Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skrifver till mitt hem en gång hvar fjortonde dag, och jag är färdig att bräcka pannan sönder, bara med att fundera på hvad jag skall säga. Det händer ju aldrig något.» »När två menniskor stå i ett så innerligt förhållande till hvarandra, som Börje och hans mor, ha de alltid något att säga.» »Men hon är ju en vanlig bondgumma!» »Vanlig? Det vet jag inte. Men hon är ett praktexemplar. Börje är sin mor upp i dagen.» De tego en liten stund; ämnet intresserade icke Marianne. »Ni vet naturligtvis inte heller att fadern drack?» sade Pål hastigt. »Nej.» »Jo, han drack, och han var rå och brutal. Hans dryckenskap tog till för hvart år som gick. Den sista tiden var det nästan uteslutande hon som styrde folk och ställe och barn – allting! Han gick som en halffåne. Och han hade en gång varit en driftig, duktig karl ... Vet ni hvad, jag tror att Börjes afsky för spirituosa kommer af att han sett så mycket på fadern och att han är rädd att ha ärft det.» Marianne spratt till. »Tror ni det? Det låg något så öfverraskande i den tanken, att den lugne Börje kunde ha några inre strider att utkämpa; en sådan möjlighet hade hon aldrig tänkt sig. »Jag är säker derpå. Jag har märkt det många gånger. Han hatar det så djupt, derför att hans begär är så starkt. Dessutom ligger frestelsen för honom icke blott i det, att smaken är en njutning; det är mer än så. Ni vet hur svårt han har för att tala? – Ja. Men när han fått några glas, då skulle ni höra! Han blir inte drucken – med sin fysik skulle han kunna tåla enormt – men hans lynne ändrar färg, han blir munter och meddelsam. Han får en lätthet att uttrycka sig, som hos honom är rent af märkvärdig. Hur angenäm måste icke denna stämning af frihet och välbefinnande vara för honom sjelf! Och deri ligger frestelsen.» »Ja, men då begriper jag inte ...» »Jo, jag skall säga er: det är något ofrivilligt, otillräkneligt i det, och Börje vill beherska allt genom sin vilja, genom sitt förstånd. Han vill veta hvad han gör ...
Majit mä vara oförhindrad använda det anslag, som för en sådan bana af Rikets Sränder blifvit beviljadt, till fortsättning af arbetena å annan stambana, för hvilken rigtningen vid innevarande riksdag varder bestämd, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, har Utskottets förberörda förslag förfallit. 4 Stats-Utskottets Memorial JW lil - 4: o I fråga om östra stambanan hafva samtliga Riks-Stånden, med ändring af Utskottets i 10:de punkten gjorda hemställan, beslutat att, ”till påbörjande af östra ”stambanan från Catrineholm öfver Norrköping och Linköping, vester om sjön Som”men, till trakten af Nässjö, anvisa det för anläggningen af sträckan emellan Catrineholm och Norrköping erforderliga belopp”, hvilket belopp Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet bestämt till Fyra millioner Etthundra Tretiofem tusen (4,ld5,000) Riksdaler, men Presteoch Bonde-Stånden till Fyra millioner Tretio tusen (4,030,000) Riksdaler. Då sålunda två Riks-Stånd gillat Utskottets förslag att bestämma anslagsbeloppet till 4,030,000 R:dr, men de båda öfriga fastställt anslagssumman till 4,135,000 R:dr, får Utskottet, för frågans afgörande i förstärkt Stats-Utskott, föreslå följande voterings-proposition: Den, som, i likhet med Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden gillade förslag, vill, att Rikets Ständer, för påbörjande af östra stambanan från Catrineholm öfver Norrköping och Linköping, vester om sjön Sommen, till trakten af Nässjö, anvisa det för anläggningen af sträckan mellan Catrineholm och Norrköping erforderliga belopp, i jemnadt tal, med Fyra millioner Tretiotusen (4,030,000) Riksdaler, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer lör otvanberörda ändamål anvisat Fyra millioner Etthundra Tretiofem tusen (4,135,000) Riksdaler. 5:o.
Se den med Tidningarne utdelade tryckta CassaRäkningen. Allmän Bevillning, lefvererad för år 1824 och föreg, åren 6,728: 42* ro.' 182 182 182 Af Testamenten, samt behållna förmögenheten i Sterbhus 14.835: 27. Stämpel-afgift för Spelkort i)294: Innehållen Bevillning, vid RiksgäldsContoiret, af derifrån utbetalda räntor I)°9°" Se StatsUtskottets Betänkande N:o g5, Tab. Litt. D. Allmän Bevillning, lefvererad för år 1825 och föreg, åren 4*347: — 182 182 182 Af Testamenten, samt behållen förmögenhet i Sterbhus 27,763: 3o. Stämpel-afgift för Spelkort 853: 36. Innehållen Bevillning, vid RiksgäldsContoiret, af derifrån utbetalda räntor Skatterätts-medel KammarRättens Observations-medel — 4,6o3: 16. 5. I Summa för 3 år 123,773: 11. 4 eller i medeltal för hvarje år 4[>257. — I Betänkan (le n, N:o 336. i ,3 N:o 536. Utlåtande, i anledning af Herr von HartmansdorfFs motion, om inventering af Rikets Re - skottets behandling, har Hr v. Haitmansdorff, A., med hemtad anledning af en uti Allmänna Tidningarne förekommen uppgift, att vissa smärre klenodier, hörande till Rikets regalier, blifvit öfverlåtne såsom ålderdoms märkvärdigheter till K. VitterhetsHistoriaoch Antiquitets-Academien, på anförde skäl hemställt, att R. St:rs Statsutskott och Revisorer må hädanefter inventera Rikets Regalier och efterse huru de af vederbörande vårdas. Utskottet, får i anledning häraf upplysningsvis meddela: att K.
December, undif N;o 1 afgifne och den 17 i samma månad e. m. pa bordet lagda Memorial, innefattande Utlåtande iom Grtpidlags-stridigheten elier enligheten af en fråga, hvarå Eidderskapets och Adelns Ordförande yägrat Proposition; beslöt Ridderskap*! och Å fik, tilt R. St. Fröt, tgif *- M»?, t-dt Samt, lidra Häftet B. • 4$ t Fröt, Vtdr, i. 5 %t«n, lith dela, att samma • Memorial skulle läggas till handlingarne, örn hvilket beslut Riddarhus-Secreteraren borde Herr General Intendenten och Biddaren af Kongl. Nordstjerne - Orden F. jyOrchimont underrätta. S. D. Föredrogs å nyo H< gvördige PresteStåndets, den 8 sistl. December, aflåtne, och, den 12 i »amina månad e. m. på bordet lagda Protocolls-, Utdrag, innefattande Pieste-Ståndets, i stöd af 43 §, Riksdags Ordningen, fattade beslut, att, såsom medel till befordrande af en önskad skyndsamhet vid målens bearbetande i Utskotten, med undantag af de mål, hvilkas handläggning af Bera Utskott från böljan, genom målens beskaffenhet, vore nödvändig, remittera hvarje mål, endast till ett enda Utskott, hvilket det skulle åligga, att, efter ämnets ompröfvande och utveckling, med annat eller andre Utskott sammanträda, för att ett gemensamt yttrande deröfver afgifva; Uti hvilket Beslut de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne, att sig med Preste-Ståndet förena; Och fann Ridderskapet och Adeln nu för godt att uti Preste-Ståndets nyssnämnde Beslut instämma. S’ D. Remitterades till Stattoch BancoUtshotten; Harr von HartmansdorJJs, August, anfö - Mrot, Vtår. d, s Satt. *%*9.
Innan detta kan ske, måste människornas själar säkert undergå många smärtsamma förvandlingar, reningsprocesser, liknande vattnets, när det upphettas till ånga och afkyles till is – men i tidernas fullbordan skola alla, som älskat, befinna sig nära hvarandra, två och två – snöflingor smältande i hvarandra och uppgående i Gud under en förnimmelse af gränslös lycka Wolff, som kommer med morgonkaffet, återkallar Struensee till jorden. Efteråt måste han bereda sig till sin själasörjares besök, genom att i tankarna genomgå allt som förekommit under deras förra samtal. Han tager fram konceptet, det skrifna schemat till alla prästens frågor, och sätter sig till arbetet som en flitig lärjunge, men känner ingen uppbyggelse därvid. Allt förefaller så utspekuleradt och dödt nu, då det icke bäres fram af en mänsklig röst och icke genomandas af mänsklig medkänsla. Prosten har i detta samtal låtit sig angeläget vara att föra syndaren till den andra källan för hans förbrytelser: äregirigheten; men på det området rör sig den gudsmannen alltför ovigt. Hans uppfattning är alltför servil gent emot de makthafvande och alltför okritisk gent emot den allmänna opinionen. – Ni har gjort er för höga föreställningar om ert förstånd och om era afsikters godhet hur vet prosten det? – På hvilka otillåtna sätt har ni icke sökt höja er, och med hvilka synder har ni icke sökt hålla er kvar på maktens höjd? Med hvilket egensinne har ni icke genomfört era meningar! – Javäl! Men en människa, som vill uträtta någonting stort i världen, måste ha mod och kraft att gå sin egen väg. – Hvilka våldsamma och farliga anstalter har ni icke träffat? – Struensee skakar sitt hufvud med ett uttryck af ringaktning. Detta är ingenting annat än ett själlöst eko af alla orimliga rykten, som cirkulera. – Hvilken stolthet, hvilken hårdhet har ni icke, särskildt på sista tiden, visat gent emot dem, som voro beroende af er? Hvilka föranstaltningar till prakt har ni icke gjort, och hur oskickligt var icke detta af en man, som alltid eljes deklamerade mot lyxen? – Struensee sänker sitt hufvud. Det ligger sanning häri.
– »Ska’ vi vara en smula sentimentala?» sade han halft på skämt halft på allvar i det han såg på henne. »Ni skall vara alldeles som ni har lust till att vara.» »Aj aj! Det var ett farligt löfte. Tänk om jag tog er på orden.» »Ja, hvad då?» »Jag kunde t. ex. få lust till att kyssa er.» Han betraktade henne fortfarande med stor uppmärksamhet för att se hvad intryck hans ord skulle göra på henne. Men det syntes icke ringaste förändring i hennes ansigtsuttryck, icke så mycket som den flyktigaste rodnad. »Sådant gör man, ifall man törs att man talar om det bevisar att man inte vågar», sade hon i det hon mötte hans blick med det största lugn. Han kände sig slagen af anmärkningen och af det ogeneradt öppna sätt, hvarpå hon framställt den. »Ni är en skarpsinnig liten fröken», sade han. »Och jag börjar nästan också misstänka att ni är en – en ovanligt ärlig liten fröken. — Jag kunde ha lust att bli bekant med er.» »Då får ni skynda på, för i morgon reser jag.» »Vill ni inte berätta mig något om er sjelf?» »Nej.» »Hvarför inte.» »Hvad skulle det tjena till?» »Det skulle roa mig.» – »Ja, men inte mig.» »Nå, som ni vill.» Han vände sina ögon ifrån henne, utåt öfver skären som simmade dernere, långt under dem, likt uppstickande toppar af ett drunknadt högland. Snedt öfver fjorden drog sig en bred, gyllene ström af reflexer från den sjunkande solen. Allt glänste och glittrade i detta sista afskedsskimmer. Från en lustbåt trängde tonerna af ett smäktande solo på b-kornett och som ett aflägset brusande hördes badgästernas trampande af och an på badhusbron. Längst ut mot Kattegat sågs en fiskarbåt, stor som en mås, med en fläck af sol på sitt hvita toppsegel. Der gick en lång stund och det talades icke ett ord. Så hördes med ens skrapande ljud på hällen och William reste sig halft, stödd emot armbågen, och lyssnade.
Hvad Hr von Hartmansdorff anfördt i fråga om de i Utsk:s betänk, pag. 66 ifrågaställde stadgande om varornes införande med däckade fartyg af minst 20 lästers drägtighet och bestämmande af viss tid innan den nya tulltariffen vidtager, angår blott de hitiills förbjudna ylleväfnaderne, för hvilkas införande Norrköpings fabrikssocietet begärt dessa vilkor. Det är således icke fråga om att antaga sådane sladganden i afseende på socker och sirap; oaktadt äfven socker och sirap finnas upptagne ä den vid den K. propos:n bilagde förteckning Litt. E. Emedlertid och såsom jag redan nämnt, har jag icke något att erinra mot en återremiss, utan tillstyrker vördsamt, att den måtle beviljas, på det att Utsk. må blifva i tillfälle, att behandla frågan i öfverensstämmelse med de olika beslut, som i Stånden kunna faltas. Hr Gr. o. Landtm., som i anleda. af de siste värde talarnes yttranden, erinrade att föredragningen af de ifrågasatte vil - 402 Den 5 Juni e. m. koren eller öfvergångsåtgärderne vid hittills gällande införselförbuds borttagande, i följd af R. o. Ad:s förut fattade beslut, endast kunde hafva afseende på de artiklar, för hvilka införselförbuden af R. o. Ad. ansetts böra upphöra, samt att Hr Landtm, således endast ämnat göra det redan föredragna förslaget samt den i nästföl jande punkt Förekommande fråga om de städer dit hittills förbjudne varor må få införas, till föremål för föredragning; hemställde derjemte om R. o. Ad. bi folie ifrågavar:de förslag alt ingen af de artiklar, som nu förbjudna hädanefter tillåtas till införsel må på kreditupplag uppläggas och ej eller på nederlag, annorlunda än lill återutförsel, i släderne Stockholm, Götheborg, Carlshamn, Landskrona och Söderköping. Ropades ja. 2:o Utsk:s tillstyrkande alt införa hittills förbjudna men hädanefter till införsel lofgifne varor må tillkomma alla stapelstäder. Hr von Hartmansdorff:
Protokoller hällne å första Afdelningen, hvarest Protocoll öfver Handels och Finance, Kammar och Justitia Ärender .blifvit läste 3. f[o] 1: 12. seqv. » 17. D :o—31 Maji Protocoller hällne å Andra Afdelningen der Protocoll öfver Handels och Finance, Krigsoch General Auditeurs Ärender lästes • 4. f [o] 1: 38. seqv. » 17. D :o—27 Maji. Protocoller å Tredje Afdelningen der Protokoll öfver Handels och Finance, Ecclesiastik och Justitiae Ärender lästes 5. f [o] 1: 64. seqv. » 22 Martii Anmältes om ett för Bevillnings Utskottet uplysande Stats Råd Protocoll. — Ankomne Protocolls utdrag uplästes 6. f [o] 1: 78. d: 3 April. Uplästes åtskillige Stats Råds Protocoll öfver Handelsoch Finance Ärende — Kgl: Maj :ts Nådiga Proposition om upskof med afgörandet af de hvilande Grundlags frågorne. -—- ILof-canzlerns Skrifvelse om aflemnandet 1 Med f[o]l: 1, f[o] 1: 4 o. s. v. hänvisas till folia i protokollsvolymen. 48 754 1815 års Riksdags Const. Utskott af ett Protocoll till Bevillnings-Utskottet Utskottets hvilande förslag till förändring i Regerings formen. — Ankomna Protocolls Utdrag 7_ f[o]’l: 11. d: 5. April. Pplästes Utskottets hvilande förslag till förändringar i Riksdags Ordningen 8. f [o] 1: 90. d: 6. Dito. Lästes de anmärkningar som blifvit gjorde på Afdelningarne vid åtskillige Stats-Råds Protocoll 9_ f[o]l: 9l! d: 7. Dito. Öfverlades om de Grundlags frågor som vid denna Riksdag borde af göras 10. f[o]l: 93. d: 8.
I afseende på lagstiftningens behof att härvid gå med varsamhet tillväga, är jag ännu af samma tanke som tillförene, och anser mig således icke kunna tillstyrka, att lagen nu på en gång tillerkänner den ogifta qvinnan en oinskränkt rätt att vid viss ålder råda sig sjelf. Yid de dispenser från lagens föreskrift, som Konungen hittills meddelat, hafva ock alltid vissa inskränkningar egt rum, hvarigenom blifvit förordnadt, dels att, i händelse arf tillfaller den myndig förklarade qvinnan, hon vid delningen deraf skall vara biträdd af särskildt tillförordnad god man eller förmyndare, och dels att genom myndighetsförklaringen någon ändring ej sker i hvad lagen Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 106. lagen om giftomannarätt samt om fast egendoms försäljning eller förpantning stadgar. Att vid den förändring af lagen, sorn nn är i fråga, iakttaga alla dessa inskränkningar, finner jag dock mindre nödigt. Då arfskiften emellan fallmyndiga personer numera sällan eller aldrig upprättas annorlunda, än med biträde af en eller flera tillkallade gode män, åt hvilka delningens lagliga verkställande uppdrages, synes äfven en myndig qvinlig arfvinges rätt härigenom vara bevarad, utan någon i lagen inlagd ovilkorlig föreskrift om hennes skyldighet att tillika vara biträdd af en särskild af domaren dertill förordnad god man, helst föreskriften härom i Konungens dispenser ej sällan visat sig medföra olägenheter, såsom föranledande, der den ej med tillbörlig noggrannhet varit iakttagen, till rättegångar och osäkerhet om upprättade arfskiftens bestånd. Och hvad i detta hänseende nu blifvit sagdt om myndighetens inskränkning vid delning af arf har synts mig med enahanda skäl gälla i fråga om sådan inskränkning vid fast egendoms försäljning eller förpantning.
Den, som af starka drycker synbarligen öfverlastad är, och i sådant tillstånd träffas ä väg, gata eller annat allmänt ställe, bö'e, hvarje gång, hati derjör tilltalas , tre Riksdaler sexton skillingar. Dömes någon Jjerde gången eller oftare till ansvar för fylleri, vare, om han är myndig, dessutom under förmyndare stäld, då påstående derom göres; dock att den således sak fä Ide md, der han sitt lefverne bättrat, efter två års förlopp anmäla sig hos Domstolen att åter varda myndig förklarad. Om någon inför Konungens Befallningshafvande eller någon Domstol, vid allmänna sammankomster, läsförhör, stämmor, auctioner, marknader, skjutsningar eller skallgångar, finnes af starka drycker öfverlastad, den fcilles till dubbla böter emot hvad här ofvan blifvit utstakadt; och eger Konungens Befallningshafvande, Domare, Kronobetjent eller annan tillstädes varande förrättningsman, att en sådan genast afvisa, eller, der omständigheterne så fordra, med honom låta förfara, på sätt y §. här nedan förmäler. Hvad allmänna Lagen i 3 Cap. 4 $ MissgerningsBalken, Kongl. Brefvet den iy Augusti 1^38 och Kongl. Förklaringen den 2g November 1823, för fylleri i kyrka stadga, kommer äfven hädanefter att ega rum, jemte det ansvar, som denna Författning för fylleri i allmänhet föreskrifver. Eho, som trugar eller förleder annan att förtära starka drycker, så att han deraf blifver öfverlastad, bote hvarje gång Tre Riksdaler sexton skillingar. Öfvermage, som af starka drycker öfverlastar sig, ages af föräldrar eller husbonde, i närvaro af krono-, stadseller police-betjent; men den, som till öfverflödig förtäring en sådan förleder, bote Sex Riksdaler tretiotvå skillingar. 2 §. Prestman, sorn under tjenstens utöfning är af starka drycker öfverlastad, vare sitt prestembete och innell afvande tjenst förlustig.
R:dr af de medel, hvilka blifvit afsedda i och för Kassa-Kreditiv-rörelsen; få Fullmäktige tillkännagifva, att sedan berörde summor vid slutet af nästlidet år blifvit till utlåning åt allmänheten vederbörande Diskont-Kontor tillställde, någon fråga hos Fullmäktige icke uppstått, hvarken om indragning af större eller mindre del af Laneeller Kreditiv-rörelsen, eller om försäljning af räntebärande papper, då icke allenast uttagen af silfver från Banken under innevarande år jemförelsevis varit mindre betydliga, utan äfven Banken haft tillfälle, att, genom uppköp af vexlar, bibehålla Metalliska Kassan vid ett ungefärligen lika belopp; hvilket förhållande egentligen torde få tillskrifvas den omständighet, att Smålands Hypotheks-Förening upptagit ett utländskt lån, som fyllt Börsens behof af vexlar samt lemnat Banken det uppkomna öfverskottet. § 22. Af det Sammandrag, hvilket föres i Fullmäktiges Expedition öfver dit ingående rapporter, angående Sedeloch Depositions-Skuld samt Metallisk Cassa, inhemtas förändringarne med Bankens Sedelstock; och Fullmäktige anse sig således endast böra redogöra för förhållandet i berörde afseende den 9 dennes. Behållning å räkningen för Riksgälds-poletternes inlösen 72,252: 28. 10. D:o å Depositoch Kreditiv-räkningarne 8,237,407: 48. 6. Afgår, jemlikt Banko-Reglementets 123 t§; Riksgälds-Kontorets Kreditiv 1,000,000: Vexlingsförskott till landsorterna 65,801: 22. — Inlösta otydliga sedlar af äldre slaget 8,874: 48. 4. Indragning af Laneoch Kreditivrörelse. Bankens Sedelstock. 14 Banko-Fullmäktiges Berättelse. Utmjntningen Silfver. Inlösta otydliga sedlar afj ny^ are slaget 2,616: 32. Bankens Guldoch Silfvertillgång uppgick samma dag, evalverad i R:dr Eko, till 12,494,003: — 2.
Dessa banor ge för närvarande icke någon ränta på anläggningskostnaden och man måste tili och med årligen göra tillskott för att betäcka driftkostnaden, men det oaktadt iortgår man med jernvägsbyggnaderna derstädes i samma storartade skala och finner ersättning i ökadt jordvärde och ökad produktion. Banorna i Canada kosta i medeltal omkring 1,320,000 rdr rmt för Svensk mil och. hafva en spårvidd, som är 5A dec.-tum bredare, än annars är brukligt, för att derå kunna begagna ännu tyngre och kraftigare lokomotiver. Denna spårvidd bestämdes af en komité af Englands utmärktaste ingeniörer och är äfven begagnad i Irland. I Ostindien är spårvidden sednare bestämd ännu större eller till 5^ fot Engelskt mått, och hafva dessa större spårvidder visat sig för trafiken särdeles lämpliga. Lokomotiv-konstruktörer i allmänhet anse den bär i landet använda spårvidder af 4 fot 8 dec.-tum 3 linier Svenskt eller 4 fot 8^ tum Engelskt mått vara något för smal, men man har dock, då man nu vant sig dervid, funnit den ganska användbar. Man tyckes i allmänhet med smalspåriga banor mena banor med mycket lindrig anläggningskostnad, men skillnaden i spårvidd och anläggningskostnad och synnerligast den del af denna sednare skillnad, som beror af spårvidden, är icke så stor, som man i allmänhet föreställer sig. De sednast här i landet utförda smalspåriga banor hafva en spårvidd af 4 fot 1 dec.-tum och -jAj linier. Jernvägar med denna spårvidd hafva i medeltal kostat minst 500,000 rdr rmt per mi!, Borås-Herrljunga 540,000, Hudiksvall-Forsa 554,000 och Söderharnn-Bergvik 483,000, hvaremot långa sträckor af statens jernvägar ej uppgå till dessa summor per mil, till följd af gynnsamma terrängförhållanden.
Befallningshafvande och vedei börande Do T)rn 5 Martii, *9* mare, att, vid vissa tillfällen, extra judicialiter afstraffa brottslingar. Herr Stjernstam, Ludvig, rappläste följande: (Se Bilagan N;o 7) Och fann Ridderskapet och Adeln för godt, att så vål Friherre Rehbinders ofvannämnda Memorial, som Herr Stjernstams, i anledning deraf, nu afgifne yttrande, till Lagutskottet remittera. Föredrogs å nyo Herr Thams, Wollrath, den 10 sjstlidne Februari förmiddagen väckte motion, angående antagande af en allmän Näringsfrihet, såsom medel till den nuvarande förlägenhetens afhjelpande; jemte de i samma ämne den 15 sistlidne Februari afgifne yttranden af Herr von Hartmansdorff, August; Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus; Herr Rosenblad, Bernhard; Herr Tham, Wollrath; Herr Lefrén, Johan Pehr; Grefve Cronhjelm, Polycarpus; Herr von Qvanten, Carl; Friherre Björnstjerna, Magnus; Grefve Posse, Carl Henric; Herr Pereswetoff Morath, Anders Vilhelm; Friherre Anckarsvärd, Carl Henric; Friherre Boije, Ludvig; Herr von Heijne. Georg; Herr Mannerstam, Johan; Grefve Lövenhjelm, Carl Axel och Friherre Cederström, Jacob. Herr Silfverberg, Magnus Diedric, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande: 19 (Se Bilagan N:o g.) Herr Grefven och Landt Marskalken hem* stållde att så vål Herr Thams ofvannåmnde motion, sorn de i samma ämne, så vål den i5 sistledne Februari som denne dag af åtskillige Ledamöter afgifne yttranden, måtte till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten re«; mitteras; hvilket bifölls.
För här nedan omförmälda hamnbyggnadsoch harnnförbättrings-arbeten samt nedannämnde åars upprensning rn. in., hafva Rikets Ständer, under de för dylika statsbidrag, enligt § 100 af detta reglemente, vid innevarande riksdag stadgade åligganden och förbehåll, beviljat följande anslagsoch lånesummor, vid hvilkas från Riksgälds-kontoret skeende utbetalning de härvid tillämpliga föreskrifter, som samma § innehåller, komma att tjena till efterrättelse: l:o för uppmuddring af hamnen vid Ystad, Sextiotusen R:dr, hvaraf högst 20,000 R:dr såsom anslag ulan återbetalningsskyldighet och återstoden såsom lån, emot förbindelse för nämnde stad att ansvara för detta arbetes fullbordande inom Fem år; 2:o för hamnbyggnad vid Borgholm på Oland, ett anslag af Tjugeettusen sex hundra R:dr; 3:o för Tätning af segelleden i Stångån mellan staden Linköping och sjön Boxen samt denna ås upprensning, ett anslag af Sextontusen sexhundrasextiosex R:dr 32 sk.; 4:o för Arboga ås uppmuddring mellan staden Arboga och Hjelmare kanals utlopp vid Grafudden, eli anslag utan återbetalningsskyldighet å Tiotusen R:dr och ett lån å enahanda belopp, eller 10,000 R:dr; 5:o för upprensning af samma å mellan sistnämnde ställe och Mälaren, ett anslag å Femtonlusen R:dr; och 6:o för upprensning och fördjupning af Köpings å, ett anslag utan återbetalningsskyldigbet ä Tjugesexlusen sexhundrasextiosex R:dr 32 sk., och ett lån å Trettontusen trehundratretiotre R:dr 16 sk. § 90. Till bestridande af kostnaderna för återstående hamn-arbeten vid Ahus samt Hernesta kanals fullbordande, äfvensom för muddrings-arbeten och kajbyggnad vid Christianstad, hafva Rikets