Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t täckes ock låta affordra Götha Canal-Bolag bestämdt förklarande, innefattande antingen att Bolaget vill på före 8* - Den 26 Mars e. ri>. nämnde vilkor ingå, derest Rikets Stander skulle vilja besluta, att Canalen med Statens medel färdigbygges, eller ock att Bolaget afsäger sig allt vidare biträde af allmänna medel. 7:0 Sedan undersökning, på sätt förenämnt är, för sig gått, och Bolaget blifvit bordt, vilja Rikets Ständer taga i öfvervägande, huruvida den återstående kostnaden icke är större, än att densamma, utan att andre angelägne och vigtige föremål åsidosättas, kan af Statens tillgångar bestridas, eller om Rikets Ständer vilja i sådant ändamål serskild Bevillning sig åtaga. Förbehållande Rikets Ständer sig att i annat fall allt vidare biträde till Canalen nu och i framtiden vägra. 8:0 1 fall Canalen anses böra fullbordas, anmoda Rikets Ständer i underdånighet Kongl. Maj:t, att utse en Direction, bestående af så många personer, som må anses lämpeligt, hälst en Ordförande och en Directeur, hvilka, samfäldt med ettafBancoStyrelson utsedt Ombud, öfvertaga förvaltningen af de lill Canalen anslagne medel, och besörja arbetets fullbordande i enlighet roed upprättade arbetsplaner; blifvande Directionen Kongl. Maj:t och Rikets Ständer lagligen ansvarig derföre, att de anslagne medlen ej varda använde till andre arbeten eller föremål, än hvartill desamma af Rikets Ständer äro bestämde. Den 26 Mars e. m.
D. med dervid bi* lagde Summariska Räkningar med hvarje Län, sorn upplyser Mngazins-Inrättningens fordran vid 1812 års början, de försträckningar, sorn Stockholms Stad och Länen i Riket erhållit, samt hvad Magazins lnättnlngen vid 18 t 2 års slut hade att fordra, uppgående uti värde till följande: Under året blef lemnadt understöd i penningar, Spannmål , m. m., för ... - 606,043. 24. Den 13 April. Derå återbetaltes under loppet äf samma år tillsammans 441,876. 6. 1. Och Magasins - Inrättningens fordran viri 1812 års slut utgjorde - 294,sgo. 25. 4. Summa 736,466. 31. 5. 6:0 Utdrag af Eiqviden mellan Stals-Verket och Magazins-Inrättningen, Bilagan Uitt. E. utvisande att Magazins-Inrättningen år 1812 af SiatsVerkets Afrad och Kronotionde, Häst-vacance, Spannmåls-rentor, Arrenden m. m., erhållit 3 5,51 l T:r a8| K:pr Spannmål, och att Inrättningen deremot besörjt Garnisons-Regementernas och Blottaris Spannmålsoch bröd-behof, sorn på Stat, efter Stats-pris, dem beslås, utgörande, enär brödet till Spannmål åter förvandlas, 30,771 T:r 10 K:pr, samt då härtill lagges öfriga Staters erhållne Spannmål, 2,453 T:r 3 K:pr, tillhopa 33,224 T:t 13 Kappar. För åren 1813 och 1814 äro, på sätt DireCtionen liär ofvan fått i undéfdånighet anföra, Räkenskaperna ännu icke afslutäde; men
Aro ej, vid justering i sockenstämma, två ledamöter tillstädes, eller vägras underskrift, tage då ordföranden intyg om förhållandet af närvarande kronoeller kyrkobetjent, och ege protokollet sedan vitsord. Sedan protokollet blifvit justeradt, skall det å nästa söneller helgedag derefter, då gudstjenst hålles, från predikstolen uppläsas. Reservation mot sockenstämmobeslut må genast eller sist vid protokollets justerina; kunna anmälas. O 31 § (§ 25). Utskrift af sockenstämmoprotokoll utfärdas och underskrifves af den sorn protokollet fört, och hvilken för riktigheten deraf ansvarar. Honom tillhör, att till så väl sockennämnd eller annan, hvilken verkställighet af sockenstämmobeslut åligger, som de personer, hvilka till syssla eller kommunal-uppdrag valde blifvit, kostnadsfritt utfärda utdrag af protokollet i hvad det verkställighetsåtgärden eller valet rörer; och är det i öfrigt hvar och en, som det åstundar, tillåtet, att af sockenstämmoprotokoll taga afskrift, och att utan lösen få afskriftens riktighet af protokollsföranden bestyrkt. 32 § (§ 25). Der ej angående vården om socknens handlingar är af sockenstämma annorlunda förordnadt, åligge det ordföranderne, att de till hvarderas expedition hörande sockenstämmoprotokoll med tillhörande bilagor och handlingar samla, ordna och, å dertill anvisadt rum, förvara. 33 § (§ 7). Sockenstämma tillkommer att i sista handen tillse, att socknens allmänna tillhörigheter och tillgångar varda på föreskrifvet och i öfrigt ändamålsenligt sätt förvaltade och till socknens nytta använde: att ordentlig räkenskap deröfver föres samt att de myndigheter och befattningsmän, som med sockenförvaltningen och utförandet af socknestämmans beslut hafva att skaffa, sina åligganden behörigen fullgöra eller, om sådant af dem åsidosättes, varda dertill lagligen tillhållna och till ansvar befordrade; egande socknestämman förty att, med iakttagande af hvad för särskilda fall finnes, genom denna författning eller annat gällande lagbud, stadgadt, till vederbörandes efter - rättelse utfärda och meddela de instruktioner och föreskrifter, som kunna anses af behofvet påkallade.
(Inder åberopande af hvad jag här anfört, vågar jag vördsamt föreslå: att, Rikets Höglofliga Ständer behagade för anläggande af en jernbana från södra stambanan vid Eslöf, till städerna Landskrona och Helsingborg anvisa medel af Statens tillgångar til! två tredjedelar af anläggningskostnaden, antingen såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, eller, om detta icke kan beviljas, såsom lån mot den ränta Kongl. Maj.t i sin nådiga Proposition föreslagit. Motioner i B onde-Ståndet 1862. 669 Om remiss häraf til! vederbörligt Utskott anhålles ödmjukligen. Stockholm den 50 November 1862. Nils Olsson, från Malmöhus län. Af Nils Olsson från Malmöhus län, om befrielse för Asmundtorps m. fl. kyrkor i Skäne frän skyldigheten att ulgifva den dem, jemlikt Kongl. 3Iaj:ts nådiga utslag den 2 Juli 1859, ädömda kyrkotionde. Under den tid Skåne tillhörde Danmark hade åtskilliga kyrkor inom denna provins måst betala tio tunnor råg och tio tunnor korn såsom tionde till Helsingörs hospital. Denna tionde har genom Kongl. Resolution den 24 November 1660 blifvit anslagen till Landskrona kyrka, sorn vid den tiden lärer befunnit sig i ett förstördt tillstånd. Alt denna, elter min tanke, orättvisa utgift icke skulle existera i evighet, bevisas deraf, att detta nådiga beslut blifvit förnyadt 1672 och 1680. Enligt Generalguvernörens förordnande var Lagmannen Pehr Pehrsson anbefalld alt uttaga denna tionde i Rönnebergs härad, utan föreskrift hvilka socknar eller med huru mycket hvarje socken dertill skulle bidraga, hvilket sålunda synes hafva berott på Lagmannens eget godtfinnande. Det har ej kunnat utrönas hvilka socknar levererat denna tionde från 1660 till 1698; men 1699 och 1700 uttogs den blott af Asmundtorp och Tofta kyrkor. Från 1701 till 1709 utgick samma tionde af Örja, Wadensjö, Asmundtorp, Qvistofta och Glumslöfs kyrkor.
N:o 37, i anledning af väckt motion om dels förklaring, dels ock ändring af 5 § 25 kapitlet Rättegångs-balken, så vidt den föreskrifver, att Underrätts beslut i vissa brottmål skola underställas Hofrätts pröfning; biföllos; Hvaremot Utlåtandet N:o 38, i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 6, öfver väckt motion om rätt till jord och lägenhet för anläggandet af elektriska telegrafer, blef afslaget. S. D. Föredrogos från Höglolliga Ridderskapet och Adeln Bonde-Ståndet genom särskilde Protokolls-utdrag delgifne inbjudningar att förena sig uti förstnämde Stånds beslut l:o i fråga om Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 122, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 61, angående inskränkning af den genom Kongl. Förordningen den 22 December 1816 beviljade frihet att å landet idka bandel m. m., hvilket Utlåtande Höglolliga Ridderskapet och Adeln bifallit med den förändring, att uti den af Utskottet tillstyrkta underdåniga anhållan i stället för de efter Kongl. IMajtts Befallningshafvande förekommande ord infördes: ”eger alt densamma efter sig företeende omständigheter afslå eller bifalla; vederbörande dock öppet lemnadt att i händelse af befogenhet öfver beslutet i laga ordning besvär anföra.” Denna inbjudning blef af Ståndet afslagen, samt 2:o rörande Bcvillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 3, i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 1 angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, i fråga om hvilket Utlåtande Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid 49 § af Utskottens förslag till förordning beslutat den förändring, att orden: ”hvarje gång, han derföre lagföres,” må utbytas emot uttrycket; ”hvarje gång stämning derför uttages och honom delgifves.” Ståndet antog denna inbjudning. Den 2 Augusti. Från Höglofl.
Men enligt Rikets senast församlade Ständers Beslut, blefvo endast 100,000 R:dr deraf till StatsVerket lefvererade, samt resten afsatt, för att användas till Postinrättningens förbättring och utvidgande, hvaremot Postverket från samma tid måste bestrida alla dermed förenade kostnader, som dittills utgått af Andra HufvudTitelns anslag till byggnader och reparationer m. m. Skillnaden emellan här ofvan upptagne Ingående Balance och de i i83o års Revisions-Berättelse intagne Utgående, härleder sig från skiljaktigheten emellan Rikshufvud-boken, enligt hvilken uppställningen i nämnde Berättelse skett, och Postverkets Hufvudbok, som ligger till grund för närvarande uppställning, på det sätt, att uti Rikshufvudboken ( 93 ) dels åtskilliga äldre, af gamla Räkenskapsformer uppkomne, och nu äfven i Posthufvudboken afskrifne Balancer aldrig blifvit intagne, dels, i följd af Rikshufvudbokens inrättning efter Calender-år, lefvereringar, verkställda efter det löpande året, måst utgående Balancen tilläggas, ehuru uti Postverkets Hufvudbok rent afförda, dels ock ett utbalanceradt förskott tili tv änne Ångfartygs nybyggnad blifvit minskadt genom derpå skedda återlefvereringar, hvilka likväl i Postverkets Hufvudbok, till dess full liqvid erhållits, blifvit balancerade i motstående CreditsBalance. l:o Öfver Postverkets balancerade fordringar bar fullständig Berättelse blifvit afgifven, hvaraf inbemtats de åtgärder, som för Proprie Balancernes indrifuing, utredning eller afskrifning blifvit vidtagne.
Linne och Ylleväfnader idkas såsom förut. Tillverkningen af golfmattor och täcken af nöthår inom Fläckebo och Vester Fernebo Socknar 01 tfTjärbränning, laggning, stolars och andra trädvarors förfärdigande inom de längst i nordost belägne socknar af Länet är 1 samma ^4 lande som efter sista Berättelsen. Äfven idkas Tjärbränning inom Flackebo och Fernebo socknar till afsalu åt näslgränsade socknar. Sjöfarten är i oförändradt skick. Innom Westerås och Arboga hafva Fartygsägare ingått .såkallade rederi-bolag, till gemensamt idkande at denna näringsgren, som eljest, i följd af de numera inskränkta och snart upphörande privilegierna troligen skulle aftaga. Angbåtsfarten mellan Stockholm, Westerås och Arboga är ganska liflig, men ångbåtarne tillhora ic ke BinSrjngar torde äfven böra anmärkas, att Gjerningsrnän eller handtverkare pä landet sistlidet år voro i3o Mästare och no Lärlingar i Skomakareprofessionen; i53 Mästare oc 1 1 2 ai ingar 1a dare-hand tyer kel; 3 Snickare! 3 Klensmeder med 5 Smedslärlingar;3 Murare, 3 Sadelmakare med en Lärling 3 Garfvare likaledes med I Lar line; tillsammans 5g3 personer ••• Handeln är ungefärligen i samma sk.ek som min sista Femårsberättelse upptagen dock kan den med skäl sagås något hafva okats i Städerne. Hjelmare nya Canal, sorn dock har foga inflytande på handeln Westmanland, är färdig och förberedande anstalter äro vidtagne ,or UPP“ ftiuddringen af Köpings å, till lättnad för sjöfarten ifrån Koping. Afven Sr förslag bearbetadt till en förbättrad anläggning af Strömsholms Canaloch Sluss-Verk, som i hög grad tartar reparation. Båtfarten och Varu-transporten på denna Canal förhöll sig sistlidet år på följande satt:: Tarttygen »örn begagnades till transporten utgjorde 42- Deras sammanraknade dugtighet 6,596 Skepp:*! bergsvigt.
Direktionen kunde förpligtas att på ett fullständigare sätt, än hvad ditintills ägt rum, inför Rikets Ständer och deras Revisorer redovisa för de allmänna medel, dem Kassan fått sig anslagna och! uppburit, denna fråga hos Rikets åren 1844 och 1845 församlade Ständer fére var it, men då förfallit; vid hvilket förhållande det icke lärer vara erforderligt att vid detta tillfälle ånyo upprepa skälen för den åsigt, som i detta hänseende sålunda gjort sig gällande. De återfinnas i Direktionens till Hans Excellens Justitie-Stats-Ministern, under den 9 November 1841, aflåtna skrifvelse i ämnet, hvilken, intagen till hufvudsakliga innehållet sednast i Direktionens, den 29 Februari 1844, afgifna underdåniga förklaring öfver 1843 års Stats-revisions anmärkningar, Direktionen härvid i underdånighet åberopar. I likhet med hvad 1843 års Stats-revisorer anmärkt, har, i 2 §., jemväl nu blifvit erinradt, att Pensions-Kassans andel af Krigsmanshusmedlen icke är upptagen i utdraget af 1843 års hufvudbok, af uppgifvet skäl, att sorn räkning öfver Wadstena Krigsmanshus-Kassas äldre inkomster för år'1843 ännu icke från Kongl. Krigs-Koliegium inkommit, beloppet af den Arméens Pensions-Kassa med adelar tillkommande andel i berörde inkomster icke kunnat i räkenskaperna upptagas. Sorn orsaken till det anmärkta förhållandet sålunda igenfinnes i sjelfva anmärkningen, och den ytterligare förklaring, Direktionen afgifvit öfver en lika beskaffad erinran af 1843 års Revisorer i afseende å utdraget ur 1841 års hufvudbok, utan tvifvel, funnits tilifyllestgörande, enär anmärkningen, underställd Rikets Ständers pröfning i sammanhang med den i föregående §. här ofvan omförmälda, förfallit, får Direktionen, vid sådant förhållande, nu endast i underdånighet åberopa förrberörde, under den 29 Februari 1844, afgifna underdåniga förklaring.
I afseende på sakens behandling till iyo Den 6 Julii f. m. formen, erkänner jag visserligen, att betänkligheter kunna finnas för antagande af Utlåtandet N:o i. serskildt; ty om man icke skulle komma öfverens om verkställighetsåtgärderna, tjenade den tomma förklaringen ej till mer, än den lag vi redan äge om sedelns värde å sk. i silfver; men för min del är jag Öfvertygad, att äfven under förutsättning, att de öfrige Utlåtanden icke nu kunna bifallas, man likväl med säkerhet kan antaga N:o i., och denna säkerhet ligger i mitt förtroende till Svensk mannaredlighet och upplysning. Vi, som äro Ledamöter af Utskotten, minnas, att då vi sammanträdde i October, funnos knappt 12, som vågade uttala den opinion, hvilken, genom det rättas seger öfver inbillade farhågor, nu med stor pluralitet inom Utskotten blifvit gällande. Samma förtroende hyser jag till Utskottens Principaler, till Riksens Ständer sjelfva; och vilje vi undersöka de personliga garantierne, så äga vi äfven dem. Så väl det år 1823 afgifne FinanceBetänkandet, hvari åtskillige af Regeringens Ledamöter deltogo, som ock Styrelsens sedermera vidtagna åtgärder och StatsSecreterarens för financerne i dag afgifne yttrande, äro oss borgen för Regeringens tänkesätt. Vi hafva också i den yttrade opinionen hos Riddarhusets andra sida en borgen för företagets godkännande af dem, och kunna således, med visshet att icke nödgas stadna på halfva vägen, bifalla närvarande Utlåtande. Jag hade visserligen mycket att ännu tillägga, men tiden ilar, och jag får blott bifoga min önskan, att äran af lagliga ordningens återinförande i Rikets Myntväsende måtte tillkomma 1829 års Ständer. Grundlagen bjuder, att Konungen bör rätt och sanning styrka, ingen förderfva låta, eller afbända något gods, löst eller fast utan ransakning och dom; men jag hemställer, huru detta blifvit iakttagit, då i ig år den omyndiges rätt varit osäker, och Enkans skärf underkastad nedsättning till en tredjedel.
Uppå härefter framställd propos. lät R. o. Ad. bero vid hvad Utsk. i 67 § yttrat. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j till 4 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 1 Juli 1848. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 2:ne prot.utdr. för denna dag f. m. Företog R. o. Ad. val af 10 suppleanter för ledamöterne i förstärkta RankoUtsk., och befunnos efter valförrättningens slut, sedan emellan dem, som erhållit lika antal röster, lottning blifvit anställd, till bestämmande af den ordning, i hvilken suppleanterne borde i händelse af behof, inträda, dertill hafva blifvit utsedde: N:o 1984, Hr Schiitzercrants, Johan Herman ... 45 röster. — 1612, Hr Grundelstjerna, Axel Willielm ... 45 , — 279, Hr Gjös; fullm. Gr. Gyldenstolpe, Ulric 45 , — 2253, Hr von Holst, Hans Gram 45 , — 1398, Hr Sodenstjerna, fullm. Hr af Sillén, Lars Gabriel 45 , — 115 Gr. Lagerbjelke, Gustaf 45 , — 279, Frih. Wrangel, fullm. Frih. Cederström, Claes Rudolf 44 , — 494, Hr Croneborg, fullm. Hr Tersmeden, Nils . 44 , 406 Den 1 Juli e m. N:o 394, Frih. Nordenskjöld; fullm. Gr. Sparre, Erik . 44 röster. — 478, Hr Printzensköld, Carl 44 „ Föredrogs ånyo Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv:so. Ekon.- Utskms d. 28 och 29 sistlidne Juni på bordet lagda utlåt. N:o 2, i anledn. af gjorde anmärkn:r vid sammansatte Utsk:ns betänk.
S. D. Till Stats-Utskottet remitterades: 4:o Rikets Ständers Revisorers Berättelse, angående den år 1853 förrättade granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Kommers-kollegium ställda fonder och medel; och 2:o vederbörande Embetsverks, i anledning deraf, lemnade, underdåniga Utlåtande. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets betänkanden: N:o 52, i anledning af väckta motioner, om ändring i Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse den 9 Augusti 1851, angående skyldigheten att deltaga i fjerdingsmans-bestyret, bifölls ■ N:o 54, i anledning af väckt motion, om förbud mot förrättande af auktion å dag, som näst föregår Söneller Helgedag, afslogs; N:o 55, i anledning af väckta motioner om upphäfvande af 25 § i Kongl. Fiskeristadgan den 29 Juni 1852. Vid den första hemställan lät Ståndet bero, och den sednare godkändes. N:o 57, i anledning af väckt motion, om skyldighet att för ångfartyg begagna stenkol, i stället för ved, bifölls; och N:o 58, i anledning afl väckt motion, angående vissa af behofvet påkallade Bergsförfattningars skyndsamma utfärdande, bifölls. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. I). Efter framställning af Ola Månsson från Skåne, förklarade Ståndet, att det för sin del ^ ansåg dagen för nästa Lagtima riksdags början böra bestämmas till den 15 Oktober 185(5, hvarom underrättelse skulle genom Protokolls-utdrag de öfrige Stånden samt Expeditions-Ut skottet meddelas. S. D. Ett af Jöns Persson från Blekinge ingifvet, nu föredraget, anförande i den s. k. bränvinsfrågan blef till Rikets Ständers Särskilda Utskott för bränvinsfrågans behandling remittteradt.
Då dessa skiljaktigheter, enligt hvad här nedan närmare förmäles, i allmänhet afse de särskilda anslagens belopp, hvarom Riks-Stånden stadnat i olika beslut, kan Utskottet icke på annat sätt iakttaga föreskriften i Riksdags-Ordningens 73 § om de skiljaktiga meningarnes sammanjemkande, än medelst inbjudning' till de Riks-Stånd, som icke gillat Stats-Utskottets förslag i nedan omförmälde anslagsfrågor att, med frånträdande af sina förut fattade beslut, förena sig med de Riks-Stånd, af hvilka Utskottets tillstyrkanden blifvit godkända; och lära, i händelse denna inbjudning icke af något Riks-Stånd antages, de uti efterföljande punkter omförmälda frågor få afgöras genom omröstning i förstärkt Statsutskott. 1:0. Utskottets tillstyrkande uti nämnda Utlåtandes tredje punkt, mom. litt a, Bih. till R. St. Brot. 1859 å 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 17 Häft. 1 2 Stats-Utskottets Memorial M 124. att Svenska Statsverkets anslag till Hans Kongl. Höghet Hertigen af Dalarne måtte bestämmas, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, till 36,000 R:dr, är godkänt af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet; hvaremot Borgare-och Bonde-Ståndet bestämt ifrågavarande anslag till 25,000 R:dr.
Man har visserligen sagt, att Utsk. icke förr än nu kunnat lära känna detta förhållande, och således icke förr än nu anmärka detsamma; men om detta resonnement skulle kunna gälla mot Grundlagens 426 Den 18 Jall. ovilkorlig^ stadgande angående dechargen, skulle ju derigenom, att Utsk. vid en kommande Riksdag reqvirerade ett ministerielt prot., ganska väl kunna hända, att Utsk. finge reda på en sak, som passerat för 20 år tillbaka, och således på den grund, att Utsk. ieke sett den förut, åtalade densamma. R. o. Ad. torde således finna, luiru långt man skulle kunna komma i orimlighet, om man ieke holle sig till hvad Grundlagen bestämdt föreskrifver i fråga om meddelande af decharge. Beträffande slutligen 11 :te punkten, har Utsk. bestämdt ådagalagt, att någon Konsul med lön på Stat icke behöfves i Archangel för svenska förhållanden, utan endast för Norrige; men emellertid har, till följd af besynnerliga omständigheter, inträffat, att alla ytterligare utgifter frän den fond, hvarifrån aflötiingen utgår, drabbat Sverige ensamt. Det är således gifvet att Hr Fleischer, hvilken såsom Konsul i Archangel endast gagnar Norrige, likväl fått sin lön förbättrad på Sveriges bekostnad. Det är likväl icke endast detta, som gifvit anledn. till Utsk:s anmärkn.; utan den har varit, att Utsk. tyckt sig finna, att redan sedan långt tillbaka i den unionella vågskålen lagts nog mycket rättigheter i den ena och väl mycket skyldigheter i den andra skålen, ett förhållande, hvilket Utsk. ansåg som en pligtförgätenhet att icke framhålla.
pligtens bud är lättare att lyda: Med en Vän jag törnet mjukna ser och en blomma ödemarken pryda. Tillslut Lycka dina stolta slott; Purpurns skimmer höljer icke bojan: Med en vän mitt högmod fordrar blott mättligheten och den lugna kojan. Störta Motgång, störta mot mitt tjäll, detta tjäll som dalens låghet gömmer: Med en vän, i lifvets skymning säll, leende jag ödets stormar glömmer. Hvarje känsla, gömd uti min barm, blir en dygd då hon af vänskap renas; Hvarje drift, för Mänskligheten varm, blir en eld som med min själ förenas. Årens flygt, som följer tidens lopp, skall förgäfves mina nöjen störa: I det lugn som föder mina hopp skall mitt hjerta deras fyllnad göra. Då jag lämnar dödlighetens strand skall en vän mitt trötta öga sluta och en usling på min Urnas rand tacksamhetens varma tårar gjuta. Jag vet icke huru länge jag dröjde på detta ställe, men det vet jag att jag måste göra våld på mig sjelf för att slita mig därifrån. Det var lika som en hemlig kraft ville qvarhålla mig, en slags vanmagt, så ljuf, så ovanlig, att jag icke kan beskrifva den. Knapt hade jag gått några steg innan jag var frestad att vända om, och jag frugtar att min böjelse segrat öfver mitt förnuft, om ett fruntimmers röst icke fästat min upmärksamhet. Detta var endast ett uprepande af den sista Stanza som jag nyss hade läst; men sjelfva uttrycket – du kan icke föreställa dig någon ting så rörande: en ton, som i den minsta del af ljudet röjde at det var hjertat som tolkade orden; en ton som svälde under harmoniens hela skönhet och sagta domnade bort, antingen qväfd af ömhetens tårar, eller sjelf, förvandlad til en känsla, återgången til det bröst som lånat den sitt uphof. Du påminner dig att Milton beskrifver Adam såsom ännu lysnande då Ängelen redan slutat sitt tal: så förvånad stadnade äfven jag, så öfverspända voro mina begrepp, och mina tankar så fästade vid dessa ljud, hvilka inbillningen sökte att återlifva i susningen af den aftonflägt, som sagta skakade småskogen.
EFTER SPRITNING ELLER TVÄTTNING AF EDRA FICUSTIÄD BÖR NI LÅTA DEM VÄL TORKA, INNAN DE UTSÄTTAS FÖR SOLSTRÅLARNA, HVILKA ELJEST BRÄNNA FLÄCKAR Å DE VÅTA BLADEN. Tante — a. TAG EN TALLRIK ELLER ETT FAT AF SIMPELT, HVITT PORSLIN; BELÄGG OCH ORDNA HELA DEN ÖFRA SAMT SEDAN HELA DEN UNDRA SIDAN MED GAMLA FRIMÄRKEN, I VACKRA FASONER OCH FÄRGER, SÄ ATT INTET MÄRKE LIGGER OFVANPÅ DET ANDRA; KLIPP DEM TILLS DET PASSAR. FÄST MED UPPLÖST GUMMI. SEDAN ALLT ÄR FÄRDIGT, BÖR DET FERNISSAS MED FIN, HVIT FERNISSA, 2 A. 3 GÅNGER; LÅT TORKA EMELLAN HVARJE GÅNG. UTFÖRDT MED SMAK OCH OMSORG, BLIR DETTA ARBETE BÅDE VACKERT OCH EGENDOMLIGT. Tante — a. MAN KAN TAGA 2 ELLER 4 SKAFT; BINDES OCH TRAMPAS SOM VANLIGT LÄRFT. TVINNAD varp. " W9a Order pr post eller telefon expedieras omgåendeHos Garl Deleen &amp; C:o och öfriga bokhandlare har utkommit: Tankar i min trädgård AF &gt;I. YV A R E. Ofvers. från engelskan. Haft. » Detta lilla arbete kan särskildt anbefallas till föräldrar och uppfostrare. » fStockks Dagblad.) OPTIMUM, Pris pr flaska I krona. En och hvar, som varit utsatt för s. k. lefverfläckar i ansiktet, vet HÄRMED TILLKÄNNAGIFVES, ATT JAG EFTER MIN huru svårt, för att icke säga omöjMODER FRU B. SUNDEMANS FRÅNFÄLLEÖFVERTAGIT ligt, det är att blifva dem kvitt.