Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Propositioner: angående upplåtande af en del utaf slottsträdgården i Halmstad till tomt för ny elementarläroverksbyggnad derstädes; angående upplåtelse till Wenersborgs stad af en Kronan tillhörig tomt derstädes; om beviljande af anslag till inköp för Statens räkning af en del utaf den af Kammarherren m. m. G. D. Lorichs i lifstiden tillhöriga samling af mynt och medaljer; angående ersättningsanslag för upphörd dagsverksskyldighet till åtskilliga militie-boställen; och Skrifve Iser : i fråga om statsbidrag till kanalisering af Lule eif, till beredande af farled förbi Hedensoch Edsforssarne derstädes; 220 Prot.-Utdrag den 11 Februari 1863. angående sökt statsbidrag för anläggning af jernväg emellan Christianstad och Hessleholms station å södra stambanan; angäende pensionering å allmänna indragningsstatcn af Läkare vid arméen och (lottan. S. D. Föredrogos och lades lill handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial, JVs 6, angäende fullbordad granskning af de i Statsrådet förda protokoll. S. D. Föredrogos och biföllos Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, JY3 1, angående arfvode åt dess Sekreterare; samt Betänkanden: JYs 2, i anledning af väckta motioner om åtgärder för omläggning af allmänna landsvägen genom flera provinser i Norrland; och M 3, i anledning af väckt motion om åtgärder till förekommande af utvandring till Amerika. S. I). Föredrogs och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVs 1, i anledning af väckta motioner om utarbetande af lag mot obehörig efterbildning af konstalster. S. I). Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets Utlåtande, JVs 23, öfver väckta motioner om förhöjd försträckning från Riksbanken till Örebro läns filialbank samt filialbankerne i Carlshamn, Wisby och Borås. S. D. F öredrogos och lades till handlingarne Log-Utskottets Memorial:
I anledning häraf har Utskottet tagit särskild kännedom af Riddarhus-Direktionens protokoll för den 16 Oktober 1865 och den 23 Februari innevarande år, då ifrågavarande ärende förekommit till pröfning, samt tillika af de betyg, som, för styrkande af nämnda Carl Julius Ferdinand von Schantz’ ifrågasatta rätt, blifvit inför Direktionen företedda. Utskottet har härvid inhemtat; att, enligt Vestra Thorsås församlings dopbok för 1812, ett gossebarn med namnet Carl Julius Ferdinand, född den 27 September samma år af modren Johanna Carlsdotter Schiirich i Sporreqvarn eller, såsom sedermera blifvit uppgifvet, Juliana 2 Kiddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 10, Maria Schimdt, blifvit antecknad såsom oåkta, utan angifvande af fadrens namn; att vidare Anna Sophia Svensson, i hvars föräldrars hus Carl Julius Ferdinand skall blifvit född och under sina barnaår uppfostrad, uti en under edelig förpligtelse undertecknad handling, intygat, att Löjtnanten Gustaf Julius von Schantz inför Prosten i Skatelöf Doktor C. M. Agreli, i vittnens närvaro, erkänt ofvannämde Carl Julius Ferdinand såsom sin son; att, enligt Prestbetyg från St. Jakobs församling här i hufvudstaden, Löjtnanten Gustaf Julius von Schantz blifvit den 20 Juni L81G uti äktenskap saminanvigd med Hedvig Lovisa Sebenius; att, enligt behörigt transsumt af bouppteckningen den 3 Maj 1820 efter bemälda Fru Hedvig Lovisa von Schantz, född Sebenius, hon aflidit den 16 derlörutgångne April, och efter sig lemnat en, den 9 i samma månad född, dotter Hedvig Lovisa Carolina Maria Annette; att, enhet href från v. Pastorn i Herlöf, C.
Huru det tillgår i Elfsborgs län, vill jag med några bevis styrka, och hoppas jag att, sedan de blifvit för R. o. Ad. kända, en ålerremiss må beviljas och följden deraf blifva någon ändring i Utsk:s betänkande. 1790 års förordning ang:de snöskottning bestämde icke någon plikt, enligt hvad detta betänk, upplyser, utan först år i8i5 stadgades en plikt af 3 r:dr 16 sk. för hvar och en, som bryter emot berörde författning. Men föreskriften i afseende på skyldigheten att vid inträffande snöfall förrätta skottning har erhållit olika tillämpning. Jag har mig icke bekant, huru i de flesta län tillgår; men jag kan upplysa, huru i Elfsborgs län förfares. Der skottas efter en af Konungens Bef:h:de år 1784 utfärdad skrifvelse, som innehåller, ”att enär snöfall om natten skett, skall vägen alltid påföljande dagen före dager med snöplogen köras, eller, der det icke låter sig göra, med annan redskap öppnas och banas, på det vägfarande må obehindradt framkomma? Denna författning står i strid med sig sjelf, då den säger, att efter snöfall skottningen skall ske om natten, ty de skottningsskyldige borde åtminstone få afvakta dagen, men nu måste skottningen ske om natten, äfven då det icke är månsken. Jag har här med mig ett af Götha Hofrätt nyligen ulfardadt utslag, hvarigenom icke mindre än 68 personer blifvit pliktfallde till 3 r:dr 16 sk b:co hvardera , derföre att de icke skottat vägen om natten, på grund af nämnda författning af 1784, hvilken tyckes mig vara nog gammal. Jag har mig icke bekant, om den blifvit utfärdad med stöd af någon K. skrifvelse eller endast godtyckligt af dåvar. landshöfdingen, men nog skulle jag, då 2:ne domstolar nemi.
Directionen inlemnas directe till Ridderokapet och Adeln vid Riksdagens början, så är RiddarhusUtskottet då ännu icke tillsatt, och var dessutom förut detta förfaringssätt en nödvändighet, emedan Directionen upphörde vid Riksdagens början, men hädanefter synes mig RiksdagsBeräitelsen äfven kunna aflemnas till RiddarhusUtskottet. Det är vid denna Riksdag, som Direction för första gången ej vid begynnelsen af Riksdagen upphört, enligt den förändring, som i I 8 r 8 års Riddarhusordning blef intagen, hvilket jämväl är orsaken, att anledning till ifrågavarande förhållande icke förr kunnat uppstå. Herr von Hartmansdorff, August: Jag in? stämmer så mycket hellre i Herr von Hohenhau» sens åsigt, som den står i fullkomlig öfverensstämmelse med de stadganden, hvilka gälla i afseende å communicationer från Fullmägtige i Riksens Ständers Bank och Riksgälds-Contoir, hvilka icke omedelbarligen, uran endast genom Bancooch StatsUtskotten kunna vända sig till Riksens Ständer, Herr Grejven och LandtMar skall en föreslog, att Herr von Hohenhausens ifrågavarande Den Sf Öatoler a» ml 553 motion matte, jemte Herr von Hartmansdorffs, i anledning deraf, nu afgifne yttrande, till RiddarhusUtskottet remitteras; hvilket bifölls, Föredrogs å nyo och remitterades till RiddarkusUtskottet; RiddarhusDirectionens den 20 dennes aflat-* he, samt den 27 derfåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial med anmälan, att Rid-: daihusKamereraren RevisionsSecreteraren N. W, Stråhle återkallat sin anhållan om Lönetillökning vid RiddarhusKamereraretjensten. Expeditions TJtskotteU, Herr Rosenblads, Bernhard, Aen 27 den~ nes förmiddagen på bordet lagde Motion, om åtgärders vidtagande till vinnande af besparing i kostnaden för Riksdagshandlingarnes tryckning ra. ra.
Spridd öfver hela landet, utgör den indelda arméen en stam, synnerligen lämplig för beväringen, och skulle uppfylla detta ändamål ännu mera, derest soldaternes utbildning ifrån början blefve fullständigare och undervisning dem meddelades i alla till soldatyrket hörande delar. I detta fall finnes väl Stat*- •arnt lUm. B***.- oeh Ik(m.-JJ(AoUt%i BeldalantU, N:o SS. 17 väl en brist, men denna brist kan afhjelpas genom en ändaniåls-enligt ordnad rekryt-exercis. En sådan organisation, stark » sig sjelf och genom de ärofulla'minnen, den för svenska hären bevarar, kunna Utskotten destomindre tillstyrka .att tillintetgöra, som dess vidare utveckling efter tidens fordringar utan svårighet låter verkställa sig. Då, i anseende till hvad sålunda blifvit yttradt, Utskotten icke kunna dela motionärens åsigter om fördelarne af Herr Stjern sv är ds ifrågavarande förslag, följer äfven deraf, att Utskotten icke kunna tillstyrka den af Herr Ekholm väckta motion, att en kommitté måtte nedsättas för att samma förslag granska; hvadan Utskotten tillstyrka, a'tt motionen i denna del må förfalla. Motionären har jemväl föreslagit en kommittées nedsättande för att utarbeta och till Rikets näst sammanträdande Ständer afgifva ett fullständigt utlåtande om försvarsverkets lämpligaste ordnande; men då Kongl. Majit, vid början af innevarande riksdag till Rikets Ständer öfverlemna! en plau lill försvarsverkets ordnande, och Rikets Ständer äfven i vissa delar förklarat sig gilla Kongl. Majlis åsigter i afseende härå, samt i andra delar uttalat Sin önskan, att vid hvad hittills är gällande må förblifva; så anse sig
De fleste motionärer hafva äfven varit ense derom, att uti ett mindre bränneri med redskap utan mäskvärmare, der handteringen drifves med skicklighet, kunde på dygn tillverkas bränvin, till kannetalet motsvarande 2 å 3 gånger pannans rymd, och att, då mäskvärmare begagnades, tillverkningen vore ännu större. Men i afseende på beloppet, hvartill lagstiftaren borde anse dagliga tillverkningen uppgå, hafva meningarne varit delade, i så måtto, att somlige motionärer förmenat afverknings-förmågan på dygn kunna bestämmas till minst 1% gång pannerymden för redskap utan mäskvärmare, och 2'/3 gånger pannerymden, då mäskvärmare begagnades; hvaremot andre motionärer föreslagit i förra fallet 1 '/2 gång, och i det sednare 2 gånger pannerymden. Vid en vidlyftig diskussion, som i anledning af Kongl. Majits Nådiga skrifvelse Bih. lill R. St. Bet. Jft SL egt rum inom Bonde-ståndet, hafva många af detta Stånds ledamöter uppgifvit, att på (lera orter bränvinstillverkningen med den enkla redskapen icke ens hunne till det belopp, för hvilket, enligt nu gällande förordning, afgift utginge, hvarföre anta gandet af en högre afverkningsförmåga ansågs hvarken lämplig eller rättvis. Det må väl icke förnekas, alt alla dessa så betydligt skiljaktiga åsigter om deu enkla bränvinsredskapens afverknings-förmåga kunna för sig åberopa erfarenhetens vitsord. Men derom torde dock nu mera icke förefinnas något tvifvel, att ju tillverkningen, derest den med uppmärksamhet och skicklighet handhafves, kan med enkel bränvinsredskap uppdrilvas långt utöfver hvad i gällande författning är beräknadt, och att i följd häraf bränvinstillverkningen med sådan redskap hittills drabbats af vida billigare skatt, än den med författningen afsedda. Då sådant hvarken kan vara rättvist eller med bränvinslagsliftningens ändamål förenligt, har Utskottet, med anledning af hvad Kongl.
Sedan dess har hon i mångt och mycket frigjort sig från regler och teorier; men aldrig har hon kunnat befria sig helt och hållet från sin uppfostrans lärdomar, och hennes första impuls drifver henne alltjämt att handla i strid mot sin instinkt. I början mottog hon således etatsrådet Struensee höfligt, men utan tillmötesgående. Dock, den mannen hör tydligen icke till dem, som låta sig afspisa med förevändningar. Möjligen kände han redan då, att han lyckats intressera henne för sin person, möjligen föresatte han sig att, trots allt, vinna hennes förtrolighet. Han talade klokt och gaf goda råd för hennes hälsa; hon följde dem och fann sig väl däraf. Hans besök blefvo tätare, och hon vande sig så småningom därvid, ty han var utan tvifvel en intressant personlighet, och han ingaf henne mera förtroende än någon annan, hon mött under hela sitt lif. Till sist kom han dagligen, som läkare och vän, och om han dröjde, längtade hon efter honom – som hon längtar i dag Hon öppnar ögonen vid det hon hör hans steg öfver golfvet ute i salongen. Småleende stiger han öfver tröskeln till hennes boudoir och hälsar artigt, uppmärksamt och förtroligt. Hans höflighet är af annan art än den yttre form och de cirklade talesätt, bakom hvilka en kavaljer eljes så ofta söker dölja sitt hjärtas elakhet eller sitt hufvuds tomhet. – Hur känner ni er i dag, min nådiga fru? frågar han muntert, i det han kysser hennes hand. – Tack, tack – en smula bättre, tror jag. Han undersöker pulsen och nickar belåtet och så är samtalet i full gång. Det rör sig i zig-zag, fram och åter, snuddar vid stort och smått. I dag är änkedrottning Juliane Marie inbjuden till taffel på Kristiansborg, och den första veckan i nästa månad väntas hertig Edward af Gloucester, drottningens bror, till Kjöbenhavn, för att lyckönska Hennes Majestät till födelsedagen den 22. Vid hofvet gå intrigerna sin gilla gång, och de inbördes kämpande partierna söka draga till sig förstärkningar från alla håll. Drottningen är icke vid bästa lynne, sägs det, men kungen Hvar gång han talar om monarken, får hans röst ett mjukare tonfall, och han använder starka ord.
För min del bör jag erkänna, att jag ej äger ringaste anledning till förhoppning att detta ändamål skulle kunna nöjaktigt uppfyllas. Deremot tviflar jag ingalunda, att Rikets importrörelse, befriad från de band, hvarmed densamma anses under prohibidvSystemet vara fjettrad, skulle, efter Utskottets afsigt, kraftigt uppmuntras och införseln af främmande klanufacturvaror komma att utgöra ett föremåRför täflan emellan Städemes handlande, äfvensom att sådant skulle, åtminstone till en tid, bidraga till nedsättning i prisen på Fa - Den 28 Junii /, m. aSi brikstillverkningarne. Då jag således, lika med det Höglofl. Utskottet inser, att desse resultat kunna med säkerhet påräknas, kan jag likväl ej dela Utskottets öfvertygelse om deras nytta och nödvändighet. Mig förekommer det tvärtom klart och otvifvelagtigl, att det vore mera ledande till det allmänna ändamålet att söka medverka till den inhemska näringsflitens befrämjande, än att föreslå anstalter, hvarigenom densamma skulle försvagas och förtryckas samt för vinningslystnaden tillfällen öppnas för sådana beqvämBghets speculationer, som afvände hågen från redbara och för R ket ^båtande entrepriser och förvandlade Svenske handlande till utländske commissio* nairer, hvilkas omtanka skulle, i förbindelse med främmande interressen , hufvudsakligen riktas på importen af Luxartiklar, hvaraf lan det till förfång för en nyttig nationalindustri, snart skulle öfversvämmas. Jag tror mig äf ven äga grundade skäl till den tanka, att någon egenvillig stegring i prisen på de inhemske
"Som Utsk. inhemtat, att postcassan för den s. k. paket-postfarten fortfarande får vidkännas en förlust af omkring i5,ooo r:dr årligen, och all anledning är, alt, om äfven denna uppoffring i någon man kan förminskas, den i allt fall för K. M. och Kronan blifver mera betungande, än om företaget öfverlemnas åt enskilda med ett årligt understöd af det allmänna, så tillstyrker Utsk., att R. St. må hos K. M. i underd. anhålla, det paketpostfarten må erbjudas något enskildt bolag, som, mot tillgodonjutande af ett årligt tillskott af postmedlen, på stadgade vilkor åtager sig och ansvarar för vidmagthållandet af denna communicationsanstalt.’’ Detta StatsUtskts utlåt, är ännu icke föredraget för R. o. Ad.; och då Den x Augusti c. m. jag leise lian finna annat, än att R. o. Ad., om ifrågaställda ämne uti BevilIn:sUtsk:s bctäols. nu afgjördes, skulle anticipera på detta SlatsUtsk:s utlåt, och stadna i olika beslut, hemställer jag, om icke R. o. Ad. bör uppskjuta afgörandet af ifrågaställde punkt uti det föredragna betänk., till dess StatsUtsk:s utlåt. AT:o 214 till afgörande förekommer. Då samma fördelar så mycket hellre böra bereda comniunicationen emellan Stockholm och Göthehorg, som blifvit lemnade communicationen emellan Stockholm och Ystad, som den förra är af mera vigt för landet, än den sednare, och då denna tillskyndat staten en förlust af 15,000 r:dr årligen, tror jag, att man äfven borde uppoffra något för en så vigtig och angelägen communication som den emellan Götheborg och Stockholm. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Just de skäl, sorn Hr af Billbergh anfört, hade jag ämnat åberopa för bifall till Utsk:s tillstyrkande uti förevar, afseende.
Riket och äfven till Norrige, uppköpa stadens handlande högst betydliga partier al inhemska linneoch isynnerhet ylleväfnader från Skåne, Halland och Småland, samt äfven från andra orter, af hvilka ylleväfuaderne till stor del stampas, färgas och beredas inom staden och i dess granskap till tjenlig handelsvara; hvarförutan stadens handlande äro förläggare till eller uppköpare af betydliga andelar i de bomullsvälnads-artiklar, sorn tillverkas i staden, och egentligen uti den landsort deromkring, hvarest väfnadslndustrieo har sitt säte. Bodoch minuthandeln med vanliga köpmannavaror är deremot inom staden föga vigtig, i anseende till stapelorten Göteborgs nära belägenhet; men omsättningen på stadens torg med iandtmannaprodukter och isynnerhet spanmål är ganska liflig, så att en stor de! af Skaraborgs Läns invånare och de jordb; ukare uti 29 Elfsborgs Län, som vanligen afföra deras öfverskotts-spanmäl till Borås, finna derstädes säker och merendels förmånlig afsättning, dels till stadens inbyggare och handlande samt dels för det mesta till allmoge och uppköpare från de staden omgifvande folkrika trakter, som räknas lill gårdfarihandels-distriktet, och i hvilka jorden icke framalstrar nog spanmål för folkmängdens behof. Af fabriker förtjena färgerierna egentligen att särskildt nämnas, såsom varande af större betydenhet. Goda handtverkerier af alla nödiga slag, deribland garfverier med vidsträckt rörelse, saknas icke inom staden; och för öfrigt bedrifvas både fabriksoch handtverks-näringarue med ordning och omtanka. Stadens jord användes för det mesta till frambringande af foderväxter och potates, men föga för spanmåls producerande; och synes, vid jemförelse af alla dessa förhållanden, slutföljdeo blifva: att Borås stad, betraktad såsom afsätt ningsstäjle, utöfvar i flera afseenden ett nyttigt och betydligt inflytande på kultur och näringar, inom såväl Elfsborgs, som flera angränsande
Och i dag skulle han komma med den gyllne ringen för att högtidligen trolofva sig. Brefvet till hennes husbonde, doktorn, har kungjort henne allt detta; lyckliga dag, skall aldrig din afton komma? Det dammar der borta, der gatan återfår sin ursprungliga benämning af landsväg; kanske kommer han? Men det är icke han, det är en tjock gårdsegarinna från närmaste by, hon skall till staden för att göra sina visiter. Hon sköter sin välfödda häst med kraftiga händer och har skyddat sin bredskyggiga hatt med en ljusgrön musslinduk, som blott till hälften döljer en slöja af gul tyll och röda blommor. Den lilla tjensteflickan behöfver ännu icke rodna så vackert: han dröjer ännu, den älskade. Emellertid ler hon så hoppfullt; han kommer nog, det vet hon, ty hon har spått i kaffe, och den svarta sumpen talar sant. Hon slätar sitt lockiga gula hår, jemkar den nya ljusblå schaletten och ser på sina händer. Ja, de äro alldeles rena, litet solbrända och grofva af arbetet, men så runda och mjuka ändå. Hon vet att hon är vacker, men anar icke huru vackra hennes fina drag äro då hon så der drömmande ser utåt. Dröm alltid, stackars Katri! Hon hör hur hårdt de oförskämda, stora flugorna dänga just på det stället der tapeterna hänga lösa och der det dånar mer än eljes. Katri förargar sig deråt, men vet ingen bot. Det blir så enformigt att vänta i det qvafva rummet. Han dröjer så länge. De glada tankarne bli tunga, och det der dammolnet vid vägen liksom närmar sig allt mer, ända tills det töcknar hennes ögon. Värmen, blomdoften, dammet, allt verkar söfvande. Hennes hufvud sjunker ned mot armen, som hvilar på bordet. Kinderna bli röda, de mörkröda läpparne hviska drömmande, hon sofver. Sof, stackars Katri, det är sista gången du sofver så ljuft! Vakna aldrig, ty han kommer! Ja, verkligen, han kommer! Men med hvilket rassel, hvilket buller, hvilket ljud! Der är han, din Olli, han sjelf, din käraste! Hör du, han hvisslar, han sjunger, han knäpper med fingrarne!
Till stöd för den härom gjorda och genom Kongl. Maj-.ls Nådiga skrifvelse af den 11 November sistlidet år (införd under N:o 19 i lista samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoller) Rikets Ständer meddelade anhållan har ofvanbemälde Direktion anfört: att kostnaderna för kanaloch slussanläggningarne blifvit uli de för flera är sedan uppgjorda och af Kongl. Maj:t fastställda arbetsplanerna beräknade lill 206,283 R:dr för kanalen och slussarne vid Dejefors och Stats-Utskottets Utlåtande N:o 'IBS. 55 till 94,377 Ridr lör enahanda arbeten vid Forshaga, eller till ett sanunanlagdt belopp af 300,060 Ridr Biko ; men att, enligt Distrikt-chefen Majoren Lilliehöiiks under sistlitlne års sommar uppgjorda beräkningar öfver den förhöjning i denna summa, sorn de i sednare tider högt stegrade priserna å dagsverken och malerialiei; föranledde, skulle derutöfver erfordras för arbetena vid Dejefors 42,741 Ridr och vid Forshaga 47,867 Ridr, eller tillsammans 90,608 R:dr B.ko; hvadan och dä, enligt bolagets räkenskaper, de redan nedlagda kostnaderna utgjorde vid Dejefors 12,028 R:dr och vid Forshaga 78,297 R:dr, den återstående kostnaden således skulle uppgå på förra stället till 236,995 R:dr och på del sednare till 63,947 Ridr, eller för hela företaget till 300,942 Ridr B:ko. Enär nu bolagets tillgångar, bestående utaf ofvanberörde länesumma samt aktiegarnes till samma belopp bestämda tillskott, och utgörande alltså sammanräknadt 200,000 Ridr
Peter Pehrssons från Calmar län och Joh. Johanssons från Bohus län motioner om upphörande af domares rätt till andel i sakören; j\T:o 24. öfver väckta motioner, dels om upphörande af frälseränteägares rätt till lösen af skattefrälsehemman, som säljas utom börd, dels ock ang:de rättighet för jordägaren att lösa räntan, när densamma utom börd säljes. Upplästes och lades på bordet nedannämnde inkomna betank:n och utlåt:n, nemligen från StatsUtskottet: N:o 38. i anledning af Fullmägtiges i Riksgäldscontoret gjorda anmälan af Hofmarskalken och Riddaren Gustaf Ridderstolpes till dem ingifna ansökning om återfående af en intecknad förbindelse, utgifven till säkerhet för handelshuset här i Stockholm, under firma J. C. Muller & comp. af R. St. beviljad liqvid för 7 st. af Riksgäldscontoret utfärdade, på postcontoret i Hamburg år 1812 förkomna partialobligationer, hvardera på 1000 floriner Brab. vexelmynt; N:o 3g. i anledning af Hr Rosenblads, Bernhard, motion, angående Riksgäldscontorets räkenskapers granskning i Kammarrätten, ifrån och med för äri835; N:o 40. i anledning af Hr Hammarhjelms, C. F., motion, om anslag i 10 år åt Skottske agronomen Steffens; N:o 4.1. i fråga om förhöjning i aflöningen för storskiftesoch afvittringslandtmätare; N:o 42. i frågan om K. Förste Lifmedicus af Pontin* bibehållande vid ett pensionsanslag; 5 H. 24 Den i5 April e. ra.
Jag kan ej anse för något farligt praejudicat, att i nådeväg skona arfvingar från godtgörelse af förluster, tillkomne genom förseelser af dem de ärft, och hvaraf den felagtiges bo aldrig haft någon fördel. Helt annat vore förhållandet, om Ewers i lifstiden uppburit och förskingrat något för Staten; då hade hans bo deraf njutit någon vinst; då borde hans skyldemäns arftägt i 376 D en 3o Ja n u n r i i. mån deraf förminskas, och jag skulle då aldrig röstat för afskrifning, men gör det nu, hälst skade-ersättningen för ett tjenstefel, enligt hvad Friherre Anckarswärd riktigt anmärkt, nu utsökes hos arfvingar i 3:dje och 4;de led. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Jag är visserligen ej hland dem, som bestrida nödvändigheten af att vara sträng emot Uppbördsman; men jag vill ej derföre, att de skola stekas vid sakta eld. Sådant blef likväl förhållandet i förevarande fall, om utlåtandet icke återremitterades, och Sländerne derigenom betogo sig rätt att bevilja den sökta eftergiften, i händelse skäl dertill förefinnas. Det är ej derföre sagdt, att Ständerne skola bifalla ansökningen, då utlåtandet återkommer. De kunna i stället öfverlemna till Kongl. Maj:t att, om samma resultat vinnes af de ytterligare undersökningar, hvilka i ämnet äro nödiga, som af de redan verkställda, i Nåder bevilja den sökta befrielsen. Jag anser det vara angeläget, att sådana fordringsposter, hvilkas gäldande icke är att förvänta, ej onödigtvis balanceras i Rakenskaperne. På desse förenade grunder instämmer jag med de Herrar, hvilka yrkat åter remiss. Herr von Hartmansdorff': Jag vill ej sätta mig emot återremiss, om Ridderska - 1 Den 3o J annar ii. pct och Adeln täckes besluta den, men anhåller då, alt äfven få beledsaga den med en anmärkning.