Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En sådan person kan möjligen vara slug och illistig uti att befordra egen vinning, men hans talang sträcker sig blott till det egennyttiga begagnandet af hvarje tillfälle, medan han helt och hållet är ur stånd att förstå hvarje ädlare karakter eller på förhand beräkna dess känslor och handlingar. Hos en ung qvinna i Märthas belägenhet kan det ej blifva fråga om denna slags egoism. Men likasom hvarje fåfäng ung dam, hvilken såsom ogift blott räknar triumfer och i äktenskapet icke har öga för annat än egen sällhet, hade äfven Märtha i yngre åren en temligen inskränkt både fattningsoch omdömesförmåga, så att det fanns mycket skönt i lifvet, som för henne saknade allt intresse, äfvensom annat, hvars sammanhang hon aldrig kunde begripa. – Men omtanke för andras väl medför omedelbart nödvändigheten att se och klokt bedöma olika omständigheter. Är denna omtanke icke blott tillfällig, utan visar sig i allmän välvillig uppmärksamhet mot andra, så förbinder den äfven till bemödandet att förstå och fatta deras handlingar, deras tankar och åsigter af lifvet, då de sjelfve förtroendefullt framlägga dem i dagen. Så kom det sig småningom, att Märtha äfven började något begripa Magnus, hvars person och tal förut varit henne en gåta. Detta gjorde honom glädje och bidrog icke litet att sammanknyta bandet mellan de trenne. Men af hvilken art var då bandet mellan de tvenne, mellan Magnus och Lina? Var det kärlek? – Hvarje blott känsla är mångtydig, och hvar och en kan beskrifva en sådan efter sin erfarenhet.
Lag samma vare, om Han, med eller utan Konungens vetskap och samtycke, tager till Gemål enskild Svensk eller Utländsk Mans dotter. Dock vare honom ej förment att, med Konungens vetskap och samtycke, taga Gemål af Svenska Konungahuset, inom i Svensk Lag ej förbudna leder. § 6. Prinsessor af det Kongl. Huset må ej träda i gifte, utan Konungens vetskap och samtycke. Ej heller må det någonsin tillåtas med Svensk Man utom det Kongl. Huset, § 7- Prinsar och Prinsessor af det Kongl. Svenska Huset ma ej anträda resa Utrikes, utan Konungens vetskap och samtycke. § 8. Prins af det Kongl. Svenska Huset må ej, utan Konungens och Riksens Ständers samtycke, blifva regerande Furste af Utländsk Stat, vare sig genom Val, Ärf eller Gifte. Sker annorlunda, vare Han och Hans Efterkommande ej berättigade att succedera till Svenska Thronen. § 9. Skulle den olycka tima, att hela Konungahuset, inom hvilket Arfsrätten till Riket räknas, antingen på manliga sidan utginge, eller, genom uraktlåtande af hvad denna Successions-Ordning uttryckeligen föreskrifver, förlorat Successionsrätt, vare Thronen ledig till nytt val, och utkore då Riksens Ständer ett nytt Konungahus. 16 Riksdagen 1810. Till yttermera visso, att Wi allt detta föreskrifna så belefvat och beslutit, bafve Wi samtelige Svea Rikes Ständer detta underskrifvit och beseglat, som skedde i Örebro den 1810. Bilaga C till Mern. Hans Kongl. Höghets, Prins Johan Baptist Julii af Ponte Corvo Försäkran till Svea Bikes Ständer, sedan Hans Kongl. Höghet, genom Deras Val och Förening, blifvit förklarad för Svea Rikes Kron-Prins. Wi Johan Baptist Julius, med Guds Nåde, Sveriges, Göthes och Wendes utkorade Kron-Prins, Furste af Ponte Corvo, gore veterligt:
Theophron, har, såsom exempel på nödvändigheten utaf att lemna någon latitud åt domaren, åberopat stöld för hunger och sagt, alt det vore bardt, att vid sådant fall, domaren icke skulle få mildra straffet. Ändamålet med straff måtte vara att skydda den laglydige medborgaren, men icke lagbrytarne. Föregifvande! af hunger, om det skulle få tagas lill skäl för lindring i ådragen bestraffning, skulle visserliga!! ingen tjuf underlåta att använda, och hvem skulle kunna bevisa att tjufven icke varit hungrig. Detta öfverlemnar jag till Hr Cederschjöld sjelf att söka utreda. Hela det så kallade lalitudssystemet är i viss mån 310 Den 28 April. en inskräktning på Konungens benådningsrätt. Män vill göra domaren till den, sorn skall utdela nåd. Det är, enligt min tanka, oriktigt. Domaren skall vara den, som utdelar rätt — Konungen den, som gör nåd. Emot mitt i ett föregående plenum fällda yttrande, att brotten icke skulle hafva under den sednare tiden betydligen tillväxt, har Frih. Sprengtporten, hvad Stockholms Stad angar, åberopat Ofverståthållareembetets sednaste 5-årsberättelse, och den deruti befintliga uppgift, att medeltalet för åren emellan 183S och 1842 voro betydligt större än för åren emellan 1833 och 1837. Det var endast skada att icke siffrorne för hvarje af de sistnämnde 5 åren specifikt uppgåfvos, och det torde derföre tillåtas mig att få eomplettera hvad som brister.
Men med linnesöinmen gick det deremot inte så bra, och stickstrumpan antog under hennes hand förunderliga proportioner, till icke ringa bekymmer för » mamma Trotzig », hvilken befann sig i ungefär samma predikament som en höna, då denna ser sina fosterbarn styra kurs mot dammen och oförskräckt stå på hufvudet deri. Troligt är också, att hon mer än en gång frågade sig sjelf: » Hvad månde varda af detta barnet? » Då M. S. Birath var nio år gammal, dog emellertid hennes fosterfar, och så stod hon för andra gången utan hem. Men vänner till den aflidne antogo sig henne nu och uppmärksammade snart hennes ovanliga anlag för ritning och målning. Allt tydligare framträdde dessa under årens lopp, och så fick hon, då hon fyllt femton år, ändtligen ordentlig undervisning deri. Framstegen voro förvånande, kännare förespådde henne en vacker framtid, och dåvarande kronprins Oscar uppmuntrade hennes talang genom att inköpa några af hennes taflor. Men så kom en plötslig sjukdom, som tvingade henne att för ett helt år låta penna och pensel hvila, och då hon tillfrisknade, hade hennes forna håg för målning fått en mäktig rival i den återvaknande kärleken till literära idrotter, hvilken växte dag från dag, tills den slutligen fylde hela hennes väsen. Ännu publicerade hon dock ingenting, och när hon (1840) gifte sig med öfverdirektören vid d. v. teknologiska institutet, Gustaf Magnus Schwartz, en afsvuren fiende till allt hvad qvinliga skribenter hette, såg det ut, som skulle hon aldrig komma att publicera något. Dock: läsa fick den unga frun, kanske mer än hon ville, läsa måste hon, men vetenskapliga och filosofiska arbeten, sådana som intresserade hennes man, och som han fordrade äfven skulle intressera henne. Derjemte invigde han henne i sitt älsklingsstudium, frenologien, som till slut i viss mån blef äfven hennes, så all det första som hos en främling fäste hennes uppmärksamhet, var hufvudets bildning och pannans form, efter hvilka hon om hans karakiär bildade sig ett totalomdöme, som icke sällan slog in på pricken.
S. D. Föredrogs a nyo och gillades Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets den 8 sisllidne April, under Nro 86, afgifna, samt den 13 i samma månad e. m. på bordet lagda Betänkande , angående väckta Motioner om Lancaster-Scbolors inrättande. S. D; Föredrogs a nyo och bifölls Bevillning*- samt Allmänna Besvärs, och Oeeonomie-Utskottens den 25 sistlidne April, under N:o 3, afgifna , samt den 7 dennes e. m. på bordet lagda Betänkande öfver väckta Motioner, angående beskattning å Caracterer utan motsvarande Embete och Tjenst. S. D. Föredrogs å nyo Riddarhus-Utskottets den 7 sistlidne Mars aflåtna, och den ig i samma månad e. m. på bordet lagda Memorial, angående verkställd undersökning af en i Riddarhusets Cassahvalf befintlig för-* |2 Prot. Utdrag rleri li Maji 1899- seglad kista , hvilken funnits innehålla årskiN liga , å bifogad förteckning upptagna , den år 1743 öfver föregående arens Finska Fälttåg nedsatte Rikets Ständers Undersöknings Corn - missions Prolocoll och Handlingar , som , enligt hvad ett i kistan jemväl befintligt Protocolls Utdrag af den 15 Maji 1744 utvisade , blifvit af visse Deputerade från bemälda Commission till förvar å Riddarhuset öfverlemnade; och fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med bifall till hvad Riddarhus-Utskoltet hemställt, förordna, att berörde Protocoll och handlingar horde utur den kista, deruti de för närvarande finnas nedlagde , förflyttas , samt , efter behörig sortering och inbindning, i Riddarhus Archivet uppställas, hvarförutan, och då dessa handlingar rörde icke blott Ridderskapet och Adeln . utan äfven de öfrige respective Riks-Stånderi, bemälte Riks - Stånd skulle om den al samina handlingar skedda upptäckt och inventering genom Protocolls-. Utdrag erhålla underrättelse.
Derför var jag lycklig. Men han känner mig icke ännu. Och jag skall komma att sakna honom. Stackars jag! Men då skall jag minnas detta. Och det skall samla sig som solstrålar kring min penna. Älskade, för dig är jag endast en främling, ett litet tidsfördrif, en myra. Du ger mig hundradedelen af ett utslitet hjerta. Tag tillbaka den delen också och gå. Det är hvad jag ger, som gör mig rik. Underliga, underliga stämning! Jag var harmsen, kände mig sårad i min fåfänga öfver att han icke kom igår, som han lofvat. Det var så länge sedan han talat om sig sjelf; vi hade liksom blifvit främlingar för hvarandra igen. Jag var mera leksak än vän; – qvinna och icke menniska. Det är så svårt att då vara god, man känner sjelfva vänligheten som slag i ansigtet; det är så svårt att icke bli bitter. Nu är allt detta som bortstruket. Jag känner sorg öfver honom. Men jag känner den utan bitterhet. Jag har sådan vilja att vara god. – God emot hela verlden, derför att jag ville vara det emot dig. Hvilket oändligt vemod i detta, att kunna med hela sin varelse gå upp i sträfvandet för en annans väl, i att med tusen, tusen små obemärkta omsorger jemna vägen, – och så vara utestängd från hela denne andres lif genom oöfverstigliga barrièrer. Jag skall aldrig kunna bli något för honom, aldrig göra honom någon glädje, aldrig visa honom hur fordringslös, hur trofast och hur fri från afund en stark qvinnas tillgifvenhet kan vara. Om jag vet att han lider, skall jag icke kunna göra det minsta ens för att visa mitt deltagande, jag skall se honom kämpa ensam mot tusen lumpna hvardagsförtretligheter, jag skall se honom uttömma sin kraft emot dem, och jag kan icke värja honom från en enda; – jag kan intet, intet göra! Jag, som – om han begärde det – kunde ge mitt lif – ja mer än det, ty jag skulle kunna lida dag efter dag för hans skull, om det blott gjorde honom lycklig! Det är icke hans kärlek jag begär.
Kamereraren för sådane nya testamentseller donationsmedel, som efter det hans aflöning sednast af Ridderskapet och 2 IS Adeln bestiimdes, blifvit eller blifva öfverlemnade till Direktionens förvaltning, må få nied omkring -£:dels procent af deras belopp, åtnjuta arfvoden utöfver ofvannämnde 1,700 R:dr, samt att ett sådant arfvode från Löfvenskjöldska fonden inå utgå från 1858 års början. § 10. Sedan numera, i anseende till inträffade förändringar i myntvärdet och lefnadsförhålianden samt högt uppstegrade pris å alla leftiads-förnödenhetcr, en allmän löneförhöjning för embetsoch tjenstemän i såväl Statens som Rikets Ständers verk blifvit medgifven, samt jemväl Ridderskapet och Adeln under seduaste Riksdag för ej mindre Riddarhus-Kamereraren än ock Riddarhus-Vaktmästaren bifallit en likartad löneförhöjning, anser sig Direktionen ej böra längre uppskjuta en framställning om behofvet af löntillökning för Riddarhusets öfrige tjenstemän; samt får Direktionen fördenskull vördsamt hemställa, att Ridderskapet och Adeln måtte taga i öfvervägande, huruvida det ej är både rättvist och billigt att Riddarhusets Sekreterare, Fiskal och 2:ne Kanslister tilldelas någon förbättring i sina löneinkomster. § 17. Till följd af Ridderskapets och Adelns vid sednaste
Drätselkammaren för att till behöfvande näringsidkare i staden såsom förlagslån utlemnas samt att för sagda låns åtnjutande måtte stadgas enahanda vilkor i öfrigt, som förut bestämts för dylika lån, men att, med afseende på olyckans betydenhet, återbetalningstiden finge utsträckas till 10 år; — och hade motionären såsom skäl för bifall till sin framställning anfört: att vid dylika olyckor näringsidkarne tvifvelsutan vore de mest lidande, emedan utom den omedelbara förlust, som dem tillskyndades genom nedbrunnen och skadad egendom, deras verksamhet förlamades och inskränktes för en längre tid; att, ehuru större delen af nämnda stads näringsidkare erhölle ersättning för den direkta förlusten utaf vederbörande brandstodsbolag, åtskilliga af dem likväl, isynnerhet de mindre bemedlade, icke iakttagit försigtigheten att brandförsäkra sin egendom och i följd deraf vore för en längre tid hämmade i utöfningen af deras verksamhet; samt att de rika bidrag, som den allmänna välgörenheten insändt till stadens nödhjelps-komité, i första rummet måst användas till anskaffande af lifsuppehälle och uppförande af provisionela bostäder, i anledning hvaraf nödiga förlag för näringarnes bedrifvande icke med sagda bidrag kunnat anskaffas. I sammanhang med denna motion har Utskottet förehaft åtskilliga, med skrifvelse från Chefen för Kongl. Civil-departementet till Utskottet öfverlemnade hand - 4 Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 120. lingar, af hvilka inkemtats, att sedan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Wermlands län till Kongl. Maj:t insändt och till nådigt bifall förordat en af stadsfullmägtige i Carlstad afgifven undei-dånig ansökning att, då genom den timade eldsvådan största delen af stadens handlande, handtverkare och öfrige näringsidkare icke allenast blifvit husvilla och för längre tid urståndsätta att återupptaga sin rörelse utan äfven lidit omedelbar förlust genom uppbrunnen, men ej brandförsäkrad egendom, hvilken förlust för 110 särskilda näringsidkare uppgifvits till 84,359
Jag vågar dessutom i underdånighet fästa nå - ( 28 ) dig: uppmärksamhet på den vigtiga fördel ett enda allmänt undsättningspris för hvarje Sädesslag medfört, derigenom, att de dryga omkostnader, som åtföljt och måste åtfölja en så vidsträckt och under så hrydsamma omständigheter utförd undsättningsanstalt, kommit att gravera hela det upphandlade Lagret, och följaktligen ingenstädes blifvit utomordentligen tryckande, hvilket senare åter skulle hafva varit fallet, om, till exempel, den till Wenersborg genom enkel och till Amål genom dubbel sjötransport, samt till Westra Ed på 8 mils landväg och till Alingsås 4^ mil landvågen, från Stapelstäderne försände UndsättningsSpanmålen skolat särskildt draga kostnaden för dessa transporter. Afven af det skäl liar jag företrädesvis antagit ett enda allmänt undjsättningspris på hvarje Sädesslag, att controllen emot möjliga missbruk vid Spanmålens försäljning och utborgning, samt låneskuldemes debiterande och uppbärande, derigenom vunnit en säker grund, hvilken svårligen stått att erhålla med flera särskilta på olika ställen och för olika tider gällande undsättningspris. Sed an jag i underdånighet sålunda ådagalagt ej mindre de förhållanden , som föranledt mina hos Eder Kongl. Majit i underdånighet gjorde framställningar om missväxten och dess synbara följder, samt om medlen att afhjelpa befarad Spanmålsbrist och hungersnöd, än det sätt, hvarpå de upphandlingsanstalter, Eder Kongl. Majit i detta sednare ändamål täcktes anbefalla, blifvit af mig till verkställighet befordrade, går jag att lika underdånigt redovisa för de grunder och den ordning, liv ilka blifvit följde vid undsättningshjelpens utdelande. Till en början vågade jag icke gifva Allmänheten hopp om en undsättning, som tilläfventyrs antingen alldeles icke, eller endast i ringa man skulle kunnat lemnäs; utan ansåg jag tvertom nödigt att genom Kungörelse af den 28 Augusti nästl. år erinra om högst sparsam hushållning med enskilda Spanmålstillgångarne, och meddelade icke förr, än den 12 October, Allmänheten en vink om möjligheten af någon undsättning med Spanmål.
Diskonter, Götha kanalbolags och Malmö f. d., afslutande af räkenskaperna öfver utredningen af 344- VS tDocent-stipendier vid Universiteten ansia» till . ’i 24, 20g, 239, 268. Dockbjggnaden i Carlskrona, anslag till fullbordandet af . 5,'74 /Domkyrkan i Kalmar, rörande dit ingående arrenden af jordlägenheter, tillhörande Kalmar f. d fästning . 80. „ i Linköping, lån för reparation af . 198,221 208,271. Drottningholms och Svartsjö kongl, slott, angående förvaltningen och vården af .. 297,318. E. Ecklesiastik-departementet, anslagen för . .. 124.207. Edström, Öfverste-löjtnant, pension för honom afstyrkes 1 25. Effekter, kasserade, beräknande vid statsregleringen af in. flutna försäljningsmedel för 3o, 281, 807. 'Ekenmark, - pension -för -honom afstyrkes -iiS. Elfdahls härad, ersättning för liden vattenskada inom 209. Elementar-läroverken, anslag för ordnandet af . 124,207,239, 261,268. , anskaffande af lokal för skolan 124. Emeriti-löner för lärare vid elementar-läroverken . 124,125,207,208. Emm-ån, upprensning af .. 194, 238. Engelholm, anslag för en hamnbyggnad vid ibid. Engström, Doktor, uppförande å indragningsstaten af hans lön . 125. Engström, Häradsskrifvare, eftergift af honom ådömd ersättning . 45. Enkeoch Pupill-fonden, Civil-statens allmänna, anslag till . 125. Ethraströmmen, öfverlåtelse af en tullbro öfver 189. Exercis af Flottans bemanning, anslaget för 74. Extra anslag för allmänna arbeten, deras anvisande för fyra års tid 18. Extra utgifter, nedsättning i 7:de hufvudtitelns anslag till .
Denna § är så uppställd, att, om det skulle finnas nödigt att antaga sedlar å brutna tal, (såsom t. ex. 6§ r:dr) intet hinder möter. Af de alternativt förekommande 20 H. 65 5i4 Deli 23 Mars. tvenne talen, 24 och 16 sk:r, afser det första antagandet af cour.myntet och det sednare bibehållandet af b:eo. Till 4 §• Man har endast i denna § bibehållit, hvad sorn rörer sk:ssedlarnas fortfarande omlopp och valör, och med afsigt, så vidt möjligt, följt sjelfva ordalagen af nu gällande redaction. I afseende på hegge alternativen gäller samma anmärkn. som vid föregående §. Till 5 §. Man häri afseende på de smärre sedlarnas summariska bokföring tillagt inom hvarje valör, så alt icke, såsom nu, alla tre och två rtdrssedlar och alla skillingssedlar må sammanblandas, hvarigenom den fullständigare öfversiglen af deras omlopp i rörelsen, begärlighet m. m. förloras. Till 8 §■ Ehuru på anförda skäl grönt papper, såsom en tredje färg, blifvit af notarien Bagge föreslagen, har man, då dess användande endast vilkorligt blifvit ifrågasatt, ansett beslutanderätten böra lemnäs åt dä förekommande pröfning. Sedlar af så hög valör som öfver 500 r:dr underkastas så föga nedsmutsning, och tillverkade på lameileradt papper, kunna vattenmärkena ändå göras tillräckligt urskiljeliga, att det ej vore olämpligt att, såsom på flera stallen utrikes, låta dem få behålla hvita färgen. Till 10 §. Af de här innehållna 3:ne alternativer är det första för det fall, att cour.myntet blir infördt, de andra begge för händelsen af blcomyntets bibehållande. Emellan lista och 2:dra alternativen finnes ingen annan skillnad, än att det ena innehåller ordet courant och det andra banco och det olika innehållet fint silfver.
Ständers Revisorers åren 1841 och 1843 afgifne berättelser, angående verkställde granskningar af: l:o. Stats-Verkets, jemte tillhörande fonders, tillstånd, styrelse och förvaltning; Prat.-Utdrag, dea 3i Juli 1844' 11 2:o Riksgälds-Contorets förvaltning och räkenskaper, samt Götha Canal-Bolags och Malmö f. d. Discont-inrättningars utredningar; och 3:o de under Kongl. Commerce-Collegium ställda fonders och medels förvaltning och räkenskaper, jemte de underdåniga utlåtanden, som, i anledning af nämnde tvänne Revisioners Berättelser, blifvit ifrån de förvaltande Verken infordrade och afgifne. Den 31 Juli, Från Högloft. Ridderskapet och Adern. S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer af den 25 dennes, med tillkännagifvande, att Kongl. Maj:t förordnat StalsRådet, Riddaren af Kongl. Maj:ls Nordsljerne-Orden, Friherre Johcm Nordenfalk att, under innevarande Riksdag, utöfva den befattning med Riksdags-Ärenden, som, enligt 36 och 42 §§ af Riksdags Ordningen, en SlalsRåds-Ledamot tillkommer; och beslöts, det skulle denna Nådiga Skrifvelse läggas till handlingarne, samt vederbörande Utskott meddelas underrättelse om densammas innehåll. S. D. Remitterades till Siats-Utskottet: Kongl.
- UTJJB {) i r i m s i i i n i V^ BuirpuTetroq uiouoS pnirn .TOJ ' ^ipunisnnj SBio.im ^O^ISUB t u^jjsSSipis qoo ^XEAJBTHI; * apu^pAadaBA m Banyuls Trilles. Ett aptitgifvande, magstärkande vin, afsedt för konvalescenter och svaga personer i allmänhet. Rekommenderadt af m å n g a hrr läkare. 8,50 hos Högrstedt &amp; C:0, och. Engelsk undersalva Sr ett vid de svåraste, äfvsn gamla skador med det bastå resultat användt medel med utmärkt dragningskraft. Engelsk undersalva finner användning v i d: ondt bröst hos barnsängskvinnor, stockning i mjölkflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, vid allehanda gamla skador, öppna fötter eller ben, sår, eksem, svullna fötter, t. o. m. vid benröta, vid hugg-, stick-, skott-, snitt-, krossår; för utdragning af alla främmande ämnen, s å s o m: glas, träflisor, sand, hagel, fetTHIERUtn törne m. m. ; vid alla bulnader, växter, karbunklar, nybildningar, t. o. m. MOM. kräfta; mot fulslag, nagelbulnader, bläsor, onda fötter, alla slags brännsår, förfrusna lemmar, vid liggsår hos sjuka, svullnad i halsen, m o t spikbölder, m o t örsprång, vid hudlöshet hos barn m. m. m. m. Ju äldre den engelska undersalvan bllfver, desto bättre resultat! I hvarje familj hör alltid finnas ett förråd af detta enda hjälpmedel. Mindre ä n 2 dosor sändes e j; försändes endast m o t förutinbetalning af beloppet eller m o t efterkraf. Kostar m e d postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr. TALRIKA hvarje ATTESTER TILL FÖRFOGANDE.
Enär till åtlydnad af stadgandet i 50 § det inträffat, att under flere års lid ansökningar om engagement vid Banco-Verket hvilat oafgjorda, och att då sedermera pröfning af desamma förekommit, de personer, hvilka kunnat blifva för Bankens tjenst mest användbare, sine ingifne ansökningar återtagit, hai Utskottet ansett det böra åt Fullmägtige öfverlemnas, att enär de så för godt finna, i Bankens tjenst anställa de sökande, hvilka fullgjort vederbörlige prestanda och emot hvilka i öfrigt någon an - Banco-UUhottels Memorial, N:o 62. 3 märkning icke förekommer; samt följaktligen i 11 punkten föreslagit en ändring af föreskriften i berörde §. På grund af Rikets Ständers bifall till framställningen uti 5 § af Utskottets berättelse, N:o 27; är Banco-Reglementets 52 § förtydligad genom förslaget till föreskrift i 12 punkten här nedan. Då det med god ordning torde öfverensstämma, att den autoritet, hvilkens beslut öfverkiagas, undfår derom kännedom, bar Utskottet uti punkten 13 föreslagit, att tillägg i denna syftning, till den nämnde punkt motsvarande 53 § i Banco-Regleinentet. Som i anseende lill de sporLler,^ hvilka åtfölja en del tjcnstebefattningar inom Banken, det kan hända, alt en tjensteman, som uppnått den lefnadseller tjenste-ålder, hvilken till pensions undfående berättigar, icke, ehuru för Verkets tjenst mindre lämplig, vill om afsked anhålla; har, till undvikande af de olägenheter för Verket och dess tjenstemän, som häraf kunna uppstå, Utskottet föreslagit en förändrad redaction af mom. 1 i 58 §, såsom punkten 14 visar.