Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid skedd föredragning godkändes Expeditions^Utskottets nedannämnde Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t, nemligen: N:o 12, med förordnande för Professoren m. m. P. E. Bergfalk att vara Rikets Ständers Justitie-ombudsman; N:o 13, med dito för Revisions-sekreteraren m. m. J. A. Södergren att vara Rikets Ständers Justitie-ombudsmans suppleant; N:o 14, angående val af Justitie-ombudsman och dess Suppleant; N:o 15, angående förhöjning i traktamente åt Magistrats-personer och Borgare vid besigtningar m. fl. förrättningar för kronans räkning; 192 Pr ot.-Utdrag den 7 Februari'i857. N:o 16, angående beredande af gudstjenstsoch skole-lokaler för garnisonsförsamlin garne i Stockholm; N:o 17, angående skyldighet för boställs-innehafvare att deltaga i fjerdingsmans aflöning; och N:o 18, angående undersökning i afseende på rättigheten till lax-fisket i hafvet utanför Listers härad af Blekinge län. Den 7 Februari. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ts den 5 dennes på Rikssalen meddelade Nådiga Svar, i anled ning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid innevarande Riksdag antagna Grundlagsförändringar; och beslöts att detta Nådiga Svar skulle meddelas ExpeditionsU(skottet, för att iakttagas vid Riksdags-beslutets uppsättande. S. D.
Deruti har han rätt, men det blefve ett helt olika förhållande om jernvägen går ned till vattendragen och der aflastning kan ske, eller om jernvägen går långt från vattendragen. Jag föreställer mig att produkterna transporteras norr ifrån och möta vid den ifrågasatte jernvägen, hvarpå de lemnäs der, för att söka sig närmaste väg till Mälarens stränder, antingen genom den till Westmanland föreslagna bibanan, eller också från Frövi till Arboga. Äfven anser jag att det finnes en annan sida af bergslagens transport, hvilken icke allenast rörer bergslagen, utan bela landet, nemi. den sidan och de produkter som bergslagen behöfver från hela landet. Det är också gifvet, att dessa produkter lättare tåla en transport på jernvägen än de tyngre varorna. I följd deraf blefve också jernvägen af dem anlitad till mycket större belopp än af de andra. Man har äfven yttrat att invånarne i provinserne norr om Mälaren besöka Mälarens städer för att göra sina upköp. De göra det derföre att transporten af varor numera samlats der från orterna längre upp i landet. Men när jernvägen blifvit lagd, så är det naturligt att producenten icke för sina varor ända till Mälarens stränder, utan han stannar vid jernvägens stationer, och i följd deraf blir det också närmare för bergslagarne att erhålla dem. Hr Nordenfelt, Leonard Magnus: Oaktadt jag är förekommen af flera talare, som till vissa delar sagt hvad jag velat yttra, anhåller jag likväl att få anföra några ord med anledning af Gr. Sparres påstående, att man icke borde lägga jernvägen norr om Mälaren, förbi Upsala och Sala, och vestra stambanan söder om Mälaren; jag vill försöka att framlägga några omständigheter, som möjligen till en del kunna vederlägga hvad han anfört. Gr. Sparre har yttrat att, genom den föreslagna jernvägen från Upsala till Sala och vidare vesterut, bergslagernas trafik ej skulle blifva betjenad, emedan denna trafik går direkte till eller från Mälaren i norr och söder, utefter de dalgångar, i hvilka befolkningen och industrien äro samlade. Detta är visserligen nu händelsen, men omöjligen kan det förhållande komma att inträffa, som Gr.
Hvad af det öfriga medgifna provisionsförrädet icke under vistandet i Svensk hamn om bord användes, må, derest det ej till qvarblifvande förtullas, med fartyget åter utföras. § is Nödigt förråd af lifsmedel för skeppsbesättningar, antingen fartyget inlöper i Svensk hamn, eller lifsmedlen derifrån med skeppsbåt hemtas, befrias från utförselstull och andra dermed förenade afgifter. Svenska fartyg få äfven till skeppshehof tullfritt intaga öfriga förnödenheter, som till skeppets behof, i mån af dess storlek, kunna anses oundgängliga, hvartill äfven må räknas 1 tunna Tjära, F tunna Beck, 2 st. åroch 4 st. spak-ämnen för hvarje 20 läster af fartygets drägtighet och derunder. Främmande fartyg må deremot ej heller till skeppshehof inlaga sådana förnödenheter, utan erläggande af derför belöpande lull-afgifter. § 19. På det Skeppare och Besättningar å Svenska krafvel-fartyg, större eller mindre, må komma till säkert åtnjutande af den föring, som, uti Kongl.
Dessa medel hafva, efter urval från den mängd arbetsplaner rörande vägförbättringar, som hos Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader befunnits hvilande, blifvit af Kongl. Majit fördelade till efterföljande arbeten, som före 1839 års utgång böra påbörjas, nemligen: 9 Beräknad kostnad' Beviljadt slatsi gilladt förslag. bidrag. Norrbottens län. Riksmynt. Vägomläggningar å kustvägen emellan Sangis och Saivits gästgifvaregårdar, hvilket företag, enär arbetena verkställas inom särskilda socknar, är deladt i 2:ne planer, som erhållit Nådig stadfästelse den 15 Oktober 1858, nemligen : a) inom Neder-Torneå socken, der en väglängd af 9910 fot omlägges och förbättras 4,819: 09. 5,153: 39. b) Inom Neder-Kalixsocken,hvar, est 17,250 fot väg i längd omlägges och förbättras 8,058: 91. 4,546: 61. Enligt de af Styrelsen, å Kongl. Majit och Kronans vägnar, den 11 Mars innevarande ur antagna kontrakterne, böra dessa 2:ne arbeten fullbordas till den 1 Oktober 1860. Vesterbottens län. Vägomläggning å kustvägen inom Löfångers socken för undvikande af de så kallade Hökmarksbackarne. Plan härför erhöll Kongl. Maj:ts Nådiga godkännande den 27 Mars 1858, och kontrakt antogs af Styrelsen den 18 Juni samma år om företagets utförande och fullbordande till den 1 Oktober 1860. Genom arbetet varder en vägsträcka af 16,834 löts längd för trafiken förbättrad, 12,018: lt. Omläggningar å den till Källvikens hamn och lastageplats i Löfångers socken ledande mycket backiga transportvägen. Arbetsplanen godkändes den 27 Mars och kontrakt antogs den 18 Juni 1858.
Betänkandet innehåller om rättigheten komma under Fattigförsörjningen , samt Styrelsens förvaltningssätt dervid, hvartill jag trott mig hafva ytterligare anledning, af den orsak, att hvarje Styrelses omfång är så ganska olika till personal och förmögenhet, derefter förvaltningssättet nödvändigt måste rättas, ty uti ett större och möra förmöget Fattigförsörjnings-district, med förmåga att kunna hafva FattigSehoIa: och Arbetshus, jemte hvad mera till en sådan vidsträcktare inrättning fordras, skall hushållningen nödvändigt vara helt annorlunda, ån uti en liten Stad eller Församling, som icke har förmåga att uppbygga Fattighus, ån mindre att för några få fattige inråtta en hushållning, hvilkens förvaltande skulle ådraga ytterligare kostnad, hvadan min oförgripliga mening är, att i dessa fall, utom ella tvångslagar, stadgandet icke behöfde vara bestämdt, än att hvarje Församling, Stad eller Socken bör underhålla sine fattige och nödlidande, med ansvar för underlåtenhet deraf f så att de icke hafva or« IagUtskottets Betnknnden. sak andre med tiggande beskära, hvilket borde d-n fattige ovilkorligen förbjudas, då jag icke kan föreställa mig en så litet behjertande Styrelse, att den skulle lemna en verkligt behöfvande utan allt biträde. Deremot kan jag icke vara af deras tanka, som anse något stadgande om sättet att bidraga till Fattigförsörjning icke nö> digt, utan att det skulle få ankomma på en hvars ömsinte behjertande och deraf väntande gifmildhet, utan finnér det mest be» höfligt, och har icke mot Betänkandet i den delen, blott med det uttryckliga vilkor, så framt derom ej på annat sätt kan öfvereaskommas, ty godvillig förening, hurö som heldst, allenast tjenande till ändamålet, måste utesluta all tvångsbefattning, som blott och endast i nödfall bör ega rum.” Härmed förenade sig Herr Lager strand.
På det diskussionens hetta måtte vara dräglig och icke öfverstiga 100 grader + (celsius) må det tillåtas vaktmästaren att stundom begagna polismästaren Wallenbergs be-pröfvade kur. / För att undvika det af Marcellus konstaterade “ strida regnets smattrande på ett plåttak “ tillåtes Ridderstad under öfverläggningen ha sitt paraply uppspändt, likasom svaranden Walldén bekostar Hedlunds tillfälliga försäkring i Fyl-gia mot Ridderstads färdighet i sabel. Att hålla sig till saken undvikes noga. (Här gäller det person; och man bör ju skilja på sak och person. På tal om “ spektakler “ ligger det nära till hands att något litet betrakta teaterfrågans öde. Troligen resonerade vederbörande inom riksdag och stadsfullmäktige så här: Både de lyriska * och dramatiska artisterna ha varit så öfverdådigt betalda att de böra ha en samlad styfver öfver och kunna lugnt dra sig tillbaka till en stilla ensamhet. Då Almlöf köpt sig hus i Mariefred finnes intet hinder för att herr Lundqvist kan köpa sig ett hus i Trosa. Stadens folkmängd skulle också, om han flyttade dit, vinna betydligt i omfång. Labatt har ju en namne som handlar med snörlif. Der kunde väl han finna anställning. Herr Janzon slår sig dock kanske bäst fram. Han har ju redan egen grund eller eget grund. Jag menar “ Pelle-skäret “ vid Lysekil, der kan han upprätta en mönster-publik. Möjligen finge han indraga något på sina der mycket gouterade bekanta fyrverkerier, nöden har ingen lag. Herr Elmlund och fru Hvasser — ja, ha de inte “ literis “ i guld båda två? Medaljörer slå sig alltid fram. De unga behöfde icke riksdagen taga någon hänsyn till. De borde kunna föda sig sjelfva.Så det hade ingen fara med personalen. För öfrigt var det kanske meningen att genom teatrarnes slopande släcka ännu en brännande fråga. Jag menar den om plats för det kungliga stallet. Kan man tänka sig någon lämpligare plats för hof-stallet än den, der gamla operahuset står? Det hade varit både nära slottet och centralt. Vaktposten framför prinsens palais kunde då fått en annan vaktpost midt emot, att snacka med mellan vakterna, och Gustaf Adolfs gamle krake skulle heller icke känt sig så ensam mera.
Fröiichs förslag. Hr von Troil: Jag tager mig blott friheten fästa de Hrrs uppmärksamhet, som påstå, att Gr. Fröiichs begäran är enlig med formerna derföre, att den icke står i strid med OG Den ii September f. m. Ii.ibsd.0rdn. följden af en sådan argumentation blir den, att Ridd.Ordn, alldeles förfaller till kraft och verkan, då likväl Ridd.Ordn., såsom innefattande ett närmare detaillerande, i afseende på R. o. Ad., af de för alla Stånden gemensamma föreskrifterna uti Riksd.Ordn., måste tillämpas likasom Ridd.Ordn.; och vidblifver jag derföre mitt yrkande, att målen må företagas i den ordning, föredragningslistan utvisar, såsom öfverensstämmande med den tolkning, jag kunnat fatta af 28 § Ridd.Ordn. För öfrigt får jag i afseende på det skäl, den siste värde talaren anfört, förklara, att jag förblifver vid den öfvertygelsen, att på eftermiddagen alla målen kunna medhinnas. Gr. Frölich: För att undvika all ytterligare discussion i denna sak, återkallar jag min begäran. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om, sedan Gr. Frölich nu återkallat sin begäran, R. o. Ad. biföll^ att den på föredragningslistan iakttagna ordning för målens föredragning borde orubbad följas. Ropades ja. Ilr Silfverhjelm, Carl Adam, uppläste följande: Under de sorgliga förödelser, som cholerafarsoten visar sig i år anställa inom fäderneslandet, anser jag R. St:s pligt vara att, i hvad på dem ankommer, söka mildra de deraf följande enskilda lidanden och den allmänna förlägenhet i penningerörelse och credit, som nödvändigt måste uppkomma af de talrika dödsfallen, det redan alltför mycket utsträckta spärrningssystcmet, samt genom åtskilliga allmänna åtgärder, dem försigtigheten ansetts påkalla, såsom marknaders inställande, quarantainer m. m.
Sammanslås artilleriet till en corps, måste befäls-exercisen innefatta sådana öfningar i alla grenar af vapnet, och den officer vore illa lottad, som icke efter en kort öfning skulle kunna reda sig vid hvilketdera nytt slag af artilleri, dervid han till tjenstgöring blefve anställd. En olägenhet, ehuru af mera enskild natur, som tillämpningen af de nu föreslagna grundsatserna skulle medföra, är den enskilda pensionering, som gifves officerare ur de vid regementena inrättade särskilda kassor. Kommitterade äro dock förvissade om, att ett sammanslående och ordnande af dessa kassor till ett helt för alla officerare vid vapnet icke allenast utan stora svårigheter låter sig göra, utan äfven skulle åstadkomma en öfverensstämmelse i afgifter och bidrag, som ytterligare utjemnade olikheterna inom vapnet. Efter att nu hafva framställt de vigtiga fördelar för vapnet, som de föreslagna grundsatsernas tillämpning vid organisationen skulle medföra, öfvergå kommitterade till framläggandet af de allmänna grunderna för denna organisation, och hafva härvid, så vidt ske kunnat, sökt göra dem gällande i det här afgifna mobiliserings-förslaget och dertill hörande bilagor. En annan grundfråga härvid har varit, huruvida stammen uteslutande skulle förblifva värfvad eller till en del af indeld natur. Ehuru det sistnämnda i afseende på manskapet otvifvelaktigt skulle medföra flera fördelar, hafva kommitterade dock ansett första hindret möta deruti, att indelda infanteriets eller kavalleriets svaga stam icke medgifver någon minskning, hvilket skulle blifva förhållandet om en del deraf gjordes till artilleri, såvidt ej värfvadt infanteri eller kavalleri till lika stor styrka genast uppsattes i det indragnas ställe. Vinsten af 1(50 en sådan anordning skulle då endast blifva en förändring, oberäknadt svaghet under öfvergången. Ett annat hinder äro de stora svårigheter och ökade kostnader, som ovilkorligen skulle uppstå vid utbildningen af såväl befäl som trupp. Kaserner, ridhus, lärooch gymnastik-salar m. m. finge byggas å de nya orter, der dessa indelda artilleri-stationer skulle förläggas, hvilket säkerligen uppginge till stora summor.
Rikets Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Majit; se Ex peditioner lill Kongl. Maj:t, Rikets Ständers. Riks-Arkiv, angående den Staten tillhöriga, till dylikt arkiv tillförene begagnade f. d. Ridderstolpeska egendomen vid Skepps bron: B. V. 562, 589, A. 589, E. 698. Riks-Banken: se Banken. Riksdagen, angående beräkningen af dess början samt motionstidens slut från öfverlemnande till Stats-Utskottet af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof: I. 93, —, angående det tillägg till 12:te §:n Regerings-Formen, att Konungen icke utan dess samtycke må blifva regerande furste af utländsk stat: B. III. 519, 542; IV. 40, A. 52. Riksdagens utblåsande, angående: I. 3. Riksdagens öppnande af Hans Majit Konungen å Rikssalen: I. 14. Riksdagens Första Kammare, om upplåtande af Riddarhus-salen till samlingsrum för den; motion af Herr Conrad Bleckert Fitinghoff: se Motioner. Riksdagens förlängning, angående anmodan till Expeditions-Utskottet att uppsätta och till Riks-Stånden inkomma med förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse derom: II. 63. — Expeditions-Utskottets förslag: II. 149. 11 162 — R — Riksdagens förlängning, Kongl. Maj:ts Svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse derom: II. 558, A. 558. Riksdagens afslutande, angående Riks-Ståndens Talmän af Hans Majit Konungen meddeladt tillkännagifvande derom: V. 539. angående en dags uppskof dermed: V. 686. — —, af Hans Majit Konungen å Riks-Salen: V. 708.
Samtlige de frågor, öfver hvilka Utskottet nu skall afgifva utlåtande, nemligen: dels om kontanta löner till presterskapet, med hvad mera dermed har sammanhang, såsom upphörande af likstol m. m., dels om förbättring i komministrarnes aflöning, och dels om uppbärande af presterskapets aflöning genom kronofogdarne, hafva vid sednaste riksmöte Allm. Besvärsock Ekon.-Utsk. Utlåtande, N:v 44. I 3 varit hos Rikets Ständer väckte; och har Allmänna Besvärsoch Ekon.-Utskottet då alstyrkt så väl tillvägabringande af kontanta löner för presterskapet som införande af omförmäldte förändrade sätt för uppbörden af dess inkomster, men dels till förekommande af de olägenheter, som kunna vara en följd af de äldre författningarne i afseende på beräknandet och uppbörden af pastors löne-inkomster, dels ock för beredande af ökade lönevilkor för komministrarne, föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla : l:o att Kongl. Maj:t täcktes anbefalla samtlige de församiingar, hvarest behörigen stadfästade konventioner ej redan äro uppgjorde, att antingen och helst under nuvarande kyrkoherdars tjenstetid eller ock sednast samt ovillkorligen vid deras afgång, under pastors-Iedigheten, uppgöra lönekonventioner, upptagande och bestämmande alla pastors ordinarie och extra ordinarie inkomster af hvad namn de vara må, eller ock dessa löneposter sammanförda, så vidt möjligt är, in natura, eller, om heldre så åsämjes, i penningar, så att derefter ingen afgift till pastorerne må åt godtycket blifva öfverlemnad, samt att, om svårigheter å endera eller å båda parternas sida skulle möta, Kongl. Maj:t ville begagna sin höga rätt att, enligt sista morn. i Kongl.
Ståndet ansåg uti dessa §§ den ändring böra ske, att afgiften bestämmes alt erläggas af ogilte och enklingar, samt gifte utan minderåriga barn, med 16 sk., och af gifte samt enklingar med ett minderårigt barn, med 8 sk.; 4:o Pag. 11 af betänkandet tillstyrkt förslag af förändring uti redaclionen af Författningens 27 §, att näst efter ordet ”landet” må tillläggas orden: ”i behörig ordning antagna”: Vid skatlbeslämmelsen på detta ställe ansåg Ståndet dels uttrycket böra blifva • ”Gerningsmän och Sockne-handtverkare”, dels det föreslagna tillägget; ”i behörig ordning antagna” böra försvinna; 5:o Pag. 14 af betänkandet gjord hemställan , att, vid slutet af 1 mom. uti 28 §, må införas ett sådant tillägg, som Författnings-förslaget uti nyssnämnde § närmare utvisar: Ståndet ansåg detta tillägg böra ogillas; 6:o Utskottets yttrande, oag. 15 i betänkandet, i anledning af Herr von Kocks motion, angående förändringar af 33, 34 och 35 §§, äfvensom 8 § uti nu gällande Be villnings-förfa Ilning: Ståndet ansåg bifall till Herr von Kocks omförmäldta förslag böra af Bevillnings-Utskottet tillstyrkas; 7:o Utskottets hemställan, alt uti 5 mom. af 46 § i nu gällande Bevillnings-Författning orden: ”Kongl. Kammar-Rätten”, må utbytas emot orden: ”ort och ställe, som vederbör” på sätt förslaget uti sistnämnde § utvisar: Prot.-Utdrag, den 3o November 1844• 363 Ståndet ansåg denna förändring icke böra ega rinn, och således nu gällande Författnings redaction i denna punkt böra bibehållas; och 8;o Öfriga, enligt hvad bär ofvan nämnes, denna dag föredragna delar af betänkandet: Biföllos. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Ånyo föredrogos Slats-Utskoltets följande utlåtanden, nemi.:
U. ,74. XVill. 3. A. 49. U. i,3. A. ,57. XIX. E. 5o. U. 7o. A. 3g4- — IN:o 66. till Rikets Ständer, angående fortfarande tills vidare af anslaget för Rikets Allmänna Ärenders Beredning. VIII. R. 41* X. B. a3o. A. 269. XII. E. 33, 3g8. A. 456. XIII. E. 612. — N:o 67. till Statsötskottet, angående löneregleringen för de under Stats-departementen lydande expeditioner. X. B. 23o. 1. 269. XIII. U. 45- A, ,5g. E. 157. A. 177. — N:o 68. till Rikets Ständer, med förslag till förändrade stadganden rörande hysättning. IX. R. 3öo. XIII. B. ,97, 296. Å. 5,2. XVIII. U. 46, 168. XIX. A. 2,7. E. 335. — N:o 69. till Rikets Ständer, angående de rusthållsnummer vid Bohusläns regemente, hvilka, i följd af vägran alt ingå på Häst-vacance-afgifts-contractens förlängning, komma att lill cavallen återgå. U. ,75. XIX. A. 24,. — N:o 70. till Rikets Ständer, angående ändring uti 109 § Regeringsformen samt 80 § Riksdagsordningen. IX. R. 36o. XII. B. ,45. A. 332. XIII.
Benedicks och GeneralAmiralen synes klart, och ännu vissare derigenom, att besigtningsinslrumentet öfver dessa fartyg redan omnämnes på vederbörlig befallning upprättadt, dateradt den i5 Febr. eller 6 dagar, innan första anmälan om handeln gjordes utaf Michaelson & Benedicks; GeneralAmiralen tillhör det således, att i denna affair synas både såsom upphof och förnämsta driffjäder, hvarföre det så mycket mer påkallas, att uppmärksamt följa denna höga Embetmans åtgärder i dess dubbla befattning som Chef för Flottan och Konungens Rådgifvare. Uti den sednare egenskapen delar visserligen GeneralAmiralen med Konungens öfriga Rådgifvare det måhända rättvisa klander, att hafva tiljstyrkt försäljning af fartyg ut - Den 14 Maji. 87 ur Flottan till omkring millions värde, då 77 §. Regeringsformen tydeligen antyder Lagsliftarenas förbehåll, alt ej försäljningar af Statens egendom mot eller utan Rikets Ständers medgifvande må ega rum, då det obetydeligaste Laxfiske eller Kronoäng m. m. i denna §. i sådan mening omnärnnes; men i den andra egenskapen eller såsom Flottans Chef står Herr GeneralAmiralen ensam, och då det visar sig tydeligt, att Kongl. Maj:ts nådiga afsigt med denna handel varit, att från Flottan med fördel skilja Krigsskepp, hvilka voro öfver a5 år gamla, för att derigenom bekomma medel till nyas byggande, så är det äfven klart, att Kongl. Maj:ts nådiga afsigt blifvit utaf GeneralAmiralen förbisedd vid verkställigheten af handeln; ty hvad först beträffar Skeppet Tapperheten, så utvisar värderingsinstrumentet, att det 1819 blitvit uttagit utur
Till förekommande af do olägenheter, som finnas anförde uti de wid demi §. gjorda anmärkningar har Utskottet ansett sig i sa matto böra ä elia sidan bibehålla en Attcmana rätt, alt framför en af Huswndmannen förordnad Fnllmägtig, sjelf intaga LftrenS Säte men a den andra inskränka hans rätt akt sig anmäla, till den i 16 §. stadgade sörsta anrekningen. Der igc - Dcu i6 December. 98.; iqeiion? äro alla de upgifna oiägcnhcterne förckomne och Z. har efter en salunda förändrad grund echälllt vy redaerion. 4. §- Den tvid sörsta Momentet af Herr kokkliöl) sönsiazne tilläggning, anser Ulikottet sa mycket mindre nödig som 2. §. as denna Riddarhus Ordning i denna dcl lämna rett tydligt städande, hwilkec hwarken i dörjau as tredje eller denna §. behöft uprepas. Hwad angar den af Herr ldloräsnstolps, Friherre i-iljsncrantL och Grefwe ^cZolpk iVlärnsr g>orde anmärkning, sa torde Utjkottet derwid fa förklarad Ätt alla förmyndare tillsörordnas af wederbörlig Domstol alk desse EmbetSmän derwid esler lag, kunna updraga sörnlynvarcu upsigk och ward, öfwer den omyndiges person, upsostran och egendom, men ingalunda ö'wer ten Rlks-oagSmanna rätt, hwartill han i Adels, Ståndet kan wara född. Rikets Hos Räller, som böra förordna Förmyndare för minderårige as Adel, skulle derigenom ä wen komma i disposition af ett inflytande wid Riksdagar, saknande all bade rimlighet och arund.