Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fördubbla dina omsorger för hans trefnad och välbefinnande i hemmet, och är karlen ej ett vilddjur i manlig hamn, så skall du kanske snart kunna vira honom om ditt lillfinger! — » Men », frågar du, älskliga läsarinna, » har du då sjelf alltid skickat dig så der värdigt och förträffligt i alla äktenskapliga förhållanden? » Ödmjukt svarar jag med skaldens ord: » Anfangs wollt ' ich fast verzagen, und ich glaubt ' ich triig es nie, und ich hab ' es doch getragen, — aber fragt mich nur nicht n&lt;ie. K. S. hålles ett nummer I veckan under hela qvartalet. För hvarje 5-tal abonnenter, som samlas, och för hvilka afgiften insändes till Redaktionen af Vilhelms frånfälle är den tilldragelse, som under den förflutna veckan sysselsatt hela verlden. Oaktadt man ju pä grund af kejsar Vilhelms höga ålder — 91 år — ju när som helst kunnat vänta hans bortgång, kom dock underrättelsen om, att den verkligen inträffat, som en öfverraskning — detta väl allra mest derför att man nästan varit öfvertygad om, att den gamle kejsaren, hvilken på grund af den svåra sjukdom, som drabbat honom, skulle skatta åt förgängelsen före fadern. Som ett ljus slocknar för en vindpust, så slocknade ock kejsar Vilhelms lif, lätt och nästan omärkligt. Och vid hans bår står sörjande ett helt folk, ett af jordens mäktigaste folk, och blickar med bäfvan mot en oviss framtid, oviss så mycket mera som en hvar vet, att den nye kejsarens lif så att säga hänger på ett hår. Och med de suckar af den djupaste sorg öfver den gamle kejsarens bortgång och innerlig tacksamhet för hans stora lifsgerning, som i dag höjas vid den öppna kejsargriften, blanda sig derför ock det tyska folkets — nej icke blott dettas, utan allas — varmaste förböner för den nye monarken, för kejsar Fredrik.
Protokollet vid sammanträdena skall i korthet angifva hvarje föredraget ärendes beskaffenhet och det deraf föranledda beslut Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 9. ii samt, der omröstning egt rum, uppgift om, huru många röstat för eller emot. I protokollet må muntliga yttranden icke inflyta, derest icke i någon fråga af större vigt Ridderskapet och Adeln annorlunda beslutar; dock äger ledamot, som vid ett besluts fattande tillhört minoriteten, rätt att få sådant till protokollet antecknadt; äfvensom det står hvarje ledamot öppet att senast vid protokollets justering skriftligen anföra de skäl, på hvilka han sin mening stödjer. Sådana anföranden skola såsom bilagor åtfölja protokollet. Det vid ett sammanträde förda protokoll skall vid början af det nästföljande justeras. §. 29. Vid val och voteringar skall upprop ske efter anteckningslistan. De som till en och samma bänk höra, träda inom skranket, när deras bänknummer upropas; och en hvar framlägge vid uprop af dess namn sin valeller voterings-sedel på det pappersark, som hålles af Ordföranden eller en ledamot vid bordet. Ordföranden eller den hans ställe företräder anmode sex ledamöter af Ridderskapet och Adeln att jemte honom vid bordet sitta för att vid valoch voterings-sedlarnes öpnande och granskande biträda samt deröfver föra protokoll. §■ 30. Vid hvarje lagtima Adelsmöte utser Ridderskapet och Adeln en af sju ledamöter bestående Riddarhus Direction, genom val särskildt till Ordförande och hans suppleant, och särskildt till öfrige ledamöter jemte tre suppleanter; hvarvid å vallistorna jemväl särskildt utmärkes, hvilka väljas till ordinarie Ordförande och ledamöter eller till suppleanter. Denna Direction besörjer och förvaltar Riddarhusets angelägenheter, enligt utfärdad instruetion, som äfven innehåller föreskrifter för Riddarhusets tjenstemän. §. 31. Med Riddarhus-Sekreterarens äfvensom Riddarhusets öfrige tjenstemäns tillsättande vid inträffad ledighet förhålles på sätt Ridderskapet och Adeln derom förordnar. §. 32.
Doctorn yttrat sig vilja 1 3 Stuts-Utskottets Betänkanden. göra inskränkning i påståendet till det lagligen åtkomliga, eller reparations kostnaden för det dyrbara, blott några och 20 år gamla Orgel ver ket, hvilket, då det bordt kunna stå i mans åldrar, likväl nu, så väl genom otta påkomna Högtidligheter sedan år 1809, som i synnerhet innevarande Riksdag, genom anstalterne för den Hoga Bilägers Ceremonien, under flere veckors bultande oeh dammande, lidit sådane skador, att dess totala nedtagande, rengörande och omståmmande blifver oundgängeligt. I sådant afseende har Herr Doctorn, med bifogande af Organistens anmälan om reparationens nödvändighet och Orgelbyggarens uppgift på kostnaden, anhållit, att af Riksdags Kostnads-Summan måtte afsåttas 700 R:dr Banco för detta behof, hvartill Herr Doctorn desto heldre hoppades vinna bifall, som i thy fall intet ersättnings anspråk gores för hvad Kyrkan i öfrigt genom sådane anstalter lidit under det förflutna, särdeles genom uteblifne Bånkhyror för de öfverbyggde Läktarne. Om det icke lärer kunna bestridas, att Storkyrko-Församlingens innevånare sjelfve bekostat byggnaden af Kyrkans dyrbara Orgelverk, år det deremot utur Historien kändt, att sjelfva Kyrkan blifvit Stats-TJtskoitcts Betänkamlen. 5 byggd och afven undergått åtskillige förändringar på Sveriges fordna Regenters, eller, sorn år det samma, på allman bekostnad, hvartill afven enskildes donationer stundom bidragit. Äfvensom Statsverket icke obetydligt biträder Församlingen till dess Presterskaps aflönande. Forhållandet lärer således icke vara att Kyrkan ovilkorligen tillhör Församlingen, enar någon sådan ovilkorlig öfverlåtelse eller Gåfvo-Bref ej lärer kunna till styrka för denna uppgift företes, och år så mycket mindre att förmoda, som inom Stockholm icke finnes någon annan Kyrka med tillräckligt utrymme för sådane National Högtidligheter, som i Storkyrkan anställas och hvartill jemnvål sjelfva inredningen vittnar att den varit ämnad.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Sept. 1840. Preste-Ståndet den 26 Borgare-Ståndet den 3o Bonde-Ståndet den 3o Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående tillverkning vid Rikets Ständers pappersbruk Tumba af papper för Chartce-Sigillatce-Contoirets behof j m. m. (Statsoch Bevilln. Utsk. Bet. N:o 24.) S. A. K. IIos Rikets Ständer liar blifvit föreslaget, att, med afseende å den icke obetydliga inkomst, afgiften för stämpladt papper Ärligen lill staten inbringar och det deraf följande beliofvet af noggranna controller mot missbruk eller förfalskning af sådant papper, samt då dessa controller, hvilka bestå dels i papperets beskaffenhet och uppsigten vid dess tillverkning, och dels i den serskilda stämpel, hvarmed detsamma förses, innan det blifver gällande, kunde ernås, i förra hänseendet, derigenom att sådant papper alltid korame att tillverkas vid Rikets Ständers pappersbruk Tumba, hvarest nu mera både större kanstfärdighet hos arbetarne, bättre materialier och strängare controller mot underslef vid tillverkningen, än vid något annat pappersbruk i Riket, erbjuda sig, samt, i senare hänseendet, genom upphörandet af den så kallade hvitstämplingen, hvilken, enligt i Rikets Ständers Bank anställde försök, vore högst 0- tjenlig, och begagnandet i stället af Bankens stereotyperings-anstalt för slämplarnes anbringande, Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att E. K.
Likaså beskref hon fullständigt, fastän med flere pausser, uppträdet i trädgårdens lusthus, sägande: «att hon velat förstöra det stygga porträttet, som hon förvarat alltsedan Märtha gaf det åt henne, men som hon nu icke mera ville behålla. Vid denna beskrifning fann sig Magnus, oaktadt den oväntade historien om porträttet, dock så belåten, och hon såg ännu vid upprepandet af, huru hon sprungit upp från stolen, huru hon ropat «gå, gå!» och «Mari!» – så rask och modig ut, att han flera gånger å rad tryckte än den ena, än den andra af de mjuka händerna, hvilka han alltid ånyo fångade i sina, då de återvände från lockarne eller de tårade ögonen. Han sade nu: »Vår Linas ädla och starka själ har icke förnekat sig!» Mången syster skall kanske fördöma hennes förställning; ty hon förteg ju nästan helt och hållet sina egna känslor och den del dessa haft i händelserna. Ja visst! Men det vore högst besynnerligt att se, jag vill ej säga den qvinna, utan den menniska (må än sjelfva Kant påstå: »att qvinnan är tystlåten med egna hemligheter, ej med andras,» mannen tvärtom), som i dylikt fall varit uppriktigare. Man kan lätt ångrande erkänna ett begånget fel, till och med älska att öfverdrifva dess betydenhet, men man kan dock gerna undvika att framställa detaljerna såsom lika många skilda fel, då ibland dem hellre en eller annan framhålles, som möjligen något förringar det obehagliga intrycket af det hela. Utan att serdeles djupt spekulera öfver saken, kan man lära sig inse detta, och utan att såra damerna torde det få påstås, att de besitta en förunderligt fin urskilning, hvad i dylika fall bör sägas eller förtigas. Om någon tror, att Linas berättelse blef mera sannt historisk, då hon kom till dagens händelser, så hvilar en sådan tro på ett stort misstag. Magnus fick väl höra, att hon förklarat fredsstöraren och löftesbrytaren sin »afsky», men hon upprepade detta tvenne gånger, och då han tillsporde henne hvad hon vidare sagt, så hörde han intet svar, men såg att hon rodnade.
Jag anser likväl detta ej vara så farligt, att man icke derföre skulle kunna antaga förslaget, under förutsättning att en grundlagsförändring, åsyftande rättelse härutinnan, nu vid denna riksdag göres hvilaude, enär under nuvande förhållanden man icke behöfver befara, att någon riktning i nämnde ordning kan komma i fråga, då, om Konungen sjuknar, tronföljaren skall öfvertaga regentskapet. Det är af dessa skäl som jag anhåller om bifall till l:sta §:n, hvilken just är den väsendtliga i förslaget; och skulle man äfven anse att någon rättelse i nyssnämnde hänseende borde ega rum.-har jag destomindre någonting deremot, som en sådan rättelse är ganska lätt verkställd. 430 Den 18 Februari f. ni. Dä undanskjutandet af en möjlig Interims-regering utgör det mål, hvartill jag för min del önskar förflytta frågan, synes det visserligen, som det kunde vara af mindre vigt, huruvida de i 2:dra §in förekommande bestämmelserna äro mer eller mindre felaktiga. Men jag ser saken ur den synpunkt, att när en Interims-regering icke kan undvikas, mäste också stadganderna rörande densamma vara så fullständiga och noggranna, att man undviker alla de vådor, som genom tvister kunna upkomma i en sä beskaffad debatterande. församling som den nu föreslagna. Jag nekar icke att genom antagande af K. M:s förslag mänga fördelar skulle vinnas, och bland deni räknar för det första, att när Svenska ärenden skola föredragas, en Svensk är ordförande, hvarigenom, i vota förekomma, han kan hafva afgörande röst, samt för det andra förminskningen af ledamöternas antal frän 20 till 8. Men en sådan förminskning af regerings-ledamölernas antal har likväl en våda med sig, som gör, alt stadganderne i afseende på sjelfva regeringssättet måste vara af vida större vigt, än om ledamöterna vöre talrikare. De re ger i ugs-1 edarnö ter, som finnas må vara så skickliga, så utmärkta som helst; mcnniskorna äro likväl så beskaffade, att bland tio alltid linnas några, som hafva mera kraft, iber bestämd karakter och mera gifven politisk färg.
Ämnet är ibland de vigtigaste vid denna Riksdag, och jag Vågar alltså hoppas, att Riksens Ständer icke vilja Visa sig så liknöjda, så kallsinniga för dess utgång, ätt de skulle vägra ett bestämdt förklarande af deras önskan deri, Jag anhåller öd: mjukast, att Högloflige I^idderskapet och Adeln behagade lemna sin uppmärksamhet åt denna sak, och täcktes deri stadga «tt omdöme, att till Thronen frambäras. I Utskottet har Fri.; herre Edelcrantz så fullständigt, så upplyst Och så nitiskt framställt det rätta i saken, att jag för min del gerna antager dess tillstyrkan. Om den bifalles af Konungen, så synes mig obestridligt, att Svenska Export-handeln skall snart få en ny och så ansenlig tillväxt, att verkan deraf på Handelsvågen skall blifva, kan hända till flera millioner, förmånligare, än man nu Vill tro. Aldrig skall jag begripa något patriotiskt skäl för det Monopolium, sorn, för att gynna Deii 21 Maji. 67 Köpmansinteresset, nekar Skogsägaren att SaN ja sin egendom till hvem han behagar, och och neka Staten den oändligt större fördel, som skulle tillflyta om Utländningen finge häc sjelf köpa sitt behof. Med arithmetiska skäl har Friherre Edelcrantz bevisat, att frakten kostar Svenska Redaren mycket mera än den Utländska, hvaraf följer, att den sednare kan betala mer för våra Producter, än den förre. Tidepunktens penmngeställning har försatt väre Köpman och Skeppsredare i en särskild svår belägenhet, så att de icke heller kunna utsträcka sig till nya företag, och då nu således Skogsägarne icke få sälja till dem, så frågar jag: är det billigt, är det patriotiskt, att producterne skola ligga ofÖrsålde, att Skogen skall ruttna , för det att våra Köpmän icke kunna, eller icke vilja köpa, och för det man på dubbelt sätt , dels genom PröductPlacat, dels genom öfverdrifven Tull, hindrar Utländningen att sjelf infinna sig i våra hamnar, för att göra sin handel?
»Salige äro de bedröfvade, ty de skola få Du, är det inte åska i luften, det käns så qvaft, tryckande... QVINNAN (ser ut genom fönstret). Nej, jag ser inga moln derute... DEN OKÄNDE. Det var underligt... nu blixtrar det... QVINNAN. Nej, Du misstager Dig! (Han stirrar framför sig med frånvarande blickar der ett stort vatten vinrankan på en vägg; och der står en hvit barnvagn under ackasian, lång, lång remsa, hvilken utgår från hennes mun och det står skrifvet hugsvalelse». Men det är nog inte så! Jag får det aldrig Säg, - DEN OKÄNDE. gör det inte. Jag har aldrig varit rädd för åskan förr än i dag; i natt ville jag säga... ja, är det dag eller natt... QVINNAN Kära, det är ju natt! DEN OKÄNDE. Ja, det är natt! Natt! LÄKAREN (har under denna scen kommit in och satt sig bakom Den Okände utan att ses af honom). KRÖGERSKAN. Tala inte så högt, det ligger en sjuk menniska härinnanför! DEN OKÄNDE (till Qvinnan). Räck mig din hand! QVINNAN (torkar den på förklädet). Åh hvarför det! DEN OKÄNDE. alldeles svart! Ser Du inte att den är svart! Du har en hvit vacker hand. Men... se på min, den är ju Ett, två, tre, fyra, fem... nu skulle det skrälla till! men det TILL DAMASKUS Till Damaskus. - QVINNAN. Jo verkligen! DEN OKÄNDE. stannat! (Lägger handen på hjertat). Det har stannat! Jag är alltså och vara död. Men hvar är jag då? Äro alla dessa också aflidna? Redan svartnat; kanske multnad med? Jag vill höra om hjertat AUGUST STRINDBERG död, och jag vet när det skedde. Tänk att man kan gå omkring De se ut som om de stigit upp ur stadens kloaker, eller som om länshäktet, fattighuset och kurhuset gifvit upp dem.
Det kan icke nekas, att skuldsättningen är större än förr, samt att äldre Cassör genom deras tillväxt, äfvensom i nya tider tillkomne lemnat ökade lånetillgångar; men dels rörde dessa förhållanden mindre den stora massan af Nationen , ty den idoge och trefne Bonden saknar icke nödige lånetillgångar i den ort, der han är känd, och dels inverka de icke på redan intecknade egendomar, hvilka dermed äro besvärade, då de ärfvas eller köpas; och är det förmynderskap, som innehafves, betydligt, så disponerar ju Förmyndaren de contante tillgångarne, hvilket både hjelper och underlättar hans egen credit, och då talar ju också billighet för att säkerhet skall finnas för de medel, han, efter det förtroende Lagen lagt i hans hand, har att vårda. Vid öfvervägande af alla dessa betänkligheter vågar jag för min del icke tillstyrka, att, utan i sammanhang med förslag till inrättande af Förmyndare-kammare, till emottagande af barnaarf, från Kongl. Maj:t utgår ett Lagförslag, som, ehuru rigtigt det än må vara, sedt utur Stats-oeconomisk synpunkt, likväl har för ändamål att minska dera* rätt, som icke kunna eller få sig och sitt gods sjelfve vårda.
Utskottet, sorn tillika tagit kännedom om hvad vid den Kongliga Propositionens remitterande blifvit hos Ridderskapcl och Adeln samt Borgareoch Bondestånden anförd!, har tagit detta ärende i öfvervägande; och hvad fiirst angår det af Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Proposition framställda förslag, att det hittills och under de sednast förflutna 10 åren i medeltal med 3 R:dr 18 sk. 6 rst, mot svarande 3 R:dr 8 öre R:mt, årligen för hvarje nummer af rotehållarne vid vissa uppgifna indelta infanteri-regementen erlagda kontanta bidrag lill soldalbeklädnaden måtte upphöra och ett deremot svarande statsanslag anvisas, så enär, med anledning af olla upprepad klagan öfver tyngden af roteringsbesväret, Rikets
Att vinna denna kännedom, fordrar äfven sin tid och ej den kortaste. Ombyte af arbetande Ledamöter har ock, i synnerhet de första åren , inträffat, och har ej kunnat undvikas. Jag har varit vittne till de ansträngningar de arbetande Ledamöterne gjort, och anser mig pliktig säga min öfvertygelse, att de handhaft de dem anförtrodde göromål med all den skyndsamhet och verksamhet, som ett så grannlaga Den 29 December f. ra. 43 värf tillåtit; likasom jag ock öppet bör erkänna, att en del af tidens utdrägt varit vållad af de granskande Ledamöterne, hvilka ägt andra öfverhopande embetsgöromål att uppfylla, och således icke kunnat så fort lemna deras biträde, som eljest varit möjligt; men hvilket icke kan lända de arbetande Ledamöter till last. Denna anledning till hinder för fortgången, har jag ock insett; och på det sådant icke måtte inträffa, i afseende på CriminalLagen, har jag redan år 1824 hos Konungen i underdånighet hemställt, att de förordnade granskande Ledamöterne skulle entledigas från deltagande deri; hvilket i Nåder blifvit bifallit, med förklarande, att, så snart förslaget blifvit af de arbetande Ledamöterne fnlikomnadt, det skulle öfverlemnas till Kongl. Maj:t, som då ville vidare utstaka, huru med granskningen deraf borde förhållas. Enär Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhöllo om vidtagande af nödige mått och steg till påskyndande af LagCommitte'ens arbeten, så att hela förslaget till ny Civiloch CriminalLag måtte så tidigt fullbordas, från trycket utgifvas och allmänt göras, att detsamma, i den ordning 47 §• Riksdagsordningen och 87 §. RegeringsFormen, föreskrifva, kunde, sä vidt möjligheten medgäfve j i ett sammanhang komma under 44 Den 29 December *" m.
Balans till påföljande året: Credit. Balans frän föregående året: Utgifter: — Balans till påföljande året: Revisorernc kunna icke underlåta att lill Rikets Ständers kännedom anmäla den synnerliga olikhet, som räkenskaperna utvisa emellan kostnaden för mönstringar med Bevärings-manskapet inom särskilda Regementer. Så hafva t. ex. dessa kostnader utgjort: - — 65 — ar 1846. år 1487. Denna skiljaktighet, som icke ensamt kan härledas från <le särskilda länens olika storlek och utsträckning, synes Revisorerne hafva uppkommit derigenom, alt tider och ställen för mönstringar stundom blifvit bestämda utan afseende på en tillbörlig hushållning med Statens medel. Följden deraf risar sig i en särdeles betydlig reseocb traktaments-ersättning. Så har, t. ex., den Ollicer, sorn varit beordrad att, i Regementschefens ställe, närvara vid de inom Örebro län år 1847 hållna mönstringarne med Nerikes Regementes beväringsmanskap, fått härför uppbära 40 dagars traktamente, samt den person, som, i egenskap af Mönstrings-kommissarie, dervid biträdt, traktamente för ej mindre än 60 dagar, deraf 18 förrättningsoch 22 resedagar samt 20 dagar vid upprättandet af rullor och förslager m. m. Räkenskapen för år 1847 utbalanserar den, i sednaste Revisionsberättelsen jc omförmälda, fordran, 1,229 Rdr 22 sk. 4 rst., hos Konungens Befallningshafvande Wester-Norrlands län, med upplysning derjemte, att beloppet blifvit, genom utdelning i aflidne Landskamreraren m. m. S. Sellings konkursmassa, under år 1848 inbetaldl.
'• y. i,’ i) ttiiii>tid ‘7 i . .. ' v-. ■ ' . ■ ..■•!, . ,.-j V, .■ -r : i ’ v ; ! ; . ■ .. ; ■••• ' i 1 •> iii; . ii. :u,Ar : lil >'IA'I ■•!>*. !*•••« !li»;■ l :-f ifi ’’ i:i7 • <f-.;; .i ■ ■1 ■ ft;;,! 4.,: -;r: -f .•:n;si-ss*1 1 - pir in •; - -1 jfix - ewirvi.v i j, -x ■■ RIKETS HÖGLOFT. STÄNDERS år 1861 församlade REVISORERS BERÄTTELSE OM GRANSKNINGEN AF RIKSGÄLDS-KONTORETS TILLSTÅND OCH FÖRVALTNING. 11 T O eralikt stadgandet i 5 § af den för revisionen af Riksgälds-verket gällande instruktion, få undertecknade, i föreskrifven ordning utsedde och genom Kongl. Kungörelsen den 17 sistlidne Maj sammankallade Revisorer af Stats-, Bankooch Riksgälds-verken, härmed afgifva berättelse om den af oss verkställda granskning af Riksgälds-kontorets förvaltning och räkenskaper för den tid revisionen omfattat.
Idun Stockholm. Byrå: kvartal: kr. A l l m. telef. pl. Prenumerationspris Idun ensam pr Redaktör FRITHIOF och utgifvare: HELLBERG. Redaktionssekr. : J. Nordling. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag. tösnummerpris I 5 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Iduns Tryckeri Aktiebolag. 7: de år g. Annonsprls: 35iöre pr nonpareillerad. 70 öre pr n o n p. - r a d. ' k främlingar af någon ryktbarhet eller betydenhet, hvilka förra sommaren bevistade världsutställningen i Chicago och särskildt de lysande kongresser, som voro förbundna därmed, undgingo kvinnokongressens ordfö- rande, mrs Wright Sewatts skarpa ögon. Direkt eller indirekt mottogo de vanligen ett kort med inbjudan till hr och fru Sewalls onsdagsmottagningar i deras tillfälliga bostad vid Maple Street å Chicagos nordsida, och deras aftonsamkväm voro ett stående och framstående nummer på Columbiasäsongens program. I detta jämförelsevis enkla hem möttes kärntruppen af den lefvande här, som bringat » Hvita staden » andlig och materiel seger. Här lyste turkens röda fez och Bralima-Somajens gula turban, här trippade isländskan omkring i sin höga hufvudbonad och den svartögda syriskan i sin skira, österländska skrud, buddhisten svepte med tillbakadragen värdighet sin hvita mantel omkring sig, och kommissionärer, målare, poeter, uppfinnare och kvinnosaks-kvinnor utgjorde glansfullt staffage. I egentlig mening var det ingen » salon », därtill voro växlingarna för starka, och dessutom förstå amerikanarna ännu icke konsten att hålla » salon ». Deras oroliga rastlöshet, deras utätvändhet sätter sin prägel äfven på sällskapslifvet. Det var en plats, där man möttes, trängdes, presenterades, åt glace och hörde en massa af brutna fraser på diverse tungomål. Medelpunkten i denna samling var alltid värdinnan, hon var det ej blott som sådan, utan såsom personlighet.
Af de sålunda gjorde anmärkningarne, har den, som rörer Nyköpings Stads förevarande ersättningsrätt, i grund af K. M:ts Nåd. Förordnanden i Skrifvelscr till Landshöfdingen i Länet af d. 26 Maji 1818 och d. 12 Sept. 1822, blifvit mera allmänt yttrad, och föranledt Utskottet till den hemställan: att, i händelse Nyköpings Stad förmenar sig äga en i Författningarne grundad lätt till ersättning för ifrågavarande afgifter af Landshöfdinge ResidenceHuset derstädes eller Kronans deltagande deruti för framtiden, Staden må lemnäs öppet, att i vederbörlig ordning göra sina anspråk gällande, samt, i händelse samma anspråk pröfvas giltige, de erforderlige Medlen af RiksgäldsContoiret utbekomma. Vidkommande senare delen af Betänkandet eller frågan om Staten bör erlägga Stadsåfgifter för Kronans Hus och Lägenheter i Städerne i allmänhet; sjt t . , ' . ■ . 0 3q8 Stats-Utskottets har Utskottet, vid öfvervägande af de skäl, hvarpå yrlandet derom grundas, funnit sig endast kunna godkänna den del deraf, som rörer Kronans skyldighet att deltaga i kostnaden för Brandvakts och Eldsläckningsanstalters underhåll, och Utskottet får derföre vördsamt föreslå: att Slätterne må berättigas, att, för Kronans deri varande Egendomar, erhålla det bidrag till sistberörde kostnaders bestridande, som å desamma, efter vederbörlig fördelning af kostnaden emellan samtelige Egendomarne inom Staden, till den del deraf, som icke af Boställsinnehafvare begagnas och hvarföre de sjelfve, böra utgifterne bestrida, kan finnas belöpa; hemställande Utskottet tillika, att de dertill erforderlige medlen tnå utgå af Anslaget under R.iksS ta lens 8:de HufvudTitel för Kronans Hus och Byggnader i Landsorterne. Reservationer: