Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr per mil, då deremot för vissa delar inom Nerike och Westergötland kostnaden per milicke varit högre än den för Hudiksvall—Forssaeller Wessman—Barken-jernvägarne och äfven derunder; nordvestra stambanan mellan Porla och Norska gränsen är beräknad Stats-Utskottets Memorial N:o 14. 5 att kosta mer än en million R:dr per mil, då deremot banan mellan Finjasjön och Nässjö af samma längd som den förra, eller omkring 20 mil, endast kommer alt uppgå till omkring 640,000 R:dr per mil. Dessa skiljakligheter i kostnad för olika banor äro ingalunda beroende af öfverbyggnad eller driflmateriel, hvilket allt är beräknad! efter samma grunder å alia stambanorna, ulan endast och allenast af de mer eller mindre kostsamma terrasserings-arbetena, hvilka oundgängligen måste inverka på hvad jernvägssystern som helst. Men den ringa längden af de i Rikets Ständers skrifvelse åberopade hästoch lokomotiv-banorna liar ett annat inflytande på kostnaden, som jag nu går att utreda. Erfarenheten gifver vid handen, att ett lokomotiv arbetar fördelaktigast och med största besparing, då det dagligen tillryggalägga!- en väglängd af 20 högst 25 mil. Å tvänne jernbanor af samma konstruktion och för öfrigt med samma lutningsoch kröknings-förhållanden och båda försedda med lika kraftig rörelsernateriel, men den ena af 1 mils längd och den andra af 20 mils, skulle derföre ett lokomotiv, å den korta banan kunna verkställa 20 enkla turer om dagen, men på den 20 mil långa banan endast en tur, och om lokomotivet å hvarje tur transporterade t. ex. 2,000 centner, skulle detsamma således förmå att på den korta banan dagligen förflytta 40,000 centner emellan ändpunkterna, men på den långa banan endast 2,000 centner om dagen, och det skulle följaktligen erfordras 20 lokomotiver för att mellan den långa banans ändpunkter förflytta samma godsqvantitet, som ett enda lokomotiv å den korta banan skulle kunna åstadkomma.
Sedan vice Advocatfiscalen i Kongl. CommerceCollegium Herr Pereswetoff Morath, vid denna motions föredragning till Ridderskapet och Adelns Protocoll, upplyst, att Kongl. CommerceCollegium redan under den 25 Januari delta år dess underdåniga Utlåtande och förslag i detta ämne afgifvit, samt att den anmärkte tidsutdrägten icke berott af Collegium, utan af de autoriteter, hvars yttranden och upplysningar förut bordt inhemtas, i följd af hvilket förhållande Herr Morath äfven bestridt Remiss till Utskott af hvad Herr Tham yrkat, har Herr Hartmansdorff hétnstäit, om vidtagande af den férändrade åtgärd, att Riksens Höglofl. Sirats» 1450 Besv. oth Ekon. Utsk. Betankanäen. der måtte i underdånighet anhålla, det denna vigtiga fråga finge smärt hos Kongl. Majit till pröfning förekomma. Vid öfvervägande häraf får Utskottet vördsamt anföra, att som på sätt Herr Morath uppgifvit, hvilken uppgifts rigtighet Utskottet är i tillfälle att kunna vitsorda, den Kongl. Commerr.eCoSlegium i Skrifvelse af den 5 Juni 1821 anbefalde åtgärd, i afseende på frågan om utvidgade handelsförhållanden mellan Sverige och Norrige, redan under den 25 Januari detta år blifvit fullgjord, anser Utskottet vid ett sådant förhållande ändamålet med Herr T hams motion redan vara vunnet. Hvad åter beträffar Herr Hartmansdorjfs gjorde hemställan, om en underd. anhållan, att denna fråga snart måtte af Kongl. Majit i Nåder afgöras, så synes i Utskottets tanka, en sådan åtgärd af Riksens Högloft. Ständer vara alldeles öfverflödig, enär Kongl. Majit af Dess landsfaderliga omsorg för båda rikenas väl, icke lärer underlåta, att till pröfning företaga detta ärende, så snartjomständigheterne det medgifva. Hvilket dock Riksens Högloft.
Till ConstitutionS - Utskottet; Justmä Ombudsmannens Friherre Manner, heims Memorial, innehistmde försrögan om Justini Onibu^smann-ns wistelseort, dä Riksdagar, annorstädes Ln i Huswudstaden, hällas. Utdrag af Protocollet, hällit hos Högwördrge Prest-Ständet, wid Urtima Riksdagen i Örebro d. 6 Äng. i8io. S. D. ^emitterades. Till Skak». Utskottet. Kongl. Majus Nädiga Peopssilion, angående Stats Werkets listständ och behof, gifwen Arebro Slott den »6 Julii igro. Till Lag - Utskottet. Riksens Ständers Justitiä Ombudsmans Riködggsberättelse. Till ConstitutionS.Utskottet. Justitiä Ombudsmannens Friherre MannerheimMemorial, innehällande förfrågan om Justitiä Ombudsmannen» wistelseort, dä Riksdagar, annorstädes än i Huswudstaden, hällas. I7t tu^r» Lx protocollo Ut - Den 8 Äng. 59 Utdrag af Protocollet, hältet hos Bonde Ståndet, wid Urtima Riksdagen i Örebro, den 8 Augusti räio. S> Demitterades Till StatS-Utskottet. Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående Slate-Wcrkeis tillstånd och behof, gifwen O.ebro Slott, den 26 Jnlii iZro. Till Lag-Utskottet. Riksens Högloft. Ständers Justitiä Ombuds, mans Riksdagsberättelse. Till ConstitutionS. Utskottet. Riksens Högloft. Ständers Justitiä Ombudsmans Memorial, med förfrågan om desi behm,ga wistelseort, dä Rikrdag, annorstädes än i huswudstadcn, hällcS. 17t tu^rr; kx protocollo Oabriel Östmann.
Jag vill icke vidare ingå i saken, emedan hon ej hörer hit. Denna är en lagstiftningsfråga likasåväl som den förra, och än mera, emedan, såsom jag nyss nämnt, här icke är fråga om ersättandet utan om borttagandet af en ordinarie ränta. Hon är dessutom redan upptagen i inkomstberäkningen. — Jag hemställer således vördsamt, alt R. o. Ad. ville afslå denna voter:s-propos. Hr Rosenblad: För min del instämmer jag med den värde talaren i afseende på resultatet, ehuru alldeles ej i motiverna. Grunden för mitt tillstyrkande af afslag är nemi. att ett betydligt fel i betänk, insmugit sig, hvarå jag fästade uppmärksamheten då frågan förevar i StatsCtsk:s inkomst-afdelning, utan att likväl derpå gjordes afseende eller att man närmare undersökte förhållandet; då man skolat finna alt Näs kungsgård ej längre är anslagen till chefsboställe vid Dahlregementet, och att således någon boställs-innehafvare der ej finnes som kan bortgå, utan det är utarrenderadt för Dalregementets löningsfonds räkning. Då således sjelfva voter.-spropos:n angår försvinnande af en sak, som ej förefinnes, och den sålunda grundar sig på en irring; så finner jag för min del, att den ej kan annat än afslås. Hr Sandströmer: De anmärkn:r, som af de båda talarne äro anförda, röra egentligen den sak hvarom propos:n handlar, eller att det ej vore lämpligt att fatta ett så beskaffadt beslut, som det proposm afser. Jag tror likväl att detta icke kan blifva föremål för pröfning, utan frågan är nu endast om detta ämne hörer till dem som, då 2 Stånd stadnat emot 2, skola i först. StatsUtsk. afgöras. I det fallet torde det väl ej finnas någon skiljaktighet emellan denna punkt och den föreg:de; och då R. o. Ad. bifallit den föreg:de voter:s-propos:n, så förmodar jag alt R. o. Ad. för conseqvensens skuld bifaller äfven denna. Hr Printzensköld: R. o.
Under asets lopp hafva 517 lån af förbundet tillhöriga böcker och tidskrifter utlämnats, af hvilka 135 för granskningen af jul-litteratur och 382 dels för redalctionskornitén och dels till enskilda medlemmar. Alla lån utlämas afgiftsfritt, och äga styrelseoch komitérnedlemwna samt byråns personal rättighet att 1 h a FredrikaBremer-Förbundet tillhöriga böcker och tidskrifter. Under år 1895 inkomna nya böcker hafva uppgått till ett antal af 210, däraf 160 ungdomsböcker, afsedda för julgranskningen, och 50 andra böcker för anmälan i Dagny. Fredrika-Bremer-Förbundet står i tacksamhetsskuld till herrar förläggare för detta deras tillmötesgående. Komitén har under det gångna h e t haft att djupt beklaga fröken Nina Forsells bortgång. Hennes kraftiga medverkan saknas visser1ige.n inom flera af förbundets oinrBden, men djupast torde do-ck bokkomitén kanna förlusten, då hon i egenskap af sekreterare var komiténs ledande och sammanhållande kraft. Vid ordnandet och vården af förbundets boksamling såväl som under granskningsarbetet vid jultiden var den insats fröken Forsell gjorde af ovärderligt gagn. Hennes minne skall länge bevaras och hedras, och hennes föredöme manar kraftigt till efterföljd. Komiths. medlemmar i öfrigt h a h a varit: ' Fruarna E. Ankarsvärd, H. Anderson, B. Nordenson, frölmarna L. Engström, G. Hj elmerns samt bokhandlnren H. Sandberg. Efter frökeu Forsells död har Fröken Adelborg i hennes ställe deltagit i koiniténs arbete såväl vid sammanträdena soin vid bokutställningen å byriin under veckan före jul. - Herr Sandberg, som af ölrade göromål hindrats att närvara vid komiténs saminmtriiden, förklarade sig under hösten önska afgå. Siisom adjungerad har fröken Save åtagit sig att vara koiniténs sekreterare.
Med underdånig anmälan om hvad Rikets Ständer sålunda beslutat, framhärda etc. Stockholm den 30 Juni 1860. (Se Skrifvelse-förslaget N:o 99, samt Expeditions-Ulskottets Memorial N:o 11.) 200 Exp edilia n slils k o l le Is Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 94. Uppläst och godkäntil hos Ridd. oell Adeln den 4 Juli 1860. Preste-Ståndet den 4 liorgare-Ståndel den 4 Bonde-Ståndet den 4 Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående försäljning till skatte af de Danviks hospital tillhöriga, med ständig städjeoch besittningsrätt på innehafvarne upplåtna hemman och lågenheter. (Stals-Utskottets Utlåtande N:o 102.) S. A. K. Sedan innehafvare!) al eli Danviks hospital tillhörigt, nied städjeoch besittningsrätt förenadt, hemman hos E. K. Majit i underdånighet anhållit om tillstånd för Direktionen öfver nämnda hospital att, mot vissa föreslagna vilkor, till honom öfverlåta oinskränkt egandeoch nyttjanderätt till hemmanet, och ej mindre hemälde Direktion, än äfven E. K. Majlis och Rikets Kammar-kollegium uti infordrade underdåniga utlåtanden, på anförda skäl, tillstyrkt denna ansökning; så, och efter det E. K. Majit, med anledning häraf, den 14 Juli 1855 anbefallt Hospitals-direktionen att inkomma med underdånigt yttrande, huruvida det kunde anses för hospitals-inrättningen fördelaktigt, att skatteköp af alla de hospitalet tillhöriga hemman, som med ständig städjeoch besittningsrätt innehafvas, blefve på vissa bestämda grunder genom allmän författning medgifvet, — liar E. K.
Jag anser mig derföre böra upplysa, att jag öfvervar diseussioneu härom i BondeSt. och inhemtade deraf, att anmärkningarna gingo derpå ut, att StatsUtsk. måtte uppstalla en alman voter:spropos:n. Alla ledamöter af Ståndet, sorn yttrade sig, förklarade meningen med beslutet vara den, att de beviljade 4-5,000 rtdr för beväringens beklädnad skulle utgå af de 70,000 rtdr till armeens materiel, som blifvit begärda till uppförande på ordinarie stat, samt att de ansågo omöjligt, utan en fullkomlig förvrängning af beslutet, att BondeStts alslag å dessa 70,000 rtdr skulle leda till ett ökadt anslag derutöfver. Jag medger likväl, att prot.utdr. om beslutet kan vara tvetydigt: men då TJtsk. nu får del af BondeStts ratta mening, tviflan jag icke, att Utsk. skall rätta sin votertspropostn derefter. För mig är det klart, att BondeStts mening aldrig kunnat vara någon annan, än Ståndet nu s;elf förklarat; och jag anser det vara R. o. Ad. mest värdigt att besluta en återremiss för att uttrycka den opinion, att StatsUtsk. icke riktigt uppfattat BondeStts beslut. Jag anhåller således om propos. på återremiss af den ifrågavar. iStde punkten. Hr Lefrdn, Joh. Pehrt Det är, för att nyttja en numera ofta bruklig term, en alldeles ny taclik alt, sedan Den 15 September. besluten blifvit fattade, stikå göra gällande, att raan dermed menat .något helt annat. Jag lemnar denna taclik i sitt värde, Det kan kallas att slåss inom sista fetranchementerna; men jag hoppas, att grundlagen får förblifva gällande. Då vi nu endast hafva alt bedöma, om Utsk. riktigt uppfattat It. o. Adis beslut, utan att Ståndet kan ingå i något slitande af tvisten mellan Utsk. och BondeSt., finnes intet skäl till åter7 remiss.
Samma § innehåller vidare: ”Denna upflyttning, som i behörig tid före riksdagsmannavalet verkställes af K. Befh.-de, tillkommer endast de val berättigade fastighetsegare inom länet, som genom hemmantal eller ej i mantal satt jord eller bergsbruk till motsvarande värde äro afdelningen för omedelbara val närmast och som derjemte upnått den för valträtts ulöfvande inom denna afdelning föreskrifna ålder af 25 år. Derest vid slik upflyttning flere valberättigade än som för fyllande af det bristande antalet erfordras befinnes hafva sins emellan lika hemmantal eller fastighetsvärde, skall genom lottning som anställes inför K. Befhide, utrönas hvilken eller hvilka bland desse upflvttas må.” §:s ordalydelse skulle följakteligen kunna leda derhän att, då K. Beflnde verkställer upflyttningen, skall den foreskrifna åldern af 25 är iakttagas, men att, då lottning skall anställas, finnes icke samma villkor af 25 års ålder för att komma på lotteri till upflyttning. Sammanställer man åter denna § med § 8 mom. a. sä stadgas på sistnämnda ställe att valrätt tillkommer den som ”eger eller med stadgad åborätt, eller såsom fideikommiss innehafver fast egendom”. På samma sätt finnas åbo med stadgad åborätt äfvensom fideikommiss-innehafvare serskildt nämnde i § 15 enl. census för omedelbara valafdelningen å landet, samt i § 18 enl. röstskalan för medelbara afdelningen; men i den 16:de § finnas åbo eller fideikommiss-innehafvare icke nämnde och på samma sätt icke heller i 31.-a §, der census stadgas för valrätt till den Esta kammaren; icke eller linnas fideikommiss-innehafvare uptagne i'§ 20 der röstskalor för städerna bestämmas.
Maj:t har godkänt ofvannämnde lmfvudgrunder, äfvensom kornmitterades förslag i afseende så väl å personalen som å beloppen af löner, arfvoden och särskilda ersättningar utom i så målto: a) att då Kongl. Maj:t redan den 14 December 1833 samt vidare den 23 November 1840 förordnat, att Färentuna härad, hvilket korrimitterade beräknat såsom särskildt fögderi, Transport R:dr 5,247: ig. Kongl. Majdi Nåd. Pvop. till II. St. 1847. 35 Transport R:dr 5,247: 16. — skulle, viel nu varande kronofogdes derstädes ålgång, förenas med Sollentuna och Wallentuna härader samt Danderyds skeppslags fögderi; aflöningsslaten borde för Stockholms län minskas med en kronofogde, men i stället, jemlikt hvad Kongl. Maj:t, i anseende lill angelägenheten att nära Drottningholm funnes en kronobetjent, till nödigt biträde för kronofogden, äfven vid nämnde tillfällen besluti t, upptaga en expeditionsfogde för Färentuna härad med 400 R:dr i lön och 100 R:dr till respenningar och expenser; samt b) alt, enär indragningen af häradsskrifvaretjensterna och tillsättningen i stället af häradsbokhållare icke kunde vidtaga torr än under loppet af år 1851 samt närmare utredning fordrades angående det antal häradsbokhållare, som för hvarje län borde bestämmas, Kongl. Majit vill med hufvudsaklig pröfning af frågan om slaten för häradsbokhållare låta anslå närmare intill den Riksdag, som näst före nyssnämnde tid inträffar; och skulle, i följd häraf, ordinarie staten komma alt upptaga för Landssekreterarne
Underd. skrifvelse, ang:de val af Just.-Ombudsm. och dess Suppleant; N:o 15, D:o, ang:de förhöjning i traktamente åt, Magistratspersoner och Borgare vid besigtningar m. fl. förrättningar för kronans räkning; N:o 16, D:o, ang:de beredande af Gudstjenstsoch Skolelokaler för Garnisons-församlingarne i Stockholm; N:6 17, D:o, angtde skyldighet för boställs-innehafvare att deltaga i Fjerdingsmans aflöning; samt N:o 18, D:o, ang:de undersökning i afseende på rättigheten till laxfisket i hafvet utanför Listers härad af Blekinge län. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:s d. 24 och 28 dennes på bordet lagda Betänkrde N:o 17, i anledn. af väckt motion om skyldighet för blifvande civile tjenstemän så väl i Sverige som i Norrige, att examineras uti Unions-Rikets Statsförfattning samt straffoch privat-rätt. Sedan, på förfrågan af Gr. B j ö r n s t j e rn a, C ari M agnu s, lindert. liiddarh.-Sekret., uplyst att, enl. ankomne prot.-utdr., Borgareoch Bonde-St:n bifallit förevar:de Betänk:de, men att underrättelse om Preste-St:ts i ämnet fattade beslut ännu icke blifvit B. o. Ad. meddelad, anförde Gr Björnstjerna: Jag beklagar den ringa framgång Hr af Sillens förslag rönt i Utsk., ännu mer det sätt hvarpå saken af Med-St:n behandlats, mäst beklagar jag dock att R. o. Ad. genom den massa af vältalighet som här bortkastas på längesedan remitterade propostr, en vältalighet, som torde komma vederbörligt Utsk. tillhanda just jemnt när sjelfva saken der är afgjord, att, säger jag, E. o.
2:0 Otiänlig hufvudbonad af krusade myssor, ehvad namn the hafva, antingen de äro gjorde efter Fransk eller Ängelsk påfund, icke heller gå bara i nacken, o c h med pudert hår, uthan skyla öch pryda hufvudet höfweligen. 3:o Dyrbara o c h brokote band. 4:o Örehängen eller öreringar och kåstbara band. 5:0 Styfve uthspände kiortlar. 6:o Brokote o c h sammanstyckade förkläden. 7:o Broiderade eller med galonner beprydda skor. 8:0 Margehanda knytning, som intet skyler, hvad s o m dem borde öfverhölja. 9:0 Stora escarpes med mångfaldig bräm uppå eller fulda volante, antingen af en eller åthskillig färg. 10:o Vida o c h långa, men på många sätt ihopknippade och hopfäste manteans, hvaraf likasom et stort bylte ligger på ryggen. l l: o Kiortlar, som bestå af många krusade och kringhängande stycken, sä at de synas nästan dubbla wara. 12:0 Armkrås eller de remsor, som i många rynckor hopsatte, hänga mehr til hinder, än til prydna. 13:o Hvarken slätt eller faconerat flor, hvit eller svart til at kasta öfver hufvudet o c h ansichtet uti kyr kiorna. — U r notisboken. Kronprinsens familj drabbas åter af sorgen att behöfva upplösas. Kronprinsessan har nämligen ännu ej blifvit så stark, att hon kan uthärda en vinter i sitt nya fädernesland. Hennes hälsotillstånd har under de s e - naste veckorna varit mindre tillfredsställande och krafterna mera nedsatta än förut. P å lä- karnes bestämda tillrädan k o m m e r hon därför att någon a f de sista dagarne i denna månad afresa till utlandet for att tillbringa vintern söder o m Alperna. • Till tsessans » silfverbröllop väntas konung Oscar till Köpenhamn. Familjefesten kommer dessutom att bevistas af ryska kejsarfamiljen samt Greklands konung, hvarjämte det anses sannolikt att kejsar Wilhelm skall personligen framföra sina lyckönskningar.
Uti anslagen till ved och kol för de Kongl. Hofven samt Kongl. Slottets i Stockholm polis-, lysoch renhållning, har inom Bonde-Ståndet äfven nedsättning blifvit yrkad; men då på lika sätt, sorn i afseende på Utlåtandets första punkt blifvit anfördt, Utskottets tillstyrkan, att anslagen för ofvanberörde tvänne föremål böra oförändrade bibehållas, kan antagas vara med Irenne Riks-Stånds mening öfverensstämmande, samt intet giltigt skäl åberopats till stöd för den yrkade nedsätlningen, hemställer Utskottet, att vid hvad redan i denna del af Utlåtandet föreslagits, må förblifva.
Orsakerna härtill äro redan här förut motiverade.” ”Det behöfves visserligen ingen tid alt behålla de pistoriska eller konstbrännerierna såsom ersättning för den förlust de skola lida derigenom, alt deras redskap icke finge begagnas, ty jag har förut bevisat, att redskapen kan, utan serdeles kostnad, och troligast för ingen kostnad, lätt omgöra* lill denna nu föreslagna ändamålsenliga redskap, och dessutom kommer med detta brännings-sätt icke konstbrännaren att förlora i penninge-inkomsler, utan tvertom vinna och hafva den tillfredsställelsen, att bidraga till allmän förkofran, så i moraliskt som oeconomiskl afseende, hvilket var det som skulle åstadkommas.” ”Slutligen tillstyrker jag Utskottens förslag, att öfverlåta bränvinsbrännings-rättighetén på annor person, och slutligast får jag vördsammast fästa Bevilla.- och Occon.-Utsk. Betänkande N.-o 3. ii fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, alt brännvins-bränningen i fabriksväg omöjligen kan, efter mina åsigter, betraktas under samma synpunkter som andra fabriker; ty då de senare frambringa för samhällena nyttiga alster, tillskapa de förra en förstör myckenhet afen vara, som just genom myckenheten är skadlig för nationen. Således bör undantagen appliceras här, emot de annars Stals-oeconomiska stränga theoricrne, och som inskränkning i tillverkningar i förening med fördelen för jordbruket icke kan ske genom minskning af bränningstid utöfver 6 m.; så finnes ingen annan utväg, än att förenkla redskapen. Billigheten talar äfven för denna lära, ty den medförer båtnad för den behöfvande Jordbrukaren. — Skulle deremot deras principer blifva rådande, att bränvinsbränningen blefve fri och obegränsad, så är ju uppenbart af skäl jag förut åberopat, att tillverkningen skulle mångfalldigt förstoras omkring Stockholm, — och ali bränning i de aflägsne Provincerne upphöra. Högh Utskottens uti Betänkandet framställde satser skulle visserligen som jag förut sagt kunna lända till en öfverflödig tillverkning med småpannorlie, men jag får upplysa, att så icke sker, ty allmogen göra ej om sin redskap.
Wi äga en Geografi för ungdom, som 2:1,0 gängor blifwit uplagdz underrättelsen om Theatrar» na i Stockholm lyder sä har: "I Stockholm äro syra Theatrar: stora O» "peron, ett Dramatiskt, ett Komiskt och ett ItreaLrum tumtomicum." I en Lärobok om djurs oeconomi - Den 26 Juni!. 8lg ronsmiska nytta, berättas, att man af kon får ölost. Wi äga en Lärobok i allmänna historien för begynnare. Ben är ställd i frågor och swar, afhandla hela werldens historia pä tre ark. Om Carolingiska monarkiens delning, om Ryska monarkiens bildande, fäges icke ekk ord, men deremot mer än kanske nödigt wgrit om ministeriella förhållandet r Europa mot flutet af i?lde seclct. Der fragas Hwem war Drottning Annas Minister? Swar: Hertigen af Marlborough. Fr. Hwem hade mast att saga i Holland? Sw. Nadspensionaircn Heinsius. Fr. Hwrlken war Kejsarens hnfwudräd? Sw. Prins Eugen af Savoijen. Fr. Till hwem hade Ludvig sitt förtroende? Sw. Till ekk alderstigit Fruntimmer, Fru Mainltznon. Fr. Huru gingo derföre hans affairer? Sw. Olyckligt. Exempel uppå hwad detta wittnar om finnas Manga, och icke färre äro exemplen pä rena historiska origrigheter. Likwäl har delta arbete med alla sina fel fäkt irenne uplagor. Zag lemnar ät Högloft. Ridderskapet och Adelns billighctskänfla atr bedömma, hwilka intryck dylika skrifter skola göra pä den studerande ynglingens sinne, sedan han, bekannt blifwen med andra nationers skolböcker, kommit i tillfälle att göra jemförelse. De mindre förmonliga begrepp harr Lä naturligtwis emotrar om en del af de personer, fsm han rillsages att wörda och lyda, kunna lätt 8t4 Den 26 Junii. följa honom ur ffolkrerse» in i embetsmannakretsen.
Jag har hört yrkandet om återremiss, synnerligen på det att, såsom det säges, Utskit må taga motionerna i närmare öfvervägande. Jag kan försäkra att Utskit icke tanklöst behandlat detta ärende, utan man har ganska grundligt öfvervägt detsamma. Jag tror icke att en återremiss skall verka mycket, enär frågan redan är afgjord af Borgareo. BondeStm, hvadan det således icke kan blifva annat än en opinionsyttring från Ii. o. Adis sida. Jag hemställer dock huruvida en opinionsyttring inför K. M 152 f>en 14 Har» e. m. i denna fråga skulle vara lämplig, då Ingar i förev:d'e hänseende redan finnas och opinionsyttringen således blott skulle innebära att den lagskipande makten icke tillämpar dessa lagar. Ad oJf Os k a r: (Se slutet af hält. Bil. N:o 1). Frill. Alströmer, Carl Jonas Oskar: Hå jag' anmälde mig, hade alla talare, som då yttrat sig, klandrat Utsk:ts Betänk. Sedan dess hafva åtskilliga andra haft ordet oell uttalat sig till fördel för samma Betänk. Jag skulle således kanna afstå från att yttra mig, men, emedan jag har ordet, ber iag få i korthet göra åtskilliga tillägg till hvad de näst föregående tal. sagt. Jag har inom Utsk:t bi t ra dt det sist, hvartill Htskrt kommit, och jag har gjort det af öfvertygelse; ty jag har ieke kunnat hysa några stora farhågor för de olägenheter, som gifvit anledning till motionerna. Det enda skäl, jag kan finna för Frih. Posse» motion, är att man bör tillse, det ieke jernvägstågen blifva hindrande eller störande för dem, sorn af egen känsla ledas till att gå i kyrkan. De äro dock hindrande endast i det fall, att jernbantåget stryker förbi en kyrka under gudstjenst. Vi äro aflägsnade från den tid, då man genom preventiva åtgärder ville befordra religiositeten. J de ingifna petitionerna har också blifvit såsom störande åberopadt bantågens nära passerande förbi en kyrka.