr R:mt samt det förra årets erfarenhet jemväl ådagalagt, alt de i sjelfva verket inflytande tillverkningsafgifterna med lika stor summa öfverstiga anmälningarnes belopp, 52 Bil. N:o 6 till Kongl. Maj:ts Nåd.
M. föreslå de möjligen frän collegiernes tillstyrkan olika beslut, hvartill Deparlements-chefernes högre allmänna åsigter kunna föranleda. Manne nu denna målens fullständiga beredning kan lika lätt och med lika trygghet för allmänt och enskildt bästa flyttas från oberoende, sjelfständiga coliegiiräder till godtyckligt afsättliga ambulatoriska bureauchefer? Beträdande dea andra frågan, eller den förändrade ställning, hvari Rikets embetsman genom den ifrågasatta förändringen skulle komma, så torde i ett laud som Sverige, der icke, såsom i flera andra, en rik aristokrati eiler mäktiga corporationer representera den politiska sjelfsländigheten i förening med högre bildning och insigler, det icke vara likgiltigt, att trygga embetsmannacorpsen, pä sätt Sveriges grundlagar hittills gjort, emot godtycklig behandling, genom maktens ogunst, denna ogunst må härleda sig från höjdernes granskap eller från den vida farligare folklribuneu? Om nu collegiernes andel i förvaltningen skulle öfverflytlas på afsättliga bureauchefer, skulle en lid grad i den sjelfständiga embetsmannacorpsen försvinna, den bogsta som dc flesta, hvilka inträda inom denna, kunna hoppas att. uppnå, och månne cu sådan förminskning af den politiska sjelfsländigheten inom fäderneslandet kan utan betänkliga följder för den sanna friheten vägas? Jag anhåller alt få fästa uppmärksamheten derå, ali ett a fida g ä det nu ifrågav. betänk, icke innebär ett ogillande af hvarje förändring i de administrativa verken, endast af dea att förvandla Rikets eollegier till bureauer. För egen del betvifla!- jag icke, att flere nyttiga förändringar ännu kunna verkställas. Exempelvis vill jag anföra den ytterst vigtiga, men hittills föga behandlade frågan om utbildandet inom verken af den yngre tjenslemannapersonalen till duglige embelsmän, en fråga, på hvars afgörande i så hög grad beståndet af embctsmanuaskicklighet inom Sverige beror. Äfven tror jag, alt ännu återstå några verkliga rättsfrågor att skilja frän de administrativa verken.
Vara obestridlig, att icke en person får befatta sig med göromål, dem han icke hinner med. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag erkänner visserligen, att Utsk. icke har saknat anlcdn. till den framställning, som det gjort; jag erkänner också för min del, att det vöre önskvärd!, örn förhållandet vore sådant, att aldrig 2 tjensler innehades af samma person, hvilket alltid skall medföra stora olägenheter; men jag tror, att hvad Utsk. i sådant afseende ännu mera bort fästa sig vid, och som kunnat föra till något resultat, hade varit att ingå uti någon undersökning om våra lägre tjenstemän» bildning. Om man vill taga exemplet af det land. som i sådant afseende kanske står främst af alla, så är förhållandet der alldeles olika. Förhållandet är icke der, att för att vinna den mångsidiga bildning, som en tjensteman behöfver, så engagerar han sig på en mängd olika ställen på en gång. Innan man uti Preussen kan få någon egentligen ordinarie plats, så är man skyldig att tjenstgöra uti en mängd olika verk, hvilka kunna hafva något det aldraringaste sammanhang med det verk, hvartill man egentligen egnar sig; och detta till den grad, att t. ex. de, som skola, inträda uti corps diplomatique , äro skyldiga ej blott att tjenstgöra såsom referendarie!' uti hvarje af de olika ministerierna, utan anställas äfven till tjenstgöring någon viss tid i alla de särskilda delar af Riket, der förvaltningen ledes efter olika lagar, såsom på den ena eller andra sidan om Rhen, och de skola äfven liafva gjort tjenst i ett juridiskt verk. De göra likväl icke tjenst på samma gång på de olika ställena. — Jag skulle önskat att våra tjenstemäns första bildning kunde blifva sådan, som den är i Preussen, så att desse yngre tjenstemän tillböllos att göra tjenst successive uti olika verk, och icke såsom det nu beklagligen sker, alt våra extra-ordinarie-befattningar icke stå under controll af någon, hvarigenom flera ämnen till skicklighet och stora talanger gå förlorade af brist på arbetsamhet och kunskaper. Dessa brister afhjelpas likväl icke genom Utsk:s förslag.
Nationen ett oberoende af främmande biträde i denna del, hafva gjort sig förtjent af en skälig uppmuntran; i anledning hvaraf lian föreslår den underdåniga hemställan hos Kongl. Maj:t, att, till förmon för detta redan anlaggda och framdeles i Landet anläggande stilgjuterier, en någorlunda afpassad tull på utifrån införskrifna stilar må komma att äga rum. Efter föregången öfverläggning och slutlig pröfning af detta ärende, bar Utskottet ansett sig böra fästa Riksens Ständers uppmärksamhet på vigten o.ch nödvändigheten deraf, att i ett så folkfatiigt land, som Sverige, der en författare i alla fall har stora svårigheter att motstå och öfvervinna, samt liten afsättning på sina arbeten, den allmänna upplysningen icke förhindras, genom ökade afgifter och kostnader för Boktryckeriers inrättande, samt nyttiga skrifters lifgifvande och kringspridande. I Utskottets tanka är det icke med tillräckliga bevis styrkt, att Herr Lindks nu anlagda Stilgjuteri kan till erforderlig mängd och utan förhöjda priser med stilar förse de Svenska Boktryckerierna, hvilkas antal i Sednare tider betydligen ekats. Att vid ett sådant förhållande försvåra införseln af Utländska stilar, genom förhöjda tullafgifter, skulle utan tvifvel vara att motverka upplysningens stora ändamål. I anseende härtill, och ehuru Utskottet finner Directeur Lindks företag nyttigt och för - 5J2 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. tjent af uppmuntran, tror Utskottet sig icke böra tillstyrka bifall å Herr Norströms sålunda, till förmon för honom, väckta motion, helst införseln af Utländska Stilar redan i nu gäiiantie taxa är belagd med 5 procents tull. Dock underställer Utskottet denna dess tanka Riksens Höglofl, Ständers eget ompröfvande. Stockholm den 4 Mars 181Ö. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts
St. rrot. 1844. B. af berörde skall, derest densamma i framtiden komme att erläggas, icke uppgår till högre belopp, än att densamma utan afsaknad skulle kunna till förmon för de skattskyldige, efterskänkas, anser sig Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit i Nåder föreslagit, ega skäl hemställa, att den under benämning af ollongäld upptagne afgift må, ifrån och med nästkommande år, helt och hållet upphöra. Litt. B; Ank. till Exp. Utsk. den 1 Oet. kl. 10 f. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition om upphörande af den sä kallade Husmans-skatten i Bohus Län. CL A) I sammanhang med pröfningen af ett utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus Län samt Kongl. Kammar-Rätten atdömdt och genom besvär hos Kongl. Majrt i underdånighet fullföljdt mål, angående förment oriktig debitering och uppbörd af den i Bohus Län utgående så kallade Husmans-skatten, har Kongl. Majrt, efter att i ämnet hafva inhemtat Dess och Rikets Kammar-Collegii underdåniga utlåtande, med afseende å de uti frågan iorekomne serskilde förhållanden, genom Nådig Proposition af den 5 sisllidne Augusti, (intagen under N:o 18, uti 1 Sami. 1 Afd. af Bihanget lill Riks-Ståndens protocoll vid innevarande Riksdag), föreslagit Rikets Ständer, alt berörde skattebidrag måtte för framliden helt och hållet upphöra.
tillika med det från Christianstad i sammanhang dermed insända Jprotocoll, härjemte in extenso bifoga. Hvad härnäst beträffar Herr Friherre JVrangels yttrade förmodan, att Embetsmannain fly t ande och ofverrumpling egt rum vid de Stanjamt Ojc.-Utsk. Uti. N:o 118. 5 tillfällen, då extra Rotehållare i Skåne, vid de af vederbörande Konungens Befallningshafvande i vanlig ordning och efter af Kongl. Maj:t derom meddelade föreskrifter utlyste Sammanträden, åtagit sig att utbyta den år I8H Skånes dittills oroterade jord ålagda extra Rotering, emot ständigt Knecktehåll , samt Herr Grefve Horns hemställan, huruvida den ordinarie Roteringen i Skåne kan anses vara lagligen tillkommen eller icke; hafva Utskotten, i förra hänseendet, skolat, lika med Herr Nordenfalk, förklara, det Utskotten icke ega sig andra förhållanden eller iakttagelser vid ifrågavarande tillfällen bekante, än dem, som af Handlingar och förda Protocoll inhemtas. Och då, så vidt den af Utskotten redan framlagda på officiela Handlingar grundade berättelse utreder, den nu varande ordinarie Roteringen i Skåne tillkommit såsom följd af en emellan Konungen och extra Rotehållare träffad frivillig öfverenskommelse, deråt Rikets Högloflige Ständer, med den rätt 80 §■ Regeringsformen Rikets Ständer tillerkänner, tvänne gånger, eller vid 18x3 och 1823 årens Riksdagar, lemnat deras provisoriska bifall, anse Utskotten, hvad af Herr Friherre Wrangel och Herr Grefve Horn i dessa omständigheter anfördt blifvit icke föranleda till någon åtgärd. Af Herr Grefve Gyllenborg, Herr Friherre Wrangel och Herr Rosenqvist af Åkershult 6 Statssamt 0«c.-Utsk. till. N:o 118- har blifvit yrkadt, att de extra Rotehållare; hvilka vid de år 18*3 ^ Lands-Cancellierne i Malmö och Christianstad haline sammankomster icke tillstädeskommit och, vid sådant förhållande, i stöd af det af Kongl. Maj:t
Förrän E. o. Ad. fattat sitt baslut i bevillningsfrågan, kan icke grundlagsenligt någon sammanjemkning af de särskilda besluten komma i fråga att af Utskit göras; och jag vågar hysa det förtroende till Bevilln:sUtsk:t, att, om grundade skäl till jemkningar i förslaget finnas angifna i det med återremissen följaktiga diskussions-protokoll, dessa också komma att vinna afseende hos Utsk:t i detta, likasom det redan visat sig att förhållandet varit i andra fall. Yid behandling inom detta rum af frågan om postbevillningen, åberopades af en ledamot precist samma skäl, nemi. att TJtskit ej skulle kunna fästa afseende vid de gjorda anmärkningarna, utan att förslaget skulle återkomma i oförändradt skick. Af Utskits nu redan utdelade nya Betänk, i denna fråga finner man dock, att så icke blifvit fallet. Hvad E. o. Ad. vid detta ärendes behandling bör uteslutande afse, är landets sanna nytta och fördel, äfven om derigenom skulle förorsakas en något långsammare handläggning och något upskof med afgörandet komma att upstå. Jag får, på grund häraf, fortfarande anhålla om återremiss af 3:dje §:ns lista mom. Hr Printzensköld, Carl: Gr. Anckarsvärd har yttrat, att detta förslag skulle innebära ett framåtskridande i lagstiftningsväg. Jag vågar dock vara af en alldeles motsatt åsigt; ty man skrider icke framåt på det sätt, att man bryter ned och förstör det gamla, som redan finnes, utan snarare genom att bygga på det, och rätta de fel, som möjligen deri kunna förefinnas. Man vill nu insätta och stadga, att egendomarne skola upskattas till sitt verkliga värde; men detta är en föreskrift, som blir omöjlig att verkställa, emedan ingen kan känna en egendoms verkliga värde, hvilket bäst bevisas af de olika köpeskillingar, som på sednare tider erlagts för samma egendom inom loppet af mycket kort tid. Om man genomgår Utskits historik öfver BevillmsEörordningarnes tillkomst och beskaffenhet på olika tider, skall man finna, att nu flera föresnrifter blifvit återuptagna, som vid föregående riksdagar ur förordningen uteslutits.
å nyo och bifölls Allmänna Bo. svårs-, och OeconomieUtskottefs den 8 sistledne April, under N:o 5o afgifne, samt den 5 dennes Den 7 Maji e. m. l5!> eftermiddagen på bordet lagde Memorial, med hemställan, om öfverlemnande af en Herr Heis; leiters motion till Särskildta Utskottet. Grefve De la Gardie, Jacob: Nyligen underrättad, att Norska StorThinget beslutat hit-, sånda en Deputation för att bevista Hans Kgl. Höghet Kronprinsens förestående höga förmälj ningsact, anser jag det vara en pligt, att hemställa, om ej, i anledning af det sått på hvilket StorThinget i Norrige år 18x8 anmodade Norska Regeringen emottaga Sveriges Rikes Ständers Deputerade, som öfvervoro Hans Majits Konungens kröning i Throndheim, af den utmärkta välvilja, hvarmed dessa Deputerade bemöttes, Ridderskapet och Adeln skulle finna passande att besluta och inbjuda de öfriga Respective MedStånden att deltaga uti en underdånig skrifvelse till Kongl Maj;t, med underdånig anhållan, det Kongl. Majit må täckas i nåder anbefalla, att Norrska Deputerade nu varda emot!agne på samma sått i Sverige, sorn Svenska Deputerade år 1818 blefvo det i Norrige. Jag för min del anser en fullkomlig reciprocitet härutinnan böra äga rum, och att detta tillfälle bör begagnas för att lemna ett nytt bevis af den aktning, Svenska Nationen hyser för ett folk, med hvilket hon år förenad under samma spira. Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till bifall å denna inia framställning. Herr Montgornmerie, Guftaf: Jag förenar Ucn n Maji c, Hl. mig desto helhe i den sista värde talarens framställning, sool det vänskapliga oell broderliga fWhåilrthd' t, Ii vilket äger ruin bägge förenade Rikena emellan, påkallar en sådan reciproeii■ t.