Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja, om raan också ville med liknöjdhet anse den omhvälfning i tillstånd, som skulle inträffa då tackjernsblåsaren, i början, ginge till ett större välstånd, än inköpet af hans andel i masugnen någonsin löfval honom; men Brukspatronen deremot ginge till obestånd, då värdet af hans egendom nedsjönk tili en obetydlighet; och man ville föreställa sig, att hvad Staten förlorade vid stångjernssmidets fall, det kunde återbekommas i malmens och tackjernets utskeppning; så faller äfven all sådan föreställning, då man besinnar, att, så snart Svenska Brukspatronen icke mera vore en rivaliserande köpare af tack* jernet, skulle också utlänningen, såsom mästare att bestämma priset, nedtvinga det till vida lägre punkt, än hvarvid det nu står; och troligen skulle, på sådant sätt, inom 2;ne decennier, både Brukspatroner och Tackjernsblåsare, och Malmbrytare, tillika med den stora folkmängd, sorn, genom arbete och körslor, nu har af denna näring sin bergning, befinna sig till välfärden förstörda. Ätt våra Klädesoch Sidenfabriker ännu ega ett väsendtligt behof af det förbudsbeskydd, som de hitintills fått åtnjuta; derom är jag öf» vertygad. Det är genom detta beskydd, som de uppkommit till den. höjd, hvari de stå; med rätt, att i fabricationen mäta sig med goda utländska fabriker; och det är på sådant sätt de blifvit islåndsatte, att, såsom afnämare af vår ullproduction, lemna ett icke obetydligt understöd åt vårt jordbruk. Att nu försätta dessa allmänna fördelar i möjlig våda; det kan jag icke anse vara rätt; och då jag besinnar de ansenliga capitaler, som blifvit nedlagde i dessa näringar, dels i byggnader, och Hor till Bcvillnings-Utskottets Utlåtande N:0 fö. 5 dels i införskrifne machrnerier; så synes mig mer än trolig!, alt om förbudsbeskyddet borttogs, skulle deras idoge idkare anse sig besvikne..
Det ol yckligaste är, att den j ag förlorat är just den nya exc ellenta framtanden. Jag promenerade i går eftermiddag, men helt ensam, k an ni tänka, med hatten i syn och näsduken för mun; j ag v ågade hvark en möta någon, eller h älsa, för den förbannade tanden skull; men hvar fan kan hon v ara? Ach, h err docto r! ach hör mej! ach svara, Svara mej er vän ett ord! Kan min tand förlorad vara? Asken s tod ju på mitt bord! Men nu fins ej mer Min löstand; gif en annan, mon ami! Ja jag ber, Skynda er, Tag den första ni f år i ! För allting skynda er; kom, kom till mej ; här törs j ag inte dröja; någon kunde bli mej varse, och misstänka ... nej bevars .. kom genast, herr doctor, besinna att i eftermiddag väntas jag af tre adorabla fru ar, och fem ch armanta frök nar: men Hvart g år jag Utan min lös tand? hvart går j ag med h ålig mun? Kom i dag , I förmiddag! Kom och hjelp mej nu på stund! Annars är jag en förlorad menniska, ou le diable m'emporte. På dörren med katten i syn ock näsduken för mun. D O C T . Jag lofvar att i nte dröj a. allena. Vasserra, d'ä v äl hvars och ens skyldighet, att l ag a, det en så dyrbar person inte går förlorad för sällskaps-verlden; en sådan är der en omis tlig varelse. det klappar. någon är h är igen. Stig in! Friherr innans L A K E J kommer in. Är det herr tand-docto rn sjelf? D O C T . Ja min vän, hvad vill ni? L A K . Hennes nåd är h är och låter fråg a... D O C T . Aha, friherrinnan! jag skyndar ner att ta emo t h enne. L A K . Nej bevars, inte förr än hennes nåd är försäk rad att herr doctorn är allena. Hon kan inte ko mma opp o m h är är någon f rämmande. D O C T .
Stånd all låta hero vid hvad sorn ar beslutadt och att hänföra beslutet till den calhegori, som upptages i 75 §:n Riksd.Ordn. Denna § behöfver icke Ståndens begifvande dertill, att derunder må hänföras hvad densamma bestämmer, utan hvad denna § bestämt, det mäste lydas af R. St. ochj jemväl af StalsUlsk., sorn haft fullkomligt orätt alt inkomma med vote)-:s-piopositioner i mål, der, sedan a;ne Stånd stannat emot 2, frågorna förfallit. Att i sådant fall föreslå antingen votering 16 IJ. 47 3jo Den i3 Nortmber. eller att saken genom 2.‘ne Stånds bégifvande må anses förfallen, är stridande mot grundlagen. Jag förmodar, att Hr Frih. o. Landtm, af grundlagen finner sig förhindrad alt göra någon propos. till godkännande af votei:s-propos:r, utan att här såsom i punkten , der äfven tvänne Stånd stannat emot 2, frågan jemlikt y5 §:n Riksd.Ordn. är förfallen. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade vidblifva sitt i afseende på de uti de ifrågavar. punkterna omförmälda voter:s-propos:r förut fattade beslut. Ropades ja, blandade med några nej. Upplästes Utsk;s yttrande rörtde a5:te punkten. Underl. Ridd.Secret. lillkännagaf, alt PresteSt. gillat den föreslagna volerts-propostn med iakttagande af att, på sätt Utsk. i utlåt. W:o 343 föreslagit, orden ”i följe af föreslagen indragning af hästar vid Lifgardet till häst och Kronprinsens Husar-regtte” ur propostn utgå; BondeSt. hade vidhållit sitt förra beslut och ej funnit för godt antaga Utsk:s föreslagna förändring af vöter:s-propos:n.
Infattad Krita, åter, alla slag, hvilken är att betrakta såsom en fullfärdig produkt och af högre värde, till följd af infattningen, har ansetts, i likhet med hvad för infattad Pastellkrita förut varit bestämdt, böra tullbehandlas såsom Blyertspennor. Sedan, efter detta förslag, blott tvänne afdelningar under rubriken erfordras, har den, med afseende härpå, i behöflig mån omredigerats. Krokar. Krokar till fiske, i 1863 års taxa belagda med en afgift af 15 öre pr skålpund, hafva, med afseende så väl på artikelns behöflighet såsom ett nödigt redskap, som på den jemnförelsevis ringa tullinkomst, den lemnat, blifvit, i likhet med hvad af Bevillnings-Utskottet vid nästlidne riksdag tillstyrkts och genom Traktaten med Frankrike antagits, till tullfrihet uppförda. KromsySedan, på sätt förut anmärkts, hufvudrubrik för Kali införts, har rubriken för r^t Kai., Kromsyradt Kali blifvit, såsom obehöflig, utelemnad. 117 Ej specificerade Krukmakarearbeten draga i 1863 års taxa en tull, de oglaserade oell omålade af 3 öre pr skålpund, samt de glaserade eller målade af 10 öre pr skålpund. Det förra slaget har ansetts icke böra beläggas med högre afgift, än som för bunkar, burkar, m. m., af Glas finnes bestämd, eller 75 öre pr centner; hvadan tullsatsen i detta hänseende blifvit, med deraf påkallad förändring af qvantiteten för tullberäkningen, till sagda belopp nedsatt. För de glaserade eller målade slagen har genom Traktaten med Frankrike antagits en tull af 3 öre pr skålpund, hvilken, med afseende på varans beskaffenhet och värde i förhållande till dermed jemnförliga slag af Porslin, blifvit här bibehållen. Vid Krut har i en tillsatt anmärkning erinrats om iakttagande af hvad för tullbehandlingen af denna vara särskildt finnes stadgadt.
Hedervärda Bonde-Slåndet4iar likaledes, under den 16 November, till Banco-Utskottet remitterat ett yttrande ?S. Carl Hindricsson Bergman från Gefleborgs Län, hvaruti iramställes, att då, under nuvarande Riksmöte, så många nya förmoner blifvit beredda för de flesta Medborgare-Classer, utotn för Jordbrukare, hvilka tycktes hafva dervid blifvit satta i sista rummet, så vöre det tid att tänka på sådana åtgärder, hvaraf Jordbruket lunde vänta någon fördel. Dervid blefvc utan tvifvel af serdeles vigt, att lättare och lindrigare utvägar öppnades för Fastighetsegare till Låns et hållande, hvartill hörde, altFonden lör Fasiighets-Lån utvidgades utöfver hvad Bailco-Utskottet föreslagit, och att en lindrigare ränta fastställdes, till betalande blott en gång om året. Om detta icke skedde, så vore Jordbrukarens fördel alltför mycket åsidosatt; och då hvar och en borde vara yt - Banco-Utshts Betänkande, N:o gi. ii teist angelägen om att medverka lill det vigtiga ändamålet, så hade Bergman för sin dei velat till sitt Stånds uppmärksamhet öfverlemna enahanda Förslag, som här ofvan finnes infördt, med undanlag blott af den i 9:de punkten vilkorligt föreslagna utlåning till Handels-Rörelsen emot 7 procents ränta. Förslaget hade, efter Bergmans tanka, jemte andra uppräknade fördelar, äfven den alt vara enkelt och naturligt. Det reducerade sig helt okonstladt dertill, att Banken åter gjorde rörliga, eller uti Låneväg ånyo satte uti omlopp, de 5,ooo,ooo Rdr, som utgjorde dess fordringar emot inteckning, utan att fordringsbeloppet behöfde iudrifvas af de Låntagare, som nu för detsamma häftade. Förgäfves skulle Banken bjuda till att få belåna sina inteckningar. Capitalisterne, som nästan inskränkte sig inom Hufvudstaden, skulle icke vilja inlösa så beskaffade SäkerhetsHandlingar. Deremot vore högst troligt, att de med begärlighet skulle emottaga Bankens Bänte-Coupons.
Ben ifrån början af fjöften framflutna ttBen, gångbara pris på marfegångS^petfeDlar, böra från f>marje fögBeri od) jlaB få tiBtgt infänBaS, att Be funna voara konungens meBetböranBe ^3efaUningéf>afvoanBc tillbanBafonma inom ^December rnånaBS flut f>voaric år; 2:o Sitt 9ufS-,@tånBenS SkputetaBe, Ijmilfa Berefter fammatu träBa Ben 8 näftpåföljanBe Sanitarit, Bå f>uoarje år» marfegång l;ä> Banefter bör fättaS, jfola taga meBtutn af närnnBe uppgifter till ljuf» muBfaflig leBning miB marfegångS*fättningen, meB iafttaganBe, att matfegångs^pris alltiB, Ber fåDant erforBraS, jernnäs till jftllingtal; äfmenfom att, Bå någon afmtfelfe från meBelprifet anfes nöBtg, jfä* ien Bertill i ^3totocollet noga antecfnaS; böranBeS genaff, efter fålutv Ba merfftällB pris>beftämning, marfegångSdapan till trpdfet befotBtaS, famt i manlig orBnittg till fänneSom odj efterrättelfe fungöraS odj ut', BelaS; od) ffall, i affcenBe på trpcfningen, iafttagaS, att nämnBe tapa, uti en colurnn ttU menfter, upptager årets marfegångs^prts, famt, till l)öger, Bet för jfatternaS BebiteranBe faftftällBa, af 10 årS meBeltal uppfomna, gällanBe rnatf egångs*prtfet; 3:o
Herr Biskoppen Thyselius hade ansett Betänkandet, ur ett ännu vigtigare skäl, ofullständigt, derföre nemi., att, när det samma i Utskottet bifölls, var det ännu icke kändt, att RiksStånden medgifvit, detBancoUtskottets Canzli äfven må af Statsmedlen aflönas; och, i hvilket fall, det tillkommer, icke BancoUtskottet, utan StatsUtskottet att profva öfver detta Aflönings-förslag; hvarförutan Herr Biskopen framställt flera andra anmärkningar, såsom 1:0 att hela Förslaget, att med månadtliga arfvoden och dag-tractamenten aflöna Secreterare och Betjening i Ståndens och Utskottens Canzlier icke skall vara nog öfverensstämmande med, så väl bokstafliga lydelsen, sora sjelfva 42o S tats-Utskottets andemeningen i RiksdagsOrdningens 24 §• 7 der det heter ”så val Ståndens, sorn Utskottens Secreterare jemte Betjeningen och i sammanhang med den öfriga StatsRegleringen af R. St:r bestämmas.” Då nu detta Lagbud innehåller, att Secreterare och CanzliBetjening skola, i mån af Ärendernes mängd och vägt, vid Riksdagens slut erhålla en lämplig vedergällning, hvilken, i sammanhang med RiksStatens utgifter, skall bestämmas, samt afsigten härmed synes vara, att uppmuntra skicklighet och tjenstenit, men hvilka åter, hvarken rätt framkallas eller belönas genom dag-beting, så tyckes denna afsigt icke kunna, genom det föreslagna Aflöningssättet, befrämjas. — 2:0 Att den föreslagne Aflöningen, räknad för år, skall, vid jemförelse med de för Rikets Embeten och Tjenster anslagne Löner, vara för högt tilltagen ; hvarpå ett och annat exempel anföres. 3:o
Canalarbetet skulle ganska få rösta för dess företagande, men att, då fråga är att fullända ett stort National-förelag, som redan till nio tiondedelar är färdigt, pluraliteten icke lärer tveka att tillstyrka beviljandet af de anslag som dertill fordras; helst icke nekas kan att framtiden skall, förr eller sednare,skörda fördelar af anläggningen, om än icke i så hög grad och så hastigt som Canalens loftalare förmoda. Men van, att vid frågors behandling'obemantlad och utan främmande ämnens inblandande uttala min öfvertygelse, känner jag mig uppfordrad att, lika öppet som jag framlagt min åsigt af frågans beskaffenhet i allmänhet, äfven uppgifva de utvägar jag anser vara förhanden att bringa företaget till slut. Med innerlig glädje har jag under öfverläggningarne, så väl inom FinanceBeredningen, som inom de sammansatte Utskotten och det Stånd hvars Ledamot jag har äran vara, hört den satts vinna odeladt bifall; att anslag för de utgifters bestridande som Rikets försvar kräfver bor stå i främsta rummet, och att det vore oförsvarligt att låta desse stå tillbaka för Canalens skull, och jag -B e t ä n k a n d e n, N:o 102. ii5 »lulle hafva delat Pluralitetens inom Utskotten tanka att uppskjuta förskottsfrågan till Statsregleringen hunnit fullbordas, onj ej årstiden redan vore så långt framskriden, att förskottet ej längre utan svära förlusters åstadkommande kan uppskjutas; och om jag ej kände, alt Utskotten redan vore så långt komne med Statsoch BancoRegleringen, att de utan svårighet bestämdt kunna till R.
I en sadan bedröflig ställning, är det onekligen Riksens Ständers pligt, all med den sorgfälligastc granlagenhet, spara vh anmanda Statens tillgängar lill de oumbärligaste behof samt söka minsta men icke öka den tryckande Bewillning, som mäste ätagas. Af deste anledningar war det jag icke kunde lemna mitt bifall till Oeconomie-Utstolters Betänkande rörande uphäfwandet af Bytes-Conlvirel: den af mig yrkade äterremisten grundade sig pä en kännedom jag ägde, att en stor del af Ridkerstapets och Adelns Ledamöter fattat meningen af Betänkandet origtigt. Härtill föranledde hufwudsakeligen elt uttryck i Betänkandet, som jag förmodade af en händelse influtit, men som är aldeles tjenligl att sprida förwillelse och origtigt begrepp om rätta förståndet as tillstyrkandet. Dä alla bytesbrister sedan ,682 intill 172g, hwilka ehuru utredda dock annu icke af Konungen stadfästade, förestås att afstrifwas ych att warda faststälde, sa ar man aldeles i osäker, het om meningen är att de stola förfalla eller blifwa till sin kraft och werkan faststälde; hwilken bemärkelse detta order annars manligt wis plägar äga. Med aterremiflen, hade wunnits, att man fäkt tid blifwa uplyst om rätta förhällandet och dä hade säkerligen Zy8
I D U N 74 mast omgifva dessa. D e n andra portionen bara rent kött utan ben. A l l t kött af första portionen sönderhackas och benen klyfvas längsefter. Sedan lägger man alltsammans i vatten, beräknar 3 liter (1 kanna) vatten till 500 gram (lV skalp.) kött; häraf får man ungefär en liter kraftig köttsoppa. Vatten, som varit u p p k o k t o c h kallnat, är bättre än friskt, emedan det senare oftast är hårdt (kalkhaltigt). Sedan vattnet blifvit - tillräckligt saltadt, tillsättes något saltsyra, ungefär 6 droppar till 500 gram kött. N u låter man det stå kallt i 2 timmar. Därunder utdrager vattnet all kraft ur köttet. — Därefter uppvärmes det helt långsamt, o c h när det börjar porla, inlägges den andra portionen kött, sedan man förut ombundit den samma med en stark tråd. D å denna andra portion inlägges i kokande vatten, så stelnar dess yta hastigt. Denna stelnade, ogenomträngliga betäckning hindrar ej, att köttet blir kokt, men förekommer att saften och kraften gå bort. Man låter nu köttet koka långsamt, till dess det blir mjukt. — D é flockar af ägghvita, som utfällas, skummas bort, och så snart buljongen kokar klar, tillsättas persilja, selleri, morötter o c h palsternaekor efter smak. — D å man kokar på en liten kvantitet oxkött, så utfälles sällan så m y c k e t fett, att man behöfver skumma, men sker detta på större stycken, t. e x. på 5 kilo (5,000 gr., omkr. U / skalp. ), då simmar en mängd fett ofvanpå, som måste borttagas. — P å detta sätt erhåller man ur första portionen en g o d soppa o c h ur den andra ett saftigt stycke kött, om än af mindre vackert utseende. V i d a r e lästes där: 1890 hvars vackra röst man nu så sällan får böra. Uppsättningen är som bekant präktig ocrrleffektfull. ^ ¥ » Lakmé » gifves fortfarande hvarje gång för fullt hus.
Då denna fråga i alla fall kommer att gå till förstärkt StatsUtsk., så torde det vara af mindre vigt hvad detta RiksSt. beslutar, men jag tror mig likväl böra biträda hvad af flera ledamöter här blifvit yrkadt, nemi. att bifalla hvad PresteSt. i fråga om gevärsfabrikalionen beslutat, eller ett anslag af 84,000 r:dr om året. Men då, under loppet af denna riksdag, den omständigheten tillkommit, all K. M. funnit andra rikens styrelsers åtgärder, att anskaffa slagkrutsgevär, nödvändigt fordra, äfven för vårt försvar, tillegnande af denna förbättring, och då förändringen af våra gamla gevär lill denna construction visserligen äfven blir en dryg kostnad, hvilken likväl ej bör hell och hållet eftersättas och uppskjutas för nya gevärs tillverkning, ehuru nödvändiga och otillräckliga anslagen dertill må blifva , så tager jag friheten hemställa, om vi ej borde till K. M. öfverlemna della anslag för tillverkning af nya gevär och förändring af de förut varande, efter hvad K. M. sjelf del pröfvar nödigt. I öfrigt skulle jag äfven önska förändring i en annan punkt af Utsk:s förslag i denna del, nemi. anslagets förlängning till fem i stället för fyra år. Då gevärstillverkningen är byggd på contrncter med enskildla factorier, och då dessa conlracler böra fullgöras, äfven under det år, då nästa riksmöte sammanträder, för hvilket ändamål en särskild åtgärd då genast i annat fall skulle erfordras; så tol - de det vara tjenligt att bevilja detta anslag på 5 år, med 84,000 rtdr b:co om året, hvarom jag äfven tager friheten anhålla, att Hr Landtm, ville till Ståndet framställa propos. Mitt yrkande består således af Irenne punkter: för det första, bifall till det årliga belopp, som PresteSt. i fråga om delta anslag beslutat; för det andra, den förändring i skrifve Isen till K. M., att del må bero på K.
Bergslaget underkastade sig den förändring i sättet för hemmans-ränteoch mantalseller qvarntulls-kolens utgörande, som af Kongl. Majit och Rikets Ständer pröfvades böra ega rum, dels öck att kronans bidrag af 1 '/> Sk® tionde-koppar till presterskapets aflöning samt Bergslagets uteslutande, rätt till kolupphandling inom det, genom Kongl. Resolutionen den 2 Juli 1816, bestämda distrikt skulle för framtiden upphöra, hvaremot vedhyggeseller vedhyggster-räntan af Bergfrälse-jorden vid Fahlun fortfarande borde tillkomma Bergslaget såsom vederlag för den, genom Kongl. Brefvet den 29 December 1820, Bergslaget ålagda aflöning till förste läraren vid Bergsskolan i Fahlun; alt åliggandet för allmogen inom vissa trakter att leverera räntekol måtte upphöra för de skattskyldige inom ålskiliige uppgifna socknar jemte delar af vissa andra socknar, äfvensom några särskilde byar, hvilka skattskyldige skulle i stället, efter markegångspris, med penningar erlägga lösen för hemmansränte-kolen samt betala mantalspenningar till det för orten stadgade belopp af 8 sk. banko; men Ahls socknemän, med fortfarande skyldighet alt in natura leverera hemmansränte-kolen. 12 Stats-Utskollcts Utlåtande, M 64, Litt.
Den 10 Augusti e. ni. 411 frimärkets anbringande å brefven behöfver dessutom icke åligga postförvaltaren, utan denna operation må brefafsändaren sjelf verkställa vid luckan. Så lillgår i andra länder. Vill man likväl, alt Postförvaltare skola belasta sig dermed, så måste delta besvär i allt fall vara vida lindrigare än alt, såsom f. n., skrifva postkartor. Jag tror således, att den lindring, söm genom detta förslag beredes Postförvallarne i deras besvär, är så betydlig, att man icke beböfver belasta de korresponderande med denna afgift. Och hvad blir följden? Om detta stadgande antages, upstår ofta nog hos Postförvallarne en oginhet att tillhandahålla allmänheten frimärken De anse sig dertill icke hafva tid och det kan lätteligen inträffa, såsom Frih. Cederström yttrat, alt, då bref inlemnas vid den lid, då posten skall expedieras, Hrr Postförvaltare förklara att de icke hafva tid att tillhandahålla frimärken, emedan de genom ett sådant svar tillvinna sig denna skilling. Jag anhåller således, att föreskriften om denua afgift måtte ur punkten uteslptas. Ilr Printzensköld: Under diskussionen om ett numera afgjordt ärende hörde man städse och alltid omtalas, huru vigtigt det var, att bibehålla den princip, som låg till grund för det Utsk. Betänk., som då var föremål för Ståndets pröfning. Jag bade trott, att man äfven nu skulle göra satnmaledas, men jag finner beklagligen, att så icke är förhållandet. Man har vid bifall till första punkten i Betänk, antagit såsom princip, alt ett medelporto skall fastställas för alla bref, hvilka afsändas till hvilken ort som helst inom riket. Denna princip bör väl gälla för' alla korrespondenter, men i den nu föredragna punkten har man frångått denna princip derigenom, att man vill tvinga en korrespondent att köpa ett mynt-representativ, i st. f. att erlägga portot kontant, och om han icke gör det, skall han erlägga en serskild afgift af 1 sk.
Öfverståthållare-embetets depositionsräkningar. Dessa räkenskaper, sora blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och ej heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida, ulvisar förhållandet med inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1859: Utgifter: Återlyftade depositioner Balans till år 1861: Kongl. Kammar-rättens aktoratsräkning. Räkenskapen, som innefattar redovisning för de, i följd af nämnde erabetsverks Advokatfiskals-kontors och Öfver-revisions-departements väckta åtal, till betalning ådömda medel, har blifvit granskad i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning. Dessa medel redovisas sålunda: Debet. Balans från år 1859: Utestående anmärkningsmedel Uppbörd: För Advokatfiskals-kontoret » Provins-räkenskapsdito » Militie» Civil - dito dito dito dito Credit. Afskrifningar: För Advokatfiskals-kontoret » Provins-räkenskaps-dito » Civil - dito dito Leverering och uppdebitering: Balans till år 1861: För Advokatfiskals-kontoret » Provins-räkenskapsdito » Militiedito dito » Civildito dito Summa 401,468: 52. I sammanhang med granskningen af denna räkenskap hatva Revisorerne, jemlikt föreskriften i 6 § af den för dem den 17 April 1841 utfärdade instruktion, eftersett hvilka åtgärder blifvit vidtagne i afseende å redogörares proprie-balanser. 291,198: 78. 10,182: 39. 5,690: 80. 6,990: 50. 314,062: 47. Enligt 1860 ar rikshufvudbok, uppgingo dessa balanser vid samma års slut till nedannämnde belopp: Stockholms län Kalmar dito Hallands dito Götheborgs dito Nerikes dito Westmanlands dito Wester-norrlandsdito 10,221: Westerbottens dito Norrbottens dito Ofverståthållare-embetet Fångvårds-styrelsen Krigs-kollegium General-tullstyrelsen Serafimerordens-gillet Stuts medel. Summa
OBS. Eleverna förfärdiga egna klädningar. Bernadina Nicodemi, Regeringsgatan 47, 3 Ir. upp öfver g. S v e n s k a Konstväfnader flieka, van vid landthushåll, önskar plats till hösten såsom biträde i hushållet. Svar till » Anna », Habo, pöste restante. (G. : r Vårt Lärarinna. Plats sökes nu genast eller till hö- sten af en ung flicka, som genomgått åttaklassigt läroverk och för närvarande innehar plats som lärarinna i privatskola. Svar: i&gt;20 år », Säfsjö, p. r. Plats som sällskapsdam eller lärarinna för minderåriga barn sökes af en anspråkslös musikalisk flicka, med flerårig vana vid undervisning. Svar: » N. S.i Iduns byrå, Stockholm. [434] m bedjas uppmärksamma annonsafdelningens rubriker J och enligt nutidens fordringar. Med största högaktning !• Cl 55, Särskildt framhålles: finare C h a m p. pr kanna. [313] Fotografering utföres • B Drottninggatan rekommendera sitt välsorterade lager af endast äkta utländska ung dam, som flera år studerat musik for framstående musiklärare, önskar vistas i fint bildad och angenäm familj, för att der mot fritt vivre vidare utbilda elever i pianooch orgel. Betyg och referenser finnas. Svar till » Vera », Iduns Byrå. [435] Stor värmoförmåga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. Pris: enkla med veke 4 — 6 kr., extra solida 7 — 8 kr., med 2 vekar 12 kr. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare. G. HÄMMA K, 30 Malmskilnadsgatan Cör en eller två skolflickor kan in' ackordering fås i familj hos kaptenlöjtnant Wiit, Grefgatan 7 A, Stockholm. [431] 212 WrW~ U J j ». Stort lager af Barnkläder för alla åldrar, till och med 14 år. Goda tyger. Nya c c h smakfulla modeller. Billiga priser. Allm. Telef. H. Nyström, 2 Stora Vattugatan 2, hörnhuset vid Brunkebergstorg.