Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. en öfversigt af så väl års-markegångspriserna, enligt § 3 mom. 2 af nämnde Kungörelse, som ock medel-markegångspriserne enligt dess § 3 mom. 1 — medium af det löpande årets och nästförutgångna 9 års priser —, och då dessa priser skola grundas på uppgifter om handelspriserna vid kontant liqvid, så böra de onekligen Sammandrag af K. M. Bef.des und. berdll. för åren 1856—1860. 4 26 Markegångspriser å säd. uttrycka medelpriser, som stå i direkt förhållande till skördarne, hvaremot de ej lemna upplysning om de yttersta gränserna för handelsprisernas fluktuationer. Särskildt bör i afseende på denna tabell anmärkas, att Tab. Litt. Undsättning. 27 den för Calmar, Christianstads, Örebro, Gefleborgs och Jemtlands län uttrycker medeltalen af särskilda inarkegångssättningar för 2—3 olika områden af länet, äfvensom att då, i anseende till skördens obrukbara beskaffenhet i Herjeådalen år 1856, dess markegångspris blifvit satt särdeles lågt (Råg 6 R:dr, Korn 4 R:dr 50 öre), detta landskap för nämnde år och sädesslag ej medräknats. För att i afseende på de 2:ne sädesslag, råg och korn, om hvilka uppgifter för alla län äro tillTab. Litt. gängliga, gifva en lättare öfversigt öfver tabellen, tillåter jag mig antaga det för hvarje år bestämda medelpriset för hvarje län Litt. N. utvisar. Med tabb. N:o 2 D) och Litt. H. öfverensstämmer årsprisernes förhållande fullkomligt för åren 1856 och 1858, och verkan af brist eller öfverskott från ett nästföregånget år kan ock till största delen förklara prisbestämmelserna för de öfriga åren. Prisernas vexlingar gifva en ökad bekräftelse på den känslighet för vexlingar i skördebeloppen, hvaraf vi måste komma att lida, dels i följd af landets beskaffenhet, dels och än mer i följd af de stora behof, som ännu återstå att fylla, innan vårt jordbruk mera närmat sig fulländning.
Hvad Riksens Ständer sålunda beslutit, hafva de hos E. K. M. skolat härigenom i underdånighet anmäla; äfvensom Riksens Ständer fä härvid i underdånighet åberopa hvad deras, antingen redan afgångne, eller hädanefter afgående underdåniga Skrifvelser i frågor, som röra penninge-regleringen, innehålla; med tillkänna, gifvande derjemte, att, till närmare bestämman. de af föreskrifterne för dispositionen af ofvanupptagne särskildta anslag , Reglementariska Stadganden varda, till efterrättelse för Fullmägtige i Banquen och i Riksgälds-Contoirét, utfärdade. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 16 Nov. 1823. Preste-Ståndet d. 17 —• —. Borgare-Ståndet d. 17 Bonde-Ståndet d. 17 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit, i anledning af Dess Nådiga Proposition, angående lune-understöd för Städerne Norrköping och Boras. S. A. K. XJti Nådig Proposition af den 5 Mars detta år, har E. K. M. gifvit Riksens Ständer tillkänna, hurusom vid första underrättelserne om de, Städerne Norrköping och Borås , under loppet af Underdåniga Skrifvelser. 39 forlidne år, öfvergångne eldsvådor, E. K. M., så väl af enskilde tillgångar, som af Statsmedel , i Nåder anslagit särskildte understöd för desse Städers brandskadade innevånare, hvilka derigenom hemtat mod och krafter till lidna förlusters godtgörande; hvarjemte £• K-. M. till Riksens Ständers bifall i Nåder öfverlemna! de för Städerne Norrköping och Borås hos E. K.
Biföllos BancoUtskottets följande Memorial, nemligen; N:o 19, i anledning af 1827 års Revin sionsBerättelse, rörande ändring uti 3 Art. st . 2 Momaf det Reglemente för Odlingslån, sorn, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 20 Januarii 1824, blifvit till allmän efterrättelse utfärdadt; N:o 20, rörande eftergift och afskrifning för 600 R:dr B:co, som år 1826 genom inbrottsstöld förkommit utur ett, i Småsedels-Commissarie-rummet, inom Banken befintligt skåp; och N:o om eftergift och afskrifning för '200 R:dr B:co, utgörande värdet af en i Vexel Banken år 1827 bortkommen, inlöst Transj Prot. Utdrag den 5 Mars 1829» 37 portsedel, hvilken måst för andra gången in* frias. S. D. Remitterades till StatsUtslcottet: Gustaf Larssons från Stockholms Län Memorial, angående en jemnare fördelning utaf de af Skattejorden utgående grundräntor m. m. Stats-, samt Allmänna Besvärsoch OecomieUtskotten: ilo Kongl, Majtts Nådiga Proposition angående anslag till förmon för Läroverken i Riket; 2:o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition j i afseende på Ekskogarne i Riket, tillika med åtskilliga på bordet hvilande Memorial i samj ma ämne. S. D. Föredrogs LägUtskottets Memorial,’ N:o 43, med anmälan, att tvänne RiksStånd återremitterat och tvänne Stånd bifallit Utskottets Betänkande, N:o 27, deruti Utskottet förklarat sig icke vara behörigt att upptaga Herr Gustaf Grönhagens Motion, rörande ändring i Instructionen för Rikets Ständers 3? Prat. Utdrag deri g Mars -1829.
Är lil förmodandes, at et lika afwcrknings tunnetal wid Kronans werk bör gifwa äfwen sä stor winst, som genom Arrende af samma tunnetal, om controll pä sistnämnde afwerkning wore möjelig, kan wara at påräkna. 7:o Bör ej eller obemält lemnäs den förman, som allmänheten tilffyndas genom tilgang pä drank wid KronoBrännericrne, häldst denna omständighet bland annat äfwen l nägon män mäste kunna bidraga til billiga Mjölpriser: Och ändteligen 8:0 Medför icke förwaltningcn eller rättare sagt ! hufwudstprelsen af Bränncrierne nägon särffildt kostnad, emedan densamma besörjes af Kongl. Spanmäls-Magazinö-Directions Herrar Ledamöter. Och hwad för öfrigt angär Götheborgs Bränneri särffildt, sä, -Noin det jag förmodar vfwan anförde skäl wara nog talande derföre, at det ännu en gäng mä komma at drifwaS för Kronans Räkning, äger jag jämwäl ganffa säkra anledningar bertil. at de fleste Länets Inwänare, som ägt rättighet, at hittils söka deras Bränwins-behof wid Arrendatorens Lagerkällare och Lagerställen, skola önska och med fägnad emottaga den af mig nu föreslagne förändringen. Beträffande fluteligen den wigtiga frägan, huru nödige medel för i fräga warande Magazinsinrättnings behof mä kunna erhällas; sä ^ Andra Bandet tTlm El, 62. 82 Den 26 Hulik. sä will jag nunnas, at af ofwannämnde til den är i 788 började Spcmmäls Magazinsinrättningens grundläggning, af Riksens Stander anftagne betydelige Summa nog, liten del kommit Magzins-Direction til handa; Säsom jag ock äger anledning dertil, at den del deraf, som kommit til Directions disposition sedermera , wid Magazins-inrättningens förändring är 1793 , Direction frängätt.
Hvad sålunda föreslås är ingenting annat än det, som på tjenstemannabanan i allmänhet iakttages, att nemligen den blifvande em hetsman n en först under andras ledning, såsom extra-ordinarie, inöfvas i det praktiska af tjensten, innan han tillätes att förestå den på eget ansvar. I fråga om lärares tillsättning anser jag mig böra i underdånighet hemställa, om icke Eders Kongl. Maj:t skulle täckas i Statsrådet utnämna alla ordinarie lärare vid elementarläroverken, utom dem, som skola undervisa i musik, gymnastik och teckning; dock så, att förslag till hvarje beställning först upprättas, åtföljdt, åtminstone hvad rektorsbefattningarne angår, af särskildt, utan afseende på förslagsrummet, lemnadt förord för den af de sökande, som anses vara för’! den lediga tjensten mest passande. Visserligen är det sant, att hvars och ens eget uppförande, den skicklighet, hvarmed han uppfyller sitt kall, och vigten af den befattning, han utöfvar, äro de säkraste grunderna för anseende i samhället, men äfven för den, hvars eget medvetande bevittnar, att han på dessa skäl kan bygga anspråk på sina medborgares aktning och upp - 23 märksamhet, kan det icke alltid vara likgiltigt, om de yttre företräden lemnäs honom, som han så väl förtjenar. Dessa åter äro till en del, hvad tjenstemännen angår, beroende af den omständigheten, om han är utnämnd af Kongl. Maj:t, eller om hans fullmakt är utfärdad af någon underlydande myndighet; och då lärarekallet, genom sin höga betydelse för samhället, är fullt ut lika vigtigt som, och vigtigare än mångå andra af de tjenster, hvilka nu af Kongl. Maj:t tillsättas, torde skäl vara att äfven åt detta kall gifva det högre yttre anseende, som genom en sådan åtgärd beredes.
Den andra frågan, hvaruti jag önskat att Const.Utsk. uttalat sin tanke, angår det förhållande, att samma tiduings-redaction, som uti sin tidning tillåtit sig något smädligt, den personliga äran förnärmande eller af vådlig beskaffenhet för allmänna säkerheten, malte vara förbunden att i tidningen intaga det försvar, som derpå kunde lemnäs. Det synes vara så billigt, att jag icke vet någonting billigare, än att man äger makt att utföra sitt försvar vid samma forum, der man blifvit anfallen. Jag önskade, att någon af Const.Utskts härvar. ledamöter behagade upplysa, huruvida Const.Utsk. ämnar lill RiksStm inkomma med förslag i dessa tvänne hänseenden. Frih. Raab, Adam Christ.: Det gifves vissa allmänna frågor, hvilka småningom mogna till ullman öfvertygelse. Bland dem inlager frågan 0111 indragningsmaktens upphörande onekligen ett af de.första rummen. Första villkoret för hvaije lagbestämmelse är, att den vinner någon samklang inom nationens omdöme. Den ifrågavar. lagbestämmelsen deremot är numera möll af nationens allmänna Den S Juli f. ra. 85i ©gillande. Det andia villkoret för en lagbestämmelse är, att den uppfyller sitt ändamål. Indragningsmakt» har aldrig uppfyllt sitt ändamål. I öfrigt får jag förklara, alt jag visserligen biträder den siste värde talarens önskan, att rättelser matte få äga rum uti samina tidning, der anfallet skett; men, enligt min åsigt kunna så väl denna, sorn andra garantier emot tidningspressens missbruk vinnas, obetingade af denna fråga; hvarföre jag ej heller drager i betänkande alt nu rösta för bifall lill Const.Utsk:s förevar, betänkande. Gr. Spens, Carl Gustaf: Hr Lagerhjelm har uppfordrat någon af Const.Utskts härvar. ledamöter att tillkännagifva, huruvida Const.Utsk. ämnar inkomma med förslag lill förändring eller tillägg i grundlagen uti de af honom uppgifna 2:ne hänseenden.
Ex Protocollo G. Kuoch. Statsoch Bevillnings-Utskottens Betänkandtn. 1437 N:r 250. Riksens Häglof. Siänders Statsoch Bevi Ilning s - Utskotts Utlåtande i anledning af gjorde Anmärkningar vid deras den 2 sistledne April afgifne Betänkande, rörande Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om en stadgad afgift af hvarje Mantals kr ifven person , till den Veneriska Smittans hämmande m. m. Dä Pikets Höglofl. Ständers Statsoch Bevillnings-Utskotts, under den s i förledne månad,' aflåtne Betänkande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition, örn en stadgad afgift a£ hvarje Mantalsskrifven person , till den Veneriska Smittans hämmande in. m. hös Hedervärda Bonde-Ståndet förekom, blef detsamma, till ytterligare handläggning af Utskotten, återre* mitteradt, i anseende till deremot gjorde anmärkningar, hvilka hafva hufvudsakligen för afsigt, att ådagalägga, det kan det Hedervärda Ståndet, så mycket mindre ingå i åtagande af den föreslagne afgiften, eller 3 sk. af hvarje Mantalsskrifven person , som dels det öfverklagade onda eller den Veneriska Smittan skall på de fläste orter vara, om ej nästan okänd, åtminstone mera sällsynt, dels mot ändamålet svarande Curhusanstalter redan äro inom flere Eän,’ serdeles i Jönköpings och Kronobergs
Misstag kunna på detta sätt begås, och jag anser det vara af vigt, ali man icke lagstiftar så, att följder af denna beskaffenhet kunna upkomma. Detta •Utgör ett ytterligare skäl för mig att afstyrka bifall till U(sk:s förslag. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Hr Bildt, Knut: Instämmande uti hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, vill jag blott tillägga några ord. Gr. Gyldenstolpe har, såsom skäl för bifall till Utsk:s förslag, anfört att man redan i Handelsoch Närings-diskonten försökt insätta personer utom R. St. Detta försök har likväl slagit så ut, att om man jemför Direktionen i Stockholm med dem i landsorterna, finnér man, enl. R, 78 Den 28 Oktober f. m. St:rs Revisorers berättelse för 1853, att de osäkra fordringarne på förra stället vida öfverstego de säkra, hvaremot både i Götheborg och Malmö hvarken fnnnos några lagsökningar eller någon kolumn för balancerade fordringar. Samma förhållande egde rum i afseende på Låne-kontoret i Wisby, och det vill således synas att det i landsorten gått ganska väl för llnndels-diskonterna med den styrelse de egt. Jag kan fördenskull icke finna något skäl, som talar för insättandet af extra rådgifvare. Gr. Gyldenstolpe har vidare sagt, att dessa rådgifvare skulle vara att anse såsom tjenstemän i Banken; men i hvilken ställning befinna sig dessa tjenstemän? jo, så att man kan rösta om i fall de skola bibehållas eller icke. Delta sätt att gå tillväga med tjen stemännen är för mig verkligen så motbjudande, alt jag icke tror det mången skall vilja underkasta sig det. i^f dessa skäl; och på grund al hvad förut blifvit anfördt, anhåller jag om propos. på afsteg å denna punkt. Gr. Lager b j el k e, G u st.:
Lysning till äktenskap, om förbud för presterskapet att utfärda, i vissa fall. XVIII. B. 227. XIX. A. 3io. E. 481- ( i87 ) Lån ur Banken mot pant af guld och silfver, angående förhöjning uti minimi-beloppet för. XII. B. 146. A. 388. — som från Banken eller de derunder lydande Lånecontoren utgifvas, angående nedsättning i räntan derå med en procent. XIII. B. 025. A. 661. XVI. U. 202. XVII. A. 63. — från Banken emot första inteckning uti fast egendom på landet till belopp af fastighetens halfva taxeringsvärde, angående utgifvande af. XIII. B. 626. Å. 662. XVIII. U. 45, 166. XIX. A. 64. — emot pant af storskiftade hemman i Dalarne, angående utgifvande af. XIII. B. 626. A. 668. — förskotts-, angående meddelande af, från Banken för strömrensningar, sjö- och myraftappningar samt i stort företagna odlingar. XIII. B. 626. A. 668. — upptaget hos Bankodisconten af numera aflidne Majoren Crispin Ekman, angående gjordt accordsanbud till liqvid af. XIII. B. 672. A. 708. — fastighets-, angående en af Bankens commissariat verkställd afskrifning af 2:ne från Banken utgifna. XIII. B. 678. A. 712. — från Handelsoch Näringsdisconten , angående större jordägares rätt till. R. 292. XVI. B. 202. XVII. A. 65. — Landtegendoms, upptaget i Banken, om afskrifning af. Se Afskrifning. — om rättighet för Bankens gäldenärer, att i Landtränteriet få erlägga ränta och capitalafbetalningar å. Se Bankens gäldenärer. — från Bankodisconten, angående förkortande af lånetiden vid omsättning af.
IIrr från denna beskyll - Den 13 December e. m. fiSl ning, på hvilken man tyckes lägga stor vigt, få fästa upmärksamheten på att jag för en stund sedan yttrade, att R. o. Ad. borde i konseqvens med det beslut, som R. o. Ad. fattade vid 1850 och 1851 års Riksdag bifalla den ifrågav:de förändringen om BondeSt:s Sekret:s tillsättande och att jag på samma grund yrkade att R. o. Ad. i konseqvens med de beslut R. o. Ad. och PresteSt. fattade förliden Riksdag, äfven nu måtte afslå detta förslag som hvarken är nyttigt eller nödvändigt. Jag får med afseende på den förmenta inkonseqvensen fästa Hr Stjernsvärds upmärksambet på att det var under förutsättning att representationen skulle ombildas på sätt Gr. Lagerbjelke föreslagit som jag röstade för denna g om tillsättningen af Utsk:s Ordf:de, som likväl ej gällde andra än de särskildta, utan afseende å Stånd sammansatta, Utsk:n. Om sjelfskrifven heten är borta och val kommer att ske inom R. o. Ad., så är också det ena en gifven följd af det andra, men så länge vi utöfva vår representations-rätt, på grund af sjelfskrifvenheten, så länge bör ock den derigenom erkända bördsrätlen vara gällande, om inga olägenheter upsla till förfång för det allmänna och i detta fall med ännu mera skäl gälla, när endast fördelar derigenom vinnas. Frih. Raab, Garl Adam: Jag förstår icke egentligen, hvad den siste värde talaren menar med sin konseqvens. På den grund att St:t förut har beslutat, att BondeSt:s Sekret, borde af BondeSt. utses och på den grund att R. o. Ad. förut har afslagit tillsättandet af Utsk:s Ordf:de genom val inom Utsk., så påstår man att R. o. Ad. jemnt borde göra på samma sätt för konseqvensens skull. Denna bevisning tyckes mig vara origtig; ty derhän kan man aldrig komma genom någon konseqvens.
Maj.:t beslutit, att till Rikets nu församlade Stände1' framställa Nådig Proposition, angående f. d. AllmännaMagasins-Fonden, samt betalningsvilkoren för erhållne spanmåis understöd, och Stats-Secreteraren Skogman, uppå Nådig befallning samt, i enlighet med förenämnde beslut, författat underdånigt förslag till berörde Nådiga Proposition, hvilket Stats-Secreteraren nu till justering uppläste; täcktes Kongl. Maj:t härvid gifva tillkänna, det Kgl. Majit ville tillsvidare uppskjuta pröfningeo af den, i sammanhang med detta ärende, väckta frågan, om ett tillökt crediliv för spanmålsundsättningar i missväxtår; och fann Kongl. Majrt, uppå Stats-Rådets underdåniga hemställan, godt att, efter det förslaget till efvanomförmälde Proposition blifvit i öfverensstämjnelse härmed jemkadt, detsamma i Nåder gilla, sådant det är vid Protocollet bilagdt; kommande'den Nådiga Propositionen att, i vanlig ordning, till Rikets Sländer affärdas. Ex Prolocollo Nils af Zellen. Antom i afskr. till Exp-Utsk. den 33 April kl. 7 a. m. KONGL. MAJ.TS Nä/liga Svar, uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående Riksdagens förlängande; Gifvet Stockholms Slott den H) April 183/f.
England lemnat i verkningarne af den nya lagstiftning för handelsförhållanderne med fremmande länder, ett oförblekneligt minne af den store hädangångne Sir Robert Peel, hvars värde jag dock fruktar, att den siste värde talaren ännu icke erkänner, — en makt, som genom den styrka den redan vunnit, troligen snart skall, äfven i Frankrike, kunna täfla med de ensidiga intressena hos några jernverksoch stenkolsegare och frambringa lyckliga resultater. Om denna makt skulle göra sig gällande, äfven i afseende på våra intressen, hvilka pä samma gång äro Frankrikes, att tillfälle för afsättning af våra jernoch trävaror öpnades i de Franska hamnarne, jemte en friare utsigt för vår flaggas begagnande i detta rika land, så skulle jag med största nöje se hvilken tullnedsättning som helst å de Franska vinerna, och ingalunda frukta att, genom ökad vin-konsumtion, någon silfvertacka komme att utgå från Banken. Erfarenheten såväl här, som i andra länder, har redan visat, att, när handeln är fri, så begagnar man sig än af den ena varan, än af den andra, för att i stället tillbyta sig det andra landets produkter. På detta sätt få silfvertackorna ligga i fred i Bankens hvalf, och den ökade afsältningen af Svenskt jern, och den ökade förtjenslen för Svenska fartyg, skall mer än betala de ökade qvantiteter vin, som 144 Den 22 Januari. kunna komma alt i stället hitföras. Jag anhåller att detta yttrande matte få medfölja Hr Ribbings anförande. Hr Ribbing: Jag ville ej beträda en bana, som jag förut undvikit, nemi. den alt yttra mig i afseende på handelsintressen och tull-lagstifluing, såsom erfordrande en sakkännedom, den jag icke eger; men jag vågar dock erinra, att, i allmänhet, partierne varit öfverens derom, att en införselstull af 100 proc. är alltför hög, såsom nu å vin, derest prisunderrättelserna äro rikliga, hvilket jag ej kan kontrollera, som icke vistats utomlands, utan endast genom andras utsago dem inhemta!.
SerafimerOrdensGillet väl måtte vara jemn förligt, utgöra, liksom lnzarettsläkarne, verkande krafter i Statsmaskinen, ehuru i åtskilda riktningar, och hvad dessutom specielt vidkommer dessa sednare, så äro de genom K. Brefvet d. 22 Mars 1821, jemnfört med K. SuudhetsColhii Kungörelse d. 27 Juni 1822, tillförsäkrade, att få beräkna sin tjenstetid vid lazarelterne lika med andra publika civila läkare, så vida de äro medic, doctorer och chirur. magistrar, och genom K. Brefvet d. 8 Febr. 1815 hafva lazarettsläkarena fått sig tillagde lika rang med tjenstgörande läkare vid fältsjukhusen, d. v. s. lika med dåvarande regementsläkare. Vidare gäller för kompetens till lazarettsläkaretjenster föreskrifterne i K. Brefvet d. 3 Juni 1812 eller samma lärdomsprof, som för provincialläkare äro erforderliga. Det synes mig således obestridligt, att lazarettsläkarena ii ro i alla afseenden både såsom Statens tjenstemän att betrakta och ined provincialläkarne fullkomligt jemförlige, hvarföre det ock synes vara högsta skäl, att de torre i afseende på lön och pension voro med de sednare på samma linea. Hvad lönerna beträffa, så variera dessa för lazarettsläkarne högst, betydligt, och det är först under de sednaste åren. som några al dem kommit i åtnjutande af sådane löneförmåner, som äro med en provin cialläkares jemtörliga.
Stat upptagas med det för tjenstegraden bestämda förhöjda lönebeloppet, som i händelse endera platsen, efter hvad antagas kan, framdeles skulle komma att indragas, löneanslaget för densamma åtminstone till en betydlig del torde behöfva tagas i anspråk för den förstärkning, som i sådant fall utan allt tvifvel blifver erforderlig inom Expeditionens lägre tjenstemannapersonal. För att emellertid hinder ej må möta att sätta en omorganisation i sådan syftning i verket, när som helst omständigheterna dertill kunna föranleda, hemställer jag, att såväl Byrå-Cheferne som öfrige till Justitie-Stats-Expepitionen hörande tjenstemän böra, såsom vilkor för de förhöjda lönernas tillgodonjutande, vara skyldige att underkasta sig den förändrade fördelning af göromålen inom Expeditionen, hvarom Kongl. Maj:t framdeles kan finna för godt att förordna, äfvensom att, intilldess frågan härom blifvit slutligen afgjord, den såsom Arkivarie anställde tjenstemannen, hvilken i öfverensstämmelse med Instruktionen och i likhet med hvad inom öfrige Kansli-Expeditionerne eger rum, torde böra benämnas Registrator, skall hafva till åliggande, derest han vill åtnjuta den högre lönen, att jemväl biträda vid Kanslistgöromålen i den mån hans öfriga befattning sådant medgifver. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt och då erfarenheten visat behofvet af en efter göromålens mängd samt den ökade lefnadskostnaden lämpad förhöjning i det nu utgående anslaget till extraordinarie tjenstemän och vaktbetjente, tillstyrker jag i underdånighet att hos Rikets Ständer måtte för Justitie-Stats-Expeditionen föreslås den lönestat med åtföljande pensions - 4 Bil. N:o 1 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. rätt, som upptages i nedanstående tabell, hvilken tillika utvisar de nuvarande anslagens belopp. Nuvarande löner pä stat. Arfvode och ljuspenningar. Föredragandens förslag. Expeditions
För min del kan jag ej finna något lämpligare sätt att göra dessa mindre pannor oskadliga, än att försegla dem, och förenar mig derföre i Hr Reutersvärds yrkande på återremiss af denna art., på det Utsk:t måtte föreslå något stadgande för försegling af sådan redskap, som finnes utom bränneri, äfvensom nödige ansvarsbestämmelser för den, som öfverträder författnme. Hr v. Ehrenheim, Per Jakob: På grund af hvad Gr. af Ugglas och Hr Reutersvärd anfört, förenar jag mig med dem i återmiss af denna punkt. Hr Reutersvärd: Hr Hjärnes yttrande har af Gr. af Ugglas blifvit så fullständigt vederlagdt, att jag endast vill fästa upmärksamheten derpå att, så vida ej vid förseglingen fästes synnerlig vigt, mången skulle begagna sin redskap till lönnbränning. Jag anhåller fortfarande om återremiss i den syftning, jag nyss yttrade. Hr Hjärne: Jag beklagar i sanning att Utsk:ts förslag på Riddarhuset skall af så få af Utskits medlemmar försvaras, ehuru flore af dem under denna öfverläggning äro närv:de. Jag mäste Den 30 Mars. 4*3 ensam upträda till dess försvar. Men jag kan ej underlåta att, ehuru förmodligen underlägsen i det blifvande beslutet, för min del förklara, att jag anser det vara stort skäl att vidtaga i lagstiftningen den förändring, som Utsk:t föreslagit. Man vet att f. n. är föreskrifvet att hvar och en skall upgifva till Häradsskrifvaren vid mantalaförteckniugen den bvänvinsredskaps beskaffenhet, som han vill begagna. Blott och bart denna åtgärd utgör verkligen ett stort besvär för Häradsskrifvare!!, emedan det föranleder till ett ännu vidlyftigare arbete i dennes förut uog trägna göromål. Denna anmälan af bränvinstiilverkaren har varit nödig, så länge man ansett, att alla pannor böra vara förseglade; roen hvartill gagnar väl denna försegling, då man vet att lönnbränning sker både här och der?