Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta betyg berättigar tillverkaren att hos Kongl. Maj:ts Befallnings hafvande återlyfta 4,} gång den afgift, som mot samma tid svarar. § 66. Beslag skall göras i två vittnens närvaro. Innehafvare af hvad i beslag tages, eller, i hans frånvaro, hans ombud på stället eller någon af hans husfolk, skall om beslaget^förut tillsägas. § 67. Då beslag sker hos den, som är berättigad att tillverka bränvin och sig dertill behörigenfanmält, må hvarken panna utbrytas, ej heller någon del af tillverkningsredskap honom fråntagas, eller han från tillverkningens fortsättande hindras, innan förste domstol i målet dömt redskapen förbruten. Härifrån undantagas de fall, l:o då något af det bränvin, som tillverkas, från mätning till beskattning undansnillas; 2:o då för sådant ändamål begagnas tillverkningsredskap eller sprithåliare med dold öppning eller alledning, hvarigenom bränvin kan lönligen uttagas; 3:o då tillverkare bryter försegling eller öppnar eller borttager lås, som Kontrollör åsatt, till förekommande af det tillverkade bränvinets lönliga uttagande; samt 4:o då tillverkare försummat att föreskrifven afgift erlägga. § 68. Bil. till Bevillningsm. fi.. Utskotts Betänkande N:o 4. Vt § 68. Redskap, som i beslag tages, skall, till förekommande af dess utbyte mot annan, af beslagaren med särskild stämpel utmärkas, der ej redskapen vid beslaget egaren fråntages, i hvilket fall den skall i allmänt förvar sättas. § 69. Vid beslag skall, till säkerhet för de böter, som ådömas kunna, det i bränneriet och dertill hörande förvaringsrum befintliga, lolligcn tillverkade bränvin i förvar tagas. I bränneri skall under tid, dä bränvinstillverkning eller distillering der verkställes, städse vara i bevittnad afskrift anslaget vederbörandes bevis, att tillverkningsafgiften för samma tid blifvit erlagd.
En Stat kan genom sådana utveckla en stor kraft för ögonblicket; men som det sker derigenom, att Staten på en tidpunct concentrerar både den närvarande och kommande Generationens för* måga; så förlora genom dem kommande slagteri lika mycket, som det närvarande vinner. Herr von Hohenhausen: Mina yttranden i afseende på ifrågavarande ämne hafva egentligen gåtf derpå ut, att visa förderfligheten af den priri. eipe, att skenbart öka Statens kraft för ögonblicket genom förökandet af dess skuldsedlar; och derföre gjorde jag en jemförelse med Frankrike. En Ledamot yttrade, att dessa TreprocentsQbligationen äro att anse såsom Riksgäldssedlar. Jusf derföre talade jag emot deras antagande, emedan d,e innebära en myntförsämring, hvaruti liggei 97« Den ig Julii f, m. oredlighet. Om man inbillar sig att dymedelst öka penninge*tillgången för Landtmannen bedra» ger man sig mycket. De skola stadna inom Hufvudstadens områden hos Cassaförvaltare och andre, som vilja draga fordel af räntan. Jag ansar det vara narraktigt, att då dessa Obligationer äro bestämde, att vid anfordran infrias med Rikets mynt, tillika gifva detn ränta, för att uppskjuta deras inlösande. Statsobligationer deremot, om de behöfvas, öka ej, såsom de förra, i verkeligt mynt rörelsecapitalet. De bära tydeligt stämpeln af skuldsedlar, räntan utvisar det, oclx skul.den måste betalas. Jag tror, att när Staten ufgifver skuldsedlar sker det för att lemna fordrings bevis på förtärda capitafer, hvilka Staten i framtiden vill återgälda; men obligåtionerne innefatta ej annat, än bevis på skuld. Dst är helt enkelt, att örn vi antaga Treprocent systemet, som man kallar clet, skola efter all sannolikhet nästa Riksens Ständer indraga fän. tan, emedan obligåtionerne ära i lika predicament med de gamla Riksgälds-sedlarne, hvilka i början utgåfvos med ränta.
Sparre har påstått att detta ämne tillhör den ekonomiska lagstiftningen och faller helt och hållet under 89:de §:n R. F., men jag ber att få lästa Grins uppmärksamhet på att ofta är det verkligen ytterst svårt att algöra hvad som hör till den civila eller till den ekonomiska lagstiftningen, och i många fall måste man rätta sig efter hvad som är bruk och vana. Alltsedan 1834 års riksdag, då jag var ledamot af Ekon.-Utsk:t, vet jag att stängselförfattningen varit behandlad såsom hörande till den civila lagstiftningen, och troligen har den varit så behandlad allt ifrån början af vårt nya stats-skick. Jag tror icke att man bör behandla detta för landet vigtiga ämne annorlunda än man gjort hittills, eller att R. St:r skulle lemna från sig rättigheten att deröfver yttra sin mening. — Gr. Sparre har vidare sagt att några modifikationer i författningen äro oundgängligen nödvändiga, men jag vet ej några modifikationer, som äro nödvändiga, hvilka icke redan ligga i författningens natur. Slutligen får jag anföra, såsom ännu ett skäl emot förslaget, att med den stora latitud, som är lemnad för landstingen, så kan man mycket väl tänka sig att en pluralitet af skogsboer skulle kunna helt och hållet vända upp och ned på den författning som nu finnes. Jag tror att det vore skadligt att icke låta författningen få oförändrad tills vidare fortfara, och jag hoppas att de förändringar, som i en framtid kunna befinnas vara af behofvet påkallade, må företagas af Konungen och R. St:r gemensamt. Gr. Sparre: Om det förhöll sig så, som 2:ne föreg:de talare påstått, att 2 Stånd redan afslagit Betänk:t, så skulle jag icke mera hafva besvärat R. o. Ad.; men som sekreteraren upplyst mig om att prot.-utdrag ankommit endast om att ett Stånd afslagit det, så kan jag icke finna att diskussionen skall upphöra i ett ämne, som jag för min del anser vara synnerligen vigtigt.
Dä än» damälet med en discont rättighet är, att, wid förekommande, icke sörutfedde behof, hafwa en säker tillgäng, lynäs biträden i denna wäg, äfwen nu wara de lämpeligaste, enär man nu kan förutse, om, Ten 24 Juli!. .173 när, eller till hwad belopp, de i frägawarande län kunoe tarfwas, och sä mycket mindre i något afse, ende medförande mehnlig inflytelse, som RcksgaldsContoiret, aldrig begagnat, elier lärer i alla fall, till fullo begagna desi i Banque» medgifne discont, rättighet; hwaremot a andra sidan, der torde blisch» betänkeligi, och i flere afseende» af skaddige följder, alt, i en tidepunct, dä allmänna utstylderne up» ga kill et äswen sä owäntadt, som för hwarje Istattfkyldig betungande belopp, veste, icke dest mindre, skulle med Zos,ooo R:d. förhöjas, i afseende pa owiste och obestämde behof, som kanske aldrig inträffa, men i hwilken händelse likwäl, Zoc>,ooo R:dr ärligen indragas, utgörande således till nästa Riksdag halfannan million, såsom en ur allmänna rörelsen, kanske onödigtwis indragen, samlad statt, p» de stattffyldiges bekostnad utan att möjeligen af inträffande behof, hafcha warit päkallad att samman skjutas. Om enior all förmoda,, merremist till Höglofl. Stals-Utffottet, kommer att mcdgifwas, anhäller jag wördsammeligen att^ deste anmärkningar mä till Ucstotte s uplysta granstning fa öfwerlemnas, nogsamt öfwer ygad, att Utstottet ingär i en noggrann pröfning, om den nu föreflagne instränkuing af Z02,0O2 R:dr i bewillnings summan kan äga rum.
Stats-anslag till topografiska arbeten 12,000: 12,000: Dito å indragnings-stat . 18: 36. — 15: 20. Credit. Utgifter: Balans till påföljande år: Vid början af hvartdera revisions-året förefunnos, enligt hvad räkenskaperna utvisa, utaf Topografiska korpsens medel behållningar från föregående år, uppgående, år 1852, till 5,312 It:dr 5 sk. 10 rst. och, år 1853, till 5,475 R:dr 19 sk. 2 rst., hvilka behållningar voro hos redogöraren innestående. Likaledes har redogöraren, i anseende dertill, att korpsens anslag, 12,000 R:dr, från Kongl. Krigs-kollegium reqvirerats endast i 2:ne poster hvarje år, haft vid de tider, då dessa reqvisitioner skett, under sin vård ganska betydliga summor. Då emellertid utgifterna endast blifvit succesivt och i mindre poster bestridda, synes det icke nödvändigt, att tillgångarne till hela sitt belopp innestå hos redogöraren, utan vore det, enligt Revisorernes tanke, lämpligare, att de för hvarje år öfverblifna behållningarne äfvensom de å anslaget lyftade summor, i den mån de icke behöfde användas till omedelbart förestående utbetalningar, insattes på räkning hos Rikets Ständers Bank, hvarifrån de för utgifternas bestridande erforderliga medel kunde, i mån af behof, reqvireras. Opfislm Telegrssf-iuriittninf/en. Räkenskaperna äro för båda revisions-åren i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och utvisa: Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: Uppbörd: I — 127 — Credit. Utgifter: Aflöningar 9,495 Underhåll 1,16 Resekostnader '. Summa 13,927: 27. 8. 14,191: 27. 5. ltevisorerne hafva icke heller funnit något att vid dessa räkenskaper erinra. MMekfrisha Teteg raf-ver het.
Krigs-Collegium har uti afgifven förklaring (^pag. 85} andragit, att nya Mötespassevolance-Fondens skuldsättning varit en ovillkorlig följd af otillräckligt anslag för Bevärings-manskapets vapenöfningar, ett erkännande, som styrker Revisorernes anmärkning angående Passevolancemedlens användande. I afseende på 1829 års Möles-Passevolance-Fonds räkenskaper, hade Revisorerne omförmalt, alt de icke varit beledsagade af någon verification för utgifterne och att deraf jemväl befunnits, att sistnämnde Mötes-Passevolance-Fond sedermera blifvit försatt i gemenskap med den gamla Passevolance-Fonden i så måtto, att icke allenast den förres ränteinkomster helt och hållet användas såsom bidrag till allöningarne å den senares indragningsstat, utan ock nästan hela behållna capitalet af 1829 års Mötes-Passevolance-Fond, eller ett belopp af 74,4°° R.dr, blifvit lill gamla Passevolance-Fonden ullånadt emot sex procents årlig ränta; hvadan ock Revisorerne, under tillkännagifvande, att de funne en sålunda inskränkt granskning, hvarigenom något omdöme icke kunde fattas hvarken om de å Fonden gjorde dispositioner eller om säkerheten för Fondens ullånte behållning, vara utan ändamål, ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å delta förhållande, på det någon förklaring må beredas, hvarigenom till framtida efterrättelse uttryckligen blefve bestämdt, antingen Rikets Ständer och deras Revisorer äro berättigade att så fullständigt granska 1829 års Mötes-Passevolance-Fond, sorn med den för Revisorerne gällande Instruction instämmer, eller ock att en sådan granskning icke (är ega rum. Kongl. Krigs-Collegium har i anledning häraf (pag. 87) upplyst, att orsaken, hvarföre fondens ränte-inkomsler helt och hållet blifva använde såsom bidrag lill aflöningarne å gamla Passevolance-Fondens indragningsstat, varit den, alt dessa aflöningar med omkring 100 procent öfversligit och äfven ännu öfverstiga de ifrågavarande, genom Kongl.
Hvad Utskottet under Litt. b. föreslagit, är af 3.'ne Riks-Stånd bifallet, så vidt det rörer Hypotheks-Föreningar samt de Associationer, sorn uteslutande och de Privat-Banker, som i större scala befatta sig med belåå ning af spanmål; men då allenast 2:11c Riks-Stånd, Högvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, uti ingressen till 21 punkten, medgifvit, att Cassa-creditiv-rätligheten må utsträckas till Privat-Banker i allmänhet samt öfrige Bolag och enskilde personer, hafva allenast dessa RiksStånd kunnat bifalla mom. 3 och t\ under Litt. b. Skulle desse 2:ne Riks-Stånds mening blifva gällande i fråga om till hvilka Cassa-creditiv från Banken må beviljas, lära emedlertid Högloft. Ridderskapet och Adeln och 1 al - Banco-Vtskottets Memorial N.o 3o. Ion. Borgare-Ståndet jemväl, för deras de], godkänna den i förrberörde 3:dje och /pde morn. bestämda ordning för dylika Credilivs utgående; hvaremot, derest förstnämnde fråga så afgöres, att Cassa-Creditiv endast få beviljas åt de Associationer och Privat-Banker, som på föreskrifvet sätt med spanmålsbelåning sig befatta, samt Ifypotheks-Föreningar, omförmälde 3:dje och 4;de mom. måste af sig sjelf förfalla.
Vaktbetjent i Kommers-kollegium, samt sedan den 21 Mars 1838 varit anställd i sin nuvarande befattning, under största delen af sin tjenstetid med pålitlighet och ordentlighet fullgjort sina åligganden, men numera till följd af sjuklighet är urståndsatt alt sin tjenst behörigen förrätta, i underdånighet hemställt att, enär det för kollegium, såsom ett penningeförvaltande verk, vöre af synnerlig vigt att de i Manufaklur-diskont-kontoret anställde Vaktbetjente äro fullt tjenstbara personer, men, enligt företedt läkarebetyg, Lindströms sjuklighetslillstånd, bestående i nervsvaghet, minnesslöhet samt dålig hörsel och syn, icke vore af beskaffenhet att kunna förbättras, Kongl. Majit måtte täckas till beredande af möjlighet för Lindström, som vid afskedstagande skulle ega att från Civil-Statens Pensions-Inrättning åtnjuta pension till endast ett belopp af 40 Ridr, att utan saknad af nödig tillgång för sin framlida bergning kunna lemna sin nuvarande vaktbetjents-beställning, i Nåder tillägga honom vid frånträdandet deraf och för hans återstående lifstid en årlig pension af J50 Ridr, motsvarande tre femtedelar af den lön 250 Ridr, han å Manufaktur-Diskont-fonden åtnjuter. Med afseende å de af Kommers-kollegium sålunda anförda omständigheter, vill Kongl. Majit härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att Vaklbetjenten Lindström måtte å allmänna indragnings-staten varda uppförd till åtnjutande af en årlig pension af Ett Kongl. Majus Nåd. Proposition, N:o 56. 19 Hundra Fcmlio Riksdaler Banko, att utgå från och med månaden näst efter den, då afskedet för honom utfärdas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. * J. F. Fåhreeus. Utdrag af Protokollet öfver Civil-Är ender, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet på Stockholms Slott den 3 Februari 1854. Närvarande:
Nilssons, om behandlingssättet af Låneansökningar i RancoDisconten j och om förlängd omsättnings-tid i samma Discont; af Herr M. L. Ekelunds, om lån till byggnads hjelp för Norrköpings Stad; af Herr P, Lindqvists, om enahanda förmån för Staden Boråp; af Herr Norei, om fortfarande af JernContoirets Creditiver i Banken; af Herr C, Beckmans, om BanceLån till understöd för R-Ö - Flen 27 Mait f, tu. na KopparGrufva i Wermland; af Herr Bagges om betalnings-vilkoren för Uddevalla Stads BancoLån; af Herr J. Linströms, om Styrelsen oell förvaltningen för Rikets Ständers Bank; af Herrar J. Haganders och J. Norei anlöranden i samma ämne; af sistnämnde Ledamots Memorial om utsträckt Låne-rattighet i Banken å Metaller samt af Kongl. Maj ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer 0111 Låne-understÖd för Städerna Norrköping och Borås, jemte Herrar M. L. Ekelunds och P. Lindqvists yttranden i samina ämne. BancoJamt AUmanna Befvärsoch OeconomieUtJkotten\ Af Herr Nilssons Memorial, om BaneoLån till befordrande af Arbetshus-Inrättningen i Städer der sådane saknas. Lagutskottet t Af Herrar N. Limnelii och E. Leffler» särskildta Memorial, om ändring i 12 §. af Kongl. Förordningen den i5 Julii 1818, angående inteckning i fast Egendom, tillika med Herr Westins och flere Ledamöters yttranden i samina ämne; af Riksens Ständers JustitiaeOmbudsmans EmbetsBerättelse med Bilagor; af Herr M. Bagges Memorial om upphörande af de i 24 Capitlet h och 7 §. RättegångsBalken stadgade böter för försummad utiösen af Domstolars Protocoll och Domar; af Herr J. U. Winbergs, om utspridande af Rikets Grundlagar och en sam - 646 lien 27 Maji f. m, ling af Kongl.
Utskms förslag vinnes icke annat än möjligen oredor, och såsom en följd deraf mängfalldiga rättegångar, och nyttan af dylikt lemnar jag derhän. Jag förnyar min anhållan om återremiss. Gr. Sparre: Ehuru jag ingalunda ämnar bestrida Hr Rääfs erfarenhet i fråga om jordbruk, eller grundliga omdöme såväl i delta ämne som i många andra, vägar jag likväl nu vara af motsatt tanke med den värde talaren. Den åsigt jag tillhör har sedermera af flere andra talare blifvit så väl utvecklad att jag icke behöfver vidare anföra deras skäl; detta består hufvudsakligen deruti att de, som hafva jord uppodlad på ömse sidor om gärdesgård, böra deltaga i hägnaden; en sats så klar att den ej behöfver bevisas. Hvad åter angår den anmärkn., som emot förslaget blifvit gjord af Hrr von Hartmansdorff och Rääf, så hafva på sätt jag redan yttrat Utskrn visserligen icke kunnat undgå, att inse, det skäl förefunnos, för det 33* 516 Den 5 Juli e. m. yrkande, att äfven den mark sorn utlägges till skog eller utmark befrias från stängselskyldighet. Utsk:n kunde så mycket mindre göra sig ett förbiseende häraf, som för Ulsk:n var tillgängligt lagberedningens förslag, hvari ett dylikt stadgande blifvit intaget; men Utsk:n fann lagberedningens förslag helt och hållet oanvändbart. Utsk:n ansågo derjemte, alt det fall skulle högst sällan inträffa att odlad jord utlägges till utmark. Skulle sä likväl inträffa så sker det vanligen blott på kort tid, eller ikläder sig jorden den egenskap hvilken i stängsel-förordningen fått binämning af plantering, och en sådan har stängsel-förordningen ansett lika beskaffad som odlad jord. Då, som jag redan nämnt, det numera högst sällan inträffar, att uppodlad jord utlägges till utmark, och dessutom, om ett dylikt stadgande infördes i författningen, svårigheter vid dess tillämpning skulle uppkomma, anser jag mindre välbetänkt, att införa ett dylikt tillägg, och anhåller således om propos. till bifall å Utsk:ns förslag. Frih. Funck, Fredr. Alexander:
Stenberg 4,399 32 6 Dito för låne-medel, som, i följd af rättegång, blifvit restituerade 611 8 9 Låne-Kontorens hus 58,000 10,320 Inventarier 2,261 4 6 2,799(25 1 Summa B:ko R:dr 2,033,363 17 4 922,369 23 1 Balans inom Kolumn: 1 Osäkra Låne-fordringar 75,998 29 21,502 10 7 Säkra ansedde, men på Lagsökning, Konkurser och Rättegångar beroende fordringar, upptagne bland de vid årets slut utestående säkra Lån . 89,189 10 1 17,707 21 4G Fördelning pä Distrikter, Näringar och Yrken af de är 1850 utgifna nya Lån på Namnsäkerhet med Omsältningsrätt. Låne-Kontoret i Götheborg. Låne-Kontoret i Malmö. Distrikter: Antal. R:dr. Antal. Beläning af Publika Papper Inkomster: Förskotts-räntor Ofver-räntor I Götheborg. Vid Låne-Kontoret i Götheborg: Arfvoden 222: 10. 8. Till Låne-Afdelningen för begagnadt Kreditiv Kassa-behållning Hos Depositions-Afdelningen innestående Utlåning och Diskontering genom Handelsoch NäringsDiskonten. Inkomster: Af utlåning mot hypothek: Förskotts-räntor Ofver-räntor Af Diskontering: Innehållna räntor I Götheborg. Vid Låne-Kontoret i Götheborg: Arfvoden för belåning af reverser med hypothek 666: 32. — Dito lör diskontering af Vexlar 500: Omkostnader 04: 28. — 1,231 12 Behållen Vinst .
K. resolutionen af d. 7 Nov. 1828 har således blifvit beslutad i Statsrådet den 29 nästföregående Oet., och prot. för den dagen har undergått granskning vid sista riksdagen; hvadan det är klart, att det beslut, som utgjort föremål för anmärkntsanledningen, legat utom gränsen för nuvar. Gonstit.Ulsk:s granskningsrätt. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Jag skall i mina svar till Gr. Cronhjelm bjuda till att så inrätta dem, att han icke skall hafva anledning att, såsom i går, betvifla, otn de äro officiella. Jag vill endast hänvisa till Utsk:s betänk., deri det heter: Enär de Statsrådsprotocoll, som innefatta ofvan om för mälda högst nåd. beslut, tillhöra en före nasti, riksdags början framfluten tidrymd, och samma riksdags Constit.Utsk., på Ben i Juli f. m. 5 »ätt äfven dess protocoll vitsorda, i grundlagsenlig ordning granskat rådslagen öfver detta regeringsärende, kan ej &c. Hr Cederschjöld har redan upplyst, att beslutet af d. 7 Nov. 1828 ligger i Statsrådsprot. för d. 29 nästföregående Oct., och detta torde innefatta a|l den förklaring, som erfordras, helst Utsk. icke trott sig behöfva uppstalla sitt betänk, under förutsättning att blifva misstrodt i sina uppgifter. Hvad Frih. Boyes anmärkning beträffar, anser jag det nu förevar, betänk, icke äga sammanhang med det, som förehades i går, och jag inser således icke till hvad ändamål detta betänk, skulle ytterligare hvila på bordet; ty det ar af den beskaffenhet, att sedan Utsk. förklarat anmarkningsfrågan icke ligga inom området för dess granskning, kan i intet fall någonting dervid utgöras. Gr. Cronhjelm: Jag skulle instämma i Frih. Boyes förslag, om det verkligen så förhölle sig, som jemnförelsen emellan denna och sista riksdagens Constit.Utsk:s betänktn föranleder, att nemi.
Till allmänt kyrko-möte sammanträde Svenska kyrkans ombud, du Konungen nödigt prof var, å lid och ort, sorn lian utsätter. $ * Svenska kyrkans ombud vare: samtlige Biskopar i stiften eller, der någondera af dem har förfall, i hans ställe främste ledamoten i stiftets Lag-Utskottets Betänkande, N:o 4B. 7 dom-kapitel; Pastor Primarius i Stockholm; fyra bland theologiska fakulteter nes ordinarie lärare, två från hvart af rikets universiteter; en vald ordinarie prestman från hvart stift, samt från Stockholm; så ock tretio af lekmän valde ombud, minst ett från Slockholm och två från hvart stift, samt de öfrige fem från det eller de stift, hvarifrån Konungen, med afseende å förhanden varande förhållanden, finnér ett större antal af ombud behöjligt. Chefen för Ecklesiastik-departementet må ock vid mötet närvara och deltaga i öfver/äggningarne, men ej i de beslut, som mötet, efter tliy här nedan sägs, eger fatta. Vid mötet föres ernet af Erke-biskopen eller den bland öfrige Biskopar, sorn Konungen, för den händelse att Erke-biskopen har förfall, dertill i nåder f örordnar. $ S. Vid hvart af rikets universitetcr välja de till theologiska fakulteten hörande Professorer och ordinarie Adjunkter inom sig da ombud, som för den fakulteten skola viii allmänt kyrko-möte til/städesvara. Val af Prestman till ledamot vid mötet sker i den ordning, som för val af Riksdagsman inom Preste-Ståndet stadgad är. Lekmännens ombud skola så väljas, att hvart gäll i prosteriet uppdrager åt en å sockenstämma utsedd valman att på samma ort, dag och sätt, som prosteriets presterskap, röst till val af onlbud afgifva. Hand/ingarne för begge valett skola insändas till dom-kapitlet, sorn, efter ds fleste afgifne röster ne, för ombuden utfärdar fullmakter. $ 4. Allmänt kyrko-möte. tillkommer endast att upptaga sådana kyrkliga mål, som Konungen till detsamma öfverlemnar.
29 dervid yppade anmärkningar, äfvensom de af enskilda framslällde, beledsagade af Konungens befallningshafvandes yttrande, än OGk de beslut, som, i anledning af jordransakningen blifvit meddelade jemte jord-ransakningsprotokollet och jordeboks-liggaren, af Konungens befallningshafvande till Kammar-kollegium öfverlenmas, för att, jemte de i bemälte kollegium förekommande erinringar, i ett sammanhang af kollegium till pröfning företagas; hvarefter liggarens gällande kraft anses lagligen befästad; k) att i afseende på liggarens innehåll iakttages: att nu varande hufvudafdelningar af skatte, krono och frälse bibehållas med de af skiljaktigheten inom frälsenaturen beroende uuderafdelningar, och iakttagande, att de kronohemman och lägenheter, som under åborätt innehafvas, sammanföras, och kronans öfriga egendomar serskildt upptagas; att rekognitions-skogshemman uppföras bland vanliga skattehemman; att alla för civil-, militäroch klereci-staterna anslagna boställen , som äro under kronoskatteoch frälse-titlar upptagna, omföras Lill kronotitel, med anteckning om boställenas tillkomst och förra natur; att uti den nya jordeboken icke iniättas några kolumner för de serskilda jordnaturerna, utan hemmanstalet för hvarje hufvudlitel summeras; ait de uti nu varande jordeböcker under olika afdelningar upptagna ängar, utjordar, urfjeilar m. m., sammanföras under titel: jordlägenheter, med anteckning för hvarje lägenhet om dess serskilda benämning; att qvarnar och andra inrättningar antecknas under en gemensam rubrik af: verk och inrättningar; ali fisken utgöra en set skild titel; att hvarje hemmans och lägenhets gamla ränta först upptages med de förvandlings-beräkningar, som till grund för nya räntans bestämmande erfordras, samt derefter denna sednare ränta, i enlighet med hvad derom blifver stadgadt, utsättes; samt att upplysning om de frälse egendomar åliggande rusttjenstmarker i jordeboksliggaren meddelas; 1) att någon skaltläggningsåtgärd icke må vidtagas med de prestgårdar, hvilka icke blifvit åsätta ränta och mantal, utan att deremot de författningar, som derpå hafva afseende, nemligen Kongl, brefven den 8 Juni 1686, 15 Maj och 22 Juli 1695, samt Kammar-kollegii skrifvelse den 28 Januari 1698, till ali kraft och verkan upphäf - Sih. till fi.