Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pret. små, men fästes stort afs. vid ett vänl. bemötande. Rekommendationer kunna erh. Svar före 1 okt. till » Pålitlig », Iduns redaktion. [524] En ung flicka af god familj, önskar sig plats att gå frun till hända i alla inom hus förefallande göromål. H o n är van att undervisa i musik. Svar till » A. B. 20 år », S. Guma; lii annonsbyrå, Stockholm, inom 15 dagar. (G. G. HAMMAR, 30 Malmskilnadsgatan / J2&gt; Fabrik Doktor A. Företrädesvis magoch hudsjukdomar. Verkställer elektrolytisk behandling af a b D o r m t växande hår, skäggvårtor o. d. [505] En flicka med uppfostran önskar inackordering i ett helst i någon folkrik landsbygd beläget bildadt och angenämt hem, dervid hon önskar efter behag deltaga i till hemmet hörande sysselsättningar. - Svar märkt » Marta Maria » torde inlemnas till S. Gumielii Annonsbyrå, Stockholm. [490] klädsömnad gifves af undertecknad för ett begränsadt antal elever. OBS. Eleverna förfärdiga egna klädningar. Bernadina Nicodemi, Regeringsgatan 47, 3 tr. upp öfver g. [135] Engelska Magasinet PLATSSÖKANDE. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare. Etui&amp; Portfölj 4 ti må 38 Regeringsgatan 38, 1 tr. upp. Tricotvaror af bästa qvalité, Serger, Velveteen, Flaneller, Barnskor, Vårhattar för babies, Bärkappor. Utmärkta Teer m. m. [252] lektris J. G. Hammars Lampkök. Stor värmeförmåga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. En ung flicka önskar meddela undervisning i pianospelning åt så väl nybegynnare som mera försigkomna. Priset billigt. Reflekterande härå torde godhetsfullt inlemna svar märkt » — ~E—, » Iduns byrå. [499] LEDIGA PLATSER. (G.
Som, enligt hvad åtskillige af Riddérskapets och Adelns Herrar Ledamöter rätteligen anfört, inga ändringar eller tilläggningar uti de vid sista Den i4 Martii. 431 Riksdag beredde förslag till ändringar i Grundlagarne kunna, emot 56 §. i Regeringsformen, äga rum, torde Ridderskapet och Adeln tillåta att ConstilutionsUtskotlets ifrågavarande Memorial enclaét får läggas till Handlingarne. Bifölls. Riks dags-O r elni n gen. §. Efter det 6 Mom. eller orden ”icke kallas,” var ett så lydande Moment föreslagit, ”vare sig till val af Elector eller Riksdagsman, skola dessa Sedlar vara så in rättade, att den röstande derigenom icke ut märkes hvarföre hvarje Sedel icke må innehålla mer än ett, efter den i Staden antagne beräkningsgrund , för detta ändamållämpligt mindre antal röster å i5, 10j ao, 3o, eller 5o röster, hvilket antal röster af VaIFör rätt ar en å VoteringsSedlarne tecknas. I sista Momentet har blifvit föreslagit att orden: ”Borgare i Staden,” måtte ändras till ”Borgare i någon Stad.” Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, att BorgareStåndet afslagit ifrågavarande nya Redaction, samt hemställde, om icke, enär denna §. enskildt rörde BorgareStåndet, Ridderskapet och Adeln, med afseende å BorgareStåndets redan fattade beslut, skulle finna 432 Deli i4 Martti. lämpligt, att, med ogillande af den nya Redactionen, låta §. förblifva oförändrad. Bifölls. §. i5. Derutaf var en så lydande förändrad Redaction föreslagen: ”Allmogen i hvart Härad välje efter Hemmantalet till Riksdagsman af BondeStåndet, den inom Häradet boende och besutnej Krono-j Skatte-, Frälseeller Säteri Hemmansägare, hvilken icke tillförene hört till annat RiksStånd eller någon ordinarie beställning i Rikets Tjenst innehaft.
Dito Borås . .. dito . „ Upsala Academi för Bibliotheks-Byggnader ... • Från Rikets Ständers Bank återlefvererade de, år 1829, i afräkning å Stats-Verkets Skuld till Banken orätt inbetalte På den, år 1829, till Kröningskostnader förskjutne Summa af Rd. 31,500. ■ återlefvererade från Riks-Marskalks-Einbetet 566. 22. 7. samt ersatte utaf de till extra Statsutgifter anslagne medel, (enligt Bil. Från Rikets Ständers Justitias-Ombudsman återstäldt Resekostnads-Förskott . Förskjutne Brandförsäkrings-afgifter för till Contoirets säkerhet, intecknade Hus,— ersatte med Omkostnader vid Chartas-Sigillata; Hvitstemplingeri, likaledes Betalning för till Bankens Pappers-Bruk Tumba försåldt, så kalladt Stämpel.papper Bär prenumeration å tryckta Riksdagshandlingar influtit Hyra för det af Götheborgs Discont-Bolag begagnade Rum Summa Inkomster Större Utgift än Inkomst hvilken skillnad eller Brist blifvit betäckt: Genom användandet af Behållningen, vid 1829 års slut, i skilda Räkning i Wexel-Banken Genom den Summa af 400,000 R:dr, som, enligt Protocollet ilen 15 November 1830, med Högvederbörlig! tillstånd, Riksgälds.Contoiret, Under stadgadt förbehåll, fått till sine enskildte behof disponera utaf de till Försvars-Verkets iståndsättande influtne Medel . Genom Götha Canal Bolags Insättning mot 5 procents ränta Genom disposition på Creditivet i Banken 692,463. 22, 10, Men hvarifrån afgå de Behållningar på serskildte Räkningarne N:s 3 och 5 i WexelBanken, hvilka blifvit bildade genom öfverföringar från Riksgälds-Contoirets enskilda Räkning, såsom Förskott till bestridande af de till nämnde serskilda Räknin . gar hörande utgifter 124,891. 31, 2.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Mars Preste-Ståndet den 27 — Borgare-Ståndet den 27 — Bonde-Ståndet den 29 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående fårändring af 14 Cap. g6 i Krigs-Articlarne, rörande fördelning af böter. (Lagsamt Allm. Besv. och Econ. Utsk. Bet. N:o 40.) S. A. K. Enär 14 Cap. 96 §. 1 Mom. af Kongl. Krigs-Arliklarne den 31 Mars 1798 stadgar: att böter, hvilka enligt nyssnämnde Cap. eller RäitegångsBalken i allmänna Lagen ådömas, gå till tveskiftes, i Krigs-Rätt emellan Auditeuren och Väbeln eller Actor, samt i Öfver-Domstol emellan Krigs Justiliarien eller Öfver-Auditeuren och Krigs-Fiscalen, hvaremot, 32 Cap. 2 §. Rättegångs-Balken, sådan denna §. lyder i Kongl. Förordningen den 20 Ja - Expedilions-Ulskoltcts Förslag lill und. Skrifvelsej N.O 277. 619 nuari 1779, föreskrifver, att Domaren ej eger andel i de enligt förenämnde Bdk ådömde böter, hvilka äro Konungens ensak; och Rikets Sländer icke kunna inse någon gillig grund till denna skiljagtighet i likartade böters fördelning; få Rikets Ständer, i anledning af derom gjord framställning, holk K. M. i underdånighet anhålla, det förenämnde 14 Cap. 96 1 Mom. af Krigs-Articlarne må sältas i öfverensstämmelse med Allmänna Lagens stad gande i 32 Cap. Rällegångs-Balken. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 Mars 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Mars 1841.
Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade , att det torde vara både lättast och redigast, att Ridderskapet och Adeln först blott afgjorde sjelfva hufvudfrågan , i hvilket afseende Ja-propositionen endast syntes böra innefatta Ridderskapets och Adelns förblifvande vid dess förra beslut, samt Contra-propositionen Friherre Åkerhjelms förslag; hvarigenom lör öfrigt den fördel skulle vinnas , att om Contra-propositjonen vid Voteringen af Ridderskapet och Adeln bifölls, den nu uppstådde tvistiga frågan , huruvida målet borde för falla, eller öfverlämnäs till Nämnd , komme att förfalla. Skulle åter Ja-propositionen vid Voteringen virma , ägde Ridderskapet och Adeln alltid öppet , att 718 Den 14 December. derefter särskildt afgöra nyssberörde tvistiga fråga. Herr Grefven och LuncLl - Marskalken framställde alltså i öfverensstämmelse härmed , följande Voterings-proposition : Den som anser, att Ridderskapet och Adeln bör förblifva vid dess i frågan om Reglering af Rikets Styrelse-verk redan fattade beslur, voterar Ja; Den det ej vill , voterar Nej; Vinner Nej, komma, med åberopande af de utaf Särskildta Utskottet anförde Hufvudgrunder, Riksens Seander att hos Kongl. Majt i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t i Nåder må t fickas till verkställighet befordra de delar af Särskildta Utskottets förslag, Kongl. Majit tinner leda till Styrelsens förenkling och till inskränkning i Embetsmännens antal. Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Sedan 43, 44, 45 och 46 §. §. i Riddarhus-Ordningen blifvit uppläste, börjades Voteringen klockan 12 om natten ; Och befunnos vid Voteringens slut klockan % till 1 om mor - Den 14 December. 7>9 gonen den 15 December, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voterings-sedlame öppnade, rösterne hafva utfallit, som föijer:
Maj.ts Befallningshafvande, som har att frågan, jemte sitt yttrande deröfver, Kammar-kollegii pröfning underställa: egande Kammar-kollegium härom så förordna, att å ena sidan säkerheten för hemmansräntans och öfriga skyldigheters framlida utgörande må vara förvarad, och å den andra jordens odling eller ändamålsenlig skogs hushållning befordras. 3 §. Lägenhet, som från hemman afsöndras, efter hvad i \ § tillåtet är, skall till sina gränser noga bestämmas i en enda formlig, till afhägnad beqväm samt från hemmanets egen åbyggnad afskild lott. 6 §. Ej må innehafvare af lägenhet, som på viss tid upplåten är, den lägenhet utan hemmans-innehafvarens tillstånd på annor man öfverlåta. Sker det, gånge lägenheten, om hemmans-innehafvaren det yrkar, till hemmanet åter emot skälig lösen. Dör innehafvare af sådan lägenhet förr, än besinningstid ute är, ege enka och arfvingar rätt att lägenheten behålla under de vilkor, som vid upplåtelsen lingade blifvit. Vid besittningstidens slut återfaller lägenheten till hemmanet utan ersättning eller lösen, Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial Jii 34. 5 ehvad förbehåll vid upplåtelsen derom kan vara gjordt eller ej; innehafvaren af lägenheten obetaeel, att derifrån afflytta honom tillhörig åbyggnad eller stängsel, der ej hemmansionehafvaren den lösa vill. 11 §. Hörer till hemman af den natur, som i I § sägs, sådan mosse, som odlingsbar, men i dess närvarande skick onyttig är, och vill hemmans-innehafvaren den lägenhet åt annor man, såsom i nämnde § sägs, för alltid eller på viss lid, med eller utan skattefrihet till odling upplåta, håfve der våld till, äfven om den öfverstiger tiondedelen af hemmanets hela egorymd; söke dock tillstånd dertill hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som, sedan mossens onyttiga beskaffenhet i dess närvarande skick blifvit behörigen utrönt och styrkt, eger sådant tillstånd meddela.
Af Herr Charpentier, (• lustaf Reinholi!, angående löneförhöjningar ål Kammarskrifvare och Vaktmästare i hammar-kollegium samt förökning i anslaget till extra-ordmarte tjenstemän och vaktbeljening i samma Verk. Bland de hos Kammar-kollegium anställda tjenstemän intaga Kammarskrifvarne i de Kollegium underlydande särskilda kontor, ehuru tillhörande den lägsta tjenstegraden, en ganska vigtig plats. Dem åligger att, efter Kontors-chefernas föreskrifter, biträda med undersökningar i jordeböcker och räkenskaper samt de öfriga handlingar af flerfaldiga slag, hvarutur upplysningar måste hemtas vid handläggningen af de ofta synnerligen invecklade mål, som tillhöra Kollegii befattning. De skola deltaga i uppsättning af Kontorens yttranden och i eget namn, om de dertill förordnas, handlägga sådana ärenden, sorn dem uppdragas. Af dem fordras, om de skola kunna väl uppfylla sina tjenste-åligganden, en icke ringa kännedom af äldre och yngre kamerala förhållanden och författningar; omdömesförmåga att urskilja hvad af vunna upplysningar i en sak kan vara vigtigt att upphemta; nit alt under ansträngande göromål icke förtröttas; ifver och llit att låta arbetet gå undan. Med hjelp af dugliga Kammarskrifvare kan en Kontors-chef befordra ärendena till god utredning och skyndsamt slut; utan sådana måste han lita endast på sig sjelf; kan ej, med bästa vilja, medhinna allt; och följden mäste blifva, att ärendena i mer eller mindre mån eftersättas. De egenskaper, som fordras af Kammarskrifvare i Kollegium äro — sanningen må ej stöta någon — af annan art, än de, som i allmänhet påkallas hos sådana tjenstemän i andra Embetsverk.
Rdr, att emellan de begge Uuiversiteten, till hälften hvartdera, fördelas, må fortfarande intill nästa Riksdag utgå; äfvensom, då Lunds Universitet, hvilket ej har att påräkna en så betydlig inkomst af donerade hemman, som det i Upsala åtnjuter, ännu, enligt de upplysningar, sora blifvit Utskottet meddelade, saknar en mängd instrumenter och andra lill materielen hörande föremål, som, dels för undervisningen, dels för observationers anställande, erfordras, Utskottet tillstyrker, att det för detta Universitets materiela behof äskade ytterligare anslag af 2000 R:dr B:eo må uppföras att intill nästa Riksdag utgå? hvaremot, enär Upsala Universitet, genom det förut beviljade anslaget af 4ooQ Rdr, som under en tid af io år fortfarande utgått i förening med Universitetets egne ansenliga tillgångar bordt hafva varit i tillfälle att så mycket tillöka och förbättra dess materiel, att något förhöjdt bidrag af Staten för samma ändamål ej torde nu vara af nöden, Utskottet icke anser sig kunna tillstyrka det för Upsala äskade ytterligare anslag 2000 R:dr B:co. b) Till den af Kongl. Maj:t äskade tillökning uti Universitets-lärarnes löner af tillsammans 3,3oo R:dr för hvartdera Universitetet, har Utskottet deremot, vid jemförelse med de löneviikor, som af andre i Statens tjenst anställde Embetsman innehafves, och med fästadt afseende å den ringare lefnadskostnad, som blir en följd deraf, att Universiteten för närvarande äro förlagde uti tvänne af Rikets mindre städer, icke ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall. c) Beträdande de föreslagne nya Professionerne, tior Utskottet, lika med Hr Professoren Gejer j att, förberedande af ett vidsträcktare fält för bibringandet af icke blott egentligen juridisk, utan äfven Kameraloch Statsmannabildning i allmänhet, samt för att i någon morr, så vidt landets tillgångar medgifva, äfven inom Sverige, kunna följa den utveckling, som vetenskaperne, under de senare åren, uti andra länder vunnit, tillsättandet af blott en ny Professor vid hvartdera Universitetet, hvartill Kongl. Majit Dess Nådiga Proposition inskränkt, icke kunna uppfylla Nationens rättmätiga fordringar i detta afseende, isynnerhet sora, hvad serskildt vidkommer de juridiska Stats-Utskoltets Utlåtande, IV.-o 62. 5 Faculteterne, Universiteten, genom Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse af dea 16 November i83c>, föranledd af Rikets Ständers vid föregående Riksdagar yttrade önskningar, fått sig ålagdt att uti kunskapen om Rikets Grundlagar och constitutionelia institutioner examinera de ynglingar,
Hr Frih. o. Ordf:den framställt att under öfverläggningen blifvit yrkadt dels af Hr Bildt, med hvilken flere ledamöter förenat sig, att Utsk:s tillstyrkande måtte bifallas med den förändring att orden »undervisnings-materiel för» utbytas emot orden »skolinventarier vid», af Hr Lilljehöök, att endast hälften af termius afgiften må användas såsom Utsk. tillstyrkt, samt af Hr Printzensköld, att Utsk:s tillstyrkande måtte afslås, blef propos. till bifall å Utsk:s tillstyrkande först framstäld och besvarad med Nej. De sedermera till bifall å förenämnde under öfverläggningen gjorda yrkanden framstälde proposme besvarades med blandade Ja oell Nej, hvarpå sedan förnyad propos. till bifall å Hr Bildts förslag blifvit framstäld oell besvarad med starka Ja blandade med Nej, Pir Frih. o. Ordf:den förklarade det han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Sedan härvid såväl Hr Printzensköld som Hr Lilljehöök begärt votering, samt Hr Frih. o. Ordf:den efter hemställan om E. o. Ad. till kontrapropos. vid voteringen behagade antaga afslag å Utsk:s tillstyrkande, hvarvid ropades starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarat sig hafva funnit Ja öfvervägande, uplästes till justering och godkändes följande votemspropos. Den som bifaller StatsUtsk:s tillstyrkande i fråga om Termjnsafgiften, med den af Hr Bildt föreslagna förändring att orden »undervisnings-materiel för» utbytas emot »skol-inventarier vid», röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder ofvannämnde tillstyrkande af E. o. Ad. afslaget. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda Ja — 10, Nej — 11. 19:o. Ulsk:s hemställan om ersättning för den genom förändradt användande af lermins-afgiflen uphommande brist i aflöningsliltgångarne för Elemenlar-läroverlcen.
Åh nej, man skulle inte mycket veta, hvad man ville, om man läte skrämma sig af ge mig lite vatten, Gunborg! ASP. Det må jag säga var en orginel början. ett sådant där öfversitteri sådant där retsamt 13 GUNBORG (far ifrigt upp). Och lite vin i kanske? ASP. och vatten, förrän han kommit ett stycke på väg. och begär ett nytt.) Nej, hör ni, själfva Bismarck tar inte sin konjak (Gunborg ger Vendla vatten; hon tömmer strax hela glaset VENDLA (i lugnare, formel ton). kalla mitt föredrag. Jag tvekar mellan ett par Jag har inte ännu riktigt bestämt hur jag ska rubriker, men ingen af dem uttrycker hela inneÅ ena sidan ville jag tala om kvinnans värdighet och själfständighet i äktenskapet. ASP. hållet alla de synpunkter, jag ville söka belysa. ämne, som lämpar sig för sparlakansläxor. Hvad vet ni, flickor, om äktenskapet! GUNBORG ström). (halfhögt till fru Sand Låt gamla fruar predika om det det är ett vara beredd på. Sådana djupsinniga anmärkningar får man nu VENDLA. Men å andra sidan ville jag också beröra det varliga människor om hjärtat. stora sedlighetsspörsmålet, som nu ligger alla alltänkt på att möjligen kalla föredraget Och därför har jag (Tvekar och ser på Gunborg.) 14 GUNBORG. lilla kretsen hur ska det då gå i morgon? VENDLA. kalla det (med stadig röst och viktig min) Om mannens polygamiska och kvinnans monogamiska instinkter. (Asp brister ut i ett gapskratt. Rudolf springer upp.) GUNBORG (reser sig äfven). säger i alla fall jag Ja, kan du hålla ut med detta, Vendla, så RUDOLF. det är för upprörande! Att tänka, att det är en 20 års flicka nej, VENDLA (utom sig). på det sättet jag må säga, att af notarien hade jag inte väntat mig bättre men jag hade ändå finkänslighet och någon rättskänsla! RUDOLF. inte är anständigt rent af inte anständigt för en ung flicka att stå och tala om sådant! Fy för sjutton tusan att bara vilja ägna en tanke åt sådana saker!
Prop. JYi 47. 300,000 specier, Storthinget år 1860 ställde lill Kongl. Maj:ts disposition för a^t användas till påbörjande af en jernvägsanläggning från Kongsvinger till riksgränsen mot Sverige, under vilkor att arbetet icke finge begynna innan rigtningen af en derintill stötande svensk jernbana blifvit slutligen bestämd, ej kunnat begagnas, enär å Sveriges sida beslut i berörda afseende ej blifvit fattadt, eller medel beviljats för anläggande af en jernväg från vestra stambanan till Norrige, Departementet vore betänkt att underställa Kongl. Maj:ts nådiga pröfning frågan huruvida icke förnyadt anvisande al ofvanberörda anslag borde af Norriges detta år sammanträdande Storting äskas, hvarjemte Departementet anhållit att för den händelse utsigt icke vöre för handen att jernvägen på Svenska sidan om riksgränsen kunde komma att under nästa statsregleringsperiod påbörjas, Departementet åtminstone måtte sättas i kännedom om den punkt på riksgränsen, der de båda banorna kunde komma att sammanbindas, helst det icke vore att betvifla, att Storthinget, allenast denna punkt vore slutligen bestämd, skulle förnya sitt förra beslut om medels anvisande till Kongsvinger-banans utsträckning till riksgränsen; b) en från ofvannämnda Kongl. Norska Regerings-departement den 8 sistlidne September till Civil-departementet aflåten skrilvelse, deruti Departementet ölverlemnat afskrift utaf den af Norske Ingeniören C.
Grane hade efter sitt besök hos professorn skrifvit hem, och på de sista två månaderna hade han fått mer än ett bref hemifrån. De hade alla varit vänliga, och han var altid glad, när de kommo. Men ändå störde de honom i hans arbete, upprörde hans tankegång, bragte honom ofta för en hel dag aldeles ur fattningen. Ty midt ibland all vänlighet gömde de altid en brodd af bitterhet, som satt kvar i minnet länge efter det att de vänliga orden voro glömda. Och han, som bäst af alt tyckte sig behöfva lugn, lugn för att finna ... ja, hvad? Någon hade en gång skrifvit till honom om att »finna sitt eget väsens melodi», och han hade då tyckt, att det lät vackert och var vackert. Men å andra sidan syntes det honom för lätt och luftigt, och på sätt och vis också för litet. Men någonting i den vägen var det väl i alla fall, han sträfvade efter. Nu var det inte fritt, att brefven från hemmet nästan retade honom. Ty alla innehöllo de dessa fromma ord och önskningar, som bragte honom i harnesk och framlockade hans motsägelseanda. Hans egna bref till hemmet blefvo verkliga små afhandlingar, och detta både irriterade och tröttade honom. Inte var det sådant, som skulle utgöra föreningsbandet mellan föräldrar och barn. En underlig, formlös längtan fylde honom, en längtan efter att få sitta i ett ljust rum och känna trefnaden omkring sig, efter att höra vänliga ord, att få glädas åt andras tankar, medan han visste, att andra gladdes åt hans. Villrådig stod han vid fönstret och såg länge ut öfver den lilla trädgården midt öfver gatan, där sparfvarna längesedan flytt för skymningen, och där snön låg tät på äppleträdens nakna grenar. Då kom han med ens att tänka på Schultz. Schultz och han hade ju varit vänner alt sedan skoltiden. Det fans något så egendomligt hos Schultz, som altid väckt hans sympati. Han var en tyst, fantasirik, dämpad natur med en nästan kvinligt vek känslighet. Dessutom hade Grane altid haft intrycket af, att Schultz hörde till dem, som ej förstå konsten att sparka sig fram i verlden.
Huruvida Messenius under sina utländska resor sett de engelska komedianterna uppföra historiska dramer, eller om han haft bekantskap med de holländska Rederykers historiska stycken, kan vara temligen likgiltigt; ty då han i öfverensstämmelse med den smakrigtning, som genom ”Tisbe” angifves, var hänvisad på verldsliga ämnen, så låg det för en man med Messenii sinnelag närmast till hands att hämta dem ur den inhemska sagan eller historien — och emellan saga och historia gjorde man ingen skilnad denna tid, då, som Lagerbring säger, ”det var ännu ansedt som en odödlig heder att ljuga för fäderneslandet”312. Otvifvelaktigt leddes Messenius af sitt eget lefvande historiska sinne, af sitt varma intresse för fäderneslandets häfder och af sin önskan, att i folkets sinne upplifva de gamla minnena. Att fäderneslandets historia var och förblef hans planers älsklingsmål, hans käraste sysselsättning, det kan man finna äfven deraf, att hvad han mot slutet af sitt lif utförde i sin ”Scondia Illustrata” i häfdateckningens form, det hade han tidigare för plan att framställa i dramatisk form. I företalet till ”Svanhvita” säger han sig erna, ”att författa hela Sveriges Rikes historia uti 50 komedier och tragedier och dem offentligen exhibera. Att anse honom härvid hafva tagit Shakspeare till mönster, är fullkomligt oberättigadt; ty temligen otroligt är, att han ens kände till Shakspeare. Shakspeares dramer skrefvos endast för att uppföras, och det var först år 1623 som de samlades och utgåfvos på trycket; om deras rykte på denna tid sträckte sig utom Englands gränser, är ännu outredt. Emellertid har Messenii öppna framläggande af sin plan kommit att stå honom dyrt hos efterverlden; ty hos litteraturhistorici har den genast ledt tanken på Shakspeare och framkallat en jemförelse, som för Messenius blir allt annat än smickrande. En sådan jemförelse anställer Hammarsköld på fullt alvar. Men hvilken, äfven af nyare tidens förnämsta dramatiska skalder, krymper icke ihop vid sidan af Shakspeares jättesnille?