Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uu nådig proposition af den i4 Julli innevarande år, har E. K. M. behagat gifva Riksens Ständer tillkänna, att, i anledning af åtskillige underdånige ansökningar af enskilde personer,' om nådigt tillstånd, att å Lotteri försälja dem tillhörige fastigheter, E. K. M. inhemtat att inrättande af Lotterier till enskilde personers förmån äro, genom flere för längre tid tillbaka utkomne och ännu ej upphäfne författningar, förbudne* samt att E. K. M., sorn i betraktande tagit att fast egendoms försäljning å Lotteri skulle moje» ligen kunna bereda egare af en fastighet lätthet, att, utan förlust, afhända sig densamma, samt derigenom sålunda förekom mas hvad, som i se-j nare åren inträffat, att en fastighets-egare, som varit nödsakad försälja sin egendom, haft svårt att finna köpare, och måst låta egendomen bortgå till underpris, väl å ena sidan ansett de för - Underdåniga Skrifvelser. ' i 33 fattningar, hvilka för närvarande förbjuda omförmälda försäljningssätt, kunna af E. K. M. i oeconomisk väg förändras eller upphäfvas; men å andra sidan åter funnit , att en tillåtelse till fast egendoms föryttrande å Lotteri i verkställigheten innefattade omständigheter, som föranledde till förklaring eller förändring af allmänna lagens stadgande om sättet och vilkoren för dylik egendoms öfverlåtande, och deribland förnämligast angående köpesummans bestämmande och uppkommande frågor om Bördsoch Lösningsrätt; hvadan E. K. M., sorn ansett sig, vid^ett sådant förhållande, icke böra bifalla förutnämnde ansökningar, velat till Riksens Ständer öfverlemna det i den Nådiga Propositionen intagne förslag till författning, innefattande föreskrifter och vilkor, under iakttagande hvaraf egare af en fastighet må vara tillåtet, att densamma å Lotteri försälja. Riksens Ständer, som tagit i öfvervägande hvad E. K. M:ts Nådiga Proposition och de dermed foljaktige handlingar innehållit, hafva ansett 2:rie frågor härvid framställa sig till besvarande, nemligen: bör det föreslagne försäljningssättet af fast egendom godkännas?
Vill man saken, såsom Utsk. velat, och i afseende hvarå Ulsk. sagt, att det endast behöfdes en garanti för afsättningen af 200 ex., så skulle man tro, att meningen med dessa 400 R:dr hade varit, att derför inköpa dessa 200 ex., men i slutet säger Utsk. ingenting sådant, utan endast, att Utsk. föreslår anslag af 400 R:dr. Jag anhåller, alt Utsk:s Ledamöter måtte uplysa hvad Utsk. här egentligen menat, och att, om detta icke befinnes rätteligen uttryckt, Utsk:s förslag må återremitteras, på det att Ståndet måtte få veta hvartill det skulle anslå sina penningar. Hr Törneblad, Carl Ottomar: Jag skulle icke begärt ordet i denna fråga, så vidt icke den siste värde talaren upmanat Utsk:s Ledamöter att redogöra för hvad Utsk. med sitt förslag åsyftat. Jag får då tillkännagifva, utan att ingå i något bestämdt försvar för den motivering, Riddarh.Utsk:s förslag innehåller, alt meningen varit, att gifva ett årligt anslag af 400 R:dr i och för befordrande af utgifvandet af R. o. Ad:s äldre protokoller och handlingar. Hr von Hartmansdorff: Saken bör naturligtvis betraktas både med afseende på sin riktighet och sin verkställbarhet. Ang:de önskligheten, att R. o. Ad:s ifrågavar:de protokoll måtte tryckas, har jag egentligen intet att lägga till hvad Utsk. sagt och hvad Frih. Raab ytterligare derom anfört. Beträffande Frih. Cederströms hemställan, att ett par afskrifter måtte tagas och förvaras en vid hvartdera universitetet, får jag anföra, att om än protokollen blefve, såsom man bör hoppas, derigenom räddade från vådeld och således för framtiden tillgängliga: så äro de likväl för vetenskapsidkarne nästan obegagneliga, med mindre dessa skulle anses uppehålla sig endast vid Universiteten. För andra deremot vore det allt för besvärligt alt resa dit till att studera vår historia.
Man sände oss då, o c h först då, biljetter till — andra plats! V i läto d e m naturligtvis genast återgå. V i pläga icke representera v å r publik på sekundaplatser. Vi hålla för troligt, att d e h ö g t aktade medlem marne i Hästutställningens bestyrelse ej hafva någon del i eller kanske ens vetskap o m denna » biljett • historia ». D e m å då n u få den. Utställningens sekreterare o c h den s o m handhaft biljettutsändningen till tidningarna har varit notarien hr O. L. B e n d i x, förut ingalunda oberyktad s o m mellanhand mellan åtskilliga möteso c h utställningsbestyrelser och pressens män här i landet. och söndags var det hästarnes! HÄSTUTSTÄLLNINGEN. Sedan nu inlämningstiden utgått, sammanträdde här o m dagen prisnämnden i Upsala. Fackinsikterna representerades därvid a T professorerna I. G. Clason, G. Cederström, A. Lind berg o c h artisten O. Larsson. Dessa röstade enhälliga för att utdela första priset (1,000 kr.) åt skulptören Erik Lindberg o c h arkitekten Viktor Fagerström. Förvåningen vid namnsedelns brytande lär varit allmän. Man hade förr trott sig belöna en pro Börjeson eller vederlike än en 25 årig adept. Deit ej minst förbluffade blef naturligtvis pristagarensegen pappa, den kände framstående medaljgravören professor Adolf Lindberg, hvilken, okunnig o m so nens förehafvande, nyss själf fällt utslaget ö f v e r dennes mästerprof. f Idun är i dag i tillfälle att meddela en afbild ning af det vackra verket efter en för vår räkning: utförd fotografi af originalskissen. — IDUN 1899. 7 — på att i frid o c h kärlek diskutera en fråga, s o m — o m d u också inte anser henne äga n å g o n betydelse för dig — du väl ändå måste m e d g e är intressant, då j u millioner o c h åter millioner både af de d ö d a o c h af de nu lefvande hållit o c h hålla den för den allra viktigaste af alla. » A. Blomberg foto.
till Iduns ärade läsarinnor med anhållan om svar på här nedan förekommande frågor.) Kan någon husmoder gifva en öfver rinnande innanfönster förtvinad sådan anvisning, hur obehaget må kunna afhjelpas? Glasmästaren, som jag efterskickade i tankesätt fönstren behöfde kittas, förklarade den gamla kittningen vara oklanderlig och tillade — antagligen i tanke att dermed trösta: » Frun är inte den enda, som får dragas med sådant här obehag, hvars orsak jag inte hört någon kunna förklara. » Och ändå fuktar det ej i huset, och jag har för tredje gången i vinter satt in mina innanfönster! Bekymrad husmoder. Anhålles att i tidningen Idun få upplysning om bästa sättet att borttaga bläckfläckar ur ljust kläde och vlletyg. Atte. Charad. Mitt första är den grund, hvarpå stater hvila. Mitt andra är det mål, dit flickans blickar ila. Och om nu mitt hela förstår mitt första rätt, så är charaden ganska lätt. Ina. Fyrkant. För Idun af F. M. Mitt första haft och har ännu makt att göra mitt tredje hvart sinne. Du nog på mitt andra förnöjd dig lagt, när ändtligt mitt fjcrde var inne. Breflåda. Ragnvald Ulfsson. Bidraget antages med tacksamhet och införes i något af de närmaste numren. Ni är alltid välkommen. • » En svensk qvinna ». Er uppsats om » Sven • ska qvinnornas nykterhetsförening » och dess sträfvanden är nog i flere fall beaktansvärd. Dock torde den näppeligen lämpa sig för offentliggörande. Fru A — e. Det af eder åsyftade rönet hafva vi fått från ett håll, som vi hade fullt skäl anse tillförlitligt, och vi våga ännu anse det så. Felet ligger antagligen deri, att ni annonser som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom S. Gumaslius annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. låtit luten koka under hela tiden i st. f. att endast låta den koka upp och sedan låta brännaren ligga i den samma 2 — 4 timmar. Atem. Ert påpekande är alldeles riktigt.
Jag klagar intet öfwer tyngden af de beswärligheter, som Contracterna älägga, men endast öfwer utgörandet af det, som uti defla Cvntracter intet influtit, tilkommit oftast genom de besynnerligaste händelser, deder sedermeragifwitdem anseende af friwillig öfwerenskommelse, ehuru oftast tilkomne genom Surpriser, Jntriguer, och jag wägar til och med säga : understundom hot. Med Släp-Mundering böra Rotarne förse Soldaten , hwarje Mundering til wist tid beräknad Jag kan omöjeligen känna alla de Contracter, som wid Regementernas första inrättande blifwit afflutade, men dock känner jag ibland dem det, som kallar denna Släp.-MunDering: En Arbets-tröja; Hwar och en har sig bekant beskaffenheten af en sädan, men denna Arbets-tröja har förwandlat sig til werkelig Lifmundering, sä i anseende til färg som annan beskaffenhet. Detta har uti betydligaste mätto ökat Rolehällarnes kostnad, och den har ännu 842 Den 9 Augusti. ännu mera blifwit förhöjd derigenom at den som oftast blifwit anbefald at nyttjas wid de tider och wid de tilfällen dä Kronans Lif-mondering bordt brukas. Sädant har stedt wid Regementsmöten, äfwen som dä Soldaten utgätt i krig emot Rikets Fiender, och en sädan oordning och olaglighet har man, ehuru orätt, sökt förswara dermed: at Släp-Munderingen hörer Soldaten til, och at denne af Kronan derföre fatt ärsättning.
Kyrkoherden, väl aflönad, är der i tillfälle underhålla 2:ne adjuncter; Comministern har särskildt en adjunkt; dessutom är skolläraren en genom förhöjd lön till presterlig tjenstgöring förbunden ordets tjenare, hvilken deltager, i regelbunden ordning, uti predikoskyldighet m. m. — Med en så talrik presterlig personal låter det sig ock väl verkställas, att egna åt församlingens medlemmar en sorgfälligare själavård, en noggrannare andlig eftersyn. Skulle detta pastorat delas i flere smärre, och dessa förses med egna kyrkoherdar, af hvilka hvardera naturligtvis blefve svagare aflönad, så att de. måhända icke finge råd underhålla biträden; — torde inses, huruledes det alldeles icke är gifvet att, efter klyfningen, församlingarnes invånare blifva hugnade med så många och omsorgsfulla presterliga besök, som nu dem bestås Men förslaget åsyftar likväl 25* 388 Den 12 Mars c. m. en ökad förmån i detta hänseende: — jag har sökt visa att denna åsyftan är af illusorisk beskaffenhet. Då slutligen, enl. min upfattning, Gr. Björnstjerna icke anfört några så bevekande omständigheter att de kunna verka till bifall å hvad Utsk. härvid föreslagit; nödgas jag fortfarande anse Hr Silfverstolpes reservation mera kraftig, och begär således afslag på betänk. Gr. Wrangel, Tönnes Hellmuth: Jag ber blott att få justera den upgift Frih. Cederström afgifvit i så måtto, att Fryksände pastorat icke sedan det från Sunne skildes, har blifvit klufvet, men att fråga blifvit väckt om sprängning af Sunne pastorat vid nuvar. Kyrkoherdes afgång, hvilket äfven efter all anledn. torde komma att gå i verkställighet. Då det dessutom icke är församlingarne obekant, att de kunna få skiljas i flere pastorater, hvilken utväg också, så ofta omständigheterna dertill föranleda, af dem begagnas, skulle jag, lika med Frih. Cederström, och Hr Weidenhjelm vilja, på de af reservanten andragna skäl, tillstyrka afslag å betänk.
Adelborg gjordt ackords-anbud N:o 71, i anledning af Daniels Olof Perssons och Enkan Brita Andersdotters ansökan om eftergift af återstående ogulden öfverränta å diskont-lån; N:o 72, i anledning af Rådmannen A. M. Bolins ansökan om eftergift af räntan å Grosshandlaren J. Wennerströms skuld till Banko-diskont-verket; och N:o 73, angående öfverlemnande från Banken till Koogl. Mynt-kabinettet af 125 stycken utländska silfvermynt. S. D. Vid skedd föredragning godkändes Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 48, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 37, öfver väckta motioner, angående brottmåls-lagstiftningens förbättring; samt Betänkande, N:o 49, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition, med förslag till förordning, angående handels-böcker och handels-räkningar. S. D. Efter skedd föredragning af Borgare-Ståndets Protokolls-utdrag, N.’o 513, med inbjudning, att förena sig uti Borgare-Ståndets beslut, att hos Kongl. Majit anhålla om utarbetande af förslag till nytt reglemente för Arméens Pensions-kassa, förklarade Ståndet sig icke antaga den gjorda inbjudningen, utan vidblef sitt förr fattade beslut. Den 28 Oktober. Från Högloft. Bidderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Särskilda Utskottets den 25 och 27 dennes på bordet lagda Prot.-Utdrag den 28 Oktober 18-54. 491 Memorial, N:o 23, med förslag till sammanjemkning af olika beslut och till voterings-propositioner, i frågan om beskattning å bränvins försäljning. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet en denna dag af Friherre Bennet, Carl Stephan, väckt motion, att Rikets Ständer måtte till Kongl.
Då qvinnan såg, att det icke var lönligit, kom hon skälfvandes, och föll ned för hans fötter, och förkunnade för allo folkena, för hvad saks skull hon hade tagit på honom, och huruledes hon blef straxt helbregda. Då sade han till henne: Var tröst, min dotter, din tro hafver frälst dig; gack med frid. Vid han ännu talade, kom en utaf öfverstans hus för Synagogon, sägandes till honom: Din dotter är död; gör icke Mästaren omak. Då Jesus hörde det ordet, sade han till pigones fader: Räds intet; utan tro allenast, och hon varder helbregda. Då han kom i huset, stadde han ingom ingå med sig, utan Petrum, Jacobum och Johannem, och fadren och modren till pigona. Men de greto alle, och jämrade sig öfver henne. Då sade han: Gråter icke; pigan är icke död, men hon sofver. Då gjorde de spe af honom, väl vetande att hon var död. Men han dref dem alla ut, och tog henne vid handena, och ropade, sägandes: Piga, statt upp. Och hennes ande kom igen, och hon stod straxt upp; och han böd gifva henne mat. Och hennes föräldrar förskräcktes. Men han böd dem, att de ingom säga skulle, hvad der skedt var. Sedan kallade Jesus tillhopa de tolf, och gaf dem magt och våld öfver alla djeflar, och att de sjukdomar bota kunde; Och sände dem ut till att predika Guds rike, och göra de sjuka helbregda; Och sade till dem: Tager intet med eder till vägs, icke käpp, eller skräppo, icke bröd, icke penningar; hafver ej heller två kjortlar. Och i hvad hus I ingån, der blifver, tilldess I dragen dädan. Och hvilke icke anamma eder, så går ut af den staden, och skudder ock stoftet af edra fötter, till vittnesbörd öfver dem. Och de gingo ut, och vandrade omkring i byarna, predikade Evangelium, och gjorde helbregda allestäds.
Men jag får på en annan omständighet göra Ridderskapet och Adeln upprnåiksam, sorn visar huru farligt det är att Stånderne frankin - tif.n 7 Mitji j. m. ner sig rättigheten att taga kännedom af Bankens ställning, utan öfverlemna dess styrelse åt ett inskränkt antal personer, bundne och skyddade genom tysthetsed. Hvad har icke allt håndt under krig, då Staten velat tillegna sig Bankens så kallade gevinst. Hvad har icke åtgått till coursoperationer under 5o och 6o;talet, för att dölja för Allmänheten följderna af Statens trasseringar på Bankens ge vinst. Under Finska kriget, på 4o;falet, tömdes Bankens hvalf på tvu femtedelar af den reela valutan, utan att Allmänheten förr än sednare fick veta utaf det. Fn Ledamot ai Ridderskapet och Adelil väckte fråga för en tid sedan, hvad de 790,000 R:dr betydde, sorn finnas nämnde i Revisorernes berättelse. Manne det ej betyder, stt reeia valeuren blifvit minskad, att i samma moa det så kallade Sedelrörelsecapitalet minskats? Jag hemställer derföre då Rikets Stän der kalla sig och kallas för Bankens garanter, huruvida Rikets Ständer kunna tillåta sig att öfverlemna BancoStyrelsen åt ett inskränkt amal personer? Jag hemstäder om det icke år Ståndernes pligt, att sjelfve vilja veta huru det står till med Banken, och att låta hvar och en, hvars rätt och välfärd deraf beror, att han vet huru det står till, få äga denna kännedom. Så åtminstone betraktar jag saken; och skulle det behöfva voteras, antingen det skall bli publicitet eller ej, så anser jag mig på samvete och heder förpliktad att votera med Ja. 9* Den 7 Maj 'i /. /». Herr Stråle, Nils TVilhelm: I sjelfva säkert får jag blott åberopa det bestämda tillstyrkande sonf BancoUtskottet lernnat, otili mitt dervid afgifne särskildta yttrande. Endast några anmärkningar anhåller jag att nu få besvara.
» Från den dagen var det, som om Hans och jag riktigt hade funDit hvarandra. Vägen mellan oss låg nu rak och bred och fri. Jag hade inte längre en tanke, som jag inte kunde uttala till honom. det var inte sagdt, att jag alltid giorde det, men blotta medvetandet, att jag kunde det, var nog för att åstadkomma en hel förvandling med mig. Jag kände mig ej längre skygg och främmande, jag kunde få vara naturlig och fullt mig själf i hvar minut. och du vet inte, lilla Elli, hvad det kan verka förädlande! Jag tror bestämdt, att jag blef en mycket bättre hustru från den dagen. Hvad Hans beträffar kunde han inte bli bättre än han var, ty han var ju redan fullkomlig, men jag tror nog, att han liksom jag kände sig mera fri och otvungen, sedan den sista skrankan hade fallit mellan oss. — Och allt det där var den nya mattans föri tjänst. » Professorskan hade slutat sin berättelse. | Hon lät virkningen sjunka och betraktade med sitt älskvärda småleende Elli, som hört uppmärksamt på och nu stod där stödd mot en emma med ett tankfullt uttryck i sina mörka ögon. » Tack för den däi historien, faster, » sade hon slutligen. » Den kan nog vara lärorik, men. jag ger mig inte i alla fall. Jag har rätt, det känner jag, det vet jag. Jag skall lägga på minnet det du nu har talat om för | mig. och en gång längre fram, dä jag blir i äldre, då busen har tagit mig, som tant Asker hotade. då skall din historia kanske bli mig till nytta. Men inte nu. nej, inte nu! » Hon gjorde en kastning på hufvudet med en kvarlefva af sitt gamla trots och gick mot dörren till sitt rum. Hennes mor såg efter henne med orolig min. Professorskan höjde på axlarne med skämtsam resignation och frågade IDUN 1893 » Skall du nu gå dit in och reta upp dig igen och låta Bertha och hennes fästman stänga ut det ljus, som JAP. velat släppa in i din bjärtekammare, med sina amerikanska rullgardiner? » » Nej, » svarade EUi med handen på låsvredet, » jag ämnar b e dem komma hit ut och göra litet musik för oss.
Men jag frågar, om vi vilja betunga vår handelsvåg med en dryg import-artikel, eller med en vigtig export - artikel underlätta henne? Vid denna Riksdag har man hufvudsakligen varit sysslosatt m'ed att förbättra vår financiella ställning, och befordra allmän välmåga. Med detta ämne står det ifrågavarande i ganska nära sammanhang. Att vi ej blifva rikare medelst sedel-tillverkning, och sedlarnes än så snillrikt inrättade circuiation emellan Bank, Riksgälds-Contor och Disconter, är hvad vi med visshet känna. Man börjar ock inse, att guidoch silfvermassor ej utgöra nationalrikedomen, utan att den består i production . annorlunda sagdt i naturalster och derpå använd arbetskraft. Men hvarifrån skall då denna samma national-rikedom komma, om så rika källor, som den ifrågavarande, tillstoppas? Med innerlig glädje har jag sett lin-culturens uppmuntran och strömrensningarnes befordran, med mera af dylik art; roen hvad kunna resultaterna af dessa åtgärder blifva jemnförde med ett kraftigt uppbrukande af Stenkols verket. Ingen kan mera än jag värdera åkerbruket 3 men om på Den 3 November f, m. !9 en gång en million tunnor Spannemål föllo öfver oss, månne vi deröfver nu hade att fröjda oss, och månne ej snarare sådant skulle öka förlägenheten och bekymren ? Ett ungefär lika förhållande äger rum i afseende på vår Jernhandtering. Månne våra skogar skulle medgifva en högre uppdrifven tillverkning, eller månne en större afsättning deraf kunde beredas än den nu varande P Uppbrukning af Höganäs Stenkols - verk har det företräde, att det är mångfalden af olika producter i ett land, som befordrar capitalernes omsättning, alla slags varors afsättlighet, och derigenom lifligheten i näringarne , samt i resultat allmänna välmågan. Jag går så långt, att om grufvan kunde brytas utan ringaste enskild vinst, dock så, att omkostnaderna biefvo betäckte , vöre verkets bedrifvande i alla fall en fördel för det allmänna.
Apelsiner m. fl. I afseende på denna punkt yrkades dels bifall till Utskis förslag, dels att införsels-tullen måtte nedsättas å Apelsiner, Citroner, Pomeranser till 9 rst., å Kastanjer till 1 sk., å Korinther lill 1 sk. samt å Plommon och Sviskon till 1 sk. pr ??, hvarjemte begärdes serskild propos. å hvar och en af de i denna punkt förekommande frågor. 7 H. 4 50 Den 3 Ma,j f. ni. Propos. å den del af Utsk:s Utlåt, som afstyrker bifall till förslaget att alla Frukter och Bär måtte beläggas med samma tullafgifter och inbegripas under en rubrik, blef först framställd och med Ja besvarad. De härefter 1:« i fråga om Apelsiner, Citroner och Pomeranser och 2:o i fråga om Kastanjer framställda propos:rne till bifall å Utsk:s förslag, besvarades med starka Ja, blandade med Nej, hvaraf Ja af Hr Gr. o. Landtm, förklarades hafva varit öfvervägande. Hr Gr. o. Landtm, hemställde vidare om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag i fråga om Korinther, och förklarade efter denna propos:s besvarande med starka Ja, blandade med många Nej, att han äfven härvid ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Sedan härvid votering blifvit begärd, uplästes till justering och godkändes följ:de votens-propos.: Den, som bifaller Bevilln:s-Ulsk:s förslag, i fråga om införsels-tullen å Korinther, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bifaller R. o. Ad., att införsels-tullen å nämnde artikel nedsättes till en sk. pr U. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer Ja — 42- Nej — 44.
Hvarföre ock uti det af tillförordnade Kongl. LagCommittéen å trycket utgifne Förslag till en ny förbättrad Civil Lag blifvit projecteradt, uti Rätte gångs B alfonz i Cap. S $• att ofvanberörde Småprotocoller, hvilka måste in extenso innehålla Inteckningar, Äktenskaps förord, Testamenten, Afhandlingar om lifstidsränta och Bolag, Lagfart om fast Egendom och FörmyndareÄrender, böra enligt hvad ock nödvändigt synes, fullständigt renskrifne, vid förelagd tid till ÖfverDomstolen ovagerligen insändas. Men deremot uti berörde Capiteis 16 §., af ofvan anförde skäl blifvit tillstyrkt, att ur UnderRätts Allmänna Sakprotocoll och Dombok utskrifvas endast alla de mål, som angå ägande rätt till fast Egendom , elier ock ägoskillnad eller delning sf jord eller annan fastighet; men allt öfrigt uteslutes såsom icke för samtid ännu mindre för Efterverld interrestant, och hvaraf dessutom de vigtigare mål antingen underställningseller Vadoch Besvärsvis inkomma till ÖfverDomstolen, och således finnas i deras Protocolier vidare förvarade och att detta renskrifne Exemplar af Domaren insändes ir om slutet af det påföljande året anser jag mig befogad vördsamt Den 3 Octöher f. m. 31 hemställa, att i likhet med hvad rörande åtskilige andre föreslagne lagstadganden blifvit vidtagit i anseende till den tidsutdrägt, som måste inträffa innan Förslaget till en ny allmän Civiloch CriminalLag kan komma till Riksens Höglofl. Ständers skärskådande, åtminstone detta ofvanberörde nya och nyttiga Lagstadgande måtte genast antagas, och af Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet tillstyrkas, så att medelst utfärdande Nådig Förordning, deS samma må gälla till ofelbar efterlefnad vid utskrifning och försändande till ÖfverRätt af UnderRätternes Domböcker, ej mindre hädanefter än ock för den framfarne tid, hvarunder Domböcker hittills icke till behörigt ställe blifvit öfversända.