Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
D e n nämnda amerikanskan, som utarbetade katalogen till T h e womans Library, uttryckte däri förhoppningen att kunna till katalogen foga några utmärkande drag med afseende på hvarje skriftställarinna, för att därigenom förläna denna publikation ett mera bestående värde såsom bibliografi öfver kvinnans insats i världsliteraturen. » Skulle ni icke godhetsfullt, » fortsätter hon, » vilja bistå oss i vårt förehafvande genom att tillställa oss några flyktiga detaljer med afseende på er personligen, såsom t. e x. » o. s. v. Ur konceptet till de kortfattade anteckningar, som jag då af gaf såsom svar på denna begäran, tror jag det ej vara olämpligt att i öfversättning här meddela några utdrag, för att sålunda komplettera denna min själfbiografi med några data, så m y c k e t mer som dessa ansluta sig till uppgifterna o m mig i Svenskt biografiskt handlexikon. Ordet lämnas nu således af mig tills vidare åt mitt — så att säga — eko. Charlotta (Lotten) Lovisa v o n Krasmer föddes den 6 augusti 1828 i S t o c k h o l m (på ett idylliskt sommarboställe i hufvudstadens berömda park Djurgården, där hennes föräldrar bodde). H o n uppfostrades sedermera i det gamla historiskt ryktbara slottet i Upsala, där hennes fader, den varmhjärtade patrioten friherre R o - bert von Kraemer, snart skulle bekläda landshöfdingestolen. Hennes undervisning bestreds hufvudsakligen af privatlärare från universitetet därstädes. R e d a n tidigt begynte hon att göra det mesta möjliga af sin begåfning. H e n - nes vetgirighet nöjde sig icke endast med de för unga damer i hennes ställning då för tiden vanliga läroämnena, utan uppsökte sådana af ganska spekulativ art, hvarjämte hennes fantasi ofta tog sig uttryck i diktens form. Efter att anonymt ha strött omkring sig diktförsök o c h uppsatser, tog hon m o d till sig att uppträda mera offentligt o c h detta i tidens onekligen allvarligaste fråga, den religiösa, näm
Alla officiella myndigheter, som yttrat sig i ämnet, hafva förordat den ifrågav.de flyttningen. Bruks-societeten har tillstyrkt densamma. Föreståndaren för den uti Fahlun nu förlagda bergs-skolan liar varmt förordat den. Styrelsen för den läro-anstalt, dit den skulle förflyttas, har uttalat sig uti enahanda riglning; så ock Kommers-Coll. Golldi president liar dervid dock varit af skiljaktig mening med Colhii öfrige ledamöter om lämpligaste platsen, ehuru äfven han ansett skolan icke böra i Fahlun förblifva. 26 Den 3 Juni f. m. Utsk:t måtte, enlist hvad Betänkt innehåller, hafva haft tillgång till andra upplysningar än de oflicielt afgifna, af mig nu omnämnda. Hvarifrån dessa upplysningar kommit, kan jag naturligtvis icke veta; men Utsk:t säger: »1 främsta rummet har af Utsk:t bort tagas i betraktande huruvida behofvet af denna förflyttning är oafvislig!, och, i sådant läll, om statens tillgångar medgifva den utgift, som härtill ansetts behöflig. Ilen i följd häraf verkställda undersökning har emellertid föranledt till den åsigt, att den föreslagna åtgärden, eller skolans förflyttning, om den ock i framtiden kan befinnas nödvändig och böra företagas, för närv:de ej är af särdeles behof påkallad, och att densamma följaktligen nu kan utan olägenhet uppskjutas.» Af K. M:s vid sista riksdagen aflåtna Nåd. Propos. i ämnet inhemtas att åtskilliga Fahlu bergsskola tillhöriga byggnader vid en år 1853 hållen besigtning, och således redan för 10 år sedan, befunnits vara uti så förfallet skick, att de måste utdömas. Obestridligt är väl derföre, att, om denna skola skall qvarblifva på samma ställe, några sådana kraftiga åtgärder måste vidtagas, att icke undervisningsanstalten för rikets andra hufvudnäring befinner sig uti ett skick, som är till skam och skada fiir hela samhället.
Derefter afgick Herr Grefwen oandtmgrstalken jämte de närwarande Ledamöterne af det hemliga Utskottet och Hans Epcellence Herr Grefwe Vrake emottog klubban. Friherre Undbeck, Alexander, upläste följande Dictamen til Protokollet: Organisation af Landtwärns-Trupper har är 1809 ädagalagt den adla Swensta Patriotismen, och faststält den förut ouplyste möjligheten, at Swerige är mägtigt nog, at, under et stadgat förtroende til sin Regering kunna upsätta och framställa en förut okänd betydlig Arilde— Men dä detta under loppet af 1808 samlade Landtwärn mera kunde liknas wid Folksamlingar, än reguliera Trupper, der sä liten eller oftast ingen föregäende epercise hade ännu hunnit inspirera hwarken kännedom, mindre erfarenhet om alla Soldaten tilhörige pligter; och om olyckligtwis framtida behofwer, skulle fordra dylika upsättningar, sä lärer 1x08 ärs händelser wara nog uplysande, för at önsta, det Sveriges ökade krigsstyrka, äfwen mätte winna nödwändiq kunstap och öfning för at i krigstid blifwa lika anwändbar, som den förut indelte Truppen, 432 D-M 26 Julli. pen, hwarfore en pä sakrare grunder uprältad organisation, som kan medföra et waraqtigare bestånd förenat med framtida fördelar, torde förtjena et närmare afeende. Til erhållande afen sadan betydande winst för Riket, anser jag cn möjelighet wara, at innom wista Provinser uprätta förlägga och underhålla rooo x r-oo man, utan Kronans synnerliga kostnad och äfwen med Landets fördel förenadt. Såsom närmast kännare af Skaraborgs Län och dest loeala förhällande, får jag framställa en möjlig werkställighet uti nämnde Län. Kongl.
Skrifvelse, N:o 83. 11 vågar, till Eders Kongl. Maj:ts disposition, för år 1867, anvisat ett anslag af 150,000 R:dr att användas, der Eders Kongl. Maj:t finner medlen mest nödiga för att befordra allmänt gagn. 2:o. Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna Riksdag, för anläggning af väg från Öhrträsk till Fredrika kyrka och vidare till Åsele inom Westerbottens län, beviljat ett anslag utan återbetalningsskyldighet af 100,000 R:dr, att under nu löpande statsregleringsperiod utgå med halfva beloppet eller 50,000 R:dr; så har Eders Kongl. Maj:t af Rikets Ständer äskat, att till fortsättning af detta vägbyggnadsarbete, som, enligt upprättadt kontrakt, bör vara färdigt den 1 Oktober 1869, måtte af det sålunda redan beviljade statsbidraget till utgående under år 1867 ytterligare anvisas 20,000 R:dr; Och hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall. 3:o. För anläggning af väg från Letsbo by i Ljusdals socken till Ramsjö kyrka i Vestra Helsingland, beviljade Rikets Ständer vid 1862—1863 årens Riksdag ett anslag af 50,000 R:dr, men anvisade deraf endast 25,000 R:dr till utgående under innevarande statsregleringsperiod. Då detta arbete kunde påräknas blifva färdigt redan den 1 Oktober 1867, har Eders Kongl. Maj:t föreslagit, att hela det återstående beloppet måtte anvisas att utgå under sistnämnda år; Och hafva, i öfverensstämmelse härmed, Rikets Ständer till utgående under år 1867 anvisat återstående 25,000 R:dr af det för omförmälda ändamål beviljade anslag.
Frih. Rantzou, Joh. Alb., förenade sig med Hr Cederschjöld. iG Den a Maj f. m. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Om jag, för min del, vore fullt öfvertygad derom, att StatsUtsk:s betänk., när det återkommer, endast och allenast konnne att innehålla en upplysning för Ståndet om hvad, som utgjort extra-ordinarie eller bevilln:s-inkomster under föregående tid, och hvad som möjligen, på grund af sannolika beräkningar, skall såsom sådana inkomster för efterföljande åren blifva att påräkna; så skulle jag icke beledsaga återremissen med några ord, som jag nu ber att fä yttra. Instämmande med Gr. v. Fersen i elen mening, att det endast tillkommer StatsUtsk. att för R. St. framlägga Statsverkets tillstånd i afseende på ordinarie inkomsterna samt att efter noggrann pröfning bestämma, hvad Riket tarfvar, tror jag, att detta betänk. icke behöft beledsagas med några approximativa uppgifter om bevillningen. Jag tror ej, att man skall se tillgångarna för att fylla beliofven; jag tror, att behofven måste pröfvas utan afseende på tillgångarna, och att de ovilkorligen måste genom bevillning fyllas, om de linnas sådana, att de böra fyllas, och jag instämmer derföre fullkomligen med Hr Cederschjöld deruti, att den method, som vid föregående riksdagar blifvit följd, att bestämma bevillningen efter de särskilda summor å extra-ordinarie inkomsterna, som uti StatsUtskts betänk, blifvit upptagna, icke allenast är oriktig efter grundlagen, utan äfven fullkomligen olämplig. Jag stödjer denna öfvertygelse ännu mera derpå, att detta vore ett sätt att förskottsvis sätta oss ur tillfälle att fördela bevillningen så, att skattebördorna komma att falla, der de minst kändes. För min del tror jag qch hoppas, att det varit StatsUtsk:s mening att, på sätt Frih. Palmstjerna upplyst, endast ad notitiam framlägga dessa beräkningar för de riksdagsmän, som kunde finna det interessant att se, huru bevillningen kunde slå ut efter de principer, som hittills varit gällande.
Huru är det under sådana förhållanden möjligt att i en skrifvelse till K. M. uttala hvad man egentligen önskar. Enl. min åsigt finnes ingen annan utväg för att bringa frågan till slut, än att man inliemtar någon erfarenhet om verkningarne af Skolstadgan, som d. 13 sisth Sept. först tillämpades, och att vid nästa Riksdag nedsättes ett särskildt Utsk. af sakkunnige män för frågans utredande Men för att likväl visa, att icke alla mot författningen gjorda anmärkmr liro fullt tillförlitliga, får jag erinra, hurusom man här sagt, att enl. denna författning kunna 14 särskilda linier upkomma, och en reservant har upgifvit t. o. m. 17. Det är en sanning, att sådana möjligheter finnas, men att antaga möjligheten såsom en verklighet, gränsa,' till det löjliga. Samme reservant har äfven sagt, att i latinet skall läsas alla de auktorer, som omnämnas i det uti Skol-stadgan upgjorda schema. Detta är ett misstag, ty i schemat är just hänvisadt till en punkt i Skolstadgan, som säger, att i högskolan dessa auktorer skola följas, men icke är meningen att de alla samtidigt böra läsas. Inom Utsk. yrkades på ena sidan en revision af Skol-stadgan, och å den andra en revision af de grunder, hvarpå denna stadga borde hvila. I förra fallet ansåg man K. M. blifva villrådig om R. St:rs önskan, och skulle grunderne för denna stadga revideras, blefve den ena villan värre än den andra. Då skulle R. St:r först inom Utsk. och sedan inom de särskilda Stånden bestämma dessa grunder, och derefter hos K. M. anhålla, att en Skol-stadga, byggd på dessa grunder, måtte utfärdas, hvarigenom en författning tillkommer, som icke öfverensstämmer med nationens önskan
Uppgifver häktad person, som för hrott under tilltal står, eller fånge, som till fästningsstraff eller allmänt arbete på längre eller kortare tid dömd blifvit, att han föröfvat missgerning, för hvilken han ej redan är tilltalad, eller dömd, utan att dertill pint, skrämd Den 3o Mars e. m. 36g skrämd eller svikeliga förledd vara, och förekomma dervid sådane omständigheter, som gifva skälig anledning, att sätta uppgiftens sannfärdighet i tvifvel, då skall han först underrättas om det ansvar, som å falsk bekännelse följa kan; fortsätter han ändå sin bekännelse, och befinnes den sedan vara falsk, plikte med fängelse vid vatten och bröd, spö eller ris, efter omständigheterne. Om denna redaction antages, tror jag, att den skulle stå i närmaste förhållande med i3 Cap. MissgerningsBalken. Grefve Posse: Jag har börjat mitt anförande med erkännande, att straff bör bestämmas för ifrågavarande förbrytelse; men jag har icke ansett Utskottets förslag antagligt. Jag kan således icke förena mig med Friherre Ehrenborgh deruti, att Betänkandet bör bifallas eller afslås. Jag förutser väl, att Betänkandet kan återkomma i samma skick; meri då kan Ridderskapet och Adeln antaga det med modificationer. Herr Ribbings nu uppgifne förslag syneS mig vara antagligt, helst om man tillägger penningeböter, och använder denna Lag* som är enlig med i3 Cap. 5 §., äfven då den brottslige icke förverkat lifvet. Friherre Anckarswärd har, lika med inig, fast troligen mera tydligt, fästat uppmärksamheten på den omständighet, då den brolt 18 H. 24 37° Den 3o liars e. m. slige gjort sig förfallen till högsta kroppspligt; och det är just i den händelsen jag föreslagit särskild, men lämplig, bestraffning, på det att den gröfre brottslingen ej må blifva ostraffad för osanna uppgiftei'. Herr Hjerta, Gustaf: Jag har blifvit förekommen af de siste Talarne.
Då ändamålet med berörda egendoms upplåtande åt Akademien svårligen lärer kunna ernås med mindre de försök, som derstädes böra verkställas, utföras under ledning af en theoretiskt bildad och i jordbruk väl kunnig person, samt Akademien upplyst, att erforderliga tillgångar såväl för en sådan persons aflöning, som ock för verkställande af nödige experimenter, hvilka oftast tillskynda Akademien förluster, saknas, finner Utskottet sig böra tillstyrka, att Kongl. Maj:ts i berörda hänseende gjorda nådiga framställning må vinna Rikets Ständers bifall. 20. Vid behandlingen af de i nästförestående 2:ne punkter omförmälde frå gor. har Utskottet jemväl förehaft till pröfning en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad, motion, deruti Herr Åkerman, Fr. förmält, att om de af Kongl Maj:t äskade anslags-poster dels till aflöning för en med högre bildning försedd inspektor och dels till försöks verkställande under en skicklig agrikultur-kemists ledning, i allo skulle kunna medföra det gagn, som dermed åsyftades, erfordrades icke blott att den å Landtbruks-akademiens experimentalfält för hand varande brist på tillräckliga och ändamålsenliga byggnader afhjelptes, utan äfven att jordegendomen, genom grund-dikning och gödning, uppbringades till den bördighet, som utgör hufvudvilkoret derför, att dess bruk skall kunna framställa efterföljansvärda exempel, hvilket hittills, i brist af erforderliga tillgångar för dylika utgifter på en gång, icke kunnat verkställas.
Uti samma punkt, mom. b., hade Utskottet föreslagit, att den för Sekreteraren i Sundhets-kollegium nu utgående aflöning, 1,599 R:dr, hvars förhöjning till 2,000 R:dr Kongl. Maj:t äskat, mätte bestämmas till 2,500 R:dr. Detta förslag är bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, hvaremot Rorgareoch Bondestånden, i enlighet med Kongl. Maj:ts framställning, fastställt aflöningen till 2,000 R:dr. Vid sådant förhållande föreslår Utskottet följande voterings-proposition: ”Den, som vill, att aflöningen för Sekreteraren i Sundhets-kollegium bestämmes till 2,500 R.dr R:m(, röstar ja5 den det ej vill, röstar nej ; vinner nej, kommer berörde aflöning att uppföras med 2,000 R:dr samma mynt.“ 25:o, Enligt samma punkt och deruti åberopade tabell N:o 7 var af Utskottet tillstyrkt, att aflöningen för Ombudsmannen i Sundhets-kollegium, nu utgörande 1,278 R:dr, skulle, såsom Kongl. 31aj:t föreslagit, höjas till 1,500 R:dr. Denna framställning är af Riks-stånden på det sätt bifallen, att Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet bestämt ifrågavarande aflöning till 2,500 R:dr samt Borgareoch Bonde-stånden fastställt densamma till 2,000 R:dr. I följd häraf får Utskottet föreslå omröstning, enligt följande proposition: “Den, som vill, att aflöningen för Ombudsmannen i Sundhets-kollegium bestämmes till 2,500 R:dr R:mt, röstar, ja5 den det ej vill, röstar nej ; vinner nej, kommer berörde aflöning alt uppföras med 2,000 R:dr samma mynt.“ 26:o. Det af Utskottet vid pröfning af aflöningsslaten för Carolinska Med. Cliir.
Den 12 November f. m. 455 rande utgifterne vid Garnizons-Sjukhus-Byggnadeu i Stockholm; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan biifvdt af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. Förediogos å nyo och gillades följande Stats-Utskottets den 1 dennes afgifne, samt den 10 derpå följde eftermiddagen på bor-det lagde, Utlåtanden: N:o 5(8f>- Öfver väckt motion om rättighet för vederbörande, att med penningar lösa Kronans behållne Räntepersedlar.. N:o 587. 1 anledning af Rikets samte lige Landshöfdingars begäran, att erhålla ersättning af Allmänna medel till kostnaderne för deras Erhbets-Kungörelsers tryckning. Företogs till pröfning Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieTUtskottens den .3o sistlidne October onder N:o 588 afgifne, samt den ro dennes eftermiddagen på bordel lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion om inrättande af en Statistisk Bureau. Herr von Hartmansdorffj August: Jag har ingenting att anmärka emot sjelfva saken; men hvad formen angår, utbeder jag mig att få framställa några betänkligheter. Det har nemligen blifvit föreslaget, att 456 Deri 12 November f m. Sockennämnder skulle bildas, och af dem de upplysningar inhemtas, sorn för den statistiska kännedomen af landet äyo nödige. Men här finnas redan Kyrko-Råd och Hushålls-Sällskaper, äfvensom särskilda Sällskaper för hälsovården, nyligen blifvit genom en allmän åtgärd föranledda och, såsom jag tror, flerestädes inrättade. Om ännu en fjerde myndighet af dylik art, skulle i Församlingarne tillskapas, så är det fruktansvärd!, att derigenom blott åstadkommes mera besvär, utan att det åsyftade ändamålet lättare vunnes. Jag skulle tro, att en och samina myndighet inom hvarje Församling eller Kyrko-Rådet jemväl kunde få ifrågavarande befattning sig uppdragen.
Jag har uppräknadt dem i förra fallet j och jag skall utbe mig den äran att til - Den 22 Augusti e. m 331 lägga några skål i sednare afseende!. Jag skulle i båda hänseenden kunna förutsånda den upplysande-anmärkning att dessa L eine delningar, då de vid f8og års Riksdag, efter en allmän förvillelsens pch olyckans tidpunkt beslötos, icke kunnat ske med nog lungt och moget bep.röfvande, emedan det tydeligen visar sig att sakens fordripgar dervid blifvit mindre befraktade, ån personliga fördelar. Lika bevekelsegrpnder gålde för båda Lånen och frambragte lika, resultat, nendigen: att man delade ff^eflerNorrland och JVeflterbotten, hvardera i tvenne Län, såsom det synes enkannerligen blott för att med dessa Lån belöna a;ne Häradshåfdingar. Det kan icke hår vara fråga om att betvifla belöningens rättvisa, men destomera att betvifla nyttan och nödvändigheten af dessa Läns delning för denna orsak. Huruvida förlusten af deras långliga erfarenhet, rättvisa och skicklighet i Domare vårf, blef ersatt genom upphöjelsen till Landshöfdingar, och huruvida de ovillkorligen voro lika gagneliga på denna, som på deras förra plats, derom tillkommer icke mig , aldraminst inom detta rum , att döma , men hvad som hör hit, och ligger för öppen dag, år att denna delning af Lånen, icke motsvarat ändamålet, hvarken i Politi/kt, Moralijkt eller Oeconorniflt afseende. I Politiskt hänseende var det mer ån ovåntadt att sedan man, genom ett olyckligt fredsslut med Ryssland förlorat en folkrik och i anseende till Fijkjangfi, Bojkapsjkötfel och Spannemalsproduction , båsta del af Westerbottens Lån, nemligen hela Kemi, Kufamo och det 33 > JJgn 22 jfitgusii e. m4 hufvudsakligaste af Torneå, och Öfver Torneå stora Socknar, man dertill ytterligare skulle dela den ringa återstoden i 2:ne L5n.
Ridr för hvarje med Ridr 2,160: — jemte stallhyra för 8 tjenstehästar, hvilken, med af seende på förhållandena i Carlskrona, der regementet är förlagdt, skulle, i stället för 100 Ridr, som vid arméen bestås, utgå efter endast 50 Ridr årligen för hvarje häst med » 400: — g ggg. med beräkning från början af nästa statsregleringsperiod; Transport Rimt Ridr 2,710: -— 32 Kongl. May.ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Transport R:mt R:dr 2,710: — c) till kompletterande af staten för flottans skeppsgossekorps, som är afsedd att oförändrad bibehållas och vid hvilken reglementsenligt böra finnas 10 i stället för nuvarande 3 korporaier, arfvoden för de 2:ne felande korporalerne, ä 14 R:dr (50 öre för hvardera, med tillhopa R:dr 29: 20. d) åt amiralitetsförsamlingens i Carlskrona kantor och klockare, hvilken numera äfven fått sig ålagd t att bestrida orgelnistbefattningen derstädes, en förhöjning i det honom hittills med 200 R:dr bestådda årliga arfvode af R:dr 200:
2. af deri 28 i samma månad öfver sökt företräde för jordägare till Brukares lösa egendom , och som de öfrige 3me Riks-Stånden redan bifallit Lag-Utskottets sistnämnde Betänkanden , farm Ridderskapet och Adeln för godt att vid Utskottets ifrågavarande ärne Utlåtanden nu mera låta bero. S. D. Justerades och godkändes de Grundlags-Andrings Förslag , hvilka enligt uppgift från Constitutions-Utskottet, uti Dess den 25 sistled - 250 Prof. Utdr. d. 4 April 1818.’ ne Martil aflåtne samt den 1 dennes, eftermiddagen , på bordet lagde Memorial, från sista Riksdag hvilande men nu mera pröfvade och afgjorde, blifvit af samtelige^Riks-Siånden gillade och antagne; Och skulle Expeditions - Utskottet anmodas , att, i afseende å Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction a berörde Förslag till ändring i Grundlagarne, uppsätta underdånig skrifvelse till Kongl. Majestät. S. D. I anledning af gjorde anmärkningar,’ återremitterades följande den 1 dennes e. m. på bordet lagde Betänkanden: Till Stats-Utskottet. 1. Af den 11 sisth Mars, angående Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs Memorial om förändring och lindring i Saltpetergärdens utgörande. 2. Af samma dag, angående Strömsholms Stuteri-inrättning. Till Banko-Utskottet. Af den 26 sisth Mars, i fråga om specificerade Förteknitigars insändande öfver Assignationer som på Banken utfärdas. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. 1. Af den 26 sisth Februarii oin jemkning uti Båtsmans-roteringen i Halland. 2.
Vetenskapsodlingen skötes derigenom blott till hälften3 större delen lärjungar stanna vid handtverks, mässiga kunskaper, och blifva halfkunnige, från arbetet afvändé medlemmar i Staten, och mängden är lemuad utan vård. Jag vet alltförväl, att Riksens Stander ej med framgång skulle befatta sig med utarbetandet af planer och methoder till dy - g6 Den 5 Maji! lika anstalters stadgande och inrättning. Det är Styrelsens ensak: Styrelsen ensam kan lämpa dem efter tiders och orters behof, och jemnka medlen att göra dem möjliga och verksamma. Men Riksens Ständer kunna med sitt förord befordra dem. Jag föreslår derföre, att Riksens Ständer högtidligen måtte inför Kongl. Maj:t förklara deras erkänsla och tacksamhet för de mått och steg Hans Maj:t redan i nåder vidtagit, och derjemte ingå med den underdåniga önskan, det täcktes Hans Majit låta utarbeta förslag till sådana Undervisnings-anstalter, der de nödigaste elementarkunskapef bibringades allmänheten, i förening med arbetsöfning: anstalter, hvilka ovillkorligen borde sättas i sammanhang med den allmän, na Fattigvården: att ytterligare, genom Hans Majlts nådiga åtgärd , anläggandet af sådana Folkoch Industri-Skolor i städer och på landsbygden måtte befordras, och att inrättningar som redan finnas , genom rigtande till ett bestämdt ändamål i sammanhang med öfriga anstalter till den allmänna bildningen, måtte göras allmänt gagnelige. Yttrandet af denna önskan skulle inför Hans Majit röja en Riksens Ständer värdig omsorg, att, genom Nationens höjande till en bättre bildning, öka Statens kraft, att lätta Regeringens åtgärder och med välvilja möta Dess bemödanden, och kanske äfven hos Nationen väcka den allmänna omtankail och bereda mängdens sinnen till villfarighet - het i den stund då Kongl. Majit af landsfaderlig ömhet till dessa föremål utsräcker sin vårdande hand. Jag gläder mig emedlertid, att en dag skall komma, dä efterkom, mande kunna intyga, att Sveriges Ständer under detta tidehvarf förstått ej allenast att för ögonblicket grunda en fri och sjelfständig