Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
P r o g r a m m e t u p p t o g V. Stenhammars opera » Tirfing », anförd af tonsättaren själf, som i operan vidtagit åtskilliga förkortningar. Bland annat hade bardens sång i tredje akten utlämnats, ä f v e c s o m RISKURANTEN från firman Percy F. Luck &amp; C:o Handelsaktiebolag, den främsta på sitt område i hela landet, medföljer dagens nummer af Idun. Detta är anledningen till, att detta nummer saknar sitt vanliga inläggsark, hvaremot vårt föregående nummer i stället hade dubbelt sådant. Pensionat för bröstsjuka Öppnas den 1 Dec 1899 på egendomen Knapparp, belägen på en af Smålands högsta punkter i vacker skogstrakt Va mil från Solberga station. God inackordering, fina rum, vällagad mat, långa verandor för liggkur i det fria. Sjuksköterska på platsen. Hemmet besökes och kontrolleras af Doktor Stenberg från Nässjö. Endast ett begränsadt antal gäster emottagas. Alla förfrågningar besvaras genom Fröken H. Granbom, Tanneforsgafan 5, Linköping. Tel. Östeim. (S. T. A. 65353) Fru Orn ' s Atelier FÖR 19 DAMTOILETTEN, Tunnelg. Stockholm, rekommenderas i benägen åtanke. Välkänd elegant snitt till moderata priser. Finaste rekommendationer öfver hela landet. Förfrågningar besvaras omgående. 2 När det blir kyligt smakar en god kopp kaffe bättre än eljest, synnerligast om Edert kaffe är blandadt med S t o c k h o l m s EafieAktlebolagrs berömda Inttiaikaffe, som af de mest framstående professorer och läkare erkännes att som tillsats göra kaffet h ä l s o s a m t, billigt, drygt och välsmakande, och skyddar man sig äfven därigenom mot kaffeförgiftning, som uppstår vid bruk af kaffe enbart.
Uti ofvanomförmälda motion (32 143), är af Herr Eneqvist jemväl föreslaget, att, enär vid Wisby navigationsskola icke såsom vid några andra navigationsskolor funnes anställd någon särskild lärare i ångmachinlära, men berörda skola ej kunde anses uppfylla sitt ändamål med mindre densamma sattes i tillfälle att bibringa sina elever sådan undervisning och kunskap, som numera fordrades af hvarje sjöman, såvida han ville anses skicklig och erhålla befordran, Rikets Ständer ville anslå ytterligare ett årligt belopp af 500 R:dr såsom arfvode åt en lärare, som får sig uppdraget ali meddela undervisning i laran om ångmachiners konstruktion och deras användande och behandling, vid den i Wisby inrättade navigationsskola; men då Utskottet ej är i tillfälle atl bedöma huruvida en särskild lärare för del af motionären uppgifna ändamål är vid ifrågavarande navigationsskola oundgängligen behöflig samt dessutom föreställer sig att om sådant behof förefinnes, vederbörande ej lära underlåta att vidtaga erforderliga åtgärder för afhjelpande af den utaf motionären antydda olägenhet, får Utskottet hemställa, alt Herr Eneqvists nu framställda förslag må lemnäs utan afseende. 49:o. Sedan Direktionen för Skeppsbyggeri-institutel i Carlskrona hos Kongl. Majit gjort underdånig framställning, dels om vidtagande af vissa förändringar i or - 102 Stats-Utskottets Utlåtande JU 99. ganisationen af nämnda undervisningsanstalt, dels angående beredandet af erforderlig förhöjning i del för Institutet hittills anvisade årliga statsanslag, 5,000 R:dr, deraf ena hälften hittills blifvit använd till aflöning al Institutets 2:ne ordinarie lärare och den andra hälften varit anslagen till aflöning åt eleverna vid nämnda Institut, samt Direktionen, jemte uttalande af den åsigt alt tidpunkten nu syntes vara inne för antagandet af en ordentligt aflönad ordinarie lärare i ångmechineri, hvarigenom Institutets verksamhet kunde utsträckas äfven åt annat håll, så att tillfälle kunde beredas dem, som egde skicklighet att undergå den i Kongl.
Enligt oftanämnda Statsråds—protokoll, lill hvilket Utskottet får i öfrigt hänvisa, hade Öfver-inlendents-embelet, i underdånig skrifvelse den 29 Juli nästlidet år, anmält, att, lill följ<1 af de under sednare åren uppkomna prisförhöjningar och deraf föranledd svårighet att erhålla antagliga anbud å leverans af vissa hyggnads-materialier, körslor m. m., Embetet funnit nödigt låta för berörde byggnad upprätta nytt kostnadsförslag, grundadt dels på de prisbestämmelser, hvartill Embetet redan lyckats uppgöra leverans-kontrakt, dels do medelpris, sorn på sisla tiden visat sig gällande; och korinne, jemlikt detta förslag, sorn äfven upptoge åtskilliga i det förra förslaget ej omförmälda, nödvändiga utgifter, kostnaden att uppgå till 504.000 R:dr R.ko. eller 87,574 R:dr utöfver summan i det äldre förslaget, hvilken utgjorde 516,626 R:dr nämnde mynt. För bestridande af omförmälda byggnads-kostnad 404,000 R:dr lörefunnes, sedan med de af Rikets Siäuder anvisade medel 500,000. lägenheterna Konradsberg och Hedvigsberg blifvit inköpte lör 56,000. en disponibel tillgång af 264,000. jemte tvaune års behållne inkomster af lägenheterna, om kun° • 2.°00- 266,000 » hvadan till fyllnad i koslnads-summan erfordrades B:ko R:dr 438,000. motsvarande 207,000 R:dr I{:ml.
Jag måtte hafva den rättighet mig förbehållen alt, då jag ej vill bifalla Herr Crusenstolpes framställning isolerad, få den allmänna frågan framställd till omröstning; i följd hvaraf, om Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln anser Ja-propositionen böra innefatta Herr Crusenstolpes framställning, jag får begära särskild votering derom, huruvida contra-propositionen skall innehålla afslag derå, eller min hemställan; ty min rätt att få hvad jag föreslagit under omröstning, måtte icke kunna bestridas. Herr Crusenstolpe: Om Friherre Cederströms logika ej är för mycket skiljd från andras, så är hans talan fullkomligt öppen, då hans framställning blir ett särskildt öfverläggningsämne. Jag skulle ej tro, med Friherre CederstrÖms kända loyautet, att han skulle vilja öfverrumpla någon. Jag skulle blifva den lidande, om hans fram - Den i3 October. ställning vunne framgång. Det är ej honom betagit att få sin begäran bifallen i alla fall, men jag bar ej min talan öppen, om hans förslag skulle först pröfvas, och dervid möjligen komma att afslås. Friherre Cederström: Det är ganska väl, att Herr Crusenstolpe bestrider den af mig frainstälda mening. Jag bestrider hans framställning såsom isolerad, med samma rätt som han bestrider den af mig gjorde, såsom collectif. Särskilt bestrider man ali inbjudning såsom ej behöflig. Det är af sådan anledning jag tror, att logikan medgifver hvad jag yrkat, enärfrågan är derom, huruvida man skall begära instämmande antingen i en del, eller i allt. Ridderskapet och Adeln, sorn fattat besluten, måtte väl, då de beslutat, hafva velat, att de öfriga Stånden skulle i deras beslut instämma. Jag kan ej föreställa mig möjligheten deraf, att de beslut vi fattat, skulle vara fattade på det sätt, att de öfrige Stånden ej skulle deruti instämma. Jag får förklara, att jag ej kan afvika från min öfvertygelse, att vi böra göra inbjudningen i allt eller intet. Herr Ribbing: Friherre
Och då hon kom till hästaportens ingång, vid Konungshuset, dråpo de henne der. Och Jojada gjorde ett förbund emellan sig, och allt folket, och Konungen, att de skulle vara Herrans folk. Då gick allt folket uti Baals hus, och bröto det neder, och slogo sönder hans altare och beläte, och slogo ihjäl Matthan, Baals Prest, inför altaret. Och Jojada beställde ämbeten i Herrans hus, under Presterna, Leviterna, som David förskickat hade till Herrans hus, till att göra bränneoffer Herranom, såsom skrifvet står i Mose lag, med fröjd och sånger, som David diktat hade; Och ställde dörravaktare vid dörrarna åt Herrans hus, att der skulle intet orent inkomma i någon måtto. Och han tog de öfversta öfver hundrade, och de mägtiga, och herrarna i folkena, och allt landsfolket, och hade Konungen neder ifrå Herrans hus; och förde honom in genom den höga porten af Konungshuset, och läto Konungen sätta sig på Konungsstolen. Och allt landsfolket, var gladt, och staden var stilla; men Athalja varat dråpen med svärd. Joas var sju år gammal, då han Konung vardt, och regerade fyratio år i Jerusalem. Hans moder het Zibja af BerSeba. Och Joas gjorde det Herranom väl behagade, så länge Presten Jojada lefde. Och Jojada tog honom två hustrur, och han födde söner och döttrar. Derefter tog Joas till att förnya Herrans hus; Och församlade Prester och Leviter, och sade till dem: Farer ut till alla Juda städer, och församler penningar utaf hela Israel, till att förbättra edars Guds hus årliga, och skynder eder till att göra så; men Leviterna fördröjde dermed. Då kallade Konungen Jojada den yppersta, och sade till honom: Hvi hafver du icke akt på Leviterna, att de låta införa af Juda och Jerusalem den hjelpeskatten, som Mose Herrans tjenare påbudit hade, att samkas skulle i Israel, till vittnesbördsens tabernakel?
Hälsande med Gud den allra högste till eder min lilla vän och bästa själ, låter jag min goda vän veta, att jag hafver edert bref väl bekommit o c h därutaf förnummit eder goda hälsa o c h sundhet, hvilket är mig af hjärtat kärt. Nu låter jag eder, min högtärade goda vän och bästa själ veta, att jag hafver det alltsammans bekommit, som I hafver sändt mig, hvilket jag tackar eder mycket vänligen för. Min goda vän skrifver mig till, att förtjänsten är icke mycken där nere o c h beder mig, att jag skall råda honom till det bästa. Det bästa råd, jag kan gifva eder, kära barn, tag Gud till hjälp o c h blifver där I är till den tiden, som vi med Guds hjälp hafva satt oss före. Kära min vän, var tålig för min skull, eljes hafver folket så mycket att säga, som I väl bäst själf kan tänka eller får mina ovänner mycken glädje. Kära mitt barn, frukta Gud och var tålig i din euslighet; gör som jag gör o c h var alltid vid ett godt mod. I äger mitt bjärta — det är icke mitt — så länge jag lefver. Lyckan kommer, lyckan går, den Gud älskar lyckan får. Gud gifve eder en god dag. A:o 1701. min T&gt;-:~ l._ - 1. OK K,.+ V.nnnc, anrtnct hrto K. A. I D U N 404 jag skall gömma eder många lusend kyssar, liJl dess 1 kommer igen med Guds hjälp, därmed Gud befalla o c h jag förblifver eder bästa vän så länge jag lefver i världen. d. Maria Gribnits. P. S. Emedan jag hafver skrifvit till eder, så vill jag icke förgäta eder kära moders välgärningar, som lion hafver bevisat mig, som jag icke nogsamt kan belacka henne för. Gud låte mig lefva den dagen, att jag kunde tjäna henne igen samt alla andra goda vänner. Minom högtärade goda vän. Salutem. Hälsande med Gud den allrahögste till eder min goda vän och bästa själ på jorden, låter jag min goda vän veta, att jag är vid en god hälsa.
Mm“* Baiaim<k ,7_ t andra, än i hemorten tillverkade varor Uinpför . • TT , förekom mande af dylika missbruk , i S° ’ Sa anse Utskotten, till således vördsamt föreslå, ’ Iiaill,l< e 1 attighet böra upphöra och få au Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse lins K r anhålla, att den ^årdt„r~; 1 .. n ? **'i/veise nos Konst. Mai:t den 5 Juni 1822 ^med^ifnT "tt' l* *enom ^engl. Förordningen medföra mindre partier af T ,// Z fi Sina handelsresor hemort icke tillverkade handel “ l°Mne> i deras ^h ZärdfaridlZvt Tf ^ hafva några andra varor "n Under hfndelsresorne med rättigade att drifva handel ° l ape* lvilka de äro be egen räkning beZnaoch) me*undanlta* endast af hvad de för Stockholm den De c°eu£ Töj.’ ^ ^ deras klädnad. N:o 17. dnk. till E.rp.-Vtsk. den 4 Dec. kl. 6 e m BetUni BjggZn!a BatkJ^ tilUS8 till 5 S skottets be h a m/l i ng* ‘ rem J tt erad t "afföra n de/ ° h u^r 6 ^He rr^ t'jT /" L^U'' förmenande att stadgandet i förenämndelagrum ”att * *ker?er8> »«I.r öå 1,11 boskaps bet uppeifvas förr än hva,J V “ a,l8 ocl* åker icke «JTiT JtEfSJ?** •** «”<*«“ »rsäfie ide vore förbudet ett om l,öste„ till betande insl»"'’ 'i"”1 *“ derlS<!"°"‘ nan person tillhörig, åker, som då blifvlt t Pf,a kreatur å sådan, an d**« k""da *•»**•*'
Hr von Hartmansdorff, Au g.: Det är visserligen riktigt föreslaget af StatsUtsk. att förflytta de ifrågavar. 800 rrdrna från den ecclesiastika till den civila hufvudtiteln. Men deremot kan det vara tvifvel underkastadt, huruvida någon rubbning af anslags-summan för Lappmarks ecclesiastikverk bör äga rum. Dess fond har, såsom bekant är, sin egen inkomst af räntor och collecter m. m. Sjelfva fonden är insatt i Riksg.conl., som derå betalar ränta, på sätt förut här är omförmäldt. Jag skulle icke tro, att under detta förslag ligger någon afsigt att inskränka Konungens dispositionsrätt öfver hela Lappmarks ecclesiastik-fonden. Det beliöfves understundom att derifrån göra större utbetalningar 11 H. 5i 4 02 Den 12 Augusti e. m. det ena året än det andra, i anseende till de olika utgifterna för Lappska barnens undervisning, för understöd åt lärarnes enkor och barn eller åt lärarne sjelfva, då de blifva ålderstigne. Jag tillstyrker således att It. o. Ad. väl måtte bifalla Utskts förslag, men med förbehåll att ingen inskränkning göres i Konungens årliga dispositionsrätt öfver Lappmarks ecclesiastik-fond. Frill. Cederström, Jacob: För min del anser jag den af Utsk. föreslagna öfverflyttningen af länsmans-lönerna riktig; men lika med den sista talaren afstyrker jag afdraget från de 7000 r:dr, som Lappmarks ecclesiastik-fond årligen utgör, af dessa 800 r:dr, som egentligen aldrig bort från denna fond utgöras såsom tillhörande landtslats-tjensternes aflöning. Jag anhåller för min del att, med gillande af öfverflyttningen på 2:dra hufvudtiteln, hvilken redan varit föremål för Ståndets pröfning, summan af Lappmarks ecclesiastik-fond fortfarande måtte upptagas till 7000 r:dr. Hr von Hartmansdorff: På det ingen skiljaktighet må äga rum emellan de två olika förslag, som här äro framställda, vill jag öfvergå lill Frih. Cederströms, hvilket leder till samma ändamål.
Man hade swart at för fadana stil utstöta deni ifrån förmältningen, och det ar för at undwika stvärigheterna wid en obestimd tid för et sadant förtroende, som lag proponsrat, at Fnllmägtige mätte blifwa amdulaeoriste; men will ej nacka någon utdrägt i AödVerstapetS och Aoelus öfwerläggning, utan förbehåller mig allenast, at den orsak jag nämnt, mätte för min rakning i krotocoller antecknas. Herr 8 t ellt förklarade, at de stäk Grefwe ^körner anfört hade werkat pä hans tänkesätt, och hemställde, at Fullmägtige mätte blifwa ambulatoriste, samt ombyte sts wtd hwarannan kevisto-u. Herr Herr Grefwen och Landt-Marskalken. Herr Liboria har hemställt, at wära Mcdständer mätte osördröjeligen blifwa underrättade om det be» sint Ridderstapet och Adeln täger i detta ämne. Grefwe »sm i Iron. Jag ser ej hwarföre det skulle stc osördröjeligen, eller hwad wara Medständcr skulle kunna besluta rörande wära enstillda Fullmägkigar. För öfrigt anser jag Fullmägtige böra ombytas. Ja^g tror menskliga tänkesätten äfven wara ambulatorista. Tiden til ombytet ankommer pä Högloft. Ridderstapet och Adeln. Friherre Loys, Lrio ^olagusson. Aag förenar mig med Herr lckajor Ltoät, i fall Ridderfkapet och Adeln antager den principen, at Fullmägtige stola ombytas ester en wist ordning; men wagar dä förestå, at de utgående mä kunna äter inwaljas wid samma tilsälle; ty eljest stulls Werket kunna förlora en Fullmägtig, som redan igenom den wunna skicklighet och ivana wvre för styrelsen af mycken wigt. Herr Grefwen och Landt - Marskalken»
Oberäknad t alla dessa ärender och göromål, tillhörande Läns-Administrationen i det hela, hör Landshöfdingen personligen deltaga uti Pröfnings-Comilé och Markegångssättning, Roteringsoch Recruterings-Cornmissioner, Mönstringsförrättningar, Tvänne Beklädnads-Directioner, Trenne Boställs-Directioner, Tvänne Lazarettsoch Curlius-Directioner och Tvänne Hushållnings-Sällskapsförvaltningar, förutan andre mera tillfällige förrättningar. Af Uppfostringsoch Undervisnings-anstalter, för Folket, äro följande befintelige på Länets Landsbygd: Östads Barnhus i Östad Socken af Ahle Härad, inrättadt 1774 af frami. Commerce-Rådet och Commendeuren JN". Sahlgren, medelst donation af Östad Säteri 7 mantal med £-del afhyst Rå och Rör, i2-|J mantal Frälse och Frälse-ränta dessutom af 1 mantal, samt en i Rikets Ständers Bank insatt Capital-fond af 16,666 R:dr Specie. Antalet på de Barn, som af Barnhus-Inrättningen underhållas, uppgår nu till 106, hvilka njuta vård och uppfostran af Åboerne å de Barnhuset underlydande hemman, samt undervisning uti en på Säteriet uppförd och efter Yexel-undervisnings-method inrättad Schola, som efter hvad jag, närvarande vid sist hällne Examen, haft tillfälle erfara, är i godt skick och synes svarande emot ändamålet; Varande Friherre Alströmer på Hanström, såsom Stiftarens närmaste lefvande Skyldeman, Disponent öfver Inrättningen. — Vexel-UndervisningsScholor finnas dessutom: En Yid Trollhättan, för 60 till 70 Barn, 45 inrättad och underhållen på Trollhätte Sluss-verks Bolags bekostnad; En uti Mellby Pastorat för 200 Barn, grundad på betydligt anslag af ägaren till Kobergs Säteri Friherre N. A. Silfverschiöld, och nyligen färdigbyggd samt för ändamålet inrättad; En uti Skallsjö.
Många personer, hvilka annars icke ämnat bränna bränvin, se sig måhända dertill nödsakade, för att derigerigenom vinna understöd för kreaturens framfödande. Vore det då rätt att beröfva dessa personer, hvilka förlitat sig på Konungens ord, att bränvinbränning skulle vara dem under instundande April månad tillåten, en sålunda af dem i beräkning tagen fördel, beröfva dem utvägen att derigenom framföda de kreatur, hvilka måhända endast under sådan förutsättning blifvit bibehållna? Följden af en dylik åtgärd blefve otvifvelaktig!, att dessa personer nödsakades att med stor upoffring reducera sina ladugårdar. Jag vill icke uppehålla mig vid framställandet af de förluster, som, i händelse af bränvinsbrännings-förbud, komme att drabba dem, hvilka idka bränvinsbränning till afsalu. Jag vet ganska väl, att man i allmänhet icke med något serdeles medlidande betraktar dessa personers öde, på hvilket jag dock anser att något afseende bör fästas, enär de, lika väl som alla andra medborgare, ega skäligt anspråk att ej, utan tvingande nöd, blifva beröfvade en rättighet, på hvars begagnande de, i följd af en allmän författning, byggt sina beräkningar. En omständighet, som äfven torde vara förtjent af iakttagande, är den, att en mängd personer redan begagnat sig af bränningsrättigheten för April medelst det medgifna utbytet emot December, och i allmänhet torde dessa hafva varit de egentliga bränvinsbrännarne, då deremot större delen af dem, som påräknat utöfning af bränning i April, säkerligen äro sådana personer, hvilka ämnat begagna denna tillåtelse Den 4 F ebruar i f. m. 3l9 i det syfte, som grundlagt K. M:s beslut. Är denna förutsättning riktig, så skulle sistnämnde personer, om bränvinstillverkning under April månad förbjödes, se sig beröfvade en förmån, hvilken i fullt mått tillgodokommit de bränvinsbrännare, som genom utbytet redan begagnat tillverkningsrätten för nämnde månad. Orättvisan häraf springer en hvar tydligt i ögonen.
Icke eller har Utskottet kunnat frångå dess yttrade öfvertygelse om nödvändigheten alt för Brandförsäkringar, så väl i Skånska Försäkrings-Inrättningen, som Götheborgs nya Brandstods-Förening, Banken till sin säkerhet må äska Borgen, enligt det uppgifna Formulairet, Likväl har Utskottet ansett det kunna göra tillfyllest, att sådan borgen hvarje Tionde år förnyas. Utskottet kan så mycket mindre undgå att ytterligare yrka, det afgifterna för Brandförsäkringar må vara i förväg erlagda, på sätt i Betänkandet förmäles, som Banken eljest vore försatt i ound vikligt äfventyr, enär en viss tid alltid åtginge för erhållande af blotta underrättelsen om verkställd betalning, och ytterligare tid nödvändigt fordrades att bringa i ordning hvad som kunde linnas åsidosatt, samt ingen garantie funnes, att icke en eller flere eldsvådor under dessa mellantider kunde inträffa. Deremot har Utskottet ansett Gäldenären kunna be« y6 Eanco~Utskotlcts Betänkande N-o 7^. frias från den förbindelse att årligen , vid afbetalningarnas erläggande till Banken, styrka, att Brandforsäkrings-afgifterna lör 2:ne påföljande år blifvit betalda, samt att Löftesmännen lefva och fortfara att vara vederhäftiga; då i dess ställe den föreskrift meddelas, att Banken låter årligen från Magistraterne begär a upplysning örn Löftesmännens fortfarande vederhäftighet, äfvensom att Brandförsäkrangs-afgifterna, på sätt förenämudt är, verkligen finnas godtgjorda. För öfrigt har Banco-Utskottet insett, att Föreskriften, pag. i3, under Litt. B. , i hvad sorn angår de till Skånska Brandförsäkrings-Inrättningen hörande Originalförsäkrings-brefvens aflemnande i Banken, bör i någon mon jemkas, till undanrödjande af det hinder, sorn deraf skulle uppstå för den påteckning vid årliga afgifter» nas erläggande, hvarom Reglementets 14 §•' stadgar.
Det stall wara Ridderskapet och Adeln fritt att 1 sitt fbrswar och tjenst hafwa och hälla allehanda EmbetSmän och Hanbtwerkare som till egit arbete och hushälsbehof kunna tjenlige wara; dock böra inge flere antagas och under Adelns namn förswaraS än de som behbflige äro, och det utom att läta dem, de i Söderut warande Embetsmän och Handtwärkare till försäng, nägot för andra arbeta. § 12. Fälles nägon af Adelns enskilde Bönder, folk eller^ketjente eller ock nägon annan, hwem det wara 4642 Men 25 October. rnä, ssm uppä deras Frälse-ägor nägot brott eller mi§gjerninq begätt, till pcnningeböter, dä njute och behälle den Adelsman, pä hvars ägor sädant skett, ben vanlige jordägande eller K» ono-andelen af alla säda-, na Sjören, som till twcffifteS gä, äfwen som mäls» ägande-rätten deruti, enär han mälet i laga tid angifva och med Domstolen utföra käler. BegärdeS pä Bordel. Justerades följande: Utdrag af Protokollet, hällek i Högloft. Ridderskapet och AdclnS klemarn d. 25 October 1809. S. D. I anledning af de upplysningar, som genom yttranden sä wäl af Starssom Bevillningsutskottet inkommit rörande skiljaktig? uppgifter af BeWillnings-Summorne för Krut - Socker-och Alun-tillverkningarna i Riket, bcstöt Högloft. Ridderskapet och Adeln anmoda Stats - Utskottet att söka genom Herr Hof-Canzlerens benägna ätgärd skyndsammcligen häröfver inhämta upplysningar frän Kongl. KammarCollegium samt Kammar - Rätten, och detza upplysningar Riksens Ständers plena meddela, bit luprs. S. D. Bcstöt Högloft.
Men om således en fri dispositions-rätt öfver hvad man eger ligger i sakens natur; om man eger äfven hvad man ärft; så måste inedgifvas, att det oinskränkta förbudet att, tinder alla förhållanden, bortgifva eller annorledes disponera öfver arfvejord å landet blott kan försvaras ur sådana förhållanden, som berättiga lagstiftaren att modifiera naturliga rättigheter och inskränka friheten. Endast fånget eller åtkomsten utgör nemligen icke här tillräckligt skäl, ty man kan äfven ärfva lösegendom af betydligt värde, och deröfver får man råda lika fritt, som öfver sin förvärfda egendom. Men denna omständighet visar, att omförmälda förbud hvilar icke på någon allmän rätts-grundsats, utan på en särskild grund. Den är ock allmänt känd. Det var den fordna betydelsen af slägtjord, som hade förbudet till följd; men då 1734 års lagstiftare, i likhet med förut gällande lag, gaf en hyllning åt tidens åsigter medelst samma förbud, lemnade de slägtens anspråk i förgätenhet för arfvingens. Klandrar icke denne ett testamente eller i lifstiden gjord gåfva, hvarigenom arfveeller slägt-jord, som han borde ärfva, blifvit borfgifven, har slägtcn ingen talan. Den kan ej, såsom vid försäljning, genom börds-rättens begagnande, bevara jorden inom slägten; och deraf finnes, att då börds-rätten varit en konseqvent utbildning af slägtjords-begreppet, inskränkningen i dispositions-rätten öfver arfvejord ej tjenar till upprätthållande af detta begrepp; hvaraf åter följer, att börds-rätten kan bibehållas, utan att berörda inskränkning eger rum. Emellertid var det, på sätt tillförene är anmärkt, berörde begrepp, som uteslutande inverkade på ordnandet af testamentsoch gåfvo-rätten efter lands-rätt. Arfve-jorden förbehölls arfvingen ovilkorligen; och dermed var hans anspråk uppfyldt, då man efter stads-rätt, enär arfve-jord der ej kunde komma i fråga, bestämde arfvinges rätt till en viss qvot af egendomen.