Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ropades ett starkt Ig Herr Landt - Marskalken siorde derefter hemställan huruwida Ridberstapet och Adeln behagade bifalla Herr L.s§erlijelm8 begäran rörande tryckning pä egen kostnad af de i anledning af tryckfriheten förefallne öfwerläggningar den 26 Junii och denna dag. Ropades Ja blaadgdt med nägra Nej. Grefwe Den 3 Julli. ry Grefwe Löwenhjelm, 6ustak, Grefwe ko», se, Larl Lise», och Grefne Klääerstolpe, Larl, förklarade sig emot den begärte särffilta tryckningen. Friherre af äVettersteät, 6ullsk. trodde art nar en ledamot begärde att ä egen kostnad fä trycka iransumter af Ridderstapet och Adelns Protocoller wore sädant en ^villkorlig rättighet, fom icke kunde förwägras, och ej eller tillförene någonsin blifwit af Ridderstapet och Adeln förwägrad. Grefwe Oe la 6aräie, instämde med Friherre af ^Vetterstedt. <crr Landt Marskalken giorde derefter proposition till bifall ä Herr Lagerhjelms begäran hwillen med Ja beswarades, och Grefwe Löwenhjelm, yttrade sig att efter den upplysning Friherre af äVettersteät nu lemnat, instämde han likaledes i beslutet, men wille derjemte framställa den önskan till befordrande af tryckningen af Ridderstapet och Adelns Protocoller att hwar och en ledamot behagade utur dem utwalja elt favorit ämne för att särskildt befordra till trycket: en önskan hwaröfwer Herr Grefwen yltrade sig likwäl icke begära proposition. Ridderstapet och Adeln uptog med munterhet detta Grefwe Löwenhjelm» yttrande. Härefter fonfors till stut med justeringen af protokollet för den 26 Zunii.
Den i Augusti. om detta Utlåtandes öde är, att Ekonomiutskottet genom ProtocollsUtdrag meddelade BancoUtskottet den upplysning, att Ekonomiutskottet tillstyrkt belåning af Spanmål i Banken, och önskade få veta BancoUtskottets mening derom. Detta förfarande har visserligen icke hitintills varit brukligt, enär BancoUtskottet väl först bordt yttra sig, huruvida Bankens tillgångar och säkerhet tillåta sådana belåningar; men BancoUtskottet följde EkonomiUtskottets exempel och fattade sitt särskilta beslut af innehåll, att Utskottet ej kunde tillstyrka belåningen, då medel icke funnos, och en sådan belåning ej eller öfverensstämde med Bankens säkerhet. Ekonomiutskottet har gått ännu längre, då det med BancoUtskottets rätt föreslagit, huru belåningen skall ske, och som detta icke är öfverensstämmande med de för Banken redan gifne föreskrifter, anhåller jag om afslag å Utlåtandet, så mycket heldre som Ekonomiutskottet öfverskrida den detsamma i Riksdagsordningen lemnade rätt. Särskildt vill jag erinra, att de Herrar, som gilla sjelfva saken, icke förlora sin talan, om vi än afslå detta Utlåtande, ty Herr Rothliebs motion i samma ämne är remitterad till Stats-, Bancooch Ekonomi-Utskotten, och när Betänkandet deröfver inkommer, äfvensom när BancoUtskottets stora Låne-Betänkande förekommer till öfverläggning, är tillfälle för dessa åsigter att göra sig gällande. Del är kanske ursäktligt, Oen i Augusti. »7 att BancoUtskottet icke inora åtta dagar återskickat motionen; det hade visserligen skolat ske, om Banken och dess rörelse stått under Ekonomiutskottet, men förhållandet är icke sådant, ehuruväl detta Utskott, på grund deraf, att allt kan refereras till nytta eller skada för Landet i ekonomiskt afseende, tyckes vilja draga hela Banken under sig. Om det vore riktigt, så vore det visserligen öfverflödigt för BancoUtskottet att yttra sig i något ämne, och Ekonomiutskottet behöfde då hlott att uppträda i Bankens Sessionsrum, för att såsom sådant och i dess ställe fungera.
10,000: förbättring af (karlscrona 58arf 30,000: 4 ©fjul för kanomfTupar och jollar . 20,000: hängmattor och S5efläbnaböförråb 31,000: 0ttmma 455,000: famt befjutoni för JprbåfarS bpggnab och förbättring, till båtnab för fjöfartett i allmänhet. 170,000: ©umma 625,000: 35efjutom upptagas här nebannäntnbe utgifter till anbra föremål äfwen för en gång. Siv allmänna unberrotaningen. SltfMiga anffaffningar för Upfala Unioerfltet 14,000: ©erfPilbt anflag åt Dlormabffolan för SÖJcrelunberroiSningen 1,500: ©umma 15,500: £ör lättabe vvattemeommunicationec od; anbra allmänna arbeten. 100,OCK) SK:br om året i gern år, enligt beröm af @tor*2lmiralS;(kmbetet0 3:bje af Söla):t för öfrigt i affeenbe på grunberne för betta (■ftonjl. ®«J:té 3?db. Projv tili SX. ©tv iir 1834.) 5 cm flagg anmänbattbe f>ivat> .Songl. 3Kaj:tö mit) fifia Oiifgbag i ämnet afTåtne Dlå* biga ffrifmelfe innehållet ... .. 500,000: ©amitta titti*a$. görfmarsmerfet ttll Sanbs . 1,782,000: görfmatsmerfet till ©jös jemte fprbåfars bpggnab > 625,000:
Det är icke Konstitutions-Utskottets pligt, icke ens dess rättighet, att uppträda till särskildt försvar för Rikets Ständers åtgörande i det statsreglerings-ärende, som var föremål för de gjorda betraktelserna; men Utskottet må dock kunna uttala den öfvertygelse!!, att, hvilken åsigt man ock må hysa i frågan om Grundlagarnas rätta tydning i det hänseende, hvarom föredraganden sig yttrat, Rikets Ständers omförmälda beslut kunnat och bort uppfattas utan att deråt gåfves den tydning af störande söndring emellan Konungamakt och Ständer, som röjer sig i föredragandens anförande; och jemväl må här erinras, att detta beslut, hvars egenskap att vara fattadt utan föranledande å Kongl. Majrts sida, blifvit af föredraganden framhållen, icke uppstått såsom följd af en ny och för Konungamakten ditintills främmande åsigt om den vidtagna åtgärdens behöflighet, utan ledde sin upprinnelse från hvad redan vid förhandlingarne under 1823 års riksdag förekommit, dervid nemligen Rikets Ständer, öfverlemnande till Kongl. Maj:t ett af särskildt Utskott uppgjordt betänkande, angående embelsverkens förändrade organisation, som, bland annat, föreslog Bergs-kollegii förvandling till ett Bergs-kontor, anhöllo om fastställande af förslagen i de delar, som kunde finnas ledande lill förenkling och inskränkning i embetsmännens antal; — en önskan, hvartill, i hvad Bergs-kollegium angått, Rikets Ständer i sednare tid fått alltmera ökad anledning, genom verkställd inskränkning af nämnde embetsverks göromål. Den omsider af Rikets Ständer beslutna indragningen å Bergs-kollegii stat afsåg ett belopp, som endast med 744 R:dr 16 Sik. öfversteg hvad Kongl. Maj:l vid 1847 års riksdag i nåder föreslagit att indragas. Under sådana förhållanden hade Rikets Ständers klandrade beslut tillkommit.
Men den två-skillings-beskattniug på hvarje kanna bränvin, sorn till Slockholm införes och här föreslås, anser jag, ehuru detta förslag blifvit bänskjutet lill Revillnings-Ulskotlels öfverläggning, för att öfvervägas i det sammanhang det har med det, som kan komma under namn af allmän bevillning, icke böra tagas att vara någon egentlig bevillning, ej eller något i ett eller annat hänseende för det allmänna menligt eiler inledande lill vådliga brytningar. Vill man invända, alt Stockholms stad bör sjelf bekosta hvad sorn kan för den tjena till förskönande, beqvämlighet och nytta, och det så mycket mer, som elit samlas förmögenhet från alla Rikets landskap, och penningar der nedläggas till ojemförlig mängd emot 1 någon annan af Rikets städer, — måste väl erkännas att', å en sida , så öfverensstämmande detta påslående än är med verkliga förhållandet, är det likväl, å en annan, ej förenligt med rättvis kärlek till Fäderneslandet, att med ett afundsamt sinnes förnärtnelser, antingen här eller annorstädes, vilja göra denna åsigt gällande till afslag af hvad som så begäres, som det, som innehålles i den inlemnade motion. Hvar och en Hufvudstads naturliga förhållande till det borgerliga samhälle den tillhör är, att hvad lmfvudet är för menniskokroppen och alla dess functioner, det samma är ock Ilufvudstaden för Riket och den allmänna yltre lifsrörelsen i Landet. Då härtill kommer en sådan Hufvudstads fördelaktiga läge, inbjudande till vidsträckt inrikes och utrikes handel, skall den icke då än mer förtjena hela Landets vårdande uppmärksamhet?
Alt indelningen af mätt och vigt må blifva följande: a). För längdmåttet: 1 ref fördelas i 10 stänger; 1 stång i 10 fot; 1 fot i 10 tum ; 1 tum i 10 linier. b). För ytmåtlet: 1 qvadrat-ref fördelas i 100 qvadratstänger; 1 qvadralstång i 100 qvadratfot; 1 qvadratfot i 100 qvadrattum; 1 qvadrattum i 100 qvadratlinier. c). För rymdmåttet: 1 kubikfot fördelas i 10 kannor eller 1000 kubiktum; 1 kubiktum i 1000 kubiklinier. d). För vigten: 1 nyläst fördelas i 100 centner; 1 centner i 100 skålpund; 1 skålpund i 100 ort; 1 ort i 100 korn. 24 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, Nio 4. 2:o. AU Klöfver de nu uppräknade mått och vigter, och intilldess annorlunda förordnas, till allmänt bruk fortfarande må begagnas: 1 mil om 56,000 folg samt, lill vägande af medikamenter pä Apotheketi, efter läkares recepter, den nu brukliga medicin al-vig ten; men alt för öfrigt, äfven pä Apotheket), likasom öfverallt annorstädes, den nija viglen allena skall nyttjas; samt 3:o. Ali Rikets Ständer mä hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes förordna, att vederbörande Landtmätare, vid alla, efter den nya stadgans utfärdande, skeende landtmäteri-förrättningar, och så länge Rong/. Majit kan finna det vara behöflig t, skola i egooch de/nings-beskrifningar, i särskilde kolumner införa de särskilda jordrymdernes innehall, uttryckte icke allenast i det nya yl/nättet, utan äfven i det gamla. Vid 4:de punkten af Kongl.
En annan omständighet, som medför flera väsendtliga olägenheter och betydligt bidrager till vårt invecklade räkenskapsverk, är vissa indelta räntors disposition directe till löntagare m. fl. Den tid detta löningssätt stadgades, kunde en dylik disposition visserligen medföra fördelar och vara af behofvet påkallad; men nu hafva förhållandena betydligen förändrat sig. För räntegifvaren medför detta stora svårigheter, och mången gång nödgas lian, för undvikande af 3o8 Den 7 Mars e. m. obehagliga tvister m. m., lösa sådana räntepersedel' högre •än efter gängse priser, hvarigenom skatten blir drygare, än den är beräknad och borde vara. För räntetagarne åter är detta lösningssätt lika ofta högst obeqvämt, i anseende till de svårigheter och besvär, hvilka med uppbörden hos en mängd olika personer äro förenade, samt emedan han endast en gång hvarje år, och då efter långt uppehåll, får uppbära sin lön, hvars belopp för öfrigt aldrig på förhand kan tillförlitligt beräknas. Denna anvisning af indelta räntor medför äfven, på sätt här ofvan är yttradt, en betydlig inveckling af räkenskapsverket och vållar att, då en mängd räntor äro anslagna till stater och corpser, de skola först, såsom anordnade, afföras uti de allmänna kronoräkenskaperna, för att sedermera ånyo förekomma lill redovisning uti nämnde staters och corpsers redogörelser, hvarigenom (lere personer sysselsättas för en uppbörd, som, utan väsendtlig tillökning uti göromålen, skulle kunna i sammanhang med öfriga kronouppbörden indrifvas och redovisas. Härtill kommer äfven att, med undantag för militärer, der en jemkning för några år tillbaka ägde rum, de indelta lönerna äro högst ojemnt fördelade, hvaruti rättelse, med bibehållande of detta löningssätt, är svår att tillvägabringa.
För mig förefinnes i detta afseende ingen tvekan; för att derom bilda sig ett omdöme, behöfver man blott läsa hvad Utsk:t säger om exporttullar. Inom Utsk:t har fråga förevarit om bestämmandet af exporttullar för att öka Statens inkomster, men en sådan åtgärd ansågs omöjlig i följd af Franska traktaten. Huruvida den förhöjning i tulliilkomsterna, som, enligt hvad sakkunnig man uppgifvit, visat sig under de sista månaderna, kan vara ett resultat af den Franska traktaten, lemnar jag derhän. Om så är förhållandet, torde det vara en i det hela taget tvetydig vinst, ty för hvarje tusental rdr, som i tullintrader beredes Staten till följd af införsel af de uti meranämnda traktat afsedda varor, som till största delen äro lyxoch öfverflöds-artiklar, tillskyndas samhället en mångdubbel förlust genom den betalning, som utgår för att gälda de från Frankrike hit inkomna H. IV. 24 370 Den 21 April f. rn. varor. För att Franska traktaten skall kunna medverka dertill, att tullinkomsterna icke allenast bibehållas vid samma höjd, som före dess afslutande, utan äfven blifva större, måste nemi. importen af dessa slags varor blifva ofantligt stor; men dessa varor måste äfven på något sätt betalas; tillämpningen häraf gör sig sjelf. Huruvida emellertid något kan vinnas genom en återremiss af förevarande punkt, lemnar jag likväl derhän, och kan i detta hänseende icke instämma med Frih. Klinckowström. Frih. Klinckowström: Hr Bennich, på hvars goda huf vud och förmåga jag ingalunda tviflar, men hvars goda vilja att förstå denna fråga jag så mycket mera betviflar, har talat om, att vi icke skulle lida några förluster på den Franska traktaten, emedan tullinkomsterna efter dess afslutande visat ett fördelaktigt resultat. Den värde talaren har tillräcklig erfarenhet för att kunna gifva denna förhöjning i tullintraderna sitt rätta namn, nemi. fluktuation, och jag kan genom jemförelse emellan 20 års tullinkomster ådagalägga, att dessa ofta äro det ena året mycket större än det andra.
DA vid posttj anstemwiii.~1nötet i Sköfae hr 1.800 o g y i i n ~ i ~ ~ n ~ a y ttrttndeii hade fällts rörande kvinnans arbete i postverliets ' tj m t, iiisainladik af Förbundet fr&amp;n f ö r e s t h dare far alla iibets postlcoiitor uttalandeii rörande det arbete, som vid dess koiitoir ~ e ~ l r ~ t a l af l t kviiil.ig~ s postbitriideii. Eli rec1ogiji: else för de iiikoiniin ~itta~lniideria ti: yclites och. spriddes. Under httonde Aret, 1892, iqq~togs friigrni 0111 iitbil.c.det af sj~disköterskor sfqeclda för laiidsbygcleii. Man ans&amp;g a t t iitl~il diiiii gen af sj iikslröterska Guii de förenas med ~ithildiii.iigeii. af fiil t s k h, och eii 11 y vei.lisamliet öpl~ii ades geiioiii aiiorcliiai~ det ni ', kiirsei för u t b i l h i n g af s. Ii .. &amp; ltsl&lt;ärs-sjulislriitersko1: '. 3 ' 01: sj~ilrsl~öterske~1tbi1~Iiiiii~ei~ var redai-t p&amp; andra li&amp;ll sörjdt. E n s8rslrilcl lroniité til.l.sattes för frågor rörande clenna fältskärskurs samt s j ~dwilrclen p&amp; landet och i allmaiihet anskaffande af sjiil~sl~öterslior. Detta ii: Atog sig förbiuiclsstj7relseii. a t t satta i. g h i g arbetet för deii sveiislca kviliiians cleltagande i iitstallniiigeii i Cliicczgo.
På dessa skäl, och då i öfrigt härtill kommer: att Statens alla disponibla tillgångar måste hållas tillhanda för Statsoch Riksgälds-Verkens utgifter, och creditivlonden således endast skulle kunna tillvägabringas genom upplåning af Riksgälds-Contoret, men en sådan upplåning, om den ock, i bredd med upplåningen för Riksgälds-Contorets enskilde behof, egde framgång, skulle likväl i mer än ett hänseende blifva serdeles betungande för Riksgälds-Contoret, som, utom den directa ränteförlusten af 1 procent, utgörande 6,3oo R:dr, eller skillnaden emellan den lägre ränta, Contoret å sine försträckningar finge erlägga, och deri ränta, som för de upplånte medlen troligen komme alt beräknas, äfven skulle komma att vidkännas en ytterligare ränteförlust, derigenom, att creditivbeloppet måste, i förväg, genom upplåning, anskaffas och hållas i beredskap lill Comrnercc-Collegii disposition, samt ränta derföre oafbrutet erläggas, men Contoret icke finge sig till godo beräkna någon ränta för de tider credilivmedlen icke begagnades; hafva Rikets Ständer, som derjemte förmoda, att, sedan myntvärdet vunnit stadga, associationer skola bilda .sig, för alt biträda fabriksidkare med förlag emot lindrigare vilkor och på lämpligare sätt, än hvar - Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N.-o 274, 4<)5 till de kunna erhållas af allmänna utaf Statens Tjenstemän förvaltade fonder, ansett sig icke kunna bifalla E. K. M:s högstberörde Nådiga Förslag; i följd hvaraf och då det vilkor hvarunder förändring med glasbruks-tillverkningarnes lånerätt är vorden af E. K M. framställd, icke kommer att ega rum, Rikets Ständer funnit något deras serskilda utlåtande, i afseende på den ifrågasatte förändringen med glasbrukstillverkningarnes lånerätt, icke heller erfordras. Hvilket allt Rikets Ständer, till svar å E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse, härmed skolat i underd. anmäla.
inneburit åtskilliga svårigheter, dem vi ej anse, att han fullständigt kunnat öfvervinna. Arbetet är först och främst ett mellanting mellan dialog och roman. Detta har sin grund däruti att, ehuru det eger formen af en roman, det dock vill framställa företrädesvis det inre själslifvets utveckling, men det har dock med sig sina egendomliga svårigheter. Samtal och monologer bli så långa, att de inverka störande på den raskare fortgång i handling, som man väntar af en roman. Men å andra sidan äro romanens drag så starkt utpräglade, att dessa räsonnemang mer eller mindre måste lida af ytlighet, från hvilken en fullständigt genomförd dialog lätt kunnat frigöra sig. Såsom roman betraktadt är arbetet ett mellanting mellan historisk roman och didaktisk tendensroman, och äfven detta medför svårigheter, såsom framför allt att man ej rätt vet, hvar man har författaren i fråga om de specifikt nutida riktningarne. Vid åtskilliga enligt vår uppfattning förefintliga kompositionsfel, t. ex. att så många bipersoner införts i framställningen, att äfven för den uppmärksamme läsaren öfverskådligheten försvåras, lägga vi mindre vikt. Men större sådan lägga vi däremot vid den, vi säga rent af i de flesta fall bristfälliga, i flera enligt vårt förmenande felaktiga psykologiska analysen. Omvändelser och kastningar från den ena väldsåskådningen till den andra åtminstone förefalla många gånger omotiverade, t. ex. Niis Bertrams helt plötsliga öfvergifvande af och lika plötsliga återgång till sin barnatro, hvarom mer längre fram. Det kan naturligtvis ligga något därunder, som förf. kännt och tänkt, gör det också säkerligen, men motiveradt i framställningen är det icke. Blott i en oredig dimma träda oss dessa händelser till mötes. Vi återkomma i annat sammanhang till detta längre fram. Som ett exempel på efter vårt förmenande bestämdt falsk psykologisk analys vilja vi anföra grefvinnan von Törnes önskan att dölja sin bord, sedan denna en gång blifvit henne bekant. Grefvinnan är osympatiskt tecknad, särdeles mot slutet, då hon ännu mer synesUR VÅR SENASTE KULTURHISTORIA. förhärda sig i sitt högmod.
För alla ecklesiastika embetsoch tjenstemän beräknas taxeringsåret från den 1 Maj det år, taxeringen sker, till samma tid påföljande år. § 6. l:o Boställen och på lön anslague annex-, mensaloch stomhemman, samt de under ecklesiastik-, civiloch militärboställe!] lydande hemman och 72 Bevillnings-Utskottets Betänkande j N.o g, $§ 7—g. lägenheter skola, lika med andra hemman, till deras värden uppskattas, och den deraf till fyra procent beräknade inkomst tilläggas innehafvarens öfriga löningsförmoner, och bevillning efter redan stadgad grund påföras, med iakttagande att, då bevillningen utgått af boställsvärdet, den indelta boställsräntan från löneberäkningen försvinner. 2:o För militiaeboställe!!, hvilkas afkomst ingår till gemensam löningsfond, utgår bevillning på sätt uti 84 § stadgas. § 7. Patroni ecclesiarum i Skåne, Halland och Bohus län, som njuta spannmål af kronoeller kyrkotionde, betala fem procent af spanmålens värde, uträknadt efter den för orten, der spanmålen utgår, näst före taxeringen satte markegång. Lika afgift erlägges ock af den kyrkorne i dessa orter tillhörande tionde, som ej är på lön eller till andra bestämda ordinarie utgifter anslagen, och uträknas värdet på nyssnämnda sätt; äfvensom af domkyrkorna i riket, för deras inkomster i spanmål eller hemmansräntor, sedan derifrån blifvit afräknade endast sådane, efter serskild stat utgående, löner, för hvilka innehafvarne, efter denna artikels ofvanstående §§, till det belopp förut stadgadt är, bevillning erlägga. b') Bevillning af städerne. § 8. Handlande, skeppsredare samt egare af skeppsvarf och fabriker taxeras och utgöra bevillning, i förhållande till deras villkor och rörelse, med fem för hundrade af den inkomst, de under nästföregående året njutit.
Ridr till bidrag vid bosättningspersedlarnes anskaffande, så framt icke soldaten erhållit afsked mellan Generalmönstringar, i och för mottagande af jordbruk, med rotehållarens begifvande och emot dennes åtagande att i den afgåendes ställe insätta karl, i hvilket sistnämnda fall roten icke är berättigad hvarken till legohjelp eller till nyss omförmälda bidrag. Utaf det öfverskott, som å kassans räntemedel uppkommer, sedan förvaltningskostnaderna samt ofvan uppgifne utgifter blifvit bestridde, afsättas årligen 1,200 Ridr till en fond, kallad »Hans Kongl. Höghet Hertigens af Upland gratifikationsinrättning för afskedade välförtjente soldater vid Kongl. Uplands Regemente samt desses i behof stadda enkor och oförsörjda barn», af hvilken fond, enligt reglementet, tvåtredjedelar böra utdelas åt soldater, såsom pensioner för lifstiden, till belopp af högst 40 Ridr och minst 15 Ridr, samt återstående tredjedelen till soldatenkor och barn, såsom gratifikationer för året. Kassans behållning utgjorde vid slutet af redogörelseåret 1860—1861: 130,920 Ridr 62 öre Runt, deraf voro Enöreskassans medel 91,922 Ridr 59 öre, reservfondens 33,384 Ridr 61 öre och den så kallade klädpenningefondens 5,613 Ridr 42 öre. Offentliga sjukvärdsanstalter inom detta län äro: Upsala Central-Hospital, beläget i Bondkyrko socken nära intill Upsala stad, Weckholms hospital i Weckholms socken samt Upsala läns lasarett och kurhus jemte Akademiska sjukhuset i Upsala, äfvensom en med länslasarettet förenad barnbördsinrättning. Landsh.-Emb. uti Upsala län und. ber. för åren 1856—1860. 4 26 Upsala län.
Hvad slutligen de utgifter, för hvilka Revisorerne i Räkenskaperna icke funnit orsaken, vidkommer, som utgått till aflöning åt de inom dessa Församlingar tjenstgörande Barnmorskor, så har, till utide-rdånigste följd af KongL Brefven den Augusti i8o5och den 29 Januari 18112 samt Konsistorii derpå grundade Cirkulär den *8 Mars siktjnämde år, Pastor, i samråd med Församlingarne , enligt hvad underdånigst bifogade Protokoll utvisar, för mer än ett decennium tillbaka, å allmän sockenstämma öfverenskommit och beslulit, att, i betraktande af Kyrkornas goda tillgångar, och för att vid Församlingarna fästa behörigen examinerade dugliga Barnmorskor, hvaraf Pastoratet tillförene varit i saknad, bestämma Barnmorskans i Röddinge lön till 2 Tunnor råg och £ Ramsåsa till 6 Rdr Banco, som af Kyrkornas medel skulle årligenutgå. Stormäktigste Ållernådigste Konung! På grund af hvad vi sålunda haft Nåden anföra, våga vi i underdånighet hoppas, det Eders Kongl. Majit täcktes i Nåder inhämta , att Kyrkorna icke, genom någGt vårt förvållande, gått miste om hvad dem rätteligen bort tillkomma. Angående Eäkenska perna för Hoby och Håstads Kyrkor. Vid författandet af Hoby och Håstads Kyrkors Räkenskaper och förvaltningen af deras inkomster, har alltid Kongl. Instruktionen dea i5 April 1815 blifvit noga iakttagen, så att alla poster, så i debet som ®nedit, äro fullständigt verifåcerade, och de årliga penningebehållningarne , utöfver hvad sorn fordrats för beslutna osh påbörjade reparationer och andra utgifter, då de uppgått till 5o Rdr, förräntade ä 6 procenti Barnnaorskelönerna äro bestämda genom år 1811 fattade sockenstämmobeslut , grundade på Kongl. Majrts Nådiga förordnande. Bokförteckningarna och det öfriga till iuventarierna hörande äro full - — 424 — komligt en liga med förhållanden, D:r Luthers