Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ankom den xo Maj 1825. Betänkande, rörande yrkad inskränkning i Pastorers rösträttighet vid val till Kyrkobetjente. i^ill detta Utskotts handläggning har Hederv. BondeStåndet öfverlemnat ett Memorial af Riksdagsfullmägtige, frän Calmara Län, Nils Nilsson och Jonas Håkanssona som anmärkt, att, ehuru Sokneboarne inom hvarje församling, utan ringaste bidrag af Pastor, måtte aflöna Organist, Klockare och Kyrkovaktare och således synas böra ega afgörande röst vid deras antagande, Kyrkoherdarne likväl uti de fleste Landsorter skola hafva lika rösträttighet vid val af Kyrkobetjente, som församlingarnes Innevånare gemensamt tillkommer, så att vid dylike tillfällen Pastor behöfver endast en Besh. och Ekon. Utsk. Betankanden. 597 if de röstande Sockenböarhe på sin sida* för att, emot hela den öfriga församlingens önskan och vilja, besätta ifrågavarande beställningar; och då det i synnerhet å da ställen, der Organist och Klockare tillika äro ScholLärare, är öfiigt, att inga andra personer dertill antagas, än som af församlingarna äro kände och ega deras förtroende, hafva Nils Nilsson och Jonas Hakansson yrkat, att Pastorers halfva valrätt, vid Kyrkotjenares tillsättande, måtte, såsom saknande grund af billighet och rättvisa, försvinna, och de, på sätt som i Skåne, Halland och Blekinge ansetts vara fallet, endast i mån af deras innehafvande Boställs Hemmantal, få med församlingarnes Innevånare i valett deltaga, Då Utskottet nu går att öfver Motionen afgifva utlåtande, får Utskottet först erinra, att, hvad Klockares tillsättande beträffar, det ej instämmer med rätta förhållandet, att Pastor dervid eger lika rösträttighet med hela församlingen. Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den so November 1786 föreskrifver nemligen i 22 att, med undantag för Skåne, Blekinge, Halland och Bohus Län, der allmogen, enligt 78 §. i Kongl.
Directionens af gifvande RiksdagsBerättelse , Utskottet till Ridderskapet och Adeln aflemna yttrande, med förslag till de förändringar, hvilka Utskottet i något hänseende kan finna nödiga, så tidigt, att Ridderskapet och Adeln må kunna inom tre månader frän den dag, då Riksdag, enligt <zj §. Riks-. dagsOrdningen tager sin början, pröfva, huruvida Directionen må hafva dess åligganden rätteligen fullgjort, I öfrigt äger Utskottet att ställa sig till efterrättelse hvad denna Riddarhusordning stadgar, äfvensom de i Grundlagarne för Rikets Ständers Utskott gifne föreskrifter, hvilka kunna pä RiddarhusUtskottet lämpas. Herr Bråkenhjelm: Vid denna §. får jag förnya den anmärkning jag i ett före^ Den 10 Augusti f, m, gående Plenum gjort, i afseende på pollett-, ■utdelningen åt nya Ledamöter efter andra anteckningens slut. För desse Ledamöters skull önskar jag, att §:n måtte innehålla det stadgande, att RiddarhusUtskollet förordnas genast efter Electorsvalet. Detta stad-* gande finnes i i3 §. af nu gällande Riddarhusordning, och för dess införande här behöfver endast redactionen ändras till följande lydelse: RiddarhusUtskotlet, somför-, ordnas genast efter det Electorerne valde blifvit j består af tolf Ledamöter &c, Hans Excellence Herr Grefven och Landt
Kronan i allt fall erhåller full ersättning derför medelst de räntor, som komma att utgå af nya qvarnars anläggning. Då detta ämne är af ganska stor vigt för landets jordbrukare samt då jag derjemte blifvit af mina kommiltenter uppmanad att i denna fråga väcka motion, torde det tillåtas mig att vördsamt få anföra följande: Enligt hvad Häradshöfdingen, Doktor Thurgrens handbok i Svenska Skattläggningsverket lärer, sidd. 262—265, äro frälsesäteriers qvarnar, som hafva damfäste å säteris eller frälse-egor och ej begagna det vatten, som stöter intill kronoallmänningar eller odisponerade öfverloppsjordar, de enda, hvilka njuta befrielse från qvarn - 406 Motioner i BondeStåndet 1862. N:o 271. skattläggning och qvarnränta, hvaremot sådan frihet icke tiligodonjutes, då säteriqvarnar nyttja allmänningsvatten eller å någondera sidan hafva damläste på kronoeller kronoskattejord. Hvad åter angår vanliga frälsehemman, så är genom det af Herr Thurgren först i tryck meddelade Kongl. Brefvet den A September 1804 särskildt föreskrilvet, att afgiften tili Kronan för mjöloch sågqvarnslägenheter bör, utan åtskillnad om hemmanet är rent frälse eller af frälse-skattenatur, å hvars egor qvarnen är anlagd, och icke nyttjar ailmänningsvalten, till rusttjenst beräknas och utgöras, hvadan räntan bör vid skattläggningen ställas i sådana persedlar, att rusttjenst deraf kan presteras. Men hafva lullqvarnar å frälse-egor damfäste på kronoeller kronoskattejord, så bör qvarnräntan utgöras på vanligt sätt, men icke uti rustljenstmarker.
Slockholm den 16 Juni 1857. III: O M. Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Juni 1857, kl. 3 e. ni. Utlåtande, i anledning aj vacht motion om inköp af joni och skog för Tumba Bruks behof. Uti en hos Yällolliga Borgare-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, har Herr C. C. Hörnstein anfört, att arealen af den jord, som tillhör Rikets Ständers Banks Pappersbruk Tumba är så inskränkt, alt Bruks-personalen, utgörande omkring 200 personer, deraf bar föga eller intet gagn; att bruket behöfver årligen ungefär 600 famnar ved, men eger endast cirka 70 tunnland skogsmark ; att veden, som förr kunnat köpas för 5 å 6 R:dr famnen, nu måste betalas med 10 R:dr R:ml och torde framdeles icke kunna ens för högre pris, på orten erhållas ; att som aflöiiingen vid bruket, allt sedan längre tid tillbaka, till en del är ställd i persedlar, bruket ofta efter prisen i den mil derifrån belägna hufvudsladen, måste köpa flera tusende lispund hö och hahn, samt att en mängd småpersedlar, som äro oundgängliga för personalens helsa och uppehälle, rnerändels icke kunna bekommas i trakten för något pris, utan mäste hemtas från Stockholm. På grund af dessa förhållanden har motionären ansett det vara nödvändigt och försigtigt att bruket, i ofvannämnda hänseenden, söker bereda sig någon sjelfständighet för framtiden och derföre föreslagit, att för Tumba bruks räkning mätte, när tillfälle dertill kan uppstå, få inköpas erforderlig jord och skog, äfvensom alt bruket, genom jord-byte och laga skifte, der sådant kan linnas lämpligt och förmånligt, berättigas utvidga sitt nuvarande alltför knappa område, hvartill koslnaderne torde af Rikets Ständers Bank få förskjutas.
SBib beraö förejlåenbe bär gäromerfS*Gomite'né tittgprfanben, i beg trpefta betänfanbe af ben 20 december 1828, bnfmubfafligen blifmit följba, bocf meb betpbtiga förfnappningar, få att enbag | af ^)rofegorerna, och ingen af Stbjimderna, för närmaranbe gnge bet lönebelopp, forn Gomiten för bein utfatt. Seremot bafroa några Uttagare och Sgengemän, bmilfa Gomi* ten förbigått, troligen imber förutfättning, att Stcabemien ffitae, af egna tillgångar, funna för* bättra beraö mitfor i förbSttanbc titf be öfrigaö, blifmit, meb affeenbe å Stcabemienö oförmåga bertill, upptagna att af gatö*bibrag erbåaa en ffälig löneförhöjning. 0bpa gärare*begäftnin* gar bafma ej better funnat, titt bet antal, Gomiten beingättt, nu i unberbånigbet föregåö; men be migtigage bafma, meb affeenbe jentmäl å Gonffgorii*2(cabemici unberbåniga framgättningar, blifmit upptagna. o £>e, för materietta behof af Gomitrfn uppförba, angagöfuminor bafma bere* mot anfeltS icfe tåla någon nebfättning, enär Gonftgoriitm Slcabemicitm meb infänb beräf* ning mifat, att, utom bofförråbets bogg nöbiga öfanbe, och åtffittiga npa bpggnaberö uppföran* be, erforbrabeö titt Säro*inrättningarneé igånbfättanbe, för en gång 44,350 0b:br och för be* raö unberbåa 3,400 0t:br årligen, utöfmer reban begnttiga angag.
Af det här ofvan anförda följer uppenbart, hvad Utskottet i sitt första Utlåtande jemväl yttrat, att det afdrag som å dessa knektetunnor sedan äldre tider egt rum, är grundadt i gällande Författningar och att soldaterne vid Södermanlands Regemente icke uro berutligade till erhållande af högre löneförmåner, än sorn för närvarande af dem åtnjutes; och då icke visadt. blifvit att någon förbättring i aflöningen för nämnde Regementes soldater, hvilka ingalunda äro sämre lottade än vederlikar vid andra Regementen, är af oundgängligt behof påkallad, samt genom eftergift af det, på sätt ofvan berördt är, 4:de HufvudTiteln sedan långliga tider tillbaka tillllytande afdraget å ifrågavarande Kronotionde, rättvisan ock skulle fordra att åt nämnde Hufvud-Titel, för dess härigenom minskade inkomst af cirka 70 tunnor spanmål, bereda motsvarande årlig ersättning; så ock enär denna omständighet, jemte de anspråk i dylik syftning, som framdeles kundo komma att framställas från andra tiondetagare, skulle medföra ökade utgifter för Statsverket, saknar Utskottet skäl att motionen understödja Och dä, vidkommande de olägenheter, som för räntegifvaren skola uppkomma vid utgörandet af denna spanmål, Utskottet förmodar, att derest desamma icke genom den föreslagna skatte förenklingen blifva afhjelpte, utan fortfarande äro af den besvärliga beskaffenhet, som af en och annan ledamot inom Riksstånden uppgifvits, Kongl. Maj:t icke lärer underlåta, uppå skeende underdånig anmälan, i Nåder anbefalla de ändringar uti nu gällande föreskrifter angående sättet för ifrågavarande spanmåls utgörande, som af omständigheterna påkallas, får Utskottet, med vidblifvande af sitt förra tillstyrkande, å nyo hemställa, A Stals-Vtskotlels Utlåtande, jY:o 103. att Herr JVestfelts motion icke ina. till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 28 April 1854.
Jag anser det vara Konstitutions-Utskottets heligaste pligt, såsom Grundlagens bogsta vårdare inom Nalional-representationen, att på sätt Regeringsformens § 83 föreskrifver, aldrig afvika det ringaste från Grundlagarnes ordalydelse, för hvilket fall eller för hvilka afsigter som helst. Konstitutions-Utskottets Memorial, M 39. 15 Enhvar som slår upp 56 § 1 mom. Regeringsformen, finner der dessa slutord: »När ett sålunda »(efter återremiss)» beredt förslag till Stånden »återkommer, då ege de makt att detsamma oförändradt eller med »förändringar antaga eller ock alldeles förkasta.» Detta Grundlagsstadgande gäller för alla de fall, då förslag till lagar, förordningar, o. s. v. från Utskotten till Rikets Ständer inkomma, och måste således tillämpas äfven i förevarande fall, då intet bestämdt undantag i Grundlag blifvit intaget. De enda undantag, som finnas, äro Stats-Utskottets förslag om Statens reglerande, och Bevillnings-Utskottets förslag om den blifvande Bevillningens fördelning, i hvilka fall Regeringsformens §§ 69 och 71 bestämma en särskild be handling. Härom är nu ej fråga, och dessa §§ få således icke härvid åberopas. Utskottets pluralitet har likväl tillåtit sig en sådan afvikelse från Grundlagen. Icke nog med, att Utskottet förut förklarat, ett »Särskildt Utskott» behörigt, att föreslå den bevillning, som enligt § 60 Regeringsformen utgår under namn af »Husbehofsbränneri-medel», oaktadt 53 § ordagrannt stadgar, att Rikets Ständers valda Bevillnings-Utskott skall bereda och föreslå bevillningsärenden, har Utskottets pluralitet nu tillåtit sig en tydning af § 71 Regeringsformen, som är alldeles sjelfrådig och stridande mot ordalydelsen, då i nämnde § endast Bevillnings-Utskottets förslager, men ej annat Utskotts, omtalas, och äfven för Bevillnings-Utskottet, endast hvad som rörer grunderna för och fördelningen af bevillningen.
Med anledning af 2:a §. i samma Instruktion, jemförd med 20 och 31 §§. uti Banko-Reglementet, under den 21 Augusti 1851, äro lill Revisorerne öfverlemnade följande berättelser, nemligen: l:o af Banko-Fullmäktige, dels om Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet samt de hos Fullmäktige förekomna hufvudsakliga ärenden, dels ock angående förvaltningen af Tumba Bruk; 2:o af Direktionerne öfver Banko-Diskont-Verket, Handelsoch Närings-Diskonten i Stockholm samt Låne-Contoren i Götheborg, Malmö och Wisby, om dessa Diskont-Inrättningars rörelse; 3:o af Bankens Under-Styrelse, om den samma Styrelse äfvensom Departemental-Styrelserne åliggande förvaltning, jemte dervid följaktiga serskilda berättelser af: «) Läne-Kansliels Chef och Kommissarier; b) Chefen för Kontrolloch Revisions-Afdelningen; c) Chefen för Bokslutsoch Ekonomi-Afdelningen; samt 4:o af Bankens Fiskals-Embele, om de till samma Embetes befattning hörande ämnen. Revisorerne, som derjemte fått emottaga dels de af serskildt utsedde Revisorer afgifna berättelser angående verkställd granskning af Banko-Diskont-Verkets, Handelsoch Närings-Diskontens i Stockholm samt Låne-Kontorens i Götheborg, Malmö och Wisby räkenskaper och förvaltning för åren 1851 och 1852; dels de hos Banko-Fullmäktige, Under-Sty - reisen och Kommissarierne i Låne-Kansliet förda Protokoll för den lid, som utgjort föremål för Revisorernes granskning, eller från och med den 15 September 1851 lill samma dag innevarande år, samt dels Bankens och Tumba Bruks räkenskaper för åren 1851 och 1852; hafva såväl ge nomgått omformäldta Protokoll, som granskat räkenskaperna för berörda år; samt få nu, beträffande det dervid befunna förhållandet, afgifva följande berättelse, hvilken redovisar för ärendena i den ordning, som i 1851 års Revisions-Berättelse blifvit iakttagen.
Sedermera innehåller förslaget, om det ordagrannt tolkas, en bestämd strid emot hvad meningen troligtvis är: <ler står, att Konungen äger rätt att upplösa Riksdagen om Rikets Ständer icke efter 6 månader hafva RiksSlaten reglerad, eller någon ny Bevillning sig åtagit; men om delta skett, så skulle deraf kunna följa, att Riksdagen kunde blifva permanent, emedan Rikets Ständer ej då af Konungen kunna åtskiljas. Jag anhåller, att RiddarhusSecreteraren måtte meddela mig den upplysning, om ej detta utgör ett särskildt förslag, som oberoende af det öfrige kan förkastas. Undertecknad Riddarhus - Secreterare: ConstitutionsUlskottet bar afgifvit ett särskildt Memorial N:o 54 om viss tid på året för Rikets Ständers Lagtima.sammanträden; men i öfrigt vet jag* icke, alt Konstitutionsutskottet afgifvit något Memorial, som med denna sak bar sammanhang. Den 9 Mars f. m. >47 Herr Rosenquist, Fredric Leonhard: Då ConstitutionsUtskottet genom sina svar på anmärknings-anledningar och på enskilte motioner, besparat sig mödan alt dermed blifva besvärad t, har Utskottet tagit till sy^slosätlning alt jemka Grundlagen. Med skyldig erkänsla för Utskottets möda kan jag likväl ej ingå på förslaget, emedan Rikets Ständer derigenom behändigt nog skulle nfklippas rättigheten, att vid Urtima Riksdagar få afgifva underdåniga Petitioner; att formera de vanliga Utskotten; att genom ConstitutionsUtskottet granska Stats Räds ProtQ coll erna ; att få se Statsverkets tillstånd i alla dess delar 3 till inkomster och behof; att få granska JustiticeOmbudsmannens Redogörelse för dess befattning; att få välja Opinions Nämden; att uppgifva grunderne för den blifvande Revillningens fördelning; att fä del af JustiticeOinbudsmannens Berättelse rörande de frän föregående Riksdag utgängne förklaringar af Lagens rätta mening; att fä välja en TryckfrihetsComitée; och slutligen att få välja Revisorer.
Const.- Utsk. och rådgifvaren kunna hafva olika begrepp om hvad som är stridande emot allmän lag eller icke; då blir det nödvändigt alt låta domaren pröfva den saken, men ingalunda tillåta, att densamma, genom vägrad contrasignalion, skall komma under Ständernes pröfning. Alt en sådan verkligen tillhör Ständerne i frågan derom, huruvida rådgifvaren grundlagsenlig!, på sätt 38 § föreskrifver, nedlagt sitt embete, låter sig icke bestridas. Ständerne kunna också vara både behörige och i tillfälle att pröfva, huruvida ett beslut är uppenbarligen stridande mot Reg.F.; men jag frågar, om man icke inträder på domaremaktens gebiet, om Sländerne skola sitta som domare och sig utlåta, huruvida en rådgifvare handlat mot allmän lag eller icke? Delta må tillkomma Riksrätten. Den är höjd öfver alla partiåsigter, hvilket icke all - 256 Den 7 September.. tid torde vara fallet med Sländerne; och rådgifvarne skoladå finna skydd mot hvarje försök till förföljelse. Man måste besinna den ställning, hvaruti de befinna sig, och man skall för deni icke utlägga några snaror; de kunna nog ändå falla, om partier uppväxa inom landet, hvartill beklagligtvis anledmr ingalunda saknas. För öfrigt kan jag icke annat än förena mig med Frih. Cederström i den öfvertygelsen, att ordet ”uppenbarligen”, här infördt, vore ett oling. Den ene finner en sak vara så eller så, den andre finner raka motsatsen. Ar åtgärden stridande mot lag eller ej, så blir den det, ehvad man utsätter ordet ”uppenbarligen” eller icke. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Med anledn. af första delen af Hr von Troils sista anförande, får jag äran erinra derom, att allmän lag och grundlag icke hafva den parite', som han tyckes finna. Allmänna lagen ger ganska ofta den tillåtesen, ”pröfve domaren”; grundlagen deremot bör alltid efter ordalydelsen tillämpas. Inför ett Statsråd äro, om jag så får uttrycka mig, allmän lag och grundlag syskon, men grundlagen har majorat. Gr. Gyldenstolpe:
Dessförinnan kan ej någon ingå i rikets ordinarie tjenst på civil väg; ej eller må någon blifva prest, förr än vid sistnämnde mognare ålder, hvilken äfven synes vara erforderlig för utöfning af valrätt, sä vidt man vill, att den väljande skall handla efter eget omdöme. lata mom. Vid fyllda 21 år skulle valrätt få utöfvas af den som ”å landet äger, med stadgad kronoåborätt, eller för embete ”eller tjenst, innehafver, jord, bergsbruk eller annan lägenhet.” — Äganderätt har nu endast den, som ärft, eller genom köp, byte och gåfva förvärft sådan fastighet, som lagligen kan ärfvas, köpas, tillbytas eller bortgifvas. Hvad hemman och jord eller jordlott och annan lägenhet på landet angår, skulle följaktligen valrätt för ägande eller besittning allenast tillkomma frälse och skattehemmansägare, kronohemmansåboer och boställsinnehafvare, samt ägare af sådåne jordlotter och andra lägenheter, som blifvit från hem Den 2S Augusti. 17 lieminan lagligen afsöndrade, men deremot icke hvarken frälse landtbonde!-, eller åboer på academi-, gymnasiioch kyrkohemman m. fl. dylika, som vanligen sitta å hemmanen med lifstidsstädjorätt, eller förpantningsinnehafvare och undantagseller fördelsinneliafvare, eller andre personer, som, tinder särskilda benämningar, bebo och bruka lagligen ej afsöndrade delar af hemmansomräden, deribland backstugusittare. Likväl, dä frälselandtbönder stundom hafva lifstidsbesittning, nära i likhet med academi-, gymnasiioch kyrkohemmans-åboer, må det anses vara obilligt, att dessa alla ej få rösta, jemförelsevis med kronohemmansäboer, isynnerhet de sistnämnde, hvilkas principaler icke tillåtas utöfva någon rösträtt. Om denna dass af jordbrukare möjligen kan få rösta efter 2:dra morn., är åtminstone tvetydigt.
Hkt (hvilket) woro äfven, i anseende til derigenom besparde monga hundrade, snarare tusende dagsverken, som öfr (öfver) hela länet genom skjutsningar fram och tilbaka från mötesplatsen gå för landtmännen förlorade, en Kungel(ig) välg(ärnin)g och nåd, den de ansågo sig icke veta att nogsamt prisa, och gorde de sig det underdånig hopp, at hans Kgl. Majt. ej skulle med onåd anse et sådant allmogens underdånig) bönfallande, hvarmed man jämväl före skall dristat vid ett och annat tilfelle inkomma och höga öfverheten äfenväl hafa g(j)ordt nådigt afseende derå. Slutel(igen) begjärtes, det måtte sochnst(ämmo) protocoll häröfv(e)r varda uprättat, för att till K(onun)gens Befallningshafvande insändas. Jn fidem protocolli C. F. Maneck Föregående Protocollen upläste och ärkände: Olof Persson i Banninge Per Ersson i Stensjö Jonas Olofsson i Heden År 1799 d.(en) 5. Maij, efter ordentel(ig) pålysning, blef allmän Vallborgsm(ässo) Sochnstemma hollen med St. Malms församl(ing) i närwaro af H(er)r Patronus och samtel(iga) sochnemmän. § 1.
Då staten i början af år 1858 i utlandet uppträdde såsom lånsökande, kunde man, med hänseende till den tryckta ställning, som då var rådande på den utländska penningemarknaden, icke förvänta några särdeles fördelaktiga lånevilkor; men säkert är, att det sätt, hvarpå hypotheks-föreningarnes låneoperationer blifvit i utlandet bedrifna, och den låga kurs, hvartill obligationerna för de många olika låneserierna då noterades, jemväl utöfvade ett menligt inflytande på de vilkor, staten kunde betinga sig. Den långa kurslistan på svenska papper, som Hamburger-tidningarne meddela, måste naturligtvis aflägsna alla, sorn icke närmare känna förhållandena, och veta, att den sammanlagda obligalions-skulden icke utgör något afskräckande belopp; och för hvar och en mäste den omständigheten, att ett land har så många utländska lån till mindre belopp och icke försöker att ersätta dem med ett större, i och för sig anses såsom ett bevis på bristande förmåga att sköta krediten. >- Om mali vill reformera hypotheks-föreningarne på ett sätt, som ensamt 37 kan rycka dem ur den beroende ställning, hvari de nu befinna sig, och för framtklen i utlandet höja den svenska krediten, så måste de i en eller annan form centraliseras. Man uppreser sig vanligen mot centralisations-grundsatsen. Utan tvifvel har man i många hänseenden öfverdrifvit centralisationens fördelar, men man får icke falla i en motsatt ytterlighet. Man får icke glömma, att det finnes företag, som hemta stora fördelar af enhet i styrelsen. Man får icke tänka sig en fri täflan, der ingen sådan är möjlig, eller endast kan medföra skadliga följder. Delta gäller om företag, i hvilka allt är på förhand bestämdt, och, så alt säga, matematiskt regleradt, och till dessa höra hypotheks-föreningarne. Från Frankrike kan i förevarande fall hemlas ett talande exempel. Genom dekret af den 28 Mars 1852 auktoriserades i Paris ett bolag af kapitalister, som med ett kapital af 25 millioner francs skulle på bestämda vilkor lemna amorteringslån åt fastighetsegare i det under appellationsdomstolen i Paris lydande distrikt. Kort derefter uppstodo dylika bolag i Marseille och Nevers, och till statsrådets granskning inkommo samtidigt statuter från en mängd departement.
— Nio 336. i anledning af väckt fråga om utfärdande af köpingsprivilegier för Trelleborgs by. XXV. g5. -— Nio 3.37. angående local för Riksarchivet, samt VitterhetsHistorieoch Antiqvitets-Academiens samlingar. XXV. 147. -— Nio 338. i anledning af Krigscommissarien E. G. Lallerstedts ansökning örn förläugdt arrende å Starby kungsladugård. XXV. 147* — Nio 339. angående pension för aflidne Secreteraren i Landtbrnks-äcademien P. A. Granbergs efterlemnade enka. f XXV. .47. — Nio 340. angående de af Kongl. Majit i och för befästningsarbeten äskade extra-stalsanslag. XXV. 147* — Nia 341, med öfverlemnande af ny instruction för Rikets Ständers |Revisorer öfver Riksgäldsverket. XXV. 394- — Nio 342. i anledning af Kongl. Majits nådiga remiss å ( I09 ) aflidne Assessoren Widegrens enkas ansökan oin pension» XXV. 294. Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Sländers: — N:o 343. med öfverlemnande af förslag till ny ansvarighetslag för Fullmäktige i Riksgäldscontoret. XXV294. — Nio 344• angående åtgärder och stadganden i afseende på strömmingsfisket. XXV. 2g4_. — Nio 345. angående Landlmäteri-taxans öfverseende. XXV. 29K — N:o 346. med öfverlemnande af Expeditions-taxa för Rikets Stunders Bank, samt dertill hörande Discontverk och Lånecontor. XXV. 294.