Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Discont rättighet i Banquen , må utsträckas till 2 Millioner Riksdaler, och äfven, i fall af oförväntadt behof, derutöfver, efter föregången öfverläggning emellan våra Fullmägtige i Banquen och RiksgäldsContoiret. ” 2 §. af 2:dra Articeln, uti det för Riksgälds-Contoiret utfärdade Reglemente är af följande lydelse: ’’Riksgälds-Contoiret äger att med Discontvillkor och mot 2 proCents Ränta i Riksens Ständers Banque begagna en Summa af 2 Millioner Riksdaler j och derest till Credit-Sedlars inlösen, ytterligare biträde skulle tarfvas, bör det mot enahanda villkor af Banquen meddelas, sedan vid hållit Sammanträde emellan Fullmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret, behofvet blifvit uppgifvit.” Riksens Ständers Ständers Banco-Utskotts under den 8 Augusti 181 y för Banco-Förvaltningen utfärdade Reglemente, hvaraf Herrar Banco-Fullmägtige, jemte Skrifvelse af den 7 September samma år, lemnat Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret del, lyder deremot i 4 §. som följer: ”För Riksgälds-Contoiret hafva Riksens Ständer beviljat en tillökning af En Million Riksdaler å dess förut ägande Discont-rätt uti Banquen, sorn genast får äga rum} och i hän - Den 30 December. 621 delse vid inträfladt Sammanträde emellan Fuilmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret, ytterligare biträde från Banquen, i afseende på Riksgälds-Sedlarnes oafbrutna inlösen med Banco-Mynt, skulle befinnas oumbärligt, för ett sådant temporairt
WÖRISHOFEN. REDAKTIONSSEKR. : JOHAN 12:TE ÅRG. KOMMISSIONARER OCH EXPEDITION: ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLKLARA S. KYRKOGATA 1 6, 1 TR. DELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. RIKS 1 6 4 6 ligger sydväst o m Norrköping och på ett afstånd af endast 20 minuters väg från staden, på ett område, som förut lydde under det af grefvarne von Sehwerin från far till son tillhöriga herresätet Borg. Då den gamle grefven August v. Sehwerin för några få år sedan dog, såldes egendomen, och den del, på hvilken kuranstalten jämte park och andra byggnader nu står, köptes för något mer än ett år sedan af Kneippbolaget, hvars direktör, kapten Th. Hjertström, förstått att af den då öde platsen framtrolla en badanstalt, hvars like man får söka efter. Kapten Hjertström hade i sanning blick, icke allenast för det praktiska, utan äfven för det sköna, då han valde den plats, på hvilken hans andes barn, det unga Kneippbaden, skulle resa sin kupolkrönta hjässa. T y ett mera idylliskt läge torde vara svårt att finna. Om kransad af höga vackra alar, midt emellan den till staden hörande folkparken och kneippvattenkuranstaltens nyanlagda, smakfullt ordnade park, flyter här bred och majestätisk Motala ström fram, än lugn och stilla, smekande sinnet till hvila och ro, än åter i brusande och hvirflande fart, som om nymfer och najader här räckt hvarandra handen till yster dans. Här, just där den stora strömmen buktar sig i en stor krök och är bred och lugn som en liten insjö, ligger den i orientalisk stil och färgprakt upppförda nya vattenkuranstalten, som af pfarrer Kneipp, den store reformatorn i vattenbehandlingen, lånat sitt namn. Vi gå upp för trappan och stanna ett ögonblick under Björklund fot BORGS KAPTEN T H. HJERTSTRÖM.
Om frågans afgörahde, lagdt till Handlingarne af Bondeståndet, III. s. 4o8. af Adeln, lif. s. 415» ConstitutionsUtskottets Betänkande, lemnadt till Stats. Utskottet af Adeln, lil. s, 179. af Presteståndet, III, s. 186. af Borgareståndet, lii. s. i8g. af Bön-, deståndet, lil. s» ig4» DiscontVerkets, Banco-, Styrelse, orri sammansättning af. BancoUtskottetS Betänkande återrem. af Pre. steståndet, lil. s. 26* bif. af Borgareståndet, lil* s, 28. återrem. af Bondeståndet* lil. s. 62. bif» af Adeln, lil. s, 113* Ytterligare Utlåtande' lagdt till Handlingarne af A. deln, lil. s, S09» bif» med föreslagen ändring af Presteståndet, III. s. 216» lagdt till Handlingarne af Borgareståndet, III. s. 224. bif* med föreslagne ändringar af Bondeståudet* lil* s. 245* Förslag till Sammanjemkning af Ståndenä olika be* slut, bif. af Présteståndet, lil. s. 296. af Bonde* ståndet, III. s. 298. afsl. af Adeln, lil. s. 304. af Borgareståndet, III. s. 309. Uiscoriternas, oin Filial-, tillstånd och förvaltning; Stats Utskottets betänkande bif. af Adeln, s. 890. af Presteståndet, s. 892. af Borgareståndet, s. 907. Disconternas, Filial-, granskning, om Sfats. och BancoUtskottets
Den första åtgärden för att kunna tillvägabringa enhet och samband vore, såsom 1843 års Skol-revision också ganska riktigt anmärkt, att vederbörande anbefalldes att efter hvarje läsårs slut ingifva berättelser om läroverkets tillstånd, tillväxt eller aftagande, brister eller förkofran, lärjungarnes antal, begagnade läroböcker m. m., under det tillryggalagda året, med nödiga förslag till rättelse eller förbättringar; men för att deraf göra sammandrag och draga följdriktiga slutsatser samt derifrån härleda förslag till förbättringar, grundade ej allenast på närvarande förhållanden inom riket, utan äfven på erfarenheten och undervisningssamt uppfostringslärans framsteg i andra länder, erfordras en tid och en praktisk kännedom af ämnet, som svårligen kan väntas af någon annan, än den, som sjelf lagt hand vid undervisningen och nästan uteslutande kan egna sig åt dessa ämnen. Detta har ock föranledt samma revision att föreslå, det en serskild afdelning af Ecklesiastik-departementet, med egen byrå-chef samt nödigt biträdd af i undervisningsväsendet er färne ock kunnige män, måtte inrättas för att gå föredraganden tillhanda. Men äfven en sådan åtgärd, ehuru i icke ringa mån befordrande ändamålet, skulle icke tillfyllest motsvara detsamma. Byrå-chefen kunde endast bereda ärendena åt Departements-chefen till föredragning, och alla inål, så snart de icke rörde endast verkställighet af utfärdade beslut, måste i alla fall, om ock de anginge de minsta detaljer, föredragas inför Kongl. Maj:t i Statsrådet, hvaraf åter följden blefve den, att snart många ärenden, som af en och samma myndighet borde, för enhetens skull, afgöras, blefve, för att icke dermed borttaga Eders Kongl. Maj:ts till vigtigare frågors afgörande angelägnare tid, öfverlemnade till lokalmyndigheternas bestämmande. Samma byrå-chef, lika somde honom biträdande män, såsom saknande all annan ansvarighet än inför Departements-chefen samt för en riktig utredning af frågorna, och således äfven utan all synlig förtjenst af undervisningens förbättrade gång, skulle ofta komma att sakna det lifliga intresse för saken, som utgör enda vilkoret för framgång.
Samma skäl, nämligen att trafikens blifvande omfattning ej under byggnadstiden kunde bedömas, föranledde ock, enligt Styrelsens åsigt, att en del anläggningar, särdeles vid vestra stambanan, utfördes allenast provisoriskt, så att dels ombyggnad, dels utvidgande sedermera visat sig behöfliga, hvartill inkomsterna af jernvägstrafiken måste tagas i anspråk. Emellertid och då dessa förhållanden nu mera ej kunde ändras, men Statens jernvägar icke skulle uppfylla sitt ändamål om de saknade tillräcklig rörlig materiel och erforderliga inrättningar för dennas underhåll, har Styrelsen i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit måtte föreslå Rikets Ständer, att förskottsvis anvisa de medel, som för ändamålet erfordrades; och vore Styrelsen fullt förvissad att öfverskotten på rörelsen inom kort tid skulle lemna fulla tillgångar att efterhand dessa medel återgälda. Med anledning af hvad sålunda förekommit och då jernvägsrörelsens utveckling skulle på ett för landet och dess näringar menligt sätt hämmas, om nödig trafikmateriel i förhållande till det verkliga behofvet icke skulle förefinnas, föreslår Kongl. Majit, under hänvisande till den särskilda nådiga proposition angående anskaffandet af erforderliga medel, som samtidigt härmed ahates, det Rikets Ständer måtte, till komplettering af bristande trafikmateriel å redan anlagda stambanor, anvisa det för detta ändamål nödiga belopp i jemnadt tal med Två millioner Ridr, mot det att den frun och med år 1867 uppkommande behållningen å trafikinkomsterna från Statens jernvägar varder till Riksgälds-kontoret levererad; dervid Kongl. Majit dock anser Sig redan nu böra gifva Rikets Ständer tillkänna, att, sedan vederbörlig utredning hunnit verkställas, Kongl. Majit torde komma att äska Rikets Ständers medgifvande att använda någon del af dessa inkomster, för att, vid anläggningen af centralstationen i Stockholm vid Clara sjö, kunna genast vidtaga sådana anordningar utöfver de i kostnadsförslaget beräknade, som af en ökad rörelse betingas, och hvilkas utförande, sedan stationen blifvit för trafiken öppnad, otvifvelaktig! skulle blifva med större svårighet och högre kostnad förenadt.
Stats-Utsk:t har föreslagit ytterligare ett extra anslag för åren 1864, 65 och 66, stort 1,800,000 rdr rmt, att med en tredjedel under hvartdera året utgå och till K. M:s disposition ställas. Dessutom finnes tillstyrkt att nybyggnadsanslag af 162,000 rdr rmt årligen måtte fortfarande utgå. Alla dessa summor tillsammans utgöra mer än 3,500,000 rdr, hvilka under Den 1? April f. m. 539 denna statsregleringsperiod äro anslagna till flottans nybyggnad, och jag tror icke, att en så stor summa blifvit sedan 1809 för detta ändamål beviljad. Jag förmodar att dessa siffror tala och visa tydligen alt hos Utsk:t funnits all möjlig vilja att uträtta så mycket man kunnat, och jag får derföre tillstyrka bifall till Utlåt:t. Gr. von Rosen: Jag får hufvudsakligen förena mig med Frih. Stjernstedt, och kan icke annat än beklaga, att icke Utsk:t ansett tillräckliga medel finnas för att tillstyrka K. M:s Nåd. Propos. Jag gör det så mycket iner, som jag med ledsnad sett, att man i förslaget har glömt en väsendtlig punkt, nemi. utvidgandet af den mekaniska verkstaden i Carlskrona. Jag vet mycket väl, att det är meningen att bygga de blifvande fartygen på de privata verkstäder, som redan existera, men jag tror att detta är ett äfventyrligt experiment och nästan en omöjlighet. Anledningen hvarför jag tror det vara äfventyrligt, är den att vi redan förut hafva haft en ganska sorglig erfarenhet af att bygga på kontrakt, — en erfarenhet, som ej manar till upprepande. I de länder, der det blifvit såsom princip antaget, att lemna åt den enskilda industrien beställningar för kronans räkning, såsom i England, Frankrike och Amerika, har man likväl i sednare tider kommit till den åsigt, att det vore orätt att bygga fartyg tor statens räkning på enskilda etablissementer. Detta har äfven blifvit uttaladt af sjöministern i Amerika eller, såsom han der kallas. Sekreteraren för Sjöärendena, i hans sednaste tryckta rapport, som nyligen blifvit synlig derstädes.
För mig återstår ej annan utväg, än att, det ena efter det andra, förkasta de opröfvade förslagen. Häruti förklarade Hr Liljenstolpe, Axel Fredr., Frih. Palmstjerna, Nils Fredr., och Hr Löwenström, Joli. Jacob, sig instämma. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, i anledn. af Gr Mörners anmärkn. deremot, alt Hr von Troils förslag lill gemensam tanke icke i går hade blifvit uppläst finge fästa uppmärksamhet derpå, att 53 § lliksd.Ordn. innehöll: ”Enär ett ämne slutligen skall afgöras, böra alla dertill hörande handlingar uppläsas, så framt någon Ståndets ledamot sådant åslundar.” Det hade således berott af Gr. Mörner att i går påyrka samt i följd deraf erhålla uppläsning af berörde förslag, och då han icke det gjort, utan hade till prot. förklarat, att han icke yrkade en sådan uppläsning, torde det icke vara hvarken emot H. Ex. eller emot det H. Ståndet, utan emot sig sjelf, Grefven borde göra anmärkningen. Hr von Hartmansdorff, Aug: -.lag ämnar bestrida Gr. Anckarsvärds förslag, men jag bör dessförinnan förklara min fägnad både öfver förslagets innehåll och det försvar Grefven deråt gifvit. Begge två bevisa, med ett undantag, nemi. utfallet emot Högv. PresteSt., hvars besvarande jag vill uppskjuta, en hofsamhet och en förändring eller en öfvergång lill hvad jag anser vara rätt, som icke kan annat än tillfredsställa mig. De upplysningar, som Gr. Frölich lemnat om hvad som i representationsfrågan tilldragit sig, både under förliden riksdag och vid innevarande, äro dyrbara för Sveriges historia, och jag aflägger min tacksägelse derföre. Gr. Anckarsvärds moderation bör af mig tagas till föresyn, och jag skall bemöda mig derom. Frågans behandling i går skedde med en hofsamhet, som hittills icke varit vanlig, när detta vigtiga ämne. förevarit, flon bevisar hvad tiden medförer af lugn och betänksamhet.
Grundlagens föreskrift ar klar deruti, gtt reiniss skall ske; således kan jag icke medgifva någon annan voter:s-propos., än huruvida motionen skall remitteras till det ena eller andra Utskottet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, för att komma till ett afgörande utaf beskaffenheten af den contra propos. som vid blifvande votering skall gälla, ville för R. o. Ad. uppläsa det förslag dertill, sorn blifvit framstäldt, nemi. af Frih. Cederström, så lydande: ”vinner nej, anser R. o. Ad. frågan om remiss af denna motion böra förfalla”; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade godkänna denna contra-proposm. Ropades starka nej och ja. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att det varit honom omöjligt att af R. o. Ad:s svar fatta någon öfvertygelse, livi 1— ketdera ropet, ja eller nej, varit öfvervägande, ulan ville han å nyo upprepa sin sednast framställda propos. * Hr von Hartmansdorff: Jag befarar, att många nej kommit deraf, att man ej vetat, huru ja-propos:n skulle ly da. Jag anhåller derföre, att den måtte uppläsas. Frih. af Nordin: Då nu tiden är så långt framskriden, hemställer jag, att vi må votera särskildt om contraproposm och sedan om hufvudsaken; åtminstone ser jag icke, huru vi på något annat sätt kunna komma till ett resultat. Jag begär votering om contra-propos. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att det ej tillkomma honom att föreslå votering, och hade han väntat att kunna finna R. o. Ad:s svar öfvervägande för den ena eller andra meningen. Den 5 Februari. 269 Frill, af Nordin trodde sig i sitt sista yttrande, så tydligt sora möjligt, hafva begärt votering. Gr. Gyldenstolpe: I sådant fall skulle jag anhålla att få veta, hvilken den andra contra-propostn är, sora Frih. af Nordin begär.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-ETtskottets den 2$ Juni på bordet lagda Betänkande af den 21 nästföregående , rörande väckt fråga om Indelta Bege-, menternas Beklädnadssätt, blef detsamma af Höglofl. Ridderskapec öch Adeln afslaget. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. I anledning af en för några pleni-dagar sedan, vid justeringen af Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, rörande lösen för ProtocollsUtdrag i nedlagda och förfallna mål, samt rörande Bouppteckningars uppvisande, gjord anmärkning, i följe hvaraf Ridderskapet och Adeln ej kunnat godkänna Expeditionen, beslöt Ridderskapet och Adeln att sam - Den 2 Juli. samma anmärkning med de öfriga Respectiva Standen coinrriunicera, under vänlig inbjudning, att de till det deri föreslagna tillägg tnåtte lemna sitt bifall, och Expeditions-Utskottet derefter anmodas att detsamma i Expeditionen införa. TJt supra. Ex Protocollo AG. Silverstolpe. Utdrag af Protocollet, hållet hos Högvärdiga Frest-Ståndet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 2 Juli 1815- S. D. Då Stats-Utskottets på bordet hvilande Betänkande, i anledning af Anmärkningar vid dess Utlåtande om förre Mantals-skrifvaren Åkerströms lön och pension, nu å nyo föredrogs, pröfvade Prest-Ståndet skäligt att, utan hinder af dess tillförene lemnade bifall till Utskottets först afgifna yttrande, till alla delar godkänna Utskottets förnyade Betänkande i målet. Ut supra. Ex Protocollo J. 17. Almqvist. S. D. I?öredrogos å nyo och biföllos nedanskrifna ifrån Utskotten inkomna och på hordet hvilande Betänkanden, nemi.:
Då likväl tullen nu till oförändradt nominalbelopp uppbäres i ett mynt, ägande lika värde med silfver, med hvad den då uppbars i ett mynt, som mot silfver förlorade 5o proc. och deröfver, under det att den tractatsenliga tullen är en proc. af dessa varors värde; kan man lätt finna, huru lagstridigheterne i Sundet måste mera fästa de betalandes uppmärksamhet nu än förr. Derjemte bar möjligheten af missbrukens tillkomst till en stor del ägt sin orsak i ett fel, hvartill de Svenska handlande i hög grad sjelfve bidragit. Enligt 1720 års fredstractat berättigades Svenska consuln att i Helsingör såsom commissarie bevaka Svenska handelns rätt vid tullklareringarna, och på 1600-talet var han en af Svenska Staten för detta ändamål aflönt embetsman, af mera diplomatisk än commerciel egenskap. 1720 tillät förmodl. icke stals - Dea 3 Juni e. ra. 65 statsverkets dä var. utblottade tillstånd att för denna tjensteman anslå någon lön på stat, men för Svenska handeln bade det varit bättre, att de afgifter, den till honom erlade, tillgodokominit en af Danska Regeringen och alla tullklarcriugar oberoende embetsman. I det stället hafva vanligen vid consulsledigheter, respeclive handels-societeler recommenderat sina handels-relationer i Helsingör, hvilka, för att kunna drifva commissionsrörelse, måst ställa sig i undersåtlig! och sålunda beroende förhållande till Danska Regeringen; hvarförutan de, i deras procentvis beräknade commissions-arfvode, ägt egen förmån af dryga tullberäkningar. Som Consolsbestäliningarne Under en längre tid varit på detta sätt tillsatta — (när Commeree-colltm vid sisla ledigheten ville bereda dess tillsättande med en verklig embetsman, mötte detta stora och ihärdiga hinder från handels-societeterna) — var det helt naturligt, att de i egenskap af commissionärer, aldrig lemnade sina principaler del af anledningarna till klagomål, härvid Understödde af det märkvärdiga förhållande, alt aldrig någon af Danska auetoriteterna erkänd tulltariff blifvit Utgifven.
Metalliska värdet af kopparskiljerhynts-polletterne.ci ”Och skola likaledes från Sedelstocken vid beräkningarne öfver densamma uteslutas upplupna, men outlagna, räntor å de af Banken upplåtna medel, äfvensom Låne-bankens förfallna skulder, enär för inlösen af dess till betalning förfallna äldre räntebärande förbindelser, en summa af 80,000 r:d banko är vorden å serskild räkning i Deposilions-afdelningen insalta 1 öfverensstämmelse med nyssberörde, uti Bankoreglemente^ 122 § intagna, föreskrift om sättet att beräkna Bankens sedelstock äro de uppgifter öfver Bankens metalliska kassa -samt utelöpande sedlar och depositionsskuld, hvilka för hvarje halft år upprättas, sålunda uppställda, att å ena sidan redovisas för: a) utelöpande sedlar; b) Riksgäldslconlorets koppar-skiljemynts-polleller ; c) mneslående medel på räkningar i deposilions-afdelningen $ särskilj da under 3:no poster eller depositions-medel för låne-afdelning en, behållning tillhörande allmänna verk och inrättningar samt bolag och enskilda personer samt obegagnade andelar på ler edilin-räkning ar ne; och slutligen, efter afdrag från sammanräknade sedeloch depositions-skulder af de i Banko-reglementets nyssberörde §, upptagna poster, skillnaden emellan den sammanräknade sedeloch depositions-skulden samt maocimi-beloppet af sedelstock, beräknad enligt 123 § i reglementet, och å andra sidan: Bankens guldoeh silfver-tillgång samt maximum för sedelstock, enligt nyssberörde §. För bedömmande huruvida och i hvad mån någon förändring i ett eller annat hänseende må, beträffande sedelstockens beräkning-, anses vara erforderlig; torde Utskottet få fästa uppmärksamhet å följande förhållanden: 8 Banko-Utskottets Memorial iV:o 47. Under lite!:
En jemförelse mellan förut gällande aflönings-stater och dem Rikets sednast församlade Ständer, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga proposition, fastställt för innevarande statsreglerings-period, ådagalägger ock tydligen, att vid sistlidne riksmöte en fullständig löne-regiering egde rum — ett förhållande, som i öfrigt Stats-Utskottet är företrädesvis befogadt att vitsorda, enär denna reglering af nästan alla staters och korpsers aflöningsvilkor, hvarvid många från äldre 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 48. tider qvarstående oegentligheter och missförhållanden borde i möjligaste måtto afhjelpas, för Utskottet medförde ej ringa uppoffring af tid och möda. Häraf måste emellertid följa, att en så beskaffad lönenedsättning, som förutnämnde motionärer inom Bonde-Ståndet föreslagit, icke kan under nuvarande förhållanden på ett ändamålsenligt och med billigheten öfverensstämmande sätt verkställas.
Den vigtigaste upplysningen för en tillförlitlig jordbruksstatistiks tillvägabringande, eller noggrann kunskap om den areal, som åt odlingen eröfrats, saknas ännu hos oss, och denna brist kan äfven med stora uppoffringar från Statens sida för ett ekonomiskt eller kadaster-karteverk ej på lång tid fyllas. Detta har ock af Hushållnings-Sällskaperne i deras yttranden rörande planen för en dylik statistik framhållits såsom den 16 Arealen af odlad jord, besådd jord och naturlig äng. förnämsta svårigheten. När alltså i formuläret för femårsberättelserne ifrågasattes att meddela uppgifter om den odlade och besådda jordens, samt naturliga ängens areal, kunde sådant ej ske med anspråk för närvarande på fullständiga och tillförlitliga siffror, utan hufvudsakligen med afsigt att underhålla den uppmärksamhet på behofvet af upplysning i ämnet, hvarigenom ett mål slutligen kan vinnas. Tab. N:o 2 C). Tab. N:o 2 C) innehåller sammandraget af feinårsberättelsernes uppgifter om arealen af den åkerjord, som egnats åt odling af särskilda sädesslag, alltså af den besådda delen af jord under plog. Flera af feinårsberättelserna innehålla jemväl uppgifter om arealen af så väl den odlade jorden i sin helhet, som den na Tab. Litt. K turliga ängen. Dessa uppgifter äro sammanförda i nedanstående tab. Litt. E. och tillökade med uppgifter, som härom för hvarje län finnas uti Hahrs ofvan åberopade Statistiska tablå, samlade ur de svar som till Finans-Komitén ingått. Kol. 8 och 9 innehålla beräkning af förhållandena mellan hela arealen fastland och den som upptages af åker med äng, samt mellan uppgifterne om odlad och besådd jord. Enligt uppgifterna till Finan? -Koinitén. lagda arealen af odlad jord och naturlig äng utgör af hela arealen fastland och öar procent: Den besådda Län. Odlad jord. Naturli g ängOdlad jord och naturlig äng tillsammans. Odlad jord. Tunnland. Naturlig .. Summa odlad jord och Utgörande jorden i procent af den Tunnland. Utgörande i qvart ratref. 1'unnlaurt. Utgörande i qvadratref. Tunnland. Utgörande i qvadratref. ang.
De fleste af rättssökande äro nemligen bosatte på orter, så aflägsna från Hof-Rätten, att de svårligen medhinna att inom behörig tid anskaffa penningar och gifva sina i Hof-Rätten begagnade ombud nödiga föreskrifter; och tiden är helt och hållet otillräcklig för den part, som önskar ätt rådfråga sig med sakkunniga personer innan han beslutar att i underdånighet klaga. Af sådan anledning har äfven Lag-beredningen föreslagit, att tiden måtte utsträckas till tjugu dagar, och som denna tidsbestämmelse, efter Utskottets åsigt, är lämplig, får Utskottet, med anledning af de förslag, hvilka Herr Palmcrantz och Riksdags-fullmäktigeh Anders Pehrsson i denna del framställt, vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte besluta, det skall t § / mom. af 50 Iiap. Rättegångs-Balken erhålla följande förändrade lydelse: Hvar sorn söka vill, att Konungen må pröfva Hof-Rätts dom och utslag, som i hufvudsaken fallit, gifve det skriftliga tillkänna i Hof-Rätten innan klockan tolf å tjugonde dagen, den oräknad, då utslaget föll, och sätte der tillika in tuhundrade daler eller så mycket i guld eller silfver, som deremot svarar. Stockholm den 10 Mars 1857. Lag-Utskottets Betänkande N:0 25. 11 Reservation: af Riksdags-fullmäktigen Lekberg mot den del af förestående betänkande, som innefattar afstyrkande utaf hans förslag, angående revisions-skillingens upphörande. Ank. till Exp.-Utsk. den 1C Mars 1857, kl. 2 e. m. \ Betänkande, i anledning af vuckt motion, angående förmånsrätt för sockenmagasiner. Herr Doktor Björkman har uti ett till Högvördiga Preste-Ståndet ingifvet memorial föreslagit, att, medelst ett tillägg till 6 § 17 Ka,p. Handels-Balken, »alla, med så väl i förra, som i sednare tider behörigen fastställda reglementen försedda sockenmagasiner måtte erhålla enahanda förmånsrätt, som Kronans eller jordegares räntor, eller ock näst efter dem».