Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta straff är nemligen dödsstraff, Orri olämpligheten alt använda samma straff för förfalskning torde dock någon tvekan ej vidare kunna uppstå; men då delta Straff borttages och man i stället stadgar ett, (ned afseende å brottets verkliga beskaffenhet, lämpligt straff, saknar man äfven skäl till oflanämnde skillnad i bestraffning. Då således den allmänna säkerheten i alla hänseenden är i lika våda; och då genom brottet uppenbaras samma onda vilja, har Utskottet ansett de i förevarande hänseende föreslagna olikheter böra försvinna. Pä dessa grunder hvila 11 och 14 §§ i Utskottets förslag. Den sednare omfattar följaktligen äfven utländsk och enskild Banks sedlar, hvarom handlas i IS § af Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, hvilken således blifvit sammanslagen med den föregående. Hvad Utskottet härutinnan tillstyrkt innefattar dessutom en ytterligare afvikelse från det Nådiga förslaget. Att, enligt gällande lagstiftning, til! förfalskningsbrolts fullbordan i allmänhet erfordras bruk af del förfalskade, har i lagskipningen städse varit antaget och dertill föranleder äfven lydelsen af 1 § af Missgernings-Balkens 8 Kap., der det heter: »Brukar någon lalskligen» etc.; Och lika med Kongl. Maj:t finner Utskottet vid - 30 Lag-Ctsholtrts lielänltande Jlf 40. hållande al' denna grundsats för rättssäkerheten af vigt. Fall gifvas emedlertid då sjelfva förfalskningen måste betraktas såsom tillfyllestgörande; och detta fall inträffar i fråga om för falsk ning af mynt och penningesedlar. Här innefattar nemligen den uppsålliga föifalskningsåtgärden ett så farligt angrepp på allmän säkerhet och på allmänt förtroende, denna osynliga men på samhällets välbefinnande mäktigt inverkande kraft, att den ej kan lemnäs ostraffad. Hvarje sådant angrepp är redan en skada, tv del väcker misstroende, der förtroende och tillit äro af högsta vigt, och det är förgäfves att bestämma verkningarne deraf.
År 1828 6749 st. lill belopp af R:dr 282,298: 15.—- 1829 69 59 287,878:40.—- 1830 till och med Ultimo Julii 45i3 198,312: 4.— Sedan Rikets Ständer vid sista Riksdag beslutat försäljning på BancoAuction af Guldoch Silfver-Panter, i fall utlösen eller omsättning försummas, hafva Banco-Fullmägtige, under den a3 sistl. September, till Kongl. Maj:t ingifvit underdånigt Förslag till de i detta afseende nödige Reglementariske Föreskrifter. Lånen på Jern, Koppar och Exportable Effecter å Väg, dels inom Stockholms och dels inom Götheborgs Dislrict hafva utgjort: I Stockholm . 1,684,214: I Götheborg . I Stockholm . 1,712,112: I Götheborg . 104,470: 1829. I Stockholm . i,5S5,5i3: I Götheborg . i54,35o: i83o. I Stockholm till och med Ultimo Julii 782,458: I Götheborg till och med Ultimo Junii i56,8io: Till Fahlu Bergslag emot Hjpothek af dess Koppar-Sedlar hafva Lån utgått: År 1827 R:dr 120,228: 1828 — 93,225: 1829 ... — 91,500: 1830 till och med sista Julii ... — 80,760: Utlåningen emot pant af Tackjern kommer, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den i3 sisth Maji, ej att taga sin början förr än med nästa år. Lån emot Inteckningar i fast Egendom. Nya Lån, som enligt de vid i8a3 års
Utan att ånyo vilja bringa i gång ändlösa discussioner öfver begge, tillåter jag mig dock att karakterisera det förra såsom båldt och obilligt i sina grunder samt orimligt i i3 H. 69 546 Dea 19 September e. m. sin tillämpning; den sednare åter, såsom mindre beräknad på Statens verkliga behof och tillgångar, än på frambringandet af en omöjlighet för Regertn att, efter dess föreskrifter, i 5 påföljande år sedan riksdagen slutats, kunna ändamålsenligt besörja ärendenas jemna och kraftfulla gang. Den opartiske representanten lärer få medgifva, att, med sådana antecedentia för ögonen, hvar och en, som kunde komma i fråga till minister eller statsråd, måste länge tveka, innan han åtager sig ett i alia hänseenden svårt och ansvarsfullt kall, hvars närmaste följd ur den, att om han icke först och främst, tvertemot grundlagens föreskrift och anda, förmår tillrycka sig regeringstömmarna och dymedelst göra vår charta till en osanning, och om han ej dernäst sjelf anser och tvingar eller öfvertala!- sina medbroder att anse R. St:s und. önskningar såsom befallningar, förbindande till oeftergiflig lydnad; eller om han, der de und. önskningarna vid en riksdag stå i strid med dem af en annan, ej på förhand kan gissa hvilka som vid nästa riksdag skola göra sig gällande; så skall han, ”sig sjelf lill billig näpst och varnagel för andra,” blifva inför allmänheten framställd såsom skott-tafla för kitsliga tidningsskrifvares grofkorniga sarcasmer och af ett blifvande Const.Utsk. (om sammansatt i samma anda som det närvarande), fällas saker efter 107 §:n Reg.F:n död eller lefvande, i tjenst eller afskedad, vid rådslagen närvarande eller frånvarande. Under sådana auspicier, sedan den gamla Conseljen blifvit upplöst och den nya sammansättningen i de tvänne väsendtligaste länkarna åter sönderbrustit, så äga väl R. St. föga skäl att hos K.
Ogerna ingår jag äfven på den restriction, som blifvit föreslagen, alt de nu tillåtna artiklarna ej skulle få införas annat än på fartyg af minst 3o svåra lästers drägtighet, emedan jag anser denna bestämmelse kunna hafva en menlig inflytelse på vår skeppsfart, alt den, efter min förmening, är irrationell, svår att controllera oell, lika med ofvannämnda föreskrift, lockande till lurendrejning. Skulle likväl anliängarne af det gamla fästa alltför mycken vigt vid denna sak, så kan den kanske med mindre våda beviljas, men då endast för någon kortare period, hvarefter, enligt min tanke, äfven delta band bör lossas. Slutligen kan jag ibland hufvudbestämmelserna ingalunda gilla, alt Utsk. ansett sig böra bibehålla export-tullarna på någon förädlad vara; ty derigenom försvåras ju den förut redan för oss alltför svåra täflan med utländningen. Export-tull hos oss är verkligen ett praemium, betaladt åt andra länders fabrikanter, och bör således, efter min tanke, så mycket hellre förfalla, som andra länders styrelser derutöfver underhjelpa sina fabrikanter med export-prasmier. Det enda undantag härifrån, som möjligen skulle vara för närvar, nödvändigt, är för de råämnen, eller blott i första graden förädlade råämnen, sorn äro för de högre fabrikationernas tillvaro af nöden. Jag tror med visshet äfven, att den minskning i tuli-inkomst, som Utsk. befarat genom export-tullens upphörande, skall mera än ersättas genom de inkomster, Staten på andra vägar erhåller, genom en lifligare inländsk industri, en i mån af exporten stigande import-tull. Sedan jag nu, så godt jag förmått, har yttrat inig öfver de allmännare principer, som legat till grund för Utsk:s betänk., anhåller jag att få uttala mina åsigter öfver några af dess detaljer, hvari jag ej kunnat biträda hvad Utsk. föreslagit. Den höjning i tullen på caffe, som Utsk. tillstyrkt, tror jag vara mindre välbetänkt, och yrkar, att det måtte blifva vid den förra tariffen, eller 3 sk. per fé.
m. m., proposition derom måtte till rusthällarne göras, samt konlrakter med dem enskildt upprättas på högst Tio års tid, serskildt för hästanskaffning och serskildt för persedel-anskaffning; samt att de, som icke derpå till en början inginge, måtte hafva sig öppet att sedermera inträda, likväl sä, att tiden för kontrakten inom samma regemente, vid samma tid upphörde; äfvensom att det sedermera skulle af Rikets Ständer och Kongl. Majit bero, om och huru länge kontrakten kunde derefter få förnyas. För behandling af ofvannämnde motioner, har Stats-Utskottet sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet; och hafva Utskotten funnit de framställde förslagen hufvudsakligen åsyfta: Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 41. 7 l:o en förminskning af indelda arméen och båtsmanshållet, antingen genom rusthålls eller rotars sammanläggande eller genom indragning, af nistoch rotehåll, mot erläggande af vakans-afgift, som borde till de effektive rustoch rotehållen utdelas; samt 2:o befrielse för rusthållare att remontera samt bekosta ryttarens beklädnad, beväring och utredning, äfvensom sadelmundering, emot erläggande af en viss passevolansafgift.
Det ringer). _________ Jag går genom sängkammaren, eljest kanske Fjerde scenen. DE FÖRRA. PROFESSORN. HILMA. GERTRUD. HILMA. OLOF. pen, en tjenarinna synes). Hvar är Ivar? (Dörren till tamburen står öp Här, mamma! IVAR. HILMA (i hatt och kappa, smeker Ivar ömt). fara med min lilla gosse. Han är ju till och med rödblommig. Jag blef så orolig, då jag inte såg honom på perronen. Nå, Gud ske lof, det tycks inte vara någon PROFESSORN (stiger in, utan ytterkläder). varit sjuk. God afton, fröken Lindén. upp). Tror du, tror du jag hade rest, om gossen HILMA (sam knäböjt, reser sig Han hade ju kunnat bli sämre. Visserligen, visserligen. PROFESSORN. VALBORG. Eljest hade Ivar fått gå ut redan för ett par dagar sedan. HILMA. Kikhostan går, derför är doktorn så försigtig. för all er vänlighet mot min lilla gosse under hans illamående! Olof har sqvallrat. Hur ska' jag nog kunna tacka fröken Lindén truds egen lilla älskling! (kysser Ivar flera gånger). God afton, fröken Valborg. God dag, GerOLOF (i tamburen till stadsbud, fertar). GERTRUD. som komma med kof Nå, nå, akta dörrarna (betalar stadsbuden). Se så, Gertrud, nu kan det vara nog. Det GERTRUD. IVAR. passar inte för gossar att pussas. rustibuss. Men jag är ingen gosse, du lilla otacksamma IVAR. heller. Jag är ingen rustibuss, och inte är jag liten PROFESSORN. Af stora barn bli ofta små människor, glöm, glöm inte det, min gosse. HILMA. Så, så blir du kanske om du får lefva. tarne med ens. Den bruna till mig. Den grå Det blir kanske så godt att flytta in koffer till Gertrud. Fast den borde ha tagits upp köks(Stadsbud bära in koffertar. En grå till höger 1, en brun till venster).
att detsamma icke allenast godfgjorde kostnaderne för införskaffande från England, der snållskrifveriet varit länge öfvadt och bragt till fullkomlighet, af nödige Läroböcker i denna konst, utan äfven lemnade ett öfverskott såsom belöning för nedlagd flit och möda; att sedan en snällskrifvare blifvit tilldanad och befunnen skicklig, inan hör söka att fästa honom för längre tid i Ridderskapets och Adelns tjenst, genom förhoppning att i en framtid varda antagen till Ordinarie Tjensteman vid Riddarhuset, och att han emellertid alltid skulle vara säker att erhålla plats såsom Extraordinarie RiddarhusCanzlist vid Riksdagar; samt att slutligen någon utsträckning af rättigheten att täfla om nämnde belöning i afseende på ofrälse personer, icke bör föreslås, enär RiddarhusDirectionens Instruction innehåller, att andre personer ån de af Adelig börd icke må till Tjenstemän vid Riddarhuset antagas, och delta stadgande synts Utskottet så mycket hellre böra bibehållas, som ostridigt år, att genom det tillfälle en Tjensteman vid Riddarhuset åger att öfvervara RiksdagsÄrendernes behandling, och sjelf till någon del lägga hand vid deras utarbetande, hans bildning till en framdeles blifvan. de upplyst och gagnelig Riksdagsman, i märklig mon befordras.
Justerades 1 prot.utdr. för denna dag f. rn. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s utlåt. N:o 435 litt. C, i anledn. af erhållna åtcrremisser af utlåt. Upplästes en från BorgareSt. ankommen inbjudning till MedSlånden att, i afseende på anslag till anläggning af en väg emellan Öfveroch Neder-Culix socknar i Norrbottens län, förena sig i BorgnreStts beslut, det R. St. må medgifva, att K. M., sedan vederbörande ånyo blifvit hörde och fått sig yttra, huruvida de, för den händelse Staten till vägens uppbrytande lemnar bidrag, vilja för dess framtida underhåll ansvara, må äga att disponera ett statsanslag af 7000 r:dr till understöd för anläggning af den emellan Öfveroch Neder-Calix socknar föreslagna väg. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Innan öfverläggingen 0111 denna punkt inledes, anhåller jag att få erinra om ett tryckfel, som förekommer uti första punkten, der det heter: ’’böra tillstyrka, utt för anläggning eller förbättring af bac - Den ig Mars e. m. 517 liga vägar” etc. Meningen måtte vara, alt för omläggning af backiga vägar anslå ett visst belopp. Hr af Ekenstam, Israel: Det omnämnda tryckfelet anser jag böra rättas, på sätt Hr von Hartmansdorff uppgifvit. Den punkt, hvaruti detta tryckfel förekommer, handlar egentligen om anslag till omläggning af allmänna vägar, och den frågan torde böra föregå beslutet om Calixvägen, i anseende dertill, alt Utsk. tillstyrkt att hvad som erfordras lill understöd för anläggning af Calixvägen skulle utgå af anslaget tili vägars anläggning och förbättring i allmänhet. Jag anhåller, att BorgareShs beslut i denna del måtte blifva antaget.
Majit blef likväl icke långt derefter i underdånighet anmäldt, huruledes man i en och annan ort föreställt sig, att författningen om prest-rättigheter upphört att vara gällande och tillfåhörarne öfverlemnafs att afgöra huru presterskapets aflöning borde ställas, hvaremot man i andra orter i den skyndsamhet, som blifvit föreskrifven, velat igenfinna ett tvång, som ledt till obenägenhet att ingå föreningar. Detta föranledde Kongl. Kungörelsen den 21 September 1810, hvaruti förklaras: att de äldre förfatlningarne rörande prest-rättigheter ingalunda blifvit häfna eller till församlingarnes godtycke öfverlemnadt att efter eget behag fastställa hvad till presterskapet borde utgöras; fatt Kongl. Majits Nådiga afsigt endast varit att befrämja billiga och frivilliga öfverenskommelser, hvaraf följde, att lärarnes deltagande vore lika nödvändigt, som åhörarnes, samt att inga dylika öfverenskommelser kunde uppgöras under nådår eller vakans-tid, då den prest, hvars aflöning dessa komme att fastställa, icke Allmänna Besvärsoch Ekonomi-V t skottets Betänkande N:o 93. 23 ännu vore utsedd och kunde sin rätt bevaka; att begge kontrahenterne hade samina rättighet till nekande och bifall; ocb sålunda intet tvång eller preskriptionstid finge ega runi, utan att hvad icke genast kunde öfverenskornnias finge bero af närmare eftersinnande och en framtida större beredvillighet till förening; samt slutligen att på alla ställen, der sådana öfverenskommelser icke redan voro gjorda eller kunde träffas, allt hvad privilegier och gällande författningar stadgade örn tionde och andra pastoralier förblefve i sin fulla kraft och verkan.
Denna § har af samtliga Riks-Stånden blifvit bifallen, endast med den utaf Ridderskapet och Adeln beslutade förändring, att tiden för debelsedlarnes nflern - Bevillnings-Utskottels Utlåtande M 34. 43 nantie blifvit förändrad från »14 dagar» till »fyra veckor», Då tre Ständ oförändradt godkänt Utskottets förslag, anser Utskottet dervid böra förblifva. § 8S. Preste-Ståndet har återremitterat, men de öfriga tre Riks-Stånden bifallit hvad i denna § blifvit föreslaget. Vid delta förhållande anser Utskottet, då frågan icke står i sammanhang med annan paragraf, deri ändring föreslagits, åtcrremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda. § 88. Förenämnda §, som af Riddcrskapel och Adeln blifvit återremitterad, har af de öfriga Riks-Stånden blifvit godkänd. Då likväl uti mom. 4:o stadgas »enahanda ansvar, som för underlåten uppgift till Taxerings-kommitlé är stadgadt», får Utskottet, i följd af den föreslagna förändringen i § 27, hemställa, att berörde ansvar ina förändras till böter af 3 R:dr, samt momentet, i följd deraf, erhålla den förändrade lydelse bil agda förslag utvisar. Beträffande öfriga delar af ifrågavarande §, som icke stå i sammanhang med annat stadgande, hvari ändring af Utskottet föreslagits, kan, dä desamma äro af tre Stånd gillade, återremissen icke till någon åtgärd föranleda. § 89. Presteoch Bonde-Stånden hafva bifallit 89, hvaremot de öfriga båda Riks - Stånden återremitterat densamma, dock med undantag af mom. 3:o, hvilket (norn af Borgare-Ståndet blifvit godkändt.
Jag år skyldig förklara för Grefve Mörner, huru jag tillämpat ordspråket: bättre sent än aldrig, att återvända frän en dårskap, efter som jag Ridd. 0. Ad. Fröt. B. I. Afd. 41, 42. 322 Den i 3 Maji. hört honom fästa sig dervid. Jag anser som dårskap, om någon framlägger ert förslag tor Nationens Representanter, hvilket ölverstiger Nationens förmåga at verkställa utan dess totala ruine och hvarigenom Ensksite inledas i entrepriser som utarma dem. Jag anhåller älven att något vidlyftigare fa yttra mig öfver Götha Canals uppkomst. Redan vid Riksdagen 1S09 väckte hos mig första Motionen om detta så kallade Storverk, Götha Canal, ledsnad och farhåga, och aldrig hade man kunnat välja en mindre lämpelig tid att framlägga iörslag tili e t så vidt omfattande företag, af intet behof och ännu mindre af någon nöd påkalladt, och hvars kostnader omöjligen kunde beräknas. Riket hade då knappt slutit ett högst olyckligt krig, hvarigenom en tredjedel af Riket, det för Sverige så dyrbara Finland, gått förlorad och Riket blifvit fördjupadt i skulder, till hvilkas redande Rikets då församlade Ständer af ögonblickets kraf nödgades begå ett stort misstag, det, att tillgripa Banquens Credit, hvaraf vi nu känna
K i v i s s L e a », samma skå- despel, m e d hvilket den finskspräkiga nationalscenen år 1869 öppnat sin verksamhet i Finlands hufvudstad. Frukten af en enskild mans arbete o c h uppoffringar, hälsades detta f ö - retag vid sitt framträ- dande af det fenomanska partiet såsom en ny kraftig insats i den finländska språkstriden, men det har under årens lopp genom samme mans outtröttliga energi höjts till en vida märkligare betydelse o c h blifvit en viktig faktor i hela nationens andliga odling D o k - tor Kaarlo B e r g b o m har visserligen af både stat, kommun o c h enskilda åtnjutit understöd, men detta hade föga båtat utan hans förmåga som organisatör o c h hans litterära begåfning. H a n har skapat författare o c h skå- despelare af snart sagdt intet, manifesterat en relativt ny form f ö r det finska språkets behandJ. Nordling. helgfri Tryckeri Aklubolig 7:de Utgifningstld: hvarje Muns fredag. Lösnummerpris I 5 ö r e (lösn:r endast för koinplette. ingår.) årg. 70 öre p r n o n p. - r a d. Aalberg, Yxkull-Gyldenbancl. ling i tal och deklamation o c h gifvit teatern en kosmopolitisk, men tillika litterär repertoar. lian har själf, tillsamman lried sin syster, fröken E m i l i e B e r g b o m, begåfvad o c h energisk som han, ledt teaterns administration o c h konstnärliga arbeten, eldat o c h undervisat ungdomen, öfverskylt nybörjarens 1 rister, gjort talangen bemärkt o c h onigifvit sig m e d en tafelrund unga riddare utan fruktan — om också ej alltid utan tadel. T y do ha stundom lidit nederlag, o c h deras bragder kunna knappast mätas med de stora kulturländernas måttstock.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till §:n oförändrad, hvartill svarades några nej, jemte ett eller annat ja, sedermera propos. på bifall till densamma med den af Frih. Alströmer föreslagna förändring, då svaren utföllo med flere ja, jemte några nej, och vidare propos. på bifall till §:n, med den förändring Hr Ribbing föreslagit, hvilken propos. besvarades med (lere nej, jemte ett eller annat ja, hvarefter propos. på bifall till §:n, med den af Frih. Alströmer yrkade förändring, förnyades samt besvarades med flere ja, jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. §§ 27 och 28. Biföllos. § 29 anmäldtes vara oförändrad. § 30. Utsk:ts hemställan bifölls. § 31 anmäldtes vara oförändrad. § 32. Hr Ribbing: Utsk:ts nu föreslagna hemställan är föranledd af en i Bonde-St. utaf Liss Lars Olsson från Kopparbergs län väckt motion, deri yrkats att »förbudet att i öppen salubod för handel med andra varor än bränvin, utan betalning, utdela bränvin måtte utsträckas till hela den gård, der handel idkas, äfvensom att idkare af fabriksoch handtverksrörelse, som gratis utdelar bränvin, må vara underkastad samma ansvar, som handlande.» Genom det svar, som Utsk:t på denna motion afgifvit, har den goda afsigt, som ligger till grund för densamma, icke vunnit något erkännande. Motionären hade nemi. såväl sjelf, som genom andra, erfarit att, fastän bränvin icke utdelades uti den öppna saluboden, sådan utdelning likväl opåtaldt kunde ske på något annat ställe i samma gård, och således den goda verkan af detta förbud h. o. h. omintetgöras.
Hjulens buller, länkarnes ryckningar och pistongens slag öfvergå till dån. Marken darrar. Med en kort skräll glider tåget förbi Därinne i en anndraklassens kupé sitter en man och ser ut genom den immiga rutan. Det svaga ljuset från lyktan i waggonens tak faller öfver hans ansigte, ett blekt, ansträngdt, intelligent ansigte, med skarpa skuggor under den tvärhuggna pannan, där ögonen helt och hållet försvinna i dunklet. Han är en brottsling, på väg till sitt fängelse. Han har skrifvit en osedlig bok, förgiftat barnasinnet hos mångtusenden, skändat en tro, som millioner anse för helig, yttrat sig med hån om världens ädlaste man. Det ligger ett drag af djupaste melankoli kring brottslingens läppar, där han sitter och tänker tillbaka öfver sitt lif. Han minnes de första, svidande slagen — det var som brände de ännu på hans kind. Han hade slagit igen; slagit blindt, som man lärt honom, träffat djupt, ofta kanske djupare än han ämnat, sårat dödligt ibland, han visste det nog. Men han visste också, att det var motståndarne, som lärt honom bruka skarpa vapen — deras sista projektil hade varit förgiftad. En liten tunn broschyr med en skildring bygd på förvrängda fakta, en hjärtlös, skoningslös, skamlös förtolkning af hela hans lif. Reformatorns sanningsifver hade varit spekulation, hans entusiasm var en glädjeflicka, som sålde sin gunst åt den högstbjudande. Så bedömde den skeptiska, ideallösa tidens legodrängar en man, som upprördes, då han såg en orättvisa, och som slog utöfvaren med plumpa, råa knytnäfven. Hans entusiasm var en glädjeflicka! Om de visste, hur han kunde längta ibland, i de mörka stunderna, längta efter att vara som de andre, en småsjäl som kunde kompromissa. Om de visste, hur det kunde kännas som en olycka ibland att vara född med denna hänförelse för något så obestämdt och skiftande som sanning och rätt.
Utskotten hafva deremot pag. 28 och 29 förklarat, att betänkligheterne vid infordrade Lån af de gäldbundne motvägas dermed , att genom antagande af en Finance-plan, som afser stadgandet af Sedlarncs värde, dessa erhålla bättre Credit och circulationen blir lifligare samt mynt qvant it et en sålunda tillräckligare i den mohn förtroendet återkommer , och ehuru jag gerna medgifver att en så beskaffad Finance-plan skulle uppfylla detta ändamål och för de Lån-behöfvande bereda lättade Lånetillgångar, önskade jag att Utskotten ville närmare styrka, att den förevarande verke* ligen är sådan, och upphäfva de tvifvelsmål derom hos mig uppstått. Icke kan jag anse planen bereda någon ny stadga i BancoSedlarnes värde och deras derigenom uppkommande bättre Credit, då, jemlikt en allmännare önskan Rörelse-Capitalet icke borde minskas och ingen plan för en tillkommande Realisation är framstäld, samt jag derjemte icke vill förmoda något åsyftande att med konstiga och Cours-operationer verka på Cours och Sedelvärdet , oeh viri sådant förhållande , nemligen af Den 75 April. 477 det af Utskotten föreslagne qvarblifvande i nu närvarande Financieila ställning, och ingen annan föreslagen hufvudsakelig förändring, har jag svårt att föreställa mig hvarken Sedlarnes bättre Credit, elier Circulationensstörre liflighet än den närvarande, äfvensom vid det yttrande , att Myntqvantiteten blifver tillräckligare i den mohn förtroendet återkommer, jag nödgas för min del anmärka att Disconternas behandlingssätt åtminstone icke i den vägen gjort Myntqvantiteten tillräckligare, Den enda naturliga och påliteliga grund för Sedlarnes förbättring, är inskränkning i allmänna behofven, en förbättrad allmän och enskild hushållning, samt i förening dermed beredande af en ökad export och minskad import; men då vi blott skåda följderne deraf i hoppet, kunna de icke ingå i närvarande tids financieila beräkningar, eller kunna befordra de lättade Lånetillgångar för Disconternas Gäldenärer, sorn Utskotten förmena skola sig förete.