Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den hypothetiska omklädnad, hvari talaren, i anledning af några emot dessa hans satser af tvenne andra talare här gjorda anmärkningar, insvept, som jag kunnat uppfatta, den förra af dessa förkunnade meningar, har satt honom i tillfälle att modifiera det directa deri och att på indirect väg säga detsamma, under förbehåll att alltid hafva det bestämda domslutet osagdt, intilldess Constit.Utsk. afgifvil sitt. Ulan att nu begagna någon hypothetisk vändning, vill Den aG Maj e. m. 211 jag först upptaga hvad af dessa stränga yttranden synes mig påkalla ett gensvar, under förbehåll att äfven i minordning få tillita förenämnde argumentationsutväg, om densamma skulle för ämnets utvecklande blifva mig nödig. Constit.Utskrs ifrågasatta, måhända snart nog ankommande betänk, kommer att omfatta resultatet af en granskning utaf några och 20,000 särskilda regeringsärender. Det skall då visa sig, om något eller några af dessa blifvit behandlade på ett lagstridigt eller för staten oell det allmänna ofördelaktigt sätt, och man bör deraf komma i tillfälle att bedöma, om den arithmetiska proportionen och den moraliska vigten af de tilläfventyrs anmärkta åtgärderna beröfva den rådgifvande Styrelsepersonalen folkets rättvisa förtroende, eller om granskningsresultaten dertill icke föranleda. Att förkunna denna personal förtjent af misstroende för hvad densamma icke gjort, är, lindrigast sagdt, hårdt och orättvist eller meningslöst. Men hvad ligger härunder, hvilket är då det ogjorda? Detta har den värde talaren icke uttryckt, och det dolda anspråket kan ej upptagas, om äfven det vore billigt. Må talaren derföre framställa siri mening; min rätt vidtager då att icke blindt antaga denna mening, utan att pröfva och afväga, om densamma instämmer med min öfvertygelse om mitt fäderneslands nytta; om detta ogjorda är verkställbart; om det af den rådgifvande Styrelsepersonalen kan och bör företagas.
Enligt hvad fullmäktige upplyst, kan visserligen den kreditivsumma, hvarom nu är fråga, af riksgäldskontoret tillhandahållas, så länge detta verk eger begagna sitt i banken egande kreditiv; men då de å detta kreditiv, hvilket under Juli och Augusti månader icke lår anlitas, lyftade summor ovilkorligen skola vara banken godtgjorde före förstnämnde månads ingång; då riksgäldskontorets hela kontanta behållning, liksom alla dess förväntade inkomster, redan äro tagna i beräkning för bestridandet af andra utaf rikets ständer dels vid sistförllutna och dels vid innevarande riksdag beviljade statsutgifter; och då de riksgälds-kontoret för närvarande tillhöriga räntebärande papper synas åtminstone tills vidare böra bibehållas, såsom en lätt användbar och i synnerhet under den tid, då kreditivet i banken icke är disponibelt, behöflig tillgång för den händelse att någon större opåräknad utbetalning måste af 4 Stats-Utslcottkts Utlåtande, N:o 184. riksgälds-kontoret fullgöras; så anser utskottet, lika med fullmäktige, högst angeläget, att den af dem föreslagna upplåning, så skyndsamt som möjligt, kommer att verkställas. Utskotttet tillstyrker således, jemväl för sin del, besagde upplånings ofördröjliga företagande; dock anser sig utskottet härvid böra tillika erinra om vigten och nödvändigheten deraf, att rikets nu församlade ständer, i öfverensstämmelse med stadgandet uti Regeringsformens 66 §, anvisa ”de medel, som för betalande af ”denna gäld till ränta och kapital oumbärliga finnas, så att rikets kredit varder ”bibehållen och vårdad.”
En sådan inskränkning lill förmån för bröst-arfvinge anse Rikets Ständer deremot ej böra ifrågakomma, derest någon under sin lifstid vill bortgifva sin fasta egendom, eller vid sådan gåfva, sorn omförmäles i Jorda-Balkens 8 Kap., utan endast att, om någon genom gåfva afhändt sig sin fasta egendom, vare sig i stad eller å landet, skal) gåfvotagaren understödja gifvaren samt hans efterlemnade ouppfostrade eller oförsörjda barn, derest de komma i nöd, med gifvaren och hans arfvingar leornad rätt att gåfvan återkalla, derest gåfvotagaren gjort gifvaren märklig orätt och skada, utom i det lall alt gåfvan är gifven för möda, arbete och gjord tjenst. Rikets Ständer hafva härvid tagit i betraktande, alt barn icke har någon rätt till föräldrars egendom förr än dessa aflidit; att något klander följaktligen icke kan komma i fråga förr än sig visat, att barnet öfverlefver föräldrarne; att dess rätt att återkalla gåfva då blefve beroende derpå, huruvida det kunde ådagaläggas, att gåfvan utgjort mer än hälften af den förmögenhet föräldrarne vid bortgifvandet egt, en bevisning, som svårligen skulle kunna åstadkommas; att, då klander eller återvinning endast kunde ega rum i det fall, att bortgifven faslighet fortfarande vore i gåfvotagarens eller hans arfvinges hand, utvägar alltid skulle finnas att hindra hvarje försök i sådant hänseende, samt all, om den, som bortgifver fastighet, dä vore barnlös, men sedermera blefve med barn välsignad, fråga kunde uppstå om de sednares rätt.
Några nya anläggningar af detta slag hafva under de Berättelse öfver Jönköpings län för åren 1843—1847. 2 40 sista fem firén ej tillkommit; men de äldre bergverken skötas med oförminskad drift och förbättrade apparater. Brist pä rudimaterier för bruksdriften har ännu ej försports, och denna handtering visar sig af allt mera vigt för närboende allmoge genom den förtjenst kolningen och forsling inbringar. Ilerr Bergsrädet och Riddaren Aschans nickelverk. Klefva, i Östra härad, återgäldar nu den verksamme anläggarens möda och omkostnader. Tillverkningen uppgifves nämligen hafva under sistlidet är uppgått till 183 skepp. 16 lisp. 3 skalp, rånickel. Fabriker. I fråga om dessa återkommer man alltid först till gevärsfaktoriet i Husqvarna. Arbetspersonalen uppgick här 1847 till 233 personer: mästare, gesäller och lärlingar, bosatte dels vid faktoriet, dels i omkringliggande socknar; och under de sistförflutna fem ären har tillverkningen, i följd af ökade beställningar, uppgått till 10,860 besigtigade och till kronans förråder levererade infanterigevär, samt 910 stycken pistoler, eller 3,130 gevär och 910 pistoler mera, än under nästföregående fem är. Den penningeförtjenst, som genom gevärstillverkningen sprides i orten, beräknas i medeltal till 30,000 R:dr banko årligen. Eders Kongl. Maj:ts nådiga Fabriksoch Handtverks-ordning af den 22 December 1846, som skulle äga tillämpning på alla manufakturverk, undantagandes dem, hvilka stä under Bergs-Collegii uppsigt, har föranledt villrådighet och tvifvel, huruvida den föregående lagstiftningen angående de, med serskilda privilegier försedde, under vissa vilkor frän kronan till enskilde upplåtne och under Krigs-Collegii tillsyn lydande gevärsfaktorierne, samt om faktoriägarnes rättigheter och skyldigheter äfvensom arbetarne kunde anses vara upphäfd.
I sammanhang härmed bör Bonde - Ståndet icke dölja dvs glada förhoppning, att genom Bewillningens riariga handhafwande och utgörande, nägot öfwerstott utöfwer Statens behof mätte inträffa, och deruppå grundar den önskan, att Riksens Ständers Fullmägtigc i Banken och Riksgälds,Contoiret kunde uppdragas, akt i sadan händelse, efter ett ärs wunnen erfarenhet, nedsätta Bewillningen pä den Artikel, som befinneö mast tryckande, hwaribland Boo - Den 3 Augusts. 2^9 Bonde-Ståndet anser Capitations-asgiften, såsom den allmännaste. För öfrigt stola desa anmärkningar, enligt §. Regeringsformen och zi §. Riksdags Ordningen, wördsamt och wänligen, sä wäl de öfrige RiksStänden, som Bewillnings - Utstottet, meddelas, med anmodan till del sistnämnde att desi Uclätande häröfwcr, wid första lägliga tillfälle, afgifwa. lät supra. Lx ?rotocollo, 6. Lr ingman. Utdrag af prseocollet,'hället bos ^ederwärda Bonde-Standec, wid Urtima Riksdagen i örebro den z Aug. 1812.
Men att, på sätt Kongl. MajrtiNåder, så välsom Kongl. Stats-Contoiret föreslagit, ett oföränderligt medelvärde till nästa Riksdag å LöningsSpannmålen skulle bestämmas, har Utskottet funnit sig icke kunna Riksens Höglofl. Ständer tillstyrka, enär sådant bestämmande skulle lemna det vid Lönernes reglerande till hälften i Spannmål afsedde ändamålet ouppfyldt, att nemi. Lönbeloppen såmedelst komma att rätta sig efter varuprisen och myntvärdet i allmänhet, utan anser Utskottet till befordrande af öfverensstämmelse uti Statens Inkomst af dess beliållne Spannmål samt utgiften till penninge-löntagarne för den derutaf under deras aflöning uppförde delen, lämpligare och med Stats-Verkets fördel instämmande, att till i iagttagande vid upprättande af nästa Riks-Markegång och framgent stadgas, att i stället för att, som hittills skett, dividera Länens sammanlagde Markegångspris, å 1 362 Stats-Utskottets Betänkatiden. Tunna Spannmål, hälften Råg och hälften Korn, med Lönens antal, hädanefter Tunnemålet af Kronans inom hvarje Lån behållne Spannmål må först efter Länets Markegång förvandlas i penningar och sedermera hela det penninge-belopp, som genom de på sådant sätt för alla Länen blifvande Summornes sammanläggning uppkommer, delas med Tunnetalet af Kronans hela Inträd af behållen Säd; kommande denna Riksmarkegång att tillämpas både på Civiloch Militaire-Staternes penninge-löntagande Tjenstemän. Då vid tillämpning af denne beräkningsgrund för Riks-Markegången, de Civile Löntagarne, i anseende till det antagne Priset af 4i R‘dr per Tunnan å deras LöningsSpannmål samt enligt den erfarenhet de sednast förflutne årens Markegångar lemnat, att nemi. medelpriset på Kronans Inkomst Spannmål för år 1821, såsom ofvan upptaget är, fallit till 5 R:dr ig sk. 6f r:st.
Man borde nästan kunna sluta sig till, att förevjde Betänk, icke har ringa utsigt till framgång, enär diskussionen gifver vid handen, att åsigter, hvilka stå i en bestämd opposition emot hvarandra, upträdt emot förslaget. Den ena sidan af förslagets motståndare påstår nemi. att Utslct gått för långt, den andra sidan åter, att. Utsk:t. icke gått långt nog. Vid sådant, förhållande brukar vanligen medelvägen vara den rätta och den, som har mesta utsigten för sig att vinna framgång. För att först besvara åsigten att Utsk:t. ej gått långt nog, då det satt utöfuingen af giftomannarätten i sammanhang med myndigheten, så har det. synts mig, att då en qvinna vill hafva rättighet ntt, bestämma öfver sin hand samt att, utan andras tillstånd, ingå äktenskap, så bör hon också gerna underkasta sig att, ulan 123 flen fi Jani f, m. annan hjelp än den, sora godvilligt gifves henne, få sköta sin förmögenhet. Jag anser, att om en qvinna icke vill höra sina bröders råd i afseende å trädandet i äktenskap, så må hon ock kunna undvara den fördelen att bröderna skola med förmyndare ansvar vårda hennes egendom. Och har detta förhållande synts mig vara af den vigt, att jag, till följd deraf, funnit myndigheten och rättigheten att vara sin egen giftoman icke böra skiljas från hvarandra. A andra sidan åter, så är det icke, på sätt Hrr von Ehrenheim, Olivecrona och Cederschiöld anfört, med verkliga förhållandet öfverensstämmande, att Utsk:t icke fäst något afseende vid den, hufvudsakligen inom detta Stånd, förfäktade åsigt att giftomannarätten för föräldrar borde qvarstå. Utsk:t har nemi. vid denna invändning fäst så mycken upmärksamhet, att Utsk:t till och med bibehållit detta förhållande såsom allmän regel. Att undantag derifrån ansetts böra göras för myndig dotter, har varit en följd af Utskrts upfattning af hvad som bör vara förhållandet emellan föräldrar och barn.
2 2 4 7 5 x 2) S k r i f lärarinna med goda betyg, full kompelens och vana att undervisa såväl yngre som äldre barn i vanl. svenska skolämnen, språk o. musik samt handarbeten, kan erh. plats i fam. på landet i närh. af jernväg don 1 nästk. sept., om ansökan med lönepret. inlemnas till » S. B.&gt; å Geflepostens kontor. Van vid hushållsg., sömn., skrifn., undervisn. Svar: » Ringa anspråk 25 », Iduns bvrå. [«51 248 å i ett g o d t och trefligt hem i Vestergötland och beläget endast ' / « mil från Tidans j era vägsstation, kan erhållas för t v e n n e unga flickor, som äro hågade att lära sig de lättare hushållssysslorna. Jemnårigt sällskap finnes i familjen och äfven tillfälle till pianolektioner om så önskas. Priset högst m o d e r a t. Svar till » Godt anbud », Tidan, pöste restante. [471] lärarinna (G. 21996 x 3) TJÄDERS (Genom Nanny Lagergren, t Sääf) 38 M a l m s U i l n a d s g a t a n 38. förmedlar inackordering i stad och på landsorten, anskaffar guvernanter, värdinnor, sällskapsdamer, lektriser, hushållsbiträden m. fl. Gifver anvisning om lektioner i inoch utländska skolor. Uträttar kommissioner samt verkställer uppköp. Allm. [477] för mindre barn sökes af en ung flicka, hvilken eger vana vid undervisning. Den sökande är anspråkslös, arbetsam samt villig att biträda i husliga göromål. Små pretentioner. Den härå reflekterar torde godhetsfullt sända svar, märkt » 23 år », Örebro, pöste restan te. N A n n o n s e r. Annonspris: i Inackorderingshyr En anspråkslös flicka af god familj söker härmed inträde i ett bildadt hem. Är villig deltaga i inom hushållet föref. göromål, skicklig i finare handarb. och pianospelning samt van att undervisa minderåriga barn. På lön fästes intet afseende.
rena och blanka genom att då och då gnidas med en yllelapp, doppad i fotogen. Elsa. Nordens största och högst Öfver hafvet belägna vattenkuranstalt. Fullt tidsenligt utrustad såväl i badlokaler som materiel och bostäder. Ovanligt ren och torr luft; såsom ej belägen vid insjö fullt fri från helsofiendtliga morgonoch aftondi mm or. Sveriges enda specielt for barnsjukdomars behandling inrättade badanstalt. Billiga sedan 20 år oförändrade pris, enligt taxor; läkarevården betalas af kuranstalten; inga extra utgifter. Rheumatismer, Nerfsmärtor, M a t - smältningsoch " blodbristsjukdomar, Astltma, Lungsot ochHjertfel mottagas helst till behandling; smittosamma, sypbilitiska och sinnessjukdomar deremot ej. Närmare i årets fourprograni, som fullständigare än något föregående år lemnar upplysningar såväl om sjukdomar, som passa för kuranstalten, som taxor och andra förhållningsreglor för blifvande kurgäster. Detta program erhålles gerna kostnadsfritt af Mössebergs kamererarekontor, adress: E-anten. Kontoret mottager äfven beställningar af rum. Upplysningar för öfrigt lemnas beredvilligt af kuranstaltens öfverläkare [till den 24 Maj adress Göteborg], T (N ord. a. b. Göt. iGoixi) [310] D:r OTorstensson .. InneJiållsförteckning:: Hvarjehanda. Svar. Knäck. Mycket god sådan erhålles genom att till samman koka?, liter sirap, dito socker, dito grädde och dito hackad sötmandel. Elsa. • N:r I 14. Huru mänga, som i en fotvandring böra deltaga, torde delvis bero pä, huru lång tid man anslagit till den samma. Pa några dagars vandring kan man gerna vara flera, men under en tid af 2 och 3 veckor bör ej antalet ölverskrida 3 högst 4 pers., ty ofta nog är det svårt, att fa nattlogis, mat m. m.; och som uthållighet, vanor o. s. v. äro mycket olika, bör man ej vara af många skilda meningar.
Nu vill man göra ett storverk ; man vill nu lägga de små skatte-persedlarne på de större, eller de som är i jemnt stigande. För att tillvägabringa detta^storverk anvisar man ett förslags-anslag. Om det stannar med ett eller tre hundra tusen R:dr, sak samma. Att det måste erfordras oerhördt stora summor, för att öfverflytta alla de små skatte-persedlarne på andra, ligger i sakens natur; men är del då klokt att uppoffra så stora kostnader på ett förslag, som, om det vinner Ständernas bifall, endast kommer att leda till det resultat att tusentals klagomål komma alt låta höra sig. Det är således ett experiment som endast kommer att kosta slaten penningar, och blott att framkalla oupphörliga klagoljud. Eget är att indelningshalvares löner icke kunna bestämmas efter silfvervärde, då den personal som har anslag pä första, andra och tredje hufvud-titeln utfår dessa summor i bankosedlar. Eller är denna personal mindre nödvändig än in delningshafvarne? Ja men, säger man, de skattskyldige hafva ju blifvit hörde och en del af desse hafva förklarat att de vilja bibehålla vissa persedlar. Detta iir sannt; men detta tillgick på ett eget vis; ty då tillfrågningen skedde i Calmar inför Konungens Befallningshafvande, upplästes det från vederbörande ankomna namnkunniga cirkuläret, hvars hufvudsakliga innehåll lydde, att de och de skattepersedlarne måste ni åtaga eder att utgöra, i annat fall måste det förblifva vid hvad hittills varit. De fleste ombuden, förstummade öfver en sådan inqvisition, visste icke hvad de skulle svara. Detta oaktadt gjordes förfrågan af en och annan om mait icke fick frambära en nådig önskan; den beviljades med förklarande att sådant ingenting kunde uträtta. Med undantag af ett för tillfället valdt ringa antal af kronofogden och häradsskrifvare!! önskade man allmänt, att endast spanmål skulle bibehållas och att alla de öfriga persedlarne måtte åsättas en be stämd penningeskatt.
Direktionen att skyndsamligen inkomma med yttrande, rörande en af Rikets Ständers Herrar Revisorer gjord anmärkning emot härvarande navigations-skolas räkenskaper, bestående deri, att redogörelse för premiekassans medel förmenas halva uteblifyit för ar 1849. Direktionen får till svar härå oell upplysning äran meddela: l:o att anledningen till utgifts-statens år 1849 så hastigt ökade skuld till premiekassan, från 25 R:dr 45 sk. 7 rst. till 106 R:dr 41 sk. 7 r.st., härledde sig derifrån, att åtskilliga instrumenter och böcker voro reqvirerade, innan Direktionen hade sig bekant, att den skulle blifva i saknad af de, under tvä föregående år, af Kongl. Majt i nåder särskilt, utöfver staten, anslagna 200 R:dr, och utan hvilket anslags fortfarande, Direktionen omöjligen ser sig i stånd att, enligt sin önskan och pligt, ombesörja skolans nödvändigaste behof, eller göra någon afbetalning på ifrågavarande skuld; 2:o att Kongl. Kollegium, genom skrifvelse af den 19 Februari 1850, alagt Direktionen att, det året och framdeles, låta föra skolans räkenskaper enligt fastställda, samma skrifvelse åtföljande, formulärer; hvilket påbud Direktionen genast ställde sig till efterrättelse, sa att de under samina år uppgjorda räkenskaperna för föregående aret 1849 uppsattes i noggrann öfverensstämmelse med nämnde formulärer.
Län anmärkt, att Utskottets berörde förfarande så mycket mindre borde kunna godkännas, sorn 3 Stånds beslut icke kan verka på 4-'de Ståndets öfvertygelse; Men 0111 en motsatt princip skulle antagas, borde Riksdags - ordningen föreskrifva, att sedan 3:ne Stånd bifallit ett Betänkande, som från Utskolt första gången inkommer, må ingen återreiniss från det fjerde ega rum, utan detta Stånd vara pligtigt att afgöra frågan genom bifall eli ler afslag; Och då Petter Andersson icke kunde förstå, hvartill återremiss vid sådant förhållande eljest skulle tjena, om icke Utskotten skulle anses pligtige, att genom fullständiga Utlåtanden närmare upplysa det Stånd, som återremitterat, innan samma Stånd täger sitt hufvudsakliga beslut; dervid Peller Andersson erindrade huruledes Slals-Ulskottet i elt annat mål, 0111 rättighet för Bergsmän,' att lösa Kronans Persedel och Tionde-jern, i anledning af Högl.oflige Ridderskapet och Adelns återremiss, förhållit sig på ett alldeles olika sätt; har Bonde-Ståndet 1 allmänhet, sig dermed förenat, samt enär, enligt 49 §. Riksdags-Ordningen, Stats-Utskottet skall 720 S tats-Utskottets Betänkanderl. bordt svara på Bonde-Ståndets ifrågastälde ålerremiss, ehuru den icke hindrar Expedition af de öfriga Riks-Slåndens Beslut, funnit för godt alt genom Prolocolls-Utdrag, Jemna Utskottet del af hvad sålunda blifvit anmärkt, med anmodan, att till Ståndet inkomma med motiveradt yttrande, i anledning af återremissen, derefter Ståndet ville ärendet tili slutlig pröfning företaga. Hära får Utskottet till svar meddela, att, såsom Utskottet redan tillkännagifvit, den vid innevarande
Dessa sednare ord finnér jag för min del högst märkvärdiga. Jag fruktar verkligen, att StatsUtsk., genom att förfara på sätt som denna gången skelt, inleder 11. St. i ganska stora och svåra vidlyftigheter. Denna bana är redan förut försökt, men icke i så stor skala, som nu. StatsUtsk:s makt är känd, och den har med hvarje riksdag utvidgat sig; men att öppet säga, att det är K. M. obetaget alt lenina anslaget obegagnadt, om Han skulle finna vilkoren mindre lämpliga eller overkställbar; är i högsta måtto märkligt och jag hemställer till Eder, mine Hrr, huruvida det är förenligt med en god ordning! Ar det lämpligt, att R. St. till K. M. framställa vilkor, hvilkas lämplighet de sjelfve sätta i fråga? — StatsUtsk. säger vidare såsom skäl för dessa vilkor, att sådane hittills brukats fastställas. Det medgifver jag till en viss grad, men, som jag förut sagt, ej till samma mått som i delta betänk. Utsk. anför såsom bevis för sin sats, att 63 punkten af utlät. N:o 124 blifvit af alla 4 Stånden bifallen, ehuru dervid voro fästade vilkor, som hvarken af K. M. eller någon motionär varit framställda. Jag ber likväl att få anmärka, att den omtalade punkten rörer inköp för vetenskapsakademien af vissa hus, hvilkas demolerande till en del anses nödvändigt för undvikande af eldfara: och att StatsUtsk. dervid ej har fästat andra vilkor, än att de samlingar, som komma att till en del i de nya husen förvaras, skulle ordnas i sammanhang med de öfriga samlingarne, och att räkenskaperna häröfver skola af R. St:s Revisorer revideras. Detta är också hvad som är StatsUtsk. tillständigt att föreslå; för öfrigt, finnes i den anförda punkten ingenting som ej är antingen af K. M. eller motionären (professor Wahlberg) föreslaget. Detta Utsk:s skäl anser jag således för svepskäl Vid sista riksdagen åtnöjde R.
Då detta anslag redan vid förra riksdagen inberäknades i staten för Carolinska institutet, förorsakar dess uppförande på ordinarie stat icke någon förhöjning i den för institutet vid sista riksdagen beräknade summa. Hvad åter angår öfriga för institutet begärda anslag, kan jag ej i vidsträcktare mån tillsyrka framställning derom till Rikets Ständer, än att för en adjunktur i chirurgien, högst behöflig för den dagliga undervis ningen och praktiska handläggningen af chirurgiska operationer, samt för en profession i pathologiska anatominen, en vetenskap, sorn i sednare tider fått den utsträckning, att vid de flesta praktiska läroanstalter en sådan redan blifvit inrättad, måtte begäras tillsammans ett årligt anslag af 1933 R:dr 16 sk. banko. Kongl. Majit behagade, i öfverensstämmelse, med Statsrådets öfrige lemöters jemväl härtill lemnade underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla, hvad Departementschefen sålunda, så i ena, som andra af seendet föreslagit och hemställt 26io.