Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I Utskottets förslag till 4 §• står: silla de Commendeursätterj hvilka tillkommit före den 6 Junii fSogj bibehålla det högre säte ä Riddarhuset, de nu nnehafva. Dock må hädanefter icke någon ny sådan Att bildas ej eller någon Att ur sin ordning flyttas. Jag tror, att detta stadgande innebär en säker borgen mot upptagandet af annan Ätts Nummer. Ha ns Excellence Herr Grefve De la Gardie: Jag skulle icke hafva begärt något tillägg, i afseende på upptagande af annan Ätts Nummer, om jag hade trott, att den efterföljande §. kunnat hänföras till de frågor, hvarom den föregående 3 §. handlar, men jag har ansett 4 §• endast hafva afseende på de deri omnämnde CommendeursÄtter. Efter det tillägg Friherre Cederström gjort till sitt Redactionsförslag, finner jag ingen svårighet vid dess antagande, och tillstyrker derföre bifall lill detsamma. Den 3 Augusti e. na. Hans E,r cellen ce Herr Grefven och Landt Mar sk olken gjorde proposition till bifall a Utskottets förslag till 3 §. af nya RiddarhusOrd ningen. Ropades Nej. Hvarefter Hans Excellence framställde proposition till antagande af Friherre Cedersti örns förslag, eller att 3 §. skulle erhålla följande lydelse: Ej må. någon upptaga annan Ätts nummer, namn eller vapen. Bifölls. Herr Riben: Jag får på den grund reservera mig emot beslutet, att, enligt ordalydelsen, jag nu anser det tillåtit, att upptaga utdöd Ätts namn eller vapen. §. 4. Alla de CommendeursÅtter, hvilka tillkommit före den 6 Juni i 180g, bibehålla det högre säte ä Riddarhuset, demi innehafva. Dock må hädanefter icke någon ny sådan Alt bildas, ej eller någon Ätt ur sin ordning flyttas. Herr Crusenstolpe: Då Ståndet nu synes sysselsatt, att på allvar kalfatra RiddarbusOi dningen-, punkt för punkt, hemställer jag, om icke 4 §• det Dy» förslaget lämpligen kunde uteslutas. De personer, som för närvarande äro i besittning 3C>
Förordning i ämnet från trycket utgått, jemte det särskildta förständiganden vederbörande meddelats. V9:o af den 8 Juli 1848, angående Rotehållarnes i Bohus Län skyldighet att förse sina Båtsmän med en månads uppfordringskost (123). 1848 den 18 Juli i underdånighet föredraget, samt vederbörande Embetsverk och Kongl. Maj:ls Befallningshafvande under samma dag förständigade om \ 213 Rotehållarnes, i öfverensstämmelse med de båda Statsmagternas beslut, befrielse från skyldigheten att utgöra ifrågavarande kost för Båtsmän, som derefter antagas, hvilket beslut genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skulle Rotehållarne delgifvas. 80:o af den 27 September 1848, angående den utsockne Frälsehemmanen i Halland åliggande Roteringsskyldigliet (205). 1848 den 10 October i underdånighet föredragen, hvarvid i Nåder bifallits hvad Rikets Ständer för deras del beslutat, hvarom vederbörande Embetsverk och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande under samma dag blifvit förständigade. 81:o af den 26 September 1848, angående fastställelse af Roteringsverken för den tillökade Ordinarie Båtsmans-roteringen (206). 1848 den 10 October i underdånighet föredragen, samt bref under samma dag till vederbörande expedierade. 82:o af den 20 October 1848, angående regleringen af utgifterna unRiksstalens Femte Hufvudtitel (229). 1848 den 31 October i underdånighet föredragen och vederbörande delgifven; varande i anledning deraf sedermera utfärdade stater, arbetsplaner och föreskrifter så väl för de ordinarie Statsanslagen, som i allmänhet äfven för de medel, hvilka för tillfälliga behof blifvit anvisade. Stockholm af Kongl. Sjöförsvars-departementet den 8 November 1850. C. Memander, t. f. Exped.-Chef.
Ingen efterräkning af Bevillnings-pro* centen för föregående år eger vid beräkning eller utbetalning rum, utan skall PröfningsComittéen blott bestämma och fördela den procent , sorn å Taxeringsårets Bevillning sig belöper. i Sedan MantalsCommissarien och de till Uppbördsverket i Stockholms stad hörande personer, erhållit förbättrade löner, som af Statens medel utgå, och desse personer således för Bitt biträde vid Taxerings-förrätmingarne böra åtnöjas med mindre arfvoden, bestås till kostnadernes bestridande vid Taxeringarne i Stockholms stad, endast tre fjerdedels procent af Hufvudstadens hela taxerade Eevillningssumma, hvilken procent af PröfningsComittéen fördelas, derom ProtocollsUtdrag, sorn innefattar föidelningen, aflemnas till Fullmägtige i Bevillnings-Utslottéts Betänianden• 741 BiksgäldsContoiret, hvilka genast lata utbetala eumman, sorn i Contoirets hufvudbok redovisas; hvaremot ali den Bevillning, som till Uppbördsverket i Stockholms stad inflyter, skall utan afdrag till RiksgäldsContoiret levereras. §. 6. Om Edgång vid Taxeringar. Ordförande med rösträttighet och Ledamöter, så i Beredningssom Taxeringsoch PröfningsCornitté, skola, då de första gången tillträda utöfningen af de göromål, dem i den. na_jBeviIlningsStadga ålägges, aflägga följande Ed.
Jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm., för ärendenas skyndsamma behandling, måtte afböja sådant. Hvad Hr Dalman anfört är icke främmande för StatsUtskottet. Hr Lefr e'n: Hr Dalman har icke framställt sitt anförande som en reservation, utan har anhållit, att hans yttrande måtte åtfölja återremissen till Utsk., förklarande att han icke var närvar., då målet discuterades. Om Hr Dalman erhåller rättighet all få sin tanke under Ulsk:s pröf4 H. 55 434 Den 20 BI a r s f. m. ning, så måste viii andras, i anledn deraf yttrade åsigter, äfven få åtfölja. Hr Dalman har förklarat, att jag tagit miste om hans åsigt. Jag trodde, att han hade den förståndiga åsigt af saken, som jag yttrat. Hr Silfverstolpe, David Willi., förenade sig i allo med Hr Lefre'n. Hr Dalman: Jag trodde mig hafva tillräckligen tydligt uttryckt den önskan att mina anmärkningar mätte få åtfölja' till Utsk. Jag anhåller, att propos. derå måtte till R. o. Ad. framställas. R. o. Ad. beslöt, alt Hr Dalmans anförande, tillika med de i anledn. deraf afgifna yttranden, skulle till StatsUtsk. åtfölja återremissen af utlåt N:o ii. Vidare föredrogs StatsUtskts den 29 sistl. Febr. e. m. på bordet lagda mern. N:o i5, i anledn. af en utaf La^s Rasmusson från Götheborgs och Bohus län väckt motion om fribrefsrätt för länsmän. Upplästes ett prot.utdr. från BondeSt. af den 4 dennes, af innehåll alt Ståndet återremitterat StatsUtsk:s mern. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel:
Hans fordringar äro således immo hi la. Vöre de åter ställda i form af vexlar, skulle de utgöra ett gångbart mynt, som, i mån af alt hvarje vexel passerat flera bänder och sålunda erhållit flera endossenter, skulle blifva allt mer och mer säkert, enär hvarje endossent svarar för hvarje vexels hela belopp. Uti ett i London inrättad t clearing bouse utbyta Londons bankierer de på dem dragna checks till ett medelbeJopp af 5 millioner pund sterling om dagen. Denna operation förrättas med ej mer än circa 200,000 pund contant. 200,000 pund i penningar uträtta således i denna form lika mycket som 5 millioner skulle uträtta i den hos oss brukliga formen. Men detta bevisar, huruledes genom ett väl stäldt creditsystem rörelsecapitalet kan mångdubblas, utan alt penningestocken behöfver ökas, hvilken, såsom antingen bestående af eiler bvilande på metallisk valuta, gör en större utvidgning deraf antingen kostsam eller osäker. Tillåten mig, mina Hrr, anförandet af ännu ett exempel, så mycket mera passande, som det är taget inom oss sjelfva. Krigsbefälet beslöt upphäfvandet af accorderna inom armeen på den rättvisa grund, att hvar och en skulle återfå, hvad han med förmans vetskap i accord erlagt. Armeens Pensionscassa verkställer amorteringen medelst utgifna obligationer, och dessa (såsom ställda i fondsystem) tvingas, medelst för ändamålet skeende uppköp af reverser genom minskningsfondens ombud, att gå pari med deras nominella valuta. Medelst den af Krigsbefälet sålunda vidtagna åtgärd har rörelsecapitalet i Riket blifvit ökadt med liela beloppet af de inom armeen befintliga accorder, vill säga med 3 millioner r:dr, ulan att derföre en enda skilling nya bancosedlar behöft utsläppas, och har dessutom det stora resultat äfven derigenom vunnits, att förtjensten utan förmögenhet kan avancera lika väl som förtjensten med förmögenhet.
Sådan är en sann Monarki: hvarest Monarken är allas Gode Man, genom den heligaste ed bunden, inför Gud och Folket, till högtidlig lydnad af allt det, som antingen uppenbarligen för allas Förnuft, eller uttryckligen i Guds och Rikets Lag, eller bevisligen i kloke Mäns Råd, är Rätt”. (”Således”, tillägger han nu, ”är Monarkiens natur ren och helig”). I det tredje, eller om Lagen: ”All Lag är helig, så vidt som Lag; det är, så länge den är Lag: ty annars skulle, i all tid, allt vara osäkert. Man får derföre aldrig bryta emot en lag; men väl, med snillets hela styrka, arbeta till dess upphäfning i rätt ordning: det är, dess upphäfning genom de Lagstiftandes bifall; – hvaraf uppstår denna eviga princip, till förening af all Lag med all Frihet: Ni får tänka det bästa ni förmår, men göra endast hvad lagen tillstädjer. På detta sätt både består i all tid Samhällets Ordning, och går alltjemt till fullkomlighet: då allt det, som annars i Staterna är split, partier, revolutioner, under en sådan sanningens frihet intet annat blir, än naturliga grader af förbättring”. (”Den förste härmarens rop”, fortfar han nu, ”helgar alla tyrannier; hvilka aldrig äro farliga utan då, när de komma i form och sken af lag. Den andres rop åter skyddar lagbrott utan gräns: ty ho vet, hvilka lagar, eller huru många, han, i onåder, täckes finna orättvisa eller icke heliga?”)
Prococolls.utdrag, angäende hemställan, huruwida Utstottet kunde uptaga frän Bonde-Ständet remitterade fräqor, hwaröfwer andra Ständ redan fattat beflai; 1 Del. 852 2 Del. 22.— rprotocolls-utdrag, att lltffottet ej snsäge fig tillhöra uptaga Register. 3r Uptaqa den frän Borgare.Ständet ö^werlemnade frä» g« rörande Adelns och Presters samt öfrige husägares skyldighet att deltaga i Ltstilliga byggnaders up» byggande och reparation i Städerne: i Del. 851. L. Del. 22. 678. 70Z. Llorstk perelwetoll; se pereswetoff lAorstb. lAunIe ,k ldosensckölil, Lberbsrä, yttranden: l Del. 2Zo -LZZ. Z67—873. körner. Grefwe cerl, yttranden: 794 -797- N dklbellU», Lkio, Ablad med namnet prlmsvsrä; se In» troduction. Nämnd, att yttra sig öfwer bibehållande af Högsta Domstolens Ledamöter: 2 Del. 348. — Om wal der» till; se wal. O Officerare, reducerade, tvid Lif-Gardet till Häst och f. dSwensta Gärdet; Om deras löningsförmäner i likhet 3- Register - likhet med reducerade östgötha Cavalleriet och Adels» fanan: i Del. 709 — 715. Gnera, Bdrgeliga; AdctnZ i-ch Preste Ltändens del. tagande deri för fine hus i Sladerne; i Del. 8Zl, 2 Del. 679. 705. 757—76 l 764.
Maj:ts nådiga instruktion för Förvaltningen af sjöärendena den 18 Januari 1841: att Kammarförvandten skall på eget ansvar upprätta hufvudboken, har jag uppfattat innehållet af 21:a punkten i underrättelserna rörande tillämpningen af det sednast i nåder fastställda hufvudboks-formuläret så, som borde jag i första rummet tillse, att den hufvudbok, det ålåge mig att upprätta, klefve sann, och i det andra, att den i möjligaste måtto öfverensstämde med det nådiga formuläret. Hellre än att öfverlemna en hufvudbok, som jag visste vara falsk och söka skydd emot anmärkning derutinnan, att den till formen öfverensstämde med det nådigst fastställda formuläret, har jag, på sätt som skett med bibehållande af formulärets hufvudprincip och såsom en öfvergångsåtgärd, upprättat 1851 års hufvudbok för Förvaltningen af sjöärendena i den öfvertygelse;], att jag endast på sådant sätt kunnat samvetsgrannt uppfylla min pligt. Vidkommande dernäst anmärkningen, att Sjökarte-kontorets medel summariskt upptagas i det för lotsverket i Förvaltningens hufvudbok befintliga konto, så synes någon förändring i detta, genom gällande formulär föreskrifna, redovisningssätt ej vara af behofvet påkallad, enär Chefen för Sjökarte-kontoret årligen afgifver en detaljerad redovisning för ej mindre kartelagrets ställning än beloppet i penningar af den årliga försäljningen. Förvaltningens af sjöärendena Kammarkontor bokför dessutom särskilt Sjökarte-kontorets medel och kan på ziffran uppgifva hvad karte-verket och sjömätningarne årligen kostat. Att belasta hufvudboken med den äskade speciella redovisningen, vore att frånträda den för en ge - — 189 — nerell hufvudbok vigtiga principen af detaljernas sammanforing och deraf följande lättare öfverskärning. Hufvudboken hänvisar dessutom till kassaräkningen, der specialiteterna linnas och verifikationerna anvisas. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Örskärs fyr vore dessutom föreslagen till ombyggnad och förändring nästkommande år, hvarefter fyren 8 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskotlets Betänkande, N:0 49. skulle erhålla en vida starkare och efter nya grunder förbättrad lysningsapparat. Fyranläggningen på Björnen komrae att blifva ganska kostsam och, om den skulle tjena sjöfarande till efterrättelse, måste tornet erhålla tillräcklig höjd. En ensam fvr kunde ej heller der anläggas utan fara att förväxlas med de närliggande fyrarna, helst, det kunde bero af slumpen, huruvida, till ledning, någon af fyrarne å Örskärct eller Eggegrund fås i sigte, hvilket dessutom, då tjocka inträffar, aldrig kan påräknas. Det vore dessutom ett stort misstag, om man trodde, att en fyr skulle förmå afvärja framtida skeppsbrott. Vid den tid sådane inträffa, råder merendels storm med snö- eller regn-tjocka, och då synes icke någon fyr. Enligt officiella uppgifter hade, inom de sednaste 10 åren allenast tvänne strandningshändelser i grannskapet af klippan Björnen inträffat. Med anledning af hvad härvid sålunda förekommit, får Utskottet yttra, att, under erkännande af vigten utaf Lots-direktörs-einbetets meddelanden i ämnet, Utskottet likväl, på grund af de, förevarande motion vidfogade, upplysningar, ansett densamma icke höra lemnäs utan allt afseende, samt trott, att detta ändamål lämpligast torde vinnas, om Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet fästades å ifrågavarande ärende i sammanhang med föredragningen af det utaf Lots-direktören omförmälda förslag till ombyggnad och förändring af Örskärs fyr, samt får derföre vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit, vid pröfning af förslaget till ombyggnad af fyrbåken på Örskäret, täcktes taga i nådigt öfvervägande, huruvida en fyranläggning å skäret Björn kan vara af behofvet påkallad. Stockholm den 20 Februari 1851. STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus 1851. Allm. Besvärsoch Ekon.-Ulskoltels Betänkande, Ä:o 50. 1 N:o 50.
Den fördelaktiga conjunctur, som i början af år 183^ ägde rum, gaf Fullmägtige anledning hoppas, att äfven under loppet af detta år Bankens metalliska Cassa skulle kunna betydligen förstärkas på enahanda väg, som, enligt hvad ofvan nämndt är, blifvit det föregående året begagnad; och detta hopp vann äfven i så måtto bekräftelse, att anbud samma år blefvo Fullmägtige från olika håll gjorde; Den g Mars dels från ett Handelshus här i Staden af Silfver eller Guld till värde af 100,000 R:dr Silfver Specie, att levereras inom den 15 derpåföljde September, emot elt räntefritl förskott stort 200,000 R:dr i Banco-Sedlar; dels ock utaf Herr Heinrich Lewin Hesse i Altona af Silfver, motsvarande i5o,ooo R:dr Silfver Specie, att levereras under loppet af samma års sommar och inom medlet af då instundande September månad, med förbehåll likväl, att allenast leveransen af 5o,ooo R:dr Silfver Specie blefve ovilkorlig och att å denna summa erhölles förskott med 100,000 R:dr Banco, men att leverantören vore öppet att, inom slutet af nästderpåföljde Maj månad, bestämma, 0111 han ville resterande 100,000 R:dr Silfver leverera eller icke; samt Den 2.3 Mars samma år af ett belopp, motsvarande 100,000 R:dr Silfver Specie att levereras inom September månads utgång, emot erhållande af ett förskott utaf 2 R:dr i Banco-Sedlar för hvarje R:dr SilfverSpecie, som skulle levereras; allt efter ett pris af 2 R:dr 32 sk. i Banco-Sedlar för hvarje R:dr SilfverSpecie och 5 R:dr 3a sk. i dylike Sedlar per Ducat, samt under de förut vanlige, här ofvan uppgifne vilkor.
Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att som 49 §• i Riksdags-Ordningen stadgade, att det vore hvarje Ledamot öppet, att öfver ett redan väckt Mål sig yttra, hvilket Yttrande borde jemte målet till samma Utskott remitteras, ansåge Herr Grefven och LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke de af Friherrarne Stael von Holstein, Björnstjerna och Wirsén, rörande Skånska Roteringen nyss afgifne Yttranden finge till Stats-Utskottet remitteras. Den 19 Januarii. 77 Friherre Cederström ansåg Friherre Stael von Hollsteins ifrågavarande Anförande moje» ligen vara af den beskaffenhet, att detsamma, enligt Grundlagen, icke kunde till något Utskotts handläggande öfverlemnas; hvadan Friherre Cederström med åberopande 4g §. Riksdagsordningen, yrkade, att frågan om Remiss af nämnde Memorial måtte till nästa Plenum hvila på bordet, då Friherre Cederström ytterligare ville utveckla de skäl, på hvilka han grundade sin öfvertygelse, att Memorialet icke borde remitteras Friherre Stael von Holstein frågade, efter hvilken §. i Grundlagen Friherre Cederström ansåg någon Remiss af Friherre Stael von Holsteins Memorial icke böra äga rum Friherre Cederström , efter 90 §. i Regerings-Formen. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus, förklarade, det han för sin del icke fann något skäl till uppskof af Remiss å Friherre Stael von Holsteins Memorial.
Detta ger ett brödpris på 2 skillingar marker om markegångspriset är 10 riksdaler per tunna. Avsikten är att fastställa ersättning åt dem av de trogna undersåtar på landet, som är underkastade det så ojämnt fördelade inkvarteringsbesväret. Stockholm den 1 februari 1819 SALOMON LÖVFVENSKJÖLD Förordning till förekommande av lurendrejeri och tullförsnillning. Stockholm den 3 februari 1819. Under Våra omsorger att förbättra rikets hushållslagar har Vi insett behovet av rättelser i nu gällande förordningar, vilkas mål är att avvärja olovlig införsel av utländska antingen förbjudna eller till förtullning medgivna varor. Att på allvar förekomma sådant som begripes under namn av lurendrejeri och de inte mindre brottsliga underslev, som genom tullförsnillning ger kännbara förluster inte bara för Oss och Kronan, utan för rikets handlande och näringsidkare, som redligen erlägger påbjudna avgifter. I Art Om ansvar för lurendrejeri och tullförsnillning. § 1 Den som inför, säljer, döljer eller utför sådana förbjudna varor, varav utförsel ej är tillåten, gör sig skyldig till lurendrejeri. Den som försnillar Kronans tull har förverkat sin rätt till varan och bötar första gången 400 riksdaler. Andra gången döms han till allmänt arbete i proportion till varuvärdet. Han förlorar sina medborgerliga rättigheter. Ingen må dock hållas i allmänt arbete mer än 3 år. Upprepas förbrytelsen och varans värde uppgår till 400 riksdaler, skall han ställas för en påle på torg för att där i två timmar skämmas. Den bestraffning med allmänt arbete, bör den brottslige undergå på allmänt korrektionshus. Kvinnor arbetar vid spinnhus. Påträffas någon med lurendrejat eller tullförsnillat gods skall han hållas under tjänlig bevakning tills domstolen sammanträtt och prövat. Den som hjälper någon att genomföra brottet straffas lika som förövaren. 1: o Den utländsk man eller av judiska nationen som inte har svenskt medborgarskap och beslås med lurrendrejeri eller tullsförsnillning utvisas ur landet. 2: o Den som inte fått burskap på handel och gör dessa överträdelser, får aldrig burskapet. 3: o Den fabriksidkare som olovligen inför och säljer sådant som han själv äger rätt att tillverka straffas enligt ovanstående.
— Jag har vid denna granskning gifvit akt till tvenne, enligt min öfvertygelse särdeles anmärkningsvärda omständigheter; den ena : att bland de vexlar, hvilka af Banken inköpts, jemförelsevis minsta delen varit dragne af personer med större förmögenhet eller af sådane, som befattat sig med exporthandel, samt att. då sådant understundom skett, dessa vexlar vanligen varit utstälde å mindre, ibland ojemna summor, hvaraf skäligen kunnat slutas, att dessa vexlar grundat sig på verkliga rena affärer; men att deremot de öfrige, så till antal som belopp vida större vexlar, hvilka af Banken inköpts, varit utstälde af personer, som ej befattat sig med exportaffärer eller veterligen egt någon förmögenhet; den andra: att i samma mohn, man allt mera nalkades den tidpunkt, då handelskrisen här timade, upköpen af vexlar utaf förstnämnde beskaffenhet aftogo och slutligen uphörde; men att deremot samtidigt köpen af den andra vexelsorten tilltogo i så oerhörd grad, att man bland dessa upköpta vexlar finner t. ex. inom ganska kort tid af en och samma person dragne till belopp af nära en half mill. rdr, samt slutligen att de personer, hvilkas vexlar mäst blifvit af Banken inköpte, kort efter krisens utbrott stoppat eller gjort cession. Häraf har synts mig klart, å ena sidan, att förtroendet till de solidare affärsmännens ställning äfven vid den kritiska tidpunkten ej lidit någon minskning inom börsen, der deras vexlar således äfven då kunnat med lätthet afsättas; men, å den andra, att en stor mängd affärsmän funnits, hvilkas kredit vid nämnde tid och af lätt förklarliga orsaker så lidit, att deras vexlar på sistone ej egt förtroende annorstädes ån i R. St:s Bank, med hvilken deras så beskaffade transaktioner slutligen antagit, ehuru maskeradt, arten af låneoperationer i stort.
Nåd ga försäkran på allmogens fri och rättigheter meddeltles, innefattande bland annat, att de å hemmanen en gång gjorde och i ■laga ordning fastställde skattläggningar och tiondeSättningar skola i evärdeliga tider ega bestånd och aldrig någon ändring eller rubbnirg deri tillåtas, trott sig Bora vördsamligen tillstyrka Riksens Ständer, alt med deft afgörande rätt Riksens Ständer enligt 57 §. i Regeringsformen uji frågor om beskattning, tillkommer, besluta, att ali den skatt, som efter det 1789 års Kongl, försäkran utkt»m kan hafva blifvit åsatt Husbehofs mjölqvarnar an. norlunda än vid skattläggning vid hemman och lägenheter, hvartill de höra i enlighet m*d hvarje orts skattläggnirigsmethod, böra försvinna, samt särskild skatt eller skattläggning å sädane qvarnaE hädanefter icke ega ruin. Hvad åter Husbehofs sfgqvarnar angar; så, emedan 34 J. af 1756 års Kongl. Resolution på allmogens besvär stadgar, dels att Husbehofs-sågar skola vara frie frän all afgift, dels ock a tt sådnre sigar må emot öfverenskommen skälig betalning fritt och obehindradt få betjena grannarne deromkring med söndersågande af den skog och virke, som de till 4 Samt. 4 Band. gf8 S t at* • U t * k ott et 4 Be tän ka n den. ”! husbehof kunna behöfva, samt detta stadgande, hvarken genom 1793 och 1805 årens Skogsordningar eller någon sedermera utkommen författning blifvit ändradt eller upphäfvet; så tillstyrker Utskotten, att den husbehofssågar sålunda (illagäe befrielse från skattläggning, äfven hädanefter4må fortfara, och anse den genom motionerne väckte fråga om upphäfvande af skattläggningen å desse qvarnar, desto heldre böra förfalla, som skattläggning å dylikg inrättningar hittills icke egt rum. Då Biksdags-Fullmägtigen Nils Håkansson från Kronobergs