Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
3 Enär denna votering, efter det tvänne sedlar blifvit såsom dubbla kasserade, utfallit med 54 Ja och 63 JSfej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej propositionen. Den, som instämmer i Utskottets af Preste-Ståndet gillade förslag, att omalet 0maiet hvote hvete skall åsättas en införselstull af 15 öre kubikfoten, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, kommer, enligt Ridderskapet och Adelns samt Rorgareoch BondeStåndens beslut, denna vara att fortfarande få tullfritt införas. Denna omröstning har utfallit med 54 Ja och 65 Nej; i följd hvaraf Rikets S tänder beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 7:dc omröstningen. Den, som biträder Preste-Ståndets beslut, att omalen råg skall beläggas med Omalen råg. den af Utskottet föreslagna införselsafgift, nemligen 10 öre per kubikfot, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är de tre andra Ståndens mening, att nuvarande tullfrihet för detta sädesslag skall framgent bibehållas, af Rikets Ständer antagen. Omröstningen har utfallit med 55 Ja och 64 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 8:(lc omröstningen. Den, som gillar Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden godkända förslag, att Mjöl af mjöl af hvete bör beläggas med tull af 80 öre centnern vid införsel, röstar a vete. Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer den nuvarande tullfriheten att bibehållas för denna vara. Som denna omröstning utfallit med 64 Ja, och 55 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 4 Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 1 Mjöl af råg. Gryn af Spanmål, alla slag. Trädgårdsbönor. 9:de omröstningen.
När man för öfrigt känner de klena förmåner, som dessa Pastorer, äfvensom det lägre presterskapet i allmänhet åtnjuter, så .talar detta tillräckligt derför att dessa församlingars praebendenatur mätte upnora och att inom desamma må tillsättas ständiga Pastorer för församl in garnes sorgfälligare skötsel. När nu dertill kommer att med hänseende till den till Biskoparne ingående kronotionden, så att det t. ex. skall finnas en Biskop inom Lunds Stift, som tjenar för 40 a 50,000 R:dr rgds, så tyckes det hafva skäl för sig och vara rättvist, synnerligen när man betänker att på andra sidan en del Biskopar hafva så små löner, att de icke upgå till det föreslagna normalbeloppet, att de stora Biskopslönerna reduceras, hvarigenom icke allenast tillgångar vinnas för tillräckliga löner åt Biskoparne sjelfve, utan äfven eli öfverskott att användas till löneförhöjningar inom clericiestaten. Det är icke utan skäl, som man i allmänhet har talat om en löneförhöjning för de lägre inom clericiestaten. Man vet hvilket inflytande det har på sjelfsländigheten hos en menniska om man är väl eller mindre aflönt och isynnerhet i afseende på sjelfva preslbildningen. Detta är med hänseende till sjelfva preslbildningen, och då man nu vet i hvad förhållande den står till presternes aflöningssätt, så torde tiden verkligen vara inne att man gör något för att jemna deras aflöning, hvilket jag anser att man icke kan åstadkomma på ändamålsenligare sätt, än genom en reglering af biskopslönerne, så att Biskoparne få tillräckligt stora löner jemförelsevis med deras vederlikar inom den civila administrationen 488 Den 23 Mars e. m. samt att sedermera öfverskottet af dessa löner användes till löneförhöjningar för det lägre Presterskapets På dessa skäl och många andra, som borde tilläggas men hvarmed jag icke vill uptaga R. o. Ad:s tid vid denna sena limma, tager jag mig friheten yrka bifall på min reservation. Hr Tersmeden, Pehr Reinh.: För att på förhand söka stämma det Höglofl.
Häremot har Herr von Schultzenheim, Daviel, uti ett Memorial och uti ett serskildt Anförande till Protocollct, visat de skäl, till en del de samma, hvilka nedanföre åberopas, i stöd hvaraf Herr von Schultzenheim icke anser Kongl. LandtbruksAkademien af I\. H. Beij), ock FJion. Utsk. Bétänkdilcléft. Ständer kunna emottaga instrttctioner, och iföljakteligen icke heller den väckta motionett böra till öfverläggning upptagas, än mindre till något Utskott kunna remitteras. Då Höglo!!. Ridderskapet och Adeln till Utskottets handläggning likväl remitterat denna motion, har Utskottet icke ansett, sig tillständig! att undandraga sig upptagandet och handläggningen af ett föremål, som äger så nära samband med allt slags Landthushållning, ehuru Utskottet fullt instämmer i dett af Herr von Schultzenheim framställda öfvertygelse, hvilken Memorialets författare äfven sjelf synes dela, att Kongl. LandtbruksAkademien, såsom varande ett verk, hvilket leder sin upprinnelse och äger sitt sjelfbestånd ifrån för detta Hans Kongl. Höghet Kronprinsens, nu vår Ållernådigste Konungs, aldrig nog vördade omsorg och liberalitet, samt stående under dess närmaste inseende och höga beskydd, visserligen icke behöfvet? Riksens Höglofl. Ständers granskning eller åtgärder, till uppfyllande af det med Akade* imens stiftelse åsyftade ändamål. De gjorda anmälanden reduceras hufvudsakligen till Irenne serskilda framställningar: 1:0 Ett yttradt tvifvelsmål, huruvida Akademien fyller sin bestämmelse med lifgifvande! af sina Annaler och andra genom dess försorg utkomma Ekonomiska skrifter. 2:0 Ögillandet af Akademiens här i hufvudstaden inrättade centralverkstad, dess närvarande skick, dess utlemnade arbeten och deras försäljningspriser} hvaraf allt 5:0 hemtas slutelig anled* Sist), och Ehen. XJtsk. Beiankanäcn. 521 ning till förslag af den genom Riksens Håglöf!.
Nämndemän i de fall då flere härader hafva gemensam tingsstad i brottmål, vederbörande domare, som der håller ransakning med häktad person, må ega att af allmänna medel till det belopp, som för resor i Kronans angelägenheter enligt författningarne domare tillkommer, undfå ersättning, beräknad efter den väglängd, hvarmed afståndet från hans hemvist till den gemensamma tingsstaden må öfverstiga det till häradets eller tingslagets vanliga tingsställe, dels ock att till målsegare, som å gemensam tingsstad personligen sig inställer vid ransakning angående gröfre, för allmänna säkerhen vådliga brott, ersättning beräknad efter skilnaden i väglängd, såsom nyss är sagdt, får för resekostnad och uppehälle, derest den tilltalade icke frikännes, af allmänna medel utgå efter enahanda grund, som angånde sådan ersättning åt vittnen är föreskrifven. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CAEL. Louis De Geer. v - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 35. 11 Transsumt af Protokollet öfver Justitie-Departements-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådel å Stockholnus Slott Tisdagen den 6 Maj 1862. I närvaro af: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer. Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström. Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt. Ehnemark. Lagerstråle. Malmsten. Tingselius. Bredberg. Thulstrup. Reuterskiöld. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet:
R:dr 3,960,000: Innestående fond för Götha Canals framtida underhåll . - , 93,926: D:o medel att af Götha Canal-Bolag lyftas, sedan allt arbete i hamnbygg nads-väg blifvit fullbordadt .. 1,942: — För Södertelje Canal afsatt fond . 3o,ooo: —• Utelöpande Obligationer, hvilka dels icke aro uppsägbare, dels ock, enligt Obligalionernes lydelse, icke kunna uppsägas, så länge Conloret bibehåller och förräntar något inrikes eller utrikes lån, 6,75o : —. — samt sådana capital, som icke kunna komma i fråga att uppsägas till betalning utan R. St;s serskildta föreskrift, nemi. a) Högstsalig Konung Carl Xlllrshem gifts-capital med 5 proc. ränta 100,000; b) Trollhätte Slussverks Lån med 12 proc. d:o 32,833: 16. — c) Lifränte-lånet med 81 d:o d:o „ 3,916; 3a. — d} Lappmarks Ecclesiastik-Fond med 5 dm d:o . 67,184: ‘i’]. 2. Summa B:co R;dr 4j39^,552: 3^. 2. 3:o Lappmarks EcclesiastikTonds och åtskilliga andra Capital-tillgångar, tillhörande under Fullmägtiges förvaltning ställde Cassör. Uppå Fullmägtiges derom gjorda hemställan, beslöto Rikets Ständer vid sista Riksdag, att, på sätt uti Stats-Utskoltets till Fullmägtige den 28 Mars 1835 i ämnet uflåtne Skrifvelse närmare omförmäles, nedan uppräknade på Riksgälds-Contoret öfverlåtne skuldförbindelser och Obligationer skulle få realiseras, allt efter som Fullmägtige kunde finna för Contoret förin enligt, nemligen: 12 Slats-Uiskotlets MemorialN.-o 38. l:o.
För öfrigt hade jag, lika med Hr Fåhreeus, helst sett, om 5:te mom:t i denna § blifvit helt och hållet uteslutet, men då nu 3 Stånd förenat sig om hans reservation, så instämmer jag äfven i densamma. I 4:de mom:t har man vidtagit en förändring af komitérades förslag, hvilken jag ingalunda anser lämplig, då man nemi. föreskrifvit, att från embetsverken skola uppgifvas alla, som hafva icke blott lön utan äfven gratifikationer, i stället för att enligt komiténs förslag blott de skulle uptagas, som hade minst 400 rdr; hvarföre jag anhåller, att detta 4:de mom. må erhålla följande tillägg: ”dock att uppgift icke fordras angrie någon, hvars alla årsinkomster sammanlagda icke anses upgå till 400 rdr.” Gr. Lagerbjelke: Det är verkligen Utsk:ts mening, att hvarje särskild försäljning skall af domstolen upgifvas. Det kan ju hända, att den sista försäljningen skett till mycket öfverdrifvet eller ock orimligt lågt pris, och det är då af mycken vigt för komitén att få kännedom af äfven de föregående försäljningsbeloppen. Skulle åter domstolen lemna upgifter för alla 3 åren på en gång, så blir arbetet precist 3 gånger så stort, som ifall det göres för hvarje år särskildt. Likaledes blefve det i sådant fall ganska svårt att bestämma huru vedergällningen derföre skulle utgå, om den skulle falla uteslutande på ett år eller fördelas på alla tre. — Hvad åter beträffar Hr von Köchs hemställan, att inga upgifter skulle lemnäs angrie tjenstemän, som hafva mindre än 400 rdr om året, stadnade TJtsk:t efter mogen öfverläggning i det slut, som Betriet utvisar. För det första lärer det väl knappt finnas någon tjensteman, som har mindre än 400 rrir — till och med vaktmästare hafva vanligen mera — och för det andra kunna samma per - 154 Den 16 Maj f. m. söner hafva på olika håll åtskilliga inkomster, hvilka bora af komitén sammanräknas. Jag anhåller vördsamt om bifall. Häruti instämde Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik.
Stipendierna för FolkskolelärareElever, om användande till lönförbättring åt Folkskolelärare af Stockholms Stad, om räntefritt lån till, för bestridande af de genom kolera-farsoten föranledda kostnader » » om uppbörds-arfvode för Skepps-Ombudsmannen vid Sjömanshuset i, se Sjömanshus. » » om uppmätning af tomter i » Slott, om anslag till nödiga byggnadsarbeten i I anledning af återremiss . Stora Kopparbergs Bergslags Privilegier, se. Privilegier. Strandskogen pä Oland, förmedling af lägenheterna å f. d. Kronoparken Svar på återremiss Strandvraksgods, ändrade stadganden ang. försäljning af .. Stridigheter emellan Europas makter, om åtgärder till biläggande af Kongl. Proposit eller Skrifvelser | Samling. Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. w 03 JO w 03 p" Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:0 Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. Ström, I. A. af, om pension för . » i samma ämne Strömrensningar, om närmare stadganden om, än i K. Förordn. d. 20 Febr. 1764 Strömsholm, om Metallvågen vid, se Metallvågar. » om eftergift af arrendet för, se Lundblad. Student-Examen, om tillägg till Föreskrifterna om, m. m I anledning af återremiss . Stångjernssmidet, förändrad beskattningå, se Tackjerns-tillverkning. Stämmoböter, ändrade föreskrifter om fördelning af »> se vidare: Motioner. Stämplade Pappers-afgiften I anledning af gjorda anmärkningar I anledning af Riks-Ståndens olika beslut V oterings-resultat » » beräkningen af, se Beräkning. » » förslag till Förordning om .
Om jag vill ha henne ändå, fast jag vet, att jag aldrig får ha henne i fred, så är det också min sak. När människan får det hon önskar, så är hon nöjd. Det har jag fått, när jag fick Klara. Och om hon gör aldrig det, så är jag nöjd ändå, så länge jag i alla fall har henne. Kom ihåg det, far. Och hälsa dem det där hemma, är I snäll. Det var ett långt tal för att komma ifrån Petter. Men då han aldrig ville vara elak, och han förstod, att gubben hade menat det väl, tog han fram en sup ur skåpet och bjöd fadern. Och när Petter slog i ur flaskan, for det någonting som ett trubbigt leende öfver hans runda ansigte, och han tillade: – Hon räcker alt till för mig med, kan jag tala om. Han skålade med fadern, och hans ena öga stirrade betänksamt i väggen, medan han drack. Men när fadern gick hem, tänkte han, att det varit bättre för Petter, om han varit blind på bägge ögonen. Men den, som inte tänkte det, det var Petter. Ty han tyckte själf, att han hade det bra, och hurudan Klara också var, så var han glad åt henne. MOR LENAS POJKE. Gamla mor Lena bodde på en liten holme i skärgården, som hette så mycket som Rågholmen. Hvarför den egentligen hette Rågholmen, det visste ingen människa. Ty så långt som någon kunde minnas tillbaka, hade det aldrig växt något annat matnyttigt på holmen än så pass mycket potatis, som fick rum i ett par kappar. Men Rågholmen hade den altid hetat, och Rågholmen heter den än i dag. Inte häller var det någon, som visste, hvad gamla mor Lena lefde på. Men så mycket visste folk, att, komma när man ville, så stod altid kaffepannan på spiseln, och socker fans det altid i huset. Ville det sig riktigt väl, så kunde det hända, att gumman tog fram en tår grädde också. Och mor Lena hade ändå ingen ko. Det enda folk visste, var, att mor Lena var god vän med alt herrskapsfolk, som fans i trakten.
Hvitfeldska stipendii-hemmannen att inlösa dem till skatte; N:o 250, i anledn. af väckte motioner, ang:de dels reglering af dagsverks-skyldighelen till boställen och Kungsgårdar, dels upphörande af hofveri-skyldigheten i Skåne; N:o 251, i anledn. af väckt motion, ang:de försäljning till skatte af utarrenderade militie-boställen i Jemtland; Ilo Den 15 Juli f. ra. N:o 252, i anledn. af väckt motion, ang:de laxtaxans upphörande för pastorerne i Norroch Westerbottens län; samt N:o 253, ang:de dels äskade statsanslag för beväringsmanskapets underhåll, beklädnad och utredning, dels åtskilliga härmed sammanhang ägande frågor. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 2 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 15 Juli 1848. Plenum kl. 7 e. m. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Ordf:n för de Electorer, som enl. 108 § R.F. skola utse kommitterade till Tryckfrihetens vård, hade anmält, att åtskilliga bland de af R. o. Ad. valde Electorerne afrest från hufvudstaden och det således vore angeläget att R. o. Ad. valde några ytterligare Suppleanter för dessa Electorer, hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade utse ytterligare 4 sådane Suppleanter samt företaga detta val nästkommande Måndag; hvilket bifölls. Fortsattes pröfningen af Bevi!ln:sUtsk:s mern. N:o 23, i anledn. af RiksStåndens olika beslut, ang:de tullbevillningen. Härvid förekommo följande artiklar: l:o Jern. Hr von Hartmansdorff Aug.: Om officiel underrättelse från PresteSt. ankommit rör:de dess beslut i förevar, frågor, så anhåller jag att R. o. Ad. måtte, nu liksom i förmiddags, blifva derom underrättadt.
Anslaget för utdikning af kärrtrakten Fänri inom Thorsås, Wissefjerda och Arby socknar i samma härad .. 1,49.): — Utaf det för detta utdiknings-arbete beviljade län, 5,652: 24, ,. 4,239: 18. -— Lånet för utdikning af kärrtrakten Mören i Ljungby socken af samma härad „ 4,212: 24. — Utaf anslaget för aftappning af sjöarne Drafven och Bolmen i Westbo härad af Jönköpings län och Sunnerbo härad af Kronobergs län, 4,950 Hulr, „ 3,299: Det härtill beviljade lån, 14,850 Rdr, utbetaldes i Juni 1847. lånet för utdikning af Hössna mader i Hössna och Knättle socknar af Elfsborgs län, 8,386 Hulr, , 7,000: Återstoden af anslaget, 5,000 R:dr, till Riksarkivets flyttning och den nya lokalens inredning „ 318: 12. I I. Ersättnings-anslaget till Garnisonsskolan i Christianstad för åren 1847 och 1848, i stället för dess inkomst af de numera afskaffäde portpenningarne, ,. 480: Anslaget till ersättning ät rotehållarne vid Westerbottens f. d. Fäljägare-regemente för den rotefrihets-afgift. som af nyhemmanen inom Norrbottens län utgått, , 10,456: 40. 5. Utaf anslaget till Postverkets ersättande för den, genom Kongl, brefvet den 3 December 1843, bestämda förhöjning i postskjutslegan, hvilket anslag förslagsvis be räknats till 10,000
I detta fall anser jag tvärtom vigtigt, att begreppen stadgas genom återupplifvandet af den kloka föreskrift, som af ålder finnes i BancoOrdningens ännu ej upphäfde 74 §.; hvarföre jag föreslår: att Rikets Ständer mätte afsäga sig all rätt, att öfver andra Bankens medel disponera , än den behållna vinst , som af lånerörelsen uppkommer, sedan alla omkostnader för BancoBer ket blifvit bestridde; bör andes öfver denna vinst en serskildt räkning uti Banken föras. Och böra Rikets Ständer nu fastställa, att blott halfva ärliga vinsten skall till Riks gäldsContor et af emnås; men den öfriga användas till reela fondens förstärkande medelst silfveruppköp, hvarvid Fullmägtige äga, att under ett Ar icke verkställa uppköpet, såvida det skulle ske med synbar förlust, samt alt uppköpa förskottsvis för ett följande, dä clet med synbar fördel för Banken kan verkställas; så alt 3 års anslag blifver det högsta Fullmägtige pä en gång må dertill använda. y6 Den 9 Julii f. m. Af den korta uträkning jag här framställt, angående den ökning i en Banks sedelstock, som genom silfverköpen medelst Banco vinsten möjliggöres, synes bäst sanningen af de ord jag i början yttrat, att myntbestämningens bestånd och fortfarande nytta mera beror af Bankens ändamålsenliga förvaltning efter densammas verkställande _, än af de i förhand uppstapplade metalliska valutor. En sanning, som bör stadga vårt beslut, att anbefalla dess verkställande med nu egande mer än tillräckliga fond, och att gifva BancoStyrelsen kloka och ändamålsenliga föreskrifter, Sedan jag sålunda framställt mine åsigter i detta allmänna ärende, anhåller jag, att i händelse återreiniss beviljas, och dessa anmärkningar sålunda till Utskotten afsändas, de äfven måtte blifva i Utskotten uppläste. Sådant lärer ej alltid skett; och skulle det äfven nu inträffa, torde mig tillåtas att yrka, det sådant i nya Betänkandet inberättas, på det de öfrige Stånden ej må tro, att de icke innehållit någonting.
I sädant fall kan ham ej anfwara för uppehället, och följden blifwer sädan, som jag redan nämnt. Jag för min del karr »j instämma i lydelfen af denna §. Herr k.e^or»lio!pe, ^onas Samuel. Enligt 2z. § ffall upbadad Skjuts wänm en timme ulan betalning och en annan timme för ersättning af 8 st. som Gästgifware» af den resande uptager, hwilket är större betalning än den skjutsande pä lika lang lid genom skjutsning kan förtjena. Men sonr hädanefter icke får köras fortare än 14a 14 kimme pä hwarje mil, hemställeö om icke »väntetiden derefter ma afpastas, och den skjutsande således äligg-r at »vanta r 4 timme utan betalning och 14 timme för de», utfäkta ersättningen, svin Gästgifware», »träger, sa fraine den Resande icke kan åberopa förfall och oförsedd» händelser, som under wägen inträffat. Herr 8 re ät. Wid denna § förefalla åtskilliga betänkligheter. Resande kunna erhålla elaka, swaga, istadiga hästar. Wäglaget kan wara elakt. Äf L8 - 778 iven andra orsaker kunna förefalla , som uppehålla den Resande. Dc» af U.skoticr förestagna wäntningstid synes mig allisa wara för korrt. Tilförcne har af LandShöfdingarna understundom lwänne limmar warit sasvm wäntningstid utfäkta, och derjämke förorduadt, at ester dcsta timmars förlopp Resande borde skäligen förnösa den Skjutsande.
K. Bibliolheket ägde i fordna tider fyra tjenstemän pä ordinarie stat, nemi. en K. bibliothekarie, en vice bibliothekarie och tvenne amanuenser; men till följd af R. St:s beslut vid ISO!) års riksdag indrogs vice bibliolhekarieljensten vid dess d.v.innehafvares afgång år 1825. Sedan nämnde tid har K. Bibliolhekcts bokförråd erhållit en mångdubbel förökning (det uppgår nu till vid pass 65,000 band, utom BOOO volumer handskrifter); Svenska bokpressens alster, hvilka i Bibliolheket böra emottagas och vårdas, hafva erhållit en oväntad grad af mångfald och utsträckning, och det årliga anslaget för böckers inköp har småningom blifv it ökadt till fern (säger 5) gånger sitt fordna belopp. Under sådana förhållanden kan icke synas oväntadt, om behofvet af tillökning i verkets personal låter känna sig allt mera tryckande. Anmälanden i detta afeeende hafva flere gånger blifvit gjorda hos R. St., ehuru alltid lemnade utan afseende. Vid sisla riksdag medgafs visserligen ett anslag för extra ordinarie biträden; men nämnde anslag har redan för ett år sedan upphört, och kunde dessutom näppeligen anses för något annat, än ett palliativ, egnadt att för tillfället hämma verkuingarue af en allt mera kännbar brist i verkets inrättning. Den 6 November f. m. 63 Det kan visserligen icke undfalla nagons uppmärksamhet, all ett verk, med sådan omfattning och vigt, som det K. Biblioteket, mäste för sitt bestånd äga af nöden, icke blott ett stort siffertal af vetenskapliga arbeten, utan oek en tillräcklig lönad och bildad tjenstemanuapersonal. Ulau denna sednare blir bokförrådet ingenting annat än en död skall, utan inflytande pä den vetenskapliga och litterära bildningen. Likaledes torde hvarje sakkunnig person lätteligen inse, att de iiu mångdubblade göromåien inom samma verk icke kunna lämpligen bestridas af en personal, som iuskränkes till två tjenstemän utom chefen.
Styrelsens mening är, att utsträcka denna anstalt, så mycket möjligt är, och att ifrån Flyinge Stuteri hingstar på enahanda sätt skola till betäckning kringföras; men någre medel dertill finnas icke, Den 14 October f. in. >43 sedan Rikets Ständer bestämt, att alla tillgångar på egde HufvudTiteln skola till utflyttningshjelp vid ägoskiflen och afyittringens fortgående i de Norra Provincerne användas. För en i Skåne redan 1824 inrättad Stohållning, sorn årligen kostar 2,400 R:dr, och hvartill HingstmedelsCassans tillgångar varit beräknade, men nu mera icke kan lemtia något bidrag, måste ock medel vara att tillgå. Jag anhåller således alt Utskottets förslag må godkännas; och anser lämpligast, att öfverlemna till Kongl. Maj:t, att, efter StuleriStyrelsens hörande, de ifrågavarande medlen, på sätt Kongl. Maj:t nyttigast finner, använda, synnerligen till utsträckning af anstalten medelst hingstars kringföring i landet till betäckning, hvilket visat ett ganska förmonligt resultat till hästafvelns befordrande. Friherre yl nekar swärd, Carl Henrik: Jag delar fullkomligt den önskan, som blifvit yttrad rörande .behofvet af bästafvelns förbättrande, men anser de af Utskottet i detta afseende föreslagne medel icke dertill vara tillräcklige, eller i ringaste mån bidragande. Huru omöjligt det är för Rikets Ständer, att uppgöra en plan för förbättringen, synes redan af de olika tankar, som visat sig vid denna lilla discussion. ÖfverStyrelsen för Sluterierne anser föremålet böra vara, att öka landtbeskälarnes antal; andra åter yrka racernes förbättring. Jag >44 Den i4 Octo ber f. in. tror, att alla medel aro onyttiga, innan allmogen kommer uli sådan ställning, att den kan uppföda hästar. Att införskaffa ädla racer med vårt dåliga landtbruk, kan ej medföra något resultat.