Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då ett träd, som gifvet7 tums fyrkant, håller 10 tum i diameter, och ett sådant otvifvelaktig! kan anses moget, så bör egaren vara oförhindrad använda det på det sätt han finner för sig mest fördelaktigt, antingen han vill såga det till hattens (7 tums 2|- tums bräder) eller deraf göra en sparre, i hvilket sednare fäll utförsel deraf ock bör vara tullfri af samma grund, som bräder af nämnde dimensioner få tullfritt utföras. J tft Slutligen reserverar jag mig emot Utskottets förslag alt tillstyrka upphäfvand® af nu gällande stadgande, hvarigenom artiklarne topp-, kandioch kaksocker samt sockersirap ej få på kredit-upplag och ej heller på nederlag, annat än för återutförsel, uppläggas. Upphäfvandet af delta stadgande anser jag, minst under nuvarande förhållanden, icke lämpligt eller tillrådligt, och befarar alt dess medgifvande skulle för da inhemska sockerbruks-idkarne lätt medföra vådliga följder.» 16:o af Herr F. L. Nygren. l:o. »1 öfverensstämmelse med Ulskotts-pluralitetens beslut kunna ångfartyg införtullas på 3:ne särskilda sätt. Då ångfartyg i fullständigt skick inkomma, skall tullen derför utgöras med 10 procent af värdet, men införes Bcvillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. 117 skråfvet till sådant fartyg särskildt och machinen likaledes, draga de hvardera fem procent tull och det hela följaktligen endast 5 procent. Inkommer sjelfva fartyget åter från ett land, med hvilket reciprocitets-beslämmelser äro genom traktater ingångne, t. ex. frän England, så är sjelfva fartyget tullfritt till införsel och endast å den särskildt införskrifna machinen utgöres 5 procent tullafgift.
Barthelemy. X1 lil Riksens Ständers Stats - Utskott har Kgl. Majit under den 18 i denna Manad täckts aflala följande: "Protocoll hällit inför Konungen pä Stockholms Slott d. 18 Junii 1818- Närvarande : H. E. Justitia» Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. H. E. Stats-Ministern för Utrikes Arenderne, rn. ro. Herr Grefve von Engeström. H. E. Stats - Rådet, in. m. Herr Grefve Fleming. H. E. Stats - Rådet m. m. Herr Friherre Lagerbring. Undertecknad Hof-Cantzler. Stats-Rädet, m. rn. Friherre Cederström. Stats-Rådet, m. m. Herr Grefve Mörner t Undertecknad Hof-Cantzler uppläste ett pä Kongl. Majus Nädiga Befallning uppsatt förslag till en Nådig Skrifvelse till Riksens Stan. ders Stats-Utskott, angående Colonien St.
Företogs tilt pröfning Bauco-UtskottetS den 9 dennes under N:o 95 afgifne, samt den to derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande , i anledning af gjorde anmärkningar Vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående förändring uti nu gällande beläningssätt och belänlngsvärde ä Guld och Silfver I Banken. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus‘ Utskottets förra Betänkande innehöll det förslag till Riksens Ständer , att belänings-värdet å Silf. Ver skulle höjas från 40 till 48 sk. I det nu afgifne Utlåtandet, sorn blott innefattar en vederläggning af Herr Hjertås anmärkningar emot det förra, finnes alldeles intet nämdt härom. Jag hemställer derföre, att vi först måtte erhålla proposition på Utskottets första Betänkande. för att få den saken afgjord. Herr Grefven och Landt - Marskalken gjorde proposition till bifall af Banco-Utskottets i ämnet först afgifne Betänkande. 564 . Mi ' ; :v ;. ' - < Den 12 December f m. Grefve von Schwerin: Jag utber mig att få höra till hvad ränta myntadt Svenskt Guld och Silfver får i Banken belänas? Herr von Hohenhausen: Utskottet har föreslagit 3 procent. Grefve von Schwerin: Då vågar jag vördsamt underställa Ridderskapet och Adeln , om icke denna ränta, som hittills varit 3 procent , hädanefter må nedsättas till 2. Jag kan icke föreställa mig, att Utskottet häri bör se någon våda. Då i början af Riksdagen man tog för afgjordt, att en realisation skulle kunna verkställas, och att det vore lätt, att dertill kunna få actier tecknade till en summa af 3 millioner R:dr i silfver , skulle jag tro, att den Sven. ska R:drn måtte af Banco-Commissarierne kunna emottagas utan att förut behöfva skickas til! myntet. Jag anhåller derföre om proposition på räntans nedsättande till 2 procent. Herr von Hohenhausen :
Endast genom en obetydligt kostsam rensning af Norrlands Elfvar att göra dem flottbara, skulle icke allenast Stockholm derifrån erhålla sitt Vedbehof, utan äfven Riket flere ExportArticlar. Endast genom ett ökadt korn af Utsädets gröda skulle Riket vinna öfverskott af Spannmål. Endast genom ett lamb och en kalf mer pålagde vid hvart hemman, efter en förbättrad Ladugårdsskötsel , skulle Rikets behof af Ull och alla slags Victualier kunna fyllas; men den minsta förkofran hindras af ostadigheten i Författningarne vid våra täta Riksdagar, där olika interessen sällan kunna förenas tili Landets väl. Herr Flach, Carl Erict anförde skrifteligen; Då nu ändteligen, efter nära 4 månaders Arbete, Riksens Ständers Statsoch BamcoUtskott framlägga ett Förslag, af hvarc följder Svenska Folket väntat en lycklig förändring ■36 Den 17 Martti, f. tn. i de Financiella förhållanden, hvaraf det varit nedtryckt i oro och bekymmer, kan jag af nämn, de Förslag ej se något hopp för denna Nationens väntan: Vid afgörandet af denna fråga, böra besluten i min tanka stödja sig vid den Grundsats, att med möjlighetens omfattning förena de stridiga Jnteressen, som vid ämnen af denna beskaffenhet alltid uppkomma j men för att hinna detta sköna mai, på hvars bana Nationen följer sina Representanter med bekymmersamma blickar, lätom oss antaga den hufvudregeln, att rättvisan vederfares Individuer, och att vi hafva allmänt väl tillföremål: Utskottet synes mig ej hafva antagit denna Lära, då dess Förslag, nu framlagdt för Riksens Ständer, innefattar en kränkning i äganderätten, hvarigenom Fordringsägare hos Disconterne skulle förlora mera, än om de, med beräknande af de uppgifne tillgångar, gjorde sina anspråk gällande under Lagens skygd. Den principe i Utskottets Liqvidationsgrund, att all beräkning af upplupen ränta skulle försvinna, huru orättvist drabbar ej den innehafvarne af Fordringsbevis med flere års eller några veckors upplupen Ränta?
Beträffande Krigs-Fondens ställning här hemma i landet, så yppades tid efter annan dels i följd af fortsatte omkostnader för KrigsFondens räkning dels af tillkomne fordrings anspråk, som förut voro okände, dels ock för sjelfva Redogörelseoch Revisions-Verkets underhåll, att Krigs-Skullderne uppgingo till vi - 1676 Stats-Utsfiottets Eetänkandeni <la liögre belopp, än som af vederbörande administrerande Verk uppgifvit blifvit och låg till grund för den framställning derom, som vid 1815 åis Riksdag ägde rum. A den andra sidan deremot inträffade, att genom försämring af det Norrska Sedelinyntet, den tillgång till betäckande af nämnde skulder, som genom inflytande betalning för försålde Magazins-Effecter i Norrige påräknades, blef allt mera otillräckelig och att i en alltför ringa mohn till detta ändamål hittills kunnat användas. Af Ofverskotter a Inkomsterne och besparingar å Stats-Utgifterne har Kongl. Maj:t sålunda, äfven sedan 1815 års Riksdag, låtit tilldela Krigs - Gommitéen och Krigs-Collegium , hvad till sådane skulders betalning ytterligare erfordrats. Kongl. Maj:t har nu ifrån Krigs-Commitén låtit infordra förslag, som härhos till Stats-Utskottet öfverlämnäs, och utvisar det närvarande tillståndet i dessa delar. Och enär de i desse Förslag såsom Krigs Skuld upptagne försträckningar af Stats-Medel jemte Ränteri-Anticipationer, som äro af samma natur, afskrifvas; lemnar Krigs-Fondens Fordringar och behållning i Svenskt och Norskt myst en ungefärlig tillgång till inrikes skuldens betalande. Kongl.
L:o Att de till Granse Tull-Rätterne hittils hörande Ärenden hädanefter mäge upptagas och afdömas, antingen af Häradshöfding med HäradS-Nämnd, där och näk sädant lämpligen kan ste, hwilkct pä Eders Kongl. Maj:ts Nädiga pröfning bör ankomma eller ock, dä den skyndsamhet, hwarmcd berörde mål, bade för det allmännaö rätt och enskildes säkerhet böra afgöras, sädant icke mcdgifwcr, af andre Lagkunnige män, hwilka till Domhafwande och Ordförande uti Eranse Tull-Ratter arstitueraS, och hwilka hwars ken i anseende till inkomst haftva nytta eller stada as Mälens utgäng, eller va något sätt sta uti beroende af den öfwer Lull-Wcrket befintlige styrelse; och syncS wid destc Domstolar böra wid inträffande behof såsom Bisittare tillkallas 70- rväldige, bofaste och edswurne personer af närmast boende, hwilka, likasom Ordföranden, njuta enligt Taxan ersättning för de kostnader, som dem härigenom äbringas och Zw Att ändring uti Nättcrncs Utslag uti de nu omrörde ärenden mä sökas wid de Öfwer-Domstolar, dit sähane Mäl ifrän de förra Granse - och Sjö - Tulls samt Accis-Rätter, enligt Författningarne gatt, med iagttagande af lika tid och prästanda som de samma förcstrifwa. Riksens Ständer framhärda, etc. Föredrogs a nyo Lag-Utffottcts den Ly Mars pä bordet lagda utlåtande i anledning af de hos Högloft. Riddcrstapet och Adeln anförda anmärkningar wid UtstottetS Betänkande öfwer det Lagens stadgande, att mö afhwad Alder hon wara mä, stall stända under förmynderskap. Under upläsning af detta utlätande, äterkom Friherre kleming med Depukativnen och aftade redogörelse för sin bestickning. Herr Den 2 Apeik. 65 Herr s5 kil-ited-rz, Wlhelm.
På dess kulminationspunkt reser sig en stenpyramid, och rundt omkring denna synas, så långt ögat når, otaliga små stenrösen af runda stenar, ' upptornade på hvarandra. Denna ' plats kallas Teppe-i-Salam eller hels-ningskullen, emedan pilgrimerna härifrån för första gången skåda den heliga staden. Hvarje pilgrim lägger en sten, från vägen på ett af rösena. Det är ett slags offergärd. Det ögonblick, då pilgrimen från Teppe-i-Salam skådar Imam Rizas graf, är ett af de högtidligaste i hela hans lif, och han blir helt säkert icke mindre hänförd af denna anblick än Mekka-pilgrimen, som från Arafatberget utropar sitt: » Lebeick Allahum » Bland den vallfärdande skaran, som samtidigt med mig begaf sig till Mesched, märktes schahens favoritgemål Emin-e-Adgas, som visserligen är gammal, men ändå åtnjuter monarkens varmaste sympatier och under nästan hela hans regeringstid haft hand om nycklarna till skattkammaren. Det var hon, som för ett är sedan reste till Europa för att böta sina ögon, men återkom stenblind till Persien och nu begaf sig till Imam Rizas graf för att där bedja om återfåendet af sina ögons ljus. Hon reste med stort följe och en karavan af 900 mulåsnor. I Mesched blef jag mottagen med mer än österländsk gästfrihet af ryska konsuln Vlassoff, i hvars älskvärda hem jag bott i Rescht under min första resa. I Mesched finnes äfven en engelsk konsul. Mesched räknar cirka 80,000 bofasta invånare, men 100,000 pilgrimer anlända årligen dit, och af dessa äro 12,000 ryska undersåtar. Tre regementen ligga här i garnison, och schahens yngre broder, Råcknet Dovleh, en utmärkt vänlig man, är stadens guvernör och öfverhufvud för den heliga grafven, Mesjid-i-Gåhärrschädd, hvaraf han drager en årlig inkomst af 120,000 krän eller lika många francs.
Sedan Stats-utskottet sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet för frågans handläggning, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; och som det af motionären framställda förslag åsyftar att fritaga de ifrågavarande hemmanen från ett onus, hvilket i allmänhet åligger hemman af enahanda natur, samt de förra af ålder utgjort sin krono-skjuts-skyldighet genom transporter sjöledes till förutnämnde fästning, hvarmed de i Utskottens tanka, desto heldre böra fortfara, som eljest betydlig svårighet skulle uppslå för att vid förekommande tillfällen erhålla nödigt biträde vid dylika transporters verkställande; alltså och för den händelse, att, på sätt i motionen antydes, fullgörandet af andra skyldigheter, än hemmanen åligga, skulle hafva blifvit eller blifva deras egare eller innehafvare affordradt eller pålagdt, det är öppet för dem, som anse sig i dylikt fall lidande, att å ort och ställe som vederbör, deröfver föra klagan, få Utskotten tillstyrka, att motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 17 Juli 1848. Siatssamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottens Vllalandej N.o S/f. 5 N:o 54. Ank. till Exp. Utsk. den 18 Juli, kl. i e. ra,' Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Skånska kavalleri-regemente mes förminskande till hälften af deras nuvarande styrka. Inora Hederv. Bonde-ståndet har riksdagsfullmäktigen Sone Pehrsson från Malmöhus län, uti väckt, och till Stats-utskottet remitterad motion, föreslagit, att de inom provinsen Skåne förlagda kavalleri-regementer, nemligen Skånska hussarerna och dragonerna, måtte, i mån af inträffande vakanser, förminskas till halfva antalet nummer hvartdera, derigenom att 2 rusthåll sammanslogos till underhållande af en ryttare med häst, samt att befälet äfven minskades till ett behofvet motsvarande antal, och att de vakans-afgifter, som derigenom kunde uppkomma, matte ingå till statsverket.
Till tab. N:o 11 om LAGA SKIFTEN förekomma inga uppgifter att från Öfver-Ståthållare-Embetet meddela. Tab. N:o 12. Antal delegare Hela kapitaltillgången Öfverskott eller besparing öfver delegarnes andel Af delegarne insatt belopp i R:dr R:mt. uttaget belopp i R:dr R:mt. a. A. NORSTEDT & SÖNER, KONGL. BOKTRYCKARE. BIDRAG TILL SVERIGES OFFICIELA STATISTIK. hj Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes femårsberättelser. Ny Mjd. EANDSHÖFDINGE-EMBETETS UTI STOCKHOLMS LÄN UNDERDÅNIGA BERÄTTELSE FÖR ÅREN 1§50-I§(»0. 1. Länets indelning' oell naturbeskaffenhet i allmänhet. Stockholms Län, som, sedan sista femårsberättelsen afgafs, icke undergått någon förändring till sina gränser, innehåller således fortfarande en areal af vid pass 67 qvadratmil och är, såsom då, indeladt i 5 Häradslwftlingedömen, 6 Fögderier, deraf ett med särskild Expeditions-kronofogde, och 19 Tingslag. Sedan Långhundra härad blifvit deladt i två Länsmans-distrikter, tillsattes i slutet af år 1860 en ny Länsman derstädes, så att Länsmännens antal vid periodens slut utgjorde 23. I kyrkligt afseende var länet vid utgången af nu ifrågavarande femårsperiod likaledes fortfarande indeladt i 67 Pastorater och 116 särskilda Kgrkosochiar, Stadsförsamlingarne häruti inbegripne.
Värja, har val äfven i detta ändamål, icke allenast meddelat bestämde föreskrifter om livad i sistnämnde afseende bör af Domstolarne iagttagns, utan, ock stadgat en sådan förmons-rätt för de omyndige hos Förrnyndarne, till utfående af hvad desse om händer fått, att derigenom de omyndiges lidande skulle kunna förekommas; roen icke destomindre har erfarenheten vittnat, att berörde stadganden icke alltid varit tillräcklige att bereda ori;förmä!dte säkerhet. De händelser äro kände att en och samma person af flere särskildta Domstolar fått sig uppdragit betydligare Förmynderskap; och ehuru hvar och en af bemälte Domstolar noga iagtragit den pligt, att göra sig behörigen underrättade, det den tillförordnade Förmyndaren innehade sådan förmögenhet, att han borde anses vederhäftig att under förvaltning taga det gods honom anförtroddes, har dock, enär Domstolarne varit i okunnighet om h va rand ras vidtagne enahanda åtgärder, det sluteligen utrönts att Förmyndaren, kommen på obestånd, icke ägt tillgång att återgälda allt hvad han för sine pupiller emottagit, hvaraf jemväl ytterligare inträffat, att de, sorn lämnat Förmyndaren försträckningar, samt dervid i möjligaste måtto tillsett sin säkerhet, ändock, genom det de icke varit i tillfälle att Lcg-Uts&oitets Betänkanden. ' 415 erhålla kännedom om ali den förnjyndare-ansvarighet, för hvilken försträckningstagaren häftade, helt och hållit gitt miste om återbetalning af hvad de honom lein nät.
Uti afgifvet utlåtande hade Statskontoret, enär ifrågavarande donationsmedel icke ursprungligen vore gifna till aflöning åt lärarne vid Strengnäs läroverk, än mindre såsom hyresmedel åt dem, och den omständighet, att genom nådiga Brefvet af den 5 Februari 1808 af dessa medel hushyra tilldelats fyra af dervarande lektorer, numera icke syntes berättiga desse lärare att, efter erhållna löneförhöjningar, i likhet med andra lärare vid elementarläroverk, derutöfver allt framgent uppbära ifrågakomna hyresersättning, på dessa och i öfrigt anförda skäl hemställt, att domkapitlets ofvanberörda framställning måtte lemnäs utan afseende. Med anledning af Rikets Ständers, i skrifvelse den 25 Februari 1858, derom gjorda framställning, hafva vederbörande erhållit nådig befallning att inkomma med upplysningar angående de utaf kommuner och enskilde personer till Rikets elementarläroverk gjorda donationer och vilkoren, hvarunder de meddelats; men, såvidt utaf den med ledning af berörda upplysningar uppgjorda, vid Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, I\:o 81. 15 1859—1860 års riksdag framlagda utredning inhemtas, har någon anmälan i afseseendo på nu ifrågasatta donationsmedel då icke skett; Och hafva Rikets Ständer, ined hänseende till hvad Statskontoret i förevarande fråga erinrat, och hvilket icke blifvit af domkapitlet vederlagdt, ej funnit skäl att förevarande nådiga framställning bifalla. 43:o. Uti en den 29 December nästlidet år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition har E. K. Majit jemväl föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja relctorn vid högre elementarläroverket i Westerås hushyresersättning med 500 R:dr årligen, att å Åttonde Hufvudtitelns anslag för elementarläroverken uppföras.
Först synes det, som Utskottet yttrar om Regeringens synnerliga, allt hittills fortsatta, uppmärksamhet till Läroverkens förbättring, tåla inskränkning; ty, hvad angår de facta, som Utskottet till bevis derom föregifvit, så har den af Riksens Ständer 1810 begärta undersökning om Läroverkens tillstånd i det hela, endast stadnat vid Elementar-Läroverken, oagtadt det varit lika angeläget, att göra Universiteterna till föremål derföre, så att jemte Skol-lagens förbättring inan påtte kunnat påräkna gkiejdiga Den 18 December. 69 Lärare till verkställighet deraf. Nu liar följden blifvit, att man haft allt mera och mera svårt att få skickliga Lärare vid de lägre Undervisnings-verkeri. Hvad ater angår exemplet af det numera utarbetade Förslaget till Stadgar för Studentexamen, så utkom det först år 1822, således 12 år sedan Revisionen begärts. Jag medgifver, att det i många delar kan vara väl uttänkt; men jag frugtar, att det kanhända är för ensidigt, just för det att omtankan vid dess uppgörande icke fick sträcka sig till betragtande af Universitets-författningen. Om ett grundrigtigt Reglemente för Civil-examina och andra Lärdomsprof en gång blef utarbetadt, torde man kanske finna, att några föregående Examina, såsom nu är föreslagit att stadgas om Student-examen, äro öfverflödiga, samt att en riktigt, efter fulländad Lärocours, tagen Slut-examen, är tillräcklig och förekommer olägenheterna af en mängd Preliminär-examina, hvilka äro lappverk, och dela ansvarigheten på alltför mångå händer, under olika tidpunkter, der den eila Examinatorn liter på den andra, m. m. dylikt. Jag tviflan derföre ej, att om de som utarbetat Studentexamens föreskrift, fått taga i betragtande hela det Academiska Examens-väsendet, skulle de, långt ifrån att som de föreslagit, öka Examinas antal, och derigenom minska deras vigt, hafva ökat deras värde genom afskaffandet af denna splittring, och inskränkt dem till några få, men alfvarliga och stränga. 70 * Den 18 December.
Skaraborgs, Kronobergs, Östergötlands, Elfsborgs, Calmar, Gefleborgs, Westmanlands, Westerbottens, Gotlands, Christianstads, Blekinge, Göteborgs och Bohus, Jemtlands och Norrbottens. I fråga om beloppet af den ersättning för förlorad inkomst af passlösen, hvilken kunde tillkomma sådane af Statsverket aflönade tjenstemän, som innehaft sina befattningar föro utfärdandet af ifrågavarande förordning, hade Kongl. Maj:t, uppå Justitie-departemeutcts föredragning den 18 Mars 1862, med afseende å de med förut gällande passföreskrifters tillämpning förenade större både besvär och kostnader, bestämt detta belopp, hvad angick år 1861, för Öfverståthållareembetets vederbörande tjenstemän och för de af Kongl. Maj:ts öfriga Befallningshafvande till sådan ersättning då anmälde Landssekreterare, till skilnaden emellan å ena sidan den för meddelade pass och passpåskrifter under de innan förordningens utfärdande nästförutgående fem år, eller åren 1855—1859 influtna medelinkomst, minskad med Jö:del, och å andra sidan den under år 1861 uppburna lösen; och hade dessa grunder jemväl blifvit tillämpade vid bestämmande af ersättningsbeloppen för år 1862. De ersättningsbelopp, som för åren 1861 och 1862 blifvit från besparingarne å Andra Hufvudtiteln tillagda de tjenstemän inom Öfverståthållare-embetet och Länsstyrelserna, om hvilka numera vore fråga, hade utgjort: år 1861. år 1862. R:dr.
Slutligen föreslås, såsom billigt, att, på dessa hade Arfvoden och Traktamenten, förskott, beiäknadt till och med den 3i:ste i denna månad, malte utbe - 136 Stats-U t skottets talas; och torde utbetalningen böra ske, i enlighet ined serskilde specifieationer på Personalen, undertecknade, i afseende på RiksStånden, af hvarje RiksSlånds Talman och i afseende å Utskotten, af hvarje Utskotts Ordförande, samt inlemnade till RiksgäldsContoiret, hvarifrån betalningen utgår. Om vid något Utskott görotnålen skulle blifva så öfverhopande, att den antagne CanzliBetjeningen skulle behöfva hjelp vid renskrifningen, förbehålla undertecknade Utskotts Ordförande sig, att sådant framdeles till ersättning få anmäla. Stockholm den 20 Januarii 182g. Carl De Geer, C. t. .Rosenstein, h. t. LaudtMarskalk. Talman. Jon. Ullberg, Joh. Os. Longberg, n. v. Talman. n. v. Talman. Axel Lagerbjelke. F. 33. Schwerin. A. Lejonhufvud. Casp. WEhrenborgh. Arv. Arvjson. Posse. Stjerneld. Utskottet', som, vid granskningen af de föreslagne beloppen, icke funnit något att erinra, har derföre skolat tillstyrka bifall till allt hvad i frågava rande förslag innehåller, med hemställan, om icke, till tidens vinnande, R. H. St:r skulle linna lämpligt, att, i afseende på verificeiingen af alla öfriga utbetalningar, hvilka utaf Riksdagskostnads-medlcn skola bestridas, uppdraga åt Utskottet, att meddela Herrar Fullmäktige i RiksgäldsContoiret föreskrifter, Betan kander). 137 i likhet med dem, som, vid sisth Riksdag blefvo af dåvarande Ständer till efterrättelse stadgade. För öfrigt torde Utskottet få erinra, att den väckta frågan, huruvida Aflöningen till tjenstgörande vid EancoUtskottet skall utgå utaf
På ena sidan finnes vårt statsskick iakttaget enligt 16 §:n Reg.F:n, hvarigenom ingen Svensk medborgare kan hindras att inom Sverige flytta till den ort han behagar; men denna 16 § medgifver icke tillämpning af 1788 års författning. Det förslag lill lag, som Utsk:n afgifvit, är sammanhängande med 1788 års författning, hvilken de jure är upphäfd genom 16 §:n R.eg.F:n, fastän samma författning de facto ännu är lefvande. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Jag biträder den meningen, alt hvarje stad bör hafva sin fattigförsörjning gemensam. I afseende på Frih. Piaabs framställning om nyttan af att flera angränsande socknar kunde förena sig till ett fattigvårdssamhälle, så får jag säga, att detta säkerligen vore bra. Jag utgår ifrån den synpunkt, alt man bör inrätta fattigförsörjningen så, att tvisterna om personers inoch utflyttning från den ena församlingen till den andra icke skulle blifva så täta som nu. Ju större omkrets som ett fattigvårdsdistrict finge, ju mindre skulle slika tvister uppstå; ty anledningen till sådana processers uppkomst är fruktan att de personer, som i en församling inflytta, skola komma att falla henne till last; men då flera församlingar hade en gemensam underhållsskyldighet, så skulle också dessa tvister upphöra, då den person, otn hvars inflyttning i församlingen ifrågakomme, från en angränsande församling och genom sjelfva föreningen församlingarna emellan agde rätt till försörjning. Af denna anledn. instämmer jag uti hvad Frih. Raab och Hr Lagergren yttrat, och tillstyrker att orden ”socknar af samma pastorat” måtte utbytas emot orden ”angränsande socknar.” Man har anmärkt, att i sådant fall funnes ingen styrelse för dessa föreningar: jag medgifver detta, men tror tillika, att om på tätt bebyggda orter sådana föreningar kunna träffas, skall det icke blifva omöjligt att der finna en styrelse. Jag tillstyrker antagande af Frih. Raabs förslag. Hr Ribbing, Arvid: Alla, som i detta ämne yttrat sig, tyckas vara skäligen ense deruti, att fattigvården bör vara gemensam inom hvarje stad.