Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:drj hvarförutan årliga kostnaden för vidmaglhållandet, sorn äfven, med lika beräkningsgrund, blefve till förmon för senare alternativet, konime att för den på sistnämnde sätt organiserade Flottan uppgå lill betydligt mindre belopp, enär underhållet af skärgårdsfartyg uppgår lill proportionsvis vida mindre kostnad än de stora fartygen; samt alt båda dessa Flotlor fordra ungefärligen lika bemanning, hvaremot företer sig den skillnad emellan tyngden af de projectiler, hvilka berörde Flotlor, med elt lag kanoner, kunna kosta, att dessa vid den på förstnämnde sätt sammansatta Flottan väga 28,836 skålp. vict. vigt, men vid den senare 31,887 skålp., hvarigenom verkan af den sistnämndes eld borde blifva betydligt mera förstörande; och anser Utskottet för öfrigt, alt, sedan en fullständig plan för Sjöförsvarets ordnande blifvit fastställd, behofvet fordrar, att, då anslagen nu varit anvisade för Örlogsoch Skärgårds-Flottorne gemensamt, hvarefter fördelning för hvarje år egt rum, deremot för framtiden bestämmes hvad för hvardera Flottan, i enlighet med berörde plan, kan påräknas, så att vidtagande åtgärder derefter Stats-Ulskottels UllåCandej IV.-o 53. 7 må lämpas; äfvensom att manskapet jemväl fördelas emellan de olika Flottorna, så att dess organisation oell öfningar kunna rättas efter den olika tjenstgöring, som vid hvartdera vapnet ifrågakommer och hvarigenom den fördel vunnes, att manskapet förvärfvade större färdighet och vana i den sjötjenst, hvartill detsamma vore afsedt, än derest tjenstgöring bestriddes växelvis å de olika Flotlorne. Efter att sålunda hafva utvecklat sina åsigter af ämnet, tillstyrker Sta IsUtskottet, att Rikets Ständer, med framställning derom, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, vid nästkommande Riksdag, för Rikets Ständer i
Uppgifterne örn sädesafkastningen torde mera närma sig sanningen; men äro dock, efter min tanke, jemväl allt för lågt beräknade; åtminstone bör man, om än denna afkastning antages utgöra medeltalet för de ifrågavarande fem svaga åren, ej derefter bedömma Blekinges afkastning under vanliga goda år, vid den höjd jordbruket numera uppnått. För att emellertid lemna tillfälle till jemförelse emellan jordbrukets skick, enligt förra Femårs-Berättelsen och den närvarande, anser jag 1221g bär böra upptaga följande af tabellerna uppdagade förhållande^ Hvete . , Råg O * • * Korn Hafra . blandsäd' Aner . Råg-sädet i det närmaste varit lika, men lemnat bättre afkastning; att Korn-sädet deremot blifvit ökad t, äfvensom Hafre-säde tBland-sädet minskadt men gifvit bättre äring, att A rieme nära bibehållit sig vid samma utsäde, men gifvit bättre afkastning; samt att beträffande Potatoes-växten, utsädet val blifvit ökadt, men afkastningen likväl vida mindre; detta sednare förbullande utan tvifvel i följd af den i allmänhet väta väderleken. Enligt de underrättelser jag från Tullverket inhämtat, hafva följande rfvantiteler Spannmål och Potates under ifrågavarande fem år blifvit lill Blekingska hamrarne från utrikes eller andra inrikes orter importerade, nemligen: 1828 1829 * . • • 1830 183 t • i83o • Att '*9 — Blekingska Provinsen under sin närvarande betydliga brännvinsproduktion ingalunda kan fylla denna consumtion är lika gifvet, som att dess årliga import ingalunda bör betraktas såsom jordbrukets deficit, helst det bör observeras, att det närliggande Småland hämtar betydliga Spannemåls-förråder i denna kust-ort.
Vid bedömandet af den ifrågavarande Nådiga Propositionen måste man taga i betraktande de särskilda förhållanden, hvilka för Sverige äro för handen genom unionen med Norrige, sådan densamma för närvarande belinnes, och nekas torde då icke kunna, att, enligt hvad ofvan blifvit visadt, Propositionen innefattar större förbättringar i jemförelse med Riks-aktens nu gällande stadgandet), hvarföre densamma äfven bordt af Konstitutions-Utskottet tillstyrkas. De förändringar uti ordnandet af Interims-Regeringen, hvilka blifvit ifrågasatte, äro af beskaffenhet att vara beroende på beslut utaf båda de förenade Rikenas representationer, hvarföre Kongl. Proposition i ämnet blifvit ailåten jemväl tili Norriges Storthing. Otvifvelaktig! är att Svenska Riksdagen bör vid frågans afgörande afse Sveriges fördelar, men deraf följer ingalunda att det icke vore af vigt, att medlemmarne af de båda folkenäs representationer kommo i tillfälle att före fragans slutliga afgörande ömsesidigt utbyta tankar i ämnet, och då enligt Norrska Grundlagen en sådan fråga, sorn den ifrågavarande, icke får till slutlig behandling företagas dörr än vid nästa lagtima Storthing, så torde en tredubbel grannlagenhet: emot Konungen, emot Brödrafolket och emot nästkommande Ständer fordra, att Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition varder till nästa Riksdag livilande, och hade Konstitutions-Utskottet äfven af detta skäl bordt densamma tillstyrka. Ett förhållande, hvilket slutligen icke heller bordt lemnäs utan afseende, är att bestämda stridigheter förefinnas emellan Sveriges Grundlagar och Riksakten, så att emot den ena eller den andra måste med afsigt brytas vid alla de tillfällen, då Riks-akten kan komma i fråga att tillämpas. Denna olägenhet är så stor, så emot sjelfva grundtankan för allt konstitutionelt samhälle stridande, att afhjelpandet utaf densamma genom ifrågavarande Kongl. Proposition väl vore i och för sig värd behjertande.
:Dr för $ufenDet af märDet, od) i famma förJjållanDe för ett min* Dre, nemligen: 2llunbruf, 2lnforfiiuöen, Secfbruf, Sergsmanebamrar, 23erltnerblått*5obrifer, ölecf* ocf) Plåtbomror, £lybort$* odj) Slybwtcts* J ^abueerSulöons* ocb ©egelöuf0*5öbrifer, Cottwns^rycf ener, Cobolts* Werf, SDegebSabrtfer, * <Emt>«rs*5octorter, (Bloefcruf, 2klf*ugnor, 35 forn fmiba dier walfa koppar. 2\mp< od) ©pt£l?ammatfto<far, ^oppat^amrar, 2Soppar*tPerf, 2£oppar*XPal0'EPerf, ] ÄotrbSabrtfet, af Ijwilba Derutom betalaö Stämpelafgift. 2U*utbtuE, af befa utgå Derutom Sep jfillingar för fjmarje tidrcerfaD Centner ^rut, enligt SIttefl från ^ongl. ^rig&Collegiunt. Vittnes 23omull0/ od) 3?lle*,$abribcr, £.«öer*<B atfroetter, tHaeugitör od> anbelar Deruti/ l>mi(faé tillwerfning förfäljeö; få roiDa De nem» (igen icfe ingått i roärDet af Den Cgenbom, fyrcarunDer De f>bra. XXlt^in^25vuf, marmorbrott, ©Ijeflagerter, Pappera
S. D. Sedan Ståndet den 8 dennes, dels i anledning af BevillningsUtskottets Memorial N:ris r4 och 16, ansell det tillhöra Allmänna Besvärsoch Oeconomie-TJIskot tetr att till behandling upplaga Herr Grefve Cronhjelmsy O, A, inom liögloflige Ridderskapet och Adeln väckte motion, angående slädernes tolag, dels beslut i t, att Discussions-Protocollet öfver nämnde Memorial skulle öfverlemnas tili det eller de Utskott, som kommer eller komma att behandla omförmälde motion, beslöt Ståndet nu att remittera till Almänna Besvärsoch Oecononde-Utskottet, sedan Con titutions-Utskotlet meddelat Utlåtande å Utskollets behörighetsfrågor, 1:0 en af Herr Werrn gjord motion, angående de så kallade stadsandelarne uti Rikets uppstäder, och 2:0 ett af Herr Santesson, angående städernes tolag ingifvet anförande, jemte de yttranden, som flere af Ståndets öfrige Ledamöler, i anledning deraf, meddelat SD. Föredrogs Expeditions-Utskottefs• Memorial ivro 12, med förfrågan, rörande tiden för tillämpningen af den Arrendatorer utaf Svartsjö Kungsgård beviljade arrende-nedsåttning; och blef nämnde Memoriåf till Stats-U t skottet remitterad t. S. D. Föredrogs å nyo Stats-U t skottets Memorial och Utlåtanden:
Herr Grefven och Landt - Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla 6 §:n, med iakttagande deraf att, på sätt Herr Rosenblad föreslagit, i stället för fem, minst fyra Ledamöter borde vid Directionens sammankomster vara närvarande. Bifölls. §. 7. blef utaf Ridderskapet och Adeln godkänd. §• 8. Herr von Hohenhausen: Sedan den re daction af 2 §. Riddarhus-Ordningen, som Riddarhus - Utskottet föreslagit, att Introduction emellan Riksdagarne icke må beviljas, ej blifvit af Ridderskapet och Adeln antagen, torde äfven denna §., som är derefter lämpad, böra undergå förändring. Jag får derföre föreslå följande redaction: Med iakttagande af föreskriften i Kongl. Förordningen af den 8 Maji jemförd med Kongl. Brefvet af den 11 Februarii 1800, bör Directionen vid introductions beviljande tillsej att densamma ej må bifallas för andre personer än dem hvilka inom 2,:ne år, efter det de blifvit i Adelig* Friherrlig eller Den 16 November. 629 Gref velig 'värdighet upphöjde, sig till introduetion ä Riddarhuset anmält och de derföre erforderlige praestanda fullgjort, sä framt ej Kongl. Maj:t genom serskild Nådig Resolution täcktes försuten lid återställa. Då Introduction begäres bör in originali uppvisas Konungens Nådiga diplom, och åligger Directionen noga tillse att icke allenast vederbörliga qvittencer öfver de i FörfattJiingarne påbjudne introduetions-afgifterj utan ock Sköldebrefvet i afskrift, vapenplåt samt fullständigt upprättad Biographisk Genealogie Öfver alla de till Ätten hörande personer, till Directionen varda ingifne innan introduetions - listan utfärdas. / afseende på introduction under Riksdags förhälles på sätt 2 §. i Riddarhus-Ordningen derom föreskrifver.
Om någon icke antagit propositionen, må han räcka upp sin hand. (Tystnad.) Nämndens mening har således segrat öfver min, och jag reserverar mig i protokollet mot denna som mig synes onödigt grymma dom. Makarna dömas till ett års skillnad i säng och säte vid äfventyr af fängelse, om de under tiden söka hvarandra. Fordringsegare FORDRINGSEGARE. TRAGI-KOMEDI. Personer: TEKLA. ADOLF, hennes man, målare. GUSTAF, hennes frånskilda man, lektor. (Reser under antaget namn.) Sceneri: vy öfver landskap. Bord något åt höger med tidningar; stol till venster, chäslong till höger om bordet. Dörr till ett rum på höger sida. En salong på en badort. Dörr till veranda i fonden med _________ ADOLF och GUSTAF vid bordet till höger. ADOLF (knådar en vaxfigur på en miniatyr-kavalett; har sina vid sig). två kryckkäppar stående bred och allt detta har jag dig att tacka för! GUSTAF (röker cigarr). Åh prat! FORDRINGSEGARE. 18 ADOLF. Alldeles bestämdt! Under de första dagarna min hustru var bortrest låg jag på en soffa maktlös och bara längtade! Det var som om hon gått bort med mina kryckor, så att jag icke kunde flytta mig ur stället. Sedan jag sofvit några dagar, kvicknade jag till och började samla mig; mitt hufvud, som arbetat i feber, tog till att lugna af, gamla tankar, som jag förr haft, slogo upp, arbetslusten och driften att skapa kommo igen och ögat återfick förmågan att se rätt och djärft och så kom du! GUSTAF. Du var usel när jag mötte dig, det medges, och du gick mellan kryckor då, men det är därför icke sagdt, att min närvaro har varit orsaken till ditt vederfående. Du behöfde hvila, och du hade behof af manligt umgänge. ADOLF. Ja, det är nog sant, som allt hvad du säger; och jag hade manliga vänner förr, men sedan jag gifte mig, ansåg jag dem öfverflödiga, och jag var nöjd med den enda som jag hade valt.
»Selma», sade denne, då hon vid ett tillfälle gick igenom salen, »hvad i all verlden sade du åt din man i går qväll, som så kunde stämma honom till min favör? När han kom ville han ju inte ens helsa ordentligt. Jag trodde dig verkligen inte om att vara så slug.» »Ack du, det var alldeles omedvetet», svarade Selma med ett återhållet löje, »jag kom bara att säga honom, att du är förlofvad.» Han såg ett ögonblick frågande på henne. Men så förstod han meningen, skrattade torrt och vände sig om till sin bok. En stund derefter stodo de båda inne hos fadern, som nu första gången satt påklädd i sin stora farfarsstol, helt modstulen öfver att dottern skulle fara ifrån honom. Richard och Selma stodo framme vid fönstret. Hon såg frisk och präktig ut i sin åtsittande vårkostym och käcka jägarhatt. Genom fönstret kunde man se patronen syssla ute vid vagnen. »Pål har gifvit mig lof att bygga om stathuset, det sämsta af dem – förstås» – sade hon brådskande i det hon drog hatten säkrare på och stack en nål igenom, »men nu skulle jag så gerna vilja fråga dig till råds om ett och annat, så att jag kunde få det riktigt helsosamt och bra; deras välsignade ungar äro alldeles förgångna af utslagssjukdomar och elände. Pål säger att det ha sådana barn alltid, men jag kan inte förlika mig med det. Hvar gång jag kommer dit ...» »Ja, hvad skall du der?» sade han vresigt, men det ryckte under skägget som af ett kifaktigt leende. »När de äro sjuka så Hon såg på honom med ett förebrående ögonkast och rodnade häftigt. »Herre Gud, hvad du nu var dig lik sen gamla tider!» utbrast han skrattande, »den minen kände jag så väl igen. Nå, gå nu på. Jag ville bara höra hvad du skulle säga.» »Asch, jag har tänkt att tala med dig om det hela tiden, men liksom varit rädd.» »Rädd? För mig! Hvarför det?» »Att du skulle skratta åt mig.» Hon drog och drog i sin handske, fast den redan satt oklanderligt. »Skratta? Det hör ju till mitt eget fack, hvarför skulle jag då skratta!»
Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 7 kartor och handlingar, samt att de knappt kunde ega något hopp att vid en mera framskriden ålder vinna förbättrade inkomster genom befordran till högre aflönade tjenster vid landtmäteristaten, — den enda befordringsväg, sorn kunde sägas vara för dem öppen, — emedan få sådana tjenster finnas vid General-Landtmäterikontoret, och Ingeniörer, som längre tid afhållit sig från landtmäleriets praktiska utöfning, högst sällan vore lämplige att bekläda Förste Landtmätaretjenster, hvilka tjenster dessutom efterslräfvades af många skicklige landtmätare i länen, de der, såsom saknande lön på stat, lika mycket som Ingeniörerne vore i behof af högre och framför allt säkrare afiöningsvilkor; och hade Öfver-Direktören, med stöd af dessa förhållanden, hvilka icke inträffade på första lönegradens tjenstemän vid andra embetsverk, samt med åberopande jemväl deraf att, till beredande af en behöflig minskning i Landtmäteri-Sekreterarens åligganden, Ingeniörernes göromål måste ökas, äfvensom att lefnadskostnaden vore högre i hufvudstaden än i landsorterne, i underdånighet hemställt, att ingeniörernes löner, på sätt de fleste af dem hos ÖfverDirektören begärt, måtte höjas till 1800 Riksdaler, eller samma belopp, som Förste Landtmätarne å stat nu åtnjuta samt äldre Afvittrings-Landtmätare, jemte 200 Riksdaler i respenningar, fått sig genom Kongl. Brefvet den 2
Jag skulle visserligen vara ganska tacksam, om R. o. Ad. ville bifalla K. M:s Propos. , men jag bör uplysa, att den siste talaren begått ett misstag, då han trott, att skillnaden emellan reservanternes och K M:s förslag vore endast 294 Rdr 50 öre. Dertill måste nemi. läggas det belopp, som enl. K. M:s Propos. skulle öfverflyttas på indragningsstaten nemi. 1,344 Rdr. Jag vill icke begära bifall till K. M:s Propos., enär den utgick från förutsättning, att KrigsHofR:ns civila embetsoch tjenslernän skulle omorganiseras, men R. St.:r icke bifallit detta utan i stället beslutat underd. skrifvelse med anhållan om denne HofRätts indragning. Vid sådant förhållande inskränker jag mig till det belopp reservanten Hr Bildt föreslagit eller 3,000 Rdr, helst intet hopp finnes att summan kan deröfver höjas, enär PresleSt. antagit den. Emellan Hr Lilljehööks och Hr Bildts förslag finnes den skillnad, att den förre vill hafva en viss summa ställd till K. M:s disposition, hvaremot Hr Bildt velat, att summan skall i främsta rummet användas till förbättring af KrigsHofRättsRådets och KrigsFiskalens löner. Jag anser Hr Lilljehööks förslag äga företräde, enär derigenom äfven tjenstemännens löner kunna förhöjas, hvarföre jag anhåller om bifall till detsamma. Hr Cederschiöld: Det måtte hafva undfallit den siste talarens upmärksamhet, att jag afstyrkt bifall till K. M:s Propos. om en tjenstemans öfverflyttning på indragningsstat, emedan man icke kan ingå i pröfning af frågan om HofRms omorganisation, sedan Den 7 D ecember. 133 dess indragning blifvit beslutad. Jag yrkade bifall till K. M:s Propos., såvidt den afser anslagssummans förhöjning med 294 Rdr 50 öre, och att beloppet skulle ställas till K. M:s Propos., allt under förutsättning, att det blir för K.
Riket försvar behöfligt ansedt Batteri värfvadt Fot—Artilleri, som skulle bestå af en Kapiten, 2 Subaltern-Officerare, 3 Under-Officerare och 43 man Konstaplar, Trumpetare och Artillerister, oberäknadt det för detsamma afsedda beväringsmanskap, samt komma att förläggas antingen i Umeå eller i Hernösand, nödige medel, förslagsvis beräknade för Batteriets första uppsättning till omkring 8,000 R:dr och för dess årliga underhåll m. m. till 6,693 R:dr 10 sk. allt banko, måtte af dertill uppgifna tillgångar varda anvisade; och förmälde Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 13 Mars 1848, sig hafva funnit skäligt att, med bifall till hvad Kongl. Maj:t uti ämnet i Nåder föreslagit, för egen del medgifva, att kostnader för ifrågavarande Artilleri-Batteris första uppsättning samt årliga utgifter för dess aflöning, underhåll, beklädnad och materiel finge bestridas dels med vakans-afgifter för de rotar i Norrbottens Län, som till underhåll af en Artilleritrupp hållas vakanta, och dels af Norrbottens Hästjägare-Sqvadrons fond, äfvensom öfrige årlige kostnader för den nya truppen, såsom till dess inqvartering och förseende med ved och lysningsämnen samt till lega och fourage för exer cishästarne, utgå af de till lika beskaffade utgifter afsedda anslag under Riks Statens fjerde Hufvudtitel. Sedan Kongl. Maj:t derefter, af militära skäl, funnit lämpligast att till förläggningsort för det nya Artilleri-Batteriet i Nåder utse staden Hernösand samt sedermera, efter det nödiga förberedande åtgärder för Batteriets uppsättning blifvit på Nådig befallning vidtagna, under den 16 Oktober 1849 i Nåder pröfvat de härmed gemenskap egande frågor och fastställt stat för Batteriet, hvilket tilllika förklarats skola tillhöra Svea Artilleri-Regemente, har meranämde Batteri under loppet af sistlidne år blifvit fullständigt uppsatt och finnes nu å den för detsamma utsedda Station förlagdt.
M.s nåd. skrifvelse, i fråga om delaktighet i civil-statens pensions-inrältning för borgmästare i rikets släder utom Stockholm, äfvensom för kommissions-Iandtmätare; N:o 154, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de särskilda åtgärder till hospitals-fondens understödjande; N:o 155, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, i fråga om restitution af hvad utaf hemmans-innehafvarne å Oland blifvit i ränta för den å hemmanen på ön fördelade utmark, från och med år 1841, till Kronan erlagdt utöfver det nedsatta belopp, hvarmed berörde ränta eller s. k. utmarksskatt numera utgöres; Den 10 Maj. 507 N:o 156, i anledn. af K. M:s nåd. framställning, rör:de användande af de linder K. stats-kontorets förvaltning varande äldre depositionsmedel; N:o 157, i anledn. af K. M:s nåd. framställning om godlgörelse eller afskrifning af åtskilliga utaf K. statskontoret af under händer hafvande medel bestridde utgifter; N:o 158, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de rusthållarnes inom det s. k. Kungsöhrs län befrielse från erläggande af nu utgående lösen för de ränledagsverken, hvilka af deras ägande stamhemman skola utgöras; samt N:o 159, ang:de de utaf 2:ne lotshemman i Ytterlännas socken förr utgjorda onera. Vid föredragning af StatsUtsk:s i gårdagens plenum på hordet lagda mern. N:o 160, i anledn. af erhållen återremiss af SlatsUtsk:s utlåt. N:o 78, fann R. o. Ad. detta mern. ej erfordra annan'åtgärd, än alt läggas till handlingarne.
– Orden äro betecknande för honom; jag förstod dem icke då. Men sedan jag hört föreläsningen visste jag hvad han menade. Denna föreläsning var om mansidealet: Cæsar. Nästan det enda af hans som är kändt i Ryssland är boken om Lasalle, men den är man alldeles tokig med.137 Han sade om Julia Kjellberg, fru von Vollmar, att hon var den mest fint bildade svenska han någonsin träffat, den som mest helgjutet varit Damen. Han gjorde sig grufligt stora föreställningar om hennes rikedom och trodde att hon egde en inkomst af hundratusen om året, hvilket dock måtte ha varit öfverdrift. Äfven berättade han att hon åtnjöt ett sådant anseende i Stockholm, att ingen förläggare ansåg en boks öde betryggadt förr än fröken Kjellberg afgifvit sitt omdöme deröfver, och detta fastän hon aldrig uttalade sig genom pressen, utan endast i det enskilda lifvet. ”Att en privatmenniskas ord kan väga så mycket, det är någonting alldeles vidunderligt,” tillade han. Jag frågade Karl om henne. Han sade att han aldrig träffat någon menniska hvilken så som hon tagit till sig hela sin samtids vetande, på alla områden. Han kunde icke förstå hur det var möjligt för henne att smälta så mycket. Han menade att hon måtte ha ett alldeles märkvärdigt minne samt en sällsynt lätt och smidig fattningsgåfva.138 Herr Professor! Mitt tack för all Er vänlighet emot mig under det förflutna året, och mina välgångsönskningar för det nu ingångna! Det är icke som patient, utan som författare jag i detta bref vågar vända mig till Er. Jag står på en punkt, der jag måste fram genom de motigheter, som stänga vägen, eller också gå tillbaka. Ett stillastående i ens utveckling fins icke. På det Ni måtte förstå mitt läge och ursäkta mitt tilltag, blir det nödvändigt att jag talar något om mig sjelf, och jag gör det helt öppet, emedan halfva förtroenden icke allenast äro en kränkning för den som emottager dem, utan äfven en källa till missuppfattning om den de gälla. Den omgifning, hvari jag lefvat, har gjort mig till ytterlighet sluten. Jag har i min lilla myrstack lefvat som en snäcka, utvecklat mig inifrån, uppsugit allt utan att ge någonting tillbaka.
Riksdag i omförmälte ämne gjorde ufiderdåniga hemställan må kunna hos Kongl. Majit i underdånighfet föredragas, och att Kongl. Majit derefter ville den till Nådig pröfning företaga, Utskotten jemväl nu få vördsamt anmäla, att Betänkandet, enligt ankomne Protocolls-Utdrag, blifvit bifallet, af Höglofl, Ridderskapet och Adeln den 4ide och af Högvördige Preste-Ståndet saint Hedervärda Bonde-Ståndet den 7:de i nästlidne April månad, hvarigenom frågan, till följe af O9 §, i Regerings-Formen, redan är afgjord; Altså anse Utskotten någon "vidare åtgärd dervid för sig icke återstå, Stockholm den 3 Junii 1818- Nir 115, Riksens Höglofl. Ständers L 0 g* samt Allmänna Besvärs* p c h O e~ conomie-Ut skottens Utlåtande, angående de An märkningar, som blifvit gjorde vid Betänkandet i frågan om förändringar uti de rörande Fri skiftesdelningar utfärdade Författningar. Vu det af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten den i6:de sigtvekrte Martil 632 Lag~ och Besvärs-Ut skott em Betankandem afgifne Betänkande ofver de af flere Riksdags Bull magt ige utaf Hederväida Bonde-Ståndet väckte förslag, angående förändring af de, rörande enskifri sdeiningar utfärdade författningar, hafva anmärkningar blifvit gjpvda, hos Hogfofl. Rid-, derskapet och Adeln, hos Högvördige Pres.teSiandet och uti Hedervärda Bonde-Ståndet, i anledning hvaraf berörde Betänkande afdesse nenne Riks-Stånd, till frågaris förnyade pröfning afl' Ur skotten , blifvit återremitteradf.
Ab. Pihi, l83o. ftanöo-Utskottets Memorial N.ö lf4- t % N:o 144- Antoni till Exp.-Utsk. den 8 Mars 1830. Memorial, Med åtföljande Förslag till andra och sjunde Artiklarna i det blifvande Banco-Reglementet. Hos Rikets Ständer anmäleS vördsamt lie* dantiämnde, till Banco-Reglementet horan* de, af BanCo-Utskottet uppfattade Förslag* Hemligen ! A) Andra Artikeln* Söm innefattar Stad* gande» om Bankens ComtnisSanierS åligganden och befattningar i allmän* hetj sålunda! §• »• ^ Bankens Commissarier ega egentligen följande fyra bestämmelser! a) att vara Ledamöter uti dert Fullmäktige underordnade Autoritet, med. egen och serskild ansvarighet i afseende på Verkets förvaltning i det hela, sorn benämnes.* Commissariatet,* b~) att vara vårdare af Bankens redbarheter} - Bill. tili Rits. St. 6 Sami. 3 B. 1 ansta Häftet. 2 Banco-TJtskottets Memorial N.o 144• c) att såsom Chefer förestå BancoYerkets serskilda Departementer; d) att såsom Tjenstemän inom Verket bestrida utstakade göromål fördagen. §. 2. (Lika med §. i. i 1823 års BancoRegleraenle, pag. 19.) '§. 3.