Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
i den mån de ansågos för detsamma behöfliga, icke borde betviflas, helst berörde kostnader icke skulle vara så stora, som dem andra Europeiska, förut med Stats-skuld besvärade, länder af mindre omfång förmått utgöra för enahanda ändamål; samt att de medel, som för ifrågavarande företag erfordrades, borde inom Sverige, der, uti industrielt hänseende, flera källor till ökade inkomster ännu voro obegagnade, kunna utan betungande skatter åstad - 4 Stats-Vtskotlets Utlåtande, N:o 273. kommas genom ett inhemskt fond-systems bildande, hvilket på ett välgörande sätt skulle kunna ställas i förbindelse med de åtgärder, som landets kredit-väsende och myntförhållanden påkallade.. Vidare har Kongl. Maj:t, i fråga om de med jern vägs-anläggningar förenade kostnader, upplyst, att dessa, ej allenast af byggnadsplanen utan jemväl af lokalens beskaffenhet beroende, kostnader hafva för de större, på kontinenten anlagda, jernvägarne, dels med enkel och dels med dubbel bana, uppgått till omkring 700,000 R:dr Banko, och äfven vida derutöfver, för hvarje svensk mil ; men, med iakttagande af de förenklingar och förbättringar i byggnadssättet, som under de sednare åren begagnats, skulle, enligt sammanstämmande uppgifter af flere erfarne ingeniörer, och på grund af den redan till en del derom äfven härstädes vunna erfarenhet, anläggnings-kostnaden inom Sverige för en mil jernväg med enkel bana och 5 fots spårvidd, afsedd att begagnas med lokomoliver, kunna antagas under vanliga förhållanden komma att i medeltal utgöra endast 333,333 R:dr 16 sk., kostnaden för driftmaterielen häruti inberäknad.
En synnerligen talrik publik, hufvudsakligen qvinnor, hade samlats å Hotel Continentals stora sal. En verklig tillfredsställelse skänkes oss af att kunna erkänna, det komiténs maktpåliggande arbete gått i en rent frisinnad riktning, och att den samma visat sig ha ögon, tiuli ske å närmaste postanstalt. — Bidrag från alla områden f ö r qvlnllg verksamhet mottagas med tacksamhet. Endast en sida af papperet bör förnuft och hjerta öppna för qvinnornas hittills allt för förbisedda rätt, förbisedd till och med då det, som här, gällt uppfostran af deras eget kön. Den redogörelse öfver det väsentliga innehållet i komitébetänkandet, som lektor A. Linder inledningsvis afgaf, väckte ock så godt som enstämmigt bifall. Det ofantligt rika materiel till öfverläggning och öfvervägande, som utlåtandet erbjöd, tillät naturligtvis endast ett par detaljfrågor att under aftonens lopp komma på tal. Detaljfrågor — säga vi! Visserligen — i jemförelse med det hela, men dock hvarje för sig af synnerligen väsentlig vigt. För samskoleidén — flickors och gossars samundervisning — ett kapitel af så omfattande social betydelse, att det ensamt kunde kräfva utredning i volymer, uttalade de närvarande varma sympatier. Rörande införandet i flickskolorna af fysiologi och helsovårdslära bevisade ock de olika talarinnornas och talarnes utlåtanden varm anslutning. Föreningen har för afsigt att låta den synnerligen intressanta sammankomsten inom kort åtföljas af en ny, der dessa vigtiga frågor upptagas till fortsatt behandling. Ett inlägg i en vigtig fråga. Tvänne föredrag af Seved Ribbing, prof. i prakt, medicin vid universitetet i Lund. (Vilhelm Billes förlag, Stockholm). Vi meddelade i förra numret af Idun, att nyssnämnda bok inom loppet af en vecka slutsålts i bokhandeln. (Andra upplagan har i dessa dagar utkommit). Detta ger vid handen, att boken mer än vanligt är af märkligt innehåll. Också torde den komma att väcka både de varmaste erkännanden och de lifligaste gensagor, allt efter den ståndpunkt, hvar och en intager till den föreliggande frågan. Arbetet sönderfaller i tre föreläsningar; dessa föreläsningar höllos för ett par år sedan af förf. inför medlemmarne af Lunds akademiska förening.
Mrs Johns och Black, som äfven hade hört Lady Elvines ord, ljusnade hastigt upp, deras långa och missnöjda ansigten öfvergjötos af ett glädjeskimmer som gaf hela betjeningen ett annat sinne. Hittills hade allt blifvit gjordt med en viss ceremoniös etikett, men nu blef det med ens annat af, och endast lorden tycktes med otålighet afvakta slutet på en scen som, i hans tycke, alltför länge uppehöll dem vid den öppna dörren till salongen. När Elvine fått af sig sina öfverplagg, tog hon sin mans arm, räckte den högra handen åt Lucy som fick följa med, och sålunda gjorde den unga värdinnan sitt första inträde uti det hus, der hennes ankomst med så mycken fruktan blifvit emotsedd. Lord Suffridge förde henne med samma högtidlighet till en soffa i den ståtliga och väl upplysta salongen, samt bad henne nu riktigt taga huset i besittning och komma ihåg att allt der stod till hennes disposition. Elvine tryckte med rörd tacksamhet hans hand och drog Lucy närmare till sig samt kysste henne med värme. När hon gjorde det, syntes en rynkning på lordens panna och han anmärkte att tiden nu vore inne att skicka Lucy till sängs. Elvine kastade en bedjande blick på sin man, som tillade att det nog fanns tillräckligt många dagar och aftnar qvar och att man ej behöfde störa barnets vanor. Elvine omfamnade hjertligt den lilla flickan, som slog sina armar kring hennes hals och började bittert gråta. Hvarföre gråter du, Lucy? frågade Elvine sakta: För att jag är så lycklig i afton. Elvine, skäm ej bort barnet, jag kan ej fördraga tårar och pjunk; kom nu barn och kyss min hand och gå sedan och lägg dig. Lucy tycktes vara ännu mera rädd än förr för sin fader, samt lydde darrande och återhållande sina tårar och ilade derefter, utan att se sig tillbaka, till dörren, öppnade den häftigt och först sedan hon åter befann sig hos mrs Johns, utbrast hon igen uti en konvulsivisk gråt. Mrs Johns som sällan sett Lucy gråta, undrade hvad som händt, men fick blott veta "att mamma var så god och att hon var så rädd för pappa".
Kostnaden för sistnämnde inrättning har intill 1S60 års slut uppgått till endast 750 R:dr 94 öre; hvaremot för gasverket utbetalts under berörde år 9,914 R:dr 81 öre och under det innevarande 899 R:dr 94 öre eller sammanlagdt 1,145 R:dr 30 öre mera än kostnadsförslaget medgifver. Vid efterforskning om orsaken härtill har upptäckts, att de utgifter, som å kostnadsförslagets bägge första sidor finnas upptagne, vid transporten, icke blifvit i slutsumman inräknade, i följd hvaraf samma förslag utförts till ett belopp, som med 3,751 R:dr 97 öre understiger det verkliga. Med iakttagande af denna rättelse skulle kostnadsförslaget egentligen sluta sig på 13,421 R:dr 42 öre, hvilket belopp med 2,606 R:dr 67 öre understiger den för ändamålet använda kostnad. Som ifrågavarande 2:ne inrättningar först nyligen blifvit fullbordade och gasverket endast 2:ne månader varit i gång under sådan årstid, då belysning blott en kortare del af dygnet behöft begagnas, torde det ännu vara för tidigt att om dessa inrättningars beskaffenhet och ändamålsenlighet afgifva ett bestämdt och tillförlitligt omdöme. § 85. Enär, till följd af den genom jernvägen lättade kommunikation om amfmmed Hufvudstaden, priset på ved vid Tumba betydligt stigit, vöre det nu, mera än någonsin, serdeles önskligt om någon del af deri % hänntorf. ved, som för Brukets behof erfordras, uppgående i allmänhet till 7 å 800 famnar om aret, kunde ersättas med annat brännmaterial. Af sådan anledning hafva Revisorerne, som vid deras besök på stället erfarit, att betydliga lager afi bränntorf der lära finnas, ansett sig böra härå fästa uppmärksamhet, med hemställan, huruvida icke, om och när sig visat att de på vissa orter i Riket anställda försök att tillgodogöra dylikt brännmaterial medfört lyckade resultat, den vid Tumba befintliga bränntorf må kunna på enahanda sätt användas till beredande af besparing i Brukets utgifter. "Upplåtandeför I enlighet med Fullmägtiges tillstyrkande, har Banko-Utskot
utan beder Dagnys Iilsirc föst L y o genomögna uppsatsen och derefter nedinaiende rader. - En mriigd unga flickor med föc5ldmhem p i platsen söka arbete, och det Yr deras fulla rïtt. Men de nöja sig med huru liten aflöning Nim helst. och det i r i r k riitt *. Insändaren har hört i sillskap unpeW enahanda 5ri nttalns, men h m kunde dock ej fär allt i verlden tm, att i Dagnys spalter $se Iilran upprepas. Om Syster finge rS. om ekonomiens grundsatser. skolle hon dock stinna i förlägenhet vid uppgörandet nf förteckning öfscr flickor med föräldraham p i plstsm. rom ej finge siiljo. sitt arbete d m minst till underpris. H d k c n dom förtjenar d i cn sidan qvinna med föräldrnhcm. som föryttrar sin arbetsprodukt annostildes än p l hemorten och sålundn berörvar p 1 föryltringsorten boende q h n o r deras arbetrförtjenst? I den bibel. rom si bcgapn. s&amp; ej någon niirm m bestilmnin till satsen: d11 skall iitn ditt bröd i ditt nnleter svett Arbetet ilr mennisknn piagdt, ej allcnnst såsom pligt i nödens och behofvets stand, o l m ock som rätt ifven i lyckans dagar. Utan arbete vinnes ej det ratta adelsknpet. S i ilr det. stiga Syster och Dognys Redoktion; men en qvinnn med för5ldnhem tär ej silja sitt mrbete lill annat i n $ n g b i n pris, rom troligen Syster och Dagnys Redaktion h g * sig all i utfärdade taxor, @ Ilande för hvaje flick. riirnkildl, dl1 efter hennes förmögenhet. bertSmma. Endast d i skedde, Ett. Men dcri. 1 väg hmnd att nedstiga till jordens genom sknlle socialismens himmelrike L jemmerdil~r.
Kan hända torde den redan, genom de föreilagne erne oli. ka röftberäknings-grunderne tili en flor del vara vunnen, och kan hända torde derigenom äfven de llridiga pållåenderne på det lätt kunna förenas, att inga villkor behöfde utfättas för dem forn lkulle väljas efter Bevilinings-berakningen, men att för dem forn lkulle väljas i grund a£ Folkmängden borde en vifs förmögenhet i jord eller motfvarande behållen näringsinkomft, blifva ett oumgängeligt villkor. Den garantie Samhället har att föka och att fordra af lina Laglliftare, beror likväl ej allenaft på huru de blifvit valde, men kan hända ännu mera på den Laglliftande Corpfens verkningslätt, i följe af dels fördelning och rättigheter. Då återkommer man förft till frågan angående de omtalte fjelfkallade Ledamöter fåfom en del af reprefentationen. Det har vilferligen icke kunnat vara Ut* Ikottet obekant att i det land där det reprefentativa regeringsfättet hittils haft det längfta bellånd och vifat de lyckligafte följder, är Laglliftande Corpfens fördelning grundad på ea genom födfeln och Embets-rättigketen uppkommen olikhet i reprefentation, och Utlkottet har deruti igenkänt anledningen till ett nära dylikt förflag, forn af en defs förra Ledamot, Herr BergsRådet Sto c kenftröm, blifvit uppgifvitMen dä Utlkottet erkänner vigten af de lkäl forn Englands efterdöme ger åt ett fådant reprefentationsfätt, får det likväl tillika anmärka, att dervarande Laglliftande Corps’» fammanfättning blifvit danad, icke} efter Theoretifka gtunder, men efter ett uråldrigt Reprefent3tions-fätt, forn hittills aldrig i opinionen förlorat fitt anfeende, forn omftändigheterne och erfarenheten mera i förhållande till Nationens rättigheter än fjelfva Reprefentations - grunderne, fmåningora'förbättrat.
Likaledes och under förutsättning af R. H. Sttrs bifall till Statsoch Banco-Utskottens gemensamt afgifna Memorial N:o 54 äro uti g3 §. beräknade ibland Tillgångarne för extra Anslagen inflytande medel af Taekjerns-Berglagens Lån. Den 1 Mars i83o. ■ ,.■■■ ! fineld IV.' "’>■ ■ . w . ’ lii ;■ . i ; ' /■■■> ili t!., : V.> .■ ,iC\v. nf.i iftt ?- • i",*', i - ■ ii i,s v . i - !»j-■ i ; ’ >■; r : ■ •; ■ • ■ UvjJu • i ." ■ i-; -i. < »I i-)",! -.-/.!, j.v-;.!■■{ ■ • 'iil 1» Si<r !“ • : ■■ r; !*(•> I' l - ‘ •, ■ ■ -'li.t ni.'i, i .. ;i >A 'V ; . :i r. i' '. ‘ '• Utlåtande, i anledning af erhållen ålerrerniss å Utskottets Betänkande N:o 386, ang:de Åkerbo Härads dagsverksskyldighet under Kongsöhrs Kungsgård. De inom H. FresteSlandet, V. BorgareStändct samt H. BondeStåndct gjorda anmärkningar, hvilka föranJedt berörde Betänkandes återremiterande till Utskottet, kunna sammanfattas uti följande 2:ne satser, nemligen : att då Åkerbo Härads
M. skulle göra någon hemställan, såsom motionärerna föreslagit. Man har här velat underkänna åtskilliga af Utsk:ts motiver, men jag tror att de ganska väl kunna försvaras. Isynnerhet har man fästat sig vid Utsk:ts förklarande, att såväl frågan om, som sättet hvarpå Sverige lämpligast borde ingripa i främmande länders angelägenheter, är och bör vara öfverlemnad åt regeringen, som ensam har tillgång till de, för vidtagande af åtgärder i detta hänseende, erforderliga upplysningar. Med detta förklarande har Utsk:t blott velat fästa R. St:rs uppmärksamhet på, huruvida det kunde vara lämpligt att inkomma med ett yttrande i detta ärende, då det hos de afgifvande icke fanns den sakkännedom, som skulle kunna grundlägga ett fullt innehållsrikt yttrande. Likaledes har Utsk:t förklarat, att, då härtill kommer, att R. St:r äro förvissade derom, att den Svenska regeringen i sin politik, i förev:de som i hvarje dylik fråga, handlar efter hvad Sveriges värdighet kräfver, efter dess folks, för regeringen tillräckligt kända önskningar, der dessa kunna göras gällande utan att landets sanna intressen blottställas; får Utsk:t vördsamt hemställa, att ifrågav:de motioner icke må till någon R. St:rs åtgärd föranleda. Det var denna, öfverst på fjerde sidan af Betänk:t förekommande, strof, som Frih. Tersmeden utelemnade vid uppläsningen af Utsk:ts förslag. I min tanke ölverensstämmer detta till sin syftning, fastän under olika ordalag, alldeles med Frih. Tersmedens. Jag tror, att det, vid en uppmärksam läsning, skall synas, att Utsk:t med landets Den 2 Maj I. m. 23 sanna intresse menade fredens bibehållande. Dä jag nu anser, att Frih. Tersinedens och Utsk:ts förslag går ut på detsamma, och H. Exc. Hr Stats-Ministern för Utrikes Arenderne förklarat sig mot ingendera af dem hafva något att erinra för sin del, men jag trott mig finna Frih.
Pa underdänig ansökning om lindring härutinnan, biföll wäl Konungen stukcligen, alt hälften af berörde kostnadssnmma stulle af Skars» Medlen godtgöras, mcn den andra hälften mäste Hem» uian6>Ägarnc vidkännas. Huru mackel mera skäl är da icke dertill att nu ifrågavarande Euskifreskostnadec köra hädanefter salla Jord-Ägarna till last, da de, ensamt hafva, deraf den vcrkeliga föidelen; Och Staten deruköswer såsom efwan sörmäldt är, redan dera gjorr sier kostnad. Uti Staten för vitterhet m. m. är Kongl. Svenska Academicn bibehälien vid den Summa af, 2ZOO R:d som Akademien ifrån början blifvit ansta, gen. Men, som Academicn, ester den tid som berörde Summa wardt anordnad, ärhallit en belydelig inkomst genom ingifvande as Postoch Inrikes Tidningarne, sä tror jag mig hafva anledning förestå, att åtminstone nu tills vidare, uyder SratS-WerketS högst knap» pa tillgäng, förstnämnde Summa varder nedsatt till rooo R:d samt ;oo R'.o således besparda. Beträffmde de 8062 R:d, som f. d. Konungcrr eif Statens-Medel anordnat för Hennes Kongl. Hög» hct Prinsessav 8»i>n7/v såsom ersärkuing för Hennes Kongl. Höghets förlust af förut ägande in» komster frän Abediste«Stisters Qvedlingburg; sä ock i den händelsen ox. K. H. ester det berörde inkomst blef att Den 12 December. att påräkna i Mende derä, efteraifwit något af hwad H. I. H. af Staren förut warit anstagetuhwllket sag icke kan känna, sä är ostridigt, att en dylik mistning, änskönt öfwerstigande sörstnäninde 8062, R:d bör wid uu inträffs,ve förhållande, ärergä, men om Hennes Kongl. Höghet af Staten oaskortadt ärhäller och'njuter
Det är en erkänd och ofta uprepad sanning, att det upväxande slägtets upfostran och dess första bildning till sedlighet och kärlek för det ädla och goda företrädesvis tillhöra qvinnan, såsom en af hennes skönaste bestämmelser. Ett i allmänhet mildare sinnelag, mera tålamod, en finare känsla af grannlagenhet i förening med större snabbhet i upfattning och aktgifvande, allt egenskaper, som qvinnan i allmänhet eger i högre grad än mannen, synas ock hafva åt henne anvisat rättigheten att blifva använd vid ungdomens undervisning långt mera än det sker i verkligheten. 336 Den 22 November. Det skulle vara svårt att upgifva någon orsak, hvarföre icke fruntimmer, dokumenterade att ega behöriga kunskaper, skulle likaväl som manspersoner och, af här nyss upräknade skäl, ofta bättre än dessa, kunna sköta en större del af undervisningen i allmänna skolor, eller hvarför detta under den offentliga tillsyn som dervid eger rum, skulle vara mera betänkligt, än att, såsom nu stundom sker, förestå enskilda skolor och upfostringsanstalter. I synnerhet gäller denna anmärkning med afseende på folkskolorna, der undervisningen är inskränkt till de första elementerna. Men härtill kommer ytterligare den förut vidrörda, den ekonomiska sidan af frågan med afseende på dessa skolor, och hvilken, i anseende till lärarelönernas ringa belopp, väcker så allvarliga bekymmer, att dessa skolor, af brist på dugliga lärare, icke komma att motsvara hvad dermed åsyftats. En lön af två eller trehundra R:dr r:mt, knapt tillräcklig till anskaffande af en ensam manspersons enklaste lifsförnödenheter af föda och kläder och lemnande intet rum för tanken på att kunna försörja en familj — en sådan aflönings erhållande skulle deremot utgöra ett önskningsmål för månget väl upfostradt och bildadt fruntimmer, som är i saknad af egen förmögenhet. Qvinnan har vanligen långt ringare anspråk än mannen för lefnadsbehofvens tillfredsställande.
Braune i Götheborg, om utbekommande af Elfva Tusen tjugufem Riksdaler Riksmynt för ett parti Råg, inköpt af handlanden C. E. Plantin; uti hvilket mål bemälde Holm och Engzell, i egenskap af syssloman i bemälde Plantins konkurs, uppträdt såsom mellankommande parter, — andragit, att fastän berörda mål redan 1856 till Rådstufvurättens afgörande öfverlemnats, Utslag deri ännu den 11 i ofvannämnda November månad icke blifvit meddeladt, hvarföre klaganderne påkallade Justitie-Ombudsmannens åtgärd för att få målet med slut afhulpet. Andra Afdelningen af ofvanbemälde Rådstufvurätt, som hördes öfver angifvelsen, förklarade, att målet vid Rätten förevarit sednast den 7 Februari 1857 och blifvit den 161 den 2 Januari 1858 föredraget, samt att dom deri meddelats den 31 nästpåföljande Mars; och ehuru det omnämnda egentliga ändamålet med angifvelsen sålunda vunnits, fann jag likväl uppenbart, att nog långt dröjsmål med handläggningen af detta rättegångsmål, som syntes hafva varit af icke ringa vigt, förelupit, enär, om än antagas kunde, att målet icke öfverlemnats till pröfning förr än den 7 Februari 1857, Rådstugurätten i allt fall låtit parterne derefter afvakta dom i nära fjorton månader; hvarföre jag anmodade Advokat-Fiskals-erobetet i Kongl. Götha Hofrätt att för ett sådant dröjsmål lagligen tilltala Rådstufvurätten. Uti ytterligare förklaring, som af Rådstufvurättens Ordförande och fem Ledamöter afgafs, upplystes, att ifrågavarande mål, som först af parterna öfverlemnades till pröfning den 15 November 1856 och lottades den 3 nästpåföljande
Af sådan anledning hemställa Utskotten vördsamt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, genom Allmän Kungörelse, stadgas: '"alt. derest Direction för Brandstods-bolag, som är af Konun”gen stadfäst ad t, före den 1 Augusti låter tillställa veder borrande Häradsskrifvare inom Länet debiteringslängd å hvarje ''bolagsmans bidrag till brandskade-ersättningar och omkostna''der för Bolagets förvaltning, det skall åligga Häradsskrif”varen, att på de vanliga debetssedlarne ä utskjlderne till ”Kronan uppföra bolagsmännens bidraga derefter Kronofogden ’:bör ombesörja medlens indrifvande och nedsättning i Länets ’’Ränteri samtidigt med Kronans uppbörd och under enahanda "ansvar; och för hvilket besvär med debitering, uppbörd och ”,redovisning En procent af uppbördsbeloppet må af dragas vid ”medlens leverering och delas lika emellan Kronofogden och ” Häradsskrifvaren” Stockholm den 18 October 1844. Res ervation af Herr Billström: ”Sammansätta Utskottens förslag rörande åläggande för Häradsskrifvare och Kronofogde att ombesörja debitering och uppbörd af bidrag till brandskade-ersättning m. m., har jag ej kunnat biträda, dels emedan jag anser bemälte tjenstemän icke kunna, emot sin vilja, påbördas slika bestyr, dels och hufvudsakligen derföre, att jag finner det ifrågaställda stadgandet vara af den reglementariska natur, att Rikets Ständer ej borde dermed sig befatta; utan synes mig lämpligast och bäst vara, om det öfverlemnades åt Brandstods-bolagen sjelfva, att, med afseende å olika förhållanden och de åtgärder, som i denna del redan kunna vara vidtagna, härom efter eget godtfinnande förordna.” Med Herr Billström förenade sig: Herr Prosten Gahne, Herr Thorn, Herr Lager ste dt, Herr Boberg och Ola Jeppson från Blekinge Län. Lag-, samt Allm.
En hel annan organisation af vårt samhällsskick borde föregå, och den lärer icke kunna inträffa så snart, alt icke de embetsmän, som nu äro i fråga, hinna blifva både pensionsberättigade och med döden afgångna. Jag tillstyrker således, lika med Frih. Cederström, att de måtte få sina löner på stat. Det är nog att nuvar. tillförordnade tjenstemännen icke hafva någou utsigt till lönens bibehållande, om de afgå före 65 eller 70 års ålder. Men ordinarie embelsmän, som icke tagit afsked, böra åtminstone vara säkre om sin lön, så länge den icke af domstol blifvit dem fråndömd. Frih. Sprengtporten, Jacob Wilh.: Såvida R. o. Ad. skulle behaga antaga StatsUtskrs förslag med iakttagande af det villkor jag i min reservation haft äran framställa, skulle jag för min del föreställa mig, att det mest rationella förhållande inträffade; ty då skulle för embetsmännen inom Kammar-coll:m och de öfriga civila verk, för hvilka StatsUtsk. föreslagit lönetillökning, inträffa precist samma förhållande, enär det vore dem likgiltigt under hvilka villkor de erhöllo sina löner, då det ej inverkade på pensions-rätten. Men jag skulle tro, alt R. o. Ad. ej borde antaga eller stadga en form för dessa lönelillökningar, hvarigenom man i sjelfva principen underkände de förhoppningar, man möjligen fästat vid en reform och reorganisation af embetsverken, hvilken reform möjligen icke kommer att sträcka sig till Kammar-coll:m, det jag likvisst nu icke vill afgöra, men som måhända kunde i någon, ehuru ringa mån, träffa äfven detta verk. På dessa skäl får jag anhålla om llr Landtnäs propos. till antagande af Ulsk:s förslag, roed iakttagande af hvad jag i min reservation framställt.
Då vidare Fullmäktige i Banken sortera under BankoUtsk. , och Fullmäktige i Riksg:sKont. få sin decharge meddelad efter förvaltningens hos StatsUtsk. skeende granskning, så synes mig häri ligga ett ytterligare skäl för det åskådningssätt BorgareSt. haft i denna fråga; och för att ej onödigtvis skilja oss från MedSt:n får jag föreslå R. o. åd att, nied ogillande af Utsk:s förslag, fatta beslut i enlighet med den till oss från BorgareSt, genom ankommet prot:s-utdr. delgjfija hemställan. Hr Akerman, Fredrik: Då Sammmtsafta Utsk:s Mera. om bestämmande af ökadt arfvode åt It. Strrs Fullmäktige i Banv ken och Riksg.sKont. stod upfördt på föredragningslistan sökte jag på allt sätt att kunna deltaga i behandlingen af denna fråga, Denna min önskan gick likväl icke i fullbordan; ty Betänk, afgjordes uti ett s. k. bordläggnings-plenum, då jag icke var tillstädes, I annat fall skulle jag försökt att då fästa upmärksamheten på det orimliga i dessa honorariers förhöjande. Det har ofta blifvit ytfradt, att det just är dessa Styrelsers egen sammansättning som tvingar Ständerna att meddela långa reglementariska föreskrifter, uptggande de minsta detaljer. Man binder nära nog helt och hållet händerna på dessa Styrelser, och vi, som deraf äro medlemmar, få i mångs fall sitta som maschiner utan att ärendena derpå vinna. Åtminstone borde hvar och en inse, att det skulle vara af stor nytta, isynnerhet under närv:de omständigheter, om dessa Styrelser hade mera frihet och icke voro inskränkta inom dessa % k 300 §§:r. Jag föreställer mig, att mångå med mig vilja gifva dessa Styrelser större frihet; men det blir naturligtvis svårare i samma må.n sorn man höjer honorarierna; ty då kommer man troligen att använda dessa platser som belöning för visade tjenster.