Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Troil har vidare tillvitat mig ett misstag uti beräkningen af skillingssedlarnas belopp, hvilket jag uppgifvit till något öfver 3,000,000 R:dr. Jag tror likväl, att denna räkning blir riktig, om man till de utelöpande skillingssedlarna äfven lägger dalerssedlarna. I anledning af Gr. Cronhjelms yttrande, i afseende å de sedelbelopp, sorn skulle absorberas af skatte-uppbörden, så skulle denna beräkning vara riktig, om hela skattebeloppet gin 2 H. 7 So Den 20 Februarii f. m. ge genom Kronobetjeningen; men, som man vet, är förhållandet icke sådant. Ilr von Troil: Det är visserligen grannlaga ätt vara af en annan tanka än Hr Nordenanckar, som så lätt finner sin Riddersmanna-pligt förnärmad; men då jag icke vill träda någon, äfven den ringastes person eller dess ära för nära, anser jag dock ruin pligt vara, att söka vederlägga allmänna förvillelser, eller upplysa och rätta begångna misstag. Detta har varit orsaken, hvarföre jag uppträdt emot Hr Nordenanckar. Hr Nordenanckar har trott, att ett af de anmärkta misstagen kunnat härleda sig derifrån, att jag icke i min beräkning upptagit sedlar, utfärdade i dalerssedlar; men jag får upplysa, att dessa, äfven med inberäkning af sådana, som lyda å 5o daler, och alltså icke kunna anses tillhöra skillingssedlarna, likväl tillsammans icke utgöra mer än y3,7o5 R:dr och sålunda icke kunna betäcka skillnaden, af omkring en million, emellan Hr Nordenanckar? uppgift och den officiella tableauen. Jag begagnar ordet för att besvara en ledamots yttrande, att löftet om proportionen af 5 till 8 borde hållas. Ett sådant löfte har aldrig blifvit gifvet. Contractet lyder, att hvar och en skall kunna erhålla utvexling efter 128 sk. Ranken är således alltid skyldig att uppfylla detta löfte; men hvilka medel den dertill använder, angår ej fordringsägaren. Jag anser, lika med Gr.
Han låter alla dörrar stå öppna efter sig, träder andlös in och räcker henne det blå papperet, — ett telegram. «Moster ligger för döden. De vill ha dig der. Strax. Men du får skynda dig, så du kan komma med tåget.» Han springer ut igen, för att få hästarne förspända. Hon gör sig i ordning; vagnen kör fram för trappan, ännu innan hon är fullt färdig; hon måste göra det sista i all hast; och det hela har gått så fort, att när det i sträck bär ut igenom porten, har hon ännu inte hunnit komma till besinning. Men när det bär ned genom allén, och hon med ens finner sig sitta der och fara bort, kommer det öfver henne, att hon ju reser bort, — och ofrivilligt vänder hon hufvudet om. Han går dernere, med sitt stativ, der hon väntade finna honom. Hon blir sittande med hufvudet vändt om emot honom, hela tiden, ända tills vagnen gör kröken ut på stora vägen och han försvinner för henne bakom backen, först hans fötter, så hans bål, så hans hufvud, — och han var försvunnen, utan att så mycket som ha sett sig om efter den bortfarande ... Tre dagar senare kommer hon tillbaka, uppför backen igen och uppför genom allén. Hon spejar ut öfver markerna; de ligga tomma, utan en menniska. Vagnen rullar in på gården; hon har en förnimmelse, som vore den utdöd. Brodern kommer ut och tager emot henne, och de gå samman in i huset; hon vet icke hvad det är, men det tyckes henne så kallt och tomt, och hon känner det, som om något vore borta. Hon vandrar från rum till rum, utan att säga sig hvarför, sökande med blicken, vädrande, stum och blek. «Söker du något?» frågar brodern. Hon stannar framför dörren till gästrummet. Hon har ingenting svarat, men nu vänder hon sig om och ser på honom, ser och ser. Det ligger en hel själ i denna blick, men han märker ingenting deraf, märker bara, att den innehåller en fråga, och svarar: «Han är redan borta. Han reste samma dag som du, på kvällen. Der kom order, att han på ögonblicket skulle till ett annat arbete. Vi få en annan ingeniör i hans ställe en af dagarne.»
Den värde Ledamoten vill omgärda Riksens Ständers beslut med en skyddsmur, genom stadgandet, att Actieägarne först skola förklara sig icke hafva någon laglig rätt till ytterligare bidrag elier ersättningar å Statens sida. Jag hemställer, hvad resultatet häraf skulle bli; och om ej en sådan tanka förutsätter, att frågan kunde till Domstols afgörande hä"nskjutas, enär Riksens Stander ansett sig böra gifva på hand, för att befria sig från lagliga anspråk i en framtid. Detta bestridde jag i de sammansatta Utskotten och voteringen afgjorde, att vilkoret endast blef sådant, det nu är. Jag bestrider det äfven nu. Jag begriper ej, huru Herr Stråle kan påstå, att den antagne propositionen lagt hinder i vägen för stadgandet af andra vilkor, i händelse pluralifeten ansett sådana vara af nöden. Hvad angår Bolagets rätt, att fordra ersättning för förlusten af dess Discont, lärer ali fruktan derföre vara håfven, derigenom atl denna rättighet blifvit Bolaget betagen^ ge pen 15 Octoher /, m. 349 nom Kongl. Maj:(s och Riksens Ständirrs gemensamma beslut vid sisla Riksdagen j och hvad dessa salunda samfäldt stadga, är lag. Det vors att misskänna Landets Domstolar, att tro dem kunna se saken ur en annan synpunkt, ellet att förmoda CanalBolaget vara island, att fiamställa ett lagligt åtal emot Riksens Ständer. Sådant är nu mera för sent. Det försök, som i detta afseende gjordes, blef af Kongl. Majrt afviat. Helt annat hade förhållandet varit, om Bolaget icke anmält sitt klander genast efter Riksdagens slut, eller om Kongl Majit icke derå svarat, elier ock om svaret blifvit af ConstituiionsUtskottet ogilladt» Någon efterräkning kan, efter min öfvertygelse, nu mera icke komma i fråga.
Såsom skäl för denna framställning är af motionären anfördt, hurusom stort missnöje åstadkommes derigenom, att den indelta soldaten skall ryckas från sitt hem och odlingen af sitt torp, för att utgöra ifrågavar. för knektecontracten okända vakthållning, under det gardisten permitteras att kringvandra i landet, samt att det skall vara utom allt tvifvel, att gardes-regemenlena äga nog styrka för att kunna afsätta omkring 100 man till nämnda vakthållning, hvarigenom de dryga kostnader, som åtgå till truppernas transporterande från åtskilliga delar af landet, dessutom kunna besparas, då deremot regementsoch compagnicheferne vid gardet ansetts åtnjuta gaget för de soldater, Den ao J u 11 i f. m. som permittera!; och hafva med motionären sig förenat Riksdagsmännen Hans Pehrsson, Olof Pehrsson och Erik Pehrsson från Gefleborgs län, Nils Pehrsson från Södermanland, Nils Pehrsson från Örebro, Jan Pehrsson från Upsala, Didrik Wiström från Stora Kopparbergs och Erik Jansson från Stockholms län. Afdelningen, som tagit kännedom om gardes-regementenas nurnmerstyrka och nuvar. vaktgöring, får vördsamt upplysa: att Konungens Svea och Andra Lifgarde tillsammans utgöras af: ElFectivt manskap i552. Spel-nummer 48. i6oq raan Att, enligt passevolance-contractet den 9 Mars 1833, skola under tio månader afåret vara permitterade för Kronans räkning vid hvartdera regementet 376 man eller tillsammans 752. SPelet 48- 800 — Då egentligen återstå 800 man, som äro för beständig tjenstgöring att påräkna. Denna styrka användes sålunda: att 48 corporaler vid hvartdera regementet äro i ständig tjenstgöring 96 man. Till dagliga vaktstyrkan åtgå: För högvakten 68. För vakten vid Guslaf Adolphs torg . 2.5. Södermalms torg 33. Rosendal . 3. Garnisons-sjukhuset 9.
Hon kan, i fall räntan är för knapp för hennes behof, lemna bort sitt kapital mot en högre lifränta, — hon kan skaffa sig aktier uti erkändt goda bolag, hon kan använda det uti något industriföretag, såsom förlag för handel, näring eller handtverk, hvilket förmyndaren dels icke kan, dels icke vill annat än för egen räkning, då han anser det billigt att den som står risken äfven bör skörda vinsten. Härtill svarar man, att man fruktar att hon på sådant sätt skulle genom oförståndig hushållning, genom en till svaghet Don 30 September, f. m. 411 gränsande godhet, eller genom förutnämnda företag snart förskingra sin förmögenhet. Att detta kan blifva händelsen med en och annan, är tyvärr möjligt, men jag är för min del öfverlygad att de flesta qvinnor som såge sin förmögenhet minskas, skulle hejda sig innan det vore för sent, och genom sin erkända förmåga att hushålla och spara göra återstoden tillräcklig. Dessutom saknas icke exempel på qvinnor, hvilkas förmögenhet blifvit förskingrad af sjelfva förmyndaren, hvarjemte erfarenheten ofta visar att unge män äfven kunna ruineia sig. Skillnaden är hufvudsakligen den, att om qvinnan ruinerar sig, så sker det sannolikt genom välgörenhet och hjelpsamhet, hvaremot de unge männens ofärd oftast härleder sig från en lättsinnig eller rent af lastfull lefnad.
Före - Den iz Mars. 551 Föredrogs ä nyo och uplästes Allmänna Besvärsoch Oeconomi^. Utskottets den 8 i denne Manad pä dordet lagda Betänkande, i anledning af den af Borgmästaren wäckta motion, rörande anwändandet af den egendom, som genom upbringmng eller semester fienden fränhändes. Herr Lcliutrercrsntr, polian blerrMLN, upläste til krotocollet följande: Uti afgifwit Betänkande har Beswarsoch Oeconomi»;.Utskottet önskat, at Riksens Högloft. Ständer, wille hos Kongl. Maj:t i underdänighet begära, at alle fientellge Magteco klnderfätares Lartyg med deras Laddningar, hwilka af Kronans Skepp eller ock Rapare upbringas, matte efter faststäld dclningsgrund endast komma Upbringaren och detz Manstap til godo, samt de om en fri äisxosition förfäkras. Pä Kongl. Maitt genom serskildte rerrlomonten, Ar I8c>8 Utfärdade, redan i Räder stadgadt, huru med upbringningar lil fjötz och delning af lagliga byten skall förhällas, sä wäl i afseende pä Kronans Fartyg, som enskildce Oommissfarare eller sä kallade Kapare och dehe Författningar tillägga wederbörande all den rätt, de lagligen kunna wanta, anser jag för min del en underdänig framställning i detta amne icke wara nödwändig, i synnerhet som frägor härom lara fä räknas bland de enskildta Ooconomiska angelägenheter, hwilkas afgörande efter förekommande omständigheter pä Kongl. Maj.tS Nädiga godtfinnande beror. Friherre »k ruke, önffade endast at Z52 Den iz Mars. a t Rättegången i mål af denna beskaffenhet mätte kunna förkortas. Uppå gjord proposition blef Utskottets Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallit. Uplästes följande frän Stats-Utskottet inkommit Wördsamt l^leinorial!
Lag samma vare, der man vunnit hos två Under-Rätter, eller häfver för sig en Under-Rätts dom, derå utmätning följa bör, efter som i Rättegångs-Balken skiljs. När gods så utmätet är, må det sedan ej skingras, eller utom egarens vilja föryttras, förr än saken i Hof-Rätten afdömd varder. Tappar han der; gånge det, som utmätet eller i qvarstad satt är, åter, med dess ränta och afgäld. Bih. till R. St. Prot. 1S40. to Sami. 1 dfd. 55 358 F.rped idons-Vt skottets FÖtslag till lind. Skrifvelse, N-o t So. 2:o Det härigenom stadgade åliggandet att ställa borgen för kostnad och skada, bör uti vade-bevisen upptagas utförligt och fullständigt, på sätt i Kongl. Brefvet den 6 December 1739 är föreskrifvet; och 3:o Denna Författning skall tillämpas ä de mål, deri första Under-Rättens dom eller Utslag meddelas, efter det Författningen blifvit kungjord. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. härigenom i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 December 1840. Uppläst och gotlkändt hos Ridd. och Adeln den L Dec. l84o. Pi este-Ståndet den 3 Borgare-Ståndet den 4 — Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse_, angående tractamenten för Städernes Magistr ats-persöner och Borgare vid syner och andra förrättningar för Kronans räkning. (Stats-Flsk. Uti. N:o 346.) S. A. K. Under den 4 Augusti innevarande år har E. K.
S. D. Föredrogs a nyo och bifölls Constitutions-Utskottets, den 8 dennes, under N:o a5, aflåtna, och den 14 derpåföljde på bordet lagda Memorial, angående väckt Motion om en förändring i 26 §. af Justitise-Ombudsmans Instructionen. S. D; Prof. Utdrag den 2g Maji 1829. 12g Sj D. Föredrogos a nyo och återremitterades* pä grund af dervid gjorda anmärkningar, följande från Stats-Utskottet inkomna och den 7 dennes e. m. på bordet lagda Utlåtanden : Af den 10 sistlidne April'. N:o 124, i anledning af några, i Kongl.' Maj:ts Nådiga Proposition om Stafs-Verkets tillstånd och behof, förekomne Allmänna frågor. Af den 18 sistlidne April: N:o 152, angående reglering af Allmän* na Indragnings-Staten. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den i5 dennes afgifna, och den 25 derpå följde på bordet lagda Utlåtanden ; N:ö 112, öfver gjorda Motioner om fullkomlig frihet, i afseende å köp och salu af Tack-1 jern, äfvensom vid Jern-till verk ningen i allmänhet ; N:o 116, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 27, förut meddelade BeBih. till Riki-St. Q-.dra B.t. l3o Prot.
1:o Till cassaföreståndare i stället för bonden Lars Larsson, som afsagt sig detta företroende blef bonden Pehr Ersson i Nygården vald enhälligt. 2:o Beslöts att källaren vid skolan borde i ordningställas, så att den kan begagnas under kommande winter. De som voro skylldige att göra dagsverken borde infinna sig, hvarom de nästkommande predicodag skulle underrättas. 3:o Brunnet vid skolan borde gräfvas. 4:o Innanfönster till skolsalen borde anskaffas. De kakleugnar hvilka äro bristfällige böra repareras. Rödöns sacristia den 16 sept. 1855. Nils Nilsson i Kjälen, Carl Carlsson. O. A. Staaff v. pastor. Måns Pehrsson i Trusta, Jon Olofsson i Wike, Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 169, ÖLA. Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Rödön den 4:de november 1855. S.D. Efter slutad Gudstjenst sammanträdde Rödöns socknemän och beslöto. 129 1:o Skulle pigan Kerstin Olofsdotter från Näskott och Tullus af fattig cassan årligen erhålla sex (6) riksdaler och trettiotvå (32) skillingar b:co såsom ytterligare bidrag till underhåll, vård och skötsel, af hennes moder gamla enkan Brita Häll, som tillhör denna församlings fattigvård. 2:o Skulle hvarje boställsinnehafvare och hemmansegare vid instundande kronotionde intägt inslå en kappe korn för hvarje tunnlands skatte, och som skall af fattigföreståndaren emottagas och förvaras för kommande behofver, för socknens fattiga. År och dag som ofvan. O. A. Staaff v. pastor. Uppläst och godkänd den 25 novemb. 1855. intygas af O. A. Staaff Å socknemännens vägnar. Jonas Pehrsson i Krogsgård, Pehr Larsson i Sota, Jonas Johansson Utgård. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 170, ÖLA. Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Rödön den 9:de december 1855.
Vid skedd föredragning remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet motioner af: l:o Carl Johan Kjellman frän Jönköpings län, om ändring af sista mom. af § 20 uti jagtstadgan; 2:o samme ledamot, att för beväringens behof icke vidare må af statsverket anskaffas eller underhållas persedlarne »skjortor, strumpor och skor»; 3:o Lars Persson från Nerikes län, oro befrielse för rusthållare från skyldigheten att befordra karl och häst till samlingsställe; 4:o Prot.-Vld.rag 65 4:o Per Eriksson frän Gefleborgs liin. att ä alla de ställen, der postskjutsskyldige hemman blifvit befriade frän postens förskaffande, detta bestyr må på entreprenad ställas; 5:o Jonas Andersson Irån Östergötlands län, att inspektion öfver folkskolorna endast må uppdragas ut personer utan annan tjenstebefattning; 6:o samme ledamot, att elementarläroverkens två lägsta klasser må från nämnde läroverk skiljas och förläggas till folkskolan, m. in.; 7:o Johannes Andersson från Elfsborgs län, om en jemnare fördelning of roteringsskyldigheten vid Elfsborgs och Westgöta-Dals regementen; 8:o Anders August Andersson från Östergötlands län, om upprättande af en tillförlitlig jemförelsetabell emellan embetsoch tjenstemännens proportionerliga förhållande till öfriga samhällsklasser uti Sverige och grannländerna samt om det s. k. dyrtidstilläggets upphörande i vissa fall, m. m.; 9:o Ola Jönsson från Malmöhus län, att den svenske sjöfarande åliggande s. k. plåtafgift icke vidare måtte till sjömanshusen, utan till vederbörande kommuner, erläggas; 10:o Per Östman från Wester-Norrlands län, om nedsättning af det uti gällande taxa för landtmälerigöromål bestämda arfvode; ll:o Jöns Rundbäck från Göteborgs län, om ändring af nu gällande stad ganden angående kungörelsers uppläsande från predikstolen; 12:o Josef Oscar Almqvist från Norrbottens län, om ändring af reglementet för elektriska telegrafverket, i den syftning att tjensteman ej må utan eget begifvande kunna från en till en annan station förflyttas, m. m.; 15:o Carl Johan Svensén från Calmar län, om rättighet för svensk qvinna att vid universiteten i riket undergå vissa examina samt att dessutom tillerkännas rätt till inträde och befordran i vissa rikets embetsverk; 14:o Anders Wilhelm Uhr från Nerikes län, om rättighet för norrmän och danskar att, lika med svenska medborgare, här i riket idka handel, handtverk eller annat näringsyrke; i 5:o samme ledamot, att den kompetens, som efter behörigen aflagda kunskapsprof blifvit vunnen i Norge eller
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att Friherre Ce - Den i 5 Januarii. 61 (lerström ägtlc att äfven, efter det Friherre Anckarswärds motion blifvit remitterad, deremot afgifva de påminnelser, hvartill han kunde finna sig befogad. Friherre Cederström: Herr Grefven och LandtMarskalken torde finna, att motionen icke är att tillgå på bordet, sedau remissen afgått. Grefve af Ugglas, Gustaf: Jag får underställa Friherre Cederström, om icke, enär remissen ej kommer att afgå, förr än ProtocollsUtdraget, som skall åtfölja densamma, är justeradt, motionen intill dess lärer ligga qvar, och Friherren således har fullkomligt tillfälle, att yttra sig deröfver. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde ånyo, om icke Friherre Cederström, med anledning af hvad Grefve af Ugglas nyss anfört, behagade afstå från bordläggningen af Friherre Anckarswärds motion. Friherre Cederström: Efter den upplysning Grefve af Ugglas lemnat, afstår jag från motionens bordläggning. Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att Friherre Anckarswärds ifrågavarande nu mera förändrade motion måtte, tillika med Friherrens rörande samma ämne denne dag af - 62 Den i5 Januarii. gifne skriflliga anförande, till StatsUtskot tet remitteras. Bifölls. Grefve Horn: Sedan Friherre Anckarswärd inedgifvit, att hans förslag må afgå till StatsUtskottet i form af enskild motion, står alltid den önskan qvar, att Ridderskapet och Adeln dermed måtte förena sig, och anhåller jag för min del, att i Protocollet få antecknadt, det jag till alla delar instämmer i Motionairens förträffligt utvecklade motiver för förslaget. Företogs till pröfning
N:o 53, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel till godtgörande af kostnaderne för försvarslöse personers transporterande; N:o 55, i anledning af väckt motion om uppresande af en minnesvård åt fältmarskalken Magnus Ste?jbock; samt ]N:o 56, angående tiden för tillhandahållandet af det till hamnanläggningen vid Åhus anvisade bidrag af allmänna medel. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Stats-utskottets på bordet livilande memorial N-o 5o, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 15, lät Ståndet vid med-ståndens tillgörande i ämnet bero, oell lade memorialet till liandlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-utskottets uti berättelsen N:o i4> angående verkställd undersökning om styrelsen och förvaltningen af Rikets Ständers bank, under tiden från nästförflutna riksdag, gjorda tillstyrkan om decharge för bankofullmäktige. S. D. Föredrogos ånyo Bajiko-utskottets utlåtande N:o il, i anledning af väckt motion om ökade löne-förmåner för bankens tjenstemän inom tredje tjenstegraden; Återremitteradesmed dervid under öfverläggningen gjorde anmärkningar; N:o 20, i anledning af återremiss utaf Utskottets memorial, N:o 3. Ståndet afslog Utskottets förnyade hemställan om bankens jubelmedaljs öfverlemnande till herr presidenten m. m. Skogman; saint N:o 22, i fråga om afskrifning af åtskillige från låne-kontoret i Götheborg utgifna diskont-lån, äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor. Båda punkterne biföllos. S. D. Föredrogs Banko-utskottets memorial N.-o 19, med uppgift om och huruvida någon del af den sedan 1845 års början upplupna bankovinst erfordras för bankens konsoliderande; och blef samma memorial, jemte dervid Prot.-utdrag den 49 Februari i848.
Skiftes-stadgan, utan ock så inrättadt, att, då det följes, det är möjligt för delegarne att af egobeskrifning och häfdeftirleckning fa upplysning om hvad hvar och en af dem före skiftet innehaft, lå Utskotten vördsamt tillstyrka, att motionärens framställning i denna del må lemnäs utan afseende. 5 Kap. 3 §. af A. IV. Svartling, som åberopat den anmärkning, som uti Södra Sveriges Landlmäteriförenings ofvanberörda underdåniga förslag blifvit emot denna £j. framställd, af innehåll: ”alt enär tvist om rågång, der skifte är i fråga, af kittsliga delegare kan påstås, endast i afsigt att hindra skiftet, det synes ändamålsenligt, att viss tid bestämmes, hvarinom, efter det förrättningsmännen sig utlåtit, den, som rågångstvist yrkar, bör sin talan fullfölja, på det icke den, som önskar skiftets fortsättning, men till rågångstvisten ej gifvit anledning eller vill sådan fortsätta, likväl för sluts vinnande deri, må nödsakas som kärande i målet uppträda och således oskyldigt åbringas flera kostnader”. Enligt stadgandet i denna §., sådan den lyder i Kongl. Kungörelsen den 9 Juni 1832, skall landtmätare, då rågång förut icke är fastställd, uppgå skiljelinierne och alla godkända eller stridiga skiljemärken å karta affatta och beskrifva Bih. till R. St. Prat. 1850 & 1851, 7 Sami, 2 Afd., 4 Haft. 3 18 Lagsamt Allm, Bes», och Ekon.-Ulskottens Betänkande, N-.o 15. samt i protokollet anteckna de skäl, som å ömse sidor anföras: så ock der tvist uppstår, jemte gode männen, söka förmå ömse sidors delegare att densamma genom förening bilägga, men, om förening icke kan träffas, utlemna karta med protokoll öfver förrättningen till de tvistande, hvilka sedan å ömse sidor ega öppet att målet instämma.
Af den 16 dennes: N:o i5o. Med anledning af erhållet uppdrag från Högloflige Ridderskapet och Adeln att, i afseende på grunderna och vilkoren för Spannemåls belåning, jemte de för sådant ändamål nödiga reglementariska föreskrifter, med Förslag till Rikets Ständer inkomma. Frän ExpeditionsUtskottet: Med besvarande af erhållen anmärkning från Högloflige Ridderskapet och Adeln å Utskottets förslag till underdånig Skrifvelse N:o /[66. Lades på bordet. Upplästes en, genom ProtocolIsUtdrag af den 22 sistlidrie Januari, af PresteStåndet till de öfrige RiksStånden gjord inbjudning lill instämmande i Ståndets beslut, att uti en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t borde anhållas, att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder låta anställa undersökning så väl om uppkomsten af den serskilda Städer beviljade Tolag, som ock om de vid dess beviljande fästade vilkor och ändamål, samt huru desamma genom Tolags-medlens användande uppfyllas, för att vid nästkommande Riksdag kunna Rikets Ständer föreläggas. Lades på bordet. 3o4 Den 17 Mars e. m. Upplästes och ladcs på bordet ett ProtocollsUtdrag från BorgareStåndet af den 17 September 1829, innehållande inbjudning till Ridderskapet och Adeln samt BondeSlåndct, att med BorgareStåndet sig förena uti anmodan till PresteStåndet, att afgifva den förklaring, som BorgareStåndet, i anledning af Lagsamt EkonomiUtskottens, vid förledne Riksdag under N:o 55, afgifne Betänkande, vid samma Riksdag begärt, men icke erhållit, öfver Kongl. Kungörelsen den 6 April 1810, i hvad densamma rörer skyldigheten för Ledamöter af PresteStåndet att för deras jord, hus och tomter i Städerne deltaga i allmänna åligganden.