Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. föredrogs ä nyo och bifölls det tillägg till 14. §. af Jnstructionen för Riksens Ständers - L86 Den 6 October. Den 6 Lctober. 387 ders Iusiitie.Ombudsman, s-m, af ConftiluLionS.«den 4 October pä bovdet lagva Memorial, rö Utskottet, genom ett den 4 sistledne October vägande en föresiagen förklaring af 3 „L-. b. ^ap. bordsst 'skridt ^ bordet .lagdt Memorial, biiswit föreflagit. Ur suprs. Silverstolpe. Utdrag af Högloft. Ridderskapets och Adelns Protokoll wid Urtima Riks. dagen 1 -wrebro den 6 Octob. i8i». B - S. D. e^iföll Högloffige Ridderffapet och Adeln Bewillnings. Utskottets den 4 October pä bordet lagda Memorial af den s i samma mänåd, rörande nägra af Riksdagsmannen Anders Oltzon frän Orebro Län äskade förklaringar öfwer witza delar uti Bewillnings Förordningen. Ur suprs. Silkvsrstolps. Utdrag af Högloft. Ridderffapets och Adelnö Protokoll wid Urtima Riks. dagen i -drebro den 6 Octob. r8lv. S. D. (^fter förnyad föredragning biföll Hög. lvflige Ridderffapet och Adeln Lag.Utskottets den Miftgernings-Balken, i afseende pä Utländska Magters förolämpande genom af trycket utgä. jende skrifter. Ur svprs. Silverstolpe. Utdrag af Högloft. NidderssapeLS och AdelnS Protocotl wid Urtima Riks, dagen i Orebro den 6 Octob. i8io. S.D. 3)?ed gifwen anledning af Kongl. Majus, uti Nädig Skrifwelse till Herr Baron och Landt Marskalken, denna dag yttrade enffil. ha önskan, och uppä särskild inom Ständer gjord motion, ansäg Högloft.
Kammar-Kolkii derpå grundade Kungörelse d. 29 i samma månad, ronde besittningsrätt till kronohemman. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 5 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt. N:o 212, i anledn. dels af K. Propos. om anslag till Hospilalernes förbättrande, dels af väckta motioner, ang:de inrättande af ett Hospital för hufvudstaden, blef delta Utlät, ånyo bordlagdt, uppå derom af flere ledamöter gjord begäran. Föredrogos StatsUtsk:s d. 8 dennes på bordet lagda Mera.: N:o 213, med förslag till voter:s-propos., i anledn. afRiksStåndens skiljaktiga beslut, ronde K. Propos. om eftergift till förmån för Carlstads stadsförsamling af Kronans rätt till ett efter Närings-idkerskan Johanna Emilia Hollander fallet dana-arf; N:o 214, med förslag till voter:s-propos., i anledn. af RiksStåndens stridiga beslut ronde K. M:s Nåd. Propos. om eftergift till förmån för Upsala stads Borgerskaps Gubboch Enk - 246 Den 11 Augusti. hus-inrättning af Kronans rätt till dana-arf efter enkan Charlotta Elisabeth Bång och Jungfru Christina Lundström; samt N:o 215, med förslag till voter:s-propos., i anlcdn. afRiksStåndens stridiga beslut, ronde K. M:s Nåd. Propos. om eftergift för Notarien E. Lundblad, såsom Arrendator af Strömholms Kungsladugård af halfva spanmåls-arrende-beloppet för år 1852. De i dessa Mern. föreslagne voter:s-propos:r blefvo af R. o. Ad. godkände. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Serskildta Utsk:s d. 8 dennes på hordet lagda Betänk. N:o 15, i anledn. af motion om förklaring af K. M:s Nåd.
En värd ledamot har, som jag tyckt mig höra, ansett, att generalerna under fredstid kunde qvarblifva vid sina indelningar, om än aldrig så länge, emedan statsverkets kostnad derigenom icke blir större, än om de uppföras på indragningsstat. Jag skulle åter för min del tro, att statsverket icke förlorar, men armeen och staten vinna, om militärer med indelningar flyttas på indragningseller pensionsstat, när de icke mera förmå genom sin tjenstgöring gagna sitt fädernesland. Jag anhåller således, att StatsUtsk. ville göra den ändring i sitt betänk., som af ändamålet erfordras, och tillse, att pensionsrummen ökas och att deras tillämpning må få ske äfven till andra generaler, än de 9 Districtsbefälhafvarne. Hr Cederschjöld: I händelse de 6 generalsplatserna kunde öfverflyttas på indragningsstat, skulle jag icke hafva emot, att ett par pensionsrum kunde på samina stat uppföras; men så liinge de stå qvar på ordinarie stat, anser jag det vara olämpligt att öka pensionsrummens antal. Redan vid sista riksdag kunde jag icke anse generalsplatserna annorlunda än såsom pensionsinrättningar. En talare har till mig hemställt, huruvida jag kunde tro, att en ålderstigen general kunde på fältet commendera sin trupp. Det har icke trott; men jag har trott och tror, att truppen kunde lika väl commenderas honom förutan. Jag har i min barndom hört i Småland ett reg:te allmänt ansedt för ett af de bästa i armeen och alltid vara väl commenderadt, utan att nästan någonsin se sin chef, och utan att han, vid de tillfällen han någon gång var tillstädes, ens bjöd till att commendera detsamma. Hr Rosenblad, Bernh.: Uppkommen kort förr än Hr Lefren slutade sitt yttrande, är det möjligt, att hvad jag nu går att nämna redan är af honom sagdt. Jag har förut D c u 2 Juni e. m. yttrat mig om den verkliga obillighet, som äger rum för militären i jemnförelse med civilstaten i afseende på pensionsinrättningen och som ytterligare skulle ökas, örn StatsUtsk. afslår den jemnkning, som af K. M. blifvit föreslagen.
Hos furstarne Czartoryski, Czetwertinski, Sapieha m. fl. gick han ut och in som en medlem af familjen, ofta blef han äfven bjuden till hofs hos storfurst Konstantin, hvars gemål var mycket musikalisk. De högadliga damerna skämde bort den vackre, lille konstnären, och det var i deras sällskap han lärde sig de fina umgängesformerna och utvecklade sin böjelse för måttfull skönhet och lyx. Ofta vistades han äfven på furst Radziwills gods och umgicks där rätt förtroligt med furstens båda döttrar, de förtjusande prinsessorna Elisa och " Wanda. Den förra ritade flere gånger hans porträtt, den senare var en så förträfflig klaverspelerska, att Chopin gärna skulle velat vara hennes lärare » för att få rättighet att placera hennes täcka fingrar på tangenterna. » Den musikaliska furstinnan, för hvilken han dagligen måste spela sin f-moll-polonäs, ägnade han sin tacksamma vördnad. Ar 1830 kom den berömda sångerskan Henriette Sonntag till " Warschau och fylldes af beundran öfver den unge Chopins spel. Han i sin tur hänrycktes af hennes sångkonst och infann sig ofta i hennes salong för att höra henne sjunga. Här lärde han känna Konstantia Gladkowska, den unga flicka, som blef det första föremålet för hans hjärtas eldiga dyrkan. Den vackra unga damen lät utbilda sig till sångerska, och han hade ofta mött henne, då hon begaf sig till konservatoriet, eller omärkligt följt henne, då hon gick i kyrkan. Han tillbad henne, och hvarje natt hägrade hon för honom i hans drömmar, men han hade ännu aldrig vågat tilltala henne. Hur häftigt slog ej nu hans hjärta, då han stod öga mot öga med henne i Henriette Sonntags salong! Hon blef af sin lärare införd till den firade sångerskan och erhöll af henne några råd. Sedan Chopin växlat några ord med den unga flickan, byttes hans blyga kärlek i flammande lidelse.
Då jag är öfvertygad derom, att Konungens rådgifvare äro alltför billiga och upplysta för att icke finna oformligheten deraf, att myntenhetens bestämmande vöre ett prerogativ för Konungen, och då jag icke tror, att de kunna i någon mån vara angelägna om att fortsätta ett tvistämne, dervid intet är alt vinna, samt jag dessutom ar öfvertygad, att K. M., på sin höga ståndpunkt, har alltför klart uppfattat landets behof och sina egna pligter, för att vilja i detta fall, då grundlagen ej är tydlig, utöfva en magt, som ej är honom tydligen tillagd, tror jag, att inom detta hus ej något motstånd borde uppstå emot, att vi i fråga om myntenheten fatta vårt beslut. Jag tror, att det vore högst oformligt att framställa denna sak under form af önskningsmål; ty om också, såsom jag icke betviflar, frågan, i fall den nu framställdes under form af önskningsmål, skulle blifva på det mest tillfredsställande sätt af K. M. behandlad, vore det dock alltför möjligt, att den dag kunde komma, då, i följd af menskliga svagheten äfven på throuen, man finge en Regent, som på grund af den önskan, vi nu skulle framställa, toge sig rättigheten att säga, det myntenheten nästa år skall vara 3 gånger så stor eller liten som förut, och sedan R. St. genom ett sådant framställningssätt beslutat, att det vore ett önskningsmål, vore frågan för framtiden alldeles förvriden. Men det finnes äfven en annan utväg, nemi. den, att K. M., för att skilja tvisten, ville i nåder lemna oss en grundlagsenlig propos. om förtydligande af grundlagen, och att sedan, såsom förhållandet var med RondeStts notarier, vi, intilldess frågan blifvit afgjord, finge fatta vårt beslut, och K. M. sedan derpå gjorde det afseende, det kunde anses förtjena. Jag vill gå så långt i billighet som möjligt; men dertill att afhända R.
Lägga mången ungkarl ned; Slå från hvar en vacker fröken Troll och spöken, Efter gamla kämpars sed. Unga, fromma enkor frälsa; Hjelpa hvar en fru till helsa, Som af kärleks-sting är sjuk; Slåss med jättar, ormar, drakar; Skifta makar, Efter samma kämpars bruk. Den, som städs har lust att gnaga, Gerna må slik Orden taga För en art af Don Quichotte: Derom vill vår Orden ömma, Eller drömma, Endast när han sofver godt. Tvära ögon, trumpna syner, Näsor, som man bittert bryner, Fantasiers sorge-dans, Mjeltekrig i hjertegården, – Sku från Orden Ha en evig expectans. Friska hjertan, milda löjen, Glada tungor, rena nöjen, Hurtigt mod på riddar-vis: Dessa reglor städse pryda, Och betyda Avazu och Wallasis. På Konung Carl XII:s Dödsdag. Du Folk, som liknat Gudar! Du gamla Hjelte-slägt, Som, klädd i ull och hudar, Har burit Ärans drägt! Hvar är din fordna heder? Din tappra kämpa-blod? Enfaldighetens seder, Och ärlighetens mod? Om minsta dygde-driften Är i ditt sinne qvar: Så vörda denna griften, Der Carl sitt läger har! Kan Äran än dig täckas, Är än din art ej all: Då lär du ej förskräckas Utaf en Hjeltes fall. En dygdig hjelte lyser Som bäst i olycks-färg: Hans fängsel ära hyser, Hans blod är rikets märg; Hans nöd ur fara hjelper, Hans sår blott helsa gör; Han stiger, när han stjelper; Han lefver, när han dör. Dränk bäfvan uti Bälten, Väck upp din tjusta80 håg; Betrakta fordna fälten, Och dina heders-tåg! Som lam vi vilje dyrka Ulrikas ädla dar: Men lejons mod och styrka Bör verlden här se qvar. Då, Sverige, låt uppblänka Din fred i segrens drägt; Då statt ej längre Enka; Då skrif på grafven käckt: ”Här rostas väl en glafven,
Utskottet i denna fråga tillhandakomna handlingar inhemta?, hade Nätra socknemän till 1850 års vinterting vid Nätra tingslag instämt Kongl. Maj:t och kronan med påstående,att då Nätra socknemän frän urminnes tid innehaft och idkat fiske vid Trysunda fiskehamn, som ined dertill hörande holmar, skär och fiskevatten vore belägen inom yttersta ändepunkterne uti hafvet af Nätra sockens rågång, å ena sidan emot Själevads socken, och å den andra emot Wibyggerå socken, Kongl. Majit och kronan mätte lorpligtas att afstå den dispositionsrätt af nämnda fiske, som Kongl. Majit och kronan i sednare tider sig obehörigen tillegnat, och samma fiske i följd deraf pä grund af urminnes häfd och strandcganderätt och såsom afsedt vid hemmans skattläggningar inom socknen, åter tillerkännas Nätra sockens jordegare antingen utan afgäld eller, om detta icke kunde ske, mot den afgift, som fordom, dä fiskerättigheten af allmogen utöfvades. kunde hafva densamma ålegat, eller ock mot öfvertagande af den för nämnde fiske föreslagne grundskatt. Yid Ilärads-rätten uppträdde Själevads socknemän såsom mellan k oinni an de part och gjorde med Nätra socknemän gemensam sak mot Kongl. Majit och kronan pä den grund, att Trysunda fiskehamn ursprungligen varit en samfällighet flir jordegarnc i Nätra och Själevads socknar, och om rättegången vunnes, borde egas till hälften af hvardera socknen.
A. inkommit, innefattade frågan både om sockenstämmor, sockennämnder och länsnämnder. Frågan om länsnämnderna utgör der det tredje cap. När nu Utsk:n i sitt första betänk, förklarade sig anse denna fråga om länsnämnderna icke vara lämplig, men de anmärknir, som då gjordes emot detta betänk., uppmanade Utsk:n att yttra sig öfver denna institution, och Utskm derefter frångått sin tanke och nu yttrat sig öfver länsnämnderna; synes det mig vara tydligt, alt denna fråga bär bör bedömmas, såsom om betänk, vore af samma natur som Den ii Mars. 33y som det hela, och derföre anser jag äfven här nödigt att afgöra huruvida vi debattera förslaget med beslutanderätt på grund af slutmeningen i Riksd.Ordnts 34 § i morn., eller ej. Är det framstäldt med beslutanderätt, så tror jag ej att det är lämpligt att behandla det såsom här är föreslaget. Jag önskade således få upplysning om lydelsen af den K. propos. eller skrifvelse, på grund af hvilken remissen af fattigvårds-comite'ens betänk, är till R. St. öfverleinnad. Undert. Ridd. Se c r et. uppläste, för att närmare upplysa förhållandet, K. M:s nåd. skrifvelse till R. St. med förslag till ny förordn. om sockenstämmor och kyrkoråd; gifven Stockholms slott den i Febr. i84o. Gr. Spens: Sedan den nåd. skrifvelsen blifvit uppläst, och då jag nu helt och hållet påminner mig dess innehåll, linner jag visserligen att någon fullständig ledning icke ens deraf kan erhållas om det skick, hvaruti målet blifvit till R. St. öfverlemnadt. Jag vill påminna mig, att mycket deröfver har varit yltradt, men denna skrifvelse, huru man än må bedömma den, innefattar emedlertid en uppmaning till R. St. att skänka detta mål, ostridigt ett af de vigtigaste, som kunde förekomma, behörig uppmärksamhet.
Men om nu bolaget, under påstående att det icke är förut disponeradt från kronoallmänningarne, borttager allt det byggnadsvirke, som derifrån ärligen afverkas och mähända äfven yrkar att få detsamma på kronans bekostnad levereradt vid jervägsstationerne, så befarar jag, att räntan på det kapital, som bolaget sålunda förvärfvar i skogseffekter uppgår till fullt ut lika mycket, om ej större belopp, än det af Staten garanterade årliga räntebeloppet af 129,000 r:dr. Det blefve då icke blott 1,350,000 r:dr, som 350 Den 29 Juli e. m. under loppet af 15 år skulle komma bolaget tillgodo, utan dertill borde också läggas värdet af skogselfekterne och forslingen, hvadan ett högst obetydligt belopp behölde af bolaget tillskjutas. Ett sådant förfogande skulle förorsaka stort missnöje och, såsom jag nyss nämnde, framkalla rättvisliga anspråk på förmedling och dertill vilja R. St. väl icke låta föra sig genom sitt beslut i denna fråga. På grund häraf önskar äfven jag att betänk, måtte varda återremitteradt, på det att Utsk. må komma i tillfälle att genom öfverläggning med Gr. von Rosen förskaffa sig underrättelse om huru mycket virke, som erfordras till jernvägen och sålunda sätta R. St. i tillfälle alt bedöma hvad som dertill verkligen åtgår, innan man upplåter Statens egendom. Hvad åter angår rättigheten, att kostnadsfritt begagna kalk och stenbrott på kronans ägor, torde bolaget böra hänvisas alt vända sig till vederbörande bergmästare i orten för mutsedels erhållande. En sådan mutsedel, då den innehåller bestämd uppgift om stället kan icke vägras någon, hvarken inländsk eller utländsk man, och dess uttagande medförer ej annan kostnad än lösen för resolutionen. Att således på sätt Utsk. föreslagit i massa lill bolaget upplåta å kronans mark befintlige kalkoch stenbrott, vore, enligt min tanka, att ingripa i den enskildes rätt, att när som helst begära inmutning af grufvor och stenbrott, som förut ej blifvit i vederbörlig ordning inmutade.
Ett Memorial af Herr Tham, Pehr, angsen, de Stadgande, att i publicationer om vägsyner dagen, samt föreller eftermiddagen, då de skö* la för sig gå, matte utsättas, rn. ot. ■r ; Ett / 'Oen 16 Maj. Ett Dictamen af Grefv*e Liljencrantz, Johan Wilhelm , angående fri Victualie-handeh Etr Dictamen af Herr Lindersköld, Axel, angående inrättande af en practisk Eergs-Skola. Ett Memmial af Herr af Sillén, Carl Willielm, angående förbud mot införsel al Säd och Brännvin. Ett Memorial af Herr af Sillén, Carl Wilhelm, angående förändring i sättet att upptaga den Garnizons Begementerraa tillkommande Tionde Spannmål; jemte ett yttrande af Friherre Wircén, Gustaf Fredric, i samma ämne. Ett Dictamen af Herr Mannerhjerta, Ulric Emanuel, angående .en förändrad rigtning för Exclusiva Privilegiers utdelande. Ett Memorial af Herr Printzensköld, Pehr Adolph, angående tillsättande af en Comité till utarbetande af ett tjenligt Organisationsoch Administrations System för Tull-Verket. Z)et Särskildta Utskottet: Ett Memorial af Herr Tornerhjelm , Adolph. Fredrik, angående en fri utförsel af Skånes naturoch konst-alster, med större och-mindre fartyg , utan tull. Ett Dictamen af Grefve Lilljencrantz, Johan Wilhelm, angående fonden och administration af Magazin* - Inrättningarna; Tull-afgift» å utländsk Spannmål; Den 16 Maj. Spannrnfd; fri Brännvinsbränning och förbud mot utländskt Brännvins införande; samt andra narin, gars upplifvande, till beredande af en utvidgad inhemsk Spannmålsconsumtion. Ett Memorial af Friherre Silfverhjelm, Göran Ulric, angående inrättande af en Sädes-Bank. Ett Memorial af Friherre Koskull, Gustaf Adolph, angående medel till bibehållande af en jemn Cours. Ett Memorial af Herr von Platen, Achates Carl, angående medel till exporternas befrämjande. Ut supra.
Här uppehöll han sig till den 22 Juni för att reparera sitt fartyg, då han begaf sig vidare i sällskap med flera ryska lodjor4. Han kringseglade Kanin Nos och Svjatoj Nos, framkom den 15 Juli till Petschora och inlopp den 25 Juli, efter att vid 70° 5´ n. br. hafva mött mäktiga isflak, som hvarje ögonblick hotade att pressa sönder hans fartyg, i Kariska hafvet vid en ö, som han gaf namnet S:t Jakob-ön (70° 42´ n. br.) och som är belägen vid Novaja Semljas sydända. Den 3 Aug. landsteg han på Vajgatsch-ön, der han vid denna tiden fann flera ryssar. Hall besökte Bolvanski Nos (d. ä. Afguda-udden) och meddelar derifrån den första trogna skildring, som literaturen äger öfver samojedernas offerplatser. På offerplatsen på Bolvanski Nos fann han ej mindre än 300 afgudabilder. Han säger om dem, att de voro »de gröfsta och minst konstnärliga arbeten han någonsin sett; munnen och ögonen voro på åtskilliga af dem blodbestänkta, de hade formen af män, qvinnor och barn, voro ytterst groft tillhuggna och på flera ställen blodbestänkta. Några af dessa gudabilder utgjordes af en gammal träpinne med två eller tre hak gjorda med en knif.» Denna korta beskrifning har sin tillämpning ännu i våra dagar. 4 En lodja är ett tremastadt fartyg, som lastar från 25 ända till 70 och 80 tons. Masterna äro af ett enda stycke, och de två främsta bära hvardera ett råsegel, den bakersta deremot ett gaffelsegel. Hvarje lodja har 10 till 20 mans besättning. Burrough upptäckte härefter Jugor Schar, men förherskande nordostliga vindar, drifis och nätternas tilltagande längd beröfvade honom hoppet att detta år nå slutmålet för sin resa. Han stannade i Jugor Schar till den 20 Augusti och vände så åter till Cholmogory, dit han kom den 10 September. Han öfvervintrade i Cholmogory och hade för afsigt att följande året fortsätta sin resa.
Mits från Borgare-Ståndet till Utskrt remitterade Nåd. Propos., ang. förändring i grunderna för beväringsinrättningen och om bildande af en landstorm. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Banko-Utsk:ts d. 2 dennes bordlagda Menr.r: N:o 4, med återlemnande af åtskilliga till Utskit remitterade motioner; och N:o 5, med återlemnande af Riksdagsfullmäktigen Anders Perssons från Christianstads län motion. 464 Den 9 December. Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 2 dennes bordlagda Betanien: N:o 5, i ani. af väckt motion om sådan anordning vid fördelningen af 1866 års anslag till jernvägs-arbeten, att norra stambanan må kunna skyndsamt fullbordas och för trafik öppnas; och N:o 6, i ani. af väckt motion ang. nedsättning i lösen för uträkning af augmentsränta och om behörighet att verkställa sådan uträkning. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Banko-Utsk:ts den 7 dennes bordlagda Berättelse, N:o 3, ang. verkställd undersökning och granskning af Bankoverkets tillstånd, styrelse och förvaltning. Föredrogos och biföllos Banko-Utsk:ts den 7 dennes bordlagda Mem:r: N:0 6, i fråga om afskrifning af åtskilliga vid Lånekontoret i Göteborg upptagna diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor å dylika lån; N:o 7, med hemställan om förhöjning i den åt Skolläraren vid Tumba bruk, C. Eriksson, anvisade lön; och N:o 8, ang. årligt understöd till Bokhållaren vid Tumba bruk J. F. Asp. Föredrogs Gr. Oxenstiernas, Axel, den 5 dennes bordlagda framställning i fråga om polletts utlemnande på grund af en utaf Löjtnanten Axel Wulfcrona utgifven fullmakt. Gr. Oxenstierna:
Westin och Södermark, Amalia Lindegren, tyskarne Diirch och Sohn, genom den långa period, då Perséus var kunglig porträttmålare par préférance, ända till Oscar Björcks, Axel Jungstedts och Zorns moderna bilder. På den del af utställningslokalen, som Idun låtit fotografera här nedan, synas åtskilliga af utställningens mest representativa porträtt. På kortväggen i fonden ha vi i midten PerA. Blomberg: foto. UTSTÄLLNINGEN IDUNS PORTRÄTT. — 2 — séus ' stora porträtt af konung Oscar i frimurafdräkt, till vänster o m detsamma Zorns öfverdådigt liffulla bild af konungen som civil, fullbordad i fjol. Midt emot till höger hänger Emil Östermans profilporträtt af konungen i militärkappa; äfven den ett af utställningens bästa nummer. Det största porträttet vi se i förkortning på långväggen till vänster är G. von Rosens kända stora helfigursbild, som i vanliga fall har sin plats i konungens våning på slottet och som nog är det konstnärligt fullödigaste af de äldre porträtten af konungen. Porträttbysten i hörnet är af Fallstedt, den i förgrunden af Börjeson. På h. m:ts särskildt uttryckta önskan ha fotografiska afbildningar af samtliga utställningslokalens väggytor tagits och tillsändts honom i Biarritz. PÅ TOPELII DÖDSDAG. DEN MARS. V ÅRENS första solstänk log öfver vissna ljungen, LIGHETSRILD. M Å N G A GÅNGER, då jag hört förlofvade eller nygifta gnabbas, har jag tänkt på den första striden mellan ett par unga, nygifta makar, vid hvilken jag var närvarande. De hade gift sig af kärlek, med utsikter mindre och anspråkslösare än de flestas. H o n kom ur ett bildadt, förfinadt hem, van att sedan barndomen vara medelpunkten för allas kärlek, van att som en prinsessa få alla sina önskningar uppfyllda. H o n ansågs för kokett, och hennes lifliga, behagfulla väsen och snabba, kvicka repliker kunde måhända rättfärdiga detta omdöme. Intelligent, vacker och m e d mer än vanligt gedigna kunskaper, samlade hon alla kring sig.
Företogos de bägge til Utskottet remitterade förslag af Herr Borgmästaren Kjellander, det förra: at det i 1812 års Tryckfrihets förordning 5. §. stadgade Rättegångs sätt, måtte såsom gällande antagas i den händelse Riksens Ständer framdeles skulle finna en Iury icke upfylla dermed åsyftade ändamål eller vara stridande mot Nationens lynne och tänkesätt: det andra at Domaren måtte berättigas at vid vite eller annor laga påföljd ålägga de til utgörande af Iury kallade personer at å utsatt tid och ställe sig infinna. 1 afseende på det förra skulle det oförändrad! med Beredningens tilstyrkande til Utskottet öfverlemnas: rörande det sednare beslöt Beredningen at til Utskottet föreslå et stadgande, at det vore den persons som til Iury-man blifvit kallad ovilkorliga pligt at sig inställa: at domaren borde autoriseras at vid vite eller annor laga påföljd sådane personer inkalla och at de uteblifvande skulle åläggas, at utom pligten betala ersättning för resa m. m. åt de öfriga ledamöter af Jury, som til tid och ort infunnit sig, men genom den borrtova [ra Judes uteblifvande. med oförrättadt ärende fått återvända. Granskningen af den Anmälta motionen af Herr D :r Wijkman om jämnkningen i beräkningen af pluralitet inom Jury, upsköts til dess efter justeringen af Protokollet för Utskottets sista plenum Herr D :r Wijkmans skrifteliga upsatts af den motion til Utskottet inkommit. Justerat R. Cederström. Den 30 Iunii. Plenum, då alla Utskottets Ledamöter voro närvarande utom Herr D :r Wijkman, och Riksdagsmännerne Ericson oell Anders Danielson. Iusterades pleni Protocollet för den 27 sistl. Iunii.