Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den andra delen omfattar stycket fr. o. m. orden Bland de i 34 § t. o. m. orden och Undervisning swerken & c (sid. 64). Den tredje delen omfattar stycket fr. o. m. orden RiksdagsOrdningens 61 §. (sid. 64) t. o. m. orden i HufwudStaden. (sid. 65). 65—70: Greve A. G. Mörners memorial, egenhändigt skrivet, men ej undertecknat. Till grund för professor Faxes i protokollstexten refererade yttrande ligger ett bland bilagorna inhäftat blad. å vilket tydligen Faxe själv nedskrivit sin mening. 80: Professor Faxes yttrande. Bilagan är egenhändigt skriven och undertecknad av författaren. Under Faxes namn har doktor Falk egenhändigt skrivit, att han »til alla delar» instämmer. — Jämte biskop Faxes egenhändiga yttrande förekommer bland bilagorna även en avskrift därav. 83: Överhovpredikanten LilljenwaUdhs yttrande, egenhändigt skrivet, men ej undertecknat. 106: Greve A. G. Mörners hälsningstal, egenhändigt skrivet av talaren. Till grund för protokollets referat av borgmästare Ullbergs anförande ligger en av Ullberg skriven och undertecknad text på ett blad bland bilagorna. Tillägg till 1810 och 1812 års konstitutionsutskotts protokoll 815 VII. Hänvisningar för sid. 5—144 till publikationen »ConstitutionsUtskottets Memorialer och öfriga Expeditioner vid Riksdagarne 1810, 1812 och 1815». Följande delar av texten å sidorna 5—144 i denna volym återfinnas i publikationen Constitutions-utskottets Memorialer och Öfriga Expeditioner vid Riksdagarne 1810, 1812 och 1815, Stockholm 1902 (nedan citerat C U M 1810—1815): Å sid. 5—6 stycket fr. o. m. orden Sedan Riksens Högloft.
Uti 1812 års Riks - Stat är denna inkomst påräknad till 1 0,000 R:d om året, deruti Stats - Utskottet icke funnit någon tillökning kunna äga rum, så länge Contractet med Städerna fortfar och hvilket först med år 1817 upphör; hvarföre Utskottet nu upptagit lika summa, eller iOjOOtfc 25:0 Båkoch Lofs - Afgifterna. Dessa erläggas, enligt defl år i79H utfärdade Taxa, af alla så utsom inländska Fartyg. Uti 1812 års Riks - Stat påräknades dessa medel, likasom år 1809, till 16,000 R:d. Denna inkomst liar under de sednare åren vida öfversiigic detta belopp, hvilket likväl Den 1 % Juni härrört af ett starkare til* lopp af Utländska Fartyg, jemte större Convojers an. komst i Bohuslänska skärgården, sorn varit en följd äf den allmänna handelsställningen Europeiska Staterna emellan. Efter ett återvunXiet allmänt fredslugn och Continental Systemets upphäfvande formodar Stats - Utskottet, att en tillökning häri af 4000 R:d om året torde kunna påräknas, och på hvilken grund XJtskottet nu upptagit denna inkomst till so,ooo, 26:0 Controll * Stämpel* Medel. Detta är en afgift, som erlägges förControllen ådruld-. Silfveroch Tenn - arbeten, enligt derom utfärdade Författningar. Ar 18 t* påräknades härföre, likasom år 1809, 2000 R:d; och till någon förhöj, ning uti beräkningen deraf, har Stats - Utskottet nu icke fuunit någon anledning för han - Den ia Junit handen, hvadan den alltså upptages till enahanda belopp eller aooo^ 57 Handtverksmäns Ger: ningsören. Dessa böra, enligt g <§. i Riksdags - Beslutet af den 23 Mars 1604. och Kongl. Pia» catet af den g
Hans satt i gungstolen, det var hans vanliga plats, men jag slog mig ned på en stol borta vid kakelugnen; därifrån kunde jag bättre se mattan än från emman, där jag annars brukade sitta. Jag minns, att jag var mycket tankspridd den kvällen; jag kunde inte tänka på annat än mattan. Jag hörde knappast på hvad Hans talade om, jag satt hela tiden och njöt af, huru den nya mattan hade förvandlat hela rummet; den gaf det hela liksom en mera förnäm prägel, nu kunde man riktigt se, att man var hos folk med skönhetssinne och aktning för sig själfva, tyckte jag. Men besynnerligt nog gjorde jag den iakttagelsen, att ätven Hans hela tiden höll sina ögon fastade på mattan. Han tänkte kanske inte alls på den, visste kanske inte ens, att han såg på den, det var väl bara därför att hans ögon ej voro vana att se den, som de omedvetet drogos dit bort, men det förvånade mig litet i alla fall. Den kvällen sutto vi ovanligt länge inne i salongen, och det var inte Hans, som gjorde uppbrott. » Ibland, dä min man hade brådtom och behöfde sitta uppe länge vid sitt arbete, lät han bädda åt sig pä soffan i sitt arbetsrum, för att inte jag skulle bli väckt, då han gick och lade sig. Så var det också den kvällen, och vi sade hvarandra god natt vid elfvatiden. Jag låg vaken ganska länge och funderade på, att det bestämdt varit en stor dumhet af oss att köpa mattan vid ljus; tänk om färgerna toge sig helt annorlunda ut vid dager och ej harmonierade med möbeltyget? De klarröda buketterna skulle kanske alls inte passa ihop med den mörkare röda ripsen på soffan och stolarna. Nåja, i värsta fall kanske jag kunde få byta om, och det kunde nog ske, utan att Hans behöfde besväras med några överläggningar. » Min första tanke, då jag vaknade om morgonen, var mattan. Tack vare kvällens nattvak hade jag sofvit längre än vanligt; klockan var redan öfver åtta. Jag steg upp och började kläda mig, men jag fick ingen ro för mattan. Hur i all världen skulle den la sig ut vid dager? Jag kunde inte stå emot min nyfikenhet, och klädd i underkjol och kamkofta öppnade jag sängkammardörren och tittade in i salongen.
V id ytterligare föredragning äf i:o Riksdagsfullmägtigens för Währie och Bjerke Härader i Elfsborgs Eän, Bengt Anderssons Memorial, angående någon lämpelig ersättning - Den 25 Maj. 3 3 S bung till de Hemmansagare i nämnde Härad, Sorn, förmedelst den vid Götha Eif belägna insjöi Hällsjön hallad, årligen skola lida befydelig skada på sina derintill gränsande inägor; 2:o Daniel Anderssons från Upsala Lärt Memorial angående 50 pvoCerits förhöjning i arfvodet för Eullmägtige i Riksens Högloft. Stan' ders Banque och Riksgälds-Contoir; Blefvo dessa Memorial, jemte hvad deri vordet tillagdt och erinradt, remitterade, det förra till Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskottet och det sédnare till .Statsoch Banco-Utskotten. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. ■ S. D. V id föredragning af Stats-Uiskottets' sedan den 16 dennes på bordet hvilande och den 1 s> Maj afg.ifna Betänkande i anledning af Handelshuset här i Stockholm J. C. Muller 8c Comp:s ansökning om tillgodonjutande af den, vid i8ta års Urtima Riksdag , Handelshuset vilkorligen beviljade liqvid för 7 st. Obligationer uti Svenska Rikslånen i Brabant, beslöt Hedervärda Bonde-Ståndet , att, i anseende till vid Betänkandet gjorda anmärkningar, återförvisa ärendet till StatsUtskottet, som af dessa anmärkningar skulle erhålla del, för att med nytt utlåtande inkomma. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin# l)en 2 2 Maj. S. D. Af ett nu uppläst ProtocoIIs-Utdrag föf den 8 Maj, inhämtades, att Vällofl. BörgaröStåndet, med bifall till StatsUtsjcottets d. 2 G April afgifna utlåtande, rörande det Lån 3 20,000 Rd:r» som En af Rikets Herrar, f. d. General Gouverneuren tn. rn.
Beståndet af denna realisation måste grundas på allmänhetens rediga och sanna begrepp om myntförhållanden, och jag tror icke alt ett sådant säkert begrepp kan bibringas den stora allmänheten, förrän den ser silfret komma i rörelsen. Så länge detta ej skett, föreställer sig allmänheten, att de papperslappar, hvilka såsom mynt begagnas, äro det verkliga myntet och icke blott representanter deraf, och drager deraf den slutsatsen, att vid påkommande behof intet är enklare, an att så mycket som påfordras öka detta mynt, hvilket allmänheten föreställer sig lätt verkställbar!, allenast man har lumpor och trycksvärta. Jag anser detta skäl vara af yttersta vigt, och det är icke först nu jag börjat tänka derpå, utan jag bar efter flera års begrundande allt mer och mer stadgat min öfvertygelse ora dess fullkomliga riktighet; och huru många garantier än må vara bestämda för beståndet af vårt myntväsende, tror jag likväl, att en väsendtlig beståndsdel fattas, så länge man icke i rörelsen ser annat än pappersmyntet. Att Utsk. i öfrigt icke haft några väl grundade skäl att för sin framställning anföra, derom kan man öfvertyga sig, om man vill undersöka haltlnsheten af dem. Utsk. funnit sig nödsakadt att andraga. Så t. ex. finner man anfördt, att det skulle vara betänkligt, att i en tidpunkt, då åtgärder måste vidtagas, för alt genom köp från utrikes ort af silfver förstärka bankens metalliska cassa, genom ifrågavar. sedlars indragning uttvinga silfvermyntet i allmänna rörelsen. En hvar torde känna, att dessa silfverköp varit påkallade af omsorgen att för framtiden göra bankens säkerhet så otvifvelaktig som möjligt, men att de icke varit föranledda af något för handen varande behof, och att det troligen icke finnes någon bank i hela verlden, som i afseende på förhållandet emellan valuta och utelöpande sedelstock, står på så goda fotter som vår statsbank. Vidare har Utsk. nödgats tillgripa ett annat skäl, som är fullkomligen grundfalskt, då Utsk. sagt, att allt det silfvermynt, som i rörelsen går förloradt, utgör en förlust för banken.
Så, som det nu är, rusa alla dit, icke för skolans skull, utan för att på denna genväg komma till goda pastorat, genom ett språng hoppa öfver alla svårigheter samt undvika den visserligen besvärliga, men både för personen och tjensten Eih. till R• St. g Allm. Besv.- och Occon.-Utsh. Betänkande N;o 9?. nödvändiga vandringen från de lägre till de högre Lefattningarne. Professor Geijer liar anmärkt om den filosofiska magister-graden» ”att de ”’3;ne prestårsnieriterna för densamma utgöra ofta den stora medelmåt”tans heta kallelse till denna värdighetens efterfikande.” Detta yttrande kan med ännu större skäl lämpas på den förhöjda tjenstårsberäkningen. Månne väl undervisnings-verket af densamma dragit den väntade fördelen? Härtill har Kongl. Läroverks-Comiteen svarat bestämdt nej, och deruti lärer hvarje competent domare instämma. Någon hvar vet» att våra Skolor i allmänhet just icke stå serdeles högt i opinionen;■—att de äro få, som tillvunnit sig något större och allmännare förtroende samt att privata UnJervisnings-anstalter blifva mer och mer anlitade. Öfver-Ståthållaien skrifver i sin sista femårsberättelse, '”att antalet af lärjungar "uti de högre Lärdoms-skolorna i Hufvudstad en under de senare åren i ”märkbar raon aftagit;” men att deremot flera enskilda inrättningar derstädes uppkommit, såsom Hillshn Skolan med 8g elever, Palmgrensmed 60, Nordblads med 22» Thufstrups med azjd Horster» med 45, Albenii med 20 gossar, summa 260. I landsorterna likaledes arne Lyceer i bredd med många pensioner. Detta allt talar icke till förmon för dé förhöjda tjenstå ren vid de offentliga Läroverken.
skall tillåta en medlem af det otäcka könet Den, som icke ville hålla sig tyst under artaga till orda i densamma. J a g skall fatta betstimmarne, placerades i ett ensamt rum mig så kort som möjligt och icke länge taga eller tillsammans med två äldre herrar, hvarvare sig edert eller edra läsares tålamod i af den ene var döf. Icke alla ha en dylik anspråk. bromsinrättning att tillgå, men har man det, I numret af Idun för den 2 2 februari stod gör man klokt uti att använda den. Det att läsa en märklig artikel angående de vid är omöjligt att — som somliga kvinnor på- järnvägen tjänstgörande fruntimrens ställning. stå — • » arbeta lika bra, fastän man talar. » De kvinnliga medlemmarna af mitt hus hafva J a g nämner med särskildt eftertryck denna gjort mig uppmärksam därpå. J a g må säga, omständighet, emedan det är deu sak, som att innehållet intresserade mig på det högsta, nästan mest af allt lägger sig hindrande i och i egenskap af en afskedad gammal byrå- vägen för kvinnors användande vid större chef, som på sin tid haft ett stort antal ämbetsverk. Detta oupphörliga småprat om kvinnor att kommendera (ber om ursäkt för kläder, fester, släktingar och bekanta måste ordet! ), må det tillåtas mig att yttra några lämnas vid hemmets dörrar och aldrig tagas ord i frågan. J a g ställer dem till den remed upp på ämbetsrummet. Det är hindranpresentant för det kvinnliga könet, som gede för arbetet och ytterst irriterande för den, nom er reporter så decideradt frambär sina som har sig tillsynen af arbetet anförtrodd. kraf på lika lön för lika arbete. Att, då man inträder i rummet, hastigt se J a väl! Däri är jag fullt enig med henne. spetsbitar och prof till balklädningar flyga H a r alltid varit det och alltid på mitt omned i bordslådorna eller höra sista dyningen råde och i den ringa mån mitt inflytande af ett fnissande skratt ljuda, under det alla sträckt sig arbetat på att tillförsäkra kvinskynda att intaga en passande ställning, är nan tillräcklig lön eller — närmare bestämdt föga uppbyggligt. J a g kände en postdirek— lika med mannen på de lägre tjänstetör, som hade fyra kvinnliga amanuenser. grader hon bekläder.
I anledning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets hemställan om jemnkning af Riks-Ståndens olika beslut, i fråga om Extra Roter ingen i Riket; och i anledning af Statssamt Oeconomie-Utskottens Utlåtande, dels om all jords lika beskattning, och dels om förändring i sättet för skatternes utgörande. <7:0 Anmodan till Expeditions-Utskottet, att, sedan Riksens Ständers Electorer utsett Lagmannen och Borgmästaren Jonas Ullberg, » att Den ii December t. m. 337 att i Embetet efterträda Riksens Ständers Justi tiae-Ombudsman, i fall han innan nästföljande Riksdag skulle med döden afgå, föreslå behörigt Constitutorial för bemälte Lagman till ifrågavarande befattning. 8:0 Beroende vid de öfrige Riks-Ståndens beslut i afseende å Lag-Utskottets Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, öfver Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående vidtagande af en ytterligare anstalt till förekommande af Fångars flykt. g:o Läggande till Handlingarne af nedannämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: Constitutions - Utskottets: I anledning af återremiss på Utskottets Utlåtande öfver ett i 26 §. af Justitias-Ombudsmans-Intructionen föreslagit tillägg. Stats-Utskottets: I anledning af Riksens Ständers Revisorers år 1820 gjorde hemställan, rörande Spannemåls upphandling i de orter, der klen skörd, inträffat; angående Intraderne från Ön S:t Barthelemy; rörande Assistance-Contoiret; i fråga om undersökning rörande utgifterne vid Garliizons-Sjukhus-byggnaden i Stockholm; och i fråga om Arrende-Spannemålens utgörande för Kungsgårdar och derunder lydande Hemman. Ridd. o. Ad. Prof. XI. Band. n. Afd. 22 338 Den 21 December e. m. Statsoch Bevillnings-Utskottens:
Jag föreställer mig ej, att ett snille (yngling eller man) i harmen öfver att ej få utbilda sig till Lärdomsidkare eller Statsman, blir en duglig Handtverkare, och ej att denna sednare, genom bristande skydd eller allmänna hjelpemedel för sitt handtverk skapas till en god författa - 8o Den 6 Junii e. mi re eller en duglig embetsman. Det tillhör Stater. at. bereda och vidmagtbålla medei till utbildande af olika anlag till olika slags gagn i Samhället; ej att genom tvångsmedel, truga den ena medborgaren till ett mål, den andra till ett annat. Då den af Höglofl. Allmänna Begvärsoch EconomiUtskottet, uti dess nu upplästa Betänkande, föreslagne redaction af stadgandet uti ifrågavarande §■, långt ifrån att åsyfta något förändradt resultat vid stadgandets tillämpa ning, endast bestämmer en vilkorlig föreskrift för vederbörande SkolLärare att för meddellösa ynglingar, som önska inträde vid Läroverken, söka bereda tillgångar för underhåll under läroåren, så vågar jag, uppå de skäl, jag åfvan haft den äran anföra, vördsamt anhålla om Betänkandets återremitterande. Bilagor till PleniProtocollet för den 11 Junii, förmiddagen. N:o i» Grefve Spens, Carl Guftaf:
Denna författning upphäfdes likväl helt och hållet 1773, och sedermera hafva förmånerne för den inhemska Jordbrukaren endast bestått uti den skillnad i Tull-afgiften , som efter Sädesprisernas olika förhållande varit utsatt vid införsel af utländsk Säd. Englands utvidgade Fabriksoch Handelssystem torde också svårligen medgifva ett annat förhållande, och gör dess exempel föga lämpligt till andra folkslag, som ej äro i samma belägenhet. Men det är icke mindre märkvärdigt, att oaktadt den farhåga Regeringen der, mer än annorstädes, måste hysa för uppkommande brist, har man likväl aldrig försökt att genom allmänna förråder förekomma den. Tvärtom har resultatet af en undersökning, som hölls i anledning af den brist och dyrhet å lifsmedel, som år 1800 ägde rum, blifvit det, att ali Lagstiftande åtgärd, vid dessa ämnen , ansågs 0- 363 Den 31 Mars. tjenlig.' Hertigen af Portland, dåvarande inrikes Minister, utfärdade ciiculairer till styresmännen i aila provinser, hvaruti han, såsom det bästa medel att minska bristen och dyrheten, endast anbefallte dem att kraftigt vidmakthålla Lagarna om fri handel med lifsmedel och deras obehindrade transport ihan en ort till en annan, samt i detta afseende skydda personer och egendom. Då Magistratspersoner i staden Nottingham tillsände samma Minister en Subscriptions-lista, som de mest ansedde af stadens invånare hade undertecknat, och sorn hade till föremål att genom inköp al utländsk spannmål öka tillgången deraf, svarade han, att han ville med nöje med 300 P. St. deltaga i subscription, men med det uttryckliga vilkor, att den sålunda anskaffade Spannmålen ej skulle utbjudas lör mindre, än den på stället i Nottingham kostade, så framt ej spannmålspriserna i allmänhet folie, i hvilket fall den skulle försäljas till det pris, som kunde på torget för densamma erhållas. Detta förhållande stod i öfverensstämmelse med den i England dagligen allt mer och mer stadgade öfvertygelsen, att det bör såsom en orygglig administratifprincip antagas, att Regeringen ej bör taga någon befattning med anskaffandet af lifsmedel, eller bjuda, till att styra priserna derå.
Ex. hade ansett sig böra framställa propos. till grundlagsenlig! godkännande af alla tre punkterna i ett sammanhang, då Ulsk. sålunda yttrar sig: ”På de flera ofvanandragna skäl <Scc. får, såsom ”ett helt, af inbördes oskiljaktiga delar bestående förslag, ”hvilket fördenskull måste i ett samband antagas eller för”kastas, Constit.TJlsk. härmedelst, till grundlagsenlig åtgärd, ”vördsamligen öfverlemna följande hufvudsakliga ändringar ”i nu gällande Tryckfr.lag;” hvarefter de trenne punkterna följa. Hr von Hartmansdorff: Då här endast yrkas tvenne meningar, är det likgiltigt, hvilkendera som kommer i jaeller nej-propos:n. Mig synes således, alt R. o. Ad. onödigtvis förspiller sin tid med tvisten derom. Förliden gårdag voterades öfver ett grundlagsförslag på samma sätt. IJti ja-propos:n infördes Utsk:s förslag och i nej-propos;n den dervid gjorda anmärkningen. Vill man nu deremot i japropostn intaga den gjorda anmärkningen, att indragningsmagten skall afskalfas, men juryn bibehållas, så går det också an; men ingalunda att åtskilja punkterna uti rnemor. af det skäl, som Hr Gr. o. Landtm, ur meraor. uppläst. Jag hemställer således, om vi ej må komma till den votering, som lärer vara oundviklig och som jag nu begär, på det vi ej måtte uppehålla oss med en tvist, som till intet tjenar. Frih. Boye: Den argumentation , Frih. Ehrenborgh framställt, grundar sig helt och hållet på sammanblandningen af 2:ue olika beslut. Annat är det beslut, vi fatta nu, och annat det, vi skola fatta vid nästa riksdag, då fråga blir om förslagets antagande. Nu, då fråga är om hvad vi vilja antaga såsom vår samfällda mening, måste först propos. framställas till antagande af Utsk:s förslag och sedan öfver anmärkningarna. Sådan var min erinran i går, och jag kan icke vara så inconsequent att i dag frångå, hvad jag i går yrkade. I öfrigt underkastar jag mig hvilken propos.
Detta kan han deremot icke här, då hans tillgörande efteråt är underkastadt granskning. En person kan vidare åtaga sig att vara ledamot af en domstol, hvars dom är underkastad den strängaste undersökning, då denna domstol har bestämda lagstadganden att gå efter; men jag tror icke att någon person kan vilja vara medlem af en domstol, som hvarken har den ena eller andra af dessa fördelar, en domstol sorn skall dämma godtyckligt och likväl vara underkastad ansvarighet för sin dom. Motionären säger (jag har redan upläst denna mening, men får derpå ytterligare fästa upmärksamheten): ”politiska åsigler må dervid, under ingen förevändning tagas i betraktande”. Om man sjelf sett eller genom läsning förvärfvat sig kännedom om tidehvarf af politiska strider, så bör man lätt hafva kommit till 236 Den 17 December f. m. klarhet derom, att partisinne, hat, personlig ovänskap vid sådana tillfällen mycket lätt förkläda sig under de vackra namnen : fosterlandskärlek, ridderlighet o. s. v. så fullkomligt förkläda sig, att sjelfva den person, sorn handlar efter de förra mindre rena bevekelsegrunderna, sjelf fullt och fast tror sig handla endast efter de sednare ädla och vackra. Men finnas då dessutom icke några andra strider än politiska? — Hafva vi icke en annan tvistefråga, som växer i betydelse med hvarje dag, som hotar med kommande förvecklingar, och som äfven kan föranleda orättvisor, ja kanske redan föranledt dem, ■— den religiösa. — Säkert är att så länge menniskor äro menniskor och skola tillämpa en sådan lag, som den nu föreslagna, måste den föranleda orättvisor. Men, säger motionären, låtom oss gripa verket an! låtom oss icke se spöken på Ijnsa dagen! — Nej låtom oss störta blindt in i trasslet och svårigheterna med den i 13 § föreslagna eden till bindel för förståndets ögon! Ty eden eden den skall Ingna allt och borttaga alla faror af förslaget!
Il:dr 28 sk. 2 r:st., skulle komma att drabba meranämnda årliga statsanslag med 5,588 Ridr 25 sk. 5 r:st. 5 men då Kongl. Majit, i Dess till kollegium allåtna nådiga bref den 26 nästlidna Januari, angående verkställandet af de detta år nödiga reparationer å förberörda kronans hus och byggnader, förordnat, att af nästa års statsanslag borde bestridas hvad som ännu behöfdes för uppförandet af den nya landshöfdingeresidens-byggnaden i Östersund, nemligen, sedan Kongl. Majit den 20 Maj nästlidet år beviljat 15.000 Ridr och enligt högstberörda Dess nådiga bref den 26 Januari detta år 10.000 Ridr, en summa af 6,936 Ridr 24 sk., utgörande tillsammans 31,936 Ridr 24 sk. banko, eller det belopp, hvartill hela kostnaden, jemlikt kollegii underdåniga utlåtande den 14 Maj 1845, blifvit af Öfver-Intendents-embetct beräknad, och genom anlitande af detta statsanslag jemväl för nu ifrågavarande betydliga reparation å Wadstena slott, återstoden deraf tilläfventyrs skulle blifva alltför otillräcklig för de öfriga å kronans hus och byggnader behölliga reparationerna, hade kollegium lill Kongl. Majits nådigste bepröfvande undcrdånigst öfverlemnat, huruvida kostnaden borde bestridas af merberörda statsanslag eller nådig proposition till Rikets nästsammanträdande Ständer göras om ett särskildt anslag till besagda ändamål.
Län för löningsjord, som blifvit afträdd för jernvägs-anlägguingen emellan Örebro ecb Skebäck; Den 17 Janl e. m. 871 9:0 ang:de åtskilliga inom Götheborgs och Bohus Län belägna kronohohnars afgift.sfria uplåtelse till allmänt begagnande; 10:o ang:de beviljande för Myntverkets behof af ett räntefritt lån från II. St.:rs Bank å 50,000 Rdr Ernt; ll:o ang:de förvandling af en inom Färentuna Härad i Stock. bolms Län utgående skattetitel under namn af tegelved; samt 12:o ang:de pensionsrätt för Ofverjägmästaren Anders Henri’ Kasten. Äfvenledes föredrogs och begärdes på bordet K. M:s denna dag ankomna Nåd. Skrifvelse till R. St., med det af särskilde kommiiterade afgifna underd. utlåt, och förslag, ang:de åtgärder för befrämjande af en förbättrad skogshushållning. Uplästes ett af Hr Ehrenheim, Pehr Isak, inlemnadt så lydande memorial: I anseende till en förestående längre resa nödgas jag anhålla, att få, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, afsäga mig min plats i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. K. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Hr Ehrenheim. Högloft. R. o. Ad. åtskiljdes kl. på 3 e. m. In fidem protocolli Albert Munck. Onsdagen den 17 Juni 1857. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 2:ne prot.-utdrag för förmidd:s plenum samt pleniprot. för d. 27 sisth Maj. Gr. v. Rosen, Adolf Eugéne, upläste en så lydande motion: Då Rikets Högloft.