Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och, jemte det att Uti Utskottets Re" tänkande ännu saknas allt utredande af både beskaffenheten utaf, och orsakerna till, den närvarande penninge-bristen finnerj.ig ock, för mindel, de uti Betänkandet och der åberopade ena Ledamotens Förslag, innefattade medel för dess afhjelpande, ingalunda vara med några verkelig^ skäl bevisade, att dertill kunna åtverka; men tvert" JDen 20 Juni. tverfomj pa af inig både lili milt förra afgifne yttrande derom, och nu lill en del repeterade grunder, tror jag desamma medel leda rakt till rriotsätsen af hvad sorn sages dermed vara åsyftadt, nemligen; Beredandet af ordning och Stadga Uti Bitets ' Benninge .'väsende , mari någon häftig Skakning eller alstrande nyä oredor, meri till ökun. de biträde dt Näringarna uti en rätt ordning. i i Jag anhåller, alf detta anförande får, såsom jnin enskilta tanke, åtfölja Högfofl. Utskottets Be* tänkande till Riksens Högloft. Ständer. Ii. II. Santesson. Uppläst hös samtliga Riks-Stlndcn d. 20 Juni, Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Betänkande, angående den summa, som för Statsoch Riksgälds-V1erkens behof erfordras , att genom Allmän Bevillning utgöras. Jemte det Stats-Utskoitet denna dag afgifvit särskildt Betänkande, angående den del af Stats re - Den 20 Junti »095 regleringen^ som omfattar myntväsendets tillstånd i åtskilliga omständigheter, får, i följd deraf, Utskottet nu uppgifva, elen Summa, sorn Stats och. Riksgälds-Verk ens behof erfordra, att i Allmän Bevillning må utgöras.
Den 12 3unii, angåenbe filia (effe för räntegifvare, morn sfrffer? odj :(3GefFer?J)veFarne# «£)arober., att, -imber vijja villor, plebej fortjTatfa bera# -Slfrab#? ocX) ^ronotronibe^fpnnneinål till något of bronan# Magasin; 1 ro. angåenbe prlab fFplbighet för Örbinorie ©omare, att, af egne mebel, crfåffa olla be Fofbiaber han# ^icariu#, i cd) för fitt for? orbuanbe., får vibfånna#, för refor utom £>omfagan# gråtifer; 16:0. ben 3 Sulti, tneb anhållan, att fJBiéb» ^>cfprfal^ infomfier måtte, .till# vibore., för uppforanbet af en np £a|arett#?bpggnab bårfråbe#, till ofor?
Det var i sin början endast Silfververk , och drefs för Kronans räkning ända till år 16X6; men då detta skedde med förlust för Kronan, uppläts genom Nådigt Donationsbref, hela det sa kallade Hellefors-districtet med alla derå varande oskattlagde lägenheter, jemte 16 till gård och Bonde uppräknade Hemman , till ett Bolag, under fullkomlig BergsFrälserätt, att dermed laga oell disponera som participanterne funno för sig och Verket nyttigast, till evärdelig ägo, så länge de efter BergsColiegii föreskrift på rätt Bergsmannavis uppehölio arbetet i Silfver grufvorna, och under vilkor, att åboerne, *å väl på de skattlagde som oskattlagde lägenheterne, skulle före afflyttning , efter laga värdi och mätismtnna ordom för deras röjsel och besittningsrätt af Bolaget godtgöras och refunderasOaktadt de förmoner Bolaget erhållit, kunde det likväl ej bestå under Konung Carl XII:s krigsår; och återföll Verket till Kronan, som sedan å nyo dref det några år för egen räkning; men då detta icke bar sig, utfärdades Den 29 Maji. 631 i början af 1730-talet pa Riksens Ständers underdåniga tillstyrkan, allmän kungörelse öfver hela Riket, att den eller de, som ville åtaga sig, att från ödesmål upptaga Grufvorne, och sätta byggnaderne i Ordning, skulle, under de rättigheter och förbindelser, som 1686 ars Donationsbref utstakade, få emottaga och tillträda Verket.
Å dessa anslag hafva, såsom af ofvan intagna tabeller synes, bristerna under revisionsåren, efter procent-beräkning, utgjort år 184S. år å anslaget till reseoch traktamentspenningar, på andra hufvudtiteln circa 132 pr. 34 pr. „ på fjerde hufvudtiteln 2S „ 36 „ „ „ femte „ 31 „ 43 „ „ „ sjette „ 173 „ 208 „ å anslaget till inqvarteringskostnader i landsorterna, påfjerde hufvudtiteln 14 „ 123 „ å anslaget till utflyttningshjelp efter laga skiften, på sjette hufvudtiteln 46 „ 58 „ Hvad särskilt angår sjette hufvudtitelns anslag till reseoch traktamentspenningar, så härrör den betydliga bristen å detta anslag hufvudsakligen af de under revisionsåren anordnade dylika utgifter till de embetsoch tjenstemän, hvilka varit Hans Majit Konungen följaktiga under Dess resor till Konungariket Norrige; utgifter, som hädanefter sannolikt återkomma hvarje år och af sådan anledning påkalla en förhöjning i anslaget. Rörande, enligt llevisorernes tanke, tillökning i alla ofvanuppräknade förslagsanslag desto heldre äga rum, som eljest, på sätt föregående Revisorer jemväl anmärkt, vid riksstatens reglerande en större tillgäng för nya anvisningar synes, än som i verkligheten finnes. I sammanhang härmed, hafva Revisorerne, med anledning af den vid sednaste revision i detta ämne gjorda anmälan, att ett utaf Kongl. Statskontoret ntarbetadt förslag till nytt resereglemente blifvit, den 4 November 1848, till Kongl.
Före'rogs å nyo och bifölls BancoUtskottets den 11 dennes under N:o 69 aflatne, samt den ia derpåföljde e. m: på bordet lägde Memorial i anledning af gjord Motion om hvad Utskottet, i afseende på de reglementariska föreskrifterne flic Bancoförvaltningen, bör iakttaga. Från Högv* Preste-Ståndet S. D. f. m. Föredrogs å nyö och lades tillhandlingarne: Lagoch EkonomiUtskotténs Utlåtanden: N:o 220, angående utfärdande af en Författning» som bestämmer ordningen för fastställelse och ändrings sökande i afseende på af Landtmätare’verkställde gärdesgärdsdelningar. N:o 221 angående ändring i Kongl. Brefvet den 14' April 1791 samt Kongl. Förordningen om Landt materiel - Fröt. Ut dr, d. i? Nov, igsg. rnäteriet i Biket den 12 Avig. 1783» i livad den ro. rer föreskriften om skiftens antal vid Storskiftes förrättningar. Lag Utskottets: N:o 225» innefattande förslag om hvad vid lagförklaringars utfärdande bör iakttagas. EkolioniiUtskottets: * N:o 214, om föreslagne medel till förekommande af åtskillige förmente missbruk vid Prestval. S. D. f. m. Då nu 2 nyo föredrogs Statsoch BevillningsUtskottens Utlåtande N:ö 589, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande rörande en af hvarje mantalsskrifven person årligen intill nästa Biksdag utgående afgift till vené. riska smittans hämmande, fann PresteStåndet, som redan bifallit Utskottens i ämnet först afgifne Be - Bihang till B. St. JProt. gide Sami. 16 isa Pr ti, Vtdr, d, i? Nov. iga3. tänkande, för godt att förblifva vid sitt Beslut och lägga detta sistnämnda till handlingarne. S, D. f. m. Uppläs'es Högh,fl. Ridderskapets och .
Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL VID Laetima Riksdagen i Stockholm Ar 184©. ASWMBA liS ^tfftelmngen: Rikets Ständers Revisorers samt Juslilice-Ombndsmans m. fits till Rikets Ständer afgifne Berättelser. 3^ i Rikets Högloft Ständers Revisorers År 1839 affiifne et å itel# c, om den samma år verkställde granskning af Stats-'Verkets samt andra af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse oell förvaltning, jemte deraf föranledda underdåniga utlåtanden till Kongl. Maj:t £fc€>€&tj©£Jlt, 1840. Tryckt hos P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. % _ INNEHÅLL. Inledning Pag, j. Kongl. Stats-Contoret, rörande Stats-Verket 2. Allmänna Magasins-Ärenderne „ 35. Chartas-Sigillatae-Verket „ 49. Avesta Krono-Inspection „ 52. Mynt-Verket „ Controll-Verket . „ 61. „ Post-Verket w 62. „ Sundhets-Collegium 64. „ Tull-Verket 66. ., Nummer-Lotteriet med Brudgåfvo-Fonden „ 74. „ Convoy-Commissariatet . 77. „ f. d. Quarantaines-Commissionen . „ 84. Fortificationsd:o 90. Topografiska Corpsen „ 92. TJ.trednings-Afdelningen „ 96. Anslaget för Bevärings-Manskapets Vapenöfningar „ 99. Dito för Exercitie-Sqvadronerne „ 100. Wadstena Krigsmanshus-Cassa „ 101. Särskilte medel i och för kostnaderne till de förstärkta Garnisonerna å Waxholm och Carlsten Jt 103. Kongl. Krigs-Academien „ 104. 1829 års Mötes-Passevolance-Fond „ 106. Nya Mötes-Passevolance-Fonden „ 108.
Jag har önskat att vindicera denna R. St:rs rättighet, fastän jag icke nu vill påyrka någon skrifvelse; men jag anser att R. St:r böra fatta ett beslut i denna sak, hvilket någorlunda uttrycker från hvad synpunkt R. St:r se den Polska frågan. Jag tager mig således friheten att föreslå, detR. o. Ad., med anledning af Ekon.-Utsk:ts Betänk., måtte fatta ett beslut af följande lydelse: Lifligt deltagande i det Polska folkets olyckor och beklagande de orättvisor, som öfvergått detsamma genom förtryckande af dess nationalitet, hyser R. o. Ad. det fulla förtroendet, att Regeringen icke lärer underlåta att på diplomatisk väg och i samband med utländska makter uttala sig till Polens förmån, enligt folkrättens och mensklighetens fordringar, dock utan att freden störes, så länge det kan ske såsom förenligt med vårt sjelfbestånd och utan att kränka Sveriges ära och värdighet, och anser derför de ifrågav:de motionerna icke böra till någon åtgärd föranleda. Jag får anhålla om Hr Gr:s o. Landtnäs propos. på bifall till detta förslag. Många ledamöter hördes häri instämma och yttra bifall. H. Exc. Hr Frih. Manderström, Ludvig: Redan vid ett likartadt tillfälle under sistlidne riksdag, då fråga uppstått 14 Den 2 Maj f. tn. arn en skrifvelse lill Kongl. Majit från R. St:r med anledning af de då pågående politiska tilldragelserna i Italien, har jag lill il. o. Adis protokoll yttrat min tanke vara att R, Stirega i grund-1 la«en sig tillförsäkrad en obestridlig rätt att i hvarje läll till K. Majit framställa sina önskningar, K. Majit dock alltid obetaget att derå fästa det afseende, han finnér lämpligt, hvarmed aldrig kan förstås annat än hvad K. Majit anser med Rikets interesse och värdighet öfverensstämmande. Likväl måste begagnandet af denna R. Stirs rättighet vara begränsadt af hvad de sjelfve anse lämpligt och för riket nyttigt.
Och en målare slrulle ej lyckas biittre. Han blefve troligen ntskrattad för sin djärfhet att tro palettens färger racka till för att mala denna fiirgglans. Kl. half 12 sjönk den blanka solskifvan, färgerna bleknade småningom. Vi väntade på soluppgången, men förgafves. Snart voro vi inne i en diinregion. ' b Kl. 7 må.nda.gmorgon vaknade vi vid Svartisen, Nordlandens största gletscher. Egentligen borde man varit uppe vid 5-tiden för att ha sett inloppet, men man är inte mer än en människa för att man är turist. Mycken hvila blir det i alla fall ej bland alla dessa naturbeundrande passagerare. För sjukligt folk passar ej denna färd, om ock sjoluften kan för mången vara starkande. Tjugu minuters promenad genom blomrik iingsmark. Hvilken mangfärgad bukett plockade jag ej af vackra och rara blomster invid gletschern! Gletschern, som i siq största bredd lär mata minst sju svenska, mil, var intressant, ej minst för dem, som aldrig förut skådat ett sådant naturens under. Vid Svartisen togo vi farväl af solen. Det mulnade kort efteråt och regnet - började. Vi visste att vi passerade genom den storartade skärgård, vi haft tillfälle beundra för några dagar sedan, vi gingo förbi Hastmanö, Torghatten och, de syv Söstre~, men sågo lika litet däraf, som af polcirkeln, hvilken vi saluterade med nagra kanonskott, liksom d&amp; vi för första gången passerade denna imaginära linie. Vi skulle nu åter vara inne i den tempererade zonen, men det märktes inte, det var sannerligen s&amp; kallt och ruskigt, att man höll sig helst under däck. Nu hade man ock känslan af att det var sista dagen I morgon skulle det lilla sanhället skingras åt d a världens hörn. Och det fanns många, med hvilka det var ett nöje att samtala. Förut dolda musikaliska talanger trädde fram, det sjöngs Schummns sånger, och franska variethisor och engelska Barnkammarrim, allt åhördt med samma lifliga intresse till långt in p&amp; natten. C På tisdagmorgonen lupo vi in i Trondhjems hamn.
Att wid ben af Bcwillnings-Utffottct widtagande fördelning af Bcwillningen i enlighet med de nu godkände grundcrne borde iagttagas att de 520,000 R:d., hwilka wid pröfning af Stats-Utstottcts ssnance-plan blifwit faststälde utvfwer det belopp af2 millioner, hwarpä Bcmillnings-UtstottctS förflagSwiö gjorde fördelning lyder, iagttagas borde, att bero»de 500,020 g?:d. fördelas blott pä den sa kallade Inkomst-, men ej Skydds-Tabellcn, hwaremot och dä Bonde-Ständet hyser det sätra hopp, att 2z Million, fördelade efter desse grunder, om wid tarcrin» garne »vederbörlig noggranhct följes till fullo stola inbringas, Ståndet funnit betänkligt, att uppdraga Fullmägtis ge i Banque» och Riksgälds-Contoiret rättigheten att den befarade bristen genom np fördelning uttaga eller att loka den upgifna och fastställda Snmman ryed 166,666 N:d. gg si. hwarföre bäggedesse Mternativ af Ständel blifwit afflagna. 21:0 Widkommande hlvad HögwSrdrge Preste-Ständek r Protocolls-Utdrag den 36 siMdne Februari? anfört, an gä - 8"4 Den 17 April. zäcnde en särskild Organisation af Taxcring-Commiteerne wid Accadcmierne, har Ständer däraf icke funnit stal, att i Utskottets Betänkande göra nägon ändring. 22:0
År någon så fattig, att han ej eger i löst och fast gods, sorn för gäld ej häftar, 500 daler, då inå han, enligt 6 § i Rättegångs-Balkens 30 Kap., hos Konungen, utan penningar, fullfölja den sak, hvars underdåniga fullföljd eljest ej är tillåten utan nedsättning af revisions-skilling. Efter hvad Riksdags-fullmäktigen Anders Pehrsson nu förmenat, skulle likväl en sådan myntförsämring hafva egt rum under den tid, som förflutit sedan berörde stadgande gafs, att omförmälda belopp och 5,000 R:dr Riksmynt kunna anses svara emot hvarannan; men då deraf följde, att den, hvars behållna förmögenhet ej uppgår till sistnämnda summa, borde vara befriad från nedsättning af revisions-skilling, har Anders Pehrsson yrkat, att egandet af en sådan förmögenhet måtte göras till vilkor för skyldigheten att nedsätta revisions-skilling, och lagen alltså förändras i denna syftning. Dertill synes dock den åberopade myntförsämringen ej innefatta tillfyllestgörande anledning. Har derigenom inträffat, att en mindre förmögenhet, än lagstiftaren ursprungligen afsett, tvingar part att nedsätta revisions-skilling, så har revisions-skillingens värde dermed ock minskats i motsvarigt förhållande. Men deraf följer, att om ett återställande af lagens förra betydelse härutinnan skulle vara nödigt, måste revisions-skillingens belopp höjas i samma proportion. En sådan förhöjning kan dock icke komma i fråga; och då ett oförändradt bibehållande af .revisions-skillingens belopp, men förhöjning af förmögenhets-beloppet i den grad, som motionären föreslagit, skulle nära nog omintetgöra all verkan af lagstiftningen i denna del, får Utskottet vördsamligen tillstyrka, att Rikets Ständer mätte afslå nu omförmälda förslag. c) Angående förändradt sätt för erläggande af revisionsskilling.
Fångvårds-styrelsens underdåniga berättelse för år 1858, hafva Revisorerne låtit upprätta nedanstående sammandrag, utvisande antalet af de personer, sorn under loppet af åren 1835, 1840,1845, 1850, 1855 och 1858 uti Stockholms stads jemte samtlige länsoch krono-fängelser äfvensom i polis-häktena i Götheborg och Norrköping varit förvarade, tillika med uppgift å folkmängden vid slutet af dessa år, med undantag af år 1858, för hvilket vid tiden för berörde underdåniga berättelses afgifvande uppgift derå ej ännu erhållits, utan lemnäs den i stället för år 1857, som är det sista år, för hvilket folkmängden i riket då var känd: Rikets De häktades folkmängd. antal. år 1835 3,025,439. 11,637. Antalet af de särskilda slags fångar äfvensom barn, hvilka under åren 1850, 1855 och 1858 på en gång, nemligen sista dagen af året, varit uti rikets samtlige läns-, kronooch polis-häkten äfvensom i straffoch arbets-fängelserna förvarade, samt vid Krono-arbetskorpsen anställde personer, har, enligt Fångvårds-styrelsens underdåniga berättelse, för revisions-året utgjort: o Uti läns-, kronooch polis-häkten: Summa personer 1,448. 1,098. 770. 157 — U'ti' straffoch arlets^fängéher sdrrit och Krono-arbetskörpsérna, vid PionierLifstids-fångar Straff-fångar på viss tid Bekännelse-fångar Försvarslöse
Förslagets förespråkare hafva begagnat den främmande benämningen latiludssystemet för att göra det Svenska ordet godtycke mindre motbjudande. Gr. Anckarsvärd, som tillförene beständigt klagade öfver godtycket på thronen, eller (len så kallade allenastyrelse», har nu deremot förordat latitudssystemet, eller godtycket hos en vice häradshöfding. Jag öfverlemuar ål en hvar att välja mellan dessa båda. Men, säger man, ett företräde, som, oaktadt allt klander, icke kan bestridas det nya bestraffningssätt^, är dock att det är mildare, ty om dödsstraffen än icke äro alldeles afskaffade, sä blifva de åtminstone mycket färre. Månne det verkligen förhåller sig sä ? Det kan sä synas; men jag tror knappt, att det så verkligen är; ty förr, när man offentligen aflifvade flere, så dogo färre i fängelserna. En reservation emot Utsk:s betänk, visar, sidan 33, att i de Parisiska fängelserna var före afsöndringssyslemets införande proportionen: 1 död på 138, men efteråt 1 af 10; således nära 14 gånger mera. Om dödsstraffen i något land skulle till följd af lagstiftningen ökas med 14 procent, så skulle man klaga öfver en oerhörd grymhet. Nu ökas de emedlertid, genom ensamhetsfängelserna, ofantligt mera eller 14 gånger. Men derföre att (ängarne dö i tysthet, i stället för att aflifvas offentligen, sä säger man icke något derom, utan talar om mildhet. Hvar är likväl i sjelfva verket den största mildheten? hvar den största hårdheten? Af de gamla straffen har man bibehållit böter. Jag har visserligen intet att deremot invända; men de äro ingalunda så användbara lill straff, som mången förmodar. Om de skola rättvist drabba den brottslige, sä måste de lämpas efter hans förmögenhet; och huru skall delta ske, om de icke bestämmas till vissa procent af den botandes behållna inkomst? Om detta är ogörligt, sä lärer intet annat återstå, än att lill en viss grad ät domarens godtycke öfverlemna bestämmandet så väl af böters, som af fängelses belopp.
Herder var, skola med en rörelse, förlåtligt stolt, höra berättas, att de böcker, ur hvilka han lät sig föreläsas på sin dödsbädd, voro, utom Bibeln (särdeles ”Profeterne”), Ossian, Lipsius de Constantia, och – Thorilds Archimetria234. Ej nog härmed. En samling af Herders skrifter var ämnad att utgifvas; och den döende hade yttrat den önskan, att Thorild skulle bli den philosophiska afdelningens utgifvare. Såsom sådan uppträder han ock i den från Cotta (Tübingen, 15 Sept. 1804) utfärdade ”Anzeige der Subscription”. Sedan denna sagt, att upplagan skulle anordnas ”von Männern, deren literarischer Ruhm entschieden ist”, nämnes, i slik egenskap, Thorild vid sidan af Wieland, Heyne, Johannes von Müller och dennes broder Johan Georg (Theologen); af hvilka enhvar erhållit sin afdelning till ombestyr. – Mellertid var han underrättad om uppdraget genom Herders Enka. Det ”mit inniger Bewunderung und vom ganzen Herzen” undertecknade svar, hvari han förklarade sig mottaga det, är dateradt Greifswald d. 11 März 1804. Hochwohlgeborne, Gnädige Frau! ”Mit Ihm ein Herz und eine Seele”, wie Sie sagen, haben Sie: jenes eben so zart; diese eben so schön. Und ”gern”, wie Sie es wünschen, obgleich nicht ohne Beben, nehme ich die Ehre Ihres Auftrages an; wobey doch das Reelle der Belohnung nichts geringeres seyn muss, als – einzig nur das Heilige der Sache selbst. Vielleicht möchte, wie nicht selten, das Zeugniss eines Ausländers Aufmerksamkeit erregen; und meinen Stil kann ich abglätten lassen.
Degeberg redan Den ii lii ri f. m. 43 åtnjuter, livarigenom hvarje institut kunde erhålla ett årligt anslag i 5 år af 8,000 r:dr b:co hvardera, hvilket, efter bevakningarna vid Degeberg, bör kunna förslå. Frih. v. Kraemer, Robert: Ehuru icke beredd att nu upptaga de anmärkningar, som dels blifvit gjorda, dels möjligen kunna göras emot min motion, emedan jag trott densamma, enligt dess nummer å föredragningslistan, först på eftermiddagens plenum kunna ifrågakomma, utbeder jag mig dock i korthet få besvara Hr Edelsvärds anförande, och i öfrigt lemna några upplysningar, framkallade af Frih. Cederströms afgifna betänk , i dess egenskap af förvaltande ledamot i Landtbruks-akademien. Hr Edelsvärd har föreslagit, att åtgärder måtte vidtagas, så att Ulltuna Kungsladugård redan år 1841 må kunna upplåtas till inrättande af ett central-landtbruks-institut för Sveriges medlersta och nordliga provinser; troende sig veta, att nuvar. arrendator icke skulle vara obenägen att afstå från de återstående arrendeåren, så framt han erhöll befrielse från sin förbindelse till staten att bygga några farmer vid kungsgården. Jag delar visserligen Hr Edelsvärds åsigter, att det vore önskligt, ju förr dess hellre, kunna tillvägabringa denna nyttiga stiftelses iordningbringande; men jag känner icke med fullkomlig visshet, om arrendatorn är sinnad från arrendet afstå, — tror dock, att några särdeles svårigheter icke komma att möta, på de af Hr Edelsvärd omnämnda villkor. Staten skulle derigenom väl förlora den afsedda förmånen af några farmers uppbyggande, men någon contant utgift skulle icke härigenom tillskyndas statsverket, och i händelse, som jag hoppas, kungsgården lill det af mig föreslagna ändamål lemnäs, äro dessa farmer på intet vis af behofvet påkallade; jag anhåller, om så skulle påfordras, att directe till StatsUtsk. få lemna upplysning om de villkor, på hvilka kungsgården, förr än arrendetidens slut, kan få tillträdas.
Län, åberopade sitt förut i detta ämne ingifne anförande af följande innehåll: ’’Då Hedervärda Bonde-Ståndet fattade dess hufvudsakliga beslut, i fråga om Medel till kostnadernes utgörande för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens lörestående Förmälning och verkstälda Utrikes Resa, var det Ståndets mening, på sätt, det till Utskottet ankomna ProtocollsUtdrag, tydligen visar, att hälften af den faststälda Summan, eller 3oo,ooo R:dr, väl fick, i likhet med Utskottets Betänkande, tagas af Saltpetter-Fonden, men som Ståndet icke kunde frånträda dess förut afgifne förklarande, att berörde Fond, åtminstone till största delen, blifvit samlad allena på Jordbrukets bekostnad, så har Ståndet äfven ansett, det vara med rättvisa och ioo8 Slats-Ulskottets Betcuikanden. billighet förenligt, att Landets Jordbrukare för denna uppoffring tillädes någon ersättning, hvilken åter i sakens närvarande skick, icke kunde på annat sätt åstadkommas, än genom det föreslagne iagttagandet vid Bevilln ingens fördelning, i följd hvaraf ofvannämnde 3oo,ooo R:dr, fördelade på 5 år, skulle med 60,000 Il:dr årligen minskas å det Bevillnings belopp, Hemman och Städernes Jord, eljest borde påföras, samt i stället utgå på öfrige Bevillnings Artiklar. Detta vilkor eller förbehåll, vågar jag icke frånträda. Jag vet, att det är mitt Stånds uttryckliga vilja och önskan, att dervid måtte förblifva; Men jag skall bjuda till, att förtydliga min framställning, så, att den icke i hufvudfrågan skall medföra någon contrast, emot öfrige 2:ne Ofrelse Ståndens vidtagne åtgärd, eller som vill säga detsamma: så att den åsyftade sammanjemnkningen i och för Expeditionen, kan anses vara vunnen.