Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter anginge båtsmans-indelrnngen i Blekinge och Södra Möre, har Kongl. Majit, efter hvad ofvanberörde utredning gåfve vid handen, ansett de hemman, som dertill blifvit anslagne, vara hårdare betungade än hemman vid båtsmans-roteringen, helst om afseende jemväl fastades å det inflytande, skyldigheten att inom ett inskränktare område ständigt hålla fulltalig en större manskaps-styrka måste utöfva på rekryteringskostnaden, äfvensom å den tunga, som i fattigvårds hänseende framkallades af ett talrikare antal afskedade båtsmän och af utfattige eller atlidne båtsmäns familjer; men äfven nämnde orter emellan visade sig ett väsendtligen olika förhållande deruti, att jordeboksoch hemmansräntan, hvilken från båtsmanshåll^ icke inginge till Statsverket, utan tillfölle de rustande sjelfva, i Blekinge utgjorde för helt hemman endast omkring 15 Ridr, men deremot i Södra Möre härad för ett helt hemman af medelgod beskaffenhet uppginge till omkring 170 Ridr Rimt, under det att kostnaden för en båtsmans underhåll och beklädnad, enligt markegångs-taxorne, för åren 1856 och 1857 beräknats inom Blekinge till 114 Ridr 44 öre och inom Södra Möre till 99 Ridr 73 öre, så att, med iakttagande af rustningens olika fördelning på hemmantalet, kostnaden för båtsmans-indelningen å helt hemman utgjorde i Blekinge 187 Ridr 61 öre och i Södra Möre 153 Ridr 43 öre. Vid dessa förhållanden och då icke i något fall skäl syntes vara för handen, att den lindring, som kunde varda beviljad, bestämdes högre, än Förvaltningen af Sjö-ärendena föreslagit, likasom icke heller anledning förekomme att utsträcka densamma äfven till de 20 nya rusthåll, hvilka aldrig utgjort effektiv rustning, men tillfället att i sammanhang med en sådan lindring jemväl fullständigt ordna förhållandet med båtsmansbeklädnadens öfvertagande af Kronan, i enlighet med stadganderne i Kongl. Förordningen den 22 December 1848, icke borde Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 85.
Ständers samtliga Uiskott, stt, om ej dest mindre, hwäd icke dvrde förmodas, nägra nya ärenden, utom Konungens Egne Höga Propositioner, skulle frän ett eller annat as RcksSländen till nägot Urffotk wara eller bflswa hänwisade, samma Utskott sig dermed icke befattar, innan alla löre ofwannämude beflut remitterade mål först blifwit af ett sädant Utskott behö.lgcn utredde och desi yttranden deröiwer mrddette; hwliket äfwen härigenom skulle de RespektivMed - Ständen, till inhämtande af deras benägna bifall wördsamt och wänligen communiceras. vt supra. klx proiocollo keterston. Derefter gjorde Herr Landtmarskalken proposition till bifall ä Grefwe lviörner8 motion, att hädanefter inga nya frägor hos Ridderffaprt och Adeln mätte fä wäckaS, och till Utskottens handläggning remitteras. Ropades Ja och U7ej. Friherre Lisei von hollstein: Det ny§ upplästa Borgare-Ständets ProtocollsUtdrag körer en helt annan ftägaf nemligen, en anmodan till Utskotten att ej företaga nägra nya mäl innan de afgjort de äldre som till dem blifwit remitterade: jag kanner ej huruwida Ständen fattat nägot annat beflut rörande wäckandet af nya frägor. Jag skulle för min del hafwa ingen ting emot den gjorda motionen, allenast det finge stä öppet att wäcka rätt wigtiga frägor. Herr Silverstolpe, (rustak Abraham: Hwad ge tre Ständens beflut beträffar rörande detta sam - 452 Den 9 Jannar». pinne har detsamma redan j media Nowember H wäl ger om Depukationer som PrvtocttlS -Utdrag hljswit Rrdderffopet och Adrin meddeladt. Men jag instämmer till olla delar med Friherre 8n,LI, ott det ej bör kunno werka pä Ridderskap" och Adeln.
När dcrifrän afgä de dispositioner som ä Lf wcrstotlen ärv af Utskottet beräknade, eller för 1828 614,000 och 1829 .. 640,000 1,064,000 Äterstär en behällcn summa för ärcn 1828 och 1829, med 661,000 Och om man till denna summa lägger, hwad för 1827 blifwit till Riksgälds-Contoirct, säfom öfwcrstottcr, lefwcrcradt, eller omkring 236,000 R:dr, sä uppkommcr för ärcn 1827 med 1829 ett sammanräknadt nctto-öfwcrstott af 886,000 R:dr, eller oinkrilfg 61,000 R:dr mera än StatsUtstottct päräknat. Stockholm den 16 October 1829. Isa. Daiivon. Uti ofwanstäende beräkning instämmer jag helt och hältet; och dä äret 1826, med en mindre Tull-uppbörd, kunde lemna en bchällning af 460,000 R:dr, hämtar jag sä wäl deraf, som af Stals-Werkets ställning, att ännu 328 StatSoch V a n c o - U t sk o t t c n S ej has-a bchöst rcquirera irägot frän RikSgälds-Eontoiret af StatSbrist-suiiiman för innewarande är, anledning till den förmodan, att sammaiilagde bclMningcn för ären 1828 och 1829 stall östverstiga 65r,ooo R:dr. Stockholm forn ostvan. k. Reservationer. Af Herr von Haitwansclorfl', August: Emot Ntstottcns beslut, att i deN nu uppgjorda extra StatSrcgleringcn icke upptaga nästkommande lagtima Riksdagsår, får jag reservera mig.
Hvad denna del af anmärkningarne beträffar: så är det af Friherre Gederström upplyst, att, när extra Roteringen åtogs, Beväringen ännu icke var beviljad. Vid beslutet om Beväringen fastades i öfrigt icke något sådant vilkor, sorn Herr Riben påstått. Genom Beväringens tillkomst har tlock imedlertid iiändt, att tillgång på Manskap, utöfver extra Roteringens belopp, blifvit beredd till den grad, att hennes utgörande i annat ärv Manskap varder, enligt Herr Ribens eget med_ gifvande, för Lmdets försvar fördelaktigt. Och hvarföre skulle ej BondeSiåndet, enligt hans påstående, vi ja underkasta sig conscripi otten, orri extra Roteringen på blandadt sätt uigirtgep Det vore ju derföre, att dess Söner derigenom skulle blifva mera inskrifna, än om hela extra roteringen utgjordes i Manskap? Menotti nu en Här af Mana skap utrustades, utan erforderlig tillgång på hästar, så skulle ju följden blifva, att tropparne omkomma af brist på tillförsel och hvarjehanda förnödenheter, att den större afgången materned desto mera Manskap ersättas, och att utskrifnin' gen följaktligen också blefve betydligare. Di i48 Den ” October /. m, Arméen (värtom håde tillräckligt antal hästar, s3 tande dess förnödenheter lättare anskaffas och då skulle, på sätt de senare krigen utvisat, icke så stor manspillan äga rum. BondeStåodet skall följakteligen, om det handlar så, som Herr Riben befarat, just ådraga sig den olycka, det ville afböja. Jag kan för öfrigt icke finna, att denna fråga är ett juridiskt tvistemål, utan anser densamma såsom ett förvaltningsärende. Det vore i sanning besynnerligt, om de Statsbidrag , som i äldre tider blifvit till vissa behof anslagna, icke skulle, när dessa upphört, och andra i stället uppkommit, kunna användas till de sednare, ehuru de ej ifrån början varitftagne i beräkning.
Tänker man så på de sjukoch begrafningskassor, för hvilka personalen har att tacka makarne Boucicauts storartade donationer, på den kostnadsfria undervisning, som meddelas i vokaloch instrumentalmusik, i fäktning och engelska, på de gemensamma underhållningar, hvarmed kvällarne tillbringas, o. s. v., leder det hela tanken till ej blott en arbetschef, som i handling visat sig uppskatta satsen richesse oblige, utan äfven till en snäll och rar gammal pappa, som omhuldat och för framtiden sörjt för sina barn och till gengäld äfven blifvit afhållen och ihågkommen som få. * * Men å propos mat, få vi ej glömma den lilla festmiddag, vi i morgon skola inta på Maison Dorée. Vill ni äfven ha m:lle X. dit, så bör ni genast skrifva. Kom så gå vi ned i skrifoch lässalongen, en med konstverk och draperier luxuöst inredd sal, där livréklädda huissierer tassa öfver mattorna så ljudlöst som kammartjänarne i ett kungligt kabinett. Vill ni dessutom läsa, så finner ni där snart sagdt alla världens tidningar och uppslagsböcker. Ni är trött, och vi gå sedan öfver till förfriskningslokalen, där limonader, vin och tårtor serveras er alldeles gratis, utan att ni köpt för så mycket som en sou en gång, och där ni t. o. m. — ja, hvad blir ni här ej allt! • — kan bli vägd. Och för att ännu mer lägga glödande kol på ert hufvud trycker man vid utgången både Paris kartor, almanacker och Gud vet hvad i edra händer. — Men vi ha redan dröjt för länge, det börjar skymma därute. * * Och så äro vi ute igen i Parisgatans buller. Rue du Bac, den gata, till hvars rännstenar m:me de Staél bekände sig längta t. o. m. vid stranden af Genéversjön.
’ Jag tager för gifvet, att samma förslag, som hufvudsakligen gick derpå ut, att, till vinnande af tillräckligt utrymme för Vexel-Banquert, skulle, Läne-Banquen fa de rum BiksDisconren innehafver, kornrrt it till Herrar Fullmägtiges kännedom, men vet ej med säkerhet hvad mer eller mindre uppmärksamhet dervid blifvit fästad; likväl och med anledning deraf, att, som det förefaller mig, Banquens arbete ökar sig snart sagdt med hvarje dag, och trängseln följaktligen i samma mån medför ett menligt inflytande på arbetet, torde vidtagandet af nämnde förslag blifva en nödvändighet, särdeles som angelägenheten lärer fordra, att Disconlens Ombudsmän, sedan Disconteringen kommer att fortsättas för Banquens räkning, förses med särskildt rum, ej mindre till förrättande af sine Ambetsgöromål, än äfven för att kunna på stället förvara de handlingar, näfsan alltid af betydligt värde, som de esom* oftast och ibland längre tid föranlåtas hafva under sin vård.” ”Så väl för att få tjenlige och inom Banquens område belägne rum åt Disconten, som äfven för att hafva tillgång på särskilde samlingsoch nödige arbetsrum för Banco-Utskottet och. Banco-UttkotUts Eettlnkanden. 597 dess fördelningar, vid infallande Riksdagar, samt för Rikets Ständers Revisorer vid deras sammankomster, har jag tyckt bästa utvägen vara, att å Magazinshuset en våning tillbygg, cles, i likhet svarande mot våningen arne trappor upp i stora Bancohuset,’’ ”Om denna idée finnes antaglig, torde Herrar
Preste-Ståndet Hr Kontraktsprosten Tegnér, uli afgifven motion föreslagit det förtydligande i afseende på benämningen af de personer, hvilka, enligt ifrågavarande §, ega att för minderåriga barn tillgodonjuta afdrag i bevillningen, att efter ordet ''arbetskarlar” måtte tilläggas: vaf hvad benämning de i sådant fall för öfrigt vara må j” hvaremot Hr Doktor Sandberg uti öfver denna motion afgifvet yttrande, ansett det åsyftade förtydligandet lämpligare kunna ske derigenom, att efter orden ”bruksoch fabriksarbetare å landet,” tillädes: ”drängar, sjöfolk, arbetskarlar och deras vederlikar, så å landet som i städerne.” Hvad först beträffar Nils Larssons omförmälde motion, så, enär de personer, för hvilka det ofvannämnda afdraget eger rum, uti sin fysiska arbetskraft ega sitt enda för* värfningsmedel och således måste antagas i allmänhet vara ur tillfälle att, jemte underhåll för flera än 3 minderåriga barn, lemna något bidrag till staten, har Utskottet funnit något behof af serskild pröfning utaf deras torftiga belägenhet icke erfordras och hemställer alltså, att motionen måtte lemnäs utan afseende. Vidkommande åter den af Hr Kontraktsprosten Tegnér väckta motion, har Utskottet ansett något annat förtydligande, med anledning af hvad dervid blifvit föreslaget, icke erfordras, än att bland de omförmälde personerne äfven upptagas ”drängar;” Och har Utskottet för öfrigt ansett det böra vid slutet af §:en tilläggas, att afkortningen bör i debetsedeln, då den utlemnas, den skattskyldige krediteras. § 151. Då den i 2 mom. af denna § befintliga föreskrift, det skola de till
Det är på detta sätt, som all ytterligare sammangyttring kan förekommas och den olyckan af böjas, att Banquens förhållande till sina Creditorer och Debitorer blir en förvillande måttstock för alla transactioner Enskildt» emellan. 6:0 Beträffande liqviderne emellan privata, så lärer opinionen icke tillåta att Lagstiftande Magten blandar sig deri; ehuru sådant skett förr, i andra Länder och äfven bär. Det borde dock icke förglömmas, att sedan 1789 en R:dr Specie upphört att vara en R:dr i Silfver; att, i synnerhet sedan 1801 års Realisation, Banco-R:drs Silfvervärde varit helt och hållit ett opinions-spel; att om, under perioden före 1809, genom Sedelindragning en förlägenhet uppstått, lika med den, som under de senare åren genom flera sammanverkande orsaker blifvit född; så skulle man då redan så väl som nu kunna öfvertyga sig om omöjligheten för Gäldenären, alt med Silfver honorera de förbindelser, som han, narrad af Banquens under hemlighetsslöja gjorde Operationer, på Banco-Riksdaler utställt. Den billiga medlareåtgärd torde likväl kunna medgifvas, att en termin af t. ex. 5 år bestämdes, efter hvil - 564 Den i5 April. ten, alla ifrån år 1789 utställda förskrifningar på Banco-Specie skulle gälla blott efter 96 sk:rs Cours. Till den tiden borde, för att motväga Borgenärers anspråk och förhoppningar lika mängd af R:dr efter namnvärde finnas i allmänna Rörelsen, oell kunde hvad som i Banquen, i afbetalning på Statens skuld samt på andra vägar inflyter, utgå till dotation af P10- vincial-CreditCassor, likväl alltid efter gjord omskrifning i Silfvervärde och mot förbindelse att erlägga ränta i Silfver. Så snart det är slut på liqviderne Privata emellan och så snart i stället för Papper, Representanter af Silfver, Papper, Representanter af räntebärande Fastigheters och säljbara Producters Silfvervärde kommit i rörelse, kan ock Realisationen göras.
Hvad beträffar anmälkningarne emot 1 morn. af Utskottets förslag; sa, ehuru Utskottet icke kan öfvergå på den mening, att, i motsats emot berörde förslag, det borde stadgas, att alla fasligheterne, derest en eller flere kommit i annor mans hand, eller blifvit serskildt intecknade, ovilkorligen skola på en auction försäljas, hvilket stadgande skulle understundom medföraförsäljningar 1 oträngd t mål, understundom åter icke kunnat' utan olägenhet verkställas, såsom fia fasligheterne äro i långt åtskiljda orter belägna, medger Utskottet likväl, att elen af Utskottet tillstyrkta föreskriften lian framkallatvisiigheler och omgångar, hvadan Utskottet, som ej linner detta ämnehafva något oskiljaktigt samband med öfrige förevarande frågor, och ej heller försport klagan vara förd öfver bristande vägledning härutinnan af de grunder, Lag och Författningar redan gifva vid handen, tror berörde moment kunna utgå; såsom en följd hvaraf de senare momentens numer-ordningoch redactionen af det nuvarande atdra momentets esta punkt komma att undergå förändring; I Herr Strussenfelts reservation förekommer emot ,3 och \ Mom. dén erinran, att det vore rättast att betrakta ufven de serskilda inteckningarne såsom generelt tagne i alla delärne af panten, dock med den inskränkning, att-serskild inteckning icke må beräknas högre än det belopp, hvartill5 deh egendom, Iivari densamma blifvit lagen, vid försäljningen uppgår. Dennaåsigt kan Utskottet icke biträda. Följande exempel tordetjena alt utveckla', förhållandet. 8 Lng-\Jtskotteis U:l‘t Borgenären A har, (ill säkerhet för en fordran, slör 10,000 R:dr, tal git inteckning i gäldenärens treune egendomar: x värd, feifer hvad den blifvande försäljningen utvisar) 6,666 R:dr 3a sk., y värd 3,333 R:dr 16 sk. och z värd 10,090 R:dr. Borgenären B hur för 10,000
Beträffande de öfriga punkterna af Revisorernes anmärkningar rörande Skara Stifts kassor, såsom: att 2,186 R:dr 7 sk. 6 rst. i Gassa Emeritonun utestå i konkurser för arrenden och besparda vederlagsmedel; att tio års räntor, eller 800 R:dr, fått upplöpa å ett åt Häradshöfdingen Lundström meddeladt lån, äfvensom 3 års räntor å ett annat, Kyrkoherden Beronius gifvet lån; så dels är jag urståndsatt, på det afstånd jag nu vistas från Konsistorium och nödiga handlingar , att utur minnet afgifva ett tillförlitligt underdånigt utlåtande, dels är jag förvissad, att Högvördiga Domkapitlet, som har under sin vård de för ett nöjaktigt Utlåtandes afgifvande nödiga handlingar, ej underlåter att lemna de upplysningar och förklaringar, sorn torde vinna Eders Maj:ts högt upplysta, nådiga bifall. Strengnäs Stifts Konsistor!! underdåniga Utlåtande. Sedan Rikets Ständers, till granskning af Stats-Verkets räkenskaper, sistlidet år församlade Revisorer äfven denna gång utsträckt sin granskningspligt till Konsistoriernas räkenskaper, hvilka, såsom det vill — 187 — ] Konsistorium synas, utan stöd af Grundlagens föreskrift och RevisionsInstruktionen, blifvit från Eders Kongl. Majrts och Rikets Kammar-Rätt till Revisionen öfverlemnade; får, på nådigste befallning, öfver de anmärkningar , som af bemälte Herrar Revisorer dervid blifvit gjorda , för så vidt de angå Strengnäs, Konsistorium följande i underdånighet genmäla: l:o Det i denna punkt återupprepade behofvet af ett allmänt stadgande om Konsistorie-Notariers uppbördsoch redovisnings-provision har, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga förordnande af den 9 sisth Februari, redan blifvit afhjelpt, och kan fördenskull ej blifva föremål för något ytterligare utlåtande.
Att kostnaden för fångars skjutsande från de norra, trakt erne af länet till länshäktet till större delen kunde besparas, om i Westervik och Wimmerby inrättades kronohäkten, öfver hvilka vederbörande magistrater egde tillsyn. ( :o Alt, i och för lagsökningsmål, parter sällan behöfva resa lill landskansliet, enär till deras utförande vanligen begagnas ombud på stället. j:o Att, i afseende på polisärenden, sådana åtgärder kunna vidtagas, att parters inställelse i residenset, ifrån länets aflägset are trakter, undvikes, samt att, dä sådant icke kan förekommas, olägenheterna deraf i Calmar län icke äro större än uti flera andra län, der parter ofta hafva längre väg till landshöfdinge-residenset. 8:0 Alt invånarne i Aspelands härad, som skulle utgöra en del af det nya länet, protesterat emot den f öreslagna länfördeln ngen, enär derigenom pera olägenheter för dem skulle uppstå och ull Wimmerby stads borgerskap jemväl bestridt den föreslagna åt gärden, så framt icke nämnde stad blefve till länsstyrelsens residens utsedd. Besv - or Ekon.-UlAoltets Betänkande, IV.-o gg. 9:0 All statsverket, genom länets delning skulle komma att vidkännas sä väl d» kostnader, hvilka för en gång uppstode i och för anskaffande af landshöfdinge-residensoch embetshus, fängelsebyggnad och inventarier m. rn., som ock en årlig aflöningsutgift af icke mindre än 11,20g r:dr, förutan kostnaderne för underhållet af förutnämnde kronans tillhörigheter, och 10:0 Alt Kongl. Maj. t redan år i83j i nåder beslutat att, i sammanhang med kanslirådet Meanders i såidatit afseende uppgjorda förslag, taga under nådig pröfning den af Rikets Ständer då i underdånighet väckta fråga om en allman förändring uti rikets administrativa och kamerala indelning.
R:dr 2,338,200: — punkt omförmälde 5,000 tunnor, denna inkomst-titel må upptagas till 48,000 tunnor å 6 R:dr 32 sk. tunnan med 320,000: — 3:o. Tiondespanmålen. De af denna tiondespanmål till vissa stater, personer och inrättningar utgående indelningar beräknades vid sednaste Statsreglering till ett värde af 627,120 R:dr; och då en högre eller lägre värdeberäkning häraf icke verkar förhöjning eller förminskning i Statsverkets behållna tillgångar, så länge densamma fortfar att vara indeld, hemställer Utskottet, alt denna del af tionden må, i enlighet med Kongl. Maj.ts Nådiga förslag och i likhet med hvad vid sednaste riksdag egde rum, upptagas till 104,520 tunnor, utgörande efter det af Utskottet föreslagna pris af 6 R:dr 32 sk. för tunnan . 696,800: hvarvid dock Utskottet, med åberopande af hvad Utskottet i fråga om den indelda andelen af ordinarie räntan anfört, gör det förbehåll att jemväl i det här utförda beloppet den jemkning må få göras, som, sedan de särskilde utgiftstitlarne blifvit fastställde och förändringar i sjelfva indelningarne möjligen blifvit beslutade, kan finnas nödig. Den Kronan behållna andelen af tiondespanmålen beräknades vid sednaste Statsreglering till 18,200 tunnor och har utgjort: 1850 17,200 „ „ 1851 17,208 „ eller i medeltal endast 17,181 tunnor; men då vid sednaste riksdag denna del af tiondespanmålen, genom den af Rikets
Herr Grefven och LandtJTarJkaiken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Fagpch Qeconomie.Utskottens förevarande Betänkande höra, i anledning af de detvid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja. Herr Grefven och LandtMar skalken tilliännagaf, att Plenum lomme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Föredrogos å nyo och gillades följande från. nedannämnde Utskott inkomne samt den 15 dennes eftermiddagen, på bordet lagde, Utlåtanden.' Från Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconornieUtskotten. Af den 24 sistledne September; N:o 527. I anledning af gjorde anmärkningar, vid Utskottens förut meddelte BeJänkan - lii Ben £• Odalen J. nu de, angående en förändrad reglering af HospitalsInrättningarne i Riket. Från Stats - Utskottet; Af den 10 dennes: N:o 530. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskotrets förut meddelte Betänkande i frågan om Skånska Roteringen. Frän BevillningsUtskottet: Af den 10 dennes: N'.o 47 Angående aflöning för tvenns Extra Canzlister. Vid förnyad föredragning af StatsTJtskottet* den 10 dennes under N:u 532 och 533 afgifnej samt den 15 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkandent i;o I frågan om Grefliga Gyllenstjernska Eamillens påstådde fordran hos Staten. 2.'o Om uppgift öfver hvad Staten påkostat Götha Canal; Fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, •när sistnämnde Bstänkanden redan blifvit af de t>»n so 0etöber f. m. {•*> Mrige trenne RiksStånden bifallne i för dess del dervid låta bero. Företogs till pröfning
Prop. N:ris Sorn, jemlikt redogörelsen i Memorialet N:o 41» 28, 29 och 3o. angående besluten vid artikeln Bränvin och Sprit, alla 4 Riks-Stånden stadgat förbud å det af Säd, Potatis eller andra /ordfrugter : alla andra slag odistilleradt eller distilleradt än Genever, Holländsk, samt 2:ne Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, bibehållit förut gällande införselsförbud å det af Frugt: andra slag, än Cognac, Fransk, kommer icke allenast förstnämnde, utan jemväl, till följd af Rikets Ständers ofvanberörde förklarande, angående behandlingen af sådane förbudsfrågor, om hvilka alla 4 Stånden icke varit ense, detta senare slag af Bränvin och Sprit, att anses såsom af Rikets Ständer med införselsförbud belagdt; hvarjemte de af Ridderskapet och Adelil samt Bonde-Ståndet för en del öfrige till denna rubrik hörande slag stadgade förbudsbestämmelser, icke kunna till någon åtgärd föranleda, utan komma att förfalla. Sora BevillningsU tshottets Utlåtande } Abo 48. g Som vid nyssberörde förhållande den af Ridderskapet och Adeln å den ifrågavarande artikeln i dess helhet beslulude förändring eller egentligen endast förenkling af redactionen, icke medför något inflytande på beloppet af derföre ingående lull-umgälder, kommer jemväl denna skiljagtighet att utan vidare åtgärd förfalla, och vid den redaction, Utskottet uti Utlåtandet N:o 3o föreslagit, att förblifva.