Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill tro att denna casus icke mera skall inträffa, men den har likväl en gång inträffat, och det med en man, som var känd för sin småaktiga noggrannhet, hvarföre det äfven kan än en gäng inträffa, och då skulle det icke ligga i Bankens egen förmåga, att hjelpa ett så5 H. 22 338 Den 12 April f. m. dant förhållande. Dessutom finnes det ett slags fastighetslån, som kallas silfverlan, der låntagarne hafva rättighet att inbetala sina ränteafbetalningar till Banken, i silfver, och dessa ränteliqvider besörjas då kostnadsfritt för låntagarne. Dessa lån begagnas så sällan att, enl. de uplysningar jag för 2:ne dagar sedan i lånekansliet erhöll, så lärer på flera år det icke varit mera än 2me personer inom Gottlands län, en inom Skaraborgs län, och en inom Westmanlands län, som deraf begagnat sig. Jagiustämmer med Hr von Hartmansdorff i anhållan om propos. lill afslag å dessa punkter, på det att vi mätte slippa, att ännu en gång sysselsätta oss med dem. Hr Printzensköld, Carl: Till de skäl, som dels reservanten, dels äfven flere talare anfört mot antagandet af BankoUtsk:s förslag, vill jag äfven lägga ett, hvilket jag tror icke saknar vigt. Utsk. har nemi. föreslagit, att genom en lagförändring Banken skulle hos upbördsmannen erhålla lika förmånsrätt med kronan; men för en hvar ligger det klart, alt ju flere slags medel en upbördsman får om händer, destomindre skall, om han kommer på balance, kronan få i utdelning af hans tillgångar, ty om t. ex. kronan eger 10,000 R:dr, och ett annat enskildt verk jemväl 10,000 r:dr att fordra, så mäste deraf följa, alt kronan får hälften mindre i utdelning, än om den ensamt egt förmånsrätt hos upbördsmannen. Jag tror för öfrigt det hvarken vara lämpligt eller riktigt, att till Statens upbördsmän öfverlemna medel, som tillhöra enskild inrättning, och såsom sådan betraktar jag R. St:s bank i förevarande fall.
G. von Kiisel i lifstidcn genom testamente öfverlåta till Upsala stad, med föreskrift att årliga afkastningen deraf skall användas till vård åt fattiga barn inom staden; Borgerskapets magasin för fattige; Borgerskapets afkomst-magasin; Akademiens qvarnspannmål för fattige; hälften af arrendemedlen för krogar och restaurationer, hvilka sistnämnda medel utdelas till välfräjdade fattiga inom borgerskapet; samt räntan af 3:ne testamenterade kapitaler på tillsammans 2,777 R:dr, 37 sk., 4 r:st. banko, till förmån dels för gesäller, som utmärkt sig genom llit och godt uppförande, och dels åt torftiga borgare-enkor; varande stadens fattigvård nu så reglerad, att tiggeriet upphört. Med de under titeln ”diverse afgifter, onera och besvär” i tabellen uppförda allmänna utskvlder afses stadens gatu-upplysning undör den mörka årstiden, brandvakters och tornväktares aflöning, inqvarteringspenningar, underhåll af gator, torg, åmurar , broar, boställs-afgifter för stadens pastor och för rector scholae samt stadens skol-inrättning, fattigförsörjning och fastighets-byggnad. Borgerskapet ansvarar ock för reservskjuts vid stadens gästgifveri, der dock skjutsningen är ställd på entreprenad. Inkomsterna till Stadskassan bestå uti afrad och arrenden af åkerjorden, tomtören, hyror, ståndplatsoch betespenningar, jemte öfriga tillfälliga mindre afgifter, som sammanräknade, efter sednast afslutade räkenskaper, uppgå till 11,372 R:dr, 7 sk., B r:st. banko årligen, hvaraf minst 2,600 R:dr banko blifvit använda till allmänna byggnaders, gators, broars och vägars underhåll. Hamnoch grund-penningarne af sjö - 21 farten hafva, i medeltal, årligen uppgått till 4,348 R:dr, 14 sk., 8 r:st. banko, samt redovisas hos styrelsen för allmänna vägoch vatten-byggnader.
Deremot och som det antal jernbeslagna trädlådor, hvilka äro afsedda för transport af Bankens redbarheter, endast utgjorde omkring 500 st., hvarje låda inrymmande 6 st. silfverplantsar, eller circa 6,000 R:dr i silfver, och således samtliga dessa lådor omkring tre millioner R:dr i silfver, men det i Bankens hvalf befintliga förråd af ädla metaller då utgjorde circa 8,800,000 R:dr i silfver; beslöto Fullmäktige, den 8 sistl. Februari, alt uppdraga åt Direktören Tb. Munktell att, för Bankens räkning, låta förfärdiga 500 st. dylika lådor med åtföljande lås, att, mot betingad betalning af 14 R:dr per låda och 1 R:dr 10 sk. 8 rst., allt B:ko, per lås, till Banken levereras med minst 10 st. lådor jemte lås i hvarje vecka, från och med den 15 påföljde Maj räknadt. Med gillande af denna Fullmäktiges åtgärd, få Revisorerne, beträffande frågan om förflyttning från Banken af någon del af dess redbarheter, anföra alt, sedan till förvarande deraf en särskild byggnad nu mera blifvit å Carlsborgs fästning uppförd, synes densamma ock böra för della ändamål begagnas, och att Revisorerne, i öfverensstämmelse med hvad Banko-Utskottet vid 1847—48 årens Riksdag yttrat, anse att åtminstone det belopp af 2,500,000 R:dr S| lecie, hvarunder Bankens metalliska kassa, jemlikt 107 §. i Banko-Beglementet, icke får nedgå, alltid bör i omyntadt silfver på nämnde ställe förvaras för att såmedelst vara bragt i största möjliga säkerhet. ■§ 8.
Jag vill icke bestrida att de af Ständerne begärda upplysningarne, sorn må hända vore längre utsträckte, än behofvet det påkallade, äfven fordra en längre tid, än den emellan ?.:ne Riksdagar, om de ock vore lagtima. Men då redan så mycket var utaf dessa Verk vid ärendet vidgjordt, och då onekligen en stor lättnad häruti blifvit beredd genom den extra rotering, sorn flera städers jord åren 1811 och 1813 undergått, vill det synas mig, som dessa svårigheter icke bort blifva så stora och oöfvervinneliga, att den redan från längre tider tillbaka såsom riglig ansedda grunden för roteringen af städernes jord, derföre bort helt förfalla, och i det stället antagas en ny, visserligen vid tillämpningen första gången mindre besvär medförande, men också afvikande ifrån det i landet i allmänhet rådande förhållandet med roteringen, och troligen medförande behofvet af nödiga förändringar och rättelser, då deremot, om jorden en gång blifvit efter vanlig grund roterad, denna rotering kunnat för längre tid bestå, och först då, när annan grund i allmänhet för Svenska jordens rotering blifvit antagen, äfven bli underkastad samma förändring. Frågan är här icke örn någon skiftning eller fördelning utaf Båts® rnanstungan en stads egande hemman emellan. Det är frågan om att utröna 1 vuru många tunnland åker, äng, skog och utmark m. m„ som hvarje stad eger; huru mycket deraf som var utaf natur att alldeles blifva fi ån rotering befriadt; huru mycket som borde bära extra, och huru .mycket ordinarie rotering? Sedan detta blifvit utröndt, borde det, efter Dih. till R. St. Prot. \834 4 Simi. 2 Afd. 4 G:ie Häftet, Statssamt Oecon.-Ulsk, 'Betänkande lf:o silin tanka, icke falla så svårt att rotera, den. sistnämnde jorden för hvarje stad, efter de grunder, sorn för den provincen, der staden är belägen, äro gällande, och med iakttagande af de förändringar, söm llikets S änder uti deras underdåniga skrifvelse föreslagit.
St. aflåta nådig propos. om en så beskaffad förändring af Bergs-colhm, att, genom minskning uti embetsoch tjenstemannapersonalens antal, besparing uti Statens utgifter för detta embetsverk i möjligaste måtto beredes, underdånigst anhålla, att intilldess en sådan reorganisation af detta colhm i grundlagsenlig ordning kan verkställas, en af colhii 3:ne ledamöter måtte, i likhet med hvad förut egt rum, till besparing för Statsverket få, jemte sitt ledamotsembete tillika bestrida ordförandebefattuingen i nämnde colhm. Alt denna min motion måtte varda till StatsUtsk. remitterad för att behandlas i sammanhang med den beslutade återremissen af l:sta punkten uti utlåt. N:o 87, derom får jag vördsammast anhålla. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Den nu föredragna motionen synes mig icke vara föranledd af någon under riksdagen inträffad händelse, hvadan möjligen remiss deraf torde vara oriktig. StatsUtsk. har i den fråga, under hvilkens pröfning hos R. o. Ad. denna motion afgafs, sagt sig icke tillkomma att pröfva reorganisationsfrågor. I detta Hr Cederschiölds förslag, är just fråga om en organisation, och således om Hr Frih. o. Landtm, anser remiss kunna ega rum så bör det väl vara lill Ekon.Utsk., som efter sin instruktion har sig updraget att inkomma med utlåtrn i dylika frågor. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Då fråga här upstått om eller hvart remitteras bör, så anhåller jag att densamma måtte få hvila på bordet till nästa plenum. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade att som fråga upstått om och hvart denna motion bör remitteras, denna fråga enl. derom gjord begäran, komme alt hvila på bordet. Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s ledamöter; oell hade dertill blifvit utsedde i Stats-Utskottet: efter N:o 2209, Hr af Harmens, Henrik Otto; N:o 262, Frih. Klinkowström, Rudolf Mauritz.
Såsom reparationerne al inventarierne äro i räkningen upptagne såsom utgifter, och ingå i förlustsumman, kunna inventarierne i det närmaste anses såsom en behållning. Med år 1834 upphörde denna inrättning att fortskaffa passagerare, och reducerades lill en blott paketpost; och ifrån detta ögonblick blef förlusten mycket större, hvilket var naturligt, då så många andra medel funnos alt fortskaffa paketer. Det synes emedlertid af detta försök, som jag ej känner af hvad orsak det blef afbrutet, alt utslaget ingalunda var ofördelaktigt, och att förlusten med hvarje år förminskades. Det sista året utgjorde den icke fullt 7,000 R:dr, hvadan uppoffringen för Staten redan då var mindre, än den Staten nu gör för det enskilda Diligence-bolaget, för en annan lika stor linea lill Helsingborg. Orsaken hvarföre, äfven om Staten ej kan tillvägabringa sina företag med samma hushållning, som den enskilda, hvilket förhållande dock betydligen förändrar sig, när den enskilda inrättningen drifves genom bolag, likväl med mindre uppoffring kan bekosta egna postvagnar, än understödja enskilda Diligencer är, att den enskilde fordrar, 1:0 räntan för capitalet och 2:0 betydlig vinst på företaget, då deremot Slaten ej behöfver påräkna hvarken ränta eller vinst. Alla dessa förhållanden hade det varit vigtigt om Utskottet närmare utredt inför Rikets Ständer, hvilka i alla fall torde hafva intresse uti att se, hvad utslag det försök, som Postverket i denna väg redan gjort, kunnat lemna, isynnerhet som Rikets Ständer vid sista Riksdag begärt, att Konungen ville befordra inrättningen af sådane postvagnar. En reglering i detta afseende blifver i samma raon vigtigare, som ångfartygs-communicalionen med hvarje år tilltager och utbredes till åtskilliga trakter af riket, hvarvid det obehagliga förekommer, att, när den resande landstigit, finnes ej för honom annan utväg att fortsätta sin resa, än på bondvagn, hvarigenom han tvingas att, blott för denna kortare resa, medföra vagn på ångfartyget.
Han bara gick. » behöfvas, » svarade Eredrik och pressade ännu » Det skall du ej tro, Ellen, han tänkte en glödande kyss på sin hustrus svällande säkert, att du ville vara i fred och hvila dig. » läppar. » Men det hindrar ej, att jag kan bedja henne om ursäkt. Eller hur min älskling? » » Hvila mig — » » Ja, ser du, Ellen, man måste taga män» Ja visst, det är alldeles nödvändigt. » nen, dessa svaga käril, som tro sig vara så Gustaf följde med Eredrik ut, och Ellen starka, på ett helt och hållet särskiidt sätt, öfverhöljde sin älskliga väninnas blida ansigte lämpadt efter de individualitetsförhållanden, som med bränheta kyssar. tion ske å närmaste postanstalt. — Bidrag från alla områden f ö r qvinlig verksamhet mottagas med tacksamhet. Endast en sida af papperet bör » Tack, tack, » utropade hon. » Ingenting att tacka för, men nu behöfver du ett vigtigt råd till. En hemlighet! » » Hvad då för nåjjpt? » » Jo, du sliall alltid låtsa, som om din man bestämde allting. På så sätt kommer du äfven att herska oinskränkt öfver honom. Det är så lätt att fängsla en man. men det måste vara med lätta omärkliga rosenbojor.- » Karl Ek. I rv I I M I U U IV användas och marginal lemnas. Namn och adress torde all tid _ noga angifvas, och kan fullkomlig diskretion från redaktionens sida påräknas. äfven en passande matordning, som på ett tillfredsställande sätt besvarar frågorna när? och hvad? — af dig icke anses såsom onödiga ting. Icke blott ditt förmak eller din salong, utan ock din barnkammare, ditt kök, ditt visthus, dina garderober böra vittna om ditt vaksamma öga och din ordnande hand. Icke blott din egen personlighet, din klädedrägt, ditt uppträdande i hvardagslag såväl som vid festligheter, utan alla och allt i din omgifning böra, så vidt på dig beror, bestämmas och bildas enligt ordningens lag. Ett allt mer sig utvecklande ordningssinne bör man således finna hos dig.
bred virkad linda ett hvarf kring magen, hindrar förkylning; den få de ha till 2 års ålder. Vidare skjorta, ett stickadt lifstycke, domestikbyxor, 2 stycken, små röda flanellkjolar, med breda linningar knäppta på lifstycket och nedtill languetterade med garn, en rakt hängande klädning, ej för lång, ty det blir hinderligt för krypandet, samt strumpor och sockor. Började hålla fram gossen med den på- 101 följd, att han ganska snart lärde sig säga till, vid 1V års ålder äfven om nätterna. Vid 10 månader fick han börja dricka mjölk ur kopp, skorpor och mjölk samt ägg fick han äfven så småningom. Skorpvälling, som förr användes så mycket, påstås nu för tiden vara för hårdsmält för att vara nyttig. Mycken vistelse i fria luften året om. När man ser, att de små vilja resa sig, bör man i stället för sockorna ge dem ett par kängor, det ger stadga åt fotleden, men de böra tagas af emellanåt, då de trötta att börja med. Gåendet bör ej påskyndas, ty då händer att benen bli krokiga. Från 1 till 2 år samma beklädnad. Nu få de ock flytta i en järnsäng med liknande sängklä- der. Mat: ägg, buljong, köttbullar, litet fina grönsaker, fruktsoppor, hafrevälling och gröt. Hvarje morgon klockan ' / 1 drack min gosse en stor tekopp hafrevälling. Om somrarna har han barfota och bararmad fått sitta i en hög med fin sand, som vi låtit köra upp i trädgården. Mina barn ha varit mycket sena med att gå, tala och få tänder, men det bör ej oroa någon moder, ty när det sedan börjar, går det på en gång, såvida inte sjuklighet är orsaken, och då får man naturligtvis tala vid läkare. Ondt för tänder ha de just aldrig haft, endast litet diarré vid hvarje tandsprickningsperiod, men det skadar ej, om det ej blir för mycket. Under slutet af denna period och 2 — 3 årsperioden börjar ock den egentliga uppfostran, och är det då två egenskaper hos modern, som måste göra sig gällande, nämligen lugn och betänksamhet. Själf är jag visst ej så lugn, som jag önskade, men det underlättar betydligt.
Renström. 7:o af Prosten Sonden, som förklarat sig instämma i hvad Herr Statsråde Fähraeus yttrat under litt. a), b), c), d), e), f), g), h) angående införselstarifen; med Nils Olsson angående sill och salt, samt, i afseende pä utförselstaxan och förslaget till den underdåniga skrifvelsen till Kongl. Maj:t, med Presidenten Akerman. 8:o af Doktor Säve: »Alldenstund tulltaxan för ej mer än tvänne riksdagar sedan och i anledning af komiterades då afgifna underdåniga förslag undergick en länge behöflig och fullständig omarbetning i friare anda. och dertill kommit icke så få jernkningar äfven vid sistförflutna riksdag, så kunde man föreställt sig 88 Rev ilin ingi-Vinköl tels Uelänltande S:o S. att samma taxa vid detta riksmöte bort bibehållas i det liela oförändrad; så mycket heldre som Kongl. Majit i sin nådiga skrifvelse till Rikets Ständer af den 21 November förlidet år, af uppgifvet skäl, förklarat tidpunkten nu ej vara lämplig för en väsendtlig förändring. Men då Bevillnings-Utskottet det oaktadt och på grund af vederbörande embetsverks likväl ganska varsamma förslag trott sig böra underkasta den nu gällande tulltaxans både inoch utförselstarif en genomgående granskning, som ledt till icke blott flere tullnedsättningar i den förra, utan äfven till all nlförselstulls borttagande; så har jag i flera af dessa beslut och isynnerhet i det sistnämnda ej kunnat deltaga.
Enligt hvad uti högstberörda nådiga Proposition omförmäles, bade de medel, Rikets Ständer sålunda för folkundervisningens befrämjande anvisat, i de flesta fall visat sig fullt motsvara behofvet. Det varma deltagande Rikets Ständer egnat denna för samhället högst vigtiga angelägenhet, borde i en ej aflägsen framtid bära välgörande frukter. Härtill fordrades likväl icke blott att folkskolan ännu en längre tid åtnjöte den uppmuntran och det understöd, som bragt henne till lif, utan ock att ytterligare åtgärder till hennes fullkomnande vidtoges, i hvilket afseende Kongl. Majit påräknade Rikets Ständers fortfarande nitiska medverkan. Hvad först anginge de dels till understöd för inrättande af mindre skolor för den första förberedande undervisningen och dels till löneförhöjning för examinerade folkskole-lärare, under vissa vilkor, afsatte 100,000 R:dr, hade af dessa medel i nåder blifvit beviljade 64,277 R:dr 49 öre årligen för 1,017 nya småskolor, samt 4,871 R:dr 26 öre till förhöjning i examinerade folkskole-lärares löner, hvaremot vederbörande församlingar åtagit sig afgifter till dubbla beloppet, eller 138,297 R:dr 40 öre. Oaktadt dessa berömvärda bemödanden å församlingarnes sida, kunde likväl såsom sannolikt antagas, att den utomordentliga tillvexten i folkskolornas antal, under den korta tiden af omkring ett år, skulle lemna rum för ett nära lika hastigt aftagande, derest det af statsmedel åt dem beviljade understöd komme att med nästa år upphöra. Det vore jemväl antagligt, att antalet af småskolor skulle, till väsendtlig vinst för undervisningen, småningom ökas, och det för dem afsedda anslag således tagas i stigande anspråk. I afseende på folkskole-lärarnes löner hade förekommit, att 964 folkskolelärare från Upsala, Linköpings, Strengnäs, Wexiö, Lunds, Götheborgs och Wisby stift hos Kongl.
Det har icke förundrat mig, att samma Ledamöter, sorn förra gången bestridde löneförhöjning åt StatsRåden, nu bestrida den åt StatsSecreterarne; men det förundrar mig, att Grefve Posse, som stillatigande låtit StatsRådens löner ökas, nu yttrar sig emot samma fördel för StatsSecreterarne. Men som han ej uppgifvit sina skäl, har jag ej heller några alt vederlägga. Mina värda motståndare hafva alla talat i samma syftning, som jag, ehuru de ansett löneförhöjningen böra blifva ringare än jag yrkat. Ännu ett skäl för min mening, får jag anföra. HofCa nåderen och Justiliae-Canzleren hafva rang, såsom GeneralLieutenanter, och deras Embeten, framför allt StalsSecreterarnes, äro visserligen deremot svarande i vigt. Vi få likväl se, om Ridderskapet och Adeln vid 3:dje Hufvudliteln linner 4°°° IRdr tillräckliga för en GeueralLieutenant? Jag 4?. H. 12* i8o Den i5 September f, m. skall åtminstone erinra mig hvad som händer nu och då. Min mening är ej, alt bereda fördel åt dem allena, af hvilka man kan vänta sig gunst, men äfven åt dem, af hvilka man endast söker rättvisa, nemligen JustitiaeRåden. Visar sig Svenska folket liknöjdt om deras behöriga aflönande; så bör det icke förundra oss, om de visa sig liknöjda om sina Em betens behöriga skötande. Hvad de speciella vilkoren beträffar, så instämmer jag med Friherre Anckarswärd, att hela beloppet bör anslås såsom lön, och intet såsom taffelpenningar, emedan Grundlagen ålägger StatsSecreterarne en så svår pligt, som att i vissa fall vägra contrasignation och med lönens bibehållande nedlägga embetet. Så är ej förhållandet med StatsRåden, som kunna åtnöja sig med reservation allena.
Friherre Lagerheim och Herr Stats-Commissarien Wåhlberg jämlikt Boupptekningen emottagne f. d. Konung Gustaf Adolph enskildt tillhörige Fonder, blifvit ordentligen redovisade, samt med nit och omtanka, till desses förkofran, förvaltade} äfvensom att efter afdrag af de här ofvan omförmälde 250,000 R:dr i Riksgälds Contoirets Obligationer , verkliga behållningen vid 1814 års slut, bör vara sådan den uti här ofvan åberopade Förtekning Litt. A. finnes specificerad, nemi.: Contant - Banko R:dr 3541 36. Riksgälds-Contoirets Obligationer nied 5 procents renta 95,200: ,535 itf* Den 2 Juli. 53 Södertelje Canal EolagsActier, hvarå äro inbetaide - 10,511: 32, Bankens Obligationer med 4 procents renta - 25,500: F. d. Biks - Marskalken Herr Grefve Qxenstjernas revers med renta 4,000: Beträffande frågan om desse Fonders framtida förvaltning och disposition , så får StatsUtskottet upplysa, att något förordnande härom icke blifvit af Biksens Höglofl. Ständer meddeldt vidare , än att å f. d. Konung Gustaf Adolphs enskilda förmögenhet i fast och löst, som, efter afdrag af skulder, blifvit ansedd utgöra ett fruktbärande Capital-belopp af 471,643 B:dr 36 sk, 9 r:stBanko, skall fem procent-renta godfgöras och å Biks-Staten uppföras med 23,582 B:dr 9 sk. årligen. Vid sådant förhållande, och då Staten redan betalar renta å f. d. Konungens enskilda Capital - Förmögenhet, anser Stats - Utskottet sig böra tillstyrka, att de nu ifrågavarande Fonder, hvilka varit stälde under framlidne Herr Presidentens m. m.
Ölands innevånare enhälligt vägrat att åtaga sig något bidrag till de ersättningar, som i förevarande hänseende kunde färjeplats-innehafvarne tillerkännas, samt öns innevånare icke heller syntes kunna emot sin vilja förpligtas till någon betalningsskyldighet härutinnan, hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hemställt, att det för ändamålet erforderliga belopp af tillhopa 1,500 R:dr Runt årligen måtte af statsmedel beredas, helst denna utgift å Statsverkets sida voi-e af underordnad betydenhet i jemförelse med de vigtiga fördelar, som genom regleringens tillvägabringande på föreslaget sätt skulle för det allmänna uppkomma. Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hade Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium, hvad anginge frågan om upphörandet af vitesförbudet för obehörig fraktfart emellan ifrågavarande kuststräcka på Öland och staden Calmar, — efter en framställning om orsakerna till detta först år 1824 stadgade förbuds tillkomst samt do förhållanden, som syntes böra föranleda dertill att denna fraktfart nu åter blefve fri, — till Kongl. Maj:ts nådiga bepröfvande öfverlemnat, huruvida icke, utan äfventyr för färjeplatsernas bestånd, vitesförbudet måtte kunna upphöra och blott gälla för det fall, att främmande personer idkade fraktfart från sjelfva färj platserna eller från dertill hörande lastbryggor.
I fråga åter om det belopp, hvarmed riksstatens sjette hufvudtitel i och för denna reglering behöfde tillökas, fann Statsrådet att då från ofvannämnde summa 473,606 r:dr 32 sk. afräknas a) det belopp deraf, som svarar mot afkastningen af de boställen och bohemman, som bibehållas och hvilket, enär afkastningen af alla nuvarande landtstatsboställen, utom Landshöfdingarnes, uppskattats till 60,000 r:dr, kan utgöras 50,000: b) nuvarande tillgång å stat i indelda räntor och kronotionde : 205,680: samt i kontant löuingar och spannmål in natura 118,010: 373,690: så utgjorde hela tillökningen å denna hufvudtitel 99,916: 52. — och då till denna summa lägges hvad, som fordras att uppföras å allmänna indragningsstaten, nemligen enligt förenämnda mom. Litt. b, förslagsvis högst 3,000: och enligt mom. Litt. c, efter hvad uppgjorde uträkningar gifva vid handen högst. 63,277: 16 — gg 277: 16. 166,194: