Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna sids af ämnet har ofta blifvit utvecklad, och alldraminst skulle jag kunna förmoda att opinionen i detta afseende inom detta Hus vöre tvifvelaktig. Lika litet tänker jag uppehålls mig med att visa jkadligheten af denna ExceptionsLag, genom det band den lagger på rnedborgUga bildningens och Nationalupplysningens tillväxt eller den skada, som tillvarelsen af indragningsmakten i Elfva år, redan i detta afseende tillvägsbragt. Äfven från denna synpunkt har frågan blifvit tillräckligt utredd, Och allmänna tänkesättet deröfver, kan anses 252 Den 2i M:iji f. m;j stadgadt. Likaså öfverflödigt skulle det vara, såsom jag håller löre, att här inlåta sig i én undersökning för att visa, det denna ExceptionsLag helt och hållet motstrider vår Statsförfattning och undeigräfver dess grundvalar; ty ej behöfver jag erinra Eder, Mine Herrar, om hvad 1809 års öförgäteliga Lagstiftare yttrade i sjelfva ir.otiverne till Grund* Lagen om yttranderättens Frihet, det vill säga fullkomligt oberoende af allt annat än Lag, och att de deruti sågo grund vilkoret ej blott för Statsförfattningens bestånd, utan äfven för möjligheten af dess successiva förbättring utan våldsamma skakningar. Och slutligen lärer det ej eller vara mera nödigt, att inför Eder , Mine Herrar, med vidlyftig utveckling vilja bestyrka den sanning, att samma Naturlag gäller inom den litterära produetionens område i sorn inom den materiella produetionens, den nemligen, att fåker befittningsrått är det för fia vilkoret jör frambringandet af goda produeter, Och att 8 Moamntet 4 §. af t 8 r 2 års TryckfrihetsFörordning, sorn sätter en gren af den litterära industrien under godtycket, just härigenom motverkar sitt eget ändamål, som mycket säkrare skulle uppnås, om Författareyrket utan Undantag äfven i sina åtgärder finge hugna sig af äganderättens helgd.
Han ansåg således, att hon borde erhålla bot, der hon fått sot ... – Mannen är då rik! – Rik, som om Pactolus strömmade genom hans vestficka. Det är hans rikedom, hans furstliga rikedom, som är quinta essentia af hans lysande egenskaper. Han strör guld, såsom Banér och Steinberg 3 strö ovett omkring sig. Och ur hvilken källa tror ni, att han öser dessa rikedomar? Vid den lefvande Guden! Han är adept4. Riksrådet yttrade dessa sista ord med ett uttryck af mystisk högtidlighet. En lätt muskelrörelse öfver ögonbrynen och en lifligare glans i blicken visade, att de gjort intryck på hans gäst. – Är ers excellens öfvertygad derom? frågade han med djup stämma. Riksrådet sänkte rösten till en hviskning, då han svarade: – Jag säger er så hemligt som under bigtens insegel, att han inför mina ögon förvandlat qvicksilfver till guld. – Ha! Hvarje tvifvel på sakens möjlighet är således skingradt! utbrast Drake och förde handen öfver pannan. – Hvem har någonsin betviflat den? inföll riksrådet. – Förvandlade ej Raymond Lullus, den store filosofen, 30,000 skålpund bly till guld i närvaro af konung Edvard I, af hvilket guld de första rosenoblerna präglades? Äro ej kropparnes i det oändliga gående förändringar genom eldens inverkan ett stort sannolikhetsbevis, att de alla äro sammansatta af och kunna delas i vissa urämnen, och att de kroppar, som hitintills trotsat försöken att upplösa dem och således synas såsom osammansatta, endast erfordra en starkare temperatur eller en viss förening med andra kroppar, för att sönderdelas? Samla de egenskaper, du finner hos guldet, samla dem från olika håll och olika kroppar på en punkt och i en kropp, och du har – guld Nåväl, Drake, finner ni ännu något intresse vid den ifrågavarande mannen ... vid Vanloo? – Jag kan ej neka det.
N:o 95, i anledning af väckt motion om beviljande af stapelrätt för staden Wadstena; bifölls. 236 Prot.-Utdrag den 31 Maj 1854. S. D. Vid ånyo skedd föredragning bifölls B anko-Ut skuttets Memorial, N:o 33, i fråga om öfverlemnande från Bankens Myntkabinett till Kongl. Myntkabinettet af 517 st. mynt och medaljer af guld. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedan omförmälda Utlåtanden och Me morial: N:o 102, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 50, angående ifrågaställd förbättring af soldaternes vid Södermanlands regemente löneförmåner; bifölls. N:o 103, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående ifrågaställd utsträckning af Nämndemäns rätt till skjutsoch traktaments-ersättning för syner och andra förrättningar: bifölls. N:o 104, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag af 12,000 R:dr till lindring i de kostnader Carlskrona stad, till följd af kolera-farsotens härjande derstädes nästlidet år, fått vidkännas,; bifölls. N:o 105, i anledning af väckt motion om utbekommande af anmärknings-pro cent; bifölls. N:o 106, i anledning af väckt motion, angående bidrag till underhållande af Hallsnäs bro i Jönköpings län; bifölls. N:o 107, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående understöd till Hospitals-fonden bifölls. N:o 108, i anledning af väckt motion om anslag till premier för skogsplantering; bifölls. N:o 109, i anledning af väckt motion om ersättning och belöning åt Professoren B. 0.
Hörande fångvården hafva under resan förekommit en och annan anmärkning, hvaraf jag lemnat del åt Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar, såsom att ett par häradsfängelser inom Calmar län funnits inrättade utan fenster och med så anlagda eldstäder, att de icke kunde uppmärmas, samt att vid straff-fängelset i Carlskrona några mörka celler begagnades, i hvilka saknades all vädervexling, så att stanken i dem befunnits odräglig och ej stått att afhjelpa. lag hillar icke, att nödiga förbättringar af de sålunda anmärkta bristfälligheterna skola tillvägabringas. I öfrigt har fångvården, nu såsom under mina förra embetsresor, visat sig vara nöjaktigt handhald; och vid de cellfängelser, jag besökt, i Linköping och Christianstad, har jag inhämtat vitsord om fortfarande fördelaktiga verkningar af ensamhetshäktet, användt för ran - Hvaraf den sjunde dock tillhörde sommarferierna. sakningsfångar. Jag hänvisar i detta ämne äfven nu till Fångvårdsstyrelsens berättelse, hvilken för år 1850 numera utkommit. Fångpredikanterne, till hvilkas befattning det hörer att gifva akt på fångarnes moraliska tillstånd, hafva enstämmigt från samtliga cellfängelserna intygat, det fångarnes ensamhet haft en välgörande verkan, både till erhållande af bekännelser om deras begångna brott och till befrämjande af deras förbättring eller åtminstone undvikande af den från sammanlefnaden imellan brottslingar i häkte oskiljaktiga försämring. I allmänhet synas dessa predikanter icke betvifla, att verklig förbättring skulle kunna åstadkommas, endast någon förhoppning för framtiden, efter utståndet straff, vore fångarna förunnad.
Jag ser icke att något förmanskap deraf uppstår. Det är socknens ombud, som begära sockenstämman, och då bör denna begäran icke kunna afslås. Jag har likväl ingenting emot att, på sätt Gr. Spens föreslagit, orden ”eller dess ordförande” uti första mom. utgå, så att sockenstämmas ordförande ensamt icke må äga rättighet alt ovillkorligen erhålla sockenstämmas sammankallande. Gr. Anckarsvärd: Frih. Cederström har redan vid början af denna discussion fästat uppmärksamheten dervid, att ordet sockennämnd förekommer i åtskilliga §§. Innan Huset ännu fattat sitt beslut i afseende på sjelfva principen öfver sockennämndens antagande eller förkastande, finner jag Frih. Cederströrns anmärkn. ganska riktig, då jag icke för mig kan göra klart, om, genom biträdande af den i §:n medgifna rättighet åt sockennämnden att sammankalla sockenstämma, man i och med detsamma skall hafva afgjort frågan om sockennämnds tillvaro och attributioner i öfrigt; men i afseende på Frihtns yttrande om sjelfva principen, (hvarom jag är den förste, som medgifver att discussion nu ej bör inledas), då han sagt att sockennämnder borde underordnas pastorsembetet ; så kan jag ej annat än bestrida detta , ty jag kan ej inse hvarpå sjelfva ide'en om sockennämnd skall stödja sig, om denna nämnd skall underordnas pastorsembetet. Jag kan icke begripa hvartill en sådan nämnd skall tjena, och hurudant densammas verkningsomfång skall blifva, och inskränker nu allt yttrande tilldess vi komma till den frågan, då jag förbehåller mig rättigheten att yttra mig om sjelfva saken. Hr Ribbing, Arvid: Jag är förekommen af åtskil liga talare i hvad jag ämnade yttra, och får endast förena mig om den modification, som Gr. Spens framställt, nemi. alt orden ”eller dess ordförande” må utgå.
Statens behof utan Landets alltför känbara lidande ma kunna fyllas och tror sig genom förbättringar i Taxeringsmethoden och älstivige andre till werkställigheten hörande omständigheter äswen dertill hafwa bidragit Ibland besia werkar i synnerhet en tillbörlig noggranhet wid Mantalsstrifningen; hwarsöre Rik« sens Ständer i underdänighet anmäla, det täcktes Ebers Kongl. Mahr förordna huruwida till MantalsstrifningcnS styndsamma och vrdenreliga förordnande MantalSssrifware mä tillsättas pa de ställen der HäradSstrifwaren, oansedt förökningen i desi Löneförmåner, icke medhinner att sin tjenst tillika bestrida. Till bestridande af den möjeligcn harwid uppkommande kostnad, samt till arfwoden, aflösning och kostnadsersättning för de Personer, hwi-ka med Mantalsstrifning, Debitering och Uppbörd, Prokorus förande wid Pröfntngs - Commiltöerna i Städer vch pä Landet tomma att hafwa befattning, sa wal i afseende pä Bränwins, som Allmänna Bewillningen, hafwa Riksens Ständer till Stcus-Contvtrets disposition afsatt af Bränwins Bewillningen 1 procent, samt af Allmänna Bewillningen en half procent. Riksens Ständer hafwa tillika beflutit'att Pröfnjngs,CemmittLen böruppgifwa förstag till besia arfwoden samt uppgifwa de ätaä: gne kostnaderne, vch alltsammans Eders KonglMant till pröfning vch afgörande i underdånighet underställa.
varelif mot det bofasta och odla jorden eller beta sina hjordar omkring aulerna eller byarna, som bestå af lerkojor och kibitkor, uppförda af halmmattor och svarta filtar. Från Askabad färdades jag öfver Merv, Tjardjui och Buchara till Samarkand. Askabad, som räknar 6,000 invånare förutom 4 bataljoner^ i kosackbataljon och 2 batterier, är Transkaspien hufvudstad och säte för dess styresman, general Kuropatkin. Staden har på några år liksom genom ett trollslag vuxit upp ur den öde steppen på gränsen af Karakum-öknens sandmassor. I dess närhet finnas flera stora tekkinska auler och några märkliga ruiner, t. ex. Nicea, en gammal grekisk fästning, och Anau, en nu öfvergifven persisk stad, på hvars stora, väl bibehållna moské man i form af ett par drakar i fajans finner de första spåren af kinesiskt inflytande. Den kedja af turkmejnska oaser, som äro belägna vid norra foten af Kuren-Tag och Kopet-Tag, och som näras af från dessa berg kommande vattendrag, kallas med ett gemensamt namn Achal Tekke-oasen. Vid Tedschenoasen passerar man på en träbro floden af samma namn och vid Nya Merv Murgab. Nya Merv är en fullständigt modern rysk stad med 4,000 invånare och stor turkmensk marknad. Vid Bajram Ali eller Gamla Merv ligga de vidsträckta ruinerna efter den forna staden. Mellan Merv och Amu-Darja passeras den ödsligaste sträckan på hela järnvägen. Det är Karakum-öknens oöfverskådliga sandhaf, hvars krusade dyner torna sig upp som vågor. leke ett spår till djureller växtlif är att skönja. Vid Tjardjui passerar man på en 2 verst lång träbro Amu-Darja och kommer in i det Buchariska området, där ännu ett ökenbälte passeras, innan man nalkas Sarafschans eller Guldruliarens fruktbara dalgång, för att sedan färdas i dess närhet ända till Samarkand.
fråga, hennes sårade hederskänsla och moral, Men rädd att misstaga sig och rädd, att — jag önskar bara att få se er lika lycklig, hennes likgiltighet och dock tydligt gaf tillhon också skulle kunna misstaga sitt intresse som jag själf är — och platsen får nu inkänna, att hon visste mer än någon, om ho för n verklig kärlek, reste han, utan att ha sagt eniören i alla fall! » bara ville tala. Men då man som släktinge någonting. Men fram på vintern blefvo honom Hon kunde inte svara, därför att gråten — på Silfverhjälmska sidan — uppfordrade längtan och ovissheten för svåra, han skref kväfde henne, men en svag handtryckning från den lilla darrande handen och en hastig henne att yttra sig, skakade hon värdigt sitt till henne och fick svar, och så for han upp hufvud, drog munnen så långt på sned som för att fria för andra gången. Och åter hängd blick e ur de fuktiga ögonen sade honom, att h möjligt och svarade: Elin sin pappa om halsen och grät, men de o n n - inte var ond längre. » Jag vet ingenting, och jag vill ingenting na gång för att få honom, som hon förra Några dagar senare stodo i tidningarna gången bedt att få slippa! Så hade det gåt in t geniör Arvid Lindberg och Gerda Alm. veta. » Hedvig rörde sig tyst bland gästerna och till, och om en månad skulle det lysas, och serverade dem. Flere gånger hade hon höjt om två skulle de redan vara gifta. sitt hufvud, ' det hade blixtrat till i hennes » Hon hade väl kommit underfund med hans ögon, och hon hade öppnat läpparne som människovärde för som millionär, » inföll Grosshandl spetsigt arns våning strålade i festlig att tala, så skamligt föreföll henne det förnågon. glans, alla ljus voro tända i kronor oeh kantal, som regnade öfver de två, hvilka intet » Det tror jag inte, hon brydde sig om, åtdelabrar, och exotiska växter sände sin beruondt gjort de närvarande. Men hvad tjänade minstone sade hans syster det, » svarade besande doft ut genom rummen. Men inga gä- det till att tala — Elin Andersson var också rätterskan och tillade: » Dessutom anser jag ster syntes, hela huset tycktes tyst och öde.
Anslaget till byggnadsarbeten å den åt Stockholms veterinär-inrättning upplåtna egendom 13,000: Utaf 1862 ars anslag, 40,000 R:dr, till pensionsförhöj ning för flottans gemenskap — 817: 50. Utaf anslaget, 800 R:dr, till komplettering och förökande af det inom Rikets Ständers hus inrättade arkiv af riksdagshandlingar och författningssamlingar m. fl. arbeten 415: 27. 229: 31. För folkundervisningens befrämjande: Utaf 1861 och 1862 års anslag, 12,000 R:dr årligen, till högre folkskolor 12,000: — 23,000: — dito dito, 45,000 R:dr dito, till seminarierna 45,000: — 53,174: 84. dito dito, 20,000 R:dr dito, till understöd för se minarie-elever 12,187: 92. 11,765: 42. dito dito, 10,000 R:dr dito, till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till utgifning af lämpliga läroböcker och kartor m. m. för folkskolorna 10,000: — 16,200: dito dito, 17,000 R:dr dito, till arfvoden och resekostnader för Skolinspektörer 17,000: — 30,400: dito dito, 8,000 R:dr dito, till löneförbättring för de vid folkskolorna anställde lärare 80,000: — 154,476: 83. dito dito, 75,000 R:dr dito, till folkskoleväsendets utveckling och förbättring 75,000: — 134,064: 1. Deponerade eller afhatta medel:
St:s underd. skrivelser till K. M.,. nemi.: N:o 72. ang;de reglering af lönevilkoren för pastorernas adjuncter; N:o 73. ang:de ett utarbetadt förslag till en låneinrättning till understöd för bergsmannahandteringen i Riket; N:o 74. äng. utarbetandet af förslag till de ändringar och förbättringar i catechesen, hvilka kunna befinnas nödiga; N:o 75. ang. utfärdandet af en ny författning, rörande privilegia exclusiva; N:o 76. ang:de inställelse af vidare utgifning af riksg:ssedlar; N:o 77. ang:de låneunderstöd till staden Falkenberg; N.‘o 78. ang:de förlängning i ytterligare 10 år af de för en pantlåneinrättning i hufvudstaden beviljade förmåner; N:o 7g. angrde portionsoch rationsvärdets för tågande trupper och hästar bestämmande i rund summa vid de år liga markegångstaxornas upprättande; N:o 80. angrde väckt fråga om utarbetande af förslag till allmän communaloch municipalförfattning. Hr Hegardt, C hr. Bernh.: På föredragningslistan finner jag uppfördt först BancoUtsk:s utlåt. N:o 16 och derefter samma Utsk:s utlåt. N:o 17, det förra ang:de hufvudgrunderna för Bankens rörelse och förvaltning, och det sednare ang.'de Bankens öppnande till silfverutvexling. Mig förekommer, att det är angeläget, att man först vet, hvad man vill och hvad som skall ske, innan man tager i öfvervägande, huru det skall ske och huru det skall upprätthållas. Det synes mig klart, att i den händelse, såsom vi alla hoppas, utvexlingen kommer att börjas vid den tidpunkt ungefär, sorn BancoUtsk, tillstyrkt, Bankens lånerörelse och functioner måste blifva helt annorlunda beskaffade, än de kunna blifva i den olyckliga händelse, att utvexlingen skulle ännu längre uppskjutas till en oviss framtid eller till nästa riksdag.
Till följd af Kongl, kungörelsen den 2-3 December 1751, grundad på Rikets då församlade Ständers beslut, fortfor den vid 1746 och 1747 års riksdag åtagna bevillning att utgå äfven för år 1752. %\ Till ersättande af de ansenliga omkostnaderna och utgifterna för Konung Fredrik 1752 ärs berlén 1:stes begrafning samt Konung Adolf Fredriks och hans gemåls kröning, hvilka f*'s kostnader icke kunde bestridas af de vanliga och till vissa behof anslagna statsinhjelp, komsterna, funno Rikets under 1751 och 1752 års riksdag församlade Ständer sig skyldige att, »efter förra tidens bruk och sedvänjo«, åtaga sig en särskild bevillning. Denna bevillning eller »begrafning#- och kröningshjefpv. skulle under år 1752, efter vissa klassifikationer, utgöras af hvar och en, som uppnått 15 års ålder Enligt den härom under den 13 Mars 1752 utfärdade förordning, borde Adelns bidrag i allmänhet utgå efter antalet af de rusttjenstmarker och tunnor hardt korn, som under adelsrustningen vore inbegripna. Utaf egare till säterier, utan underlydande frälsehemman, samt utaf adelsmän, som icke egde sådan egendom, skulle begrafningsoch kröningshjelpen utgöras med visst bestämdt belopp. Högsta afgiften för adelsmän var 10 och den lägsta 2 d:r. För Preste'Och Borgarestånden tillhörande personer fastställdes särskilda tariffer, upptagande högst 10 och minst 1 d:r Bönder, bruksarbetare och handtverkare, äfvensom ståndspersoner på landet, skulle erlägga 1 och rusthållare 2 d:r samt torpare 24 öre. Afgiften för låntagare skulle utgå efter löneinkomsten och utgöra högst 10 och minst 1 d:r. Bruksegarnes afgift skulle beräknas efter smidet; dock borde densamma icke öfverstiga 10 eller understiga 4 d:r. Enkor och hustrur borde uppföras till hälften at det belopp, som för deras män vore stadgadt. Ingen skulle utgöra ifrågavarande afgift i mer än en egenskap.
Det vigliga ändamålet, som åsyftas nied den väckta motionen, bör ej kunna förhindras deraf, att StatsUtsk. skulle i sina riksd.förhandlingar och återstående göromål blifva förhindradt af revisionen, och kanske icke medhinna den på de supponerade 4 månaderna; ty det är något hell annat för StatsUtsk. att företaga denna revision af ensamt statsverkets och Riksg.- contorets räkenskaper, än för de emellan riksdagarna sammanträdande revisorerna att verkställa revision af både statsverkets, Riksgälds-contorets och bankens räkenskaper. De sistnämnda räkenskaperna revideras nu af BancoUtsk. Det har redan i delta Utsk. uppstått fråga om att verkställa revision af i83S års räkenskaper, och den kommer sannolikt, efter de upplysningar, som under denna discussion blifvit meddelade, alt oförtöfvadt företagas af BancoUtsk:s räkenskaps-afdelning, fastän man ej velat dermed befatta sig, innan man kunde blifva förvissad, att riksdagen skulle kunna sträcka sig längre än till instundande nyår. Gr. Horn: Det har redan af en värd talare blifvit ådagalagdt, huru illa det skulle varit handladt af StatsUtsk., att vänta med handläggningen af statreglertn intilldess en revision blifvit verkställd af 1838 års räkenskaper, hvilka räkenskaper icke blifvit färdiga till revision förr än för en kort tid tillbaka; men för det att en revision ej blifvit verkställd, såsom iustruetionen för R St:s revisorer föreskrifver, är det väl dock ganska lätt för StatsUtsk. att beräkna Statens tillgångar och äfven ingå i pröfning af statsverkets behof. Della är något, sorn StatsUtsk. alldeles icke uraktlåtit, och det förundrar mig sannerligen att höra Frih. Cederström, en man, som borde äga sakkännedom i sådana förhållanden, kunna här framkomma med så lösa anklagelser och framställda i en sådan ton, sorn Frilun behagat tillåta sig emot StatsUtsk. Detta kan likväl mindre förundra mig nu, när det snart sagdt hörer lill ordningen för dagen alt framställa anklagelser emot StatsUtsk. med eller utan skäl. Den 18 November f. m.
Derest Borgare-ståndet icke vill frånträda sitt härutinnan skiljaktiga beslut och förena sig i de öfriga Ståndens, lärer omröstning böra ega rum, enligt följande proposition: 153:o JJevillnwgs-Vtskottets Memorial, N:o 23. 89 153:o Den, som, lika med livad 3 Stånd beslutat, anser gällande införselstull å Glas-flusser böra bibehållas, nemligen å ”oslipade” 18 sk. och å ”slipade eller ritade” 36 sk., per skålpund röstar Ja; den, det ej, vill, röstar Nej; vinner Nej, nedsältes dessa afgifter å oslipade glas-flusser till 12 sk. och å de slipade eller ritade lill 24 sk. skålpundet. För Granat-äpplen, som nu äro åsatte 1 sk. 6 rst införsels-tull, och Pistacier, som draga 8 sk. enahanda afgift, per skålpund, hade Utskottet föreslagit samt Borgareoch Boncle-stånden beslutat, alt, med artiklarnes uteslutande ur kontexten, lemna hänvisning i noten till frugter och bär, ej specificerade. Padder skåpet och Adeln samt Preste-ståndet hafva deremot bibehållit gällande bestämmelser för nämnde artiklar. Då frugter och bär, ej specificerade, alltefter deras egenskap af friska, inlagda eller torra, äro åsätta olika lull-afgifter, måste den för Granatäpplen och Pistacier föreslagna förändrade bestämmelse föranleda andra lullafgifter, än de nu derå stadgade; hvadan Utskottet, derest Bidderskapet och Adeln samt Preste-ståndet icke vilja frånträda sina från öfriga Ståndens skiljaktiga beslut, föreslår till omröstning följande propositioner: 154:o Den, som bifaller Utskottets förslag, att Granat-äpplen uteslutas ur kontexten och i noten hänvisas till frugter och bär, ej specificerade, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bibehållas granat-äpplen i kontexten med 1 sk. 6 rst. införselstull per skålpund. 155:o
Frän Expeditions Utsluttet: \df den 20 dennes: 1:0 Innehållande förfrågan hos Riksens Ständer, huruvida icke, til! besparande af betydlig kostnad för Statsverket, utdrag afRiksgäldsContoirets räkenskaper för åren 1HI5 och 1816, samt Tabellerna öfver StatsVerkets inkomster och utgifter åren 1812, 18 13» »814 och 1815, kunde, såsom redan vid Riksdagens början tryckte och i RiksStånden utdelte, från särskild tryckning i Bihanget uteslutas. 2:0 Innefattande hemställan, att till rät? telse vid författande af sista §. i RiksdagsBeslutet, hvilken, enligt Grundlagens föreskrift, borde innehålla kallelse till nästa Riksdag, Riksens Ständer täcktes bestämma dagen, som i denna Riksdagskallelse bör införas, samt af det derom blifvande Beslut lemna Utskottet del. Vid förnyad föredragning, biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt dett 16 och 19 dennes på bordet lagda Betänkanden: - Den 25 Maji, 213 v/ • ■ . * '*'• 1 ■ # Fran Stats Utskottet: Af den 12 dennes'. v / . 1:0 I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss, angående en del af Kongl. HofSta^ tens öfvertagande på Rikets Allmänna Indrag* ningsStat. c:o Angående bidrag af Staten för ElementarScholan i Askersund. 3:0 I anledning af Kongl. Maj ts Nådiga Remiss, angående Reglering af Postverkets AflöningsStat. Från Allmanna Besvärsoch OeconomiceUtskottet: Af deri 16 sistlidne April: 1:0 I anledning af väckt Motion, rörande den af Kongl. Maj:t i Nåder anbefallda delning af Ölands AllmänningsMarker. Af den 24 i samma manad: 2:0 Om, TabellFormulairer för Herrar Landshöfdingars Berättelser om Årsväxten m. ra. Företogs till pröfning