Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfvervägande häraf hafva Utskotten^ utan att bestrida nyttan deraf om Staten kunde hugna dem sorn hafva många barn med serskilt understöd för deras uppfostran, likväl funnit, att då Staten redan t genom de Allmänna Läro-Verkens underhållande beredt tillfällen för fattiga föräldrar, att med en mindre kostnad få irine barn undervisade, samt detta indirecta bir 1430 Stats-och Besyärs'TJtsbQtten§ EetgnÅanden. drag af Staten för det ändamål Herr Gyllenram åsyftar, utgör allt hvad sorn i detta hänseende ian åstadkommas, och synes närmast leda till befrämjande af berörde vigtiga saks så ock enär Stgis-Utskottet i anledning af Kongl. Maj:ts ■vid denne Riksdag aflåtne Nådiga Proposition om Uppfostrings-Verkets förbättring, föreslagit den tillökning i Stats-anslagen härföre spm ftin-, snits nödig och Skaten tillgångar medgifva; hafva Utskotten ansett sig icke kunna tillstyrka, bifall till hyad Herr Gyllenrum, såsom ofyanbe-. lördt är, projecteradt; hvilket vördsamligen öf■yerlemnas till Riksens Höglofl. Ständers bes jpröfvande. Stockholm den 15 Maji 1S18. Riksens Höglofl. Ständers Statssamt Alf manna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Betänkande, i anledning af gjord? förslag om vidtagande af medel till Finska Handelens inskränkning. XJti ett till Vallöf!. Rorgare-Ståndet ingifvit, pch derifrån (ill Utskotten remitteradt Memorial har Herr Borgmästaren (t. G. Hohn, efter framställning af de menliga följder, sorn genom den vidt utsträckta handeln med Finland uppbamroit, och hvaraf den nu rådande förlägenhet i allmänna rörelsen till hufvudsaklig del pkolat blifvit beredd, begärt att Utskotten matie få sig uppdragit att uppgöra förslag till demy Statsoch Besviirs-Utskottens Betänhanden.
Min fatkttingsgafmg hwar billighet kan upletaS i progressiv afgift för kanruin i en bränwinspanna / som jag har rättighet att begagna, Panneatgifcen är obillig och bör afskaffaS eller ätminstöne wara lag och lika, sa länge pannerymden intet öfwergär den storlek, jag för Min större eller mindre egendom har rättighet ark begagna, men deremot för pannor som öfwcrstiga den tillärna rymden bör den bliswa bade hög och progressiv, men aldrig firr. Dessutom wagar jag pästä, gtk den nu föreslagna asgifkett aldrig kan beräknas till sitt storlek eller blifwa swarande mot silk ändamål, När panneafgiften blir för stor, skall säkert flera af sämre willor förena sig om begagnandet af samma panna, hvarigenom stor minskning skall blifwa i inkomsten. Om 564 Den iZ Imiil - den utförda proportion utgöres lill ex. i schill, skall en ya karins panna kosta ärligen YO R:dr dä en 60 karins panna kostar iZ R'dr, manligen brännes pä lanser 14 tininiar 01,1 dygnet, men om märkel dr ifwes dygner igenom, skall med en 60 kanus panna afrverkas lika mycket branwin son, annars med «n 90 karins, kronan till 75 R.drs förlust ärligen; detta torde tillräckeligk bewlsa, att denna förcstagna inkomst för Sralswerket är osäker, således ej begagnelig, hwarä en anmärkning annu mätte göras, a!l om enligt 14 punct, förbud skulle äga rum, till' werknings afgitrerna skulle uphöra i män af rillwerknings förmon. Jag hopoas detta aldrig kommer i staga, Meri torde lilläkas mig staga: bchöfwer intet kronan säkra inkomster äfwcn i mitzwäxkär?
Jag anhåller, att Hr Ridd.- secret. må uppläsa H. Ex. Gr. af Wetterstedts förslag till proposm. Underteckn. Ridd.Secret.: Jag har icke kunnat fatta annat, än att H. Ex. Gr. af Wetterstedt endast föreslagit, att inbjudn. må afslås. Hr Rosenblad: Uti en sådan propos. förenar jag mig, och vill blott i anledn. af en talares förmenande, som skulle Frih. Prflmstjernas förslag nu kunna antagas, tillägga, att jag skulle tro, det formen hindrar sådant; ty då BondeSt:s inbjudn. icke innefattar Frih. Palmstjernas förslag, hvilket är behandladt af Utsk. och afstyrkt, ser jag icke, huru vi nu skulle kunna bifalla detsamma. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi-.: Det torde vara förmätet af mig att påyrka bifall till inbjudn., sedan Gr. af Wetterstedt talat för afslag. Det är också icke med hopp om att öfvertyga R. o. Ad. om riktigheten af min åsigt, sorn jag uppträdt, utan blott för att till prot. låta anteckna, att jag icke blifvit rubbad i min öfvertygelse, att Utsk:s förslag bort och kunnat bifallas. Att deremot blott derföre, att beslut om tiden för märkegångssättningens framflytta ning icke blifvit fattadt, komma liela saken att förfalla, anser jag högst obilligt. Besynnerligt synes det mig ock, att den betydelsefulla anmärkn. icke blifvit framställd förrän efter återremiss af första betänk, i ämnet. Nu får jag fästa uppmärksamheten derå, att det åsyftade ändamålet icke kan vinnas derigenom, att man öfverlemnar åt BondeSt. att inbjuda på beslut i enlighet med Gr. af Wetterstedts förslag. Då riksdagen snart lärer afslutas, inses lätt, att, om BondeSt. bifaller betänk, och dervid fäster vilkoret af markegångssättningstidens framflyttning, det blir omöjligt att innan riksdagens slut afgöra de flera detailfrågor, som blefve en följd af berörde framflyttning. Sålunda korame frågan de facto att förfalla.
Enär Utskottet — som, utöfver det antal extra tjenstemän, Utskottet med Rikets Ständers samtycke i början af riksdagen antog, i likhet med hvad förr öfligt varit, äfven hos sig anställt extra ordinarie Kanslister, utan aflöning, för att, i händelse af förfall för någon af de ordinarie eller eljest förekommande behof, kunna till tjenstgöring inkallas — jemväl nödgats, i anseende till mängden af göromål och behofvet af deras skyndsamma expedierande, i synnerhet under första hälften af riksdagen, använda de extra ordinarie Kanslisterna, af hvilka den ene, J. Montell, med beredvillighet, flit och ordning oafbrutet under nämnda tid tillhandagå» med renskrifning och annat arbetsbiträde, anser Utskottet sig böra hos Rikets Ständer utverka åt honom en lämplig vedergällning derför, och föreslår i sådant hänseende vördsamligen, att extra ordinarie Kanslisten Montell måtte tilldelas ett arfvode af Fyrahundra Riksdaler Riksmynt. Stockholm den 5 December 1863. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns På Högv. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar: C. F. Palmstierna. Ledamöters vägnar: P. J. Emanuelsson. På Vällofl. Rorgare-Ståndets Ledamöters vägnar: C. E. Ljungberg. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: Ola Jönsson. Joh. Gust. Broomé. Bih. till B. St. Prot. 1862 & 1863. 8 Sami. il Baft. Stockholm, tryckt hos Sam. Register öfver de af Rikets Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott under lagtima Riksdagen åren 1862 och 1863 afgifna Betänkanden. A. Nummer å Betänkandet. Allmänna vågar: Om ändringar i nu gällande föreskrifter rörande underhåll af sådana 49. Asarum: Om tillstånd för beväringsskyldige ifrån Listers och Bräkne härader att undergå vapenöfning vid Asarum 4. Augmentsränlor: Angående förändring i sältet för uppbörden af sådana 15. Alci loner:
Men jag frågar, hvarföre skola vi brådska med det nya sedelmyntet? Då vi så länge kunnat vara belåtna med det gamla, hade vi ju ännu kunnat vänta ett år med förfärdigandet af det nya, helst vi icke rönt några betydliga olägenheter af det gamla myntet. Dessutom har jag mig särskildt bekant, att BancoUtsk. hört Bancostyrelsen öfver projectet att inställa sedeltillverkningen BancoUtsk. har visserligen i särskilda fall beslutande rätt öfver Bancostyrelsen; men förhållandet lärer varit sådant, att erforderligt antal ledamöter af R. o. Ad. saknats för att med Ständers rätt fatta beslut för Bancostyrelsens efterrättelse i detta fall, hvarföre BancoUtsk. funnit sig föranlåtet att i annan form framställa saken till Bancofullraägtige; och sedan ämnet hvilat hos Fullmägtige i 10 Den 7 Maj. dagar, har frågan blifvit, emot Commissariatets tillstyrkan, afslagen. Vid ett sådant förhållande fordrar jag minst, att Bancofullmägtige här uppträda och uppgifva skälen, hvarföre de ansett sedeltillverkningan böra fortfara, och icke, såsom nu skett, skylla på den stora, nya sedeltillverkningen såsom orsak, hvarföre man ej kan antaga ett nytt myntsystem. Hr Cederschjöld har ansett samma underafdelningar böra antagas, sorn Hr v. Hartmansdorff och Hr Dalman föreslagit, och visat, att om man antager dem, ingår man de facto på deeiina!sy'stemet. Jag lemnar denna sak åt Utsk., att dervid fästa så mycket afseende som möjligt; men då talaren sjelf föreslagit ett nytt namn, nemi. Riksort, hemställer jag, om han icke begått samma fel, som han önskat, att hans motståndare skulle undvika, nemi. införandet af nya och förvillande namn. För öfrigt tror jag, att det vore ändamålsenligt, om man kunde undvika för konstiga namn, och jag skulle derföre vilja tillstyrka bibehållandet af benämningen r:dr med tillsats af epithetet courant eller något annat lika lämpligt. Hr Hegardt: I anledn. af hvad Gr.
Sanbökontoreit i ttiifet ptt bet åligga att tjälla en noga oty uppmärf* fant titttyn öfroer tynab i 17 §., angåéhbe tyartorö förfätjning, fabgabt är, fantt titt beit ätiban föra orbentlig antecfningöbof, ej minbre öfroer in* oty uttenerering af ftämptabt papper i 8anbt*ttfänterierne, än meb fRäntntäjiare oty tjroarje för* fätjningöman inom Sältet, öfroer tyoab flan utfått oty betalt, famt emottaga oty i Oiänteriet förroara borgenöflrifter af bent, font titt förfätjning emottaga ftätnp* tabt 57 labt papper5 od) [fatt 8anbd Äronand rätt i affeenbe å bet ftämplabe papper, font tid förfäljitingdmän od) rebogörare i 0tocff)olm utlemnad. 2:0 3 affeenbe på lt)öningd SHaj må nabb utgång, toib otte af 5 9iiföbaler 16 ff. för bett, fåbant förfumtnar, od) emot recepi^e å buplett-förtecfningen, font genaft återftälleé; od) att ytterligare 8aitbö 3:o 0Öt l)toarje l)alft år ffola 8attbés(£outoren, inom Sitli ntåitab af bet lö Sttottt ben 31 Samum årligen ffall 8anbt Ärottanö cafja uti ftämplabt 4:o ©tämplabespapperSsförråbet ffad, lifa meb ben öfriga räntemtppbörben, inoenteraö be ftfta hagarne t Suni ocf» december tnånaber, farnt inflrumenten ber S:o Statskontoret åligger att Ijafwa adman tidfpn öfwer ®ljartas
—- att instämma uti Borgare-Ståndets beslut rörande Stats-Utskottets Utlåtande N:0 130, i anledning af väckt motion, angående återlemnande till staden Halmstad af två till Kronan upplåtna mindre jordlotter: VIII. 226, 227, 374, A. 374. — till Ridderskapet och Adeln och Bonde-Ståndet, att instämma uti Borgare-Ståndets, vid föredragning af 62:dra punkten momentet litt. c. i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123, fattade beslut i afseende å pedagogiernas i Arboga, Enköping och Söderhamn uppförande å Stat såsom Elementar-läroverk med tre lärare: VIII. 350; IX. 81, A. 81. -— att förena sig i Borgare-Ståndets, i anledning af Stats-Utskottets hemställan uti 70:de punkten af Uflåtandet N:o 123, fattade beslut, rörande en viterinär-läkares anställande inom Helsingland: VIII. 351; IX. 81, A. 82. — att förena sig i Borgare-Ståndets beslut i afseende å nytt läroverkshus i Jönköping (105:te punkten i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123, angående regleringen af utgifterna under Riks-Stateus Åttonde Hufvud-Titel): IX. lil, 149, A. 149. — att förena sig uti Borgare-Ståndets för dess del fattade beslut om gemensamt sammanträde af Riks-Stånden för öfverläggning i anledning af Sammansatta Statsoch Banko-Utskottets Utlåtande Nro 24, angående Hypotheks-Inrättningarna i Riket: X. 23, A. 23. — att instämma i Borgare-Ståndets beslut i afseende å StatsUtskottets Utlåtande N:o 163, angående upplåtelse af Kronan tillhörig mark vid Carl Gustafs stads gevärsfaktori för en slussanläggning: X. 62, A. 63.
Sedan behöriga undersökningar blifvit verkställda med afseende på ifrågasatt upprensning af Olands å och dess sidogrenar inom Stockholms och Upsala län, hvarigenom blifvit utrönt, att genom en sådan upprensning icke mindre än 9,042 tunnland öfversvämmad eller af syra besvärad mark, belägen inom 5 socknar af Upsala och 5 socknar af Stockholms län, skulle kunna, till gagn för egarne af sammanräkuadt 250 hela homman, befrias från vatten, mot en kostnad af tillsammans 245,885 R:dr, hvaraf 30,000 R:dr erfordrades till inlösen af vattenverk; har Kongl. Majit, i anledning af gjord underdånig ansökan om statsbidrag för detta arbetes Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 65 arbetes utförande, samt i öfverensstämmelse med hvad Styrelsen för allmänna Yägoch Yattenbyggnader i underdånighet hemställt, uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof föreslagit Rikets Ständer att för berörde vattenaftappning såsom lån anvisa 137,500 R:dr, motsvarande dels hela den ofvanberörda, för vattenverks inlösen erforderliga summa, 30,000 R:dr, dels ungefärligen hälften af utdikuingskostnaden 215,885 R:dr. Härförutan har Riksdagsfullmägtigen G. Bolin från Upsala län, uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 101), hemställt, att det af Kongl. Maj:t för ifrågavarande arbetsföretags utförande äskade låneunderstöd måtte förhöjas till 200,000 R:dr. Yägoch Yattenbyggnads-Styrelsen, i hvars underdåniga generalförslag detta arbete blifvit uppfördt till erhållande dels af ett anslag å 30,000 R:dr, dels af ett lån å 107,500
Skrifvelse, ]\:o 93. 3 som äro en följd af nu gällande lag om vallens begagnande till drifkraft och nödig uppmärksamhet pä Kronans afgöra»dertill, då fråga är om verks anläggande pä dess jord, bar hos Rikets Ständer blifvit bernstäUll: l:o alt på säleri-, frälseoch skatle-jord mjöloch sågqvarnar må fritt få anläggas och nvtljas. med iakttagande allenast, alt, när de inråttas för vallendrill, lagens stadgande i 20 Kap. 4 § Bvggninga-balken och öfriga i denna del gilna föreskrifter böra, hvad angår rättigheten lill vattnets begagnande, fortfarande lända till ellerräträllelse, samt a'l anmälan om anläggningen, för dess behöriga anteckning, bör ske hos Konungens Befallningshafvande; men alt, å kronojord, så beskaffad) verk icke må fä inrättas med mindre än alt dels undersökning, pä säll nyss är nämudl. föregått, derest valten begagnas lill drifkraft, dels ock behörigt tillstånd vunnits tili anläggningen, hvarom ansökning borde göras hos Konungens Befallningshafvande, som dä skulle ega alt, efter kronobetjeningens och, derest frågan rörde sågverk, äfven jägeribetjeningens hörande i ämnet, sig utlåta genom utslag, sorn skulle underställas det ämbetsverks pröfning, under hvars inseende egendomen vore ställd; 2:o alt 5 § af 20 Kap. Bvggninga-balken, angående ansvar för intagande af mäld på oskatllagd qvarn, mätte upphäfvas; och 3:o all hvad i fråga om qvarntull för spanmåls förmälning och om sågarelön är stadgadt måtte förfalla.
Arosenius har uti ett den 12 sisth Maj ankommet, både till Stats-och Oeconomie'-Utskotien remitteradt, Memorial yrkat, att den fråga, som vid 1809 års Riksdag väcktes om en Postvagns-inrattning, nu måtte upplifvas, och då Herr Assessoren föreställer sig att ingen annan orsak lärer gifvits, hvarföre, sedan den tiden, saken icke blifvit företagen, än bristande tillgångar till kostnadens bestridande, föreslås att Riksens Ständer vid denna Riksdag kunde anslå allt , hvad som utöfver den i Riks-Staten påräknade summan årligen inflyter af Post - Den 2 o JulU Post-medlen. Detta , såsom det första steget att bereda en framtida förändring af den så allmänt öfverklagade Hållskjuts-inrättningen , tror Herr Assessoren icke fordra mycket förord för att antagas, äfvensom, att då ämnet blifvit af Riksens Ständer i Oeconomiskt hänseende skärskådadt, vore det öfverflödigt att remittera detsamma till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet, utan Stats - Utskottets Utlåtande egentligen böra inhämtas; och har Herr Commerce-Rådet Santesson härvid gjort det tillägg, att om icke något sådant öfverskott skulle blifva på post-medlen, att ändamålet dermed kunde vinnas, något anslag då matte göras, på det att en så nyttig sak icke matte afstadna. Detta allt hafva Utskotten uti behörigt öfvervägande tagit och velat lemna detta ämne den uppmärksamhet, dess vigt förtjenar.
«Ja, här måste gaskas,» afgjorde Malm. Ek hade redan farit i öfverrocken, fått sin gammalmodiga cylinder på nacken och rusade ut i sidorummet. «Mor,» hördes han ropa. I samma ögonblick var han tillbaka, drog fram en mängd cigarrlådor under bokhyllan, stora cigarrer och små cigarrer, starka cigarrer och svaga cigarrer, utsökta cigarrer och ordinära cigarrer, med hvilket allt han stoppade sina egna och de andras alla lediga fickor fulla. Malm skrattade och lät honom hållas; men Truls satte sig till motvärn. «Asch, bråka inte,» hväste Ek förnärmad och tog en hel hand full, som han med våld pressade in i hans ficka. Mor Ek kom in med uppkaflade ärmar och våta händer, hvilka hon strök mot förklädet. «Ja, mor, vi få ut i affärer. Malm ska på långfärd i morgon. Ända till Göteborg.» «Ih, ih, ska herr Bror så?» «Jag är snart tillbaka igen, mor,» sade Malm skrattande. «Men nu lemna vi mor Ek allena på födelsedagen,» sade Truls. «Seså, kandidat, tror han jag bryr mig om det. Sköt de deras. Inte ska de bekymra sig om sådant. Unga herrar gå sina vägar. – Har du nyckeln på dig, Lorens?» «Adjö, mor!» «Adjö, mor Ek!» «Adjö, adjö. God afton, kandidat! Godafton, herr Bror!» De ströko genom staden och föllo in på hotell Horn, spelade biljard och drucko punsch, åto sexa med ostron och Steinwein samt hamnade till sist nere i kaféet vid musik, kaffe och likörer. Sällskapet hade under aftonens lopp efterhand blifvit allt manstarkare. Så gick det för öfrigt alltid: de voro vän med hela verlden, och hvem som ville komma, fann alltid ett fyldt glas för sig, om han bjöd igen eller icke. Kotteriet växte regelbundet under aftonens lopp med den fallande lavinens hastighet; allt som kom i dess väg, blef hängande.
När nu likväl ingen högre än jag kan glädja sig åt den sannt fosterländska rörelse, som lyckligtvis hos nationen numera uppstått för landtförsvarets byggande på nationalbeväpning, synnerligast som mina egna offentliga åtgöranden och förslag möjligen i någon mån bidragit att framkalla densamma och det endast är genom en grundligt genomförd militär-organisation med denna till fundament, som det för oss är möjligt erhålla ett rikets behof och tillgångar motsvarande landtförsvar, så anser jag, att det vore, minst sagdt, ofosterländskt att icke söka till, att af sagde rörelse draga allt det gagn, som för rikets sannskyldiga nytta samt försvaret af fosterjord och sjelfständighet dragas kan. Det är af denna anledning jag anhåller att i denna Motioner hos Ridderskapei och Adeln 1862. N:o 129, 330 rigtning få göra följande förslag, som, i händelse det af Rikets Ständer gillas, genom underdånig skrif else måtte underställas Kongl. Maj:ts sanktion: l:o. Bestämmes såsom ett kommunalt åliggande, att en Målskjutningsförening skall inrättas inom hvarje socken af riket, hvilken till öfning bör sammanträda hvarje söndagseftermiddag, när årstid och väderlek sådant tillåta. 2:o. Målskjutningarne skola verkställas under uppsigt af en i socknen eller i dess närhet boende officer, under-officer eller korporal af indelda Arméen eller annan behörigen qvalificerad person (folkskoleeller gymnastiklärare), biträdd af 2:ne soldater, båtsmän eller i beväringsåren befintlige, tjenlige personer, hvilka samtlige för sina åligganden ega rätt till lämpligt traktamente aj allmänna medel. Målskjutningen verkställes i noggrann öfverensstämmelse med exercis-reglementets föreskrifter. 3:o. Till begagnande af skjutföreningarne öfverlemnas åt hvarje församlings socken-nämnd nödigt antal, till målskjutning lämpliga, infanterigevär med bajonetter, efter beräkning af Tio gevär på hvar hundrade man, som i skjutöfningarne komma att deltaga; deremot åligger socknen att, hvarest naturlig skottvall icke finnes, inrätta och underhålla en dylik, jemte nödvändiga målskjutningstaflor. 4:o.
Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att sedan beslut numera blifvit fattade rörande alla de af Utsk:t i afseende å § 2 gjorda hemställanden, borde till pröfning företagas §:ns text, äfvensom ett med öde mom:t i §:n sammanhang eggnde tillägg i 3:dje mom:t af § 6, hvilket tillägg lydde sålunda: »till allmänt begagnande upplåtne kanaler och jernvägar samt andra lärvägar.» Härefter upplästes: Texten till § 2 och tillägget i § 6 3:dje mom:t. Gr. af Ugglas: För min del tror jag att, oafsedt allt annat, denna § borde återremitteras för att erhålla en redaktion öfverensstämmande med de beslut, R. o. Ad. nu fattat i afseende å undantagen, dels för byggnader tillhörande regementen och officers-korpser, dels ock för enskilta personer ti.lhöriga kyrkor och bönehus. Frih. Rappe har deremot framställt samma yrkande i syftning att erhålla bifall till det förslag, som Prosten Sondén i sin, Betänk:t vidfogade reservation afgifvit. För inin del tror jag icke, att man genom detta förslag, som är afsedt att vara ett förtydligande af bevillnings-förordnms mening, skulle komma till en klar uppfattning af densamma. Reservantens afsigt är nemi. att framhålla den grund, på hvilken författnm blifvit byggd och hvarom man lätteligen kan misstaga sig, då man endast betraktar de olika procenttal, som äro åsatte olika slag af fast egendom. För den, som genomläser hans förslag, vill det emellertid synas, såsom skulle han ansett, att jordbruksfastighet icke kunde gifva i afkastning mera än 3 proc. Man skulle likväl mycket misstaga sig, om man ansåge detta vara grunden till ifrågav:de stadgande. Den är en helt annan. Man har nemi. Den 6 Juni f. m. fil ansett, att jordbruket borde tillgodonjuta afdrag för hvad sorn åtgår till gälldanöe af räntan å den i jorden intecknade skuld.
Visserligen vore för Kongl. Myntets tjenstemän , mera än någon annan, öpskeligt, att kontrollerna vid Myntet kunde bringas till den fullkomlighet, att all möjlighet till ogrundadt och obilligt misstroende i ett eller annat afseende derigenom uteslötes; men det ligger i den särskilta beskaffenheten af Kongl. Myntverkets göromål, att säkerheten om så väl det allmännas som enskiites rätt måste i vissa detaljer ytterst hvila på förtroende till tjenstemännen , sorn åter i någon mån behöfva kunna förlita sig på en och annan arbetare; helst som vid en del arbeten, såsom smältning, valsning m. m., vissheten om de ofta varierande resultaternas riktighet, till någon del, mäste stödja sig på moralisk öfvertygelse. Hvad Rikets Ständers Herrar Revisorer i öfrigt anfört, kan, efter vår tanke, icke utgöra föremål för något vårt yttrande. Stockholm den 28 Februari 1842. I. A. Grandinson, A. G. Berndes. Seb, Tham. Utdrag 229 Utdrag ur Myntstämpel-Jurnalen för åren i838 och 183g. 1838. st. Qvarvarande, brukbara myntstämplar, från den 1 April, . cjo. Förfärdigade och till härdning aflemnade, från den 1 April till årets slut, .110. Till härdning aflemnade stämplar: Jan. 28. Bildslämpel till 1 RdrSp. 1. Revers till dito . , 4. 31. Bildstäroplar till 2/3 sk. ij. Febr.7. Bildstämplar till i RdrSp. 2. Revers till dito . , 2 13. Bildstämplar till dito 2 Revers till dito 3. tg Bildstämplar till dito 3. 21. Revers till dito 3. Bildstämplar till dito 6. 4. Namnchiffer till 1/3 sk. 4 Revers till dito , . 2 i3. Revers till i Rdr Sp. 5. A pr. 18. Revers till dito 3. 26. Revers till dito 3. Revers till Dukat 2.
Redan denna omständighet kan, ej mindre än den längre vägen, bidraga till de östra städernas handelsuuderlägsenhet, men mera afgörande skadligt härvid verkar Öresundstullen, hvarigenom allt köpmansgods, som genom Sundet inkommer i våra Östersjöhamnar, måste blifva dyrare, än det, som införes till rikets vestra städer. I synnerhet sedan de östra städernas handel i Östersjön, genom förlusten af Finland, undergått en betydlig minskning, hafva följderne häraf tydligen framträdt, i det att handeln uti dessa städer alltjemt aftagit, under det att den uti städerna på vestra kusten utsträckts och ökats; och torde, såsom bevisande i detta hänseende, kunna åberopas den fortgående tillvexten af tullinkomsterna i vestra kuststäderna, under deras samtidiga minskning uti de östra, samt enahanda förhållande å båda ställen med handelsflottan. Att fortfarandet häraf i längden kommer att i ännu högre grad medföra inskränkning af våra östra städers handel, är påtagligt, och en ganska skadlig återverkan mäste detta åter utöfva på Bih. till R. St. Besv. o. Ekon.-Utsk. Utlåtande, Jtl 120. afsättningen af de norra och östra provinsernas produkter. Då Norrige, i fråga om Öresundstullen, står i lika förhållande med våra vestra kuststäder och således har sin införsel billigare än Sveriges östra handelsstäder, torde i detta förhållande äfven kunna uppletas en af orsakerna till den öfverklagade smyghandeln, utmed gränsen, från Norrige.