Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cirkuläret den 26 Nov. 1812 straff af spö, som i Kongl. Krigsartiklarna för vissa brott är bestämdt, blifvit afskaffadt med undantag af de fall, då antingen allmänna lagen ovillkorligen föreskrifver denna bestraffning för det begångna brottet, eller då ärans förlust, uppenbar kyrkoplikt eller fängelse å fästning följa bör, och i samma § föreskrifvits, att i alla andra fall den brottslige skall i stället för spö dömas till prygel, samt vid sådant förhållande, ehuru Artilleristen Lätt varit förfallen för snatteri från kamrater till belopp af Tre Riksdaler, jemlikt 8 kap. 7 § Kongl. Krigsartiklarna, till bestraffning af 12 par spö, och för första resan rymning samt munderingspersedlars förskingring, jemlikt 10 kap. 20 och 26 §§ och 14 kap. 73 § samma artiklar, till 12 hvarf gatulopp motsvarande Tjugusju par spö, och således, derest spöstraff kunnat å dessa förbrytelser tillämpas, gjort sig skyldig att, på grund af nämnde lagrum och 11 punkten i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, straffas i en bot, icke på sätt Krigsrätten i dess utslag antagit, med Fyratio par spö, utan med Trettionio par spö, Lätt likväl, enär intet af de fall, hvarunder spöstraff, enligt hvad nyss nämndt vore, borde bibehållas, bär inträffat, bordt för sina meranämnda förbrytelser åläggas mot Trettionio par spö svarande Nittioåtta prygel, men Krigsrätten det oaktadt i stället för prygel ådömt Lätt Tjuguåtta dagars fängelse vid vatten och bröd; fördenskull och då sist omförmälte straffart icke funnes för någon af de utaf Lätt begångna förbrytelser bestämd, samt de af Krigsrättens Ordförande och Ledamöter till stöd för deras förfarande, att för samma förbry - — 24 — telser ådöma fängelse vid vatten och bröd, åberopade Kongl.
Öpnar jag denna bok, så finner jag der hvilka betecknas såsom de der affallit ifrån den rätta Evangeliska läran, och hvilka som densamma bekände; och vill jag nu blott ur samma bok upläsa följande: »NIJONDE ARTIKEL. »Om Dopet. »Om Dopet warder lärdt, at tbet är aff nödlien til saligheten. »Och at Gudz nådh genom Dopet tillbudhin oell giffuin warder. »Och at man små barn döpa skal. Hwilka genom Dopet Gudhi »öffuerantwardadhe, bliffua aff Gudhi til nådher uptaghna. »Här fördömes tlie Wedherdöpare, som ogilla th.et Doop som »skeer medh små barn, och föregiffua, att barnen föruthan Dopet, »kunna salige varda. »TUONDE ARTIKEL. »Om Herrans Nattvard. »Om Herrans Natward bliffu#- lärdt, at Christi Lekamen och »Blodli sannerligha äro tilstädhes, och uthskifftas i Herrans Natward »allom them, som thar äta och dricka. »Therföre warda oek the ogilladhe och förkastadhe, som an»norlunda lära.» Denna tionde artikel visar, att Augsburgiska bekännelsen t. o. m. ogillar och förkastar calvinisterne eller de s. k. reformerte; men fortgå vi vidare och komma till sjelfva Beslutet af den Augsburgiska bekännelsen, sd lyder det sålunda: »BESLWT: »Thetta är j thet närmesta Summan på then Lära, som boos »oss förkunnat warder, aff hwilka man må see, at ther ibland intet »är, lnvilket icke öffuereens kommer medh then helgina Scrifft, och »medh then Cliristeligha alrnänneligha församling, Så ock medh »then Romerska Kvrkionne, så mykit lion aff t lie gamla Scribenter »kunnog är.
2 I de av Knut Liljebjörn undertecknade avdelningsprotokollen begagnas en helt annan och mycket mera oregelbunden metod att redovisa de inom avdelningen granskade statsrådsprotokollen än den högst summariska, som kom till användning vid 1812 års riksdag och även brukas i de av Meurling undertecknade avdelningsprotokollen vid 1815 års riksdag. De förstnämnda protokollen skilja sig från de sist angivna huvudsakligen på två sätt: där beslut inom avdelningen fattas att låta föredraga ett ärende inför plenum, inryckes uppgiften härom i avdelningsprotokollet i omedelbar anknytning till anteckningen om det granskade statsrådsprotokollet; vidare införes i katalogen över de granskade statsrådsprotokollen uppgift om, huru många protokoll som för ett visst datum förelegat. Vidare kan påpekas, att ingen bestämd ordningsföljd iakttages: ibland står uppgiften om antalet statsrådsprotokoll före, ibland . efter datum. Vill man giva en bild av olika sätt för protokollsföringen, så är det därför icke möjligt att i texten återgiva Liljebjörns protokoll på samma förenklade vis som de andra nyss berörda protokollen. Jag har stannat vid att återgiva dem ordagrant. Protocoll1 å Constitutions Utskottets Andra Afdelning Tisdagen den 21 :sta Mars 1815. S. D. Fortsattes med läsning af Handels och Finance Expeditionens Protocoller, nemligen: Afdelningen gjorde generelle Anmärkning dervid, att få mål förmärkts genomgått rikets Allmänna Ärenders Beredning. — Kl. 1 på dagen åtskildes Utskottet. in fidem Knut Liljebjörn. 1 Justeringsformeln saknas. Onsdagen 1 d : 22 :dra Mars sammanträdde R : H: S : Constitutions Utskott på Afdelningar då Andra Afdelningen fortsatte med läsning af Stats Rådets Protocoller i Handels och Finance Ärender som följer: År 1813 Januarii 20:de d 27 :de Februarii 3 :dje lp. ang :de handlanden L.
Stånds sålunda fattade beslut måtte väl icke äga mindre vigt än ett Stånds. Jag kan således icke finna annat, än att Ståndet skulle begå en inconseqvens genom ett afslag å denna voter:s-propos., hvarföre jag anhåller om bifall till densamma. Frih. Cederström: Det är icke så litet roligt, att erfara, det en ledamot af Const.Utsk. icke har reda på hvilka rättigheter och skyldigheter, detta Utsk. har i afseende på grundlagars stiftande och tillsyn deröfver, att R. St. icke besluta annorlunda än i öfverensstämmelse med grundlagen. Nu innehåller 56 § 2 mom. Reg.F:n, att R. St. ega, att öfver Utsk:s yttrande, i anledn. af hvad en riksdagsman hos detsamma föreslagit, eller af en Konungens propos. vid samma riksdag, öfverlägga men icke besluta. Ett ogillande af ett förslag innefattar ovilkorligen ett beslut, och sådant måtte väl den värde talaren inse, ehuru han är ledamot af Const.Utsk. Om det nu utgör ett beslut, att säga nej till ett förslag eller att afslå detsamma, så kan väl deröfver icke komma att röstas i Förstärkt Const.Utsk., desto heldre som uti 2 mom. af 56 § står, att uti ett Const.Utsk:s förslag kunna vid den riksdag, då detsamma afgifvits, göras förändringar, men förslaget skall till afgörande hvila intill nästa riksdag. 2 mom. af 56 § lyder, med förbigående af premisserna, sålunda: ”Utsk. åligge då, att samtliga RiksStms tankar till ett helt utlåt, i möjligaste måtto sammanjemka, och om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga RiksStms behandlande anmäla. Förena sig derefter samtliga RiksStm om ett enahanda utlåt:de, hvile det till slutligt antagande eller förkastande på lid och sätt, som ofvan föreskrifna äro.
68 3 attfebning af 3tifet§ ©tanber unberbåniga jfrifvelfe af beit 7 december 1829, angåettbe ett författning om afjfrifniv gar i ©taterté räfenffapec, fjär Rottal. SD?aji:t låtit beröm ut» förba ett adrnän förorbttittg, ocfj berjentte i Skaber anbefallt .^rig&Codegiunt, förvaltningen af ©jö*$renbertta ocfj ©taté* (Eontoiret, att tid $ongf. ?Dlaj:t nilomina ttteb färffilbt utlåtan* be ocfj förjlag tid bejlämbare förejfrifter röran be gruttberna för afjfrifningar ur .frottanö räfenflaper, mare ftg i penningar eder perfeblar, på bet 5?ongf. SDtajrt måtte bliftoa t tidfäde att fjär» om tid Stifeté ©tanber göra nåbtg framjåädning. I“uet Stöib ftjla ^eiföbag framfaöeö för Stifetö ©tanber ett på swenHina. Sftajdö 3?åbiga befaduing utarbetabt förjlag tid förena ling oelj rebuetiott af hcmntaitöräutorne i be fån, ber be ftnnaé i ett tttängb perfeblar utförbe.
Hans enka, stadd i knappa omständigheter, har i 20 års tid haft att kämpa nied dagligen tilltagande behof och en ytterlig sjuklighet. Hedan dessa skäl synas tillräckliga, för att beveka Rikets »Slä ider all bevilja den ringa summan af 250 i:Jr banko årligen tili hennes hjelp. Alt hon icke lannus etter lagen pensions-berättigad, syiips mig ingalunda tala emot henne, enär Ilon just i händelse af sådan rättighet icke kunnat, på sätt nu skett, anmälas, och Rikets Stander mer än en gång, äfven vid nuvarande riksmöte, funnit sig, af ömmande skäl, bevekta, alt meddela ersa (liing för en sådan saknad rättighet. Sådana skäl förefinnas här destoniera talande, som dea sökande, vid 04 års ålder, är, enligt bifogadt läkarebets g, af en tärande sjukdom ytterst försvagad; hvilket löfhäll nide gör hjelpen å ena sidan destomera behöflig och å den andra san nolikt mindre långvarig. Men del är icke allenast mannens förljenster och enkans behof, sora bär bö;a bdijerlas. Kanslirådet Sundel har efterlemna! en betydlig samling af egna handskrifter rörande fäderneslandets historia, antiqviteter och språk, nied mycken flit och omsorg ordna le, förnämligast i afsigt alt tjena till ut arbetande af tvenne verk. en Svensk ordbok eller den berömde Johnsons mönster samt ett bin;/rofin k t lexikon öfver utmärkta Svenska män. Dessa samlingar, utgörande 7 stör e och mindre band, hafva blifvit af Kongl. Historieoch anliqvitets-akademien granskade med tiel vittnesbörd, att de innehålla i förenämnde alseendeii värderika materialier, med hemställan derjemte lill Kongl. Maj:', att de måtte för det allmännas räkning varda inlösta, antingen flir en bestämd summa af 2000 r:dr eller en lilstidspeiision för Pttkan af 250 r.dr. Dessa samlingar hembjudas nu derjemte i utbyte mot den föreslagna pensionen.
Som Armeens Accords-amorterings-fonds obligationer i senare tider vunnit den begärlighet, alt de man och man emellan betalats al pari, samt att från åtskilliga publika Cassör lån meddelas å sådana obligationer till fulla capitalet, hvarå de äro utställde, torde desamma, utan våda för Banken, kunna emottagas till belåning efter något högre beräkningsgrund, än nu gällande Banco-Reglemente stadgar, och har Utskottet i detta fall ansett sig böra biträda Banco-fullmägtiges här ofvan upptagne förslag. Vidkommande actier i Södertelje Canaloch Slussverks-Bolag, samt adier i Götha Canal-Bolag, torde, hvad för närvarande om desammas belåning finnes stadgadt, destohellre böra än vidare gälla till efterrättelse, som desse adier sedan sista Riksdag stigit något i värde; härledande sig, hvad de förstnämnde beträffar, från en i senare åren medgifven högre årlig utdelning å samma actier, och, rörande de senare, eller actierne i Götha Canal-Bolag, hvilka numera blifvit fördelade i arne classer, desi första bestående af sådana actier, för hvilka den för åren i83o —1833 förfallne B i k. till R. Actier i Hjelmare Canaloch Slussverks-Bolag har Utskottet ansett böra, med 5o procent af actie-capitalet, uti Discont-verken få belånas. För dessa actier har tillförne, enligt de i 183o års Baneo-Reglemente lemnade föreskrifter, belåningsrätt varit medgifven, oell de synas jemväl under den sedermera förflutna tiden hafva erhållit ett högre värde.
St:r skulle uti allt, hvad uppå dem beror, söka att dertill bidraga. I sammanhang dermed kan jag icke undgå, att uttrycka min förundran deröfver, att Stats-Utslct icke för ärendenas påskyndande fördelat sina göromål på fyra afdelningar. Möjligen skulle, genom dylika åtgärders vidtagande, riksdagen kunna slutas före sommaran, då en stor del riksdagsmän, särdeles af detta Stånd, vilja härifrån afresa. På samma gång jag således förklarar, det jag tillstyrker tillsättandet af detta särskilda Utsk., får jag äfven tillägga, att jag äfven framdeles, då frågor blifva väckta om tillsättning af sådana särskilda Utskott, som kunna anses behöfliga, anser mig böra derför afgifva min röst. Gr. af Ugglas: Om jag icke ansåg att det vore oriktigt att ingå uti debatt rörande ett ämne, hvilket redan vid en före - Den 13 December. 485 gående föredragning blifvit sä vidlyftigt afhandladt, sä skulle jag afgifva ett omständligare svaromål på de af Frih. Stjernstedt nu gjorda erinringar. Nu har jag endast velat omförmäla, att en särskild afdelning inom Ekon.-Utsk:t blifvit afsedd för denna frågas behandling, och denna anser jag nu, lika väl som förr, kunna väl medhinna att behandla frågan. Väl har till min kännedom kommit att Borgare-St. bifallit nu föredragna inbjudning, till följd hvarutaf det på Konst.-Utsk:t beror, huruvida ett sådant särskildt Utsk. skall tillsättas eiler icke. Men skulle ock detta Utsk:s Utlåt, blifva tillstyrkande, har jag, för min del, emot en tillsättning af det särskilda Utsk:t lill följd af sådant afgörande, långt mindre att erinra, än om R. o. A., i strid med dess föregående beslut, nu lemnar sitt bifall till inbjudningen. Jag röstar fortfarande för afslag. Frih. Stjernstedt:
Å denna kust hafva överenskommelser af år 1820, frångående 1790 och 1793 årens Kongl. Bref, förmedelst stängsel-åtaganden utöfver förmåga, nyttjanderättens förbehåll och derå grundade enskiften och idkeliga anspråk och åtrå till h varje uppväxande grässtrå å de ödsliga sandfälten, för hvilkas dämpan de oafbrutet lugn likväl är första vilkoret, icke motsvarat derå grundade och byggda förhoppningar. Innevånare. Folkmängden, som å Landet utgjorde efter mantalslängderne: Skattskrifne personer ... 76,879. Gemenskapen vid Indelta armeen 1,291. Städerne: Summa 147,004. bar derefter vunnit den tillökning, att den uppgick vid slutet af År 1838 till: på Landet Skattskrifne personer 82,214. Gemenskapen vid Indelta armeen ... 1,274. Skattfrie .. 66,531. Städerne: Skatlfrie . 1,912. —- ~ 5,716. Summa 155,735. hvadarf alltså folktillök ningen under nämnde lid, eller! sedan sista Femårs-berättelsen i underdånighet ingafs, ökats med 8,731 personer, hvaraf tillökningen på Landet ulgör 8,153 eller dubbelt mot nästföregående 5 åren, då folkökningen derstädes endast uppgick till 4,076 personer. År 1832 funnos på Landet'. Sjelfegande Jordbrukare 8,526. Arrendatorer eller Brukare af andras hemman 3,087. 6 År 1832 funnos på Landet: Sjelfegande Torpare eller Jordegare utan hemmantal 798. Torpare med skatt eller arbetsskyl dighet till Hemmansegare 9,653. Hushåll Summa 22,064. Ar 1838 funnos på Landet: Sjelfegande Jordbrukare 9,909. Arrendatorer och Brukare af andras hemman ... 3,090. Sjelfegande Torpare eller Jordegare utan hemmantal . 1,214.
I Sverige upgå Statsutgifterne till omkring 14,000,000 r:dr och kostar Landtförsvaret, då deruti inbegripes Indelningsverkets m. fl. i Slalsregleringen icke uptagne kostnader, emellan 6 ä 7 mill. r:dr; således lika mycket, som de öfrige Statsulgifterne tillsammanräknade. Allt detta har jag med hänseende till Förslaget N:o 1 icke ansett mig böra förbigå alt omnämna, såsom ett passande ämne till betraktelser för dem, hvilka förklarat sig såsom motståndare lill den föreslagna organisationen. Jag öfvergår nu till Furslaget N:o 2, för hvars framläggande jag hämtat anledning utaf Utsk:ns vid sista riksdag afgifna och af R. St. bifallna betänk., deruti, jemte förklaringen att Indelr/in g sver kel till sin huf.vudgrund innefatta det för Sverige must passande organisationssystem, äfven förekommer erkännandet, alt uti indelningsverkets nuvår. organisation finnas brister i anseende till dess i flera hänseenden intrasslade och omilitäriska former. (Se det anförda protokollet pag. 261). Då jag häraf ansett mig upmanad, att framlägga ett förslag i den sålunda antydda riktningen, och sökt, samt i så mångå fall, jag vågar påstå det, lyckats föreslå förbättringar, så vore det af serdeles vigt att pröfningen af detsamma sker med omsorg och att R. St. icke gilla anmärkn:r, som befinnas vara grundade på oriktiga sakupgifter eller obevista förhållanden. Jag har trott mig finna sådane i Utskms förevar, utlåt, och anhåller, att i nedannämnde fall få desamma anmärka: I . Att någon minskning i den stående härens nuvande numerär skulle enligt förslaget upstå, medgifves; men den sker på Kavalleriocli Artillerivapnen, hvaremot Infanteriets effektiva styrka ökas.
Utan att just vara noga om ord, torde den erinran likväl icke anses obillig, att i stället för det förklarande: att mälte diipositionen öfver besparmgarne icke kunnat anses afvika från de af Riksens Ständer meddeldte JÖreskriJter, mera sakenligt kunnat anföras: det denna disposition skett i fullkomlig öfverensstämmelse med de af Riksens Ständer derom meddeldte föreskrifter: det är med noga iagttagande af dem, som StatsContoiret gjordt öfverföringen; och ingen hvarken kunde eller borde anse den derifrån afvika. Hufvudsaken, för det förflutna, är i alla fall vunnen, genom Högloflige StatsUtskottets förklarande, äfven i de ordalag det skett, och det Förvaltande ver. ket har visst ingenting derutöfver, hvarken att önska eller förvänta. Annat är deremot Utskottets förslag huru i denna del hädanefter skall förhållas. Till ziffran är frågan af mindre vigt. Handlingarne upplysa, att den summa besparingsmedel sorn från de öfrige Titlarne blifvit öfverförde till den 3:dje, sedan sista Riksdagen, på fem år utgjordt 11,189 R:dr 5 sk. 6 r. 6* Den 4 April J, m> Emedlertid har Konungens rått till enl* så beskaffad disposition, nu i 10 år varit i kraft och verkan, och likasom i ett förbigående, i sammanhang med de flere uti en Revisionsberättelse framställde ämnen, förekommer den till indragning och upphörande. Det är likväl ett mycket skiljagtigt förhållande mellan InkomstTitlarne och dispositionen öfver deras öfverskotter, emot utgiftsanslagen och dispositionen öfver möjliga besparingar på demJag skall alltid medgifva, att, enär det är nödvändigt att inkomsterne icke beräknas högre än med all säkerhet ingår, böra öfverskott vanligen alltid inträffa, och det skulle alltså väsendtligen rubba hufvudplanen af en bestämd calcul för Statsutgiften, derest äfven under vanliga förhållanden, öfverskotterne, större eller mindre, till en visst utgifstitel, utöfver det beräknade anslaget öfverfördes. Denna dispositionsrätt upphörde derföre äfven, tillika med det tillstånd som föranledde den.
Beträffande det under denna hufvudlitel upptagne belopp af 6,000 r:dr till ackords-förskotter och ersättningar, så enär detta anslag rätteligen synes böra och jemväl hittills ansetts ega natur af reservationsanslag, hvarmed förstås, att derå uppkommande besparingar, utan sammanblandning med hufvudtitelns öfriga besparingar, för påföljande år endast få disponeras till de föremål, som med anslaget blifvit afsedde, har, af sådan anledning, Utskottet trott sig böra föreslå, 20 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 73. att ifrågavarande belopp må uti riks-staten uuder benämning af resefvations-anslag upptagas. 28,*o Af Kongl. Maj:t är vidare äskadt, det Rikets Ständer måtte medgifva, att de löneoch inqvarterings-anslag för armeen, hvilka vid verkställighet af de utaf Kongl. Majit gillade förslagen till ordnande af försvarsverket till lands och sjös kunna blifva disponible, må få användas till löner och inqvarterings-ersättning åt befälet vid de serskilda korpser, som kunna komma att bildas af sjöbevärings-manskap, vare sig i förening med redan befintliga sjötrupper elier utan en sådan förening. Enär förevarande fråga är beroende af det beslut, som af Rikets Ständer kan fattas, i anledning af Kongl. Majit nådiga proposition rörande förändrade grunder för bevärings-manskapets vapenöfningar, har Utskottet funnit sig för närvarande, och innan sådant beslut blifvit meddeladt, icke vara i tillfälle att ingå i hufvudsaklig pröfning af förstnämnde fråga och deröfver afgifva yttrande, 29:o Uti öfriga till denna hufvudtitel hörande anslag har någon förändring hvarken af Kongl. Majit blifvit i nåder äskad eller eljest ifrågakommit, hvadan desamma uti bilagde tabell Litt.
Bifölls; dock att det tillstyrkta stats-anslaget af 80,000 Rrdr skulle såsom ordinarie — och icke såsom förslags-anslag i Riks-Staten uppföras; och ansåg Prot. Utdr. d. 5 dug. 18^.0. 455 ansåg Ståndet, för sin del, tiden för Bevärings-manskapets vapenöfning icke Böra utsträckas utöfver 12 dygn, inoch utrycknings-dagarne inberäknade. 25:o Försvarsverket i allmänhet m. m. Ståndet ogillade Utskottets Utlåtande i denna del, och beslöt att de 22,500 R:dr af rotefrihets-afgifterne, som Utskottet föreslagit till armeens materiella behof icke skulle dertill användas, utan borde uppföras och beräknas bland Stats-Verkets inkomster, för att sedermera komma Riksgälds-Contoirefc till godo; hvarjemte Ståndet, till armeens materiella behof beviljade hela det derföre hitintills utgående anslag af 666,666 R:dr 32 sk. Banco; och biföll Ståndet det af Utskottet gjorda tillstyrkande, att Riksens Ständer borde hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes till Ständerne, vid nästinstundande Riksdag, aflåta Nådig Proposition om fördelning under behörige utgifts-titlar af det under benämningen försvarsverket i allmänhet eller för Krigs-Collegii departementer å 3:dje Hufvud-Titeln erforderliga anslag. 27:o Angående spanmåls-upphandling och Bageri-kostnad, samt 28:o om vedoch ljuspenningar för fästningsoch garnizons-orter. Bifölls.
Jag för min del får säga, att det är förenadt med en ofantlig fara att draga en jernbana öfver 2:ne rörliga broar och öfver 4 gator; och det behöfves ingen siare-förmåga för att förutsäga, det många lif måste och skola spillas, ifall man gör detta försök. Hr Nordenfelt har sagt, att banan skall komma att gå under Riddarholmsbron. Jag leinnar åt Hn:ne att bedömma, huruvida detta låter sig göra, då Ni sen, hur hög bron nu är, och veten att ångvagnarne äro 14 fot eller 7 alnar höga. Det är således icke under nuvar:de omständigheter möjligt. Med kännedom dessutom om det inre lifvet i en bangård, och huru svårt det är att afpassa noga tiden, särdeles då broar skola öpnas eller slutas, ser jag icke någon möjlighet att undvika en högst menlig stagnation i rörelsen såväl till Riddarbolmshamnen som å de gator jernvägen skulle öfvergå. Ty 'förhållandet blir icke, som en talare här sagt, att endast 6 träner skulle komma att gå fram om dagen. Jag säger, att inom 2 å 3 år blir det 15—20 tranér måhända mera, ty det blir icke allenast passagerare-träner, utan äfven godsträner; och om vi då fördela det dagliga antalet träner på timmarne af dagen, så blir det åtminstone 2—3 gånger i timman, som all kommunikation är afbruten. Afven för seglationen skulle ett i högsta måtto menligt hinder upstå af den föreslagna jernvägs-banken öfver sjön från Skinnarviken; och vid hård vestlig vind skulle det till och med vara förknippadt med stor fara för fartygen både att passera genom de rörliga broarna och att ankra utanför banken. Hvad återigen det tekniska af saken beträffar, så får jag säga, att jag för min del icke ett ögonblick betviflat, att ju Hr Ericsson skulle kunna gå i land dermed, ty i likhet med Hr Nordenfelt tror jag, att en i dylika arbeten så fullkomlig ingeniör, som Hr Ericsson, och så försigtig tillika, icke skulle vilja sätta sitt rykte dervid på spel. Men detta är en underordnad sak, det är en sak, som reducerar sig till pengar, och egentligen icke är farlig.
Runstedt, i underdånighet gjord ansökning, att, då det arrende af 86 tunnor ir kappar spanmål, sökanden för nämnde hemman lill Kongl. Maj:t och Kronan årligen utgör, vore det högsta, sorn af hemmanen möjligen kunde erläggas, och Runstedt derå nedlagt betydlig kostnad och enskildt egde åtskilliga hus, hvilka skulle förlora värdet, om han med dem skulle hemmanen afträda, honom måtte i Nåder förunnas Trettio års prolongation på arrendet; varande vid berörde ansökning bifogade de af Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms Län i ämnet afgifne underdåniga utlåtanden. Af handlingarne i målet har Utskottet inhemtat, att ifrågavarande 3:ne hemman, genom contract den 26 Sept. 1815, utarrenderats på 3o år, räknade från midfastan 1816, emot ett årligt arrende af 120 tunnor spanmål till Majoren Friherre Axel Klinkowström, hvars arrende-rätt år 1816 transporterades på Majoren Adam Carlqvist, samt att, då bemälde Major, efter de 5 första arrende-årens förlopp, icke förmådde ställa föreskrifven ny borgen för arrendet under derpåföljande 10 år, hemmanen blifvit, på den af förra arrendet från midfastan 1822 återstående tid af 24 år, emot en årlig arrende-afgift af 86 tunnor 1 1 kappar spanmål, upplåtne till Grosshandlaren P. G. Falck, som sedermera på Runstedt sin arrende-rätt öfverlåtit. Ehuru sålunda, vid den Söderby kronohemman senast ågångne arrende-auction, det årliga arrendet blifvit betydligen nedsatt, i jemförelse med det vid första utarrenderingen fastställde belopp, har Utskottet likväl, enär, på sätt Kongl. Maj:t Befallningshafvande jemväl yttrat, något anbud å högre arrende, än det nu utgående, icke skäligen synes kunna vid arrendeti - Stats-Ulskollels Utlåtande, N.o 85.