Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och då det deremot ej tyckes fordra något bevis, att den praktiska Läraren vid en Veterinärinrättning bör äga en grundelig, vetenskaplig underbyggnad, och att han, i likhet med den theoretiska, bör innehafva nästan alla de kunskaper, som en Läkare i allmänhet bör äga och derutöfver dem, hvilka tillhöra Veterinärvetenskapen särskilt, jemte fallenheten och de färdigheter, som erfordras, för att praktiskt utöfva den och deruti undervisa; så följer ock, att om icke någon person särskilt dertill vid Veterinärinrättningen danas, hvilket med den föreslague Pensionären är åsyftadt, inga skickliga ämnen vid inträffande ledigheter till practices Lärare-beställningarne kunna med säkerhet vara att tillgå; och att, i följd deraf, vid inträffande af en sådan ledighet, antingens Inrättningens verksamhet på flere år skall komma att Ben 5 Julli e. m. afstadna, eller att man skall blifva nödsakad, att utifrån införskrifva en skickelig person till ledighetens fyllande. Att ett sådant förhållande nu redan äger runi, får jag tillika anmärka; emedan ÖfverDirecteuren Norling ännu i egenskap af Föreståndare och praktisk Lärare har tillsynen och befattningar så väl vid Inrättningen i Stockholm, som i Skara, och utan att ju förr dess hellre en Pensionär antages, skall den person saknas, som skall kunna blifva hans ef • terträdare i Skara, i händelse han sjelf skulle stadna för alltid qvar vid härvarande Veterinärinrättning. De göromål som vid denna sednare förefalla, äro dessutom så mångfalldiga att, om der icke finnes någon till biträde för den praktiska Läraren, som kan vara tillstädes när han är hindrad att vara närvarande, desamma ej med behörig ordning skola kunna skötas; hvilket äfven är ett skäl till antagande af en Pensionair så snart ske kan.
Att så är förhållandet, finner hvar och en, om han reflekterar på hvad han tänker, om han tänker sig såsom en förmåga af frihet. Förmågan är i sig själf obestämd och kan därför ej tänkas, utan att därtill i tanken anknytas flere verkliga handlingar såsom möjliga genom val. Men att ett förnuftsväsen tänker sig såsom förmåga att välja i den angifna meningen, innebär, att det i tanken sväfvar mellan motsatta bestämningar och sätter hvar och en såsom möjlig att förverkliga genom frihet. För att motsatta bestämningar skola kunna förenas i tänkandet, fordras, att också tänkes ett gemensamt, i hvilket de förbindas. Detta gemensamma måste enligt tänkandets lag, enligt hvilken detta såsom subjekt differentierar sig från det tänkta såsom objekt, vara ett objektivt, mot tänkandet satt. Detta objektiva kan ej vara det objektiva jaget, ty det är här ej satt i aktion; det är här endast fråga om en ideal verksamhet hos jaget, ej en real. Alltså det måste vara något utom mig. Detta »något utom mig» tänker förnuftsväsendet såsom möjligt att med frihet modifiera genom någon af de motsatta bestämningarna och är sålunda riktad på det samma32. Vi fortgå i deduktionen. Jaget är ursprungligen identitet af subjekt och objekt, men kan icke (af det ändliga medvetandet) tänkas utan genom differentiering i subjektivt och objektivt jag och genom ömsesidigt hänförande af dessa båda sidor hos jaget på hvarandra. Vi ha visat, att ett förnuftsväsen icke kan tänka sig utan att tänka sig såsom förmåga af frihet och icke tänka sig såsom förmåga af frihet utan att tänka sig såsom väljande mellan möjliga bestämningar hos ett verkligt objekt eller tänka sig såsom uppkastande ett ändamålsbegrepp, d. v. s. såsom idealt eller subjektivt verksam. Men nu kan det icke enligt ofvanstående sats tänka sig såsom subjektivt verksam utan att hänföra denna verksamhet på en objektiv verksamhet, viljande. Det kan nämligen icke tänka sig såsom idealiter verksamt utan att tänka denna ideala verksamhet såsom dess själfverksamhet, dess viljande. (Det kan icke tänka sig såsom frambringande ett ändamålsbegrepp utan att tänka sig såsom viljande ändamålet). Men det viljande, som tänkes i och med tänkandet af den ideala verksamheten, är ett blott idealt viljande, en bild af ett viljande.
Och får alltså Utskottet nu till Riksens Höglo 11., Ständers bepröfvande öfverlemna om icke» vid Omförmäldte serskildte förhållande härutinnan vid Kongl. Justiiite - RevisionsExpeditionen, det må i underdånighet hemställas till Kongl. Majus Nådiga åtgärd, att pa. berörde sätt befordra den föreslagne tillökning gen i den målin Kongl. Maj:t i Nåder finnér densamma nödvändig och kunna sålunda åstadt kominas. 4:0 Har Herr Landshöfdingen Friherre Cederström hos Högloft. Ridderskapet och A» deln gjort anmärkning vid Stats - Utskottets i i8:de puncten af ofvannämnde Retänkande gifne yttrande angående föreslagen Löneförbättring för en del af LandtStats-Rgtjeningen på Gottland. Häröfver får Utskottet åberopa hvad desS förra Utlåtande innehåller och hvaruppå Utskottet stödt den tanka, att frågan om denne Landt - Stats-Retjenings bättre aflönande må böra förekomma i sammanhang med den allmänna Regleringen; Och har Utskottet ej något vidare att härvid tillägga, än att berörde dess yttrande i denne del är utaf de öfrige 3:r>e Re-1 spective Riks-Stånden bifallit: Hvilket allt Utskottet får vördsamligen anmäla. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande , öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande angående Stats - Regleringen under Åttonde Hufvud - Titti In. Uti ltsta puncten af Sfats-Utskottets, angående Stats - Regleringen under Riks - Statens Åttonde Hufvud - Titu!, den 6 sistl. April, afgifne Utlåtande hafva anmärkningar blifvit gjorde af Herr Landshöfdingen Friherre Drufva angående medel till reparationer å Vesterås Slott; af Herr Landshöfdingen m. rrt. Friherre Hjerta i afseende på Landshöfdinge SäteS-Byggnads inköp eller uppförande i Jönköpings Län; och af Herr Prosten Lottor Genberg om medels anslående till Landshöfdinge Residencelius uti Vesterbottens
Det är sagdt, att Blekinge är närmare öfverensstämmande med Skåne till diaiect och bruk. Den sorn rest genom Blekinge har dock erfarit, att om de, som bo närmast Skåne, äro till bruk och dialeet närmast lika Skåningarna, så äro deremot de, som bo närmast Småland, mera' lika SmåJändningarna. Således ligger deruti ingen skilnad. Vidare har man sagt, att Regeringen en gång afslagit föremålet för ifrågavar. motion, då det i ansökningsväg inkommit lill Regeringen. Det är just derföre motionen nu blifvit väckt, på det Ständerne måtte understödja denna begäran, och om de finna förslaget gagneligt, ser jag i nämnda afslag icke något skäl hvarföre icke Ständerne skulle uttrycka en sådan åsigt. Lika litet finner jag deruti, att 2tne Stånd afslagit saken, något skäl för R. o. Ad. att följa deras exempel, utan må det vara R. o. Ad:s rätt att uttala sin öfvertygelse i saken. — Vidare har man nämnt den olikhet i ecclesiastika författningar, som skall grunda sig på Carlshamns convention. Jag känner icke årtalet af denna convention, men tyckte mig höra, att Frih. Nauckhoff sade alt den var utfärdad på i5oo-talet. Jag får då nämna, att intill år 1627 var Blekinge förenadt med Calmar stift, och således efter den tid conventionen blef uppgjord. — Vidare är sagdt, att härvid skulle ifrågakomma någon delning af embetsmännens löner medan de lefva. Sådant har aldrig af Ekon.Utsk. varit satt i fråga, och den som läser igenom betänk, finner, att deruti icke åsyftas att förnärma någons rätt. Jag tror mig således härigenom hafva undanröjt alla invändningar, som äro gjorda emot betänk., hvars bifallande jag tillstyrker. Hr Ribbing, Arvid: Inom Ekon.Utsk. förevar en långsam discussion om denna fråga, likasom förhållandet här Börjar blifva. Jag för min del var af den tanken, att man borde taga i betraktande, det K. M. redan besvarat en dylik fråga, så att K.
Hvad åter angick befästningsoch broslagningsöfningarne, skulle alla Krigsskolans kadetter uti dem deltaga, således ett antal af omkring 200, enligt hvad förut blifvit beräknadt. — l anledning häraf erfordrades: för komplettering af fortifikations-arbetsförrådet, för öfning på en gång af 200 kadetter Rdr 557: 50. för den tillökning i årliga utgiften för berörda öfningar, som föranledes af kadettantalets tillökning, årligen » 250: — Beträffande undervisningen i ridning, åstadkomme Krigs-akademiens förändring till Krigsskola, och kadetternas i följd deraf kortare vistelse på Carlberg, här samma resultat som vid öfriga praktiska öfningarne, nemligen att, likasom vid dessa instrumenter och materialier vore otillräckliga, hästarnes antal för ridöfningarne blefve otillräckligt. Krigsskolans landkadetter hade här ofvan antagits till 200, och medeltiden af deras vistelse på Carlberg vore beräknad till 2£ år. Under denna jemförelsevis korta tidrymd skulle således med det befintliga ringa hästantalet, 5 ridhästar, dessa 200 kadetter bibringas åtminstone så mycken ryttareskicklighet, att de såsom Adjutanter nödtorftigt kunde styra hästen, hvilket väl vore det minsta i den vägen, som af en utexaminerad elev från Krigsskolan borde fordras. Detta blefve dock en omöjlighet, ty äfven om alla 5 hästarne dagligen användes, hvar och en till två lektioner, skulle hvarje kadett under tiden för sin vistelse vid Krigsskolan ändå ej kunna bekomma mer än 22^ ridlektioner, hvilket för vinnande af ofvannämnda ändamål uppenbarligen vore för litet. I samma mån som medeltiden af kadetternas vistelse vid Carlberg minskats, i samma mån mäste ridhästarnes antal * ökas, så framt samma antal lektioner skola kunna komma kadelterna till del. Guver - S4 Bil. N:o 5 a. till Kongl. Maj:t* Nåd.
10 procents årlig indragning af den utsläppta summan skulle ju medföra ett nytt stryp* system ? Idéen om PrivatDisconters inrättande i hvarje Län synes mig så litet utförd, att den ej i sitt nuvarande skick kan underkastas nå* Den 20 Mars. 107 gon bestämd granskning. Om Actieägarne skulle vilja ingå att deltaga i en sådan inrättning, måste, då man lagligen kan för sina penningar vinna 6 procent, anledningen, hvarföre man här lånade ut dem för 5 procent , vara det hoppet , att genom användandet af ett större capital , än man i rörelsen insatt, hvilket man för lägre eller ingen renta disponerade, kunna vid utdelningen af Verkets totala vinst äga en större inkomst , än 6 procent. Blotta afdraget förut af 5 procent ger ej verklighet åt detta hopp. Hvar skulle medel tagas till utvidgad fond för dessa Disconter? Skulle dem tilläggas någon AssignationsFond hos något allmänt penningeverk, och skulle deras mångfalldiga slags Assignationer auctoriseras att löpa i rörelsen, föda nya Sedelsorter och troligen ny villervalla ? — Måtte detta noga uttänkas, innan sådane Discontinrättningar tillstyrkas! När man omtalar den allmänna penningenöden, måtte det vara mig tillåtet att önska, det man alltid skir Ide mellan den, som verkligen är allmän, och den, som, i grunden individuel, genom ropet af en mängd nödställda individuer får utseende af att vara allmän. Måtte man älven då betänka, huruvida Staten med en förmynderlig omsorg bör sträcka sig till att vårda sina olyckliga, eller genom missräkningar i fara och nöd famlande barn, eller rigta sina åtgärder derhän, att genom beredande af lika säkerhet för alla, af allmän ordning, al stadga i författningar och Den 20 Mart. derigenom i calculer, framkalla de enskiltas krafter, att genom skyddad industrie och ökad arbetsamhet trainaistra nya verkliga tillgångar, och genom väckt inbördes täflan på det rättaste sättet använda de tillgångar som finnas. Den stora A<<bitecten Tessin lät i ett efter bans ritning uppbygdt
På hvad sätt uppkommande tvister, Säljare och Uppbördsmän emellan, skola behandlas (se härom 1815 års Författning om Räntegifvare och Räntetagare.) 7 §.’ Under hvilka tider upphandlingar vanligast böra af Magazins - Inrättningen verkställas och huru Landshöfdingarne bösa sig förhålla när Inrättningens medverkande åtgärder icke behöfva vidare begagnas. 8 §. Landshöfdingarnes skyldighet att vaka öfver upphandlingarnes ändamåls-enliga verkställande och fortgång, samt att Rikets Inne - 1^66 Stats-Utskottets Betiiniamlen. byggare genom fullständige underrättelser känna sä väl sine rättigheter som skyldigheter. På hvad sätt inhemsk Spannmål skall upphandlas då inträffande undsättnings eller andre behof föranleda uppköpen. l §. Sådane upphandlingar verkställas endera pä Upphandlings-Auction efter förseglade anbud som brytas vid Auctions - tillfället eller ock under hand, som MagazinsDirection pröfvar med Kronans rätt och bästa mäst öfverensstämmande. Skälen för upphandlings - sättet böra alltid i Protocollen antecknas. a §. Bestämda föreskrifter i afseende pä Sädens vigt och öfriga beskaffenhet skola i Upphandlings - Contractet utsättas, äfvensom ansvar för Säljare stadgas i händelse lefverering underlåtes. 3 §. Öfver - Styrelsens rättighet att emot borgen meddela förskotter å så beskaffade Spannmåls uppköp som ifrågavarande, för att derigenom vinna nedsättning i prisen. Huru tillgå bör då Utländsk Spannmål behöfver för Allmänna MagazinsInrättningens räkning införskrifvas. i §, Inrättningens skyldighet att i sådan händelse underställa Kongl. Maj:ts Nådiga prof - Suits-Utsiottets Betänk anden. 1567 ning de skäl och orsaker, som påkalla införskrifning af utländsk Säd. 2 §. Inrättningen bör, från Handels - Consulerne, i synnerhet i utländska orterne omkring Östersjön, erhålla månadtelige Rapporter om gångbara Sädespriser och Spannmålstillgångarne, samt andre nödige upplysningar, 3 §.
— Bokbindare-arbete 8: 20. — 241 5 8 Vinst, som blifvit till Bankens disposition allemnad . • .| 6,816|?8 40 Fördelning på Districter, Näringar och Yrken af de vid Götheborgs Låne-Contor år 1844 utgifna nya lån på namnsäkerhet ined Oinsättningsrätt, enligt gjorde anteckningar. Antal. Summa Districter. Götheborgs Stad 274 217,050 _ Götheborgs oell Bobus Län 901 256,110 — _ Skaraborgs Jordbrukare utom Bondeståndet 192 185,260 , inom Bondeståndet 2,006 424,500 Bergsbruksidkare 9 13,600 Fabriksidkare 40 37,350 Handlande 277 268,500 Handtverkare och andre Borgare 179 74,810 — _ Embetsoch Tjenstemän, Ecclesiastike, Mi Civile ilaire och 339 214,220 Diverse 104 28,310 — - Eller: Tjenstemän och diverse personer . 443. 623,360. 380,660. 242,530. 3,146 1,246,550 Samman - 41 Sammandrag öfver de till Malmö Låne-Contor för utlåning dels med Omsättningsrätt, dels på Publika Papper upplåtne fonder, hvardera rörelsens afkastning för år 1844 samt huru Låne-Contoret densamma användt. l:o Allmänna Diskonten eller Utlåning med Omsättningsrätt. Skuld vid årets slut: Till Banken för begagnadt Crediliv 1,077,400: „ utelöpande Assignationer . 22,600: „ Medel innestående å särskild Depositions räkning 71:23.10. „ Från Lindsledtska Konkurs massan influtne och af f. d. Banko-Cassöreu Björkmans lön innehållne medel 38,767: 12. 4. „ balancerad vinst 52,324:24. 7.
Då emellertid, vid folkmängdens tillvext i riket, den i sammanhang dermed stående förökningen äfven af de döfstummas antal (af hvilket, enligt Kongl. Statistiska Central-byråns uppgift, vid 1855 års slut funnos 549 emellan 1 och 15 år, eller omkring 275 vid lämplig undervisningsålder,) ådagalade behofvet och angelägenheten af att utsträcka undervisningen vid Institutet till ett större antal sådane, än de högst 100:de, som på samma gång kunde derstädes inrymmas, föranleddes deraf Rikets Ständer, som städse ömmat för de döfstummas beklagansvärda belägenhet, att till nybyggnad vid Institutet ai allmänna medel bevilja vid 1854 års riksdag ett anslag af 25,000 R:dr B:ko eller 37,500 R:dr Ruut och att, då dessa medel, såsom befunna otillräckliga till uppförande af någon ändamålsenlig sådan, ej lyftades, vid riksdagen 1857 ytterligare dertill anslå 120,000 R;dr eller tillhopa 157,500 R:dr R:mt. Sedan dessa anslag af Rikets Ständer beviljats, föranstaltade Institutets direktion, genom en till dess biträde af Kongl. Öfver-intendents-embetet utsedd arkitekt, om uppgörandet af ritning till uppförande å anvisad plats vid lägenheten Öfre Manilla å Kongl. Djurgården af den nya byggnaden för Institutet, afsedd att inrymma bostad för omkring 180 döfstumma elever jemte kyrko-, lärooch matsalar, verkstäder för den tekniska undervisningen, boställsrum för lärareoch ekonomi-personalen, kök m. m., hvilken ritning med dertill hörande förslag å kostnaden för byggnadens uppförande, slutande sig på en summa af 217,000 R:dr R:mt, Kongl. Majit fann skäligt i nåder fastställa. Då emellertid nämnde kostnadsbelopp, 217,000 R:dr, med 59,500
Genom bifall till Utskottets hemställan i momentet litt e. af 24 punk ten i utlåtandet n:o 71, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens G:te hufvud-titel, hafva Rikets Ständer, till inrättande af en teknisk elementar-skola i Örebro, anvisat ett årligt anslag af 5000 r:dr, under vilkor, bland annat, att kostnaden för anskaffandet af en ändamålsenlig lokal af staden bestriddes; och då Rikets Ständer, genom detta anslags beviljande, redan erkänt vigten och nyttan af en dylik skolas inrättande i Örebro, samt stadens innevånare, i följd af de stora uppoffringar, de måste vidkännas för stadens återuppbyggande, utan tvifvel äro i behof af någon lättnad i förrberörde vid anslaget fästade vilkor, så framt skolan skall kunna, så fort som önskligt är, komma i verksamhet, har Utskottet trott sig böra tillstyrka den af motionärerne äskade lindring i nämnda vilkor, och får alltså hemställa, att, af anslaget för inrättande af en teknisk elementar-skola i Örebro, första årets belopp må få användas såsom bidrag till anskaffande af en tjenlig lokal för skolan. Beträffande den af motionärerne nu äfven gjorda framställning om användande af det andra årets anslag för skolan till anskaffande af nödig materiel, finner Utskottet, vid det förhållande, att förut, då dylika anslag bevil jats, såsom vid nästlidne riksdag för Malmö stad, enahanda rättighet, som nu begärts, blifvit medgifven, billigheten fordra, att jemväl Örebro stad kommer af en sådan förmån i åtnjutande; hvadan Utskottet tillstyrker, att, till anskaffning af erforderlige läro-apparater för ifrågavarande skola, det andra årets anslag för skolan får användas. Stockholm den 29 Augusti 1854. i N:o 265. Auk. till Exp.-Utsk. d. 31 Aug. 1854, kl. 10 f. m. Memorial, i anledning af erhållen åtcrremiss å Utlåtandet N:o 180.
27,000 sysselsatta med att trakassera och plåga sina med borgare, att snoka igenom deras boningar och källare, att mäta deras tunnor, räkna deras buteljer. Och huru många snaror blefvo ej utlagda för de skattskyldiga, huru mycket svek! » Efter detta är måhända icke svårt att leda sig till sanningen af hvad ärkebiskopen af Chartres sade till Ludvig XV, » den högt älskade » monarken, eller att » menniskorns äta gräs och dö som flugor », och af uppgiften att strax före revolutionen en tredjedel af hela Frankrikes åkerjord (d. v. s. mer än 9 millioner hektarer) låg öde — i Bretagne befunno sig t. o. m. två tredjedelar i det skicket — eller att endast anblicken af det otvetydligaste elände kunde rädda bonden från den fullständigaste utplundring. Medan böndernas antal smälte tillsammans, ökades i snabb fart totalbeloppet af deras utskylder och fördelades på ett allt mindre antal personer. Dåtidens Amerika för bönderna att komina ur det olidliga tillståndet till ett relativt bättre var att antingen gå i krigstjenst eller ock flytta in i förstäderna för att dtar sälla sig till de proletärskaror, till hvilkas bildande det mo » nopoligerade skråtvånget i sjelfva städerna varit fcufVudM-ledning, eller ock att rekrytera de ständigt växande tiggne * eller smugglareoch stråtröfvareskarorna. Redan 176T; räknade man ända till en million tvåhundra tmen tiggare. Att mot ett sådant antal tillämpa lagena sträng * föreskrifter lät sig naturligtvis helt enkelt icke göras. Odé i stället blefvo vagabondernas skaror arméer i barndan tjenst, beredda att bryta löst när tidshändelserna gåfvo signah * |
Rdr att användas till för hvarje år afsedda täflingsmöten med gödboskap, smör, ost, fläsk och kött uti städerna Stockholm, Göteborg och Malmö, för så vidt Hushållnings-Sällskapen distriktsvis vilja förena sig om sammanskott af medel till dessa utställningar. I denna Akademiens hemställan får jag mig i underdånighet förena och tillstyrka det ifrågasatta anslaget, att uppföras å extra Stat med 3,000 Rdr. Angående Landtbruks-Akademiens nya lokal för utställning af landtbruksredskap och modeller anför Akademien: att enligt Eders Majit till Rikets sist församlade Ständer aflåtna Nådiga Proposition utbyte skott mellan Akademiens dåvarande hus och tomt här i staden N:o 36 vid Mäster Samuelsgatan mot Teknologiska Institutets f. d. hus N:o 43 vid samma gata med vilkor att uti den nya byggnad, som kommer å Akademiens gamla tomt att hufvudsakligen för Svenska Slöjdföreningens i Stockholm Söndagsoch Aftonskola uppföras, lokal skall beredas Akademien för utställning al landtbruksredskap och modeller, m. m. Denna nya expositionslokal är för det med densamma afsedda ändamål beräknad blifva för Akademien disponibel under loppet af år 1867, men för dess användning i uppgifna syfte erfordras dels inredning och aptering af densamma, så att exposi - 40 Bil N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
sådant är icke mia Sak, men jag kan icke glömma att Vi styras Under en eonsfitutionel Statsförfattning, och i sådant afseende hade jag önskat, att Goftstitu* tionsUtskottet lfcmnat oss ett annat resultat» Jag har varit i mångå despotiska Stater, det Ridd. tock Åd. Brett. VI Baud» 70 JDeri 2 2 Julii e. tit. det är sa Val lägsta som högsta medborgareri tillätet, att få tillträde för Konungen, och derigenom tillfälle att klaga sin nöd inför Thronen. Då är döt hårdt, att uti ett con-\ stitutionelt land sjelfva representationen icke får nalkas sin Konung. För deil patriotiska Representanten, som ej hänföres, hvarken af passionen, hämd eller begär att tillskapa oro, är belägenheten alltid brydsam, då han är ställd emellan sina Gommitenters uppmark" samhet på samvetsgrannt uppfyllda pligter/samt den inre känslan, att ej såra, der man ej bör såra, att ej förvandla afsigter till fel. Jag har äfven trott mig finna, att Konungens rådgifvare ej alltid lemnat dé råd, sorn varit till Statens nytta, och hade derföre önskat, att den begärda framställningen kunnat ske; och anhåller, att om ej annan åtgärd vidtages, än att Utskottets Memorial lägges till handlingarne, denna min reservation måtte få upptagas uti •protocollet. Friherre Anckarsvärd: För att förkorta discussionen, utbeder jag mig af Herr Gref-’ ven och LandtMarskalken den .proposition till Ridderskapet och Adeln, om icke Ståndet, u» tan afseende på 107 §., skulle pröfva i sin ordt ning, att till Kongl. Maj:t framställa den önskan, att Statssekreterare platserne hädanefter matte fyllas af StatsSecreterare på Stat.