Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om fråga varit om ett splitter nytt reglemente, skulle de föregående värda ta» larne hafva rätt, att sammanjemnkning af Ståndens olika meningar deröfver bort ske; men då det blott är fråga om ett tillagg i ett redan existerande reglemente, kan detta blott anses sorn en motion till ändring i detsamma, och då a Stånd förkastat motionen, måste den förfallu. Således äl* frågan dittills riktigt behandlad; men helt annat är den frågan, örn Utsk. äfven bort underrätta Stånden om förhållandet. Jag lemnar detta derhän, men bestrider, alt Stånden kunna besluta någon annan åtgärd. För öfrigt delar jag den siste talarens förundran, att Constit.Utskts ordförande velat åstadkomma ett så kraftigt beslut, för att tvinga BancoUlsk., då han sjelf så häftigt motsatt sig RiksStfns beslut. Hr Hjärne, Harald: Oaktadt jag är öfvertygad, att den siste talaren är bland dem, som mest begrundat grundlagens stadganden, tror jag dock, att han nu motsagt sig sjelf. Hr Cederschjöld har nemi. sagt, att ehuru frågan borde förfalla, vore Utsk. dock skyldigt anmäla förhållandet. Jag hemställer, 0111 väl andra Utsk. äro pligtiga anmäla sådant; ty då en fråga förfallit, anses ali vidare åtgärd upphöra. Jag anser likväl ej denna fråga ktinna hänföras till den §, som talar om förfallna frågor. Det är allom bekant, att b:coreglnmentet blifvit helt och hållet omarbetad!; och då fråga här ar att införa ett stadgande, som blifvit bifallet af 2 Stånd, men icke of de 2.'ne andra, anser jag på denna grund, att Utsk. ej bort låta den förfalla, utan uppgifva voterlspropos., särdeles som det egentligen linnes 3 olika beslut. Jag var ej närvar., då R. u>.
Ifrån Hogy-öfdiga 3?restStåndet, att för Chirurger och Badare samt de som hålla Rakstuga, äfven en lägredass än den. som i 4:de Classen upptager 5 R:dv borde bebestämmas, hvilken kunde i de mindre Städerna blifva tillämplig.. Utskottet , som för SockneLäkare med practik, hvilka enligt anmälan äre i en del af Rikets norra landskap antagne , bebestämt för dem en afgift af 3 R:dr , anser sig äga fog att med dem jemföra lika beskaffade Chirurger i de mindre Städer, och med bifall till anmärkningen projecterar en -"5.'te Class med 3 R:drs afgift. Från Vällofl. Borgare-Ståndet, hvad Doctorer, Licentiater och Språkmästare angår, att i stället för ordet utom tjensten bör tecknas utan tjenst; men sorn den lön' i tjenst varande Do* ctorer och Läkare med de flere njuta , hänföres *nder den för andra Embetsoch Tjenstemän stad - 3432 Den 17 Juli. stadgade beskattning , och den särskilta inkomst de erhålla af practik, är af särskild egenskap och icke annorlunda kan anses, än lika med inkomst af annan näring eller rörelse, hvilken följakteligen vid tillämpning bör med densamma vidkännas enahanda afgift; så förmodar Utskottet anmärkningen i denna del vara besvarad och förfallen. Samma Stånds anmärkning, att vid den elassificerade afgiften för Handels expediter och Commissionairer bör tilläggas följande ord: som icke äro Borgare, godkännes så mycket heldre, som derest dessa personer äro Borgare, de ostridigt böra i slik egenskap betraktas. I anseende dels till samma Stånds anmärkning, angående Hästhandlare, att den för medföljande qvinspersoner stadgade afgift 5 R:dr bör försvinna, dels till Vällofl. Borgare - Ståndets enahanda anmärkning vid 4 §.
Denna af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sålunda lemnade närmare utredning af frågan föranledde Rikets Ständers underdåniga anhållan, att Kongl. Majit, efter föregången ytterligare undersökning af ärendet, behagade till Rikets Ständer afgifva Nådigt förslag i ämnet; och sedan en sådan undersökning derefter försiggått, har Kongl. Majit till Rikets nu församlade Ständer allåtit den Nådiga skrifvelse i ämnet, som blifvit till Stats-Utskottets utlåtande remitterad. Utskottet, som jemväl fått, i bestyrkt afskrift, emottaga en af Magistraten och Borgerskapets äldste i Westervik till Kongl. Majit ingifven underdånig skrift af den 9 Februari detta år, innefattande anhållan, att, i händelse af Kalmar läns delning, Westervik måtte bestämmas till residensstad i det ena länet, samt förklarande, att staden vore villig att, äfven med någon uppoffring, försälja stadshuset derstädes, till Landshöfdinge-residens, äfvensom att en annan byggnad inom staden, tjenlig till länsfängele, kunde få af Kronan inköpas, har tagit i behörigt öfvervägande så väl hvad högstberörde Nådiga skrifvelse innehåller, som ock de yttranden, hvilka vid densammas remitterande från Riks-stånden blifvit dels för, dels emot den ifrågasatta länedelningen afgifne; och då, hvad först angår de af Kammar-kollegium och Stats-kontoret framställda alternativa förslag, angående, det ena; residensets i Kalmar förflyttning till något i midten af länet beläget ställe, och det andra, förläggandet af en del utaf samma län till Östergöthlands län, Kongl. Maj;t funnit dessa förslag icke antagliga, utan böra förfalla, anser Utskottet, vid sådant förhållande, något yttrande i dessa delar icke erfordras.
Jag har sökt afhjelpa behofvet så godt sig göra låtit, men en protestantisk prest är högst sällan att tillgå och dessutom sker ceremonien sålunda ändå på ett främmande språk.” 48 Bil. N:o 2 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1856. Jag tror att denna klagan, yttrad i namn af en talrik och aktningsvärd klass af Eders Kongl. Maj:ts undersåter, bör behjertas och hemställer derföre i underdånighet, att Legations-Predikants-beställningen i Konstantinopel måtte återupplifvas, samt att för densamma måtte i traktamente å denna stat uppföras samma belopp, som för enahanda beställning i Paris, eller 750 R:dr Hamb. Bco. Sedan Beskickningens hus i Konstantinopel för några och trettio år tillbaka nedbrann, utan att, till följd af bristande tillgångar, hafva kunnat återuppföras, har Beskickningen jemte Konsulatet varit inrymdt uti ett par mindre på tomten qvarblifne byggnader. Uti dessa lärer passande lokal för gudstjenstens förrättande svårligen kunna beredas, men emot en relativt till det vigtiga ändamålet ringa kostnad torde en provisorisk byggnad å den vidsträckta tomten kunna uppföras samt medel dertill desto heldre anvisas å Handelsoch Sjöfarts-fonden, som en dylik Kapellbyggnad nästan uteslutande kommer de sjöfarande tillgodo, och nämnde fond dessutom är förpligtad alt bekosta reparationen å kronans ifrågavarande egendom. Till dess en sådan provisorisk byggnad hinner att uppföras; hvilket väl äfven lämpligast kan ske under tillsyn af den prestman, som i den skall förrätta gudstjensten, torde denna kunna ega rum ombord å något af de många Svenska och Norrska fartyg, som oafbrutet uppehålla sig i Konstantinopel hamn, möjligen äfven i Preussiska Beskickningens Kapell. Ehuru jag visserligen inser att skäl kunna finnas att å åtskilliga andra af våra sjöfarande besökta orter, äfven anställa infödde prestmän, bör jag dock för närvarande inskränka mig till hvad jag nu haft Nåden föreslå. Summan af de löner å denna stat, jag föreslagit skulle således uppgå lill Hamb.
Ilos Kongl. Majit har, uti ingifven skrift, Landskanslisten i Gefleborgs län Johan August Hanson, som är född den 14 April 1797 och 33 år innehaft berörda tjenst, i underdånighet anhållit, att, enär han, på sätt bifogadt läkarebetyg vitsordade, till följd af ett slaganfall sedan omkring ett och ett halft år lider af lamhet i högra sidan af kroppen, hvilken sjukdom, sedermera blott obetydligt förbättrad, gjorde honom oförmögen att tjensten vidare sköta, honom måtte varda i nåder tilllagd pension för hans återstående lifstid till belopp af 500 Rdr Riksmynt årligen, motsvarande hans nuvarande lön på stat;’å hvilken underdåniga ansökning Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet tillstyrkt nådigt afseende, så att Hanson blefve satt i tillfälle att, mot lönens åtnjutande på Indragnings-stat, afgå från tjensten och att den, som densamma förrättade, finge oafkortadt tillgodonjuta dermed förenade inkomster. Uti häröfver afgifvet, den 31 sistlidne Oktober till Kongl. Majit inkommet, underdånigt utlåtande, har Stats-kontoret, enär sökanden hvarken hunnit den lefnadsålder eller tillryggalagt den tjenstetid, som författningsenligt utgöra vilkor för civile embetsoch tjenstemäns rättighet att vid afskedstagandet undfå pension å Uih. till R. St. Allmänna Indragnings-staten; funnit sig icke kunna å den underdåniga ansökningen för närvarande tillstyrka nådigt bifall. Då emellertid afslag å ansökningen skulle hafva till följd, att ifrågavarande Landskanslist-tjenst ännu under flera är, eller intilldess
Departements-Chefen anhöll derefter att i underdånighet få upplysa, att sedan Rikets sednast församlade Ständer tillkännagifva sig anse någon definitiv reglering af Kronofogdarnes, Häradsskrifvarnes och Länsmännens löneförmåner icke böra verkställas, innan en förnyad, efter samma method och samma grunder förrättad noggrann värdering af bemälde tjenstemäns boställen egt rum, och derför i underdånighet anhållit att Kongl. Majit täcktes anbefalla en dylik uppskattning, hade i anledning häraf Kammarkollegium och Stats-kontorel under den 23 Februari 1858 erhållit nådig löreskrift alt inkomma med förslag lill de gemensamma grunder, som vid nämnde uppskattning borde följas och sättet för verkställigheten deraf, men att bemälde Kollegier ännu icke inkommit med underdånigt yttrande och förslag i ämnet; och fann Departements-Chefen, vid sådant förhållande, sig böra i underdånighet hemställa, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder föreslå Rikets Ständer, alt den för ofvannämnde landstats-tjenstemän vid sednaste Riksdag upprättade stat målte äfven under instundande statsreglerings-period få förblifva provisoriskt gällande. Uti detta Departements-Chefens yttrande instämde Stats-Rådets öfrige ledamöter. Jordbruket, Handeln och näringarne. A. Skiften och A fvittring ar. Ofver-Direktörens vid Landtmätcviel underdåniga memorial af den 2 nästlidne Maj, deruti, sedan en af Kongl.
Hvad sjelfva saken beträffar, är jag af samma tanke som Hr Bildt, och har således ingenting att i detta afseende tillägga. Hr Tornerhjelm, Rudolf: Jag för min del kan icke finna något skäl att utsätta tiden för Riksdagens öpnande sednare än till d. 15 Okt. Lika med Hr Bildt, skulle jag tvertom önska att tiden framflyttades, och just på detta rum, dä R. o. Ad. skulle utlala sin önskan ang:de denna fråga vid en föreg:de Riksdag, tog jag mig friheten föreslå d. 15 Okt., just med afs:de på de beqvämligheter, som då ännu förefinnas för resande. Dem, som bo i Stockholm, kan det göra detsamma, när Riksdagen börjar, men man bör väl i främsta rummet taga i betraktande lättheten i kommunikationer för dem, som bo 50 å 60 mil från hufvudstaden. Frih, Cederström har yttrat, såsom skäl för upskof med Riksdagens öpnande till någon dag mellan d, 1 och 15 Nov., att under Okt. månad uptages potatisen, tjenstefolkets flyttningstid inträffar, o. s. v.; dessa skäl tror jag hafva ingenting att betyda, da något så vigtigt som Riksdagens öpnande å andra sidan skall tagas i betraktande. Jag förenar mig i Hr Bildts yrkande att nästa Riksdag må taga sin början d. 15 Okt. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos., beslöt R. o. Ad. att kommunicera motionen med de öfriga RiksStånden och remittera densamma, jemte de derom nu afgifne yttranden, till Exped.Utskit. I)nn 30 Mars. Föredrogos och lades till liandlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts d. 28 dennes bordlagde Mern.:
Majoreu Schander kunde föreslås till erhållande af 1,000 R:dr i pension, när han fyllt 69 år, tjent omkring 40 år samt styrker att helsan är försvagad, uti Nådig Proposition af den 17 nästlidne Januari öfverlemnat berörde ansökning till Rikets Ständers pröfning och, då de befattningar Majoren Schander vid Pionier-och Kronoarbetskorpserna alltifrån 1827 innehaft, ehuru icke bland de tjenster, hvilkas innehafvare genom Kongl. Brefvet den 24 Maj 1841 fått sig pensionsrätt tillerkänd, likväl, såsom Fångvårds-styrelsen äfven anmärkt, uti liera hänseenden med desamma äro af likartad beskaffenhet, samt Majoren Schander, enligt hvad vitsordadt blifvit, städse ådagalagdt nit och ett berömligt förhållande, densamma i så måtto förordat, att Kongl. Majit föreslagit, det Majoren Jonas Gabriel Schander, när han uppnått en ålder af 65 är, vid hvilken tidpunkt äfven mer än 40 år från hans anställning i statens tjenst förflutit, och han tillika styrker att hans helsa är försvagad, må, vid afskedstagandet från den Bataljons - chefs-befattning, han vid Kronoarbets - korpsen nu innehar, och intill sin död, få å Rikets Allmänna Indragnings-stat åtnjuta en oafkortad årlig pension af 1,000 Riksdaler. På de skäl, som i Kongl. Majits Nådiga Proposition blifvit anförda, tillstyrker Utskottet, Bih. lill R. St. Prot. 1893 & 1894. 4 Sami. 1 Afd. 28 Haft. 2 io Stats-Utskottets Utlåtande, M 74. att Majoren Schander, vid uppnådde 63 år, och när han i öfrigt uppfyllt de af Kongl.
Vid skarfvarne, som äro inhakade i hvarandra eller med förskjutning, äro bottenplålar anbragta, på sätt ritningen närmare utvisar. Hvarje räl är fästad med 14 skrufvar, eller med 2:ne skrufvar i hvarje sliper. Sliperna äro helt och hållet nedbäddade i sanden och betäckta dermed. Å de nno jernväg äro 9 stationer anlagda, nemligen vid Antwerpen, Zwyndrecht, Beveren, Nieukerke, S:t Nikolas, Mille-Pommes, Lokeren, Beirvelde och Gent; alla dessa stationer äro små och enkelt inrättade. De dervid uppförde byggnader äro aila af brändt tegel. Vid S:t Nikolas, som är den största statiouen, äro verkstäder 16 Stals-Utskottels Memorial M 77. anlagda för rörliga materielens underhåll och tillverkning, och alla banan tillhöriga lokomotiver och vagnar äro derstädes förfärdigade. Spårvexlingarne äro alla af äldre konstruktion, hvilket äfven är förhållandet med öfriga jernbanan tillhöriga maskiner. Rörliga malerielen. Den rörliga malerielen företer ganska mångå egenheter; och som denna bana icke står i direkt förbindelse med de öfriga statsbanorna, eger bolaget rättighet att efter sitt godtfinnande inrätta sin rörelsemateriel. Lokomotiverna, hvaraf bolaget eger 9 stycken, alla af samma konstruktion, äro så kallade tank-lokomotiver, med vattenreservoir öfver och omkring pannan. De hafva alla sex hjul, hvaraf tvänne drifhjul utan flensar med 4 fot 10'/4 tums diameter och med axeltappar af 3% tums diameter. Lokomotiverna äro särdeles långa och afslåndet emellan yttre axlarne öfver 16 fot. Cylindrarne äro utvändigt af 11 tums diameter och placerade bakom drifhjulen. Ångtrycket är sex atmosferer och genom pannan gå 76 tuber. Lokomotivernas vigt uppgafs vara 12,000 kilogrammer, eller nära 12 tons.
Fabriks-inrätthingarne är blifven beredd och som hitintills stannat inom Riket, skall samlad i XJtläridnihgens händer öka productionen af vårt jordbruk; likasom det ej eller synes troligt, att Landtmannen genom af sig komne Falu iks'arbetare ökar antalet af en i förhållande till vidden och beskaffenheten af dess jordbruk» redan afpassad arbetsstyrka; men val vill jag medgifva, att handeln någon korrt tid torde 7 af denna förändring draga hytta, en nytta som likväl snart skulle förflytta vår redbaraste egendom i utländningens eg O och oss i fattigdom, ty om också skulle antagas, att utländske Manufactur-varor någon gång kunde erhållas till lindrigare pris än inhemska af samma sort; lärer dock den vigtiga sanning här* vid få komma i beräkning, att de penningar, sorn för sådant ändamål utbytas, för ali tid äro förlorade Och dragne ur inhemska rörelseh, hvaremot allmänna förlusten blir desto kännbarare» som den tillbytta varan icke eger ett fortfarande Värde utan med tiden förnötes och slutligen bl ifver till intet, och då härtill lägges, det icke ringa antal Fabriks arbetare, som genom inrättning garnes förfall ostridigt skall komma Samhället till last; lärer väl ingen betvifla , att den föreslagne Éeviilnings'-TJtskottets Betänkandet). 15g frihet, att i Riket äfven emot hvad Tuli afgift som heldst, införa utländske Manufactur varor, Utan undantag, skall i sin verkställighet ådraga Samhället de känbaraste olägenheter, hvilka genom följder af tidehvarf icke stå att rättas. Här klagas öfver sede-förderf, men sällan gifver man sig möda, att undersöka grunden och orsakerne dertill. Tor min del håller jag före» att hufvudkällorne hvarifrån detta onda ledet sitt ursprung, bestå i öfverdrifven lux och tärande fattigdom.
11 tänkligheter, som vid fråga om nu varande mångfaldiga räntepersedlars utbyte emot andra, motte af farhåga, att de nya persedlarne, i tidens längd, kunde stiga i värde uti annan proportion, än de hittills bestämda, och vid förvandling lemna ett annat resultat, än som uppkommit, derest de gamla varit bibehållna, undanröjdes; att markegångssättning för bestämmande af ränlepersedlarnes lösningspris icke vidare erfordrades; att den största enkelhet i jordeböckerne och kronoräkenskaperna derigenom blefve beredd, hvilket åter skulle leda till möjligaste inskränkning uti tjenstemannapersonalen ; alt den skattskyldige erhölle noga kännedom om sina utskylder och kunde dem med säkerhet beräkna, hvarigenom ock otvifvelaktigt vida mindre klagan öfver deras belopp, än för närvarande är fallet, skulle uppkomma, samt att ali ovisshet vid beräkningen af statens tillgångar, i afseende å berörde utskylder, vore försvunnen. Enligt hvad kommittcrade jemväl förmält, torde all anledning icke saknas att befara, att, om skalterne utsattes uti penningar, i stället för persedlar, det kunde inträffa, att, genom fallande myntvärde, förlust för staten uppkomme, och kommitterade hafva icke förnekat, att ett stöd för denna farhåga vunnes, då man betraktar, att, i händelse dessa skatter primitivt varit i penningar utsatte, de för närvarande skulle utgöra ett vida ringare belopp, än hvartill de efter förvandling utginge; men berörde förhållande, hvaröfver kommitteradc anställt forskningar, syntes till väsendtligaste delen vara en följd af flerfaldiga, vid olika tidpunkter vidtagna, åtgärder, dels innefattande bestämda försämringar af myntet, dels ledande dertill, och hvaraf sedermera de vid serskilda tillfällen verkställde realisationer blifvit framkallade.
Det kan synas mera rigoristiskt i förevar, fall; men der Ständerne äro allena maktägande och således endast ett moraliskt hinder kan existera mot ett ögonblickligt rubbande af föregående beslut, så bör man vara så mycket mera öm om dessa former och skydda en sådan Rikets skatt, som banken utgör. Gr. Frölich: Jag har blott några ord att säga, och får först tillkännagifva, att jag i mitt förra yttrande icke ovillkorligt tillstyrkt återremiss till de sammansatta Utsk:n, emedan jag blott varit angelägen att denna fråga skit lie komma under discussion. Jag finnér af de skäl, som blifvit anförda, att återremiss icke bör ske till de sammansatta Utskm gemensamt af hufvudfrågan, men jag anhåller att StatsUtsk. genom prot.utdr. måtte underrätta BancoUtsk. om förhållandet med frågan om obligationernas omskrifning, så att BancoUtsk. äfven må få tillfälle yttra sig i den delen. BancoUtslus betänk. N:o 6:j återremitterades. Ånyo föredrogs LagUtskts den 11 sisth Augusti på bordet lagda betänk. N:o 104, i anledn. af väckta motioner om upphäfvande eller ändring af K. förordningen den 24 Aug. i8i3, emot fylleri och dryckenskap. Frih. Cederström, Thure: För min del hade jag trott att omarbetning utaf 1813 års författn., ang:de fylleri och dryckenskap, icke varit af behofvet påkallad.
Reservation af Herr von Knorring, Oscar, som tillstyrkte följande redaktion af beslutet, nemi. att Ridderskapet och Adeln måtte bemyndiga Riddarhus-Direktionen att, utan hinder af 36 § i Riddarhus-Direktionens Instruktion, till Lectorn vid Kongl. KrigsakademienW. Tham, mot vederbörligt qvitto, utlemna, efter hand för hvarje Riksdag särskildt, de af H r Tham begärda Riksdagsprotokollerna med bilagor för Riksdagarne under Konuug Gustaf den IILs regeringstid. STOCKHOLM, Thyckt hos E. Weste n,i., 1803. RIDDARUUS-DIREKTIONENS BERÄTTELSE TILL RIKSDAGEN ÅR 1S62. Bilaga till Ridd. och Adelns Protokoll vid 1862 års Riksdag. Wörsamt Memorial. Jemlikt 15 § uti Instruktionen för Riddarhus-Direktionen och Riddarhusets tjenstemän, åligger det Direktionen att vid början af hvarje Riksdag till Ridd. och Adeln aflemna berättelse öfver hvad vid Riddarhusoch Stifts-ärendernas förvaltning sedan sista Riksdag sig tilldragit; och då Direktionen nu detta åliggande fullgör, får Direktionen, i afseende å de ämnen och ärenden, som ansetts icke ega den beskaffenhet, att de bordt i denna allmänna berättelse upptagas, vördsamt åberopa sina protokoll, handlingar och räkenskaper, hvilka komma att öfverlennäs till det blifvande Riddarhus-Utskottet. § 1. De uti 1 §:en af Direktionens sednaste Riksdags-berättelse upptagna kassors och fonders tillgångar och fordringar hafva, enligt bifogade sammandrag af Räkenskaperne för åren 1859, 1860 och 1861, undergått de förändringar, som följande jemförelse utvisar: Behållning euligl 1858 års bokslut. Behållning enligt 1861 års bokslut. Riksmynt. Riksmynt. R:dr öre. Hulr öre.
Dumraths ansökning, om bestämmande af en viss tid, efter hvars förlopp den uti Sökandens här i Stockholm belägna fasta egendom RiksgäldsContoret beviljade inteckning, till säkerhet för meddelad förnyelse af en förkommen Assignation på VexelBanken, måtte till all kraft och verkan upphöra; angående åtskil - Den ag M a j i. 3i3 lige Svenska Medborgares reclamationer, i afseende på ersättning för lidne förluster genom Skepps-uppbringningar; och angående det af Herr LandlMarskalken samt Hrr Taleman upprättade förslag till så väl Herr LandtMarskalkens och Herrar Talmännens representationskostnad, som till utgifter för RiksStåndens Canzlier och Klubbar. LagUt skottets : I anledning af gjorde anmärkningar vid åtskillige lill Utskottet återremitterade Betänkanden. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets : I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkanden, dels angående hemställan om lindring för Allmogen i den så kallade Byggnads-hjelpens utgörande; och dels om skyldighet för Hus-, Tomtoch Jordegare i Städerne, att deltaga i Borgerskapets onera. Expedit ionsUtskottets: I anledning af skedde återremisser af Utskottets afgifne förslag, dels till en underdånig Condolance-adress; och dels till en underdånig Skrifvelse, angående NummerLotteriets fordran hos HamnbyggnadsDii*ectionen i Helsingborg. 3j 4 Den ag M a ji. Från Vällojlige BorgareStåndet: November, innehållande: 1:0 Remisser till ConstitutionsUt skottet: Af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med förslag till förändrad redaction af 24 §• Riksdagsordningen. StatsUtskottet:
Hvad beträffar det råd , Hr Cederschjöld gifvit att hålla god min, så anser jag rådet vara ganska godt och frågar, om vi ej med bästa min i verlden nu hafva skäl att ogilla detta betänk. Hr Hjärne: Om 56 § varit af sådan lydelse, alt Stånden ej fingo göra några anmärkn.T vid Constit.Utsk:s förslag, utan blott gilla eller förkasta desamma, så skulle jag yrka bifall på Utsk:s förslag; men då olägenheterna varseblifvas dagligen, måste jag tillstyrka förkastande af förslaget. Den ena olägenheten är visserligen undanröjd genom Utsk:s förslag; den andra, eller hvad med anmärkn. bör förstås, återstår dock, såsom Gr. Horn sagt, och då finner jag ej annat att göra än ogilla förslaget, emedan vi ej komma till något resultat. Jag beklagar, att Utsk. hållit så god min, ty annars hade vi fått ett resultat; och om någon bör klandras att hafva hållit god min, är det Utsk. Hr Cederschjöld: Jag ber att blott få visa en väsendtlig förbättring, som antagandet af detta förslag medför. Hittills har, om äfven 3:ne Stånd ogillat Constit.Utsk:s förslag, detsamma ändock blifvit underkastadt omröstning i förstärkt Utsk., då deremot nu, om blott 2:ne Stånd ogillade ett förslag, det alldeles komme att förfalla. Detta tror jag är en väsendtlig förbättring, som ej bör försmås. Hvad beträffar uttrycket att hålla god min, hvarvid man fästat sig, så får jag erinra, alt om alla hade hållit ut med sin opposition mot Constit.Utsk. och icke åtnöjt sig med blotta minen, så hade Stånden uppgjort voter:spropos:na, oberoende af Constit.Utsk., hvarigenom detta Utsk. blifvit nedsatt till hvad det verkligen bör vara. Hr Hjärne: