Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
? kunna sammankomma, och den möjliga ovanan hos flera af dem vid den slutna omröstningen, torde utgöra ett tillfyllestgörande motiv för det tillägg, Utskottet i berörda syfte till G § föreslagit. Af de i 11 § rörande omröstning meddelade föreskrifter följer, att i alla frågor endast enkel pluralitet skulle erfordras, för att en omtvistad mening skulle anses för ett uttryck af kyrkorepresentationens och följaktligen äfven af Svenska kyrkans äsigter. Utskottet har dock funnit af synnerlig vigt att ett undantag göres äfven från denna regel. Några af de frågor, som falla under kyrkomötets ompröfning, äro nemligen af beskaffenhet att så beröra kyrkans innersta lif och hela folkets religiösa åskådningssätt, att en enkel pluralitet bland sextio röstande, — en pluralitet kanske ofta beroende af den förseglade sedeln, — icke utan fara för misstag skulle kunna anses som ett verkligt uttryck af den Svenska kyrkans, både läroståndets och församlingarnas, tanke. De frågor, hvarpå Utskottet syftar, äro de, som röra bekännelsen, eller antagande af de i 10 § omförmälda böcker. Icke ringa vore faran af ett misstag i detta hänseende; men ringa vore deremot vådan af ett uppskof härutinnan intill dess en mer kompakt opinion hunnit bilda sig inom kyrkan. Vore en enkel majoritet afgörande, sä kunde, emot hela läroståndets enhälliga bestridande, detta likväl blifva förpligtadt att förkunna en bekännelse, som vore stridande emot den läras symbola, det med cd förbundit sig att följa; och på samma sätt kunde, emot ett enhälligt bestridande af alla ombuden för församlingarna, dessa sednare likväl påtrugas kyrkliga formulärer och böcker, stötande, om ock endast genom sin nyhet, för deras religiösa uppfattning, — i hvilket hänseende kan erinras om det vid förra riksmötet behandlade förslaget till ny Kyrkohandbok, som mötte motstånd just hos de verldsliga Stånden.
Ständer upphörande för framtiden af de löne-innehållningar, hvilka, enligt nu gällande författningar, under namn af vakansoch liggetidssamt nädårs-hesparing, höra egli rum vid tillträdandet af militära och civila tjenster, under vilkor, bland annat, att vederbörande pensionskassor, hvilka hafva på sig öfverlåtna dessa besparingar lill så stor del, som icke åtgår för utbetalning af begrafningshjelp för i tjernsten aflidne embelsoch tjeustemäns sterbhus, genom bestämda slalanslag erhålla ersättning för hvad de, i medeltal under vissa år, uti sådana besparingar uppburit, upptager här, under åberopande af den utredning i ämnet, som innefattas uti ofvanberörde särskilda proposition, följande i oinförmälda hänseende beräknade ersättningssummor, nemligen: för Arméens Pensionskassa R:dr „ Amiralilels-krigs-manshus-kassan „ Civil-slalens pensionskassa Enär anslaget för civile embelsoch tjenslemäns enkor och omyndiga barn, som vid sista statsreglering ökades från 15,000 lill 23,500 R:dr, eller med en summa af 8,500 R:dr, deraf dock 5,000 R:dr utgjorde ersättning lill ci vil-slalens pensions-inrättnings tjenslemannafond för ett dittills från samma fond lill allmänna enke-fonden lemnadt bidrag å samma summa, oaktadt berörde tillökning visat sig vara otillräckligt, så att vid pensionsregleringarne för näst lidet och innevarande är pensionsberältigade sökande icke genast kunnat komma i åtnjutande af sådan förmån, utan måst åtnöja sig med försäkran att, i mån af blifvande ledighet bland redan befintliga pensionstagare, deraf blifva delaktiga, föreslår Kongl. Maj:t att förevarande anslag må förhöjas med ytterligare eller till ett belopp af 25,000 R.dr, som afsågs med den af Kongl. Maj:t till Rikets sednast församlade Ständer gjorda framställning i delta ämne. Transport Prop. till B.
Ullätande rattade bosin , med inbjudning lili Med-Slåuden all demi i deltaga; Oell simmade Prest e-Slå lidet i följande beslut: 1:0 ali, till slulligl besvarande af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse, n-n» gående Bankens öppnande till Silfvert!! vexling den .t Jnili innevarande år, i underdånig!!*! förklara, ail, sedan de hinder, hvilka moll for. SillVerutvexlingens begynnelse å den af Kongl. Majit i Nåder nppgifne dag, blifvit und miöjde. Rikets S,änder nu mera finna sig i tillfälle pä det Sätt efterkomma Kongl. Maj ris Nådiga oppm »ning, att p inken senast den g nästkommande Oefober öppnas till utvexling af Silfver, enligt den lili M V n t bes I ä n 1 n i n gs I agen af den i Mars i83o fastställde giund för inlösen af Bankens sedlai; 3:0 ali Rikets Ständer mätte stadga' och förklara, alt genom Realisationens verkställighet någon förhöjd beräkning af räntor och skatter icke får, under hvad namn det vara må, cga ruin, saint att, i följd deraf, alla skatter och onda, at hvad slag odi beskaffenhet sorn helsi, således äfven, inbegripne de räntor, hvilka i Joidebockerne lil! visst belopp i penningar liro utförde, skola, ifrån och med den dag, då Silfvert! fvex i ingen lager sin början, henak aS att utgå efter enahanda giund, som i Mynt hestäumingslag. en den 1 Skirs 1^31 finnes fastställd; sfi att, vid lerås utgörande med penningar, den heiafan le eger, efter eget godtfinnande, att deni e-lägga antingen uti Banco eiler Rrksgäldssedlar, eller tili Si Ifver mynt, herö k nåd t efter 3 Rdr 3a sk. Banco yller f\ Rdi.
Uggla, Sophie, fröken, Borås. Unger, Hedvig, fru, Hitorp, Nora. Versteegh, Inez, fru! Hernösand. Åkerblom, Emelie, fru, Falun. Bil. Styrelsens för Fredrika-Bremer-Förbundets sjukkassa &amp; rsberiittelse till årsmötet 1896. Sjukkassans verksamhet har under ir 1895 fortgtitt på satt följande sifhor visa: Delegarnes antal som vid IS94 års utgång var 238 hade vid slutet af 1895 sankts till 237. Af kassans medlemmar har under Aret tillkommit 17 och I S afgått, daraf 3 aflidit. Under året har utdelats såsom sjukhjälp till 58 personer för tillsairiirians 2,192 sjukd a g ~ ett saininanlagdt belopp af kr. kr. Sjukkassan har under året genom testamentariskt förordnande af fru Emma Benedicks fått mottaga en donation på 5,000 kronor, en välkoininen tillökning till kassans fonder. För kassans kapitalställning, utgifter och inkomster redovisas i kassaförvaltarens rapport. Kassans expedition har hållits öppen i Fredrika-Bremer-Förbundets lokal en gång i veckan, hvarjämte anmälningar .mottagits i % denna lokal kll 11-4 alla dagar. I afseende på inträde i ' kassan gäller fortfarande: att kvinnor,. tillhörande de kategorier, för hvilka kassan närmast varit afsedd, utan vidare vinna intriide under förutsättning af rent läkmebetyg; att för inträdessöka.nde med kvalificeradt läkarebetyg afgörandet ligger hos de tre läkare, som tillhöra styrelsen, samt att i öfriga fall styrelsen i sin helhet beslutar. - Kassaförvaltarens redogörelse lyder som följer: Ur räkenskaperna anföres följande:.
M:ts och Kronans i följd deraf inträffande förlust, äfven i en för Åkerbruket mera gynnande Conjunctur, icke utgöras: att prisen å Spannemål i några år varit så ringa, att desamma knappt uppgått till brukningskostnaden, utan att likväl de för Landtmannen nödige utgifter, i förhållande dertill, i någon mohn minskats; att Markegångsprisen på Spannemålen, oftast högt uppdrifne öfver de gångbara prisen, förorsakade en icke ringa förlust för Arrendatorn då han ovilkorligen måste lösa Arrendet derefter; samt att den kostnad och möda , som vid Hemmanens behöriga häfd och skjötsel måtte användas, vore förspild för Arrendatorn, då, utan ägande optionsrätt, en annan deraf kom me i besittning. Sedan Landsh.-Embetet i Stockholms Län samt R. KammarCollegium och K. StatsContoiret häröfver Betänk anden, N:o ifiSi ig hörde äro; hafva Handlingarne i målet den2 sisth Maji Blifvit af K; Mit i Nåder till Utskottet öfverlerunäde. Af desamma har val inherhtats, att LäiidshöfdingeEmbetet ansett den för Hogsta med Lambarudds Hemlaan beviljade minskning i Arrende-afgiften, såsom förut af nödvändigheten påkallad, destolieldre böra under de återstående Arrende-åren få fortfara, sorn Hemmanens förmoner sedermera icke vunnit någon tillök-* ning och conjuncturen för jordbrukaren blifvit allt mer och mer försämrad; äfvensom att K. StatsGöntoiret, vid detta af LandshofdingeEmbetet Upplysta förhållande till K. M:ts Nåd. pröfning i undeld:het Öfverlemnat, huruvida samma eftergift mätte beViljäs att fortfara intill nästa Riksdag. Enligt R. St:rs Beslut i detta ämne vid sist hällne Riksmöte skulle af sig företeende förhållanden nu närmare utredas, huruvida Arrendet för Hogsta eller Lambarudd till de i Contractet utfäste belopp utkiäfvas kUnde; dock söm Utskottet lika med hvad K.
Jag skall icke länge nptaga R. o. Ad:stid utan endast med några rå ord besvara hvad Flr Bildt nyligen har förekastat mig. Jag bar endast sagt alt jag icke äger flen sakkännedom, att jag kan upgöra förslag till fördelning af väghållningsskyldigheten. Jag har icke heller upgifvit något sådant förslag, men Gr. Lagerbjelke bar visat, huru sådant lätteligen kan ske. Hr Bildt bar sedan yttrat, alt det vore en komunistisk sals alt taga af den ene och gifva åt den andre. Deruti bar Hr Bildt rätt och just derföre yrkar jag bifall till Utskrs utlåt, emedan jag önskar att man icke skall taga af den ena och gifva åt den andra, såsom nu är förhållandet då man tager af jordbrukaren och gifvet1 åt bruksegaren. Hr Weidenhjelm: Det torde vara en obestridlig sanning, att en fråga, som återkommer det ena riksmötet efter det andra hemlar stöd från den allmänna opinionen. Alt derföre en fråga en gång blifvit afslagen, vägra bifall derå hvarje gång den ånyo förekommer, innefattar ett sätt, att tillvägagå, som jag icke kan gilla, ehuru en annan talare yrkat ett sådant förfarande, och att denna opinion icke saknar anhängare inom detta rum, det har under diskussionen visat sig. För min del tillhör jag dem, hvilka gilla Utsk:s betänk. Bland de skäl, som till grund derför blifvit anförda, vill jag hufvudsakligen fästa mig vid dem, som Hr Brakel framställt, och ber alt dermed få förena mig. Hr Brakel har sagt i min tanka ganska rigtigt, att det är egentligen den stora rörelsen, de stora tyngder, som forslas på vägarne till bruksoch qvarn-anläggningar, hvilka egentligen nöta vägarne och i samma mån försvåra deras underhåll för dem, hvilka detta underhåll åligger. Gifvet är äfven att det icke kan bero på hemmansägarne ensamt, att på egarne till ifrågavar. anläggningar (lytta en hörda, hvilken de icke dragit, om dessa anläggningar icke skett och om det är en rättsprincip att i detta afseende jemna förhållandena, så måste väl icke en skrifvelse till K.
Att den andra fräsan, rörande lösen för Gravationöbewis, bör af Lag, Utskottet widare ut, redas, och i sädant ändamål till samma Utskott äter, förwisas; och z:o Att hwad angär sista puncten, om Konum gens ratt att göra Näd, densamma, enligt Stan, dets Remis; af d27 sistl. April, bör af Cvnstilu, tions-Utskottet beredas. Ur supra. , k^x krorocollo, Utdrag af protokollet, hållet hos -Sögw. Prest-SLändet, wid Urtima Riksdagen i Orebro, e. m. den 23 Maji 1812. S. DInstämde Prest,Ständer utk Högs. Ridderskapets och Adelns, igenom Protocolls Utdrag af den ,5 hujus, meddelte beslut, att till Stats-Ut, stöt - Den 23 Maji. Zls skottet remittera frägan om tillökning till fulla 120,020 R:dr Banco af den Stat, som är Hans Kongl. Höghec Kron-Prinsen anslagen. Ut supra. Lx krotocollo, j. 17. c^uist. Utdrag af prstoosllet, hållet hos Hägw, Prest-Srandet, wid Urtima Riksdagen L Orebro, e. m. den 2z Maji 18.2. SD. ^ likhet med hwad Högloft. Ridderskapet och Adeln, enligt nu inkommit Protocolls-Utdrag, bestulit; fann Prest,Ständet skäligt, anmoda Expeditions, Utskottet, att pä behörigt sätt till Expedition befordra den Instruktion för Riksens Ständers Revisorer öfwer StatsBanco, och RiksgäldsWerten, hwilken Riksens Ständer wid Riksdagen 18 io fastställt, ehuru densamma icke wid berörde Riksdag kommit att utfärdas eller Stats-Contorek meddelas. Ut supra. Tx krotocollo, 17. 71 I i st.
Det säkraste var att icke äga någon förtrogen, annan än mor Annika, hvilken tycktes ha så noga reda på alla Sigrids steg, äfven dem, hvilka hon ej anförtrodde gumman, så att allt döljande för denna syntes vara fåfängt. Hon hade ock bevisat Sigrid så stora tjenster, att det tycktes vara föga skäl att misstro henne. Följande natt låg så sotmörk öfver vattnet, som en natt i November plägar vara när regnet faller i strida skurar. Genomvåt hukade sig Sigrid ned på marken vid den öppnade luckan i slottsmuren och lyddes. Hon kunde ej annat höra än regnets plaskande. Hade hennes far fått behålla, hvad hon sändt honom? Skulle han komma i afton? Kunde han ens i mörkret hitta till luckan? Men äfven han var ju så hemmastadd på slottet, att detta sista borde gå för sig. Hon ville ej krypa in, för att icke öka vådan af upptäckt. Hade herr Erik fått vara så mycket ensam, som erfodrats, för att få lös gallret? Och hade han verkligen fått löst det, äfven om han fått försöka det? Tusende ångestfulla tankar plågade henne, och den späda flickan, som man ofta beskyllt för att vara rädd och tafatt, tänkte nu ej ens på hvad hon sjelf led, huru hemskt det var i den öde qvällen, huru stor hennes egen fara var. Stundom bäfvade hon dock tillsammans, hon tyckte att hennes hjerta nästan sammankrymptes, hon fruktade att förlora sansningen. Åter tog hon sin tillflykt till bön. Nu tyckte hon sig höra ett sakta prassel bland de nedfallna löfven som lågo på trädgårdens gångar och sade nästan ohörbart: "Far." "Barn", svarades nästan lika sakta. Med möda lyckades riddarn tränga sig ut genom den lilla luckan, och innan kort sutto far och dotter, utan att vidare hafva vexlat ett ord, båda i den lilla båten, som ej var större än att den jemnt bar dem. Sigrid fattade årorna och rodde utåt. Hvar vägen rätteligen gick, var ej lätt att skönja i mörkret; men den lilla ekan gick fram äfven der det var grundt, och herr Erik kände väl farvattnet.
Enär således icke allenast de .skyldigheter, utan äfven de rättigheter, sorn i ecklesiastikt hänseende tillkomma innehafvare af jord, beräknas efter enahanda grund, torde en förändring härutinnan icke böra, angående de förra, ega rum, då det oi tillika stadgas att de ecklesiastika rättigheterna likaledes skola efter förmedlade hemmantalet bestämmas; och då härtill kommer, att en lindring uti ifrågavarande besvär på grund af förmedlingen skulle för öfrige hemmansegare inom socknen komma att medföra drygare utgifter än hittills, anse Utskotten sig ega skäl till den vördsamma hemställan, alt å sistberörda motion afseende icke må fästas. Stockholm den 13 Juni 1854. Emot första punkten af förestående betänkande reserverade sig riksdagsfullmäktigen Peller Jönsson från Jönköpings län. STOCKHOLM, f. d. Schultze’* Boktryckeri, 1854. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 6. i N:o 6. Ank. till Exp.-Utsk. d. 3 Juli 1854, kl. 6 e. no. I * Betänkande, i anledning af väckta motioner om förändring af nu gällande stadganden , angående flyttningstid for tjenstefolk. Uti detta ämne hafva följande framställningar blifvit gjorda och dels till Lag-Utskoltets samt dels till Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets handläggning öfverlemnade, nemligen: från Höglo fige Ridderskapet och Adeln: af Herr Hjerta, Lars Johan, sorn hemställt, att terminen för tjenstehjons flyttning å landet matte bestämmas till någon tid kort efter midsommaren, såsom den 1 Juli eller någon al dagarne näst före eller efter denna tid; varande af Herr Hjerta uppgifvet, att en sådan förändring är vorden under sednare tider (öiordad i Utlåtanden Irån flera af länens
R:dr 26 st. 6 r:st. eller ett öfverskott af 3,700 R:dr 34 sk. 6 1 :st. att till en början användas till Sjukhusets inredning. Häruppå förklarade K. M:t genom Nådigt Bref d. 21 December 1824 me(l bifall till hvad Comiterade sålunda föreslagit, att byggnads-arbetet finge i sammanhang och enligt den, före den 3 Fehruari samma år, approberade Ritning, fortgå och fullbordas, hvarefter Comitehade, sedan inga ytterligare medel af ByggnadsFonden dertill erfordrades, borde inkomma med underdånigt förslag till byggnadens inredning. I Öfverensstämmelse med denna föreskrift fortsattes arbetet till år 1827 om sommaren, då K. M:t uppå derom af GarnizonsSjukhusDirecticnen gjord framställning genom Nådigt Bref den 27 Juni, i öfverensstämmelse med Comitehades underd. Förslag förordnade, att Byggnadens Vestra flyglar skulle afrappas , och inredas, emedan på det nu för Garnizonens sjuke begagnade provisionella sjukhuset tillräckligt utrymme saknades dels för smittosamma febersjukas frånskiljande ifrån de öfriga sjuka, dels för Convalescenters beqvämligare inrymmande, då de till sjukhus provisionelt inredde byggnader, i anseende till rummens låghet, för ändamålet voro aldeles olämplige och hvarken någon tjcnligare lokal i granskapet af GarnizonsSjukhuset kunde få hyras eller den förut tillåtna inredningen af ett convalescentrum i ett af de å GarnizonsSjukhusets tomt befintliga gamla husen kunnat uppfylla ändamålet; och anvisade K. M:t, då dessa arbeten ej kunde fullbordas nied 1827 och 1828 Betänkanden, N:o 214. 4it arens anslagssummor, det derutöfver erforderliga beloppet å 3:dje HufvtidTitelns besparingar, nämligen 9,769 R:dr 4 sk. genom K. R:dr 4 sk* under den 7 Juli saulina år* §• 1 Vid senaste
Hofrätten alltså pröfvade jemlikt 1 kap. 12 § Rättegångsbalken rättvist, det skulle Herr Lagmannen Forssius, för den försummelse, han sålunda i domareemhetets utöfning låtit komma sig till last. böta tjugufem daler sillyermynt med åtta R:dr 10 sk. banco; hvaremot beträffande Advokatfiskalsembetets yrkande, att Herr Lagmannen genom försummelse vållat obehörigt dröjsmål i ransakningen, Kongl. Hofrätten, af anförda skäl, förklarat sådant dröjsmål icke kunna Herr Lagmannen tili last läggas, utan i denna del honom från åtalet befriat. Uti detta utslag har å ingendera sidan ändring blifvit i underdånighet sökt. Till förordnande om åtal, i följd af en hos min företrädare i embetet gjord angifvelse, har jag funnit anledning af ett sådant förhållande, att sedan Herr Landshöfdingen m.m. Grefve Florn hos Öfverståthållareembetet anmält, att Inspektoren vid den Herr Grefven tillhöriga egendomen Adamsberg i Stockholms län Gustaf Molin, hvilken ägde en betydligare redovisningsskyldighet, den 23 Maj 1847 olofligen afvikit hit till staden i sällskap med Handelsbokhållaren Björk, i anseende hvartill Herr Grefven yrkat, det måtte Molin å Herr Grefvens ansvar inmanas i.häkte, samt Polisgevaldigerne E. Jäderin och G. Thomasson uti en den 27 berörde Maj till Öfverståthållareembetet afgifven rapport tillkännagifvit, att vid Molins efterspanande de upplysningar vunnits, att han den 23
Betänkandett. tit ga^ bördor, i sällskap med Bevillningen och Skjutsen och båtsmanshåll ningen och fattigförsörjningen ej länge kan bäras af Borgerskapets hvilka till större delen mast lemna sina beqväma boningar med deras beqvämligheter, och i dessas ställen förflyttat sig till mindre och aflägsnare hemvist, uppförda vid SmåGatorna. Man har emot mig anmärkt, att 172g års Privilegier ej tåla min mening; Och jag skulle snart medgifva det, om jag trodde, att meningen den tiden varit, det man ville öfverföra Privilegier ifrån personer på hus och ifrån lius på personer. Allt hvad Jag vet visst är detta, att om 172g års Privilegier uti sedan framflutne 98 år för Borgerskaperna förblifvit orubbliga, så hade jag nu icke sett mig i nödvändighet att framställa Städernas handtverkande skattdragare såsom rent af oförmögna att bara fastig» O O heternas utskylder, sedan de äro skilde vid fastigheternas ägande och afkastning”. Uti detta yttrande instämde Herr Schotte, men önskade tillika, att, om det ansågs Vara Privilegii fråga, Höglofl. Ridderskfipet och Adeln Samt Högvöröige PrestStåndst, med afseende å billigheten och rättvisan häri, 'ville medgifva ändring, och saken i enlighet dermed då komma att behandlas* Herr Faurell förenade sig till alla delar med Herr Malmberg, under tillägg, att uti i3io års Höglofl. Riderskapet och Adelös åtagande af Inqvarteringsskyldigheten afven andra egendomen åtföljande onera ef - sia Besv. och Ekon. Utsk. Betänkandetu ter dess tanka mitte vara inbegripne. Ut Supra. N:r 55- Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Betänkande öfver föreslagna ändringar uti författningarna rörande Husbehofsbränvinsbränningen, och dermed gemenskap ägande ämnen. De uti detta ärende fran Respectiva Riks» Stånden tili Utskottets handläggning remitterade
Då Utskottet genom erhållne ProtocolIsUtdrag fått Reservation: Betänkanden, N:o 34g. i53 gar blifvit någon Bevillning, antingen till skydd för person och egendom eller för behållen Inkomst, påförd I i grund af 1810 års Bevillnings-Författning, njutit afskrifning till en tredjedel för lidandet under sista krig, ehuru sådant i orten ej kunnat observeras för de Egendomar, Verk oeir lägenheter, hvilkas ägare varit å annor ort mantalsskrifne; — samt det andra afUppbördsCommissarien Straas, som, under den i3 Mars detta år, medelst Utdrag af Taxerings-Längderne för S:t Clarae Församling i Stockholm, intygatl att BergsRådet Friherre Hermelin erlagt uti såkallad Skyddsafgift såsom fastställd Bevillning, efter uppskattning från LandsOrterne för år 1810, 367 R:dr 3 sk. 4r:st,. för år x811, 207 R:dr 16 sk. 8 rist., och för år 1812 22g Rtdr 37 sk. samt att detta blifvit, efter hvad Räkenskaperne utvisa, till fulla beloppet betaldt, utan att någon minskning eller afkortning härvid ägt rum, hvarigenom är, efter mitt omdöme, vitsordadt, att Frih. Hermelin tillgodonjntit, enligt 11 Mom. af 4 §• > i8ro års Bevillnings-Förordning, den afskrifning med £ af afgiften å behållen inkomst, efter TarilFen Nto r som nämnde Bevillnings-Förordning föreskiifver. Då icke något bevis blifvit företedt eller åberopadt sorn moisäger trovärdigheten af detta förhållande och icke ens uti K. M:ts under den 3 Aug. 182b' meddeldte Nåd. Resolution finnes något betyg af motsatt innehåll åberopadt utan lärer det uti samma Resolution influtne yttrande att bemälte Friherres inom Norrbottens Län belägne Egendomar tillgodokomrnit den af R.
Ordinarie lön - • • 940: — Extra d:o 72: — Boställe 600: — Komminister: Ordinarie lön Extra d:o Boställe . 250 25 1-50 Gerdserums Socken, 3:dje klassens Pastorat, med 1,794 menniskor. Pastor: Ordinarie lön 810: —- Extra d:o - 50: — Boställe 300: — Hannäs Socken, hopslagen till Tryserum, med egen kyrka och 1,161 menniskor. Komminister: Ordinarie lön . 147: 24. Pastors-löner. Banko. 1,307: 2. 1.612: 4,160: — ') Detta Pastorat har nu blifvit deladt i tvänne. ‘>2 Allm. Ben-, och Ekon.-Ilsk. Betänk., JV.-o SO. Kommin ist ers-löner. Pastors-löner. Banko. Banko. Pastor: Ordinarie lön 1,147: — Extra d:o 70: — Boställe Komminister: Ordinarie lön . 132: Församlingarne äro till antalet 18, och enhvar försedd med egen kyrka. Inga skäl förefinnas för den närvarande organisationen, att en Pastor, som endast sköter en församling, skall uppbära lönen för tvänne. Om derföre alla komministraturer i de församlingar, som icke ega Pastorer, förvandlades till pastorater af 3:dje klassen, hvarför alla möjliga skäl tala, så skulle pastoraterna ökas till lika antal med socknarne, eller 18 stycken. Sex komministraturer försvunne derigenom, nemligen Gladhammar, Blackstad, Törnsfalla, Eds kapell, Loftahammar och Hannäs.