Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Begge de sins emellan kämpande partierna – dogm-männen och rationalisterna – täflade om att öfverträffa hvarandra i godtycklig bibelutläggning. Begge hade hvart sitt mål redan i förväg gifvet. Det ena med sitt dogmatik i handen, det andra med sitt förståndsschema mästrade i kapp den heliga skrift. Det är frihet från båda dessa arter af förutsättningar – dogmatikens så väl som den moderna verldsåskådningens – som författaren till denna afhandling sökt eftersträfva, för att, af dem oförvillad, lyssna till nya testamentets egna ord. Deremot har han ansett det i hög grad befordra en riktig uppfattning af nya testamentets skrifter att känna det land, det folk, den tid, hvarifrån dessa skrifter leda sitt upphof, den föreställningskrets, i hvilken de lefde, för hvilka Jesus förkunnade att han var Messias. Ty klart och tydligt är, att äfven det nya i hans lära måste anknyta sig, antingen som en utveckling eller en motsats, till de hos folket gängse meningarne. Af stor vigt är fördenskull att veta, hvad i synagogorna förkunnades och hvad hos folket troddes om Messias, vid den tid då Jesus uppträdde. När Andreas sade till sin broder Simon: „vi hafva funnit Messias“ (Joh. 1: 41), och denne genast följde honom till Jesus, hvad var det Simon då sökte och trodde sig finna? Hvad betydde för honom ordet Messias? Hvilka föreställningar väckte det i hans själ? Och när samme Simon Petrus uttalade sin trosbekännelse: „du är Kristus, lefvande Guds son“, eller när Nathanael utbrast: „rabbi, du är Guds son, du är Israels konung“, hvad tänkte de under detta uttryck „Guds son? I hvilken bemärkelse nyttjades dessa ord i Bethsaidas, Kapernaums, Nazareths synagogor, der Andreas, Petrus, Nathanael och folket, som omgaf Jesus, hade undervisats om Messias och styrkts i hoppet om hans snara ankomst? Paulus var skriftlärd och farisé. Som yngling hade han setat vid rabbinen Gamaliels fötter. Han var uppammad vid synagogans läror, hade införlifvat sig med dess språk och sätt att föredraga.
Ilsn8 LxeoIIons än8titisg-8tst8-Nini8torn Lorr Krokvo Lsn» Lxollons 8tst8-Nini8torn för Utrika ^ronäons Herr Lriborro 8r7LMLi.v. 8tsts-Lääon: Hörr Lriborro ^irLLNiLl.1», Herr Lriborro lbL6LLvrLl.irk:, Lriborro von 8osm.2Miir:iA, Orokvo HxLv, Lriborro OvrvMNLLi., 1'iIIlororänsäo Lok-6snrleren Innv, 1'iIIköroränsäo 8tat8-8ocrotorsron Li8kop IlLiiLl.in, s^oäan krän ät8killigs Lmbot8vork oeb voton8kspligs 8smknnä samt Likets Ilniversitotor unäoräsniga krsm8tällningsr inkommit, sngsonäo äols körn^säo lönings-ststor, äols a nä ra vigtig» Lnäsmäl, kör bvilks fortsätta öksäo elior nxs anslag ansetts böra vick körestäonäo laetima Liksäsg ak Likots 8tänäor begäras; anböll tillköroränsäo 8tsts-8eoroturaron i unäeräämgbot, att, moä skseonäo sa val pä äessa, som ä snära till Loolosisstik-körvsltningen körsnäs äronäen, sngsonäo 8tst8-sn8lsg, bvilks roäsn blifvit i M<lor bo8>ntsäo, fä i ott ssmmanbsng nnäorställs Longi. Napts pröfning, bvsä i köronämnäo amnon boräo Likets 8tänäor moääolss, oeb snköräo äoroktor i noäoräänigbet rörsnäs:
eller det wallar ester befrämjar genom uppjäteligk och bewisligt fördöljande af någon upplysning , eller tillstyrker Konungen att något beslut fatta i de mål, om hwilka iz §. handlar, utan att kill utomordentligt StakS > Råd kallelse blifivtt utfärdad, miste Embelet, Dcn z Ianuarir. 15 Om genom någon of förenämbe EmbeksmänS tillstyrkande elier underlåtande otc göra föreställningar, eller upjateliat och bewisligt fördöljande af någon uplysning, nago!i lider skada lill Lif, 7fra eller Per, fonlig frihet, uian akt Lagligen förwunnen och dömd wara, eller förlora gods, löst eller fast, utan laga ransakning och Dom, eiler warder nägons frid i hans hus störd, eller förwiseS någon frän Orc till annan, straffas olwaichemälte Embetsman för sadant lagstrldigk förhållande derutom, pa sätt allmänna Lagen i usta Cap. 12 z. Rättegångs. Balken stadgar för Domare, som wrang Dom fäller. §. 6. Uragcläter Stars. Rads Ledamot eller Konungens Radgifware i Commandomäl, att de öfrige dem i GwndLogen uktryckeijgen förrskiifne, men i denna Anfwarighers - Lag icke särskildt uppräknade pligter och föreffrifter, iagttaga och fullgöra, ankommer det pä Riksens Ständer, att hos Konungen göra fädan anmälan , hwartikl 107 of Regeringsformen dem be, räkkigar, med iakttagande af be wilker, samma §. l betz sednare Moment stadgar. §- 7. Döljer Stats. Minister för Utrikes ärenderne eller HostCanceller eller den Stats, Rads Ledamot, Konungen , dennes främvaro tillkallar, för Konungen bewisligen »agon af Konungens Embetsman eller främmande Magters Sändebud, lill följe af dcn» uppdragne kall, meddelad wigtig underrättelse i fräs tzvr, som röra Krig, Fred eller Förbund emellan r6 Den z Januaris.
Jag hade utvalt scenen till denna målning i den trakt af Persien, som bebos af guebrerne, hvilka bibehållit solens dyrkan såsom den fullkomligaste bild af den högsta varelsen. För en af de vise bland detta folk skulle naturen uppenbara sig under bild af en gudinna, förklara för honom sina allmänna lagar såväl fysiska som moraliska och återställa bland ett menlöst folk sin första dyrkan. Flera scener af en oskyldig kärlek och naturens ömmaste känslor voro upptänkta att inblandas i poemet och öka dess interesse. Af detta korta utkast är lätt att finna, huru omöjligen det varit äfven för det lyckligaste snille att det utföra. De försök, jag därvid gjort, hafva likväl i andra afseenden ej varit fåfänga. De hafva med beha(g)liga illusioner distraherat mina tankar från den närvarande tiden. De hafva underhållit min skaldegåfva till en lyckligare tid för dess utöfning. Jag mins, att jag meddelat åt någon af mina bekante två sånger af detta oformliga poem, men mins ej till hvem och vet ej, om de förkommit eller icke. I fall de framdeles skulle igenfinnas i några gömmor, så anhåller jag, att de måtte tillintetgöras såsom af mig till alla delar förkastade. De enda vers af detta poem, som förtjänt att minnas, hafva blifvit intagne i min Ode öfver naturen. Allt det öfriga förtjänar icke mitt, ännu mindre framtidens afsaknad84. Under sommartiden 1766 nytjade jag några veckors ledighet från tjänsten att i sällskap med min hustru besöka vår landtgård. Ifrån första tiden af vårt giftermål hade det utgjort min ständiga längtan. Min smak för landtlefnaden, i den jag varit uppfödd, var därtill ej mindre bidragande än min osmak för all tjänst, ur den jag önskade att framdeles retirera mig på någon behaglig landtbygd. Belägenheten af Sätra vid ett sund af Mälarn, kalladt Bockholmssund, var till alla delar svarande mot den idé, jag om en sådan landtbygd hade fattat.
Eller rättare, den har hittills framträdt oftare hos de förra än hos de senare; ty i samma mån som kvinnan inträder i affärslifvet och, öfver hufvud taget, på samma arbetsfält som mannen, tvingas äfven hon att i samma grad som han hålla ord och aftal, och det blir då en öppen fråga, huruvida ej de båda könens » natur », i afseende på ordhållighet i s. k. småsaker, är ungefär densamma. Studerar man lifvet, människorna, utan att vara inpyrd med inlärda teorier och insupna fördomar, kommer man förr eller senare till den åsikten, att det som kallas brister i vår natur, oftast är en brist i en persons uppfostran och handledning under barndomsoch ungdomstiden. Hur mycket trassel, obehag och sorger skulle ej försvinna ur familjelifvet, om hvarje barn lika noggrant lärde sig hålla ord och aftal, som det tillhålles säga sitt eget namn, hälsa på en gäst, lära sig a b c och multiplikationstabellen 1 Huru många brutna vänskapsband, hur ' många olyckor och brott hafva icke sin egentliga källa i en lättsinnig och själfvisk lek med ord och aftal, fast man mången gång söker denna källa på helt andra af människosvagheternas område och så sorgligt ringa påaktar vikten af att bibringa det unga släktet aktning och vördnad för hvarje ingånget aftal. » Som de gamla sjunga, så kvittra de unga, » säger ordspråket, och det är icke barnanaturens, utan uppfostrarnes skuld, om ungdomen lika lätt ingår på aftal och gifver sitt ord, som den bryter desamma. Ingenting är vanligare, än att de, som uppfostra sina barn, tanklöst gifva sitt ord på det eller det; än är det ett hotfullt löfte om straff, än ett aftal om en gåfva eller att nöje; men straffet uteblifver, aftalet slås bort, utan att uppfyllas, och barnen lefva i en ständig osäkerhet om hvad de skola tro eller vänta. Snart känna de instinktmässigt, att det stöd, deras inre människa kräfver, är som ett vajande rör; bor en stark ande i barnet, förhärdas den då lätt i ringaktning och trots mot föräldraoch läraremyndigheter; de svagare bli själfva rör, som drifvas hit och dit af hvarje lifvets inkast.
Sammanfatta Stats-, Lagtamt Alim. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 31. 1 M:o 31. Ani», lill Kxp.-Ulsk. den 20 .Sepi. 1860, kl. I e. m. Betänkande, i anledning af vackla motioner om dels understöd af allmänna medel, dels förändrade lagbestämmelser, lill befordrande af skiftesverket på Gottland. Berörda inom Ridderskapet och Adeln af Herr Bildt, Didrik Gillis, och inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen Olaus Svebilius från Gottlands län väckta motioner hafva blifvit remitterade till Lag-Utskottet, men med stöd af 43 § Riksdags-ordningen varit föremål för Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets pröfning.
Därför nu bara kofferten färdig, bud efter en bärare, och så åstad, bort ifrån alla om och men, som fresta till klentrogen misströstan! » » Titta, pappa, nu är den trött. vill borgs läppar, när hon satte sig ned att inte gå längre. » skrifva. — » Olycksbarn! Ska ' du sticka sönder min » Nu kunna vi ju tala om några sagor. Du, Inga, kan ju tala om den där om flickan, dyrbara klocka! F y skäm ut V i v a! » Och så ned i golfvet med en knuff. som plockade bär. » Den lilla kröp sårad och sorgsen bort Ja-a — det kunde hon visst. Pappa såg med ett belåtet leende på den under soffan, där hon snyftade djupt och lilla vackra gruppen och tog så pennan för tyst. Ja — hon var åtminstone tyst! att skrifva. Rösten bredvid jollrade halfAlvar hade under tiden närmat sig och högt, och de små kära ungarne medförde rent utaf en fläkt af hemtrefnad i hans ville ha beröm för sitt långa, långa tåg. Och Inga stod tätt bredvid och hängde öfmörka arbetsrum. » Pappa lilla, skulle flickan ha rutig halsver doktorn, så att han ej kunde röra en hand för alla de små händer och armar duk? Alvar säger, att den var randig. » » Det gör j u alldeles detsamma, min lilla som bundo honom. Han kom att litet häftigt stöta till Alvar, och den lille gaphalvän. » » Men i alla fall skulle jag vilja veta det. » sen satt genast i ett långdraget skrik, som » Rutig » — svarade pappa med litet höjd nog ej skulle stanna af med detsamma. Det hördes i första takten. Lilla Inga var röst och återtog sitt arbete. Hvar var det han var nu igen. J o! då den enda, som en lång stund varit tyst — och pappa välsignade henne! » Grekernas vise förnekade ej. » Men — nu tilltogo äfven lillans snyft» Pappa! Nu ä ' den sagan slut. » » Då få vi väl ta ' till med en ny då. » ningar. Allsmäktige försyn! Han ref sig En bild ur lifvet af Maluina Bråkenhielm. » Men vi kan ingen.
Expeditioner frän Utskotten underskrifwes af den främste närwarande Ledainoten af hwarfe Ständ. 8 72. Tillägges wid slutet: Skulle detta försök till jemkning frugtlösi aflöpa, utwälje Ständ en en Nämnd, sadan sorn deli i Regerings-Formens 69 § beskrifwes, och erhalle, i sädant afseende, det Utskott, till hwars handläggning mälet hört, den förstärkning, att Ledamöterne bliswa Trettio af hwarje Ständ; ägandes detta salunda förstärkta Utskott att med Riksens Ständers rätt deli twistiga frägan afgöra. 8 74. Efter hwarom särskildt: i Regcrings-Formens 69, 70 och 71 Tilläggning wid slutet: Men är fragan af sadan beskaffenhet, att den ej kan förfalla, gange som i 72 § stadgadt är. 8 75. Styliseras salunda: Allt hwad Riksens Ständer efter granskning godkänt eller lemnat vanso - 306 Expeditioner till Riks-Ständen. markt, bör anses hafwa wunnit decharge i afseende pä det granskade, och ingen ny, till answarighet förbindande, granskning af nya Ständer i samma nial wara tilläten. tz 76. Efter eller någon Corps tillägges: Mili taire eller Civil, eller ock någon menighet, af bwad naimi den wara mä, antingen af egen drift eller med anledning af befallning etc. 8 77. Efter orden Ej ma Riksdagsman: nå gon tid. Efter Ledamöter instämt: Tage fig dock ingen häraf anledning till frikallelse frän det författareanswar, som Regerings-Formens 84 § och 2 Mom. 20 Z af denna Riksdags-Ordning utsatta. Ester Domaren sa dant skäligt pröfwat: sa wida han ej ä bar gerning gripen warder. 8 78. F:n börjas med ett nytt moment, sä lydande:
samt att svårigheter dessutom skulle uppstå i minuthandeln, der säljare och köpare voro i ovisshet, ej blott om varornas rälta pris, utan än mera om rigliga betalningen derför, hvilken, om äfven räkningen uppgjordes i nytt mynt, dock ofta måste verkställas i det gamla, så länge det ej hunnit indragas; af en ledamot inom Högloft. Ridderskapet och Adeln samt en ledamot inom Högin Preste-Stnnde!: att, i händelse af decimal-systemets införande, skulle antingen kronan eller ock den skattskyldige, vid krono-uppbördens debiterande och indrifvande, ovilkorligen tillskyndas en förlust af värdet emellan 96 och 100 eller de Ty:delar, hvarmed 12 och 1 o-räkningen, efter Utskottets förslag, korame alt skilja sig; af flere ledamöter inom Högv. Preste-Ståndet: att decimal-systemct väl vore af vigt och värde vid bokoch räkenskapsföring samt calculer, äfvensom för vetenskapsmannen, men deremot icke lämpligt vid den mindre, dagliga handeln, helst ett mynt borde vara lätt och bestämdt delbart, hvilken egenskap decimalen alltid komme att i viss nion sakna; samt att antagande af nämnde system, derigenom en mängd oredor skulle uppkomma, serdeles bland allmogen, säkerligen skulle hafva till följd decimal-systemets införande i mått, mål och vigt, hvilket skulle leda till ännu större förvirring, än systemets användande i penningeväsendet; af dtskillige ledamöter inom Högv. Preste-Ständet och Hederv. Bonde-Ståndet: att, derest decimal-systemet antoges, blefve deraf en följd, att så väl RiksBankens, som enskilda Bankers sedlar måste omgöras, silfver och kopparmynt ompräglas, samt både offentlig och enskild bokföring förändras, hvilket allt skulle medföra betydliga liostnader och tidsförlust; af flera Ledamöter inom fVällojl.
År 1814 Sept: 7, 1 :sta mom. af detta Protocoll, angående rättighet för Uddevalla stad att under förbuden tid få tillverka bränvin, skulle vidare läsas uti Utskottets Plenum. Ett Dito af d. 7 :de Sept: 14 :de 21 :sta 1 :sta mom: af detta Protocoll, rörande afgift för utförande af svenskt bränvin till Norrige, äfvensom 4 morn:, om förhöjning i Post Taxan, på bref genom Dannemark, ansåg Afdelningen böra läsas af Utskottet in Pleno. Lästes vidare af d. 5 :te Octob. 12 :te 19 :de och den 26 samma månad. Afdelningen gjorde generelle Anmärkning därvid, 'att under läsning af dessa Protocoll, befunnits det åtskillige personer erhållit tillåtelse om Tullfri införsell af hvarjehande varor, till bevis hvarpå, 11 :te, 21 .-sta och 22 :dra momenterne uti Protocollet för den 5 :te October, skulle läsas i Utskottets Plenum. Kl. half till 2 eft: mid: åtskildes Afdelningen. in fidem Knut Liljebjörn. 1 Justeringsformeln saknas. 31 482 Den 3 April 1815 35. Protocoll1 hållit å Constitutions Utskottets Andra Afdelning Måndagen den 3:dje April 1815. S. D. Fortsattes med läsning af de i Stats Rådet uti Handels och Finance Ärender innevarande år 1815 förde Protocoll nemligen: af den 18:de Januarii och 2 :ne [Protocoller] af. d. 25 :te i samma månad angående inrättandet af et så kalladt Öster-Sjö-Compagnie hvilka Protocoll skulle af Utskottet in Pleno företagas till vidare granskning. Kl. 1/2 till 2 eftm. åtskildes Afdelnin gens Ledamöter. in fidem Knut Liljebjörn. 1 Justeringsformeln saknas. Protocoll1 å Constitutions Utskottets Andra Afdelning Onsdagen den 5 :te April 1815.
När eder andtäppa påkommer, så blanda 30 centigram sönderstötta stramoniiblad med litet tobak i en pipa och rök denna blandning. När hostretningen blir svår, så tag en half tesked eller något mer Roséns brustdroppar. D:r — d. Frågor. Finues det något sätt att borttaga bläckfläckar från papper i allmänhet och särskiidt från en portfölj, inbunden i grönt klotband? Annie, N:r 5. Undertecknad vore särdeles tacksam, om någon ville upplysa honom, huru och hvar plantor af kaffeträdet kunna fås. Blomstervän. Svar. N:r I. ^Bekymrad husmoder ». Något sätt att förekomma vattenflöde från innanfönstren känner jag ty yärr ej till, men ett sätt att med minsta möjliga obehag aflägsna vattnet från fönsterplattan, hvilket jag har användt och funnit praktiskt, kan jag meddela. En våt ullgarnsända lägges i fönsterplattan invid innanfönstret och dess ena eller bättre båda ändar löpa ned på hvar sin sida om fönstret i en butelj eller annat passaude kärl, hvilket kan döljas hängande nedanför fönsterplattan bakom gardinen. Vattnet följer nu tråden ned i kärlet, och man har endast att passa pä att tömma detta, när det blir fyldt. Detta enkla sätt att förekomma vattensamling i fönstren är vida att föredraga framför att ständigt stå tillreds att torka bort vattnet. N:r I. » Bekymrad husmoder *. Eldning med antracitkol eller koks i kakelugn eller — bättre — i kamin, är det enda osvibligameå- let att torka » rinnande innanfönster ». • » HusWcare ». Agnes A. Se här ofvan under rubrik Matlagning! Breflåda. Stockholmska från Småland. Mycken tack för eder präktiga och väl skrifua uppsats. Skulle ni ej vilja mdedela Iduns läsarinnor flere goda rön, som ni nog säkert är i besittning af? Aida. För edra många förträffliga rön hembära vi eder vårt tack och bedja eder snart komma åter. E. S. Öfversättningen kan ej användas. Adress och porto förväntas. H. Svenskdotter.
Att en sådan utsträckning af Portofrihet för dessa Skrifter skulle betydligen öka Postväskans tyngd , tager j3g för bestämdt afgjordt; och om denna tillökning skulle fordra ett ökadt antal hästar för Postföringen, som jag anser mera sannolikt, sä Bihang till Riks-St, Prot. 7828 och 1829, S-te Sami, 4 bds Haft, 50 Bil• till Bevilln. Zhskot. Betänk. N:o 15' blefve Postverkets kostnad härföre troligen större, än som kunde svara emot den tillökade Stämpel-afgiften; hvartill äfven hos mig i öfvervägande kommit, huruvida Posthemmanen, i mort af behofvet, kunna tillförbindas att skjutsa med ett större antal hästar , än det nu biukliga, På dessa grunder anser jag den ökade Portofriheten, i följd af stäraplingsskyldigheten, böra inskränkas till Tidningar och Periodiska Skrifter, äfvensom, till motvigt för den ökade tungan medelst tillkomsten af Periodiska Skrifter, att Tidningar må ega lika rätt med Periodiska Skrifter, att varda befriade från stämplings-skyldigheten, då de icke vilja begagna Portofriheten , under enahanda controll och vilkor, sorn nu för Periodiska Skrifter blifvit föreslagne, hvarigenom äfven en rättvis lindring kommer de TidningsRedacteurer till godo, hvilka utgifva Dagblad, i afsigt att endast inom utgifningsorten begagnas.” I hvad Herr af Billbergh yttrat, angående borgens ställande af Domare m. fl. för cbartor, dem de å Embetets vägnar reqvirera, instämde Herr af Geijerstamj äfvenså Herr Prosten Wahlström i fråga om Tidningsstäm pl ingen. Herr DomProsten Fellenius: ”Då fråga, under sista Riksdagen, förekom om be - Bil, till Bevilln. Vtskot. Betänk.
Jag vågar derföre hoppas att, med Nådigt gillande af hvad jag i underdånighet föreslagit, Eders Kongl. Majit måtte täckas bestämma staten för Eders Kongl. Majits sändebud och de vid Beskickningarne anställde tjenstemän till Ramb. B:ko R:dr 117,500. legations-Prcdikanter. Enligt 1705 års Minister-Reglemente skulle Legations-Predikanter finnas vid Beskickningarne i Paris, London, Wien, Madrid och Konstantinopel samt åtnjuta i lön från Minister-staten de fyra förstnämnde 400 R:dr llamb. Biko hvardera, och den i Konstantinopel 200 R:dr samma mynt, förutom ett lika belopp, som åt honom var anvisadt på Konvoj-Kommissariatets stat. Till kyrkhyror i Paris och Wien voro likaledes å Minister-staten anvisade tillsammans 000 R:dr Hamb. B:ko. Bristande tillgångar nödgade emellertid Regeringen att efterhand indraga dessa beställningar, och för närvarande finnes endast en Legations-Predikant anställd, nemligen i London. Till följd af Kongl. Brefvet den 1 Februari 1856 uppbär han dock numera ifrån Handelsoch Sjöfarts-fonden sin lön 900 R:dr Hamb. B:ko. Antalet af Svenskar och Norrmän, som besöka främmande länder okas årligen så betydligt, att det synes vara mer än tillräcklig anledning att nu återupplifva be - 46 Bil. N:o 2 till Kongl. Maj.ts Nåd. Trop. N:o i, om Statsverket 1856. fattningar, hvilkas helsosamma verksamhet i framfarna tider ofta blifvit vitsordad och hvaraf bristen sedermera mången gång blifvit öfverklagad. Likasåväl, som resande och sjöfarande landsmän ega att påräkna understöd och biträde af de å främmande orter anställde Beskickningar och Konsuler, synas de kunna göra anspråk på att Staten, såvida sådant är möjligt, i likhet med hvad andra nationer göra för sina undersåter, bereder dem tillgång på presterligt biträde.
R:dr, för uppförande af en fyr på Bjurö och en på Hernö klubb samt en på klippan Björn Samma års anslag till sjömärkens anbringande, företrädesvis i farvattnen norr om Stockholm Utaf anslaget, 1,000 R:dr, till hyra för embetslokal åt Statistiska tabell-kommissionen » dito, 47,250 R:dr, för fortskyndande af arbetet med sockenkarteverkets utförande 369,468: 48. 5,376,240: 91. 45,000: — 32,000: 27,000: — 4,963: 83. — 12,061: 50. — 1,052: 28. — 5,187: 91. — 54,000: — 30,000: — 10,000: — _ 9,000: — 1,333: 33. — 2,830: 58. — 36,652: 67. — 66,666: 67. 2,072: 82. — 183: 70. — 1,333: 33. — 40,000: 8,000: 800: 16,426: — 15,226: — Transport: 5,517,448: 24. 5,650,051: 77. Transport: 5,517,448: 24. 1859 och 1860 årens anslag till skiften och afvittringar 57,000: — Anslaget till inköp af nya målkärl och vigter för krono magasinerne och bagerierna 5,000: — Utaf 1858 —1860 årens anslag, 390,000 R:dr, för uppförande af ny byggnad för Teknologiska institutet 260,000: — Anslag för nämnde instituts aptering 20,000:
Preussisk Cour:t eller motsvarande summa i Svenska Ilancosedlar uppföras å RiksgäldsContoirets Stat till lön för den Svenska Invaliden som erhölle vården öfver ifrågavarande Monument; samt, i fall af bifall till motionen, R. St:rs beslut anmälas hos K. M:t i underd., med anhållan om dess nådiga godkännande, äfven som att K. M:t täcktes anbefalla dess Beskickning vid Kongl. Preussiska hofvet att vidtaga alla de åtgärder, som i och för verkställigheten häraf kunde blifva erforderlige. I följd af erhållen remiss så väl härå som å de serskilde anföranden Grefvarne Frölich, David och Spens, Carl Gustaf samt Herrar Hjerta, Guslaf; Aneka rsvärd, August; Cederschöld, Pehr Gustaf och von Hartmansdorff, August, i ämnet afgifvit, har Utskottet funnit sig böra vördsamt andraga, att Utskottet, vid bedömmandet af denna motion mindre åsett StatsVer - Betänkande n. ia5 kets närvarande tillgångar, än sin öfvertygelse att det gifves ett annat sätt att uppfylla Motionärens aktningsvärda afsigt. Att mot stora och af Fäderneslandet förtjente Regenter uttrycka folkets vördnad och tacksamhet eller bevara dyrbara Historiska minnen ifrån efterverldens glömska, dertill kan ingen Nation sakna medel och utvägar, och det gifves säkert ingen Svensk man, som icke för helgden af Gustaf II Adolfs minne villigt skulle göra någon uppoffring. Men det föreslagna Monumentet, upprest i ett främmande land och icke nog betryggadt för framtida förfall eller förstöring, åsyftar egenteligen att hos främmande Nationer bibehålla minnet af Gustaf II Adolphs Krigsbragder. Guslaf Adolphs strider och segrar äro likväl af den beskaffenhet, att de alldrig kunna glömmas. Han stridde och dog för mensklighetens heligaste rättigheter och så länge icke känslan af mennisko-värdet, så länge icke sinnet för Politisk och Religieus frihet ibland Nationerna utdött, skall efterverlden aldrig förgäta en hjelte, som så kraftigt och så lyckligt försvarade mensklighetens dyrbaraste egendom.