Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I allmänhet älska vi icke undantags-lagstiftning; och jag tror icke heller att Ilr Gr:n kan upgifva något skäl för, att då det större antalet af ångfartygen blifvit befriade från denna skyldighet, icke äfven den återstående delen skulle blifva det. Gr. Puke: Det är visserligen en sanning, att, såsom Frih. Raab sagt, en del fartyg blifvit befriade från skyldigheten att taga lots, och jag vill icke yttra mig om huruvida det kan vara förenligt med lotsverkets bestånd; jag får blott anmärka, att seden tillkommit vid början af ångfartygens inrättande här i landet, då man ansåg det vara skäl att upmuntra desamma. Jag vill dock uplysa om, att ångfartygen icke äro ovilkorligen befriade från oftanämnde skyldighet, utan i vissa Resolutioner stadgas en sådan befrielse: »såvida icke gällande författn:r deremot strida.» Sålunda äro t. ex. fartygen, när de komma från öpna sjön, skyldiga att taga lots tilldess tullbetjente komma ombord. Beträffande Frih. Raabs yttrande, att om 8 eller 9 fartyg ensamt skulle vara skyldige att taga lots, torde detta bereda fartygens undergång , så är det ett misstag af Frib:n, ty de 9 fartygen skulle icke komma att betala mer än vanliga lotspengar och jag vill till och med anse nödigt, att de fartyg, som erhållit denna befrielse, måtto åläggas att betala lotspengar. Jag kan icke föreställa mig att de skola varda derifrån befriade för evärdeliga tider. Vid vissa tillfällen talar man om att man vill hafva lotsar, men deremellan vidi man icke göra några upoffringar för att do skola finnas. Och hvaraf skola de då lefva? Den lön de af Kronan erhålla är högst obetydlig, täger man då bort lotspengarne, blifva de ruinerade. Ilr Printzensköld, Carl: Man ser hvartill det leder när fördelar meddelas åt en, utan alt andra lika berättigade komma o * deraf i åtnjutande. Man trodde sig göra väl då man lemnade de första fartyg, som här gingo med ånga, frihet från skyldigheten att taga lots när de ankommo till skären.
Arvode för trägnare tjenstgöring 1,000: - 200: - 700: - 200: - 150: - 700: - 100: - 150: - 2,100: - 300: - 700: - 140: - lr 800: . 600: . 450: , 400: 1,200: 1,050: 950: 700: 2,400: Banco-Utskottets Memorial, N:o 66. 5 2:ne serskildt; arfvotlen flir ökadt regislrerings-arbete å lill>hopa ... 500: — Personell lör nuvarande innehafvaren, att utgå från och med innevarande års början lill och med det år, då nästa Riksdag slutar 160: — ^ Serskildta Biträden : 1 För Låne-Conlorens registratur, arvode 360: — 2:ne för Avis-lbtors utskrifning, hvardera arvode å 240 R:dr . 480: — i för Räkenskapernes afslutande inom den 1 Mars hvarje år, hvilket biträde Låne-Bokhållaren må, på eget ansvar, utse; arvode . 133: 16. B akt betjening : 6 Vaktmästare, hvardera Lön å 300 R:dr 1,800: — 7:o. Mom. t. Aflönings-Slaten för Låne-Contoren är fastställd, på sätt som följer, nemligen: De af Rikets Ständer förordnade Directeurer, hvardera arvode å 500 Kalr 2,000: - Banco-Ombudet, arvode ... 1,600: — Kamereraren, Lön 800: — B. För Läne-Contoret i Malmö: Bokhållaren, Lön 666: 32. Vaktmästaren, Lön 200: — 8:o.
La Bf Sk». L a 43,509 2,050 1,318 10 2,870 900 800 740 5 Summa Det nya privilegierade smidet med afdrag af den nedlagda manufakturen utgör sålunda 46,877 2,050 10 3,710 100 5 50,587 2,150 15 Tredjedels förhöjningen, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 26 Oktober 1838, är icke bär upptagen, emedan den icke tillhörer den nu ifrågavarande perioden och llere Bruksägare ännu icke sökt att få den begagna. Extra vågföringar äro icke eller kalkulerade. De vid Grufvorna, Bergverken oeh Bruken arbetande personers antal är svårt att bestämdt uppgifva, emedan drängar, dagakarlar, allmogens söner, Landtbönder och Bergsmännen ömsom sysselsätta sig med Bergsbruk och Jordbruk. Dc sjelfegne gruf-arbetarne i Bergslagen äro af Bergsfogden uppgifne till ett antal af 67 Hyltelolket till %.•••••••.» ••••• •••. 18 oell enligt till mig inkomne rapporter skulle de egentliga Brukssmedernas antal utgöra 241 Bergsmännen äro beräknade till 245; men härtill kan man lägga antalet af landtbönder, dagakarlar, drängar, Bergsallmogens söner m. fl.; som dels sysselsätta sig med de tili Bergsoch Bruksdriften hörande arbeten, såsom med arbetsbiträden vid grufvorne, hyttorne och Bruken samt med kolning och forsling m. m., dels med andre arbeten, sorn icke kunna räknas till denna näringsgren.
Föredrogs Högloflige Ridderskapets och Adelns ProtocollsUtdrag af den 5 dennes, med inbjudning lill Presteoch Bonde-Stånden, att instämma i Ridderskapets och Adelns genom Protocolls-Utdrag af deri. 37 sistlidne April meddelade beslut, öfver Stats Utskottets Utlåtande, N:o 448, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, IS:o 425, i frågan derom, att Utskottet måtte inkomma med förslag till förmulaire för den förbindelse, som skall af Hypotheks-Föreningar afgifvas:
För öfrigt finnas å landet följande fabriker, i Medelpad: 1 Repslageri med 2:ne arbetare och 450 R:dr i tillverkningsvärde och 1 Färgeri med 2 arbetare oell 550 R:dr i tillverkningsvärde; i Södra Ångermanland: 1 Läder garfver i och 1 Färgeri med tillsammans 4 arbetare och 1,100 R:dr påräknad inkomst, 1 Pottaske Calcinerugn samt ett nyligen anlagdt Ölbryggeri; i Norra Ångermanland: 1 Lädergarfveri, 1 Färgeri samt 3:ne Hästm äng lar, af hvilka en är förenad med en biekningsanstait efter utländskt mönster. Några Tegelbruk drifva® väl, deraf 1 å Hernön nära Hernösand i något större skala, men i allmänhet inskränkes och försvåras denna tillverkning af bristande tillgång på tjenlig lera. I Alnö socken finnas 8 st veken Kalkugnar, som tidtals äro i verksamhet och anses lemna ringa vinst. Ibland ortens binäringar intager linnetillverkningen främsta rummet. Den idkas öfver allt i Länet så, att det egna behofvet fylles och ofta något öfverskott till afsalu erbålles, men i större skala förnämligast inom en del socknar af Norra Ångermanlands Fögderi. Dessa socknars tillverkning af finare lärfter daterar sig från äldre tider. Redan vid 1747 och 1751 årens Riksdagar utsattes premier för näringens uppmuntran och dylika premier af allmänna medel utgå ännu årligen, år 1842 med ett belopp af 4,508 R:dr 25 sk. 6 rstr Banko, och utdelas på grund af en för lärfterne bestämd klassfördelning i måll af deras mer eiler mindre finhet och godhet. År 1777 45 tillverkades redan inom Nätra socken 30,229 alnar premielärfter.
Enligt det förbehåll Herr Kammarherren Silverstolpe i slutet af sitt anförande gjort att munteligen få besvara Herr Regerings Rådet Hallenstjernas tankar i detta ämne, utbad han sig få nämna i afseende på Herr Regerings Rådets första anmärkning, den, att genom inrättningen af det nya Adelskapet en Class-inrättning ånyo på Riddarhuset blifvit införd; att vore det fråga om Glassér på Riddarhuset efter det begrepp som vid detta ord under det förra Regerings sättet varit fästadt, då Class fördelningen utgjorde ett sätt att ofta genom Minoritetens tanka uttrycka Ståndets beslut, så vore det lätt att inse att en sådan Class-inrättning icke genom det nya Adelskapet blifvit införd: och vore åter fråga om en blott skillnad uti slag af adel, hvilka slag icke voro caracteriserade genom någon särskild inflytelse på ärendemes behandling, så existerade förut på Riddarhuset en sådan skillnad nemi. den emellan Grefvar, Friherrar och Adelsmän; och hade Herr Kammarherren under all 1 Stycket fr. o. m. orden Efter förrättad etc. t. o. m. orden att påminna. återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 665. Andra fördelningens protokoll den 20 juli, ovan sid. 277 med där i noter givna hänvisningar. 3 Jämför ovan sid. 277. Den 20 Juli 1812 289 den tid han Riksdagar bivistat aldrig funnit denna skillnad äga den ringaste skadliga verkan på ärenderne eller ens väcka missnöje och afund dessa slags Glassér emellan. Herr Regerings Rådet Hallenst jerna förklarade att han icke ment någon annan classification än den som upkomme genom inrättningen af ett Adelskap hvaraf blott en enda i sender vore delaktig men att för öfrigt funne Herr Regerings Rådet åtskillige af de af honom anmärkte olägenheter vid det nya Adelskapet i anseende till representationen vara afhulpne genom Herr Kammarherren Silverstolpes förslag att altid älste sonen jemte fadren skulle vara Adelsman, Friherre eller Grefve. Herr Kammarherren Silverstolpe utbad sig få erinra, att af den slags classification som Herr Regerings
Då jag för min del icke är nöjd med den behandling jernvägsfrågan i går rönt, får jag förklara att jag instämmer uti och delar den reservation som Frih. Palmstjerna och flere andra husets ledamöter redan afgifvit. Jag vill nu ej yttra mig om det, man kunde säga, olagliga sätt, hvarpå denna fråga, så sent på riksdagen till R. St. framkommit; icke heller påminna om hvad som eljest varit oundvikligt, eller att frågan bort remitteras till StatsUtsk. till undergående af den granskning hvaraf den nu är i saknad. R. St. sakna nu aldra först ett bestämdt varande anbud af något noga kändt och respektabelt handelshus, att mot vissa vilkor anlägga och fullborda banan. I det afseendet har åtminstone till min kunskap icke kommit något annat, än att ett handelhus i England finnes, som, under förutsättning af 5 proc:s garanti under loppet af vissa år å hela kostnadssumman för banan, vill åtaga sig, icke att göra densamma färdig, utan bemöda sig alt skaffa dem som taga aktier för ändamålet. •—• Och detta är en stor skillnad Mine Hrr! För närvande finnes intet anbud gjordt, att mot betingade vilkor företaga jernbanans byggande, utan vi stå qvar med blotta förhoppningen derom; för oss äro upoffringarne bestämda — det kommer an på huruvida något bolag, till företagets verkställande sig bildar eller icke; #ch att tvifvelsmål derom kunna hysas vill jag finna deruti, alt Orebro—Hult-bolaget, som för Irenne år tillbaka grundades, icke ännu trädt i verksamhet och alt ännu icke ett spadetag gjorts af arbetet. Detta förhållande visar att huru stor benägenheten än tyckes vara för jernvägar, har dock ännu icke förtroendet derför stigit till den grad, som kan förutsättas af de många, 9 H. 32 498 Den 28 A ugusti f. m. att jag så må benämna dem, brukspatronliga yttranden, dem jag i går åhörde. Jag respekterar visserligen Hrr Brukspatroners intresse, ty det är ett vigtigt intresse i Slaten, men hvilken dock äfven har andra mäktiga intressen att vårda.
Cederschiöld, att orden: ’’samhr sig menighet eller annan folkmängd" böra utbytas emot uttryckets ”samlar sig folkmängd, ’ enär eljest tvist kunde uppstå, om hvad här med menighet bör 4 Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 182. förstås och derförutan detta ord ej finnes öfverallt i Lag-förslaget tillhopa med ordet folkmängd begagnadl; af Hans Excellence Herr Grefve sd. Posse, Herr Lefre’n, Herr Biskopen Doctor Holmström, Herr Prosten Osterman och Herr Brinck, att det dernäst förekommande ordet "offentligen,” bör utgå ; till stöd för hvilken åsigt är anfördt, dels att detta ord skall göra meningen obestämd, dels ock att det skall vara öfverflödigt; af Herr Lefre’n, jemväl att ordet "tillhopa" här icke är be höfligty af Herr P. G. Cederschiöld, att uttrycket: "lägger det uppsåt å daga’' är så obestämdt, att det kan förklaras efter godtycke, och af Herr Brinck, att det bör utbytas emot orden:
Län med tillägg, att lian ansåge motionen jemväl böra afse Rusthållarne, de der ofta voro mera betungade än Rotehållarne; i Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk. Utlåtande N.-o 35. 23 anledning hvaraf Anders Danielsson förmält sig hafva uti sin framstäJlning jemväl afselt de Rustande, ehuru han, då grunden vore enahanda, ansett öfverflödigt att uttryckligen omnämna dem; — samt 5:o Af Riksdagsfullmägtigen Eric Nilsson från Jemtlands Län, hvars motion innehåller: att som det vid nästlidne Riksdag på femton års tid förnyade Passevolance-Contract, hvarigenom afgiften för hvarje numer bestämdes till 7 R:dr B:co, vore för Jemtland, der allmogen saknade tillfällen till penninge-förtjenst, högst tryckande, så ock enär ingen af de olägenheter, som betunga nämnde province, lättare kunde afhjelpas, samt Soldatens krigiska bildning, enligt Motionairens tanka, icke äfventyrades, om han erhölle Mötespro vianten af sine Rotehållare i stället för Commissariatet, funne Eric Nilsson sig böra föreslå, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underd. anhålla, att Jemtlands Rustoch Rotehållare finge uteslutas från ofvanberörde Passevolance-Contract och hädanefter i dess ställe utgöra möteskost in natura; uti hvilken motion Anders Mårtensson från Jemtland äfven instämt. Hvad sålunda förekommit hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och hvad först angår det af Jacob Kihlblom och Anders Andersson framstälde yrkande om Passevclancens upphörande; så har Stals-Utskottet redan, genom besvarande af Anders Anderssons motion, uti Betänkandet N:o 19c), som vunnit 3:ne Riks-Stånds bifall, förklarat sig icke kunna till omförmälde påstående tillstyrka bifall; och lärer, vid sådant förhållande vidare Utlåtande härom ej böra ega rum.
Stats Verkets så Ordinarie, som, i egenskap af Bevillning, anslagne Extra Inkomster voro likväl icke tillräckeliga till bestridande af de bestämda utgifterna. Rikets Ständer förord* nade derföre, att bristen borde Stats-Verket godtgöras af Allmänna Bevillningen, och af deras Riksgälds Contoir till Stats Contoiret , uppå skeende reqvisition, utbetalas. Denna brist eller fyllnad i Stats Verkets behof utgjorde for år 1812 , likmätigt RiketsStändeis Beslut, 1,354,900 R.dlr 7 sk. 2 rst.; men för år 1813, såsom med hvilket den beviljade förhöjningen uti de, under namn af Bevillning, inflytande Inkomster, borde taga sin början, en* dast 804,900 R:dlr 7 sk. 2 rst. Utom ofvanföre upptagne så Ordinarie sorn Extra Inkomster hafva, under loppet af dessa åren, Särskildta eller Tillfälliga Medel och Inkomster tillflutit Stats-Verket, hvilket, efter den förut foljde och Nådigst sanctionerade Inethode, bordt Uti Riks Staten upptagas, för att derefter sedermera utgå och komma till behörig redovisning. Juli. Dessa hafva, för år 1812 , bestått uti följande, nemligen: 1:0 Öfverskott å 18 lo års Inkomster, enligt Bilagan Litt. B, utöfver hvad i 1811 års Riks-Stat blifvit påräknadt, 164,747 R:dir 12 sk. 9 rst.
En förutgången grundlagsförändring af sistnämnda beskaffenhet har synts Utskottet vara ett oundgängligt vilkor för frågans vidare behandling i vanlig lagstiftningsväg; och då det ligger utom Utskottets befogenhet alt yttra sig om företrädet af det ena eller andra af ofvannämnda alternati - 16 Lag-Utskottets Betänkande N:o 37. ver för Tryckfrihets-förordningens ändrande, samt vid ofvan anförda förhållanden motionen icke i den ordning den till Rikets Ständers pröfning inkommit, kan till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, finner sig Utskottet böra vördsamt hemställa, att motionen må lemnäs utan vidare a/seende. Stockholm den 6 April 1866. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 April 1866, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på böters förvandling. Enligt den äldre lagstiftningen tillkom det domstolarne att bestämma det förvandlingsstraff, som borde ega rum, då tillgång för gäldande af ådömda böter saknades Denna förvandling verkställdes i allmänhet af den domstol, som i målet dömt, men, då fråga var om förvandling af böter, som blifvit genom särskilda utslag ådömda, af vederbörande Hofrätt. I den vid sistbållna riksdag antagna strafflagen har åter en helt annan åsigt gjort sig gällande. Strafflagen har nemligen, i öfverensstämmelse med Lagkomitéens och Lagberedningens förslag, uppfattat bötesförvandlingen såsom en verkställighetsåtgärd och derföre i 2 Kap. 13 § uppdragit densamma åt Konungens Befallningshafvande. Nu hafva, genom trenne särskilda till Lag-Utskottet remitterade motioner, hvilka blifvit väckta inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln af Herr Treffenberg, Curry, (N:o 131) och inom Vällofliga Borgare-Ståndet af Herr von Stockenström (N:o 85) samt Herr Bolinder (N:o 137), anmärkningar blifvit framställda emot denna lagförändring, som, efter motionärernes förmenande, endast skulle vålla onödig omgång och tidsutdrägt vid straffexekutionen.
Calmar d:o med Olands Curhus Fahlu Lazarett Örebro dito Carlstads dito Gefle dito Hernösands dito Umeå dito IVisby Curhus Malmö Lazarett . Carlscrona dito ■ . Götheborgs dito Summa Contant från Rånteriet. Inkomster. Anslag fran Allm. Fond. Aflöning. Underhåll. D iverse Utgifter. Sturtzenbecher„ Litt. E. Sammandrags-Räkning öfver den under Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillets förvaltning stälda allmänna Hospitalsoch Barnhus-fondens inkomster och utgifter för år 182.0. Läns-hospitalernes och Barnhusinrättningens i Malmöhus Län inKäg Korr K P zr Banco. - Råg. Korn | Hafra, 1 komst i spannmål, hvaraf en del till Hospitalernes egna behof i or• Uppå motstående spannmål afgår hvad Hospitalerne af sine anslag t:r k:r t:r k:r t:r k:r r:d. sk. r. t:r k:r t:r k:r t:r k:r terna utgått och återstoden såsom i orterne sjelfve uppburit, nemligen: deras öfverskott tillfallit allmänna 69 6 7 3 Hospitalsoch Barnhus-fonden, Upsala Hospital 24 —.— t 1 samt på sådan grund blifvit al Veckholms Dito 35 28 02 28 Räntegifvarne med penningar löst Vesterås •—- 107 6 io4 ■ 1 ' efter markegångspris och vanlig 1 Nyköpings. — i4g I JH ry ersättning för forsseln, har detta Linköpings Lazarett 52 12 02 12 år utgjort, nemligen: Fahlu Veckholms Dito 65 .—. 62 —. 270 520 — ’ — hvarföre betalningen blifvit till Götheborgs —- . 85 —, 14 4 —- allmänna fonden infordrad och Gefle . — Lösen för omstående öfverskottsspannmål har utgjort, nemligen:
Af motionären är derför föreslaget, att lägsta lönegraden för Kolleger och Adjunkter må bestämmas till 1,200 R:dr Riksmynt, att fortskridandet från denna lönegrad till en högre icke göres beroende af företrädares afgång, utan af egen oförvitlig tjenstgöring, så alt hvarje Kollega eller Adjunkt efter 5 års tjenstetid eger att påräkna en tillökning i sin lön af 400 R:dr intill ett maximum af 2,000 R:dr, och alt lärare vid elementar-läroverket blifver berättigad att, då han der tjenstgjort oförvitligen i 30 år och uppnått 60 års ålder, uppföras på allmänna indragnings-staten med sin fulla lön. 3:o. För ali utveckla sig i sin fulla kraft, behöfde lärare-verksamheten icke blott förberedas genom en grundlig bildning och uppmuntras genom tryggade lefnadsvilkor. Den behöfde isynnerhet i större läroverk sammanhållas, för alt kunna utveckla denna kraft. 1 alla andra länder vore den grundsatsen ett axiom, att hvart och ett läroverk behöfde sin styresman, hvaremot den härstädes varit tillämpad på de lägre läroverken eller skolorna, men icke på de högre eller gymnasierne. Olägenheterna af att sålunda göra lektoratet omskiftande biand rektorerne hade i disciplinarisk! hänseende blifvit på sednare tider allt mer erkände och derför en faktisk kontinuitet i rektorsembetets utöfvande småningom uppkommit. Men förhållandet vöre äfven af den största vigt för undervisningen. Genom den Kongl. Stadgan för elornentar-läroverken hade den förra ställningen väsentligt och definitivt förändrats. Det oaktadt funnes i den föreslagna staten endast för de lägre läroverken en verklig rektorslön, och vid de högre, sä väl äldre, som nyare, blott ett arfvode för rektors-embetels bestridande. Del kunde dock icke nekas, att ju större ett läroverk vore, desto större blefve behofvet af styrka i styresmannens band.
«Ah, Sire (a dit alors quelqu’un) la vertu et la puissance du géant tenaient à un seul cheveu arraché, et si le cheveu vital de la France devait être Napoléon!» Mémorial de Ste Hélène. På aftonen den 3 Nivôse år IX (den 24 December 1800) hade Konsulatets societet, som blott nödtvunget och motvilligt rättade sig efter Republikens institutioner och, så fort tillfälle blott gafs, ostentativt reagerade mot dess traditioner, mangrant infunnit sig på operan för att denna första julafton i det nya århundradet höra Haydns «Skapelsen», som för första gången gafs i Paris. Längs logekanterna sutto redan damerna, väntande tillbakalutade i fåtöljerna, med juveldiademer på grekiska frisyrer och cachemirssjalar artistiskt draperade öfver halfnakna byster. Alla voro de der — Madame de Staël, Madame de Contades, Madame Récamier, Madame Tallien, Madame Hamelin — de, som gifvit glans åt det gamla hofvet, åt «Coblentz» och åt Direktoriet, och som ännu försökte rivalisera med Förste Konsulns systrar och Konsulatets uppstigande unga stjernor. Madame Bacciocchi var der med gyllene lagerkrans om pannan och guldbroderad purpursjal, som påminde om en romersk imperatorsmantel. Hon höll missnöjd öga med «Paulette», som nu, åtföljd af flera herrar — deribland hennes cavaliere servante för ögonblicket, Auguste de Montaigu — trädde in i sin loge. Madame Leclerc var i rosa underklädning med öfverdrägt af sällsynt point d’Argentau. Hon hade i håret en krans af stora, skära rosor och inga andra smycken än perlor på armarne och om halsen. I denna enkla, flicklika drägt var hon förtjusande — salens alla lorgnetter voro vända mot henne, der hon nu, småleende till höger och venster, långsamt, graciöst, sjönk ned på sin plats.
Vid dessa beräkningar är den så kallade Egidyska metoden tillämpad för ofvan omnämnde banrayoner, och då båda linierna hafva att täfla med sjötransporten, den öfver Örsundsbro på tvenne sidor och den öfver Upsala hufvudsakligast på en sida för linien Stockholm—Upsala, så är för sjötransporten afdraget J för Stockholm—Upsala—Sala-, men hälften, eller J mera, för StockholmÖrsundsbro—Salaoch Örsundsbro—Upsala-banorna, — en proportion af sjötransportens inflytande på de olika banorna, som äfven synes hemta stöd deraf, att, på sätt redan är visadt, inom Stockholm—Upsala —Sala-banrayonen blir 638 mantal, 17,895 personer och 50117 tunnors spannmålsöfverskott mera än för Stockholm—Örsundsbro—Salaoch Örsundsbro—Upsala-banorna, som hafva omedelbar fördel af jernvägen, och utgör detta ungefär ^ af hela banrayonens innehåll. 4 26 Innan jag öfvergår till framläggandet af dessa beräkningar, blir dock nödigt att tillse hvad vigt som bör fästas vid den af Kommittéen uttalade förkastelsedomen öfver alla metoder i allmänhet och den Egidyska isynnerhet, hvarigenom försök göres att beräkna sannolika inkomsten på en jernväg. Till stöd för denna förkastelsedom har Kommittéen, som i öfrigt ingalunda tyckts satt stor tillit till Undersöknings-kommittéens anförda allmänna grunder och skäl för norra stambanans föreslagna sträckning öfver Upsala till Sala, ändock åberopat nämnde Undersöknings-kommittés yttrande om beräkningar öfver sannolik trafikinkomst. Kommittéen tyckes dock alldeles velat förbise den väsendtliga skillnaden emellan Undersöknings-kommittéens och den nuvarandes olika åligganden, nemligen att den förra skulle yttra sig öfver och föreslå ett genom hela riket gående jernvägssystem, då dan nuvarande Kommittéen endast har att yttra sig öfver en del af detta system.
För vinnande af tid äfvensom korthet i framställningen har Utskottet ansett lämpligast att samtidigt handlägga båda dessa berättelser; och efter att hafva inhemta! sådana Upplysningar, som för ärendenas utredning funnits nödiga, dervid den af innevarande års Stats-revisorer afgifna, ännu ej till trycket befordrade berättelse äfven varit att tillgå, får Utskottet härmedelst underställa Rikets Ständers pröfning de utaf Revisorerne framställda ämnen, hvilka Utskottet ansett från dess sida påkalla yttranden. Utskottet följer härvid samma uppställning, som af Revisorerna är vorden iakttagen, och yttrar sig här nedan särskildt för hvarje af de uti herättelserne omförmälda verk och inrättningar; men dä några af de utaf Revisorerne meddelade framställningar och förslag nu icke äro af Utskottet upptagna, torde Utskottet böra anmäla, att dessa, såsom slående i nära sammanhang med andra frågor, om hvilka Utskottet framdeles vid uppgörande af förslag till statsregleringen kommer att särskilda utlåtanden afgifva, af sådan thil, till H. St. Prat. 1859 A 1860. 4 Samt. 1 Afd. 6 Haft. 1 2 Sluts-Utskottets Utlåtande .M 15. anledning blifvit liiir förbigångne; och skall Utskottet lör alla sådana tills vidare uppskjutna frågor vid slutet af detta betänkande närmare redogöra. Kongl. Stuts-kontoret. t % i. 1857 års Rev.-ber. pag.,8. Utlåt. pag. 215. 1858 års » » 4. » » 225.) Enligt hvad 1857 års Revisorer anmält, har det genom Kongl.