Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om densamma vöre ett bevis på att vår industri tillvuxit i samma grad, och i öfrigt den Svenska jordbrukaren hade reciprocitet och införselfrihet för sina sofvelvaror i andra länder, då skulle detta vara ett glädjande faktum, men när så icke är förhållandet, bevisar denna stora import endast den tryckning, som Svenska jordbruksindustrien orättvist undergår. Importen å Smör. Ost. Kött. Fläsk. År L<SE. LfE. LU. Men i denna progression har lackjernstillverkningen ungefärligen fortgått sedan 1821. Medeltals-produktion utgjorde: SS. Om endast samma tillökning sedermera hade fortgått med 416,060 centner hvart 4:de år, så hade vi till och med under prohibitions-svstemet hunnit 1864 ungefärligen samma resultat. Af annan egenskap är icke detta frihandels-system. Stångjerns-sinidel lernnade år 1863, 2,939,612,13, eller 76,459 centner mindre än år 1862, med 431 verk, 898 smälthärdar eller i medeltal för hvarje verk 6,820 och vid hvarje smälthärd 3.274 centner. Verkens antal understiga 1861 års med 9 och härdarnes med 35. Jemlörom denna tillverkning under vår glänsande frihandelsperiod med stångjerns-produktionen under protektions-systemet. Den har således på dessa 20 år tilltagit med nära 60 proc., under det att stånejerns-tillverkningen från frihandelns inträde till närv:de tid stått ungefärligen på samma ståndpunkt. Hade eljest stångjerns-smidet fortgått i samma utveckling som under åberopade period 1843—53, så skulle den utgjort år 1863 bortåt 176.727 SS eller 706,908 centner mera, och uppgått till ungefär 3,581,188 centner. Jern-exporten nämnde år 1863 uppgick till 2,351,040,15, eller i det närmaste lika med den för år 1862.
Då Justitie-Ombudsmannen under embetsresa år 4 853, den och £3 Juni, besökte Sköfde, hade hvarken ordinarie elier tjenstförrättande Borgmästaren funnits i staden, och af öfrige stadens tjenstemän, till hvilka Justitie-Ombudsmannen vändt sig, för att erhålla tillgång till Rådstufvurättens Protokoll för de 6ednaste åren, kunde, utom Protokollen för då löpande året, ej några sednare än de för år 4850 fram - 4*3 skaffas; men. vid genomseende af dessa, hade Juslitie-Ombudsmannen trott sig finna, att afgörande! af de vid Rådstufvurätten anhängiga mål ofta blifvit alltför länge fördröjdt I delta hänseende hade anmärkts, att Tjugosju särskilda mål under flera månader, några af dem öfver ett till två är, och ett öfver tre år från den dag de ttll afgörande öfverlemnats. förblifvit oafslutade, samt att af dessa mål flertalet angått smärre lagöfverträdelser, såsom slagsmål, dryckenskap, bi'änvitisförsäljning och polisöfverträdelser, som af de tilltalade varit erkända, och följaktligen både kunnat och bort af Rådstugurätten utan allt uppskof afgöras. Med anledning häraf hade Justitie-Ombudsmannen uppdragit åt Advokat-Fiskalserubelet i Kongl. Götha Hofrätt att emot vederbörande i laga ordning anställa åtal för hvad Rådstufvurätten sålunda blifvit till last fördt, samt påyrka ansvar efter lag och sakens beskaffenhet. Så väl ordinarie
Så säger Herren Israels förlossare, hans Helige, till de föraktada själar, till det folk der man styggelse vid hafver, till den tjenaren som under tyranner är: Konungar skola se och uppstå, och Förstar skola tillbedja för Herrans skull, som trofast är; för den Heligas skull i Israel, den dig utkorat hafver. Detta säger Herren: Jag hafver bönhört dig i behagelig tid, och hafver hulpit dig på salighetenes dag, och hafver bevarat dig, och satt dig till ett förbund i folkena, att du skall upprätta landet, och intaga de förderfvada arf; Till att säga till de fångar: Går ut; och till dem i mörkret: Kommer fram; att de skola föda sig på vägarna, och hafva deras födo på alla högar. De skola hvarken hungra eller törsta; dem skall ingen hette eller solen stinga; ty deras förbarmare skall föra dem, och leda dem till vattukällor. Jag skall göra all mina berg till vägar, och mine stigar skola trampade varda. Si, desse skola komma fjerranefter, och si, de andre ifrån nordan, och desse ifrån hafvet, och de andre ifrån Sinims land. Fröjder eder, I himlar, gläd dig, du jord, lofsäger, I berg, med fröjd; ty Herren hafver hugsvalat sitt folk, och förbarmat sig öfver sina elända. Men Zion säger: Herren hafver öfvergifvit mig, Herren hafver förgätit mig. Månn ock en qvinna kunna förgäta sitt barn, så att hon icke förbarmar sig öfver sins lifs son? Och om hon än förgäten, så vill jag dock icke förgäta dig. Si, uppå händerna hafver jag upptecknat dig. Dina murar äro alltid för mig, Dine uppbyggare skola skynda sig; men dine nederbrytare och förstörare skola draga sig derifrå. Lyft din ögon upp allt omkring och se: Alle desse komma församlade till dig; så sant som jag lefver, säger Herren, du skall med allo desso, såsom med en skrud, utiklädd varda, och skall dermed omsvepa dig som en brud.
Skulle den uter förekomma nu, får jag förklara, att jag såvida är ense med Hr Lagerhjelm, att jag anser Riksgrscont. böra utfärda sådana obligationer, som han föreslagit, intilldess man kan få stående lån, men icke längre. Hr R os enblad, Bernh.: Jag hade icke ämnat vttra mig i denna fråga; men då jag här hört förslag framställas, som jag icke väntat, anhåller jag att deröfver få yttra något. Frih. Klingspor har framställt det förslag, att Riksg.- cont, skulle bestrida sina behof till nästa riksdag medelst upptagande af lån på kort tid och 4 proc:s ränta, dervid Frih. lill bevis om en sådan upplånings företräde citerat exempel af den s. k, la clette jlottanlc i Frankrike och England. Jag hade trott, att det härvid ej bort undfalla Frih., hvilken stor skillnad i förhållandet der och hos oss äger rum. Jag fattade emedlertid icke, om Frih. ansåg la detle JloUanle nyttig eller icke; för min del finner jag det nyt - D«n 9 Mar» f. m. tigt, att Statscontoret icke behöfver en detle Jlottanle för bestridande af löpande årets utgifter, till följd af den behållning af 5 millioner, som Statscont. för sådant ändamål äger. Oberäknadt detta, är likväl förhållandet i England och Frankrike, att i England äro de s. k. exchequers-bills ställda lill betalning på viss tid inom årets slut, och kunna visserligen vara begärliga på Englands rika capitalmarknad; men om man utsträcker detta lånesätt utöfver en viss summa, blifva dessa lån de drygaste af alla. Under kriget voro mer än 100 millioner upptagna i denna väg, men stodo drygare än 3 procts-lånen, och Engelska ministerens första bemödande efter freden var att nedsätta denna del af statsskulden, hvilket också skett, så att den nu utgör blott ett ganska ringa belopp i förhållande till Englands hela statsskuld. Hvad Frankrike angår, känner jag icke specielt förhållandet med de s. k. bons du trésor; men det vet jag bestämdt, att de likaledes äro ställda på viss tid, icke på uppsägning.
Ex protocollo C. F. Smerling. Bih. till R. St. Skrifvelse N:o 67. JVso 6 ?. Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Jan. 1866, kl. 5 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående väckt fråga om Sala silfververks återgång till Statens disposition; Gifven Stockholms Slott den 29 December 1865. Uti skrifvelse den 25 Juli 1863 hafva Rikets då församlade Ständer, i anledning af hos deni gjorda framställningar, underdånigst anfört, hurusom det vore i högsta måtto angeläget, att frågan om Sala bergslags rätt till fortfarande arrende af Sala silfververk blefve snart afgjord. Redan i början af innevarande sekel hade, med afseende å de förluster, som årligen tillskyndades Kronan genom arrendet, förslag blifvit framställda, åsyftande dels förändring uti och dels upphörande af kontrakterna med bergslaget. Resultatet häraf blef grundläggningen af den så kallade ränte-ersättningsfonden, med hvars samlande redan en tid af öfver trettio år pågått, och som ytterligare torde erfordra minst tio år innan den uppnådde det belopp, som dermed afsetts. Emellertid hade Statsverkets förluster, i mån af räntepersedlarnes stigande i förhållande till penningevärdet, oupphörligen ökats, så att, på sätt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Westmanlands län, uti ett den 22 September 1862 afgifvet utlåtande öfver Fabriksidkaren J. F. Lundgrens året förut hos Kongl. Maj:t gjorda anbud att på uppgifna vilkor af Staten inköpa silfververket, upplyst, de numera uppgingo till omkring 20,000 R:dr R:mt årligen, förutom en högst betydligt minskad afkastning af jordbruket, hvilken icke kunde till siffran beräknas. Rikets Ständer ansågo derföre icke lämpligt att afbida den tid, då ränte-ersättningsfonden hunnit fullständigt samlas, helst derjemte öfverenskommelsen om densamma icke erbjöde all den fördel, som i ena eller andra hänseendet vore att önska. Yäl hade
Boye synes hafva saknat, då han trott, att Frih. af Nordins i förmiddags uppgifna förslag till propos. innefattar någon föreskrift om det af Hr Lagerhjelm tillstyrkta upplåningssätt, och kallat Frih. af Nordins sednare framställa, retrograderande. Jag skulle önska, att Frih. af Nordin, då han går att ytterligare gifva sina tankar tillkänna, äfven ville taga bort det lilla, han lemnat qvar af bifall till Hr Lagerhjelms project, emedan jag, lika med Hrr Hegardt och Lefrén, är öfvertygad derom, att icke allenast det ej skulle lyckas att på detta sätt erhålla lån, när opinionerna litet hunnit sansa sig, ehuru säker Frih. Cederström tror att man bör vara om motsatsen, utan äfven att om det lyckades, skulle det blott vara att fördröja en sådan låneoperation, som är baserad på redighet och på de sanna grundsatser för creditväsendet, hvilka jag hoppas snart äfven i Sverige se allmänt godkända. Hr Lefren: Frih. Boye har sagt, alt t. o. m. Hr Lefrén kunde vara tranqui! vid den fråga, som nu blifvit framställd. Det ser ut, som Hr Frih. föresatt sig att anse mig sorn en af näringarnas starkaste motståndare, och det gör mig ondt t. o. m. då Frih. Boye säger det. Frih. af Nordin och alla de värda ledamöter, med hvilka jag haft äran arbeta i BancoUtsk. under denna riksdag, då de stora i3G Den g Mars e. m. frågorna der voro före, känna bestämdt raina tänkesätt i berörde afseende, och jag har aldrig dragit i betänk, att inför R. o. Ad. uttala min mening. Jag har ifrigt understödt creditiver för privatbanker. Jag har yrkat den rättighet för statsbanken, som R. St:s pluralitet afslagit, att utställa nya sedlar, såvida silfverfonden bibehålles vid en viss proportion till sedelstocken. Jag har med min röst understödt lånet på 2 millioner till hypotheksföreningarnas befrämjande.
Jag gillar således, alt Utsk, icke upptagit det föreslagna stadgandet; men alla olägenheterna ärö icke afhjelpta genom Utskrs i stället fram-: ställda förslag uti io §, der det heter: ”hvar, som vexel pm händer fått, att derå söka'godkännande, vare, om han en sådan förrättning sig påtagit etc.” Svar, huruvida den anmodade personen emottar uppdraget, skall således först inväntas, och dermed kan han utan äfventyr dröja till prescriptionstidens slut. Det bästa i denna del synes mig varit, att det måste åligga någon af embetsmännen i hvarje stad att åtaga sig dylika uppdrag emot något visst arfvode. Iliand svårigheterna mot vexeltransactiöney på lands - Den i3 April f. m. o0 bygden är äfven den, att contralienterna skola stå till ansvar för främmande forum, nemi. närmaste stad. Detta strider emot den allmänna principen för rättegångars utförande, oell dessutom är uttrycket närmaste stad ganska obestämdt; ty örn ett ställe ligger lika långt emellan två städer, luiru skall man då förfara? Skall landtmätaren förordnas att pä alnen bestämma hvilken stad som är närmast? Jag har för öfrigt uti Gr. Fröliehs motion funnit åtskilliga stadganden uppgifna, hvilka icke i Utskts förslag blifvit iakttagna. Några af dem synas mig alltför väl hafva förtjent att upptagas. Sålunda har Gr. Frölich uti 5 $ af sitt förslag bestämt, att vexel icke förlorar sin giltighet för gjord utstrykning, men väl för radering. Jag finnér denna föreskrift ingalunda öfverflödig, rnen Utsk. har dock ej upptagit den. I 7 § af Gr. Fröliehs förslag heter det: ”Vexelgifvare vare skyldig bevisa, derest vexel icke accepteras, att ''han, eller den för hvars räkning draget är, vid samma tid "ägt fordran hos godkännaren, fullt motsvarande vexelns be"lopp, eller att han eljest ägt löfte att få vexel draga." Äfven ett sådant stadgande hade jag ansett ganska nyttigt. Vidare har Gr.
— K:o 125. i anledning af väckt fråga om ersättning till rotehållare vid Jönköpings regemente för åbragta kostnader under en arbetscommendering af regementet till Trollhätte-canal. XIX. B. 72. A. 3g8. —• N:o 126. i anledning af väckt fråga om allmän frihet till hemtning af tjäruved å Kronans skogar i Rikets norra län. XIX. B. 72. A. 3g8. XX. E. 162. — N:o 127. i anledning af erhållna återremisser å sistnämnda Utskotts betänkande N:o gg. XIX. B. 141 • A. 4°S* XX. E. 758. XXI. A. 5. — N:o 128. i anledning af återremiss å Utskottens betänkande N:o 5, rörande allmänna stadganden och anslag till folkundervisningens befrämjande. XIX. B. 3gg. XX. gr. A. i45> 167, 202, 249, 280, 34o, 373. XXII. 56. XXIII. 3. A. 98. XXIV. U. 384, 444- A. 485. XXV. U. 162, 244. A. 282. U. 415. A. 464. XXVI. U. 116. A. ,28. E. 237. ■— N:o i34- i anledning af vackt motion om nedsättning i hästvacance-afgiften, m. m. XX. B. 71. A. 112.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 24 Haft. 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande M 70. legrafverket, utaf Statskontoret disponerades till magasin för Kronans spanmål, och lemnade i sådant afseende utrymme för 28,350 kubikfot oriad spanmål; att likväl under de sistförflutna 5 åren 1857—1861 derstädes i medeltal förvarats endast 18,900 kubikfot, eller ungefärligen den qvantitet, som för de i Göteborg varande truppers och fångars behof erfordrats, hvaraf, i anseende dertill, att största delen bestått af upphandlad spanmål, som terminvis levererats, högst 5 varit på en gång i magasinet intagna, i följd hvaraf åtskilliga lägenheter kunnat uthyras, för hvilka under år 1861 uti hyra erlagts 4,520 R:dr 25 öre, som ingått bland Statsverkets ordinarie inkomster under rukrik: »arrendemedel»; samt att, enligt räkenskaperna, Kronans behållna ränte-, tiondeoch arrende-spanmål inom Göteborgs och Bohus län uppgått till omkring 26,300 kubikfot; och enär emellertid för att kunna förse trupper och fångar med bröd, äfvensom för emottagande af all den Statens eller indelningshafvares spanmål, som vissa år kunde varda till betydliga qvantiteter uppsagd till leverering in natura, ett rymligt magasin vore i Göteborg, mera’ än före år 1855, då Kongl. Kungörelsen om sättet för grundräntors och kronotiondes utgörande utfärdades, både i fredsoch krigstider oundgängligen behöfligt, hade Statskontoret ansett sig icke kunna till ifrågavarande ansökning tillstyrka nådigt bifall, hvaremot om Göteborgs stad, för att komma i besittning af detta kronomagasin, anskaffade och i utbyte till Statsverket lemnade ett för upplag af minst 40,000 kubikfot oriad spanmål tjenligt hus, Statskontoret, för sin del, icke funne något att emot ett sådant förfogande erinra, äfven om för öfrigt det nya magasinet komme att hafva mindre värde än det nuvarande.
Innan Utskottet yttrar dess bestämda tanka i denna fråga , är nödigt att undersöka och pröfva halten af dessa, emot en friare införsels-rätt, anförda skäl. jBcvillnings-Utskottets Betänkande N:0 27. 61 Hvad sålunda först angår den på-/ slådda större fördelen af förbud än af skydds-tull, under förmenande, att i förra fallet varan anklagar sig sjelf, då lion i senare fallet är fri, blott hon kommit inom gränsen, så tror Utskottet dep vara egentligen på gränsen som olaga införsel af varap, både i ena och andra fallet, bör förekommas, och då Lurendrägaren alltid har ett mägtigt stöd af opinionen, som ogillar tvånget på den fria handlingen att få njuta hvad man kan betala, men hvar och en anser tullförsnillning för ett vanärande brott, ligger häruti ett kraftigt stöd för skydds-tuils företräde framför förbud; äfvensom Utskottet anser varans stämpling lika bevisande, att varan undergått behörig förtullning, som varans förbjudna egenskap medför sin egen bevisning; och om man rådfrågar erfarenheten i denna del, så bevittnar den icke allenast att Beslag till större belopp blifvit gjorda å tullförsnillade, än å till införsel förbjudna varor flock att de förre alltid blifvit införde under förevändning att vara till införsel förbjudne'), utan äfven att de förbjudna Fabriks-varorna lika lätt kunna vinna inhemsk natur, blott derigenom att de blifva med Hallstämpel försedda, under föregifvande alt vara Svensk Jemförelse emellan Tull och Torhild. Varu-stämplingen. 62 Be.villnitigs-Utskottets Betänkande N.-o 27. fabrication. Detta skäl anser Utskottet således lika litet tala emot sora för det ena eller andra systemet.
Men oin Vettenskaps-Academien vill hädanefter som hittills låta 6ina föreläsningar fortgå i sammanhang med de Thamiska, tillstyrker jag gerna, att Secreta-Utskotts-rummen må, för detta ändamål, öfveriemnas. Herr Tham, Vollrath: Jag anhåller^endsst att få göra en anmärkning, i anledning *f Herr Cederchjölds yttrande, som tycktes gå derpå ut, att man ägde rätt använda den ifrågavarande summan annorlunda, än Testator före■krifvit. Jag tror deremot det vara RiddarhusDirectionens ovilkorliga skyldighet, att tilla se, det förbehållen för dispositionen af gåfvan blifva punktligt uppfyllde. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Hufvudsakeligen förekommen af den siste Talaren, vill jag ej tillägga något, i afseende på hvad Herr Cederschjöld yttradt. Men jag kan ej se och förstå annat, än att, då RiddarhusDirectionen emottagit en fond att till visst ändamål användas, och uttryckeligen finns föreskrifvit, att föraläsningarne, för hvilka dense fond är gifvan, skola hållas på Riddarhuset, det äfven måste vara Directionens pligt, att vaka öfver fullgörandet af de föreskrifna vilkoren. Jag har trott, att denna tillsyn bäst kunde ske i det hus, Testator sjelf uppgifvit, och der Riddarhus Directionen har sitt samlingsrum. Den t Alugusta /, mi 45 I öfrigt och hvad det beträffar, att så få personer hittills infunnit sig på de ifrågavarande lectionerne, får jag upplysa, att VettenskapsAcademien förenat hos Pasch skyldigheten , att läsa i både det egentligen theoretiska och det practiska af vettenskapen. Då emedlertid Remiss af min motion blifvit begärd, vill jsg ej tala emot denna begäran, utan instämmer deruti gerna. Herr Cederschjöld; Jag har blifvit missförstådd, då man trott det jag ville, att någon ändring skulle ske uti dispositionen af Thamiska Testamentsfonden.
Dito i Sjökarte-kontoret 3,764. 4,944. Uppbörd : Under året tillkomna 2,600. Credit. Utgift: Under året försålda Balans till år 1860: Anmärkning: Om från försäljningssumman för året afräknas försäljningsprovisionen visar sig sjökarteverkets behållning . § 11. Vid af Revisorerne anstäldt besök å Kongl, der befintliga förråd i god ordning och väl vårdade. Skeppsholmen, befunnos samtliga Kongl. Sjöförsvars-departementets Kommando-expedition. Denna räkenskap, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning och icke heller hos Revisorerne föranledt till någon erinran, redovisar inkomster och utgifter sålunda: — 9i — Bilaga Litt. 0. till 1861 ars revisions-berättelse angående stats-verket, sid. 06. Debet. Balans från år 1858: Debet. Balans fran år 1858: *! Tillgångar Stockholm. Gefle. Malmö. Westervik. Wisby. Carlshamn. Kalmar. Hernösand. Uppbörd: Credit. Balans tili år 1860: Kammar-rätten undergått granskning, för skolan i Gefle med anmärkning, men för de öfriga skolorna utan anmärkning. Summa Inventariers värden: r. fi * 3,545 66 2,936 52 3,855 K 7,002 to 3,875 p tetsmoiai MiuToboi .tunnne nogin lii) ibwnmtft emoioaivofl aod selled odoi doo grin Of-iO i <J«A -i" O 4 97 — Utexaminerade g g 3 P g p g Vid Navigations-skolorna uti: „ “ ® ST & m. S » B P * Stockholm 21. 12. 33. 66. Beträffande den vid Navigations-skolorna i Stockholm, Götheborg, Gefle och Carlshamn under ifrågavarande läsår meddelade undervisning i ångmaskinlära, inhemtas af den underdåniga berättelsen följande:
M:t framstäld, och då samma skäl, som af en af 8tatsUtsk:ts ledamöter blifvit anförde för staden Grenna, äfven tala för staden Åmål, kunna, med hopp om framgång, hemställa, 3;s« Den 27 Juni e. m. att 11. o. Ad. ville, med afslag å Utsk:ts förslag, bifalla K. Mits Propos. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt propos. å bifall till Utskits hemställan först blifvit framstäld, men med nej besvarad, gjordes propos. på afslag derå och bifall till K. Mits förslag, att till hamnbyggnad vid Åmål skalle beviljas 16,000 rdr, hälften såsom anslag och hälften i egenskap af lån; och då denna sednare propos. besvarats med mångå ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Utskits hemställanden biföllos. 24:de punkten. Hr Nordenfelt: Ehuru jag borde vara tacksam mot Utskit, emedan det beviljat ifrågavcde lån å 10,000 rdr rmt, anhåller jag dock att få fästa E. o. Adis upmärksamhet på historiken af denna fråga, hvilken, enligt min åsigt, torde förtjena mer afseende än Utskit behagat deråt skänka. Redan vid 1840—41 års riksdag var behofvet af ifrågavide arbetes utföraude kännbart. Kostnadsförslaget upgick då till 20,000 rdr biko eller 30,000 rdr rmt. E. St. funno då skäligt bevilja köpingens innevånare ett lån af 15,000 rdr rmt, dock med för bindelse, att inom en viss kort tid hafva arbetet färdigt. Som köpingens innevånare likväl icke kunde ega någon förhoppning att hinna, inom den förelagda tiden, fullborda arbetet, så förblef detta lån obegagnadt. Vid efterföljande riksdagar förnyades dessa framställningar om understöd för detta arbete, men med alldeles enahanda resultat.
Föredrogs och lades till handlingarne Förstärkta BankoUlskis d. 7 dennes f. m. på bordet lagda Mein. J>? 64, i anledn. af verkställd omröstning öfver frågor, röride decimal-systemets tillämpning på rikets mynt. Föredrogos och bi föl los Exped:sUtsk:s d. 7 dennes f. m. på bordet lagda Mern.: M 10, i anledn. af återremisser å Skrifvelse-förslaget JM 131 ; och JM 11, angide rättelser i Skrifvelse-förslaget JM 103. Föredrogs till justering, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Riddarh.Utskis d. 4 dennes f. m. på bordet lagda Förslag till R. o. Adis underd. skrifvelse till K. M., angide ändring i redaktionen af 33:dje och 37ide §§:na Riddarh.Ordnin. Vid föredragning af Riddarh.Utskis d. 4 dennes f. m. pä bordet lagda Mern. JM 12, med betänk., i anledn. af Hr Tharas, C. W. A., motion om anslag från Riddarh.-kassan till tryckning af R. o. Adis äldre Riksdags-prot., blef äfven detta Mern., på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt. Föredrogs, men begärdes på bordet, ett från Hederv. BondeSt. ankommet Prot.-Utdr. JM 434, innehållande inbjudning till MedStin, att förena sig i det af BondeSt. d. 7 i denna månad fattade beslut, att Riksdags-ärenderne nu voro att anse så nära fulländade, att Talmannen jemte Hr Landtmarskalken och öfrige Ståndens Talmän borde hos K. M. anhålla, att Riksdagen måtte innan Oktober månads utgång afslutas och Ständerne hemförlofvas.