Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derför flatterar jag icke fruntimmerna men jag anser båda, utan att göra åjtskilnad på kön, för att vara lika goda. » Eller — som han skrifver på ett annat ställe, der han å andra sidan opponerar sig mot qvinnornas öfverlägsenhet öfver männen, särskildt i fråga om renlefnad — att » Msend og Qvinder ere af een Slags Materie, og een Slags MaskinerL » När man vidare läser, hvad Holberg säger om sin tids akademier, kan man * naturligtvis icke anföra hans argument såsom träffande omedelbart in på nu varande institutioner af samma slag. Men det anmärkningsvärda är, att anledningarna till hans opposition äro de samma, som ännu åter• komma. » De, som komma till universiteten », säger han, » liksom till det ställe, der de skola lära sig allt godt och nyttigt, komma nog lärdare derifrån, men icke bättre eller mera ’ skja ?rpede ’; ty i stället för att deras gamla fördomar skulle blifva borttagna, hvilket är det, som skiljer de lärde från gemene man, sa förökas de i stället mera än förut. De gamla fördomarna borde alldeles utplånas, och de ungas hjer-nor alldeles rensas, innan de sättas till att studera. Ty iakttager man icke detta, så tro de icke, att något annat är sannt än det, som stämmer öfverens med den gamla sekt, som de en gång hafva antagit. » Strax ofvanför talar han om universiteten såsom ställen, » der de unga studenterna, tillhållas att tro allt, hvad deras lärare säga dem ... och der de få lära saker, som de sedan måste ha besvär med att glömma bort igen. » Med samma reservation kan det kanske vara intressant att ‘ höra Holbergs mening om tryckfriheten. Den lyder så: &gt;Jag anser, att bokliga idrotter icke litet liindras af den stränga censuren öfver böcker, hvarigenom uträttas, att intet annat kan komma i dagen än all slags obetydlig, kraftlös och mager strunt; ty genom censorernas antingen rädsla, okunnighet eller förskämda smak blifva ofta de allra bästa böcker undertryckta och de förträffligaste tankar hållna tillbaka.
Koaffyren var alltid något vågad, tulpaner, rosor, perlor och messingsdiadem slogo ihjel hvarandra i sin strid om herraväldet, klädningslifvet af glanskambrik eller bomullssammet satt litet på sned och var alltid för starkt dekolleteradt, Nadja Sergeiowna såg med ett ord något vågad ut, men hon hade sin publik. Löjtnant Ulf hade henne således placerad. Hon hade lärt sig noter och kunde nu accompagnera sig. Alla stadens gatvisor hade hon med en märkvärdig instinkt lärt sig utantill; det var hans största glädje att höra henne sjunga dem med den henne egna accenten, ofta med en märkvärdig, ofrivillig rysk brytning, som klädde henne förträffligt. När hon hade tid från teatern, var hon uppe hos honom. En dag satt hon der som vanligt i gungstolen. Hon rökte en stark och god cigarr. Han, i beqväm ställning på sin soffa, hade en liten pipa hängande i munnen. Hon skrattade som vanligt åt allt hvad han sade, och han, smittad af hennes munterhet, slog in i samma ton. Har din madam varit här i dag, Ulf? frågade hon. Här ser mig inte så ut. Hon pekade med foten åt sängen, som ännu stod ouppbäddad, och sneglade betydelsefullt till de öfverallt omkringströdda kläderna, brickan med frukostmaten och annat sådant. Det ser ut som hos en ungkarl, duger det inte för min donna? Du borde inte vara så nogräknad, du som sjelf har sådan skön ordning i din klädloge, och med dina antecedentia, sade han sakta. Klädlogen! Som vi är sexton om! Åh, var så god, mitt rum är minsann fint ... fast, inte ger jag mig tid att hålla det som mor min höll sitt rum. Hon predikar alltid, att det inte är städningen, som gör 'et, utan det att man ska' hålla städadt. Ge mig lite mer portvin, putte! Akta dig att du inte dricker för mycket, du skall visa dig i qväll. Han slog likväl glaset fullt. Åh, gör dig inte till med att moralisera; säg, hur blef det med Atte? jag vet inte ett ord om honom, se'n han flyttade. Till Petersburg! Du svärmar ännu för honom? Åh prat! Svärmar!
den ene i1iaI; en ej utan deii anchas saintycke må,tte få, ingå, sadm borgensförl~iiidelse, som kmi ledk till afliäi~cla~icle af boets ägendom. l4fven dessa motioner h a f h af 1ia111rarii.e afslagits. P&amp; annat stalle i deiin.a skrift iiedogöres iitffidigt för axbetet fur höj ande af kvi~~iians ~I; teii.sIcal~s %I.cle~:, livarför vi här blott eriiira om, att C1eiiii.a hlclel:. genom kiuigl .. f ' öi~ordiiing af de.11 1. april IS92 lliijcles frihi. E n af lcvin~iofi.Agans - viktigaste sidor 3.r fordran p&amp; lika rat,t för (le begge könen till iinclervisnii.ig och iiitel.lelctnel1. utbilching. Ixlorn vissa grenar af imder visi.iiiigeii. gr W: cli~iia forclraii redam. ' iippffld. Foll&lt;slrol.euiider \ ~is~iii~gei~ iir i l i l a III k11 tillgäi~glig f&lt;ir hade gossar och flickor, och universiteten hafvx med undaiitag af teologiska fa1c11lteten ö p l ~ i ~ sina a t 1i~1: rser af veii iiiecl eleinenta~nskolor~~~.
Skulle besia mine tankar winna hos Högloft. Mdderskapet och Adeln något afseende, torde detta Me» moria! blifwa kill Bcswars - och Economie - Utskolktt öfwerlcmnadt. Herr 8 c b ii t L e r c r s n t L, tilläde mUNteligcn, det han önskade att detta mäl till Stats-Ut» skottets handl ggning mätte remitteras, innan Riddcrffapct och Adeln derdsrver trädde kill fattande af näs gvt bestal. Herr I? !r a m, Innan Kronans Sko» tzar bvrtsäljas, böra de förut indelas i nora trotter, ä 4 eller soo Tunneland — roed ett Skogwaktare?Bo» ställe wid hrvarjc Park, och aftagas pä Charta samt vrdonneras, att hnggniugen sker — endast ett Tunne» land pä Tvoche same tillika sörsrbnas att det som en Den 19 September. 673 en gäng är befunnit böra wara Skog — och är Skogsmark stall sedermera allting fä upodlas» Pä hwarje Tunneland lämnas l6 storwerks.trän kill Kronans behof och Skatten utsätter äfwen i Trän in natura — efter lo, ZO a -,'O ärs förlopp; alik som Skogen är tillväxt eller kan tillväxa. Att detta efter den Method i Fransta SkogsOrdningen pä i66o:talct projectcradcs af den store Vauban, och blef sedan antagit och efterföljt i hela Europa — förutan i Swerige och Norje där stigängen pä Skog har gjordt oh intill denna dag tämmeligeN obekymrade om deras rätta SkogarneS hushällning. och hwilket uptager sä betybeligk ofta flera förflagcr, ait det practicabla hinner intet att genomtränga, att dela Skogar af ett mindre om» räde — ofta, emellan ^ re. re.: sä att hwarje Skogstrakt blir ända till 5 Tunneland och derunder — är högst förderfligt för Skogswärdcn.
III. §• §. 76—77* dn EDljöfqmarnar, fä f?oIa be upptaga fia berns tpetfliga i orten gäng* barn toärbe, famt meb tiuämpning nf be grunberg font får goärbering af Remman, 23ruF oä; 23trgroerf äro fåreffrefne, uppfFaftaS efter ben af* fom|I, be funna 0$ böra gtfroa ät (tua ägare; fFolanbe S3eroiflningS* afgiften berföre natib påföras 2Berfet ocb utgä t ben ort, bär bet är beläget, efjroab en eder flere beruti bafroa bel. fDocF mä fäbane SttaSug* nar, bmtlfa äro belägne inom fattima Sanerings* ocb fpröfningS.SDifirict meb bet 33ruF, broarunber be Ipba, 0$ forn begagna beras tiaroerfning, uppjFattaS gemenfamt meb SSruFet, ocb pä bet fidfle, ber fattima S3ruf är beläget. Staa anbra SDtaSugnar jfota uppgifvas ocb tid roätbe bejFat» tas, ber be äro belägne. §• 76* 2Bib bege 2BerFS roärbering länber tid efterrättelfe ^tt»ab t ben 65. §. blifvit flabgabt, meb iafttaganbe, att fäbane inrättningar, forn ingen bel af äret blifmit begagnabe, enbaff tid roärbet af fjus ecb bpggnaber tipp.
Justerades 5 prot.-utdr. för den 17 dennes. Föredrogs och bifölls Exped.Utsk:s den 17 dennes på bordet lagda Mera. JY2 14, i anledn. af återremiss å skrifvelseförslaget M 174. Föredrogs ånyo Serskildta Ulsk:s den 11 och 13 dennes på bordet lagda Mern. JV2 25, i anledn. af återremisser å dess Mern. M 23, med förslag till voter:s-propos:r om afgiften för bränvins försäljning. Frih. Raab, Adam Christian: Sedan BondeSt. under gårdagens plenum, genom antagande af BorgareSt:s inbjudning i afseende å 16:de §:n, samt R. o. Ad:s inbjudning ang:de I7:de §:n i bränvinsförsäljningslagen, försatt den i della Mern. afliandlade fråga i ett helt och hållet förändradt stadium, äro de upställda voter:s-propos:na icke mera lämpliga. Det vore visserligen lätt att nu genast ändra dem, men som jag har mig bekant att BondeSt. i går lagt detta Mern. till handlingarne och anmodat Utsk. att upgöra nya vo!er:s-propos:r, anser jag mig, för att söka åstadkomma likstämmighet i Ståndens förfaringssätt, böra vördsamt tillstyrka R. o. Ad. att fatta enahanda beslut som BondeSt. Sedan Hr Gr. o. Landtm, härefter låtit upläsa ett från BondeSt. ankommet prot.-utdr. N:o 495, innehållande det Hederv. Ståndets i går uti förevar:de ämne fattade beslut, beslöt R. o. Ad. att lägga Serskildta Utsk:s nu föredragna Mern. till handlingarne, samt att anmoda Serskildta Utsk. att inkomma med förslag till de voter:s-propos:r, som böra blifva en följd af RiksStåndens numera, i anledn. af gjorde inbjudningar, i ämnet fattade förändrade beslut.
Ständerne inhämtat ett tillstyrkande (hvilket före 1772 medförde kraft till verkställighet) detsamma alltid ägt egenskap af Privilegium, ehvad det angick en Oeconomisk Författning eller en Lieutnants Fullmagt för en öfver Prejudice klagande Fändrick. Tvifvelsmålet om egenskapen af Privilegier, hvilket man vill tillägga Skrå-inrättningarne, vinner ännu mera styrka af Kongl. Resolution på Städernas Besvär af den 28 Augusti 1777, ut* hvars 2:dra Moment stadgas, beträffande Allmogens Slöjder, att Allmogen ej kan förmenas att sig till hjelp och understöd sälja på Städerna som på landet hvad de sjelfva arbeta och förfärdiga kunna. Om Skrå-inrättningarne ägt helgd af Privilegier hade väl aldrig genom en negativ Resolution på Städernas besvär kunnat stadgas en så oinskränkt Näringsfrihet, och de orden: Hvad de sjelfva arbeta och förfärdiga kunna, öppna onekeligen det mäst vidsträckta fält för mänskliga Industriens omfattning. Någon torde härvid ej utan anledning anmärka, att dessa ord endast angå Allmogens slöjder. Men hvar finnes då den definition, som utmärker gränsen för Allmogen Slöjder? Skola grunderna för det samma bestämmas efter mänskliga snillets utvekljngsförmåga, så finnas Bönder och Landtfolk, som kunna aptera Grå- och Sandsten efter Modell, utan att vara i Stenhuggare-Skrå, som bygga Den 2 3 December» Skepp, utan att höra till Skeppsvarfs-Skrå, som förfärdiga finare och gröfre väfnader af Lin och Ull, utan att höra till något VäfvareSkrä. Ja! en Bonde i Tuna har gjort många och goda Guld-Ur, utan att höra till Urmakare-Skrå. Skulle åter föremålen för Bondens, det är Landtmannens, Slöjder endast vara förädling af sådane Rudimaterier, som han sjelf eller hans område producerar, blir ändå ej mycket öfrigt, Skrän ensamt förbehållit, ty Bonden och hans område producera Metaller, flere slags Träd, Lin, Hampa, Färggräs, Läder, Skinn, Ull, Bark, Borst m. m.
Det torde tillåtas mig att fästa Rikets Höglofliga Ständers uppmärksamhet pä en af både billighet och behof flerestädes högt påkallad förändring i nu gällande bestämmelser rörande fördelningen af den åt Hushållnings-sällskaperna i Riket öfverlåtna andel af bränvinsminuteringsoch utskänkningsafgiften. Alltsedan år 1855 har J:del af berörda bränvinsafgift tillfallit Hushållningssällskaperna, för att användas till industriens och särskildt jordbrukets understöd och uppmuntran. Ett denna min motion vidfogadt ”utdrag af Chefens för Kongl. Statistiska Central-byrån underdåniga embetsberättelse den 28 Februari 1863” visar, huru ojemnt ifrågavarande, för näringarnes och förnämligast jordbrukets utveckling beviljade, bidrag under åren 1855—1861 inom de olika länen utfallit; och, enligt hvad från Hushållnings-sällskaperna erhållna uppgifter intyga, har missförhållandet under de aldrasednaste åren varit ännu större. Så erhöll t. ex. Göteborgs läns Hushållningssällskap af nämnda afgifter år 1864 — således för ett enda år — icke mindre än 36,431 R:dr 24 öre, hvaremot Kronobergs läns Hushållningssällskaps andel af bemälda afgifter för de nio sistförflutna åren i medeltal utgjort årligen blott omkring 1,870 R:dr. Ett sådant missförhållande som alltid måste inverka förlamande på de Hushållnings-sällskapers arbete och företagsamhet, inom hvilkas distrikt konsumtionen af spirituosa, är mindre riklig, blifver hädanefter desto mera betänkligt, som genom Kongl. Maj:ts nådiga Cirkulär den 3 Mars innevarande år det är Hushällnings-sällskaperna älagdt att årligen insamla och till sammandrag bearbeta utförliga uppgifter för en jordbruks-statistik; hvarjemte i samma nådiga cirkulär förklaras, att de i följd häraf uppkommande utgifter böra med Hushållnings-sällskaperna tillagd andel af bränvinsförsäljningsafgifterna bestridas.
Då det af erfarenhet kan bestyrkas, att hvarje arbetare vid Landtbruket framj 2o8 * Ven 14 Augusti f% m. bringar trenne gånger mer än han sjelf behöfver till förtäring 3 för hvem skall han vål producera detta öfverskott, når han, omgifven af åkerbrukande nationer, icke kan emot detta öfverskott tillbyta sig lifvets ädlare producter, sorn för menniskan i den mon hon odlar, utgör ett moraliskt behof, om icke till utländska industriens förmån, under det, att vår egen dignar i fattigdom. Från egna åsigter öfvergår jag nu till några få anmärkningar. Så vida det står fast, att Svenska Folket åger rättighet att sig sjelf beskatta, så står denna sanning omöjligen i förening med den af flera Ledamöter yttrade öfvertygelsen, det rättigheten att förbjuda och tillåta införseln af utländska varor beror ensamt af Konungens nådiga vilja. Ett sådant medgifvande förutsätter en minskning i Statsbidragen, som på annat sätt genom en directe bevillning nödvändigt får utgå, så vida icke Staten skall erfara brist uti påräknade inkomster; jag tror således fullt och fast, det ingen förändring bör eller kan göras, utan genom Stånderne sjelfve. Utskottet tyckes äga ett förtroende till det medborgerliga sinnet, som jag icke kan dela, så långe Nationen genom en förfelad uppfostran åger företrädesvis större insigter i Latinska glosor, ån uti de ämnen, som för det allmänna lifvet kan vara^ nyttigt; också anser jag,’ helt an - T>en Augmii f. ». annorlunda än Utskottet, orsakerna till den inom Spanien flyktade arbetsoch närings-fliten; då enligt min tanka den hårrör af den okun. nighet, som blifvit en följd af Utlänningens concurrenee med Spaniorernes arbetskraft, hvilken icke lönat sig att utveckla. Då Credit-upplag inråttas, är nödigt, att Tullbetjeningen ålågges vara uppasselig vid de tillfällen, som ägaren finner erforderligt att öfverse sina varor; ty i annat fall kan tillskyndas stora förluster.
Nu är förhållandet sådant, att l:o erlägga fjerdeparts-ägare bevillning för vinsten å malmbrytningen i enlighet med nyss uplästa §; 2:o erlägga fjerdeparts-ägare som smälter denna malm (Bergsman kallad), bevillning för den vinst han anses hafva derpå; 3:0 erlägges i grundskatt hvart 30:de skepp, råkoppar af denna tillverkning, och 4:o erlägges bevillning å vinsten, som anses upkomma af råkopparns omsmältning till garkoppar. Således 4 särskildta beskattningar på denna tillverkning, då BevillmsFörordmn i den nyss uplästa 25 <§:n likväl uttryckligen säger »hvaremot de Verk af hvilka »denna inkomst utgår, icke skola med särskild afgift efter denna »artikel beläggas», ty icke kan Utsk. härmed mena de verk och inrättningar som ur grufvan upfordra malm och vatten, utan är väl meningen att de verkstäder hvari malmen förädlas till koppar, skola vara fria från bevillning sedan sådan blifvit för malmen erlagd. Jag skall nu uplysa huru med desse fjerdeparts-ägare sig förhåller. Sedan Bergslagets rätt till skatte-kohlen och öfrige previlegier blifvit öfverlemnade till Kronan, hafva fjerdeparts-ägare blifvit fullkomligen ägare af kopparverket. Betta verk skötes af en direktion, bestående af en utaf K. M. tillsatt Bergshauptman och 2 af Bergslaget valdt! fjerdeparts-ägare. Fjerdeparts-ägare eller dess arrendatorer köpa på auktion den upbrutna malmen, och orsaken till försäljningen är den, att man vill härigenom utröna huruvida ett arbetsrum kan bära brytningskostnaden eller icke. Man skulle tro att det vore samma förhållande med denna malmförsäljning som vid andra grufvor, der malmen försäljes; men så är det icke. Malmen säljes till ägaren sjelf, på det uplysning må vinnas för Grufstyrelsen om arbetsrummet, hvarur malmen brytes, lemnar brytningseller smältvärd malm. Sedan förvandlas denna malm af fjerdepartsägare eller dess arrendatorer till råkoppar.
Dessa grunder, som torde kunna vinna tillämpning i mer än en fråga, öm det skydd, vissa näringar egt, och det tvång, som samma eller andra näringar varit underkastade, skola ock leda Utskottet vid bedömandet af den Utaf RiksdagsFullmägtigea Anders Nilssonväckte motion, om hemmanens befrielse från all annan skjuts än den, som vid Ämbetsmäns resor x Ämbetsärender skulle utgöras; en motion, hvilken i vidsträcktare mån, än någon af de öfriga, åsyftar den lindring i tkjutsningsbesväret, BondeStåndet vid flere Riksdagar sökt utverka, men hvars bifallande också å en annan sida skulle föranleda, att de, som i och för enskilde angelägenheter föranlåtas att färdas från en till annan ort, blefvo helt och hållet beroende af möjligheten, att fä 788 Rest). och Ekon, Utsk. Retänk anden. skjutsen besörjd genotn entreprenad^ oell af! den betalning eller skjutslega, som vid ett sådant contract kunde mod entrepreneuren betingas.
S. D. Till det för behandling af frågor rörande vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin tillsatta Särskilda Utskott remitterades en af Nils Nilsson från Wermlands län inlemnad, till Rikets Ständer ställd petition från Nyeds sockens innevånare i nämnde län, angående rättigheten att tillverka och försälja bränvin. Den 22 Februari. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Upplästes de hos Rikets Ständers Elektorer hållna protokoll vid den 18 dennes förrättade val, hvarigenom blifvit utsedda till Rikets Ständers Justitiai-ombudsman, Kammar-rådet, Häradshöfdingen och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden Sven Lorentz Theorell, samt till hans efterträdare, ifall han innan nästkommande riksdag skulle med döden afgå, f. d. Revisions-sekreteraren, Häradshöfdingen Ludvig Theodor Almqvist; och beslöts, det skulle Expediiions-Uiskottet, genom utdrag af Protokollet, underrättas om utgången af dessa val samt anmodas uppsätta och till Riks-Stånden inkomma med förslag till förordnanden för de valde, samt till underdånig skrifvelse derom till Kongl. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets den 11 och 16 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 14, öfver Kongl. Majlis Nådiga Proposition och inkomne motioner, angående Decimal-systemets tillämpning på rikets mynt, återremitterades, på grund af gjorde anmärkningar, den hemställan, att myntoch räkne-enheten må till enahanda värde bestämmas, lades till handlingarne Utskottets anmälan om dess afsigt, att inkomma med förslag till de förändringar i afseende på flankens sedelsvstem, hvilka kunna erfordras såsom följd af det beslut, angående myntoch räkne-enheten samt dess indelning, som kan varda af Kongl. Majit och Rikets Ständer fattadt, samt blef Utskottets förevarande Utlåtande i öfrigt bifallet med följande förändringar och tillägg:
- _ ’ 1 * S ie varande ämne mätte af E. K. M. i Nåder utfärdas af följande lydelse: ”Vid alla UnderRätter, så ock vid Police?, Kamrar i Städerne, när sådana mål der före”hafvas, i hvilka PoliceKammaren domsrätt utöfvar, skall rättegång offentligen hållas; och ?’yare förthy, så länge det ske kan, utan trängsel för dem, sorn till Rätten höra, eller med Sakerna hafva att skaffa, ej någon förment att ”innevara medan Rätten sitter, der ej Rätten nödigt fjnner, att öfverläggning till beslut in’’om lyckta dörrar hålla, eller mål förekomma, ”sorn äro stötande för anständigheten och sedligheten, i hvilka händelser åhörare skola, på ”Ordförandens tillsägelse, afträda.” ”Hvar, som rättegång åhöra vill, skall sig ”tyst och anständigt skicka, Gör någon annorlunda, varde först varnad; rättar han sig ej ”deraf, då må han af rummet afvisas; plikte ”ock för oljud och vanvördnad emot Rätten cf’’ter Lag.” ”Hen, sorn uti Rätten förer Ordet, ege, till ”ordningens bibehållande, nödiga föreskrifter ”gifva, ulan att med de öfriga, som i Rätten ”sitta, öfverlägga. Hvad lian i thy fall bjuder, ”varde genast åtlydt, och svare han sedan för ”åtgärd sin, som för annan einbets-utöfning, om ■ ”Reröfver klagas.” Rikets §tänder framhärda etc, Exp. Utsk. Förslag till und. Skrifa. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 25 Nov. 1829- Preste-Ståndet d. 25 Borgare-Ståndet d. 27 Bonde-Ståndet' d. 30 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition j angående ålder för dem _, som af HofRätterne till DomareEmbetets utöf vande förordnas. S. A, K. Sedan R.
De ssa hade stigit allt högre, såsom exempel hvarpå motionären uppgifvit, att ett apothek i Östergöthland för omkring 40 år tillbaka försålts för 18,333 r:dr 16 sk. och tio år sednare för 50,000 r:dr, allt banko, samt att nuvarande egarue fordrade för detsamma en köpeskilling af ej mindre än 80,000 r:dr nämnde mynt, hvaraf motionären beräknat 16,666 r:dr 32 sk. för inköp af apothcks-lokal och droguer, nion det öfriga eller 63,333 r:dr 16 sk. för blotta privilegierna eller rättigheten att idka apothcks-rörelse; och har motionären ansett flera dylika fall icke behöfva uppräknas, enär förhållandet med denna privilegii-försäljning vore allmänt kändt. Såsom slutsats måste likväl häraf följa, att förtjenstcn på apotheks-rörelse är öfver all höfva stor, då den försloge ej allenast till betäckande af räntor och afbetalningar å köpesumman för sjelfva apotheket och till dess underhållande, samt för apothekarens och hans familjs anständiga bergning', utan derutöfver äfven till ränteliqvid och amortering å det stora kapital, som åtgått till inköp af privilegierae, hvarvid borde anmärkas, att denna sistnämnda utgiftspost vanligtvis öfverstege de öfriga sammanlagda och äfven måste betäckas genom inkomsten af medikaments-försäljningen. Härigenom vore det lätt förklarligt, huru det blifvit möjligt, att prisen å läkemedel omåttligt uppstegrats, ehuru det för livar och en, som endast beräknade råämnenas inköpspris samt ersättning för hvad af dem blefve oanvändbart, jemte arbetslönen, likväl påtagligt visade sig, att dessa pris, äfven med bibehållen betydlig förtjenst å försäljningen, kunde och borde ii ansenlig mån nedsättas.
K:dr 9,900: Till samma dag' detta år äro: Från Kongl. Mynt-Verket aflemnade » Allmänheten invexlade 14,450: 5,750: Efter afdrag af under tiden ulvexlade S:gr 30,100: 28,000: utgjorde behållningen sistnämnde dug B:ko R:dr 2,100: § 21. Enligt hvad, uti Höglofliga Banko-Utskottets vid innevarande Riksdag Prägling of afgifna Berättelse N:o 8, angående Rikets Ständers Banks styrelse och förvaltning, blifvit omförmäldt, hade Banko-Fullmäktige, uppå Ofver-Direklörens vid Kongl. Mynt-Verket, hos Fullmäktige gjorda förfrågan, huru stor qvantitet koppareller bronsmynt Banken äskade under tiden intill den 1 Juli 1857, i skrifvelse lill Kongl. Stats-Kontoret den 13 November nasti, år tillkännagifva, att Bankens behof af koppar-öresmynt, till aflefverering från Kongl. Myntet inom den af Ofver-Direktören omnämnda tidrymd, beräknades uppgå till 200,000 R:dr Riksmynt af samtliga valörer, samt att hälften af hvarje valör, med tillhopa 100,000 R:dr erfordrades efter hand och hela beloppet sednast före den 1 Juli 1857. I huru ringa mån Kongl. Mynt-Verket fullgjort denna reqvisition, inhemtas af följande redovisning öfver förhållandet med de sedan Juni månad 1856 verkställda lefvereringar af koppar-skiljemynt. Under sednare halfåret 1856 har icke något koppar-skiljemynt blifvit från Kongl. Mynt-Verket till Banken aflemnadt. I)e under första hälften af innevarande år verkställda lefvereringar utgöra: Fehr. 17 Kongl . Myn t-Ve rket aflehinat Öresmynt B:ko R:dr 2,100 » 25 dito dito dito 2,000 _ _ Mars 7 dito dito dito