Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
April afgifne, samt den 2 derpå följde Maji på bordet lagde, Utlå-i tande öfver de hos samtlige RiksStånden gjorde anmärkningar vid Utskottens den 3 sistlidne Mars meddeldte Betänkande, rörande utredningen af Götha Canal BolagsMalmö- och Götheborgs Disconter. Hant Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, enär Statsoch BancoUtskottens ifrågavarande Utlåtande innefattade nitton särskilte punkter, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att hvarje punkt finge särskilt för sig uppläsas och pröfvas^ hvilket bifölls. 2 691 Den 30 Maji. I anledning häraf upplästes första punk* ten, så lydande; Staten öfvertager utredningen af Götha Canal Bolagssamt Malmö Discont er, hvilken utredning besörjes genom Riksgäld! Contoir et; hvaremot dessa Disconters Octroijer, utan särskild, ersättning, kornfna att förfalla. Hans Excelhnce tillkännagaf härefter, att, enligt från de öfrige Riksstånden ankomne Protocollsutdrag, denna punkt blifvit af b§-* mälte RiksStånd godkänd. Friherre Boije, Ludvig: Ehuru de öfrige RiksStånden' redan bifallit denna punkt, och allt bemödande således, att deruti åstadkomma någon ändring, är fruktlöst, är jag likväl öfvertygad, att Höglofiige Ridderskapet och Adeln för dess dej önskar att fatta ett rättvist beslut, och af denna anledning tar jag mig frihet hemställa, om icke, enär vi håfve ett särskilt Betänkande om Götha Canai-arbetets fortgång och befiämjande, den nu förevarande frågan om ersättning till Götha Canal Bolag, för upphörandet af dess DiscontQctroij kunde, Utau att för närvarande hvarken bifallas eller afslås, endast uppskjutas, för att framdeles, i sammanhang med frågan om Canal-arbetet till pröfning förekomma.
Jo! syftet är att »skydda» några Småländska tråddragare, som redan omkring 10 år drifvit sin handtering utan skydd, samt återigen att skydda Skultuna messingsbruk, detta bruk, för hvars skull hvarje betänklighet att pålägga nya skatter fått vika. —• Det är en sorglig erfarenhet från Svenska riksdagarnes historia, huruledes små enskilda intressen, som vetat göra mycket väsen af sig, förmått tränga landets allmänna och stora intressen i bakgrunden. Jag vågar hoppas, att detta icke skall lyckas i förevarande fall, och hemställer, att Rikets Ständer måtte fortfarande bibehålla gällande tullfrihet för jernoch ståltråd samt kopparoch metalltråd, andra slag. Slutligen Bevillnings-Utskottets Betänkande M 8. 37 Slutligen anser jag mig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på de väsendtligt skiljaktiga förhållanden, under hvilka både vid föregående riksdagar och af sednast förordnade Tullkomité salttullens afskaffande blifvit ifrågasatt. Då utgick man från den grundsats, att, ehuru salttullen var en verklig finanstull, hvars utgörande drabbade alla samhällsklasser och hvars hela belopp tillflöt statskassan, kunde och borde den icke obetydliga statsinkomsten eftergifvas till förmån företrädesvis för jordbruket, som icke hade något tullskydd för sina produkter. Om tullfriheten å landtmannavarorna äfven nu bibehölles, skulle jag, för min del, finna eftergiften af salttullen kunna och böra ega rum.
Likväl och då tillgångarnes tillräcklighet beror, lili hufvudsaklig del, på grunden för lönernes bestämmande, samt de Consistorier, öfver hvilkas anspråk Kongl. Majit önskat inhemta Rikets Ständers mening, synas hafva åsyftat bibehållandet af nu existerande väsendtliga oli k het emellan lönerne inom samma grad, tror Utskottet det’ åligga Rikets ' Ständer att äfven, i detta hänseende, bestämdt uttala sin åsigt, och tillstyrker Utskottet Rikets Ständer att äfven för sin del, gilla oeh i underdånighet yttra den af Skol-Re visionen antagne grundsats: att för lika befattningar inom Elementar-Läro verken öfver hela Riket böra vara lika löner, dock så, att Lärarne inom hvarje tjenstegrad få, i lika förhållande, de äldre större och de yngre mindre löner; med iakttagande likväl äfven härvid, af ofvan omnämnde undantag, i afseende på Rectorernes boställs-rura eller hushyror och på enskilda donationer, hvilka gifva större afkastning än lönen å stat. Litt. d, hvaröfver yttrande jemväl skall afgifvas, är af följande lydelse: "”Från Carlstads, och till en del äfven från Hernösands Consistorium Sfr framställning gjorda alt de Gymnasiioch Skole-Lärare-löner, hvilka i förening med enskilda anslag, Prasbende-pastorat, Praebende-hemman, eller dessa oberäknade, redan öfverslege de i Kongl. Brefvet den 22 Dec. i83r' utsatte belopp, icke måtte vid innehafvarnes afgång nedsättas till de summor, nya staten, enligt samma Kongl: Bref, bestämmer.
KBtt. Leksaker. 44 £•1* u./i. o* lUÄé»0A Itjb) Förstärkta Bevillnings-Utskottels Memorial N:o 28. 38:de omröstningen. (45 prop.). •> »IWrt li JU Den sorn vill att Lin, oliäckladt och häckladt, vid införsel skall åtnjuta tullfrihet, i enlighet med hvad Utskottet föreslagit och tre Stånd heslutat, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, edligt Bönde-ståndets beslut, ohäckladt Lin att åsättas en införsels-afgift af 1 R:dr 50 öre och häckladt Lin af 3 R:dr per centner. Som denna omröstning utfallit med 81 Ja och 57 Nej, så hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. 39:de omröstningen. (44 prop.). Den som bifaller Utskottets, af tre Stånd antagna förslag, att Talg skall vid införsel vara tullfri, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, v > u belägges, enligt Bonde-ståndets beslut, Talg vid införsel med en tull-afgift af 3 öre skålpundet. Denna votering har utfallit med 80 Ja och 58 hvadan Rikets Ständér beslutat i öfverensstämmelse med innehållet af Ja-propositionen. 40:de omröstningen. (45 prop.), Den som vill att införsels-tullen å Stearin, i enlighet med Utskottets af tre Stånd godkända förslag, bestämmes till 5 öre skålpundet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, fastställes,' enligt Bonde-ståndets beslut, införsels-afgiften för Stearin till 8 öre skålpundet. Omröstningen har utfallit med 94 Ja och 25 Nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionens innehåll. ii:sta omröstningen. (46 prop.).
Då nemligen ofvanberörde förut befintliga skiljaktigheter mellan aflöningsbeloppen för löntagare af samma tjenstegrad voro så betydliga, att i:sta-gradens lön inom vissa embetsverk utgjorde 900 R:dr, men uti några blott 600 R:dr, 2:dra-gradens lön dels 1,500 dels 1,200 R:dr, 3:dje-gradens dels 2,700 dels endast 1,800 R:dr, allt R:mt, måste, af denna anledning och för att vinna åsyftad likhet i lönevilkor för tjenster af enahanda beskaffenhet, äfven löneförhöjningarne bestämmas till ganska olika belopp för samma tjenstegrad, och blefvo sålunda för l:sta-graden varierande mellan 100 och 400, för 2:dra-gradcn mellan 700 och 1,000, för 3:dje-graden mellan 800 och 1,700 R:dr o. s. v. Vid sådant förhållande skulle, såsom lätt bör inses, en lönenedsättning med vissa procent af förhöjningarne åter föranleda samma skiljaktigheter, som förr i de nu jemnade aflöningarne och derigenom till väsendtlig del omintetgöra fördelarne af den vid förra riksdagen verkställda reglering. En dylik åtgärd vore derföre hvarken för det allmänna gagnande eller förenlig med ett tillbörligt afseende på tjenstemännens billiga anspråk; — och Utskottet anser för sin del denna omständighet vara af sådan vigt, att den innefattar ett afgörande skäl emot de i nämnda syftning framställda förslag, hvadan någon vidare granskning deraf för närvarande ej torde erfordras. Beträffande åter den af Herr Björck i detta hänseende föreslagna beräkningsgrund, eller att nuvarande löner, sådane de uti gällande stat äro uppförda, borde minskas med 12 \ procent, visar sig väl, att äfven vid verkställigheten häraf skulle uppkomma åtskilliga oegentligheter.
Län: ^Med fullkomlig öfwertygelse om nyttan och företrädet af votering per capita, der den samma kan anwändas, instämmer jag i de Herrar Ledamöters mening, som desi antagande til styrkt; - Den 3 Augusti. 79-2 styrkt; men fär derjemte förklara min önskan, hwilken säkerligen är hela Bonde-Standets, at detta nya voterings-sätt mätte utsträckas äfwen til Banco-Utskottet. Jag är ej okunnig om de willtor som en gäng gjordes sör Bonde-Ständcts uptagande i Banquens styrelse och förwaltning; men en sädan anstalt hade i min tanka för syftemål, ej at draga rösträttigheten frän et Ständ, hwilket lika med de öfriga garanterar Banguen, utan endast at förebygga den olägenhet som wid Ständs-wis omröstning upkommer, dä twä Ständ stadna mot twä, en olägenhet alltid större och betydligare innom en corps, som i wista fall äger och utöfwar Riksens Ständers beslutande rätt. Hwarföre skulle nu Banco - Utskottet blifwa det enda der Ständs-wis omröstningen bibehälles? För min del yrkar jag likhet och allmanlighet i stadgandet härom, och uprepar min önskan at voteringen per capitg, matte uti alla Riksens Ständers Utskott införas." Härmed förenade sig Riksdagsmännen ^n6er8 st:son Heckert frän Upsala Lätt och ston ston88on frän Blekinge Ordföranden Herr Expeditions-Secreterare» m. m. Friherre lttannerksnn, yttrade sig: "At han r öfwerensstämmelse med samma princip, af hwilken han bestridt inskränkandet af Ridderffapets och Adelns Ledamöter i Utskotten til et lika anal med hwartderas af de respective Med-Ständen, wore af den tanka at omröst - 796 Den 8 Augusti. röstningen i Utstött, de fall undantagne, i hwikka Regeringsformen annorlunda förestrifwer, borde ste Ständswis.
••::&lt; plantskole artiklarnas 28, STOCKHOLM, är försedd med ett välsorteradt lager af alla slags tricotvaror till lägsta priser. För Herrar: Strumpor, Tröjor, Kalsonger, Normalunderkläder, Ylleskjortor, Maggördlar, Damasker, Knävärmare, Vantar, Muddar, Stickade Mansvästar m. m. För Fruntimmer: Stort och välsorteradt lager af Ylleoch Bomullsstrumpor, Undertröjor, Yl / eunderlif, Tricotsnörlif, Ylleunderkläder, Simdrägter, Damasker, Knävärmare, Maggördlar, Muddar, Vantar, Yllevästar, Yllekoftor, Yllekjolar, Bomullskjolar, Filtkjolar, Ylledukar, Ylleschalar, Yllekragar, Teatermössor, Silkesschalar, Tricotlif m. fl. artiklar. För Barn: Stort lager af Bomullsoch Yllestrumpor, Barntröjor, Gosströjor, Gosskalsonger, Maggördlar, Damasker, Muddar, Vantar, Barnmössor, Yllevästar och Koftor, Ylleunderbyxor, Barnkjolar, Stickade Gossvästar, Tricotkostymer för Gossar (Byxor säljas särskildt), Flickklädningar af tricot, Krokade Barnk / ädningar, Sockor m. m. [137] « W r a m l ö s a - rai] HULTENBEEGS 28 " 3 Å och få returneras Dubbelt porto torde medsändas. JOHN T E. Direkt från Haxkow (China) importeradt, oförfalskadt T e af 1889 års skörd, i flere utsökta, aromatiska och prisbilliga qvalitéer. Försäljes packadt i bleckburkar, kartonger och silfverstanniol genom Specerihandlarne. Dagny En sielf biografi f r h sextonhundratalet. hlcddclrd of E l l e n Fries.
Uti ett föreg, plenum har jag redan yttrat mig om det syftemål, sorn ligger till grund för denna inrättning; det är nemi. den moraliska verkan, som en sådan inrättning utöfvar på den tjenande soldaten, som eljest för sin ålderdom ej sage annat än liggarslafven och trasor, den moraliska verkan säger jag, som genom den åstadkommes hos soldalen af Stockholms garnison oell bos den värfvade soldalen i allmänhet. Man säger, att denna värfvade soldat är lyckligast och bäst belåten, om lian, pensionerad, får återvända till sin hemort; men jag hemställer, hvilken hemort denne soldat väl äger? Född måhända i cascrnen, har han der passerat siri ungdom och mannaålder, äger han ingen tillllykl på jorden, intet tak öfver hufvudct, om ej himmelcn. Ilan undfår ett gratial af några riksdaler, för ali dermed lefva 3 eller (i månader, men den obetydliga summan är ofta förtärd vid den första månadens slut; sedermera vandrar han kring gatorna, liggande, med trasor pä kroppen. Ar detta viii en uppmuntran för den tjenande soldaten? Visserligen uppfyller inrättningen nu mera icke sitt primitiva ändamål, då reglementet innehåller, alt de krigare, som tinder fäderneslandets försvar förlorat armar och ben, eller eljest blifvit vanföre, skola der intagas, alldenstund soldater der fält inträda, som ej befinna sig i sådan belägenhet; men ehuru ej den nuvar. uppsättningen af invalidcrue är sådan som den första, efter reglementet var, ligger orsaken dertill i den nära 30-åriga fred, som landet fält åtnjuta. Men pä samma princip, sorn invalid-dömen reser sigvid Seinens stränder och Englands invalidhus vid Themscns, hvilar äfven denna inrättning vid Ulriksdal; och om denna sistnämnde icke är så lysande på långt när som de förra, är det åtminstone ett ställe, som kunde uppmana den Svenske ynglingen att egna sig ät fäderneslandets försvar, ett ställe, der den grånade och tröt 4 II. IG Den 7 November. le krigaren finner en fristad, ett monument öfver den Konung, som stiftat denna inrättning.
Jag hemställer, om icke, i anseende dertill att en likartad motion, såvida mitt minne icke felar, blifvit remitterad äfven till Ekon.Utsk., äfven denna motion finge remitteras till Statsoch Ekon.TJtskotten. Hr Frih o. Landtm, yttrade, att då här vore fråga om anslag, Hr Landtm, trott sig böra föreslå motionens remitterande till StatsUtsk.; hemställande likväl nu, om Ståndet ansåg den äfven böra remitteras till Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet. Ropades nej. Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s den 25 sisth Juli och den t dennes på bordet lagda utlåt. N:o 220, i anleda. af Professor Retzii motion, alt den för aflidne Professoren Fries’* enka tillstyrkta pension måtte få beräknas retroactivt, blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Till pröfning företogs StatsUtsk:s den 25 sisth Juli och den 1 dennes på bordet lagda utlåt. J\T:o 221, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 92. R. o. Ad. fann detta mål böra punktvis prof vas. i :s ta punkten. Denna punkt gillades. 2:dra punkten. Frih. Nauckhoff, Joli. Otto: Denna förändring med embetsoch tjenstemanna-lönerna, hvarunder spanmål är inberäknad, synes enligt Utsk:s betänk, böra föranleda flera fördelar. Bland dessa uppger Utsk., att det måste vara fördelaktigare för embetsoch tjenstemännen att med säkerhet kunua beräkna sina lönebelopp och icke bero af omskiftan - Den i3 A u g u s ti. 37 de varupris. Kunde detta ändamål bestämdt vinnas, så skulle jag icke draga i betänkande att äfven tillstyrka förslaget. Ku sättes ett pris vid denna riksdag, som skall fortfara till den nästa enligt Utsk:s förslag. Det är intet som hindrar, att, då en riksdag är slutad, en urtima inträffar det följande året.
Jag hemställer således, i anledn. deraf, alt såväl den 2:dra som 3:dje §:n må varda återremitterad. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Gr. Sparres anmärkn. är riktig, men hon rörer 3:dje §:ns 2:dra mom. Antages det så lydande: ”val af prestman till ledamot vid mötet, sker i den ordning, som för val af Riksdagsman inom PresteSt. stadgad är”, så kan det hända, enär Kyrkoherdar välja för sig och Komministrar för sig, att man väljer en af hvartdera slaget, och alt således för ett Stift komma 2 ledamöter i st. f. 1, hvarigenom antalet öfverskrider hvad förut bestämdt är. Jag har härom talat med ledamöter af PresleSt. hvilka ansett nödig rättelse kunna lämpligen göras på det sätt, att i §:n 3, mom. 2, i st. f. ”val af Riksdagsman inom PresteSt.” säges "val af biskop.” På sådant sätt blefve saken hulpen, emedan både Kyrkoherdar och Komministrar gemensamt deltaga i Biskopsval. Rättelse bör således ske i 3:dje §:n, hvaremot 2:dra §:n kan oförändrad antagas. Jag anhåller följaktligen alt R. o. Ad. ville antaga den 2:dra §:n. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Dåden siste värde talaren erkänt, alt i 3:dje §:n verkligen finnes det fel, som Gr. Sparre anmärkt, synes mig lämpligt alt båda §§:ne återremitteras. Den ena innehåller hvilka som skola väljas, och den andra huru de skola väljas. Hvarföre skall man då genom att besluta om den ena §:n, dä mani allt fall icke kan fastställa den andra, binda händerna. Medan jag nu har ordet, vill jag tillägga, att om 3:dje §:n fastställes, sådan den nu är, finnes en mängd Prestmän, hvilka icke hafva rösträtt till Kyrkomöten.
Jag föreställer mig ali lärarebefattning icke står till buds för en stipendiat, som slutat sin kurs vid seminarium. Han kan icke svälla utan företager 20 II. 3o 234 Den i3 Februari f. tu. sig något annat yrke. Jag tillstyrker derföre att lärarebefattningen skall erbjudas honom sednast ett år efter det han slutat sin kurs vid seminarium, såvida hans vägran alt emottaga lärarebefattningen skall vara förknippad med skyldighet att återbära hvad lian såsom stipendium uppburit. Hr von Hohenhausen: Om det af Gr. Hamilton föreslagna tillägg i detta mom. förenar jag mig, ehuru jag anser ett år vara för deort tid, inom hvilken lärarebefattningen hör erbjudas. Den torde lämpligen höra bestämmas till tvänne år. I afseende på hvad Frih. Ridderstolpe nämnt ang:de stipendiatens hederslöfte att återbära hvad han såsom stipendium uppburit, derest han vägrar alt emottaga lärarebefattning, får jag erinra, att 0111 eleven, som erhåller stipendium, är omyndig, så är det hans målsman, men deremot han sjelf, derest han är myndig, som antager förbindelsen att i det fall, som förutsattes, återgälda hvad han i stipendium erhållit. Nu kan det hända, att hans målsman säger att han hör blifva prest, och sedan han blifvit prest, kan han missiveras och derigenom sättas ur stånd att åtaga sig erbjuden lärarebefattning. Jag förenar mig derföre uti Hr von Hartmansdorffs och Gr. Hamiltons förslag, endast med den skilnad att jag anser tiden böra bestämmas till 2 år; ty om det är en ung man, må han gerna vänta. Hr von Hartmansdorff: Jag anser tiden, inom hvilken lärarebefattning bör erbjudas den som tillgodonjuter stipendium, icke böra sträckas utöfver ett år, emedan det måste för en sådan person vara angeläget att snart få veta huruvida han kan påräkna någon läraresyssla eller i vidrigt fall kunna så fort som möjligt egna sig åt något annat yrke.
Jag anhåller vördsamt, att vi måtte komma ifrån föregående Ständers skrifvelse!' fram och tillbaka och svar derpå från K. M., samt hålla oss helt enkelt till förevar, betänk. Ett Stånd får icke fatta något beslut, som skulle leda till upprifvande af ett R. St:s beslut; och som nu tre Stånd beslutat, alt K M. skall få disponera dessa medel, så mäste det tillägg, som BorgareSt gjort, nemi. att 3y proc. deraf skola ingå till Riksg.cont., helt och hållet förfalla. Jag anhåller derför, att R. o. Ad. måtte förklara frågan afgjord, och alt den icke kan leda till någon omröstning i förstärkt Statsutskott. Hr Lefren: Bufvudsaken har R. o. Ad., i min tanke, redan afgjort genom votering. Om nu två Stånd äfven skulle hafva stannat emot två, så är likväl frågan af den art, att hon kan förfalla, och då blir det vid hvad som förut varit stadgadt. Således är det onödigt, och endast hörande till en viss riksdagstaktik, att vilja forcera till förstärkt vas, och icke låta de mål förfalla, som äro af egenskap att kunna och böra förfalla. Detta är min tro. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, ali då R. o. Ad. ansett att votering i bufvudsaken borde förfalla; då Ulsk. i sitt utlåt, föreslagit att en ändiing borde ske i den ja-propos. Ulsk. framställt; och då Frih. Sprengtporten äfven ansett att, till följe af R. o. Ad:s förut fattade beslut i hufvodsaken, ja-propos:n borde undergå förändring, torde R. o. Ad. finna, att anleda, för Hr Landtm, vore att icke börja med framställande af propos. till bifall å voter:s-propos:n ; äfven torde R. o. Ad. finna, att den propos., som af Hr D e n 19 M .i j f. m.
De ha icke uppgifvit någon Realisationsplan, utan blott föreslagit förberedande anstallter till en Realisation, till hvars företagande de ansett förstärkning af Bankens SilfverFond oumgängeligen nödig, ända till tvåtredjedelar motsvarande den utelöpande Sedelstockens belopp, efter den evalvationsgrund, som komme att antagas. Denna omtanka att tryga verkställigheten af ett så vigtigt företag, denna försigtighet att ej begynna hvad man ej med visshet tror sig kunna fullborda, är visserligen lofvärd. Jag erkänner det, och misskänner ej de 6tora svårigheter, som nu förete sig för utförandet af äfven den bast uppgjorda Realisationsplan; men jag tror att dessa svårigheter ligga icke så mycket uti SilfverFondens förmodade otillräcklighet eller mindre förmonliga förhållande till den nuvarande Sedelstocken, ej heller uti de betänkligheter man velat fästa vid uppt?gandet af ett lån för Ban - 266 Dan i4 Julii e, rn. ken, 5 händelse det befunnes nödigt; utan framför allt uti de öfverdrifva anspråk, sorn både för allmän och enskild räkning göras på Bankens biträde med understöd och försträckningar af alla slag: anspråk som ensamt föror sakat att Banken icke kunnat göra rätt för sig, och som äro — må de icke länge förblifva det väsendtligaste hinder för Sedelvärdets bestämmande och Bankens återställande uti ett rättsén ligt skick. Så länge detta hinder får fortfara, så länge anspråk på lån skola gälla mer, än anspråk på rätt, så länge medgifver jag, att det ej är värdt att tänka på Myntbestämning eller realisation, änskönt SilfverFonden fullt motsvarade Sedelstocken.
Det kan ofta hända att blotta oförmågan att betala 20 sk. alstrar ett sådant namn, som ledel till väne förbrytelser än der. att 4*4 Den 29 Maj. sakna 2a sk. att betala med. Samme värde ledamot , sorn halt dessa yttranden, liar velat insinuera, altman skulle behöfva betala delta för att vara känd. Jag hemställer da, huruvida han glömt, alt de måste vara bekanta åtminstone för preslerskapet, der deras namn och födelse äro antecknade. Jag ti;or således icke, att den ideén, att de skulle vara obekanta, för det att de icke betala, skulle vara riktigt enlig med förhållandet* För öfrigt förenar jag mig med samma ledamot äfven i afseende på i43 §50. Likaledes förenar jag mig med honom i afseende på nedsättningen i skatten för bank-bolagen. Jag är, såsom bekant är, en storvall af sådana bolag; jag vet snart sagdt intet bättre sätt för att tillvägabringa i naturlig väg en ersättning för den capitalbrist, hvaraf landet har lidit och lider; men jag vet tillika, att den inkomst, såsom en troligen behållen inkomst af capitaler, är något, hvarför det är rationeltatt betala, och att det kan leda till stor inkomst för Staten; jag förenar mig således med Hr von Hartmansdorff, att den redan gällande föreskriften i delta fall måtte förnyas och bibehållas så länge vi hafva sä få hanker, alt de kunna lemna 16 a 17 proc. Deremot kan jag icke förena mig med honom i afseende på åtminstone de skäl han nyttjat, hvarföre titlar ej heller skulle få beskattas. Om jag skulle medgifva , att i princip det ej kan vara riktigt, så får jag likväl säga, att troligen förslaget att beskatta dem, då nota bene de ej alltid åtföljde embeten, måtte hafva varit en följd deraf, att man sett, det personer, hvilka ej hafva något embete, erhållit sådana titlar, hvilket man åter ansett såsom ett missbruk.