Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men emedan de uti detta förslag äro ansedde såsom fabriker, böra de, lika med dessa, utgöra bevillning efter fem proc. af belia Ilna inkomsten, och deremot jordbruket eller landtegendomen behandlas särskildt, enligt den Art. det tillhörer, samt utgöra bevillning med 2 r:dr för iooo:det, hvilket ock ensamt synes princip-enligt; ty om än fabriksrörelsen drifves vid bruk, som är beläget tillsamman med jordegendom, kan sådant likväl icke utgöra något skäl till annan eiler olika behandling, än som skulle inträffa, om samma ägare hade bruket beläget på 20 mils afstånd från jordegendomen. Det i 73, 74 förekommande minimum och maximum är uti detta project uteslutet, eftersom ingen annan grund för beviilnts-utgörande är föreskrifven, än behållna inkomsten, den må vara större eller mindre, — Ilar ingen behållning af rörelsen ägt rum, så saknas följaktligen anledningen för beskattning; och byggnaderna kunna, i thy fall, ej billigen tagas för inkomst. Då det ligger i sakens natur, att jernet icke kan afyttras till samma pris vid en, ofta aflägsen, lastageplats, som vid bruket, hvarest det lärer kunna antagas, att blott ett ringa qvantum afsättes; så bör vid bestämmandet af stångjärnet» värde, icke det i orten gångbara tjena till ledning, utan priset stadgas å vanliga afsättningsorten. Det bör ock vara ägaren tillåtet att behörigen styrka, till hvad pris tillverkningen blifvit försåld; och då sådant sker, lände detta pris till efterrättelse. På ofvan anförda skäl hafva §§ 28, 29, y3, 74Bevil!n:sförordn. blifvit ersatte af andra. — Se Art. VII, hvarest behandlingen af de egentliga bergverken är intagen. Beträffande öfriga, nämnde Art. tillhörande verk och inrättningar, hvarom §§ 28, 29, 76 Bevillnts-förordn. omförmäla, torde hvarje försök, att för deras behandling gifva så speciella föreskrifter, som vid de egentliga bergverkens, der allt är bestämdt, aflöpa fruktlöst.
@åfom kronans ornBub od) för upplpSntngarS mebbetanbe, Bör SanbSfamre* raren elier kamreraren mib £>fmer*@tåti)åiiare*@mBetct i frcnouppBörböarenben öf* mermara fPröfningSfommittéenS fammanfomfter, mcb ffplbigljet att göra be anrndrf* ningar od; framftaliningar, fjmarttil §an för iafttaganbe af kronans ratt finner fig ega anlebning. 8 67. ipå konungens töefaliningöBafmanbeS falielfe ffoia töemiltningSBerebningarnaS orbföranbe mara ptigtige att, för upptpSningarS mebbelanbe, före cd) unber ^>röf* ningSfommittéenS fanunanfomft, infinna fig å ben ort, ber kommittéen famman* träber. -Bod anfommer på konungens 33efal(ningSljafmanbe att Beftdmma, BmitfenS eller IjmilfaS inftdlielfe må anfeS mara Behöflig. § 68. fProtofoliet mib fPröfningSfommtttéenS fammanfomfter föreS od) be af kom* mittéenS Beflut föranlebba antedningar i taperingöiangberna merfftdtiaS af ben eliet be perfoner,' forn konungens SefaliningSljafmanbe bertill förorbnat @åbant för* orbnanbe får ide mebbelaS åt någon, forn i annan egenffap ffali IjoS fPröfningS* fommittéen mara tiliftdbeS. § 69. Silia fPröfningöfommittéenS fattabe Beflut famt jjmarje af kommittéen påförb elier fördnbrab BemiliningSafgift ffola i kommittéenS protofoll antednaS; od) be Be* 33ewitIttingö
Det till underlättande och befrämjande af ackords-regleringen inom arméen beviljade och ä Riksgälds-kontoret anvisade, räntefria, kreditiv må, för detta ändamål, emot Direåtionens öfver Annéens pensions-kassa fortfarande ansvars-förbindelse lör de lyftade kreditiv-medlens behöriga återbetalning, begagnas - Stats-U(skottets Memorial, N:o 35?. 17 nas inom ett belopp af högst Etthundratusen K:dr, deruti inberäknad den häraf för närvarande uttagna summa. De å detta kreditiv Iyftade mede) skola ovilkorligen Riksgälds-kontoret ersättas i den mån dertill afsedda tillgångar blifva för bemälde Direktion disponibla. Vid kreditivets ytterligare anlitande, eller då Fullmäktige eljest så äska, böra, genom Direktionens försorg, de handlingar Fullmäktige tillhandahållas, hvarigenom ådagaläggas ej allenast de ackords-liqvider, till hvilka kreditiv-medlen blifvit begagnade eller skola användas, utan ock huruvida några för de redan Iyftade medlens godtgörande påräknade tillgångar till ackordsfonden influtit. Med anledning af den allmänna exposition för natur-akter samt industrioch konstprodukter från alla Hinder, hvilken under nästa år kommer att ega ruin i Paris, hafva Rikets Ständer, till bestridande af kostnaderne för sammanbringandet af Sveriges bidrag till nämnde exposition och dessa bidrags afsändande till Frankrike samt vårdande i expositions-lokalen, anvisat till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition en kreditiv-summa af Femtiotusen R:dr, hvilken alltså bör utaf Riksgälds-kontoret, för sagde ändamål, i ihan af behof och emot framdeles skeende redovisning. Kongl. Maj:t tillhandahållas. 171. Bi/i. till It. :ii 3(10. 1 \:o SIS©. Ank. till Exp.-Utsk. d. !7 Nov. 1834, kl. 10 f. m.
Den nu beviljade Lönförhöjning för samma Verk, utöfver nyssnämnda summa 5,865. 9. 8J Till fond för Löneförbättringar för den värfvade arméen och flottorna, lika med hvad för Civil-Staten blifvit föreslaget, samt till öfriga regleringar och förändringar Eders Kongl. Maj:t inom denna Hufvud-Titel Transport R:d 9,171. 41. 8. för - D«n 4 Augusti Transport R:d 9,l7li 41. 8» för Försvars-verket i nåder kan pröfva nödigt att vidtaga, upptagas i penningar 194,324. 32. 7. samt 4,000 tunnor Spannmål hitförda från g:de HufvudTiteln, å 43 R:d i8,oor>. — -212,324. 32. 7, Vidare hafva från Allmänna Indragnings-Staten å denna HufVud-Titel blifvit öfverförde de •vid Lif-RCgementet och RifGrenadier - Regementets Rusthalls-fördelning, genom dessa Regementens förändring till Infanteri, enligt på 50 år afslntäde Coiitraet, besparde Indelnings-Rentor till ett belopp af ■» “ “ 819. 6,. 4 i Indel nings-Rentoi* vid åtskilliga Irrdeldta Regementer, Som efter Indelnings - Verket till Innehäfvarén utgå, men Icke äro i Staten upptagne; och på det denna utgift må blifva i Staten synlig samt Indelningsverket och Staten öfverensstämma, så Upptagas dessa Rentor här med 1,082. 38. 8.
Ca rush samt Landshöfdingen eger att mindre brott, som med böter, högst tili Femtio 'Daler Silfvermynt, kunna försonas, upptaga och afgöra; men att då gröfre brott, stöld eller vakters öfverfallaude skett, målet skall förvisas lill vederbörlig Domstol; att. genom Kongl. Brefvet den ig Aug. 1824 blifvit förordnadt, attde förbrytelser af fånge, hvilka finnas omnämnde i Reglementet för Smedjegårdshäktet, skola, då fånge af varning icke låtit sig rätta, i stället för ansvar efter Lig, beläggas med ■extrajudiciel bestraffning, som dock alltid bör, i närvaro af två ojäfvige vittnen, å den felaktige verkställas, och icke får i stränghet öfverskrida, hvad Lagen såsom husaga medgifver; att rättigheten att bestämma påföljden för förbrytelse af mindre svår beskaffenhet, begångna af fångar, blifvit genom nyssåberopade Kongl. Bref samt Kongl. Brefvet den 8 Juli 1761 åt Commendanter å Fästningar samt Konungens Befallningshafvande uppdragen; och att i §. uti 2 Artikeln af den för Styrelsen öfver Fängelser och Arbets-inrättningar i Riket den 7 Mars i835 stadgar, i fråga om bestraffningssätlel vid corrections-inrättningarne och Malmö correctionella arbetsfängelse, aft ordningsmål i allmänhet och sådane af correctionist eiler fånge begångne förbrytelser, som äro föremål för Polis-myndigheters beBih. till R. St. LagSamt Allm. Besv.- och Ehon.-Utslottens Utlåtande, N:o 66. handling, eger Styrelsen upptaga och afgöra, samt dervid låta använda correctionella bestraffningar, hvarunder, i svårare fall, jemväl begripes prygel för manspersoner.
Den 13 Maj e, m. uttala den öfvertygelse, som hos mig gjort sig gällande, att nemi. alla de här upgjorda förslagen äro mindre antagliga. Måhända skulle man kunna komma ifrån saken på det sätt, att i stället för att säga: vänner och motståndare, begagna de ord som stå i afskärningen, och sålunda gifva inskriptionen följande lydelse: Såsom aktningsgärd enhälligt tillerkänd af Svenska R. o. Ad. i836. Derigenom har man på en gång uttryckt hvad som står både på frånsidan och i afskärningen, utan att man beböft tala om den aflidnes vare sig vänner eller motståndare. Emellertid må det ankomma på Riddärb.Utsk. att .bedöma denna sak, efter inhemtande af Vitterhets-, Historieoch AntiqvitetsAkademiens yttrande i frågan. Ilvad slutligen angår medaljens utdelning, anser jag att de Hrr, som yttrat sig emot Utsk:s hemställan, hafva fullkomligt rätt deruti, att en sådan utdelning icke bör ske annat än emot en viss afgift; hvarföre jag också med dessa Hrr förenar mig i den anhållan, att Riddarh.Utsk. måtte upgöra ett så beskaffadt förslag, att Riddarh.Kassan icke belastas med den kostnad, som erfordras för pregling af de exemplar utaf medaljen, hvilka äro afsedda till utdelning bland det II. Ståndets Hrr ledamöter; varandes det, såsom mig synes, lämpligast, att man låter en lista utgå, på hvilken hvar och en som önskar sig ett eller flera exemplar af medaljen antecknar sitt namn, samt att exemplarens antal derefter till utpregling bestämmes. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Jag delar deras åsigt, som anse, att det icke bör på medaljen finnas utsatt orden: »President i K. KammarRm», eller ens president.
Att det i alla fall icke lärer kunna alldeles undvikas, ådagalägger motionären sjelf, då han, mot tydliga ordalagen i denna §., anser frågor om stängsel-delningar i gemen, eller äfven då de ske utan sammanhang med laga skifte, tillhöra EgodelningsRälten. Så mycket mindre anledning hafva Utskotten att tillstyrka den föreslagna ändringen, hvilken de deremot hemställa, måtte varda ogillad. 9 §. Af samma motionär: alt utom de här uppräknade frågor, hvilka böra, innan skifte forlsättes och fullbordas, vara af Egodelnings-Rätten pröfvade och afgjorde, jemväl måtte dit föras frågor om a') egograderingen, b') skiftesläggningen och rf) utllyltningsskyldigheten; och bordej fråga om yrkande alt bibehållas vid förut innehafvande egor och icke i nytt skifte ingå, eller att förmonligare skifte än det, som redan ägått, icke kan ske; om elen mark, som från skifte kan uteslutas, efter hvad i 12Cap. 1 §. sägs; om 2:ne eller lieie hemman skola såsom ett skifteslag anses; samt om delningsgrund och huruvida ega, skall såsom odalega anses Egodelnings-Rätlen underställas, innan handläggning af skiftet sker; men de öfriga frågorne, sedan skiftesutvisningen på maiken skett; i båda fallen åtföljda af Skiftesmannens och Gode Männens utlåtande eller beslut. Af Olöf landbäck från Hallands Län: att graderingens ovillkorliga fastställande, bör delnings-åtgärden föregå, och gradering, som icke inom 30 dagar efter laxeringslängdens upprättande klandras, sedermera vara gild och lita n klander. Af Nils Gustaf JSilsson från Östergöthlands Län: att graderingen inom bestämd lid bör anses orubbligt fastställd, innan skiftesläggningen företages. Jo Las,- tamt Allm. Besv. oeh Ekon. Utsk. Utlåtande, N.o f. Anmärkningar och förslag af fullkomligen enahanda innehåll och syftning hafva blifvit vid de håda senaste Riksdagarna framställde och utförligt discuterade.
Vägra närvar, ledamöter all prol. med sina under skrifter bestyrka, teckne derå skälet till denna sin vägran, hvarefter saken genast hänskjutes till Konungens Bef:li:de att: vidare derom förordna." Gr. Spens förenade sig med Gr. Cronstedt. Hr Ribbing, Arvid: Sednare delen af Gr. Cronstedls förslag kunde icke höras här nere, hvarföre vi önska att Hr Grefven täcktes läsa upp alltsammans ännu en gång. Gr. Cronstedls förslag upplästes, så lydande: "Protocollet undertecknas af ordföranden, hvilken för dess riktighet är ansvarig, och bestyrkes af minst 3:ne församlingens ledamöter, eller, i händelse detta antal ej är närvar., af en kronoeller kyrkobetjent, som beslutet öfvervarit. Vägra närvar, ledamöter alt prot. med sina underskrifter bestyrka, teckne derå skälet till denna sin vägran, hvarefter saken genast hänskjutes till Konungens Bef:h:de alt vidare derom förordna. Hr von Hohe nha usen: Hvad skall Konungens Bef:h:de göra med ett prot., som dit inlemmas, då församlingen icke velat besvära sig med inställelse till justering? Månne Konungens Bef:h:de skall genom vitén tillhålla församlingen att fullgöra justeringen? Jag vet ej hvartill den föreslagna åtgärden gagnar. När beslutet icke vinner laga kraft för än 3o dagar efter justeringen, så är all nödig säkerhet vunnen. Hvad vinner man annat än ny vidlyftighet ulan gagn ? Gr. Spens: Jag har begärt ordet för alt instämma uti den redaction, som Gr. Cronstedt föreslagit, hvarmed jag är nöjd, emedan den uttrycker min mening. 1 afseende på hvad Hr von Hohenhausen nu yttrat, ber jag få erinra, att det synes mig hafva utgått från den förutsättning, att församlingsboerues missnöje företrädesvis skulle anses sakna skäl. Deruti kan jag för min del icke instämma. Den 10 Mars f. m. Hr Ribbing: Jag afstår från mitt förslag till redactionen och instämmer med Gr. Cronstedt. Frih. Cederström: Jag skulle instämma med Gr.
Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 3. ödelse, har, uti en inom Vällofliga Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 8), Herr Witt, jemte det han omförmält, hurusom i utlandet vidtagits den åtgärd, till förringande af verkan utaf en explosion, att bygga kruthusen särdeles solida utom på den ena sidan, hvilken, vänd åt det håll — vanligen åt hafvet — der minsta skadan kunde inträffa vid en explosion, genast gåfve vika och sålunda ledde explosionens häftigaste kraft åt detta håll, hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t. i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta undersöka, hvilka åtgärder kunna vidtagas för att genom krutmagasiners flyttning eller ändamålsenligare inrättande skydda rikets städer mot ödeläggelse till följd af krut-explosioner, samt vid nästa riksmöte aflåta nådig Proposition om härför erforderliga medel.
Dylika förskott hafva förut många gånger egt rum; sednast vid 1864 års slut hade Riksg.- Kont. för jern vägsbyggnaderna förskjutit 2,713,000 rdr. Deremot måste, för fortsättande af Statens jernvägsbyggnader, nu såsom vid föreg:de riksdagar medel upplånas till belopp motsvarande de anslag, som för detta ändamål beviljats, eller till Nordvestra stambanan 3,400,000. » Sammanbindnings banan. J ag kan efter denna utredning icke finna att Statens finansiella ställning ger anledning till någon serskild oro eller att den företer något synnerligen bekymmersamt. Då jag nu öfvergår till den förevide punkten, vet jag väl, att jag af de flesta anses partisk i denna fråga, och Den 17 Maj f. m. jag erkänner att jag så är, men det är icke det enskilda intresset, eller ens uteslutande intresset för det län jag tillhör, som vållar denna partiskhet, utan det är intresset för det allmänna. Genom att inskränka eller afbryta Statens jernvägsbyggnader, skulle Staten till en början gå i mistning af den inkomst, som dessa anläggningar kunna lemna, om de bli fullbordade, och denna inkomst är icke någon obetydlighet. Jag bar i den motion, jag i detta afseende framställt, visat, hvartill denna inkomst uppgått och att den för förra året utgjort nära 3 proc. på anläggningskostnaden. Inkomsten har ökats allt mer, och den gör så fortfarande, hvilket jag kan visa genom uppgifter öfver trafikinkomsterna för de första månaderna af innev:de år, jemförda med inkomsterna för motsvarande månader af sistförfluten året, hvilka inkomster hafva utgjort för 1865: för 1866: i Januari 282,188, 18. i Januari 343,283, s I. » Februari. Man kan således antaga, att trafikinkomsterna för innev:de år skola uppgå till omkring 5,000,000 rdr, och genom östra banans fullbordande skulle dessa inkomster i hög grad tilltaga. Det torde nemligen för en hvar vara kändt, hvilka resurser denna provins eger, och det är ju gifvet att dessa skulle utvecklas genom en jernväg genom provinsen.
I anledning deraf får jag nämna, att jag i allmänhet gjort mig lill regel att i den parlamentariska debatten icke besvära R. o. Ad. med vidlyftigare ordande än fi agans ställning synes mig erfordra. Hr Printzensköld må dessutom tillåta mig uplysa att jag halt äran vara ordförande i den Komité, som utarbetat det framlagda förslaget, och Komiléns underd. Retänk. hvilket blifvit tryckt och bland RiksSlåndens ledamöter utrieladt, uplyser fullständigt, hvad jag tänker i afseende på nyttan och behofvet af ett statistiskt embetsverk. Skulle vidare uplysning göras behof, får jag tillägga, alt jag varit den, som kon11 astenei al K. M:s Piopos. i ämnet; och med denna följde mitt anförande till SlatsRådsprolokollet, i hvilket jag ån ytterligare utvecklat min mening. Hvad angår Hr Prinlzenskölds anmärkn., att ingenting vore föreskrifvet med alseende på ärendenas fördelning, lår jag erinra, att Komiterades förslag jemväl uplagit en fördelning af göromålen tjenslemännen emellan, men alt StatsUtsk. i sitt Betänk, föreslagit, att personalen tills vidare må anses skyldig alt underkasta sig den jemkning i deras åligganden, sorn kan varda vederbörligen föreskrifven. Hr Cederschiöld: Jag lägger vigt på den principen att Ständerna icke böra upgöra speciela stater; och fastän sådant sker 336 Ren 23 September f. m. i fråga om de redan bestående embetsveiken, så tror jag dock att man icke bör följa samma regel, när eli nytt embetsverk inrättas. I allmänhet är det svårt att organisera embetsverk, men ännu svårare blir det, när fräga är om ett alldeles nytt embetsverk, om hvars blifvande verksamhet man ännu icke har ett redigt och klart begrepp. En värd talare har yttrat sig, lika som om jag skulle påstått, att man icke upgjort något förslag till fördelning af göromålen mellan personalen.
Det förargar henne, att hon icke kunnat införa de romerska klädseltyckena i Aten. Ack, jag måste skratta, när jag tänker på de första dagarne hon tillbragte i vår stad. Hon ville förvåna atenarne, det är visst och sant. Och nog väckte hon uppseende, där hon kom i sin vidunderliga blommiga sidenkiton, stödjande sig på två slavinnor och företrädd av en slav, som anmälde: Här är en ojämn sten i din väg ... här går gatan uppför ... här går gatan nedför ... liksom hon själv hade varit blind och icke kunnat se ett steg framför sig. - Jag minnes allt det där, Alkmene. - Det var idel högmod av henne, min härskarinna. - Nej, så var det icke, Alkmene. Eusebia är van vid de romerska sederna. Damerna bruka så i Rom. - Men det är ju fult och löjligt. - Det nekar jag icke. Endast vanan kan försona med sådana bruk. - Men var det icke högmod, när Ismene hälsade henne på gatan, och Eusebia icke själv besvarade denna hälsning, utan lät sin slavinna göra det? - Även det bruket är övligt i Rom. - Ismene fann det så löjligt, att hon icke kunde låta bli att vända sig till Berenike och skratta ... ty Ismene har mycket lätt för att skratta, som du vet. Men Eusebia såg det och kunde sedan aldrig tåla Ismene. - Jag har hört sägas det. - Men vet du, varför Eusebia lade bort sina blommiga kläder? Jo, då skolgossarne sågo henne på gatan, pekade de på henne och ropade till varandra: Ser du, våren är redan kommen. - De atenska skolgossarne brås i elakhet på sina fäder ... Väl, Alkmene, jag behöver dig icke mer. Gå nu till vila, min sömniga flicka. - Jag önskar dig ljuva drömmar, min härskarinna. - Jag önskar dig detsamma. Alkmene avlägsnade sig. Hermione var snart därefter förflyttad till de glada drömmarnes rike. FEMTE KAPITLET. Skeptikern. - Vad slags filosof jag är? Var det så du frågade, gamle hedervärde portvakt? Jag bekänner mig till den djupsinnigaste av alla skolor.
PresteBorgare, och Bonde, Ståndens Leda» mötcr angifwe sig och siyrke sin behörighet inför Ju» stitiX Stats-Ministern, eller den Konungen i hans ställe förordnat, hwilken tillfälle till nplysningars af» qifwande, Fullmägtige i Banqnen och Riksgälds Con» tvirct för det Ständ, hwars Fullmagter stola gran» stas. Sadan granstning, hwars föremal är att undersöka huruwida Fullmagkerne blifwit utfärdade i den sorm, som nästföljande §. förestriswer, stall sist inom fyra daaar derefter wara fulländad; hwarje Ständ dest prösningSiäkt förbehållen, sä wäl i afseende pä sä» -ane Medlemmar, hwilkaS Jullmagker e) blifwik göd» kän - Den 21 Dc.cnrber. kände, som dem, einor hwilka, lill !'ö!je af i8- §.. någon anmärkning äger rum,'-i hwuket senare sali, frägan, o>n den är klar och tydlig, hos SkZNdcr afgötteS, men da nödige nplysningsr saknas, lill laglig åtgärd svrwiscS, och biöchalle cmedlettrd den under ytterligare p> öfning siälde Ledamoten sin Riksdagsman, na rä.t. Wid a »tekn ingen och da Jnirätes-pollckr erhälles, titzdeles äfwcn hwarse Ledamot ert exemplar as Rill kö Grundlagar, pä ditt ingen mä lill siri undskyllan okunnighet derom förebära. §. 22. Fullmagttrms böra, för ak wara gällande, lyda salunda:
Liksom inte hvarenda styfver man kan locka ifrån en människa, som inte kommit till insikt om lyckan att få ge, skulle vara en riktigt god gärning! Tjugondagen var supskriberad soarée i skolsalen. Inte var jag mycket hågad, det ska Gud veta, men vi måste naturligtvis gå dit för Majas skull. Hon har varit så hjälpsam och rar och söt den här tiden, att hon väl kunde behöfva en liten uppmuntran. Man ser, att hon är van att »hålla i», och så ligger det glädje öfver hennes arbete, hvilket gör en sådan trefnad. Arbete utan glädje är som dag utan sol! Litet blek har hon blifvit, tycker jag, och nog är glädjen litet konstlad ibland. Måtte hon bara inte kokettera för mycket i kväll! Senare: Jag hade inte behöft oroa mig en smul. Maja var så tillbakadragen och blygsam man någonsin kunde begära, och mot provisorn var hon riktigt snäf. Hon dansade inte en dans med honom och vände honom ryggen, så snart hon kom åt. Det där var ju litet för mycket, men det är inte så lätt för en ungdom att vara så presis schyst i miljön, häller! Firad var hon nästan som mina egna flickor, men jag tyckte inte hon såg riktigt glad ut ändå. Hon sörjer bestämdt! Nog tycker jag, att Thore åtminstone hade kunnat skicka henne en nyårs-hälsning. Det hade han inte dött af, men män är hämdgiriga, det vet jag bäst det, som inte ännu fått höra ett ord om min bok »I Stockholm». Måtte hon bara inte sörja ihjäl sig, stackars barn! Ögonen hängde så snålt fast vid mitt nyårsbref — och jag tycker presis, att hon ser hektisk ut. Dekorasjonsmålare blir nog aldrig strukna! För hvem ska då bygga på Helgeandsholmen, när alla stenhusen motsjonerat omkull sig själfva! Så, hvad partiet som parti angår, så Senare: Stackars lilla Maja-barnet är riktigt nedslaget. Bra tidigt för henne att också behöfva lida! Dagen därpå: Sa jag stackars? Jag tar tillbaka — jag tar tillbaka hvar eviga smul. En sådan förfärlig flicka! Hon tar presis all märg och must ur mig!