Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ofver här omförmälda fråga fann ståndet för godt uppskjuta sitt beslut intill dess Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets förväntade utlåtande öfver en i ämnet af Doktor Björkman väckt motion till afgörande förekommer. Från Vallo fl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets utlåtanden: N:o 20, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af stadgandet, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes utslag i roteflyttnings, m. (1. mål, skola kammar-kollegii pröfning underställas; bifölls. N:o 21, i anledning af väckt motion om förändrad reglering af marknaderne i Slättäng; bifölls. N:o 22, i anledning af väckt motion, angående föreskrifvandet af kontroller till förekommande af missbruk vid försäljning af kläde; bifölls. Bih. till B. St. ' N:o 23, i anledning af väckt motion, om upphäfvande af Kongl, kungörelsen den 21 April 1837, angående förbud att under viss tid af året fiska och till salu hålla hum mer: bifölls. N:o 26, i anledning af väckt motion om klockares befrielse från skyldigheterna att fortskaffa Presterskapets embetsbref och att besörja ringning vid kyrkorna; bifölls. Och N:o 27, i anledning af väckt motion om förändring uti nu gällande grunder för Prestmans befordringar; afslogs. S. D. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets be tänkande, N:o 14, i anledning af väckt motion om beredande af tillgång på duglig vaccin, hlef samma betänkande återremitteradt. Frän Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Prof.' Utdrag den 5 Februari ISSI. 139 Den 5 Februari. Frän Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde, den 29 sistledne Januari på bordet lagde, utlåtanden:
Är ej fulla värdet försäkradt, gälle hvad i § 191 mom. 3 stadgadt är. § 227. Har, till följd af en dispache, som blifvit uppgjord i strid med den å utred ningsorten gällande lag, någon blifvit på försäkringstagarens bekostnad gynnad, vare försäkringstagaren skyldig alt sina anspråk emot denne till försäkringsgifvaren afstå. 56 § 228. De bidrag, sorn, på grund af haveriutredningen, böra af annan lill försäkringstagaren utgöras, vare försäkringsgifvaren jemväl skyldig att gälda, när försäkringstagaren visar, att ban icke kunnat samma bidrag utfå, ehuru han vidtagit de för sådant ändamål föreskrifna åtgärder. Lag samma vare ock, derest, utan underlåtenhet eller vållande å försäkringstagarens sida, verkställighet af den erforderliga utredningen uteblifvit, eller ock sådan utredning icke kunnat åstadkommas eller uppenbarligen vore ändamålslös. I sistnämnda tre fall kan försäkringstagaren göra anspråk på ersättning för hela skadan, efter försäkringsaftalets innehåll. § 229. Den uppgjorda dispachens bestämmelser i afseende på kostnader, som blifvit försäkradt föremål såsom enskildt haveri påförda, gälle ock i uppgörelse emellan försäkringstagare och försäkringsgifvare, under förbehåll att deu förre till den sednare afträder sina anspråk emot dem, som möjligen blifvit obehörigen gynnade; dock följer ej deraf förbindelse för försäkringsgifvare att vidkännas kostnader, för hvilka han, till följd af försäkringsaftalet, icke eger ansvarighet. § 230. Enskildt haveri vare försäkringsgifvare skyldig att ersätta; dock tillgodonjuter han dervid befrielse från ersättning för skada och kostnader, för hvilka godtgörelse såsom gemensamt haveri redan utgått. § 231. Kostnader, såväl som bidrag till gemensamt haveri, åligger det försäkringsgifvare alt till fullo gälda. Från ersättning af skada, som till enskildt haveri hänföres, medgifves ej annat afdrag, än det i § 1S2 omförmälda, derest ej försäkringsgifvaren sådant sig förbehållit. § 232. 1 allmänhet sträcker sig försäkringsgifvares ansvarighet ej utöfver försäkringssummans belopp.
N:o 16, i ani. af väckta motioner om ändring i vissa delar af Kongl. Instruktionen för Landshöfdingarne samt de vid länsstyrelserna anställde tjenstemän, och om förenkladt expeditionssätt inom samma styrelser m. m. Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 20 dennes bordlagde Betänk:n: N:o 17, i ani. af väckt motion om tillsättande af en komité för utredning af frågan om införandet af en Jury-institution; N:o 18, i ani. af väckt motion, att nämndemän måtte tilldelas viss andel i expeditionslösen såsom ersättning för inställelse vid ting; och N:o 19, i ani. af väckt motion om ändring i föreskrifterna rörande barnmorskas rättighet att utöfva instrumental-förlossningskonst. Föredrogs och bifölls Exped.-Utsk:ts den 20 dennes bordlagde Utlåt. N:o 4, i ani. af åtskilliga föreslagna förändrade föreskrifter i afseende å tryckningen af vissa delar utaf Bihanget till Biks-St:ns prot. Föredrogs Hr Fitinghofls, Conrad Bleckert, den 20 dennes bordlagde motion om Riddarhus-salens upplåtande till samlingsrum för den blifvande riksdagens första kammare. Frih. Cederström, Rudolf: Det må vara mycket vackert, att bevisa tjenstaktighet och uppoffringar, när derom på goda skäl anhålles, men att sträcka tjenstaktigheten derutöfver och, utan att någon önskan derom blifvit framstäld, sjelf, vare sig till låns eller till skänks, utbjuda sin tillhörighet, det är ett förfaringssätt, som jag icke kan finna nödigt. Ett gammalt ordspråk säger, att erbjuden tjenst ofta blir försmådd; och om ifrågav:de motion bifalles skulle möjligtvis detta blifva förhållandet.
Frölich har trott, att denna ordning för målens företagande till afgörande skulle innefatta en critik på 15aneoUtsk:s numerering af utlåtrna. För min del fäster jag ej särdeles vigt vid betänkmas nummerordning, men förmodar dessutom, att de i ett sammanhang blifvit i LTtsk. afgjorda, äfvensom jag är öfvertygad, att, om icke frågorna blifvit i särskilda utlåtrn framställda, hvilket härleder sig derifrån, alt K. M. i den ena frågan allåtit nåd. skrifvelse, N:o 17 kommit att utgöra första punkten uti utlåt. N:o 16, hvarigenom vi således kommit till samma ordning, som Hr Hegardt föreslagit. Jag ber således ytterligare att få förena mig med Hr Hegardt äfven i det yrkande, att R. o. Ad. måtte besluta, att utlåttna N:ris 16 och 14 ovilkorligen derefter skola företagas; ty jag kan icke instämma med Frih. Cederström, att frågorna uti utlåt. N:o 16 skola vara beroende af bancolagen, enär det för mig är tillräckligt att veta, att vi äga en bancolag, som förblifver gällande, intilldess vi erhålla en annan. Att N:o 16 skulle blifva livilande, intilldess frågan om de åtgärder, som kunna tagas för näringarna, blifvit afgjord, tror jag icke heller vara nödigt, emedan frågan, om myntbestämningen skall äga rum, beror derpå, om Banken är i den ställning, att den kan företaga utvexlingen, hvilken fråga åter icke äger sammanhang med den förra. När vi komma till frågorna om privatbanker och hypotheksinrättningar, skola vi måhända icke vara af särdeles skiljaktiga åsigter; men jag önskade, att berörde utlåt. N:o 16 icke måtte komma att hvila i och för åtgärder, rörande medlen för näringarnas upphjelpande. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Jag begärde ordet egentligen i anledn. af Frih. Cederströms yttrande, att vi borde bestämma dagen för silfverutvexlingens början till dagen efter den, då bancolagen blifvit promulgerad.
Herjeådalen, i anseende till denna landsorts svaga beskaffenhet, och Jemtland, hvarest roteringen, ehuru med Krono-räntan understödd, likväl icke medgifver, att efter hemmantalet vidare ökas, samt —- §:o f. d. Öfverstens vid Adelsfane regementet boställen, såsom hu mera på lön anslagne Presidenten i Krigscollegium, om hvilka boställen Collegium likväl trott en sådan undersökning rörande deras förmåga att draga rotering, som i 1811 års Instruetion finnes föreskrifven, i afseende pa regementsofficerares boställen, böra föregå. «— Deremot har Collegium ej funnit sig kunna tillstyrka någon befrielse eller lin* Besv. och Ekon. Utsk< Betänkanclcn. gfg Öring i roteringsskyldigheten för Commitiistrars och ringare Kyrkobetjenters samt den lägre Kronooch Jägeribetjeningens boställen, enär dessa icke från början varit från extra rotetingen undantagnej — Och beträffande slutligen de 2:ne frågor, örn rotejemnkningens utsträckning endast till dem, Sorn sådant med skäl påfordra, samt om be* Ståndet af de aftal* sorn med en del Rotehållare kunna blifvit afslutade om vissa afgifter för bestämd eller obestämd tid, i Stället för manskaps utgörande, har Collegium yttrat den öfvertygelse, att i förra fallet de med den redan verkställde extra ro» teringen nöjde icke borde vara underkastade någon Vidare rotering, och i det sednare, de, aorta ingått Contractert, mäste anses förbundne att dem Uppfylla; varande* i öfverensstämmelse med hvad Collegium sålunda andragit och hemställt, ett underdånigt project, till Instructionen för toiejemnkningens verkställande, af Collegium författadt, samt deruti jeinnväl föreslaget, att denna jemnkning, som Länsvis borde förrättas, måtte öfver hela riket inom loppet af ett er varda fulländad, och tiden till besvärs anförande öfver förrättningarna räknas till en månad efter erhållen del af beslutet derom. Kongl.
För att rätt inse betydelsen af lagförändringen, torde emellertid icke vara ur vägen att kasta en hastig blick på den föregående lagstiftningen i ämnet samt på de lagstiftningsförsök i främmande länder, som berört frågan om äktenskaps-skilnad. 1734 års lagstiftare hafva i 13 Kapitlet Giftermåls-balken egentligen upptagit blott två skilnadsorsaker, hvilka berättiga ena malcan att vid domstol erhålla äktenskapsskilnad, utom de i samma kapitel och åtskilliga andra lagens rum uppräknade så kallade nuliitets-orsaker, för hvilka ett äktenskap kan gå åter, när det ifrån början varit ogiltigt. Dessa skilnadsorsaker äro horsbrott och egenvilligl öfvergifvande. De uro hemtade ifrån den kyrkliga lagstiftningen, och författarne af så väl 157 1 års Kyrko-ordnmg som 16S6 års Kyrkolag hafva dervid följt de åsigter, hvilka i detta hänseende finnas uttalade i kyrko-reformatorernas skrifter. Då nemligen Luther uppträdde emot den katholska lärans dogm, att äktenskapet är ett sakrament, och af sådan orsak oupplösligt, blef ock nödigt, alt, med erkännande af möjligheten af en skilsmessa, medan begge makarne lefva, också anföra de orsaker, på grund hvaraf en äktenskaps-skilnad skulle kunna tillåtas. Under åberopande af den Heliga Skrift, angåfvo derföre Kyrko-reformatorerna nämnde begge orsaker, hvarförutan de tillerkände åt kyrkans Öfverhufvud i hvarje land rättigheten att, i analoga fall, der äktenskapet kunde, i anledning af förekommande omständigheter, anses faktiskt upplöst och dess fortfarande i det yttre endast verka skadligt för samhället, meddela dispens eller tillåta äktenskaps-skilnad. På grund häraf och ehuru 1734 års lag icke yttrar något om en sådan Konungen tillkommande dispensrätt, har densamma dock hos oss varit erkänd och utöfvad såsom en följd af hans egenskap att vara svenska kyrkans Öfverhufvud.
M:s nåd. lagförklaring, kan vara stridande emot Konungens enskilda tanke, i händelse han blifvit öfverröstad. Här är icke fråga om den enskilda tanka, som K. M. kan hysa. Del är den åsigt, som hyllas af Högsta Domstolens pluralitet, som skall blifva gällande, och deruti tror jag, icke ligger något för K. M. förnärmande. Dessutom tror jag äfven, att tidpunkten för denna förändrings tillvägabringande, om den skulle ske, icke nu vore väl vald. Vi hafva ett helt nytt lagförslag alt förvänta. K. M. har redan för H. St. tillkännagifvit sin höga vilja, att ännu under denna riksdag dermed lill R. St. inkomma. Man må tro, att detta förslag är så fullkomligt som möjligt, man må'dertill hafva det aldra största förtroende, så är det likväl omöjligt, att hvad som är ett menskligt verk, kan undgå att vara med brister behäftadt, och således måste man äfven antaga, att icke eller della lagförslag kan undgå alt i någon mån vara felaktigt. Om man nu går till den tid, då vår nu gällande lag publicerades och de närmast derefter följande åren, så finnér man en mängd lagförklaringar vara genom K. br. utfärdade, lill undanrödjande af de olika lagtillämpningar, de missförstånd, etc., som under liden hade sig insmugit. Flere af dessa lagförklaringar finnas ännu qvarstående och utgöra vigtiga bidrag lill betryggande af Svenska folkets frioch rättigheter. Att just nu, under denna tidpunkt borttaga ifrågavar. grundlagsstadgande, skulle jag anse vara i flere afseenden betänkligt. Jag vågar fästa uppmärksamhet synnerligen pä sistnämnde förhållande. Då det nya lagförslaget till sina grunder troligen kommer att i någon mån likna det förslag, som är genom trycket bekantgjordt, och hvilket är så väsendtligen oskiljaktigt ifrån vår nu gällande lag, så skulle det troligen fordras någon längre tids erfarenhet innan de särskilde domstolarne träffade den nya lagens rätta tillämpning; men om detta dä kunde påskyndas genom lagförklaringar, sä vore det säkert för det allmänna en stor vinst. 364 Den 21 September f. m. Af alla dessa skäl, nödgas jag afstyrka bifall till den föreslagna grundlagsförändringen. Gr.
Till följe af dessa meddelade upgifter och då Utsk., med tanken fästad på de stora utgifter, som vid denna Riksdag redan blifvit beviljade, ansåg sig böra, vid behandling af de frågor, som voro af den beskaffenhet, att nöden icke står för dörren, iakttaga den största hushållning, så, och då tomtregleringen endast bör sträcka sig till de 16 gärdar, hvilka nedbrunnit, samt då staden redan erhållit ett län af 10,000 R:dr — hvarom jag nyss nämnde — ansåg Utsk., till följe af desSa omständigheter, att den af Utsk. föreslagna summan skulle blifva tillräcklig. Ja! Allt detta kan vara godt och väl, säger man, men 13 H. 13 194 Den 11 Oklo 1) er. Örebro har 5 gånger så mycket eller 50,000 i understöd. Härtill vill jag endast svara, att Örebro visserligen har fått denna summa, deraf lill och med 25,000 såsom anslag ulan återbelalningsskyldighet och 25,000 R:dr såsom lån, men man får då ej glömma, att mer än 00 gårdar, jag tror närmare 70 st., uti denna stad nedbrunnit. Klart häraf Olifver, alt tomtregleringen derstädes kommer att verkställas uti mycket större skala, än sorn kan blifva förhållandet uti Jönköping, och detta uti en sannolikt vida större än den som 1 till 5, enär den nedbrunna delen af Örebro var den tälast behygda delen af denna stad, hvilket ej var förhållandet med Jönköping. På grund af dessa skäl, som hafva föranledt Utskis beslut röride den sednare delen af det nu föredragna Utlåtandet, anhåller jag vördsamt om bifall till detsamma. Gr. Sparre, Erik: Om också R.
Då Utsk. bestämde sig för det härföre slagna antalet lärare hade Utsk., på sätt förut blifvit omnämndt, framför sig en upgift på det antal Lärjungar, som f. n. besöka de il'rågav:de skolorna, och som Utsk. ansåg, att ett visst antal lärare behöfdes till ett visst antal lärjungars behöriga undervisning, upkorn total antalet af de lärare vid hvarje skola, som här finnas uptagtia. Fördelningen af dessa lärare i Lektorer och Adjunkter tillkom åter sålunda, att man, vid bestämmandet af de förras antal, fästade afs:de å dels de konsistoriella göromålen och dels meddelandet af undervisningen i skolornas högsta klasser, hvarföre ock Lektorernas antal blef temligen lika under det att Adjunkternas antal, som mera måste rätta sig efter lärjungarnes antal, blef fluktuerande. Att ställa alla de här föreslagna summorna till K. M:s disposition, tror jag vara så mycket mera oriktigt, som desamma just upkommit derigenom, att Utsk. efter bestämmande af lärareantalet vid hvarje skola uträknat total-beloppet af de till detta lärare-antals aflöning behöfliga summor. Alt först upställa en grund för lärarnes antal och sedan, vid löne-statens bestämmande, lemna denna grund å sido, vore i min tanke ett högst, otjenligt förfaringssätt. Att lärarnes antal kan förändras till löljd af lärjungarnes vexlande antal, det har Utsk. ganska väl insett, och derföre i den nyss afgjorda punkten föreslagit, att de tvenne yngste lärarne vid hvarje skola skulle vara underkastade flyttning, äfvensom att, då lärjungarnes antal ökats med 30 å 40, en ny lärare må kunna anställas. Så vida Utsk. således haft rätt i sin beräkning af proportionen emellan lärare och lärjungar, följer deraf såsom ett korollarium, att de här uptagna summorna böra utgöra skolornas lönestater. Jag anhåller derföre om bifall till punkten. Hr Liljehöök: R. o. Ad. har genom ett föregide beslut hufvudsakligen gillat den af Utsk. tillstyrkta grundsatsen, att lärarnes löner skulle ökas med tjenstetiden. Om nu hela anslagssumman lemnades till K.
iiiiig, lagning (liar taget i betydelsen af lappning och stoppiiing), söiriiiad och tillklippiiiilg, knappsöirinad ia111t olika slag af iilärkning. TTid denna sin franistiillniiig liar författariiinan konsekvent tilllämpat de af lieniie ' i inledningen fraiiistallda fordringarna. &amp; .en god slöjd~indervisniiig. Har a r siledes icke blott fråga om a t t ara barnet a t t iiiekaniskt bilda niaskor. och styiig, iitan iii det iipimått denna fardigliet, skall det sedan .lära sig förstå och til1,ämpa sin kiiiiskap så a t t det p&amp; egen hand kan rita sitt möoster, @ ppa till och samniansätta sitt linqe sani t öfriga Idadesplagg. På det sättet blir också slöjdundervisningen &amp; väl ett forinellt bildiiingsmedel som den friimjar .en praktisk uppgift. Hiiri ' ligger inetodens största förtjaiist. Janiför nmn cle iitlaiidska Iiandböcker, soiii författarinnan i för: .ordet oinuiimiit soni sina lijälpkällor vid utarbetandet af sin bok, finner niaii Iiiir väl hon förstatt a t t sofri. Hennes bok ' tar onekligen priset, då det. gäller klarhet och reda vid framshlliiingen. Vi ha hittills saknat. en systeniatisk framställning af den livinliga slojdiindervisnin-. gen, livarför .,nian i saining kan säga, a t t boken fyller ett lange ' käiidt behof. Säkerligen skall arbetet i fi$ga blifva ett godt niedel ' i och för .den kviiiliga slojdiiiidervisliiiigens ordnande och höjande i vhrt land. t30 goda t.eckningar af Ebba Carlin bidrager i nijrcket till detta arbetes kskhlligliet. Utstyrseln är i det liela god, dock Ilade onek-. ' ligen. e t t. billigt band varit ' vida trefligare an den lösa inliiiftiiiiigeii af boken.
Ståndsfördeltiingens borttagande och införandet af Norriges eller någon annan, genom allmänna val bildad, för Sverige ohistorisk representation skulle föranleda rubbning af Statsförfattningen i dess djupaste grundval* OGh må Bända innebära sådan hvälfning, sorn vanligen benämnes Revolution, försvarbar endast under vilkoret af den yttersta nödvändighet, men aldrig, under sakernas lugna skick, med rättvisa eller em med. sannolikhet genom forlig. Klagomålen deröfver, att NadouaBFörsaralingeft, i dess närvarande sammansättning, mera hindrar än främjar ärendenas syftesenliga gång och a.fs!utande, att dea saknar kraft lili ett ofia nyttigt motstånd och att den sällan uttrycker elier ens rådfråga? nationens röst, drabba obestridligen till viss grad organerne, men ännu iner och täsendtligast våra invecklade och i flera hänseenden olämpliga Riksdags-fäihaudlingsformer; ty orkannrys måste att, i dera, representationen rörer sig tungt, arbetar mödosamt och stundom splittrar eller förspiller sin styrka på fåfänga och andelösa ord och meningst vist ver. Ehuru de af 2:ne nästföregående Riksdagars ConstitutionsUlskott framlagde förslag till bestämmelser, angående Kiksdagsgororaålens förenklade och ordentligare behandling, hos Riks-Stånden rönt föga bifall, är dock nuvarande Constitutions-UtskolL betänkt alt, till sitt fredande mot billiga förebråelser, förnya vissa af dessa förslag, med modificationar och tillsatser. Hvad nu beträffar den återstående hufvudfrågan om orepresenteindes inrymmande i Riks-Stånden, har Utskottet härvid såsom princip-regulalive^ antagit, dels att Riks-Stånden utgöra elementer, och att hvarje element, enligt dess natur och betydelse, måste vara möjligast enkelt, rent och oblanda dt, dels att, då alla ej kunna representera, det är nog om alba representeras, samt att Svenska representationen egentligen ick# omfattar enskilde, titan opersonliga eller corporationsoch således samhäiis-jnteressen.
Också synes det, att döma af den diskussion, som föregått återremissen, och under hvilken icke allenast omförmälde vådor, utan äfven nyssnämnde garantier, blifvit framhållna, såsom om återremissen afsett icke så mycket att lottegare icke skulle i Bankbolagen inrymmas, som fastheldre att få deras rättigheter så begränsade, att deras inrymmande i Bankerne icke må medföra någon fara. Jemnlikt -Utskottets förslag, skulle dessa rättigheter förnämligast vara, enligt 6 § morn. d att utöfva rösträtt vid bolagsstämma, enligt morn. k i samma § att taga andel i bolagets vinst, samt enligt 10 § att deltaga i valet af bolagets styrelse. Ilos Höglofliga Ridderskapet och Adeln har emellertid en talare yrkat att stadgas måtte, det lottegare hvarken medelbart eller omedelbart finge deltaga i Bankens styrelse eller bolagets beslut, likväl med den modifikation, att lottegare liih. lill R. St. Prot. 1836—1858. 6 Sami. 2 Åfd. i Häft. 2 10 Bankooch Lag-Utshollels Ullålande N:o 6. skulle ega deltaga i val af Revisorer, men icke i val af Direktions-ledamöter; hvarförutan inom nyssnämnde Riksstånd påyrkats samma förändring i redaktionen af mom. litt. d af 6 §, som, på sätt ofvan är nämndt, Vällofliga Borgare-Ståndet för sin del beslutat, eller att orden ••hvilken rättighet tillkornme hvarje solidarisk bolagsman och lottegare i förhållande till innehafvande lotter» måtte ur momentet utgå. I fall en sådan redaktions-förändring ovilkorligen skulle leda dertill, att lottegare blefve helt och hållet uteslutna från rösträtt å bolagsstämma, skulle
S. D. Efter förnyad föredragning bifölls Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JVS 8, i fråga om arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekreterare biträdt Utskottet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets följande Utlåtande och Memorial: JVS 31, i anledning af Skräddaren G. Hellbergs ansökning om eftergift af upplupen ränta å en till låuekontoret i Göteborg inbetald skuld; och JVS 32, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i Banko-reglementet. 366 Prot.-Utdrag den 7 Juni 1866. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Betänkanden: M 24, i anledning af väckt motion angående upphäfvande af gällande föreskrifter dels om student-ed, dels om skyldighet att för burbrefs erhållande aflägga tro-, huldhetsoch borgare-ed; 25, i anledning af väckt motion angående förändring af gällande stadganden om kompetens till klockarebefattning; och JW 26, i anledning af väckt motion om författande och utgifvande af en kommentar öfver strafflagen. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial: M 94, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande M 58, angående väckta motioner rörande folkskoleväsendet; och M 95, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande M 67, angående väckt motion om revision af taxan för trafiken å Trollhätte kanaloch slusslinier. Från Vallofl. Borgare-Ståndet. S. D.