Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Buketten kastas tillsammans med femtio andra på ett divansbord för att snart vissna, och då grosshandlaren och hans fru göra visit hos T:s för att gratulera, måste de titta på visitkorten föt att veta, hvilka blommor de skänkt. Det berättas med anspråk på trovärdighet om en rik gammal ungkarl i hufvudstaden, att han vid årets början lämnade till en blomsterhandel en lista med namn på personer, naturligtvis damer, som skulle uppvaktas med blommor, datum på de resp. hedersdagarne och de summor, som vid de olika tillfällena skulle offras. Några dussin visitkort medföljde listan. Jag beklagar, att sagde herre blef tvungen göra sig omaket skrifva en ny lista hvart år, ty det kunde j u hända, att någon af de uppvakta 1896 de flyttat från staden, aflidit eller rent af fallit i onåd. Jag frågar: hvad kan en blomsterhyllning, om än aldrig så praktfull, hafva för värde, då den tillkommit på detta chablonmässiga sätt? Är icke en vänlig tanke, ett hjärtligt bref, en tomhändts besök tusen gånger värderikare? Betrakta dem noga, dessa lefvande konstalster, som belamra salongsbord och brysselmattor hos en dam i stora världen på hennes högtidsdag! Jag tror man stundom måste gå ganska nära för att se, att blommorna äro lefvande. Det barbariska, blomvännen stötande bruket att sätta blommor på ståltråd, hvilket var tämligen borta en tid, tyckes hafva återkommit; tråden köres till och med genom själfva blomman, för att den skall se riktigt stel ut. Jag såg här o m dagen på en födelsedagsfest en korg solrosor, ordnade efter alla konstens regler. Dessa blommor taga sig j u rätt bra ut på afstånd i en stor trädgård; någon metalltråd fordra de i sanning icke för att se konstgjorda ut. Jag vill nu icke tänka på, hur de sågo ut dagen efter. När jag ser dylika blomanordningar, tänker jag ofrivilligt på en godbit, som min bror berättade, då vi voro barn. Två unga arbetare höllo på att sätta upp en skorsten. Men det ville ej lyckas; då de trodde, att den stod säkert, föll den omkull.
Maj 1854 fäld att för likartad försumlighet, som den åtalade, böta Tjugufem Riksdaler Banko, att för nu erkända förseelsen plikta Femtio Riksdaler Riksmynt, till treskiftes emellan Kronan, Kongs - 73 Kongsbacka stad och Advokatfiskals-embelet; skolande den del af slädens lott i [löterna, som, enligt 32 kap. 3 § Rättegångsbalken, belöpte sig på Borgmästaren, likmätigt Kongl. Brefvet den 20 Oktober 1790, tillfalla Lazarettet i Hallands län. Delta utslag är af mig icke öfverklagadt. Genom förbiseende af stadgandet lili 75 § i Kongl. Förordningen om mord, dråp och annan misshandel den 29 Januari 4801, alt de böter, som enligt berörda Kongl. Förordning ådömas, skola, vid bristande tillgång till deras" gäldande, förvandlas till fängelse vid vallen och bröd, motsvarande en tredjedel af bötesbeloppet, hade Rådstugurätten i Söderhamn ålagt en person dylikt fängelse sju dagar längre, än vederbordt. Efter anstäldt åtal, har Kongl. Svea Hofrätt genom utslag den 13 April innevarande år dömt Rådstufvurältens ledamöter, som i beslutet om nämnda bötesförvandling deltagit, att, jemlikt 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, böta, hvar för sis. Femton Daler Silfvermynt med Sju Riksdaler 50 öre Riksmynt, samt alt ersätta Kongl. Majit och Kronan kostnaden för fångens underhåll nämnda sju dagar; men Advokatfiskals-embetets vilkorlig;» yrkande om godlgörelse till den straffade för hans lidande ansågs icke erfordra pröfning, enär denne, om hvars vistelseort kännedom saknades, sjelf icke framställt något dylikt påstående. Med detta utslag har jag åtnöjts. Härmed afslular jag redogörelsen för anstälda åtal. Bland dem saknas eli, nnhängiggjordt emot Kongl. Generaltullstyrelsen och af Kongl.
Grunderna för liqviden af dess hos Stals-Verket inneståen-. de löneforaran , CttrAtts-afgiftens fortfarande .. D. , Dana-arf: om eftergift af ett sådant lill Piteå stads förmån J9/cÅ«e-penningarnes upphörande . Ducater; se Utmyntning. E. Eke-plantering: inköp af jord derför å Wisingö Ekolsund: fråga om inlösen af denna egendom, för att tili H. K. H. Hertigen af Upland föräras . Elementar-Läroverken: flere till Löne-regleringen vid desamma hörande frågor . .. Embeten: Liggemånaders och Begrafningslrjelps beräkning vid tillträde af vissa högre sådane . F. Fallkenberg: Låne-understöd till denna stad; se Låne-understöd. Förslag till Allmän Civil Lag .. G. Generalsoch Amirals-Pensioner; se Allmänna Indragnings-Staten. Gevärs-Factor i, Carl Gustafs Stads: lån till detsamma; se Af skrifning. Gottland: presträttigheternas utgörande derstädes och dermed sammanhängande frågor, om en förändrad indelning af dervarande Pastorat m. m. . Gottland: rättighet för Hemmans-egare derstädes, att fä erlägga penninge-lösen för deras ränteljära Grundskatternas utgörande, och dermed gemenskapsegaade ämnen Götha-Canal-Bolag: rättighet för detsamma, att i Rigsgälds-Contoret lyfta medel till anskaffande af Ångbogserings-fartyg Götha-Elf: lån till segelfartens befordrande derå; se Län. Götheborg: lån tilt en hamn-anläggning vid denna stad; se Lån. H. Hamn-anläggning vid Götheborg: angående lån till en sådan; se Län. Handels-Balken: ändring af dess 8, 9 och ro §§., samt förklaring af 2 1 r Gap* . • — tillägg till 9 Cap. * f §• deri .
3:0 — ■ af den 12 Maj i834, angående de arbeten, som för Kongl. Flottans i Carlskrona behof verkställas. 1835 den 7 Februari föredragen; Och då upplyst blifvit, att Kongl. Maj:t och Kronan för ifrågavarande behof icke kan undvara vissa egna arbetare, dels derföre att de på arbetsposterna ständigt måste vara att till gå, hvilket för arbetets jemna och säkra gång vore nödvändigt, dels ock derföre alt Stadens handtverkare, örn de till Kronans arbeten begagnas, måste blifva högst betydligt dyrlegdare, hvilket af erfarenheten vore ådadagalagdt; fann Kongl. Majrt denna Rikets Ständers underdåniga skrifvelse icke till någon åtgärd föranleda annorlunda, än i sammanhang med pröfningen af det underdåniga förslag till ny reglering af Flottans Handtverksoch Timmermans-Corpser, som Förvaltningen af Sjö-Ärenderne komme att afgifva; och hvarvid skulle tillses, huruvida icke några Skråmästare i vissa Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1S40. 11 professioner kunde till biträde vid Flottans arbeten användas, och vissa arbeten på beting eller genom enskildas åtagande efter skeende anbud verkställas. Denna reglering bar sedermera den ti September 1837 blifvit fastställd, och dervid 9 månadslönare samt 102 daglönare vid Carlskrona Station indragne. 4:0 af den 21 Maj i834, angående skyldighet för Båtsmän att vid återkomst från kommendering vara försedde med prestbevis. 1834 den >8 October föredragen; Och har Kongl. Majit, med bifall till hvad Rikets Ständer i förevarande afseende nnderdånigst hemställt och föreslagit, låtit allmän kungörelse i ämnet till vederbörandes efterrättelse utfärdas. 5:o af den 2 Juni i834, om rättighet för hemmansegare på Gottland, att få erlägga penningelösen för deras ränte-tjära. Kongl.
Ständet skulle finna tjenligt att förklara Stiftaren af besia Inrättningar, Herr Medicine-Doctoren Lranät, samt Respective Directionerne öfwer besia Stif. elser, desi synnerliga nöje och tillfredsställelse öfwer hwarderas ädagalagde Patriotiska tänkesätt, och berömwärda werksamma omwärdnad för ungdomens underwisning och förkofran i gagnelig» kun. flaper och yrken. I anledning häraf vch dä Ständets Ledamötericke allenast af hwad sälunda anmäldt blifwit, utan vck genom egen erfarenhet funnit nyttan och framgången af förberörde Inrättningar, beslöt Ständet att genom Protocolls Utdrag, hwilket i allmänna Tidningarne införas skulle, betyga Stiftarn Herr Doc» tor Lranöt och de Respective Directionerne för samma Inrättningar desi sanna aktning och listiga erkänsla för hwarderas mogna omtanka, outtröttliga bemödande och sorgfälliga tillsyn wid anläggandet af desi» gagneliga Inrättningar, samt till befrämsande af deras bestånd, uppmuntran och förkofran ^ hwarwid Ständet i synnerhet fästat sin uppmärksamhet wid bemäldte Herr Doetors utmärkta och högst sällsynta Patriotiska ätgärd, samt ansett den förtjena Nationens tacksamhet och förbindelse. Uti hwilket 266 Den 4 November. beslut de öfrige Respective Ständen skulle inbjudas att sig med Preste-Ständet förena. Ut supra. Lx krotocollo bl^Imc^vist. Utdrag af Protokollet hällit hos Högwördige Preste-Ständet den 4 Oktober 1809. S. D.
Keflekterande behagade svara med snaraste till » Oktober 1889 », Laholm p. r. och för uppdrag åt andra Alla saker skickas mot efterkraf och få returneras (dock genast) mot fraktkostnaden. [154] [«3] och Skandinavisk Modetidnings abonnenter en obetydlig ersättning. f [3 ' oJ jemförliga med de bästa utländska fabrikat. Tillhandahållas hos Hrr specerihandlare. mi Gardiner från K. Mönster mr 9491; 135 cm bred, i créme eller hvitt; a kr. 1,50 pr meter. Mönster n:r 263; 90 cm bred, hvit; ä 50 öre pr meter. •• " ' ' i; .•• N:r 3. Mönster n:r 1817; 120 cm bred, i créme eller hvitt; å kr. 1,15 pr meter. Mönster n:r 200; 125 cm bred, hy it; å 90 öre pr meter. ••m — iiliirn W:r 2. N:v I 3. K. Storkyrkobrinken Stoekholm. Idun Stockholm, Iduns Fredagen den 7 januari 1898. N:r 1 (524) Prenumerationspris pr år: Idun ensam „ _ _ kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » Iduns Modet., månadsuppl » Barngarderoben » 5 5 3 3 Byrå: Klara södra kyrkog. Allm. telef. Rikstelef. Anna Redaktör och utgifvare: FR1THI0F Redaktionssekr. : J-. Nordling. Hofboktr. ll:te årg. Utgifningstid: hvarje fredag. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje päbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 Öre pr nonp.-rad.
Scholan, hvarest undervisas omkring 100 Gossar och ^5 Flickor, äger Fastighet till ett varde af 18,000- R;dr, samt en Capital-fond af 44>794 R:dr 19 sk. 3 r:st., och uppbär årligen af allmänna Fattigcassan 3oo Rrdr, af den till Kyrko-reparation anslagne Fastighets-afgift inom Församlingarne 333 Rrdr 16 sk., samt en Collect uti Församlingarnes kyrkor. g) Tyska Församlingens National-Lyceumhvarest meddelas undervisning för 87 Gossar och 16 Flickor, har 5 Lärare, nemligen Rector, Conrector, Subrector, Moderator och Apologist, hvilkas aflöning utgår med 8i5 Rrdr af Kyrko-cassan samt 5o å 60 Rrdr i Ränte-medel af en testamentarisk disposition. h) Mariae Magdalence Församlings Fattig-Schola } eller så kallade Phitippsenska Scholan, der 100 Gossar och 95 Flickor undervisas af r Lärare, som njuter i lön 70 a Rrdr, och 1 Lärarinna, som aflönas med 333 Rrdr 16 sk. Scholan, ställd under en serskild Lirection af 5 Ledamöter, har en Capital-fond af 19,666 R:dr 3s sk., och understödjes årligen med 600 Rrdr af Församlingens Fattigförsörjnings-medeL i) Samma Församlings Handtverks-Scholaj med 3o Lärjungar och t Lärare, hvars lön, 5o Rrdr, jemväl af Fattig-medlen utgår. k> Catharince Församlings Fattig-Flick-Scholaj med r Lärare och 2 Lärarinnor, hvilka tillsammans undfå r aflöning 700 Rrdr; 190-Barn njuta bär undervisning i nödiga läro-ämnenoch handaslöjder.
Den 16 December 1819, Circulair-Bref till Hofoch OfveE-Rätterne, angående verk-; ställ i gliet af beslut i brottmål* uti hvilket Circulair-Bref stadgas: att, när en tilltalad, efter er-* hållen del af det i afseende på honom -gifne Utslag, förklarat sig med Utslaget nöjd och viå ett sådant förklarande förblifver, samt fråga ej .eller eger rum om högre ansvar, än hvartill dörndt blifvit, något hinder för verkställigheten, af samma Utslag icke bör möta i den omständighet, att tiden till ändrings sökande ej för-’ flutit;'men att, om den tilltalade, innan Besvärstiden tiliändagått, återkallar sitt förklarande, att han med Utslaget är nöjd, det ådömde straffet,- emot den sakfälldes vilja, icke verkställas kan,; innan tiden till besvärs anförande gått till ända, och laga kraft kommit å Utslaget; 4. Den 21 Junii 1830, Bref till Hofoch Ofver-Rätterne, angående straffet för andra resan föröfvadt inbrott; genom hvilket Bref stadgas, att Kongl. Brefvet den 1 April 1773, och Förklaringen deröfver den 30 April 1773^ bors Underdåniga Skrif v elser'. 477. förstas så, att den, som en gång Jidit straff för inbrott, men åter för andra gången, i afsigt att stjäla, med en sådan förbrytelse beträdes, skall, utan afseende på värdet af det tillgripna, i oell för sjelfva inbrottet, vara förfallen till de i 1773 "års Bref utsatte a:ne års arbete^ Mannen å någon Kronans Fästning och Qvinnan å Tukthus; 5.
StatsUtskottet. Friherre Cederström, Jaeob'. Då en värd Ledamot, Herr Adlerhtim, väckte motion i detta ämne, anmärkte jag, att sorn det icke är möjligt för en enskildt man att känna verkliga förhållandet, så ansåg jag Riesens Ständer böra alvakta Hans Maj;t Konungens proposition derom, öfvertygad att Hans Maj:t, som äger den bland Regenter så sällsynta lycka, att hafva Nationens förtroende, med full tillförsigt kan vända sig till dess Representanter, samt att Hans Maj.ts kända tillgifvenhet för Svenska Folket å andra sidan försäkrar dem, att Konungen endast till hvad som oundgängligen behöfves föreslår ökade skatter, och slutligen, att om anslagssummorna äro otillräckliga för en, lära de vara det för alla de Kongl, personerna. Jag finner af hvad som förevarit icke skäl, som kunna verka förändring i min yttrade öfvertygelse, och får derföre afstyrka Höglofl. Ridderskapet och Adeln från att instämma i Högvördiga Prestoch Vällofl. Borgare-Ståndens beslut. Pierr von Schulzenheim: Jag finner det vara under en Konungs värdighet, att hos sina undersåtare anhålla (jag må ej nyttja ett mer blesserande uttryckj om ett nödigt understöd för sin höga Person, så väl som för sin egen och öfriga Kongl. Högheters Hofstat; helst uppå sådant slags Kongl, proposition veterligen allsintet exempel finnes. Jag anhåller ock, att Den 3 Juni. hvad nu i målet för och emot ventiieradt blifvit, må genom Pro OloIIs - Utdrag Höglofl. StatsUtskoitet meddelas. Herr Landt Mar‘kalken propo^erade bifall till instämmande med frest samt Borgare-Stånden i deras remiss af detta ämne till StatsUtskottet. Ropades gfa och Nej. Friherre Cederström: Jag underställer Herr Grefven och Landt Marskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln, om icke proposition i anledning af mina gjorda anmärkningar kunde göras. Hvarföie göra förfrågningar, der all säker anledning saknas?
Man bar här velat befria de indelte räntegifvarne från forsellön för räntespannemålen; men då ägarne af de hemman, från hvilka denna spannemål utgår, åtkommit desse hemman efter ett i förhållande till beloppet af denna forsellön lämpadt pris, och i bland emhetsmännens beräknade inkomster jemväl ingär denna forsellön, hvilken, i händelse den skulle räntegifvarne efterskänkas, måste räntetagarne återgäldas, som åter icke kan ske annorledes än genom öfrige skattdragandes betungande; så frågar jag, om uti en sådan eftergift finnes den ringaste rättvisa. Pä grund af hvad jag nu anfört jemte de skäl, Hr Printzensköld anfört, anhåller jag, alt denne punkt måtte såsom förfallen läggas till handlingarna. Gr. Lagerbjelke: Om Hr Printzensköld hade sträckt sina studier i kameralväsendet något längre tillbaka än till Carl XI, så skulle den värde talaren hafva funnit, att det af denne Konung inrättade indelningsverk endast var ett ordnande af hvad, som i långliga tider funnits till, ehuru uti ett jemförelsevis mindre ordnadt Den 11 September f. m. 247 skick. Ty redan under medeltiden indelades löner till upptagande af embetsmännen directe hos de skallskyldige. På sätt, jag redan haft äran nämna, uppkom detta atlöningssätt deraf, att det, under uppbördsväsendels mindre utvecklade skick, ansågs lämpligare att embetsmännen upptoge sina löner directe utaf de skattskylldige, än att Statskassan först upptog räntorne för att sedermera dermed sjelf bestrida aflöningarne. Man har visserligen sedermera funnit, att löntagaren hade en större garanti, om han, i st. f. alt uppbära sin lön af Statsverket, erhöllo dem i persedlar, hvars värde icke var så föränderligt som myntets, men derföre, att detta numera är det väsendtligaste af indelningsverket, så hindrar det likväl icke, att indelningsverket uppkommit af den orsak, jag här uppgifvit.
N:o 17. n Trax:sport 730,272: 9. 4- (Från och med år 1824 till och med år 1827 har Banken (utöfver hvad medelst afsatte fonder blifvit inköpt) för invexladt Silfver och Guld R:dr Silfv.289,939: 8.8. utgifvit i B:co-SedlarR:dr 773,154: 5. 2. DifFerencen, R:d. 483,214? 44- 6., har måst halanceras såsom fordran, då beloppet för hvarje år ej fått afFöias; men utgör ingen tillgång.) Summan af alla förenämnde Difference - poster , hvilka till total afskrifning föreslås, utgör tillhopa R:dr 780,272: 9. 4* Vidare förekomma följande fordr ingsposter: 6:0 jlnticiperad Realisations-yif gift för Län*- Banco-Capitalen: Afskrifning (Ben till understöd för Riksgälds-Sedlarnes realisation år 1802 påbudne förmögenhetsafgiften, sträckte sig äfven till de i Banken emottagne LånCapitaler mot Obligationer. Banken försköt på en gång hela summan, och godtgjorde sig efter hand derföre, i den mon Obligationerne företeddes till räntas uttagande eller till renovation. R:d. 58:15. sk. utgöra hvad som år 1816 var och allt hittills förblifvit oersatt, och följaktligen måst såsom fordran halanceras. Det är utrönt, att R:dr 10: 12. ni r. deraf belöpa på sådana Obligationer, hvarå någon ränta allt sedan år 1802 icke blifvit uttagen. De öfrige R:dr 48: 2. i r. måste härröra antingen från glömska att iakttaga afdraget på en eller annan presenterad Obligation, eller också från något begånget misstag vid utstakning eller Bokföring. Att nu, Transport 730,320:11. 5. Banco-Uttkottets Betänkande.
Erik Carlsson från Stöckholms län hemställt, att då, ehuruväl å riks-statens Irsta hufvud-titel fortfarande blifvit uppfördt en anslag af 16,000 r:dr till bestridande af kostnaderne för reparationer och underhåll af Drottningholms och Svartsjö Kongl, lust-slott, sådant oaktadt, det sednare i hög grad vanvårdades, Rikets Ständer måtte, efter erhållen kännedom derom, huru ifrågavarande anslagssumma blifvit hittills använd samt fotdelad emellan berörde begge lustslott, meddela de föreskrifter, som i afseende på lust-slottens underhåll och vård kunde anses nödiga. För att framhålla det vanvårdade skick, hvaruti Svartsjö slott och park skall befinna sig, har motionären anfört, att, oaktadt slottet för 3 ä 4 år sedan utvändigt reparerades, såge det redan förfallet och bofälligt ut. Uti alla rummen vore väggarne blottade på sina förut dyrbara tapeter samt kakelugnarna och taken sönderspruckna och förstörda. Den förut så vackra parken omkring slottet vore ock i högsta grad vanskött och på de ställen deraf, som varit till odling användbara, verkställdes numera för kainererarens på stället räkning utsäde af korn eller hafra. Uti slottets rum förvarades ofta årets gröda af säd, hö, potatis och trädgårdsfrukter och understundom verkställdes derstädes aftröskning utaf den från parken inbergade säd. Ehuru Utskottet icke är i tillfälle att vitsorda tillförlitligheten af de uppgifter, motionären sålunda meddelat, angående Svartsjö Kongl, lust-slott, har Utskottet likväl icke anledning att betvifla uppgifternes riktighet, synnerligast hvad parken beträffar; hvadan Utskottet anser icke olämpligt, att Kongl. Majits nådiga uppmärksamhet varder fästad på det anmärkte förhål liih. till R. Maj:t vid en möjligen snart blifvande ny utarrendering i nåder låter tillse, att bland arrendevilkoren intages skyldighet för arrendatorn att vårda slottets park med tillhöiigheter; och tillstyrker fördenskull Utskottet ilikets Ständer att till Kongl. Majit aflåta underdånig skrifvelse i äinnet.
Det kan ej rimligtvis vara min mening, att någondera af dessa förhållanden ensamt skulle låta sig förklara ur felaktigheter eller brister i sådana anordningar, hvilka bero af den lagstiftande inagten, eller i materiela hjelpmedel. Jag vill t. ex. ingalunda neka, att den kritiska ställning, i hvilken vi i våra dagar befinna oss i afseende på trosbekännelsen, utgör en bland orsakerna till prestbristen. Men att en medverkande anledning till densamma äfven återfinnes i sådana, mera yttre, omständigheter, som ofvan blifvit nämnda, synes mig framgå ej mindre ur en närmare betraktelse af det sätt, hvarpå de för det närvarande äro bestämda, än ur det faktum, att, trots prestbristen, brist pä sökande till pastorater ännu icke visat sig. Hvilken åter verkan af denna prestbrist i och för statskyrkans bestånd måste blifva, är ej svårt Motioner i Preste-Slåndet 1865. 45 att finna: att, om man nödgas inställa, inskränka eller till och med blott på olika och vexlande tider förrätta den allmänna gudstjensten, sådant kommer att på det mest omedelbara sätt föranleda eller sammanfalla med ett afvänjande från deltagande deri och en anvisning att i privat-gudstjenster skaffa sig ersättning, d. v. s. på det mest omedelbara sätt verka till statskyrkans upphörande och religionens betraktande såsom en blott privatangelägenhet, behöfver ej ens bevis. Jag vill tillägga den anmärkning, att ifrågavarande svårighet visat sig icke kunna undanrödjas genom det palliativ, som flera gånger hittills blifvit föreslaget och äfven försökt, under namn af anslag till prestbildningen eller understöd åt dem, som studera till prest. Det finnes ingen afdelning af studierna vid universitetet, hvars idkare så lätt, allmänt och rikligen erhålla stipendier: ändå fortfar deras fåtalighet. — Hvad åter beträffar den företeelse af privat-gudstjenster och predikanter samt anstalter för bådadera, som våra dagar bevittnat, så betviflar jag icke, att mången skulle i dem vilja se uttrycket af ett odeladt glädjande tidens tecken och af ett steg framåt i det religiösa medvetandets och intressets utveckling.
Riksälds-Contoirets anordningar tjena sorn verificationer för StatsContpiret , så inträffar den omständighet, att"df{ Den 17 Octobtr f. m, ena Verkets uppgift tjenar till verification för ett annat. Derigenom kunde Itända, om RiksgäldsContoiret lemnade en origtig uppgift, att Hufvudboken lemnade ett olika resultat mot speeialerne i Tullen. Alla sädana oordningar kunna ej stå tillsammans med en förnuftig Statsförvaltning, och jag skulle förmoda, att då afsigten är, att Styrelsen skall kunna bestrida utgifterne med de medel, som dertill blifvit bestämde, man ej bör förrycka utvägarne dertill. Om ej StatsContoiret har överskjutande roedel -på en titel att använda, så kan det ej bestrida qvartals-utbetalningarna. Jag anhåller således om afslag i betänkandet. Herr Hjerta; Det var mig verkligen oförväntad!, att i detta fall emot sådane tillvitelser behöfva försvara ett betänkande, soia är stödt på enkla grundlags-enliga principer. Hvad grundsatsen angår, i anledning af hvad Herr Lefren yttrat, hafva Utskotten gjort sig till en heligare pligt att följa Grundlagen, än grundsatsen; men äfven denna har ej laggt något hinder för Utskotten att tillstyrka, hvad de gjort. 64 §. säger, om man lägger torivigten der den bör läggas: såväl Statens ordinarie Statsmedel och inkomster, forn hixid, pä sätt omförmäldt är, under namn af extra-ordinarie Utlagor eller BeviIIningar till Statsverket af Riksens Ständer anslås, vare under Konungens disposition 8Cc. 8Cc. Således är det blott fråga om dst, som af Staten* Ordinarie och Extraordinarie inkomster till Statsverket anslås.