Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De af Kongl. KammarRms Adv.FiskalsEmb. genom så väl ordinarie som vice Adv.Fiskalen handlagda mål och ärender, hvilka ingått uti Erab:ts arbetsberätlelser till K. M:s Just.- Kansler, hafva under de sednast förflutna 15 åren, eller från och med 1841 till och med 1855, i medeltal årligen utgjort 400 st., hvartill kommer ett icke ringa antal ärender ang:de verkställighet å K. M:s samt Kongl. KammarRms domar och utslag, för hvilka Adv.FiskalsEmb. särskildt årligen redovisar inför Just.Kansleren, äfvensom andra frågor, uti hvilka Adv.FiskalsEmb. måste med LänsStyrelserna och andra embetsmyndigheter skriftvexla; så att sammanlagda antalet af de ärender, som årligen handläggas af AdvokatFiskalsEmb. säkerligen upgår till nära 450 st. Vore nu alla dessa mål af den beskaffenhet, att för deras handläggning man hvarken behöfde genomläsa vidlyftiga handlingar och begrunda dessas innehåll, ej heller hade af nöden att vidtaga andra för beredande åtgärder, så skulle det väl icke ligga utom Adv.Fiskalens förmåga, att så länge han egde mannaåldreus fulla kraft, ensam, utan biträde, förvalta sitt embete; men så är icke förhållandet. Till Adv.- FiskalsEmbits handläggning komma icke sällan mål af den vidlyf - Den SI Oktober, f. tn. 181 tiga och invecklade beskaffenhet, att blott för att vinna fullständig kännedom om handlingarnas innehåll, Adv.Fiskalen måste flera dagar sysselsätta sig med dessas läsning och återlösning, hvarefter ännu längre tid stundom erfordras för honom att författa det utlåtande han skall afgifva, så framt han önskar att derigenom ådagalägga, hvad man bör vänta af honom, det han besitter de egenskaper, som erfordras för att kunna värdigt upfylla den vigtiga tjenstebefattning han har sig anförtrodd.
En talare, som har stora kunskaper i finanserna, ej tillhörande detta hus, utan ledamot af BorgareSt:t, invände åtskilligt mot mitt förslag, att bereda tillfälle för de inhemska kapitaiernas placering i Statslånet, utan att tvinga fram en sådan uplåning, att på så sätt man skulle ställa de utländska obligationerna i håde Svenskt och utländst mynt, hålla en del deraf inom landet till salu, och så ordna liqviden, att de inhemska köparne kunde härhemma få godtgöreise för ränta och kapital på samma bestämda tider som utliindningen. Dessa invändningar uptogos sedermera af en ledamot af detta Stånd, hvilken äfven anmärkt att saken ej läte utföra sig, enär det kunde blifva föremål för spekulation, att, i följd af kursskilnad mellan Svenska och utländska myntet, på olika tider, välja olika ställen för liqviderna, och att sådant kunde leda till älventyrlign följder, Jag ber att deremot få genmäla, att sådant lätt kan undvikas, ifall förslaget tillämpas så, som jag tänkt mig utförandet. Det är nemi, gifvet att, då obligationerna här i landet säiljas, eller då liqvid här sker för ränta elier kapitaler, liqviderna ske i Svenskt mynt till det belopp, som i liqviderna finnes utsatt; att det föreskrifves att de i Sverige köpta skola här betalas, och att man, för ntt undvika det en i Sverige köpt obligation, vid tillfälle af för oss ofördelaktig kurs, skulle kunna presenteras, eller dertill hörande kupong, till liqvids erhållande utrikes, man endast behöfde förse i Sverige inköpt obligation och dithörande kuponger med en namnstämpel, angifvande inköpsstället. En talare har ej velat godkänna mina inkast emot lämpligheten deraf, att Banken öfverfog 2 mill. af det ifrågasatta inhemska lånet. Jag beder
Vissa hafva förråder under siri vård; de äro ej utsatta för någon fara, utan hafva ekonomiska bestyr, sorn ej skulle vara Judarna motbjudande. Ytterligare är en Jude genom ConstUtskrs förslag oförhindrad alt deltaga i prestval. Såsom infödd Svensk man äger han förvärfva fastighet; skall han derföre äfven få välja prest, ehuru han icke tillhör den bekännelse, för hvilken presten ulses? När Judarne nu få köpa fast egendom, så kunde Juden vara den störste possessionaten i socknen, hafva de flesta rösterna och således kunna tillsätta den Christna presten. Det mätte icke vara lätt. Jag tillstyrker alltså, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke titti ycka den mening, alt utländsk man af Christen tiosbekännelse, som vaiit i Riket 10 år etc. Gr. Anckarsvärd: Den af Frih. Cederstiöm åbanebragta och af Hr von Hartmansdorff sedermera ytterligare utvecklade frågan om ordalydelsens tillämplighet å bekännare af den Mosaiska tron, har icke undfallit Utsk:s uppmärksamhet, utan tvertom utgjort föremål för en ganska allvarsam öfverläggning inom Utsk. Alla de betänkligheter, som nämnde Hrr talare framkastat, hafva blifvit tagna i noga öfvervägande, hvaraf den slutliga följden lilef, att Ulsk:s majoritet stannade i den liberalare åsiglen, att man icke ansåg lämpligt att göra skilnad mellan trosbekännelserna i sådant afseende. Hvad beträffar Hr von flartinansdorffs yttrande rörrde den inverkan på militära ståndet, iller hvilka följder kunde uppkomma genom det nya förslagets antagande i detta lian - Den 19 Augusti f. m. seende, sa ber jag honom taga i betraktande, alt med förvärfvande af medborgarerält följer äfven beväringspligten som ett åliggande, och jag hemställer då, huruvida 'det vore billigt, alt den som finge ett åliggande att försvara fosterjorden ej tillika skulle äga hoppet att kunna avancera inom de grader, hvartill personen vore tjenlig.
Denna afgift upphör till hälften, då rustningen uppsattes, och eger icke rum för Sätesoch Ladu-gårdar samt de till Danviks Hospital hörande Frälsehemman. De Frälse-hemman, som icke utgöra ränta i rusttjenst-persedlar, eller icke äro i rusttjenst-längden uppförde, anses vid Bevillningens beräknande lika med andra närmast belägna Frälse-hemman, med hvilka de kunna jemföras; men för utsockne Frälsehemman Betalas: i Skåne Tre R:dr Tjugusex Skillingar, i Blekinge Tre Riksdaler Sexton Skillingar samt i Halland och Röhus Län Tre Riksdaler Elfva Skillingar Banco, allt efter helt mantal, och i lika förhållande för mindre hemmansdelar. För Rå- och Rörssamt lnsoekne-hemman erlägges hälften emot det, som för Utsockne stadgadt är; hörande, i händelse af rustningens uppsättande, oj mindre för Rå- och Rörs-, än lnsoekne-hemman, samma afdrag ega rum, som för Frälse-hemman är fastställdt; och iakttages för öfrigt, att förestående afgifter efter förmedladt hemmantal beräknas. För särskildt skattlagde Qvarnar och Lägenheter af Frälse-natur, ulan hemmantal, i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län, eriägges Sjutton Skillingar Banco för hvarje tunna hardt korn af deras åsätta ränta. §. 23. För de Postoch Lots-hemman, som äro frikallade från Rotering och Kronoskjuts, betalas särskildt, efter hemmantalet, Två R.dr Banco för hvarje helt mantal och i lika förhållande för de mindre; men för dem, hvilka endast njuta frihet för Kronoskjuts, försvinner afgiften. D) Bevillning af Bergverken, så ock af särskilde Manufacturier, Fabriker, Verk och Inrättningar samt yrken på Landet. §. 24. Af alla nedan anförda samt andra med dem jémförliga, men här icke upptagne, Verk, hvilka uppskattas, enligt föreskriften i 4:de Art. af denna Stadga, erlägges Bevillning - Förslag lill Bevillnings-Slaclga.
Söib be egentliga gjuterierna, font tittmerfa gjutgobS genom tacfjcrnS* upftfxnättning, mppgid tittmerfningen 1862 tift 172,012 centner, 1863 till 192,656 od) 1863 titt 194,991 centner. ©tångjernStittmerfningen uppgid 1862 titt 3,016,078 centner, 1863 titt 2,939,619 famt 1864 mib 423 ftångjernSmerf ttteb 901 fmättljärbar titt 3,238,514'; centner. Sernntanufaftur* od) ftåttittmerfningen, font 1862 utgjorbe 534,230 centner od) 1863 549,339 centner, mppgtd år 1864 mib 315 mcrf titt 572,503 centner, bernit inberäfttabe 74,700 centner flåt, forn mtb 4 färffitba merf åftabfotnmitS genom 53cfseuterS mctt)ob. ©utbtiltmerfuingen, font unber be närmaft föregåettbe åren ide i rifet egt runt, utgjorbe år 1863 8,38 U. od) 1864 61,23 &. ©itfmcrtittmerf* ttingen uftftgid 1862 titt 2,656 U.f 1863 titt 2,683 &,Sod) 1864 titt 46 33erätteff e om Ijmab i IRifet oc§ b ef ä 3,049 U..
227 |ag om icke Betänkandet måtte till Utskottrt återremitteras j med anmodan, att Utskottet ville närmare än som skedt besvara Herr Hertzenhjelms anförande samt upplysa rätta förhållandet. Grefve de la Gardie, Jacob: Jemte det jag instämmer uti hvad Herr Hertzenhjelm anfört, anser jag det vara af angelägenhet för detta måls afgörande, att Utskottet bestämt upplyser huruvida de Stockholms Stad af ålder meddeldte Privilegier ligga till grund för ifrågavarande afgift j om Staden oundvikeligen är i behof deraf för snygghetens vidmagthållande på de offenteliga platserne m. m.j och då Herr Hertzenhjelm bestridt, att några sådana Privilegier, som berättiga Staden till denna afgifts åläggande finnas, torde Ridderskapet och A* deln anse det nödigt att först få veta om det ena eller andra påståendet är grundadt. Jag förenar mig således med de Herrar, hvilka begärt återremiss af Betänkandet. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde , om icke Ridderskapet och Adeln ansåg Oeconomix-Utskottets Betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde Anmärkningar, till Oeconomiae-Utskottet återremitteras. Bifölls. Herr Påhlman, Otto Fredric, anhöll att Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut måtts de öfrige Riks-Stånden meddelas, på Den 4 Amil.' det ändamålet med Ridderkapets oc!i Adelns åteiremiss, icke måtte genom de öfrige RiksStåndens godkännande af Betänkandet förfelas; hvilken anhållan, uppå gjord Proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskilj. des klockan ^ tili 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Lördagen den 4 April. Plenum klockan half till 5 eftermiddagen. Grefve Lewenhaupt, Gustaf, tog såsom äldste närvarande Grefven klubban. Justerades Pleni ■ Protocollet för den 14 sistledne Martii.
Utsktn, med tanken på dessa nämnder, sådana de efter en längre tids utveckling borde vara (i hvilket fall största delen af de föreslagna stadgandena måhända vore ändamålsenliga,) icke hafva gått tillväga med den varsamhet, som till en början, efter mitt förmenande, är nödig, för alt icke genast blottställa dessa institutioner för klander och möjligen göra dem förhatliga; så anser jag mig äga anledn. att, med begäran om ändring deri, vid betänk, göra följande anmärkningar : Vid 37 §:n 1 moni.: Antalet af ombud från hvarje socken torde böra vara bestämdt. 3 morn.: Om benägenheten för länsnämnd är så ringa, att röstantalet å begge sidor blir lika, synes mig vara bättre, att ingen sådan stiftas; aldraminst bör den mening, som ordform (landshöfdingen) biträder, i sådant fall blifva den gällande, emedan han då otvifvelaktig! kommer i ett förhållande lill minoriteten, som lätteligen nedsätter det förtroende till honom, han så väl behofver, för att kunna verka till länets bästa; ty jag föreställer mig, att om han biträder den sidan, som önskar länsnämnd, skall han af den andra sidan Den i3 Mars f. m. /|o5 tillvitas att vilja pålägga länet elt i dennes ögon onödigt besvär , och i motsatt fäll skall han vara blottställd att af den tappande delen beskyllas för ljumhet för länets bästa. Men jag anser till och med enkel pluralitet vara för liten och icke uttryckande den fria vilja, som denna §:s i:a mom. medgifver; hvarföre jag föreslår, att eller minst f af rösterna måtte erfordras för beslutet i denna del. Vid 38 §:n i moni.:
honom, att herrskapet inte var uppstiget blef han Nu är han säkert här igen. ond och hötte åt mig med sin paraply. ( Det ringer ) . A LENBERG ( utom scenen ) . Jag har inte tid att vänta ... jag måste genast tala med herrskapet Hittebarnet. inte Alenbergs röst? K ATTONG ( lifligt ) . Hvad är det Var det Andra Scenen. DE FÖRRE ALENBERG. mitt herrskap! A LENBERG ( inskyndande ) . Ödmjukaste tjenare, K ATTONG ( fattar hans hand ) . Nå tusenfallt väl kommen åter, min vän... välkommen från de dödas rike! A MANDA . Vi trodde er vara död ... på fem A LENBERG . Jag har hela tiden legat illa sjuk i månader ingen enda underrättelse från er. Lyon ... rakt omöjligt att kunna skrifva eller få någon annan att göra det i mitt ställe ... men, i Guds namn, hvart har min stackars hustru flyttat? på gamla stället, dit jag genast for, vet ingen det men husnummern mins jag inte, och på tre månader ha vi inte hört det minsta från henne. A LENBERG . Jag förtäres af en dödande ångest A MANDA . Frun har flyttat till Regeringsgatan, jag skyndade hem till min morbror, men han var redan utgången. baten ... om han ville dö, så fick ni ärfva honom A LENBERG . K ATTONG . Han ska' ju vara rik, den der kra rättar, att han i natt fått sig en arfvinge i rakt ned Ärfva honom husfolket be stigande led. Hvad frågar jag efter ärfva, allenast på åtta månaders tid det var den grufligaste tid jag upplefvat förlåt, mitt herrskap, men jag måste genast... rerna. jag får återse min stackars hustru, som jag inte sett K ATTONG . Men vi skulle väl språka om affäA LENBERG . I eftermiddag ja, men först måste jag hem. ( Sakta till Kattong ) . Hur mår Oscar, grosshandlarns son? K ATTONG ( sakta ) . Chut min hustru... ännu inte sagt henne, att före herrskapets giftermål... skull. A LENBERG ( ännu saktare ) .
Företog Ridderskapet och Adeln val af Sex Revisorer till öfverseende och granskning af StatsBancooch Riksgälds Verkens tillstånd, Styrelse och Föivaltning vid igu7 års Revision ; och befunnos, efter Val-förrättningens slut klockan 11 förmiddagen, följande Herrar hafva blifvit till Revisorer utsedde: Grefve Gyllenborg , Johan , Kammarherre .. 142 röster. Friherre Wrangel, Henning, Capitaine 87 Friherre Anckarsvärd, Carl Hindric, General-Adjutant gi — Herr Gyllenkrok , Göran , Major , 90 — Herr von Seth, Johan, Kammarherre 150 — Herr af Uhr, Carl David, Directeur 95 __ Upplästes Expeditions-Utskottets den 29 sistledne November aflåtne Memorial, deruti anmältes, att sedan Expeditions-Utskottet i öfverensstämmelse med StatsBevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens af Trenne Riks-Stånd bifallne Betänkande N Den 8 December, f m. till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse i ämnet, hvilket Förslag jemväl blifvit af sam* telige Riks-Stånden godkändt ; så hade ett af förbemälte 3:ne Utskott afgifvet Utlåtande N.-o f7<5, uppå åtskillige mot Utskottens första Betänkande framställde anmärkningarr kommit Expedjtions-Utskottet tillhanda 5 Och som detta sednare Utlåtande, hvilket nu mera äfven vore af samtlige Riks-Stånden gilladt , innehöll tvenne , på grund af anmärkningarne, föreslagna tillägg och föiändringar i Redactionen af Riksens Ständers ifrågavarande underdåniga Skrifvelse; finge Expeditions-Utskottet, i enlighet dermed , förnyadt förslag till samma skrifvelse tili Riksens Ständer öfverlemna.
Till hvad Utskottet sjelf yttrat mot denna posts inberäkning i sedelstocken, 6 B anco-Ut skottets Betänkande N:o gS. vill jag endast lägga, att vid samma års slut Bankens upplupna obetalda räntefordringar utgjorde 140,214 R:dr 4° sk-, och uppgörandet hvarje veeka af Bankens för dagen upplupna och ännu mer af dess förfallna räntefordringar skulle, om den vore möjlig, åtminstone fordra en personal och sålunda en kostnad, som visserligen icke motsvarades af vigten af en sådan uträkning. c) Utelöpande invisningar och attester j bestående af Låne-Bankens in visningar på dess Cassör och på Vexel-Banken, samt deras attester för gjorda insättningar för Låne-Banken (^20,58c) R:dr 4 sk.), Låne-Bankens invisningar på Yexel-Banco-räkningen N:o 3 (yäntemedel för upplåning för Handels-Disconten) 65 R:dr 00 sk. och Riksgälds-Contorets realisations-invisningar 35 R:dr 2 sk. 8 r. Denna titel kommer troligen att minskas, sedan Låne-Bankens serskilda Cassör numera upphört; men för öfrigt, om man ej skulle anse besväret af dagliga eller åtminstone vecko-uppgifter öfverstiga vigten att kunna inberäkna dessa små summor bland sedelstocken, äro dessa papper visserligen till sin natur att anse lika med utelöpande sedlar. d) Innestående medel (^Depositioner) bestående af: 1:0
Derest i dessa afseenden anmärkning likväl eger rum, afgöres frågan, enligt 21 §, om den är klar och tydlig, hos det Stånd, hvari den obehörigen valde sig till inträde anmält, och der öfverläggning och pröfning rörande nyssomförinäldc omständigheter alltså måste vara lagligen befogade. Ehuru en motsatt tillämpning af detta lagrum hittills icke ifrågakommit, utan det anmärkta uttrycket blifvit så förstådt, som inbegrepe det alla rikets Grundlagar; så torde likväl en uppenbart emot lagstiftarens mening missledande ordställning icke böra bibehållas, helst 83 § uttryckligen bjuder, att Grundlagarna skola i hvarje särskildt fall efter deras ordalydelse tillämpas. Genom utbytande af orden: »denna Grundlag bokstafligen föreskrifver», emot orden: »Grundlagarna bokstafligen föreskrifva», vunnes tillbörlig noggrannhet och bestämdhet. I betraktande häraf och till följd af den Konstitutions-Utskottet, enligt 29 § Riksdags-Ordningen, åliggande skyldighet, att granska rikets Grundlagar samt afgifva Konstanti o n s - IJl sko t tels Memorial N:o 18. 17 afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf, anser Utskottet sig böra till Rikets Ständer vördsamt öfverlemna förslag till nedanstående förändring uti Regering s-Formen. § (nuvarande lydelse.) Under Riksens Ständers eller deras Utskotts öfverläggningar och pröfning må icke uti något annat fall eller på något annat sätt, än (lenna Grundlag bokstafligen föreskrifter, komma frågor om Embetsoch Tjenstemäns tilloch afsättande; Regeringsoch Domare-Makternas Beslut, Resolutioner och Utslag; enskilda Medborgares och Corporationers förhållanden, eller verkställigheten af någon Lag, Författning eller Inrättning.
Att ni icke förr låtit er angeläget vara att pröfva ert religionssystem, är visserligen illa nog och er egen skuld; men därför är ni icke berättigad att nu ytterligare låta saken hvila. Ännu har ni tid därtill, och ro och gladlynthet skola icke fattas er, ty sådant plägar följa med ett redligt pröfvande af sanningen. Här i fängelset är ni åtminstone undanryckt alla tröttande förströelser. Icke heller skola era redliga bemödanden misshaga Gud. Gud kan och skall välsigna dem, och skulle ni än icke nå det mål, till hvilket jag önskar föra er, så skall dock säkerligen ingen af de goda tankar, de ädla beslut, som ännu kunna uppstå hos er, vara utan följder för er i evigheten. Ni skall därigenom åtminstone kunna något förringa det straff, som ni har att frukta. Nu är andan öfver prosten Münter, nu är han icke längre den deltagande vännen, som med mildhet diskuterar hypoteser, utan en Herrans tjänare, en lagens förkunnare, hvars blickar gnistra öfver syndarens hufvud, när han fortsätter: – Men om ni icke vill frångå en uppfattning, som utestänger er från alla religionens välgörande verkningar, om ni fasthåller den, förmodligen för att ha den eländiga trösten, att ni efter döden skall helt och hållet upphöra och således icke ha någonting att frukta, så måste jag säga er, att ni bedrager er i er fruktansvärda förhoppning. Om det ock vore oemotsägligt bevisadt, att människan är en maskin, så kan Gud, som en gång förfärdigat maskinen, om han så vill, återställa den efter dess förstöring. Hvar urmakare kan ju sålunda återställa ett sönderbrutet ur. Åtminstone måste ni i så fall gå ur världen med en förfärlig ovisshet öfver ert kommande öde – och ni kunde ju ännu få visshet och dö med hopp och tröst. – Ni missförstår mig – stammar Struensee – om ni tror, jag fasthåller vid min öfvertygelse för att – för att söka tröst i medvetandet om min förintelse Han kan icke tala mer, gråten sitter honom tjockt i halsen och tårarna stå honom i ögonen. Han känner det som om han nyss varit utsatt för andligt våld – hvar blef den lugna tonen af och hvar äro bevisen?
Detta synes likväl Canal-Directionen nog jnycket hafva förgätit, då den på en gång anställt arbeten å så mångfaldiga ställen utåt hela Canal-linien, så i Östergöthland som "Westergöthland, och för sådan orsak äfven genast uppfört boningsoch redskapssamt material-hus m. m., å dessa mångfaldiga arbets-stationer, samt för alla sådana ställen inköpt redskap eller verktyg och materialier, jemte en förfärlig mängd proviant, och engagerat en hop drygt lönad betjening. Det III. Den 8 Maj. Det naturligaste hade väl varit att börja måttligt och med en varsam calcul öfver medlens tillräcklighet årligen, samt ej deröfver utsträcka arbetet, ty hvad som ej kan vinnas i hast, är ofta verkställbart med mindre moyens under loppet af en något rymligare arbetstid. Westgötha-Canalen, eller den som sammanbinder Sjöarna Wettern och Wenern, kommer onekligen att blifva den mest lönande. Med denna hade således endast, som jag vågar tycka, bort börjas, och den mindre lofvande Canal-sträckningen genom Östergöthland, eller emellan Motala och Söderköping, först begynnas, sedan den förra blifvit färdig,'och kunnat lemna Bolaget en ökad inkomst till understöd vid ÖstgÖtha-Canalens fullbordande. Om man i denna ordning och med kand drift först påskyndat Westgötha-Canalens verksällande, och derefter på samma sätt förfarit med den i Östergöthland, torde hela arbetet nästan ändå på lika lång tid och med vida mindre kostnad kunnat medhinnas, som nu, då man delat arbetet öfver allt utåt hela Canal-linien, och derigenom mångdubblat arbetsbehofven. Jag förmodar, att, om arbetet hädanefter på det' sättet anställes och den öfverflödige betjeningen indrages, skall ändamålet lika säkert, om än något mindre fort, vinnas, utan det äskade nya anslaget af Allmänna Medel, ty utom den betydliga Discont-vinsten, som årligen erhålles, är ännu icke hälften af ActieÄgarnes subscriptions. Ridd. och Ad. Prat.
Medståndens pröfning — först torde derföre böra yttra sin åsigt vara den: att 12 § Riksd. Ordn., utan hinder af 114§Reg.F., vid ifrågavar. fall bör tillämpas, så mycket hellre, som denna åsigt delats af 1818 års Const.Utsk., och som R. o. Adis ledamöter vid 1823 och 1830 årens riksdagar tillämpat den, då Side mom. af 7 § Ridd.Ordn. infördes. Sedan Utsk. nu för R. o. Ad. framställt sina tankar om frågans formella behandling, öfvergår Utsk. till redogörelse för dess beskaffenhet, och för de åsigter derom, hvilka inom Utsk. gjort sig gällande. Utsk. inser klart och erkänner, i likhet med motionären, behofvet att frän representationsrättens utöfvande förhindra sådane Adelsmän, hvars bildning och ställning i samhället äro af den beskaffenhet, att de ej äga den sjelfständighet, som man med skäl anser oskiljaktig från utöfvandet af representantens ansvarsfulla kall; men ehuru Utsk. inser detta behof, har Utsk. ej kunnat erkänna de medel, motionären föreslagit till målets ernående, så tillfredsställande, att Utsk. kunnat förorda den inför R. o. Ad. och tror Utsk. Den i Mars e. m. 75 sig bäst kunna framlägga sina skäl härför, genom att punktvis genomgå förslaget. Enligt lista punkten skulle representationsrätt medgifvas Adelsman, som inom någon fakultet aflagt gradual-examen.