Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsman* pen förklarat dem ej vaga försumma att efter* lomma, af fruktan att eljest blifva besvärade med Rättegångar samt långa transporter un dep elakt yäglag , med flera uppräknade olägenheter, till förekommande af hvilket betungande för Allmogen, det Riksdagsmännen ansett strida emot ej min* <fre allmänna gagens förbud emot skatts och tungas läggande a Konungens skattskyldiga Undersåtare, äp föreskrifterna uti Kongl, förordningen den 32 Juli 1803, de föreslagit, så väl att ansenliga böter matte varda utsätta för den, som, sedan Tionden blifvit före Thomssdag fordrad ip natura, Yägrade att densamma, på sådant sätt levererad, emottaga, eller, om h^n vjd levereringstiden heldre ville uppbära penningar derföre, i sådant fall, antingen sjelf eller genom någon annan föpesloge, fordrade eller, under hvad titel, egenskap eller föregifvande sorn heldst, emOttoge sådan betalning till högre bel°PP än länets Markpgångs-pris med den uti 1803 års förordning bestämde forselhjelp, sorn ock att stadgas matte > det, när Tionden fordrades, in natura, Tiondetagaren eller, hans Ombud borde vara tillstädes vid leveransen, så att Tionde-gifvarne ej finge någon annan att hålla sig till; och undveko att invecklas i Rättegång med okända emottagare, ofta i andra Län och tillhörande obekanta Domstolar; äfvensom, att ingen uppbörd af Tionden i penningar mätte få påbjudas före medlet af Februari 5 då jemnkningarne af Markegångspriserna troddes kunna vara afslutade och kungjorde; och det sednare Memorialet, inlem nad. t Den 5 Juli. 547 nadt till Bonde-Ståndet den 8 uti ofvanberörde Maj månad, af Riksdagsmannen Pehr Olsson från Södermanland, samt innefattande klagan deröfver, att, uti hans hemort, Tiondegifvaren från ett och samma Hemman skall anvisas att leve* rera spannmål till flera långt från hans hemvist belägna ställen , åt särskildta håll, men hvilken olägenhet
Derföre har jag skaffat dig en plats vid varfvet, som du måste tillträda den 14 denna månad, precis på dagen, såvida du skall kunna få den. Res derföre åtta dagar förr än som bestämdt var! Härmed respengar. Nu har du hört din fars vilja. Gud vare med dig!» Min Gud! Det skulle vara re'n i dag, I qväll, om tvänne timmar! THORVALDSEN. Ja! vetturinen afgår ju qväll På slaget nio. PEDERSEN. Hvad för slag? PEDERSEN. Hör du var nu snäll Och lugna dig åtminstone en dag! THORVALDSEN. Nej! resa ren' i afton måste jag, Ty eljest dröjer det i åtta dar, Förrn nästa vetturinen åter far. Än se'n? PEDERSEN. THORVALDSEN. Då kommer jag ju hem för sent. Än se'n? PEDERSEN. THORVALDSEN. Då blir mig platsen nog förment. PEDERSEN. Än se'n? Än se'n? THORVALDSEN. PEDERSEN. Ja! hvad kan du riskera, Om ock det föll dig in den da'n mankera? Nog kan du bli i alla fall en träl. THORVALDSEN. Min faders vilja är tillräckligt skäl PEDERSEN. För dig att överge din konstnärsbana? Nej, bror! Du en gång svurit konstens fana, Då får du ej så skymfligt henne svika. THORVALDSEN. Ja, ja! Men alla äro icke lika Bekymmerslösa som du är... THORVALDSEN. Förlåt! Men nu skall du mig rätt förstå, Du legat här och målat åtta år Rätt snart; ej derför jag dig förebrår, Men då du ej den minsta framgång rönt, Hur kan du då väl anse vara lönt Att sträfva på en sådan knagglig stråt, Der ej med hvarje steg det går framåt? PEDERSEN. Du frågar, hvarför ej jag tröttnat än... En mycket sällsam fråga, käre vän! Ty den som är i stånd att blifva trött PEDERSEN. Hur så? På konstens väg han har sin tid förnött, Men ej man glömma får: »festina lente»!
Det kan vara väl att Staten får behålla den kredit, som den nu äger till mera kritiska ögonblick och att den icke vidare skuldsatt sig än som redan skett genom räntegarantien för Örebro-Hultbanan, hvilken, å representanternas sida, väl hastigt medgafs. Vidare står i den K. Propos:n: ”Längden af de till anläggning ifågasatta 2:ne hufvudsakligaste stamlinierua, den ena från Stockholm till Göteborg med afdrag af sträckningen mellan Köping och Hult, och den andra från Stockholm till Malmö, om denna skall utföras med den nsträckning, som Generalmajoren Akrell i sitt utkast alternativt förutsatt, utgör, så - Den 28 December f. m. 143 vidt det utan föregående topografiska undersökningar kan bestämmas, sammanräknadt ungefär 105 mil. Lägges härtilll, dels fortsättning af den vestra stambanan från lämplig punkt å KöpingHults-linien till Norska gränsen i rigtning åt Christiania, dels en lmfvudbana från Stockholm till Gefle, upgår längden af alla stambanor till ungefär 142 mil.” Här åro således upräknade de flesta betydligaste städerna inom riket så att tankarna ledes på hurusom man någorstädes har läst om huru väl det blifvit regleradt att strömmar öfverallt placerats der stora städer stryka fram. Det är väl icke strömmar, som nu skulle placeras, utan jernbanor, som anses så nödvändiga, att man slutl. till och med kanske skulle komma derhän att lägga igen våra kanaler och lemna våra strömmar obegagnade för jernvägarnes skull. Hade de åsigter, hvarmed nu granskade K. Proposm slutar, gjort sig gällande redan vid förra Riksdagen, så hade omöjligen förslag då kunnat framställas om den jernväg, som nu är under arbete, ty då hade det säkerligen funnits en genare väg emellan Stockholm och Götheborg än den som nu föreslås alt kröka in på OrebroHullbanan. Annu hafva vi likväl icke denna jernväg färdig, den är blott nyligen påbörjad och det för att sammanbinda vattendrag.
Läns undsättning uppoffrat en half million R:dr Banco, en förnyad missväxt under nästpåföljde år 1833 åter påkallat bidrag från det allmännas sida till afhjelpande af den öfverhandtagande allmänna nöden, samt Regeringen, med frångående af det vid undsättnings-åtgärder dittills följde system, enligt hvilket dylika åtgärder blifvit genom statens directa försorg verkställde, funnit mera ändamålsenligt att genom meddelande af räntefria lån åt enskilde personer uppmuntra till undsättning af de norra orternes nödställde befolkning, hvilken undsättning förnämligast skulle grunda sig på användandet af invånarnes industri och arbetskraft, så hade Grosshandlaren C. F. Liljewalch hösten sistnämnde år af Statsverket emottagit omkring 6,800 tunnor spanmål, för att tillhandahållas de behöfvande inom berörde 2:ne Län, företrädesvis i utbyte emot landets pro - 4 Stats-Utskollets Utlåtande , N:o 3oS. ducter, äfvensom Liljewalch för samma ändamål fått uppbära ett contant lån af 50,000 R:dr Banco, utgörande sammanräknade värdet af dessa försträckningar 92,000 R:dr samma mynt; och liar motionären, enär Liljewalch, genom det högst ändamålsenliga sätt, hvarpå de åtagne undsättnings-åtgärderna blifvit af honom utförde, måhända varit den hufvudsakliga driffjädern till införandet i de nordliga
Herr Grcfwen och Landt-Mar, sk alken förnyade sttt löfte, att rörande detta äm, ne tala wid Hof - Cantzlercn, samt förklarade sig wara fullt ökwertygad. att intet hinder skulle upstä för Committé! aves arbete. Herr von VVnrsnstorkk, Austers, hade inlemnat ett Memorial, hwilkct uplästes, sä lydande: Wördsamt Memorial! Om ä ena sidan det kunde synas otillbörligt, att öka mängden af de ämnen » hwilka ännu torde ä« terstä för Högloft. Ridderskapets och AdelnS öfwerläggningar, skulle det ä en annan medföra en fbrebräelse, att wid en tidcpunct dä allmänt och enskildt wäl är föremälet för Högloft. Ridderskapets och Adelns samman - Den 6 September. iZz sammankomster, icke kalla Högloft. Riddcrskapets och Adclus upmärksamhet till ett ä>»ne, svin rörer Riketförsta Ständ nästan mera än bess D?ed-Ständer. En betydlig del af Riddcrskapets och Abklns jord possldergs under egenskap af Fidei Commiss. Att bedömma nyttan eller skadan af sjelfum denna inrättning är e) min afsigt, ven är blo't, att till Hög, lofligt Riddcrskapets och Adelns ompröfwande hemställa, huruwida en hitintill saknad författning om tiden för Fidei Commissrrs afoch tillträdande är nödig eller icke, enär sjclfwa Fidei Commissbrefwet e) derom lnnehäkler nägon uttrycklig föreskrift. I brist af Lag, har praxis i detta fall warit olika och dels berott pä Lfwerenskommelsc, dels där denna ej kunnat träffa-, föranlett till missnöjen emellan en afliden Fidei-Commissarics Sterbhusdelägare och Fidei-Commisscts Tillträdare — Att äganderätten till ett Fidei -Commiss, wid ögonblicket af Fidei-Commissariens död, genast tillfaller ben blifwande
19 andra länder såsom England, Frankrike och Holland i sednare tider andra methoder för skeppsmätningen blifvit införda oell, om jag icke misstager mig, har så äfven skett inom Danmark och Norrige senare än år 1840. Jag bestrider ingalunda Ulsk:s npgifter, i fråga om principerna för skeppsmätningen, emedan jag finner dem öfverensstämmande med K. Förordn. d. 20 Augusti nämnde år, ronde skeppsmätningen inom Sverige, hvilken grundar sig på d. s. k. Chapmanska methoden; men jag liar, snart sagdt, hört öfver allt klagomål öfver svårigheterna, som möta densamma vid tillämpningen, likasom att säkra kontroller saknas. Jag har här i min hand ett utdrag af en resejournal, sora Chefen för flottans konstruktions-korps Majoren Lundqvist afgifvit lill Förvaltningen afSjö-ärenderne i detta ämne, hvaraf inhämtas, alt inom flera länder nya methoder för skeppsmätningen blifvit införda. Då emedlertid upläsning häraf skulle allt förmycket uttänja detta långvariga plenum, inskränker jag mig, att begära äterremiss af betänk, och att berörda utdrag må blifva bilagdt R. o. Adis prot. Utdrag ur Chefens för Flottans konstruktions-korps, Hr Majoren Carl Lundqvists till K. Förvaltningen af Sjö-ärenderna under 29 Maj 1841 ingifne Rese-Berättelse: Ett säkrare mätningssält för Ton-talets bestämmande har genom en Parlaments-act af d. 9 Sept. 1835 blifvit förordnadt, som, från och med 1836 års början, uphäfde det äldre målningssättet. Regeln för detta mätningsätt är följande: Dela längden i öfra däck emellan akterkant af förstäfven och förkant af akterstäfven i sex lika delar. Djupleken vid den främsta, mellersta och aktersta af dessa delningspunkter, d. v. s. lia, 3:dje och öisjettedelen af längden, mates i fot och decimaldelar af foten från undra sidan af däcket till våghålsvägaren.
), denna lön dock ej initte siittas liigre iin (len, som k. in: t fiiiinit lampligt föreslk för cle pil telegrafverkets stat 2) att i t de på, extra stat ltigst aflöiiade vaktrnästariie, d. v. s. 800 h ..; upptagna te1efonistei.m m&amp;te beredas ilderstilltigg att Brligen utgå med l5 pr0cev.t af lönen efter 5 Ars tjiinstetid och sedermera iiic.,d ytterligare saninia belopp efter livarje t; jaiistgöringsperiod af fem hr, siinit tilllika att telefonist, soin i föl; jd af genom tjiiiistgöilng försvagad Ilelsa, iiödgas från tjänsteii af&amp; inåtte i gratifika.tioii ' beviljas 10 procent af hela den iiiider tj %n.steticlen iiitj&amp;~iade 1öneii.n ' ' SOIII ett högst förtjanstfollt försök att ph en @ ng iitstriicki~ tleii gifta kvinnans iiiflytaiiae 115 förvaltningen af makarnes genieiisaniina förmögeiihet och att frhi l~ttsinriig fiirskingring skydds faliiil jens ägelidom kan den inotioii anses, Iivilken af lir B. P: Persso~z väckts i andra kalniiiareii. %lotionen, i Iivilken lim Olaiis A. Ericsson och 8. Olsson instiht, föreslår e11 skrifvelse till k. in: t mecl be, " ' ~aran on1 iitarbetande ocli frainliiggande af förslag till lag i syfte att enc w~ccken ej nzd utan den awkes samtycke borgelz. Den, som gkr i borgen går i sorgen, säger ett gaininalt ordsprhk, ocli erfarenheten har tyvärr altför ofta gifvit det ratt. 0111 Ilur i lanclet fiiiliies en statistik öfver konkurser med iippgift o111 deras orsaker, skulle det snart visa sig att ett dlcleles ovantadt stort.
Jag hade likvist trott detta understöd af Staten bordt bestå uti en efterskånkning af den skuld stor 100,000 R:dr B.co hvaruti Bolaget står till Staten, om nemligen ändamålet dermed står att vinna, hvilket StatsUtskottet måtte vara i tillfälle att pröfva, ty skulle den olyckliga händelsen inträffa , att, att sedan Staten utgifvit 75,000 R;dr B:co, CanalBolaget år 1823 skulle befinna sig i sam - ■> Ben 18 Augusti e, m. 321 ma stillning som nu, skulle fortfarande af detta bidrag behöfvas, och ingen säkerhet uti det försträckta Capitalet finnas, utom uti en inteckning i den Canal, som icke mägtade underhålla sig sjelf. Jag föranlåtes så mycket mera till denna framställning, som de ökade anslag hvilka vid denna Riksdag blifvit beslutna, tyckas sätta utom all tvifvel, det Riksens Ständer icke böra för framtiden belasta Nationen, med några ständiga utgifter hvilka de kunna undvika, såsom t. ex. räntor å actier, hvilket dessutom kunde leda till ett ofördelagtigt praejudicat. Hörsammaste Memorial! Efter erhållen del af de inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 11 sistledne Junii förefallne yttranden, i anledning af RiddarhusUtskottets Betänkande om ändringar i första delen af RiddarhusOrdningen, går Utskottet nu att besvara de anmärkningar, som deremot blifvit framställde. Utskottet får likväl härvid anmäla , att, då under debatten åtskillige inkast af mindre betydenhet förekommit, som hårledt sig från missförstånd om Utskottets i Betänkandet yttrade mening, och hvilka genast derpå blifvit af andre Ledamöter, i Utskottets tanka, nöjaktigt besvarade, Utskottet anser icke nödigt, att nu upptaga Pudderskapets och Adelns dyrbara tid med ett särskildt upprepande af hvad i omförmålte afseende blifvit anfördt.
Kalmatars blick föll hemsk på ynglingen, men vid hans åsyn smög åter en tår i hennes öga och hon sjönk undan, som en fallande dimma, en skymtande skugga. Men i sitt eget hem på det stolta Hamila låg den bleke ynglingen på en bädd. Vid hans sida satt hans moder och beströk sakta den sårade med undergörande salfva, och band deröfver fina bindlar. På afstånd stod den rika flickan, hon som lofvat blifva den sårades brud; men hon talade intet, utan stod blott i dörren och blickade inåt rummet. Då susade en kylig fläkt genom dörren invid henne och Kalmatar stod vid den sårades hufvud. Förfärad for den unga bruden tillbaka, och störtade sanslös ned på gården; och den sjuke ville opp för att hjelpa henne, men hans moder lade honom åter varsamt ned och den starke ynglingen låg der som ett barn, då modren hastade att hjelpa den afsvimmade. Men Kalmatar hviskade sagta: "En kyss på dina läppar och du vore min; men ack, i min moders gårdar, der förstöring och tillintetgörelse bo. Kärlek är lif. Hvarföre skulle dödens jungfru älska? Unna mig blott att stundom stå vid ditt läger, att stundom se dig lycklig vid hennes sida, hennes, hvars hjerta hyser varm blod och kanske varm kärlek, men som dock ej kan älska dig som jag! Förskjut ej den arma från lifvet, från ljuset, från dig". Och Kalmatar böjde sin bleka panna mot sina sammanknäppta händer inför ynglingen, som betraktade henne med fasa och bjöd henne gå. Åter skymtade Kalmatar bort, endast vid den sanslösa flickan stannade hon, strök mildt med sina kalla händer den afsvimmades gyllne lockar och lade sin hand på hennes panna; men då hon slog opp ögonen smög sig den arma bort med en suck. Men vid bäckens strand satt Kalmatar och sjöng tyst vid sig sjelf: "Kalmatar, du långt bort burna, Hvarför vill du söka värma? Hvarför värma, hvarför glädje? Ägde väl din moder glädje Der i Manala, det dunkla? Ägde dina systrar glädje Uti mörka maskars hemvist?
Under allt detta väljes Const.Utsk. och hvilken elektor finnes och kommer att finnas eller har någonsin funnits, som icke dervid gör afseende på den ena eller andra personens särskilda fallenhet och yrke och väljer Utsk:sledamöterna efter deras kunskaper och erfarenhet. Nu deremot skulle Const.Utsk:s ledamöter cga insigt och erfarenhet i _ lika många ämnen, som hela samlingen af riksdagens ledamöter. Ar sådant tänkbart? Men till vådan! Nu jemför jag ett ärende, beredt på sådant sätt, som jag säger, i enlighet med grundlagen, med ett ärende, som vore väckt och beredt inom Const.- Utsk. Så inträder den skillnaden att en fråga, som väckes inom Const.Utsk. är af politisk art. Det må ingen föreställa sig alt en ledamot i Const.Utsk. begagnar sig af 2:dra mom. 37 §:n Riksd.- Ordn., för att väcka en fråga om stängselskyldigheten. Man stannar icke der, och det är icke heller sjelfva frågans egentliga origin, utan den är blott politisk. Jag tror alt detta vore nog för jemförelsen. Jag talar om sjelfva proceduren i RiksStm efter frågans återkomst ifrån Utsk., der man behandlat densamma, och jemför denna procedur inom ett vanligt Utsk. och ett annat der frågan är behandlad efter politiska förhållanden. Då nu frågan har ett sakförhållande, så frågar jag hvar och en, hvilkendera af dessa procedurer är den mest lämpliga. Det ligger klart för hvar och en, som känner Sveriges monarkiska Statsskick och den ganska sväfvande opinionen just om beskaffenheten af detta statsskick, hvilken är till den grad sväfvande, att de flesta derom blott veta alt det är en monarki, denna monarki kan vara republikansk eller absolutistisk, den kan likna det ena eller andra landets. Derom känna de flesta knapt en gång litteraturen. Under det opinionerna äro så sväfvande anser jag icke tiden vara inne att göra någon förändring i grunderna för Const.Ulsk:s verksamhet. Gr. Lagerbjelke: En värd talare, Hr Cederschiöld, har med den utmärkta dialektiska förmåga, hvaraf denne talare är i besittning, sökt försvara Const.UtsIcs åtgärd i förcvar:de punkt.
Han arbetade under denna tid fabulöst, och det roliga var, att ingen anade, hur mycket han arbetade. Ty han hade järn i elden på många håll, och han skref ömsom med och ömsom utan signatur, allt som det föll sig. Han skref i tidningar och tidskrifter, han korresponderade till grannlanden och han öfversatte. Han hade den för mig alldeles obegripliga förmågan att till exempel öfversätta tio trycksidor på morgonen och omedelbart därifrån öfvergå till en recension, hvilken ofelbart var färdigskrifven i så god tid, att han hann göra en promenad före middagen. Och i allt detta var han närvarande med hela sin själ. Han hade ingenting af den slentrianmässiga ämbetsmannarutin, hvilken sätter arbetsmyrorna bland våra publicister i stånd att med aldrig svikande precision, medan sättaren väntar, nedslunga en artikel om hvad som helst mellan himmel och jord, utan förberedelser och dock utan att på ett uppseendeväckande sätt hugga i sten. Om jag nyss sade, att han erinrade om en ångmaskin, så var detta endast i fråga om kraften och arbetsdriften. I fråga om metoden och tillvägagåendet var han så olik en maskin, som gärna var tänkbart. Han var så ytterligt impressionabel, att jag understundom förvånade mig öfver att han ej var mera vek. Ja, det fanns tidigt nog ögonblick, då jag inbillade mig, att han egentligen var vekare, än hvad vare sig han själf eller någon annan visste om. Ty när han någon gång kom i olag, och arbetet ej ville gå, då råkade han i ett sinnestillstånd, hvilket genom sin exaltation syntes mig löjligt. Jag såg honom fälla tårar, därför att han i tre dagar ej skrifvit mera än ett par spalter i en tidning, och jag hörde honom beklaga sig med styrkan af en fullständig förtviflan, öfver att han en hel dag icke lyckats få en invecklad tankegång klar. Han trodde då, att han var utsinad, utarbetad, förbi, och han förbannade den stund, då han utbytte läxläsningens breda väg, mot den smala stig, hvilken han energiskt förnekade leda till himmelen. Men jag trodde, att detta endast var frånsidan af hans energi, af denna verve, hvilken var hela hans väsen. Ty den kom igen, kom med fördubblad kraft.
Alt staten, såsom nu föreslaget är, med 6,5oo R:dr bekostar en fulländande och speciell undervisning i hvarje Stift för Skolmästare-elever, torde måhända vara oundvikligt, men de till stipendier för Skolmäslarelärlingarue äfven föreslagne 9,000 R:dr anser jag öfverflödiga, enär alla för Sockenskolmästare behöfliga förberedande kunskaper kunna inhemtas vid Apologistoch Läi doms-skolorna, och kostnaden för att vinna den 20 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. BetänkandeJV:o 5. vid Wexel-undervisnings-skolan meddelande speciella, för Folk-skollärarekallet nödiga skickligheten lältligen bör kunna af hvarje elev sjelf bestridas. 4:o Creditivet 5o,ooo R:dr lill understöd åt de Communer, som sjelfva ej magta åstadkomma skolhus eller Skolmästarelön, synes mig allt för litet, helst om alla föreslagna Skolor böra inom 5 år vara inrättade. Hade en, eller åtminstone en half million blifvit beviljad, och understödet föreslagits att efter bestämda villkor med i å 2,000 R:dr på en gång lemnäs åt hvarje mest behöfvande Pastorat, så hade folkundervisningen på det säkraste, ändamålsenligaste och Staten värdigaste sätt blifvit befrämjad. En eller annan million af Bankens räntevinst, anslagen till Folkskolors inrättande, vore ett väl användt capital. 5:o Föreskriften, alt Pastor sjelf ej må öfvertaga Skolmästarebefaltningen, är fullkomligen öfverflödig. ALt detta öfvertagande nekas Pastorernes Adjuncter, torde deremot af flera skäl böra bifallas. Men bär hade jag ansett af största vigt att föreslå, det alla åtminstone större Communer, som utfästa sig alt värdigt och fortfarande serskildt för Skolan aflöna en prestman, borde efter Domcapillens stadfästelse af lönevillkoren, erhålla rättighet alt begära en sådan lill ordinarie Skollärare. 6:0
Då nu till förnyad handläggning företogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 5 i denna månad på bordet lagda ytterligare Utlåtande, N:o 5g, med anledning af erhållna återremisser på Utskottens Betänkande, N:o 23, om uppmun - Prot. Utdrag den 7 och lo Augusti 1829. 19 fran till J. Ekenmark, dess hustru och a:ne Systrar för af dem införda förbättringar i Väf. nadskonsten, beslöt Ståndet, som förut bifallit Betänkandet, Nto a3, att, med antagande af det i Utlåtandet, N;o 59, gjorda tillägg, sistnämnde Utlåtande i öfrigt skulle läggas till handlingarne. S. D. Föredrogs och afslogs BevillningsUtskottets Utlåtande, Nto 36, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial, N:o 31, med en af Herr Friherre C. H. Anckarsvärd begärd Tableau öfver Bevitlningens fördelning. Den 10 Augusti.
fostrande inflytande en väl ledd dansskola har för ungdomen, och att — när det visar sig, att det finnes dansskolor, som söka uppfylla de anspråk, som här framstälts — föräldrarne icke heller skola undandraga dem den uppmuntran, de äro i behof af, för att kunna fortgå på den goda vägen. I r\ I I \ I Annonser mottagas endast mot kontant liqvld i förskott af 2 6 öre pr 4. I VJ KJ I N spalt, petitrad ( Vidare gifves » Gringoire », hvars titelroll lär höra till hr Lindbergs tacksammaste uppgifter. Vasateatern gifver fortfarande med god framgång » Tre fruar och en man » samt » Kolhandlarne ». Utförandet i den förra pjesen har nu vunnit än mera i friskhet och lemnar intet öfrigt att önska, f » Kolhandlarne » firar fröken Anna Pettersson fortfarande triumfer, förträffligt sekunderad af hr Kloed. Ingen annons införes under I krona. gälla slag; strax derefter svarades från fjerran af Katarina som af ett svagt eko, och nedom bergen blandade » Tyskan », Storkyrkan och Riddarholmskyrkan sina malmröster samman till en tretonig vesperringning. Innan fem minuter ytterligare voro gångna, hade han den lilla frun vid sin sida; hon lade sin runda arm under hans och drog honom med sig ut kring trädgården att mönstra de nya nejlikorna och spenaten, som just börjat skjuta en späd, ljusgrön brodd likt färgstänk öfver den svarta jorden. SSdra teatern öppnar sina portar på lördag med den gamla välkända operetten » Orpheus i underjorden ». Godt samspel, som man nu alltid är van att finna på denna scen, god nppsättning, lysande utKungl. operan. Den tionde reprisen under innestyrsel och präktiga balletter skola nog bidraga att varande säsong har gått af stapein. » Romeo och Julia » göra detta stycke till en kassapjes för Södra teatern. När allt var vederbörligen afsynadt och beuppfördes sistlidne måndag med hr Strandberg och undradt, togo de plats vid hvar andras sida i fröken Klemming i titelrollerna.