Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Banco per kista om 120 rutor af högst 28 tums höjd och 22 tums bredd per ruta. Af Herr Gustafsson, C, G., som, enär arbeten af guld och silfver kunna här i Riket tillverkas i alla afseenden lika goda, vackra och till li ka pris med de utrikes ifrån inkommande, föreslagit, dels att tullen på utländska guldarbeten måtte ökas till 10 R:dr lodet, samt på sådane silfverarbeten till 12 sk. lodet, dels att dessa inkommande arbeten, hvad controllen beträffar, måtte varda i alla afseenden behandlade lika med våra egna tillverkningar, så att de, jemte controlistämpeln, hvilken de nu ensamt inrymma, äfven förses med en mästares ansvarsslämplar, samt att, i händelse det införskrifna guldet eller silfret, vid anstäldt prof, icke, befinnes ega den balt och lödighet, som författningarna föreskrifva, det icke då såsom nu sker måtte få åter utföras, utan på controll-contoret sönderslås och till inlemnaren återställas, i likhet med hvad i dylika fall för inhemska guldoch silfver-arbeten är stadgadt, dels ock att alla de guldoch silfverarbeten, som under namn af modeller införskrifvas, icke måtte medgifvas tullfrihet enligt i5 §. tull-taxe-underrätteiserna, utan så till controll som tull undergå enahanda behandling, som alla andra dylika varor, hvilka till riket införas. Af Bengt Eriksson frän Wermlands Län, som, med afseende derå, att bokguld vore i icke ringa mon föremål för tullförsnillning, samt då hufvudstadens guldslagare kunde tillräckligt förse alla behof af denna vara och då derjemte det inhemskt tillverkade i alla afseenden både till karathalt och arbetets duglighet öfverträffade det utländska, föreslagit, att såväl äkta som oäkta bokguld måtte med införsels-förbud beläggas. Bevillnings-Utskotlets BetänkandeJY;o 12.
Inträder der till på köpet sådana abnorma förhållanden som omgifte, så är familjens enda berättigande slut, och en död moders barn borde helt enkelt tagas ifrån familjen, om fadern gifter om sig. Dermed vore alla parters intressen tillgodosedda, och faderns icke minst, som kanske är den mest lidande vid bildande af en ny kull. I familjen fans endast en (eller två) rådande viljor utan appell; derför ingen rättvisa möjlig. I skolan fans en ständig och vaken jury, som fälde kamrat eller lärare utan skonsamhet. Ynglingarne började afvildas, och grymheten lade sig; sociala instinkter vaknade; man började inse att de egna intressena måste befordras gemensamt genom kompromisser. Förtryck fick icke ega rum, ty medlemmarne voro tillräckligt många att göra parti och revolt. En lärare, som behandlades illa af en lärjunge, kunde snarast få rättvisa genom att vädja till lärjungarne. Men äfven deltagande i större allmänna angelägenheter, folkets och nationens, mensklighetens, började visa sig. Under danska kriget 64 bildades en fond för inköp af krigstelegram, hvilka anslogos på svarta taflan, lästes med intresse af lärarne och gåfvo anledningar till förtroliga samtal, till lärarnes mognare reflexioner öfver krigets uppkomst och orsaker. Man var ensidig skandinav naturligtvis, och frågan bedömdes från studentmötenas synpunkt. Preusseller tyskhatet grundlades nu till det kommande kriget och antog redan vid den afhållne gymnastikläraren löjtnant Betzholtz' begrafning ett stillsamt fanatiskt drag. Uppträdena utanför La Croix's salong med de bekanta vattensprutningarne gjorde endast en löjlig effekt, och man fick aldrig riktigt reda på hvad frågan gälde. Aftonbladstelegrammet om »Han selv och de 20,000 männen» blef heller icke klart. Året 65 nalkades. Läraren i historia, adelsman och aristokrat, en känslofull och välvillig man, sökte sätta ynglingarne in i frågan. Partier hade bildats i klassen, och en af Riddarhustalarnes söner, en grefve S., allmänt afhållen och värderad, var chef för opponenterna mot förslaget.
Det är visserligen saiint alt en vinst af 120,000 thaler derigenom tillskyndades statsverket, men icke torde della vara ett tillräckligt skäl för beträdandet af en hana. Irvars nytta för landet är, minst sagdt, tvifvelaktig. Annu mindre skäl dertill förefanns, då det primitiva lånet redan var afshitadt. I öfrigt har blifvit under diskussionens lopp flera gånger sagdt och framhållet, alt de ordalag, hvaruti revisorerna och Utslct framställt sin anmärkning, bort affaltas i mildare ordalag. Mig synes det icke vara möjligt alt uttala denna anmärkning på ett uiildare sätt, än som skett; och för att än mer förmildra ultryc - Den 10 Januari f. m. 67 kol, liar rrian sanningsenligt crkännt fullmiigtiges osparda nit och möda vid utförandet af det dom anförtrodda värf; oell hvarken revisorerna eller Ulslct hafva, vare sig uti motiveringen eller lili slutmeningen, inlast den skärpa, som, icke allenast elter mitt utan efter allas omdöme, beklagligen företer sig uti fullmägtiges försvar. Jag anhåller om bifall. IIr Cederschiöld, Robert Theofron: Man har tillförsvar för fullmägtiges i fråga v:de åtgärd åberopat, alt R. St:r föreskrifvit, att delta lån borde upptagas på de billigaste vilkor, som kunde erhållas, samt i följd deraf uttalat den åsigt, att, som det då erbjudna lånet med amortering varit det billigaste, så hade det älven af fullniägtige bort antagas. Afven om R. St:r icke hade meddelat nämnde föreskrift, så synes det mig dock ligga i sakens natur, att det låneanbud bort erhålla företräde, som varit fördelaktigast. Detta likväl under förutsättning att vilkoret) för samma lån icke innehölle något, som vore stridande mot våra lagars stadganden.
Vid den Utskottet, jemnlikt \ §. i Inslructionen, åliggande undersökning och granskning af Banco-verkets tillstånd och huru detsamma, efter nästförflutne Riksdag styrdt och forvaltadt blifvit, bör Utskottet med synnerlig uppmärksamhet följa de Banco-styrelsens åtgärder, som afse silfverutvexlingens fortgång och bestånd. Skolande Utskottet, efter fulländandet af denna granskning, på sätt uti 32 §. Riksdagsordningen föreskrifves, Berättelse deröfver till Rikets Ständer afgifva, och i sammanhang dermed yttra sig, huruvida Utskottet anser Fullmäktige böra för deras förvaltning tillerkännas decharge, eller om anmärkning förekommit af den beskaffenhet, att Utskottet funnit åtal i anledning deraf böra anställas. För fullgörandet af dessa föreskrifter, har Utskottet, efter emottagandet af Rikets Ständers åren iSzji och i8/j3 församlade Revisorers Berättelser, angående förrättad granskning af så väl Bankens och Tumba Bruks afslutade räkenskaper för åren 1839—1842, som styrelsen och förvaltningen af dessa Verk, genomläst berörde berättelser samt derefter granskat Bankens och Tumba Bruks räkenskaper för år 1843 och genomgått ej mindre Banco-fullmäkliges allmänna och serskildta protocoller, utan äfven de hos Under-styrelsen och Commissarierne i Låne-Cancelliet förde protocoller till och med den ri Juli detta år, under hvilken dag den Berättelse är utfärdad, som Banco-Fullmäktige till Utskottet afgifvit, angående Bankens tillstånd och rörelse i sin helhet, och hvilken berättelse blifvit jemte Memorial, under N:o 2, vid Riksdagens början, till Rikets Ständer öfverlemnad.
Enligt bifogade sammandrag af de från fögderierna och städerna inkomna statistiska tabeller, hvaruti statsbidragen upptagits särskildt för hvarje slags hemman och näring, hafva sådane lill kronan ingående bidrag år 1855, med undantag af bränvinsbrännings-afgiften, tillsammans utgjort: för landet . Enligt nästföregående femårs-berättelse utgjorde nämnde bidrag: för landet . R:dr 151,348: 4. 1. » städerne » 105,469: 24. 7. 256 817- 28. 8. hvadan berörde statsbidrag minskats för landet med 14,077 R:dr 12 sk. och för städerne med 20,380 R:dr 16 sk. 10 rst., eller tillsammans 34,457 R:dr 28 sk. 10 rst., hvilken minskning är att tillskrifva den nedsättning i bevillnings-afgifterne, soln vid sistlidue riksdag fastställdes. Deremot har beloppet af bränvinsbrännings-afgiften, som år 1850 utgjorde endast 14,323 R:dr 35 sk. 5 rst., år 1855 uppgått för landet till 76,097 R:dr och för städerne till 15,554 R:dr, eller sammanlagdt 91,651 R:dr B:ko. Beskaffenheten af skattebidragen inom detta län i allmänhet och sättet för deras utgörande synas icke påkalla någon ändring särskildt fördetta län. Grundskatterne, hvaruti numera ej andra räntepersedelingå, än spanmål (| råg, J korn, 3 hafre) och smör, utgöras i Askims och Östra Hisings härader såsom i Westgötha-länen för öfrigt med förvandling efter markegång eller in natura, men i hela den öfriga delen af länet, utom Säfvedahls härad, hvarest, med undantag af vissa indelta boställen, utskvlderna beräknas efter en gång för alla bestämda markegångs-värden, hafva jordbrukarne den väsendlliga lindring, att sagde skatter utgå efter jordeboksvärdi, utan förvandling.
Bank den 20 sistiidne Oktober, förutom jeruvägsmedlen samt ränteoch amorteringsfondernas kassabehållningar, R:mt 279,620: 11. 2:o. Tilis vidare förräntade medel » 4,497,997: 50. 5:o. De å bilagan litt. B. beräknade inkomster af räntor och kapital-afbetaluingar för meddelade län samt räntor å tilis vidare förräntade medel, äfvensom skatteköpeskillingar, ekeskogsmedel, tidningsoch kort-stämpeiafgifter samt anmärkuingsmedel, nemligen under innevarande år .. Runt 228,000: — samt under åren 1864 iiitsö . , 2,987,000: , ,3i21Si000. _ 4:o. Återbetalning af lyftade medel ä Ullkreditivet 67,750: — Transport R:mt 8,060,367:Öl75o~674~636:76. 5:o. Stati-Utxkottct» Memorial N:o 235. Återstod af bidraget utaf innevarande års statsinkomster R:mt 1,559,790: — 6:o. Återstod af 1863 års allmänna bevillning, som antages komma att uppgå till omkring 2,600,000 R:dr — » 2,517,876: 23. 7:o. Andel i Manufaktur-diskontens vinstmedel » 84,000: — 8:o. Godtgörelse för de af Riksgälds-kontoret innevarande år förskjutna medel för Statens jernvägsbyggnader » 2,353,729: 97. 9:o. Beräknadt bidrag af Statsverkets inkomster åren 1864—1866, 1,629,950 R:dr årligen, för 3 år » 4,889,850: — 10:o. Öfverskott å Statsverkets inkomster för åren 1862 och 1863, enligt Kongl. Maj:ts Proposition » 5,000,000: — ll:o.
»frid på jorden, människorna en god vilje!» Så kom äldsta sonen in i stugan, just medan hon på nytt höll på att släpa sig igenom orden. »Mor,» sade han mycket lågt. Hon hörde honom, men vände ej ögonen från boken, då hon frågade: »Är du ej med i skogen?» – »Jo,» sade han än lägre, »jag har varit med där.» »Kom hit fram till bordet,» sade hon, »så att jag ser dig.» Han kom närmare, men då hennes blick föll på honom, såg hon, att han darrade. Han måste gripa om bordkanten för att kunna hålla händerna stilla. »Har ni fällt björnen?» frågade hon åter. Nu kunde han ej svara mer, han endast skakade på hufvudet. Gumman steg upp och gjorde hvad hon ej gjort, sedan sonen varit barn. Hon gick till honom, lade smekande sin hand på hans arm, klappade honom på kinden och drog ned honom på bänken. Så satte hon sig bredvid honom och höll hans hand i sin. »Säg mig nu hvad som har händt, gossen min.» Karlen kände igen smekningen, som tröstat honom i barndomen, då han varit olycklig och hjälplös, och han blef rörd, så att han började gråta. »Jag kan förstå, att det är något med far,» sade hon. – »Ja, men det är värre än så,» snyftade sonen. – »Är det värre än så?» Karlen grät allt häftigare, han visste ej hur han skulle få makt med sin röst. Slutligen lyfte han upp sin grofva hand med de breda fingrarna och pekade på detta, som hon nyss läst. »Frid på jorden.» »Är det något med detta?» frågade hon. – »Ja,» svarade han. – »Är det något med julfreden?» – »Ja.» – »Ni ville göra en ond gärning i morse.» – »Ja.» – »Och Gud har straffat oss?» – »Gud har straffat oss.» Hon fick nu ändtligen höra hur det hade gått till. De hade sökt sig fram till björnidet, och då de varit så nära, att de kunnat se rishögen, hade de stannat för att göra i ordning bössorna. Men innan de voro färdiga, kom björnen rusande ut ur idet och rätt på dem.
Då söngo Deborah och Barak, AbiNoams son, på den samma tiden, och sade: Lofver Herran, att Israel är åter fri vorden, och folket hafver varit der viljogt till. Hörer till, I Konungar, och akter uppå, I Förstar: jag vill, Herranom vill jag sjunga, Herranom Israels Gudi vill jag spela. Herre, då du utdrogst ifrå Seir, och gick fram ifrån Edoms mark, då skalf jorden, himmelen dröp, och skyarna dröpo vatten. Bergen smulto för Herranom, Sinai för Herranom Israels Gud. I Samgars, Anaths sons, tid, i Jaels tid, voro vägarna förgångne; och de som på stigarna gå skulle, de vandrade krokota vägar. Det fattades, bönder fattades i Israel, tilldess jag Debora uppkom, tilldess jag uppkom en moder i Israel. Ett nytt hafver Gud utvalt, portarna hafver han bestridt; ingen sköld eller spets vardt sedd ibland fyratiotusend i Israel. Mitt hjerta faller till Israels regenter, hvilke friviljoge äro ibland folket. Lofver Herran, I som riden på sköna åsninnor, I som sitten för rätta; och sjunger, I som gån på vägomen. Der skyttarna ropa ibland dem som vatten hemta, der säge man om Herrans rättfärdighet, om hans bönders rättfärdighet i Israel; då drog Herrans folk neder till portarna. Upp, upp, Debora, upp, upp, och sjung ena viso; upp, Barak, och fånga dina fångare, du AbiNoams son. Då vordo de förlåtne rådande öfver de mägtiga; Herren vardt rådandes genom mig öfver de hjeltar. Utaf Ephraim var deras rot emot Amalek; och efter dig BenJamin i ditt folk. Af Machir äro komne regenter; och af Sebulon äro regerare vordne igenom skrifpennan. Isaschars Förstar voro med Debora, och Isaschar var såsom Barak i dalenom, utsänder med sitt fotfolk. Ruben höll mycket af sig, och skiljde sig ifrån oss.
I afseende på detaljerna i Taxeförslaget, anmärka vi, ibland den stora mängden af stadganden, som tarfva rättelse, för närvarande blott: alt under artiklarne helylleoch lialfylle-väfnader, rubriken ''alla andra slog”J hvilken gifver anledning till så många missbruk, blifvit bibehållen och alt tullvärdet å helylleväfnader ”alla andra slag’’, hvarunder inbegripes kamlott, merinos, tibeter, circassienner, m. fl. dyra och ytterst lätta väfnader, ej blifvit upptaget högre än 2 R:dr 2/; sk. per skålp.; vidare alt benämningen ”Doffel'’ blifvit bland helylleväfnader bibehållen; ytterligare alttullafgiftcn på raffinadsöckér icke blifvit salt lill högre än 8 sk. och på sira]) ej högre än 4 skper skål])., då likväl, i fall införselsförbudet emot all 14 Bil, lill Bevillnings-Utskottets Betänkandej N.-o 21. förmodan och billighet skulle upphäfvas, införselsafgiften på raffinadsocker minst bör bestämmas till 12 sk., på sockersirap till samma belopp och på brun sirap till 8 sk. per skålpund; vidare, så lull värdet som tullafgiften å ylleoch regarns-strumpor, vid en inkommande afgift å ull af 12 sk. pr skålp., blifvit bestämda allt för låga; att tullen på vin, för att än ytterligare uppdrifva ett öfverflödigt lefnadssätt och improductiv consumtion, blifvit nedsatt ifrån 24 till 16 sk. per kanna; ytterligare, att rubriken ”varor, som icke kunna hänföras under någon af de i taxan upptagne bestämmelser,” änskönt alldeles öfverflödig och endast framkallande missbruk och underslef, blifvit såsom en nyhet af eget slag, vid slutet af taxan intagen; samt ändteligen att, i de taxeförslaget åtföljande underrättelserne, rättighet till besvärs anförande emot General-Tullstyrelsens beslut blifvit orimligtvis endast tillagd varu-egarne, äfvensom mot innehållet af 7 § 2 morn., hvilken, sådan den nu befinnes, är overkställbar på alla ställen, delen större trafik råder, och att inskränkningen till tre hamnar af införselsrätten utaf hittills förbjudne manufactur-artiklar, icke blifvit utsträckt äfven till alla för närvarande tillåtne fabriksoch handtverkeri-tillverkningar.” Af Herr Edenh/elnij G.: ”Punktvis får jag vördsammast bär nedan reservera mig mot de af Utskottet fattade beslut, som jag icke ansett mig kunna biträda. 1:0 Ehuru
Nto 309, angående förhöjning i KronoSkjuts-Legan, m, m,; N:o 310, i anledning af återremiss utaf Betänkandet, N:o 189, angående anslag af medel för tryckning af Landshöfdingarnes ErnbetS" Kungörelser; fröt. Utdrag den 16 Nov, 1829 85 N:o 3 11,Berättelse om verkställd granskning af Civil-StatensPensions-Xnrättnings Förvaltning och Räkenskaper för år 1326. S. D. Remitterades till Banco-Utskottet en af Prosten Forslind, i anledning af Baraco-Utskottets Betänkande, N:o 82, väckt motion om rörliggörande af Bankens Fastighets-hypothek. Från Välloflige Borgare-Ståndet. S. D, Föredroges § nyo följande Utlåtanden och Betänkanden: i:o Slatssamt Allmanna Besvärsoch Octonomie■ Utskottens; N:o gi, med anledning af gjorda hemgtällanden om lindring för åtskilliga Län i vilkoren för betalandet af Undsättnings-skulderna efter 1826 års missväxt, bifölls; N:o ga, i fråga om Indelnings jemkning och lindring i Båtsmanshållet inom Blekinge Län, bifölls; 2:0 Lag Utskottets: N:o I a6, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkandet, N:o 46, öfver väckta motioner om ändring af 5 23 Cap. A rf* da-Balken, in. m., afslogs; 86 Pr o t. Utdrag dea 16 Nuv. 182g.
då i sommargröna lundars skygd efter lång, men solljus färd vi hunno, gamle fader, till din barndoms bygd. Nattens hulda hvila dig beskärdes, som i flydda barndomstider skön, i det låga rum, där först du lärdes Aldrig skall jag glömma, hur den stunden " dina händer knäppa hop till bön. i ditt ögas skimmer speglad låg glädjen, att en längtan, länge bunden, Stilla sväfvade kring hufvudgärden du i lifvets afton uppfylld såg. änglavingad all den ljusa frid, som du från den ringa fosterhärden förde med dig ut i lifvets strid. Attiåra drag ännu förrådde E. vårljus lycka, när med sakta fjät N. SÖDEKBERG. du ditt enkla hem från fordom nådde och dess dörr till välkomst sig upplät. Så högtidligt stilla var där inne, K men helt visst från hvarje hörn och vrå TILL hörde du ett älskadt barndomsminne STORIA. med en hälsning till ditt öra nå. FORTS. FR. FÖREG. N:R. Rörd du återsåg på helgdagsbordet boken, som din far och m o r gaf tröst. Kanske ljöd för dig det helga ordet från en kär, men länge tystnad röst. Åldrigt väggur, som åt flere släkten mätte tiden ut för mödans dag, bjöd dig h vilans ro, när aftonväkten den förkunnade med gälla slag. Men där ute strödde sommarkvällen öfver äng och skog sitt rosenfång, och den drog dig till de kära ställen, där som liten pilt du lekt en gång. Till den apel, som din mor planterat, liksom till en helgad plats du gick, och de tegar, som din far formerat, kärleksfullt du sökte med din blick. Djupt i furudungens mörka gömma återfann du gårdens gamla kvarn, vid hvars grund den skogsbäck hördes strömma, där du dammar byggt med traktens barn. Tankfull följde du dess klara flöden, tills de nådde älfvens rika svall, som vid strålarna af aftonglöden mängde eld i vågornas kristall. Sist jag såg ditt öga länge dröja vid ett tempel, hvitt och solbeglänst, där du re ' n som ung din röst fick höja till din Guds och hans församlings tjänst.
Man vill hjelpa detta onda genom myntvärdets bestämmande, och jag tror, altman endast på denna väg finner det bästa me - 168 Bil. till Banco-Utskotlets Bet. N;o 53- del till Rörelse-Capitalets förökande, emedan handeln derigenom löses från ett af de densamma hittills betungande banden; men så länge detta ej gått i fuli verkställighet och blifvit rätt stadgadt, tror jag alt låne-heliofven aldrig kunna upphöra, och de skola alltid fortfara, så länge Landets Rörelse-Capital, det må vara Silfver eller Papper, är begränsadt och crediten inskränkt. För närvarande, då Rörelse-Cupitalet skall vara bestämdt, ser jag föga eller ingen hjelp för Handeln och Näringarna kunna til! vägabringas genom den föreslagna nya Disconten, så framt icke Fonden så fördelas, att en viss del deraf enkom för Spannmåls-handeln afsättes. Genom tillgång till penningar kan köpmannen i goda år bättre betala Spannmålen, samt genom det högre priset tvinga producenten att lemna renare, ja äfven torrkad säd, och genom tillgång till penningar kan landtmannen i svårare år lättare förskaffa sig säd till husbehof. Bägge skulle således vinna; producenten derigenom, att lian fick bättre betaldt och penningar i handen; köpmannen derigenom, att han fick bättre vara, och dermed kunde i goda år speculera på utrikes ort, med säker beräkning af vinstgifvande afsättning. Så har det gått med Jern-rörelsen: förlagsfonden befordrar både production och afsättning, och hvarföre skall då icke äfven Bil. till B anco-Ul skotten Bet. 169 på samma sätt Spannmåls-rörelsen tagas under armarna, så att den för denna vigtiga handel nödvändiga Capital-lillgång öppnas? Mer än för någon annan handelsgren , är för Spännmåls-handeln credit-systemet oumbärligt.
Men dessa Arch i ver, som förvara ovärderliga skatter af Historiska Urkunder, äro i brist på utrymme och betjening, föga tillgänglige och alltför mycket blottställde för förstörelse. Jag vågar derföre vördsamt föreslå: 1:0 Att alla Ståndens enskildta Archiver måtte förenas till ett gemensamt Riksens Ständers Arcliiv. 2:0 Att för bemälte Riksens Ständers Archiv, rum Betänkande n. i3g måtte i ena flygeln af Riddarhus-byggnaden få inredas på Statens bekostnad och emot dess hyresersättning till RiddarliusCassan. 3:o Att detta Archiv måtte blifva så inrättadt och ordnadt, »arnt så utförlig Catalog och Registratur deröfver uppgjord, att den vettgirige kunde med lätthet och beqvämlighet derstädes vinna alla de upplysningar han åstundade; och 4:o Alt RiddarhnsSecreteraren måtte få detta Archiv under sin vård, samt med förbehåll att ej innehafva någon annan tjenstebefattning, erhålla ett sådant tillskott af Statsmedlen, att hans årliga lön kunde, sammanräknadt med hvad han förut har af RiddarhusKassan, uppgå till en summa af 2000 R:dr. P. G. Cedersköld. Vidimeras A. Réenstjerna. Utskottet, som ej anser sig kunna tillstyrka någon utgift å Statens sida för det af Herr Cedersköld sålunda föreslagne Archiv, såsom i Utskottets tanka mindre behöfligt, enär de vigtigaste Riksdags-handlingarne förvaras dels i RiksArchivet och dels å Riddarhuset samt största delen af dem genom tryck blifvit eller blifva spridde till en allmännare kännedom, förmodar tillika, att tillfälle för framtida forskningar tillräckligen kan vinnas, om hvarje RiksStånd, lika sorn hittills, äfven hädanefter drager försorg om til Ihopahållande och förvarande af dess handlingar samt de å förberörde ställen befintelige, för den som sådant äskar, linnas att tillgå. Utlåtande, angående uppförande af ett Lazaretts-hus på Gottland. (U.-A.) RiksdagsFulImäktige Pehl' Burge och Pehr Mårtensson från Gottlands Län hafva uti ett till Hederv.
I likhet med hvad uti Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof blifvit hegardt för öfrige landtmätare i länen, vill Kongl. Maj:t af Rikets Ständer äska, att, äfven om pensionsväsendet i sin helhet icke hinner ordnas vid innevarande riksdag, förhöjda pensioner likväl må beviljas jemväl styresmännen och landtmätarne vid storskiftesoch afvittringsverket; i hvilket afseende Kongl. Maj:t föreslår, att pensionen för styresmännen må utgå till det i nämnda Proposition för förste landtmätarne föreslagna belopp 2,500 R:dr, under vilkor att, om styresman tillika är förste landtmätare, särskild pension i sådan egenskap icke må honom tillkomma; att, enär de vid storskiftesoch afvittringsverket anställda landtmätarne äro af Staten antagna tjenstemän, hvilka för sitt arbete helt och hållet af Staten aflönas, och följaktligen någon giltig grund för beräknande af deras pensioner efter annan måttstock, än för tjenstemän i allmänhet, icke förefinnes, storskiftesoch afvittringslandtmätarnes pensioner måtte bestämmas efter aflöningen i den lönegrad, till hvilken de vid afskedstagandet höra; samt att såväl styresmännen, som storskiftesoch afvittringglandtmätarne måtte komma i åtnjutande af pension vid sextio lefnadsoch tretio tjensteår. De till ärendet hörande handlingar komma att hållas vederbörande Utskott tillhanda; Och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. CARL. G. Lagerstråle. 28 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition J& 60. Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stais-Rådet å Stockholms Slott den 29 December 1865.