Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
D e hade lefvat som främmande under samma tak: den sköna kvinnan, som i resignation ser sin sommar förblomma; den fine, ironiserande världsmannen, som med bittert löje ser tiden plccka år efter år ifrån lifvets längd. Så ligger det denna afton allvarstankar i luften. Ord komma, som äro kalla och ändå bränna. Det kan blifva en brytning för alltid, det kan blifva försoning. D å ser hon för första gången vid hans tinning ett hårstrå, som är hvitt! Hon tager det och håller det för honom med sorg i blicken och ändå med fröjd. Hon hade tänkt någon gång på, att en sådan stund skulle komma, och att hon då skulle öppna hela sin själ för hono-n — när hon hos honom såg den första skymten af ålderdomen! Hon förstod att framkalla och markera ett af dessa ögonblick, som kunna blifva vändpunkter i ett lif. Dem gäller det att gripa och att begagna. Alla stunder af högtid och allvar — eller af glädje 1 — dem skall du vakta på; hvarje sekund då din själ lefver. Långa tider förgå ibland, och du kan icke gå in i ditt hjärta. Så en dag faller det stillhet öfver dig, hvardagstankarne lägga sig till ro som på en lördagskväll, det blir så stilla, att du kan höra klockorna ringa. D å är stunden inne att göra löften. Det är därtill vi hafva lifvets högtidsdagar, tysta helgdagar, festliga märkelsedagar, en födelsedag, en årsdag af något minne, en silfverbröllopsdag; om dessa förgå, utan att vi samla oss och blicka tillbaka, gå in i oss själfva — det är oersättligt. Vid sådana dagar kan ett löfte knytas. Iduns skollofskoloni sommaren Af d:r C. A * början af juni månad anmodades jag af v e / Iduns redaktion att undersöka ett tjugutal barn, hvilka voro föreslagna som deltagare i tidningens skollofskoloni. Det var en brokig skara, som stämt möte i mitt mottagningsrum, stackars, fattiga, vid Stockholms gränder fostrade barn, pä hvilkas ansikten armod och nöd tryckt sin hårda stämpel. För ett par veckor sedan såg jag dem än en gång. Det var en sann glädje att se, hvad landtluft, god näring och ömsint vård verkat på dessa förut tvinande gestalter.
I anseende till nu anförda förhållanden, hade alltså någon utbetalning af de för Em-åns upprensning anvisade laneoch anslags-summor icke blifvit - Slats-Utskollets Utlåtande, IV.o 97. >7 vit beviljad, än mindre verkställd, då, den 16 sislförlidne’ Juli, till Fullmägtige inkom en af 102 hemmansegare inom Aspelands härad undertecknad skrift, innefattande dels en anmälan, att de frånträdde oftaberörde företag och undandrogo sig ansvarigheten för det härtill beviljade låns återbetalande, dels ock en uttrycklig protest emot ullemnandet af de för detta föremål anslagna allmänna medel, äfvensom en bestämd uppsägelse af hvad samme hemmansegare uti ifrågavarande hänseende sig förut åtagit. Någon tid efter denna protests ingifvande, fingo Fullmägtige emottaga ett Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 25:te i sistnämnde månad, deruti Kongl. Maj:t, jemt öfverlemnande af den hos Fullmägtige sednast företedda, men utaf dem icke antagna löftesförbindelse, tillkännagaf, att Kongl. Maj:t, med afseende å lydelsen af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes derå meddelade intyg, funnit skäligt densamma i Nåder godkänna; hvarjemte Kongl. Maj:t förklarade: ”att den menighet, till hvilken låneanslaget för Em-åns upprensning anvisats, numera, för alt utfå lånet, icke har af nöden att ställa "annan, än redan af Kongl. Maj:t godkänd, säkerhet för den skuldförbindelse, som menigheten gemensamt har att till Fullmägtige aflemna, och ge”nom hvilken följaktligen de cominitterade, som densamma, å menighetens ''vägnar, underteckna, icke behöfva ikläda sig någon serskild ansvarighet säborn för egen skuld”. Så snart detta Kongl. Bref till Fullmägtige ankommit, förnyade Herr Kammarherren aj Harmens, under åberopande deraf, sin ansökning om lånesummans utbekommande.
Uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, gillade Kongl. Majit ifrågavarande underdåniga förslag till Proposition; Och skulle, i öfverensstämmelse dermed, Propositionen utskrif. vas samt, på vanligt sätt, till Riks-Stånden öfverlemnas. Ex protocollo A. F. Gylling. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående anslag såväl till ätskillige Byggnader vid Veterinair-Inrättningen i Hufvudstaden, sorn till en årlig Stat för samma Inrättnings framtida underhåll uti dess fullkomnade skick; Gifven Stockholms Slott den 20 Februarii 1823.
Skulle de, sorn vilja hafva bifall eller ett condolent afslag, fortsätta sina meningar, så synes det vara billigt, att de närma sig till Hr Hjärnes förslag. På vår sida åter vilja yi hafva rent afslag. Ilr Hjärne: Jag får fasta Hr Rosenblads uppmärksamhet derå, att jag föreslagit min propos. i stället för rent bifall. Jag hir icke ropat ja till propos. derå, emedan jag anser ett sådant beslut, sorn jag påyrkat, yara det rätta. Ilr Dalman: Jag förmodar, att ja-propos:n blir bifall; och om Hr Rosenblad icke vill lemna sin mening, få vi votera om contrapropos:n. Gr. Frölich: Om Hr Landtm., såsom det första försöket, behagar göra propos. på afslag, sä, och om svaren deröfver blifva delade, kunde Hr Hjärnes och vidare Hr Lefiens förslag framstallas. Hr Dalman: Vid föredragning af en inbjudn. mäste första propos:h ställas på bifall, och först i fall denna afslås, kan en ny propos. komma i fråga. Jag förmodar, att samma ordning jiu kommer att följas. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm yttrade, alt då propos. blifvit framställd till antagande af BondeSt:s inbjudn., oell H. Ex. trott sig höra denna propos. med ett öfvervägande nej besvarad, samt votering blifvit hegard, H Ex. trodde, att vid voteringen det vore öfver denna propos., som hufvudsakligen borde röstas. Gr. Frölich: Jag tror icke, att något beslut ännu blifvit fattadt, utan är det nu fråga om hvilken propos. bör blifva jaeller contraproposm.
Detta gäller sä väl för den nu mera tillåtna utgifningen af militär-karteverket i TiroWa^el, som äfven för det läne-karteverk i ttuotro<r:del, hvars utgifning länge ålegat korpsen och deraf behofvet visar sig större, ju ofullständigare det Ilermelinska karte-verket småningom blifver. Vid sådant förhållande och dä af karte-verket ännu endast öfver 6 län kartor kunnat utgifvas, har Chefen för Topografiska korpsen ansett angeläget, att, för de med arbetets påskyndade lifgifvande förenade flera kostnader, hvaribland förnämligast framstår behofvet af skickliga gravörer, som i brist af inhemsk konstskicklighet mäste frän utlandet anskaffas, det årliga anslaget för korpsens arbeten varder förhöjdt till 50,000 R:dr, enligt ett öfver samtliga utgifterna uppgjordt förslag. Med afseende å det stora gagn, som dessa, för inhemtande af tillförlitlig kännedom om landets ortförhällanden, angelägna arbeten medföra, sä väl för det allmänna, som för den enskilde, af hvilken orsak Rikets Ständer ock vid förra riksdagen förhöjde det dittills utgående årsanslaget, skulle jag icke draga i betänkande att tillstyrka den af Chefen för Topografiska korpsen begärda anslags-förhöjning 'Topografiska horpsens arbeten. 24 Bil. NI 2 till Kongl. Majlis Nåd. Prop. NI 1, om Statsverket. 1859. derest statens tillgångar kunde det medgifva ; men under närvarande omständighetenödgas jag inskränka mitt underdåniga tillstyrkande dertill, att framställning till Rikets Ständer mätte göras, att, till Topografiska korpsens arbeten under åren 1861, 1862 och 1863, ett extra anslag af 30.000 R:dr mätte anvisas, att med Jolel ärligen utgå. Understöd ät
Och hasme wi werkligen att befara nägot annat? Jag anhätler ödmjukast att denna min hemställan, såsom i min tanka icke hörande under nägot. af de manliga Utskottens pröfning, mätte till ett särskilt, eller till det redan förordnade särskilta Utskottet, förwisas." ^err Baron och Landt - Marskalken föredrag i sammanhang härmed ett ifrän Statsutskottet denna dag inkommit Memorial, af den 27 dennes, innefattande, till swar pä Ridderskapets och Adelns Remisi af Herr Lindströms Dictamen, rörande samma ämne, en omständelig uppgift ä f. d. Konungens och Desi Familles underbälls-summor och de, i afseende pä desia summors utbetalning och successiva nedsättande, wid senaste Riksdag stadaade föreskrifter; jemte det yttrande, att Stats-Utskottet för öfrigt torde fä anse detta ämne icke tillhöra sitt utlätande. <kerr Baron och Landt-Marlkalken hemställde om icke Ridderffapet och Adeln, under godkännande as Stats-Utskottets nysiberörde yttrande, skulle behaga remittera m-s Dic tamen, jemte beNr mälet, till det särffilta Utskottet, dit Herr Landt-Marssalken hade sig bekant att dct H derwärda Bonde-Ständer hade samma ärende hänmisat. Bifölls. Upplä - Den 29 September. Upplästes ä npö Lag-Utffottets.den 2g dennes, pä bordet lagda Utlåtande och Förslag i afseende pä en sä kallad Martial-Lag, tillika med Grefwe l.ö^Lnllfeims, OuLtsl> särskilta Dietamirra öfwer samma ämne. Herr Lrummer, LLfl k^Lgnns^ hade in? lemnat ett Anförande, bwilket upplästes sä lydande: I alla tider hafva Regeringar och Undersäter crkändt de förras bäde Pligt och rättighet, att med waldfamma medel widmagthäl? la Samhällsordningen, när den hotas med rubbning eller undergäng. Det finnes ingen Lagstiftning där de sättas t fräga.
Min proposuion war grun* dad pa dea lormodan at kunna afgöra saken utan voreri! Sa snart det ej kan sörekommas, har jag ej annat förslag at gifwo, än votera. Hans Hxcellsncs Grefwe kuukl,. För «t ej bornk -qa ciden, och est rjag siiinee sa fa af Rid» derstapet och Aoel» wara. af samma ranka med mig, afstär j..g stan min b.gäran, at vvcera om plopolnion. Sedan Herr Grsswen och Land t-Marsta l ken a nyo upläsi sin förut gjorda VorerinAs-x,. oj)oliiion, och densamma blifwik gillad, äkstilldes Rid* derstapctö och 'Ad los trenne Cä-htr och körecoc-o vorelerir>bsn; hwarefrer och ?tdan Rösierne Cia^ewis blif» wik »oräknade de derwid förda ?, orocc>IIer uplästeS, och vorsringen befanns haswa ukstillir pa följande sätt: ^ Tredje Lintzen: Ja — 70. Nej — ZQ. I Andra Lintzen: Ja - 48. Nej — Z6. 1021 I Lörsta Lintzen: Ja Z8- Nej — 22. I anledning hwarof Hans k^xcolisnce Herr Grenven och LandtMarstalken förvarade, enligt Riddeiffopekg och Adelns ?!ur2!iiL> H-mliga Utskottets Betänkande om Ikaneo > Skulders eloi ersnäs man och nian einellan för bifallet i hela desi widd. Herr I^e^onftolpe. Sedan Högloft. Ridderskapet och Adeln nu bifalNt Hemliga U-skorkewBetän. tande, men deruti ej sinnes utfatt i-ran hwad tiv detsamma stal! äga kraft; hemställer jag ödmjukeligen, om icke angeläget more, ak en sadan lid blefive <stlermjriersä.
Efter mitt sätt att se, (jag kan visserligen hafva orätt,) skulle jag tro, att Gunst.Ulsk:s yttrande om uttrycket ”allmoge” ar sådant, alt Utsk. finner detta begrepp vara så vidtomfattande, att nödigt vore att gifva en närmare bestämmelse åt dess betydelse på det ställe der det intagits i grundlagen; och jag hemställer då, örn icke genom antagande af det tillägg, som R. o. Ad. föreslagit, den nödiga tydligheten blir vunnen; ty då är det sagdt hvilka personer, som kunna väljas, nemi. de som utan att tillhöra ett annat Stånd, och utan att hafva ordinarie tjenstebefattning, äga hemman eller med åborätt innehafva kronohemman. Då är den classen definitivt gifven, som kan deltaga i valet. Jag skulle tio, att det varit Utsk:s skyldighet att framställa förslaget i sin helhet till förtydligande af ordet ”allmoge.” Hvad rättigheten att här framställa förslaget angår, så har visserligen Gr. Spens velat bestrida densamma; men jag skulle dock tro, att det icke måste varit så alldeles orätt, att såsom gemensam tanke uttrycka förslaget, enär hvarken Const.Utsk:s ordförande under den långa debatten i ämnet bestridt sådant, icke heller Hr Frih. o. Landtm., såsom Ståndets talman, funnit mot grundlagen stridande att framställa propos. derom. Jag förnyar således min anhållan 0111 återremiss, på det att Utsk., vid förnyadt företagande af delta ärende, måtte i en contra-propos. gifva ruin åt R. o. Ad:s yttrade gemensamma tanke i dess helhet. Hr Frih. o. Landtm, hemställde nu först, om R. o. Ad. behagade antaga Utsk:s inbjudning att frångå anmärkntn rörtde uteslutande af orden ”inom sig.” Ropades starka ja, blandade med nej. Då Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej, begärde Hr Rosenblad votering. Efter en stunds förlopp medan voter:s-propo*:n uppsattes, begärde åter Hr Rosenblad ordet och yttrade: Jag lärer oriktigt hafva uppfattat Hr Frih. o. Landtm:* proposition.
Ingen skilnad i lullberäkniugen göres, om uti halfsidenband silket utgör blott eu ringa beståndsdel. andra slag, derunder inbegripna sådana, älven af silke, hvari kautschuk, gutta percha eller likar50 •i. tade ämnen ingå Bark, »lia ej specificerade slag 1 skålp. Fl Barometrar; se Inslrumenter, fysiska m. 11. Fr Fr a Bast och Bastrep — Bastmattor ciBeck och Beckolja Fr ciBayerskt eller Tyrolerbeck; hänföres under Hartz. Ben: oarhetadt, alla siag, derunder inbegripna taiigenlskifvor lill s. k. klaviaturer, klufvet, spjelkadt och Fri it sågadt ben samt fönnalda ben elier s. k. benmjöl arbetadt: Elfenoch Hvalrosständer 1 skålp. — 50 andra slag 1 skålp. — 15 BenspAll; hänföres under Spillning. 75 Bensvart, Benkol eller Bister 1 centner. Fr Berberisrötter — a Bernsten, rå och oarbetad, äfvensom arbetad, men omfattad *■ — Fri infattad med guld eller silfver, väges med infattningen och lörtullas såsom den; infattad med andra ämnen, tuilbehandlas såsom Bijouterivaror. 1) Enligt den med Frankrike afslutade Traktaten nedsättes tullafgiften från 1868 till 1 R:dr 50 öre. 2) Enligt den med Frankrike afslutade Traktaten nedsättes tullafgiften från 1868 till 1 R:dr och med år oell med år Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 85 41 Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr öre Bijouteri Varor af annat ämne än guld och silfver, enkla eller sammansatta, såsom armband, bröstnålar, kedjor, kors, ringar, sigiller, spännen, urhakar, m. m. 1 skålp. — 35 Anm.
Hwad BancoUtstoktet flukeligen, och framför allt harwid ej bör obemält lemna, är Banquens mistning derigenom, af all den winst, son, uti ränta för desi biträde till RiksDiscontWerket, såsom ersättning i afseende pä Niksgäldssedlarncs realisation, är päräknad; och hwilken inkomst Werkst nu, efter dest sednare till R.kets upprätthällande meddel» te förskotter, än mindre bör och kan umbära. Under närwarande ställning är jemwäl troligt, att allmänna Opinionen omBanquens werkeliga So. lidite icke blefwe stärkt genom upplän af dest egne räntefria sedlar, med rättighet för Borgenären, att efter behag kunna dem, jemte upplupen ränta, återfordra. Den anmärknings bör harwid fluteligen ej förbi, gäs, att en tillätelse till Penninge-insättninqar uti RiksDiscontWerket, ofelbart skulle undandraga de Privme DiscontJnrättningarne, hwilka, sednare än RiksDiscontWerket, tillkommit, allt igenom dylike insättningar dem ämnadt oumgängeligt biträde; men Ljerde Band. 7-. hwar. §s^ Den n Nov-mber. hwaraf de tillika blesivo utur stäridsatte, att meddela NäringsJdkarne 5 angräntsande Orter, ett för dem oumbärlig: penninge understöd. Af hwatz Bancolitftottet således haft äran anföra, lära de Resp. Ständen upplyst finna, att in, fattning af krivoto Penningar för ränta l RiksDisconlWerket, icke bör fä äga ruin.
Pappa vill att du ska' vara ute i salen. _________ Femte scenen. SUNDIN. QVIDING. (Träder in, åtföljd af Qviding). Ska' jag inte sta' och sufflera nu? (Ser sig omkring). Aldrig ett lif, sa' han, som sköt i myrstacken. QVIDING. Ek, tall, gran eller hvad han heter! SUNDIN (från motsatt sida). skulle vara så förbåldt roligt se dem spela kominar jag, sa' åt henne, käringen, min hustru, att hon skulle hålla mun, trodde jag rakt att jag skulle gå åt af skratt. Tänk du åt henne! Ha ha ha! SUNDIN. Vet du, Sundin, aldrig kunde jag tro det deja. När han, Ek, älskaren, nej mannen, me Akta dig, hon kan höra dig. jag söta du . Aj aj aj! (Springer ut). Kruka! Ha, ha, ha! Nej, herre Gud tala inte om att det var SUNDIN (ropar efter honom:) QVIDING. Sjette scenen. EK. ROSENQVIST. GRANQVIST. der in; maskerad. Rosenqvist kommer från motsatta sidan). ROSENQVIST (i löjlig riddardrägt). EK. Skynda på, mitt herrskap, skynda på. (Trä- EK (utanför). Hur finner ni mig? ken stampar). Publiken blir otålig. Åh, ypperlig. Men hvar äro de öfriga? (PubliGRANQVIST (från sidan). sigtet. Afsides:) Phu, det var min själ lika svårt det. Sandberg kommer straxt. (Torkar sig i an att få någonting utanpå hans hufvud som inuti EK. Än mamsell Ulrika Eleonora då? Ulla Ulla! SUNDIN (ropar:) Sjunde scenen. DE FÖRRA. ULRIKA ELEONORA. KAJSA. KALLE. (De bägge sistnämnda ställa sig i en sidokuliss). för:) ULRIKA ELEONORA (skriker högt utanSkrik då inte så förfärligt, söta pappa. (Trä- der in, klädd i hvit klädning, blått skärp, knutet framtill, blommor i håret och stor bröstbukett.
Län ej meddelades andre än de inom hvart och ett LäneDistrict boende; dels: Alt Läne Contoiren i Landsorterna val borde till BancoDisconten inlemna AdvisListor, men att dylika Listors af sändande lill dem frän BancoDisconten vore utan ändamäl. på Utskottet icke kan instämma uti den me» 14° Bänto• Utskottets Betänkanden. ning aft AdvisListor skulle vara helt oeh hamlet öfyerflödigefinner Utskottet imedlertid^ att det kan anses göta tillfyllest för erforderlig C ont roll öfver Utlåningen vid DiscontContoixen, om HufvudContoiret i Stockholm ifrån dem erhåller AdvisUistor; och föreslår i följd der af följande Redaction af ros§:n: ”Discont - Directionerne i Götheborg och Malmö åligger att, genast efter hvar och en Discontdag meddela Directionen vid Banco® Disconten i Stöckholtn Advis, om de, samma dag, hos Gontoiren antagne Låntagare och Cau®*» tionister, samt de beviljade-Lånens belopp.’* IX.. Utskottets förslag idenna §.: att Directeurerne i LånConloiren ej skola fa tlersta' des eller kos BancoDisconlVerket i Slockholm häfta för skuld har blifvit inom de Respective Stånden ansett ej, allenast, obilligt, utan äfven. origtigt och, klandervärd/, samt: innefatta våhl emot Dirtcienrerne, hvilka icke borde betagas , hvarken rättigheten att omsätta äldre eller upptaga nya Lån, och till, grunddivarföre blifvit äberopadt; närvarande förhållandet med.
Af sådan beskaffenhet var å väl Grefve Hamiltons som Friherre Wrangels anföranden i detta ämnej men som Friherre Stael vQn Holstein, uti sitt yttrande angående Skånska Roteringen , tillika besvärade sig öfver grunderna , hvarpå Rote ringen blifvit företagen , samt tillämpningen och verkställigheten at de derföre gifna föreskrifter, fann Utskottet denna del af ämnet vara i det skick framställd . och af den allmänna beskaffenhet , att Utskottet ansåg sig dermed kunna och böra taga befattning. I anledning häraf, har StatsUtskottet förskaffat sig kännedom afK ngl. Krigs och Kam marCollegiernas samt Rikets allmänna Ärenders Berednings /till Kongl. Maj:t atgifna underdåniga Utlåtande öfver den i Skåne förrättade Roteringen. Kongl. KammarCollegium har, i sitt underdåniga Betänkande , så omständeligen ådagalagt felaetigheten i det sätt, hvarpå Roteringen blifvit förrättad, att Utskottet endast ar), sett sig böra åberopa de facta , som nämnde Kongl. Collegium till grund för ett sådant omdöme framställt. Jag tror således, att Utskottet ej kunnat uti sin befattning med detta Den 4 Maji, e. m. 125 Mål gå längre, och om Ridderskapet och A» deln nu skulle vilja återremittera Betänkandet derföre , att Utskottet ej besvarat de enskilta Personernes klagomål , så nödgas säkerligen Utskottet svara , att sådant ligger utom gränsen för dess åtgärd. Hvar och en, som lidit orätt, eller tror sig befogad anföra besvär, har bort göra det i laga ordning, och om han slutligen icke anser sig hos Kongl. Maj:t hafva vunnit den rättelse, han skäligen kunnat förvänta, vetjag ingen annan utväg öfrig, än den, att vända sig till ConstitutionsUtskottet med anmärkning mot den Person, som besörjt föredragningen af Målet inför Konungen ; men StatsUcskottet tillhör utredandet af enskiitas Besvärsmål all^ deies icke.
Herr Grejven och Land t-Mur sk al ken yttrade, att vid förevarande punkt anmärkningar blifvit framställde, åsyftande, dels att JustitimStats-Ministern borde upphöra att vara Ledamot i Högsta Domstolen , samt att han borde i Stats-Rådet föredraga alla frågor rörande Grundlagsförändringar , dels att Justitiae-Cancelleren borde i Stats-Rådet vara närvarande vid algörandet af alla Civile befordrings-mål. Herr von Hartmansdorff ': Jag önskar blott det tillägg, att Justitiae-Ministern bör föredraga alla Grundlagsoch Lagfrågor, äfvensom öfriga Justitieärender, uodantagandes frågor om nåd i brottmål. Herr Cederschjöld: Jag hemställer, om icke äfven det tillägg kunde göras, att icke Ju - Den 1 December f. m. 89 stitis-Cancelleren, utan Justitis-Minisfern , borde vara Ordförande i Nedre Revisionen. Herr Manner stam : Emot den siste värde Talarens tillägg har jag icke något att erindra, men det behöfver icke upptagas i Grundlagen» såsom varande en enkel organisationsfråga. Hvad Lagfrågor angår, är med dem i så måtto samma förhållande som med Nådefrågor, att de förut pröfvas i Högsta Domstoln , och den , som der föredrager dem, torde äfven lämpligast kunna föredraga dem i Stats - Rådet. Jag har alltid haft den öfvertygelsen , att Revisions-Secreterarne äro underkastade samma ansvarighet , som andra Föredragande, då de contrasignera Konungens beslut. Herr Grefven och Lanell-Marskalk en förklarade , att vid 6:te Punkten anmärkningar ytterligare blifvit gjorde, innefattande Förslag , dels att alla Justitiae-Ärendér, endast med undantag af Nådfrågor, borde af Justitias - StatsMinistern i Stais-Rådet föredragas, dels att Justitiae-Stats-Ministern och icke Justitix-Cancelferen borde vara Chef för Nedre Justiti® - Revisionen. Jule Punkt en. Al terna tift :
Sedan Förvaltningen af Sjöärenderne i detta ämne blifvit hördt och i underdånighet hemställt, att, om Inqvarterings-penningar till fullt belopp, mot hvad deras vederlikar nu är tillagdt, icke skulle kunna beviljas, Handtverksoch Timmermans-Staterne, likväl måtte undfå så mycket, som svarar mot den tillökning deras vederlikar, i en sådan förmån, vid sisla Riksdag, beviljades, lieldst de sistnämnde äfven erhållit förbättrade Lönevillkor utom berörde tillökning, uppgående den sålunda föreslagne Inqvarteringen för desse Stater, enligt beräkning af Personaler, vid Örlogs-Flottan till i,517 R:dr 44 s^> vid Götheborgs Escadre till 97 R:dr och vid Stockholms Escadre 202 R:dr 32 sk. eller inalles till 1,817 R:dr 8 sk. hvilken summa Förvaltningen föreslagit måtte få anordnas af de till Flottornes Nybyggnad och underhåll anslagne medel ; Så har Kongl. Maj:t under den 23 Nov. 1819 i nåder förklarat, att som anslags-summan för Försvårs-Yerket i allmänhet, hvaraf medlen för Flottornes nybyggnad och underhåll utgår, vore bestämd till bestridande af Ar4 Sami. 1 11. 92 i436 Stats-Utskottets Betänkande??. meens och Flottornes Materiella behof, och äfven funnes till detta ändamål otillräckligt; kunde Kongl. Maj:t icke i Kader samtycka, att densamma tillites för ifrågavarande personelle utgift, utan ville Kongl. Maj:t deremot vid nästa Riksdag göra ytterligare Kådig Proposition, om särskilda medels beviljande för denna utgift; och borde Handtverks och Timmermans-Staterne vid FJottorne emedlertid så mycket heldre åtnöjas med de dermed bestådde Lönings-villkor, som desamma nyligen blifvit förbättrade.
I afsedt ändamål att förminska brännvinstillverkningen inom Riket, föreslår Utsktn alt bestämma bränningstiden endast till tre månader af äret, med en hvar lemnad rättighet att dertill begagna hvilken af de 5 första och de 3 sista årets månader som helst, samt att anmäla sig till brännvinsbränning äfven för i eller i månader, i förhållande hvarefter beskattningen skulle komma att beräknas. — Bränningen var i början af det halfva sekel denna handtering åtföljt jorden obegränsad i hänseende till tiden, blef sednare antagen till 8 månader och sednast fastställd till 6 månader. Ofvanberörde ändamål, nemi, all den förminskning i tillverkningsbeloppet, consumtion och efterfrågan af varan möjligtvis medger, kan, efter min förmening, säkrast vinnas genom bränningsterminens bibehållande vid 6 månader, och 8 H. 5o 3g4 Den 27 Juni f. m. säkrare än med 3, genom dess inskränkande till 4 månader, hvilket sednare dock redan är ett ganska stort, om ej alltför stort afbrott emot förr.