Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Orsakerna härtill äro för allmänt kända, för att här behöfva någon närmare utredning och, såsom bevis för tillvaron af detta lyckligare förhållande, kan det vara tillräckligt att framhålla de hos Länsstyrelsen anhängiggjorda utsökningsmåleus högst betydliga aftagande under dessa två år. Detta aftagande är så mycket mera märkbart, då man besinnar, att ett icke så ringa antal sådana mål genom den Akademiska Jurisdiktionens upphörande från och med 1853 års början öfverflyttats till handläggning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande. Tjenstehjonslönerna och dagsverksprisen hafva äfven stigit omkring 50 procent och uppgå numera i allmänhet till omkring 100 R:dr R:gs åt en dräng och hälften deraf, eller något mindre, åt en piga; och arbetslönen för vanliga karldagsverken till 1 R:dr 24,sk. under sommaren och 1 R:dr vintertiden, samt för qvinseller så kallade hjelpedagsverken till 36 och 24 skillingar efter årstidernas beskaffenhet. Förhållandet dermed är dock olika inom olika delar af Länet, så att årsoch dagsverkslöner än öfverskjuta och än understiga nu nämnda belopp. III. Näringar. Landthushållningen har under sednaste 5 år omisskänneligen äfven gått framåt. Odlingar dels å kärr och mossar, dels å föga gifvande hagmark, hafva, på sätt redan blifvit antydt, fortsatts med större ifver, än förut, och mycken jord derigenom uppbragts till bördighet, så för säd som för gräs. Vid jordbruket har derjemte den väsendtliga förändring inträffat, att plogen, som förut endast undantagsvis ägdes eller begagnades af bonden, numera är ganska allmänt spridd, till följd hvaraf äfven jordens bearbetning verkställes fullständigare och bättre, än förr. Mer uppmärksamhet användes äfven på jordens ändamålsenliga afdikning. Vid flera större egendomar har åkerjorden blifvit omlagd medelst täckdiken, till hvilka på sednaste åren företrädesvis begagnats rörtegel, som tillverkas vid Ultuna landtbruksinstitut och två andra ställen 8 inom Länet.
Ty Israels barnas tiond, som de häfoffra Herranom, hafver jag gifvit Leviterna till arfvegods; derföre hafver jag sagt till dem, att de ibland Israels barn intet arfvegods besitta skola. Och Herren talade med Mose, och sade: Tala till de Leviter, och säg till dem: När I tagen tionden af Israels barn, den jag eder af dem gifvit hafver till edart arfvegods, så skolen I göra Herranom deraf ett häfoffer, ju tiond af tiond; Och skolen sådana edart häfoffer hålla såsom I gåfven korn af ladone, och fyllo af pressen. Alltså skolen I ock gifva Herranom häfoffer af allo edro tiond, som I tagen af Israels barnom; så att I sådant Herrans häfoffer gifven Prestenom Aaron. Utaf allt, det eder gifvet varder, skolen I gifva Herranom allahanda häfoffer, af allt det bästa, som deraf helgadt varder. Och säg till dem: När I alltså det bästa deraf häfoffren, så skall det Levitomen räknadt varda, lika som det af ladone, och såsom det af pressen gåfves. Och I mågen det äta allestäds, I och edor barn; ty det är edor lön för edart ämbete uti vittnesbördsens tabernakel. Så synden I icke deröfver, när I häfoffren det feta deraf, och icke ohelgen det Israels barn helgat hafva, att I icke dön. Och Herren talade med Mose och Aaron, och sade: Detta sättet skall vara en lag, den Herren budit hafver, och sagt: Säg Israels barnom, att de hafva till dig en rödlett ko utan vank, der ingen brist på är, der intet ok ännu påkommet är. Och få henne Prestenom Eleazar, han skall föra henne ut för lägret, och låta der slagta henne för sig. Och Presten Eleazar skall taga af hennes blod med sitt finger, och stänka rätt emot vittnesbördsens tabernakel sju resor; Och låta uppbränna kona för sig, både hennes hud och hennes kött, dertill hennes blod, samt med gåret.
Kolprisen hafva också varierat å olika tider och orter , så att när till exempel 1 läst om tolf tunnor kostade år 1847 i Nora Bergslag 3 R:dr 16 sk. å 5 R:dr 16 sk. b:ko, gällde den i Lerbäcks Bergslag ej mer än 2 R:dr 8 sk.; och hade prisen åren näst förut varit nedtryckta betydligt derunder. Stångoch ämnesjerns-tillverkningen har utgjort: Skålp: Oberäknadt simplare gjutgods, såsom grytor och dylikt, som tillverkas nästan vid alla masugnar, är gjutgods tillverkadt: Ar 1842 o I teckniskt hänseende har jernhandteringen vunnit betydlig utveckling; dock qvarstår till det mesta bergsmännens sed, att verkställa rostning i grop och att, hvar lör sig, afverka sitt rede, till väsendtligt men för tackjernstillverkningens behölliga förkofran. Öfriga Bergsprodukter beräknas, som följer: o Kalk har tillverkats vid Latorp i medeltal 2,700 tunnor om året, samt i sex ugnar inom Hammars socken ungefär 12,000 tunnor. Dessutom brän nes betydligt belopp kalk på flera ställen till enskildt behof. Vid Latorp har jemväl början skett med beredning af Gips, såsom gödsel-ämne. Papperstillverkningens värde antages vid Lindbacka till 17,500 R:dr och vid Arneberg till 2,500 R:dr banko årligen. Tegelslagerier äro temligen allmänt anlagda vid större egendomar; men begagnas på liera ställen nästan endast tillfälligtvis och till husbehof. Kritbruk vid Qvartorp i Askersunds socken och Pottaskebruk vid Torp i Askers socken hafva varit i gång. En Tändsticks-Fabrik har i större skala drifvits vid Rynninge, men ej varit taxerad. Det inom Qvisbro socken befintliga Linoljeslageri har lemnat minskad inkomst, beräknad till 1,516 R:dr 32 sk. banko. Vid åtskilliga stenbrott huggas icke allenast qvarnstenar, utan äfven sandoch tälgsten, att begagnas till byggnader och andra ändamål.
T^lrckr»» >5////r>e/Le^ 7^:o 116. 3 N:o 116. itai!. till Lxp. lltsk. ä«» 14 1841, lil. !! e. m. KO Vf/L. /Vcrc/rA « Kr^r/ve/se kr// Är/reks Kkccrrc/e/', crrr^ccerrc/e c/e «/ c/em ^/crskskcr/kc/e, /örrrr/crc/e /rrsk^rrekrorrer' /«> Iir'/rek« Kcr'rrc/er'8 Ke rirsorer', r /rocrc/ sorn r'ör'er' c/essccs /»e/akkrrrnH' meck §kcrk«- r>er/rek scrmk rire/ Arcrrrs/rrrrrr^err cr/ ikr/rsH e/c/sOorrko^eks kr// Lkerrrc/ oc/r /öuecr/krrrrr^,' 6r/r.'e/r Kkoe/r/ro/ms Kokk c/err ^krr/rr Neil ökveriemusnäe sk cte vict iuuevsrsn^e Kiits^s^ sk kitleis 8isncter t's8i8is!icle, torn^slie Insii ueiioner toi' cters8 Revisorer, ctets i livsct som rorer ciesses t>etsiinil>A meci 8ist8-vei'tt6i octr 6ets vict ^rsiistcninAen st' RitiS^stlts-Oouioreis iitisisuct oc!i toi vstiuiu^, ligkvg Ritceis 8isncter uii sliritvetser ris lien 17 sisi. r^^ril oeli lien 26 ctei ^ssotj^e
af Ernst Lundquist, samt » Margot », komedi i 3 akter af Henri Meilhac. Det förstnämnda stycket står onekligen högst af de två. Det är en liten poesifull skildring från kommunens dagar i Paris år 1871 och gifver ett ypperligt tillfälle åt fröken Anna Zetterberg att lägga i dagen sin ej vanliga talang som skådespelerska. Den varma, innerliga hängifvenhet för brodern, som skjutits af kommunarderna, det djupa, okufliga hatet mot dessa mördare, den vilda förtviflan och den hädande förnekelsen mot försynen — allt erhöll ett sannt och öfvertygande uttryck i såväl tonfall sam gester. Det hela blef en sannskyldig triumf för fröken Z., som efter styckets slut framropades ej mindre än fyra gånger. — Ofversättningen föreföll ledig och god. » Margot » tillhör ej Meilhacs bästa stycken. Det är en blandning af diverse ingredienser, som ej tyckas passa riktigt ihop. Figurerna äro i allmänhet ganska bra tecknade, men brister finnas, så t. ex. i hufvudpersonen, Margot själf, hvilken af författaren tecknats något obestämdt, och som därför oaktadt fru Hartmans allra bästa bemö- danden ej framstår så fullt klar, som man kan önska det hos en hufvudperson. Fru H. förtjänar emellertid loford för hvad hon ger och belönades också af den fulltaliga publiken med lifliga applå- der. Hr Fredrikson som den gamle viveuren, Boisvilette, hvilken förälskar sig i sin skyddsling Margot, är måhända till sitt yttre något för ungdomlig, men för öfrigt naturligtvis förträffligt på sin plats. Hr Byström har som den nyssnämndes brorson en af sina bästa uppgifter, och hr Skånberg som skogvaktaren sköter sig som alltid samvetsgrannt. Rollen är emellertid tämligen tråkig. Hr Backström har af den andre gamle viveuren gjort en rolig typ, men nästan bäst af alla är fröken Åhlander som den sportälskande, men rättframma och godhjärtade fru d ' Arcy. Den senares dotter Valentine hade i eleven fröken Janson fått en täck och behaglig representant, som mycket bra löste denna sin första uppgift.
Den kärlek, som dikterar dess uppträdande, är således af annan natur, men jag lemnar analysen deraf åtsido. Gr. af Ugglas har yttrat, att komitén ©tvifvelaktigt, i följd af dess uppdrag, kommer att taga del utaf och behandla ifrågav:de förslag. Dervid torde jag dock få erinra, att flera af de utaf mig omhandlade ämnen, t. ex. angrde arméens befordringslagar, icke ingå uti de till samma komité, i följd af nämnde förut tilldelade uppdrag, hörande ärenden. I öfrigt och då man här ordat derom och velat framkasta, att mitt förslag i ämnet för sin förra framgång endast haft att tacka de sympathier derför, som yttrat sig hos Borgareoch Bonde-St:n, har jag ansett mig skyldig tillbakavisa ett dylikt påstående genom erinran derom, att här å detta rum, bland andra, Gr. Anckarsvärd, samt Generalen Gr. Löwenhjelm m. fl., hvilka uti andra fall omfattade de mest diametralt motsatta åsigter, yttrat sig för förslaget; och ansågo detsamma förtjent af en närmare granskning. (Se R. o. Ad:s protokoller vid 1850 års riksdag). Gr. af Ugglas: Jag har endast velat säga några få ord med ani. af Hr Stjernsvärds sednaste yttrande, att det icke skulle vara en nödvändig följd af chefsplatsernas förestående genom tillförordnad, att sålunda äfven inom lägre grader måste fortgå. Den 20 December. 539 Hetta kan visserligen ej behöfvas, för så framt man kan ålägga en person att sköta på en gång två tjenster; men ett sådant åläggande tror jag svårligen kan försiggå, med mindre än att den tillförordnade sjelf så för godt finner. Vidare må anmärkas, att, för den händelse något förslag i ämnet framlades af komilén oell detsamma af Regeringen till principen godkändes, samt om, i sammanhang med nämnde förslag, frågan om indragning af en del platser skulle anmälas såsom verkställbar, intet hinder möter för Regeringen att, utan afvaktande af Ständernas yttrande i frågan, vidtaga erforderliga förberedande åtgärder.
Dessa 10,295 r:dr utgjorde mer än som af de handlande i 52 af rikets släder, sammanlagdt i bevillning nyssnämnde år utgjordes, och hvarken mer eller mindre än jls:del af den bevillning, som städernes handlande inom hela Svea land för det året betalade. Vid sådant förhållande frågar jag: Ar det billigt, är det rätt att beskydda sladshandeln på landthandelns bekostnad, då tydligen visat sig alt denna Stadsraanna-näring icke engång bär sig. Vi vete något hvar, alt, enl. Bevilln. Förordn. skall man betala 5 proc. skatt på sin netto-behållning: ser jag efter hvad städerne betalt i bevillning 1849, sä finnér jag i32,892 r:dr 30 sk. 6 rst., såsom den summa, hvilken skulle utgöra 5 proc. af alla handlandes inom städerne i Sveriges rike netto-behållning. När jag återför nämnda summa till kapital, och deri dividerar de handlandes antal, upkommer en qvot, utvisande, att hvar och en öfver hufvud laget, haft en så ringa netto-behållning, så att det väcker min förundran, huru de kunnat sig på densamma lifnära. Jag har med flit velat betrakta saken ur den synpunkten, ty om några duhier skulle upstå, att något misstag vid taxeringen egt rom, så bekänner jag öppet, att det vore ett ytterligare skäl för mig att yrka, del landthandel måtte utsträckas på stadshandelns bekostnad, så att Staten, om möjligt är, måtte komma i åtnjutande af en, yrkets vigt motsvarande bevillning, och är det med anledn. deraf, jag tror att Utsk. snarare bort tillstyrka den af Hr Hjerta gjorda motionen, än att föreslå R. St. alt derå icke fästa afseende. I anledn. af hvad jag nu haft äran yttra, anhåller jag om propos. på återremiss. Gr. Mörner, Carl:
Hvad sorn möjligen vid KrigsAcademieo kan vinnas i tiel förloras i kostnadSamhällets allmänna inrätt, tlingar böra ej heller, såsom den vid Carlberg vara till någon del beräknade på Konungens* personliga uppoffringar och gifmildhet Dem förutan synes Staten dock 6kola göra betydlig besparing på sina 35000 R:drom KrigsAcademien upphäfdes. Antager man att, i stället, för mediemmarne af de^s 2;ne öfversta Clg&ser 50, eller till och med hälften flera, 75 miliiaire Studenter skulle komma till Upsala, s& synes i alla fall icke mera an 2:ne nya Lärare för deras skull möjligen behöfvas Till deras aflöning och till arfvoden åt öfriga vid Universitetet i alla fall befinteliga mästare, borde en Summa af 6 till 700,0 R:dr vara mer än tillräcklig, då en dylik kan förslå till den högre undervhnings-anstalten för artilleriet vid Mariaberg, hvarest lika lätt tillgång på Lärare icke är för handen. Behöfdes särsk»1 d t % Lärosalar och andra rum, så vore öfverflödigt Utrymme dertill på Upsala Slott hvarom jag, vid ett annat tillfälle, talat. Ville , man anslå en lika summa åt Universitetet i Lund, så funnes ändock 20,000 R;dr i besparing. Ville man bibehålla välgörenhets-anstalten, och, i ställe^ för nuvarande 35 FriCadettej^ anslå lika många stipendier af 200, R;dr hvar - 9 Under det förut upptagne antalet af 50 eller 75 militair-studerande inbegripas också de der egna sig åt sjöväsendet, liksom de innefattas under de 50 Cadetler, som utgöra de2:ne öfverstajClasserna vid Carlberg. Skillnaden fören SjöCadett att uppfostras vid Carlbergs vattendrag eller vid Upsala Å, synes icke vara stor j men i det nära grannskapet af hufvudstaden, hvarest Landtmagten visar sig i sin största glans, är det frugtansvärdt, att mången gosses hog derigenom afvändes från Sjöväsendet.
B r o d e r i e r och S p e t s a r Gör t. ex. ett försök att för sol och luft utsätta prof å våra varor vid sidan af andra fabrikers, och man skall se, hvilka färger som äro hållbarast Pröfva exempelvis i detta fall de nu så vanliga halfylleklädningstygen^ och gör någon gång en undersökning på arsenik. Man torde få öfverraskande resultat. npc | Vårt fabriksmärke påsättes alla UUU.- varor, som utgå frän fabriken som garanti för redbart arbete; dessutom särskildt garantimärke att alla färger n E tillverkade efter nyaste modeller Å egen syatelier. 16 priskurant sändes på begäran franko. KJVILundberg, Bäst! • Stiireplan. a l l a Obs.! En mängd nya prof utkomna. Var god besök våra kommissionärcr och se hvad som kan åstadkommas af svensk ull och svensk ull och stickylle. Ständigt nya profver till påseende. Intet håraffall, ingen kal hjässa mer! K r u g s Eutrichol. JÖNKÖPING. — Flaska 1.50 mk, Stockholm, Fredsgatan 24, 5 % KAPITALRÄKNING 5 % SPARKASSERÄKNING 5 % UPP3 % &amp; ÄFSKRIFNING Krugs Kräuselwasser. Intet brännande af håret nödvändigt mera. Aldrig rakt hår mer. Genom Krugs Kräuselwasser hålles håret mycket längre lockadt än med krustång. Pris pr flaska 60 pf. Finnes hos finare parfymoch drogaffärer eller direkt från E. Kruff, Mot fabrik f. cosm. prep.j Om Ni uteslutande använder af den äkta Sederlinds-Blanksvärtan, ' (märket Elefanten i stöflar) skall Ni finna, att skodonen hålla mycket längre hela. Dresden A, 21. Hårmedel 1 svag hårväxt eller hår" PROTECT ". Detta medel har till följd af sina goda egenskaper vunnit stor framgång, såväl i Sverige som i utlandet. — Intyg finnas frän hundratals välkända personer, hvilka genom detta medel blifvit befriade fran olika slags hårsjukdomar och återfått en förlorad hårväxt.
fullbordad; alt likväl grefvens afsigt alt med biträde af engelska kapitaler kunna sälta bela denna, linie på en gång i verket blifvit hindrad genom den redan år 184G i England inträffade kris i penningemarknaden, hvadan han ansett råd ligast alt tills vidare inskränka sig lill utförande af allenast den del af förenämnde linie, hvilken företrädesvis bort komma i fråga, nemligen den, som förenar, landels stora insjöar, emedan fullbordandet deraf måste rycka de båda stä Kongl Majlis l\’å<l. Skrifvelse, Nio 85. 5 derna Slockholm och Götheborg, äfvensom alla mellanliggande oller, mv@*- ket närmare hvarandra genom jernvägens sammanhang med redan befintliga; åwgbålskommunikationer; att då visserligen en jernväg mellan Wenern och Mälaren häst skulle uppfylla detta ändamål, men längden af en dylik väg måste göra ett större kapital för anläggningen erforderligt, än om jernvägen inskränktes till ett sammanbindande af Wenern och Hjelmared, grefven ansett det första jern vägsföretaget böra omfatta endast linien mellan staden Örebro; och den närmast derintill, belägna hamn vid Wenern, nemligen vid Hults lastageplats, hvilken hamn erbjöde flera väsentliga fördelar åt sjöfarten; ali rörelsen vore beräknad ali på hela linien underhållas medelst ångv.agnar eller så kallade lokomoliver; att, ehuru sjelfva banan anlades för dubbla spår, likväl endast afsetts utläggning af en enkel bana, intilldess rörelsens tillväxt påkallade användandet af en dubbel; att, i afseende på linien mellan Örebro och Hult, väl inga öfverenskommelse!’ med jordegarne om marks afträdande blifvit träffade i den form, som kunde innefatta en laglig öfverlåtelse, men deremot flere af de mest betydande egendoms-egare, öfver hvilkas jord linien är utstakad, erbjudit sig alt afstå den för jernvägen erforderliga mark på de billigaste vilkor; att, sedan en priliminär aktietekning egt rum vid 1847 års fästingsmarknad i Christinehamn, grefven under sistlidne
Borgare-StänPä Hederw. Bonde-Stän, dets Ledam. mägnar, dets Ledam. »vägnar, Lsrl ?r. I.snclbsiA. Ion jonsson. k', silron», Utdrag prstscakket, kxilket bos -^Sglsfk. Ri erskapetoeb Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 12 Aug. i8?2, SD. 8öredrogs Lagsamt Allmänna Beswärsoch Ekonomie-Utstottets den >z Julli pä bordet lögde Betänkande, angående beståndet afArrende-Contracter, och sedan för Ridderstapet och Adeln blifvit uppläst samma Utstötts swar pä Ridderstapet och Adeln gjorda anmärkningar af den 28 sistledne Juli», bestöt Ridderstapet och Adeln att till berörde Betänkande lämna sitt bifall. Ut supra. Lx krotorollo, 6. Lil vers tolpe. Utdrag af protokollet, ballet bos HZglofl, Ridderstover och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den »2 Aug. »812. S. D. föredrogs Bewillninss-Utstottets Memorial - Den ra Augusti. 2S21 rial af denna dag, rörande de Bewillnings,frågor, hwaröfwer stiljakcigheter RikS - Stånden emellan uppkommit, och stadnade Ridderstapet och Adeln i följande Bestut: Wid den af Utstottet framställde z:dje fragan bestöks den tilläggning, att Pensionärer, som hafwa 22? R:dlrs Pension och derunder, döra i likhet med Embetsoch Tjenjsemän af samma Lönegrad, anses fran Bewillniäg undantagn^, och att Pensionärer med deröfrver Wande Pensioner, stola bestattas i likhet nied Tjenstemän, som åtnjuta högre Löne-förmåner än sos R.dlr. Wid roche fragan ansags att ordet följaktligen borde alldeles utgä, och andra Alternativet uppställas, som följer:
Desse uppgifter, sorn tväfalt för» fattas, skola noga upptaga alla de personer, som till hvars och ens hushåll höra, med utsättande af natrin, ålder, mer eller mindre arbetsförmåga, bräcklighet o. s. v.; äfven skall bestämdt uttryckas personens ämbete, tjenst eller befattning, den rörelse, näring eller handtering hatt idkar, hans Fastigheter, Verk Och Inrättningar, samt ändteligen de hos en hvar boende hyresman, eller andre, hvilka dessutom, for sig och sitt folk, äro pligtige, att.enahanda förteckningar och uppgifter aflemna. Samilia skyldighet åligger ock Förmyndare, i afseende på sine Myndlingar och dessas Egendom, samt Styresmän af BolagsVerk och Inrättningar, outredt Sterbhus eller under Contour! JRee i tini ng s Utskottets Betänkand*n, 703 varande Bo* för den Egendom en hvar af dem förvaltar och vårdar. Allmogen och mindre skrifkunnige Innevånare i Städerne egt, att mundteligen meddela desse uppgifter. 5 MornUnderlåter någon, utan anmäldt laga fotfall, att personligen, skrifteligen eller genom Ombud vid Mantalsskrifningen sig inställa, samt alla nödige uppgifter meddela, bote till två» skiftes, emellan Åklagaren och Socknens fattige, En R:<Ir, och vare samma hot för den, som underlåter att anmäla 'de på egorne boende inhyses personer, skulle de ari från afgift böra befrias Hvaremot deri, sorn antingen sjelf beträde® med •origtig uppgift eller bidrager dertill, att någon utan skäl flått Skatt uteslutes, skall betala den Skattskyldiges afgift och böta dess dubbla belopp. Skolandes desse böter, sorn ii ro desamma, hvilka uti särskild Kongl. Förordning, angående Mantalsoch Skattskrifning, äfven finnas utsatte, samt icke böra utgå , förr än Konungens Befall-, ningshafvande derom förordnat7 tillfalla Fattigcassan i den Strid,. Socken eller Församling, hvartill den pliktfälde hörer.
Men det hela är berättadt så knapphändigt, så matt, med så sparsamma drag af någon egentlig qvickhet och målningsförmåga, att det synes vara, mindre utkast till ett verk, än – utkast till ett utkast. Onekligen är deremot ”Boråsiaden” ett poem, om hvilket man gerna kan instämma i Leopolds omdöme, att det är ”fullt af sannt geni” 221. Visst utmärkes också här uppfinningen ej af synnerlig rikedom: men den är konstnärligt genomtänkt, innehåller tillräckligt ämne för en mängd dels komiska, dels landtligt täcka, dels till och med på allvar episka småtaflor, och visar sig öfverallt symmetriskt utförd, med en säkerhet i den valda tonen, med en makt öfver språket och versbyggnaden, som jemväl i och för sig sjelfva – eller äfven utan hänsigt på skaldens tidsförhållanden – förtjena ett stort beröm. Denna hjeltedikt kan derföre ännu läsas med nöje, och (åtminstone styckevis) med ett ej litet; särdeles af enhvar, som under läsningen erinrar sig hvad här alltigenom parodieras, – den inrättning, den tillskärning, det maner, som i den tiden, vid hvarje försök till ”epopé” eller poème epique, stereotypiskt gällde såsom normala. Anledningen var hämtad från ett några år tillförne i Vestergötland förefallet oväsende, hvarvid en bond-uppviglare Håffman hade varit hufvudpersonen. Häraf tog eller skapade Rudbeck sitt qvädes egentliga ämne: ett slagsmål vid Borås, emellan en hop vestgöta-bönder som anföras af bemälte Håffman, och en Boråsisk borgare-här, hvars fälthöfding är stadens tappre borgmästare Edbom. Efter flerahanda dråpliga tal, stolta tillrustningar och en den förfärligaste påkstrid, åtskiljas omsider de kämpande genom ett slagregn; i det ögonblick, då borgmästaren är på punkten att fullända sin seger genom Håffmans fullkomliga undergång.
Och så den gamla kosteliga fröken, Som så regerar uppå Lemneå, Malicen påstår, att man knappt sett » röken » Ännu af hennes » kära små »; Men hvarför kan man iclce tåligt vänta, Och hvarför källa jämt om hennes ränta Och inte låta gumman bli i frid. Om hon slapp jaga styrelsen på flykten Och dementera alla onda rykten, Nog tror jag, hon fick barn i sinom tid. Till sist en sak, som mig så plågsamt rört. En spådom jag om » framlidsmannen » hört, Som är den sorgligaste jag har tänkt mig: En liten snillrik yankee-fru, Som » mannen » just studerar nu, Porträttet uti bladet skänkt mig. Sen på velociped han skalat världen rundl, Blir det med ryggen bara strunt, Den böjer sig i krök alltmera, I bukt från hals och intill » slut » Och midtpå slår en puckel ut, Hvem vet, om inte det blir flera. Och blicken stirrar fånigt fram, Och snart behöfver han ej kam, Då håret kommer att fallera Och blott blir borst af någon sort, Och sen gå alla tänder bort, Och så till sist hon vill bedyra En sak, jag tviflar mest uppå, Att han ej kan på benen stå, Men kryper kring på alla fyra. 1898 Vid tanken på hur det kan gå, Jag aldrig mer på mannen klagar, Man får väl vara nöjd ändå, Som han ser ut i våra dagar. Men » framtidskvinnans » konterfej — Om man blir stolt, är väl förlåtligt — Så vackert målats och så ståtligt, Om ni vill tro mig eller ej, Af själf väste vår Ellen Key. Snorre. Ett hems möblering. För Idun af E. G. Folcker. Gamla möbler och nya. (Forts.) Men Gustavianska stilen har såsom modestil i vår tid efterträdt rococon. Dess enklare, men fullt så eleganta former passa oss, och vi tilltalas af dess behagliga ornaFig. 10. Ljusarm från 1700-talets slut. Gustaviansk. mentik, oftast med motiv från blomstervärlden, kransar och kvistar af lager, guirlander af rosor och buketter och blomsterkorgar af nejlikor, tulpaner eller acklejor.