Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad beträffar Frih. af Ugglas’ anmärkning om att man bör på förhand kunna beräkna antalet af ynglingar, som skola rymmas i en skola, när man skall bygga en sådan, får jag nämna, alt denna beräkning sker icke blott med afseende på de närv:de förhållandena, utan med afseende på mera gynnsamma omständigheter. Dessutom upprepar jag, hvad jag nyss sade, att antalet för hvarje särskild skola må bestämmas med afseende på hvad skolan rymmer, men icke genom en abstrakt sillra. Det är den kringliggande ortens behof, som bör bestämma läroverkets storlek, men icke en i luften tagen siffra, Jag fortfar i mitt yrkande om alslag å punkten. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden i dels bifall till 120 Den 10 Jani f. m. och dels afslag ä Utsk:ts förev:de hemställan och försteg, framställde IIr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall dertill och sedermera propus, på afsteg derå, hvilka båda propos:r med blandade ja och nej besvarades; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och förslag förnyades, och sedan svaren derå jemväl utfallit med mångå ja och nej i blandning, förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uppsattes och justerades följtde voter:s-propos.: »Hen som bifaller Allmänna Resv.- och Ekon.-Utsk:ts å sid. 6 af Belänk:t N:o 118 gjorda hemställan jemte den dertill hörande punkten litt. A., röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ifrågav:de hemställan och punkt.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 27. Nej — 34. 5:tc punkten (sid. 7), jemte förslaget litt. b. Gr. Mörner: Här visar sig samma begär att reglementera, som i den näst föreg:de punkten.
I den förmodan, att Ridderskapet och Adeln torde icke vägra återremiss åt Betänkandet i anledning af de anmärkningar, som blifvit gjorde, begär jag att få öka dem med några. I 2 Gap. 1 §. stadgas, att Borgenärer, som tillstädes kommit, skola genast inför Rätten utse, eller ock sig emellan välja och för Rätten nämna s:ne eller flere Gode Män. I denna §. är det förbisedt, som erfarenheten visat flere gångor hafva inträffat; det har nemligen händ t, att en redlig gäldenär, som. nödgats gifva upp sin stat, har ägt sådant förtroende, att alla borgenärerne lemnat curatelen åt honom, och besynnerlig vore den lag, som skulle vägra creditorerne en sådan rätt, men obillig vore den lag, som skulle, anförtro åt pluraliteten ett sådant beslut emot de andras eller en endas bestridande. När ett concurs-tillstånd inträffat, Den 9 Junii f. m. 245 visar det ovarsamhet af den, som uppgifvit staten, och då synes hvar enda borgenär vara berättigad, att stiga åt den, som en gång satt hans egendom på vågspel, att han ej vill ytterligare lemna den i hans händer. Jag känner, att det fall inträffat, ej längre sedan ani höstas, att i en concours i landsorterna creditorerne i Stockholm behagade skicka ned en person, som ville, att creditorerne skulle öfverlemna förvaltningen åt cessionanten, då creditorerne i landsorten, som ej ville detta, icke hade annan utväg än att vidtaga ett steg, som de annars icke tagit, att nemligen begära cessionantens hållande under bevakning. Då förklarade Götha HofRätt, att curatelen icke kunde lemnäs åt en person i sådan ställning. Jag hade derföre önskat, att förslaget sä uppgjordes, att då alla creditorerne komma öfverens derom, att cessionanten sjelf må i bevakning af Boets angelägenheter förblifva, sådant må kunna ske, men att, om en enda bestrider det, creditorerne voro pligtige att viii ja gode män. Rörande en annan §. anhåller jag äfven att få yttra mig.
Efter förut i laga tid skedd pålysning, sammanträdde Rödöns socknemän för att välja en ny sockenskrifvare, i stället för orgelnisten och folkskolläraren Öberg, men ville sockenmännen innan de skredo till val bestämma så väl skylldigheterna, som lönen för den blifvande sockenskrifvaren. 1. Sockenskrifvarens skylldighet är att uträkna, fördela, debitera och uppbära alla sockens utgifter, äfven de som tillkommo genom lidna brandskador. Fördela och emottaga de materialier, som behöfvas för sockens gemensamma byggnader; föra processer för sockens räkning, då han likväl får tillräkna sig skjuts för längre reser utom socken, och dagtractamente för en längre tidspillan; med ett ord: sockensktifvaren skall fullgöra alla sockens gemensamma angelägenheter. Vid afdebitering sättes hvarje part särskildt. 2. Sockenskrifvaren väljes icke på någon viss tid, utan eger han när som hälst afsäga sig detta förtroende, liksom ock socknemännen att afsätta honom, när han ej är dem till nöjes. 3. Lönen för den blifvande sockenskrifvaren bestämdes till sexton (16) skillingar banco af hvarje rök eller af hvarje hemmansegare, hvaremot dock orgelnisten Öberg ensam protesterade, emedan han ansåg den förr anslagna lönen 10 sk. o. 8 r:st. b:co på hvarje rök för tillräcklig. Efter dessa gjorda bestämmelser skredo man till val af sockenskrifvare hvarvid efter skedd omröstning, valet aflopp så, att 22 röster tillföllo kronolänsman H. Larsson och 2 röster bonden Johan Larsson i Häste, hvarför således kronolänsman Larsson blef Rödöns sockenskrifvare. Till slut blef bonden Johan Larsson i Häste vald i stället för kronolänsman Larsson att såsom revisor tillika med den förr valde revisorn b. Pehr Ersson i Nygården, årligen granska Rödö sockens fattigcassa och sockneräkningar. År och dag som ofvan, in fidem. O. A. Staaff t. f. pastor
Allt sådant fordrar lid, helst lånet möjligen behöfver upptagas på utrikes ort, emedan svårligen sådana större summor inom vårt eget land kunna erhållas hos privatpersoner och riksbanken ej lemnar något biträde. Man har här förblandat, efter mitt be - 6a4 D e n 24 Februari e. in - grepp, privatbanker med andra associationer. För dessa sednare får lagen lof att vara sträng, emedan de icke hafva någon grundfond, hvarföre der kan inträffa, såsom Gr. Mörner behagat yttra, alt alla tillgångar försvinna. Här är ju nedlagd en grundfond, och den mäste väl utgöra full säkerhet för de vådor, som inträffa, och man kan således icke ställa privatbanker under samma förhållande som enskilde personers associationer. Skulle de icke hafva denna grundfond, bidroge jag visserligen med min röst dertill att de ögonblickligen blifva lagsökte; men så länge denna grundfond finnes, anser jag den höra begagnas först, och att bolagen må erhålla tid ali begagna den, samt att skaffa sig ressurser för att betacka sina skulder, hvartill fordras längre tid än ett ögonblick. Derföre kan jag icke för min del biträda hvad Utsk:n i denna punkt föreslagit. Beslutet kan dock vara likgiltigt, ty jag är i den tro att något bancobolag icke på grund af ifrågavar. lagbestämmelser kan uppstå. Man har här kastat allt ansvar på directeurerne och velat hafva yttersta stränghet gällande i afseende på dem. Detta har jag hört yttras af ledamöter, sorn tillhöra Utskm, men när man fruktar att, om en sådan stränghet, ett så svårt band ej skulle finnas, bedrägerier skulle kunna uppstå; så ville jag hemställa, 0111 icke, för att göra bandet ännu svårare, man kunde stadga, att directeurerne, sedan de så handlat och så illa skött en bank att den kommit i concurstillstånd, må schavottera och stå i halsjern. Visserligen är bandet något hårdt, — men det är deremot åskådligt. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: De herrar, som talat för en förändrad redaction i början af denna §, underställer jag, om icke följande kunde vara mest lämplig: ”Innehafvare af vid anfordran icke inlöst creditsedel eller invisning” etc.
Utom de i ofvanåberopade tabell antecknade utgiftssummor, hafva Rikets Ständer under denna Riksdag anvisat å Riksgälds-kontoret 2:ne nya kreditiver, nemligen ett å R:dr 2,500,000: för upprätthållandet af Rikets neutralitet; och ett å R:dr 50.000: till kostnader för Svenska naturoch slöjd-produkters öfversändande till den allmänna expositionen i Paris under nästa år, hvilka 2:ne kreditivers belopp R:dr 2,550,000: jemväl måste beräknas bland de af Rikets nu församlade Ständer Riksgälds-kontoret ålagda utbetalningar, helst det förra, till största delen, redan blifvit för dermed afsedt ändamål begagnadt, och det sednare egentligen är att anse såsom ett för sagde kostnaders bestridande beviljadt särskildt förslags-anslag, som ej får öfverstiga det dervid uppgifna belopp. Beträffande åter öfriga å Riksgälds-kontoret förut anvisade kreditiver, hvilka äfven under innevarande Riksdag bibehållits, dock med en betydlig tillökning i beloppet af det för Rikets försvar eller andra angelägna föremål i Regeringsformens 63 § föreskrifna särskilda kreditiv, har Utskottet, lika med sednaste och nästföregående Riksdagars Stats-Utskott, funnit sig, vid uppgifvandet af Riksgälds-kontorets förestående utgifter, icke kunna till något visst belopp beräkna hvad som kommer att erfordras för verkställandet af dessa kreditivutbetalningar, emedan någon tillförlitlig grund för en sådan beräkning icke förefinnes. Utskottet torde likväl härvid böra Transport 9,880,396: 6. II. T Slals-Vtskoliets Memorial, N:o 371. 7 Transport 9,880,396: 6. 11. upplysningsvis erinra, att de summor, som varda lyftade a kreditiverna för ullproduktionens befrämjande samt Arméens ackords-reglering, förmodligen hädanefter, likasom hittills, komma att ungefärligen motsvaras af de å samma kreditiver, vid andra tider, skeende inbetalningar.
Att de sednaste förbättringarne inom artilleriet måste framkalla förändringar i sjelfva fartygens konstruktion och således äfven komma att inverka på de 49 nii framställda förslagen, särdeles hvad den äf Komitén föreslagna största cérteii beträffar, kan visserligen tagas för gifvet, men att nu kunna med någon grad af bestämdhet antyda huru långt en sådan inverkan kan komma att sträcka sig, lärer väl svårligen vara möjligt, åtminstone tilltror sig Komitén det icke. Då det sålunda kan för säkert antagas, att hvarje förslag till sjökrigsmateriel, uppgjordt äfven efter de bästa mönster, dem man kunde för ögonblicket uppsöka, kan inom en icke aflägsen tidrymd utträngas af ett bättre, och då Komitén tror sig ur riktig synpunkt hafva uppfattat de ändamål, som med sjöförsvaret afses, samt en framställning af dessa ändamål, de må nu vinnas genom medel af den beskaffenhet Komitén föreslagit eller genom andra, som kunna anses dertill lämpligare, äfvensom en närmare utredning af de tillgångar, så i materiel som personal, hvilka skulle kunna beredas inom hvad redan nu är för sjöförsvaret afsedt, måste vara af vigt för bedömande af de åtgärder ett ändamålsenligt ordnande af detta försvar fordrar, samt
Då jag dessutom hört flere värde ledamöter vara af den tanka, att tiden vid delina liksdag redan är för långt framliden, för att numera kunna aflemna, ett sådant svar, och denna tidsutdrägt blifvit ytterligare ökad genom den bordläggning, som i sista plenum åstadkoms af det amendement jag gjorde vid BondeSt:s inbjudning, och hvilket man behagat kalla en ny motion; så vill jag nu ej bestrida, att denna s. k. motion må förfalla. Jag vågar dock yttra den tanka, alt hvad inom Ståndet vid denna riksdag blifvit vidgjordt i fråga om adresser, är ett frö, som kommer att bära frukt vid en annan. Jag erinrar mig, huru förhållandet var med en annan fråga, nemi. om upplåtande af Ståndens sessionsrum för främmande åhörare: man ropade vid första förslaget derom, att del vore grundlagsvidrigt och farligt. Vid påföljaude riksdag insåg redan pluraliteten, alt det var intetdera, och numera finnes ingen enda person, som påstår något dylikt. Jag vågar förutse samma behaud - 464 D c n 29 Februari f. ra. lingssätt af frågan om svar på Konungens tbrontal, ehuru det vid denna riksdag icke, enligt min önskan, kommit till verkställighet. Gr. Frölich, David: Jag uppstår endast'nu för att hemställa, 0111 ej, till förkortande af våra protocoller, det vore lämpligt, att den discussion, som i sista e. m. plenum föreföll, i afseende på huruvida Frih. Sprengtporten s. k. motion var någon motion eller icke, och dervid jag yttrade mig nog vidlyftigt, dels om onödighelen af dess bordläggning, och dels att uppmana Frih. Sprengtporten tillden fork läring han nu gjort, kunde få utur prot. utgå. I afseende åter på Hr von Troils motion, hvilken naturligtvis icke var så beskaffad, att den kunde anses som ett amendement till den föredragna inbjudningen, är det med nöje jag finner, att Hr von Troil nu i dag, — för att begagna ett uttryck, som han vid loria riksdagen lät oss höra, — ätit upp sin motion, och att den således mätte vara försvunnen. Frih. Tersmeden:
Kämnersrättens arkifver icke befunnits så ordnade, att tillförlitlig kännedom af deras fullständighet kunnat inhämtas; och sedan jag i anledning häraf uppdragit åt A d v o k a tfi s k a I s e mb e t et i Kongl. Göta Hofrätt att för den häri .uppdagade försummelse tilltala vederbörande, samt yrka laga ansvar jemte föreläggande att utan vidare dröjsmål fullgöra de skyldigheter, sorn blifvit åsidosatta; så har Kongl. Hofrätten, på Advokatfiskalsembetets hemställan, till utrönande, huruvida de anmärkta bristerne blifvit afhulpne eller andra lörefunnes, förordna! arkifverries inventerande, hvarvid sig visat, att redan vid första i n v en t eri n gsti 11 f äl 1 e t den 24 Febr. 1852 Rådst.rättens protokoll för år 1850 varit fullständigt uppsatte och afslutade samt med ordentlig numerföljd för hela året försedde; att Rådst.rättens domböcker från och med år 1635 varit fullständiga och väl ordnade, ehuru från och med år 1842 ej inbundne; att af Kämnersrättens protokollsböcker från och med år 1737 till och med 1849 dessa för åren 1760 och 1777 saknats, för åren 1847 och 1849 ej varit underskrifna af Rättens Ordförande och Ledamöter och' för åren 1846 till och med 1849 varit oinbundna, ehuru eljest i fullständigt skick; att-protokollen öfver uppbudsoch lagfartsärenden samt inteckningsoch förmyndaremål, likasom dupletter af ingifna bouppteckningar, befunnits i god ordning, samt att vid senare inVenteringstillfället den 21 sistl. Februari Rådst.rättens domböcker till och med år 1850 och småprotokoll till och med 1851 varit inbundna, och Kämnersrättens domböcker för åren ,1847 och 1849 funnits underskrifne af Ordföranden, men ej af Ledamöterna, äfvensom samma Rätts protokoll för åren 1846 till och med 1849 varit inbundne.
» Dock finge härvid anmärkas, att bestyren med behandling af afgående och ankommande poster, hvilka bestyr påfordrade en noggrann uppmärksamhet och oftast måste med synnerlig brådska verkställas, vid postkontoret i Stockholm vore af så ansträngande beskaffenhet, att dessa bestyr icke ansetts lämpligen böra åt kvinnor anförtros; likasom icke heller i regel kvinnor visat sig kunna i raskhet och drift vid göromålens handläggning jämföras med sina manliga kamrater. » Omdömet » någorlunda lämpliga » har afgifvits af postdirektören i Göteborg, hvilken tillägger, att hans personliga erfarenhet i fråga om kvinnors användbarhet i postverkets tjänst endast sträckte sig till ett tolftal individer, hvilka tjänstgjort eller tjänstgöra vid poststationer i Göteborgs och Bohus län antingen såsom föreståndare eller biträden åt dessa. Från Malmö postkontor har slutligen afgifvits omdömet » mycket lämpliga ». Filial: Österlånggatan N:r 2 8, Stockholm. Finnes i hvarje väl sorterad specerioch parfymhandel. Vid pensionen. Skildringar för Idun af C h a n nåh. (Forts.) t egnet fortfor att strömma hela veckan, och allting antog ett högst bedröfligt utseende. Vi sutto en förmiddag församlau u - de i salongen. Sankta Marina småsjöng vid pianot. Sonja trummade sorgmodiga melodier på fönsterrutan, och madame satt och lade patience om väderleken. Hon tänkte på om vädret snart skulle blifva vackert, och patiencen gick strax ut, men alltjämt fortfor smattrandet af regndropparna. Madame började på nytt och undrade, o m solen skulle skina o m en half timme. Patiencen drog ut tre kvart och svarade ja. Då drog madame en djup suck .och gick ut med sina förrädiska kort med sig. &gt;Nej, se en människa, » sade Sonja plötsligt, » det var en ovanlig syn! » » Det är Katharine, » sade fröken von Rothen med bestämdhet, utan att se u p p; hon hade ett sätt att utsäga sina antaganden, så att de illusoriskt gjorde intryck af visshet. » Men det liknar knappt Katharine, » sade Sonja med misstänkt saktmod.
Då jag icke kunde upptäcka det moderna i ifrå-varande romans innehåll, läste jag om den för att nogare studera formen, men får bekänna, att jag blef nästan lika klok för det De hade på Torpa gård en liten bäck med en qvarn, och förf. säger, att det eviga enformiga ljudet derifrån var karakteriserande för lifvet der. Att så der symbolisera naturen var mycket vanligt i min ungdom, fastän man då vanligtvis icke lät en qvarn symbolisera vissa enskilda menniskor — det fans nämligen på den tiden så många sådana der qvamar. Nu är det ju deremot ångqvar-narne, som ge typer, trodde jag. Inte kunde jag se något annat heller i bokens form, som föreföll mig nytt och mo-dernt, men, som sagdt, boken tyckte jag för min del om, det var som en helsning från gamla vänner. Men jag är inte nöjd ändå. Det är förargligt, när man tager en bok för att studera en ny tids fysionomi, att inte finna annat än en gammal kärlekshistoria, som lika väl kunde vara från hvilket annat land eller hvilken annan tid som helst. Det är sant, att man på min tid brukade skildra två älskandes mödor för att få hvarandra, och att man nu skildrar huru de inte draga jämt, sedan de fått hvarann. Det är en förändring, men snarast en försämring. Då de unga tu sträfvade mot hvarandra, hindrade af personer och förhållanden, som voro för dem ogynsamma, lärde man första, hur denna omgifning tänkte och huru dessa förhållanden gestaltade sig, man fick med andra ord en liten kulturbild utöfver sjelfva kärlekshistorien. Nu får man bara veta huru ett par makar gå och » tjura » och inte » förstå » hvarandra. Ha menniskorna nu för tiden inga intressen, är det ingenting utom deras själlösa samlif, som upprör dem, gör dem glada eller sorgsna, tro de något, sträfva de efter något — ingenting får man veta. Herr Hedberg talar om att Torpa-gården sköttes väl (utom trädgården) och att flera förbättringar infördes i landtbruket. Det är så tunnt som hvad som meddelas i Odhners historia om » den inre odlingen » under en regent.
Bonde-Ståndet bifallne Förslås: O till Reglementariska Föreskrifter vid den gillade Tariffen för Tuil-Bevillningens beräkning å inkommande och utgående varor , hafva under den 11 och 6 dennes inom Vällofl. Borgare-Ståndet åtskillige anmärkningar blifvit gjorda, hvilka i flere delar påkalla de upplysningar, Utskotten anhålla att i den ordning dessa ämnen förekomma, få vördsamt aflemna. §• 2. Uti denna §. tillägges en lika rättighet vid Tull-Bevillningens beräkning, alla Svenska Fartyg, byggde å Krawel samt heleller hulf-Klink, hvilka bevisligen tillhöra Svenska Undersåtare och med behöriga Fri-Bref är o försedde, men den härigenom upphäfda hittills gällande skillnad emellan heloch halffri Tull, är af arne värde Ledamöter inom välbemälde Stånd, dervid biträdde af flere dess medlemmar, ansedd böra fortfara och helfrihet endast tillkomma Krawel-Fartyg, dels för den verkliga skillnad i värde, som fästes vid detta olika byggnads-sätt, hvarpå såsom exempel anföres, att Kongl. Majrt i Nåder frikänt Assuradeuren från ersättning för ett förloradt Klink-Fartyg, hvars byggnadssätt Assuranten ej förut uppgifvit, dels ock för bevarande af det förtroende Svenska Fartyg 272 JBew llnings-Ut skottets tillvunnit sig å fremmande orter, men hvilket befaras skola minskas om Utrikes Sjöfarten med Klink-Fartyg underlättades. Utom det att Utskotten härvid få vördnadsfullt upplysa, ej mindre att, enligt flere så äldre som yngre Författningar, äro i allmänhet endast å Krawe! byggde Fartyg, berättigade till FriBrels åtnjutande, än ock, att enligt Riksens Höglofl.
Första be vä ringsklassen inmönstias fortfarande, såsom hittills, och införes dervid uti för ändamålet upprättade rullor, samt fördelas i fastställd proportion på stående härens inom länet förlagda olika vapen, med fillkännagifvande för hvar och en beväringsyngling, hvilket vapen, brigad, bataljon, kompani (sqvadron, batteri), han vid uppbåd till krigstjenst kommer att tillhöra, eller om han endast tillhör den disponibla kathegorien. Under fredstid äro så väl krigsreservens rusthållare, som extra rotehållare befriade från hästhållningsskyldighet; de förre emot öfverenskommen och stadgad vakans-afgift; de sednare utan all slags afgift. I och för krig inträder först allmänna beväringsmanskapets tjenstgöringsskyldigliet, men då lika för alla 5 klasserne, och hvilka böra utgå i den ordning, och till det antal, Konungen inom hvarje län nödigt pröfvar. Så länge uppbåd till tjenstgöring fortgår, åtnjuter beväringsmanskapet enahanda förmåner till aflöning, underhåll och beklädnad, som den stående hären. Vid infallande krig åligger äfven krigsreservens rusthållare och extra rotehållare, att vid anfordran anskaffa och aflemna, de förre, en godkänd tjenstehäst, och de sednare, en dylik trosshäst. Af krigsreservens manskap och rusthållshästar är så stor del afsedd att under krig införlifvas med den stående hären, som erfordras: Vid Infanteriet, för utgörande af andra ledet (21,504 man); vid Kavalleriets Dragoner, för utgörande af de så kallade tvåome, eller afmarschernes midtelmän (982 man och lika antal rusthållshästar); vid Artilleriet, för utgörandet af fullständig servis och anspann till fot-artilleriet samt kuskar och anspann till samtliga batteriernas park (1,228 man och 1,962 rusthållshästar); samt vid Ingeniör kompaniet, för uppbringandet af numerären till dess tredubbla antal (200 man).
Memorial, till Riksens Stander med föreslående af ett tillägg i 4 morn. 1 Tryckfrihets-Förordningen. Till Constitutions-Utskottet har Justiti* Ombudsmannen m. m. Friherre L. A. Mannerheim inlemnat ett motiveradt förslag till ny redaction af 4 momentet i 1 Tryckfrihets-Förordningen, som egentligen åsyftar bestämmandet af vissa praescriptions-tider, inom hvilka Hof Cancellerens tillståndsbevis, för Dagblads eller Periodiska Skrifters ingifvande, borde meddelas och begagnas. ConstitutionsUtskottets betänkanden. 7g Med antagande af förslaget i hufvudgrunderna, men med vissa nödiga modificationer af det reglementariska, får Utskottet härigenom, för grundlagsenlig behandling , vördsamlingen tillstyrka införandet af ett så lydande tillägg vid slutet af ofvannämnda, i öfrigt oförändrade moment. "Öfver denna anmälan må Sökanden, genast kostnadsfritt, undfå ett Utdrag af Hof Cancellers Expeditionens Diarium; Börändes, i hände'se tillståndsbevis eller motivéradt afslag icke varder utfärdadt, för utgifvare i hufvudstaden inom fjorton och i oäterna inom Trettio dagar, från anmälningsdagen, Sökanden uti Hof-Cancellera Expeditionen, förete Diarii-Utdraget och ovägerligen, äfvenledes kostnadsfritt, erhålla påskrift derom : Hvarefter en sådan anteckning å nämnda Utdrag skall gälla, i bevisets ställe, till full kraft och verkan. Om tillstånds beviset eller, i annat fall, Diarii Utdraget icke begagnas inom Sex månader, hvarje till Trettio dagar räknad, från det förras utfärdande eller det sednares påtecknande, må utgifnings rättigheten anses hafva för den gången upphört*" Stockholm den 2 Maj 1825- 76 ConstitutionsUtskottets betänkandet». N:o 10. * Ankom d. 12 Maj 1823. Memorial till Riksens Ständer, med föreslaget upphäfande af Q mom. Till Constitutions-Utskottet hafva åtskillige Riksdagsmän, tid efter annan, inkommit med motiverade förslag, att 8 mom. 4 §•