Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sländernas pröfning vid nästpåföljande Riksdag, har, på sätt Kongl. Maj:ts tryckta Nådiga Skrifvelse af den n Mars 1824 närmare utvisar, jag gjort underdånig framställning om hvad som ännu återstode, och de hinder som inträffat för fullbordandet deraf, så skyndsamt det varit att önska. Dervid trodde jag mig böra i underdånighet anmäla, att, emedan det vore Rikets Ständer, som begärt utarbetning af en ny Lag, anledning af de uti deras skrivelser åberopade §§. af Grundlagarne kunde hämtas dertill, att det också vore Ständerne, sorn först ägde. granska förslaget, och att det sedan ankomme på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, att, efter Högsta Domstolens och StatsRådets hörande, bifalla eller afslå hvad Ständerna antagit; men då, i en så vigtig fråga, som en helt ny allmän Lag, ett af Kongl. Maj:t sjelf okändt och icke pröfvadt eller godkändt förslag ej syntes böra till Ständerne öfverlemnas, enär de sjelfva icke borde sakna de upplysningar och den ytterligare utveckling, som förutgående discussioner i Högsta Domstolen och hos Kongl. Maj:t i Dess StatsRåd, otvifvelaktigt komme att framställa, samt då detta sednare sätt till ny Lags antagande öfverensstämde så väl med de åsigter Konungen redan förut för mig tillkännagifyit, som med hvad Ständerne syntes hafva Den ag December f. ra. 4^> å deras sida önskat, trodde jag Lagverkets fortgång derefter böra rättas. Detta vann Kongl. Maj:ts Nådiga bifall. LagCommitte'en anbefalltes att fortfara oell skynda med den stutliga revisionen af CivilLagen, hvartill ingifne anmärkningar och vissa under det fordna arbetet uppkomne förändrade meningar gåfvo anledning.
Då jag, till följd af enskilda angelägenheters bevakande, ej kan till riksdagen återkomma inom den tid Hr Grin o. Landtm, mig beviljat ledighet från StatsUtsk., så får jag härmed afsäga mig ledamotsplatsen i nämnde Ulsk.; anhållandes derjemte vördsammast, att vara vid min riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr o. Landtm., med tillkännagifvande att Hr Ridderborg, Jakob Fredr. Georg, erhållit 3:ne veckors ledighet från sina befattningar såsom ledamot af Statsoch Bevilln.Utskm, anmodade Hrr Electorer, alt utse en ledamot i StatsUtsk. efter Hr Bildt, samt en ledamot att i Statsoch en ledamot att i Bevilln.Utsk. inträda under Hr Ridderborgs tjenstledighet. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s utlåt. N:o242, i anledn. af dels K. M:s nåd. propos., ang:de beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelseverkets förenkling, dels enskilda i samma ämnen väckte motioner. Hr Sandströmer, And. Peter: Då vid början af detta 58 Den 2 Augusti. betänkrs föredragning öfverenskommelse blifvit gjord, att för det numera inträffade fall ali 3:dje och 20:de punkterna skulle blifva återremitterade, äfven de öfriga punkterna skulle till Utsk. återförvisas, såvida ej vid någon serskild punkts föredragning något annat yrkande framställdes, som kunde blifva föremål för R. o. Ad:s beslut; så tager jag mig friheten hemställa, om ej till tidens vinnande det vore lämpligt, att vid den nu blifvande föredragningen blott nummern uppnämndes på hvarje punkt, och alt punkterna ej upplästes i annat fall, än då vid uppnämnandet af punktens nummer någon ledamot anmäler sig för att deremot göra anmärkmr.
Hvad beträffar gästgifverierna, så försökte komitéerna, för att åstadkomma jemnhet och rättvisa i beskattningen, att taga reda på huru mycket bränvin som verkl. gick åt vid hvarje gästgifveri inom länet, och jag sökte äfven i min mån dertill medverka, Man fann då, att vid ett gästgifveri, 12 Den 1 Angnst! f. ni. som var taxeradt efter 800 kannors utskänkning, hade under tiden från l:sta Nov. till l:sta Febr. åtgått 3,000 kannor, till följd hvaraf komitén höjde taxeringsbeloppet från 800 k:r till 2,500, säl. något mindre än hvad som verkl. blifvit försaIdt under 4 månader Gästgifvaren skrek då öfver våld och förtryck, och klagade hos KammarRätten, men utan resultat. På samma sätt taxerades alla de andra gästgifverierna i länet, dock intet enda till hola det belopp, som enl. vunna uplysningar der blifvit under årets lopp utminuteradt, utan vanligen blott till hälften deraf eller ännu mindre. Hr Printzensköld har äfven klandrat att pröfn.komitéerna icke anföra skälen till sitt förfarande, till följd hvaraf KammarRätten skulle sakna ledning för sitt omdöme. Jag är dock säker att, om KammarRätten återremitterade klagomålen till vederb. Landshöfding, denne icke skulle undandraga sig att inkomma med noggranna och fullständiga uplysningar i målet, hvilket deremot, icke torde vara af nöden att på förhand göra. Genom den föreslagna åtgärd, som Hr Printzensköld här bestrider, skulle utan tvifvel vinnas den jemnhet och likhet i denna art af beskattning, som är möjlig att åstadkomma, nemi. inom hvarje län, och jag hoppas, det lt. o. Ad. ville, utan afs. å Hr Printzenskölds inkast, som jag tror mig nu hafva Vederlaggt, skänka Gr. Lagerbjelkes förslag sitt bifall. Lika med 3 föregående talare anhåller jag om återremiss, på det taxerings-och pröfningskomitéerna måtte få updraget att bestämma afgifterna för bränvinsutskänkning å landet.
Maj:t förblifver Riksens Stånders Stats - Utskott med Kongl. Nåd och Ynnets välbevågen. Datum Ut Supra. CARL JOHAN. C. J. Skogman Ehuru Riksens Högloft. Ständer vid sist hällne Riksdag, uti underdånig skrifvelse till Kgl. Maj:t d. 8 Julii 1818 förklarat, att Riksens Hoglofl. Ständer icke kunde bifalla den af Kongl, Maj:t då gjorde förnyade Nådige Proposition, om bidrag från Allmänna Magazins-Inråttningens Fond, till förekommande af stegring i priset å groft Brod för Hufvudstadens obemedlade Folk-Classer, likväl och som de anbefallde åtgärderne redan långt före detta gått i verkställighet, samt Stats-Verkets knappa tillgångar ej medgifva något särskildt anslag till ersättning af ifrågavarande förluster, och icke eller någon annan utväg för godtgörandet deraf lärer kunna påfinnas, föranlåtes Stats-Utskottet hos Riksens Hoglofl. Ständer tillstyrka afskrifning uti Allmänna Magazins - Inrättningens Räkenskaper, så väl af den återstående förlust, sorn uppkommit genom utle - i l i o Stats-Utskottcts SetänJcanden. vereringen af Råg till Bagare-Åmbetet i Hufvudstaden år i8i8> och hvilken förlust , enligt uppgjord liqvid stiger till 9,629 R:dr 35 sk. 6 r:st., som åfven å densamma år och derefter till understöd för Hufvudstadens nödlidande verkställde Brod-förbakning med 4,571 R:dr 4 r:st., tillsammans utgörande 14,200 R:dr 35 sk. 10 r:st. B:co, och torde, så vida denne vördsamma hemställan af Riksens Höglofl. Ständer varder bifallen, Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånig skrifvelse anmäla sitt beslut, med underdånig anhållan, att vederbörande om afskrifningens verkställighet må blifva förståndigade: hvilket allt dock vördsamligen öfverlemnas till Riksens Höglofl.
Men ej allenast qvarteret förtjente detta namn, äfven det hus hvari jag bodde och de Fransoser, som bodde der jemte mig. Det var på sätt och vis heram för en rättrogen moslim att besöka mig här, och äfven jag sjelf hade blifvit utledsen, såväl på stället, som på dyrheten af min hyra och mitt lif här. Jag beslöt således decisivt såsom jag redan längesen tänkt, att flytta bort och rådgjorde med min goda vän Ustad Mahmod. Han erbjöd mig sitt hus att bo uti, skulle inreda åt mig ett rum och jag skulle äta och lefva hos honom, såsom en medlem af hans familj. För mig kunde naturligtvis ingenting vara önskligare, jag omfattade denna plan samt hans anbud med största begärlighet, och var redan färdig att flytta dit, men gick först till vår konsuls-agent Hr Bokti, för att taga ut något af mina hos honom deponerade pengar och underrätta honom om min föresats att flytta. Han sade då att det var rent af omöjligt, att han i detta fall ej kunde lofva mig något skydd och något försvar såsom Rysk undersåte. Ehuru jag hoppas åtminstone här aldrig komma att behöfva det, ville jag dock ej göra emot den gamle gubbens önskan och uppgaf min plan, ehuru oändligen påkostande det var. Visserligen skulle det ha varit en hittills i mannaminne oerhörd sak, att en nosrani, en kristen hund, trängt in i en Arabisk familj, bestående af tvenne män, två qvinnor och en snart giftvuxen dotter samt andra barn. Det är sannt de ansågo mig, såsom jag tror, för en rättrogen moslim, men också i detta fall skulle det varit ovanligt. Jag skulle i alla fall vågat kuppen, om den gamle Bokti ej så bestämdt varit deremot. Jag nödgades sålunda till min stora förargelse uppge den några dagar med så stort nöje hyllade planen. Dessa dagar var hitkommen en ung Rysse från universitetet i Kasan, som färdats länge i Persien och nu anländt hit för att på omkring 2 månader undersöka Arabiska dialekten här, ehuru han ännu känner föga Arabiska och nästan alls icke kan göra sig förstådd eller sjelf förstår språket i Kairo.
Ut supra. £x Protocollo Olof Werlin. S. I). Upplästes 2:ne fran Höglofl. Ridderskåpet och Adeln ankomne Protocolls-Utdrag för den 23 innevarande Månad, innefattande de Beslut: t :o Den 2 5 Juli. 95 a:o Att till påskyndande af författandet åf de Expeditioner, sorn öfver Riksens Ständers Jle-lut böra uppsättas, och då öfver flera mål af de Respectiva Stånden olika beslut biifj vit fattade, hvaraf en del förfalla, andra kunna af Stånden sjelfva sammanjämkas, andra åter genom Nämnd måste afgöras, hvart och ett Riksens Ständers Utskott skulle anmodas att undersöka förhållandet med Besluten öfver de frän dem utgifne Memorial och Betänkanden, och i det fall någon jämkning vore inöjelig oell af nöden, eller målet till Nämnd måste hänskjuta», sådant till vederbörlig åtgärd . hos Riksens Ständer skyndesamt anmäla; och 2:0 Att i likhet med hvad tillförne skett, arfvoden åt Utskottens Secreterare och Cancelli ter icke böra till dem utbetalas, förr än genom Riddarhus-Secreterarens quitto intygas att Utskottens Protocoll och Handlingar, i ordning satte och inbundne, blifvit til: Riddarhuset aflemnade. Dock skulle sådant ej gälla i afseende på Banco-och Stats-Utskotten , hvilkas Handlingar icke i Riddarhus-Archivet förvaras. Uti hvad Höglofl. Ridderskapet och Adeln sålunda beslutit, fann Hedervärda Bonde-Ståndet föy godt, till alla delar instämma, Ut supra. Ex ProtoGollo Olof Werlin. S. D, Den 25 Juli. Stats-Utskottets på bordet hvllande Betänkanden, af den 19 och 24 Juli, angåendet 1:0
Prot. 1847 & 1848, 4 Sami. 1 AJd. 2 Band. 2 Haft. o Stats-Utsk:s U(lutande, .V. o 158. nungens befallningshafvande i Wcslmanlnnds län inkommit med underdånigt yttrande, hvaruti jemte meddelad uppgift å antalet och nu varande dispositionen af de inom Kungsöhrs fögderi af skatteoch kronohemman utgående så väl jordebokssom hemmantals-dagsverken, samt huru stor del deraf utgöras från hemman, anslagne till ruslhålls-stammar och augmenler vid lifregernents grenadieroch hussar-korpser, Konungens befallningshafvande tillstyrkt, att rusthållarne inom berörde fögderi mäste befrias från dagsverks-skyIdigheten och oafkortadt få uppbära de dem anslagne augmentsrantor, än äfven innehafvarne af rusthållsoch augments-hemmanen underdåniga förklaringar afgifvit, dervid de förre instämt i hvad Konungens befallningshafvande andragit, men de sednare gjort anspråk på att sjelfva få åtnjuta de i deras hemmansräntor ingående dagsverken, samt vidare dels Stuteri-öfverstyrelsen uti infordradt underdånigt utlåtande anföit, alt, enär de från ruslhållen inom merbesagde fögderi utgående dagsverken, nu mera förvandlade till penningar efter markegångspris, vore anslagne lill inkomst för Strömsholms stuteri samt utgjorde en hufvudsaklig del af de tillgångar, sorn vid dess organisation blifvit påräknade, de samma vore oundgängligen nödiga för detta stuteris bibehållande i dess närvarande skick, i följd hvaraf, derest de rustande skulle befrias från berörde åliggande, ett statsanslag, motsvarande värdet af dagsverkena, blefve erforderligt, dels slutligen Kongl. Krigsoch Kammai-kollegierna uti gemensamt underdånigt utlåtande hufvudsakligen yttrat: att rusthållare i allmänhet enligt förfatlningarne, vore berättigade .alf åtnjuta hela räntan så af rusthålls som augments-hemmanet, utom boskapsoch skjutsfärds-penningarne; att undanlag från denna ruslhållarnes rätt till räntedagsverkena endast egde rum i det fordna Ulfsunds eller Kungsöhrs län, hvilket förhållande tillkommit, ej emedan dessa rusthåll ansågos mera än andra kunna umbära berörde dagsverken, utan emedan samma dagsverken vore vid Kungsöhrs gård behöfliga; att den i 1680 års Kongl resolution lofvade ersättning tilldelats i3 mantal i Kongsbarkarö socken med en tunna kronotionde-spanmål på mantalet; att rustbållen vid Kungsöhrs kompagnie af lifregementet, i jemförelse meri andre rusthåll, öfverhufvud lede af en indelningsbrist, som i det närmaste motsvarades af ifrågavarande dagsverkens värde, samt att då anledningen, hvarföre rusthållarne vid indelningsverkets upprättande icke erhöllo dessa dagsverken, längesedan förlorat sin giltighet., enär dagsverkena numera icke vid Kungs - Stats Utskss V' llutande, i\:o 158. öhr erfordrades,
Af alla dessa skäl anse Comiterade sig ega full anledning att i underdånighet tillstyrka, att ej mindre tionden än hemmansräntorna, till den del de sednare äfven framgent kunna varda i persedlar bestämda, böra lösas med penningar efter medelpris, som för fem år i sender fastställes, på grund af nästföregångne tio års markegång, samt att ett dylikt lösningssätt måtte förklaras utgöra vilkor för verkställighet af indelta räntornas här förut i underdånighet föreslagne indragning till Statsverket. Om i afseende å hemmansräntor och kronotionde ett dylikt liqvidationssätt antages, vore det, efter Comiterades åsigt, ledande både till enhet och möjligaste enkelhet samt de skattskyldiges belåtenhet, om det äfven kunde tillämpas i fråga om andra afgifter till Staten, som efter markegång erläggas, såsom hästvacancespanmål samt den spanmål, som för ständiga rotevacancer i Skåne utgår. Då emedlertid, hvad förstnämnde titel vidkommer, densamma grundas på afslutade contracter, kan, för närvarande och så länge dessa äro gällande, förändring deruti icke annorlunda än med vederbörandes eget begifvande verkställas. Dock synes optionsrätt i detta afseende icke utan allt för stora olägenheter kunna medgifvas hvarje serskild rustoch rote-hållare, utan lämpligast böra stadgas, att nyssnämnde förändring får ega rum, så vida alla rusthållare vid den inom Länet förlagda andel af ett regemente, eller, hvad omförmälde ständiga rotevacanceafgift angår, de rotehållare uti Länet, som sådan utgöra, derom öfverenskomma. Och lärer det, om lil dessa förslag bifallas, få ankomma på Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att vederbörandes yttranden inhämta. 5:o Angående inkomsterne af Statens egendomar.
Ridd. o. Adelns Prot. B. XXVI pag. 43, 46. Preste-Ståndets Prot. B, XVI pag. 370, 387. Borgare-Ståndets Prot. B. VII Pag - pag - 580. Förslag angående val af Ordförande inom Riksens Sländers Utskott m.m. R iksdags-Ordn ingen• § 39. I alla Riksens Ständers Utskott Riksens Ständers Utskott, Reviso iöre den bland Ridderskapels och Arer och Nämnder samt Utskotts-Afdelns närvarande Fullmägtige ordet, delningar| raije inom sig Ordförande; som enligt Riddarhus-Ordningen deräfvenså Fullmägtige i Banken och till berättigad är. Rikgälds-Contoret, hvilka dock skola efter hvarje års förlopp nytt val företaga. Främste närvarande Ledamoten af Ridderskapet och Adeln före ordet, innan val skett, samt i fall Ordföranden för något tillfälle icke är tillstädes. Skulle Ordförande utöfver en vecka vara förhindrad alfr Ordförandeskapet bestrida, ankom me det pä Ledamöterne, Revisorerne eller Fullmäktige alt nytt val anställa. Ordförandei Utskott före äfven ordet, när Utskottet förstärkes. Se Bill. 3 Sami. Mern. Ridd. o. Tvänne förslag, rörande tryckning af Riks-Ståndens Protocoll och handlingar. A. Riksdags-Ordningen. §: 59. i:a momentet. l:o Alla hos Riks-Stånden — * Ekonomi beträffar. Der öf verläggningarne hållas o ffentligen, ege dock Ständ makt att om dess Protocoll annorlunda förordna. Protocollsom icke sä fullständigt, som ofvan sagdt är, tryckas, skola tvä fäldt utskrifvås att aflemnas till förvar, det ena i Riks-Archivet, det andra i Banken. Hvarje enskild stände fritt att hos den, sorn Protocollen vårdar, utbekomma samt utan hinder eller författare-ansvar trycka större eller mindre delar af samma Protocoll. Tryckfrihets-förordningen. § 2. i:a perioden.
Stycket har de kvällar, det gifvits, synoch hörbarligeu gjort ett mäktigt intryck på publiken och är ovillkorligen förtjänt att ses af hvarje vän af modern dramatik. En lärarinnas roman. En svensk kulturbild, tecknad på verklighetens grund för ldun af Algot Sandberg. (Forts.) 1 lid sådana tillfällen brukade Kerstin kalla in t henne till sig och förehålla henne, att detta icke passade. Hanna grät och bad om förlåtelse, och hur det var, blef Hanna så småningom en både god och snäll flicka. Läraktig var hon, så att Kerstin förundrade sig öfver henne. När hon läst sig fram, kom hon åter till Kerstin. Hon tycktes ha svårt att homma fram med sitt ärende, men slutligen fick Kerstin ur henne, att Hanna ville blifva kvar som hennes tjäna rinna. TRETTONDE KAPITLET. Barnen hade fått julferier och det hade blifvit tyst och stilla i skolhuset, kring hvilket de hvita drifvorna redan började höja sig, ehuru man icke var längre än i början af december, Kerstin hade icke på länge haft några underrättelser från Axel, och de kommo ej oftare, än han behöfde hjälp af den aldrig svikande Kerstin. Men för hvarje liten penningsumma hon sände honom tänkte hon alltid: » Ett steg närmare må- let I » Till våren skulle Axel Filén taga sin examen och prästvigas. En morgon hade Hanna varit nera till järnvägsstationen. Då hon kom åter, hade hon bref med sig. » Se, så vackert han skrifver, fröken, » sade flickan och pekade på utanskriften. » Hvad heter han? » Kerstin tyckte, att Hanna lade särskild betoning på han. Hon tog hastigt brefvet ifrån henne och skyndade in i sin kammare. Brefvet var kort. » Farväl, Kerstin min! Tänk icke mera på din Axel, som kämpat förgäfves. Jag kan ej strida längre, vill ej heller tynga på dig. Farväl, min dröm om lycka! Och du skall glömma mig, min älskade! Axel. » Kerstin blef alldeles utom sig. Hvad betydde detta? Hon förstod det ej. Han hade kämpat förgäfves? Var han sjuk — döende kanske? Eller hvad menade han! Gång på gång läste hon brefvet, utan att komma till större klarhet. Hon gick som i feber hela dagen.
Då Bevillningen för ett förflutet år egentligen icke börjar att inflyta förr, än under det påföljande året; och då, om, sedan hela anslaget för förflutna året blifvit uttaget inom samma års slut, hvaremot något hinder icke möter, Stats-Contoret skulle vara berättigadt att, under Januarii och Februarii månader det påföljande året, reqvirera och erhålla förskott på samma års-anslag, och dessa förskott skulle komma att vida öfverstiga hvad som på föregående årets Bevillning, under nämnde månader, inflöte, så skulle överskjutande skillnaden komma att antingen tagas af Riksgälds-Contorets egna, för angelägna utgifter behÖfliga tillgångar, eller ock anskaffas genom skuldsättning, hvilket förhållande icke kan inträffa, i fall Stats-Contoret reqvirerade förskott äfven af större belopp, sedan den 1 Mars ingått, enär en tillgång då redan är beredd genom den under Januarii och Februarii månader influtne Bevillning, samt betydligare uppbörds-levereringar i Mars och nästpåföljande månader ofelbart kunna vara att förvänta. I betraktande af dessa skäl, hafva R. St. ansett sig icke kunna till Stats-C.ontorets omförmälde framställning lemna bifall. Hvilket Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Januarii 1835. Expeditions-Vtskoltets Förslag till und Skrifvelse N.o 280. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 22 Jan. i835. Preste-Ståndet den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underd. Skrifvelse, angående dels ett närmare bestämmande af lösen för gravationsbevis öf ver stadsegendom s och dels befrielse för Fattigvårds inrättningar från erläggande af expeditionslösen. (Lagsamt Allm. Bes v. oda Oecon.-Utsk. N:ris 10 & 36.) S. A. K. I anledning af hos R.
Apothekare i Riket tillätes att, utan serskild afgift, betjena sig af distillerings-pannor till högst tjugu kannors lymd, och der Apolheks-rörelsen gör bruket af flere pannor af nöden, må likväl ej öfver två sådane nyLtjas, nemligen en på tjugu, och en på tolf kannor» utan allt afdrag för kokrummet» 35 För salu af bränvin komma Gästgifverier att, utom den vanliga Bevillningen, erlägga ifrån Sex till och med Femtio R:dr samt tillåtne krogar och värdshus, med flere ställen, der spirituösa drycker utminuteras, ifrån och med Tjugu till och med Etthundrade R:dr, efter deras mer och mindre förmonliga rörelse, enligt pröfning af Taxeringsmännen, hvilka icke allenast må, ulan äfven böra» bestämma en högre afgift, än den här i allmänhet stadgade, då afsättningen anses varå af den utmärkta betydenhet, att den, jemförelsevis med andra krogar och värdshus, skäligen fordrar en sådan förhöjning. De Gästgifverier, hvilka anses endast såsom skjuts-omhytnings-ställen och, på sådan grund, äro ifrån Bevillning efter 2 Art. i Bevillnings-Stadgan fria, erlägga minst 3 R:dr» med rättighet för Taxeringsmännen att denna afgift förhöja» Den, som vid marknader» Regementsmöten, auctioner och andra sammankomster utöfvar bränvins-minulering med vederbörligt tillstånd, äfvensom Marketentare i Garnisons-orter, bör vid Beredningsoch TaxeringsComitéerne åläggas lämplig Bevillnings-afgift i raon af sin rörelse; och skola, till upplysning i berörde afseende, de Auctoriteter, som lemnat tillståndet, meddela vederbörande Skattskrifvare underrättelse om de personer» som erhållit tillåtelse att rörelse af ifrågavarande beskaffenhet utöfva» 36
Då nu Vexel-Banquen eger nära 13, samt inom 5 år ytterligare erhållit öfver en million, samt sluteligen upptagandet af en millions lån vid nästa Rtksdag visserligen icke kan mota ringaste svårighet, men deremot på mer än ett sätt verkställas; så drager jag ingalunda i tvifvelsmål att Realisationens verkställande då kau beslutas och vidtagas, förutsatt att Riket hugnas med fred, samt att ett stadgadt och rigtigt system, så i ideelt (Författningar och Styrelse-åtgärder) som materielt (penninge verkens åtgärder) hänseende kommer att med alfvar hanrihafvas; dock utan att några hrådstörtade förändringar vidtagas. Skulle erfarenheten stadga en allmän opinion till begagnande i allmänna rörel, sen af det varumynt, som här blifvit föreslagit att införas, hvarigenom en del af Banco-Sedelstocken uttränges af ränte-myntet hvars utställande på tid för inlösen ger större säkerhet mot anfall på Baoquens reela fond än Bancomyntet; så finner man tydligen, att större fond än 14 millioner, hvilken om 5 år samlas, icke behöfves för Realisationens vidtagande, hvilket da endast afvagtar Konungens och Ständers beslut, efter att vara påkalladt af samina krafter. — Lif i allmänna rörelsen och en ali. märit utbredd national-välmåga — hvilka utgöra realisationens enda sakta bestånd emot tidens frätande skiften. Stockholm den 31 Maji 1823. P. Lagerhjelm. Ctxxx Statsoch Banco-Utskottins Uilatandenl Kort Sammandrag* 2 §. Utredning af Banquens ställning. Realisation Iean ej ske nu, men bör förberedas. Emot i R.d Sp. utvexlar Banquen aj. R:d sedlar; Bancosedel-stoeken ökas endast genom insättning af silfver. Deremot växer årligen silfver-fonden med 100,000 R:d Sp. 3 §• Banquens fordringar, hvilka äro osäkra, eller icke utan bevillning kunna betalas, afskrifva». Deremot får Banquen jemn t lika belopp rörlig tillgång. (Sedan fastighets-lånen hunnit ingå) som sedelstock.