Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
All osäkerhet i frågan om Slussbyggnadens utförande synes sålunda undanröjd och Direftionen lyckönskar sig, att, oansedt de hinder af alla slag, som mött detta arbete, hafva uphunnit ett af de förnäm-. sta StatslJtskottetS Éetänianden; Sta mål . för vissheten af Werkets fullbordan •' hvarvid Direöionen ej kan underlåta att med' största tillfredsställelse vitsorda Canal-Werkets Mechaniska Tjenstemäns härvid ådagalagde syn» nerliga nit. I Nedra Canalen här derförutan denna Sommar med Arbets.Commenderingen 1669 Cub. Fr. blifvit upmuddrade samt 8o§^ Cub. Fr. för Canal-sidornes sluttning undanryrnde, och :ir denna Canal, utorn på några få ställen, sorn till olika djup äro uptagne, till fulla djupet upmuddrad; den är likväl på liela sträckan för 8 fots djupgående Fartyg segelbar. I Öfra Canalen har å ter en längd af 48 aln. med 244§y Cub. Fr. blifvit upmuddrad och för Slussanläggningen och bottnens jemnande 23GCub. Fr. slutligen uptagne. Finasundet har med en muddring af 344jy Cub.. Fr. blifvit upmuddradt, så att 12 fots djupgående Fartyg derigenom kunna framgå» Den i år verkställda jordrymning utgör Bammanlaggt 2576/y Cub. Fr. Arhets-Commenderingarne hafva så väl förledna, som detta året, ådagalaggt ordning oxh arbetsflit samt derigenom gjort sig förtjente af Direäionens erkänsla. Beträffande kostnaden för 1816 års Canal* arbete, finna Herrar Revisorer i den afslutade Räkenskapen med sine Verificationer redovisningen deröfver. Ifrån Riksens Ständers Banque har Directionen, uppå det beviljade Fånebiträdet 100,000 R:d B:co upburit de återstående 54,030 R:d samt ifrån StatsWerket nästledit års understöd Bihang till Riks.St.
Sorlet omkring dem stiger. Saima skrattar till.) Skall ni inte äta er apelsin? Men jag tror inte, han vet om det. (Kort paus. FRU BRUHN (med nervös liflighet). visst strax upp. Jag skulle fördärfva mina handskar. SÖRLING. Jag vet inte! Den är så stor... och så spelas det Får jag hjälpa? FRU BRUHN (lämnar honom assietten). O, ja, ja! Så snällt! Åh, jag är så nyckfull. (Kort paus. Sörling skalar apelsinen. Det spelas upp). STENSTRÖM (närmar sig bugande). Nu är det min tur att bli lycklig. FRU BRUHN (kokett). Lycklig? Hur så? STENSTRÖM. älskar konsten (Pinsam tystnad. Damerna le bakom solfjädrarne. Stenström själf hostar och fortsätter i ännu armen.) Blygsamhet! En dans med er! Ni vet ju att jag klumpigare ton) ja, d. v. s. skönheten. (Han bjuder henne SÖRLING. Skall ni inte äta apelsinen? FRU BRUHN. Nej tack! (Skrattar.) Kan ni förlåta mig? 18 SÖRLING (troskyldigt). Ja, alt. FRU BRUHN. Och vill ni göra mig en tjänst? SÖRLING. Det vet ni. Ät upp den! FRU BRUHN. SÖRLING (bugar förlägen). FRU BRUHN (bevekande). ett slag åt andra sidan för att undvika trängseln i dörren. Hon kommer nära förbi sin man och slår honom skälmskt (Ut halfspringande.) För min skull! (Hon tager Stenströms arm. De göra på armen med sin solfjäder.) Tänker du skolka, lazzarone? (Rummet har småningom blifvit tomt på folk. Saima och direktör Bruhn framme till vänster. I fonden till höger Sörling, ätande på apelsinen med nervös brådska.) SAIMA (ser efter FRU Bruhn). Hon är riktigt söt. DIREKTÖR BRUHN. kallade er söt. Så-å! Vet ni hvad? Jag skulle aldrig tillåta att man SAIMA. Hvarför det?
En vattentitan som reser sig upp torde uppsluka dem för ögonblicket – dock, snart skall äfven han slunga dem ut igen. Detta stycke haf, med sina försåtliga spegeltaflor ur idyllens lif, och sedan de förfärliga stormscenerna, der allt splittras med undantag af de i det innersta djupet boende krafterna, torde måhända i någon mån kunna antagas som en bild af Almqvists själ, af hans författarskap, och till och med af det yttre lif, som våra lekamliga ögon skådat af honom. Dock, från hvilken sida han studeras möta motsägelser! Hvad har man icke allt skrifvit, sagt och gissat om honom, hvad har man icke allt liknat honom vid? Man har sökt en motsvarighet inom månget slags områden, men allt jemt söka vi förgäfves ordet till gåtan. Mer än en gång har äfven jag sökt att på något pappersblad fästa skuggan af denna personlighet, hvilken man aldrig förmår glömma då man varit någorlunda bekant med honom. Men bladen ha åter fått halka ned i skrifbordslådan. Det är dessa små resurser som jag för närvarande teckning anlitar till underlag, äfvensom en liten artikel som min man bad mig att »i flygten» skrifva för »Illustrerad tidning», då dödsbudet så plötsligt slog ned här. »Almqvist är död!» ljöd från mun till mun. Och det var minsann icke då lämpligt för redaktören af en illustrerad veckotidning att vänta 10 eller 11 dagar, tills saken redan blifvit gammal, eller icke mera ny. Huru herr Meijer fick färdigt porträttet vet jag icke, men jag vet att jag fick knappt tid att tänka. »Skrif för all del icke vidlyftigt», sade min man ofta i dörren. Eller: »Haf det ändtligen färdigt tills jag kommer hem; i morgon får jag icke tid att renskrifva det.» Det blef färdigt, och kallades helt naturligt hvad det var: »En anspråkslös minnesbild». Skulle min man skrifvit sjelf, hade det naturligtvis blifvit en ordentlig nekrolog med de mest noggranna biografiska uppgifter, men då ett vigtigt dröjsmål var i fråga så fick min bit passera.
Det första skålet har Högloflig^ Utskottet sjelf upphåfvit, då det i ett annat Utlåtande tillstyrkt 5o® Riksdalers tillökning i lönerne för de 4 StatsSecreferarne, utan att det blifvit visadt, hvarken att den hittills beMådde lönen varit för utkomsten otilh åckelig, eller att dessa Embeten blifvit af brist på tillräcklig lön mindre vål förvaltade, hvaraf synes, att StatsUtskottet icke anser besparing böra iakttagas, der det finnér en utgift låmpelig. Det andra skälet år mera grundadt, men motsHges af den billiga fordran, att Embetsmin af lika värdighet och tjenste-befattning må erhålla lika löner, hvilket icke inträffar, då 4 HofRåttsRad i Götha 11 ofRått tjena för Assessors löner, men dt re,not alla HofRåitsRåderne i Svea och Skånska HofRåtterne hafva HofRåttsRåds löner. Om StatsUfskottet velat handla eenst quent efter den framställda principen, att högre fullrnagt icke skulle berättiga till högre lön, hade Utskotte t, sorn, enligt 5o §. Riksdagsordningen, åger iakttaga nödiga indragningar oell besparingar, bordt föreslå, att skillnaden emellan HofRåttsRåds och Assessors lön för 5 HofRåttsRåd i Svea och 1 i Skånska HolRåtten, blefve uppförd på IndrvgningsStaten. Hvad slutligen angår den omständigheten, att den öfverklagade olikheten åger rum på flera ställen, så år det icke något skål för fortfarandet af ett obilligt förhållande; och beträffande uppskofvet med rättelser till en allmän reg - ne» 57 Augustt /. m. 36$ Tering, får jag anmärka, att, i afseende på HofRåtternes lönings-stater, den nu begärde förhöjningen lärer vara den enda omständighet, der ny reglering kan såttas i fråga.
Under discussionen, rör:de denna punkt, tog jag mig friheten anmärka det mindre lämpliga i att helt och hållet utesluta Usta morn., emedan, såsom jag yttrade, Enskilda Banker vore penningeanstalter, hvilka icke borde komma uti bestämt samma kathegori som aktiebolag; hvarföre jag ansåg, att orden ”årlig behållning” borde qvarstå. Jag kan icke nu frånträda detta yrkande, utan anhåller, att mom. måtte få följande lydelse: ”Bevilln. utgöres vidare af enskilde Banker med fem proc. af årliga behållningen.” Härigenom får detta mom. en 7 H. 28 434 Den 27 Maj e. m. bestämdt olika lydelse emot de öfriga aktiebolag, hvilka skola beskattas med 5 proc. af årliga utdelningen. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att den af Hr Printzensköld begärda propos. också skulle blifva framställd, samt erinrade derjemte, att discussionen blifvit förklarad slutad, och att således någon sådan öfver de ifrågavande 2:ne momme icke vidare kunde ega rum. Frih. Haab: Med afseende pä de svårigheter, som torde yppa sig, då man vet, ali den årliga behållningen ingår till reservfond, så får jag också yrka propos. på, att detta må bli ett serskildt mom. Efter framställning, att Hr Printzenskölds yrkande varit, att l:sta mom. må qvarstå och erhålla följande lydelse: ”Bevilln. utgöres vidare af Enskilda Banker med Fem proc. af årliga behållning”, hemställde Hr Gr. o. Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade bifalla de af Utsk. föreslagna l:sta och 2:dra momme af 35:te §:n; hvarvid ropades Nej. Propos, till bifall å den af Hr Printzensköld föreslagna redaktion af lista mom. blef sedermera framställd och besvarad med starka Nej jemte några Ja, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle det i afseende på Esta och 2:dra momme af Frih.
Soth jag oförgripeligen tror bör sälunda ändras: Ej ma nägon Lil Lullmägtig eller Revisor kunna förordnas wid samma Werk uti hwilket han är Redowisande. 70 §. Grefwe cle lL Aarclle. Samma anmärkningen göres här som wid 5z Z. rörande Sedlarncs rullande. Z6 §. Grefwe la Qaräie. Ordningen af denna §. ändras pä sä wis. r:mo De ifrän samtelige Ständer rc. 8:do Ingen Expedition öfwer nägot c. samt tilläggas Expeditioner frän Utskott understrif was - Den 29 Augusti. 1307 rvas af de äldste därstädes warande Ledamöter af hwarje Stand. Wid 72 Z. gjordes ej nägon Anmärkning. 7Z §. Friherre De allmänna Stadgar och Förordningar, hwarom Konung och Ständer gemensamt Beslutat, spnes mig bora utfärdas och underteknas ensamt af Konungen, men i inZrestcn äberopas och utföras at Beslutet af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer gemensamt är fattadt. 74 §. Grefwe ös la 63.1 äie. Hwarföre äro ej beffattnings frägor genast uptagne jämte de GrundLags frägor söm ej utan -4 Stånds samstämmighet kunna afgöras. 75 §. lämnades oanmärkt. 76 §. Grefwe äs tL Qaröis. Wid första Momentet bör tilläggas, at detta bär altid före Riksdagen jämte Riksdags kallelsen ä alla predikstolar i Riket upläsas. Wid Lldra Momentet bör tilläggas utZfwer wanliga Garnison säc ej troppar finnas sammandragas, eller sammandragas pä 10 mil nära det ställe där Ständer äro samlade. Herr Ibrrm, kebr.
Rääf åtskilliga anmärkmr dervid, i det han uppgjorde beräkningarne på helt annat sätt, synnerligen i hvad angår statsfyllnadssumman; men det verkar naturligtvis ej på sjelfva saken, ty statsfyllnadssumman kommer att bero på inkomsterna emedan utgifterna äro redan någorlunda kända. Det är sålunda inkomsterna, som deruti äro i fråga, och dem har Utsk. heräknat, hvad tullen beträffar, i öfverensstämmelse med hvad de utgjort under de sednare åren; och hvad bränvinsbevillningen beträffar, i enlighet med K. M:s propos. till 800,000 r:dr. Dessa äro de båda hufvudsakligaste artiklar, hvaruti Hr Rääf ansåg nedsättning komma i fråga; men en sådan kalkyl kan till ingen upplysning leda förr, än R. St. fattat beslut i ämnet och Bevilln.Utsk., med ani. deraf, inkommit med sina beräkningar deröfver. Detta skulle jag egentligen hafva yttrat i början, för alt visa, att en återremiss var alldeles öfverflödig och till intet resultat ledande. Då den nu likväl är beslutad, så torde äfven vara lämpligast att, som Frih. Palmstjerna yrkat, denna slutmening af betänk, äfven åtföljer till Utsk. Jag förutser dock, att StatsUtsk. har dervid ingenting att göra. 72 Den 14 Juni f. m. Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit den nyss framställda propos:n till återremiss besvarad med ja. Upplästes ett af Ilr Munck af Rosenschöld, Thomas, inlemnadt sålydande mern.: Sedan jag erhållit nådigt förordnande att under 2:ne månader förestå ett revisions-secreterare-embete, och då de härmed förenade trägna embetsgöromål icke tillåta mig, att under nämnde tid deltaga i LagUtsk:s öfverläggningar, får jag vördsamt hos H. R. o. Ad. anhålla att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, varda entledigad från den plats jag i berörde Utsk. innehar. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o.
Under år 1862 hafva nya län utgifvits till belopp af 3,663,340: — S:gr 9,651,550: 84. 8 Banko-Utskottets Berättelse JV& 40. När härifrån afräknas de under sistberörda år verkställda inbetalningar 3,784,132: 59. så befinnes lånebalansen vid 1862 års slut hafva nedgått till Runt 5,867,418: 25. Af detta belopp voro vid 1862 års slut beroende på lagsökning, konkursutredning och rättegång 147 stycken län ä tillsammans Runt 89,298: 24. hvaraf utestodo hos gäldenärer i Stockholms stad 17 stycken lån å 17,520: 7. » län 2 » » » 2,507: 32. Upsala dito 6 » » » 2,444: 43. Kronobergs dito 12 » » » 5,612: 32. Jönköpings dito 8 » » » 3,809: 48. Westmanlands d:o 8 » » » 4,000: 49. Ostergötlands d:o 7 » » » 5,806: 38. Calmar dito 33 » » » 20,877: 4. Stora Kopparbergs län 22 » » » 10,735: 86. Orebro dito 9 » » » 5,743: 86. Wermlands dito 20 » » » 9,048: 76. Gefleborgs dito 1 » » » 793: 18. Jemtlands dito 1 » » » 249: 5. Skaraborgs dito 1 » » » 150: - Summa 147 stycken lån ä 89,298: 24. Af den förut meddelade redogörelse för Diskont-verkets på indrifning beroende fordringar mot hypothek af löpande förskrjfningar inhemt,as, att beloppet af dessa fordringar under år 1862 minskats med nära 20 procent. Annu fördelaktigare visar sig förhållandet vara med de pä lagsökning beroende mål trän Allmänna Diskontfonden.
Han har bestämt hwilka ämbeten böra anses såsom förtroendesfystlor dem Konungen til och afsätter, och derifrän undantagit alla Domare-systlor. Han har sökt updraga gränsen öfwer hwilken Konungens makt öfwer enskilda ej bör sträcka sig: han har stadgat en Högsta Domstol, hwars befattning och arbetssätt han utstakat, han har uprättat et Stats-Räd af 16 Ledamöter, hwaribland fem borde wara Stats-lAini^rar, samt bestämt detta Statö-Räds skyldigheter, inrättat en civil-revision, med äterställda LLNLslIieRad, han har stadgat at under cn Konungs omyndighet eller langwariga sjuklighet Regeringen med Kongl, magt skulle utöfwas af Slats-lViim8trarne och Stats-Radet, han har medgifwit et flags Tryckfrihet. Wid första päseendet ffulle det synas, som hade Lonstttution8 Utskottet endast förnyat hwad i detta förslag förut warit framftäldt: men wid en närmare undersökning stall hwar och en 0- wäldig granstare finna, at hwad i detta förslag endast genom orediga grunddrag är angifwit, deremot i Lon8titution8 Utskottets pä et bestämdt sätt är anfördt och stadgadt. I allmänna handlingar är ingenting wädligare än obestämda uttryck: th der tilfälle finnes, kan man wara säker - 6zo Den5 Junti. ker at den regeringslystne til sin fordel uttyder det obestämda. Detta war hufwudfelet i -.772 ars de jnoj^ctet: Derernot en lnakt, om den än more ganska widsträckt, blott den ar fullkomligt bestämd, ar ef allenast icke farlig, utan twärtom nyttig för Staten och samfundets lugn.
Til ytterligare förfwar för min wördnadsfulla begäran, ar i dag fä den frägan rörande redowisningen fullkomligen afgjord, torde jag ödmjukast fa anföra, at detta amne redan flere wecker fästat det Hederwärda Bonde Ståndets upmärkfamhel, och hos detta Ståndet understödjes af en ganska stor pluralitL. Det ar derföre troligt at om saken bär icke kan besiutas, den hos deste redlige patrioter afgöres mcd en ifwer, som ej lemnar rådrum til de modificalioner, som torde blifwa nödige för at sä wal freda den offyldige, som förekomma alla anledningar til förföljelse af bwa.d namn som häldst. Det är i alla sädane fall bättre, at flere gröfwa brottslingar gä lösa, an at pä blotta ogrundade misstankar nägon enda olkyldig, rattffassens menni sta ssulle blifwa lidande Äfwcnsä är det prob belt, at Lä denna fräaa blifwer hos Bonde - Stander af gjord den af Preste och B, rgare - Ständen äfwen utredes niedan jag häruti pä Riddarehuset möter et owäntadt mötständ. Skulle detta första Riks - Ständet, som fordom alltid förelyste i Patriotiffe dygder, som städse gjorde motständ wid pätrvingande eller för - 252 Den 15 Julik. förhastade bestal, hwarigenom warande eller kommande stag ler s sällhet kunde störas? Skulle desie uplyste Herrar Ledamöter nu neka sig den ara at understödja och först bestuta en sak, som har först blifwtt wäckt, med bifall emottagen, och som til och med i bela sin widd äger allmänhetens förord? Härtil kan jag ej inse nägon annan grund an den 0 ika spnpunct, bwarifran ämnet betraktas; ty ännu eldas detta samfund af lika kansta för ära, som stärkte l)iu^r8 mod, som under Ov 57-^ 1.8
För hvar och en, som har någon bekantskap med ärendernas handläggning i Hofi Rätterna, bör vara tydligt, att vinsten af dessa förslags genomförande skulle blifva ingen; men olägenheterna deremot många. Frih. Creutz har anfört, att flera domstolar under sednare tider blifvit indragna; samt pä den grund yrkat, att jemväl Krigs-Hof-Rätten skulle indragas; — men med ifrägav:de domstolar har förhållandet varit helt annorlunda. Då gällde nemi. frågan åtskilliga privilegierade domstolar, hvilka med ringa eller alldeles ingen olägenhet kunde indragas, sedan de nämnde domstolar tillhörande göromål blifvit å andra domstolar öfverflyttade. Hvad åter Krigs-Hof-Rätten beträffar, fordras oundgängligen att flera af dess ledamöter ega special-sakkunskap uti do till krigsmannayrket hörande förhållanden; och det är just med hänsigt till denna special-sakkunskap, som det är ovilkorligen nödvändigt att bibehålla denna domstol. Jag tillåter mig i öfrigt fästa uppmärksamheten deruppå, att vi hafva flera andra sådana domstolar, t. ex. Egod elni ngsrätt en, der man också bos ledamöterna måste fordra en special-sakkunskap uti dithörande ämnen, hvilken gör nödvändigt att bibehålla äfven denna domstol. Jag röstar för bifall till Bet:det. Frih. Creutz: Då jag nyss hört Statsrådet Björnstjerna anföra, att man uti främmande länder fortfarande bibehåller krigsdomstolar uti 2:dra instansen, får jag dock förklara, det jag, för min del, icke. finner uppgifna skäl fullgiltigt för att jemväl uti vårt land på enahanda sätt förfara. I öfrigt anser jag det vara tcmligen ovisst, huruvida verkligen i alla civiliserade länder nämnde förhållande eger rum; och vågar till och med betvifla, att så är händelsen. Jag har till grund för denna min öfvertygelse skäl, dem jag dock nu finner vara för vidlyftiga att anföra.
Elter det vederbörande häröfver blifvit hörde, dervid Consistorium förordade den lika fördelningen mellan kyrkan och synodal-huset och derjemte yrkade att kyrkan, derest den, i grund af siu egenskap af Domkyrka, ansåges berättigad till hela anslaget, borde, jemlikt stadgandet i 3 § af Kongl. Förordningen om rättegång i Dom-kapitlen den 11 Februari 1684, vara skyldig att bekosta, utom synodal-huset, äfven nybyggnad och underhåll af Consistorii cessions-rum, med hvad dertill hörde, meddelade Kongl. Majit, genom Nådigt Bref den 2 Mars 1854, det beslut, att tionde-anslaget skulle användas till förmån såväl för kyrkan sorn för synodal-huset allt efter sorn hvardera deraf kunde vara i behof; att hela anslaget skulle särskildt redovisas samt af Konungens Befallningshafvande och Stiftets Biskop till de dermed afsedda ändamål disponeras i mån af tillgångarne; att det skulle åligga kyrkan genom dess Syssloman och Consistorium för synodal-huset att redovisa hvad lill hvardera disponerades samt att under nanm af synodal-huset skulle räknas de i skol-husets öfra våning, med undantag af bibliolhekssalen, belägna rum, såsom vid Presterskapets allmänna sammankomster behöfliga. Härigenom var denna angelägenhet pä ett för kyrkan någorlunda tillfredsställande sätt ordnad, hels! Kongl.
Ständers pröfning härjemte vördsamt öfverlemnas, sökt att, i möjligaste måtto, jemka vilkoren till de blifvande Bolagens och de skeppsbrutnes ömsesidiga belåtsamhel. Att, utan Styrelsens inblandning, öfverlemna förvaltningen af dessa nya Local-inrättningar åt Actieegarnes och de af dem utsedde Directeurers ledning, hafva Utskotten betraktat sorn ett till Actieteckmng verksamt Statssamt Allm.liesv.o.Oec.Utsk.Utl.No 53. 11 inbjudande medel, helst ett Bolag, hvars fond af enskilde personer är sammanskjuten, och lämpligast bör af enskilde administreras. Utskotten hafva, ur sådan grund, ej kunnat med de Kongl. Collegieme sig derom förena , att Directionernes Ordförande må af Kongl. Maj:t i Nåder utnämnas ; men tillstyrka deremot , att tillsynen öfver contractets uppfyllande varder åt Förvaltningen af Sjö-Ärendena uppdragen , samt att Directionens och Revisorernes årliga berättelser skola, sedan Förvaltningen deraf erhållit del, af bemälde Biks-Collegium till Kongl. Majit i underdånighet insändas; hvarjemte i allt öfrigt åt Bolagen bör öfverlemnas att, under noggrant iakttagande af de , vid octroyens afslutande , af Kongl. Majit och Rikets Ständer gemensamt fastställda vilkor, Verkets angelägenheter på bästa sätt förvalta, dervid alla uppstående rättsfrågor emellan Bolaget och enskilde , komma att af vederbörliga Domstolar pröfvas och afgöras. Då , emot fio §. Regerings-Formen, en obegränsad rättighet att, med andras uteslutande , ensamt befatta sig ined bergningen af strandadt skepp och gods , icke kunnat för dessa nya Bolag tillstyrkas, hafva Utskotten deremot trott sig, i vissa andra Bolagen tillagda förmoner, hafva funnit en utväg att, för denna saknade rättighet, hålla Actie-e - 12 Staissamt Allm.Besv.o.Oec.Utsk. Uti. N.o 53. garne ersatte.
Och fr&amp;n det spi&amp;sinne, för hvilket &amp; sikter giilla mer, iin personligheter och fördopar mer 511 &amp; sikter, vm * Boh alldeles fri. P&amp; denna syn för viiseiitligheten berodde till stor del hennes p~ykologislia, skarpsinne. Hon &amp; ig svagheterna, men stiillcte dem i sainband med förtjii: usteriin och fattade det hela. som - en lagbuiiden företeelse, hvilken ho11 f6rdrrtgsamt dönide, emedan hon helt förstod deii. Det * föll henne lika litet i n, att af vissa na8turer liriifra vissa egeiislcaper, som hoii skulle kommit p&amp; taiiken att en triangel ' liiiiiide te sig fyrsidig. Emellertid ~ a i - hennes personlign sympati för .vissa psykologiska figurer &gt;&gt; lika af gjord som Ben.nes antipati ~iiot andra. Om iiian vill fortsätta bilden kali tilläggas, att viiglinien var. deii hon f öredrog fikiiif ör .. d n. Den ofvan niiiniida klarsynta fördrags&amp;nheteii gjorde Belme iifveli till en iiiycket frainstiieiide lararinna, soiii läm-. pade sig efter 1,ii~rjiingeiis individualitet och ' darför ur denna. ' e. ' ' I)) - ' frainlockade dess basta möjligheter. Zion intresserade sig ocksi lifligt för elevernas enskilda personligheter, och en ung gicks bland hennes elever skref efter hennes död de beteckmnde orden: att hon af fru Kovidevsky kände sig genomskadad, som hade hon varit af glas, och dock fdlllrodigt trygg inför denna mildt förstående blck. Af lardt koketteri fauns hos henne icke en skymt. Och de som y * i .. cle sin tillfred~st~llelse öfver att ej hos henne filiiin matematikerns till talesiitt vordna w torrhet w, erliöllo eii liflig försakrnii: att den.
Medborgarrätt, Svensk-, angående väckt motion om aflålande af en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit angående meddelandet af sådan åt utläudsk man. VI. 386. VII. 21. A. 43. Medelporto, angående väckte motioner om bestämmande af ett sådant, samt i sammanhang dermed om införandet af åtskilliga andra förändringar i afseende å inrikes brefvexling. V. B, 222, 247, 250. A. 276. Mensaloch Annexsamt Stomhemman, om dels åborätt dertill och dels de förstnämndes bortstädjande. V. E. 3. — angående optionsrätt för arrendator deraf eller haus enka eller barn vid nytt arrendes afslutande. Middagar å Kongl. Slottet, om anteckning till bevistande af. I. 9. IX. 664. Militia; Boställs-kassan, angående dess befrielse från pensionering. IX. B. 210. A. 248. E. 291. — dess inkomsters utbyte mot kontant anslag. Se Stats-Utskotlets Betänkande N:o 51 Litt A. — angående anmärkningar vid dess räkenskaper. Se Stats-Utskoltels Betänkande N:o 30. Militärförfallnings-Samling, Herr Stiernsvärds, Gustaf Mauritz, angående af Rikets Ständers Herrar Revisorer, i dess berättelse om granskning af Statsverkets Styrelse och förvaltning för åren 1846—47, gjorda anmärkningar i anleduing af koslnaderne för utgifvande af. I. 203. R. 218. Se vidare Stats-Utskottels Be tänkanden N:o 30 och 96. Missnöje, om förlängd lid för anmälande deraf emot Ilof-Rätts dom och utslag. Missräknings-penningar, angående väckt fråga om förhöjning i de åt Bankens Kassörer anslagna. IV. B. 290. A. 492. Mistelsås Komminister-boställe, angående befrielse från eller lindring i detsamma åliggande roterings-besvär. VIII. B. 596, 622.