Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svea Lifgardet Andra dito Svea Artilleri-regemente Lifbevärings-regementet Lifregementets Husar-korps Smålands Husar-regemente Skånska dito dito Skånska Dragon-regementet Kronprinsens Husar-regemente Jemtlands Hästjägare-korps Götha Artilleri-regemente Wendes dito dito Lifregementets Grenadier-korps Första Lifgrenadier-regementet v. Andra dito dito ... Westgötha Regemente Smålands Grenadier-bataljon Uplands Regemente Skaraborgs dito Södermanlands dito Kronobergs dito Jönköpings dito Dalil-regementet Helsinge Regemente Elfsborgs dito Westgötha-Dahls dito Bohus Läns dito Westmanlands dito Norrbottens Fältjägare-korps Westerbottens dito * Kalmare Regemente - Nerikes dito Wermlands dito Jemtlands Fältj ägare-korps Norra Skånska Infanteri-regementet Södra dito dito dito Wermlands Fältjägare-regemente Gottlands National-beväring Hallands Beväring Wester-norrlands dito Kongl. Flottans dito S:gr Diverse utgifter för Beväringen Summa Summarum Ord i n a r i anslag. Extra anslag. Ä anslaget: Lifbeväringsregementet. 22,191 Ä anslaget. Gottlands National-beväring - 90,294 75 Ä anslaget: Hallands Beväring. Å anslaget: Wester-norrlands beväring. 7,500 Å anslaget: Beväringsmanskapets vapenöfningar. Artilleri-afdelningens andel i anslaget: Försvarsverket till lands i allmänhet. Ved och ljus för fästningsoch garnisonsorter. Beklädnads Ä anslaget: och "‘rednings Extra utgifter. Ä anslaget*. Underhåll af Beväringsmanskapets beklädnad. Å anslaget: Ä anslaget: Arméen å riks-statens 4:de hufvudtitels ordinarie anslag samt den under Kongl. Krigs-kollegii förvaltning ställda Norrbottens. Hästjägare-sqvadrons fond år 1859. Regementen eller Korpser. Kavalleri:
Det var eget, men obestridligt: ett namn förekom ofta, mycket ofta i dina samtal, det var namnet på en man. • » Barnagriller, första hjärtesprickningen, vårdrömmar, » tänkte jag och jag log. Så helt hastigt hördes det namnet ej mera af. Jag tänkte ej därpå. Då en dag, en skymningsstund, smyger sig ett burrigt, mörkt hufvud mot min skuldra, en rodnande kind brinner mot min, darrande läppar hviska i mitt öra. Den gamla sagan berättas mig af mitt barn. Den gamla kära, den nya sagan! Jag gläder mig åt din lycka, barn, men Mig är, som om du glede ur mina armar, och jag trycker dig j u likväl så fast, så fast till mitt hjärta. Mig är, som värmde dig ej mer mina kyssar, som skulle mina smekningar trötta dig. Jag vet, jag gjort dig orätt och likväl Han kommer och beder, beder, att .jag skall gifva honom det käraste jag äger, min största skatt, dig, och han får dig, du får honom. Å t hvarandra ger jag er. Locktonerna ljuda, som de gjort i århundraden. Den dag kommer, när du och han, din älskade, förenas för alltid. Ni draga till eget bo, till ert mjuka fågelrede för att kvittra er lycka, glädje o c h — sorg gemensamt. Mitt barn, jag är ensam nu. Tyst är det i mitt hem. En stund ser jag mig omkring. Pianot står stängdt, det ser tomt ut på nothyllan. En röd aftonglöd skimrar genom fönstret af din forna kammare. » Ensam 1 » ljuder det inom mig. Den natten, den första på lång tid, då ej din kyss tryckte mina ögonlock till sömns, då ej dina andetag från rummet bredvid voro min vaggsång, blef jag bitter i mitt sinne. Svartsjuka, afund tärde mig. Mörkt var det inom mig. » Hon är borta, förlorad! För alltid, » kved jag. » Ej en tanke sänder hon mig nu, nu då hon är lycklig, och jag tänker blott på henne och är ensam, alldeles ensam. &gt; — Vårsolen höjde sitt anlete öfver jorden; den log, alla skuggor veko undan, försvunno, så äfven de, som hvilat öfver mitt sinne. Det var den första, enda gången, jag hyst sådana mörka tankar om dig.
Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets handläggning har blifvit öfverlemnad en hos Hedervärda Bonde-ståndet af Johannes Bengtsson fran Christianstads län väckt motion af följande lydelse: “Uti en tid, då ännu icke var bestämdt, hvilket kunskapsmatt cn sökande till klockarebeställning borde ega, för att kunna komma under omröstning till ifrågavarande befattning, var det presterskapet förbehållet och ålagdt att sammankalla alla sökanderne och förhöra dem i de stycken, man ansåg nödige, hvarefter alla de, som å dessa, numera enkla ansedda frågor kunde afgifva tillfredsställande svar, lingö komma under omröstning. Sedan fordringarne på en klockare-kandidat tid efter annan blifvit ökade, och dertill kommer att vissa personer blifvit auktoriserade till examinatorer, utan hvilkas betyg ingen anses kompetent att söka sådan tjenst; så fort 8 Allm. Bestoch Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 16. får dock ännu allmänt den gamla vanan att sammankalla de sökande till ny examen hos pastor i den församling der tjensten sökes. Att ett sådant examinerande åter igen är öfverflödigt och otillbörligt, och bör ovilkorligen afskaffas, vill jag visa af följande: l:o. Om en sådan af pastor påbjuden examen är nödvändig och skall forifara, hvartill tjenar det då att hos dem, som dertill äro förorduade, undergå de i författningarne föreskrifna examina och deröfver undfå betyg, om dessa ieke skola anses tillföilitliga? — Det första examinerandet måste ju dä anses endast såsom tentamen, och icke såsom examen. Kan en sådan af pastor påkallad examen föranleda till högst orättvisa slutsatser; ty hvad hindrar vål att någon af desökande, som man vill gynna, kommer att genom sina svar (måhända honom förut delgifne) stå långt framom dem, som i kunskapsmått, enligt företedda betyg, äro honom vida éfverlägsne? 3:o.
Ständer: Huruwida Utskottet borde till handläggning upptaga 2.-ne af Allmänna Beswärs, och Economie-Ucskcllet redan handhafde, men sedermera af Hederwärda Bonde-Standet till derla Serskilda Utskott remitterade, ämnen, yttrade sig Profehorn Herr Doctor Wijkman med egna ord: För min del anser jag mig i de mål, der rr:ne Stand redan sig utlåtit, icke kunna återgå med hemställan, att de samma i ett annat Utskott under samma Riksdag ater upptaga. Beskaffenheten af saken säger da, vm jag ock supponerade de twänne öfrige Med-Standen bliswa af motstridig kanka, att en sadan Sak eller Motion bör förfalla, och jag anser da för min del icke i sin ordning, att hemställa vm aterkallande af 2-.ne Stånds redan förklarade wilija." Och skulle, pa Herr Doctorns begäran, denna hans serskilda tanka affölja Utskottets hemställan till Respective Riks,Standen. IIt su^rg. blx l?rotocoIIo, Liss ^rveäsoll. Ut - yo6 Den 27 Junis. Utdrag af protocollet, häller hos Hötzlsfl. Ridderskapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i örebro den 27 Junti 1812. S D. o'rdrogs ä nyo och biföllos Allmänna Beswärsoch Economie-Utstottets den 2- sistledne pa bordet lagda Memorial: i:o Angående utdelande af past till Skojare, Tartarer och annat löst folk. 2:0 Angående lösen af Kronooch Kyrkofonden efter Markegangspris. z:o Om lösen lill Skatte af Kyrko, Academieoch Sch»le,gods m. m 4:0 Rörande jemkning mellan Städernas och Landets skyldigheter, i afseende pa Batsmanshallet. 5:0 Om afgörande af Snöskottnings,mål wid Härads-Domstolarne. Ut suprr. stlx krotocollo, ^.6. 8i lverstolxe. Utdrag af protocollet, hältet hos Högloft.
Besvärsoch Oecon.Utskottet: N:o 114- i anledn. af väckt motion om förklaring af stadgandet i 2 sect. r cap. i § af K. SkolOrdn. d. 16 Dec. 1820, i fråga om skyldighet att bygga och underhålla skolhus i städerna; N:o 116. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk. N:o g3, ang:de upphäfvande af dubbla tjenstårsberäkningen vid befordringar lill eccleciastika embeten och tjänster; N:o 117. i anledn. af väckt motion, att den ännu beridna delen af Smålands Hussarreg:te måtte afsitta, men om detta ej bifölles, lindring i rustningsskyfdigheten erhållas; N:o 118. i anledn. af väckt motion, ang:de approbation af recruter vid de indelta reg:terna samt beskaffenheten af boningshusen vid rotetorpen, m. m.; N:o 119. i anledn. af åtskilliga föreslagna åtgärder till lindring i rustningsoch roteringsbesväret; i\:o 120. i anledn. af väckta motioner, rör:de grunden för beräknande af planpenningar eller det bidrag, stamrotar - Den 11 September f. ni. 127 na böra af strörotarna erhålla samt flyttning af soldattorp från ett till annat hemmans ägor. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 c. nV. lii fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Thorsdagen den ii September 1834. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.utdr. för denna dag f. m. Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s den i dennes på bordet lagda memor. N:o 32 med förslag till grundlagsbestämmelser, ang:de urtima riksdagar och deras föremål. Hr von Troil, Emil: Jag gillar Utsk:s åsigt, att motionsrätten ej bör finnas vid urtima riksdagar, emedan Regeringen, efter min tanka, bör kunna sammankalla R.
Till följe af Konungens befallningshafvandes allmänna kungörelse, af den 30:de sistförflutna november voro församlingens ledamöter kallade och nu i socknestämman samlade för att utse 3:ne jordbrukskunnige, inom socknen bofaste män, bland sockennämndens ledamöter, hvilkas åliggande bör blifva att förrätta undersökning rörande befintlighet å hemman som klyfvas i mindre delar, än för orten i allmänhet stadgadt är, samt i fråga om jordafsöndring, hvarvid, och sedan nämnde kungörelse nu ytterligare blifvit, för den församlade meningheten kungjord, till ifråga varande nämnd, med enhällig röst, valdes hemmansegarne nämndemännen Nils Svensson i Häggesta och Lars Pärsson i Österåsen samt Jonas Pärsson i Storbränna. § 2 På gifven anledning och derom framställd fråga, förklarade socknemännen sig villige, att med några kappar korn, efter hvars och ens råd och lägenhet, till någon del ersätta den betydliga skada och förlust som hemmansegarne i Lungre by, af Kyrkås socken, ledo sistl. sommar af den starka hagelskur som nästan totalt förstörde all deras sädesgröda, och skulle detta sädes sammanskott aflämnas i kyrkoherberget, vid blifvande krono-tionde intägten härstädes. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 5:te februari 1854. § 1 S.D. Anmälde bonden Nathanael Ersson i Stafsgård, att han förlidet år tillverkat 10 lispund saltpetter, samt bonden Olof Olsson i samma by 13 lispund saltpetter hvaröfver de erhöll vanligt sockenstämmo bevis. § 2 Till ledamöter uti innevarande års taxerings-committée, som, enligt Konungens befallningshafvandes kungörelse sammanträder å Klösta gästgifvaregård, den 10:de nästinstundande mars, valdes för Häggenås socken kr. fjerdingsmannen Jonas Jonsson och f. gästgifvaren Mathias Moberg i Österåsen. In fidem N. S. Edlund
De pekuniära förhållandena äro likväl icke hufvudsaken, säger lian; ty det vigtigaste är, att ett långvarigt fängelse försvagar förbrytarens krafter, försvagar hans energie och gör honom oförmögen att vid sitt utträde i verlden återtaga sina gamla sysselsättningar, emedan han, i st. f. att återfinna sina gamla relationer, träffar en mängd nya förhållanden, vid hvilka han icke är vaud. Deraf det stora antalet af återfallna. Slutligen sammanför han alla ensamhets-fängelsets fördelar och säger: att det 1:0 minskar antalet och dimensionen af fängelserna; 2:o förminskar fångarnas underhålls kostnad; 3:o mildrar de verkningar, som den långa strafftiden nu medför; 4:o bibehåller åt fången de relationer han egde före sin instängning; 5:0 förekommer uplösandet af familjebanden och återger fången åt sin sliigt efter strafftidens slut. I England nedsatte Ofverhuset år 1853 en Komité, för att yttra sig angide ensamhets-fängelserna. Denna Komité förklarade, att en minskning i strafftiden vore den vigtigaste och mest gagneliga förbättring man kunde införa i fängelse-systemet, och man ansåg, att denna förbättring skulle hafva de mest välgörande följder. Om nu så är, om alla äro ense om att en förkortning i strafftiden är gagnelig för förbrytaren, gagnelig för statskassan; hvarföre icke då öka intensiteten af straffet och minska långvarigheten? Vore det icke en vinst i dubbelt hänseende? Man säger, att det skulle strida emot principen, då man antagit 2 grader af straff. I Belgien har man 3 olika grader af straff, man har emprisonnement, som är den lindrigaste arten, reclusion, som är något svårare, och travaux forcés, d. v. s. straffarbete; men det oaktadt har man antagit ensamhets-fängelse för alla graderna, och med afs:de på de lägre graderna har man medgifvit en ännu större afkortning i tiden, än för de gröfre. Lagförslaget föreslog för de lägre förbrytarne en afkortning i tiden af en fjerdedel, men för de gröfre endast af en femtedel.
IV Lagerbjelke, Gustaf. — 140. 11 Björnstjerna, Carl Magnus. — 145. Frih. Stjernstedt, Jacob Theodor. — 245. 77 Lagerfelt, Israel Carl Adam. — 255. 77 Falkenberg, Conrad Gabriel. — 293. 77 Falkengren, Fullm. Gr. Hamilton, Malcolm. — 309. 77 Lagerstråle, Fullm. Frih. Cederström, Carl Emanuel. — 381. 77 Hjerta, Fullm. Gr. Sparre, Erik. — 37. Hr Rosenstråhle, Fullm. Hr Tornerhjelm, Rudolph. — 96. 77 Pauli, Fullm. Hr Björnstjerna, Johan Magnus. — 678. 77 Bildt, Diedrik Gillis. — 734. 77 Taube, Fullm. Gr. Piper, Carl Fredrik. Reiher, Fullm. Frih. Åkerhjelm, Fritz. — 746. 77 — 778. 77 Leijonancker, Fredrik Wilhelm Erik Carl. — 1960. A. „ Montgommery, Robert Nils Germund. 2145. A. „ af Nordin, Fullm. Hr Tersmeden, Nils. af Puke, Folke Magnus. Bäärnhjelm, Fullm. Frih. Fleetwood. C. „ Celsing, Lars Gustaf. — 1842. 77 Edenhjelm, Gillis. — 1992. 77 Lagerstråle, Gerhard. Frih. d’Albedyhl, Christer Henrik; hvilka hvardera erhållit 50 röster. Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att inom den i 28 § Biksd.Ordn. bestämda tid sammanträda för att utse ledamöter uti såväl de i grundlagarne föreskrifna Utskott, som Ridd.Utsk. Uplästes ett af Frih. Posse, Carl Fred., inlemnadt sålydande mein.:
Tvenne personer hafva t. ex. hvardera genom al f kommit i besittning af en egendom om 100,000 ndrs b:cos värde, med en beräknad årlig inkomst af 5000 r:dr b:co, den ena ledd af försigtighetens föreskrifter vågar ingenting äfventyra, han skuldsätter sig således icke, men stadnar vid samma inkomst, den andra äter, som inser att han, genom att nedlägga penningar på sin egendom, kan öka sin inkomst, skuldsätter sig med t. ex. 50,000 r:dr b:co, men har genom detta förskott lyckats upbringa sin inkomst inkomst till 10.000 r:dr b:co, och således ökat sin kapitalförmögenhet med 100,000 r:dr b:co; den förra är skuldfri, den sednare skuldsatt men delta oaktadt i en förmånligare financiel ställning. England t. ex. började först under Wilhelm den 3;dje att i någon betydligare mån skuldsätta sig. Denna skuldsättning, till siffran så obetydlig i jemförelse med siffran af nuvar. Statsskuld, var dock då för tiden vida mera tryckande, med afseende på landets låga industriella ståndpunkt, och, fastän Statsskulden sedan stigit i en så ofantlig progression, bär England nu den större skulden lättare än den mindre under Wilhelm den 3:dje, emedan landets produktiva krafter stigit i ännu större progression än Statsskulden. Om Frankrike med större svårighet bär sin Statsskuld, spelar siffran dervid icke den hufvudsakligaste rolen, bördan af Statsskulden kännes der mera tryckande derföre att landets produktiva krafter icke hållit jemna steg med skuldsättningen, och orsaken härtill träffas i nationens trångbröstade och ensidiga Statsekonomiska grundsatser, då hvarje handtering söker skydda sig med undantagslagar, och således, för bibehållandet af ett sådant förhållande, lemnar hvarandra ömsesidigt understöd och motsätter sig hvarje reform, som kunde göra undantag för den prohibitiva regeln och riktningen.
KommersKollegium, K. af K. N. O. m.m., Herr Carl David Skogman, uti alla tre punkterna, och f. d. tillförordnade StatsSekreteraren, Expeditionssekreterare!! och R. af K. N. O., Herr Sven Abraham Munthe, uti 2:dra punkten, XIV att inför RiksRatten, livar för sitt deltagande, svara i ofvanberörde till åtal för vista mål och äga tillfälle att sig förklara öfver hvad å min sida framdeles varder anmärkt; Förbehållande mig öppen talan i allt, sorn med saken kan. äga gemenskapStockholm den G November 1840. G. L. LANDIN. Lit. G. Till Herr Presidenten i Kongl. Majds och Rikets Svea HofRätt. Sedan R. S:s vid nu påstående Riksdag förordnade Konstitutionsutskott, på begäran, erhållit del af det inför II. M. Konungen i StatsRådet den 1 Februari innevarande år förda protokoll, rörande Kongl. Maj:ts beslut om utbyte af Förste Majorsboställe! vid Westmanlands Regemente Bennebäck emot egendomen WestTerna, har Utskottet, efter hvad dess, under den 9 sistlidna Juni aflåtna och den 4 derpåföljde Augusti af mig emottagna, skrifvelse gifver vid handen, pröfvat denna fråga och ansett de vid berörde tillfälle närvarande Ledamöter af StatsRådet, hvilka i underdånighet tillstyrkt det sålunda beslutade egeiidomsbytet, ehuru stridande emot Regeringsformens 77 §., jemförd med åtskilliga åberopade författningar, derför böra under tilltal inför RiksRätt ställas; i hvilket ändamål Utskottet anmodat mig att, efter äskad behörig kallelse, denna sak i laga ordning utföra. Till följd häraf och likmätigt 102 och 106 §§.
Den 17 Martilf e. m. 219 Jag tager mig äfven friheten fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den stora olägenhet, som skulle uppstå för de Vestra och en del af de Södra Orterna i Riket, om Pisconten skulle flyttas från Götheborg, och framtida omsättningar besörjas af Directeurer , som ej gjort utläningarne. Mängden af de skyldige äro deromkring boende, hafva kanske här inga relationer, och äro torde hända oftast här till namnet okände: Deremot, om Utredningen får verkställas i Götheborg, uuder samma Direction som förr, likväl med den Controll af Ombud å Banquens vägnar, sorn förr är nämnd, skall den vida lättare gå för sig , och förlusten på Debitorer blifva den minsta möjliga, kanske alldeles ingen. Det torde också förtjena anmärkas, att i den händelsen Disconträttigheten nu fråntogs Bolaget, utan all ersättning för Bolaget, skulle äfven kunna hända, att ActieÄgare i Cana* len upphörde med vidare inbetalning å sina Actier, och raisonerade så här: Att om man den ena gången tager ifrån oss Discont-rättigheten utan någon ersättning, kan man en annan gång taga alltsammans, och då är det bäst att genast förlora de redan insatta 6e procent; och jag frågar: huru skulle det i den händelsen se ut med CanalArbetets fortgång? Hvad åter angår Götheborgs Discont, ani ser jag den fullkomligen hjelpt med ett Lån af Banquen på 150,000 R;dr på kort tid mot 220 Den 17 Martii, e. m. tre procents Ränta samt förlängning af 2 och ett halft års tid till dess Utredning, hvilket jag således tillstyrker. Malmö Discont, som är fullkomligen banqueroutte, har i mitt tycke njutit väl mycken faveur^af det Högloflige Utskottet; likväl förenar jag mig dermed till alla delar.
Med anledning af hvad Herr Cederschiöld i sin motion yttrat, och då både billigheten och den afsedda likheten i Justitie-kanslerns samt Justitie-ombudsmannens löne-inkomster synas fordra, att den lön, som till den sednares lefnadskostnader är anslagen, icke till en betydlig del medtages af utgifterna för hans flyttning från sitt förra hemvist till den ort eller hufvudstaden, der han under utöfningen af Justitieombudsmanna-embetet måste vara bosatt, har Utskottet, enligt hvars åsigt äfven 6 Stats-Utskottets Utlåtande M 215. beloppet af ersättningen för en i landsorten förut boende Justitie-ombudsmans flyttningskostnader bör bestämmas i sammanhang med nu skeende löne-reglering för denne embetsman och hans kansli-biträden, ansett sig böra föreslå, att Rikets Ständer, utöfver den fastställda aflöningen, må, såsom flyttningshjelp för nuvarande, äfvensom den blifvande Justitieombudsman, som före detta embetes tillträdande icke är i hufvudstaden bosatt, bestämma ett belopp af Ett tusen femhundra Riksdaler Riksmynt. Under förutsättning, att Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet nu tillstyrkt, och med afseende å andra härvid förekommande särskilda förhållanden, hemställer Utskottet, att den af samme motionär väckta fråga om retroaktiv beräkning af den löne-förbättring, som vid denna riksdag varder Justitie-ombudsmannen tillerkänd, må förfalla. Vidkommande den jemväl föreslagna förhöjning i aflöningen för de tjenstemän’ som vid Justitie-ombudsmannens kansli elier Expedition äro anställde, synes en förbättring jemväl af desse tjenstemäns löne-vilkor vara såväl påkallad af tidsomständigheterna, som skäligen föranledd af de under innevarande riksdag beviljade lönetillökningar för deras med kontanta löner försedda vederlikar inom allmänna embetsverken.
Ännu en gammal bekantskap var professor Argelander, förut vid universitetet i Helsingfors, der han utarbetat sin berömda stjernkatalog för bestämmandet af vårt solsystems rörelse. Sedan hans derstädes beklagade afgång 1835, har det sköna, väl försedda observatorium i Helsingfors, som bland annat äfven eger en Frauenhofersk refraktor, stått snart sagdt obegagnadt. I Bonn var nyss grunden lagd till ett observatorium, som der hittills saknats. Ifrån Bonn sände jag mina effekter till Mainz, fyllde mina vida fickor med det för resan nödvändigaste, och var nu en den lättaste passagerare, med pipan i den ena handen och paraplyen i den andra. Första dagsresan gick ej längre än till Nonnenwerth. Följande morgon promenerade jag ett par timmars väg till Linz, en liten stad på högra Rheinstranden, der det ångfartyg, som kl. 10 går från Bonn, hann upp mig. Vägen hit för genom flera obetydliga orter, deribland det äfven omtalta Unkel och Erpel. Vid den sednare orten står en 700 fot hög klippa, Erpeler-Eei, mörk och hotande ut öfver floden. Den är i sagan ett slags Scylla för skepparne på Rheinfartygen; men ger, oaktadt denna olycksbådande natur, ett godt, hvitt vin, uppvuxet ur den jord, man i korgar burit upp i bergets skrefvor. Linz, som fordom varit befästadt och ännu vid floden har ett starkt torn, har blifvit belägradt och intaget af Carl den djerfve samt sednare, likasom här hvarannan ort, af Svenskarne, hvilka äfven innehaft det gamla klostret på den sköna Nonnenwerth och derunder låtit en del af detsamma nedbrinna. Ofvanom Linz utvidgar sig dalen något, bibehållande samma leende karakter som nedom Unkel; men snart tränga bergen åter fram till floden, framvisande flera ruiner. Bland dessa är en, Rheineck, icke mera en ruin, utan ett präktigt i götisk borgstil uppfördt landtställe, hvilket eges af den rike jurisprofessorn, Bethman-Hollweg, i Bonn.
Utdr. d. a3 October 1823. gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående åtskillige föreslagne Lagförändringar; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. S. D. Då nu ånyo föredrogs Constitutions-Utskottets den i4 dennes, under N:o 66 aflåtne, samt den 1 7 derpåföljde e. m. på bordet lagde Memorial, angående ett föreslaget tillägg i 28 §. Riksdags-Ordningen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde Memorial, i anledning af de utaf Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Adolph Göran, samt Herrarne Lefren, Johan Pehr, och Cederschjöld, Pehr Gustaf, dervid gjorde anmärkningar, hvilka Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet återförvisa. Föredrogs ånyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 17 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtanden : Piot. Utdr. d. 23 October i8a3. 1175 Från Stats-Utskottet Af den i/f dennes: » N:o 538, öfver väckt Motion, om HästYacance-afgiftens utgörande vid ÖstraHärads Esqvadron af Smålands Husar-Regemente. - Af den i4 dennes: N:o 54o, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, om anslag af Allmänna medel för Södertelje Canal-Verk. S. D. Vid förnyad föredragning af följande Constitutions-Utskottets den i3 och *4 dennes aflåtne, samt den 17 derpåföljde e, m. på bordet lagde Memorial: N:o 60, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets i 5:te puncten af Memorialet N:o 58 förut meddeldte Aadringsförslag , åsyftande Riksdags - ärendernas skyndsammare gång.