Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 55, angående yppad skiljaktighet mellan Piespective Riks-Slånden, i afseende på frågan om douplette Chartors insändande från Post-Contoiren genom Magistraten till controlls vinnande å afgående Bref. Bevillningssamt Ekonomi-Utskottens N:o 53, 0111 införande här i Riket af Dranbaek eller restitution af Tull för råämnen, då de förädlade utföras. N:o 54, i anledning af väckt fråga, att salt och sill måtte få tullfritt införas. Lag-Utskottets Memorial N:o 216, om anslag af ett Cancellist-Arfvode. Prut Vtdr. d. j Nov. 1823, 43 Ekonomi-Utskottets N:o 0.04, om skyndsammare verkställighet af en i Nåder anbefalld åtgärd till beredande af utvidgade Handelsförhållanden mellan Sverige och Norrige. N:o ao5, om behofvet af nya åtgärders vidtagande till förekommande af oäkta harns långsamma förstörelse i Slockholm genom nöd och elände. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos nedannämnde från Utskotten iukomne Betänkande, nemi.: från Banco-Utskottet N:o 64, om räntans nedsättning för tvänne Lånebiträdan, hvilka för detta blifvit från Banken meddelade till Uddevalla stads publika byggnaders iståndsättande, och till inredande af Uddevalla stads nybyggda Kyrka. $4 Trot. Utdr, d, 6 Nav. 1823- Statsoch Banco-Utskoltens TsT:o 5^4» angående tiden för nästa Revision af StatsBancooch Riksgäklsverkens Räkenskaper. Lag-Utskottet ]\T:o ao6, angående förklaring öfver 17 Cap. 8 §. Handeisbalken i afseende på skuld till Kronan för uppbörd. Lagoch Ekonomi-Utskotten N:o 310, angående yrkad förändring i na gällande Brandstadsföreningar å landet. S. D.
KammarCollegium uti underd. Utlåtande anfört, att Collegiiim på Arrendatorns obestyrkta anförande om fortfarandet af enahanda skäl som föranledt den år 1823 intill nästa Riksdag beviljade arrende-nedsätlning, icke vågade gifva anledning till en slik förmåns vidare åtnjutande; dock har Collegium öfverlemnat till K. M:ts ompröfvande, huruvida Arrendatorn må förunnas den förmån, att inom viss tid få afsäga sig arrendet af berörde hemman jemte dermed förknippade skyldigheter och hemmanet sedermera i vanlig ordning genom å nyo anställande Auction till arrende utbjudas för den då återstående arrendetiden. Utskottet, som icke eller kan tillstyrka fortfarandet af den beviljade nedsättningen i arrendet, får deremot i öfverensstämmelse med hvad Utskottet vid alldeles enahanda förhållande med Hemmanet Hogsta 1 4g8 S t fi t s - U t sk ottets uli det af samtlige RiksStånden gillade Belänkandet N:o 162 tillstyrkt, vördsamt hemställa att till K. M:ts Nådiga ompröfvande må öfverlemnas att, derest så lämpligt finnes, i Nåder förunna Arrendatorn Friberg den förmån, att inom viss bestämd tid få afsäga sig arrendet af i frågavarande Hemman med den i4 Mars nästinstundande år, utan att behöfva ansvara Kronan för skillnaden i det mindre arrendebelopp, sorn genom ny Auction kan för de återstående Arrendeåren blifva för annor mari faststäldt. Hvilket Utskottet, till följd af å hnndlingnrne erhållen Nådig Remiss, skolat vördsamt anföra. Och torde R. Sins beslut genom underd. skrifvelse, till svar å Remissen, K. M:t i underdånighet meddelas. Utlåtande, i anledning af föreslagen förändring i Författningarne, angående lefverering af Kronans TiondeTackjern i Bergslagen. (h-A.)
Dessa. ‘d ° br “ä"T; ““ Vr ?Me,f°rSS A"^8™!! för arbets-folket hvTlke • ?pa,"®anl‘’ 1,varS f0nd u,S°r »“kring 5,ooo Klär Banco, och Hvilken visat mycken nytta. mängd med i59 personer, och har nu mislT ^ ““ F°'k" räknad den ungdom, som tidtals blommer fb/att^ obe; Calhedral-Scholan idka studier och hvars antal uppgår till ^ f °°h personer. Af Stadens Innevånare äro: PPg UnSefar ,'009 Mantalsskrifne, Mankön • as dels 1 Cathedral-Seholans Apologi,t-Ciass oell dels i Halis S-i^cruu,^ flir Vp„u Lm. 5 - 34 ~ Kongl. Höghets Hertigens af Upland Folk-Schola. Förbrytelser af grof beskaffenhet äro icke allmänna. Man kan icke heller sanningsenligt säga, att sedligheten är i aftagande, men öfverväger man de omständigheter, att ett ganska stort antal oäkta barn här årligen framfödas samt att en del af den arbetande klassen visar sig allt för böjd för sysslolöshet och vara okunnig örn faran af starka dryckers öfverflödiga njutning, så befinnes det, att denna har behof »f de nitfulla arbeten, som egnas åt dess förbättring, hvilken ock icke fean uteblifva. Konstoeh Näringsfliten är i synbart stigande och flere säkra tecken röja, att allmänna välmågan årligen höjer sig. Handtverkeri, minuthandel, som här är klassificerad samt Åkerbruk, utgöra Stadens Näringsfång. Academie-Statens och de talrika Studerandes härvaro bidraga ock, i väsendtlig mohn, till Stadens bestånd. Berörde hanje! drifves nu af 3:ne Bokhandlare, 3:ne Jernhandlare, 3*‘ne Klädeskramhandlare, i3 Kryddkramhandlare, 6 Läderhandlare och i3 Victualiehandlare, nied ii Handelsbetjenter och 45 Handels-lärlingår.
Uti Motion, under den 19 December sistlidet år, som Högloflige Ridderskapet och Adeln till detta Utskotts handläggning öfverlemnat, har Herr Silfverhjelm, Carl Ad., med hemtad anledning af förut väckt fråga om förflyttning af vissa helgedagar, föreslagit, alt, i sammanhang dermed, borde tagas under öfvervägande olämpligheten icke allenast af de pliktstraff, hvarmed uteblifvandet från den offentliga Gudstjensten vissa helgedagar är helagdt, utan ock af gällande förbud emot arbete under Gudstjenst, så att tidens fria användande sålunda blefve det enskilda godtfinnandets ensak; Men som denna motion, hvilken blifvit framställd först efter den stadgade motionstidens förlopp, icke står i något omedelbart sammanhang med den förut gjorda om helgedagars förflyttning, utan angår ett nytt ämne, som, vid sådant förhållande, emot stadgandet i 56 §. Riksdags-Ordningen, icke kan till pröfning af Rikets Högloflige Ständer innevarande Riksdag - Allm.. Besv.- och Oecon.-Utsh. Uti. N:o >57. 9 dag upptagas; har Utskottet funnit något annat dervid ieke vara att tillgöra, an alt sådant vördsamligen anmäla. Stockholm den 1 Ocloher 1829. N:o t 57. Ankom till Exp. Utsk. d. 6 Oct. 1829. Ytter ligre Utlåtande, i anledning af återremissen från f:ne aj de lie' sj)edine Bils Stånden aj Utskottets Betänkande JS.o 46, angående 11 el* singebuldans stämplande. Högvördige Preste-Slåndet har under den a5:te , Välloflige Borgareoch Hedervärda Bonde-Stånden under den i_8:de sistlidne Februarii, till Utskottet återremitterat förenämnde Betänkande, med öfverlemnande af deremot gjorda anmärkningar ; hvaremot Högloflige Ridderskapet och Adeln, under den ig:de i samma månad, berörde Betänkande af slagit.
S. D. Förediogs och lades till handlingarne Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 53c), angående verkställd omröstning öfver vissa delar af Tull-Bevillningen, i hvilka Bevillnings-Utskottets Memorial Nto 41 on* sammanjemkring af Riks-Ståndens olika beslut, rörande denna fråga, blifvit ogilladt eller återremitteradt. S. D. Föredrogs Expeditions-Utskottets, den 26 Maj och den 1 dennes på bordet lagda Memorial Nto 48, i anledning af återremiss utaf Expeditions-Utskottets Skrifvelse-föislag N:o 334, angående upphörande af Prot. XJtdr. den t\ Juni 1841 • skyldigheten för fartyg, som under fiedstid passera Ny Elfsborgs fästning, att deistädes anlöpa. Ulskoltets hemställan, att någon så beskaffad skrifvelse icke matte till Kongl. Maj;t afl»ta?, gillades. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Ulskottels Utlåtande N:o 568, i anledning af Professor Gtyers motion om anslag till Riks-Archi veis tjenstemän. ' Återremitterades. S. D. Upplästes Kongl. Ma;;ts Nådiga Skrifvelse af den 24 nästlidne Maj till Rikets Ständer, angående Mötes-passevolancens upphörande. Lules till handlingarna. Från Hedervärda Eonde - Ståndet. S. D. Hans Jansson från Elfsborgs Län begärde ordet och yttrade:
Skeppare vare skyldig, att på sätt i Seglations - Ordningen föreskrifvés, å märkrullan noga anteckna sitt förråd af lifsmedel till mängd och beskaffenhet, vid den påföljd, som för underlåtenhet deraf, högstberörde Förordning bestämmer; och må det förråd, som för besättningens behof, finnes oundgängligen nödigt, tillika medföljande qvantiteten af Vin, Brännvin, Caffe och Risgryn i utlastnings-orten, befrias från Tull och an» dra afgifter, och af Skeppare fritt disponeras. Fran Östersjön. En Skeppare, som far 6 man stark oell derunder, ett Ankare Vin och ett halft Ankare Brännvin. En Skeppare, som far 7 till 10 man stark, två Ankare Vin och ett Ankare Brännvin. 160 Bevillnings-Utskottsts En Skeppare som far 11 man stark oell deröfver, tre Ankare Vin och två Ankare Brännvin. Dessutom bestås hvarje Skeppare, ett Lispund Caffe och två Lisp:d Risgryn. Härunder begripas jemn val de Skeppare, som från Holland, England och Frankrike anlända till Sjö-Tulls-Kamrarne i Halland samt Göteborgs och Bohus Län. Från Westersjön: En Skeppare, som far io man stark och derunder, tre Ankare Vin och två Ankare Brännvin. En Skeppare, som far 11 till och med i5 man stark, fyra Ankare Vin och tre Ankare Brännvin. En Skeppare, som far 16 man stark och deröfver, ett Oxhufvud Vin och fyra Ankare Brännvin. Hvarje Skeppare bestås dessutom två Lispund Caffe och fyra Lisprd Risgryn. För Öfrigt bör härvid iakttagas, att Vin och Brännvin icke må inot hvart annat utbytas, så att den, som har mindre af det ena, ej får för sådan brist njuta ersättning i den andra varan; äfvensom, att hvad som afVin, Brännvin, Caffebönor och Risgryn öfversliger en Betänkatiden. en inhemsk Skeppares ofvanföre bestämde förråd i ullas tningfc-orten, skall sådant ovilkorligen förtullas.
Efter de oerhörda härjningar, som smittkopporna åstadkommit i Europa, mottogs uppVi sågo en lugn och spegelklar fjärd finningen med jubel och gjorde ett verkligt och uddar, som daggen skänkt glittersegertåg genom världen, trots det motstånd som uppfinningen, liksom allt nytt, mötte, gärd, egentligen från presterskapets sida. och hvitnade refben af gamla vraket, Dess helande förmåga visade sig också som för tjugu år se ' n ändat sin färd. snart och tydligt, äfven om Jennes dröm, att smittkopporna nu för alltid skulle vara försvunna, icke besannades. Vår värld var så ren, så skön och så Statistiken, med hvilken vetenskap man ju kan bevisa mycket, ådagalägger med ojäfviga, blid, siffror allt det goda vaccinationen uträttat. till andakt manade stundens frid — Redan år 1815 infördes vaccinationen oblioch synlig lojsång den. store North Minster gatoriskt i Sverige, och detta vaccinationssjälf höjer mot himlen till evig tid. tvång, som sannolikt den tiden var af nöden, existerar ännu. Sa vände vi åter från skogars land i ridt öfver ängar och silfversand, ty så skön var vår jord, i den gyllne hösten, att ej längre vi sökte. Feernas land. Hvad är då att anmärka mot vaccinationen, och hvad är det för en fara jag talar o m? V i skola strax komma dit! Redan tidigt började man tvifla om ympningens nytta och framför allt att frukta, det vaccinationen, på samma gång den undanröjde faran för smittkoppor, skapade nya sjukdomar. Man sökte visa, att skrofler, tyfoidfeber, lungsot m. fl. sjukdomar oftare drabbade de vaccinerade, och särskildt framhöll man den stora risken af, att ärftliga sjukdomar lätt genom vaccinationen kunde öfverföras från individ till individ. Det uppstod nu i de lärdas läger en häftig kamp för och emot vaccinationen, en kamp, som tidtals häftigt uppblossat och delvis ännu pågår, åtminstone i utlandet.
STÄNDERS REVISORERS BERÄTTELSE ANGÅENDE DEN ÅR 1861 FÖRRÄTTADE GRANSKNING AF DE UNDER STÄLLDA FONDER OCH MEDEL. STOCKHOLM, TRYCKT HOS A. L. NORMAN, 1861- A id den revision af Stats-, Bankooch Riksgälds-verkens tillstånd, styrelse och förvaltning för år 1859, hvilken undertecknade, i egenskap af Rikets Ständers dertill utsedda Revisorer, innevarande år förrättat, har granskning jemväl egt rum af förstnämnda års räkenskaper för och förvaltning utaf de under Kongl. Maj:ts och Rikets Kommersekollegium ställda fonder och medel, nemligen Manufakturoch Ull-diskont-fonderna, Manufaktur-, Extra Licent-, Tulloch Konfiskationssamt Eskilstuna Fristads-medlen, äfvensom de särskilda anslagen till godtgörande af Svenske och Norske Konsulers utgifter, dels för nödställdt Svenskt sjöfolks, dels för andre medellösa Svenskars understöd och hemförskaffande. Under revisionsförrättningen, vid hvars början räkenskaperne öfver samtlige ofvanberörde fonder jemte dertill hörande verifikationer blifvit aflemnade, hafva Revisorerne tillika tagit kännedom såväl af Kongl. Kommerse-kollegii till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelser angående dessa fonder för år 1859 samt den af särskilde utaf Kongl. Majit i nåder förordnade Revisorer i underdånighet aflemnade berättelse angående Manufakturoch Ull-diskont-fondernas förvaltning och räkenskaper för samma år, som ock af Kongl. Majits under loppet af året till Kongl. Kommersekollegium aflåtna nådiga bref i ämnen, som med förvaltningen af ifrågavarande medel ega gemenskap; och få Revisorerne härmedelst till Rikets Ständer i ämnet afgifva föreskrifven berättelse.
Det gillades af en af de 18 af Swensta iicaclemien Friherre kleming, som dä ivar Riddarhus-Utstottets Ledamot, och der undflapp da all anmärkning Herr k or K liek fann dessa stal icke nog kraftiga ar wederlägga hans erindrau; och Friherrekl annerKeim ansag tjenligare om j §:n utsattes, at Landtmarskalken af de 2:ne nämnde personer skulle beledsagas, an at han är dem öfwerlemnades. Grefwe klörner, ^clolk Loran, ansag et fädant Uttryck hwarken innefatta någon omening eller wara stötande. Det antydde allenast en ceremonis, hwilken likawal kunde iakttagas, som uraktläras. Grefwe köven kjelin. Larl, trodde sig weta, at detta uttryck i länga tider warit nyrrjadt och aldeles icke wore vwanligt. Han sage derföre intet stäl, hwarfvre detsamma stulle förändras. Up - x§s Den z Mars. Uppä derefter af Herr Grefwe» och Land!» marskalken gjord proposition bisf denna §. oföräm drad bibehållen. 17. §> Bifölls. 18. §: HerrUotbliek». W owilkorligen upte bewis ur Kyrkoboken om laga alder lärer ej altid behöfwas: I denna §. torde således behöftva tilläggas: Gm fä-ant äskås. En gråhårig Man har merendels med säkerhet upnatt 2; ar. Denne §. bifölls med Herr Rotbliöbs tilläggning. Friherre kosenbans anmärkte, ak densamma wore verbotim afssrifwen af en §. i 176Z ärs Riddarhus-Ordning. Justerades följande:
De understöd, hvartill 1860 års missväxt föranledt, hafva icke under ifrågavarande tidsperiod kommit länets befolkning till godo och blifva i följd deraf föremål för den berättelse, som framdeles kommer att i ämnet afgifvas. Trädgårdsskötseln och fruktträdsodlingen bedrifvas ännu i högst ringa mått, kämpande mot föreställningen om dess osäkra och föga lönande afkastning och fördelar; dock börjar i närheten af städerne en och annan att deråt egna mera omsorg och uppmärksamhet, så att, på framgången af sådana försök, en förhoppning kan byggas derom att trädgårds-, fruktträdsoch blomsterodlingen skall blifva äfven här i orten allmännare känd och värderad samt i följd deraf äfven utöfvad. N:o 3. Tabellen Nio 3 upptager antalet af kreatur, underhållne öfver den vinter, hvarmed året 1860 slutat. Under vanliga förhållanden är fodertillgången otillräcklig eller knapp och af svag beskaffenhet i öfre delarne af länet, men för öfrigt tillräcklig och har under den senare tiden af ifrågavarande år utfallit på sistomförmäldte, för boskapsskötseln förmånliga sätt. Den större boskapen har ock derunder tilltagit i antal, dertill måhända äfven uti icke så ringa mån bidragit den minskning i antalet af ungboskap, får och getter, som visar sig vid jemförelse emellan ofvannämnde tabell och uppgifterne till Finans-Komitén. öfvertygelsen om fördelen af en starkare utfodring sprider sig allt mera bland befolkningen i länets nedre delar, men kan ej så lätt vinna tillämpning i de öfre Dalsocknarne, till en del i följd af fodertillgångarnes svaga beskaffenhet och seden att hålla många kreatur, utan beräkning deraf, att få djur af bättre slag, väl födde, lemna bättre afkomst, än flere dåliga, svagt och knappt lifnärda. På årsväxtens och fodertillgångarnes beskaffenhet beror i väsendtlig mån beloppet af den spanmål, som användes till kreaturens utfodring, men torde i medeltal uppgå till omkring 64,000 tunnor, egentligen hafre.
Nej, kommer, med bifall till Ridderskapet och Adelns samt Bonde-Ståndets beslut, nuvarande införselsafgift, 4 Rrdr 32 sk. per 100 st., att förblifva oförändrad. Beträffande dernäst Fönsterglas, föreslår Utskottet, att Borgareoch Bonde-Stånden ville, med frånträdande af deras beslut om bibehållande derå af de i gällande Taxa bestämda införselsafgifter, lika med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, antaga de af Utskottet för grönt i betänkandet Nro 12 och för hvitt i utlåtandet Nro 26 förslagna tullbelopp; men om denna hemställan icke vinner bifall, lära voteringar böra ega rum i följande ordning.' Bevillnings-UlskoUeis Memorial, ±V;o 3o. 52:o. Den, som godkänner Utskottets förslag, att införselstullen å grönt fönsterglas bör bestämmas till 10 R:dr per 120 skifvor, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer, jemlikt Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, nuvarande införselstull, 6 R:dr 32 sk. per 120 skifvor, att bibehållas. 53:o. Den, som instämmer i Utskottets sist afgifna förslag till införselstull å hvitt fönsterglas, nemligen 20 R:dr per 20 band , röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, gillas Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, att nuvarande införselstull derå, 16 R:dr 32 sk. per 20 band, bör blifva oförändrad.
Då, i följd af de betydligt ökade göromålen, det är af vigt, att Landskamererare icke tvingas att deltaga personligen uti alla bestyren vid kontoren, och,att således de göromål, som dertill lämpa sig, öfverflytlas på underordnade tjenstemännen, är det min afsigt alt, uti -ett under handläggning varande underdånigt förslag till ny instruktion för Landstats-tjenstemännen, söka ordna dessa förhållanden, hvarigenom ökad anledning förekommer att förbättra de förut alltför knappa vilkoren för Länsbokhållare. Jag föreslår ät desse tjenstemän inom de sex största länen: Stockholms, Östergöthlands, Malmö, Götheborgs. Elfsborgs och Stora Kopparbergs län 533 R:dr 16 sk., samt åt dem inom minsta länen: Gottlands, lilekinge, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens 400 R:dr, äfvensom åt Länsbokhållare i öfriga länen 466 R:dr 32 sk; utgörande det härtill erforderliga beloppet R:dr 4,183:, 16. De uti ålskillige län uppgifne, Länsbokhållare tilldelade procenter af bevillningsafgiflerne äro icke tagna i beräkning, helst sådant anslag antagligen tillkommit såsom ersättning för protokollsföring vid Pröfnings-komitéerne, och i hvad fall som helst denna, likasom lösen för utdrag af handlingar, hvilken Länsbokhållare stundom få efter Landskamererare» anordnande uppbära, måste betraktas såsom tillfälliga och obestämda inkomster. Såvida förhöjningen beviljas, torde samtlige Länsbokhållare» löner böra på stal upptagas till 300 Rdr och del öfriga såsom tjenstgöringspenningar. Länsnotarier. Af skäl, som redan anfördes uti Kongl. Maj:ts proposition till Rikets Ständer den 13 November 1828, eller hufvudsakligast; angelägenheten att en ordinarie, kompetent tjenste - 28 Kongl. Maj:ts Nåd.
Mom. f, rörande OfverRcv.Deparl.,; och mom. g, rörande ifrågasläUl öfverflyllning af ålskillige tjenstemän å Allm. IndragningsStalcn. Dessa morna' biföllos. Mom. h, ang:de den erforderliga tillölcningen af KammarR-.ns anslagssumma. Detta mom. bifölls med den rättelse, som föranleddes af lt. o. Ad:s förut fattade beslut. Mom. i, ang:de en af Hr Printzensköld, Carl, väckl motion. Detta mom. lades till handlingarne. 10:de punkten, ang;de anslags-förhöjning för Öfver JnlendenlsEmbclet. Då härvid först förekom Utsk:s tillstyrkande beträffande ifrågastähl tillökning i OfverlntendentsEmbetels personal, yttrade: Hr Hjerta, Lars: Jag anhåller, att få fästa Högloft. Ståndets upmärksamhet på en sak, som förefaller mig mindre välbetänkt i Utsk:s Förslag. Utsk. har nemi. med bifall i öfrigt till den af K. M. begärda tillökningen i OfverIntendentsEmb:t.s personal föreslagit, att de för en Kanslist och en Kammarskrifvare begärde 1,000 lidr i st. skulle anvisas till biträde vid räkenskapsoch renskrifnings-göromålen. Härvid har likväl Utsk. förbisett det egentliga ändamålet med dessa platser, hvilka ieke allenast skulle ombesörja förekommande renskrifning, utan äfven vårda embetets arkiv di, och derigenom skulle man få en embetsman, som vid inträffande förfall för Sekreteraren kunde ingå i hans ställe, hvartill för närv:de icke finnes någon tillgång inom verket. Utsk. har tillstyrkt sjelfva summan, och vid sådant förhållande vågar jag anhålla, att K. o. Ad. äfven ville bifalla de af K. M. föreslagna benämningarne. Hr Liljehöök: Utsk:s förslag i denna punkt står i full conseqvens med Utsk:s sätt att gå tillväga vid föreg:de tillfällen.
Den föreslagna fördelningen af intecknad gäld har Herr Stråle jemväl ansett vådlig, emedan af flere gemensamt intecknade fastigheter den ena kan vara uppskattad högt utöfver och en annan lågt under verkliga värdet, och för 1 ust för fordringsegaren såkmda uppkomma, fastän panten gemensamt innebär full tillgång för det intecknade beloppet; farhågan derföre kunde verka menligt på allmänna crediten och föranleda, att låntagare blefve besvärade med nya praestationer, för alt styrka pantens vederhäftighet; och vore det dessutom lämpligare, att, då serskilda fastigheter säljas å auction, köpeskillingarne tagas till grund för fördelningen, och taxeringsvärdet endast tjenar till rättelse i det fall, att auction icke sker, hvarjemte Herr Stråle, dels i afseende på redactionen af 18 §. yrkat, att i stället för orden: "soaré då den fastighet för det ”odelade inleckningsbeloppet etc" borde in - Lag-Utskottets Utlåtande No 103. 13 föras följande mening: ”snäre då dm fastig'''het för så stor del af det odelade inteck’’/lingsbeloppctj som derå belöper, i förhål” lande of samma fastighets serskilda, till ”alla gemensamt intecknade fastigheternes ”sammanlagda värde etc.'' dels ock förment, att, då ifrågavarande
HrCederschiöld, Gustaf: När fråga var om lista §:n i denna författning, instämde jag med Gr. Mörner i hans begäran, att en skrifvelse måtte öfverlemnas till K. M:t med begäran om hypotbeksföreningarnes hörande och aflåtande af Nåd. Propos. i ämnet till nästa R. St:r. Bland andra skäl, som jag anförde för denna mening, var äfven, att jag ansåg detta förslag till författning särdeles illa redigeradt, så att man har svårt att inse de följder, som vid tillämpningen deraf skulle upstå. Jag bar haft samma anmärkning att framställa mot de föreg:de §§:na, men jag har undertryckt den och valt den nu föredragna såsom ett bevis på 122 Den 12 September f. m. huru författningen är upställd. Efter redogörelsen för hvad som på allmän ordinarie sammankomst bör förekomma, heter det: »Hvad i öfrigt på förvaltningen kan hafva afs:de, må likaledes vid ordinarie sammankomst under öfverläggning och beslut tagas», och slutligen tillägges: »men der fråga väckes om utverkande af ändring i denna förordning eller i förordningen ang:de vilkoren för hypotheksföreningars bildande, må beslut derom ej förr än på nästa allmänna sammankomst kunna fattas.» Nu tycker man, att saken bunde härmed vara afgjord, men icke desto mindre förekommer ytterligare: »Bestämmande al arfvoden och aflöningar för leda möterna i hypotheksbankens styrelse, äfvensom för bankens tjenstemän, ankomme ock på beslut af delegarne vid allmän ordinarie sammankomst.» Detta är således fyra eller fem gånger uprepadt, i stället för att i en vanlig redaktion det sista mom:t, som börjar med »men», hade utgjort ett särskildt mom. I 22:dra §:n står: »Utom i de frågor, som angå décharge för styrelsen, val af revisorer samt arfvoden för styrelsens ledamöter, ega desse, äfvensom alltid revisorerne, i besluten vid allm. sammankomst taga del.» Hvad uttrycket »alltid revisorerna» skall i grammatikalisk! hänseende betyda, har jag svårt att säga.