Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Auguste ilade, lastad med paket, g %ng pa gang till posten, toch nu, heter det i hennes dagbok, draga ' Christinens Lieder ' ut i rida verlden, heledsagade af vara böner.&gt; D5 julaftonen var inne, omgafs Christines sjuksäng af hennes närmaste. Sedan fadern läst julerangcliet. framtager dottern den lilla boken, som hon hllllit dold. Hon räcker den at fdriildrarne. under det att Auguste skyndar att utdela andra exemlilar bland syskonen. SS att hvar och en. innan de reta ordet af, hPller: Christinens Lieder * i handen. Stor rar öfverraskningen, ty ingen hade haft en aning om hemligheten. Christines glädje hlef fullständig först d l. niir hennes far genomläst och pröfvat den lilla diktsamlingen samt förklarat sig nöjd, ja, innerligt glad och uppbyggd af dess Nu .anlände tacksamhetsbevis fran all,? hall, och nihiga sjuklingar bXdo oiii exeiiiplar at lidande vänner. Afven till diakoiiissoriia och filtsjukhusen sancles ~Christiiiens Lieder., ty nu pågick det örlcsdigra fransk-tyska kriget, och de saracle Qste boken s9 gerna, att nyn sandningar ständigt reqvirerades. I februari följande ar, 113 eii af bröderna Hermann kom hem fran kriget för att virclas för en reiiniatisk akomina, var hans exemplar alldeles utslitet, ty ilet hade gatt ur hand i hand bland soldaterna i hans kompani. Keilan efter j n i h d e r blef det nödrandigt att trycka en andra upplaga, och VS detta satt kunde filveii Christine och Auguste fraii siukrummct ijena sitt fäderneskind. Xii hade således Christine Hermann f r h sitt hem i Heidelberg fatt ett verksamhetshlt, i oml9ng rida öfvertriiffande det hon haft; Göttingen. Emellertid träffades hennes ömnia hjerta af manget harrlt slag, bland annat blef faderii kallad till Berlin, dit moclern och den yngsta dottern snart följde honom.
Om Utsk:ts åsigt skulle göra sig gällande, inträder således här det kuriösa förhållandet å ena sidan, att, blott derföre att två Stånd beslutat 200,000 rdr, skulle en ny reglering af skjutsbefordrin gen från den 1 November 1861, således en ekonomisk organisation af hela skjutsväsendet, kunna komma till verkställighet, oaktadt två Stånd förkastat den, och å andra sidan, att, blott derföre att ett Stånd beviljat 100,000 rdr, en „ny grundsats skulle komma in i skjutslagstiftningen, att nemligen hård t betungade skjutslag skola af Staten understödjas, oaktadt blott ett Stånd fattat sådant beslut. Orimligheten häraf är så uppenbar, att förhållandet endast behöfver påpekas, för att hela vådan af att beträda en sådan väg i ekonomiska frågor skall blifva för hvar och en uppenbar.» Af dessa af Hr Doktor Rundgren åberopade skäl torde R. o. Ad. finna, att ingen annan åtgärd återstår, än att förkasta Utsk:ts i denna fråga framställda voter.-propos., hvarom jag åtminstone för min del på det varmaste anhåller om propos. på bifall. Hr von Koch, Nils Samuel: Jag anhåller, att detta Betänk, ännu en gång måtte läggas på bordet. Gr. Lagerbjelke: Det förslag, som det Sammans. Utsk:t i nu föredragne Betänk, afgifvit, är, enligt mitt förmenande, i högsta grad stridande med hvad Grundlagen i sådane hänseenden bjuder. Utsk:t antager, att så snart det vid ett förslag talas om en stats-utgift, så skall genast hela förslaget komma till omröstning inom förstärkt StatsUtsk., så vida nemi. två Stånd bifallit något af dessa förslag. En sådan åsigt skulle leda derhän, att, om en motionär vid en riksdag föreslog antagande af ett lagförslag samt tillika att för frågans bringande i verkställighet det skulle ställas ett kreditiv af t. ex. 1000 rdr till K.
Föreläsningarne såväl som undervisningen i öfrigt och kontrollen derå äro ordnade på akademiskt sätt, examenspröfningen sammalunda o.ch slutligen bemärkes, att i afseende på kompetens till lärarebefattningar vid institutet föreskrifves, i likhet med hvad för universiteten gäller: i allmänhet att sökande till lärarebefattningar skall hafva förvärfvat medicine doktorsgrad eller fullgjort de för vinnandet deraf föreskrifna prof: att sökande till professorsbeställning skall fullgöra de vanliga lärdomsprofven, bestående af en disputation och två föreläsningar, hvilka prof bedömas af lärarekollegiet vid institutet, likasom af fakulteterna vid universiteten: och att vid återbesättande af lediga adjunkturer på enahanda sätt förfares: varande jemväl vid institutet tillåtet att anställa docenter och amanuenser. Så vidt det var möjligt att på Carolinska medico-kirurgiska institutet tillämpa hvad som utgör kännetecknen på en akademisk fakultet, har sådant alltså skett genom ifrågavarande stadgar, och de olikheter, som må förefinnas. kunna ej anses annat än såsom oväsendtlig» i fråga om en högskolas organisation, Och likväl har Carolinska institutet, åt hvars utrustning med lärarekrafter på sednare tid egnats till och med mera omsorg, än i fråga om universiteten, och hvars öfverlägsna styrka i afseende på materiela resurser är allmänt erkänd, fråntagits allt annat inflytande på den theoretiska delen af läkarebildningen, än som kan utöfvas under den företrädesvis praktiska undervisning, hvilken bereder medicine-kandidaten till licentiat-examen. Då Utskottet trott sig kunna uppsöka skälen till en sådan anordning uti de anföranden, som inom de särskilda Riks-Stånden före remissen af hvarje motion Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottets Betänkande N:o 94. 13 afgifvits till förmån för den af Kongl. Majit beslutna åtgärd, anser Utskottet sig lämpligen kunna uttala sin åsigt i ämnet, på samma gång som Utskottet till granskning upptager de för den motsatta meningen andragna skäl, hvilka synas kunna ega någon vigt eller verkligt inflytande på frågans bedömande.
Kunskapsprof, att den kompetens, som efter behöringen aflagda sådana blifvit vunnen i Norge eller Danmark till utöfvande af läkarekonsten eller tjenstgöring å fartyg såsom befälhafvare eller styrman, äfven må i Sverige tillgodonjutas. Motion N:o 316. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 36, Mern. St. underdån. Skrifv. Kyrka, om bestämnande af annan grund för skyldigheten att bygga sådan och prestgård. Motion N:o 280. Sammans. Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 1, Mern. N:o 17. B. St. underdån. Skrifv. Kyrkeby gästgifvaregård och Kongelf, om anslag för omläggning af allmänna landsvägen mellan. Motion N:o 101. Stats-Utsk. Utlåt. Kyrkhults församling i Blekinge län, om anslag till ersättning åt denna för kyrkobyggnad, m. m. Motion N:o 154. Stats-Utsk. Utlåt. Kyrkooch domkyrkohemman i Lunds stift, om skattelösen af alla derinom varande. Motion N:o 117. Stats-Utsk. Utlåt. Kyrkolagen, om upphäfvande af de uti § 32 af 24 Kap. förekommande stadganden om klockares brefbäringsskyldighet. Motion N:o 261. Sam mans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Kyrkorna i Lunds stift, om återgång till dem af den till universitetet i Lund utgående kyrkotionde. Motion N:o 110. Stats-Utsk. Utlåt. Kyrkostämma, kyrkoråd och skolråd, angående ändring af Kongl. Förordningen derom, i hvad angår pastors rätt att vara sjelfskrifven ordförande. Motion N:o 36 och 45. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Kyrkotionde, om återgång till kyrkorna i Lunds stift af den till universitetet i Lund utgående. Motion N:o 110. Stats-Utsk. Utlåt.
Af den 16 sistledne Februarii: 1:0 Angående Riksdagsmannen Eric Svenssons Memorial, om Förvaltningen af Kronans UpplagsMagazin, m. m. 2:0 Öfver Herr Majoren Friherre Fredric Hjertås Motion, om ytterligare Bidrag af Medel för Södertelje Canallnrättnings fullbordande. 3:o I afseende på Herr J. U. Winbergs Memorial, om Lånerättighet i ManufacturDisconten för Skeppsvarfs-ägare. Ut supra. S. D. Vid förnyad Föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomiaeUtskottets den 10 sistledne Februarii afgifne samt den 24 derpå följande, eftermiddagen, på bordet lagde Betänkande, rörande yrkad jemkning i Transport-skyldigheten af Tiondeoch AfradsSpannmålen, blef samma Betänkande, i anledning af Herrar Oxehufvudsj Boj och Munck af Rosenschöldsj Eberhardj dervid gjorde Anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Ut supra. 158 Deri 2 Martti. S. D. Vid förnyad Föredragning af StatsUtskottets den 16 sistledne Februarii afgifne samt den 24 i samma månad, eftermidddgen, på Bordet lagde Utlåtande öfver Herr Adlerbethsj Jacobf Motion om Medels anslående i och för Isländska Handskrifters Öfversättande, fann Högloflige Ridderskapet och Adeln för godt, för sin tiel, bifalla det uti samma Utlåtande, framstäldte första Alternativ, eller att, derest berörde Öfversättning icke utan StatsVerkets betungande kan företagas, dermed må till en lägligare tid uppskjutas. Ut supra. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärs och OeconomiceUtskottet: i Ett Memorial af Herr Mimck af Rosenschöld, Eberhard, angående upphäfvande eller inskränkning af Författningen om Trädplanteringen i Skåne, jemte Yttrande i samma ämne af Friherre Wrangel, Henning, samt Herrar Munck af Rosenschöld, Strussenfelt, Michael, och Cederskjöld, Pehr Gustaf. Ut supra.
Delta lärer väl lika litet låta sig göra, som att på detta sått bilda en Stat i Staten. Om nu desse vilja hafva en eller flere Grundlags-§§ ändrade, måste de väl vänta intill dess allmänna opinionen i della hänseende gifver sig tillkänna. På samma sätt politisk frihet under samma styrelse kan bestå, kan äfven religiös fri - Den 21 Juni e. m. 393 het beslå under samma kyrka. Endast våldet och förlrycket i Statskyrkan, men icke ordningens fordringar kunna fördömas. FIr Tersmeden, Nils: Jag har icke på mitt samvete att ofta uptaga R. o. Ad:s tid, ber derföre att nu få nämna, att då jag förra gången hade ordet, instämde jag i FIr Brings reservation, men vill nu modifiera detta så, att jag förenar mig i de åsigter Hrr Carlheim Gyllenskjöld och von Hartmansdorff här uttalat. Åtskilliga med mig liktänkande hafva upmanat mig alt genmäla de anmärkn:r som mot milt förra yttrande blifvit gjorda. Jag älskar icke dessa genmälen. De verka icke på motståndare och olika tänkande. Dock anhåller jag att med några få ord få bemöta en del af dessa anmärkmr. Min värde vän och frände har erinrat åtskilligt mot mitt förra yttrande, men jag vill svara honom endast i ett afseende. I anledn. af mitt yttrande, att de, enl. 2:dra §:n i Utsk:s förslag tillåtna konventiklar skulle kunna blifva ganska farliga, ithy, som jag kanske nog förhastadt sade, andliga frihetsälskare skulle i församlingarna upträda, ulan att Pastor förmådde sådant förhindra, har min frände invändt, att kontroller och restriktioner deremot voro stadgade i 2:dra §:n nemi., att ingen må föranstalta dylik sammankomst eller dertill uplåta plats i annan församling än den till hvilken han hörer. Jag medgifver, att jag icke fästade mig vid detta, men hemställer dock, om icke samma fara alltid qvarstår. Jag tänker mig nemi. dylika resenärer, hvilka fara omkring för att verka i andligt afseende. De inkomma i en församling. Snart finna de med sig liktänkande och en konventikel föranstaltas.
Svenska Slöjdföreningen i Stockholm inrättade Söndagsoch Aftonskola underdånigst anhållit om medels anvisande för uppförande å Landtbruks-akademiens tomt af en byggnad, som kunde inrymma lämpliga lokaler ej blott för nämnda skola, utan äfven för Allmänna Slöjdoch lndustriexposilioner, för utställning af Landtbruksakademiens samlingar af åkerbruksredskap, samt för geologiskt museum, men som Stockholms stads myndigheter då ännu icke inkommit med yttrande beträffande den andel i kostnaden, staden ville sig åtaga, hade Kongl. Maj:t beslutit, det särskild framställning i ämnet skulle, sedan frågan blifvit fullständigt beredd, til! Rikets Ständer a (låtas. I öfverensstämmelse härmed hafva ock Rikets Ständer den 6 näst lid ne Februari fått emottaga en särskild nådig Proposition (införd under JV2 74 i Irsta Samlingen af Rihanget till Riks-Ståndens Protokoll), hvilken blifvit till Utskottet remitterad. deruti meddelas hurusom, tid efter annan, hos Kongl. Maj:t framställningar blifvit gjorda, åsyftande åtgärder till afhjelpande af behofven utaf utrymme för det ena och andra af ifrågavarande föremål. Uti infordradt underdånigt utlåtande, i fråga om användandet af det vid sednaste riksdag för befrämjande af slöjdexposi tioner anvisade anslag, fästade Kommers-kollegium uppmärksamheten derpå, alt det skulle vara i hög grad önskligt att en ny allmän slöjdexposition, så snart lämpligen ske kunde, härstädes komme lill stånd, och att anordningen af densamma blefve i yttre hänseenden sådan, att den någorlunda motsvarade nutidens anspråk; men alt väsendtliga hinder deremot mötte till följd af bristen på en i afseende å utrymme och ändamålsenlighet i öfrigt tjenlig lokal att för expositionen begagnas; hvarföre Kollegium, bland annat, i underdånighet föreslog, ali åt Ofver-Intendents-embetet och andra sakkunnige personer måtte uppdragas, alt, derest icke bland Kronans bus och byggnader passande lägenhet vore att tillgå, uppgöra ritning och kostnadsförslag för uppförande af provisionel expositionsbyggnad.
Bes v.- och Ekon.-Utskott em Be tänk inde, N:o 11. 2 r några af det framlagda förslagets delail-frågor bort till minoriteten oell går derföre ali i reservationsväg framställa mina anmärkningar. §• 21. och vare det falskt stämplade godset förbrutet, .yd vida det icke bevisligen på god tro kommit i annan mans hand. Detta sisla tillägg är öfverflödigt och derjemte förderfligt, tj det ger vägledning åt lagbrytaren., och bör derföre antingen utgå eller complelteras till denna lydelse: så vida. del icke bevisligen på god tro kommit i annan mans hand, och vare lag då, såsom i 11 §. säges. § 27- Beslagares nit i tjenslen och alfvarliga bemödanden alt uppfylla sina åligganden ådagalägges ofta, utan alt det är möjligt att varu-egare eller forslare ertappa eller få till ansvar fälld. Kronan åter bör af oloflig varu-införsel aldrig hafva en inkomstkälla, men att en fjerdedel af varuvärde och böter går till Kronan, är nödigt lör beläckandet af de kostnader, såsom actorats-provision, anslag till Mtnufaclurernes befrämjande m. m., som utgå af Kronans andek Jag anser derföre beslagare alltid böra åtnjuta tre fp rdedelar af varu värde och böter, men Kronan aldrig mera än en fjerdedel. §. 28. Som falsk tullstämpel (Kemi. falsk confiscalionsslämpelj) kan sättas å till införsel förbjudna varor lika lätt, som å till införsel lofgifna, och upptäckaren deraf är lika förtjent af belöning i förra som i senare fallet, böra oiden till införsel lofgifna ur denna §. utgå. §• 29‘ Anledningen till det vid denna §. tillagda nya moment finnes i Kongl. Kungörelsen d. 14 April i83y, men i närmare öfverensstämmelse med denna Kungörelse står den enklare redaction af momentet, som af de sammansatta Utskottens Afdelningar hade blifvit antagen ocb hvilken, med en obetydlig förändring, jag till antagande vördsamt här föreslår:
Riksdags-Qrdningen; Antogs lill grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; och JNT:o 44; % Trot. Utdr. d. 16 Oct. i83f. 41 och N:o 44, i frågan om behörigt Utskott för upptagandet af motionerne om Riksdagens prorogation; Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs Utdrag af Högvördige Preste-Ståndets P)'otocoll den 1 t dennes, med inbjudning till Med-Stånden alt förena sig uti PresteStåndets beslut öfver 3:dje punkten af Bevdlningssamt jillmänna Besvärsoch O economie-Utskottens Utlålande, N:o 5, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 3, angående grunderne för förändrade föreskrifter om bränvinsbränningen och hvad dermed har gemenskap; men Borgare-Ståndet, s#m redan bifallit Utlåtandet, ]NT:o 5, i denna punkt, fann icke skäl att Preste-Ståndets omförmälde inbjudning antaga.
Nro 147, i anledn. af återreraiss utaf Utsk:s betänk. Nro 61 öfver väckta motioner derom, att inteckningshafvare och andra veterliga borgenärer ej matte behöfva att, i anledn. af årsstämning, deras fordringar angifva, fann R. o. Ad. för godt att låta bero vid hvad Utsk. uti inemor. i\:o 147 yttrat. Uppå begäran af Hrr Dalman, Wilh. Fredr., och Stuart, Carl Gust., blefvo ånyo lagda på bordet LagUtsk:s utlåtrn r N:o 148. öfver anmärkningar vid Utskrs betänk. N:o 8r i anledn. af R. åhs nåd. skrifvelse med öfverlemnande af Lageommitte'ens förslag till allm. civillag, äfvensom öfver väckta motioner, hvilka dermed stå i sammanhang; Nro 149- i anledn. af anmärkningar vid Utskrs betänk., Nro 92 öfver motion af Hr G. G. Uggla, örn förtydligande af föreskrifterna, rörrde behofvet af fullmagt vid besvärsskrifters och ansökningars ingifvande till K. M. samt Hofoch Öfverrätter, och örn upprättande af formulär till besvärshänvisningar. Vid förnyad föredragning godkände R. o Ad. LagUtskrs d. 6 dennes e. m. pä bordet lagda roemor. Nro i5o i anledn. af återreraiss af Utskrs betänk, N;0 g3 öfver väckt motion om återställande af rättigheten att i ringare mål begagna muntlig stämning. Föredrogos ånyo och biföllos LagUtskrs d. 6 dennes e. m. på bordet lagda utlåtrn r Nro i5i. i anledn. af anmärkningar vid Utskrs betänk. Nro 103 öfver väckt motion om förlängd tid för invånarne i Dea 10 November.
Lag-Utskottets Betänkande N:o 20. § IB Är någon ouppsåtligen, genom vårdslöshet, oförsigtighet eller försummelse, vållande till sådan kroppsskada, som i 11 § nämnd är; stratfes med böter från och med tio till och med tvåhundra Riksdaler eller fängelse från och med två till och med sex månader. Å vållande till skada, som i 13 § sägs, vare straffet böter från och med fem till och med femtio Riksdaler. § 19. För sår eller annan kroppsskada, som sker mera af våda, än af vållande, skall ej straff ådömas. Om förgiftning. § 20. Har någon gifvit annan gift eller dylikt för att honom skada, och dör han deraf; varde, ändå att förebäras skulle, att ger ningen ej skett i uppsåt att döda, straffad efter 1 § såsom för mord. Kommer af den förgiftning svår kroppsskada; dömes till straffarbete på lifstid. Följer deraf ringare eller ingen skada, eller stadnar brottet vid försök; då skall till straffarbete från och med fyra till och med åtta år dömas. Har någon, i uppsåt att annan till lif eller helsa skada, tillredt gift eller dylikt, men gitter ej att till fullbordandet af sitt uppsåt göra försök; varde han till straffarbete från och med två månader till och med två år dömd, der han ej af egen drift och förr, än brottet blef upptäckt, giftet förstört. § 21. Förgiftar någon, i uppsåt att skada andra till lif eller helsa, varor, som till salu hållas, eller hvad annat som helst, så att allmän fara för menniskors lif eller helsa deraf kommer; dömes till straffarbete från och med sex till och med tio år. Får någon af den förgiftning död eller svår kroppsskada; vare lag, som i 20 § skils. § 22. Har någon, utan uppsåt, orsakat förgiftning, som i 21 § sägs, och söker ej, ändå att han det varse blifvit, att faran deraf, så vidt ske kan, genast afvärja; vare förfallen till straffarbete från och med sex månader till och med två år.
Men enär indelta räntornas intagande uti KronoRäkenskaperne endast innefattar en uppoch af-föring och således, om än lösen för räntan efter gamla grunden, med beräkning af årets markegång, skulle utfalla något olika emot hvad nya räntan, efter medelpris, utgjorde, det icke medför någon olägenhet, om för alla hemman endast sistnämnde ränta i Räkenskaperne upptages, allenast afföringarne af indelta räntornas värde derefter lämpas, utan fastmera enkelhet derigenom beredes, i förening med vinnande af syftemålet, att visa Statens uppoffring för indelningen; så böra dock äfven de på förberörde sätt disponerade räntor uti KronoRäkenskaperne efter förvandling upptagas samt, på lika sätt som här förut i fråga om lösen för in natura utgående dagsverken är vordet föreslaget, den del af sålunda i Debet ingångne (Bil. lill K. ilNåd. Prop. till R. St. år i84y.) 9 66 nya räntan, som motsvarar indelningen, under behörig anordningstitel afföras; hvilket möter så mycket mindre svårighet, som kronans behållna andel af i öfrigt indelta hemmans räntor vanligen utgöres af sådant, som i contant är bestämdt. I afseende å räntorna för Rusthållshemman samt de till Båtsmanshåll med sina räntor indelta hemman i Blekinge och Calmar Län, inträffar väl i så måtto enahanda förhållande, som med räntorna af de för vissa Statsbehof anslagna egendomar, att frihet för räntornas utgörande tillgodonjutes; men då dessa räntor i sjelfva verket äro att jemföra med Statsanslag till rustningens upprätthållande och således, lika med andra så beskaffade anslag, böra vara i Räkenskaperne synlige, anse Comiterade att de hädanefter, som hittills, böra i Jordeböckernes skattecolumn upptagas och i Redogörelserne debiteras, samt deremot beloppet under vederbörlig anordningstitel afföras.
En kanna vare, så i stad, som på landet, icke lofgifven på andra ställen, än sådane gästgifvaregårdar, samt värdshus, källare och andra tillåtna näringsställen, hvarest mat alltid och ovilkorligen derjemte måste vara att tillgå. Är gästgifveri-hållningen fördelad emellan flere åboer, tillkommer nämnde rättighet endast den åbo, som efter tour gästgifveriet besörjer. Jordbrukare må dock obehindradt kunna till underhafvande och sådane personer, som hos dem förrätta arbete, försälja ett ringare qvantum, men icke under |:dels kanna åt en hvar. Kongl. Majlis Befallningshafvande ege alt, efter Magistratens och stadens äldstes hörande, årligen bestämma det för hvarje stad erforderliga antal af värdshus, källare, spisqvarter eiler näringsställen, der, på sätt här ofvan sagdt är, bränvin må utminuteras, och hvilket antal bör vara så inskränkt, som möjligt är; skolande Magistraten noga tillse, att till dylik näringsrält antagas och bibehållas endast tjenlige, ordentlige och välfrejdade personer, hvilka antingen ställa borgen för skattens utgörande eller densamma i förskott erlägga.
Något behof att, såsom Utskottet föreslagit, vid 103 § införa föreskrift om serskilda krono-ombuds tillförordnande vid Taxerings-kommittéerua i städerna, har jag ej kunnat inse, enär en, sannolikt öfverflödig, kostnad blott derigenom skulle uppkomma, serdeles som redan nu uti 114 § finnes åliggande för landskamereraren, att vid Pröfnings-kommittéerna anmärka huruvida kronans rätt vid Taxerings-kommittéerna blifvit iakttagen. Såsom följd häraf har jag icke eller deltagit uti förslaget i 121 § om förhöjning för uppbörden med^:dcls procent af bevillningssumman.“ Uti Bevillning*-Utskottets Betänkande, No 4. 25 Uti förestående reservation i hvad den angår nedsättning af minimi-afgiften för städernas handtverkare, arbetsklassen påförd bevillning, burskap egande värdshusidkares beskattning, samt Utskottets förslag om sammansättningen af städernas Taxerings-kommittéer och tillförordnande af krono-ombud vid dessa kommittéer, har hr Rönblad instämt. 8:0 af hr Brodin: § 23. „I brist af erforderlige upplysningar, och då det icke synts mig fullt lämpligt, att posthemman, som äro frikallade från både rotering och kronoskjuts, skola åtnjuta lika frihet från bevillning, som de enahanda hemman, hvilka blott äro befriade från kronoskjuts, har jag icke gillat den af Utskottet tillstyrkte förändrade redaktion af denna paragraf. § 42. Då jag, af skäl, som här nedan skola anföras, ansett mig icke kunna biträda den af Utskottet föreslagna förändrade ordalydelse af nuvarande 137 § i Bevillningsstadgan har jag äfven trott det vid 2:dra mom. af denna § gjorda tillägg ej erfordras. § 73. Uti 2:dra mom. af denna § har blifvit tillstyrkt, att i intet fall mindre än |.del, eller mera än Udel anses såsom bruksegares behållna vinst af hvarje skeppund så väl frälseoch hammarskattssmide, som äfven för året vågfördt rekognitions-smide efter liammarskatts-jernpriset.