Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan detta förhålhnde nu är fullkomligen utredt, är den slutföljd klar, att långt ifrån att utdrifva Judiska Nationen från ett Land, der de på Konungs och Ständers försäkran om beskydd bosatt sig, med förlitande att den ära och ordhållighet, som från urminnes tider utgjort grunddragen i Sven - Den 15 Juni, 343 ska nationalcaracteren, skulle blifva en tillräcklig borgen mot egennyttans eller földomens blinda förföljelseanda} men snarare genom klokt beräknade Författningar bör söka uppmuntra och leda Judarnas omtanka och företag på sådana vägar, hvarigenom de kunna blifva mest gagnande för Staten, * Dessa sanna och enkla grundsatser för en säker ledning till försiag at eit nytt judeReglemente har Utskotta uti det afgilna Detänkandet så klart utvecklat, att jag dervid intet finner att tillägga, bien hvad Höglofl. Utskottet på sådana grunder uppgifver såsom resultat, synes mig reku ti 1 aira delar svarande emot de föregående ptin iperna. 1:0 Anser jag de redan här bosatte Judar och deras barn icke skäligen kunna åläggas svårare vilkor, än de som voro löreskrifna vid deras inflyttning, så vida såtLne skyldigheter, som dem åläggas, icke äfven skola sträcka sig till andra som drifva samma handtering, och för hvars utöfning afgiften föreskrifves. Det enda undantag jag härvid anser lämpligt, vore att de, i stället för uppvisande af en viss summa, till Burskaps vinnande, densamma deponerades i något afRikets Penningeverk, mot erhållande af 5 procents renta. Och sådant på den grund, att man har all anledning tro det missbruk lätteligen kan ske på det hittills föreskrifna 344 Den 15 Juni. sätt, nemligen då summan endast behöft uppvisas. 2:0 Med erkännande af nyttan att Judar ingå i producerande handteringar och handtverkérier, tror jag det icke vara förenligt, att dertill för dem göra utvägarne svårare än för alla andra
ett väsen berusade m i g tillhör er till hjertat, o c h erfar, hvilken präktig, flieka ni är, nu känner jag, att j a g lefnad o c h alltid skall tråna efter de läpröfvat ... » rodnade litet vid denna öppna förklaring o c h blef förlägen. och kanske en tröst N i får nu o m ni vill eller ej • — hvad — om ni förvånas eller förslog sina armar o m min hals. Våra att bäfva. » En afundsvärd man! » utropade grefve Bingen. Den unge mannen tömde lugnt sin tekopp. återstår derur. mig endast att draga en sems » Det moral Ser ni, kära vänner: de kyssar vi röfva måste betala med 50 lire, k o m m a egentstå oss dyrt. D e t är de kyssar vi erhålla utan vårt åtgörande, som k o m m a att stå oss dyrast. Viljen I ha b e v i s? — från Villa de Fenestrelle D e n unga är hustru! » nu — (Slut.) då er aldrig skall glömma den der kyssen under hela Hon mindre melodiska stämma, känna par, hvarifrän j a g kan tyrannisera skönhet så ljuft smekande tränger En Hon Hon min hjertegod tycker ligen ej att skälmskt. såg er sofvande. N u då jag åter får belärt det kärleksskyldig er en godtläppar förenades i en brinnande kyss, som k o m och jag för också skräckes. » damen min som än och m i g var den farlig, det märker j a g i obehaglig timme inför polisen, utan för er skull. menniska, Dermig ... » er, ju det medvetna större s t r a f f e t. räckligt, då j a g stod der borta vid gallerporten undra är ännu en kyss — ni M e d kyssar måste frågade hon är måste Den tyvärr för e r? För emot för j a g här o m den gick i tusende bitar, o c h nyste, hahaha, Denna som för blott var en obetänksamhet, som ej förspelet. » Han Jag » Jag som ni ä r. det skrattande. skall tro, att vi här ha ett att jag aldrig än mött en så uppanstötligt, Ni hon ej min underordnade.
VÅRA ILLUSTRATIONER. TjiN MÄRKELIG KVINNA var den i daga * ne i Paris aflidna m:me Coralie Cahen, öfver hvilken hennes landsmän med rätta kunde vara stolta. M:me Oahen, som var född i Nancy 1832, hade varit gift med en läkare. Kort före kriget 1870 förlorade hon sin man och sitt enda barn, en dotter. Vid krigets utbrott fick hon då den vackra tanken att upprätta en ambulans, som uteslutande skulle vara afsedd för underofficerare och menige man. Vid de första kanonskotten var m:me Oahen redo och sysslade själf med de första sårade på slagfältet vid Borny. Under hela Mefz ' belägring stannade hon på sin post och räddade hvarje dag otaliga människolif. Efter att ha varit i breschen under ett hälft år, först i Metz, sedan i Vendöme, beslöt m:me Cahen att begifva sig till de tyska fästningarna för att uppsöka franska fångar och återvända, först när hon skaffat dem alla friheten. De flesta andra skulle helt säkert ha misslyckats under denna svåra mission, men hennes rykte hade ilat i förväg. Kejsarinnan Augusta mottog henne med öppna armar och ' underlättade hennes värf. Till i slutet af april 1872 hade m:me Oahen besökt 66 fästningar, och det fanns ej en enda fransk fånge kvar i Tyskland. CORALIE CAHEN. M:me Coralie Cahen, som för sina utomordentliga fosterländska förtjänster dekorerades med den hederslegion, hon å vårt porträtt synes bära, hade — 5 — IDUN 1899. af det ädla spelets utöfvare i de bägge världsdelarna på ömse sidor Atlanten. Vår bild i dagens nummer är hämtad från en större täfling, som nyligen afhölls i London, hvarvid England och Amerika täflade om det internationella segerpriset. Massor af intresserade schackspelare voro församlade i de lokaler, från hvilka den atlantiska underhafskabeln förmedlade pjäsernas gång, och med spändt intresse följde de striden, som slutade med seger för amerikanarna. DAE UROPEISKA MER PÅ AUDIENS HOS ÄNKEKEJSARINNAN AF KINA.
Dessa läroverk voro från äldre tider mindre att anse såsom skolor, än såsom ett slags landsorts-universiteler, vid hvilka ett mindre antal lärare föredrogo eller, såsom det hette, föreläste hvardera sin vetenskap för en till mognare år kommen, sällan talrik ungdom. Någon egentlig skoldisciplin kom der icke i fråga och ordnandet af undervisningen kunde, då hvarje Lektor hade lika stort antal läsetimmar, och undervisnings-ämnena voro jemförelsevis fä, icke innebära synnerliga svårigheter. Vid gymnasierna blef fördenskull, med efterföljd af hvad vid universiteterna var öfligt. Rektoratet ombytligt, icke genom förordnanden på vissa år, utan genom smccessivt inträde efter ålder, så att hvarje lärare under loppet af ett år förvaltade denna icke synnerligen mödosamma befattning, och Lektorerne således i sjelfva verket egde hvardera lika stor de! i läroverkets styrelse. För den yngre och talrikare afdelningen af hvad som nu benämnes högre elementar-läroverk, eller den gamla nederskolan fanns alltid en ständig Rektor; likaså för alla trivialoch apologist-skolor i städer, der intet gymnasium var. Också hafva de läroverk, hvilka motsvarat gymnasium 32 SkifsC t sko t tuts Utlåtande N:o 148. och skola i förening, såsom katedral-skolorna i Upsala och Lund samt de nyare elementar-läroverken i Orebro och Jönköping, städse haft ständiga Rektorer. De förhållanden i afseende på undervisningen, under hvilka nämnde ordning iakttagits vid gymnasium, äro numera hell och hållet förändrade. Redan för längre lid tillbaka begynte gymnasierna antaga en större likhet med öfriga elementar-läroverk, i sammanhang hvarmed brister i disciplinen visade sig, till hvilkas afhjelpande en större stadga i Reklors-embetets utöfning ansetts erforderlig. Ännu mera genomgripande är den förändring, sorn inträdt efter det Kongl. Cirkuläret af den (5 Juli 1849. Gymnasierna hafva numera upphört att vara särskilda läroanstalter och i stället har bildats en högre afdelning af elemenlar-iäroverket, helt och hållet förenad med den lägre.
Voteringen börjades klockan 8 e. m.; och befunnos vid dess slut, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 94. Nej — 53. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskälken förklarade, att Tjugonde Punkten således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skal ken tillkännagaf, att Herr Berg von Linde, Johan Albert, afsagt sig sin plats i Lagutskottet, samt Grefve Mörner, Carl, sin plats i RiddarhusUtskottet, båda i anseende till förestående afresa från Riksdagen. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 9 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Tisdagen den i3 Oct. 1829. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Föredrogs ånyo Herr Crusenstolpes, Magnus Jacob, den 12 dennes eftermiddagen på Den 13 O c t o b e r. 99 bordet lagde Motion, innefattande hemställan, att de öfrige RiksSlånden måtte inbjudas att instämma ntiRidderskapets och Adelns, i afseende å a5:te Punkten af StatsUtskottets Utlåtande N:o i32, fattade beslut, angående Anslaget lill FörsvarsVerkets Materiel. Herr Hjerta, Gustaf:
A.4'5. XX. E. 106. — N:o 160. öfver väckt motion om ändring i sättet för besvärs anförande emot Öfverståtliållare-embetel? och Konungens öfrige Befallningshafvandes beslut i mål, angående brott emot polisförfattningarna, m. m XVIII. B. 4^- A. 174. XIX. E. 49. — N:o 161. i anledning af väckt motion om ändring af 9 och 10 capillen Kyrkolagen. XVIII. B. 46. A. 174. — N:o 162. i anledning af väckt fråga om lagstiftning för hypolbeksföreningar. XVIII. B. 46- A. 174. — N:o i63. i anledning af väckt motion örn ändring, dels af Kongl. Förordningen den r Juni 1748, angående förmånsrätt för lån, som af Brandförsäkrings-contoret i Stockholm till husens försäkrande undfås, dels af 6 § i Kongl. Majas för samma conior, den 19 December 1807, utfärdade reglemente. XVIII. B. 226. XIX. A. 3o5. — N:o 164. i anledning af väckt motion om upphäfvande af Öfverståthållare-embetets den 28 December 1815 utfärdade kungörelse och förbud mot tryckta skrifters utdelning eller försäljning på gator eller i portgångar i Stockholm. XVIII. — 165- i anledning af väckt motion, alt utmätt fastighet må på auction försäljas endast i uppslag. XVIII. B. 227. XIX. A. 3o9 XXI. TJ. 36o. XXIII. A. 131. — N:o 166. i anledning af erhållna återremisser utaf Utskottets betänkande N:o 42> öfver väckta motioner 0111 Förliknings-comiteers inrättande. XVIII.
Med ändring af Utskottets förslag i första momentet af 13 punkten, höjdes, i enlighet med Kongl. Maj :ts förslag, den tillstyrkta aflöningen för en Machi nist-officer, som tillika har uppsigt öfver Carlskrona stations smedjor, ångmachiner m. m., till 3,000 R:dr Riksmynt, kommande alltså anslags-förhöjningen för Flottans Machinist-oflicerare att ökas med etl belopp af 500 R:dr samma mynt. Och godkände Ståndet de tabeller, som äro detta Utlåtande bifogade, så vidt deri upptagne summor icke beiinnas stå i strid med förestående beslut. Frän Hederv. Bonde-Ständet. Den 8 Juli förmiddagen. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 72, angående reglering af utgifterna under Riks-stalens_Femte Hufvud-titel, fattades följande beslut, angående: Sjöförsvars-departementet : l:o. Aflöningen för Departementets Chef blef, med ogillande af Utskottets Utlåtande derom, bestämdt till 12,000 R:dr. 2:o. Af de enligt tabellen N:o 1 föreslagna löner för de vid Departementets Kansli-expedition anställde embetsoch tjenstemän bestämdes Expeditionschefens till 5,000 R:dr; Expeditions-sekreterarens till 3,500 R:dr; Protokolls-sekreterarens till 3,000 R:dr och den jemväl såsom Registrator tjenstgörande Kanslistens likaledes till 3,000 R:dr. Utskottets Utlåtande i öfrigt, angående aflöningen vid nämnde Kansli-expedition, bifölls, med iakttagande allenast af den rättelse, i afseende å tillökningen i Expeditionens anslags-summa, som af nu fattade beslut uppkommer. 5:o. Hvad i afseende å de vid Departementets Kommando-expedition anstälda personers aflöning blifvit af Utskottet hemstäldt och tillstyrkt, bifölls. 4:o. Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena.
Uti förslaget saknas alldele8 stadgande derom, alt belalbasvare eller militaiv-tvusosa, dä, ester föregående varning, solkbojaen ej annoiled«8 kan asllälla8 lian valdemina söretag, än medelst inbuggning; elier att laesäiilasvare eller tru^^, dä de idisva tor 8ine ^er80ner enskildt sorolämslade, doek utan att kunna kallas väldtöide, oela sädant, ester varning, icke Ujapliör, ävo svie svän ansvar lör de jaäloijder, som vagnens användande kan medlora; ätvensom att kesälllasvare eller tvu;ap döra e>;a vitsord rörande ej mindre de ät^ärdev, de sjelsve vidtagit till folksamlingens skingrande, än de sövoläm^ningav, som jaersoner låland tolkmassan kunna mot dem lorökva, sä vida ieke ösvervägande bevisning om ett annat sorliallan - 3o Lon»/. /Var//»n Lro/>o^/t/on, L:o ^3. cls kau sörstes. Väl sinnes i sörslaZet intaAet, att, om upprorsman ^rspss, säeiliut är vara keliölliAS sor att krsrla (lön militaira styrkan, som snriast Ajort siu sk)'leli»Iist, llän olisliöriAs anAisvslssr osl, rättsAanAar.
Resten användes till arbeten för allmän räkning, elfer export-, odlingsoch anläggnings-premier, men skall ovillkorligen äter utgå i rörelsen. 4. Ända lill dess Coursen genom Oeconomiska och Commerciella författningar blifvit nedfälld till 96 skilling på Hamburg, företages ingen den minsta Financeåtgärd till dess styrande. Men genom det i förra N:o nämnda anslag tillskapas en särskilt Cassa i Banquen, som emottager och inköper det silfver, som erbjudes efter 96 skillings Cours, och samma insatte silfver åt den först kommande efter samma Cours åter utlemnar. Så snart på detta sätt är insatt 25o,ooo R:dr i silfver, fortsattes enahanda operation efter 90 skillingars Coursberäkning; då 5oo,ooo är insatt, efter 84 skillingar, och så vidare, med 6 skillingars minskning för hvarje insatte 25o,ooo R:dr. Ingen annan Coursstyrningsåtgärd vidtages af Banquen. 5. Till ersättning af den plats, en och två Riksdaler Riksgäldssedlarne i allmänna rörelsen upptagit, utgifver Banquen hädanefter sedlar på f saint ifR:dr Banco valeur. 6. BancoFullmägtige publicera Banquens ställning, med undantag af Silfverfondens belopp, årligen. I intet fall få nya sedlar utgifvas, utom i de händelser N:o 14 omtalar, i fall det i N:o i3 omtalade anslaget ej hunnit uppfylla behofvet. I ingen annan händelse får den i N:o 1 och 2 nämnda orubbade Sedelstocken minskas, utom i den, att lånebeliofvet minskas, och någon del af de för året anslagne lånerättigheterne ligga obegagnade. Den i5 April. Fortfar Coursell att falla, så åstaclkommes väl genom den anstalt, jag föreslagit, en förlust för Banquen, men den är fullt ut betalad genom den vinst, som Nationen då gjordt, och hvarigenom Coursens fällande åstadkommits. Till erhållande af Fond för denna Coursstyrnings-anstalt, anser jag kunna afsättas 100,000 R:dr årligen.
Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga remiss uppå Landshöfdingen m. m. Grefve von Ros ens underdåniga ansökning om befrielse frän ansvars-skyldighet i aflidne Kronofogden J. Grönvalls Ballance. S. A. K. Cjenom Nådig Remiss af den 1 sistlidne Februarii har E. K. M. till Riksens Ständers 4 i Underdåniga Skrif velter. Stats-Ulskott öfverlemnat Landshöfdingen i Götheborgs och Bohus Län, m. m. Grefve Axel von Rosens underd. ansökning, att sedan, genom E. K. M:ts Utslag den 4 Maji l8ai, angående den af förre Kronofogden i nyssnämnde Län, Jacob Grönvall, åsamkade Ballance, Grefven, som åsidosatt den honom åliggande tillsyn å Kronans säkerhet hos Grönvalls Cautionister, blifvit dömd, att halla Kronan skadeslös för hvad samma cautionister ej kunde gälda af de 1,500 Rtdr, för hvilka de borgat, E. K. M., med nådigt afseende derå, att Grönvall varit antagen Kronofogde inom Götheborgs och Bohus Län, före den tid då Grefven förordnades att derstädes vara Landshöfding, och att, såsom Grönvalls Cautionister, blifvit af dennes broder, X^andskamereraren Johan Grönvall, uppgifne arne personer , hvilkas vederhäftighet var allmänt känd, i nåder täcktes befria Sökanden från den honom i ofvanberörde måtto ådömde ansvarsskyldighet, hvilken skulle föranleda dertill, att han komme att betala hela summan , sedan nu mera utredt vore, att de sålunda uppgifne personer icke varit Kronofogden Grönvalls Löftesmän, men att, innan Grönvall erhållit afsked, de verkelige Cautionisterne aflidit, och efter dem någre tillgångar icke funnits. Detta hafva Riksens Ständer 1 öfvervägande tagit; och som E. K. M:ts och R.
Nådiga disposition, för att användas till lön åt någon Fältmarskalk, eller General; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med afslag å Utskottets ofvannämnde Utlåtande, bifalla hvad Kongl. Majrt uti Dess högstberörde Nådiga skrifvelse föreslagit; uti hvilket beslut de öfrige Respective RiksStånden skulle vänligen inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den io dennes afgifne, samt den 16 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 12 sistlidne Maji meddeldte Betänkande, angående medel till Svenska Theaterns underhållande; biföll Ridderskapet och Adeln SlatsUtskottets Utlåtande med den förändring, att, i stället för att den af Utskottet föreslagne afgift skulle sträcka sig till resande, hvilka ankomma till Hufvudstaden, och åstunda härstädes bevista Spectaklerna, de å landet boende må äga alt, om de sådant åstunda, vid Mantalsskrifningarne anteckna sig till deltagande uti ifrågavarande Spectakel-afgifts erläggande. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den i5 dennes afgifne, samt den 16 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande öfver den, i följd af Kongl. Majits Nådiga proposition, till förnyad handläggning remitterade fråga, om beviljande af ett lånpbiträde Den 20 Junii. 265 från Banken till Götheborgs Stad, blef samina Utlåtande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, tili BancoUtskottet återförvisadt. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och gillades StatsUtskottets den 24 sistlidne April afgifne, samt den 2 derpå följde Maji på bordet lagde, Utlåtande, angående medel till den föreslagne inrättningen af en BergverksSkola. Ut supra.
Sjöförsvar är nödvändigt för att, sä länge som möjligt, förhindra landstigningsförsök och sedan oroa fiendens communicationer; 2:0 att fienden, i händelse han lyckas någorstädes landstiga, mäste oförtöfvadt anfallas af den närmast stäende del af Arméen och de angränsande Provincernes 5 Beväringsclasser; 3:0 att, i händelse fienden, detta oaktadt, lyckats att fästa sig i landet, verkan af Centralförsvaret dä inträder i sin fulla kraft. Häraf följer således behofvet af Flottor; —• en forokad öfning för Beväringen—;och Central-Fastningar. Friherren är förvissad, att vi kunna afvärja hvilket anfall som helst, blott en fast vilja och ett lugnt förtroende till Konungen sammanhåller våra bemödanden för den heliga saken: Fäderneslandets Försvar; anseende i detta, som i många andra fall , talen göra mindre till saken och handlingen mer. Grefve Rosen, Adolph, yrkar nödvändigheten af ett Sjöförsvar, visar möjligheten deraf, samt utreder anledningarne till den förmodan, att väsendtliga förändringar i Europas Sjökrigsanstalter, i följd af ångkraftens användande, skall komma att ega rum. Herr Lefrén, ffohan Pehr, delar i allmänhet Grefve Brahes och Friherre af Nordins åsigter, men yrkar: 1:0 att Landets säkerket ytterst och egentligen hvilar på samtlige Medborgares förmåga och deraf uppkommande vilja io Statssamt Oec.-Vtsh. Uti. N:o 84. att personligen deltaga i Landets försvar, och att ett val ordnadt systern för folkets upplysning och vapenofningar utgör hufvudvilkoret för uppkomsten och bibehållandet af en sådan förmåga; anserej nödigt eller klokt att utsträcka nuvarande Beväringsskyldighet, icke eller att exercice eger ruin under alla Bevärings-åren, men säger bestämdt, att den närvarande är för inskränkt, samt anser 3:ne Exercice-möten vara tillfyllestgörande och nödvändiga; 2:0 att
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 8 Augusti. Prest-Ständet den8 . » - Borgare-Ständet d. 8 - Bnde-Ständet den 8 « - Gtormägtigste Allernädigste Lonung! 3 anledning af hos Riksens Stander gjord framställning rörande billigheten deraf, all likhet i Lönewillkor, efter enahanda princip, fastställes för de Reducerade Officerarne af Lif - Gardet till Häst och f. d. Swensta Gardet, med Officerarne af f. d. Östgötha Cavallenoch Adelsfane-Regementerna, pä sätt, som nied Vefla Officerares rättmätiga anspråk - Den 8 Augusti. 2405 sprak och Statens tillgångar bäst är förenligt, hofwa Riksens Ständer, i bctragtande deraf, att för de Reducerade Officerarne af nvflnämnde GardesRegementer en tid af älta är bliswit utsatt för bibehällandet as deras innchafde Löningswiökor, funnit rättwist, att nägon wifl tid äfwen fastställdes för Jnnehafwarne af de till indragning bestämde Indelningar, Löner och Boställen wid f. d. Östgötha Cavallen, och Adelsfane-Regementerna, efter hwarS förlopp vefla Löoeförmäner vwillkorligen borde till Stats-Merkel indragas.
Besvärsooh Ekon.Utsk. ensamt behandlas. Dc,n 4 April. 95 Föredrogs lill pröfning BancoUtskls den 1 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 7, i anledn. af gjoid hemställan, ang:de uppsmällning och onunyntning af bankens förtåd uti lopparskiljemynt af gansia pregeln. Hr von Hartmansdorff, Äng.: BancoUtsk. medgifver, att den i fråga v. ommyntningen lomme att medföra en icke obetydlig förlust för banken. Huru stor förlusten blir, säges likväl icke uttryckligen. Men det står att läsa i BancoUlskrs mern. N:o 4> hvarest det sidan , raden näst den sista, heter, att förlusten sannolikt skulle uppgå tili 10,000 r:dr för ommyntningaf hvad som redan finnes i banken af det gamla kopparmyntet. Då nu BancoUtsk., i det förevar, meni., föreslår ommynlning icke blott af bankens nuvar. förråd af kopparmynt af gamla pregeln, utan äfven af det belopp dylikt mynt, som hädanefter till banken ingår; sa skulle följaktligen förlusten blifva större än 10,000 r:dr. Hvad blefve nn vinsten af dessa kostnadssummor? Ingen annan än alt allmänheten finge ett vackrare mynt att handtera. Förjengsådan vinst synes mig en så stor summa, som 10,000 r:dr, icke böra uppoffras. Om bänken, såsom jag väl vet, liar penningar i öfverflöd, så gifves det utvägar att använda dem bättre än på detta sätt. Om B. St. ville använda dessa medel till upprensning af Stångån i Calmar län och Östergöthland, hvartill erfprdras just den summan, och hvaraf vinsten blefve 5,100 tunni, jords befrielse från att vara vattendränkt; månne det icke vore mera skäl, än att bekosta den på ett sätt, hvaraf enda gagnet vore glansen på myntet och likheten deruti? Jag anhåller, att B. o. Ad. antingen måtte återremittera eller afslå betänkandet.
Men då fråga nu är, att bifalla BancoUtskottets Betänkande, så, enär Ridderskapet och Adeln förledne plenidag beslutat, att undersökning Om DiscontDirectionens förhållande icke skulle äga rum, kan jag ej dölja min öfvertygelse att det ingalunda voie rätt, att i dag ogilla Samma förhållande. Jag vill ej yttra mig, om det vore consequcnt elier icke, men jag instämmer med Hans Excsllence Herr Friherre af Wetterstedt deruti, att det är Ridderskapet och Adeln värdigt, att alltid följa enahanda princip. Och det skulle naturligtvis vara mycket obehagligt för Grefve von Platen, oin vi nu fattade ett motsatt beslut mot förledns Plenidagens. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: 03gtadt allt hvad Friherre Bojie nyss anfort om inconse - 144 Den 18 Junii f, nu quensen deraf att nu gilla BancoUtskottens Betänkande sedan laglig undersökning blifvit afsiagen, kan jag likväl ej underlåta att till Protocollet anmäla, att, ehuru jag i förra Plenum yttrade mig emot undersökningens anställande, jag likväl högeligen hade önskat, att den handling aldrig existerat, som nu är föremål för Ridderskapets och Adelns bedöm' mande, och jag förklarar det jag, förblifvandä vid min förr yttrade tanka, alldeles ogillar det DtscomDirectionens förfarande, hvarigenom » o&3,ooo R:dr blifvit dragtie utur Discöntrör isen, och nedlagde på Canalarbetet, hvarifrån öc aldrig kunna till Disconten återgå; samt öfverlemnar i öfrigt till Ridderskapet och Adeln, att i denna fråga taga det beslut, som lämpeligast syrns. Jag kan för min del alldeles icke finna någon inconsequens deri, att ogilla en handling, utan att låta inför laglig Domstol för handlingens upphof och fölider tilltala de personer, hvilka vållat densamma. Herr Manner stam: