Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skjutsskyldigheten, i fråga om resande, angående förflyttning af denna från ett enskilt åliggande till ett Statens bestyr, saint att i sådant afseende ett Statsanslag af minst 3 millioner R:dr måtte anvisas och ställas till Kongl Majits disposition. II. 37, 47. R. 52 VIII. B. 256, 408. A. 432. Skjöldebrand, Friherre Kuut, yttranden: IV. 550. V. 4,30, 5S0. Skogman, Carl. yttranden : IX. 445, 44S Skogshushållningen, om förslag till stadganden rörande. II. 341. 11.551 IX. B. 248 254, 410. A. 445. XI. E. 306 Skogshushållning, om åtgå ider för befrämjande af en förbättrad, föreslagne i afgifvet underdånigt, utlåtande af särskilda komitérade. VI. 371, 464. R. 465. — Se äfven Bete å skogsmark. Skogsplantering, om belöning för sådan å Svältorna i Elfsborgs län. IV B. 38. A. 125. E. 211. Skola, normal-, för flickor, om anslag för inrättandet i Stockholm af. I. 155- lt. 161. Se vidare Stats-Utskottets Memorial N:0 148. Skolor inom Lunds stift, angående rättighet för, att dimittera elever till universiteten. IX. B. 4. A. 36. Skoloch kyrkobyggnader, om medels anvisande till lån för. VIII. B. 175 A. 193. Skoloch Gudstjenstlokaler för Garnisons-församlingarne i Stockholm, om beredande af. III. B. 45, 108, 115. A. 116 E. 233- Skol-stadgan. Se Läroverks-stadgan. Skottes, Kapten E.. sterbhusdelegare, om lifgifvande från Banken af 20 002 Udr Bko till. Skrifkartorua, om förändradt papper till de nu brukliga.
Det skulle väl således synas billigare, att Götha Canal Bolags Actieägare för en framtid försäkrades om en laglig renta af sina penningar, än att en sådan förmon lemnades ål personer, *452 Den 29 Juli e. m. med hvilka Staten ej ingått i annan förbindelse, än att helt enkelt skydda och försvara deras egendom. Hvad i öfrigt beträffar det bidrag af Staten, sorn fordras efter sednare kostnadsförslag till Canalarbetets fullbordande, så mäste jag trygga mig vid det af Utskottet framställda alternativ sorn säkrast uppfyller ändamålet. Utskottet har aldrig bestrid t Canalens nytta, och då det bäst bör känna Statens andra tillgångar och behof, synes det bäst kunna bedöma huru stort anslag för Götha Canal dessa medgifva. Men jag återkommer nu till hvad jag förut haft äran yttra: Att fastän på lång tid och utan särdeles gynnande omständigheter Götha Canais afkastning ej torde betala full renta på byggnadsCapitalet; så lärer: likväl detta företag redan hafva tillvägabragt och ytterligare medföra en indirect oeconomisk nytta. Md det tillåtas mig tillägga några ord derom. Jag har redan bekant min tro om Canalarbetets verkan på penningeväsendet: jag ville gå annu längre och påslå, att den i visst afseende varit och bör blifva förmonlig. Detta grundar sig på det jag hört flera gångor här upprepas, om den skada, som en år 1809 af nöden föranledd Sedelmassas hastiga utspridande tillskyndat den Den 2t) Juli e, m. *453 inre rörelsen derigenom att penningen fått en falsk rigtning till importhandek vexelspeculationer m. m. Örn detta är sant, och till någon del kunde förutses af dem, som 1809 och 1810 ledde financebesluten, så måtte det väl varit både klokt och vältänkt för det allmänna, att inom några år bringa en Million eller mer af denna öfverflödiga penningemassa i en rörelse, hvarigenom den helt och hållet fästades vid Landet och Landtm annayrken. Hvad deraf genom
Jag tror altså stadgandet bör undanrödjas och tillfälle lemnäs detta Stånds medlemmar att jemväl på en gång vara Elektorer och Utskis-ledamöter. Jag anhåller att hvad jag nu yttrat måtte remitteras till Ridd.Utsk., som torde tillse om rättelse i några andra §§, än den 20ide, behöfver vidtagas, hvilket jag dock icke tror. Hr Bildt, Didrik Gillisi Jag lager mig friheten göra en erinran vid Hr v. Hartmansdorffs anförande. Han yttrade nemi. i början deraf, att R. o. Ad. skulle dröja med afsändandet af skrifvelsen, intilldess R. o. Ad. pröfvat Hr v. Hartmansdorffs motion. Då det är så nära slutet af Riksdagen, så kan man tänka sig, att Hr v. Hartmansdorffs motion möjligen icke kunde medhinnas, och för sådan händelse skulle då icke heller det beslut, hvarom ifrågavande skrifvelse handlar, blifva expedieradt. Jag tror det derföre vara lämpligt, att någon förändring göres i Hr v. Hartmansdorffs förslag; men jag har blott velat fästa upmärksamheten derpå, öfverlemnande åt motionären, att vidtaga den erforderliga åtgärden. Hr von Hartmansdorff! Jag hemställer lill den siste värde talaren, och till Ståndet i allmänhet, om det vore lämpligt för R. o. Ad., att, vid samma Riksdag, till Konungen ingifva 2ine särskilda skrifvelser ronde Riddarh.Ordmns förändring, t fall Ståndet skulle göra afseende på min motion. Finner man deremot icke skäl, att dervid fästa någon upmärksamheti så för - Den 18 Oktober f. m. 325 faller min framställning snart nog, och då kan man likväl medhinna den underd. 'skrifvelsens expedierande. Hr Bildt: Med afseende på hvad den siste värde talaren yttrat, ber jag att få nämna, det jag gerna instämmer med honom derutinnan, att det icke kan vara skäl, att afskicka denna skrifvelse ensamt och sedan en annan, i samma ämne. Den anmärkn. jag gjort, gäller således endast formen för motionens behandling.
De 2:ne Riks-Stånd, nemligen Presteoch Borgare-Stånden, som åter remitterat meranämnde Utlåtandes Usta afdelning, eller Utskottets yttrande, angående Statsbidrag för de föreslagne jernvägs-anläggningarne genom Skåne och Småland, hafva härvid förklarat: Preste-Ståndet, att detta yttrande återremitterades såsom en följd af Ståndets återremiss å 7:de punkten af Utskottets Utlåtande N:o 273, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande Statens med verkan för jernvägars anläggning; och Borgare-Ståndet, att Ståndet, med fästadt afseende å sitt vid pröfningen af samma punkt, utaf nyssberörde Utlåtande fattade beslut, att jernvägen mellan Stockholm och Götheborg bör företrädesvis fulländas, ville hafva den mening uttryckt, att jern vägs-an läggningen genom Skåne och Småland till Wettern bör under nu inträdande Statsreglerings-period erhålla anslag. Då det sålunda återremitterade yttrandet deremot är af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet bifallet, och då de inom Borgare-Ståndet afgifna och Utskottet tillställda anföranden, som föranledt den af detta Stånd beslutade återremiss, jemte Ståndets dervid meddelade förklarande, icke innefatta andra skäl för beviljandet af statsbidrag till sistnämnde väganläggnings utförande, än de förhållanden, hvilka i både de härom väckta motionerna och det återremitterade utlåtandet finnas omständligt uppgifna, samt följaktligen redan förut af Utskottet tagits i öfvervägande, anser sig Utskottet, under hänförande till dess tillstyrkan i Utlåtandet N:o 274 af 1,000.000 R:drs anvisande för en jernvägsanläggning från Malmö, i riktning åt Jönköping, böra vidblifva sitt förut afgifna yttrande, rörande de förslag som i Herr von Troil*.
Släktdraget spåras i den Bohusfödde matrosens tysta julbetraktelser vid skeppsrelingen, hvilka med sina skarpkantade konturer få en afrundning vid minnet af hans barnabön framför julbrasan i lotskojan, lika väl som i upptäcktsfararens reflexioner, knutna kring jämförelsen mellan det nordiska hemmets äkta julgran, under hvars tända grenar han somnade som barn, och den improviserade polarvärldens, som håller honom vaken på isflaket. Samma skala af känslotoner anslår den till södern komne diktaren från nord, då han sjunger om » juleljus och julefrid och bjällerklang på sjön. » Vår nations typiska benägenhet för vemodsfulla juldrömmerier, i stånd att under några af vårt lifs liufligaste timmar sammansmälta annars alldeles motsatta hjärtan, bör af föräldrar aktas och vårdas, då de bereda sig att ordna barnens julhelg. Komma de enkla sedvanorna att inskränka sig till granen, fisken och gröten, men en öfverstrykning med importerade bizarra modefärger för öfrigt får utplåna svenska julhelgens nationella skaplynne ur barnahjärtat, äro vi rädda för, att man förgäfves i en framtid skall söka ett tacksamt öga på främmande kust, spejande efter fädernegårdens hemtrefnad. c g » Vinter. j \ |U) I) ej, » sade doktorn och slog handen i bordet, » tala inte med mig om giftermål! Jag har under min långa praktik sett endast ett, som jag anser, verkligt lyckligt äktenskap, och där var han femtiofem och hon sextiotvå år gammal. Det är med de bägge kontrahenterna i äktenskapet som med ett par vagnshästar: de dra inte jämnt, förrän de bli gamla och inkörda med hvarandra — såvida de inte dessförinnan slitit sönder seldonen. När är ett äkta par lyckligast? Som nygift, kanske? Prat! Fråga hundra äkta män och lika många hustrur, och nittio skola svara, att de bägge första åren voro de svåraste. Ser ni, då är hela maskineriet nytt och opröfvadt; den ena drar hit, den andra dit; den ena går för fort, den andra för långsamt, och vid hvarje steg, man kommer hvarandra närmare in på lifvet, stöter man på de mest oväntade kantigheter, som måste nötas bort.
Enligt Revisorernes tanke, hade ifrågavarande professorslön i stället bordt, intilldess embetet hunnit att tillsättas, besparas statsverket; hvadan Revisorerne, som finna anmärkningsvärdt, att nyä anslag kunna under en längre följd af år dragas till föremål, hvartill de icke varit afsedda, ansett sig böra å förhållandet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. §. 2. Det har äfven fästat Revisorernes uppmärksamhet, att, vid vissa högtidliga tillfällen, utgifter blifvit af Akademiens medel bestridda, år 1848, till ett belopp af 11 R:dr, och år 1849, med tillsammans 88 R:dr, utan att någon specificerad redogörelse för dessa utgifter finnes räkenskaperna bilagd. §. 3. I likhet med hvad föregående Revisorer anmärkt, få jemväl nu församlade Revisorer erinra, att hufvudböckerna sakna hänvisningar till de bifogade utgiftssammandragen, hvarigenom granskningen i väsendtlig mån försvårats. Revisorerne böra dock tillägga, att uti sjelfva sammandragen verifikationerna finnas behörigen angifna. Konsistorierna. Räkenskaperna för tiden från och med den 1 Juli 1848 till och med den 30 Juni 1849 äro granskade i Kongl. Kammarrätten, en del med anmärkningar, hvaremot de, som omfatta tiden från och med den 1 Juli sistnämnde år till den 1 Juli 1850, ännu icke undergått fullständig revision derstädes. — 217 — §• I Till Linköpings stifts Folkskolelärare-seminarium äro för hvartdera revisionsåret anslagna och utbetalda 1,333 R:dr 16 sk., att användas till stipendier åt elever vid nämnde Seminarium. Enligt hvad deröfver särskilt förda räkenskaper utvisa, har af dessa medel, tillsammans utgörande 2,666 Hulr 32 sk., blott ett belopp af 1,885 R:dr utgått, hvadan en behållning af 781 R:dr 32 sk. uppkommit. Häraf visar sig, att de anvisade medlen icke på långt när varit för ändamålet behöfliga, hvarföre dylika anslag torde böra till ett, verkliga behofvet närmare motsvarande belopp, bestämmas. §. 2.
Vid den här föreslagna redactionsförändringen i denna § har jag så mycket mindre att anmärka, som jag sjelf gjort samma anmärkning inom Constit.- Utsk.; men hvad deremot angar sjelfva antalet af Statsrådets ledamöter, måste jag säga, att både under discussioneii inom Utsk. och vid många andra tillfällen skäl, sorn, enligt min tanke, äro af ganska allvarsam natur, blifvit förebragta för den mening, att Statsrådet bör vara sammansatt af flera personer än de, som äro föredragande. Att vilja, vid hvarje ■4 H. io 54 Den 6 0 c t ober f. m. öfverläggning i fråga oni grundlagen, rifva upp så mycket af det bestående, som man kan skaffa sig rättighet att di~ scutera, synes mig, minst sagdt, vara orätt. Detta påkallar äfven en redogörelse för alla de grundlags-§§, som komma i fråga, eller en framställning af alla de motiver, som 1809 års lagstiftare samt R. St. vid sednare tillfällen lagt till grund för sina beslut. Derigenom synes mig, att man onödigtvis förlänger discussionen. Om man nu äfven skulle antaga, att 12 Statsråds leda möter vore för många, kunde man ej nöja sig med att få e n vigtig sak genomförd vid denna riksdag och lemna åt de kommande något att göra, eller fruktar man väl för, att för kommande Ständer icke något skall återstå att mästra på grundlagen? År 1809 sammansattes Statsrådet egentligen af blott rådgifvande personer; dernäst upptagas de föredragande. Nu vill man öfvergå från denna åsigt, och straxt önskar man taga bort alla endast rådgifvande personer i Statsrådet, i stallet för att endast dessa förut varit de egentliga ledamöterna och de föredragande Statssecreterarne blott under sin föredragning. En så total förändring borde dock grundas på vigtiga motiver. Om man också icke vill godkänna andra skäl för behöfligheten af den Statsrådspersonal, Utsk. föreslagit, må man åtminstone ihågkomma, att någon af dessa ledamöter kan insjukna eller under krig blifva kallad från denna plats för att intaga en annan.
17 mas till minst 400 eller 300 riksdaler riksmynt samt att 1 momentet af 4 § i Folkskole-stadgan måtte i enlighet härmed förundras; hemställande motionären åt vederbörligt Utskott att bestämma lämpligaste utvägen, för att till denna löneförhöjning bereda erforderliga medel. 28:o. Riksdagsmannen Nils Olsson från Christianstads län, som ansett folkskolelära; nes löner höra förhöjas från 18 lill 23 tunnor spanmål, deraf 10 tunnor att levereras in natura och 13 tunnor att betalas efter 10 års medelmarkegångspris; och har motionären hemställt att, till bidrag för dessa löneförhöjningar, hvarje fast skola på landet må af Staten erhålla 30 riksdaler riksmynt och att den möjligen uppkommande bristen skulle tillskjutas af församlingen. 29:o. Grefve Frölich, David, hvilken, efter beräkning att en löneförhöjning af högst 200 r:dr r:mt skulle vara erforderlig för att bereda hvarje folkskolelärare en någorlunda tillräcklig bergning, tillstyrkt ett årligt förslags-anslag för berörde ändamål af om möjligt Fem hundra tusen riksdaler riksmynt.
Nådiga förslaget i omförmälda hänseende iakttager, öfverensstämmer väl med grundsatserna i gällande lagstiftning; men vid betraktande af de förhållanden, som numera ega rum, och brottens beskaffenhet, synes det, som skulle berörda grundsatser ej vidare hafva tillämplighet; till stöd för hvilken äfven inom Lag - Expedilions-Utsliotlets förslag till underd. Skrifvelse N:o 189. 605 beredningen, ehuru endast af minoriteten, framställda åsigt förekommer, att lagens syftemål här icke är att iakttaga någon rangskillnad emellan egen och fremmande stat, utan att, så vidt ske kan, bereda allmän säkerhet i handel och vandel inom den stat, hvari man lefver; att denna allmänna säkerhet fordrar lika mycket skydd emot bedrägeri, ehvad det föröfvas med utländskt eller inländskt mynt eller utländska eller inländska kreditpapper, såvida de kommit i allmänna rörelsen, för att såsom penningar gå och gälla, och att denna grundsats borde hafva tillämpning på enskilda bankers och penninge-verks sedlar, enär förfalskning af en sedel ej är mindre vådlig eller mindre brottslig, om det varit en privat-bank, än om det varit ett allmänt penninge-verk, som utgifvit sedeln, derest densamma går och gäller såsom penningar, hvilket kan ske så väl i ena, sorn i det andra fallet. Ju lifligare kommunikationen blir med utlandet, desto oftare kommer, efter hvad erfarenheten i andra länder vitsordar, att i allmänna rörelsen användas utländskt mynt samt utländska kreditpapper; och i den dagliga rörelsen förekomma enskild banks sedlar lika ofta som Riks-bankens. De förra äro till och med för det närvarande på många orter det vanligaste rörelse-medlet; och den allmänna säkerheten är derföre genom förfalskning af sådan sedel icke mindre i fara, än om det sker med en af Riks-banken utgifven. Vid dessa förhållanden och då genom brottet uppenbaras samma onda vilja, hafva Rikets Ständer ansett de i förevarande hänseende föreslagna olikheter böra försvinna. På sådana grunder hvila 11 och 14 §§ i Rikets Ständers förslag; — omfattande den sednare följaktligen äfven utländsk och enskild banks sedlar, hvarom handlas i 15 § af E. K. M:ts Nådiga förslag.
Jag bör gifva tillkänna, att Gelle Stad sjelf arrenderat fisket, just på det att enskild person icke måtte detsamma disponera, ty under tvänne månader af året, få vid lax-fångsten icke några båtar eller farkoster lägga till i notdrägtens grannskap. Fisket är derföre för Staden ovilkorligen nödigt att äga, och StatsUtskottets förslag torde sålunda böra bifallas. Yäl vore det må hända möjligt, att genom poliee-författningar till en del hindra de befarade olägenheterne, men man skulle i och med detsamma lätteligan intränga på äganderättens gebiet. Stats-Utskottet har, jag vågar försäkra det, noga betraktat saken, men ingen af Utskottets Ledamöter har tvekat att tillstyrka Riksens Ständer ett undantag af detta slag; helst den af Utskottet föreslagna lösen, är större än vanligt, samt den särskilda och besynnerliga tillfällighet med ifrågavarande fiske inträfiar, att det är beläget inuti sjelfva Staden. På denna omständighet har Utskottet grundat sitt förslag, utan att för öfrigt lemna den åberopade allmänna principen utur sigte. Friherre af Nordin, Carl Joham Förhållandet med Gefle fiske är det, att Arrendatoren Den 25 April/. m. 55j deraf ilar rättighet, att i Maij och Junii månader disponera strömmen fri från båtar. Under nämnde tid kan således ingen båt uppkomma till denna del af Staden och Torget samt icke något fartyg lasta, utan att lägga ut på redden. Att förekomma dessa olägenheter, hafva alltid Stadens Handlande förenat sig om, att inropa arrendet af berörde fiske. Tvänne af de större Handelshusen hafva hittills ägt det, men desse hafva efter öfverenskommelse lemnat strömmen fri för de trafiquerande under hela dagen, och blott begagnat fisket om nätterne. Om nu en enskild inropade arrendet, skulle han möjligen kunna alldeles hindra skepps-farten under de tvenne vårmånaderne.
Med afseende å det intresse för frågan, som visat sig inom två Riks-Stånd samt å här förut omförmälde, sedan ärendet förra gången hos Utskottet förevar, tillkoinme nya omständigheter och upplysningar, har Utskottet så mycket mindre tvekat att, i afseende å motionerne om ett fyrfartyg vid Sydostbrotten, frångå sin förut, uttalade åsigt, som Utskottet aldrig misskänt gagnet af ett fyrfartyg derstädes, vitsordadt, enligt hvad bilagan N:o 3 till Kongl. Majrts vid denna riks - Sammansatta Statssamt Allm. Uesv.- och Ekon.-Ulsk:ls Utlåtande N:o 17. 5 dag aflåtna Proposition om Statsverkets tillstånd och behof utvisar, ej blott af Lots-Direktören, hvilken föreslagit ett sådant fyrlartygs anskaffande, utan äfven af Förvaltningen af Sjöärendena samt af Chefen för Sjöförsvars-departementet. Förbättrandet af de sjökommunikationer vi redan ega, samt förekommandet af olyckor och förluster under dessas begagnande lärer ock med skäl böra anses såsom företag af lika produktiv beskaffenhet, som öppnandet af nya kommunikationer, hvilket under de sednare åren utgjort ett så hufvudsakligt föremål för kostnader och uppoffringar från Statsverkets sida; hvartill kommer att nu ifrågavarande förbättring hufvudsakligen kommer den del af riket till godo, hvilken blott i ringa mån kunnat komma i åtnjutande af de förbättringar det allmänna hittills i kommunikations-anstalterna tillvägabragt. Utskottet får således, med inbjudning till Högvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet att beslutet biträda, hemställa, det måtte Rikets Ständer, till anskaffande af ett fyrfartyg vid Sydost-brotten, å 5:te llufvud-titeln anvisa det belopp, 70,000 R:dr R:mt, som en af motionärerne ansett vara för behofvct tillräckligt. Stockholm den 19 Juni 1860.
Malms för-saml.(ing) hollen: § 1. Uplästes och erkändes det i sisledne Maij hollne sochnstemmo protocoll. § 2. Prosten lät till församl(ingen)s kunskap komma, att församl(ingen)s wälb.(orne) Herr Patronus icke utnämner någon Klockare, förrän nästa Maij. Och kommer således Klockaren Hylins enka, som upbär klockarelönen för detta år, att till nästa Maij, på sätt hittils skedt, aflöna den, som sysslan förrättat. § 3. På efterfrågan sade sexmännen sig icke hafwa hördt omtalas, att något Michelsm.(ässo) danskalas på något ställe blifvit hollet. De hade ej heller kunskap om, att någon lösdrifware gifwes i församl(inge)n. § 4. Skomakaren Anders Jonsson i Fintorp antogs åter till sochn skomakare efter egen begäran och med församl(ingen)s bifall. § 5. Brofogden berättade, att han icke har någon att angifva för oringade swin och sochnemännen sade sig icke funnit swinpåtor på landswägs renarne; men Bruks Skrifvåren Vahlberg vid Forssjö till-kännagaf, att vid ö(stra) Djula wägen voro svinpåtor på flere stellen. Brofogden swarade, sig icke hafwa warit på någon tid åt den trakten och fick nu förnyade alfvarsamma förestellningar, att noga efterse, det inga sådane kreatur må finnas oringade; hwilket han utlofwade. § 6. Prosten anmälte, att torftaken öfv(e)r bodar och brygghus i Präst-g(årde)n äro mycket otäte, hemställte, om icke desse tak nu snart skulle kunna förbättras och sade sig hafva anmodat sochnemännen Anders i Banninge, Olof i Skräptorp och Pehr i Strökärr, att besiktiga dessa brister.
Det enda som kunde fordra att klarare utsattas, ar den omständighet som determinerar att Charleafgisten gäller för bägge Exemplaren, och i dura afseende medsstwes, att i stallet för orden; sziO Den 2 Augusti. inberäknadt b'gge Exemplaren som böra författas, nyttjas följande ord: i'ä acc bägge Exemplaren som försattas. stola med häflren hwarje, af bcrö de Lbarre. belopp wara försedde. Om Charta till årsskiften, är Redactionen följd elter förra Förordningen, hwari någon anledning till ändring ej wisa: sig. §. 21. Da Charta pa Fullmagt a Jndeld Lön uträknas efter Krono-wärdiet a samma Lön, följer ock, akt stadgandet om Chartors beräknande i förhållande till Lönen efter enahanda wärde'; dock medgifwes att förtydligheten att uttrycka denna mening, bör efter orden Hemmans - Räntor och Spannemäl, Vestas wärde tilläggas efter Brono, wärdwingspris. At Herr Borgmästaren Uddenberg är den anmärkning gansta rigtigt författad till rättelse i misttaget, att da procent blifwit beräknade a Fullmagts. Charta, kan, da Lysnings-Chartan mestureras efter Fullmagten, en ytterligare tillökning för Lösnings-Chartan ej wara Utstottets mening i dest Redaction, hwarföre den rättelse är nödwändig, att . i stället för Z:del, bör fattas ^:del, och blifwer Redactionen alltså fran orden Djenster eller Laracrer följande: till K:del af den Lharce-Sigillace-afgift, hwormed Fullmagcen eller Lonsticucorialet är stämpladt, sä wida den hlifwit utfärdad sedan denna Författning ucksm; men om den förut wore ucgifwen, i Lysnings-Lharta» ' bör förhöjas med za procent och beräknas till Z:del af Fullmagts-Lharran.