Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 479. sådan i iner oell mindre mån börjal blifva sällsynt på de enskildes hemman och egendomar. Det är lika bekant alt, i anseende tili gällande föreskrifter i afseende på nyttjandet af boställens skogar, träden få ruttna ned i stället alt komma till någon nytta. Sedan vi numera fått skogsstyrelse och jägeribetjening, är lätt att fä undersökning verkställd, hvilka prestbols skogar som, utan minskning i boställets framtida behof, kunna hafva så ymnig tillgång på skog, ali något deraf kan få användas för kyrkobyggnadens behof, samt till hvad belopp sorn skogen kan tåla af verkas utöfver boställsiunehafvarens årliga framtida behof. Med stöd af hvad jag nu anfört, vågar jag vördsamligen föreslå: att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om utfärdandet af en förordning, hvarigenom tillåtelse lemnäs att vid ifrågakommande kyrkobyggnad, vare sig nybyggnad eller reparation, till bestridande af kostnaderna dertill, synnerligast i små och fattiga församlingar i skogrika orter, der pastoratets eller socknens prestbol ega större skogstillgång än som till bostället och dess innebafvares egne behof synes erforderlig, densamma kunde, elter utsyning af socknemännen, få användas för kyrkans räkning så väl genom virkets nyttjande in natura, som genom lörsäljuing deraf och de inbytande medlens användande lili nödiga utgifter i och för byggnaden i den man skogslillgången sådant kan med gifva, likväl med iakttagande deraf, att nödiga tillgångar för preslbolsinnehafvaren i framtiden ej må saknas. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 30 November 1802. Per Tjernlund, från Wester-Norrlands län. Majit om nedsättande af en kommitté för utarbetande af förslag till veterinärväsendets ordnande.
Kungörelsen den 29 September 1853 innehåller, och hvilkas tillämpning, så vidt Utskottet har sig bekant, icke framkallat klagomål uti nu ifrågavarande afseende; får Utskottet vördsamt hemställa, att Johan Carlssons och Johan Lönns omförmälda motioner ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 51 Maj 1860. Stockholm, tryckt hos Sam. Sammansatta Lagsamt Allm. Bet».- o. Ekon.-Utskoltets Betänkande N:o 19. i Itf:o t». Ank. till Exp.-Ulsk. den 28 Juni 1860, kl. 12 mield. Betänkande, i anledning af väckt motion om medgifvande af rättighet för församling i regall pastorat att lill komministratur kalla fjerde profpredikant. Anders Jonsson från Skaraborgs län har inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt berörde förslag, under anförande till stöd derför, att likasom det ofta vid tillsättandet af Kyrkoherde i regalt pastorat bände, att Kongl. Majit, för att belöna utmärkta lärdomslörtjenster, utnämnde en person, med hvilken, i anseende till hans framskridna ålder och försvagade kroppskrafter, församlingen icke kunde blifva så belåten, som om hon erhållit en yngre kraftfull själasörjare; så kunde det ock inträffa, att, om äfven vederbörande Konsistorium följde enahanda grund, som den antydda, vid upprättande af förslag till komministratur i regalt pastorat, församlingen kunde få till själasörjare ett pär hedersmän, som redan framlefvat sin bästa tid, så att någon lilligare verksamhet hos dem icke mera vore att påräkna. Sådant skulle likväl verka desto mera olycksbringande, som i närvarande tid de oroliga förhållanden i religiöst hänseende, hvilka inom en mängd större församlingar ägde rum, påkallade en kraftig presterlig verksamhet; och det vore för att åstadkomma en motvigt deremot, som motionären ansett sig böra föreslå, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det församlingarne i de regala pastoraterna må äga rätt att till komministerbeställning kalla en fjerde profpredikant.
N:o 269. 53:o Slälarbelen. R. o. Ad. godkände Utsk-.s yttrande, att ståltråd fortfarande 122 Den 15 Juli e. m. bör upptagas under hufvudrubriken tråd, äfvensom de i fråga om införselsafgifterne å ståltråd och stålarbeten ej specilicerade, föreslagna voter:s-propos:r N:is 270, 271 och 272. 54:o Stärkelse. Afven i fråga om denna artikel föreslagna votens-propos. N:o 273, blef af R. o. Ad. godkänd. 55:o Svampar. R. o. Ad. antog Utsk:s inbjudning lill godkännande af Utsk:s i afseende å denna artikel framstäldta förslag, samt ansågs voter:*- propos:n N:o 274 och l:sla alternalivet af voter:s-propos:n N:o 275, till följd deraf hafva förfallit; hvarjemte sistnämnde voter:spropos. i öfrigt samt Utsk:s yttrande ang:de rättelse i redactionen för ifrågavar. artikel af R. o. Ad. godkändes. 56:o Sågblad. Sedan Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att PresteSt. vidblifvit sitt i afseende på denna artikel fattade beslut, förklarade Hr von Hartmansdorff och Hr Printzensköld sig deruti instämma, hvarefter R. o. Ad. med vidblifvande af sitt förut fattade beslut godkände den i detta ämne föreslagna voter:s-propos. N:o 276. 57:o Supa. R. o. Ad. godkände den härom föreslagna voter:s-propos.
— N:o 9, med förslag till ändring i 4:de §:n 10:de och 11 :te momenten Tryckfrihets-Förordningen, angående utrikes ifrån hit inkomna skrifter: B. lil. 45, 85, 90, A. 90. — N:o 10, angående en af Herr Stjernsvärd, G. M„ anmäld anledning till anmärkning mot Stats-Rådet rn m. Herr Friherre Gripenstedt: B. III. 133, 178, A. 178. — N:o 11, med förslag till ändringar i lista §:n 11 :te momentet Tryckfrihets-Förordningen, angående Boktryckares åliggande att aflemna fri-exemplar af trvckta arbeten: B. III. 465, A. 484, U. 635, 637, A. 637. — N:o 12, med förslag till den ändring i 18:de §:n Riksdagsordningen, att Mosaiske trosbekännare må erhålla rättighet att deltaga i riksdagsmanna-val: B. lil. 465, A. 484. — N:o 13, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 8 framställda fiirslag till ändring i Usta §:u 12:te momentet samt 4:de §:n 1
Jag vågar således härigenom vördnadsfullt anhålla, att åtminstone den ersättning af 100 r:dr, hvarom jag år 1834 solliciterade, kunde varda mig tillerkänd för åren från den 1 Maj 1824 lill samma tid i835, då jag af pensionen, jemte skilnaden emellan den och min lön efter grad, kom i åtnjutande. Jag anser det icke vara mig tillständigt, att upptaga H. R. o. Ad:s dyrbara tid med några vidlyftigare framställningar af sättet, huru jag, i och för meranämnde organisation, blifvit behandlad, väl vetande, att det H. StatsUtsk., dit jag vördsamt anhåller, att frågan måtte varda remitterad, skall med vanlig grundlighet och oväld utreda förhållandet, hvilket närmare belyses af de många ömmande skäl, som vid sisth riksdag, äfven inom dessa murar, till min fördel uttalades. Men det torde dock tillåtas mig, att vördsamt påkalla H. R. o. Adts benägna uppmärksamhet derå: 1:0 att jag, på sätt hosgående meritoch tjensteförteckning utvisar, varit i tjenst sedan år 1781, och derunder commenderad i 1789, 1790, 1808, 1809, 1813 och 1814 årens fälttåg; att jag bevistat bataljerna vid Svensksund de 2tne förstnämnde åren, affären i Danska Sundet den 6:le Oct. 18i3 och affären vid Fredriksstad den 3 Aug. 1814; Den 4 Mar» c. m. 2:0 att den af mig sökta ersättning är en obetydlig penning, ställd i bredd med de besparingar, som tillflutit det allmänna genom den afgång , hvilken å expectånce-staten de sednare åren ägt rum; samt 3:o att icke heller jag kan komma i mångårigt åtnjutande af hvad mig å samma stat är tillagdt vordet; ty snart skall grafven sälta ett mål både för mina behof och för mina bittra minnen.
Företogs till pröfning StatsUfskottets den 1 dennes atgifne och dagen derefter på bordet lagde Utlåtande, i anledning af återremiss utaf frågan om gratification åt vice Presidenten Billberg, Grefve Spens, Jacob Melcher: Frånvarande i det Ridderskapets och Adelns plenum, då beslut i detta ämne fattades, begagnar jag detta tillfälle att förklara, det jag för min del instämmer i den åsigt deraf, som de inom PrästeStåndet framställde anmärkningar innehålla. 73 De» 4 Jutii. Hant Ex c ellene e Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att PrästeStåndet, enligt ankommit ProtocollsUtdrag, af den 2 dennes, som upplästes, nu mera instämdt uti Rid-I derskapets och Adelns samt BondeStåndets beslut, angående beviljande af nyssnämnde gratificatiion } i anledning hvaraf Hans Excellence föreslog , att , enär denna fråga således vore afgjord, Statsutskottets Utlåtande måtte lägga till Handlingarne. Bifölls - Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att plenum komme kl. 5 i eftermiddag att fortsättas. Företogs till pröfning Stats-Utskottets den I dennes afgifne, och den 2 derpåföijde på Bordet lagde Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående PensionsRegleringen för Högstsalig Hennes Maj:t EnkeDrottningens Hofstat. Herr af Tibell, Gustaf Vilhelm'. Med fullkomligaste deltagande i Utskottets önskan att gå Kongl. Maj:ts Nådiga framställning till mötes för att bereda en sort åt HögstSalig Hennes Maj:t EnkeDrottningens Hofstat, får jag den äran hemställa } om det icke skulle svara Den 4 Julli. mot de tänkesätt vi hysa för minnet af Carl den Mildes Höga Gemål, att den årliga Summan, som Hans Maj t i Nåder föreslagit, öfverlemnades till Dess höga disposition, att till ifrågavarande ändamål användas. Friherre Boije, Ludvig:
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef motionen jemte yttrandet remitterad till StatsUtsk:t. 112 Den 22 November f. m. Föredrogs och remitterades till Bevi!ln.-Utsk:t Hr von Mentzers, Carl Fredr., d. 19 dennes bordlagde motion JV? 32, ang. åtskilliga ändringar i nu gällande förordning rörande bränvins tillverkning. Föredrogs Hr Wolffelts, Maur. Const., d. 19 dennes på bordet lagde motion JK 33, ang. ändring i gällande Legostadga, i fråga om orlofssedel innehåll m. m. Hr Wolffelt: Då jag blifvit uppmärksamgjord derpå att min motion är stridande mot 51: s t a §:n R. O., enär den innehåller två ämnen af olika beskaffenhet, har jag vidtagit den förändring att jag delat densamma i tvenne motioner, med bibehållande af samma förslag och, så vidt möjligt varit, af samma ordställning. Under anhållan om medgifvande af denna förändring, föreslår jag att motionerna måtte hvar för sig remitteras, den om ändring i 21 § tjenstehjonsstadgan till Ekon.-Utsk:t, och den om rättighet för husbonde att till vittnen begagna sina tjenare, dock med rättighet för domare att pröfva deras giltighet, till Lag-Utsk:t. Sedan Hr Gr. o. Landtm, med anledning häraf hemställt, huruvida R. o. Ad. behagade tillåta, att den ifrågav:de motionen (inge delas i två särskilda delar och hvardera delen, såsom en särskild motion, föredragas, samt R. o. Ad. till denna hemställan lemnat bifall, blef propus, på remiss till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t å förra delen, eller motionen ang. ändring i Legostadgan, först framställd och med ja besvarad.
Bihang Till samtelige ML-StändenS Protocoll, Innehållande de Handlingar, Hwilka till Riks-StanLen blifwit aflemnade, Såsom onungens Nådiga Propositioner, Riksens Ständers Utstötts Betänkande» och Förklaringar, Samt Riks-Ständens Protocolls-Utdrag wid Urtima Riksdagen i Arebro -8ir. Orebro, Tryckt hor Nils Magn. Lindh, »Lis» Uppläst hos Ridd. och Adelen d. 2Z April. » Preste-Ständet den 2Z - Borgare-Ständet d. 25 - Vonde-Standet den 2Z Longi. Majlis Mädiga Skrifwelse till Riksens Ständer angående Bewillningen; Gifwen Drebro Slott den »8 April 1812. hinder den rq Januarii innewarande ar, hafwa Tullmägtige uti Riksens Ständers Bankooch Riksgäldswerk, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfwerlemnat den Kungörelse om tillökning i BewillningsTarifferne, som, i det fall 18 §. af RiksdaqsBestutet den 2 Maji 1310 upptager, borde till allmän efterrättelse och werkställighet utgå. Kongl.
Jag har önskat, alt den nu gällande Bevillms-förordn. mätte bibehållas ännu 3:ne är oförändrad, till utrönande huruvida af densamma några olägenheter upstå, och om så sker, skall jag icke motsätta mig en förändring deri, men de Hrr, hvilka yttrat sig i motsats med mig, vilja tumma på författningen, ulan att de ännu så noga veta, om det är nödigt eller icke, och just denna tumning anser jag opåkallad och icke böra ega rum. Hvarthän leder det väl, när man hvart 486 Den 19 Juli f. m. annat eller hvart tredje år förändrar en författning, som af delegerade från kommunerne i riket skola hvarje år tillämpas. När man engång blifvit vand vid en författning, så vet man dess tendens, och det mätte väl då vara mycket lättare att tillämpa författningen, än när den hvart tredje år skall förändras. Den omständigheten, att alla 4 Stånden bifallit redaktionen i en annan §, och hvarom Gr. Gyldenstolpe nämnt, bör enl. min åsigt, icke verka derhän, all R. o. Ad/äfven bör bifalla detta Utsk:s förslag, ty den ena §:n afser stadsfastigheters taxering; Och de grunder, som gälla för elen, må väl icke antagas för taxering af fastigheter å landet. Jag vidblifver således min anhållan, att R. o. Ad. bibehåller det nu gällande stadgandet i Bevillms-förordu. ; kunnandes jag på intet sätt medgifva riktigheten af den visdom, Gr. Lagerbjelke bär uttalat, alt, derföre att man tycker sig finna ordalagen i en § mindre riktiga, man genast skall vara beredd alt förändra dem, innan man ännu erfarit, om af samma stadgande eller ordalag några olägenheter följt. Hr Hjärne, Harald: Hufvudsakligen förekommen af Frih. Palmstjerna, i hvars yttrande jag instämmer, anhåller jag att få tillägga, att, om än R. o. Ad. uti denna fråga fattar ett från de öfrige Ståndens afvikande beslut, sådant ingalunda medför det resultat, Hr Printzensköld förmodat. Samma talare har icke heller uptagit lill besvarande Frih.
Utskottet, som i de föregående §§:na underställt Rikets Ständers vidare pröfning sådane uti ofvanberörde revisions-berättelse förekommande anmärkningar och andra ämnen, hvilka Utskottet ansett från dess »ida påkalla särskilda yttranden, anmält sig hafva funnit hvad Revisorerne i öfrigt anmärkt och erinrat, dels genom vederbörandes afgifne underdåniga utlåtanden nöjaktigt förklaradt, dels hafva medfört åsyftad rättelse och dels icke vara af beskaffenhet att från Utskottets sida påkalla något vidare yttrande, har berörde 35 § blifvit återremitterad af Bonde-ståndet, så vidt Utskottets anmälan alsåge innehållet af 3 § under Upsala Kongl. Universitet af 1853 års revisionsberättelse. Då emellertid de tre öfriga Riks-stånden lemnat ifrågavarande § utan anmärkning, finnér Utskottet sig icke, emot 75 § Riksdags-ordningen, kunna med frågan taga vidare befattning. Arik. till Exp.-Utsk. d. 81 Ang. 1854, kl. 10 f. «.
Till kravattens afvigsida användes hvit shirting, som klippes efter kravattens form, ehuru man äfven här måste beräkna dryg sömsmån; shirtingen sys fast slätt med smygstygn. Begagnas kravatten till uppstående kragar, måste ett band appliceras till densamma. Detta kan vara 70 — 75 cm långt och fodras på afvigsidan likaledes med shirting. Den ena ändan sys fast upptill vid halsen Percy F. I M O:o Stockholm, China Blom The. Theer. Pris pr kilo Finest Moning ... Kungchow Oonfa Moning Kaisow n:r 1 Kaisow n:r 2 Kaisow n:r 3 Congou _. Finest Souchong Lapseng Souchong Souchong n:r 1 Souchong n:r 2 The-B landningar. Pris pr kilo Congou. Finest Assam Malty Cachar Pekoe Assam _ Ceylon Darjeeling _ 11: 9: _ 6: 6: 4: 20 75 80 Pris pr kilo Non Plus Ultra O. T. 5: 40 och 4: 50 pr kilo såsom varande mycket passande hushållsthe af god kvalité. [i645] Baksida, såsom fig. 3 visar. I andra ändan insys mellan yttertyg och foder en fjäder (fig. 4). Därpå klipper man efter fig. 5 ytterligare ett pappstycke, hvars rundning må- ste noga passa efter kravatFig.. tens halsringning, öfverdrager det med gaz och shirting och syr fast det på kravattens afvigsida upptill vid halsen och nedtill vid båda spetsarne; bakom detta stycke inskjutes bandet. Spän/ \ ^ net, som fasthåller det\ ^ S samma, kan erhållas i &gt; ^ &gt; ^ de flesta kortvarubodar. S Spännet sys fast såsom fig. 3 visar. En ögla af kautschuksnodder (se fig. 3 upptill), medels hvilken kravatten knäppes på kragknappen, och en kantra — S schuksnodd, anbragt F i Husmödrar!
Direktionen att, vid beviljandet af Kassa-kreditiv, med '/ riedel öfverstiga fondens nominella belopp, har under de sednast förflutna arén kunnat för dylika kreditiv användas ett belopp af » » 480,000. Särskilde kreditiv emot fyra procent ränta åtnjutas dessutom af Sparbanken i Malmö och Sparbanken i Christianstad till belopp af 10,000 R:dr hvardera eller tillhopa » » 20,000. Förutom ofvannämnde laneoch kreditiv-rörelse, bar Lånckontorcts verksamhet till föremål: a) emottagande af medel uppå uppoch afskrifnings-räkning, dervid räkningshafvaren godtgöres ränta å 2 procent å medel, som trettio dagar ä nämnde räkning inncstätt; utgörande del högsta pä-tippoch afskrifnings-räkning insatte belopp B:ko R:dr 83,000. b) emottagande af medel emot utfärdande af postanvisning, betalbar i Stockholm och de orter, hvarest Banken har Lånekontor, samt utbetalning härstädes af medel sålunda anvisade att af Lånckontorct utbetalas; c) invexling af förslitnc och bristfölligc Bankoscdlar å 2 R:drs, 32, 16, 14, 12 och 8 skillingars valör, samt utvexling af silfvermynt a V8:dcls och '/|6:dels Riksdaler Specie emot dylika förslitnc mindre sedlar. Af fonden för lån med omsättningsrätt hafva under de sednast förflutne fem åren följande antal utgifvits till personer, bosatte i Malmö stad och Malmöhus Län, nemligen: a) till personer, bosatte i Malmö Stad: år 1831, 106 st. lån om tillhopa B:ko R:dr 391,850.
2:dra § skulle tillkallas, kan icke alltid vara tillstädes. Således kunna politiska oordningar lätt ega rum under re - 334 Den 21 Juni f. m. ligionens täckmantel, i synnerhet när raan känner till hvilken öfverdrift desse läsare göra sig skyldige i afseende på pligten att i främsta rummet lyda Herran. Det är visserligen i främsta rummet menniskan ålagdt, att hon skall lyda Gud, men hon skall äfven lyda samhällets lagar, hvilket den Heliga Skrift ock bjuder. Jag hörde häromdagen, då jag för några ögonblick var närvande vid det s. k. Prest-Sällskapsmölet, huruledes en person der upstod och sade, att han hade ledt konvenliklar uti en församling för att der utvidga det andliga lifvets verksamhet, och att han dervid haft framgång. Slutligen tilläde han helt ödmjukt: ”Har jag derigenom brutil emot Konventikel-plakatet, så kan jag det icke hjelpa, ty Herran har sådant befallt.” Nu slår det sä till uti den församling der denne man hade åtlydt Herrans bud, alt flertalet derstädes äro mycket bekymrade öfver de konveritiklar han stiftat, och de hafva funnit, att barn derigenom blifvit skiljde ifrån sina föräldrar, tjenare ifrån sina husbönder, hvarföre församlingen ingått till Pastor med klagomål häröfver, och anhållit om dess hjelp. När man hörer det i sådan syftning predikas, att man i främsta rummet skall lyda Herran, så hemställer jag hvad en sådan predikant icke må kunna uträtta då han säger: nJ skolén lyda Herran i första rummet och Konungens bud komma endast i det andra? Jag frågar vidare, örn man väl tror, att genom detta LagUtsk.-s Betänk, dessa andliga behof skola tillfredsställas? Jag tror det icke, ty desse separatisters fordringar blifva aldrig tillfredsställde. Jag tror således, alt det första som det andliga regrtet har att göra, är, alt vaka öfver de ännu oförvillade menniskorna, att de icke måtte inledas på samma villovägar.
Derjemte, och i anledning af Revisorernas anmärkning att, på grund af Direktionens beslut, flere af dess Ledamöter uppå af dem hos Låne-Kontoret i orten öppnade uppoch afskrifnings-räkningar insatt och åter uttagit Filial-Banken tillhöriga medel, hvilket af Revisorerne ansetts vara stridande mot de i 168 § af 1858 års Banko-Reglemente gifna bestämmelser och kunna leda till äfventyr och förlust för Filial-Banken, hafva Fullmäktige förklarat att, som den af Direktionen åt dess Ledamöter i omförmälda måtto lemnade tillåtelse att, utan ställd säkerhet, till förräntande emottaga och använda större eller mindre del af Filial-Bankens kontanta behållningar innefattade sådan disposition öfver Filial-Bankens medel, som icke vore förenlig med föreskrifterne i Filial-Bankens Reglemente, Fullmäktige ansågo ett dylikt förfarande icke böra för 67 framtiden få ega rum, vid den påföljd för öfverträdelse härutinnan, som i ofvanåberopade 173 § 1 mom. litt. 1 af Banko-Reglementet bestämmes. Efter erhållen del af Fullmäktiges berörde beslut har FilialBankens Direktion, uti skrifvelse den 7 sistlidne December, hos Fullmäktige anmält, dels att någon utlåning från Filial-Banken utan derför ställd borgen eller annan säkerhet icke skett sedan anmärkningen i medlet af förutgångne Augusti månad meddelades Direktionen, och ej eller för framtiden skulle ega rum; dels ock att Direktionen den 30 November förklarat sitt förut meddelade beslut, att till medlemmar af Direktionen till förräntande utlemna någon del af Filial-Bankens medel, på sätt dittills öfligt varit, icke vidare komma att tillämpas; varande jemväl af Filial-Bankens Revisorer innevarande år vitsordadt, att rättelse i anmärkta hänseenden egt rum. § 72. Enligt hvad
Jag tycker mig dessutom finna, att den värde Talaren , som sä ifrigt yrkat förändring i Bevillningsgtunderne, sjelf tvifiat om en red.: bar verkställighet deraf, då han föreslagit, att FuT.ägtige i Btr-quen och RiksgäldsContoiret, med u öfvande af Riksens Ständers och Svenska Folkets hela Beskaffnings-rätt, skulle äga att stadga Bevil Iningsafgifien till det belopo, sorn för Statens behof erfordr. d..s ; och hvem förutser icke deraf samma belägenhet’, sorn 1812 inträffade, då Fullmägtige bos Ko* nung n föreslogo att låta i Nåd r kungöra, det B vdlningen för förra året med 30 procent för hvar och en borde förhöjas? En belägenhet, som o'elbart kommer Brandskattning närmare än den nuvarande, hvars vidriga intryck ånnu äro i friskt minne , och hvats återinlö - Den 24 Martil, / m. 375 rande otifvelagtigt skulle nödga äfven den redlige att undanhålla små tillgångar. Jag tror mig således äga fullt skäl, att ana se de af Bevillningsutskottet uppgitna Bevillniflgsgrunder såsom de säkraste och till tidens skick lämpligaste} utan att i minsta måtto dela den farhåga för en deraf uppkommande grundskatt, som blifvit framställd} enär Riksens Ständers rätt att beskatta sig sjefve aldrig kan förminskas af de grunder, som för en sådan Beskattning antagas, hvilka i en eller annan form alltid måste blifva nödvändig»*, sä länge Bevillning sk. 11 utgöras. Och lika sä litet kan jag inse någon vådlighet i Bevillningsutskottets försök, att bestämma en viss Minimi-afgift å Landets Fastighcer, till förekommande af osäkerhet i B-villningsSumman , med alla deraf följande oläsrenheier hvilket dessutom, så välsom hela Bevillningsstadgan, kommer att Riksens Ständers pröfning underställas.
[Fortsättn.) 59 med dem, som tagils, rörande kronotionde-spanmålen åt Götheborgs och Stockholms läroverk, icke äro kända, anser Utskottet någon vidlyftig och^ tidsödande vidräkning i afseende å vederbörandes löne-inkomster för den förflutna tiden icke lämpligen böra ifrågakomma, helst det tio-åriga medelpriset å spanmålen snart nog kan komma att ett eller annat år öfverstiga det löpande årets markegångspris, och dessutom de flesta klagomål skulle hafva uleblifvit, om icke årspriset händelsevis varit så högt vid den tidpunkt, då skatte-förenklingen vidtog. Utskottet föranlåtes derföre hemställa, att berörde motion icke måtte af Rikets Ständer bifallas. l!2:o. Uti särskilda i Presteoch Bonde-ståndet väckta motioner hafva Prosten Ljungdahl och Riksdags-fullmäktigen Tobias Lind anfört, hurusom Rikets sednast församlade Ständer beviljat 171 R:dr Banko om året såsom ersättning för räntan å Rektor Collanders år 1811 till förmån för 3:ne Kolleger vid Götheborgs skola gjorda donation å 3,000 R:dr Banko, hvilket ränte-belopp inräknats i lärarelönerna efter 1849 års öfvergångs-stat, hvaruppå lärarne från och med år 1833 kommit i åtnjutande af berörde 171 R:dr; men då det vore billigt att ersättningen dem tillerkändes från den tid, de deraf varit i mistning, eller den 1 September 1849, yrkade motionärerne, att 912 R:dr Banko måtte af Rikets Ständer beviljas i sagde ändamål. Som den af Rikets Ständer vid nästlidne riksdag anslagna godtgörelse-summa icke kunde och borde vidtaga förr än med början af nu gällande statsregleringsperiod, samt Kollegerne vid Götheborgs skola i allt fall sedan 1849 ålnjöto löneförhöjning, vida öfverstigande donationsmedlens belopp; så och då i andra delar af riket ersättning för i lärare-löner ingångne testaments-medel icke af staten meddelats, får Utskottet afstyrka bifall å motionerne.