Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gästgifwarne aläggas at halla nödiga WagnS-Lider, Gästgifware äfwen borde wara ansoarige, at de stängas, pä det Resandes äkedon och saker icke matte förfaras. Flere anmärkte, at derom torde fradgas i en annan §. z. §. uplastes och bifölls. 4. §. likaledes. 5» Z. likaledes. 6. §. uplastes. Herr Lilang, stobän ^szeob, erinrade, at betalning för Hus och Stallrum borde äsrerminsrss ester af Hogar Landshöfdingar utfärdade stäsxor. Flere inwande, at derom nämndes i en annan §. 7?b Hwarefter kro^osi-ion pä 6:te §. gjordes och bifölls. 7. §. uplästes, jämte det a'^ f^onde-Smndet uli hest silxirL^fam krorooolli gjorda tillägg. Friherre Oe 6ser, L^rl, kunde för sin del icke samtycka t>I Bonde,Scandelg tilläggning, såsom ledande til misbruk. Denna §. bifölls. 8- §. uplästes. Herr von ^nAvström, ^onas. I denna K. star, at alla Milstolpar böra wara af sten. Pä flera ställen nti Riket äro sädana Märken upresta af gutec och med oljofärg öfwerstruket Tackjern; hwilka, om ej undantag göras, oaktadt deras warakcighei skola utdömas. Herr silnAelersnk^, ^brabam. I denna Z. nämnes ingen ling om skyldigheten, at wid magt halla Bywägar, hwilkcn skyldighet äswen lvide böra oblerverss. Flere erinrade at Lag deruppå förut exilte rsäs. Herr Grefwen och Landt-Marskalken trodde fragan har böra wara om indelta Häradörvägar.
Det ena, som antyder hvad en äkta Lagstiftning, en vis Regering bör företaga i afseende på Rikedom och Yppighet, lyder så: ”Hvar och en vare fri att förvärfva Rikedom; men icke fri att dermed skapa Yrsel, Elände, Brott (hvaraf de Rike sjelfve till slut blifva offer). Och, att detta ej måtte ske ... stadgas, enligt de visaste och ädlaste mäns plan, ett visst Mått till äkta och naturligt Välstånd: utöfver hvilket blott en galning eller niding äger att gå”. Dock tillåtes det gående derutöfver, som består i ädla välgerningar emot alla, eller samhället. ”Men, att äfven häruti ett mindre förstånd icke måtte göra fantastiska irringar, så ordnas tillika, enligt högsta vittsord, en nämnd af kunnige män i hvart landskap, hvilken råder och anstaltar den bästa användning af den ädle rikes tid efter annan offrade rikedom; hvilket sker offentligen, med öppen bok, under allas ögon, och med högtidligt upprop: Så mycket har N. N. gifvit åt Allmänna Lycksaligheten! Den åter, som beträdes med hemlig rikedom, eller på lönligt vis använd, vare hvars mans niding”. – I närmaste samband med detta förslag står det andra, om en genom osvikligt Vittsord tillvägabringlig ”publik scala af Merit eller Mannadygdvärde”, på hvilken hela anordningen af Samhällets praktisktmedborgerliga functioner bör grundas; ända upp till den högsta af dessa functioner eller det ”naturliga Konungadöme”, som bör vara dess regerings medelpunkt; och hvarvid Arfsrätten, ehuru visserligen någonting långt rådligare än ”den eviga tvedrägten af Val”, dock sjelf behöfver omgifvas och styrkas genom behöriga proportioner af Vittsord169. Uppgiften blir då, att sannings-enligt uppställa och gradera denna serie, eller dessa serier, af alla de särskilda medborgarnes verkliga och egendomliga Mannavärden. Klart är, att Vittsordet, för att gälla, måste vara grundadt på omdömet af män, som sjelfve äro vittnesgode.
Redan för mer än 30 år sedan inkallades ifrån Österbotten en i saltpeterberedning mycket - Den 27 November e. m. 521 ket kunnigman, Capilainen Edman. Han anställdes som Saltpelersjudcri-styresman i Stockholms och Upsala län. För att tjena lill undervisningsanstalt ordnade lian en saltpelersjudningsinrättning pä egendomen Staby inom sistnämnde län, som inköptes för ett af saltpelér-fonden inéddeladt ränlefritt lån af 14,000 r:dr, hvilket ännu innehafves mot 5 proc. ränta af hemädle Capitaiues efterlefvande sou och efterträdare i t jenslen såsom Saltpetersjudcri-slyrcsman. Denne Capitaine Edman utgaf, i lifstiden, en afhandling, innehållande underrättelse om sättet att bereda saltpeter, hvilken tryckies och utdelades i Riket på saltpeterlondens bekostnad. Ar 1817 nedsattes en comité för all utröna det bästa och minst kostsamma sättet att producera saltpeter, och ibland denna comites ledamöter befunno sig veteuskapsmännen Berzelius och Schwartz, hvilka hade en obetydlig saltpctersauläggning på Kungsholmen, der Garnisonssjukhuset nu är beläget, och resultatet af deras undersökningar blef äfven allmänheten kungjordt. Uti d. 17 Mars 1832 förn Vadi reglemente för Directionen öfver saltpelerärendena i Riket stadgades i 3 §, att de län, inom hvilka saitpeterproduetionen möjligen kunde bedrifvas, skulle indelas i särskilda districter, och i 4 §, alt i hvarje district tillsattes en directeur, hvars hufvudgöromål skulle vara att till största höjd och fullkomlighet uppdrifva sallpeternäringen inom districlel. Till den ändan skulle han två gånger om äret, samt äfven oftare, om vederbörande Konungens Bef:h:de ansåg sådant nödigt, genomresa districtet, för alt tillse huru näringen bedrefs, gä districtets innevånare, som del önskade, tillhanda med råd och upplysningar m. m. För några år sedan antogs f. d.
Sammanlagda aflöningen för KrigsKollegium och Utrednings-förråden, såsom den för närvarande utgår, är alltså 57,766 Rdr 32 sk. Bko eller 85,600 Rdr Rmt. Enligt det uppgjorda förslaget till lönereglering för KrigsKollegium och Utrednings-förråden (Bil. Litt. H. h.), skulle den nya allöningen sammanlagdt utgöra 126,475 Rdr Rmt, deraf på Krigs-Kollegium kommer 117,250 Rdr och på Utrednings-förråden 9,225 Rdr. Då nu föreslås öfverflyIlning på Riks-staten af hela denna aflöning och således äfven den del deraf, som utgår af kassor eller särskilda medel på sätt Rikets Ständers Revisorer jemväl nyligen hemställt, erfordras för verkställigheten häraf en tillökning uti ifrågavarande Riks-stats-anslag med under förutsättning tillika, alt så väl f. d. Kamereraren i KrigsKollegium, Krigs-Kommissarien A. Obitz, som f. d. Förvaltaren P. W. Francke och Vaktmästaren J. Nilsson vid Christianstads numera upplös ta Utrednings-förråd varda med innehafvande lön eller arfvode förflyttade på Allmänna Indragnings-staten; hvarförutan den nya Aflönings-staten icke skulle kunna fullt tillämpas. 1 sammanhang härmed, och uppå de i mitt anförande andragna skäl, hemställer jag i underdånighet, att nuvarande Revisorn i Krigs-Kollegium, I). E. Pettersson, och Intendenten vid Götheborgs Utrednings-förråd, Majoren Barck, vid skeende afgång Transport Rdr Rint Bih. lill R. St. Prog. M 1, om Statsverket 1856. Transport Rdr Rmt ur (jonsten, må kunna likaledes å Allmänna Indragnings-staten med nu egande lön eller arfvode uppföras. Under den här ofvan utförda tillökningssumman, 84,561 Rdr Rmt, inbegripas följande belopp, som utgå från Förenade Mötespassevolans-fonden, med Bko
Det gifves inom kommunerna på landsbygden förhållanden, som icke tillåta oinskränkt tillämpning af de allmänna grunderna för uttaxering af kommunalutskylder. Af sådan beskaffenhet äro de afgifter, som åsyfta befordrandet af ändamål, XXVII hvaraf nytlan och frukten egentligen tillfalla egarena eller brukarena af jorden, Kostnader för utskiftande af sokneallmänning på jordegarne inom kommunen, enligt hvad författningarne derom innehålla; för verkställighet af öfverenskommelse]’ om sådana allmänningars vårdande eller begagnande för gemensam nytta på annat sätt; för upprensning eller annan åtgärd till förbättrande af fiskevatten, under jordegarenas gemensamma bruk; för vägoch brobyggnader, i afseende å hvilka till och med vissa privilegierade jordlägenheter ännu finnas, m. m. må anföras såsom exempel härpå. Äfven i andra afseenden förekomma för vissa skyldigheter frikallelser i allmän lag eller förordning medgifna, som icke annorledes än efter särskild pröfning kunna förfalla. Derföre har redan Soknestämmoförordningen af år 1843 uti 5 mom. 3 § i afseende å rösträttigheten och uti 10 § i afseende å afgifterna för sådana förhållanden till efterrättelse intagit särskilda stadganden, utgående från grundsatsen, att den som ej är skyldig att deltaga i kostnaden ej heller eger rösträtt för ändamålet, och tvertom, och Committerade hafva likaledes på dessa förhållanden fästat tillbörligt afseende genom innehållet af 9, 61 och 62 §§ af sitt förslag. Ordning i drätseln är allestädes af högsta vigt och bestämda reglor för dess åstadkommande och handhafvande alltså oeftergiflig. I detta afseende hafva Committerade ansett sig böra gifva en mera omfattande utveckling åt de grundsatser, som i 1843 års Förordning rörande drätselverket i kommunerne på landet förekomma. För sådant ändamål äro (§ 17) tre årliga ordinarie kommunalstämmor föreslagna: en för att pröfva och besluta om den årliga utgiltsstaten och dess nödvändiga andra sida, inkomststaten; en för granskning af öresättningen samt debiteringsoch uppbördslängden, båda uppgjorda af Kommunalnämnden; och en för granskning af revisionsberättelsen öfver hvarje års räkenskaper och förvaltning.
Svensk förbunden att öppna min boning för laglydige tjenstemän, och jag skall känna mig lycklig att kunna visa exempel af moderation och vördnad för lag utan att finna mig fläckad eller förnärmad deraf, att lagarnes handhafvare fullgöra sina åligganden; ty en af de högsta medborgerliga pligterna är att lydigt underkasta sig ordningen i Slaten och de lagar, som i laglig ordning stadgade äro. För min del anser jag det stadgande, som Utsktn föreslagit, bättre än det, som hittills gällande varit, och tillstyrker derföre bifall till Utsk:ns betänk. i denna punkt. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Sedan Hr Lefre'n nu så utförligen bemött det klander, som blifvit anfört emot Utsktns betänk., så kan jag inskränka mig till att endast yttra några få ord. Att uppfatta 16 §:n i Reg.- F:n på sätt som Frih. Cederström, Jacob, förstår densamma, skulle föranleda dertill, att icke en gång en brandsyn finge äga rum. Så snart man går in i ytterligheter, begår man elt fel och bygger på falska grunder. Samhällsprincipen ligger lill grund för alla våra lagar. Sätter man det ensluldta framför det allmänna, så kan icke samhället äga bestånd, utan då får den enskilde försvara sig så godt han förmår, och hans frihet sträcker sig så långt som krafterna läcka. En annan talare har räknat det för en fördel i gamla författningen, att den som anställde visitation skulle bevisa att varorna voro inkomna inom nästförflutna 4® timmar. a5 fl. 46 36z Dcc 26 Maj. Detta stadgande kan jag för min del icke betrakta annorlunda, än såsom rakt gynnande för lagbrytaren. Ilar lian sin bod inrättad på sätt Hr von Rosen omnämnt, så skulle han der kunna oantastad drifva sitt laglösa förfarande, undandraga sig alla afgilter lill Staten och undergräfva en mängd fabriker, samt rycka brödet från arbetaren, sorn af fabriksrörelsen skall lefva. Men, såsom jag redan sagt, vill jag icke vara vidlyftig, utan inskränker mig till att blott anhålla om bifall till Utsk:ns betänkande. Hr Prytz:
I synnerhet då för den besökandes skull tjänarnas fritid inkräktats, bör gästen ej underlåta att genom ej alltför njugga drickspengar — det enda sätt man äger att godtgöra det — lämna ersättning. Att finna det lämpliga beloppet att sticka i en betjänts hand har jag funnit vara bland det svå- rare. Inskränkes hans görande och låtande berörande mig att siratligt bugande hälsa mig god morgon och god afton, när jag vid tider, lämpliga för detta tilltal, passerar vestibulen, där han posterar, och att, när han händelsevis är i närheten, med den alldeles särskilda svängen, som förmodligen är medfödd, slå upp dörren för mig — ger jag honom vid afskedet rakt ingenting, beräknande hans uppmärksamhet som ouppskattbar. * Kommer man däremot i något större förbindelse till honom, hafva ett par, tre kronor efter ett par veckors åtnjuten gästfrihet i hans husbondefolks hem visat sig vara ett förträffligt sesam till hans högaktning och bevågenhet. (Slut i nästa n:r.) Huslig ekonomi. Doktor Astrid Cleves föreläsningar på Stockholms högskola. Af alkohol, påverkad af varm svafvelsyra, bildas vanlig eter (etyleter), en färglös, lätt, lättrörlig, flyktig, vätska med brännande smak. Etern är eldfarlig, framkallar stark köld, då den a£- dunstar, samt bedöfning och känslolöshet, om den tillräckligt länge inandas, hvarför den, i syn nerhet förr, användes som bedöfningsmedel. Af alkohol framställda ämnen äro vidare de viktiga läkemedlen kloralhyärat, Moroform och jodoform. Kloralhydrat, som äfven kallas kloral, utgöres af färglösa, i vatten lättlösliga kristaller och brukas mycket som sömnmedel. Kloroformen är en färglös flyktig, tung och stark, sötaktigt luktande vätska, som framkallar känslolöshet och brukas som bedöfningsmedel.
Landshöfdingar måtte tillvägabringa inrättande af Sparbanker i alla städer, der sådane icke redan finnas; 2:0 att. äfven genom Landshöfdingens försorg, Filial-Sparbanker måtte inrättas på landsbyggden, antingen för hela Härader, Dislrict eller serskildta Pastorat; 3:o att Rikets Ständer beredde utvägar lill understöd på de ställen, der icke någon fond kunde samlas till sjelfva grundläggningen af Sparbanker; 4:o att Liins-Styrelserne, medelst kungörelser för menighelerne och sammanträden med dem, på ett ändamålsenligt sätt bibringade öfvertygelsen om Sparbankers nytta; 5:o att Sparbanks-syslemet så ordnades, att den största möjliga förmonen tillskyndades enskilde tjenaren, dagakarlen och mindre bemedlade personer, enär egentligen desses väl skulle med inrättningen afses; och 6:o alt de reglementariska föreskrifter, som finnas inom Län, der Sparbanks-inrättningar redan uppstått, måtte hufvudsakligen tagas till grund för de nu föreslagne. Enligt hvad Utskottet inhemlat, hafva redan i åtskilliga orter, såsom Upsala, Christianstads och Malmöhus med flere Län, Filial-Sparbanker å Landet med fördel blifvit inrättade och försedde med reglementariska stadganden, och det är troligt, alt äfven å andra orter föga hinder torde möta för lillvägabringande af sådane anstalter, om uppmärksamheten väckes och nödig ledning gifves för deras ordnande. Hen stora nyttan at sillin. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o ~6. j Sparbanks-inrällningar, genom deras verkan att hos den mindre bemedlade folkklassen väcka och underhålla en bättre anda för arbetsamhet, nyckterhet och sparsamhet, anser Utskottet vara af erfarenheten så allmänt känd, att något ådagaläggande deraf icke kan vara behölligt.
Cederström, Rudolf, beviljade irenne veckors ledighet från och med den 9 Nov.; JYs 255, Frih. Falkenberg, Conrad Gabriel; 14 H. 22 338 Den 8 November. att inträda under den ordinarie ledamoten M 778, Hr Leijonancker, Fredrik Wilh. Erik Carl, beviljade 14 dagars ledighet från och med den 8 Nov.; M 2,145. A. Hr al Nordin, Fullm. Hr Tersmeden, Nils. Allm. Besv.- o. Ekon.Utskottet: efter JM 2,187. Hr von Kosbotb, Fullm. Hr Munck, Carl Jakob; JM 137. Hr Eketrä, Fullm. Gr. von Rosen, Reinhold. Expedition s-Utskottet: efter JM 478. Hr Printzensköld, Carl; JM 302. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar; att inträda under den ordinarie ledamoten M 279, Frih. Wrangel af Sansis, Fullm. Frih. Cederström, Rudolf, beviljade trenne veckors ledighet från och med den 9 Nov.; JM 2,282. Hr von Printzencreutz, Bernhard Wilhelm. Öpnades jemväl Hrr Elektorers lista vid val af en Suppleant i Serskildta Utsk. efter JM 655, Hr Gyllenadler, Fullrn. Gr. Mörner, Axel Edvard Knut; och befanns dertill hafva blifvit ulsedd: M 2,142. Hr Liljensparre, Fullm. Hr Tersmeden, Pehr Reinhold. Föredrogs Exped.Utsk:s, under JM 181 afgifna, den 7 dennes bordlagda Förslag till R. St:rs underd. skrifvelse till K. M., ang:de utfärdande af ny skol-ordning m. ra. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Det ifrågavar:de förslaget är icke oriktigt, i afseende på hvad som begäres eller föreslås för framtiden, men åberopandet af R.
Hennes cendréblonda hår var långt och silkeslent. Hennes höga och något kullriga panna förenade sig med tinningarne genom den fina båglinie, som åt detta tankens säte förlänar hos qvinnan ett uttryck af älsklighet och finkänslighet. Ögonen hade en klarblå farg, som påminde om nordens himmel eller Donaus böljor. Örnnäsan med de öppna, lindrigt svällande näsborrarne vittnade om sprittande sinnesrörelser och mod. Munuen var stor med bländhvita tänder och habsburgska, d. v. s. framskjutna och tvärt afskurna läppar. Hennes småleende var tankfullt, intelligent. Och öfver dessa drag låg den obeskrifliga glans, som strömmar från blicken, från anletets skuggor och dagrar och insveper det hela i ett nät af strålar, likt den varma, glänsande Ijusdunst, hvari de af solen upplysta föremålen simma, med ett ord det högsta hos skönheten: idealiteten, som gör henne på en gång lefvande förklarad och jordiskt lockande. Ställa vi oss framför Wertmiillers bild, erhålla vi ett något olika intryck. Hos den ståtliga figuren med den väldiga cheveluren framträder någonting öfvervägande ma-terielt och sinligt i de mättade formerna, de stora ögon-bågarne, de breda läpparne. Den glänsande blicken, det talande småleendet uttrycka mindre finkänslighet än njutningslystnad, mindre tankfullhet än sjelfbelåtenhet. Örnnäsan är mera svällande köttig än ädelt djerf. Första gången Marie Antoinette framträder inom historiens skarpa ljusring, spelar hon med i en scen, full af tjusande behag. Det var år 1762, då tonkonstens underbarn, Wolfgang Mozart, första gången besökte Wien. Maria Teresia och hela hennes familj voro musikaliska.
Betänkande W.O 1ig. tryckligen heter, alt, utom vid nämnde Cuirassier-Corps, Rusthållare-bästarne vid öfriga Cavalieri-Regementena fä antagas vid 9 qvarter 2 tums höjd; och emedan häraf foijer, att Rusthållarne vid Skånska Husaroch Dragon-Regementena ega remontera roed hästar af sistberörde storlek; lärer yrkandet härom till någon Rikets Ständers åtgärd icke föranleda. I fråga om den i 5:te punkten omförmälde hemställan, hvilken afser förenklande af munderings-persedlar i allmänhet, får Utskottet, med åberopande af dess, under N:o 117, afgifna Betänkande, hvarigenom, hland annat, blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse, anhålla, att Kongl. Majrt täcktes fästa Nådigt afseende å det förhållande, huruvida ej Smålands Regementes Husar-Uniform, utan att något förlora i afseende å dess nytta och användbarhet, kunde mycket förenklas, vördsamt hemställa, att berörde anhållan måtte till hela den öfriga Armeens munderings-persedlar utsträckas och derigenom en lindring, vid desse persedlars anskaffande, det allmänna beredas.
Kopparbergssedlar, förhjudes, skall en behållning troligen vinnas af minst 500,000: hvarmed således dessa anslag kunde nedsättas; och 5:o Om Fullmäktige dessutom auktoriseras att, vare sig när ökad metallbelåning, Privat-banks-kreditiv, Riksgälds-Kontorets liqvid eller sedelberäkningen det fordrar, såsom hittills, drifva någon måttlig, äfven i annat afseende nyttig upplåningsrörelse, eller genom försäljning införa ett mindre antal obligationer i rörelsen, så erhålles lätteligen fyllnaden 574,968: 7. 6. Summa 1,785,160: Denna upplåning kunde sträckas ännu längre utan känning för allmänna rörelsen, som i alla fall kan vinna lättnad om man rätt förstår att använda de betydliga tillgångar, som för Riksgälds-Kontoret blifva disponible. Privat-bankernes kreditiv kunde ock ur beräkningen uteslutas, »'medan, när de anlitas, alltid Bankens egen sedelstock i samma nion minskas. Oberoende af föregående framställning, och då jag är öfvertvgad att den af Utskottet för jernbelåningen afsatte fond ej skall till folio anlitas, men jag icke heller vill bidraga till sedelstockens ökning genom Handels - 16 Bil. tilt B an co-Utskottets Betänkande, N:o 29. Diskonten, anser jag att de för vågförde metallers belåning afsalle tillgångar icke böra kunna i annan väg disponeras. I fall Rikets Ständer anse att fastighets-utlåningen ej bör ökas, tror jag likväl, att alla nu inkomna ansökningar borde genast beviljas och lånen utassigneras, men en kungörelse utfärdas, att flere ansökningar icke mottagas förr än efter viss tid, då ett sådant förskott kan anses vara återbetalt. Äfven inom redan egande tillgångar kunna omkring 400,000 R:dr blifva årligen tillgänglige till ny placering. Förslaget om Diskontens öfverflyttning har jag biträdt af det skäl, att i den mån anspråken på allmänna rörelsens understöd från Banken nu uttalas, måste jag ock frukta för behofvet af utländskt lån. Dertill erfordras, i mintanka, att Rikets
På ditvägen kom jag i sällskap med en Glimmingeqvinna, enkan Anna Britta på Liatorpet, som skulle följa sin lilla dotter Johanna till skolan för första gången. Flickan såg så nyfiket på mig med sina oskyldiga, blå barnaögon, medan jag besvarade modrens frågor. Och jag kunde ej hafva mina ögon ifrån denna lilla englauppenbarelse. Hon var något spenslig den lilla. Men så vackra ögon och ett sådant herrligt, guldlockigt hår, som svallade fram under den lilla hufvudduken – o, jag glömmer det aldrig! Det var Ingeborg lifslefvande, och jag kände mig straxt som Frithiof. Jag skulle velat burit henne öfver strömmar, jag skulle velat trotsat tusen dödar, med henne i min famn och hennes lilla guldlockiga hufvud på min skuldra. När modren skulle gå hem igen, började den lilla bitterligen gråta. Då tröstade modren henne och sade till mig der på gården: (Jag hade nemligen ej öfvergifvit dem ett ögonblick.) »Du ska’ vara en snäll pojke, du Johannes, har jag hört sägas. Låt mig nu se, att du är snäll och tar hand om lilla Johanna och tröstar henne. Gråt inte nu Johanna, så är du snäll. Du får gå hem igen till qvällen. Kanske Johannes följer dig hem,» sade hon. Ack, huru gerna lofvade jag ej det! Jag räckte den lilla Johanna handen och bad henne att icke vara ledsen. Och då såg hon så innerligen trohjärtadt på mig och upphörde med att gråta. Jag ledde henne till hennes plats bland småbarnen. Och under hela dagen måste jag vända mig om gång på gång och se på henne, och hon hade alltid sina ögon fästade på mig. Jag höll halft på att komma af mig, då skolläraren hade gifvit mig en fråga, så upptaget var mitt sinne af den lilla Johanna. Under rasterna var jag hos henne. Hon fick smaka på min mat och jag på hennes. Då arbetet var slut för dagen, tog jag henne vid handen och ledde henne på hemvägen. Hon sade, att hon tyckte, att jag var så snäll; och jag sade detsamma om henne. Jag hade ju aldrig haft något syskon att älska och beskydda, derföre kändes det nu så ljuft för mig att hafva en liten väninna att leda och vårda.
Dessa §§, hvilka blifvit återremitterade i sammanhang med frågan «mt 8 Bevillning»-Hink nilein Utlåtande, \;o 21. nedsättning i bevillningen af rörelse och näring, anser Utskottet icke behöfva till följd af den utaf Utskottet här ofvan föreslagna nedsättning i berörde bevillningfrån 5 till 3 procent, undergå annan förändring i afseende ä deri förekommande afgiftsbestämmelscr, än att, med iakttagande deraf att, der bestämmelserna 5 för hundra eller 5 procent förekomma, siffran 5 utbytes mot 3. nedanstående två rubriker i 10 § 3 mom. erhålla följande lydelse: »Doktorer, medicina?, eller Läkare, för inkomst af praktik utom tjensten, Iva procent, dock ej under . b:ko r:dr ös; och ,7Veterinär-Likar c, för inkomst af praktik utom tjensten, Ira procent, dock ej under b:Lo r:dr 2.» § io.