Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottets den 15 dennes aflåtne, samt den 27 i samma månad på bordet lagde, tvenne Memprial i anledning af de hos BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden: 1) I anledning af yrkad befrielse för flere KronoHemman i Norra Halland från skyldig - Den 29 Maji, 627 heten att aflemna bränntorf till Warbergs fäst-’ ning i och 2) angående en närmare reglering af post föringen i Riket, och särskilt öfverklagade olägenheter vid Norrska Postfnringen; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande tvenne Memorial endast borde läggas till Handlingarne. Då nu å nyo föredrogos Allmänn* Resvärs och EkonomieUtskottets den 15 den* nes aflåtne, samt den 27 derpå följde på bordet lagde tvenne Memorial, i anledning af de hos Ridderskap^ och Adein gjorde anmärk* ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden : 1) I anledning af väckt fråga om allmän-' na landsvägarnes rätande ; 2) Rörande yrkad jemkning i transportskyldigheten af Tionde och Afrads spannmålen i fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde tvenne Betänkanden redan blifvit af de öfrige trenne Respective RiksStåoden bifallne, äfven för sin del dervid nu mera låta bero. Företogs till pröfning StatsUfskottets elen 20 dennes afgifne, och den 25 derpå följde på bordet lagde Betänkande angående Recognitions-skogarne. Friherre Boije t Ludvig'. Detta Betänkande har en ovanlighet, på hvilken jag begär att få fästa Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet.
Först när jordbrukaren nödgas taga den vård om sina kreatur, att han kan å sina skiften begagna hvilket brukningssätt sorn helst, utan äfventyr att se sitt arbetes frugt förstörd genom ohägn af kreatur, kunna de vid skiftes-stadgan fästade förhoppningar om ett förbättradt och val ordnadt jordbruk fullständigt uppfyllas; och synes del dessutom vara klart, att egande-rätten till jord försl då är i allo stadgad och i åtnjutande af full helgd, när upprättandet af särskilda försvars-anstalter ej mer utgör vilkor för laglig rätt till fred för jorden och derå befintlig gröda emot främmande kreatur. Dessa åsigler om hägnadernes menliga inverkan på landets odling äro härledda ur erfarenheten och öfverensstämma med hvad de inom landet i sednare tider hållna allmänna landtbruks-möten, såsom sin gemensamma mening härutinnan, yttrat, att nemligen den skyldighet, som för närvarande åligger Sveriges jordbrukare, att instänga sina egor, för att bereda sig fred mot andras kreatur, utgjorde ett af de svåraste hinder för jordbrukets förkofran här i landet; alt de stora kostnader och olägenheter, som Skiftesverket medfört, icke kunde till fullo uppvägas af några deremot svarande förmåner, så länge den ifrågavarande skyldigheten fortfore; samt alt denna skyldighet, med begagnande af det härstädes allmänneligen brukade stängselmedel, år från år förökade den skogsbrist, som redan i många orter med så stort skäl öfverklagas. Ex/ieJilions-Utakottels Förslag lill unden!. Skrifvelse, Sso 182. Åf denna utredning föijer, att stängsel-skyldigheten, då den endast har sin grund i gemensam nytta, men i allmänhet, långt ifrån att gagna, är för landet skadlig, icke i allmänhet bör bibehållas, såsom skydd för ego-friden, och att denna följaktligen bör på annat säll värnas.
En föreläsare, som under åtta månader af året bestred vetenskapliga lektioner i dessa eller med dem likartade ämnen, ansåg motionären icke kuude aflönas med mindre än 2,500 å 3,000 R:dr om året, emedan, om också icke i företagets begynnelse den fordran borde såsom ovilkorlig uppställas, att han med ifrågavarande uppdrag icke hnge förena annan befattning — en fordran, som, enligt motionärens åsigt, ofelbart skulle beröfva dm nya institutionen utmärkta lärarekrafter, scm nu vore vid andra inrättningar fästade — löneinkomsterna likväl icke borde bestämmas till lägre belopp, än att förljente män, som ville åt detta kall helga sin tid odeladt, kunde deraf hafva en tarflig utkomst. Utskottet uppskattar högt värdet af hvarje åtgärd, som på ett ändamålsenligt sätt kan bidraga alt bland allmänheten sprida upplysning och vetenskaplig bildniug, likpsom Utskottet erkänner hufvudstadens behof i della hänseende. De talrika besök, som egnats åtskilliga vid särskilda tillfällen mot intiädesafgifl hållna vetenskapliga föreläsningar ådagalägga nogsamt befolkningens beredvillighet att begagna hvarje densamma erbjudet tillfälle lill inhemtande af kunskaper; men på samma gång Utskottet sålunda instämmer med motionären i afseende på det ändamål, som bör 158 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139. vinnas, kan Utskotlet deremot icke dela hans åsigt i afseende på de åtgärder, som vore för ändamålets befrämjande lämpliga. Att, på sätt motionären anlydt, upprätta en särskild vetenskaplig undervisningsanstalt med fasta lärare, för hvilken några bestämda lärjungar eller åhörare icke kunna påräknas, synes Utskottet mindre välbetänkt. Äfven om hågen alt underhålla och föröka den vid akademien grundlagda vetenskapliga bildningen må mera allmänt förefinnas, torde dock, åtminstone bland civile tjenstemän, de fleste vara af tjenstgöring i embetsverken och andra näringsomsorger så upptagna, att de svårligen ega mycken tid öfrig för, i egentlig mening, vetenskapliga föreläsningars bevistande.
År det slutligen rättatt tvinga Landshöfdingen eller den embetsman, sorn är ansvarig för de til! Konungens Befallningshafvande ankommande bref, att antingen sjelf, med åsidosättande af sina tjenstegöromål, från postkontoret afhemta dessa bref, eller vara underkastad äfventyret af deras afhemtande genom annan person? Dessa och flera andra frågor torde vid ärendets afgörande böra tagas i betraktande. Invändas kan visserligen, att andra penningeremisser komma Konungens Befallningshafvande tillhanda. Detta är sannt, men summorna uppgå icke pä långt när till jemförliga belopp.” 1 denna reservation har Friherre Rappe, A. L., instämt. Af Grefve Hamilton, G. K.: ”Lagstiftningen för tillverkning af bränvin bör, enligt min åsigt, hvila dels pä den grundsats, att en någorlunda hög skatt lägges pä denna tillverkning, så att en så stor inkomst som möjligt deraf beredes Statsverket samt varans konsumtion möjligast inskränkes, dels på den grundsatsen, att näringen i öfrigt lemnäs så fri, som är möjligt med bibehållande af nödig kontroll för den åsätta afgiftens behöriga erläggande. Alla andra inskränkningar äro blott betungande för tillverkaren, och förhindra alltså, utan att samhället deraf har ringaste gagn, tillgodogörandet af produkter, som med fördel kunde till bränvin förvandlas. Vill man fördyra bränvinet bör det ske sä, att fördyrandet kommer någon till godo och ej blir ren förlust för alla. I öfverensstämmelse med dessa grundsatser anser jag: l:o. Att tillverkningsafgiften bör höjas till minst 75 öre pr kanna. Detta belopp är i alla fall, i jemförelse med de förändrade prisförhållandena i öfrigt, reia - 14 Sammans. Bevillnings-, Lagsamt Allm. JBesv.- och Ekon.-Vtsk. Bet. JVi> 2. ti vt lägre än 50 öre för 10 år sedan. Bran vinspriserna under de sednare åren utvisa också absolut lägre priser under dessa år än under de föregående, hvarföre en förhöjning genom ökad skatt icke bör möta någon svårighet.
Då jag afgaf min motion hade jag blicken särskildt fästad på KrigsAkademiens reorganisation. Jag är sjelf upfostrad vid detta läroverk och känner således af egen erfarenhet den ensidiga skefva riktning en sådan upfostran vållar. Jag har äfven varit i tillfälle att se den kast-anda, som gjort sig gällande både bland mina samtida kamrater och de kadetter, som efter dem inträdt i Armén. Dock vill jag ingalunda derför kasta någon skugga på KrigsAkademiens befäl eller lärare, ty både under min kadett tid och allt sedan har jag haft allt skäl att värdera och respektera dem. Det är med denna fråga som med alla andra, att det vore af ringa vigt hvad utgång den får, så vida den icke vore fotad i allmänna opinionen, och det är just till följd deraf som jag tagit mig friheten att motionera i denna och åtskilliga andra frågor, som röra våra militär-förhållanden. Redan under min kadett-tid upstod den åsigten hos mig, att man icke bör upfostra barn till något bestämdt lefnadsyrke, och denna åsigt hyser jag ännu; ty det torde vara klart att ett barn om 12 a 13 år icke kan hafva det mogna förstånd och den omdömesförmåga, som erfordras för att välja ett «vitae genus.» Det kan ' icke vara rätt att genom lysande uniformer, så till sågandes »locka» en mängd barn till ett yrke, för hvilket de hvarken hafva håg eller fallenhet. Det var från denna synpunkt som jag utgick då jag väckte min motion, och jag föranleddes äfven dertill af den omständigheten, att det egentligen endast äro de mera förmögna, som kunna låta sina söner begagna undervisningen vid KrigsAkademien; ty de fattiga hafva svårt nog att poussera sina söner fram genom en vanlig skola, men det är alldeles omöjligt för dem att underhålla dem vid KrigsAkademien. Man har visserligen rätt, då man säger att priset är billigt vid KrigsAkademien, men det är endast billigt i förhållande till den valuta man får; ty det är alldeles för högt för att landels barn i gemen deraf skulle kunna begagna sig.
Föredrogs å njo Banco-Utskottets memorial, N:o 43, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets betänkande, N:o 22, ocb utlåtande, N:o 39. Härvid förekommo nedannämnde punkter af det i utlåtandet, No 39, till reglementariska föreskrifter, i ocb för vexelhandeln innefattade förslag, nemligen: Irsta punkten: Inbjudningen af slogs, och votevings-propositionerna gillades; 2:dra punkten: Yoterings-propositionerna godkändes; 3, 4, 5, 6, 7 ocb 8 punkterna: Memorialet, N:o 43, lades till handlingar ne; 9;de punkten: Memorialet, N:o 43, bifölls; Äfvensom Ståndet gillade Utskottets tillstyrkan, vid slutet af detta memorial, att åt Banco-fullmägtige må öfverlemnas, att, med afseende på omfånget af de göromål, som tillkomma de, för vexelhandeln, utsedde deputerade, bestämma det arfvode för bemälde deputerade, hvaraf de anses hafva gjort sig förtjente. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Vtskottets utlåtande, N:o 29, i anledning af anmärkningar emot betänkandet, NT:o 13, angående stämplade pappers-afgiften. Härvid förekommo: l:o, Utskottets yttranden, pag. 3—6 i utlåtandet, N:o 29: Bi föllos; 2:o, Utskottets i utlåtandet, N;o 29, förnyade framställning, i anledning af Herr Rosenblads, £., motion om nödvändigheten att vid bestämmandet af af giften å Svensk-Norrska Consulers diplomer, m. m., införa stadganden, som icke förnärma Konungariket Norriges rätt:
Prestesatnt Hederv. BondeStänden af Utskottets Betänkande N:o 23, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga proposition, angående behofvet af en fond till understöd för jordbrukare, som genom frost eller hagelskada förlora vexande gröda, har samma Betänkande blifvit återremitteradt till följe af dervid gjorde anmärkningar, hvilka innehålla: att då landtbruket, likt alla öfriga näringsfång, med åren vexlar mellan vinster och förluster, så böra dessa fritt balancera hvarandra, och den enskilda omtankan öfvas, dels för att i hvad möjligt är, förebygga de sednare, dels för att af de förras behållning godtgöra dem; hvaraf flere Ledamöter inom Högv. PresteStåndet ansett den slutsats böra dragas, att några allmänna anstalter, till botande af enskilda förluster, på hvilk® Undtmannen bör finna* beredd, icke synas sb4« Besv> och Ekoit' Utsk. Betänk anäen. Jamplige, äfvensom det af Frofessoren Herr Doctor Forssell har blifvit anfördt, att bemödandet att villja skaffa ersättning ät alla, sorn genom naturhändelser kunna lida olyckor i vårt land, skulle vara stridande mot de heliga och visa afsigter, sorn den högsta Styresmannen kan ega med sådane olyckors tillskickande. D.å de, som. hittills lidit af frost och hagel eller miss v exter, med väckelse till erkännande, att de bero af en högre magt, och, med undergifvenhet för den osynliga tuktande handen, burit sina bekymmer, utan att vänta, ännu mindre fordra någon ersättning från andra händer, så torde det böra befaras, om någon anstalt göres till kostnadsfritt understöd, att ej allenast gudomliga Försynens styrelseafsigter motarbetas, utan ock, att alla, som lida någon sådan olycka, väckas till fordran på full ersättning både afsina meduodersåtare och regeringen.
— N:o 5- till Rikets Ständer, i fråga om beräkningsgrunden för salpeter-hjelpens utgörande inom en del af Södermanlands län. I. 70- R. 87. lil. B. 556. 615. IV. A. 3 E. 198. — N:o 6- till Rikets Ständer, i fråga om disposition af sex stycken holmar i Götheborgs och Bohus läns skärgård. I. 71. — N:o 7. till Rikets Ständer, angående utbyte af kronolänsmansbostäliena Melby och Näsbv emot kronoskattehemmanet Bredinge på Öland. I. 71. R. 87. li. B. 744. lil A. 4. E. 39 — X:o 8. till Rikets Ständer, angående upplåtande af mark å kronoparken Rådaås i Skaraborgs län för en vattenledning till staden Lidköping. I. 71. R. 87. II. B. 744. lil. A. 4. E. 39. — N:o 9- till Rikets Ständer, angående försäljning af f. d. Landshöfdinge-residens-tomterne i staden Piteå med å dem befintliga byggnader. I. 71. R 87. II. B. 744. lil. A. 4. E. 39. — N:o 10- till Rikets Stander, i anledning af förre Myntmästaren Assessoren J. A. Grandinsons underdåniga ansökning om ersättning för förlorade boställsrum. I. 71. R. 87. X. B. 79, 117, 134. A. 153. XI. E. 401. N;o 11, till Rikets Ständer, i anledning af åtskilliga utaf — p — 141 Rikets Ständer vid sistförflutna riksmöte föreslagna lagförändringar. I. 71, S7. Propositioner oell Skrifvelser, Kongl.
Öfver-intendents-embetet att låta upprätta ritning och kostnadsförslag å en sådan, för Riks-arkivets behof lämplig byggnad, till åtlydnad hvaraf Öfver-intendents-embetet den 20 September 1853 nämnda ritning och förslag aflemnat med uppgift, att kostnaden skulle uppgå för byggnad med pålning till 148,110 r:dr och för byggnad med endast pålbädd till 125,352 r-dr, oberäknad en värmnings-apparat, upptagen till 12,500 r:dr; och har Öfver-intendents-embetet i sammanhang härmed underdånigst hemställt, att Kongl. Majit måtte i Nåder föreslå Rikets nu församlade Ständer att bevilja nödiga medel för uppförande af ny Riksarkiv-byggnad, såsom fördelaktigast både i ekonomiskt hänseende och för de dyrbara samlingarnes säkra förvarande. Vid öfvervägande af detta ärende har, äfven med antagande att Riks-arkivet, i anseende till den svaga och bristfälliga grunden under det hus, hvari detsamma nu är inrymdt, icke länge kan derstädes förblifva, Kongl. Majit likväl ej ansett lämpligt att för nämnda arkiv en ny byggnad må uppföras på en plats, hvar - Kong!. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 77. 11 c4 grunden jemväl är befunnen mindre god och för en större och tyngre publik byggnad otjenlig. Enär dessutom en sådan för Riks-arkivet ändamålsenlig nybyggnad erfordrar dryg kostnadssumma och Kongl. Maj:t funnit oundgängligt att af Rikets Ständer vid denna riksdag äska betydliga anslag för vigtigaré behof, hvilkas fyllande icke vidare kunnat uppskjutas; så anser Kongl. Maj:t sig under sådana förhållanden icke ega skäl att Nådig proposition i förevarande ämne till Rikets nu församlade Ständer aflåta.
— Hvad åter den fria räntan beträffar, vill jag icke bestrida, att den kunde möjligen i hufvudstaden vara fördelaktig, men jag tror att fördelen deraf i landsorterna Vore tvifvelaktig; der finnas personer, som öka sin förmögenhet under det många andra förminska den de äga. De sednare måste då låna hos de förra, och desse an4 H. 19 146 De» 12 Mars. se icke för rof att preja de låntagande. Således och ehurii jag ej anser räntans frigifvande vara så farligt, som bysatt ningstvångets afska/Fande, befarar jag likväl, alt mången ruin skulle deraf påskyndas. Hr von Hauswolff: Det kostar på mig att yttra mig i strid med en person, som jag högtvärderar och alltid funnit sansad; men den kännedom jag i detta ämne inhemtat om förhållandet i särskilda verldsdelar, gör att, sedan jag uppträdt och i offentligt tryck derom yttrat mig, jag äfven nu måste uttala min mening, särdeles då jag vid sistat riksdagen så lifligt deltagit i denna sak. Jag frågar: hvad nytta hafva bysättningsiagarna medfört? De största förrädare, de som bedragit omyndige på deras lösa och fasta egendom, hafva de någonsin blifvit bysatte? De hafva gatt frie, oell jag kunde såsom bevis derpå uppgifva namn, men vill afhålla mig derifrån. Hvilka äro deremot de, sorn äro bysatte? Jo! svältande och omyndige sitta på gäldstuga; Och hvilka sfi t ta in dem? Jo! Judar oell Clnistne. Också sitta de der för en bagatell, ty summorna äro ganska obetydliga. Credit-systémet måste byggas på helt andra grunder, så att heder och ära blifva det capital, hvarpå man kan upplåna contanter. Detta är hvad som skett i Norra Amerika och England, samt der medfört stor nytta. Jäg ber, alt detta yttrande måtte bifogas remissen, och om jag ej med tydlighet kunnat uttrycka mig muntligen, anhåller jäg att skriftligen få framställa mina tankar. Frih. Ridderstolpe, Fredrik: Om på de grunder, Hr von Hartmansdorff och Frih.
Förordningen den 23 Mars 1807 föieskrifver , angående uträkning, och förhandling af olika bestraffningar tili ett slags straff;” 2:0 Hos Höglojl. Ridderskapet och Adeln, af Herr Hjerta Larss som t afgifven motion, yrkat „ att Lag-Utskottet måtte anmodas att i be - Lag-ZItskoitets Betänkande, N:o 25. 5 rörde ämne inkomma med enahanda förslag, som innefallas i ofvannämn de underdåniga skrifvelse; 3:o Inom Högvördiga Preste Ståndet, af Herr Prosten Säve, som föreslagit, att för första resan stöld måtte ådömas icke spö- eller risstraff, utan fängelse, så vida stölden vore enkel, samt fängelse vid vatten och bröd, då brottet vore qvalificeradt; tj:o Uti TVällofl. Borgare-Ståndet, hvarest Herr A. Örström anfört, att spö- och ris-straffen helt och hållet borde försvinna, samt andra, mera menskliga och ändamålsenliga, bestraffningar sättas i stället; och 5:o Hos Hedervärda Bonde-Ståndet af: «) Per Mårtensson från Jönköpings Län, som framställt angelägenheten af spö-straffens upphörande och ersättande med fängelse i mörkt rum; b) Eric Marmén från Upsala Län, som varit af lika tanka med Per Mårtensson, i fråga om ansvaret för första resan stöld, samt c) Håkan Nilsson frän Skåne, hvilken likaledes biträdt förslaget om spöstraffets afskaffande för första resan stöld, dock med förbehåll, att det straff, som sattes i stället, blefve fullt motsvarande, eller till och med ■strängare än spöstraffet. De enskilde motionäremes framställningar hafva föranledt yttranden, dels inom Högloft. Ridderskapet och Adeln af Herr Grefve Löwenhielm , som endast för första graden af åtskilliga förbrytelser, ansett spö- och ris-straffens borttagande lämpligt, samt af Herr Friherre Åkerhjelm t G.
Revisorerne företogo nemligen den 20 förlidne September en färd å stambanan från hufvudstaden öfver Halsberg till Orebro, hvilken bansträckning i det närmaste lärer vara fullbordad, så att trafiken å denna jernvägslinie inom kort kan för allmänheten öppnas. — Ehuru den förresan bestämda korta tid ej lemnat Revisorerne tillfälle att under densamma om jerrivägsarbetena taga den fullstäudiga kännedom, som varit önskvärd, anse likväl Revisorerne, med afseende å dervid gjorda iakttagelser, sig ega tillräcklig anledning instämma i det omdöme nästlidet års Revisorer i berörde hänseende uttalat, eller att arbetena å statens jernvägar synas fortfarande bedrifvas med synnerlig raskhet, noggrannhet och omsorg. Kongl. Fångvård s-styrelsen. De till Kongl. Fångvårds-styrelsens disposition ställda 3:ne anslag redovisas uti särskilda hufvudböcker. Dessa anslag äro: A) Fångvår ds-itnslaget> Hufvudboken öfver detta anslag, som i Konul, Kammar-rätten undergått granskning med anmärkning, upptager inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1859: Uppbörd: Skulder Summa Cr edit. Balans från år 1859: Skulder Utgifter: Byggnader och reparationer 31,126: 90. Eldning och lysning 48,532: 58. Generella förvaltningskostnader •••• 189,683: 39. Kongl. Stats-kontoret tillgodofördt: Skillnaden mellan tillgångar och skulder vid 1860 års slut Balans till år 1861: Behållning af inventarier och materialier 288,706: 49. Förskotter till liqvid och redovisning 29,932: 9. Enligt rikshufvudboken har, på sätt nedanstående redogörelse närmare utvisar, å ofvanberörde anslag under revisionsåret uppstått en besparing af 127,107 R:dr 43 öre.
Först hade Utslcs förslag blifvit framstä11dt till antagande utan. förändring och sedan till förkastande och derefter, då Hr Gr. o. Landtm, ej kunnat dervid urskilja Slåndets svar till antagande med en förändring. Den sist framställde propos. hade Hr Gr. o. Landtm, ansett besvarad med öfvervägande Ja och dervid hade votering blifvit begärd. Enligt 53 g Riksd:sOrdn:n hade det då varit Frih. Alströmers rätt att till kontrnpropos. begära den propos. han hade begärt, och som af Hr Gr. o. Landtm, blifvit upläst. Då sådant likväl icke skett, fann Hr Gr. o. Landtm., på grund af nyssnämnde 53 §, denna propos. icke vidare kunna framställas eller blifva föremål för pröfning. Gr. Sparre, Erik: Jag är fullkomligt tillfredsställd med den förklaring, Hr Gr. o. Landtm, afgifvit, och har dervid ingenting att tillägga. Din 4 Febrnari. 501 Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Äfven jag är af Hr Gr. o. Landtm, helt och hållet förekommen. Frih. Alströmer: Jag skulle tro, att på detta sätt skall ett förslag ändock blifva undertryckt, enär man i denna stund, som nu är, icke kan veta, hurudant beslut R. o. Ad. kommer att fatta. På denna grund måste jag fortfarande anse mig ega lätt att fordra propos:s framställande å mitt förslag, allrahelst sorn 54 § R. F. ovilkorligen och utan förbehåll säger, att om propos. äskås pä ett förslag, så skall den framställas. Att det f. n. är en ibland Stånden antagen praxis, att anse ett förslag, som framställes emot ett Utsk:s Betänk, vara en krotrapropos., är en sak, som icke står föreskrifven i grundlagen. Jag kan således, med ali vördnad för Hr Gr. o. Landtm:s åsigt, icke underlåta att vidhålla min. Hr Hjerta, Lars:
KOSTAR MED POSTPORTO, FRAKTSEDEL OCH INPACKNING M. KR. M I N U T, SVÅRDÖDADE VARKOCKEN PYOGENES AUREUS. NINGAR GJORTS I AFSIKT ATT UTRÖNA AZYMOLENS FÖRMÅGA ATT HÄMMA 2:O. 1 G 1 PREPARATETS BAKTERIEDÖDANDE FÖRMÅGA HAR PRÖFVATS PÅ DEN DIFTERI, ROSFEBERNS BAKTERIE, KOLERA M. FL. ; Med denna salva blef en 1 4 år gammal för obotlig ansedd benröta fullkomligt läkt, nyligen äfven ett 2 2-årigt svart ETT D E T M E S T GYNNSAMMA SÅSOM I N O M O. KATARRHALA Å K O M - MED AZYMOL V I D OFVANNÄMNDA PÅ MINDRE SÄNDAS ICKE. Kraft och verkan GURGLING M E D DET M E S T EN SILFVERKAPSEL SOM BÄR MIN FIRMASFÄMPEL: Adolf Thierry, Åpotheke zum » Schutzengel in Fregrada » OCH ÄR FÖRSEDD MED OFVANSTÅENDE GRÖNA SKYDDSMÄRKE. HVAREST ej DEPÖT FINNES TORDE MAN BESTÄLLA DIREKT UNDER ADRESS: ScJtutzengel-Apotheke des A. Thierry in Preyraäa bet lloJiitsch-Sauerbrunn, Österreich, FRANKO HVARJE POSTTalrika M U M U N O C H SVALG B E H A N D L I N G, ÄZER.GJ™ETE " VTORRA I N A C K O R D. - B Y R Å N, MÄSTER J.N SAMUELSG. 52, STOCKHOLM, FÖRMEDLAR INACKORD., ANSKAFFAR HUSFÖRESTÅNDARINNOR, LÄRARINNOR, HUSHÄLLSBITRÄDEN M. M. OT 30 K R. I M A N.