Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordningen den 11 Oktober 1819 kunnat ifrågasättas att gå i mistning af denna förmån, samt Rikets Ständer icke anse lämpligt, att tjenstemän vid sina befattningar qvarstå äfven sedan minskade själsoch kroppskrafter ej vidare medgifva tjenstegöromålens behöriga förrättande, hafva Rikets Ständer medgifvil Lands-Kanslisten Isberg rättighet att, från och med månaden efter den, då han erhållit afsked, å Allmänna Indragningsstaten uppbära en årlig pension af 108 R:dr. 17'o Enär Rikets Ständer inhemtat, att förre Länsnotarien i Upsala Län, Landssekreteraren Olof Henrik Förberg, hvilken år 1829 anställdes i Statens tjenst, och i 15 år varit Länsnotarie i Upsala Län, derunder han vid flere tillfallen på längre tid hestridt Landssekreterare-tjensten och dervid, jemlikt behörigt vitsord, ådagalagt utmärkt flit, samvetsgrannhet och skicklighet samt i öfrigt till E. K. M:ls Befallningshafvandes synnerliga nöje oeh belåtenhet sig förhållit, lill följd af öfveransträngande arbete i tjensten, ådragit sig sådan sjukdom att han derigenom, såsom oförmögen till tjenstgöring, tvingats att taga afsked från Länsriotarie-beställningen, samt jemväl vore helt och hållet urståndsatt att på något sätt genom annat arbete kunna bidraga till sitt underhåll och uppehälle; så och ehuru Förberg, på grund af gällande författningar, icke egt något laga anspråk alt vid afskedstagandet från Länsnotarie-befatlningen komma i åtnjutande af pension, hafva dock Rikets Ständer med afseende ej mindre på hans i tjensten ådragna obotliga sjukdom, än ock öfriga förekommande ömmande omständigheter, funnit skäligt å Allmänna Indragningsstaten uppföra Länsnotarien, Landssekreteraren 0. H. Förberg, till åtnjutande under sin lifstid af en årlig pension stor 200 R:dr b:ko, dock att denna pension må utgöra ett honom personligen tillerkändt understöd, hvarå borgenärer icke må ega något anspråk. 454 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Sedan vid 1766 års Riksdag blifvit förordnadt, att alla de Tullfriheter, som tid efter annan blifvit bevilljade några Publika eller Privata Verk och Inrättningar, samt personer, med mera Den 8 Juni. 337 mera borde närmare öfverses, samt sa väl General-Tuliarende-Societeten, som KonglKammarCollegium, Kongl. Stats - Contoiret och Kongl.1 Commerce-Collbginm med deras underdäniga utlåtanden häröfver till Kongl. Majit inkommit; så blef genom Kongl. Brefvet af den 27 Augusti 1777 stadgadt, att Städernes beviljade Källarefriheter skulle än vidare äga bestånd och på det sätt komma Städerna till godo, att den för hvarje Siad determinerade Summa i Daler Silfverrnynt skulle evalveras till R:d, efter 3 Dal. S:mt Brdlern, i jemlikhet med det, som för SjötullsClareringeri i allmänhet var fastställdt, samt de således i visst belopp i Riksdaler uppkommande Summor, i stället för den förut åtnjutna förmon, att använda dessa friheter uti Tull Clareringen, af Kongl. Stats-Contoiret till vederbörande anordnas och utbetalas. Hvad nu Stockholm särskildt angår; så hatt det ifrån äldre tider varit en Borgmästare och Båd tillhörig rättighet, att införskrifva Viner och dem utsälja, antingen i Stads-Källaren eller bortarrendera utminuterings-rätten åt så kallade Vintappare, enligt 2 k §. i Kongl. Privilegierna för Stockholms Stad af den 12 April 1653, 13 §. i Kongl. Police-Ordningen för Stockhom den 10 Mars 1570, samt Kongl. Brefvet till Borgmästare och Råd i Stockholm dea 13 December 1602. Magi - 4: de B.
Det hade i min tanka holdt hista ConstitutionsUtskottets uppmärksamhet, att Kongl. Majrt, detta oaktadt, uti Nådigt Bref till Kongl. StatsContoiret af den 5 November 1823, förklarat oftanämde fond böra qvarstå under Kongl. StatsContoirets serskilda vård, intilldess liqvid om Svenska Kronans fordringar i Finland blifvit uppgjord. Rikets Ständers beslut igenfinnes äfven uti sjelfva Riksdagsbeslutet, under N:o 49» bland de utaf Rikets Ständer utfärdade skrifvelser. Jag hade föreställt mig, att ConstitutionsUtskottet bordt fästa någon uppmärksamhet vid det hitintills ovanliga förhållande, att Kongl. Maj:t icke tillkännagifvit Rikets Ständer sin olika åsigt, i anseende till denna fråga, och att intet svar ifrån Kongl. Majrt blifvit Rikets Ständer meddeladt, såsom upplysande det möjliga misstag, som inneburits uti Rikets Ständers öfver ämnet aflåtne underdåniga skrifvelser. Jag bade trodt, att Statsmakterne vid detta tillfälle bordt förhandla med hvarandra i likhet med hvad för dylika tillfällen brukligt varit, och jag hemställer, huruvida det bordt undfalla ConstitutionsUtskottet, att Rikets Ständers Värdighet och anseende aldrig kan på ett mera förnärmande sätt kränkas, än genom den andra Statsmagtens olfentligt visade förmåga, att utan Den 17 Juli! e. m. afseende lemna, livad Rikets Ständer förordnat och beslutat. Om Rikets Ständer vid detta tillfälle äfven skulle öfverskrida gränsen för deras beslutande-rätt, (hvarom jag likväl ännu ej är öfvertygad,) så hade likväl Rikets Ständer icke förtjent förödmjukelsen af ett så heskalfadt förbiseende af deras beslut, då den andra Statsmagten icke i vanlig väg gjort påminnelse emot den mera eller mindre befogenheten af beslutet.. Jag vet ej, huru det skall förklaras, att Styrelsen ej ansett behöfligt, att i denna fråga lemna Rikets Ständer del af de omständigheter, som kunde föranleda bevisningen af Rikets Ständers misstag; och jag befarar, att
Ständer, att göra ändring uti de vid senaste Riksdag tagna dispositioner örn Penninge-väsendet, hvilka sträcka sig till den då bestämda Epoken af Lagtima Riksdag, eller till och med år i8vto, och det sa mycket hellre, som, vid fråga om återförandet af stadga uti myntväsendet och Crediteri, den förnämsta grundvalen är, att förtjena förtroende; och hvilket är lika vigtigt för Nationens Representanter, som för den Enskilde. Äfvensom för öfrigt någon rubbning näppligen skulle kunna företagas, sorn icke verkade till förfång för medborgare, hvilka, i förlitande på säkerheten af Rikets Högloft. Ständers dispositioner, ställt sig dem till efterrättelse i deras enskildta företag. Bland sådana dispositioner förekommer då: Utgifter. 1:0 Till Fastighets-Lån. De faslstälda grunderne för Fastighets-Lånen kunna i allmänhet icke gillas. I stället, att de, såsom åsyftades, skulle lämna en väsendtlig tillgång för verkligen Lån-behöfvande, hafva villkoren gifvit anledning dertill, att personer, som icke haft af nöden någon undsättning, men lättare än de, hvilka deraf varit i behof, kunnat anskaffa erforderliga säkerhets-handlingar, sökt dessa Lån, för den därmed förknippade förmon skull; hvadan ock, då företrädet icke berott af annat, än det tidigaste anmälandet, 214 Statsoch Banko-Utskottens Betänkan/len. troligt är, att, Vid verkställigheten, betydligaste delen Fastighets-Lån-Summan förfelat det egent* liga ändamålet. Fördelen af dessa Lån ligger först i den låga räntan, som Ilar till följd, att Capitalet nmorterar sig sjelft på nära 28 år, under erläggande, endast af laglig ränta, och sedan i tiden, sorn Lånet får behållas, hvarigenom händer att hela Capitalet blir en ren vinst för det inskränkta antal Medborgare, som deraf koinrtiit i åtnjutande.
Ide honom nu tillhörande tjensteåligganden ; att desamma icke billigt vis kunde påläggas Commissarierne, hvilka , i följd af Cassörs-ljenstens indragning och flere andra för dem vid denna Riksdag ifrågasatte uppdrag, hädanefter lomme att vidkännas en betydlig tillökning i sina göromål; .att, i betragtrnde af de flerfaldiga åligganden, sorn borde besörjas af Commissariatets Canzli-Expedition, någon indragning inom denna med endast a:ne tjenstemän försedda Expedition synts hvarken billig eller lämplig, serdeles om derstädes förefallande göromål jemfördes med dem, som förekommo inom Fullmägtiges Canzli, hvarest 3:ne embetsoch tjenstemän voro anställde; att, äfven om den ifrågasatte minskningen å Referendariens tjenst-skyldigheter framdeles komme att inträffa, det uppgifne lönebeloppet vöre alltför ringa i förhållande till de åligganden , sorn i allt fall för denne tjensteman återstodo; och att det måste utgöra en fördel för Verket, att en tjensteman, med kännedom om ärendenas beskaffenhet, funnes att tillgå, för att, vid inträffande vacancer eller laga förfall, kunna till bestridande af Commissarietjenst förordnas. Hvad sålunda blifvit erinradt emot det af Utskottet uti ifrågavarande hänseende framställde förslag, har Utskottet tagit i behörigt öfvervägande; men deraf icke funnit anledning att samma förslag frånträda, helst det synes i allmänhet höra leda till en noggrannare behandling och fullständigare utredning af de ärenden, sorn Fullmägtige remittera till Commissariatets utlåtanden, om dessa utlåtanden och deraf föranledda förslag utarbetas af någon utaf Commissariatets egna Ledamöter.
Värdet af papper under arbete från föregående år 10,800 — 5,000 — 6,000 —- Rudimaterier: Värdet af färdiggjordt papper: för Bankens räkning enligt specifikation litt. a) „ åtskilliga verk och inrättningar enl. d:o litt. b) „ enskilde personer enl. d:o litt. c) „ Debet. Omkostnader: Aflöning Öfverarbete Utskylder och diverse utgifter Vinst under året 103,671, s o jl01,962 Summa Kredit. Influten qvarntull Räkning öfver Sågen. Debet. Omkostnader: Aflöning Rudimaterior tn. m. Vinst å sågen Kredit. B: dr öre R:dr öre R:dr öre För sågning influtue 781 36 302 72 Räkning ofver Qvarnen och Sågen. Debet. Aflöning till mjölnaren jemte öfverarbete Sågarlön Kronooch kommunalutskylder, ersättning till Komministern för qvarntull 2 siktdukar, 1 maskinrem, gaslågor, smide m. m. Influten qvarntullsspanmål Tull för sågning uti virke Kontant för sågning O O Debet. Omkostnader: Årets skörd: Vinstoch Förlust-konto. R:dr öre R:dr öre R:dr öre Debet. \ Kapital-konto: Viust, å bruksrörelsen Förlust genom prisskilnad å spanmål Öfverskott å eu del förråder 63 6 3 10 36 Vinst å papperstillverkningen D:o å jordbruket Specifikation öfver vid Tumba Bruk tillverkadt a) För Bankens räkning. Sedelpapper å 1 R:dr D:o å 5 R:dr D:o å 10 R:dr D:o å 100 R:dr Skrifkartor Vexlar, prima D:o, sekunda Filialbanksvexlai' Filialbanks -assignationer. Regalpapper Läskpapper Skrifpapper N:o 2 Imperialpapper Postpapper Attester Skrifpapper N:o 1 Konvolutpapper Omslagspapper Papperspåsar Biläggningskartor Vexel blanketter Lånekontors-assignationer Smått median R:mt R:mt R:mt.
Då nu den allmänna beskattnings-grunden, att en hvar skall, antingen han är Borgare eller ej, utgöra bevillning i förhållande till inkomsten af sin rörelse, blifvit, utan undantag för någon annan än s. k. Nykterhets-värdshus, (örnyad och förtydligad genom 8 och 13 §§ i den BevillningsStadga, hvilken vid innevarande Riksdag är under utarbetning; så befarar Utskottet, att ifrågavarande skatte-frihet icke skulle i städerna komma minut-försäljningen af jästa malt-drvcker till godo, om hon ej uttryckligen innefattades under nyssnämnde undantag. Sker åter det, så vinnes äfven den likhet både inom städerna och på landet, i viikoren lör samma rörelses bedrifvande, hvilken BevillningsFörordningen, der det sig lämpligen göra låtit, åsyftar och påbjuder. I öfverensstämmelse med dessa förhållanden, får Utskottet föreslå, att i den under utarbetning varande Bevillnings-Förordningens 10 § (Bevillnings-Utskottets Betänkande Nco 4 s. 10) måtte, efter orden: ”att hvarken vineller sprit-drvcker dervid tillhandahållas, ” fogas orden: eller för minutförsäljning af öl, porter eller svagdricka; så att ordalydelsen blefve följande: ”För den spisqvarterseller värdshus-rörelse, som idkas under upsigt al kommunen, mot förbindelse, att hvarken vineller sprit-drycker dervid tillhandahållas, eller för minut-försäljning af öl, porter eller svagdricka, äger bevillning efter denne artikel ej rum.” Slockholm rden 29 Augusti 1854. •Särskilda Utskottets Betänkande, N.o 18. Reservationer: Grefve Mörner, Axel E. K.: ”Bland de motioner, som, näst efter motions tidens slut, blefvo från Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade till Särskilda Utskottet, var äfven den, som föranledt afgifvandct af förestående Betänkande. Denna motion innehöll åtskilliga förslag, angående dels tillverkningen och försäljningen af bränvin, samt dels anläggande af öl-bryggerier och rättighet för hvarje välfrejdad person att skatte-fritt försälja porter, öl och svagdricka.
Herr Danckwardts, Magnus Georga den 17 dennes f. m. på bordet lagda motion om förändring i grunderne för planpenningars utgörande af utrotar till stamrotar vid Jönköpings och Kronobergs Regementen; tillika med de i anledning deraf denne dag afgifne yttranden; Bevillnings-Utskottet : Herr von Ilohenhausens, Michael Silvius, denne dag väckta motion, angående postgången emellan Gottland och fästa landet; Herr Bildts, Knut, denne dag väckte motion angående afdrag af accordsränta från den löue-inkomst, för hvilken bevillning af oflicerare betalas. Herr von Hejnes, Georg, denne dag väckta motion angående förändring af 68 och 108 §§ af nu gällande bevillnings-förordning; tillika med de i anledning deraf afgifne yttranden; Grefve Wirséns, Axel, denne dag väckte motion om förhöjd införsel-tull på grof ull och deraf följande lika tullbehandling af all slags ull; tillika med ett i anledning deraf afgifvet yttrande; Herr Du Bietz’s, Fredric Gustaf, denne dag väckte motion angående husbehofsbränvins-bränningen; hvilken motion derjemte skulle de öfrige Riks-Stånden communiceras; Prot.-Utdrag, den 20 Augusti 1844• 61 Bevillningssamt Almänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Herr Hammarbergs, Carl Axel, denne dag väckta motion 0111 grunderne för bränvinsbränningens utöfvande samt dess beskattning; hvilken motion derjemte skulle de öfrige Riks-Slånden communiceras; Lag-Utskottet: Grefve Lewenluiupts, Patrik Adolf\ denne dag väckta motion om bestämmande af högre böter för förskingring af i qvarstad satt egendom; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet:
För verkställigheten af en erforderlig utvidgning och reparation af skolhusbyggnaden i Nyköping, har ett lån å Tre Tusen R:dr, under innevarande Riksdag, blifvit bev i I jad t Strengnäs,Stifts Consistorium, emot skyldighet för bemäldte Consistorium att, efter förloppet af Fem år, årligen återbetala en femtedel af lånets .capital-belopp samt erlägga tre procents »ränta Hur till Stats-Utskottets Memorial, N:o 3i4- >7 ränta för den återståeende lånesumman; och hör Consistorium, innan detta lån af Riksgälds-Contorel utbetalas, hafva aflemnat sin, å Stiftets Läroverks byggnads-cassas vägnar, till Riksgälds-Contoret utgifna förbindelse, att behörigen fullgöra de för lånet stadgade betalningsvillkor. §• 91* (Grundar sig på Rikets Ständers beslut, enligt Stals-Utskottets Utlåtanden, Kj.is 227 och 261.) Rikets Ständer hafva, för återuppförandet af de, sistliden sommar, genom vattenflöde, förstörde verkstäderna, med tillhörande byggnader, vid Conradsfors bruk i Wermland , beviljat egaren af samma Bruk, Conrad Bleckert Fitinghoff, ett låneunderstöd af Trettio Tusen R:dr, emot följande villkor: 1:0 Lånet, som utgår af Riksgälds-Contorets nu disponible medel, får innehafvas räntefritt till 1849 års men derefter skola sex procent å det ursprungliga lånebeloppet, inom hvarje års utgång, till nyssnämnde Verk inbetalas; hvarvid Tre procents årlig ränta å det obetalde capitalet först beräknas och afgår, samt hvad derefter kan återstå, utgör capital-afbetalning; kommande, derest denna betalningsskyldighet åsidosättes, bela den utestående lånesumman att å Riksgälds-Contorets vägnar indrifvas. 2:0
Uppg det satt hwaruppa förcwarande fragg afqöres torde bero fäderneslandets tillwarelse, som en sjelfständig Stat eller desi uplösning och desi namns ttlplänande bland nationers. Mätte dä allt enskilt inlercsie gsidosätras för del allmännas, och inga andra än allmänna förhållanden inga l beräkning da principen afaöres; I författningen bör deremot för första upsätkningen, sädana Utwägar stadgas att ingen berydelig förlust för näringar och rörstser mä ripkomma Utskottek^har högtideligen gifwit tillkänna, att det anser legning wara oförenlig med den sanna principens. Der lärer icks heller kunna bestridas atk Den iz Maji. stt menniskans skyldighet, som medlem åfelt samhälle är. att med person och egendom deltaga i dest försmår. Dä benna grundsans är af Utskottet stelfc erkänd och ej heller kan bestridas, ar det endast pa den förmodan, att opinionen i detta afseende ej ännn hunnit lil! sin rätta mognad, som Utskottet grundar sine tillstyrkande för legningen och det är uri denna Utskottets förmodan som jag för min del icke kan instämma. Legningen ur efter min tanka falsk kill sii; princip och skadelig till sin merkning. Den är fallk till sin princip, emedan den borttager begreppet om medborgerliga skyldigheter och dymedelst förmandlar de bemedlade i nationen till wcrldsbvrgare i stället för medborgare , emedan den gifwer rättighet att med penningar köpa sig fri frän skyldigheters upsyllande äfwen ät dem som alldrig kunna densamma begagna: vestas naturliga simsius mäste, dä blifwa, att tillåtelsen ej är annat än en uteslutande rättighet för de rike att öfwcrlata ät de fattiga upsyllandet af sina medborgerliga skyldicchetcr mäste ej lädant wäcka allmän förtrytelse, allmänt mistnöje? jag är derom öfwcrlygad.
District-magasinens organiserande i Herjeådalen, invånarnes skuld för erhållen undsättningsspanmål utgjort ett sammanräknadt belopp af 20,842 R:dr 14 sk. 4 r., svarande mot 2138 tunnor kappar korn, af hvilken skuld Ma gasins-delegarne på gemensamt ansvar öfvertagit 17,533 R:dr 4° sk. 5 r:st., eller motsvarande 1799 tunnor 7kappar korn, så att endast 3,3o8 R:dr 22 sk. 1 r:st., eller deremot svarande 339 tunnor kappar korn varit öfrige, hvilka bestått till en del af bestridda poster, men till största delen af ostridige lån i de socknar, der första frågan om District-magasins-anläggningen mötts af nekande svar; — att om ifrågavarande skulder, tillkomne efter undsättningarne åren i8i3, 1817, 1818 och 1822, skolat af gäldenärerne till Magasinsfonden i stadgad ordning betalas, sannolikt icke mera än 4 af bela skuldbeloppet inom 1829 års slut kunnat indrifvas, men af de återstående \ minst hälften, i brist på tillgång, mäst afkortas, samt att, derest Herjeådalens invånare egt förmåga att till fullo betala erhållne und - Kongl. Majus Nådiga Proposition AT;o 5r. 9 undsättningslån, men dervid före i83o års ingång begagnat sig af den dem i Nåder medgifna rättighet att verkställa liqviden med spanmål, tunna för tunna, och samma spanmål, i likhet med hvad om annan kronospanmåi förordnats, blifvit nyssnämnde Sr å auction försåld, till då gångbart pris, Allmänna Magasinsfonden icke destomindre derigenom kommit att förlora omkring iaf hvad undsättnings-spanmålen efter undsättningspris kostat, med en summa af 10,020 R:dr 14 sk. 6* r:st.
Utsk:s utlåt, i öfrige punkter är temligen oskyldigt, och må gerna bifallas, men i denna punkt anhåller jag på det högsta, att R. o. Ad. måtte afslå hvad Utsk. tillstyrkt. Jag är full - 526 Den 5 Juli e. m. komligt öfvertygad derom, att K. M. alldrig skall godkänna denna af Utsk. föreslagna framställning. Jag anser alltså icke att någon olägenhet kan uppstå af denna framställning, men jag anser den oförenlig med R. St:s egen värdighet, helst den skulle innebära en önskan, att göra sockenstämmor till ett slags styrelser inom riket och tillerkännas dem en makt, hvilken de enl. min åsigt, alldrig böra ega. Jag anhåller om afslag å denna del af betänk. Gr. Lagerbjelke: Att Utsk:s framställning varit synnerligen osammanhängande, har, enl. mitt förmenande vunnit ytterligare stöd af Frih. Cederströms yttrande. Jag torde få fästa uppmärksamheten derpå, att då Utsk. först säger, att kommunerne borde ega beslutande rätt uti frågor af sådan beskaffenhet som den förevande, förklarar Utsk. sedermera, att Utsk. velat tillerkänna kommunerne rättighet, att få afgifva yttranden, hvilket äter igen slutligen skall betyda, att kommunerne skola tilläggas beslutande rätt. Om delta icke är osammanhängande sä vet jag sannerligen icke, hvad med sammanhang förstås. Att Utsk. likväl åsyftat, att lemna kommunerne rättighet, att besluta uti förevande fall, är utom allt tvifvel, och Frilen har jemväl försökt, att visa behofvet af en sådan rättighet, men han har dervid likväl glömt att örn än kommunerne icke erhålla denna rättighet landsh:ne dock kunna uppdragas beslutande rätt i frågan, så att det icke må ankomma på hvars och ens godtycke, att pä landet uppslå en handelsbod när det faller honom in.
Alt dessa utgifter härstädes falla sig något kostsammare, det vill jag gerna medgifva, men så är ju också beloppet af 5 r:dr mindre än 6 r:dr 32 sk. Jag tager mig friheten erinra R. o. Ad. huruledes, vid sistförflutne riksdag, Disk. hade afstyrkt en sådan förhöjning, men R. o. Ad. fann för godt alt på grund af hvad flera reservationer innehöllo, och flere ledamöter jemväl yrkade, bestämma sin åsigt för en sådan förhöjning, i anledn. hvaraf också i enlighet med hvad Utsk. tillkännagifver en underd. framställning i ämnet till K. M. ingått. Hvad vore det icke för en inkonsequens af detta Stånd alt nu annorlunda besluta! Jag önskar alltså desto heldre bifall till hvad Utsk. tillstyrkt rör:de denna §. Frih. von Stedingk: Jag har icke sagt alt Utsk:s tillstyrkan vid denna § skulle afslås på grund deraf alt afgiften för Stockholms stad blifvit förhöjd lill G r:dr 32 sk. b:co, utan jag har sagt, att: der ser man hur det skall gå till alt få en sådan sak beviljad, och att man icke behöfver lillvägagå på det sätt som Utsk. föreslagit. Hvad åter vidkommer föreg:de riksdags beslut, så utgör det för mig icke något skäl, ty när en sådan skrifvelse är ingången, så tycktes det som om på denna skrifvelse icke fästes något afseende, då ingen påföljd af densamma ännu försports, hvadan en förnyad skrifvelse i ämnet synes mig alldeles obehöflig; och således utgör det ett skäl lill för mig alt anhålla om propos. på afslag å Utsk:s tillstyrkan. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Som jag i allmänhet icke kan gilla fullmaktslösen, utan naturligtvis i följd deraf gerna vill hålla sådana så lågt ner som möjligt så anser jag också att denna afgift till handtverks-föreningarnes kassor för de inträdande icke bör höjas utöfver hvad den K. Förordn. innehåller, helst som inga skäl äro anförda, de der kunna verka till förändring af detta förhållande. Hr Fåll raeus: Jag instämmer med Frih.
Att för öfrigt, Domaremagtefl gått fri från inverkan af ti - 240 made revolutioner har jag svart att begripa, vid betraktande af Grundlagens 103 §■, hvarigenom Sveriges högsta Domare - roy ndjghet blifvit ställd under den fruktansvärdaste af alla controller, under opinionens, yttrad af en särskild sa kallad Nämnd, en controll, som hvar man vet icke egde rum före år J809, och öfver hvars politiska värde, med afseende på Domare-magtens grundrigtiga organisation, nu icke är tillfälle att sig yttra. Men att, deremot, de administrativa myndigheterna från slik inverkan gått fria, slutar jag bland annat deraf, att de i denna stund stå desamma isoierade puncter i Stats-Författningen, som för mera än hundrade år sedan, och att icke ens forum för åtal mot dem blifvit i lagarna bestämdt. Låt vara att Domaremagten skyddas af kraftiga former, hvilka godtycket eller våldet har svårt att undanrödja. Dessa former äro emedlertid lika beskyddande för alla medborgare; och man har ej sällan förnummit, huruledes äfven de, hvilka med sneda blickar betraktat Domare-magtens sjelfständighet , hållit i nödens stund tillgodo ett tacknämligt beskydd under den formernas sköld , som man velat finna sä tjock och ogenomträngelig. Dessa former äro, att jag så må säga, bestämda uttryck af den anda, som 1 Grundlagen lefver och verkar till försoning och harmoni emellan alla sambällsinteressen och krafter; och den, som ej inser att de äro nödvändiga garantier för den boora 241 Borgerliga ordningens och frihetens bestånd, har, som mig synes, icke nog klart uppfattat deras grund och väsende.