Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kostnaden för hvardera flygeln har blifvit upptagen till 106,011 Rdr 30 öre och gårdsplanens Kiddarhus-Utskottets Utlåtande M 6. 5 ordnande beräknats medföra en utgift af 9,250 Rdr, så att samtlige kostnaderne skulle uppgå till 221,272 Rdr 60 öre. Lägenheterna i båda fiyglarne hafva beräknats skola inbringa en årlig hyra af 4,100 R:dr. Det andra förslaget afser tomtens hägnande medelst ett högt, å granilsockel upprest jernstaket, gårdsplanens afjemnande, grusning och planterande med träd samt uppförande af två mindre paviljonger i tomtens nordvestra och nordöstra hörn, äfvensom af en hög stenportal midt emellan paviljongerna utåt den längs strömmen belägna, enligt designationen Riddarhuset ej tillhöriga, del af platsen, som för närvarande upptages af en mindre trädgård och en stallb3rggnad, men, om de nuvarande gårdsbyggnaderne bléfve borttagna, sannolikt komme att på Stadens bekostnad till strandgata anordnas. Den nordöstra paviljongen är afsedd till bpstad åt Riddarhus-Vaktmästaren och den motsvarande nordvestra till inrymmande af vedförrådet. Byggnadshostnaden för de båda paviljongerna har blifvit beräknad till 48,008 Rdr 10 öre, portalen med derunder lagd grund på pålar skulle kosta 8,625 Rdr, jernstaket med granitsockel 10,100 Rdr samt gårdens planering, grusning och plantering 4,500 Rdr, så att hela den sammanlagda kostnaden enligt detta förslag komme att uppgå till 71,233 Rdr 1 0 öre. I frågan huruvida och under hvilka vilkor det ändamål skulle kunna beredas att de å Riddarhusgården nu befintliga byggnader framdeles komme att helt och liållet borttagas, har Direktionen, till en början fästat uppmärksamheten derå, att
Ridderskapet och Adeln har till BancoUtskottet behagat remittera ett Memorial af Herr Friherre Jacob Cederström, hvaruti, till förekommande af de skadliga och förstörande följder, sorn för en mängd nyttiga Medborgare mäste uppkomma genom en forcerad indrifning af Götha Canalverks utlånta Capitaler, föranledd deraf, att de för Verkets räkning insatta 3 pro. centsmedel uti ovanligt stark proportion blifva återfordrade, föreslås: att Götha Canal-BolagsHiscont, för närvarande, och endast tills vidare, ina lemnäs en fördubblad Disconträttighet på Banken eller ytterligare 800,000 R:dr, emot dét vilkor, att Directionen contrarnanderar de infordrade starkare afbetalningar å dess utgifna lån. Likaledes har Hedervärda Bonde-Ståndet till Banco Utskottet remitterat ett af Riksdagsmannen Anders Petter Persson från Östergöthland ingifvet Memorial, deruti, under åbe ro - Deri 29 Tiloj. 479 ropande af flera viktiga considerationer, i synnerhet nied afseende pä dess hemort, BancoUtskottet anmodas, att med görligaste första sig utlåta öfver flera remitterade Memorial, angående Bancolåns erhållande mot Inteckning i Bast Egendom ; men att emedlertid, och såsom ett räddningsmedel för närvarande, Götha Canal. Disconts.crediuv måtte i afseende på ansträngan. de behof förökas, så att Discorit-Verket derigenom må försättas i tillstånd att. mildare kunna behandla sina annais olyckliga Gäldenarer. Sedan nämnde Motioner, jemte de flera inom Respecliva Stånden gjorda anmärkningar i samma ämne, hos Banco-Utskottet under öfvervägande förekommit, har Utskottet funnit, att, intilldess Riksens Höglofl.
Det skulle verkligen vara besynnerligt, om en sådan åtgärd kunde vidtagas. Om än R. o. Ad. Förkastar, hvad Utsk. yttrat om den i BorgareSt. väckta nya grundlagsfråga, kan det icke inverka till någon ändring; ty 81 § Reg.F. bestämmer ordningen för dylika frågors behandling, och denna § är lika gällande för Utsk. som för Ständerna. Det är derjemte Constit.Utsk. särskildt ålagdt, att åtgärder, åstadkomna genom en utaf discussioner inom RäksSttU vilseförd opinion, men icke öfverensstämmande med grundlagens föreskrifter, må återföras till enlighet med hvad grundlagarna bjuda. Hade Utsk. företagit sig att Upptaga BorgareSt:s nyväckta motion, så hade Utsk. bestämdt gjort sig förvunnet till en grundlagsvidrig handling. Jag begär ett rum i prot. för denna min åsigt, och öfverlemnar för öfrigt till Ståndet att besluta, hvad det för godt finner. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Det är obestridligt, »6 Den i December. att Stånden äga rätt göra anmärkn:r vid förslag till grundlagsförändringar; men något förslag till ändring i 12 § Riksd.- Ordn. har icke af Constit.Utsk. blifvit framstäldt, och BorgareStts förklarande i denna del kan altså icke anses såsom någon anmärkn., utan såsom ett nytt förslag, desto oformligare, som Utsk. deröfver aldrig kommit i tillfälle att utlåta sig. Jag måste altså godkänna Utsk:s förfarande i denna del. Men helt annorlunda får jag framdeles tillfälle bedöma Utskrs förhållande, då fråga förekommer om ett af Utsk. framstäldt förslag, som blifvit af Stånden förkastadt. Sådant tror jag lagligen kunna äga rum, men icke, att nya förslag må i Stånden framställas och såsom gemensam tanka antagas. Hr Hjärne: Då jag instämde med Gr.
St. besluta en skolordning i den syftning, Utsk:n föreslagit, så bör någon försummelse, som genom Söndagsläsning skulle ersättas, icke kunna äga rum. Då blifver äfven Söndagsskolan umbärlig, och hon bör blifva det, emedan ingen må få upptaga ett barns tid, så alt dess undervisning i de nödigaste stycken åsidosattes. Skolundervisning 0111 Söndagarna är äfven derföre olämplig, att arbete, under den tid då alla andru äro derifrån befriade, blifver förhatligt och odrägligt såväl för lärare som lärjungar, särdeles om de varit träget sysselsatte under söcknedagarna. Söndagsundervisningen torde derföre, i stället att gagna, Ivertoru motverka ändamålets 35G Don 17 Februari e. ra. uppnående. Med Hr von Rosen instämmer jag visserligen deruti, att den ungdom, som utgått fråo skolan, bör underhålla sina inhemtade kunskaper, och att det lämpligen sker genom förhör på vissa tider i skolan. Men dessa förhör anser jag endast höra ske på söeknedagar, såvida man vill påräkna deras ordentliga fullgörande. Om man nu förutsätter benägenhet både å lärarens och lärjungarnes sida, så kan man icke skäligen begära, att presten, trött af predikande i en eller flera kyrkor samt af resan dem emellan, ofta i hardt väller och besvärligt väglag, skall vara fallen alt till barnaförhör använda de få timmar, som kunna återslå af Söndagseftermiddagen? Det är öfverdrifvet begärdt afven å barnens sida, i glest bebyggda trakter, derest man icke medgilver att de om förmiddagen uteblifva från gudstjensten, hvilket vore värre. Jag anser således första delen al §:n höra alldeles utgå. Skulle den likväl bibehållas, loide den böra nffattas ungefär sålunda: ”Från skolan utgångna barn undervisas af skolläraren på de i skolreglementet bestämda söeknedagar, egentligen i afsigt att underhålla förvarfvade insig ler.” Hr von Hohenhausen:
För detta ändamål har Motionairen föreslagit följande stadganden: a) gäldenär må endast kunna kraf vas vid by sättning s-ansvar, sedan vid utmätning utrönt blifvit, det han ef eger tillgäng att sin gäld betala; 1>) utslag om by sättning får endast yrkas af rätta fordringsegaren eller i dess namn af beftillmägtigadt ombud; c) executionsDomstolen är pligtig att först framställa förslag till förlikning, grundad på ändring i b etalnings-t erminer ne, Antages ej detta förslag af någondera partén, vare Domstolen skyldig att, efter anställd lottning ibland ortens Jurymän, i enlighet med Lag-comitéens förslag vid rättegång i brottmål inkalla q ledamöter, för att i bägge parternes närvaro åhöra de skäl, de hafva att deremot anföra, samt att sedan med ja eller nej rösta öfver, huruvida fordringsegarens yrkande eller gäldenärens erbjudne betalningsvilkor böra anses blifva gällande, 1 fall ej sex röster derom förena sig, skall Juryn med enkel pluralitet rösta, om domstolens förlikningsförslag bör af bägge part erne antagas eller icke. Endast i senare fallet vare Domstolen pligtig, att bysättnings-Vtslag genast utfärda, Men skulle gäldenär sedan icke på bestämda tider uppfylla de afbetalnimgs-vilkor, Juryn stadf åstat, bör pä fordringsegarens anmälan derom inför Executions-domstolen, äfven genast by. sättnings-utslag honom meddelas; d) då by sättning skall ega rum, bör den ske på det sätt, att Rättens betjente communicera utslaget och taga antingen bev s deröfver, eller påteckna å utslaget i partens närvaro, då communication skett, Gäldenären vare då pligtig, att, i stad följande dagen före klockan \i på dagen sig •sjelf inställa vid gäldstugan, och å landet innan åtta dagar i länets dertill bestämda f örvarings-häkte.
Linder åberopande af den hittills vid jernvägs-arbelet vunna erfarenhet, har Kongl. Maj:t ansell kunna antagas, att ej allenast den våglängd af 135-* inii, som ofvan uppgifvits, ulan äfven den norra stambanans, deruti icke inberäknade, fortsättning ät norr och vester kunde inom en tid af 13 är fullbordas, så vida arbetet (inge samtidigt företagas och fortsättas å flera särskilda ställen, hvilket dessutom af ändra omständigheter påkallades Genom samtidigt arbete å särskilda punkter af en jernbana, komme för öfrigt de fördelar, jernvägs-rörélsen medförde, flera trakter tillgodo, enär dessa, till följd deraf, erhölle förbindelse med andra för deras rörelse vigliga orter; penningar och arbetsförtjenst fördelades jemnare; lättare tillgång på arbetare och dragare bereddes; materialier och redskap för arbetena samt föda och husrum lör arbetarepersonalen erhölles med mindre svårighet och utan särdeles stegrade priser. 1 anseende till den korta sommaren kunde åtskilliga svårare arbeten och isynnerhet murningsarbeten, såsom viadukter, broar och kulvertar, icke på en trång lokal fortskyndas utöfver en viss grad, hvarföre dessa arbeten måste i god tid, örn än på vidt åtskiljda ställen, företagas, för att medhinnas inom den tidrymd, som för hela jernv ägssystemets fulländande vore afsedd.
Ridderskapet och Adelil af Herr Grefve Arvid Posse, sorn väl niedgifvit att LagUtshotttts Bttånliandcu, lo£9 Rådstufvu och KämnersRätter äro af Collén gial natur i anseende till LedamöterneS rösträttighet, men ansett elem beträffande Organisationen, mera jemnförlige med Härads och LagmansRätter, enär det är allmänna förtroendet, sorn å begge ställena gör Medborgaren till Ämbetsman; och då man har lika litet skäl att af en Handtverkare förvänta tillräcklig Juridisk kun .skap sorn afen Bonde, samt denne sednare, i egenskap af Nämndeman, icke har något sig åliggande ansvar för Domarens försummelse i sådane fall som det ifrågavarande ; så liar Herr Grefven icke kunnat annat finna, än att förhållandet uti de emot Härads och LagmansRätterne svarande Instantier, nemligen Kämners och RådstufvuRätterne, bör i detta fall vara ena-, handa. Hos Högv. PresteStåndet, har Herr Prosten Doctor Forssell ansett det vära så mycket mindre lämpligt, att Rådmän och Kämnärer skola deltaga uti ansvaret för Borgmästarens eller MagistratsSecreleraréns. försummelse ined Domböckers och protocollers insändande, som Rådmän och Kämnärer åtminstone i de mindre Städerne någon gång torde hafva ganska svårt att å dylika acters insändande i rätter tid hafva nödig CoiUroll; deruti Doctorerne Svedelius och Sven Almqvist, Prosten Almgren samt Pastor Primarius Doctor 'Wallin instämdt; och Herr Professoren Doctor Thyselius har anfördi: att då det iqjö Lagutskottets Bet ånknnåeit'. åcke är Städernes borgare medgifvet afsäga sig det dera genom Rådmansvalet visade förtroende, eller tillskyndade besvär; då Rådmans Lönen i de mindre
Lån underdåniga hemställan om Vakt vid LandsCanzliet och LandsContoiret derstädes; om inköpande och inredande af en byggnad till Samlings-rum för Hedervärda BondeStåndet samt Riksens Slånders Utskott och deras Canzlier, m. m.; i anled - Den 27 Maji f, m. ning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående Handlanden A. II. Lorents ansökning om Skatteköp af några lågenheter under Elfsborgs Kungs Ladugård; om Allmogens i åtskillige Härader af Malmöhus Lån dagsverks-skyldighet till Flyinge och Dahlby Kungs-gårdar; i anledning af Kongl Majda Nådiga Proposition rörande de så kallade Schlegelska köpe-godsen i Halland; om sökt utbekommande af aflidne Abbe Voglers pension ; angående Landshöfdingen Grefve Axel von Rosens underdåniga ansökning om befrielse från ansvars skyldighet i aflidne Kro noFogden Grönvalls balance; i anledning af framlidne CommerceRådet J.
Jag tror således, att man här kan hafva en slags jemförelsepunkt att fästa sig vid, för att lösgöra sig från den idé-association, som är en följd af gamla vanor och inrotade tänkesätt och hvarigenom mången, som ej närmare tänker på saken, tycker, att det gerna kan förblifva såsom det är och af ålder varit häfver. Jag styrkes i denna min tro af det yttrande, som en värd ledamot afgifvit för bifall till Betänk. Jag tror, att denna ärade ledamot icke tillräckligt begrundat de förhållanden, hvaröfver han yttrat sig. Ilan har antagit, att motionärerne och de, som här talat för återremiss, hafva en falsk upfattning af arbetsklassens verkliga sinnesart m. m. Med anledn. häraf ber jag att få nämna, att jag haft beröring med många hundra, ja tusende af denna klass, hvilka icke äro underkastade husaga, nemi. fabriksarbetare, och jag har icke kunnat finna, att de på något sätt äro sämre än de, sorn stå under legostadgan, men väl har jag tydligen förmärkt, att det måhända icke finnes en enda af de sednare, som icke i hemlighet hysa agg till den styrkans rätt, som lagen gifver husbonden, och detta förhållande har utgjort det egentliga motivet hvarföre jag vid denna ltiksdag för 3:dje gången väckt förslag om uphäfvandet af denna qvarlefva från mindre uplysta tider. Detta motiv har dock icke varit det enda, ty det har ganska mycket blifvit förstärkt af de mångaexempel på missbruk af ifrågav:de makt, som erfarenheten, tvärt emot hvad Gr. Löwenhjelm tyckes föreställa sig, gifvit och gifver oss vid handen. Det är bekant och äfven ledt i bevis, att flere af de mord, som blifvit begångna på de sista 20 åren, härrört från hämndkänsla och djupt rotad förbittring hos tjenare, som blifvit af sina husbönder misshandlade. Detta var anledmn till ett för 20 år sedan begånget mord å husbonden inom en borgerlig familj här i staden; detta var äfven anlednm till ett mord å en possessionat boende 3 mil härifrån, som skedde för några få år sedan.
När pånyttfödelsearbetet börjar och grunden till det nya statsskicket skall läggas, drista * sig också de “ hedervärde “ att framkomma med en ödmjuk hemställan om en något mindre ensidig fördelning af skattebördorna. De begära inga friheter för sig sjelfve, ty de tro, att fosterlandet behöfver dem, men de tro också, att fosterlandet lika väl behöfver de dittills befriade klassernas bidrag, och det är om dessas utgörande de tillåta sig att väcka förslag. När man nu i bondeståndets protokoll från den tiden genomgår de i denna fråga fal da yttrandena, måste man ovilkorligen frapperas af den i all sin enkelhet dock så bestämda form, hvari de framställas. Man märker genast, att det är en länge begrundad öfvertygelse, som här kommer till orda, och att de, som frambära denna öfvertygelse, är o allt för lifligt medvetne om dess berättigande, för att de skulle anse sig behöfva försvara den med något vidlyftigare ordande om hvad som för dem icke kunde vara något annat än en tydlig och sjelfklar sak. Under ' sådana förhållanden finner man det också helt naturligt, att en Anders Danielsson och de med honom samverkande icke funno sig omvände ens af några advokatoriska diktamina till höglofliga ridderskapets och adelns protokoll, huru kategoriska dessa än å andra sidan voro. Som bekant var det under sjelfva de vigtiga öfver-läggningarne om den nya regeringsformen, frågan om en jemnare fördelning af jordskatterna 1809 först väcktes inom bondeståndet för att sedermera fullföljas af enskilda förslagsställare. Ridderskapet och adeln ansågo sig imellertid endast behöfva åberopa befintligheten af status^ quo, det enda argument, som för öfrigt står till att göra gällande, när det blir fråga om att försvara en gammal orättvisa. Samma argument får ju också ända in i vår tid allt jemnt för samma negativa ändamål spela samma hufvudrol.
Hus måste rifvas och flyttas, samt ersättning gifvas för hvälfda Källare, Jord in. in., jemte de betydligare utgifter för upp-' förande af Stadens Kyrka samt andra nödvändiga Publique Byggnader, tages i étt noga öfvervägande, vår anhållan beVilijas, och icke anses för ett obehörigt tiggeri, utan som en rättvis gärd af Staten, för att hjelpa ett lidande Samhälle, hvilket i en framtid mångdubbelt ersätter denna uppoffring.’’ Och sedan Bevillnirigs-Utskottet, uti häröfver under den 18 sistlidne Maj afgifvet betänkande tillstyrkt fortfarande till innevarande års Slut af den lindring i Bevillningen, söm i Förordningen af den 28 April 1810 blifvit Uddevalla Stad bevilljad, men förklarat sig ej tillkomma någon handläggning, i afseende på den väckta frågan öm Stadens rättighet att återfå^, hvad den skall efter 1812 Fernia Dand, JFjerde Afdd. 23, 24, års i78 Den 25 Julii års Bevillnings-Stadga för mycket eriaggt; så har Vällofi. Borgare-Ståndet, genotn ProtocollsUtdrag af den 29 sisilidne Maj, remitterat, ärendet till Stats-Utskotfet, likasom Hedervärda Bonde-Ståndet medelst Extractum Prt>- tocolii af den 25 i nyssberörde Månad, under förklarande, att Hedervärda Ståndet bifallit Höglofl. Revillnings-Utskottets härofyan anförda tillstyrkan, förvist frågan till Stats-Utskottets utlåtande, i livad den rörer återfående af de förr erlaggde medel. Af de till StatsUtskottet tillika öfverlemnade handlingar befinnes att Kongl. Maj:t aldraförst genom Resolution af den 12 Mars 1807, uppå Uddevalla Stads, genom Kongl. Majtts Befallningshafvande i Götheborgs och.
Föredrogos och lades till handlingarne Stats-utskottets, den 6 dennes på bordet lagda memorial: N:o 222, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 195; N:o 223, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 197; samt N:o 224, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 199. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-utskottets, den 6 dennes på bordet lagda utlåtanden: Prot.-utdrag den 8 Juli J8A8. 515 N:o 225, i anledning af väckt motion, angående rättighet för tiondegifvare i Skåne att få lösa den till Stockholms allmänna barnhus anslagna kronotionde efter markegångs-pris, med tillökning af i lag stadgad forsellön; N:o 226j i anledning af väckt motion angående afskrifning utaf arrende-skillnads-ersättning, ådömd sterbhusdelegarne efter bonden Matts Andersson, i egenskap af arrendator af indragna bataljons-predikants-bostället Forssa; och N:o 227, i anledning af väckt motion, dels om återgång till soldat-rotar vid Westmanlands regemente af från dem indragen spanmål, och dels om anvisande af spanmål eller deremot svarande lösen, åt en del rotar vid samma regemente. Från Högv. Preste-ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-utskottets memorial N:o 219, med förslag till sammanjemkning eller voterings-proposition i anledning af riksståndens skiljaktiga beslut, rörande inlösen för statens räkning af framlidne kansli-rådet Sandels manuskript-samlingar. Ståndet vidblef sitt beslut och gillade den i memorialet framställde voterings-propositionen. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänkanden: N:o 97, i anledning af gjorda anmärkningar vid handelssamt fabriksoch handtverks-ordningarne af den 22 December 1846. Bifölls, med undantag af följande punkter: Handels-ordningens 24 §.
Den, Ilvars hela timliga välfärd är pä spel, torde med skäl kunna anses komma i en ganska vådlig ställning, om hans heder, egendom, med ett ord hela hans timliga välfärd skulle göras beroende af djerfheten atl begå en ed. Del vore visserligen mycket ä detta fall alt yttra, men jag slutar med den förklaring, alt jag för inia del anser lill och med tvifvelaktigt, huruvida del innefattar någon rimlighet, att, såsom vid edgång inträffar, lenina tillfälle alt i ord eller gerning sätta själens välfärd på spel för någon timlig eller verldslig fördel. Uppå derefter framställd propos., blcf Frih. Cederslröms motion, jemte Hr Ribbings i anleda, deraf afgifna yttrande, till LagUtsk. remitterad. Hr Ge y ers t ani, Joli. Henrik, hade inlenmai följande: Dä jag säkert känner, all Brukspatron G. E. af Geyerstam, som blifvit invald lill ledamot af BaiicoUtsk., för närvarande vistas vid Uddeholm i Wermland, och således är ulursländsatt alt uppfylla Bidd.Ordn:s föreskrifter, men deremot kanner, all hail är sinnad att återkomma hit till riksdagen; sä får jag della vördsamt anmäla lill E. Ex. Hr Gr. o. Landtm. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yltrade, atl B. o. Ad. torde finna det någon annan åtgärd i anledning af denna anmälan ej vore ali vidtaga, än att densamma infördes i prot. Derefter liltkännagaf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att Hr Lagerhjelm, Pehr, begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet frän sin befattning såsom ledamot af Const.Ulsk., hvarföre, och enär 23 § Ridd.Ordn. stadgade, all dä ledighet beviljats, val bör ske af ny Utsk:sledamot under ledighetsliden, II. Ex. anmodade Hrr Elcctorer att, dä de nästa gäng sammanträdde, äfven utse suppleant för Hr Lagerhjelm under förenämnde lidafäme veckor. Hr Ribbing, Bengt:
Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, anses Iiikets Ständer hafva beslutat, att omförmulda § 33 shall hafva följande, af Borgare-Ståndet antagna lydelse: ”Beväringsskyldig eller legokarl, som, i afsigt att undandraga sig beväringspligten, rymmer eller afstympar sig någon lem, skall uti krigstid i sitt ställe och pä sin bekostnad sätta duglig karl; men i fredstid skall af honom erläggas ett belopp, svarande emot årets vapenöfnings-frihets-afgift.” Sistnämnda omröstning liar utfallit med 59 ja emot GO nej: och hafVa således Rikets Ständer beslutat, att § öij i oftaberörde författning skall hafva den lydelse, hvarom nej-propositionen förmäler; derom samtlige Riks-Stånden härmed vördsamt underrättas. Stockholm den '28 September J8G0. STOCKHOLM, tryckt hos A. L. NORMAN, 1860. Lay-tllsUoltels Memorial .Y:o SS. I JM:o ÖS. Ank. till Exp.-Utsk. cleo 6 Okt 1860, kl. 10 f. m. Memorial, i anledning af Riks-Stånders skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o 48, innefattande svar å återremisser af Utskottets Betänkande N:o 35, i fråga om antagande af ny Kon kurslag samt nya lagar angående boskilnad och urarfvagörelse. Enligt protokolls-utdrag, som till Utskottet ankommit, hafva de genom Utskottets förenämnda Utlåtanden för Rikets Ständer framlagda förslag till ny konkurslag samt nya lagar, angående boskilnad och urarfvagörelse, blifvit utaf Högv. Preste-Ståndet vid föredragning af Utlåtandet N:o 48, afslagna, hvaremot öfrige tre Riks-Stånd hifallit sistberörda Utlåtande oförändradt i alla de delar, öfver hvilka dessa Riks-Stånd haft att meddela yttrande.
Till alla de sedlar, sorn, i följd af Rikets Ständers vid denna Riksdag fattade beslut, komma att erhålla t n förändrad lydelse, användes färgadt, så kalladt lamelleradt papper, enligt de inför Riks-Stånden dera företedde prof; varande Banco-Fullinägtige dock obetaget , att, före sedel-utgifningens början, låta detta papper erhålla den ökade förbättring, som ytterligare vunn^ insigter kunna föranleda. Genom denna redaction skulle 2 mom. af denna punkt alldeles utgå. 8: te Prrnktenv Bifallen,' med allenast den, efter inbjudning af Bonde-Ståndet, beslutade förändring, att Riksgäldsvaleuren i vattenstämpeln ej utsättes, samt att, i följd deraf, orden: ”uti hvilket papper sedlarnes Riksgäldsvaleur bor finnas utmärkt” komma att utgå, Bifallen. 7;de Punkten, fide Punkte». Bifallen. Side Punkten. Bifallen, endast med den förändring, att mom. d. skall erhålla följande lydelse: ”alt i sedeln utsättes, så väl dess valeur i Banco , som det belopp i silfver, hvarmed den inlöses.” 8:de Punkte». Bifallen, B otr gare Ståndet. b) att de, vid utfärdandet, bokföras till numer och datum, på sätt nu tillgår med transportsedlarne; c) att alla sedlar, till och med å 6^ Rdr 32 sk.