Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Brukaren soM anffaffat fbdoäMNen genom odling as en fruktbä» tande Jvrdmän. När som den senare utan afseende pä mer eller Mindre behof, endast han i mohn af Hems NrauetS värde betalar ränta, har rättighet till Skal» te? köp, sä borde vcksä samma fbrhällande iagttagas r anseende till Bruks ? Idkare». När han ingär Uti att underkasta fig Hemmantal och Skattläggning af ben Skog han hittils Utom dtha vilkor kpttjat, borde det Åtminstone icke frögas hvad hatt behbfver ellet e), U? tan endast efterses att Skattläggningen blir rättwis vch billig. Han winner vid bett fbrestagne förändringen intet annat än en säkrare Befitlningrrätki men denna kan wara värd en sädän upoffring Nät villkoren der» vid äro grundade pä billighet och fdkenlige med Bruks? JdkarenS tätt till en skälig utkomst» Det gifwes dchutom en stor del NecognitioNs» Skogar som i anseende till selskildta fbrbindetscr hvil? ka kli vit JNnehafwärne ökagdr, äro Bruke» med ser» skildtc Privilegier och Mera bestämd Bistktnings ^ rätt tillagdt. — Utan att wötdfbra hvar människas egen? boms r säkerhet, kunna beha Privilegiet icke rubbas sä länge de deremot ätagde skyldigheter upfyllas. Men vm mbjelighet fbr Bruks - Idkare» bpNae att erhåller full Besittnings»rätt emot skäliga vilkor, lärer sä väk dm Priviligierabe som »privilegierade Bruks-Idkare» iZi/j. Den 4 Octsber. häruti ingä och Staten ändock kunna bibehålla de fördelar han af de emot Privilegicrnc swarandc förbin. Seiser sig wänkat.
Hans Excellence hemställde derefter, att öfverläggningen rörande denna punkt måtte uppskjutas till eftermiddagen; hvilket bifölls. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. 3 eftermiddagen. In fidem Protoeolli O. J. Lagerheim. Den 6 Junii e. m. 249 Lördagen den 6 Junii. Plenum klockan half till 5 eftermiddagen. Fortsattes den i förmiddags Pleno började öfverläggning rörande 3:dje punkten i Statsoch BancoUtskottens Betänkande, angående Allmänna Penningerörelsen och myntvärdets upprätthållande. Herr Manner stam, Johan: Uti det serskilta yttrande tili Utskottens Protocoll, som åtföljt Betänkandet, och i dag blifvit här uppläst, har jag till Riksens Högloflige Ständers pröfning framburit mina åsigter och min öfvertygelse om de hufvudsakliga medel, som till vårt penningeverks reglering borde vidtagas. Under åberopande af de tankar, som jag deruti yttrat, får jag äfven nu till Protocollet förklara, alt jag icke instämt uti det bifall, som genom Ridderskapets och Adelns redan fattade beslut blifvit lcmnadt till i:sta och 2.'dra puncterne af det sammandrag, som vid öfverläggningen i dag följes. Jag kan icke frångå den tanka, att man nu genast bordt vidtaga det enda hittills kända medlet, all stadga papperspenningars eller Myntrepresentativers värde, nemligen, att bestämma det i silfver, och alt man derigenom 250 Den 6 Junii e. m. bordt göra slut på den oreda i vårt penningeverk, hvilken för ägande-rätten är lika kränkande, som den för alla näringar, utom ockrarens, är förderflig.
Det är af detta skäl, som jag anser R. o. Ad. icke böra frångå det ord, som gafs Svenska folket vid 1840 års riksdag, hvarigenom Adeln visat sig vilja befrämja en nyttig förändring i det närvarande när antagligt förslag dertill framslälles till slutligt afgörande. Jag tillstyrker alltså afslag å Hr Printzenskölds förslag lill gemensam lanke äfven derföre att det befiunes nog outredt och följaktligen olämpligt att till Utsk. öfverlemnas. Den 28 Maj e. m. 327 . Hr Tersmeden: I hufvudsaken instämmer jag med Frih. 1 Palmstjerna. — Beträffande Hr Pi intzenskölds förslag, tror jag detsamma innebära en ny motion, såsom stödjande sig på en an1 nan grundsats än den hvarpå Utskis hvilar. Ingenting är vådli gare än alt till Utsk. remittera grundsatser; detta gjorde Ständer[ ne vid 1840 års riksdag och jag tror ej Const.Utsk. vara skyldigt att på sådane grundsatser bygga förslager. Den värde ledamoten bar trott sig hafva modifierat sitt förslag, då lian förändrat ordet åligger till bör; skillnaden är ganska obetydlig! I afseende på sednare delen af samma förslag, ronde deras intagande i representationen, som dertill kunna vara berättigade, så är uttrycket mycket obestämdt. Såväl de, som gilla allmänna val och antaga Bengt Gudmundssons förslag som de hvilka godkänna Hr Biincks, fästa olika begrepp vid hvad som menas med ordet berättigad, lill inträde i representationen och när frågan skall afgöras kommer man i strid derom med dem som yrka allmänna val. Jag afslyrker detta förslag. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Så länge R. o. Ad. icke vill afsäga sig den personliga sjelfskrifvenheten, så länge kan ej ' heller något förslag till representationsförändring utföras. Den, som alltså icke vill någon sådan, han säger ja lill Hr Printzen1 skölds förslag, men den, som deremot upriktigt önskar att ett steg måtte lagas, för att söka bereda en för fäderneslandet så vigtig förändring, han afslår detsamma.
Den sednare delen har på ett sä öfverlräffande och klart sätt blifvit behandlad af flere föreg:de talare, att jag, som icke är jurist, icke behöfver upptaga den. R. o. Ad. torde således tillåta mig alt behandla frågan endast under dess politiska och statsekonomiska synpunkt. R. o. Ad. äger en jordförmögenhet af nära 13,000 mantal, mest säteri och frälse, den är uppskattad till 75 millioner r:dr; men som uppskattningen i allmänhet är låg, vanligen { under dess rälta värde, kan denna grundförmögenhet beräknas till ett värde af 100 millioner r:dr b:co. R. o. Ad. äger dessutom bergsbruk, grufvor, hus i Släder, intecknade capitaler hi. m., hvilka sammanräknadl kunna uppskattas lill 20 millioner r:dr b:co. Adelns bruttoförmögenhet utgör således en summa af 120 millioner r:dr. Om man derifrån afräknar den intecknade skulden, uppgående denna till omkring 30 millioner, så återstår en ren behållning för R. o. Ad. af 90 millioner. Denna förmögenhet utgör | af Rikets hela förmögenhet, som är ett större för - 206 Den 8 Februari f. m. hållande än någon Adel åger i Europa, samt torde bevisa det löjliga af," radikalismens påstående, att Svenska Adeln numera icke är annat än en pergamentsadel. Den utgör tvertom en. väl' besutten, vali bitdad och väl aktad medborgareclass. Om denna förmögenhet; delas på R. o. Adis individer, omkring 10,000, lemnar den i medeltal till hvarje individ en bruttoförmögenhet af 12,000 r:dr, eller en nettoförmögenhet, af 9,000 r:dr, som är 20 gånger mera, än hvad BorgareSt. äger per medium, och 60 gånger mera än hvad BondeSt. äger per medium.. Sammanhållningen af. denna, jordförmögenhet har ft. o. Ad. alt tacka sin arfslag för;. det är likväl denna man nu våldsamt vill frånröfva oss!
Emedan nu skillnaden mellan det kopparmyntet åsätta värde och metallvärdet är olika för olika valörer, samt, hvad 4 skillings-styckena beträffar, så betydlig, att ett skeppund st. vigt koppar, gällande efter hörspris omkring 130 r:dr utmyntas till 450 r:dr, synes häraf följa, att kopparmyntet hvarken kan eller hör anses annorlunda, än såsom myntrepresentativ; vid hvilket förhållande och som på grund af åberopade Kongl, författningar, myntverket, oheräknadt det kopparmynt, hvilket till Banken lefvereras, jemväl på enskild väg i allmänna rörelsen, utgifver dylikt mynt, samt Banken, enär af kopparmyntets utseende icke kan bedömas, huruvida det blifvit af Banken från myntverket inlöst eller icke, jemlikt lil § i banko-reglementet, är förbunden ail till präglingsvärdet med silfver eller sedlar inlösa det utelöpande kopparmyntet utan afseende på sättet, huru detsamma i allmänna rörelsen utkommit; så och då det hvarken är billigt eller med god ordning öfverensstämmande, att ett verk eger utgifva mynt-representativ till ohe gränsadt belopp, under det att inlösnings-skyldigheten åligger ett annat verk, finna Utskotten en rättelse härutinnan desto mera vara af behof påkallad, sorn första vilkoret ifråga om möjligheten för Banken att kunna fullgöra sina förbindelser, är att om vidsträcktheten af desamma ega noggrann kännedom; och tillstyrka UtskollSn, på grund häraf, vördsamt att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla att, med ändring af hvad Kongl, kungörelsen den 9 Maj 1835 och Kongl, brefvet den 26 Maj 1836 innehålla, i afseende å myntverkets rätt att utgifva kopparmynt, må förordnas, att kopparmynt hädanefter icke får från myntverket på annan väg, än genom Rikets Ständers Bank, i allmänna rörelsen utlemnas. Stockholm den 26 Juli 1851. Statsock Banko-Utskottens Betänkande, N:o 35.
Ibland var det ju inte så mycket mo tårarne — ändtligen. Syrenerna där framme berättade om och a t t laga af — &gt; n ä r det inte fanns köpare om igen, huru rikt lifvet kan vara, när man till deras arbeten — men ibland — ja, en gång hade han kommit hem med kronärtär två. Och n u! Huru väl mindes han inte, när de möttes skockor och kräftor och en half chamförsta gången — h a n var endast tjugutvå pagne. Då blef det kalas! Och hvad hennes ögon kunde stråla! år då. Det var uppe på konstutställningen för fem år sedan. Han hade gått upp dit Hon hade blifvit yngre i stället för äldre för a t t se, huru hans lilla duk tog sig ut de sista åren. Ah Gud, hvad hon hade blifvit a l l t för bland allt det andra där. Det var en helt liten duk, som nästan honom — mor, syster, kamrat, maka — ja, fylldes af en enda härlig kvist hvita syrehon var hans älskade. Välsignade hvita ner. Men han visste, a t t den var bra gjord syrener, som skänkt honom allt d e t t a! Ja, de två skulle blifva någonting stort — det hade kamraterna sagt, och det såg tillsammans — ett riktigt konstnärspar. han själf förresten. Det var lif och doft! Man nästan såg, Om ett par år, när de sparat ihop litet, huru blomklasarne svällde och lefde melskulle de resa till Paris — kanske få in lan den ljusa grönskan. Och där — framför någonting på salongen — åh, härliga konsthans tafla — stod en kvinna. Hon var inte närslif Och nu — ja, nu låg hon där framme i i sin första ungdom — kanske närmare trettio än tjugu år — men det tänkte han den svarta, trånga kistan. inte på då. Huru hade det gått? Jo, de hade slitit Han såg bara hennes strålande, själfulla så ondt under vintern — frusit och svultit ögon, som i djupaste andakt voro fastade ibland. De hade nästan ingenting fått sälja, på hans blommor. och hon hade arbetat för tre • — lagt sele Det var, som om de hade hypnotiserat på sig för de usla pängarne — - och renskrifhenne.
Inom Vallöf]. Borgare-Ståndet liar Riksdags-Fullmägtigen för Fahlu stad, Herr M. NCollen, uti ingifvet memorial, anfört: att, uti den af Kongl. Majit den 21 September 1839 fastställde fördelning af Städernas Båtsmanshåll, nämnde stads bidrag blifvit bestämdt efter ett bevillnings-belopp af 1,270 R:dr 29 sk. 7 r:st för Hus och Tomter samt af 1,842 R:dr 16 sk. för borgerlig rörelse; att, då sedermera visat sig, att åtskilliga hus, tomter, verk oell inrättningar, hvilka icke vore underkastade Båtsmanshåll, genom misstag blifvit intagne i förstnämnde bevillnings-summa, stadens invånare hos Kongl. Majit i underdånighet sökt rättelse och nedsättning i den påförde båtsmans-roteringen, men att Kongl. Majit, genom Nådig Resolution af d. 29 September 1841, hänvisat staden att väcka fråga derom vid Rikets Ständers nästa sammanträde; att det bevillningsbelopp, hvarför stadens hus och tomter bordt upptagas till deltagande i Båtsmanshållet, rätteligen utgjort 675 Ridr 44 sk. 4 rist, hvilket dock så ändrats, att det, enligt 1844 års Taxeringslängd, uppgick till 798 Ridr 1 sk. 10 rist; att, hvad anginge bevillningen för borgerlig rörelse, densamma småningom sjunkit så, att beloppet deraf för sistlidet år utgjorde 948 Ridr 24 sk.; att, i följd häraf och efter hvad vid jemförelse af de vid fördelningen af båtsmanshållet åsatte bevillningsbelopp med de, sora för år 1844 blifvit upptagne, visade sig, Fahlun utgjorde båtsmanshåll för hus och tomter till en summa af 472 Ridr 18 sk. 9 rist utöfver hvad staden egt och egde i sådan bevillning, och för borgerlig rörelse med 893 Ridr 40 sk. utöfver nuvarande bevillning för samma rörelse, eller tillsammans för ett belopp af 1,366 Ridr 10 sk. 9 rist; samt att således, efter beräkning af 429 Ridr 39 sk. 9 rist på hvarje Båtsman, Fahlu stad vore belastad med något mer än 3:ne Båtsmän utöfver det antal, som rätteligen bordt detta samhälle åläggas.
— N:o 53. i anledning af väckta motioner om rättighet för qvinna att vid viss ålder blifva myndig. IX. B. 384, 386. A. 387. — N:o 54. i anledning af väckt motion angående sältet för vinnande af lagfart å fast egendom då handlingar till styrkande af förre egarens åtkomst ej kunna fästas. IX. B. 384. A. 387. — N:o 55. i anledning af väckt motion om ändring af 24 Kap. 7 §. Rällegångs-Balken, eller tillägg till 1 §. 21 Kap. samma Balk. — N:o 56. i anledning af väckt motion om sättet för upsägning af Solidariskt ingångna förbindelser. N:o 57. i anledning af väckt motion angående uphörande af den Akademiska Jurisdiclionen. — N:o 58. i anledning af väckta motioner om förändring i lagstiftningen angående dels förmyndare-vårdeo, dels ock de så kallade tysta förmåns-rätler. — N:o 59. i anledning af väckta motioner angående dels religions-friheten, dels ock uphäfvande af Kongl. Plakatet den 12 Januari 1726 emot ololliga sammankomster för andaktsöfningar, jemte öfriga i samma ämne utfärdade författningar. — N:o 60. i anledning af väckt motion om återuplifvande af 50 §. i 1830 års Konkurs-lag. IX. B. 399. A. 400. — N:o 61. i anledning af väckt motion om räntans frigifvande i vissa fall. IX. B. 399. — N:o 62. i anledning af vackt motion, angående skyldighet för fästehjon att, inom viss lid efter slutad lysning till äktenskap, detsamma genom vigsel fullborda. IX. B. 399. A. 400. — N:o 63. i anledning af väckta motioner om förändring i lagens sladganden angående testamenlsfriheten och dermed gemenskap egande frågor. IX. B. 496. A. 594. — N:o 64. i anledning af väckta motioner om verkställighet af utmätning.
Amorlissements-fondens, äfvensom all den för öfrigt vid nu ifrågavarande statsskuld förekommande förvaltning, besörjes af Rikets Ständers Fullmäktige i Riksgäldskontoret. Slutligen och för beredande af ökadt förtroende till de fastställda lånevilkorens orubbade bestånd intilldess de upplånade medlen blifvit återbetalda, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla om E. K. M:ts nådiga fastställelse å de beslut, som af Rikets Ständer äro rörande ofvannämnda lån meddelade. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 1 December 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 30 Nov. 1851. Preste-Ståndet den 30 Borgare-Ståndet den 1 Dec. — Bonde-Ståndet den 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående pension åt öfverstelöjtnanlen, Grefve A. E. von Rosen. (Stats-Utsk:s Utl.den N:ris 355 och 372.) S. A. K. Hos Rikets Ständer, sorn, genom beviljandet af högst betydliga anslag för anläggande af jernvägar i olika delar af Riket, erkänt den stora nytta, i ekonomiskt och industrielt hänseende, som dessa kommunikations-medel böra medföra för det allmänna, Bih. till B. St. Skrifvelse, iV.-o 207. har i betraktande kommit, huruledes Öfverste-löjtnanten i Flottans mekaniska korps; Grefve A. E. von Rosen i främsta rummet fästat uppmärksamheten på möjligheten af jernvägs-anläggningar^ utförande inom Sverige, och sedermera genom insigtsfulla och outtröttliga bemödanden i hög grad bidragit att Väcka och lifva intresset för dessa gagneliga företag.
Öfver anbud och ansökningar, som af Banco-Discöntens Gäldenärer hos Banco-Utskottet kunna blifva gjorda i fråga om acCord, har Utskottet att definitivt besluta, så vida dervid blott afses förlängning i den föreskrifna tiden för skuldens betalande, utan minskning eller afskrifning å sjelfva fordringsbeloppet; hvaremot, om verklig afkortning å Capitaleller Räntefordran anses böra få ega rum, sådant skall af Utskottet, till Rikets Ständers slutliga pröfning och decision, anmälas. (Jernf. Banco-tTtsk. bifallna Mern. N:o 72, p. <00 Så tancö-UtsJas Memorial, N:ö 134» t? Så skall ock, i allt hvad som afser Upp* eller Utlåning genom Banken, eller de ut* stakade allmänna gruuderne för Verkets organisation, förvaltning och styrelse, eller någon penningeutgift, eller balancerade fordringars afskrifning i Räkenskaper ne, intet förordnande af Banco - Utskottet meddelas Utan Rikets Ständers föregående bifall; hvadan Utskottet åligger att, i afseende på de förändringar, som i dessa ämnen kulina prof* vas nödige, ingå med utlåtande och förslag till Rikets Ständer, iakttagande dervid, uti dess tillstyrkanden, der. öfverensstämmelse med hufvudgrundcrne för BanCo-Inrättningen, hvilken uti 3 §. här ofvan finnes föreskrifven. (! öreskrifterne i Instr. af år 1823, §§. 3, 4 & 5, åro här upptagne oeh förtydligade) 7- titan Rikets Ständers vetskap och samtycke må icke någon ny Stat eller Lön vid Banco-Verket inrättas. Med tillsättning af Tjenstemän eller Betjente derstädes eger Banco-Utskoltet ej eller att sig befatta, Ulart bör sådalit besörjas af Fullmägtige, under vederbörligt ansvar inför Utskottet, sorn, uppå inkommande besvär, eger pröfva, huruvida någon i dess tillständiga befordran kun Bih, lill R-Sc.
* år jag skall dö, jag bedja vill, Att blott en enda af de små, Som här jag sökt att göra Må tacksam Hvad jag i lifvet ljufvast Var hjärtats inre, stilla All jordisk godt, oid min dödsbädd kårlek stå. fann frid; tärde blott Och skänkte oro, kval och strid. Ack, lif och död år ' mer ån dikt; Ej tror du, som du sjöng det nyss, Att dödsminuten får sin helga Igenom oren kvinnokyss ?- Märk, För skaldens gåfva år af ädla syften fick Gud, du den. Betänk, att hvarje orent ljud Liksom ett eko går igen. Förr n da skall dö, så bed om syn På mänskoandens Det finns Där ideal — ej hår, sök i det land, lifvets källa brusar sval. Och i den källan släck din törst, Så skall din ande spänstig bli, Och du skall dikta verkligt Förutan all skönt disharmoni. Homo Sum. Kvartalsprenumeranterna torde ofördröjligen förnya prenumerationen å Idun jämte Iduns Modetidning, på det de ej må riskera att gå miste om ett eller annat af de första numren i kvartalet, hvilket lätt kan ske, ifall prenumerationen uppskjutes. Vidare vilja vi bedja våra ärade läsarinnor hafva godheten att till dem af sina bekanta, som varit bortresta under sommaren och så- lunda ej kunnat prenumerera på julikvartalet, meddela, att delta ännu kan erhållas komplett. Hon har icke glömt det. Holländsk skiss af J. C. de Dos. Ofvers. för Idun. ublande, skrattande, sprungo de öfver dynerna, de adertonåriga flickorna och ynglingarne. Barnskorna hade de vuxit ur, men lifvets allvar hade ännu ej mött dem. Ej längre knoppar, ej heller ännu blommor, jagade de i språng, under lek och löjen, med spänstiga steg, med strålande ögon och kinder, öfver de Katwykschska dynerna. Harmoniskt sammansmälte de olika rösterna till en ungdomlig sång, full af friskhet och kraft, som skallande klingade öfver de glö- dande sandvågorna, hvilka af harm att ej längre vara så fria som hafvets böljor förtogo dessa utsikten till stad och by.
St. skola till hvad pris som helst uptaga lån till jernvägsanläggningar, äfven om dessa lån blifva så dyra, att om man gifver 5 proc., ingenting återstår till amortering; ulan meningen lärer väl vara, att kostnaderna gä högst till hvad Ständerna afsett, och för min del anser jag det högsta, hvartill man under nuvar:de förhållanden kan gå, vara att man har en half proc. å den föreskrifna summan till lånets amortering. Då meningen icke är alt uptaga något lån, då sådant icke kan erhållas på någorlunda billiga vilkor, så mäste ett maximum utsättas, emedan i annat fall och om man 328 Dea 7 Noveaiber. endast anbefaller Fullm:ge alt låna, lån äfven af dem måste uptagas, om de ock blefve alldrig så dyra* Jag anhåller om bifall till mitt förslag. Frih. Raab: Jag får först tillkännagifva,'att jag instämmer i den redan uttalade meningen, att 5£ proc. är ett alltför högt belopp, pålagdt samtiden för arbeten, hvilka komma framtiden till godo, och jag instämmer derföre i den .mening, alt detta belopp bör bestämmas till 5 proc. Jag erkänner vidare, att den mellanmening, som bär influtit, eller alt lårset skall vara ålerbetaldt inom en tiderymd af högst 40 år, är oegentlig och bör borttagas; men jag kan deremot icke finna lämpligt att ersätta densamma med det förslag, Gr. Lagerbjelke afgifvit. Gr:n har yrkat att en föreskrift måtte införas, som stadgar att åtminstone en half proc. årligen skall afsältas till lånets amortering, och han har ansett delta nödvändigt derföre, alt Fullm:ge derigenom ega en kontroll uppå sig att icke uptaga lån lill högre ränta, än hvad som skulle belöpa sig till proc. Det är nödvändigt att någorlunda göra sig reda för, hvarthän detta skulle komma att leda.
V i h o p - pas, att » Valkyrian » länge skall hålla sig på scenen, o c h att den tid ej måtte vara långt aflägsen, då k. operan ser sig i stånd att upptaga äfven d e öfriga länkarne i W a g n e r s » Niebelungenriug ». Två mera märkliga premierer, till hvilka vi i nästa n u m m e r få återkomma, förestå i dessa dagar. Redan i kväll går på Dramatiska teatern Coppées förebådade skådespel på vers » Pour la c o r o n n e », i Carl Snoilskys svenska öfversättning » F ö r kronan ». O c h så på måndag afton Ibsens m e d spänning motsedda » John Gabriel B o r k m a n » på Vasateatern T v å högtidsstunder — hoppas vi — för alla teatervänner! Herr Teodor Hofers konsert i Vetenskapsakademiens hörsal hade fyllt lokalen m e d en tacksam o c h fulltalig publik. Konsertgifvarens präktiga o c h omfångsrika stämma gjorde sig väl gällande, särskildt i de m e r dramatiska numren, så- s o m cavatinan ur » Judinnan », o c h i de tyska romanserna. Mindre väl lyckades han m e d det h o n o m främmande textuttalet i Sjögrens o c h Sindings nummer. I stället för hr T o r Aulin, s o m fått förhinder, föredrog fröken Sigrid Lindberg ett par violinnummer, af hvilka i synnerhet Fr. Bies ' melodiskt fagra Adagio fick ett förtjänstfullt utförande o c h slog lifligt an. Till förmån för Stenbocksfonden gafs på söndag middag konsert i Östermalms kyrka inför en p u - blik, s o m m a n kunnat önska talrikare m e d hänsyn till både det vackra syftet o c h det gedigna programmet. Emellertid åhördes d e olika n u m - ren i bästa högtidliga stämning: direktör Häggs p o m p ö s a orgelsolo, fru Lindens koralföredrag, herr Aulins violinnummer m e d orgelackompagnement o c h — ej minst — Svea lifgardes orkesterstycken, s o m gjorde sig synnerligen praktfullt i den akustiskt tacksamma lokalen.
Banco - Utskottet utbeder sig siuteligen den Nöden, att fä beledsaga drttn Dess undcrdäniga yttrande, med den lika undrrdäniga önskan, som säkra tillförsigt att Eders Kongl. Majit af Landsfaderlig ömhet för > Rikets och dest trogna nndersälarcS väl, täckes i Räder till obrottslig efterlefnad och verkställighet läts befor, dra 43Z2 Den M October. bra de wisa Författningar, som till winnandc af ds. tverwigt i Rikets handel, redan äro, eller framdeles nädigst blifwa utfärdade, säsom hwarigenom BanquciiS Operationer äfwen i denna delen kunna ernä den pälitligafle styrka och waragtighet. Med all llndersätelig nit och wördnad framhärbe till dödsstunden Stormägtigste Allernädigste Konung Eders Kongl. Maj:ts Allerunderdanigsie och tropligtigste Tjenare och Undersåtare k'. braste. h. t. Landt - Äar,7alk. O. 6. blomér. L. Wacktmeister. !vl. von vugern sternberg. O. Ltjsrncrona. k. W. ve veer. L. 6 Oxenstjerna. LIaea Leclerström. Veorg kock» Ii. IV vripenberg. ^fob. ak?uke. Lckönström. Ilac 6eorg ve Velebo. O. Hev^aosbjölst. v. I. Vvllenborgvno von lroil. Preste Ständcls Taleman: lb. Weistman. Hr. Vernsten. kaul juringius, lbomas ^esteur. ^sac lengström. Larl ^ob. Jac. Hellman. Larl ^ok. Ebberstein. W. detterberg. Larl vilner. Borgare Ständcts Taleman. Van. ^.spinnel. Lkristopber Lukck. Vustak Wablunö. v>. vl. laeckman. L. Westen L:lc»n. ^ncl.