Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. i834 0£h *835. to Sami. 1 Afd, 2 Bandel■ cl CO CO 66 Bil. till Expeditions-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse N.o 3o8. Införseltull. lltförseltull. Muskus eller desman i Lod 2 4 Muskött, insyltad i Skålp. 20 torr i Skålp. 8 Muskottblomma . i Skålp. — 1 2 Musslor, friska i Tunna 2 3 — insyltade eller saltade • . i Kanna 16 6 Mynt, guld-, silfveroch kopFr iti F. ill Målningar, handteckningar och ritningar, oinfattade och infattade: af Svenska konstFr i a Fr ia. n o r 6 r • • » • • • • • 1 a • 1 I andre ioo R:dr v. 5 — 1 Naturalier, till samlingar . Fr i a. Fr ia. Syoch Tambour iooo St. — .6 — ) Kråseller Bröstnålar af o\Fr ( ia. äkta metall ioo R:dr v. 33 16 — andra slag iooo St. i - — Näfver . i Lisp. — i 8 5 — Nät af alla namn och slag . ioo R:dr v. 33 16 — Fr la. Nötter: Cocos Musikaliska Instrumenten, se Instrumenten. Musslin, se väfnader af Bomull. Mynlkoppar, se Koppar. Myrrha, se Apotheks-varor. Nankin, se väfnader af Bomull. Nopkin, se väfnader af Bomull. Noter, se Böcker. Nyseller Prustrot, se Apothek*-varor. Bil. till Expedilions-Ulskottets Förslag till und. Qvantitet för fnförselttill UtförselTullvUrde. tullheräkning. tull. I 32 — Oljor:
Det är temligen gifvet, att vaktmästarne inom UtrikesDepart:t hafva rätt till pension på Allm. Indragningsstaten, äfvensom i Civilstatens pensionskassa. Om hela deras lönebelopp och icke någon qvot deraf grundlägger pensionsrätten, så vågar jag tro, att vid detta tillfälle icke någon skillnad bör för dem göras. Men om förhållandet är att de, likasom Utrikesministern, pensioneras af kabinettskassan, då förfaller min invändning. Frih. Palmstjerna: Jag ber om ursäkt, att jag uppehål ler E. o. Ad:ns tid; men det är angeläget för mig, att försvara mitt yrkande. Jag anser nemi. icke, att det är fråga om vaktbetjeniugens pensioner, utan blott om den stat, hvarifrån deras aflöning utgår. Denna är af R. St:r, enl. K. M:s förslag, till större delen bifallen, och blott några af de deruti förekommande punkter skola dragas under omröstning i Förstärkt StatsUtsk. Gr. af Ugglas: Det förefaller mig likväl som om den anm., Gr. Mörner gjort, är befogad. Det är åtminstone klart, att när bidrag lemnäs från begge rikena, så är det icke utproportioneradt I)e n 22 Augus ti e. m. 221 till någon viss grad för livarje tjensteman. Plågan är då, om i den lön, som vaktmästaren har, ingredierar något af de Norska medlen. Hvad som skall bestämma den saken är just det förhållande, som Gr. Mörner anfört, nemi. vaktmästarnes pensionsrätt. Erhålla de nemi. af Svenska statsverket på indragningastat pension, motsvarande deras fulla lön, så är det ju klart att denna lön utgår från Svenska statsverket; eller också upstår ett annat och besynnerligt förhållande, nemi. att Svenska indragningsverket skal! betungas för dessa personer med högre utgifter, än hvad den Svenska lönen utgjort. Detta förefaller mig vara ganska klart, och således om pensionen på indragniugsstaten verkligen lemnäs till fullt belopp efter hvad lönen utgjort, så torde tvifvelsutan ingen afkortning å denna lön böra ega rum i och för bevillningens bestämmande.
”Tack för dessa ord, Gustaf – du har förstått mig – du har läst i djupet af min själ – men släpp mig blott ett enda ögonblick – så – nu är jag fri – och du en slaf, som väntar herrskarinnans vink – denna brinnande bön i dina ögon – hvad den kläder dem väl – jag vill kyssa upp dess andakt så – bort med locken från din panna – bort med lockarna från min – nu kunna våra tankars hem fria möta hvarandra – stackars liten, ditt hjerta slår, som ville det arbeta sig ut, för att öppet krympa tillsamman och dö under min hand – men känn, känn hur lugnt mitt är.” ”Det slår, Celestine, slår våldsamt.” ”Ja, men blott af ömhet, af deltagande för dig, ljuslockige gosse.” ”Celestine – Celestine” – ”Hvad denna ångest gör dig intagande, min Gustaf – min – förstår du, hvad detta min betyder? – det betyder: Gustaf är min till sådan grad af slafviskhet, att detta ord: Celestine är min, icke kan våga smyga sig ut på hans läppar nej – nej – låt dina armar hvila – kom ihåg att de bära bojor – bort med din mun – kom ihåg att den ej är nyckeln till dina fjettrars lås – afstånd emellan oss – så – så – nu blir det jag som lyfter dig till mig – min andedrägt, som upptorkar ångestsvetten på din panna – ha, Gustaf! ” Hennes sköna armar flögo ursinnigt kring hans hals – deras hufvuden sammangjötos, liksom tvenne eldslågor – det ljusa håret dränktes i de yppiga svarta lockarna – och i samma ögonblick täcktes solen af ett moln; – men när molnet försvunnit, fållo de befriade strålarna på Celestines sköna gestalt, der hon med hufvudet stödt mot handen satt vid det lilla skrifbordet. Men qvar på örngåttskudden låg ännu hufvudet med mustacherna, och öfver dess slutna ögonlock tycktes en lätt slummer hafva höjt sina vingar. Celestines blickar sväfvade medvetslöst igenom rummet; men när de nalkades sängomhänget, antogo de ett uttryck af den outsägligaste ömhet.
Lån, stälda pä amortering, kunna vid tillfälliga behof i allmänhet icke under fördelaktiga vilkor betingas. Sådana behof kunna för Hypotheks-banken uppstå hufvudsakligen i den händelse, att Hypotheks-förening hos Banken anmält sig att erhålla lån till så lågt belopp, att detsamma, under för hand varande penningeställning, icke lämpligen kan i amorteringsväg upptagas. Utur denna synpunkt lärer det vara af stor vigt, alt Hypotheks-banken berättigas att göra upplåning mot obligationer, lydande på uppsägning; och vid betraktande af de mångå och noggranna kontroller, Hypotheksbankens Bih. till It. St. Statsoch Banko-Ulskollets Memorial M 40. förvaltning skulle från det allmännas sida blifva underkastad, synes något missbruk af detta upplåningssätt icke rimligen kunna eller böra befaras. Emellertid är det angeläget att, äfven vid upplåning af ifrågavarande beskaffenhet, noggrannt tillses, att full säkerhet i jord-hypothek förefinnes, och att enahanda lånevilkor i öfrigt iakttagas, som skola gälla till efterrättelse vid amorteringslåns uppgörande; hvarjemte och för att ytterligare utmärka, att meningen icke är, att uppsägningslån böra få blifva af stående natur, Utskottet ansett sig böra föreslå, att sådant lån, om det ej redan förut blifvit inlöst, skall återgäldas med det amorteringslån, som näst derefter uppgöres, så att i detsamma det redan tagna uppsägbara lånet alltid inberäknas. I öfverensstämmelse med dessa åsigter har Utskottet uppgjort det förslag, sorn, motsvarande § 10, här nedan igenfinnes under § 9, dit. förslaget, i anseende lill nödig befunnen förändring i §§:s nummerföljd, blifvit förflyttadt. Den begränsning åter i upplåningens belopp, som af åtskilliga talare påyrkats, finnér Utskottet vara oförenlig med den Hypotheks-banken, enligt förslaget, åliggande pligt och bestämmelse, att ombesörja de för Hypotheks-föreningarnes behof erforderliga upplåningar.
Att Organisationen af TullRäkenskaperne och Controllen i det hela måtte vara högst opålitlig, upplyses ej allenast af Herrar Revisorers Berättelse härom, utan ock don betydliga Balance, som nyligen vid Tullverket i Stockholm uppstått, och efter allmänna ryktet skulle utgjort omkring 200,000 R:r, men likväl blifvit på hvarjehanda sätt till det mesta ersatt. Huru kan möjligen en så stor Summa, som efter Räkenskaperne influtit , kunna ullgripas, utan en straffbar efterlåten tillsyn ? Lika förvånande upplysningar lemna de allmänt kända oförsvarliga förhållanden med missbruk af NederlagsFrih^ten , och huru i Götheborg man sökt anställa mordbrand uti NederlagsMagazin, der spåtior funnits inlagda uti packlårar, i stället för varor. Sat sapienti. Angående inre LandtTullsBevakningen , är jag, i anseende till dess totala indragning, af enahanda - I Den 2 Januarii» HZ handa tänkesätt med dem, hvilka både jag och en värd Ledamot af detta Riksstånd Herr Printzenskjöld till Högloft Ridderskap t1' och Adelns Protocoll nästli-Ine Riksdag yttrade. Betjeningens underhåll belastar Staten ärligen med en på intet sätt lönande utgift till och med innan sista Löne tillökningen, af nära 100,000 R dr Banco, underhållet af Tullhusen och Betjeningens Boställen inberäkna It, hvarförutan 6 å 700 ry-slolösa personer äro blott Statens tärande Medlemmar i ett Folkfatiigt Land. Att Förslaget^ det alla ConfiscationsMål måtte af de ordinarie Domstolarne upptagas Och afgöns , leder äfven till en betydlig både besparing och indragning af öfverflödiga Tjenstemän: Sådana mål äro af mycket mindre grannlaga beskaffenhet, än de, hvilka af Kämnärseller RådstuguRätter be* handlas och ej sällan angå Lif, Ära och Gods. I följd af allt detta , vågar jag i ödmjukhet föreslå : 1:0
Hans efterkommande varde utrotade; deras namn varde i androm led utplånad. På hans fäders missgerning varde tänkt för Herranom, och hans moders synd varde intet utplånad. Herren låte dem aldrig komma utu sin ögnasyn, och deras åminnelse varde utrotad på jordene; Derföre att han så platt ingen barmhertighet hade; utan förföljde den elända och fattiga, och den bedröfvada, till att dräpa honom. Och han ville hafva förbannelse, den skall ock komma honom; han ville icke välsignelse, så skall hon ock vara långt ifrå honom. Och han drog förbannelse uppå sig, såsom sina skjorto; och hon är ingången i hans inelfver, såsom vatten, och såsom olja uti hans ben. Hon varde honom såsom en klädnad, den han uppå sig hafver, och såsom ett bälte, der han allestädes omgjordar sig med. Alltså ske dem af Herranom, som mig emot äro, och tala ondt emot mina själ. Men du, Herre, Herre, var du med mig för ditt Namns skull; ty din nåd är min tröst, fräls mig. Ty jag är fattig och elände; mitt hjerta är bedröfvadt i mig. Jag går bort såsom en skugge, den fördrifven varder, och varder förjagad såsom gräshoppor. Min knä äro svage af fasto, och mitt kött är magert, och hafver ingen fetma. Och jag måste vara deras begabberi; när de se mig, rista de sitt hufvud. Gör mig bistånd, Herre, min Gud; hjelp mig efter dina nåd; Att de måga förnimma, att det är din hand; att du, Herre, detta gör. Förbanna de, så välsigna du; sätta de sig emot mig, så varde de till skam; men din tjenare glädje sig. Mine motståndare varde med försmädelse beklädde, och varde med sine skam öfvertäckte, såsom med en kjortel. Jag vill mycket tacka Herranom med min mun, och lofva honom ibland många. Ty han står dem fattiga på högra handene, att han skall hjelpa honom ifrå dem som hans lif fördöma. En Psalm Davids.
M. beslutat emot deras mening, lika väl bör kunna rättvisa dem för hvad de icke gjort, som antalet af Const.Utskis gilltiga anmärkn:r i förhållande till målens mängd bör kunna bereda dem ett billigare omdöme för hvad de gjort, än det Utsk. synts åsyfta. Jag öfverlemna!' nu denna fråga till den henne förestående pröfning, och ingår naturligtvis icke i någon discussion öfver hennes afgörande. Den tillfredsställelsen äger jag dock och bör ej nu förtiga, att för den långa tid jag lillbragt i mitt fäderneslauds tjenst, fredar mig mitt samvete från att någonsin hafva handlat i annan än god afsigt; och jag skulle, opåkallad af någon anmärkn., sjelf hafva gjort mig sådan förebråelse, om jag funnit skäl dertill. Det är med detta betryggande medvetande, jag nu träder ur eliscussionen; och jag gör mig den förhoppning, att det upplysta Stånd, hvartill jag hörer, bedömmer mina handlingar, som de förtjena, — mera begär jag icke. Frih. von Schulzenheim, David: Äfven jag har känt mig uppmanad att vid detta tillfälle yttra några ord till R. o. Ad. Praxis har visserligen vid föregrde riksdagar varit den, att, då Const.Utsk:s, med anledn. af Statsråds-protocollernas fullbordade granskning, afgifna memor. förekommit till pröfning hos R. o. Ad., Konungens rådgifvare icke varit närvar, vid öfverläggningarna. Jag befinner mig likväl nu ibland dem, som trott sig böra frånträda denna praxis. Anledn:n dertill har varit, dels min egen förändrade ställning, dels äfven, och hufvudsakligast antalet och beskaffenheten af de mot Konungens rådgifvare nu riktade anmärkntr. Ofelbarhet och fullkomlighet, mine herrar! lära icke hafva fallit på någon dödligs lott, minst på min egen. Oförstäldt vill jag således bekänna, att jag alldeles icke tror mig kunna eller böra underkänna befogenheten af alla Utsk:s anmärkntr, ehuru jag ej anser dem nog vigtiga, att rättvisligen böra leda till den antydda påföljden.
Om till ex. i ett underställt mäi, hwarigenom någon ar dömd till döden, och derjemte ersättning till mälscgande eller andre anfldts aga runi; jemte det alt bland flere andre medbrottstige en och annan ware d md lill 40 pär spö och fästning för lifstid, Kongl. Mast msträ.ikte betz pröfning blott till frägan om dKsstraffet, och derwid sann, att den till döden dömde borde ifrån detta straff njuta befrielse, men Kongl. Mast icke fann sir l tillfälle, att till pröfning äfwen upptaga de delar as malek, hwilka angingo de öfrige perso, neime, eller de flere derwid förekommande omständigheter, om hwilka Utstaaet eljest skulle anses såsom Laga kraft wunnit, sä skulle följden blifwa att, ehuru huswudmannen ibland de brottstige njutit befrielse fran dödsstraffet, skulle icke allenast honom drabba de öfriga fran brottet härflytande olägenheter, utan ock de till delaktighet i hufwudmannens brort för skyldige ansedda personer wara underkastade det öde, att för det att de endast bidragit till en ogerning, lida ett härdare straff än werkeliga huswudmannen, som i kraft af mälets underställande, hwad honom ensam beträffade, om principen för underställningen wore sadan, antingen fatt lindrigare straff, eller ock njutit befrielse, 0. s. w. Emedlertid och dä olika meningar ägt och kunna aga rum i detta ämne, som innefattar stadgandet af en allmän grund för tillämpningen afen gifwen Lag, synes det wara af wigt, att ett närmare och mera bestämdt förklarande härom matte stadgas och utsärdaS. Fräga har uppstått, huruwida 25 § af Regerings-Formen, och den deruti Konungen tillagde höga rättighet, att i brottmål göra näd, borde salunda förstas, att samma rättighet icke kunde sträcka - 88 Den sz April. sträckas till eftergift of andre böter ön Rrsnans andel i desamma.
Natt efter natt hade hon ju vakat der under en hel månads tid; hade det då icke varit den gamla ragatans förbannade skyldighet att låta henne vara i ro på julafton? Jo visst! Men verlden var miserabel, det var det han alltid hade tyckt, och ju äldre han blef, dess mindre fann han att göra deråt. Verlden var miserabel, det var nu en gång så inrättadt, hvarföre vete tusan – det kunde rikets prester få svara på, – man kunde icke gå och hänga sig för det, och aldrig lönte det mödan att köra hufvudet i vägg för den saken. Vid denna förståndiga slutpunkt i sitt raisonement, slog revisorn upp kragen, ty det hade blifvit bistert kalt, stack händerna in i pelsärmarne och gick hem och lade sig att sofva. Åter satt Eva ensam med en matt känsla af glädje öfver att tiden för stängningen närmade sig. Men hvad skulle hon taga sig för? Så kom hon att tänka på sitt handarbete och började sticka – åh en sådan lisa det var för en tom, öfvertrött hjerna att mekaniskt räkna maskorna 1, 2, 3, 4, 5, och många gånger om igen 1, 2, 3, 4, 5, 6. Men bäst det var blef hon störd derigenom att dörren flög upp, och in vacklade med osäkra steg en halfstor, sexton års pojke med en bucklig stormhatt, pittoreskt satt på skulten, en uppknäpt kavaj och byxorna på svang. Han stultade fram mot disken, lutade sig mot den och förklarade stammande med armarne utsträckta »att det var tu-u-san så roligt, aldeles för för förbannadt roligt att göra frökens bekantskap, för .. för ...» Eva skalf till, bet ihop läpparne, och utan att yttra ett ord körde hon formligen ut den raglande, konjaksstinkande ynglingen, men ännu då hon stängt dörren efter honom, darrade hon i alla leder. Det svindlade för hennes ögon, hon tog på sig sina ytterplagg och började stänga. När hon var färdig och hade satt luckorna för fönstren, slog klockan tolf. Med raska steg gick hon hemåt öfver de tomma, öfvergifna gatorna, der icke en själ syntes till utom en och annan poliskonstapel, som med frostigt pipskägg patrullerade framför husen.
Riföllos. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, nedannämnde Mern., Betänk:n och Utlåtm, nemi.: Konst.-Utsk:ts den 28 sisth Januari bordlagde Mern. N:o 6, ang:de fullbordad granskning af de i Stats-Rådet förda protokoll; 316 Den 7 Februari. Sammansätta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekoh.-Utsk:ts den 31 sistl. Januari bordlagde Betänk. N:o 1, i ani. af väckta motioner om utarbetande af lag mot obehörig efterbildning af konstalster; Allm. Besv.- o. Ekon.-Utslcts den 31 sistl. Januari bordlagde Belänkm: N:o 53, i ani. af väckt motion om ändring i Kongl. Kungörelsen den 18 Mars 1843, i fråga om ersättning åt särskildt tillförordnad domare för syri å militie-boställe; N:o 54, i ani. af väckt motion om en ny lag rörande vattenrätten ; N:o 55, i ani. af väckt motion om upphäfvande af hittills gällande reglementen för vården af socken-magasiner samt öfverlemnande åt kommunal-styrelserna att öfver samma magasiner förfoga; N:o 56, i ani. af väckt motion om lämpligare fördelning emellan socknar af samma pastorat af den återvunna helgonsky Iden; Stals-Utsk:ts den 4 dennes bordlagde Utlåhn och Mern.: N:o 42, i ani. af väckt motion om förklaring af författnme i fråga om vilkoren för hypothekslåns erhållande; N:o 43, i ani. af väckta frågor om inlösen af åtskilliga så kallade Riksgäldssedlar, hvilka icke inom den bestämda preskriptionstiden blifvit till invexling företedda; N:o 44, ang. verkställande af undersökningar i ani. af väckt förslag om norra stambanans framdragande från trakten af Husby eller Odensala öfver Erikssund till Grans socken; Sammansatta Statssamt Allm.
Hvad skulle jag kunna vänta efter all den artighet och välvilja, hvarmed jag blifvit mottagen.» »Det skall jag säga», svarade han med en viss uppmjukad rörelse. »Frun kan vänta af mig samma honorarium som mamsell Bremer har. Och det icke blott för hvad som hädanefter skrifves, utan de två sista arbetena ha af mig beräknats efter samma pris. Summan ligger aflagd för fru Flygares bosättning i min bottenvåning» »Det der var fint», förklarade Snellman, då han fick höra talas om Thomsons yttranden. För min del visste jag ej rätt hvad jag skulle tro. Men från den tidpunkten gingo mina honorarier alltid i stigande, och jag skulle varit mycket otacksani om jag någonsin glömt Dahlgrens och nymfen Aganippes aftongillen eller de gäster jag der träffat. Då slutligen våren med grönska och blommor förkunnade, att alla festligheter »vid ljus och lampors sken» borde inställas, lade nymfen Aganippe igen den ådra från hennes källa, som skalden funnit och lyckats leda in i sitt hem. Sällskapet åtskildes således för att, efter olika utflygter till andra brunnar, vid höstens inbrott, som det hette, träffas ånyo på samma mötesplats. Emellertid hade under den förflutna vintern nästan alla ledamöterna skrifvit något bidrag för den kalender, som icke likasom tidningen skulle tjena endast till nöje, utan tryckas och utgifvas med titeln Aganippe och hvaraf inkomsten var bestämd att godtgöra utgifterna för sällskapets högtidsdag. Denna kunde likväl ej uppskjutas tills den lilla boken såg dagen (det hade ock blifvit en väntan utan soluppgång), den arrangerades ändå. Och denna fest på Björkö, en verklig liten ädelsten bland nöjen, förhöjdes betydligt af att vid middagsbordet få se Phosphorismens äldste och ädlaste stödjepelare, Atterbom. Hvad var det ej sedan att höra de väldiga strömmar af tal, som Dahlgren lät följa med bålens aldrig sinande vågor och de tal, med hvilka Atterbom svarade! Från båda hållen gnistrade ett fosforiskt sken, i hvilket allt himlens solsken hade tillåtelse att utströ sitt guld. Men icke får man tro att det då varande unga Sverige satt tigande inför det gamlas representanter.
Uti denna reservation har Herr Hjärne, II, instämt. STOCKHOLM, i834, hos J. A. Waubb»; Statssamt Allm. Besa.- och Oecon.-Utsl:s Utlåtande N'.o jg. 1 N:o 4g. Antorn till Exp.-Utsk. d. 19 Jan. i835. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 34, i fråga om Folkskolors inrättande i Riket. TJtskoltens uti förrberörde ämne afgifne Betänkande, som Högvördige Presteoch Vällofl. Borgare-Stånden bifallit, har lill Utskottens förnyade handläggning blifvit återremitteradt, på grund af dervid gjorda anmärkningar och afgifna yttranden, inom Höglojl. Ridderskapet och Adeln, af Grefve Horn , Friherre Cederström, Herrar Cederschiöld, Stuart, von Hartmansdorff, Hjärne, Dalman och Lejre'n, samt, inom Hedervärda B onde-Ståndet, af de flesta Ståndets Ledamöter.
Anslag till betäckande af de i samma kassas'inkomster för åren 1853 och 1854 utöfver kreditiv-summan uppkomna brister, eller för det förra året 15,559 R:dr 2 sk. 6 r:st banko eller 23,508 ,R:dr 58 öre Riksmynt, och för det sednare 14,134 R:dr 4 sk. 6 r:st banko ejler 21,201 R:dr 14 öre Riksmynt, således tilli Slals-Ulskotlels Uclåtande Jti 32. hopa för begge åren 29,67.3 Anslag till ersättande af enahanda för år 1865 nu kända bristen, 10,123 R:dr 39 sk. 10 r:st banko, eller 15,185 R:dr 74 % öre Riksmynt, bvareihotdet för samma år Arméens pensions-kassa framdeles möjligen tillkommande förhöjda vederlag för rusthålls-afgiftern;) borde till Riksgälds kontoret allemnas; 4:o. Tillökning för åren 1856 och 1857 med 21,000 R:dr banko eller 31,500 R:dr Riksmynt årligen i del vid förra Riksdagen åt pensions-kassan ärligen under Irenne år beviljade kreditiv 56,000 R:dr banko, att i mån af behof anlitas, med skyldighet för pensions-kassan att till Riksgiilds-kontoret afstå nyssnämnde för hvarldera af dessa år belöpande vederlags-förhöjning; och 5:o. Med samma skyldighet, för åren 1858, 1859 och 1860, ett nytt kreditiv af 57,000 R:dr b:ko eller 85,500 R:dr Riksmynt årligen, att på Riksgäldskontoret anvisas, derest icke Rikets Ständer skulle linna lämpligare att låta nuvarande Statsbidraget 36.000 R:dr banko eller 54,000 R:dr Riksmynt blifva oförändradt, dock med den skilnad, att detsamma bestämmes såsom förslag-anslag. Slutligen och i anledning al de genom
Utlåtande, i anledning af ifrågaställdeextraStats-anslag för Försvars-verket till sjöss* (U. A.) Kongl. Majlis Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof upptager för detta föremål följande extra anslags-summor: ilo Till fullbordande af ett under byggnad varande bestyckadt ångfartyg om 200 hästars kraft, 100,000 Ridr. 210 Till anskaffande af ett bestyckadt ångfartyg om 3oo hästars kraft,. 278,000 Ridr. Då, genom en förändrad organisation af Sjöförsvaret, och i den mon linieskeppen komma att medtaga en mindre del än hittills af det för Flottans underhåll anvisade anslag, tillgång bör uppkomma för bestridandet af all den vigtiga materiella utgiften för Sjöväsendet, har Utskottet, oagtadt det erkänner nyttan och lämpligheten af bevärade ångfartyg, emedlertid ej funnit sig böra tillstyrka de af Kongl. Majit i sådant afseende äskade extra Stats-anslag. 3:o Till upphandling af 72-pundige bombkanoner med projectiler för linieskeppen och de större fregatterne, samt till kanonslupars armering med bombkanoner, 63,333 R;dr 16 sk. Då Utskottet, innan utredt blifvit, huruvida linieskepp komma att för framtiden ingå i beräkning för Sjöförsvaret, icke anser lämpligt, att serskilda medel anvisas för dessa skepps bestyckning, men deremot, vid betragtande af angelägenheten, att de förbättrade artilleri-piecer , sorn, under be - 14 Slats~JJ tskottets Utlåtande, N:o 3S4- Litt.