Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa båda tydningar, af hvilka ingendera kunnat kallas grundlös, skulle för mitt tänkesätt varit lika förnärmande, och jag insåg ingen skyldighet att ådraga mig dem. Ett annat sätt att förfara hade varit att ej blott förneka, men öppet trotsa det. bättre vetandet, uppträda med ifver för den meningen, att åberopandet af de två Riksståndens förbehåll var en uppenbar och grof förnärmelse af Rikets Ständers i deras underdåniga skrifvelse uttalade beslut; begagna den nu mera af Svaranderna sjelfva antagna ostridiga giltighet af samma underdåniga skrifvelse, hvilken de säde sig icke hafva velat på minsta sätt ifrågasätta, såsom skulle någon anledning, hvarföre beslutet icke finge sättas i verkställighet, kunnat hämtas från omförmälte förbehåll; uppdrifva detta förmenta fel från ett möjligt misstag i en ganska tvetydig fråga till en förgripelse af svåraste slaget emot Rikets grundlagar; förbise den kränkning af Regeringsformens 75 §, som i remissen tillstyrktes, och mot Svarandernes anmärkningar derom låta gälla remissens argumenter eller hvilka sofismer, sorn eljest kunnat hos publicisterna uppletas — på detta sätt sammanbringa en svår anklagelse, och sedan utgifva den för ett öfvertygelsens verk. Detta lärer hafva varit, hvad man fordrade; ty med någonting mindre hade ju ej något för ändamålet varit gjordt. Men skulle man väl ens dermed blifvit nöjd? Skulle man icke fordrat, att jag äfven i enskildt omgänge fört samma språk? Hade jag opåtalt fått bekänna, att jag i sjelfva verket var af en helt annan öfvertygelse, och att jag icke skulle gillat, om — 20 — de för en pligtenlig handling anklagade Rådgifvarne blifvit af domstolen fällde? Tvertom tror jag, att man då först skulle gjort mig rättvisa, förklarat mig, lindrigast sagdt för en skrymtare, som kunnat så handla mot bättre vetande, och sedan icke hade försyn att bekänna det, eller ock skulle man gjort mig ett brott af att någonsin hafva öfvergifvit den sak, jag en gång tjent.
Ut sugrs. Lx krotocollo, U. 8i Iver st olge Utdrag af protocollet, hältet hos HSgwörd Prest, Ståndet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 6 Julli »812. SD. Prcst-Standet litt bifall till Lag' Ukikomtö pa Bordet hwilande Memorial, angående straffets skärpande för Förfalffnings»brott. Ut su^rs» Lx krotocollo, ^s. U. millis t. Utdrag af protocollet, hållet hos HogwZrd Prest Srändet wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 6 Julli >8r2. SD° ^enrnode Prest,Ståndet sttt bifall till Lag^ lltffottets pa Bordet hwilande Memorial; Öfwer Lagman Räng wists Memorial om NaboS och Widerboendes Värdes ratt. Ut suprs, Ux krotocollo, U. ^lmc^uist. Utr Den 6 Julkk. 122Z Utdrag af protocollet, hällethos HZgwZrd. Prest-Standet wid Urtima Riksdagen r Orebro den 6 Julli 1312. S' D. kemnade Prest-Standet sttt bifall till LagUt>kottets pa Bordet hwilande Memorial; I anledning af de wid Utstottets utlåtande rörande Riksens Ständers Justitie Ombudsmans Embets-berättelse, gjorda anmärkningar. Ut supra. Lx krotocollo, ls. U. Almguist. Utdrag af protocollet, hältet hos Högwörd.
Båtsmanshållet, inrättadt på en tid då någon annan tillgång til! sjötrupper ej fanns; då flottan fordrade jemförelsevis större bemanning än hvad hädanefter synes blifva af behofvet. påkallad ; då materielen var mindre dyrbar än nu, och anspråken på öfning och skicklighet, så väl å sjön som vid artilleriets och vapnens handterande, voro ringare än hvad hädanefter torde blifva fallet, kan, enligt Utskottets åsigt, ej nu mera bibehålla samma betydelse för vårt sjöförsvar, som det fordom egt; helst bevärings-institutionen hädanefter tillförsäkrar flottan både ett tillräckligt antal manskap, samt i kofferdi-matroserne besättningar med mera håg för och kunskap i sjömansyrket, än som inom det nuvarande båtsmanshållet kan förutsättas. Hvad Sveriges sjöförsvar framför allt nu behöfver är således ej en talrik, men en väl öfvad stam. En sådan erbjuder båtsmanshållet icke. Utskottet erkänner villigt den indelte båtsmannens egenskaper, hans disciplin, upp - Sammans. Slalssami Allmänna Uesvårsoch Ekonomi-Utskottets Belänkande N:o S. 1 märksamhet, villighet och goda uppförande. Utan att vara en fullgod matros användes han dock med fördel till en mängd olika förrättningar om bord, hvaribland i första rummet måste räknas kanon-scrvisen, en del af sjökrigstjensten, som med hvarje dag stiger i betydenhet. Men detta allt är icke nog. Det beväringsmanskap, hvarmed våra skepp i farans stund bemannas, måste nödvändigt stödjas af verkliga matroser, ej af landtbrukande båtsmän.
Lifvet inom hus fick nu företräde framför det i skog och mark. Qvällarne blefvo nu längre och promenaderna kortare. Aina började tala om den instundande skolterminen och Jenny kunde icke dölja ett visst intresse för den blott två gånger i veckan ankommande posten. Hon väntade måhända någon underrättelse af vigt, ty äfven unga flickor kunna någongång föra en innehållsdiger brefvexling. Erik var i allmänhet densamme som förut, utom att han stundom såg helt djupsinnig ut, och hans kusin förklarade att han antingen förde en dagbok eller skref vers. Han delade Jennys otålighet när postdagen stundade, och man hade anmärkt att han skrifvit flera bref till Stockholm. Nyss hade han erhållit ett bref derifrån, hvilket synbarligen bragte honom i det yppersta lynne. Den dag detta inträffat, var Ojalaherrskapet om qvällen på besök hos den Ros'ka familjen. Tant Agatha, som fått del af innehållet i Eriks bref, strålade af förnöjelse och stolthet samt kastade betydelsefulla blickar på Jenny, hvilka denna icke förstod eller icke låtsade förstå. Det lilla sällskapet satt församladt omkring thebordet då Ros, efter att ha vexlat en leende blick med Erik, hviskade något till tant Betty, som derefter mycket förvånad lemnade rummet för att dock snart återkomma, åtföljd af en tjensteflicka som framsatte en bricka med höga glas och en butelj champagne. Ros ifyllde glasen och uppmanade vännerna att med honom förena sig uti en välgångsskål för hans vän Erik Stenrot, som med dagens post fått en glad underrättelse från Stockholm, den nämligen, att han erhållit ordinarie anställning vid bergsstaten. Skålen dracks under lifliga lyckönskningar från alla sidor och de två tanterna voro icke de som minst gladde sig åt vår unge väns framgång. Jenny räckte sin kusin handen och sade leende: "Lycka till, nu gifter du dig bestämdt snart, snälle Erik", hvaröfver denne blef något förlägen och tant Agatha alldeles "perplex", isynnerhet som hon icke kunde begripa, hvarföre Aina Ros skulle rodna och Jenny bara skratta.
Utskottet icke ansett sig kunna meddela någon handläggning vid den från BorgareStåndet till Utskottet remitterade fråga om postfrihet för Städernes Magistrater vid afsändande af Krono-Uppbördsmedel m. m., Dec. 38p, 499, 56o, 683. Jan. I. 128. — om hemställan att Utskottet måtte få antaga 2 Notarier och 2 Vaktmästare, Jan. II. 57. Febr. 434, 443, 4^i — om grunderne för den nya Bevillningen, Jan. II. 44^- Febr. 208, 4^8, 477» ^4^* Mars I. i36. StatsUtskottets det förstärkta utlåtande, 383. — angående anslag af Bevillningsmedel till 35 understöd för Krono-Uppbördsverket i Stockholm, April I. 3o2, 4o3. April II. 335. BevillningsUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, i fråga så val om anslag af Bevillningsmedel! till understöd för KronoUppbördsVerket i Stockholm, som rörande KronoUppbördsBetjeningens aflönande i Götheborg och öfrige Städer utom Stockholm, April I. 3oa, 4o3. April II. 335. Junii I. 3, 116. — om förslag till en förnyad ChartaeSigillatas-Förordning, April I. 3o3, 3qq. April II. 336, 351. Nytt förslag, Julii 224. — angående understöd för Curhusen i Norrbotten, April I. 385. April II. 119,334» 34i, 354. — angående Postinrättningen och de deraf till StatsVerket inflytande inkomster m. m. Junii I. 4» 126. — med öfverlemnande af förslag till en blifvande BevillningsFörordning, Maji II. 128, 545,6p2. Junii I. 128.
Fiskeristadga i hvad den rörer fisket i Bohuslänska skärgården; 18:o Erik Ersson från Gefleborgs län, om ändring i 34 kap. Missgernings Balken; 19:o - Prot.-Utdrag den i December i856. 81 19:o Olof Olsson i Olsäterstorp från Wermlands län, om upphörande af skyldigheten för kärande part, att, vid svarandens uteblifvande, kommunicera honom uppskofsbeslutet; 20:o Samme ledamot, om ändring af 12 kap. 2 §, 16 kap. 6 §, 17 kap. 3 § och 24 kap. 1 § Rättegångs-Balken; 21:o Samme ledamot, om tillägg i 11 kap. 10 § Rättegångs-Balken; 22:o Herman Öbom från Norrbottens län, om ändring i gällande lagstad ganden rörande börd; 23:o Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län, angående stängselskyldigheten, jemte dertill hörande af motionären ingifne bilagor; samt 24:o Sven Haraldsson från Blekinge län, om ändring i Kongl. Kungörelsen den 20 November 1845, rörande ersättning åt vittnen. S. D. Vid skedd föredragning remitterades till Bevillnings-Utskottet följande motioner af: l:o Erik Christensson från Götheborgs och Bohus län, om förhöjning i dagtraktamentet för ledamöter i Pröfnings-Kommittéen; 2:o Anders Nilsson från Hallands län, om förändring i postskjutsen; 5:o Guslaf Johansson från Kronobergs län, om förhöjning i postskjutslegan; 4:o Nils Svensson från Christianstads län, om postforslingens öfverlåtande på entreprenad; 5:o J. P. Wallmark från Westerbottens län, om befrielse från kartering af handlingar i skuldfordringsmål; samt 6:o J. E. Rutström från Norrbottens län, om förhöjning i postskjutslegan. S., D. Vid skedd föredragning af Gustaf Johanssons från Kronobergs lått motion, angående Bankolåns meddelande till belopp motsvarande 1842 års helataxerings-värde, blef densamma till Banko-Utskottet remitterad.
Väljer samma unge man prestvägen, så måste han med alla andra försakelser underkasta sig den, som för det fria sinnet kännes tyngst, att icke vara ansedd såsom man, att genast vid inträdet på embetsvågen mötas af sina förmäns misstroende för tillförlitligheten af den bildning till prest, som han vid akademien fått, och hvarom hans betyg om kunskaper, praktiska skicklighet och uppförande vittna. Han måste underkasta sig en Konsistorii revidering af hans hjerna, sedan denna kanske blott 8 dagar förut blifvit tillräckligt pressad i den akademiska examen. Tilläfventyrs helt unga Lektorer måste kontrollera ärligheten i gamla professorers vitsord om den sökanden. Tore det härmed slut med skärselden så vore det för den unge presten drägligt. Men långt derifrån, det är blott en början. Han måste fortfarande stå under den obe - 136 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 10. vekliga lexans lag, såsom en skolgosse. Han blir ej myndig förklarad, för att kunna blifva befordrad, förr än ban ännu en gång, sedan han inför skolpojkarne disputerat med sina lärde förmän öfver några thescr, låtit sin bjerna åter revideras i fråga om påfveoch kättarelängderna m. m. Det har funnits en tid, då allt detta var nödvändigt. Det var den tid då Konsistorierna inexaminerade prestämnen, som togos direkt från gymnasium, utan att ens hafva sett en akademi. Det var då nödvändigt att låta desse grofhuggare stå under lexans fortfarande lag, för att i någon mån upprätthålla den relativa lärdomen. Men lefva väl vi. ännu under samma tidsförhållanden ? Hvad som förr kunnat vara behöfligt i mycket, väcker nu vår förvåning, vårt löje eller vår medömkan, om det står qvar i uppenbar strid med hvad som utvecklat sig i tiden.
Med undantag af bomullsspinneriets tillverkning uppgår det uppgifna värdet af samtlige fabrikater för länet blott till 16114 Rdr. Städernas fabriksrörelse är högst obetydlig. Endast den invid Halmstad belägna Slottsmöllans klädesfabrik, med ett tillverkningsvärde af 300000 R:dr, utgör härifrån ett undantag. Vid Warberg tillverka fästningsfångarne diverse arbeten, hvarjemte ett stenhuggeri invid staden sysselsätter 100 arbetare. Fabrikaternes värde uppgifves år 1 857 i Warberg till 40000 R:dr, i Laholm till 5000, i Falkenberg till 7000 och i Kongsbacka till 6000 R:dr. Såsom binäringar uppgifves inom Laholms fögderi och de östra socknarne tillverkning af yllevaror, såsom strumpor, tröjor, täcken, vadmal af dels egen, dels af förläggare i Laholm, Woxtorp och Borås utlemnad Jutsk eller Isländsk ull. Dessa varor afsättas äfven i Stockholm och Karlskrona för flottans manskap. Uti Hishults socken tillverkas nöthåi’Stäcken samt laggkärl, stegar och andra mindre träarbeten, äfvensom väfnader i Knäreds socken vid gränsen mot Småland. Inom Halmstads fögderis östra socknar sysselsätter sig allmogen mest med tillverkning af vadmal, nöthårstäcken och golfmattor, till afsättning åt förläggare i Borås samt genom gårdfarihandel. Socknarne vid kusten drifva saltsjöfiske till afsättning i Halmstad och Falkenberg. Inom Warbergs fögderi uppgifvas enahanda förhållanden och uppskattas afsättningen till 50000 alnar vadmal, 60000 alnar bättre linneväfnad, 120000 alnar golfmattor utom hårtäcken, foderväf, säckar m. m. Från kustsocknarne afyttras betydliga qvantiteter färsk och saltad fisk; hvarjemte biskötseln lemnar ej obetydlig afkastning. I Fjäre fögderi, Lindome socken, utgör förfärdigande af möbler en betydande näring. Försäljningsvärdet uppskattas till 100000 Rdr.
Den i 57 § Regeringsformen Rikets Ständer förbehållna utöfning af svenska folkets sjelfbeskatlningsrätt skulle, ehuru hvarje Stats-anslag kunde sägas i mer eller mindre mån inverka på beskattningen, icke kunna åberopas till stöd för deu mening, att borttagandet af hvilket ordinarie stats-anslag som heldst vore på Rikets Ständer allena beroende. I fråga huruvida sådan rättighet tillkomme Rikets Ständer i afseende på ordinarie stats-inkomslerna, hade Konstitulions-Ulskottet vid Riksdagen 1828—1830 sig yttrat, att af 58, 59 och 62 §§ Regeringsformen vore en följd, att förrberörda sjelfbeskaltnings-rätt endast kunde sträcka sig till de i 60 § Regeringsformen omförmälda extra-ordinarie afgifter; tilläggande Utskottet: "medgifves Rikets Ständer rättigheten, att utan Konungens samtycke borttaga om ock blott en enda bland ordinarie stats-inkomsterna, så funnes ej mer någon bokstaf i Grundlagen, sorn skulle med framgång kunna åberopas till hinder för Ständerna att medelst de egentliga grundskatternas eller jordeboksräntornas upphäfvande nedbryta hela statsförvaltnings-byggnaden.” Ur denna synpunkt hade ock Rikets SLänder vid flera tillfällen sjelfva uttalat den grundsatsen, att ordinarie Statsinkomster icke kunna upphöra utan Konungens samtycke; men detta erkännande skulle af nyss anförda skäl sakna all betydenhet, derest det på Rikets Ständer allena finge bero, att förändra eller upphäfva staterna för embetsverken.
Proposition, N:o 30. 27 ULi cielia Kammar-rättens underdåniga utlåtande, hvilket, enligt Herr Siats-ministerns åsigt, uti sin tillämpning otvifvélaktigt skulle leda till det af sökanderna afsedda ändamål, förklarade Hans Excellens utrikes Statsministern sig icke skolat tveka att instämma, såvida Hans Excellens icke, såsom ofvan är yttradt, ansåg svenska stats-verket ega en såväl moralisk sorn juridisk pligt att återgälda hvad, som, genom ovigtig debitering, blifvit för mycket uppburet, hvilken åtgärd, enligt Hans Excellenses underdåniga förmenande, i första rummet borde vidtagas; hvarefter Hans Excellens ingalunda kunde betvifla, det Kongl. Majrts höga afsigt vore, att de sålunda återbetalde medlen skola komma de personer tillhanda, å hvilkas aflöningsförmåner de, genom ovigtig debitering, blifvit afdragne. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt och under åberopande af Presidenten Hartmansdorffs vid Kammar-rättens ofvannämnde utlåtande fogade serskilda anförande, ansåg Hans Excellens utrikes Stats-ministern sig böra i underdånighet tillstyrka, det Kongl.
Jag anser förslaget icke nödigt, eller af behof mera än hittills päkalladt, då ingen lag hindrar Konungens Rådgifvare, att, om och när de finna lämpligt för ärendernas skyndsammare behandling, äfven i afseende på Bevillningeo, framställa sådane förslag sorn nu åsyftas; — meu jag anser ett bestämdt stadgande härom mindre nyttigt, då ett sådant förslag, hvilket af en eller annan orsak, af en eller annan olika åsigt ogillades, skulle gifva ny anledn. till klander, utan att, i min tanka bereda den skyndsamhet och förenkling vid ärendernas afgörande som åsyftas, helst så länge R. St. lika som hilt ils, vid hvarje Riksdag skola serskildt behandla hvart enda, äfven det obetydligaste, föremål för Bevillnm. Slutligen finner jag det föga troligt, alt de Stånd, hvilka så nyss förkastat det ifrån föreg:de Riksmöte hvilande alldeles Den tO - Juni. 11!) enahanda förslag, nu skulle biträda detsamma, — så mycket mindre troligt i afseende på ett af dessa Stånd, som nästan alla dess ledamöter i Utsk. ifrigt motsatte sig, och äfven reserverat sig emot pluralitetens åsigt. Sorn likväl R. o. Ad., då frågan för endast Irenne månader sedan å delta rum förevar, gillade ett dylikt förslag, ämnar jag likväl icke påyrka, att det Höglofl. Ståndet nu skall frångå sin så nyligen uttryckta mening; jag har endast ansett mig böra inför Ståndet redogöra, och uti prot. nedlägga min deremot skiljaktiga tanka. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag kan icke underlåta att förnya samma yrkande, som förra gången, då delta mål, under denna Riksdag förevar. Mina skäl äro hufvudsakligen desamma, som Frih. Lagerfelt nyss anfört, ehuru han icke begärt något annat beslut, än att förslaget skulle få hvila, emedan R. o. Ad. redan en gång förut, vid denna Riksdag, gillat detsamma.
Den som bifaller Utskottets af två Stånd godkända förslag, att »Fläsk» skall fortfarande vara vid införsel tullfritt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages Ridderskapet och Adelns beslut, att denna vara skall åsättas en införseltull af 2 R:dr 50 öre per centner. Som denna votering utfallit, med 53 Ja och 66 Nej, hafva Rikets Ständer be slutat i enlighet med Nej-propositionen. Kreatur. Kött. Den som, lika med hvad Utskottet tillstyrkt och tre Stånd beslutat, anser »Kreatur, alla slag,» böra vid införsel vara fria från tull, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, kommer tull vid införsel af nedannämnda slags Kreatur att erläggas till följande belopp, nemligen: för hästar, utom hingstar 10 R:dr stycket, » oxar 6 » » » kor och ungboskap .4 » » » kalfvar och får ... 2 » » samt » svin, utom fargaltar, 4 » » Omröstningen har utfallit med 81 Ja och 38 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-proposilionens innehåll. Oxie Omröstningen. Den som vill, att, i enlighet med hvad Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, »Kött, alla slag,» skall fortfarande vara vid införsel tullfritt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer väl, på sätt Bonde-Ståndet beslutat, sådan tullfrihet att medgifvas för färskt Kött, men deremot »Kött, andra slag,» att beläggas med en införseltull af 2 R:dr per centner. Enär denna omröstning utfallit med 70 Ja och 49 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 10:de Omröstningen. Den sorn biträder Utskottets, af två Stånd godkända, tillstyrkande, att »Ost, alla slag,» bör åsättas en införseltull af 3 R:dr centnern, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Presteoch Borgare-Ståndens beslut, denna artikel att fortfarande kunna afgiftsfritt införas.
Det är verkeligen förunderligt, alt finna arithmetiska facta motsagda, ty ehuru man bör hafva aktning för de meningar, som innefatta motsatsen af hvad man sjelf yrkar, lärer det dock icke kunna tillämpas, då fråga är om arithmetiska facta. Om de motsägas, kan man icke förklara det på annat sätt, än att den, som gör det, antingen icke kan räkna, eller ock icke vill göra sig besvär dermed. För öfrigt bestrider jag icke, att lån med Capital-förlust och lag ränta äro förmonlign på lång lid; men så är icke förhållandet bär, ty detta lån skall betalas inom 3^ år oell kanske långt förr, emedan det beror på RiksgäldsContoiret så väl som dess låntagare att uppsäga penningarne. Dessutom torde en förändring i räntefoten med temmelig säkerhet kunna motses, helst utomlands räntan redan är lägre än i Sverige, och den här troligen äfven faller, när vi få ett ordnadt mynt. Om räntan skulle falla under 5 procent, lära fastighetsägarne icke vara belåtne att behålla lån mot den högre ränta, som nu är i fråga, utan uppsägning följer snart derpå, och RiksgäldsContoiret blir tvunget, att, ehuru med förlust, emottaga penningarne, och måste då liqvidera långifvarne, fastän full tillgång ej finnes, ty dertill for - .84 I) c ri 3 Mars e. m. di •as, aLL penniugarne skola vara utlånta i 3^ år mot 5 procent. Man iiar påstått, alt lån med io procents rabatt och 4 procents ränta skulle bära sig rätt och jemt, synnerligen då 3ooo R:dr i silfver voro afsätta till betäckande af de årliga omkostnaderna; meu jag är öfvertygad, att denna summa icke kan betäcka dessa årliga omkostnader; ty man har dervid icke tagit i beräkning de förluster, som hos de låntagande fastighetsägarns skola uppkomma, och hvarpå vi hafva bevis i den afskrifning, som vi för några dagar sedan voro tvungne att bevilja å ett Bancolån, oansedt Bancolåuen äro bygdå på mycket säkrare grunder, än de nu ifrågavarande fastighetslånen.
Oc3 fe gf^ CO M — CO A I fl CJ ro cfl JCO ^ S 3 ^ j£ ti &gt; fl fl P c^ t » g a fe ^ .5 ä 5 » * § S • c 3 SO fi^ ra p ^ c I fl TU:rt ti _ S fl « " " - 1 rt fe g RA rt - fl 3 rt fl * (- fl ' OS. A! Tto g. Sä fertCqtiS S - ' C BM, FX CO « a ». &lt; O O H O u. I TU N '! ™ CÄ O, Q, T(B .2- QfS — .S m o a " ' " 1 a CU i£ 4^ w o .g rf ti bfl fl-5 S C / 5 g ?a &gt; CD &lt;B O _. Q - O S o g S CD 0 ft fc * ^ ^ I? Sc,c&lt; 3 EN ^5 I «I " .g _ - S,! J t. [2120] t' • O « .fe! 32 " ro. j-n fe~ g 2 .5 .S g O I En gros lager hos Alb. - RRT? O - aS. - 03 qq £ ig I. 3 ^ fel cs. " s$ le „ 33 -, I i l &gt;. 60 3 43 fl I - fl rt c ~ ° i IO rt - ti 2, 1 S i. t I. DUN 1890 33 * ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher G R A T I S åt Iduns abonnenter o c h för uppdrag åt andra m o t en obetydlig ersättning. saker skickas m o t efterkraf o c h fS, när varans art sådant (d o c k genast) m o t fraktkostnaden. roedgifver, Alla returneras D u b b e l t porto torde medsändas. [1349] Svart helsiden Merveilleux från 1: C8 pr meter Svart helsiden Merveilleux l:ma från 3 kr. pr Svart helsiden Faille från 2: 1 0 pr meter
Men då åtminstone de hittills inkomne Förslag till en förändrad partiel organisation af Banken på uppgifne grunder, icke af Fullmägtiges pluralitet kunnat godkännas, och, i händelse Rikets Ständer med denna pluralitet dela åsigter, tiden torde ännu G a vara g2 Berättelse af Banco-Fullmägtige, var? aflägsen, då en hufvudsaklig Bankens otnskapning lärer komma i verkställighet, sa synes en supponerad möjlighet deraf i framtiden icke böra vara en anledning, att fördröja en vid nuvarande förhållanden nyttig anstalt. Hvilket dock allt jag till Höglofl. BancoUtskottets närmare upplyste bepröfvande öfverlemnar. Stockholm den 13 November 2828- G. /I. B rune ro tid, Under - 92 a. (Se Banco-Fullm. Berätt. 1 Afd. 2 §.) Undertecknad har, under följande Månader och Dagar innevarande Ar, slutat Vexlar, dragne på Hamburg 67 dagar dato i Riksdaler Hamburger Banco, till nedannämde Courser, i Svenska Banco-» Sedlar, nemligen: Junii Månad den 6, Etthundrade Tjuguåtta Skillingar. 10, Etthundrade Tjuguåtta Skillingar. 13, Etthundrade Tjugusju och En half Sk:r. 17, Etthundrade Tjugusju Skillingar. 20, Etthundrade Tjugusju Skillingar. 27, Etthundrade Tjugusju och En half Sk:r. Julii Månad den 1, Etthundrade Tjuguåtta Skillingar. 4 , Etthundrade Tjugusju och En half Sktr. 8, Etthundrade Tjugusju och En half Sk:r. 11, Etthundrade Tjugusju och En half Sktr. 15, Etthundrade Tjugusju och En half Sktr. 18, Etthundrade Tjugusju och En half Sktr. 22, Etthundrade Tjugusju och En half Skir. 25, Etthundrade Tjugusju och En half Sktr. 29, Etthundrade Tjugusju Skillingar.