Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I Betis N.r „ af Riksgälds-Contorets hos Gotha Canal-Bolag egande fordringar 19, 6g. „ af Upsala Academies skuld för Bibliothekshusets fullbordande 117 * 226. „ af Hjelmare Canals Directions skuld 376. af Landströms skuld till Strömsholms Stuteri-Inrättning 6. Afvittring: kostnader för handtlangning vid Kronohemmans och Nybyggens . .128, 258, $62. Afvittrings-Landtmätare: förhöjd aflöning för dem 41' „ Stadgan: tillägg deri, i afseende på synekoslnader vid Nyhemmans upptagande . 127. Åhlgren, Kongl. Räntmästare: pension för honom 89. Åhlströmmer, J., dess arfvingars rätt till Höjentorp 149* Allmänna Undervisningen: extra anslag dertill 2o3, 291, 3i8, 357, 378. Alun: nedsättning i tionde-afgiften för Lofvers Bruk bil. C., 54- , dito för tillverkningen i allmänhet bil. D., 54* , upphörande af tionde-afgiften samt jemkning i tullafgiften 223. Ämirals-pensioner, angående .. 89, 222. Amiralitets-Krigsmans-Cassan: ersättning för Centonal-medel . 84, 218. Amortissementsfond för lån att användas till jordbrukets upphjälpande 278. Anmärkningar öfver orätt debitering 66. Anmärkningsanledningar: „ emot Föredraganden för Finance-Ärenden 24, 198. , Krigs 24, i32. Anmärkningsmedel: ådömde Öfver-Inspectoren Borgbs Sterbhusdelegare i5. Archivarie, Preste-Ståndets: tillstånd för honom att bo i Riksgälds Contorets f. d. Hus 4o0< Arbetsfångar: StrafF-fängelsens inrättande , 176. Arbetsoch CorrectioBS-anstalt: inrättande af en sådan i Götheborgsoch Bohus Län xrg.
Efter denna sanningsenliga redogörelse för förhållanderna torde en hvar inse, att om vid banans utläggning afs-.de bör fästas å odlingslägenheternas belägenhet, företräde visserligen icke bör lemnäs åt Lagalinien, utan kanske snarare åt Nässjöriktningen. Hvad beträffar forsling på jernväg af skogseffekter, har Utskit ansett att ett bestämdt företräde bör lemnäs åt Lagalinien, af skäl att de i östligare delarna af Kronobergs och Jönköpings län be - Den 2S April e. m. Ligna skogrika orter hädanefter såsom hittills otvifvelaktig komma att söka Kalmar och andra Östersjöhamnar. Jag instämmer hufvudsakligen i detta sistnämnda yttrande. Enl. de underrättelser, jag kunnat förskaffa mig, lärer dock i anseende till de branta och svåra backar, hvaraf dessa vägar besväras, längre och gröfre timmer svårligen kunna deruppå forslas. Detta är orsaken hvarföre Kalmar bräder och plank i allmänhet endast hafva 6 alnars längd. Korame Nässjölinien till stånd, är det derföre troligt att en stor del af det grofva virke, hvaraf nu stort öfverflöd finnes i Uppvidinge härad, skulle vintertiden öfver de frusna sjöarna och kärren kunna leta sig till jernbanan och derifrån vidare till Skåne. Men då jag, såsom nyss sades, hufvudsakligen instämmer i Utsk:ts yttrande, förvånar det mig dock att Utsk:t ej velat tillämpa samma regel på de skogar, som sägas ligga inom Lagaliniens trafikområde. Granskar man nemligen närmare förhållanderna, så finner man inom Sunnerbo härad att alla de socknar, som ligga sydost och öster om Bolmen, hafva brist på skog eller och deraf endast till husbehof. Den vester om Bolmen belägna trakten har till Halmstad omkring 5 mil, har derstädes alltid afsatt sina skogsprodukter och kommer säkerligen äfven att göra det af samma skäl, som Utsk:t åberopat för de östliga trakternas rörelse på Kalmar. Enahanda blir förhållandet med största delen af Vestbo härad, hvars vestligaste socknar hafva t å 2 mil kortare afstånd till Falkenberg än till Lagalinien.
15 af 44,000 R:dr till utgående från Riksgälds-kontoret, med vilkor ej mindre att en sådan skuldförbindelse derför afgifves, som af Fullmägtige i nämnde Kontor antages, än äfven att fem procent af lånets ursprungliga belopp, beräknade trän tiden, då penningarne bekommas, skola töre slutet af hvarje år till Riksgälds-kontoret inbetalas, af hvilka fem procent beräknas ränta efter fyra procent för det obetalda lånekapitalet samt det öfverskjutande beloppet kommer att såsom kapitalafbetalning å lånesumman afgå, intilldess denna blifvit till fullo gulden. Äfven i detta ämne har emellertid Borgare-Ståndet sedermera till Ridderskapct och Adeln samt Bonde-Ståndet aflåtit enahanda inbjudning, som uti föregående 22:dra punkt är omförmäld; och som de inbjudna Riks-Ståndens beslut härutinnan ännu icke blifvit Utskottet meddelade, torde Rikets Ständer förklara, att frågan om votering rörande detta anslag kommer att förfalla, derest inbjudningen varder af någotdera af bemälda tvänne Riks-Stånd antagen.
Hr Lagerheim föreslagit. Hr Lagerheim: Sedan Hr Frih. o. Landtm, icke an ser sig enl. grundlagen kunna göra den af mig uppgifna contra-propos. återstår för mig icke annat än att reservera mig emot beslutet, med återtagande af min begäran om votering. Frih. Cederström: Emot den tolkning, sorn Hr Frih. Din G Februari f. m. o. Landtm, gifvit åt 69 §:n Reg.F:n och dess tillämpning på frågor om anslag till pensioner, anhåller jag att få lill prot. anmäla min protest. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan den ledamot, som begärt votering, derifrån afstått, och ingen annan äskat en sådan, R. o. Ad. torde finna, att den af Hr Landtm, framställda propos., örn godkännande af den utaf Utsk:n föreslagna voler:s-propos., blifvit med ja besvarad. ilopades ja. Bifölls vid förnyad föredragning Stats-och BancoUtskms den 2j sisth Januari på bordet lagda utlåt. N:o 13a, i anleda. af Hr Rosenblads motion om afskrifning af bankens inom linien förda fordringar hos Riksgäldsverket. Ånyo föredrogs Statsoch BancoUtskms den 2a sist!. Januari på bordet lagda utlåt. N:o 13 5, i anledn. af Hr Stuarts, Carl, motion om utbyte af Riksg.contorets till banken ulgifna obligationer. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag finner Hr Stu arts motion och de förenade Utskrns förslag vara i hufvudsaken alldeles rikliga. Men i afseende på beloppet af de obligationer, som skola ersätta de gamla, tror jag, altUtskm hafva föreslagit alltför stora summor. Det är nemi. hemsläldt att hvarje obligation skulle lyda på 4°°° ':dr b:co d. v. s. i,5oo r:dr specie.
Om deraf göras flera klädningar, om färgerna variera, för hvilket sednare Skaparen sjelf gifvit oss känsla i markens beklädnad, så är det allt för obetydligt, för att komma i beräkning. Dan rika damen kan med aflagda kläder hugna de fattigare. I medel-klassen vandra sådane i ari till Barn och Barnabarn, och blifva alltid nyttiga.” ”Med öfverflöd, såsom man allmänt förstår det, är Lux i ett det närmaste samband, och bägge blifva alltid och allestädes en måttstock för ett Lands Cultur. Jag kallar Lux konstens uppfinning att förfina våra njutningar. Jag kan bo i Jordkula och jag kan bo i Fallats. Jag kan sitta på en trädt 426 Besv. och Ekon. Utsk. Bctänkanåen. Stol och jag kan intaga hörnet af en divan» Jag kan värja mig mot vädrets våldsamhet med djurens råa skinn ; jag Lan ock svepa mig uti en Purpurmantel. Jag kan skydda mina fotsålor med bark5 jäg kan ock vandra med blanka Stöllor och dito Galoscher. Jag kan komma skäligen fort på en kärra" med trädaxlar och femkantiga hjul — Jag lider dock mindre af ett beqvämare Åkedon. Om man utgår ifrån den principen: at: naturen cr nöjd nied litet, och skall tvingas att va» ra det, så blifva alia des^a nuancer, ifiån den knarrande trädstolen, intill Sultanens präktiga Soffa, ifrån dagsverkarens Blaggarnsrock intill Stora Mogols Baldakin, lika myc et Lux, och man felar icke, att förevita dc-n rike och förnäme dess dyrbara kläder och fina möbler m. m., som att förekasta den valma* ende Bonden, att han ombyggt och målat sitt hus, och han ej går i trasor och tiädskor. Må de herrar, sorn äro så beställsamtne att uträkna, huru många millioner dagsverken landet skall vinna genom några helgedagars indragning, äfven upplysa o s om den ofantliga dagsverks-vinst Land t skall erhålla genom ett lefnadssätt efter den enkla naturen.
Revisorer anser ock fördenskull Stats-Utskottet ingen annan pröfning rörande denne del af Magazins-Directionens befattning behöfva göras eller kunna äga rum, än i afseende på redovis - Inrättningens organisation, 1557 ningen äf Kronans Ränte-Säd, som utgör eni del af Rikets allmänna i Statsanslsget påräknade intrader. Med indrifningen och redovisningen af Kronans behållne afrad och Tionde samt annan Ränte spannernäl liar hittills sålunda tillgått,t att den del af desse Skatter, som in natura afbördats, blifvit lefvererad till Magazins-Inrättningens förråd och följak tel igen i detta Verks räkenskaper upptagits; hvaremot den del, som efter Magazins-Directionens pröfning af förekommande skäl fått lösas i Contant, ingått till Stats-Contoiret och der blifvit'redovisad. Utom det att genom en så beskaffad sammanblandad Redovisning ej med nödig redighet på ett stalie och i ett sammanhang
St. äro Svenska folkets representanter innebär en sanning? Här har af åtskillige talare blifvit yttradt: att Monarkien i all rnämhet och hos oss i synnerhet är uti ett absolut behof af Adelsståndets stöd. Det har af flere föreg:de talare blifvit ådagalagdt, hvilket stöd Monarkierne vid kritiska tillfällen ifrån Adeln hemtat; och exemplen hafva blifvit åberopade både ifrån Englands och Frankrikes historier; men mig har blifvit öfverlåtit att göra tillämpningen mera direkt pä förhållanderna inom vårt eget land, och det är ej utan ett visst obehag jag finner mig tvungen att omorda deni. Jag tager mig friheten i detta hänseende påkalla Ståndsbröders fördragsamhet med en Ståndsbröder, som anser sig föranlåten vidröra för Ståndsandan möjligen ömtåliga förhållanden. Jag täger mig friheten till Eder Mine Hrr underställa, om det är väl beräknadt, om det är klokt, om det icke utgör ett hän emot öfrige samhällsklasser, då man anspeglar Adels-ståndets omkring 2,800 mantalsskrifne personer, såsom utgörande den konstitutionella Monarkiens egentliga stöd. Vid den tidpunkt af civilisation vi uplefvat, är medeltidsbegreppet om Adel tämmeligen försvunnet, och i dess ställe har inträtt hyllningen af den Adel som är likåldrig med menniskan, som inom alla samhällsklasser utmärker sig genom de uphöjda tänkesätten, genom ädelheten i handlingsätt; och det är denna, som vi saklöst kunna kalla Guds Adel, som undanträngt PergamentsAdeln, och som åtagit sig Thronernas stöd, der deras innehafvare genom alt gå samhällsbehofvens billiga fordringar till mötes, gjort sig berättigade dertill. — Det är med en obehaglig känsla jag, med afseende å föreg/.de talares yttranden finner mig föranlåten fråga: Hvar Adeln var, som stöd för Monarkien, då Guslaf den Tredje 1792 föll för en förädisk kula? Hvar Adeln var, dä Wasa-älten 1809 lyftades frän Sveriges Thron? Jag lider mera än någon annan ali längre plåga majoritetens tålamod, och vill i hvad möjligt är söka inskränka mina yttranden. 5C
Med afseende å de ringa göromålen vid ifrågavarande befattning samt dä innehafvare!) deraf, såsom tillika tjenstgörande vid ett af Lifgardes-regementena, i allt fall måste uppehålla sig i hufvudstaden, saknar Utskottet skäl att tillstyrka någon förhöjning af nuvarande arfvodes-beiopp. På samma skäl afstyrker Utskottet äfven den för en Stabs-adjutant hos förenämnde Brigäd-chef äskade tillökning i arfvode från 300 till 600 R:dr R:mt. c) Stabs-chefen hos Kavalleri-Inspektören är i staten uppförd till arfvode af 900 R:dr, i stället för 600 R:dr, sorn han nu innehar. Af enahanda skäl, som i mom. a. finnas anförda, hemställer Utskottet, att arfvodet för denne Stabs-chef bestämmes till 750 R:dr R:mt. I öfrigt har Utskottet icke funnit något att erinra emot de föreslagna tillökningarne och tillstyrker, att den erforderliga förhöjningen af anslaget för Generalitetsstaten, utgörande, enligt den hos Utskottet uppgjorda tabell (N:o 6), 3,050 R-.dr, må beviljas och utgå i öfverensstämmelse med Utskottets förslag. 13:o. Uti nuvarande anslags-summa för Topografiska korpsen, 18,639 R:dr, är förhöjning af Kongl. Majit begärd med ett belopp af 15,061 R:dr. Behofvet af denna betydliga tillökning härrör, enligt Departemenls^chefens betänkande (sid. 56), af det förhållande, att korpsens embetsoch tjenstemän hittills varit särdeles lågt aflönade och icke under de sednaste 30 till 40 åren blifvit hugnade med någon löneförhöjning; hvarjemte
En del af denna, eller den s. k. »landtågsgärden», uppkom först 1617 och meddelades då till fortsättning af det Polska kriget. Sedermera ingick i denna åtskilliga andra titlar. Jag vill nu söka att ådagalägga, om en förändring i den riktning, som Utsk:t framställt, vore för jordbruket fördelaktig eller ej. Skjutskomitéen har beräknat den kostnad, som statens öfvertagande af skjutsningsbestyret skulle medföra, till 720,000 rdr, och med en annan tillämpning går summan till 705,505 rdr. En värd talare har utredt, att från 1855 till 1860 har antalet af utgående skjutshästar minskats med hälften, hvilket, på sätt en annan talare upplyste, har sin hufvudsakliga grund i 1857 års förändrade författning i afseende på skjutslegan. Angående det inflytande, som denna minskning af skjutshästarnes antal utöfvat på entreprenad-vilkoren vid gästgifvaregårdarne, så kan jag intyga att man icke på långt när kan hoppas att få se den nedsättning i entreprenörernes anspråk, som skjutshästarnes reducerande skulle gifva anledning att förmoda. Skälet härtill är ganska naturligt. 1 de flesta af våra provinser befordras resande om sommaren förnämligast per ångbåt; detta gör ojemnheten i skjutsåtgången under de olika årstiderna högst betydlig, och entreprenörerne äro nödsakade att, ehuru de om sommaren icke utgöra någon skjuts, dock hela året om underhålla ett stort antal hästar. Skjutskomitéen har, såsom jag nyss nämnde, beräknat att statens utgifter för skjutsväsendets ordnande så som Utsk:t föreslagit, skulle belöpa sig till något öfver 700,000 rdr, men då har komitéen endast beräknat kostnaden för bipostvägarne, och för att komplettera summan, måste man lägga lill 396,300 rdr eller kostnaden för de 5 postvägslinierna. Således kommer summan att uppgå till omkring 1 million rdr. Nu kommer härtill en omständighet af högsta vigt, nemi. den att för närv:de är hvar och en enskild jordegare och hvarje kommun i sin helhet intresserad af att entreprenadafgiften blir så låg som möjligt.
Lifvets tjusning fick makt med henne, alla hennes mest lysande gåfvor utvecklades med ett slag, och hon kastade sig ifrigt in i den brusande hvirfveln af denna spirituela världslighet med fester, teatrar, föreläsningar, mottagningar, slädpartier och andra nöjen af olika slag. Som den krets, hvaraf hon nu omgafs, hade mer litterära än vetenskapliga intressen, drogs hon genom det behof af andlig sympati, som alltid var så starkt hos henne, nu äfven öfver i det litterära strömdraget. Hon skref tidningsartiklar, poesi, teaterkritiker, allt anonymt samt äfven en roman, Privat-docenten, en skildring från ett tyskt småstadsuniversitet, som man ansåg mycket lofvande. Anjuta, som med sin man äfven bodde i Petersburg under dessa år, uppträdde på fullt allvar och med mycken framgång som författarinna. Voldemar Kovalevsky sysselsatte sig förnämligast med öfversättande och utgifvande af en del populärt vetenskapliga arbeten, såsom det berömda verket Fåglarna af Brehm. Den förmögenhet Sonja ärft efter sin far var emellertid vid denna tid ganska obetydlig, emedan denne testamenterat nästan allt till sin hustru. Och det lif, hvari hon nu inträdt, fordrade med nödvändighet en viss lyx i lefnadssättet. Härigenom uppstod kanske först hos henne idén att kasta sig in i affärsspekulationer. Voldemar, personligen fullkomligt likgiltig för all lyx, lät sig dock af sin lifliga och lätt antända fantasi snart indragas i dessa idéer, och nu begynte det ena ekonomiska företaget att aflösa det andra. De byggde hus i Petersburg, en badanstalt, ett orangeri, de uppsatte tidningar, de lancerade nya uppfinningar af olika slag, och det såg ut till en tid som skulle allt lyckas dem förträffligt. Deras vänner förespådde dem en lysande framtid, och då 1878 deras första och enda barn föddes, hälsades detta som en blifvande stor arftagerska. Men som vanligt hade dock Sonja äfven här vissa varnande förkänningar af en kommande olycka. En af hennes förtroliga från denna tid erinrar sig huru hon, samma dag man skulle högtidligt fira nedläggandet af grundstenen till det första huset, yttrade, att dagen var skämd för henne af en dröm, som hon haft samma natt.
Frågor i delta ämne kunna i RiksStåndens Viana. väckas och af andra Riksens Ständers Utskott, än Ko nstilutions-Utskottet, hos Stånden andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än sistnämnda Utskott deröfver blifvit bordt. När frågor uti Riks-Ståndens Plena, eller andra Utskott, än Konstitutions-Utskottet, väckas, huruvida Stats-Rådet, eller någon dess Ledamot, eiler någon Föredragande, sitt Embete på ett obehörigt sätt utöfvat, böra dervid . — ännu mindre någon Riksens Ständers pröfning underställas. 3:o Då hos Riks -Nämnden olika meningar uppstå, angående nya Utskotts tillsättande, eller till hvilket Utskott uppkomna frågor och ämnen höra remitteras, och Riks-Nämnden ej genom bestämd pluralitet bland Stånden kan skiljaktigheten afgöra, äge då Konstitutions-Utskottet att, med Riksens Ständers rätt och i deras ställe, derom besluta. §■ 30. l:o Stats-Utskottet, — böra fyllas. 2:o Delta Utskott — • emottagit. Skulle, emot Riksens Ständers beslut, de till hvarje Hufvud-tilel anslagna summor befinnas dragna till andra ändamål, än dem som under samma Hufvud-titel höra eller något af Riksens Ständer faststäldt anslag vara öfverskridet, skall Utskottet genast anmärkning och i Riks-Ståndens Plena anmälan göra emot den Embetsman,? sorn • bör utgöras. 3:o 1 händelse hos Riks-Ståndens Plena gemensamt, eller uti något af Riks-Stånden, betänkligheter uppstå ■ kunna förrättas. §• 31. l.o Bevillnings-Utskottet skall bestå af Fvratioåtla Ledamöter, valde från särskilda och, så vidt möjligt är, från alla Rikets provinser.
IVsgj:l8 Nääigo ?ropo8ilion lill Kili6l8 8lönclcr, ongäenäo ^llcrligoro ol^ki ilning ok ulill8öllning8-8liulclcrno i >V68lerk>oll6N8 voll Norrk>ollen8 Lön. Longi. Noj:l locltlc8, enligl 8lot8-LZclsl8 nncleräänigo till8l^rlion66, i lVSäer gillo 8ommo torbog, söäonl ilcl kinnc8 krolooollcl kilogäl; ock kclollclc, oll Longi. l>Ioj:l8 l^äcligo 1^ro^>08ilion sliulle, i ökveren8Llommel86 ricrmcä, lill Lilcelo 8loncler okgä. In 6clem I?rotoLvI!i, />e//'. //e//-e. Fr/r. ti/5 /?. >5t. /rot. / t5sm/. / ^/ck. 26 ^ä/r. 2 ^ /V.'" /A. 79- -lnt. till Lx^r. litsla, den 8 ^ux., 1^1. ii k. ru. /l 6> » ^ /. 7)/ tt / .' ^ ^ ^ /'/'OZ-O^E ?/// K/rK-,26^^6 M6t/e/ /o/' Oenom lXsdigt
Tron gifver sin själ åt alla dessa figurer, som med stela former drömma på bleknade dukar och altarskåp, gifver de heligas pupiller en hänryckningens glöd, som århundraden ej kunnat dämpa och låta jungfrurnas hårfästen få darrande reflexer i rödt som af vaxljus’ trängtande offerlågor. Det är den, som gifver hufvudena deras böjning af extas och lyssnande drömmeri, och närmar de bleka, hvita händerna till bön, så de likna två liljor, som älska förena sin blomsterånga. Bland dessa verk förstår man först hvad religiös konst vill säga. Anordningarnas skönhet och den fond af vördnad, som bär det hela, göra ännu i dag den lilla bergsbyns passionsspel till en intressant företeelse – må man blott icke söka där den medeltida andakt, som en modern vallfartsresande numera blott kan hitta på gamla dukar och i gammalt tryck. Sofia Albertinas stad. Det var afton, när jag kom till den urgamla, enligt traditionen af Henrik Fågelfängaren grundade staden Quedlinburg, Klopstocks födelseort. Men jag sökte hvarken minnena från den tyska medeltidens djup eller kände någon egentlig kallelse att gå som pilgrim till det gammaltyska, pietistiska hem, där diktaren af Messias och så många andra högstämda, men också högtidligt tråkiga poesier växt upp i tysta kammare, hvilka alltid gömt ett eko af allvarliga bibelord. Det Quedlinburg jag sökte var det, som man stundom ser dyka upp hos memoarförfattare från Gustaf III:s tid som ett annex till hemlandet, en kuriös och lustig liten fläck gustavianskt Sverige, allt sedan Sofia Albertina af sin morbroder Fredrik den store utsetts till abbedissa för det berömda fruntimmersstiftet därstädes. Jag ville se den ort, där den löjliga lilla svenska prinsessan blef efterträdarinna till så många mer eller mindre ofromma furstinnor från Mathilda af Saxen till Fredrik den andres egen syster för att ej tala om, att också en annan svenska där haft en rangplats, Aurora Königsmark, hvilken i detta gamla kloster – som i en svart änkedräkt dragen på efter nöjets purpurrobe – tillbragt sina senare år. Det var afton.
Skaffa sig som » hon » skaffat, medan han var på föreett par ordentliga länstolar t. ex., så att manläsningarna, samt för öfrigt af litet kvinlig nen med trefnad kan läsa sina tidningar inne omtanke, smak och ordning? I längden går i förmaket och gästerna känna sig hemmadet ej; • båda längta efter ett ordnadt lif, han stadda. Eller förverkliga någon af fruns efter komfort, hon efter verksamhet. Men romantiska flickidéer om pratsoffor » i paltill en början enas alla om att tycka, att mernas skugga » eller puffar, som skulle vara det är förtjusande i sin förtrolighet och sorgpå en gång praktiska och inbjudande; idéer, löshet och den absoluta friheten från allt hvilka då strandade mot alla upptänkliga störande ingripande utifrån. svårigheter, men hvilka hon sedan funnit både Hvarför kan man då icke försöka samma utförbara och lämpliga. Eller — • ja, man metod hemma? Lyckan skulle bestämdt vinna kan komma till många och olikartade resuldärpå. » Ett litet prydligt och väl ordnadt tat under sådant flerårigt umgänge med ledbo » betyder allt för ofta chokladbjudning för samma möbler — som man känner och ertärnor och marskalkar redan tredje dagen efkänner som ledsamma. ter brölloppet; vänliga visiter i oändlighet af Där finns j u nämligen personer, som icke nyfikna tanter, onklar och flick-vänner, innan hafva andra anspråk på ett hem, än att det man själf ens hunnit ta reda på hvarandra; skall vara ordentligt och så ombonadt och stadgadt umgänge med en färdig krets, när välförsedt, som man har råd till; liksom där sedan vinterlifvet börjar. Håller man af hvarandra, är ju allt detta finns lynnen, som sätta en dygd i att vänja sig vid otrefnaden. Men dem kunna vi här en skärseld. Men huru många är det, hvilkas lemna ur räkningen. Det är deras rättighet kärlek går renad och stärkt ur den? Snaatt ha sina åsikter och sina hem i fred.
Såsom stöld eller snatteri skall anses om tjenstehjon, köpmansbetjent, gesäll, lärling eller annan enskild tjenare uppsåtligen förskingrar, eller, i uppsåt att sig eller annan det tillegna, undandöljer något af husbondens egendom. §5. Utan afseende å det tillgripnas värde skall såsom för stöld dömas i dessa fall: l;o) Om skeppare, forman eller deras folk stjäl något af hvad dem förtrodt är att föra eller förvara; om gästgifvare, värdshusvärd eller annan, som herbergerar resande, eller för sin näring eller vinning emottager gäster i sitt hus, stjäl något frän resande eller gäst, eller om denne stjäl från värden; 2:o) Om man svikligen tager något frän barn, som ej fyllt tolf är, eller frän afvita, eller stjäl frän badande eller simmande, eller frän sofvande ute å marken, eller från den i svår sjukdom ligger eller från död menniska; 3:o) Om man stjäl något i likhus'eller graf elter frän annan under Guds tjenst inne i kyrka eller annorstädes der Gudstjenst hålles, eller ute å kyrkovall. Och vare om straffet i dessa fall lag, sorn om stöld i 3 § sägs. Lag-Ulskoltcls Utlåtande, Jtä 48. 23 § 6. Ulan afseende å värdet skall ock för stöld dömas i följande fall, nemligen: l:o) Om man stjäl medelst inbrott, som i 12 § sägs, eller, för brottets förödande, bortförer och med våld eller list öppnar skåp, kista, skrin eller annan förvarings-persedel, som med läs, försegling eller annat dylikt stängsel tillsluten är; 2:o) Om man stjäl ur försegladt bref, som ej ät allmänna posten förtrodt är, eller ur kläder, som någon bär pä sig; 3:o) Om man stjäl nattetid i hus, som bebodt är, och gerningsmannen olofhgen, dock ulan inbrott, dit inkommit eller der sig undangömt; 4:o) Om. gerningsmannen för stöldens föröfvande sig med vapen inställt eller eljest användt ringare skräckmedel eller hot, än att gerningen till rån hänföras kan; eller 5:o)