Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Gurk-, melonoch pump-kärnor läggas i krukor med förut uppvärmd jord — likaså störbönor, om man så vill, för att ha plantor färdiga vid vårfrosternas slut. Fröförrådet granskas, och det antagliga behofvet skaffas. Trädgårdsredskapen synas och lagas. Sten / a. Modern erotik. Några bagateller i ett vidlyftigt ämne af Alvar Arfwidsson. Husmoderlig almanack. Ett välordnadt hem är en stat i smått, som förestås af mannen i egenskap af monark, under det att hos husmodern samtliga ministerportföljer äro förenade. I första rummet vakar hon som kullusminister öfver seder, moral och undervisning, utan att Finnes det någon » sann » kärlek. ; ^ ^ t o u r g e t s » Den moderna kärlekens fysiologi » är en bok, som gör ett melankoliskt intryck. Den Afrodite, han tecknat — i korsett och turnyr, med pudervippan i ena handen och morfinsprutan i den andra — är en den kärlekslösa kärlekens, det är fåfängans och egoismens, flyktigbetens och den raffinerade flirlation ' s gudinna. En Afrodite-fin du siécle! Ty — man behöfver ej vara skarpsynt för att märka det — hvad Bourget visar oss är: erotiken i en dekadansperiod! På samma område rör sig och till samma slutsatser kommer en annan af det nya Frankrikes främsta romanpennor, Guy de Maupassant, som i sin nya bok, Notre cceur, ställer de tre seuaste kvinnogenerationerna i Frankrike vid sidan af hvarandra. Där mormödrarna, som älskade romantiskt. Där det följande släktet, som älskade för sitt nöjes skull, som i kärleken blott såg ett sinnesrus, men som i alla fall kunde » ryckas med ». Och här, å andra sidan, vår egen tids kvinna, för hvilken det karaktäristiska är, att hon i intet afseende och på inga vilkor låter sig ryckas med. Intagande, elegant ända till raffinemang, mycket fåfäng ocb mycket kokett samt begåfvad med en esprit, som ger sig luft i skämtsamma, smått hå- nande kvickheter, är bon dock ur stånd att känna någon verklig kärlek.
Borgare-Ståndets förbehåll, den godkända Tull-Tariffen, att lill Kongl. Maj: t i underdånighet ingifvas, med Betänkanden. i3 anliållan, det täcktes Kongl. Maj:t, efter nämnde Tariff och med tillämpning af nu gällande varu-värden, låta utarbeta en Taxa, sorn bestämmer Tullafgifterne å inkommande och utgående varor, dels efter mått, mål och vigt, dels ock efter varu-värden, på sätt nu gällande Taxa innehåller. 7:0. Inrättningen af ett så kalladt Credit-upplag, hvarom Utskottets jemnknings-utlåtande i 7 puncten utförligt förmäler, har hos Högv. Prestc-Ståndet och Hederv. BondeStåndet vunnit fullkomligt bifall, Höglofl. Ridderskapet och Adeln har äfven antagit det härom gjorda förslag, men dervid tillagt, att icke allenast de Släder i hvilka Credit-upplag komme att anläggas, borde anskaffa tjenlige byggnader, hvilka kunde till Magaziner användas, utan äfven' underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t göras, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder tillse, att genom Credit-upplagets beviljande någon skada icke måtte tillskyndas de Fabriker och Näringar, hvilka härstädes uppdrifna till någon höjd, fordra Statens beskydd och omvårdnad; hvaremot Väliofl. Borgare-Ståndet funnit det bero på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, huruvida i alla Stapel-Städer meranämnde Credit-upplag må ega rum. Till utrönande af ett bestämdt beslut, i afseende på denna anstalt, som omedelbarligen angår Tull-Bevillningen, enär den innefattar ett lemnadt anstånd nied dess erläg - Bevilli i i ngs-Ut skottets gande, och reglera entariska åtgärder för dess itppbörd, anser Utskottet sig höra föreslå föl-, jande Yoterings-Propositioner: 5 Propos.
Jag begär propos. till återremiss eller afslag. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag tror äfvenledes, alt någon annan justering än den, som i laglig ordning göres inom Ståndet, icke bör ifrågakomma. Jag anser följaktligen den ifråga var. åtgärden icke böra innefatta något annat, än att yttrandena, sådana som de blifvit af referenterne uppsatta, finnas alt tillgå för dero, som vilja desamma genomse. Jag förmodar, att de fleste Jedamölerne icke medhinna att genomse dem, åtminstone torde det blifva händelsen med mig. Således 0111 R. o. Ad. skulle godkänna att de ifrågavar. yttrandena må under de uppgifna timmarna vara tillgängliga, (eller 0111 någon ulsk.ledamot funne någon timme på e. m. lämpligare, har jag ingenting deremot) så tror jag att man gjort allt hvad man bort; ty om någon annan justering, än den lagliga, lärer val icke fråga kunna framställas. Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af Frih. Boyes yttrande, R. o. Ad:s uppmärksamhet deruppå, att här blott vore fråga om en underrättelse från Ridd.directm om de åtgärder, som directtn, i anledn. af R. o. Ad:s förut fattade beslut och i anledn. af den anmodan directtn från Ridd.- IJtsk. erhållit, nu vidtagit, och således icke något föislag underkastadt R. o. Ad:s pröfning. Visserligen vore det hvarje ledamots af R. o. Ad. rättighet att i anledn. af denna underrättelse föreslå de åtgärder, Ståndet kunde linna tjenliga alt vidtaga; men hvad lämpligheten af hela åtgärden i allmänhet anginge, behagade R. o. Ad. finna, att den, efter flera gånger förut förnyade öfverläggningar, blifvit beslutad och således väl icke kunde upphäfvas, utan måste verkställas i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, som innehöll, om Hr Landtm, ej oriktigt erinrade sig förhållandet, att pröfvas skulle, huruvida den åtgärd, som vidtoges, blefve ändamålsenlig eller icke, innan den komme att upphäfvas.
Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täck tes, genom sakkunnige män, låta på det snaraste utarbeta förslag till ett redigare och bättre redogörelsesätt, så att kunskap kan vinnas hvad hvarje fartyg kostar i nybyggnad och underhåll. 5:o. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att, sedan ett sådant redogörelsesätt blifvit infördt, anslagen till flottans underhåll och till flottans nybyggnad sammanslås till ett enda anslag under namn al: »Till flottans underhåll och nybyggnad». Motioner hos Ridderskapet och Adeln 181/2. N:o .20 39 6:o. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta använda de tillgångar, som kunna beredas af slopade fartyg, äfvensom besparade nybyggnads-anslag, till påskyndande af flottans nybyggande. 7:o. Att Rikets Ständer, som anse fäderneslandets säkerhet och ära kräfva, att den så ytterst kostsamma materielen anförtros åt en duglig och öfvad bemanning, i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes, genom nya kontrakters uppgörande med 2,000 indelningshafvare inom båtsmanshållet om karls anskaffande vid yngre år, låta uppsätta en stamtrupp af 2,000 indelda matroser, och att Kongl. Maj:t täcktes låta så aflöna och pensionera denna stamtrupp, äfvensom flottans öfriga stamtrupper, att Rikets Ständer kunna vara förvissade om en fullt belåten och fullt duglig stam för Svenska flottans bemanning. 8:o. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl.
Utgifningstid: hyarje Tryckeri Aktiebolag. Fredagen den 5 april 1895. N:r 14 (381) Iduns helgfri fredag. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) 70 öre pr nonp.-rad. Hildur Hallberg. Den, som umgås med många, drifver en minuthandel, i hvilken det är mycket a t t göra, men litet a t t förvärfva. Knigge. kan på den besökande. En sådd i kärlek kan ej dö, Den bär i sig ett lifvets frö, Som skall en dag — så är vårt hopp — Till nya skördar spira opp! Så skola vi älska hvarandra, I flyende år, I höstens bleka skymning Som i lysande vår, Och alla de fägringsdagar, Då sommar i bygden går. Och vi skola jaga lyckan, Det lömskaste rå, Och röfva dess rödaste rosor I kärlek, vi två; Och komma ofärd och sorger, Så år det väl lycka ändå! Och löper det grämande sladdret I afundens by Att samla oss tistlar och bolmört Ur ' ettrig dy — De blifva väl rosor och liljor För kärlek, som alltid är ny. Så komma de onda al / er, I mörkret bo, Som svarta, lassande tvifvel Att mörda vår ro — Vår kärlek skall piska dem döda Och trampa dem under sin sko. Så skola vi taga af lifvet, Hvad lifvet bjöd, Och samla på rosende minnen I öfverflöd, Så skola vi älska hvarandra Och älska i lust och i nöd. Adolf Strömstedt. " Gamla familjeflickor. D e s s a äro en k å r för sig, och de se med öfverlägseDhet ned p å de ä l d r e s. k. familjeflickorna. H o n ville och k u n d e ej gifta sig endast för att blifva gift. Efter föräldrarnes död tog hon en fattig afliden anhörigs efterlämnade lilla dotter som eget b a r n s a m t försöker så m y c k e t som möjligt v a r a till hjälp för a n d r a, h v a r hon kommer åt. ning o. d.
Uti den af mig derefter, den i5 April, lies Kongl. Majrt gjorda underdåniga ansökning 0111 laga kallelse å ContreAmiralen Grefve Cronstedt och Förvaltningens af SjöÄrendena förrbemälde Ledamöter, att inför Kongl. Majrts Högsta Domstol svara å min Embetstalan i denna sak, äro, såsom ämnen derför, uppgifna, dels ofvannämnda af Grefve Cronstedt vidtagna åtgärder med det af Kongl. Majrt fastställda Reglementet, dels ock en under tiden, uti tryckt och den 6 i samina månad utkommet tidningsblad, gjord framställning, alt den i Förvaltningens protokoll för den 19 Januari befintliga anteckning örn förevarande ärende skulle hafva obehörigen tillkommit; angående hvilka förhållanden, under sakens fortgång å min sida närmare utvecklade, Svaranderne dels skriftligen och dels muntligen blifvit hörde och afgifvit svaromål; äfvensom i afseende å sistberörde fråga, enär hvarken Grefve Cronstedt eller Förvaltningens Ledamöter velat vitsorda riktigheten af omförmälda anteckning i protokollet, åtal emot protokollsföranden Kanslisten i Förvaltningen Carl Edvard Holm blifvit väckt och inför den af Kongl. Maj:t, för sådant ändamål, serskildt förordnade Förvaltning af SjöÄrendena i laga ordning utfördt samt derstädes slutligen afgjordt genom Utslag den ii Januari 1838, hvilket, i följd af 6o R. St. Just. Ombudsm. Elith.-Ber. den 14 Jan. 1840. Actors och elen tilltalades ömsesidiga besvär, jemväl kommit under Kongl. Majrls Nådiga skärskådan och blifvit, i sammanhang ined hufvudmålet, pröfvadt.
Men kan det väl vara annorlunda när vår Ilotta egt en förvaltning, som, ulan djupare blick in i framtiden och utan förtröstan till densamma, af representationen slutligen måste slitas från de gamla skeppen och de gamla, kära åsigterna? Och hvem är i sista hand läder till denna förvaltning om icke Svenska folket sjelft, som så länge med liknöjdhet sett tidens steg framåt och sin llottas steg tillbaka? Slutligen blef dock uppmärksamheten väckt på tillståndet inom vår marin och eu Kommitté blef tillsatt För att utarbeta förslag till dess upphjelpande. Det är lätt afl klandra och ogerna uppträder jag mot frukterna af redlige mäns bemödanden. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 20. 29 Men dertill tvingas jag dock af min pligt som representant och en fast öfvertygelse, barn af skicklige sjöofficerares mig meddelade åsigter. Mot den af Kommitterade föreslagna flottans storhet och beskaffenhet ar visserligen något att anmärka, men hufvudsakligast är att beklaga att intet blifvit föreslaget, som visar en klar uppfattning af huru en llottas personal skall skötas och ordnas, lifvas och dugliggöras. Kommitterade hafva föreslagit ti pansarfregatter, 4 ångkorvetter, 4 ångskonertar, pansarklädda mindre fartyg och bestvckade mindre ångbåtar till ett värde af 6 millioner R:dr R:mt. Denna flotta är visserligen den minsta Sverige bör ega, men den ar dock tillräcklig att utgöra den kärna, kring hvilken i en framtid, när välstånd och tillgångar ökats, en större marin kan bildas. Men att de sex egentliga stridsskeppen, pansarfregatterna, endast skola göra en lärt af 10 till 11 knop och endast skola ega besättningar af 289 man, tror jag vara ett misstag af farligaste beskaffenhet. Det har städse varit ansedt att ett örlogsfartyg bör göra så stark fart som möjligt, lör att begagna sig af de gynnsamma och undvika de ogynnsamma tillfällena till strid och detta så mycket angelägnare, ju mindre fartyget är och flottan, till hvilken det hörer.
Konungens domsrätt skall uppdragas minst tolf, högst tjugoen, af Honom utnämnda, lagkunniga män, hvilka fullgjort hvad författningarne föreskrifva dem, som uti domareembeten må nyttjas, samt i sådana värf ådagalagt insigt, erfarenhet och redlighet. De kallas justitieråd och utgöra Konungens Högsta domstol. Konungen äger att i brottmål göra nåd, mildra livsstraff samt återgiva ära och till kronan förverkat gods. Över ansökningar därom skall Konungen dock, där ej skäl till bifall uppenbarligen saknas, höra regeringsrätten, beträffande mål av beskaffenhet att kunna tillhöra dess eller kammarrättens slutliga prövning, men i andra mål högsta domstolen; och fatte Konungen Sina beslut uti statsrådet. Riksens Ständer wälje genast, sedan Riksdagen blifwit öppnad, de Utskott, hwilka skola Ärenderna bereda. Ej må någon riksdagsman under tilltal ställas eller sin frihet berövas för sina gärningar eller yttranden i denna egenskap, utan att den kammare, till vilken han hörer, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, däruti minst fem sjättedelar av de röstande instämt. Ej heller skall någon riksdagsman kunna förvisas från den ort, där riksdag hålles. Skulle någon enskild man eller någon kår, militär eller civil, eller ock någon menighet, av vad namn den vara må, antingen av egen drift eller med anledning av befallning, försöka att våldföra riksdagen, dess kamrar eller utskott eller någon enskild riksdagsman, eller störa friheten i deras överläggningar och beslut, vare sådant ansett som högförräderi; stämpling till sådan gärning vare ansedd såsom stämpling till högförräderi. Det ankommer på riksdagen att i laga ordning låta beivra förbrytelser, varom här är fråga. Bliver riksdagsman, medan riksdag samlad är, eller under resa till eller ifrån riksdagen, när man vet honom i sådant ärende stadd vara, med ord eller gärning ofredad, gälle därom vad angående våld eller förolämpning emot Konungens ämbetsmän, i eller för ämbete, i allmän lag stadgat är. 1: o. Riksdagen äger gemensamt med Konungen makt att stifta allmän Civiloch Criminal-Lag och att sådan förut stiftad Lag förändra och upphäfwa.
Det höfs, att sucka öfver drottars olyckslott. MENELAOS. O Broder, tillåt mig ändock ett handslag få? AGAMEMNON. Rätt gerna; din är malten; jag en stackars man. MENELAOS. Vid Pelops svärjer jag, som vardt min faders far, Och din benämd, samt Atreus, som oss båda födt, Att jag vill säga dig ur hjertat redligen, Och utan allsköns arga list, mitt tankesätt. Enär jag såg, hur du ur ögat tårar gjöt, Medömkan kände jag, och sjelf brast ut i gråt, Och afstår nu ifrån de fordna yrkanden, Mot dig ej hård, och är på samma punkt, som du, Samt råder dig, att hvarken dräpa eget barn, Ej heller mig tillgodose; ej rättvist är, Att du skall sucka, medan mig allting går väl, Att dine dö, men mine skåda dagens ljus. Hvad vill jag ock? kan jag ej annan maka få, Af bästa sort, ifall jag önskar gifta mig? Men, störtande min egen bror, som jag ej bordt, Hvi skulle Helena jag föredraga, ondt for godt? Jag ung och dårlig var, tills, saken nära sedd, Jag märkte hvad det är, att dräpa egna barn. Dessutom ock miskund med olycksälla mön Mig påkom, då vår skyldskap jag besinnade; Hon håller på, att för mitt kränkta äktenskap Bli offer: hvad har Helena med dotter din? Må hären, upplöst, fara ifrån Aulis' hamn! Hör upp att fukta ögonen med tårar, du, Min broder, och att mana äfven mig till gråt! Men har du fått ett gudasvar om dotter din, Det mig ej röre; dig min andel skänker jag. Till andra tankar jag mig vändt från hårda ord, Mig skett, hvad rätt och billigt är; jag återgår, Att broder älska: sådan är rättskaffens mans Sedvana, att han stannar vid det bästa städs. KHOREN. Ditt tal är ädelt, sjelfve Tantalos, Zeus' son, Tillständigt; ej stamfäderne få skam af dig. AGAMEMNON. Haf tack, o Menelaos, som mot allt mitt hopp, Dig värdigt, har förändrat fordna tankesätt!
M. ville anhålla, att K. M. täcktes anbefalla, att, såvidt ändamålet medgifver, likformighet må iakttagas vid tillverkning af kanoner och handvapen in. m. inom Arméen och Flottan i Sverige och Norige. Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz: Jag vill söka till, att, så godt jag förmår, återföra diskussionen till den verkliga frågan, hvarifrån den tyckes hafva afvikit. Det måste icke förtyckas, om man önskar att anslagen till 4-.de jektmakeri, som föranleder förändringar, den ena dagen på ett vis, den andra på ett annat. Hr Brakéls motion tyckes afse ett korrektiv häremot. Utan att likväl i allo kunna instämma uti densamma, såsom den är affattad, måste jag dock högeligen förorda s. k. »pröfningskotnitéer» inom hvart och ett af de olika vapenslagen. Detta förordande är i öfrigt icke annat, än en återuptagning af det förslag, jag vid Riksdagarne 1848 och 1851 här afgaf om dylika »komitéers inrättande» för hvardera af Arméens hufvudvapen. Uti ett dylikt förslag ligger icke något nyhetsmakeri. Redan för lång tid tillbaka ega dylika komitéer tillvaro i Franska Arméen, den Aimée, som i organisativt, administrativt och allt öfrigt hänseende står främst i Europa. Då det är allom bekant, att hos oss olika kalibrar äro till finnandes inom hvart och ett af de olika slagens skjutvapen, att börja med handgevären och derefter kanonerna, och detta förhållande kan, genom ett blott och bart misstag vid ammunitions-utdelningen, medföra ett ända derhän vådligt resultat, M2 Den 30 November #. m. att en trupp blifver helt och hållet otjenstbar, så föranledes jag i så måtto förena mig med motionären, att R. St:r hos K.
Nådiga befallning är j att Dess Stats-Beredning med underdånigt utlåtande häröfver inkommer. Stockholms Slott den 57 Mars a 817- 3?å Nådigste Befallning Nils von Rosenstein. Enligt Eders Kongl. Majtts Nådiga befallning, får i djupaste underdånighet UppfostringsPommittéen inför Eders Kongl. Majit nedlägga Stats-Vtskottets Beiänhandeni 973' resultatetaf 9ine undersökningar och öfverläggningar, rörande behofven, medlen och sättet, att efter tidernas kraf förse Rikets Gymnasier och Scholor, till nödigt antal fastställde, med tillgångar, sorn kunna fylla hvad för dessa Inrättningar behöfves. Att uppgöra en Ekonomisk plan för RL-j kets alla Elementar - Läroverk , efter hvilken hvarje serskild Orts behof af offenteliga undervisnings-anstalter skola kunna anses uppfylda, en billig jemförelse dem emellan anstäld och dess Resultat iakttagne, är ett företag, åt hvilket hvarje vän af Fosterlandet och af en grundlig uppfostran till kunskaper och duglighet lärer önska framgång, men hvilket han tillika mäste erkänna för‘ ett ibland de svåraste. Härvid måste icke blott Orternes läge, vidsträckthet och Folkmängd beräknas, utan äfven Innevånarenas lynne, deras naturliga fallenhet, samt i synnerhet till hvad grad hogert , att för den uppväxande Ungdomen bereda kunskapsodling kan anses hos dem vara väckt och underhållen. 'Up^ fostrings-Committén har vid denna beräkning varit vägledd i synnerhet af de uppgifter öfver dessa ämnen, hvilka från Rikets Consistorier till Commitén inkommit; Alen derjemte icke underlåtit att äfven från andra källor söka inhämta säker kännedom af härtill hörande ämnen. Det är först efter dessa undersökningar, som C om mitten kunnat i hithörande detailler stadga sin öfvertygelse , samt nu inför Eders Kongl. Afaj t nedlägga ett underdånigt Förslag till Lönereglering vid Rikets Gymnasier osh 974 Stats-Utskottets Betänkanden. Allmänna Skolor samt till fördelning af de me* del? hvilka för dessa Elementar - Läroverk erfordras.
hvilka mål skola behandlas vid Hof-Rätt, Kammar-Rätt eller Collegium , är , så länge dessa verks sammansättning förblifver enahanda, mindre vigtig, än den, hvart mål af blandad beskaffenhet skola gå från andra instantieo? antingen till Stats-Rådet, der 44 Konungen allena beslutar, eller till Högsta Domstolen , der flere, vid lagens bokstaf bundne Ämbetsmän , samfällt döma; skolande sakkännedom i 3:dje instantien vara mindre behöflig , emedan då särskilda Nämnder , efter målens beskaffenhet, funnos för Domaren inom en viss ort, Collegierne efter de olika yrkena i samhället, borde anses som sakkunnige Central-Nämnder för hela Riket, De sålunda anförda skäien kunna synas vigtiga och förtjena derföre att närmare granskas; men dervid har Utskottet stadgat sig i den öfvertygelse , att, till vinnande af rättvisans oväldiga skipande efter gällande lagar och författningar, några särskilde kunskaper i de åtskillige näringsgrenarne, hos Domstolens Ledamöter, alldeles icke äro nödvändige; en öfvertygelse, som stödjer sig på de, efter Utskottets omdöme, öfvervägande skäl, ej mindre Committéerne pag, ig och 19, än Lag-Committéen i motiverne till förslaget till ny Rättegångs-Balk pag. 7 grundeligen anfört. Antoges åter motsatsen , eller att sakkännedom hos Domstolen vore oumbärlig , skulle en sådan grundsats måhända kunna i tillämpningen så långt utsträckas, att särskild Domstol för hvar enda näring till slut komme att behöfvas. Ett sådant behof synes likväl helt och hållet försvinna genom inhemtande af sakkunnige mans yttrande , hvilket i många fall vid Domstolarne nu eger rum , utan att minsta oliigcnhet deraf hittills förmärkts. Sådant in - 45 stämmer ock med andan af Svenska Rätfegångs-ordningen , som icke tillåter, att enskildas rätt må bero pä den bevisning, som uppkommer genom ett mången gång blott förmodadt, bättre inneboende vetande hos Domaren, än hos dem, som med sakkännedom vittna.
Deremot hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande icke ansett sig tillkomma att afgifva något yttrande, huruvida banans utläggande i förstnämnda rigtning komme att äfven för det allmänna bereda så öfvervägande fördelar, att på grund deraf det kunde vara skäl att på banans byggande använda ett så mycket högre anläggningskapital, som för den norra linien erfordrades, jemte de bidrag från Statsverket, som, i händelse detta alternativ komme till utförande, sannolikt skulle ifrågasättas för anläggande af bibanor från såväl bergslagen som Carlstad. Vidlyftigheten af det betänkande, som afgafs af de vid Wermlands läDs landsting år 1864 utsedda komiterade, och derefter med Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes ofvan omförmälda utlåtande till Kongl. Maj:t öfverlemnades, medgifver endast en sammanträngd framställning af samma betänkandes innehåll. Efter att hafva redogjort för åtskilliga provinsen Wermlands allmänna förhållanden i afseende på storlek, folkmängd, näringsförhållanden och produktion, m. m, öfvergå komiterade till en jemförelse mellan do fördelar och olägenheter, som nordvestra stambanans begge ifrågasatta sträckningar skulle komma att medföra såväl för provinsen enskildt sorn för landet i sin helhet. Beträffande dervid först den södra sträckningen, anmärka komiterade att denna bana under nära fyra mils längd följer stranden af sjön Wenern och erinra hurusom en sådan banans rigtning alldeles strider mot de åsigter, som af vederbörande alltid blifvit uttalade rörande sträckningen af andra stambanor, för hvilka man företrädesvis förordat sådana från segelbara vatten skiljda lägen, som lemnade tillfällen till lättade transporter åt landets inre delar. En bana utefter Wenerns kust borde alltså, då annan väg fanns att välja, icke ifrågakomma. Å denna bana kunde dessutom forsling af tungt gods icke i annat fall förutsättas, än då sådant gods, på väg å ena sidan mot Norge och å den andra mot vestra stambanan, ginge transito genom Christinehamn eller Carlstad. Hvarje annan forsling af dylikt gods komme nemligen att söka Wenern med dess billigare fraktkostnad.