Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 132, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 19, angående upplåtelse på viss tid åt enskild man af en Kongl. Maj:t och Kronan tillhörig, in till Kongl. Operahuset i Stockholm angränsande tomt, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt vid pröfningen af Betänkandet N:o 19 fattade beslut, och lades nu förevarande Utlåtande till handlingarne. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets nedannämnde den 7 dennes på bordet lagda Utlåtanden och Memorial: N:o 35, öfver väckt motion om särskilda bestämmelser i afseende å låns beviljande från Prot.-Utdrag den 10 Juni 1854. 249 från Rikets Ständers Bank emot pant af fastigheter inom Kinne, Kinnefjerdings och Laske härader; N:o 36, öfver väckt motion att Diskont-verken måtte öfvertaga kommissions-befattning med diskont-lån; # N:o 37, med hemställan, att den i Banken inrättade särskilda anstalt för besörjande af fastighets-låne-kommissioner måtte fortfarande varda bibehållen; samt N:o 39, i anledning af Aurora Cedergrens ansökning att fortfarande få tillgodonjuta det arfvode af 66 R:dr 32 sk. b:ko, hon hittills i egenskap af formbindare-elev å Tumba bruks stat uppburit. Från Bögv. Preste-Ståndet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Lag-Utskottets Betänkande N:o 29, i anledning af väckta motioner angående en utvidgad testaments-räit m. m.; biföll Preste-Ståndet hvad Utskottet pag. 7 och 8 tillstyrkt, med föranledande af Herr Dalmans och Riksdagsfullmäktigen J. P. Danielssons motioner, hvaremot Utskottets förslag i de 2:ne öfrige punkterna af detta Betänkande återremitterades. S. D. Beslöt Ståndet att genom utdrag af protokollet vördsamt och vänligen inbjuda Vällofl.
Af Herr von Hohenhausen, M. S.: ”Jag har visserligen med Utskottets pluralitet delat öfvertygelse om det rätta deruti, att en mynt-enhet borde i Riket* antagas, och att det vore lämpligast att dertill bestämma nuvarande Riksdaler Riksgälds, hvarigenom så väl Riksdaler Banco, som den gamla Silfverspecie-Riksdalern komme att i räkenskap försvinna, ty bibehåller man, såsom en åminnelse-penning, och med afseende på möjligheten af ny bankeroutte, den gamla Silfver-Riksdalern jemväl såsom en mynt-enhet för silfvermynt, så erhålla vi, oaktadt borttagandet af Banco-Riksdalern, ändock 3:ne olika Riksdaler i rörelsen, nemligen: l:o den gamla Silfver-Riksdaler; 2:o den nya enheten eller nuvarande Riksdaler Riksgälds i Rancosedel; och 3:o dess valuta i silfver, eller fjerdedelen af den gamla Silfver-Riksdalern, hvarigenom vinsten i enkelhet ej blefve serdeles stor. Jag har jemväl instämt uti Utskottets förslag, att införa decimal-systemet uti mynt-enhetens fördelning, och tror, att ingen, som en något längre tid uppehållit sig i ett land, der myntet är inrättadt efter ett väl ordnadt decimal-system, har undgått att erfara en viss leda, när han nödgats återgå till det räknesätt med myntet, som råder i större delen af Tyskland och hos oss; men min öfvertygelse om det rätta och lämpligaste sättet att sålunda ordna vårt mynt, skiljer sig från Utskottets förslag deruti, att jag anser den af Utskottet antagna mynt-enheten vara för stor, när den directe delas i centimer, hvilket ock tvingat Utskottet att föreslå den till Svenska döpta centens delande i tvenne styfver.
Den tredje i trion, informatorn, var en skägglös ung recentior, som för första gången var ute på ensam hand och längtade efter att blifva man, en slags ofta förekommande modern Cherubim, hvilken känner sig hjertnupet stämd vid åsynen af hvarenda flicka och dock icke lyckas göra någon detsamma hvem kär i sig. Nu har han varit här redan öfver en månad och icke kommit målet närmare. Visst tyckte han sig märka åtskilliga symptomer hos fröken Beda, men han var icke säker, han vågade icke hoppas, och är det icke förargligt så säg, att ingen vill löpa i famnen på en, fast man städse står med armarne utsträckta för ett taga emot, förargligt alra mest som man ju icke kan blifva karl förrän man haft sitt äfventyr. Kyrkoherden gick emellertid fram till folkskoleinspektören och frågade om det icke vore tid att uppvisningen började. Denne nickade jakande; herrskaperna stego in i salen och rangerade sig på en bänk, men inspektören sjelf stannade i dörröppningen och stod der lutad mot väggen, blåsande de lätta rökhvirflarne från sin cigarr ut i förstugan. Långa leder af ljusa hufvuden, fina, ovala flickhufvuden med urrig lugg vid hårfästet och raggiga, runda pojkhufvuden på feta halsar nickade sömnigt af och an öfver bänkarne, medan läseböckerna vacklade i brynta, vårtiga händer. En och annan pys skrubbade litet otåligt sin ryggtafla mot stödet bakom sig, en och annan flickunge vände sig så varligt som möjligt för att sända ett par förstulna, nyfikna ögonkast mot herrskaperna – eljes intet ett buller från hela skaran, som sakta gungade öfverkropparne omvexlande åt höger och venster. Det lästes högt, och upp hasplades de eviga gamla historierna än knagligt, abrupt än ramsvis, störtsjövis i en uttryckslös, död monotoni utan något, som tydde på begripandet af meningen. Så skulle ett par af barnen redogöra för innehållet. En elfvaårig, fräknig, lintottshårig räkel får frågan, står der tafatt och stammar utan att komma längre än till »då så, då så», och tvärstannar plötsligen.
Lif-försäkrings-anstalter utgå, stadnade inom Riket och der blefve användbara till produktiva ändamål. Utskottet får således på desse och med afseende å de flere af motionären för bifall till hans framställning anförda giltiga skäl, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Majit täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta Nådig Proposition om inrättande af en Svensk Lif-försäkrings-anstalt under Statens garanti. Stockholm den 20 Juni 1854. ftes er va t ian er: af Herr Flach, Johan Fredrik Filip, af Herr von Francken, G. !F.. och af Johan Petter Andersson från Elfsborgs län 4 Ailm. Bcsv.- och Ekon.-Vuk. Memorial, K:o 107. Ank. till Exp. Utsk. d. 6 Juli 1854, kl. 2 D. fti. Memorial, i anledning af väck t motion om utverkande af för k la* ring utaf Kongl. Brefvet den I Juni 1854, uti hvad det rör er ansvar spå följ den för bränvins tillverkning å Söndag. Till allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har från Hedervärda BondeStåndet den 30 nästlidne Juni blifvit öfverlemnad en af Riksdagsmannen Ola Månsson från Christianstads Län väckt motion, om underdånig skrifvelses allå^ tande till Kongl. Maj:t med anhållan om Nådig förklaring af Kongl. Brefvet den 1 i nämnde månad i hvad detsamma angår ansvarspåföljden Jör den, som å Sön dag verkställer brähvinsbränning; men som ett särskildt Utskott blifvit nedsatt för att upptaga och i hela deras vidd grundlagsenlig! behandla alla angående bränvins tillverkning och försäljning uppkommande frågor, får Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet vördsamligen återlemna motionen för den åtgärd, sorn kan finnas med 44 § 3 morn. Riksdags-Ordningen öfverensstäm* mande. Stockholm den 6 Juli 1854. Häremot anmälde Riksdagsmannen Peter Jönsson från Jönköpings
S. D. Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande -M 96, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen om kyrkostämma samt kyrkoråd och skolråd den 21 Mars 1862, äfvensom i Kongl. Städgan angående folkundervisningen i riket den '18 Juni 184*2, biföll Riddetskapet och Adeln Utskottets hemställanden och förslag å sidorna 4, 6 och 7, men afslog hvad å sidan 5 blifvit tillstyrkt och föreslaget. S. 1). Föredrogs och bifölls Sammansatta Statssamt Allmänna besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial M 15, angående aflöning till sekreteraren i Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet under innevarande riksdag. S. D. Föredtogos Sammansatta Lagsamt Allmänna BesvärsOch Ekonomiutskottets Memorialer: M 27, i anledning af återremiss utaf en i Sammansatta LagSamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JU 19 föreslagen voteringsproposition. 'Godkändes. JM 28, i anledning af återremiss utaf Sammansatta Lagäafht Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JV2 13, öfver väcktå mö'tioriér oin förändring af gällande föreskrifter angående tiden för fullföljande af besvär i ekonomiska och administrativa mål. Lades till handlingarne. S. D. Fötedrögs och ladés till handlingarne StatS-Utskotfets Memorial M 131, angående verkställd omröstning i åtskilliga till statsregleringen hörande frågor. ProtA-Utdrng den 9 Juni, 1866. 375 Frän Vallofl. Borgare-Ståndet. SQFpredypgos ånyo och biföllos Banko-Utskottets: IJtlåtande M 31, i anledning af, Skräddaren G.
Maj:ts Befallningshafvande i Elfsborgs län insänd och förordad ansökning, deruti bestyrelsen åberopat såväl de fördelar i allmänhet, som för orten skulle kunna hemtas af detta kanaliserings-arbete, som särskildt den besparing i kostnader, hvilken skulle vinnas, om detta arbete komme till utförande samtidigt med den förut beslutade och under anläggning varande kanalbyggnaden mellan Hattefura och Stora Lee; Och hafva Rikets Ständer till Eders Kongl. Maj:ts berörda nådiga framställning lemnat bifall. 12:o. Yid sistlidna riksdag blef, för utsträckning af Kinda båtled medelst kanalisering af Stångån från sjön Rengen till Linköpings hamn, ett statsbidrag af 875,000 R:dr, deraf hälften såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och hälften såsom lån, utaf Rikets Ständer beviljadt, med föreskrift att af detta statsbidrag endast 470,000 R:dr, deraf likaledes hälften såsom anslag och hälften såsom lån, finge under innevarande statsregleringsperiod utbetalas till det bolag, som genom kontrakt förbunde sig att i öfverensstämmelse med den plan, som af Eders Kongl. Maj:t varder fastställd, utföra och fullborda samt för all framtid underhålla hela den ifrågavarande båtoch kanalleden. För fortsättning af detta arbete har i den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof Eders Kongl. Maj:t Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 83. 19 anhållit, att af de för sagda ändamål beviljade, men ännu i Riksgälds-kontoret innestående medel måtte, till utgående under år 1867, anvisas, dels af anslaget 60,000 R:dr och dels af lånet 60,000 R:dr, eller tillsammans 120,000 R:dr; Och hafva Rikets Ständer, på sätt Eders Kongl. Maj:t i nåder äskat, i ytterligax-e afräkning å det statsbidrag, som vid sistlidna riksdag för ifrågavarande ändamål beviljades, till utgående under år 1867, anvisat dels af anslaget SextioTusen
Län har likväl satt mig i för nära relation med LandsKammererar., nes, att jag ej skulle anse mig skyldig intyga, hvad StatsContoiret äfven lärer kunna vitsorda, att LandsKammererarnes indeldta löner* sorn i samma mån spannmålsvärdet fallit, blifvit nedsatta, nu mera icke stå i riktigt förhållande till dessa Embetsmåns trägna och ansvariga göromål. Jag vågar väl icke tillstyrka bifall å dea af dem framställda ansökningen om löntillökning i hela dess vidd; men jag tror mig med skäl kunna hemställa, att en sådan löne—tillökning må berörde Tjenstemän tillgodokomma PS det sätt, att de finge åtnjuta någon lämplig procent, t. ex. två pec-mille af ali den uppbörd hvarföre sådan provision icke redan är stadgad^ Den 24 Februarii, 665 hvilken procent likväl ej borde få tillgodonjutas för andra uppbördsår än de, då uppbörden utan rest af proprie-bal anré ingår till StatsVerket, och hvarigenom LandsKammererame äfven skulle blifva uppmuntrade, att vaka deröfver, att denna uppbörd i rättan tid StatsVerket tillhand ahölles. För öfrigt, och då StatsUtskottet rättvisligen tillstyrkt att ett forderligt qvantum ved må Énslås för LandsContoirens behof, vill jag blott anmärka, att billigheten synes fordra, det ett dylikt anslag äfven komme Lands-Canzlierne tillgodo. Friherre Lovenskjåid, Salomon: Jag får vördsamt hemställa, om ej frågan rörande Lands - Kammererarnes lönevilkor kunde få hvila intill dess förslaget om en förbättrad organisation af Rikets Styrelseverk i allmänhet förekommer till pröfning, i sammanhang hvarmed äfven lönregleringen torde böra komma i öfvervägande. Jag tror att man såmedelst skulle undgå alt binda hånderne på sig. Friherre Boije, Ludvig', Jag ville härvid göra tvenne anmärkningar.
Skrif X: 94, Penningerörelsen, Allmänna, och My nt-Vär detj K. M. Prop. I: 99. S, o. B. U. Bet. VI: 424. Reglementariska föreskrifter, S. o. B. U. Bet. VI: 688. — Skrif, X: 608. Pensions-Stat, Högst-Sal. H. M. Enke-Erottniugens, Remiss II: 370, se vidare Hof-Stat. Philipstad, Fastigheter derstädes, Lån i Banken I dem, Remiss II: 436. s4o. B, U. Bet. Polis-Inrättning, istockholm, se Öfvert tåthållare-Embetet i Politiärender. 36 Register: — i Goteborg, dess underhållande, Remiss II: 47®. S. U. Bet. IV: 103. Skrif, X: 207. Politimål, hvad dertill må hänföras, Remiss II; 502, L, TJ. Bet. VII: 286. Ket, VH: 671. Besl. IX: 428. Post-Verlcet, Revisor. Berätt. II: Ii5. S. U. Bet. IV; 1700. Skrif. X: 444. — Bov. U, Bet. V: 136. Bev, U. Mern. V: 334. Skrif. X: 677. — dess AUönings-Stat, S. U. Bet, IV: i346. Besl. Skrif. X: 329. — Fribrefsrä t tighet för Magistrater, Remiss II: 426. Bev. U. Bet. V: 3. Besl. IX; 15. 2o. S. U. Bet. IV: 113. Skrif. X: 58. — -förningen, betalning derför, se Skjuts-Inrättningen, — -gång, skyndsammare, Remiss II; 47<j. 499, E. U. Bet. VIII: 196.
Hvad Gr. Frölichs sednaste yttrande vidkommer, bevisar det, att han icke riktigt uppfattat, hvad jag näst förut anförde. Jag nämnde endast den förutsättning, under hvilken jag kunde rösta med Hr Gr. i detta fall, och jag nämnde det vilkor, under hvilket jag vid nästa riksdag kunde komma att rösta för förslagets slutliga antagande, i händelse i3 II. t5 D cn ii September f. m. detsamma till grundlagsenlig behandling blefve hvilande; men jag yrkade icke, alt uti det ifrågavar. blifvande grundlagsförslaget skulle intagas detta vilkor. Jag erkänner, att jag icke ansåg det gå an att såsom Ståndets gemensamma tanka uttrycka denna åsigt; men om det icke är stridande mot formerna, har jag naturligtvis ingenting deremot. Jag får tacka Frih. Ehrenborgh förde upplysningar, han behagat meddela; och ehuru ringa förhoppningarna tyckas vara på det memor., som Ur Frih. säger vara i annalkande, anser jag dock, att mycket vore vunnet, om blott ett sådant memor. komme till Ståndens öfverläggning. Jag tror, att derigenom mera kan ske för frågans utredning, än som inom Representationen skett sedan 180g, och att följaktligen detta Constit.Utsk. blir berättigadt till större erkänsla, an något af de föregående sedan 1809. H. Ex. Hr Gr. Mörner, Adolph Göran: Vid en fråga, sådan som den om valet af en period af 3 eller 5 år emellan riksdagarna, inser jag ganska väl, att skäl både mot och med kunna anföras ungefär af lika värde och af enahanda betydelse; men då här nu är fråga om att förändra, hvad som varit gällande sedan 1809, tror jag mig böra hafva äran påminna örn de skäl, som föranledde nuvar. stadgandc-t.
Ganska skickligt har Frill kastat sig in på tvenne ord, som lofva honom biträde från den s. k. liberala sidan: det ena af dessa ord är kraftlöshet och långsamhet i Regeringens åtgärder; det andra är nyttan af tryckfriheten, och genom dessa kraftord har Frih. tillegnat sig den liberala sidans sätt att argumentera, som utesluter all pröfning. Jag ber emedlertid om tillstånd att återföra frågan till hvad den är, nemi.: huruvida Allm. Beredn. innebär en garanti för folket, eller ej. Den siste talaren har väl sagt, att den blott är en beredningsanstalt för målens föredragning i Statsrådet; men ändamålet är, efter min tanka, någonting helt annat, nemi. att Allm. Beredn. skall, såsom auetoritet, yttra sig öfver hvarje mål, så att, sedan statssecret. föredragit sin tanka, skola Beredn:s ledamöter säga sin. När 1111 dessa ledamöter, som vanligen äro tagna bland personer, hvilka ge - Pen 9 Odel)er f. tji. nomvandrat embetsma n nas trä ten och känna lagarna, — när nn dessa, säger jag, lusi Ivo tera statssecret. och visa, atl han glömt författningarnas föreskrift, kan man då neka, att härigenom en annan mening, än den mägtige statssecretts, får tillfälle att framkomma tili Konungen på en väg, sorn tillhör folkets sida (ty statssecret. kan stundom hafva sin egen sida, i motsats mot folket); och jag frågar ytterligare, om man då kan neka, alt Allin. Beredn. är en garanti för lolli e t ? — Ali följer i ordningen att upptaga de motskäl, sorn här blifvit framställda af Frih. Ehrenborgh, hvars åsigt jag bemödat mig att uppfatta så noggrannt som möjligt, och för hvilken uppfattning jag nu går alt redogöra. Frih.
Men p8 samma g h g som svhighetena vid studier p8 egen hind iiro större för d m unga flickan än för ynglingen, ar hon Iingt oftare än han hänvisad endast till studier i hemmet. I synnerhet ar detta nastan alltid händelsen, dd hon har sitt hem i en mera aflixgseii ' 7 landsbygd. Hon ar oftast icke i tilliiille att utbilda sig till ett visst kall eller yrke, hoii ar af olika anledning l~unrleii vid heiiimet, nieii hennes pligter och sysselsittiiiiigar der upptaga vanligen ej pB I h g t när hennes tid. Hoii känner, att det lilla kunskalisniht hon vunnit i skolan, endast ar en gruiid, p2 hvilkeii hon skulle bygga vidare; hon h u ofta ett s t u k t I~egiir att vidga sina iiisigter och odla sin tnnkekraft ge ii on^ fortsatta studier. Men hon vet ej hund hon ska11 läsa, ej heller huru hon skall Iiisa, 1IB det ej längre Br friga oin lexlilsning. Heiines studier, företagna 113. mBiå, blifm derföre oftast allt för oregelbundna och ytliga för att kiiniin vara friiktbärande. Detta intraffar icke I~lott oniedelhart efter skolghgens afslutande, utan ofta äfven vid niogiiare ar, d a den unga qvinnaii drifves att söka nariiig för sitt kunskapsbegär, nien i saknad af grlindliga förstudier, goda böcker eller lämpliga rMgifvare kastar sig öfver hvilka literära alster soni helst, ofta af det mest tvifvelaktiga varde. För att förekomma de faror och olagenheter, som Iiaraf följa, hafva Stgärder vidtagits i flera lanil. I Förenta staterna, i England, i Skotland, i Frankrike, i Preusseri Iiafva föreiiingnr bildats i syfte att gifva r i d och lenina hjell] i t den p&amp; egen hand studerande qvinnan. Dessa föreningar hafva ej alltid lika organisation och deras rad och hjelp taga i de olika landen olika form och äiidaiiial.
Mars 1860 icke bade att gälda mera än arrendet för år 1859; så liar Eders Kongl. Maj:t, efter inhemtande af så väl Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandrs i Kalmar län underdåniga yttrande, som Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga utlåtanden, hvarigenom upplyst blifvit, alt markegångsvärdet å den resterande arrende-afgiftcn af Borgholms kungsladugård utgjorde för är 1857, 1,544 B:dr 13 öre och för år 1858 2,318 B:dr 24 öre, sistnämnda summa endast till hälften förfallen lill betalning innevarande år, uti nådig Proposition den 3 nästlidne Februari med afseende å hvad upplyst blifvit, rörande ej mindre de af Hultenberg under hans arrendetid bekostade betydliga för bättringar vid Borgholms kungsladugård, hvars derigenom ökade värde framdeles k o mine Staten till godo, än äfven den missvext, hvilken under tre på hvarandra följande år drabbat ifrågavarande egendom, jemte härvid i öfrigt förekomna bevekande omständigheter, behagat, enligt Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga tillstyrkande, i nåder föreslå Rikets Ständer, alt såväl återstående tredjedelen af 1857 års, som andra tredjedelen af 1858 års arrende för kungsladugården Borgholm, utgörande tillsammans 2,703 R:dr 25 öre R:mt, måtte arrendatorn Hultenberg efterskänkas. Rikets Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande; men dervid ej funnit skäl att till Eders Kongl. Maj-.ts högstberörda nådiga framställning lemna bifall. Hvilket Rikets Ständer skolat, till svar i ämnet, underdånigsl gifva tillkänna; framhärdande Rikets Ständer etc. Stockholm den 30 Juni 1860. Expeditions-UIsko tia ts Förslag till lindard. Uppläst och godkänd! lins Ridd. och Adeln deri 30 Juni 1860.
Departements-chefen åberopat 28 Stats-Uts/collets Utlåtande N.-o 11. korpsens för det allmänna gagnande verksamhet, dess trägna tjenstgöring hela året om utan semester samt den långsamma befordran, som eger rum vid en korps med så fåtalig personal, som den ifrågavarande. Utskottet, som måste medgifva att denna korps, såsom geni-korps betraktad, i allmänhet är lågt aflönad, har, vid granskning af den föreslagna staten (bilagan litt. F. f. till nämnda betänkande), endast i afseende å den äskade löneförhöjningen för korpsens chef funnit anledning till erinran. Denne, hvilkens nuvarande aflöning utgör 3,750 R:dr, är i staten uppförd till lön af 6,000 R:dr. Som någon definitiv löne-reglering, i Utskottets tanke, nu icke bör cga rum, utan blott en af närvarande förhållanden påkallad billig förhöjning af aflöningen beviljas, anser Utskottet, alt den äskade löne-Lillökningen lämpligen kan i någon mån nedsättas, och föreslår v att den nya aflöningen bestämmes till 5,000 R:dr Riksmynt, eller lika med den, som Kongl. Majit löreslagit för Öfversten vid Ingeniör-korpsen. Öfrige af Kongl. Majit äskade tillökningar har Utskottet funnit sig höra tillstyrka blott med den förändring, att den föreslagna nya aflöningen för en renritare ej ställes å person, utan utföres under rubrik: Jör renrilning, nuvarande innehafvarens rätt till denna aflöning dock härigenom oförkränkt. Enligt den tabell, Utskottet låtit uppgöra, uppgår den erforderliga förhöjningen af korpsens anslag till 14,061 Rdr; och hemställer Utskottet att berörde anslag må ökas med denna summa, att utgå på sätt Utskottet föreslagit (se lab. Nio 7). Indelta Arméen. 14:o. Jemte det Kongl.
För öfrigt och då Riksens Ständer inhämtat, att Stats-Contoiret till indragning ifrågaställt de loner åtskillige vid Kongl. Operan för detta engagerade personer på allmänna Indragningsstaten nu innehafva, så emedan dessa personers arfvoden eller löner grunda sig på verkliga Contract, och för sådan orsak af Riksens Ständer vid sista Riksdag ansetts böra vederbörande oförryckta till godo komma, hafva Riksens Ständer funnit skäligt att vid detta beslut låta förblifva. Slutligen och ehuru Riksens Ständer förut förklarat, att verkan af de fastställda Pensions, grunder skulle taga sin början med andra qvartalet af innevarande år, hafva dock Riksens Ständer nu beslutat , att dermed ma anstå till detta års slut, så att en hvar ditintill må uppbära det, hvartill han på allmänna Indragnings^ staten linnes uppförd; på det de, som, då Staterna för nästa år regleras, komma i mistning af någon påräknad tillgång, må tidigt derom blifva underrättade. Hvilket allt Riksens Ständer till Eders Majit härmed i underdånighet få öf«, verlemna. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allernådigste Konung, Eders Kongl. Maj:t$ raderdånigste, tropligtigsto tjenar# och uudersåter På 632 lien 29 Maj. På Piddersk. ®ch Adelns På Prest Ståndets ■vägnar vägnar Carl Mörner. J. A. ljndblom. h. t. Landtm. n. v.. Talman. På Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndets vägnar vägnar 11 Schvan. Lars Olsson. h. t. Talman, n. v. Talman. Riksens Högloft, Ständers Stats-Utskotts Betänkande, i anledning af Kongl. Majis Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, uti hvad sorn rover Riks-Statens Andra Hufvudtitel eller Civileoch Lan ds-Staterna.