Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Leckö kungsgård med tillhörande hemman och lägenheter samt inventarier må från den 14 Mars 1861, då den nuvarande innehafvar ens, genom arrende för ett år förlängda dispositionsrätt i afseende derå upphör, för Kongl. Majits och Kronans räkning användas till ekplantering och för sådant ändamål vid nämnda tid ställas under förvaltning af Skogs-styrelsen, med bemyndigande för denna att afyttra de inventarier, sorn för inrättningens behof ej vidare befinnas nödiga; att det under kungsgården lydande hemmanet j mantal Fiskaregården må, såsom alltför aflägset från kungsgården, för Ekplanterings-kassans räkning på of7 fentlig auktion försäljas till den högstbjudande, och att, i stället, hemmanet Berg, Bengt Håkanseller Sörgården, 1 mantal kronoskatte, får, såsom omslutet af kungsgårdens egor, till vinnande af bättre egohäfd och minskning i stängselkostnaden derstädes, för nämnda kassas medel inköpas, för att med kungsgården förenas, derest sådant kan ske på vilkor, som Kongl. Majit finner antagliga; samt att den, enligt Skogs-styrelsens nu framställda plan, under de sju första åren efter kungsgårdens upplåtelse för ifrågavarande ändamål odisponerade delen deraf må, på sätt Skogs-styrelsen föreslagit, få för Ekplanterings-kassans räkning utarrenderas. Bih. till B. St. Proposition N:o 35. De detta ärende rörande handlingar och beskrifningar m. m. skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, som kommer att med ärendet taga befattning; Och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. År och dag, som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 27 Oktober 1859. Närvarande:
Domstolen trodde, att någon större utförlighet, än förslaget nu innehåller, i afseende på uttrycken “försvårande och mildrande “omständigheter1*, vore tlffltiff och hehöjfiif/**), såsom bidragande att när“mare bestämma dessa begrepp, hvilka för ett relativt straffsystem äro af särdeles “vigt, men som hittills, under tillämpning af absoluta straffbestämmelser, föga “kommit att utbildas**). På grund häraf hemställde Högste Domstolen, om icke i “1 § måtte“ meddelas ett stadgande, som Lagberedningen nästan enhälligt antog, med föga redaktionsförändring, så lydande: “Straff skola, inom de i lagen derföre satta gränser, mätas efter gerningens mer eller mindre svåra beskaffenhet och den större eller mindre brottslighet i viljan, gerningsmannen ådagalagt. Sålunda ökas eller minskas straffbarheten i mån af den större eller mindre fara, skada eller förargelse, som brottet medfört: mängde-i eller vigten af de bevekelsegrunder, som från brottet afhålla bort: gerningsmannens större eller mindre förmåga att brottsligheten inse: den större eller mindre djerfhet, list eller ihärdighet, som till brottets utförande varit använd: den inflytelse, som gerningsmannens egna elakartade begär eller böjelser, eller andras bemödande att förleda, eller ock tillfälliga anledningar, såsom nöd, öfverilning och mera dylikt, må anses hafva utöfvat på hans vilja: hen kallsinnighet, gerningsmannen visat för den förfördelades lidande, eller den omsorg han visat att hindra eller godtgöra gerningens onda följder; så ock öfriga omständigheter, som försvårande eller mildrande äro.“ Cti 6 § 6 Kap. af Lagkomitéens begge förslag fanns en så lydande föreskrift: “vid bestämmandet af böter skall afseende göras å gerningsmannens större eller “mindre förmögenhet, efter hvad derom allmänt kunnigt är.“
Denna namnsedel brytes endast för det arbete, som prisbelönats. Skulle prisnämnden anse, att ingen af de insända täflingsskriftema besitter sådana egenskaper, att densamma bör tillerkännas det utfästa priset, förbehåller redaktionen sig rätt att i samråd med de öfriga prisdomame öfver detsamma förfoga. Stockholm i oktober 1897, För redaktionen af Idun Frithiof Hellberg, * H Skiss für Idun af Daniel Fallström. vad jag nu ämnar tala om är inte den där otrefliga flyttningsdagen, som ger vår hufvudstad karaktären af ett nyss uppbrutet zigenarläger eller af en stad i belägringstillstånd. Nej, det är någonting helt annat — nå- gonting guldglittrande, någonting mjukt, oändligt mjukt och kvinnligt — ett hittebarn, kommet Gud vet hvarifrån, men som, där det slog ned som en vacker stjärna från en nattlig hösthimmel, med ens eröfrade allas hjfrtan. Det låg det sagolikt oförklarliga öfv 3r henne, om ni så vill — och detta utöf var ännu i dag samma hemlighetsfulla makt som för tusen år sedan. Hvem var då den » första oktober »? Det var, som jag nyss nämnde, en liten kvinnlig varelse, som hittades i ett utrymdt lusthus långt upp på Norrmalm. Och det var för öfver tjugufem år sedan — således på den tiden det ännu inte var så värst märkvärdigt att bo i vedbodar och lusthus och Stockholm ännu hade en smula af det oregelbundnas poesi öfver sig. Min familj bebodde då en våning i ett stort fyravåningshus, hvars gård fortsattes af en terrass, ledande ned i en trädgård — ett sådant där vackert oting, som det nuvarande Stockholm ögonblickligen slukar, så snart det ser sig i stånd att förvandla idyllen i en skyskrapande hyreskasern. Det var den första oktober. Hela gården var ett kaos af flyttsaker, huset var uppoch nedvändt från källaren upp till vinden. Det var nya hyresgäster, som kornmo, och gamla, som flyttade. Skomakarens, som under sommarn bebott det lilla gulmålade lusthuset, hade dragit sina färde ett par dar i förväg och lämnat dörrarna olåsta efter sig. Detta till stor glädje för husets yngsta ungdom, hvilken genast tog lägenheten i besittning och förvandlade den till lekstuga.
N:0 § het att afgöra mål rörande förseelse mot stadgandet om — Bd. 416 8 — 84 — b. 21 Febr. b. 21 Febr. b. 25 Febr. b. 25 Febr. Hus, Kronans publika i Slockholm, om ökadt anslag till lyshållning m. fl. utgifter för 1 4 i 100 13 Se Sjunde HufvudTiteln. » Kronans, om deras uteslutande användande för Statens allmänna behof Bd. 390 4 i 104 — b. 13 Juni b. 17 Juni b. 17 Juni b. 13 Juni » Rikets Ständers, angående ombyggnad af östra flygeln till . 4 i 35 — b. 28 Jan. jb. 24 Jan. b. 24 Jan. b. 22 Jan. Husarregementet Konung CarlXV, om anslag till lön för en regementspastor vid P. 118 4 i 66 14 Se Fjerde HufvudTiteln. Hussesyn, som å kronojord och kronolägenhet af kronobetjent förrättas, angående viss tid för klander af : — Bg. 79 7 i 51 — b. 19 Aug. b. 19 Aug g. 19 Aug. b. 19 Aug 130 50 Hvetlanda Thomasoch Kullagården, om afsöndring af jord från Häradshöfdingebostället . 106 Bd. 345 4 i 123 — b. 4 Juli b. 4 Juli b. 8 Juli b. 8 Juli 107 21 Hvitbelsodling, om anvisande af medel att användas till uppmunlring af — Bd. 280 4 i 99 74 Se Sjette HufvudTiteln. Hypotheksbank för rikets städer och köpingar, angående förslag lill en sådan Bg. 315 4 i 208 b. 4 Nov. 1863 b. 4 Nov. 1863 4 Nov. 1863 b. 4 Nov. 1863 Hypoteksbanken, allmänna, angå- ende dess öfvertagande af Rikets Ständers Banks fastighets lånerörelse, se Bank.
Otvifvelaktig! vore, att seminarierna för dessa ändamål behöfde rikligare hjelpmedel än de för närvarande egde. Men om man fordrade af läraren en mera djupt gående förberedelse, borde man ock sälta honom i tillfälle att utöfva sin verksamhet under förhållanden, som icke pålade honom tryckande bekymmer. Huru mycket i detta hänseende återstodc att göra, bevisades bäst deraf, att det ansetts som ett betydande framsteg, då det vid sisllidne riksdag uppställts som en allmän grundsats, ett eflersträfvansvärdt mål, alt folkskole-lärarens lön skulle kunna blifva 400 R:dr R:mt. Tiden borde nu vara inne alt uttala delta icke blott såsom en allmän önskan, utan som en bindande föreskrift. Väl tillhörde det kommunen i första rummet att sörja för lärarnes utkomst, men Staten borde dock äfven med ett bidrag underlätta åstadkommandet af en så önskvärd förbättring; och de insamlade uppgifterna om folkskolelärarnes lönevilkor äfvensom de upplysningar om deras verksamhet, som genom skole-inspektörerne vunnits, borde numera göra det vida lättare att rätt fördela eli sådant understöd. 86 Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 139. Antalet af examinerade folkskolelärare hade på de sednasle åren betydligt stigit. Det hade varit år 1856: 2,274, år 1859: 2,655 och uppgick år 1862 till 2,791, nemligen i fasta skolor 1,995 och i ambuiatoriska 796. Af detta stora antal vore något öfver 1,100 tillika prestman eller klockare och orgelnisten, hvilka väl kunde anses jemförelsevis bättre bergade. Om en summa af 150,000 R:dr Liefve disponibel för alt dels i samverkan med församlingarne, dels under form af ålderstiliägg eller af lönelillökning lör de lärare, hvilka, enligt skolstyrelsens och skole-inspektörernes vitsord, på ett utmärkt sätt bestridt undervisningan, användas lill förbättrande af folkskolelärarnes vilkor, vore från Statens sida en betydande medverkan för det vigtiga ändamålet vunnen.
Dä under öfwerlägqningen kunnigt blef, at Banco-Utffottet ö^ver den nu wigtiga fräga icke hade inhämtat Mnco - Fullmäatiges yttrande hwilket dels alltid fordom warit brukligt, dels lil nödiga uplysningars minnande i et mäl, hwilket endast af den som jämnt följer BancoFörwaltningen, rätt kan pröfwas, warit oundgängeligen ntdigt, och dä hos Ridderssäpet och Adeln tilstyrktes, at. i fall omsättning af besia siags Panter medgäfwos nya betyg at Pantén ännu pä wägen funnos orubbad, til Banquens säkerhet, borde äflas, beflöt Ridderflapet och A - L62 Dnr 18 Juiri. deln at kela detta mäl Lil Banco Utskottet Ater, remittera, med anmodan, dels at Utskottet dcröfwcr mätte infordra Banco Fullmagtiges yttrande, dels alla möjliga forsigtrgoetsmätt til Bananens säkerhet i afseende pä Pantén och Sedelstocken, mätte iakttagas, bwarefier Ridderffapet och Adeln, när Högloft. Banco-Utskoltet ater n ed sitt Betänkande dsröfwer inkommer, wille detta Mäl til fluteligt afgörande förtaga. Ut supra. Utdrag af Protocollet hällit i Högloft. Ridderssapets och Adelns Plenum den 15 Iuitt 160^. S, D. böl'etog6 til afgörande Stats Utskottets ingifna Betänkande af den 5 i denna mänad rörande lönertra för Stais - Ministrarne, Stats - och Justitia Raden ; och beflöt Ridderskapet och Adeln at til bwad Stats-Utffottet föreffagit, rst alla delar sitt infall lemna.- Hwarom de öfrige respcctive Ständen genom Utdrag af Protocollet skulle manligen underrättas. Ut supra. Utdrag af Protocollet källit i Högloft.
Directionen tillkommer den allmänna och inre förvaltningen af Banken, samt i vissa afseenden af dess Disconter, sålunda; att i första rummet afse bibehållandet af Bankens credit och dess orubbade förmåga att noggrannt uppfylla ingångna förbindelser; att vid såyäl uppsom utlåningen Bankens fördel iaktta ges samt dess säkerhet aldrig lemnäs åsido, äfvensom att, så vidt sig härmed låter förena, näringarnas billiga anspråk med omsorg afses; börande förslag hvarje vecka upprättas öfver de förändringar, uppoch utlåningen i alla dess grenar, sedelrörelsen och reella fonden (cassan) undergått, hvilka förslag sedermera underställas Fullmägtige; Den i Mars c. m. i3S alt tillse göromålens orubbade och ordentliga gång inom alla Bankens departementet' och contor, lill hvilken ända inspectionen fördelas emellan Directörerna; att utnämna (med vissa förut omförmälda undantag) Bankens tjenstemän, samt att tillsätta vaktbetjeningen. 3:o Departementsstyrelserna. Dessa, som det tillkommer att afgöra speciella, endast departementerna vidkommande ämnen, att i sådana frågor, som vidröra dem, afgifva utlåtanden till Directionen, samt att upprätta förslag till sådana tjenste)', som uteslutande äro vid visst departement anställda, bestå af 1:0 C a n ce 11 i-a f d e I n i n ge ti, hvarunder höra Cancellidepartementet och Fiscalscontoret; 2:0 Lå neba n k-afd eillinge)], med underlydande Lånebanken (Guldoch SilfverPantcontoret), Bokslutscontoret och Oeconomicontoret; 3:o V e xe 1 b a n k - a f d e I ni n g e n, hvarunder höra Vexelbanken, Cassaoch Sedel-departementerna med Tumba; 4:o Diseo n t-a fd el u i n ge n, omfattande Bancodisconten med dess härvarande utgreningar.
Detta memorial har Utskottet tagit i öfvervägande; och som, på sätt motionären anmärkt, någon bestämd föreskrift icke finnes i lag eller författningar, angående den tid, hvarifrån de i Kongl. Förordningen den i3 Juni 1800 utsatte tio år för fordringars utsökande, enskilde emellan, skall räknas, samt dylik bestämmelse destomer är af behofvet påkallad, som, enligt hvad Utskottet har sig bekant, skiljaktige åsigter i förevarande hänseende gjort sig i Lagskipningen gällande; alltså, och då ett bestämdt antal af år ansetts vara en sådan tidslängd, att en derutöfver utsträckt bevisningsrätt, i afseende på fordringar, skulle leda till osäkerhet, samt deraf synes följa, att denna tid bör löpa från den dag, då fordringarne tillkommo, emedan, i annat fall, prasscriptionstiden skulle, efter de olika förhållandena förändras, och ändamålet med prasscriptionen helt och hållet förfelas, får Utskottet, som således anser motionärens förslag böra antagas, vördsamt tillstyrka, det måtte Rikets Ständer, för sin del, besluta utfärdande af en författning, hvarigenom stadgas: Att den Lag-Utskottets Betänkande, N.-o 33. 27 tid af 10 år, som om förn lälos i Kong}. Förordningen den i3 Juni 1800, om förkortande af den, uti g Cap. m § Handels-bal ken, bestämda tid, inom hvilken fordringar emellan, enskilde kunna blifva gällande, skall räknas från den duo, du skuldebref eller annan handling, derå fordran grundad ät, utgafs, eller fordringen annorledes tillkom, samt att, der fordran ej till betalning förfaller så tidigt, att den inom tio år sökas eller kräfvas kan, skall borgenär ändock, inom sagde tids f örlopp, gäldenär derom erinra, eller sitt j oj dt'ing sans pr äk för Råtta eller hos Konungens Befalltung slut)vande angifva, så vida han detsamma förvara vill. Stockholm den 8 November i844* M se. Ank. till Exp. Utsk. den 11 No v. kl 11 f. m.
Följande motioner remitterades till nedannämnde Utskott, nemligen: till Stats-Utskottet: i:o Herr Hembergs, angående ersättning till staden Ystad för Inq.varterings-besvär, 2:0 samme Ledamots, angående• Stats-anslag till Ystads hamnbyggnad, 3:o Herrar Lefflers och Bydins, angående stadganden , i afseende på förslitne Riksgaldssedlars invexling (jemte hvad i detta ämne är af serskilde Ledamöter yttradQ, Trot. Utdr. d. 17 Febi Uarii 1831. ' 3i ’ 4:0 Herr Cederborgs, dels om upphörande af Kongl. Nummerlotteriet, dels om förbud emot införskrifning och försäljning af utländska Lottsedlar, eller, i händelse detta icke bifalles, föreskrift om afgift derå till Staten, samt Herr Hallgrens, angående Kongl. Nummerlotteriets indragning, uti hvilket ämne flere Ledamöter sig yttrat; kommande deras anföranden jemväl alt remissen åtfölja, och 5:o Herr Justelii, angående nedsättning af Controlafgifter å guld, silfver och tenn; uti hvilket Herr Leffler jemväl sig utlåtit; till Bevillnings-TJt skottet: 1:0 Herr JHarns, angående bränvinsbränningen ; i anledning hvaraf Herrar Ilelsingius och Helledaij sig utlåtit, hvilkas yttranden åtfölja remissen; och beslöts derjemte, att de samma, jemte Herr Wcerns motion, skola MedSlånden communiceras, 2:0 Herr Arnbergs, äfven angående bränvinsbränningen, 3:o Herr Langenbergs, i samma ämne, och 4:o sistnämnde Ledamots, angående förändring af 4,9 §• Kongl.
Detta nya sjukhus, för hvilket reglemente under den 26:te April 1855 blifvit af 1 49 af Kongl. Maj:t i nåder utfärdadt, öppnades samma år till allmänt begagnande. Sjukvården derstädes besörjes på 3 afdelningar, en medicinsk, en kirurgisk och en barnbörds-afdelning. För hvardera af de 2:ne förstnämnde äro anställde 011 öfverläkare och en underläkare, hvaremot barnbörds-afdelningen har endast en läkare, hvilken dock biträdes af en examinerad barnmorska såsom förestånderska. I sjukhuset är inrättad en läro-anstalt för barnmorskor, som dock år 1855 ännu icke var färdig lill begagnande och som kommer att på statens bekostnad underhållas. Utom 16 sjuksalar, lika fördelade på medicinska och kirurgiska afdelningarne, med 10 till 12 sängar i hvarje sal, samt 9 rum på barnbörds-afdelningen, äro 12 enskilda sjukrum för betalande patienter af bättre klassen i sjukhuset inrättade. Under sistlidet år vårdades å de särskilda afdelningarne tillsammans 1,092 sjuka. Tjenstepersonalen utgöres af en kommissarie, en hushållerska, en förestånderska å barnbörds-afdelningen, 9 sköterskor, en baderska, en tvätterska, en machinist, en eldare och 5 andra tjenstehjon. Sjukhusets inkomster bestå af räntemedel, afgifler af betalande sjuke, kollektmedel inom staden beviljade genom Kongl. Brefvet den 22 Sept. 1784, frälseräntor al 33k hemman i Halland samt 10,000 R:dr årligen af stadens tolag, hvilket belopp blifvit genom Kongl. Brefvet den 18 Febr. 1848 anvisadt till sjukhusets underhåll af de tolagsmedel, som från stadens kassa till inqvarteringsverket härstädes utgått. Under år 1855 utgjorde inkomsterna 21.582 R:dr 47 sk. och utgifterna 18,684 R:dr 42 sk. Bauko.
II Bevillningsstadgan utgå, på grund af taxeringsvärdet mot sådan bevillning svarar; hvaremot dylik afgift ej må påföras för den inkomstbevillning, som för arrende af sådana fastigheter erlägges. Bråk af öretal bör till helt öre höjas. Framställes inom Landsting påstående, att företag, hvarom förslag blifvit väckt, är af den beskaffenhet, att endast stad eller endast landsbygd af företaget kan hafva hufvudsaklig nytta, och att förthy i förra fallet landsbygden och i det sednare städerna, vare sig samfäldt eller en eller flera bland dem, må från 4 Santmans. Semlin.- samt Allm Besvoch Ekon.- Utsk. Utlåtande N:o 6. bidrag till det företaget befrias eller med sådant bidrag i jemförelsevis mindre mån betungas; då skall jemväl öfver sådan framställning beslutas, innan hufvud frågan till afgörande företages. Genom bifall till Utskottets ofvanberörda hemställan skulle äfven erfordras förändrad redaktion af § 48 af samma Förordning; och får Utskottet för sådant fall föreslå följande lydelse af nämnda §: Till ledning för landstingsskattens bestämmande böra häradsskrifvarne hvarje år, efter slutade taxeringsförrättningar, till Landstingets ordförande genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insända förteckningar, sorn för hvarje socken summariskt upptaga beloppen af åsatt bevillning enligt Art II Bevillningsstadgan, särskildt för jordbruksfastighet, för annan fastighet, samt för inkomst af kapital eller arbete, äfvensom uppgift skall lemnäs på taxeringsvärdet för sådan jordbruksfastighet, för hvilken bevillning ej utgöres. Genom Kongl. Mnj:ts Befallningshafvande insända Magistraterna dylika uppgifter för städerna, hvarefter Landstingets ordförande låter genom Kamreraren deraf upprätta sammandrag, upptagande hela länets bevillningssumma, samt huru mycket sig belöper å hvarje stad eller socken. Stockholm den 1 Juni 1866.
Förverkade sökanden ingen rätt dermed, att han ej nämnde fastigheterna annorlunda, än såsom P:n tillhöriga och innefattande alla dem denne ägde i staden och på dess område; och var det tillräckligt, att Rådst.rätten, som skulle meddela inteckningen, kände dem och mot deras identitet ingen invändning af motparten (gäldenären) gjordes; än mindre, kunde då sökandens rätt förringas deraf, att han kallat fastigheterna P:n tillhöriga, sedan denna afyttrat dem genom en handling, som sökanden väl bevittnat, men sorn icke innefattade afslutadt köp. 1 stället för afvittring efter afliden hustru slöt hennes efterlefande man med deras sons förmyndare det aftal, att fadren skulle behålla ali boets lösa och fasta egendom, emot förbindelse att föda och uppfostra sonen, för hvilken dessutom bestämdes ett möderneärf af 400 Ridr banko, som dock först vid fadrens död skulle utgå. Fadren kom, tretton år derefter, på obestånd; och den ännu omyndiga sonejis förmyndare bevakade hans fordran för arfskapitalet, med påstående om förmånsrätt, såsom för barnaarf hos föräldrar eller förmyndare. En sådan förmånsrätt bestriddes, och fråga blef, huruvida fadren, utan att vara förmyndare, fortfor att stå i förmyndareansvar för medel, tillhörande den verkliga förmyndarens redovisningsskyldighet, hvarifrån denne säkerligen icke kunde mera derföre fritagas, att medlen tilläfventyrs ginge förlorade genom den tillåtelse, han lemnat fadren, att dem behålla. I afvittringskontraktet hade han dessutom gjort, men sedermera lemnat obegagnadt ett förbehåll att kunna, när så nödigt funnes, affordra fadren nöjaktig säkerhet, i brist hvaraf annan utväg, än kapitalets indrifvande, naturligtvis ej varit att påtänka. Hade fadren, såsom förmyndare, underlåtit att göra reda för sin förvaltning; så skulle förmånsrätten hos honom, möjligen kunnat fortfara, ehuru annan förmyndare var tillförordnad.
Förslag till StatsVerkets Inkomsters beräknande i RiksStaten för l83o oell följande är, intill dess den ■vid nästa Riksdag skeende Statsreglering lifver gällande. Utskottet, som härvid haft en väsendtlig vägledning af det enkla och systematiska framställningssättet uti K. M:ts Nådiga proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, samt K. StatsContorets i samma ämne aflåtne underd. skrifvelse, har, för att göra förhållanderne, som grunda beräknandet af Inkomsterne, mera åskådlige och lätt fattlige, uppställt dem uti en tableau, som utvisar, för hvarje InkomstTitel, ej allenast hvad sednaste Ständer påräknade, och hvad för åren 1821 med 1826 varit RiksStaten behållet, utan jemväl hvad K. StatsContorets underd. Förslag och K. Propositionen upptaga, samt hvad Utskottet nu föreslår att blifva beräknadt. Uti nämnde Tableau N:o 1 finnas InkomstTitlarna utsatta i nummerordning; och endast i de fall, då något förekommit att erinra eller 10 14ö Stats-Utskottets närmare utreda och bestämma, i afseende på de summor som i K. M:ts Nådiga Proposition upptagas, har Utskottet, under motsvarande nummer, framställt de åsigter hvilka föranledt den af Utskottet iakttagne beräkning. Ordinarie eller Ständige Inkomster. 1:0 Ordinarie Räntan. Den del deraf som är indeld, och hvilken uti Kronovärdie beräknades vid 1823 års StatsReglering till 355,067: 3. 2, har, sedan LandsStatsRäkenskaperne, genom deras tillämpning till RiksBokslutsArbetet, vunnit den stadga, att förenämnde Kronovärdie kunnat närmare bestämmas, enligt 1826 års RiksHufvudbok, utgjort endast Kronovärdie å den Strömsholms Stuteri anslagne,hittills såsom Anordning utom Stat utgående .Ordinarie Ränta, och hvilken, enligt K.
Om harna-undervisningen på landet i allmänhet gäller eljest hvad 2 §. af denna underdåniga berättelse uti sådant ämne innehåller; dock äro verksamma steg, för att befordra det uppväxande slägtets bildning genom ökade undervisningsanstalter, vidtagna under loppet af förra och detta qvinqvennium, såmedelst att, sedan en af Länets invånare sammanskjuten arbetshusfond blifvit genom omsorgsfull förvaltning ökad till 12,000 Rrdr och Kongl. Majrt, på underdånigt förslag af Läns-styrelsen, i Nåder bifallit, att räntan af samma kapital 37 hvart tredje år utdelas såsom understöd för ordentliga folkskolors inrättande på ställen, der församlinga rne kunna förmås att sådane anlägga, hafva slika understöd blifvit åren 1838 och 1841 anslagna och utgifna till 10 pastorater eller socknar, inom hvilka följaktligen behöfliga skolor nu mera blifvit inrättade. Hälsovården uti Länet, till så vidt den innebär omsorgen att vara uppmärksam på folkets hälsotillstånd samt undersöka om, eller bota och hämma smittosamma sjukdomar, bestrides under Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes uppsigt af de för Sundhets-policen inrättade lokal-styrelser, med biträde af fem provincial-iäkare, stationerade uti Wenersborg, Borås, Alingsås, Ulricehamn och Åmål. På förstnämnda tvänne ställen befinna sig äfven Länets begge lazarettsoch kurhus-inrättningar, som under sednare åren blifvit upprätthållne allenast genom de medel, Länets invånare dertill årligen sammanskjutit' Examinerade barnmorskor äro väl på några ställen till finnandes och städerne sakna icke deraf nödigt antal, men på landsbygden äro sådana icke ännu allmänt antagna. Vaccinalörer linnas deremot inom alla orter.