Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Glömmom dä ej eller nu wär pligt, mac erkänsla. Öfwertygad, att hwarje Swensk man gerna uppfyller dem bägge, säsom ett ytterligare insegel as hwad höatideligen med enighet är öfwerenskommtt, hemställer jag fördenskull j ödmjukhet till Herr Grefwen och LandtMttskalken samt Högloft. Ridverskapet och Adeln, om icke lika som förr, en Medaille öfwer ThronföljareWalet kunde blifwa besluten, prydd med Hans Kongl. Höghets Kronprinsen Larl AnA ulls bild, ester Vest numera till alles wär til! Den 27 Januarkl. 1219 tillsredsstallelse glada ankomst kill Swea Rike och betz Hufudstad. Utan twekan om bifall, torde äfwrn Högloft Nidderstapet och Adeln finna lika nödigt, som sig wärdig!, att derom underrätta sina MeDStänder, pä det de omständigheter, som till »verkställigheten höra, mätte sä skyndsamt som nägonsin möjeligk more, afwederbörande kunna iakttagas. Herr Grefwen och Landrmarskalken, proponerode bifall till Herr 8ilverltolp68 gjorda hemställan, äswen jom att i händelse deraf de öfriga Rlksständen skulle wänligen anmodas att sig i samma desiut förena. Ropades ett enstämmigt Ja. Uppå gjord Motion af Herr Oeller»^, faksn, föreflo.g Herr Grefwen och Landtmarstalken att kostnaden till denna Medaille skulle af Riksens Ständers Bank bestridas, hwilket: Bifölls. Och skulle en Deputation drtza Ridderskap!! och Adelns beslut de öfriga Ständen meddela. Upplästes följande af särskildte Herrar Commiterade af Nrdderskapet och Adeln författade sammandrag af Betänkande,» och anmärkningar rörande Bränwins.brännlngen. wördsamr Memorial! Med anledning af Högloft. Ridderstad och Adelns IQ2O Den 27 IanuäriL.
Vill man deremot rätta sig efter andra länders erfarenhet, så är det «n allmänt känd sak, att då Englands nuvarande Premier-Minister och mest pracliske Statsman Sir Robert Peel i Parlamentet föreslog att införa den såkallade ”income tax”, så hvarken satte han eller uågon af hans opponenter i fråga att beskatta lånerörelsen efter annan grund, än annan rörelse, eller med 7 pences per £ St. af räntevinsten. Någon klagan öfver systemets ©verkställbarhet har sedermera icke eller försports. Likväl och då capitalisten, enligt 110 gällande författning, endast erlägger bevilinings-afdrag för en del af räntevinsten och en hög bevillningsprocent kunde föranleda till mindre ärliga uppgifter, har jag ansett, att lånerörelsen ej bör taxeras med mer än 3 procent af den behållna inkomsten; äfvensom att den capitalist, hvars räntevinst ej uppgår till 200 R;dr, hör ifrån denna afgift vara fri. På grund af så väl ofvan anförda, som i min motion omnämnda, skäl, vågar jag härjemte vördsamt underställa Rikets Ständers upplysta pröfning: Förslag till ändring och tillägg i Bevillnings-förordningens nedanstående paragrapher. § 8. Handlande, Skepps-redare samt egare af Skeppsvarf och Fabriker taxeras och utgöra bevillning, i förhållande till deras villkor och rörelse, med fem för hundrade af den behållna inkomst, de under nästföregående året njutit. §§ U> 15‘ I stället för det i dessa §§ förekommande ordet ”inkomst”, behållne inkomst. § 13‘ Efter § tillägges: För lånerörelsen är stadgadt serskildt i § 33. § 33. Invånarne i Stad och på landet taxeras och utgöra bevillning med tre för hundrade af den behållna inkomst, de af sin lånerörelse under nästföregående år njutit. § 34. Ofvanberörde stadgande gäller ock för alla Classer, dock undantagas härifrån Sparbanker, äfvensom Disconter och Fattigcassor. § 62. Till Taxerings-Comiteen behöfver ej husbonde afgifva förteckning å Bih. till R. St.
JM 65, i anledning af väckt motion angående nedsättning i skattetalet för vissa krononybyggen inom de Norrländska länen. Bifölls. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial JM JO, med förslag till den ändring i 28 § Regeringsformen, att till flera berattningar må kunna utnämnas bekännare of annan troslära än den rena evangeliska; JM 11, angående en redaktionsförändring i 60 § Regeringsformen; samt JM 12, angående ändring i 2 § 4 mom. Tryckfrihets-förordningen, i fråga om rättighet att af trycket utgifva visso handlingar; förklarades de i dessa Memorialer framställda förslag skola hvila till grund lagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden och Memorial: JM 76, i anledning af väckt motion om reglering af klockares och organisters löneinkomster. Bifölls. JM 77, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster den 11 Juli 1862. Bifölls. JM 78, med förslag till voteringsproposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Memorial JM 64, innefattande förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut i anledning af Utskottets Betänkande JM 36, angående väckta motioner i fråga om ej mindre Norrmäns och Dan - Prol.-Utdrag den 18 April 1866. 233 Danskars, än äfven andia utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken. Den föreslagna voteringspropositionen blef af Ridderskapet och Adeln godkänd. Från Hogv. Presle-Slåndet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda Betänkanden och Memorial: JVs 76, i anledning af väckt motion om reglering af klockares och organisters lönevilkor Utskottets hemställan afslogs.
Att Capitainen H. Wihlborg i Landskrona, som, enligt conlract af den 28 September 1826, åtagit sig att leverera 4000 tunnor korn, dels i Götheborg, dels i Warberg, nied förbindelse, att om något hufvudsakligt skulle brista i leverancen, hvarvid dock afseende ej borde göras på 5o å roo tunnor, resten för säljarens räkning borde upphandlas, efter afdrag af dessa 100 t:r, levererat 372 t:r 6 kpr mindre än contra - Slats-UtskotUts Utlåtande N.o 22. etet bestämmer, hvarigenom* enär sådan upphandling icke skett, för Staten uppkommit den förlust, som utgöres af pris-skillnaden emellan detta och clefc öfriga för Länets undsättning upphandlade korn, och hvilken, med beräkning af omkostnader, uppgått till något öfver 2 R:dr per tunna, oberäknadt transportkostnaden för det korn, som i stället måst från Götheborg till Warberg afsändas. Utskottet har väl funnit Kongl. Majrts Befallningshafvandes härutinnan afgifne förklaring icke vederlägga Revisorernes sålunda gjorde och af Utskottet godkände anmärkning; dock som det blifvit upplyst: alt ifrågavarande contract varit för Magasins-fonden synnerligen förmonligt; att det i leverancen felande qvantum, hvarför ingen betalning blifvit utgifven, egentligen tillkommit genom undermål, samt Kongl. Majrts Befallningshafvandes underdåniga framställning af förhållandet icke föranledt till något Kongl. Majrts Nådiga beslut om rättegångs anställande mot leveranteuren, tillstyrker Utskottet, att denna anmärkning må förfalla. §• i5. Att, för afslutandet af sistberörde contract, Kammarherren von
Tror ni, nådig herre, att vi i sjelfvisk säkerhet och förhärdelse böra försaka de medel, som dessa våra trosförvandter måst tillgripa, för att ej öfversvämmas af den hotande floden? Se, de bygga bål åt Leviathans älsklingsbarn, åt hexor och trollkarlar, och utrota dem med eld, såsom Herren utrotade afgudadyrkarne i Sodom och Gomorrha. – Men, invände lagmannen – säger ej skriften om det ondas furste: Om man vill till honom med svärd, så rörer han sig intet, eller med spets, skott och harnesk. Han aktar jern såsom strå och koppar såsom ruttet trä? Verldsliga vapen synas derför ej vara de, för hvilka han bäfvar, med hvilka hans makt kan nedgöras ... – På jordene kan intet liknas med honom; han är gjord till att vara utan fruktan; men sitt anhang kan han ej förläna ett hjerta hårdt som sten och så fast som ett stycke af understenen i qvarnene: dertill eger han ej makt. Och hans anhang skall lagens svärd drabba. Ni känner bäst sjelf, nådig herre, huru vår egen verldsliga lag dömer dem, som befatta sig med afgrundens konster. Vi äro begge, hvar i sitt kall, väktare på Zion, och det tillhör oss att akta på tiden. Detta fanatiska samtal fördes, under det dansmusiken ljöd från ena sidan och glada skrattsalfvor, blandade med glasens klang, från den andra. Ju längre det led mot natten, desto lifligare blef glädtigheten bland gästerna. Ingen märkte härunder, att värden och sju eller åtta af sällskapets manliga medlemmar efterhand aflägsnade sig; innan man saknade dem, hade de redan åter blandat sig i det glada hvimlet. Drake hade såsom samlingsplats anvisat desse invigde ett rum i tornflygeln, som alltid stod öde, och till hvilken ingången annars var spärrad af en jerndörr med väldiga lås. Hos tjenstefolket på Sjövik och i synnerhet hos den gamle portvaktaren stod denna del af byggningen i dåligt rykte.
Preste-Ståndet remitterat en af Herr Lector Wallman väckt motion, deruti motionären, hvilken ansett, att, då stor penningeförlägenhet för närvarande trycker det djupt skuldsatta jordbruket i landet, det vore af största vigt, att de åtgärder, hvilka af communernas egen omtanka framkallades till dess undsättning, icke måtte i administrativ väg, såsom någon gång förut inträffat, möta oförutsedda hinder, af sådan anledning föreslagit, att till Kongl. Maj:t den underdåniga önskan måtte frambäras, det Kongl. Maj:t täcktes med Sin höga stadfästelse till verkställighet befordra Hypotheks-Föreningar inom Länen, när desse inrättningar blifvit byggda på sådane grunder, som lemnade tillräcklig garanti för deras bestånd. Allm. Besv. och Elion. Etsk. Betänkande, N:o 22, i5 Utskottet anser detta af motionären vidrörda ämne vara af synnerlig vigt och detsamma fordra en serdeles grundlig och utförlig behandling, i sammanhang med regleringen af öfriga landets penninge-förhållanden; men då en sådan ligger utom kretsen för Utskottets verksamhet, och en underdånig framställning i ämnet, sådan, sorn motionären ifrågasatt, ej åtföljd hvarken af försök till utredning af sjelfva frågan eller af förslag till ett ändamålsenligt ordnande deraf, i Utskottets tanke, vore utan vigt, helst det beror på hvar och en Hypotheks-förening att hos Kongl. Maj:t anhålla om Nådig stadfästelse å de stadgar, som den önskar att få gällande, så får Utskottet vördsamt hemställa, att ifrågavarande Lector W(Himans motion icke må föranleda till någon åtgärd, som af detta Utskott kan vara beroende. Betänkandei anledning af väckt motion om ändring af 61 0ch 63 uti Instructionen för Jägeri-betjeningen af den 16 Mars i838. Genom remiss från Hederv. Bonde-Ståndet har till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ankommit en af Riksdags-fulimägtigen Johannes Andersson från Skaraborgs
Hvad poesi, som yppade sig från de yngre, var och förblef effcerklang, litet bättre, eller litet sämre i klangen, men det var knapt möjligt att afgöra, hvilka af dessa skalder som voro konstnärer och hvilka dilettanter. Jag vågade icke heller tro att jag eger förmåga, som sträckte eig utöfver den » goda traditionen. » » Ja, om man kunde göra något af hvad Bals * £ gjort. » Läsningen af Goldschmidts berättelser väckte denna last * Dr. S. Schandorph har i sommar författat sina memoarer. De utkomma i höst på Reitzels förlag. At » Dagens Krönika » har förf. på förhand öfverlemnat ofvanstående intressanta kapitel.bos mig, men modet svek mig. Att fika efter den herskande klickens gunst, att söka de sällskapskretsar, som voro inflytelserika nog, att skapa ett visst skalderenommé, detta föll mig icke in. Jag kände dem tillräckligt från min ungdom för att de icke Bkulle ha någon lockelse för mig. Man hade ja ändå rätt lugnt och godt i sin muntra krets, der man helt privat » fronderade ». Jag tänkte att om en epokgörande kraft skulle komma in i literaturen, så borde den antingen böija med en stormlöpning mot det bestående och skänka poesien kött och blod från det verkliga lifvet, eller om denna kraft var anlagd på den symboliserande idealistiska diktningen, måste den gifva sig luft i en ari-stofanisk satir eller i en Dantes åskviggar. Så kom tviflet. Skulle detta lemlästade land, der all kultur till på köpet var samlad i detta evigt lefnadsglada Köpenhamn, kanna åstadkomma något sådant? Ack, detta Köpenhamn, der man icke spårade något slags genomgripande intresse för andligt lif, som utanför fack vetenskapernas krets icke hade en enda framstående producerande kraft, denna politiskt afsomnade stad, som valde sina representanter i sömnen, den utgjorde min förtvifian, denna danska hufvudstad. Bland de yngre prosaförfattarne såg jag i G. Brändes den mest betydande och mest intressanta talangen. Min hustru och jag läste gerna för hvarandra hvad han skref och disputerade så om honom med några af våra vänner, som icke värderade honom så högt.
Maji P. 706, 769, 79.3. i 1 t62 Förbud mot införsel af varor som Sverige kan producera, angående. Författningar, Allmänna, om förändring i sättet att promulgera dem. — Allmänna, om medel att bereda lättare tillgång dertill. Oct. P. 4^2. Dec. 2 Å. P. 163. — angående vissa proliibiliva. Dec. P. 791. — om ändring och undantag i några, för betryggande af BancoVerkets säkerhet. •— Oeconomiska; se Oeconomiska Författningar. FörlikningsDomstolar, om inrättande af. Febr. P. 638. B. 644. FörlikningsNämnder, angående. Junii P. 563. Sept. P. 307. Förlägenheten, den allmänna, angående, och sätten att den afhjelpa. Förmedlade hemmantalet, rörande dess läggande till grund för alla hemmanen åtföljande skatter och onera. Nov. 2 A. P. 704. Förmyndare, 0111 frikallande för, från skyldigheten att hvart tredje år tillöka Myndlingens arfscapilal, med. den under tiden derå upplupne ränta. Junii P. 732. FörmyndareKammare, om inrättande af, i Länen. Sept. 2 A. P. 518. Oct. Dec. P. 36i. Förmynderskap eller förvaltning af andre förmånsrätt ägande medel, angående det äfventyr sorn för Banken uppstår i anseende till omöjligheten att få tillförlitligen upplyst, huruvida dess låntagare, mot inteckning i fast egendom, äro frie för. Aug. Oct. Förmälning, om anslående af medel i afseende på Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förmälning och verkställde utländska resa. Aug. Oct. P. 98, 111, i3i. FörmälningsAct, Hans Kongl. Höghet Kronprinsens. Junii P. 5o5. -— om utdelning af billetter till bivistande deraf. Junii P. 496. Förrymd Maka, angående dess rättighet, att ingå nytt gifte. Nov. P. 395.
I det vidlyftigare anförande, sorn jag i går hade äran afgifva, förbigick jag det klander, som man riktat emot Utsk:s förslag derföre, att alltför många embetsman skulle enligt detsamma hafva fått sig tillerkänd andel uti representationen, eller, för att lala i de stora tidningarnes spräk, derföre att detta förslag var för mycket bureaucratiskt. När man säger, att något är för mycket, sä gör man jemförelse. Denna lär väl lämpligast ske med det tillstånd, som för närvarande år. Om Högv, 1’restcSt. skall idet nya förslaget anses höra till bureaucralcrne, så måste samma Stånd väl äfven höra dil nu; ty det skulle icke undergå någon väsendtlig förändring i sådant hänseende. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Fröt o coll, hållna hos Högloflige Ridderskapet och Adelil, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828, 1829 och 1850. Femtiondenionde HäfteU STOCKHOLM. Plenum klockan half till 10 förmiddagen. jrLans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om, sedan Ridderskapet och Adeln i sista plenum bestämt att första revisionen af StatsBancooch Riksgäldsverken skall äga rum år i83o, Ridderskapet och Adeln skulle vilja bifalla, att de 6 Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, hvilka hora i denna revision deltaga, nästa Måndagseftermiddag, vid pleni början, måtte af Ridderskapet och Adeln utväljas: Ropades Ja. Fortsattes pröfningen af ConstitutionsUtskottets den 3o sistlidne September, under N:o 5i, aflåtne och, den 5 derpåföljde October e. m., på hordet lagde memorial, med förslag till ändringar i TryckfrihetsFörfattningen, och till ny redactiou af samma grundlag. 5g H. i * 4 Den 27 Jan uari i f. m.
Jag* uppstiger icke såsom någon Talare för Ministeren; jag tror att den bör och kan försvara sig sjelf; men jag motsäger, att Landet utarmas. Den, sorn bor på landet, måste medgifva, att om nöd finnes på några ställen, går dock vårt Fädernesland i allmänhet till förkofran och förbättring. Om vi, sorn förr varit skattdragande tili Ulländningen för nödvändig brödföda, nu till honom kunna sälja Spannemål; om vi, som förr af honom måste köpa Rudimalerien till vårt behof af linne, nu producera lin tilIräckeligt, och derigenom beredt oss ytterligare utvägar till export af Pressnings-Linfrö; om man närmare undersöker förhållandet i våra Bergslager och Skogsbyggder; om man ser huru Allmänheten nu bygger sina hus, och huru den bor, kläder sig och lefver bättre än förr, så 488 Den 18 November f. m. tror jag ieke, att man skall finna bevis på någon utarmning, ehuru enskilta undantag finnas bär, som i alla Länder. Jag tror icke att Allmänna opinionen, ännu så de~ eideradt förkasta det Svenska representationssättet. Visserligen finner äfven jag, att det behöfver förbättringar, men jag vågar icke föreslå dem, och jag önskar att de, som förkasta detsamma, ville framlägga något Förslag till ett bättre; men att de likväl må påminna sig, huru det gått med de föreslagna PappersGonstitutionerne och Representationerae i Spanien, Neapel och Portugall, der sådane blifvit införda, innan Nationens utbildning och upplysning mognat, att emottaga dem. Der hafva de åstadkommit anarchie och blodsdomstolar, och jag tror derföre, att man icke bör lättsinnigt blottställa Medborgare för den fara, som af förhastadt nyhetsbegär kan uppkomma. Det är icke den rätta fosterlandskänslan, sora vill egeamägtigt påtruga sina Medborgare inrättningar, dera pluraliteten icke önskar eller begär, ock hvilka derföre snarare kunna ordsaka Samhällsbandets upplösning, än dess belastande.. Många yttrade härtill deras bifall. Friherre Sprengtporten, Jaeob Wil~ helm:
Det var som om dikten varit skrifven för henne, om henne — just nu. Det fans icke en nyans af stämning eller rytm, som icke väckte genljud i hennes eget inre. Hon reste sig upp och började gå af och an på golfvet. Strofernas stigande rytm blef så småningom till ett ackompanjemang åt tankarne, som kommo och gingo. Glada tankar, sorgsna tankar dansade fram med lätta steg — alla gälde de honom och den tid, som gått. Dag efter dag hade hon setat vid den döende skaldens sjukbädd; dag efter dag hade hon kommit honom närmare och närmare. Denna stolta diktarsjäl, som gentemot andra var så spotsk och misstrogen, hade blottat sig inför henne från första stund, derför att han från första stund förnummit en instinktlik sympati. »Du skall bli min högra hand — mitt allt», hade han sagt. »Vill du det?» Om hon ville! »Jag har ingenting att dölja för dig. Du är min andes intimaste vän, min själs älskarinna. — Det veka, innerliga tonfallet af hans röst klingade ännu i hennes öron; hon hörde öfvergången till det gäckande skarpa och såg det halft frivola, halft vemodiga småleendet, som lekte kring hans läppar, då han fortsatte: »Det är illa bestäldt med kärleken här på vår dumma jord. Antingen älskar man bara med kroppen eller också bara med själen. Idealet vore att älska både med kropp och själ. men idealet är som vanligt oupphinneligt — åtminstone för mig.» En dag, då hon böjde sig öfver hans sjukbädd, hade han som ett barn sträckt ut sin hand efter den lilla signetringen, som hängde vid klockkedjan ned från hennes bröst. Det var en karneolsring med en fluga ingraverad i stenen. Han höll upp den och såg på den under sina halfslutna ögonlock; derpå sade han sakta, i det han, mot sin vana, begagnade sig af franska språket: »La Mouche — flugan — är du! Jag är den lifdömde fången, och du är flugan i min cell.» Från den stunden kallade han henne »La Mouche». Alla dagar ville han ha henne hos sig några ögonblick.
spelas p å af arbetshänder, skulle uppstå, moderskärlekens glädjens tog han den H v a d här du bör få. H v a d den häst kan göra Man ej brukar köra. H v a d kallar man den, Man räknar bland vänner? En dylik jag känner. Ä n n u finns en stad. Ett arbet ' för händer. En f o r m utaf bränder. Från bibeln vi ha Två mansnamn så bra. Hvari man kan spara Och m y c k e t förvara. Artikel för lyx. E n hamn efter krogen. Så ha vi ett nöt. H v a d ofta du knöt. Ett verktyg bland andra. Produkt ifrån jorden. E q gud uti norden, H v e m gör n o g den glad Som äger en — hvad? E j mer den här gången. Nu slutar jag sången. Du skänkt mig en blick. Belöning jag fick. Moster hon stämde kvällen och Fabriksbod 9 B i b l i o t e k s g a t a n, låg en tyckte hon, och s m å n i n g o m blef det ljust ny vår kanske på Brinkesta, skulle och drilla s m å visor trädgården. Gud välsigne min » och hans lycka! » gosse, » hviskade Gud välsigne den, som kan skapa dem godnatt Innehållsförteckning-. (Med porträtt.) G. H — g. — Sagan om en t a n k e; af Karl Erik Forsslund. Dagny 1: ta haft. DAGNY TlDSKRlFT FOR SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN L ~ d i a Wah,L.stviina, F r, e d r i k a B r e m e r: Studie med anledning a f S. s L-d Adlersparres och Sigrid Leijonhufvuds biografi ofver Fredrika Bremer. E &amp; h dmeem, Hjalphustrun. Skiss. Litteratur: A. li-dt, HelgsmHlsklockan a f Mathilda Roos; L. D., Fantasier a f Helena Nyblom; AS * %, Anteckningar fr %n Italien a f e n svensk diplomat. - E t t Pr i Italien. Resekronika u r bref o c h skissbocker, upptecknade a f Gustaf Lindgren.
Sedan jag, efter Fånglistans föranledande, infordrat och erhållit del af Bergs-Tiugs-Rättens med Bruken och Bergverken i Södermanland, å Lagtima Tingen åren 1827 och 1828, hållna ransakning, och den 14 Junii sistnämnde år afsagde Utslag, i ett af Bruks-Inspectoren C. Schager, emot Mästersvennen Johan Maxe instämdt mål, angående å den senare yrkadt ansvar för det han skulle emot Schager, vid tillfälle då han varit i husbondes ställe förordnad, fällt vanvördliga utlåtelser, och tilldelat honom ett slag, deraf blodsår, lyte och annan skada följt, och i anledning deraf, uti ett den 14 Mars 183f, till Herr Bergmästaren, Secreteraren Anders Ludvig Palm och Geschwornern Erik Tobias Geisler aflåtet Embelsmemorial anmärkt: 1:0 alt Bergs-Tings-Rätten, under Geislers ordförande, uti berörde mål tillåtit sig ej allenast att i Maxes frånvaro höra vittnen förr än han blifvit öfver angifvelsen hörd, eller med honom varit så förfaret, som Lagen i 11 Cap. 10 §. Rättegångs-Balken föreskrifver, utan ock att, genom uppskofs-utslag den 7 Junii 1827, med ytterligare åsidosättande af nyssnämnde lagstadgande, förelägga den anklagade Maxe, att vid nästa Bergs-Ting tillstädeskomma, så vida han sin talan i målet tillgodonjuta ville; 2:0 att Bergs-Tings-Rätten vidare, under ordförande af Herr Secreteraren Palm, å 1828 års Ting, oansedt Maxe äfven då uteblifvit, ransakningen, genom flera vittnens afhörande, fullföljt och, utan att