Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande slutligen det af Rikets Ständers Revisorer uppgifna förhållande, att den balansrelation, som finnes bilagd Strömsholms stuteri-redogörehse för år 1859, icke utvisar om och hvilka åtgärder under året vidtagits för att indrifva stuteriets osäkra fordringar, får Stuteri-öfverstyrelsen upplysa, att Intendenten Adlerstam, hvilken redovisningen för det ifrågavarande året ålegat, redan den 1 Januari 1860 atled, hvarigenom svårighet mött att vinna tillförlitlig kännedom om hans åtgöranden i berörda afseende. Den nådiga remisshandlingen återställes; och Stuteri-öf.erstyrelsen framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, 1). SILFVERSTOLPE. Stockholm den 31 December 1861. J. A. Lundström. Styrelsens öfver Stamliolländerierna underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Stamholliinderiernas förvaltning och räkenskaper för år 1859. Underdånigste Memorial. Genom nådig remiss af den IS sistlidne Oktober har Eders Kongl. Majit täckts infordra Stamholländeri-styrelsens underdåniga utlåtande öfver de af Rikets — 319 — Ständers Revisorer gjorda anmärkningar i afseende på stamholländeriernas förvaltning och räkenskaper för år 1859; och får, med anledning deraf, Styrelsen, jemte remisshandlingens återställande, i underdånighet andraga följande: § 1. Yid förflyttningar af statens stamholländerier måste Stamholländeri-styrelsen alltid fästa sin uppmärksamhet å en mängd förhållanden, som inverka på valet af såväl station, som de för hvarje särskildt ställe bestämda djur. Lokalens beskaffenhet och läge, ägarens eller vårdarens personlighet, transportens längd och sättet för dess verkställande m. m. äro omständigheter, som här måste tagas i noga beräkning.
293 små båtar, som ej tåla att hårdt belastas med dryga afgifler. Af denna sista omständighet kan man äfven öfvertyga sig, att, i händelse understödet beviljas, ingen förhöjning i Taxan kommer att äga rum; ty småbåtarne, som begagna Canalen till följd af den förkortade farten och det lättare afsättningstillfället, skulle icke uthärda med förhöjda afgifter, och trafiken skulle derigenom afstanna. Jag tillstyrker derföre vördsamt, att Ridderskapet och Adeln ville bifalla Utskottens första Betänkande med det tillägg, Herr Riben föreslagit. Hans Excellence Herr Grej ven och LandtMarskalken framställde proposition på bifall till Statsoch BancoUtskottens senare Utlåtande. Ropades Ja och Nej. Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln, med afslag på senare Utlåtandet, fann för godt bifalla Utskottens först meddeldte Betänkande med tillägg af det i Grefve von Schwerins reservation innefattade förbehåll, att reparationsfonden, i likhet med hvad i afseende på reparationsfonden för Götha Canal blifvit föreslaget, förblifver innestående i RiksgäldsContoiret emot ränta, intill dess behofvet af dess användande uppstår. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOCOLL, HÅLLNA nos HÖGLOFLIGE MWKKB3&&1KKI b sm ÄiKKtsr, VID lagtima Hiköfraflcn t ^tackjjolm ÅK Ii II 1850 »eli 1851. Fjenle Mittet, i. ■ i-: ; iii ■ t Lördagen den 15 Februari 1851. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 5 pvot.-utdr. för d. 12 dennes samt pleni prot. för cl. 29 sistl. Januari. Företogs val af de ledamöter, hvilka ä R. o. Ad:s vägnar borde deltaga i den nämnd, som, enl. 103 § R.
Förr än Solidarisk Bank Öppnas, äfvensom sedermera inom hvarje års slut, skall uppgift pä alla med solidariskt ansvar i Bolaget varande delegare, af deni egenhändigt underskrifven, till Rätten aflcmnas, för alt varda uti intecknings-protocollet intagen, och, pä sätt__ i 4■ §' sagdi är, kungjord. 28 1 morn. har blifvit gilladt af Presteoch Borgare-Stånden samt äfven af Bonde-Ståodet på det sätt, att sistnämnde Stånd antagit ett ali - Bancooch Lag-Utskottens Memorial N.o 6. mänt stadgande för enskilde Banker, angående den föreskrifva depositionens insättande under allmän vård. 2 mom. är jemväl af Prestesamt Borgare-Stånden bifallet och öfverensstämmer till sjelfva meningen med alia 4 Ståndens beslut; hvadan Utskotten hemställa, det berörde §. må varda bibehållen, så lydande: Solidarisk Bank må ej uti verksamhet tråda förr, ån dede garn e uti sådane säkerheter, sorn i 5 §. beskrifvas, til/skjutit ett belopp, som motsvarar minst en fjerdedel af hela tecknings-summan, hvilket belopp, sedan alla dithörande handlingar blifvit af Konungens Befallningshafvande, gemensamt med Bolaget, till säkerheten pröfvade och af bagge godkände, skall sältas i säkert förvar, lill Bolagets disposition. När och till hvad belopp, contanta insatser uti sådan Bank göras skola, ankomme på delegarne sjelfve att bestämma. 29 och 3o §. skulle, efter hvad ofvan blifvit yttradt, komma all utgå.
Blifver tillgång att förstärka cadrerna och att öka hefälet, är ingenting som hindrar att då bestämma den organisation, som för dessa nya förhållanden kan anses vara den lämpligaste. Erkännande att önskligt vore, det ett större antal cadrer kunde bibehållas, med inseende att, äfven om betydliga uppoffringar derföre gjordes, sqvadronerna icke, med vidblifvande af deras nuvarande organisation, kunna erhålla nöjaktig stridsstyrka, få kommitterade, som anse olikhet emellan fredsoch krigs-organisation endast då böra ega rum, när denna af framstående och öfvervägande fördelar betingas, i underdånighet föreslå: 1) att hvarje sqvadron, med undantag för Jemtlands hästjäg ar e-corps, som endast eger 200 nummer, skall bestå af 125 nummer. 132 Då vid lifregementets dragon-corps nummerstyrkan uppgår till 505 nummer, i stället för 500 vid öfrige indelda bataljoner, få, till beredande af likhet, kommitterade likaledes föreslå: att af de öfver skjutande 5 nummer vid lifregementets dragon-corps en användes att göra regements-trumpetaren beriden och de återstående fyra indragas till musikens underhåll, emot ett afdrag af 1,000 rdr, motsvarande vakansafgifterna, å den summa, som för detta ändamål kan komma att å stat uppföras. 2) Att det indelda kavalleriets bataljoner sättas på fyra sqvadroner och det värfvade kavalleriets bataljoner på sex sqvadroner. Bifogade tabell (Bil. D) utvisar för hvarje regemente särskildt den nummerstyrka och dess indelning, som genom den föreslagna organisationen uppstår och upptager äfven de för - ändringar uti den närvarande, som derutaf blifva en följd. Af denna tabell inhemtas följande: Värfvade, Indelda. A. Sqvadronernas nuvarande antal 10 37 komme att utgöra 12 30 B.
Svar, åtföljdt af betyg och uppgift om lönepretentioner torde sändas till » C. H. », Engelsberg. [2105] TT^n ung, husl. o. arbets. Hicka från P i land. önsk. pl. i fam. som bitr. åt husmodern. Sök. har genomg. en kurs i matlagn. o. klädsömn. samt är van att delt. i alla inom ett hus föref. görom. Svar till » Anspråkslös », Eskilstuna, p. r. (G. 21370) [23S5] " ^ " ^tt ungt, bildadt fruntimmer, som • " V ett år vistats i England, söker plats som sällskap och hjälp i fam. ell. hos en enkefru. Sv. emotses m. tacksamh. t. » Småanspråk », Jönköping p. r. " Ptt fruntimmer af stadgad ålder, villigt att ensamt sköta hushåll för tre skolgossar, erh. plats inst. höst. Eefl. härå torde före 1 sept insända svar t. » A. », Munktorp. [2337] T T 7 n flicka med gladt, jämnt lynne 1^. söker plats i bildadt hem att delt. * ™ i hushållet samt underv. yngre elev i musik, språk, skolämn. och handarb. Sv. till » Signe 1890 », Iduns byrå, Stockh. [2101] T ^ n anspråkslös flicka söker plats som. hjälp och bitr. ät snäll husmor. Sök. kunnig i linne ooh klädsöm. Goda rek. Små lönepr Adr. » A », p. r. Klippan. [2402] Sjuksköterska, som ett år tjänstgjort såsom elev vid Hemmet för sjuksköterskor, önskar anställning, privat eller å sjukhus. Vidare meddelar Fredrika-Bremer-Förbundets byrå, Stockholm. (G. 4971) [2386] T god fam. önsk. en frisk, äldre, anspråks* lös flicka mot fritt vivre delt. i hushållsgörom. Kunnig i maskinoch enkl. klädsöm. Svar t. » S. H. », p. r. Berg.
För HofCanzleren särskildt har Herr Rosenqvist afstyrkt förhöjningen, men sorn det skett utan vederläggning af de skäl jag redan åberopat, nemligen HofCanzlerens särskilta befattning framför StatsRåden med Tryckfriheten &c. så förmodar jag, att Ridderskapet och Adeln icke gör mera afseende på Herr Rosenqvists vilja, än på hvarje sådan, som yttras utan skäl. Mot det särskilta tillägg, StatsUtskottct gjort vid löneförbättringen åt StatsSecreterarne, att den ej får åtnjutas af några tillfälligtvis förordnade personer, utan blott af dem, som hafva fullmagter på Embetena, får jag an - Den a5 September f. m. marka, att cn sådan föreskrift skulle lägga ett skadligt band på de personer, åt hvilka Konungen kunde vilja anförtro allmänna ärenders föredragning, och äfven på Konungen sjelf. Man bör väl föreställa sig, att i detta land finnas personer, som, då de inträda i en sådan befattning, vilja känna sina medbroder, sin ställning, och sin egen förmåga att fullgöra sina nya pligter, innan de för alltid öfvergifva den syssla och utkomst, de förut innehaft, och till hvilken det i alla hänseenden vore mycket bättre att draga sig tillbaka, äfven för att undgå contrasignationer, än att göra det, genom det stora uppträdet, att offenteligen vägra dem. Herr Cederschjöld liar ansett det vara ett nödvändigt band på StatsSecreterarne, att de skulle hafva ett embete att förlora, emedan Grundlagens stadgande om Embetets möjliga förlust eljest skulle blifva kraftlöst. Men då de genom grundlagens tillämpning i alla händelser skulle förlora StatsSecreterare-Embetets befattning och inkomster; så vore ingenting, som återstode, mera än titeln, och denne kunde ersättas med namn heder och värdighet. — Det band Rikets Ständer hafva på en StatsSecreterare, genom möjligheten att lagligen afsätta honom genom RiksRättens dom, är utan jemvigt mindre frugtansvärdt än Konungens rätt, att efter godtfinnande entlediga honom.
Om en viss modiejne naturalisations-afgift ålades alla utländska inflyttningar, hvilken likasom recoguitions-afgiften alltid skulle erläggas i silfver, så blefve detta en ny källa till ökad rikedom för Staten, då derjemte stadgades, att intet utländskt på Gottland etableradt Handelshus (inge åter utflytta från Sverige under en kortare dervaro än minst 10 år, och då ålades erlägga en lag, lämplig pröfvad afgift af ägande förmögenhet, så synes mig alla nödiga försigtighetsmått vara iakttagne till Statens bästa och säkerhet. Gottlands mercantila förhållanden till andra Nationer har för öfrigt så nära samband, med hvad jag får gran i Statsoeconomiskt alse Den 5 Martil, ende omnämna, att jag blott får hänvisa till tredje Hufvud-momentet, nemligen den fördel porto-fråneofriheten Jhulle meddela Sverige i Stats-oeconomisk och politisk åsigt. Hvad det Siatsoeconomiska vidrör, får, med åberopande af hvad redan nyss ofvan yttrat blifvit, jag derjemte vördsamt fästa Högloflige Ridderskäpets och Adelns uppmärksamhet derå, att medelst denna rättighet skulle, efter all san_ nolikhet, Gottland blifva en depot för ej allenast de östra Europeiska produeter, som redan befinna sig concentrerade i Ryssland, utan äfven för dem, hvilka öfver detta land äro att förvänta från Asiatiska Staterna; hvilken tanka torde vinna än mera styrka, då man med noggrannhet följer tidens gång och vågar en gissning j framtiden. När man tillika, skärskådande närbelägenheten af Gotha Canal, hvars fullbordande snart är att förmoda, betänker, att, utom Svenska produeter, äfven alla slags utländska effecter denna vägen kunna förväntas, lärer väl Gottlands företrädes-rätt till den projecterade porto-francoeller fria nederlags-rättigheten, så i rnercantilt som stats-oeconomiskt och politiskt afseende, framför andra Svenska orter icke kunna någonsin med skal bestridas.
Kammar-Ratten behagat emot förra manligheten sä förklara 1300 ars Bewillnings-Förordning, al Koppar-smider blifwit älagdt en ny afgift af En R:d. Z2 tz. Lanco per Skeppund mera an förut, eller af Smides-och Gahrkoppar-Bewillningarne sammanlagde, sä hade ärligen Smides-afsättningarne minskat til mera an hälften, och all utrikes afsättning sä godt som aldeles uphörl. Uti Högloft. Utffottets nu förewarande Förstag finnes dock icke uttryckeligen utfatt, ar Kopparsmidet är fritagit för Gahrkoppareller Koppar-tilwerknings-afgiften: och jag anhaller ödmjukast, at der Högtärade Ståndet, för mera tydlighet, täckes tillära en tilläggning som förklarar der. I anseende til Minimi-afgiftens bestämmande för en Koppar-Hammare, har jag särskildt wisat, at wid Awesta Kopparhammare smides-afgifcerne ej aro sä stadgade, ac de kunna lemna nägon behållen winst, hwilken ock der skulle wara Bergslagen mera til olägenhet än förman. — Wid de Kopparhamrar, der en winst kan päräknas,förmodeligen i synnerhet sädane, som, belägna til afständ ifrän Koppar-werken, kunna genom lättad uansport, med egen förmän, betjena Landsorierne dels med gammal Koppars omsmidande, dels med utsmidning af ny Koppar äfwen til expoi-c, dä belägenheten är gynnande, kan jag, at dömma efter de wanliga Koppar-priserna, jemte ti-Ln-iport-kostnaderna, 0- wöjligen tro, at deras behallna afkomst kan öfwer hufwud ZO4 Den 9 Mars. e. m. hufwud öflvcrstiga Tie R:d. Lanco per Skeppund, och at dek fordras en särdeles lycklig belägenhet, för at kunna drifwa den til Fyra R.d. L-mco.
Samtlige Riks-Stånden hafva till Lag-Utskottet hänskjutit Justitie-ombudsmannens embetsberättelse för år 1860, äfvensom hans till detta riksmöte afgifna allmänna redogörelse; och har, i sammanhang med remissen från Bonde-Ståndet, Utskottet jemväl fått emottaga ett af Riksdagsfullmäktigen P. F. Mengel algifvet yttrande, hvaruti flere af Bonde-Ståndets ledamöter instämt. Derjemte hafva Justitie-ombudsmannens embetsdiarier och registratur för ifrågavarande tid blifvit till Utskottet öfverlemnade; och går Utskottet nu, efter granskning af de Utskottet sålunda tillställda handlingar, att till Rikets Ständer afgifva det i Riksdags-ordningens 34 § anbefallda utlåtande, dervid Utskottet anser sig böra förutskicka den anmärkning, att under den tid, som granskningen afsett, ifrågavarande embete förvaltats först af Häradshöfdingen C. Wester och efter dennes i Augusti månad 1861 inträffade död af embetets nuvarande innehafvare, samt att Utskottet ansett med granskningens ändamål närmast öfverensstämmande, att hufvudsakligast rikta sin uppmärksamhet å det sätt, hvarpå den nuvarande Justitie-ombudsmannen sitt ansvarsfulla värf fullgjort. Justitie-ombudsmannens verksamhet, sådan den i grundlag och särskild instruktion är utstakad, omfattar två väsentligen skiljaktiga riktningar. Till sina allmänna drag är denna dubbla verksamhet angifven i Regeringsformens 96 och 100 §§, Jemlikt förstnämnde § åligger det Justitie-ombudsmannen att, enligt den för honom utfärdade instruktion, hafva tillsyn öfver lagarnas efterlefnad af domare och embetsmän samt att vid vederbörliga domstolar tilltala dem, som i sina embetens utöfning Lag-Utskottets Utlåtande N:o 2. 3 af väld, mannamån eller annan orsak någon olaglighet begå eller underlåta att sina embetspligter behörigen fullgöra.
Capifalisterne i detta Landet torde till det mästa bestå af åldrige, afskedade Tjenstemän, hvilka för 10 år sedan kunde lefva sorgfritt af sin 6 pro. cents Ränta , men som nu , med en genom Myntförsämringen åtföljande stegring i Hushyror och Varuvärden af alla slag, äro bragte till armod ; månne dessa icke äro berättigade att vederfaras åtminstone den rättvisa, att icke alldeles glömmas i beräkningen ; då allt behjertande och all den Lagstiftande Magtens kraftyttring tyckas blott påkallas till bje'p för den Gäidskyldige, som likväl icke ger rågot grundadt anspråk å företräde för den Långitvande? Stöde det Capitalisten fritt, att, utan band af Lagen , göra sitt Capital så frugtbärande , som omständigheterna medgåfve , så vöre förhållandet annorlunda , och han skulle 394 Den 2 4 Martil, f. m. cj kunna undgå den tunga man nästan allmänt nu anser honom afskudda sig, ehuru jag upprigtigt bekänner min tanka vara, att han kann* barare än någon annan drabbas. Sluteligen får jag förena mig med hvad Herr (i e'vc Mörner yttrat, rörande Bevill» nings-grundarne, och då han i egenskap af Landshöldinge ägt tillfälle att vinna fullkomlig erfarenhet om fördelar och olägenheter af de nu under discussion varande Aiternstiver , kan jag, för mm del, icke undgå att rygga mig vid dess tankar uti ämnet, och j g dess. utom hy ser d m tron , att de gr nr aste och för ögat mäst billiga principer ej sällan fatt vidkännas ett, å erfarenhet och mänmsko-kännedom grundadt domslut, att icke kunna verkställas. |ag lörenar mig äfven med hvad Herr af Brinckman yttrat, och kan ej annat än gilla Utskottets Betänkande, i hvilket afseende jag anhåller om proposition. Grefve Mörner, Adolph Göran:
Som jag underlät, att af nämnda Memorial ingifva 4 Exemplar, så lärer ingen Commu* nication deraf till de Respectiva 3:ne Stånden hafva afgått; men flere afskrifter kunde ännu aflemnas, om Höglofl. Ridderskapet och Adeln sådant för nödigt anse;-. Alt ämnet vore af sadan beskaffenhet, sam Skulle det åsyfta etfrtillägg till Grundlagen oell ej tillhörde Utskottets behandling, synes vara en ogrundad farhåga. Huru kan väl en underdånig ansökning hos Kongl. Maj:t, att återvinna de upplysningar uti alla slags hushållnings-måi, som före detta genom alla Kongl. Collegiers och Landshöfdingars Riksdags Relationer erhöllos, möjligen anses stridande emot Constitutionen, då allmänna frågor af hvarje Riksdagman väckas kun na, och hvart Stånd äger dem till behöriga Utskotts utredande öfverlemna? Örn ej de äskade Riksdags-Relatinner till de hastigt erforderliga kallelser till Urtima Riksmöten ej hunno afgifvas, så lemnades Btmindstone rådrum att med dem till Kongl. Maj:t i tiri inkomm . före Riksens Ständers sammanträden till Lagtima Riksmöten. Hos Den 58 Juni. Hos Eders Excellenee och Högloft Ridderskåpet och Adeln anhaliér jag således, lika med Herr Grefve Johan Henning Gyllenborg, att ärendest ina till Högloft. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet återförvisas. 3:0 Dictamen af Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham: ’’Det är endast öfver frågan, huruvida yttrandet af en underdånig önskan, det Kongl. Majit taktes ifrån Herrar Lnndshofdingar, till upplysning for Riksens Ständer, infordra berättelse om Länens Oeconomiska tillstånd, kunde vara ett Constitutionelt mål, som jag nu arnar yttra mig. Grundlagarne kunna berättiga Riksens Ständer (och göra det afven) att af Kongl. Maj:t begära upplysningar i de ämnen, hvarom de öfverlägga.
I afseende på den framställda frågan 0111 förnyad bordläggning, så har detta mål blott en gång den 27 Febr. blifvit bordlagdt och kan således nu ånyo läggas på bordet, ifall 2 ledamöter sig derom förena; men dock ej längre an lill nästa föredragning. Förslaget att besluta ett uppskof är i min tanke, långt ifrån att gagna, af ganska skadlig och onyttig beskaffenhet. Jag yrkar således, att R. o. Ad., ett af tvänne, antingen ville förklara, på propos. af Hr Landtm., att R. o. Ad. är förhindradl alt instämma i PresteStrs inbjudning och lägger den till handlingarna, eller också rent af afslå densamma. 8 Den 3 Mars f. ra. Efter jag liar ordet, så anhåller jag att med några ord få besvara Hr Rosenblads tvänne gånger upprepade sats, att fråga vore om tomteplats för skolor oell kyrkogårdar. Sådana afsöndringar kunna ske efter nu gällande författningar, och sådana abalienationer ifrån hemman ske dagligen oell lagligen, utan att något tillägg derom här behöfver göras. De hafva i alla tider ägt rum, utan rubbning af de författningar, som förbjuda minskning af skattskyldig jord. Hr Rosenblad: PresteSt:* slutmening uti prot.utdr. innehåller en inbjudning till R. o. Ad. att förena sig i PresteSt:s beslut. Det är således hela det beslut, som detta Stånd i afseende på förevar, ämne fattat, nemi. antagande af alla de punkter, som Utsk:s förslag innehåller, med undantag af de två eller tre, som PresteSt. har ändrat, och med tillägg af den särskilda punkt, hvilken PresteSt. har tillsatt. Om R. o. Ad. nu afslår denna inbjudning, så är R. o. Ad. oförhindradt, om R. o. Ad. i jemknings-betänk. skulle finna något af två Stånd fattadt beslut, att antaga detsamma, fastän PresteSt:s beslut i dess helhet nu af R. o. Ad. afslås.
Proposition, JU 5i. 37 gande, att den ifrågaställa residensoch embetshus-byggnaden komme att utföras af sten, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den i Ostersund sednast nybyggda, och förläggas på ifrågavarande åkerlycka, koslnaden dervid beräknats till följande belopp, nemligen: för inköp af platsen, 56,109% qvadtalalnar, efter 4 sk. banko qvadratalnen, till 4,675 R:dr37 6 r:st. banko, samt för uppförande af byggnader, jemte planering, plantering och stängsel, till omkring 50,000 R:dr banko, hvarvid dock anmärkt blilvit, att inköpspriset för platsen vore högt och torde kunna minskas genom tillämpning af Kongl. Förordningen den 20 November 1845 om jords och lägenhets afstående för allmänt behof; samt att kostnaden för uppförande af ett fängelse, innehållande 66 celler, eller af samma storlek, som de minsta hittills uppförda läns-cellfängelser, ungefärligen uppginge till 70,000 R:dr banko, inköpet af tomt dock deri inberäknadt; varande, i sammanhang härmed, af Styrelsen öfver fängel-' ser och arbets-inrättningar uppmärksamhet fästad derå, att, då det under byggnad varande fängelset i Calmar, såsom beräknadt för hela Calmar län, skulle, om länet komme att delas, blifva till utrymmet större, än som troligen erfordrades för ransakningslångar, detta öfverflödiga utrymme kunde begagnas till förvarande af straff-fångar på kortare tid, äfvensom att den af Syreisen år 1845 tillstyrkta byggnad af ett krono-häkte i Wimmerby icke torde, åtminstone till föreslagen storlek, blifva behöflig, om länsfängele skulle komma att i Westervik uppföras.
Då jag varit en ibland dem, som vid behandlingen af Utsk:ns betänk. rör:de sockennämnder, då delta betänk, första gången föredrogs, fästade Utsk:ns uppmärksamhet på angelägenheten af att utsträcka principen af communalstyreisen äfven till häradsoch länsnämnder, borde jag visserligen nu vara en ibland dem, som yrka på en detaljerad granskning af det förslag, som Utsk:n framställt; men jag bekänner uppriktigt, att i närvar, ögonblick de auspicier, som visa sig för mig att kunna åstadkomma en sådan lagstiftning, äro föga gynnsamma, och då jag haft en beklaglig erfarenhet af de olägenheter, som inträffa af att vid riksdagens slut ingå i våra 4 Stånd i en detaljerad granskning af ett lagförslag, i de discussioner, som här ägt rum ang:de lagstiftningen rörtde sockenstämmor och sockennämnder, och då jag således anser det utgöra ett måhända lika stort behof för Svenska folket alt se riksdagen snart slutad, som att kunna erhålla visa lagar i fråga om landets angelägenheter, så kan jag ej annat än instämma i den mening, som Gr. Anckarsvärd framställt, nemi. att det numera ej kan lill något gagna, att ingå i någon detaljerad granskning af lagförslaget, och att det således bör stå hvar och en öppet atl, i den mån han aimér eller mindre böjd för att antaga sjelfva principen, gifva sitt bifall till förslaget med dess bristfälligheter, hvilket bifall ej kan anses annorlunda än såsom ett godkännande af principen, eller ock att detsamma afslå. Jag tillhör den opinion, som önskar en sådan utsträckning af coraraunaistyrelsen, som här blifvit föreslagen, och får således, i händelse R. o. Ad. ej skulle besluta att §-vis discutera betänk., hos Hr Frih. o. Landtm, anhålla om propos. till bifall derå. Gr. Anckarsvärd instämde med Frih. Sprengtporten, D o ii u Mar s. Hr Printzensköld, Garl: Det lärer troligen finnas ganska få ibland oss, som ej genom egen erfarenhet vunnit öfvertygelse derom, att communalandan här i landet hittills är i ganska ringa mån utbildad.