Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu detta hördes intill alla de Konungar, som voro på den sidon Jordan, på bergom och i dalom, och i alla stora hafsens hamner, och när dem som voro invid Libanons berg, nämliga de Hetheer, Amoreer, Cananeer, Phereseer, Heveer och Jebuseer; Samkade de sig tillhopa endrägteliga, att de skulle strida emot Josua, och emot Israel. Men Gibeons inbyggare, då de hörde hvad Josua gjort hade med Jericho och Aj, Upptänkte de en list, gingo till och sände bådskap åstad, och togo gamla säcker på sina åsnar, och gamla slitna vinläglar, Och gamla lappade skor på sina fötter, och drogo gamla och rifna kläder uppå; och allt det bröd, som de togo med sig, var hårdt och mögladt; Och gingo till Josua i lägret vid Gilgal, och sade till honom, och till hela Israel: Vi äre komne fjerran af annor land; så görer nu ett förbund med oss. Då sade hela Israel till de Heveer: Kan hända, att du bor här ibland oss, huru kunne vi då göra förbund med dig? De sade till Josua: Vi äre dine tjenare. Josua sade till dem: Ho ären I; eller hvadan kommen I? De sade: Dine tjenare äro ganska fjerran komne af annor land, för Herrans dins Guds Namns skull; ty vi hafve hört hans rykte, och allt det han i Egypten gjort hafver; Och allt det han de två Amoreers Konungar på hinsidon Jordan gjort hafver, Sihon, Konungenom i Hesbon, och Og, Konungenom i Basan, som bodde i Astaroth. Derföre sade våre äldste; och alle vårt lands inbyggare: Tager spisning med eder på resona, och går åstad emot dem, och säger till dem: Vi äre edre tjenare; så görer nu ett förbund med oss. Detta vårt bröd, som vi togo med oss till spisning utu vår hus, var ännu färskt, då vi åstad forom till eder; men nu, si, det är hårdt och mögladt.
Bränvins tillverkning eller distillering i Större bränneri må ejförelagas innan bränneriet blifvit af vederbörande Kontrollör besigtigadt och befunnet icke vara annorlunda 10 Bil. till Bevilln. m. fl. U/sk. Bei. N.-o £. inrälladt, än denna författning och ordnings-stadgan medgifva. Sådan besigtning bör anställas, innan liden för bVänvins-tillverkningen i 11 laIler. Varder besiglningen af Kontrollör fördröjd, förbålles. sorn i ordnings-stadgan föreskriIves. Vid besiglningen skall Kontrollören öfver bränneriet "upprätta beskrifning i lie exemplar. Dessa skola af honom och bränvins-tillvorkaren 'undertecknas. Ett exemplar insändes till Kongl. Majlis Befallningshafvande; och skola Kontrollören och bränvins-tillverkaren ett hvardera till sig laga. ö D Dä redskap i Sf i'ii fl (‘i’’ i, ombytes eller förändras, skall kontrol lören likaledes, innan bränvins tillverkning eller distillering iler förefagas ma, öfoer de verkställda förändringarna upprätta en beskrifning i tre va emp/ar, hvarmed Jurfares på enahanda sätt, sorn o/van stadgadt är. § 61. Kongl. Majlis Befallningshafvande förordna behöfligl antal personer, alt hafva tillsyn vid distillering, som enligt § 20 utöfvas, och bestämma, hvilka dislilleringsverk under hvarderas tillsyn ställas mä, äfvensom huru mycket, tillsyningsman bär i arfvode erhålla för Kvart dislilleringsverk, sorn är under hans uppsigt, hvilket arfvode genom Kongl. Majds Befa/lningshajvandes försorg i behörig ordning utbetalas af de Jör sådant, ändamål utaf dislillerinijsvcrkels innehafvare uti. Lamllränteriet insatte medel. Art, VHL Om ti iis var för ofverträdelscr af författningens föreskriter. § 62.
Timmarna gå så sakta, att de tyckas vara år. Ja, du store Gregorius, hvad skall man göra? Ja, I flickor, Göteborgs uppbehållande magt, hvad skall en blesserad Konglig Göta artillerist göra? Att promenera mellan sängarna är för besvärligt, att sofva för tröttsamt, att dricka »Pumpenhejmer», som löjtnant Gardell plägar säga, smakar fy tusan! då man ju ej kan låta bli att tänka på »vackra Elins» herrliga öl på »Gyllene hästskon». Hvad återstår? Jo, tanken på en liten nätt, förtrollande lady är det enda, som kan bringa skrufvarne i hufvudet i sitt rätta esse. Apropos (Nordbergs fras!) afsigten med detta bref! Enligt mitt vid krigaräran gifna löfte vill jag komma till dig, dear Lady, i öfvermorgon, om Söndag kl. vid pass 3 eller half 4. I morgon skall jag på vakt (Kasernvakt) och kommer af Söndag kl. 12. Slut för denna gång. Sof sött och tänk i ditt kyska jungfruliga ungkarlsrum på din tillgifne, kranke vän! Good bey, dear Emely Tegnéhr Kongl. Göta Artilleri-Regemente. P. S. Om Söndag kommer jag »civil», Hvilket fenomen inom militärernas verld! Tegnéhr. Emelie kunde ej återhålla ett skratt. »Jag undrar just, hvar han har fått pengar till att lösa ut de civila kläderna med. De pengarna kunde han hellre gifvit mig,» sade hon. Hennes skratt plågade mig obeskrifligt. Ack, hon tog ju allt lika lättsinnigt, hon som han, då hon kunde skratta åt en sådan skrifvelse, som borde kunnat uppröra hvilken hederlig och anständig menniska som helst! Var väl detta ett bref att sända till sin tilltänkta maka? Jag satt en lång stund med det gemena brefvet i handen, utan att kunna säga ett ord. Arma flicka, tänkte jag, att du skulle råka i sådana röfvarehänder! O, hvad jag led! Emelie, som såg, hvilken förstämning genomläsandet af Tegnéhrs bref åstadkommit hos mig, sade slutligen: »Ja, men herr Chronschough känner ju Tegnéhr.
En minskning i den sparsamma knappheten, en utsigt till bättre dagar, en möjlighet till en lugn ålderdom och något att lemna efter sig åt pojken; deras tankar dröjde vid deras ungdomsminnen, hur långsamt de hvar på sitt håll fått sträfva sig fram, hur sent de fått träda i äktenskap och sätta bo, och hur mycket arbete och slit de haft under den tid, när bättre folks barn sorglösa och glada insupa en fond af lifslust att tära på, när mödans dagar komma. Hos mannen grydde också en annan tanke, som blott vid sällsynta ögonblick kommer till tal i fattigmans lif. Han tog hustrun i hand och sade stilla: – Och så kan kanske pojken få lära sig något, så han vet mer än jag. Och i hustruns sinne grydde ett annat hopp, som hon inte ville säga högt, men som lockade tårar af fröjd i hennes ögon, och som höll henne länge vaken. Om han fick det riktigt bra och inte hade för mycket släp och bekymmer, så skulle han kanske inte bli sådan, så att han slog henne mer. Det hade blifvit sent, och makarne gingo stillsamt till sängs. Och sömnen kom med sin stärkande dvala, tills morgonen åter randades öfver deras nya förhoppningars arbetsdag. Det blef nu aftaladt, att Erikson en af de närmaste dagarna skulle fara öfver till baronen och söka att få göra upp saken. Men under de »närmaste dagarna» var det ondt om tid, och så kom skörden. Dag för dag uppsköts färden, ty Erikson menade, att det blef väl god tid med det. Skogen stod altid kvar. Så förflöto två månader, under hvilka höet, rågen och hvetet bärgades in. Det hade regnat de sista dagarna, och hafren hängde regnblött och halfgrön i stora stackar, väntande på sol och torka. Solen kom med blåst, och på gården tog man i tu med sista bärgningsarbetet. Sista skylen var inbärgad, och på aftonen sade Erikson till sin hustru: – I morgon tar jag och far och talar med baron. Det var en solblank septembermorgon, när han steg ned i ekan för att ro öfver och taga ett nytt tag i sitt lif. Tjockan låg som en hvit ånga öfver sjön, och skärens och öarnes konturer framträdde svagt och osäkert.
Jag anhåller att till prot, få anmäla urin protest mot ett beslut, som kan föranleda upprifvande af ett förut fattadt beslut; ty enligt grundlagen får ingen försöka, att, genom ny öfverläggning, upprifva ett redan fattadt beslut. Ifrågavar. beslut är fattadt genom votering, uti hvilken votering nuvar. motionär endast tick en ledamot med sig. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s den 1.7 och 20 dennes på bordet lagda mein. N:o 16g, angtde bestämmandet af aflöningen för den vid RiksSUns och Utsklns cancelliet' anställda personal. Frih. Hamilton, Hugo: Ehuru jag visserligen kän ner, att samma förhållande varit iakttaget vid föregående riksdagar, kan jag likväl icke gilla hvad StatsUtsk. uti förevar. betänk, föreslagit i det hänseende, att notarierne i EondeSt. skulle erhålla högre aflöning än notarierne i de öfriga 3:ne Stånden. Jag kan icke speciell känna det arbete, som åligger notarierna inom Presteoch BorgareSlm; men jag känner bestämdt, att BondeShs notarier omöjligen kunna hafva ett trägnare och mera påkostande arbete än R. o. Ad:s notarier. Vi äro något hvar i tillfälle att bedömma den ihärdighet och ansträngning, som dertill erfordras och h varmed de söka uppfylla sitt kall, och derföre de äfven af en mera erfaren ledamot än jag nyligen erhållit ett välförtjent loford.
De hade blifvit så förfärligt utslitande, de eviga tvisterna och misshälligheterna, som vanligtvis började med småsaker och utmynnade i principfrågor. Ty de passade nu en gång inte för hvarandra, hon och Axel. Han hade i hemmet alltid varit mammas bortskämde gullgosse med en hel massa yngre syskon att tyrannisera, och därför hade han blifvit despotisk och befallande. Och hon hade satt hårdt mot hårdt. Ty hon var ock en inrotadt själfständig natur oeh skulle föraktat sig själf, om hon kunnat förmås att pruta af på sina åsikter och frihets fordringar. Hon hade velat uppfostra honom och han henne. Men hvarderas pedagogiska talang hade haft blott ett resultat, det nämligen, att de blifvit upplysta om, huru litet de passade för hvarandra. Dörren till hennes rum öppnades, och en tjänstflicka räckte henne morgonens tidning. Hon tog emot den och började med en förströdd min ögna igenom spalterna. Så råkade hennes blick stanna vid en notis med rubriken: » Sorgligt olycksfall ». Hon läste igenom den, och hennes ansikte med den mörka, starka färgtonen blef lika hvitt som peignoiren hon bar. Barmhertige himmel, kunde det vara sanntl » Att forstmästaren Axel Stenfelt vid en resa utåt landet råkade ut för missödet, att hans häst började skena, hvarvid han fick sitt hö- gra ben krossadt emot en grindstolpe, och att hans tillstånd i följd af blodförlust och sårfeber vore ytterst betänkligt. » Så stod det. Men kunde det vara sannt? Kunde det, kunde det vara sannt? Hon sjönk på knä bredvid stolen och gömde ansiktet i sina händer. J a, det måste ju vara sannt. Tänk om han redan vore död! Tänk om de skilts för evigt utan försoning! Vid tanken på denna möjlighet betogs hon af en sådan namnlös fasa, att det kändes, som om hennes hjärta blifvit sammansnördt och hennes hjärna tom. Och nu först, när hon trodde att hon förlorat honom, nu först kände hon, hvad de varit för hvarandra. Nu först kände hon, huru hennes väsen knöts vid hans med tusen fina tråder, som inga misshälligbeter i världen kunde slita af. Alla deras tvister — hvad hade de varit?
F ör banans planering, dikning och grundläggning utgör tillsammans 109,466 kub.famnar, deraf 105,288 kub.famnar användas till bankens formerande och 4,178 kub.famnar uppläggas; dessutom måste 25,644 kub.famnar anskaffas genom extra gräfning. 85.360 kub.famnar å 4: 50. 28,452 « å 5: 50. 12.360 « å 6: 50. Snm m a Tilläggas 10 proc. af afl jordgräfning, hvaraf tillägget för ballasten är beräknadt för behofvet vid stationer och mötesplatser. Broar: Brobyggnad öfver Alma-ån. Ett spann af 25 fots längd. Landfästenas höjd öfver grunden 35 fot, bredd 31 fot och tjocklek 23 1'ot. Grundläggning: gräfning, 70 kub.famnar å 4: — pålar till grund för landfästen och vingmurar, 328 st., med nedslagning m. ra å 10: — plank til! dubbla platformar, 44 tolfter ä 18: — spåntpålning, 204 sträckfot . å 2: — Landfästen och vingmurar, 280 kub.famnar mur i bruk, arbete och materialier inberäknade å 75: — 40 kub.famnar kallmur, arbete och materialier inberäknade å 50: — stenhuggning, 1,155 qvadr.alnar ä 3: — S u in m a För ställnings-materialier, uppdäinnings-arbeten och öfrige fanx fraises tilläggas 20 proc. af denna summa Ofverbyggnaden, 31 sträckfol å 75: — Brobyggnad öfver Gammalstorps-ån. Ett spann af 15 fots längd. Landfästenas höjd öfver grunden 10 fot, bredd 30,5 fot och tjocklek 7 fot.
Korgar och Korgmakare-arbeten, Korkar, skurne. Kort: Spel-. Krita och Kritsten. Krokar, till fiske. Bih. till R. St. Krukmakare-arbeten, ej specificerade. Kummin. Käppar, alla slag. Lack. ' Lackerade arbeten, ej specificerade. Lackmus. Lagerblad och Lagerbär. Lakrits. Lakritsrot eller Glycyrrhiza. Lampor och Lyktor. Leksaker eller Niirnbergerkram. Likörer. Lim. Ljuskronor. Luktvatten, alla slag. Lunta. Läder-arbeten, ej specificerade. Lök, alla slag, ej specificerade. Mais. Mandel. Marmor, arbetad. Masker. Mattor af strå eller rötter. Metvurst. Mjöd. Mjöl, ej specificeradt, af vegetabilier. Munlack. Muskött. Muskottblomma. Musslor, insyltade eller saltade. Nattsäckar och Kappsäckar. Neglikor. Nålar af annat ämne än Guld och Silfver och ej luinförlige lill Bijouterivaror. Nät. Nötter. Oliver. Papp. Pappoch Pappers-arbeten, alla slag. Pappers-Tapeter och Bårder. Paraplyer och Parasoller. BeviHnings-LItskoUets Betänkande Jtf 10. ot Pennor: Skrifalla slag. Penslar. Peppar, alla slag. Perlemor, arbetad. Perlor, oäkta. Perukmakare-arbeten. Piphufvuden. Plymer. Pomada. Poineranser. Pomerans-knoppar och skal. Portföljer, Penningbörser, Ridikyler och Vaskor. Potates. Potatesmjöl. Puder. Qvicksilfver. Rigabalsam. Rör. Rötter, ätbara. Sadelmakare-arbeten, ej specificerade. Saffran. Salmiak. Salpetersyra och Skedvatten. Saltsyra. Segel. Senap. Serpentinsten, arbetad. Siktar och Säll. Siktduk. Silfver, arbetadl, Rok-, Musiv-, Skomakare-arbeten. Skriftaflor. Sköldpadd, arbetad.
Vid Klintehamn är ett privilegieradt skeppsbyggeri, dock utan särskildt skattskrifne arbetare; och hvarvid de sednare åren endast reparationer af lintyg, men icke nybyggnad, ägt rum. Vid öfrige land tham nar låta der etablerade handlande såväl bygga som reparera sine fartyg. i Södra häradet, men nära invid staden, finnes ett oljeslageri och ett såpsjuderi, vid hvilka dock under sednare åren ingen tillverkning ägt rum. Binäringar. I lörsta rummet af dessa slår fisket, som idkas ständigt vid Wisby stad och landlhamnarne samt å några få andra ställen af kusten, då väderleken det medgifver; derförutan på särskilda lider i betydlig mån på längre från stranden belägne grund från fiskelägen, der allmogen har fiskebodar uppbyggda; äfvenledes uti de i myrorne befintlige träsk; vid fiskelägena, synnerligen i södra delen af ön, aflåtes fisk mindre emot kontant betalning äu i utbyte mot andra varor; ofta nog sker lillbytet af fisk endast mot traktering af öl, bränvin, kaffe, hvetebrödskakor m. m.; några oordningar dervid äro dock högst sällsynta. Vid fisklägena äro valde och af Kongl. Majlis Befallningshafvande med konstitulorialer försedde Hamn-rätter, som vidmakthålla ordning och skick enligt Hamn-ordningen och särskilda fastställda öfverenskommelse)1. Fiskarterna, som hufvudsakligen fångas i hafvet, äro strömming, torsk, flundror och id; långsten deraf är vanligen ganska betydlig. Dock införes till landlmannens behof, hos hvilken salt fisk är en daglig lätt, flera tusende tunnor årligen, förnämligast sill, utom hvad för staden särskildt erfordras. Strömmingsfisket har de sednare 3:ne åren nästan alldeles misslyckats, hvilket vållat införskrifning af stora qvantiteter sill och strömming. Hushållnings-Sällskapet är nu sysselsatt att vidtaga åtgärder till fiskets upphjelpamle, med begagnande ai del dertill af Eders Kongl. Majit nådigsl beviljade anslag af 2,000 H:dr Banko. Införseln af sill sker för det mesta af Norska fartyg om våren.
Densammes memorial, med förslag till jemkning uti det vid sista Riksdag af Rikets Ständer fattade beslut, i fråga örn förenkling eller reduction af hemmans-räntorne, 21:0 Gustaf Adolph Kolmodina ifrån Gottlands Län motion, angående tillåtelse för räntegifvare, alt få med penningar, efter markegångspris, liquidera deras indelte ränte-persedlar, 22:0 Johan Olssons ifrån Stockholms Län motion, angående den indelte Krono-tiondeafradsoch ränte-spanmålens utgörande och lösen , 2Ö:o Botvid jonssons ifrån Östergöthlands Län motion, om rättighet för hemmans-egare, att på ett och samma ställe få aflemna ali ifrån hans hemman utgående ränte-afgift, m. m., 24:0 Anders Normarks ifrån Westerbottens Län motion, angående ovilkorlig rättighet för tionde-gifvare att, efter markegång, utan förhöjning lösa ali afra dsoch tionde-spanmål, 28:0 Ni/s Erssons ifrån Gefleborgs Län memorial, med instämmande uti Peter Perssons ifrån Calmar Län här ofvan först omförmälde motion , 26:0 Jöns Perssons ifrån Malmöhus Län framställde yrkande, om förbud för dem af Presterskapet, som till förstärkning af deras löner uppbära Kronotionde-spanmål, att den samma utfordra på annat sätt och i annan ordning, än med Kronans behåilne tionde-säd eger rum, 27:0 Gustaf Gustaf sons ifrån Södermanlands Län motion, angående rättighet for tionde-gifvare, att aflemna sin ränte-spanmål till närmast boende Lönings-tagare, 28:0 Anders Anderssons ifrån Skaraborgs Län memorial, angående Trot. UcJr. den i5 Mars 183J.. rasighet för afradsoch krono-lionde-gifvare inom nämnde Län, alt leverera råg för koin och korn för råg, i förhållande lill markegångs-prisen, 29:0 Tufve Månssons ifrån Malmöhus Län memorial, med förslag, att ali indelt kronolionde-spanmål må få lösas efter medium af föregående feni års markegångs-pris, med förhöjning af forsellön, 3o:o Nits Strindlunds ifrån WesterNorrlands
Svenska kyrkan i London 1,792: — Aflöning till Konvoy-kommissariatets tjenstemän och betjente 7,610: 83. För Optiska telegraf-verket 18,253: 33. » Kongl. Sjökarte-kontoret 16,181: 37. » lifräddnings-anstalter i Skåne 15,000: — Till Kongl. Stats-kontoret för Ottomaniska beskickningen 22,260: 9. » Kongl. Danska Regeringen för Oresundska tullens upphäfvande 188,668: 58. » Trollhätte kanals och slussverks ombyggnad 90,000: — » uppmuddring af kofferdihamnen i Carlskrona 7,500: — » ett mudderverk för Uddevalla stad 7,050: — Bogseringskostnader i Götha eif 4,373: 87. Hyresmedel 2,550: — Brandförsäkrings-afgift för konsulat-huset i Tanger 421: '70. Underhållskostnader för dito dito 1,291: 6. För signalering med en tidkula 600: — Till anskaffning af morings-flottor vid Fårösund 316: 69. » underhåll af protestantiska kapellet i Bordeaux 450: — Sportel-ersättningar till General-konsuler, Kommerse kollegii tjenstemän m. fl 29,188: 97. Afkortningar och afskrifningar 4,068: 66. Balans till år 1859: Fordringar: *• llos diverse verk och personer 18,412: 82. Härvid har å Revisorernes sida icke varit, något att erinra, och vid inventering befunnos säkerhetshandlingarna i god ordning. _ 68 — Kongl. Öfver-Intendents-embetets räkenskaper redovisa uti 3:ne särskilda liufvudböcker: a) Stats-anslaget till underhåll af Kronans hus och byggnader i Stockholm; b) Dito i landsorten^; och e) Extra anslaget till uppförande af en för sinnessjuka afsedd hospitals-byggnad vid lägenheterna Hedvigsberg och Conradsberg å Kungsholmen.
Under dess handläggning höra frågor rörande religionsvård, kyrkostyrelse, undervisningsverk ifrån de lägsta till de högsta, fattigvård, heisovård, äfvensom rörande de högre anstalter, genom hvilka vetenskapens och konstens odling och utveckling skola befrämjas. Tror man väl, att så mångsidiga, så högvigtiga, så djupt i samhällets inre lif ingripande angelägenheter kunna ordnas och ledas endast genom infordrade utlåtanden och utfärdade skrifvelser? Om någonsin äro härvid personliga meddelanden och öfverläggningar, personlig tillsyn och handläggning af nöden, och för detta ändamål behöfves anslag, som gör det möjligt att tillkalla och använda sakkunnige män. Isynnerhet är detta nödigt i en tid som vår, då djupgående rörelser och mot hvarandra kämpande åsigter på mer än ett af ofvan angifna fält för Ecklesiastik-Styrelsens verksamhet, kräfva den mångsidigaste pröfning och den lag-grannaste behandling. Man hänvisas till extra utgiftsmedlen, men dessa äro ingalunda för högt tilltagna, om dermed skola kunna beredas lämpliga uppmuntringar och belöningar ät mindre bemärkte, men för fäderneslandet vigtiga tjänster, bevisade af personer, anställde på lägre platser under detta departement, och derjemte oförutsedda utgifter bestridas. För sådana ändamål hafva ock de extra utgiftsmedlen under sednare år varit till fullo behöfliga.» Uti denna reservation instämde: Biskop Heurlin samt Prostarne Schram, Forssell, Arosenius, P. C., Tellbom, Holmberg och Melander. STOCKHOLM, TRYCKT. HOS JOH BECKMAN, 1854. Åttonde Huff nd-Titeln. Departements-Chefen, 1832 års anslag Departementets Expedition, d:o Tillkommer: från Skrifmaterialie-anslaget 14,824: 32. 500: — Riks-Arkivet, 1832 års anslag Tillkommer: från Skrifmaterialie-anslag 7,176: 32. 100: — Kongl. Bibliotheket, 1832 års anslag Tillkommer: från Skrifmaterialie-anslaget Klerecie-Staten.
— Enär dessutom ett sådant begagnande af sednare handlingar och räkenskaper är tillåtet och oskadligt, då det utöfvas af StatsUtskottet, fastän Rikshufvudboken icke är afslutad, hvarföre skulle det vara otillåtet och skadligt, då det utöfvas af Rikets Ständers Revisorer, hvilka äro lika organiserade som Utskottet? Bokslutet i Banken, hvarest granskningen varit fri, utan alt förvålla collisioner mellan StatsRevrsionerna, torde vara föga mindre, än i StatsContoiret. Hvad som går an på förra stället, utan collisioner, borde äfven dessförutan vara möjligt på det sednare. Den a:dra hufvudfrågan måste följag*- teligen besvaras med nej; och jag anser Den 9 Februarii f. m. 29 mig böra fästa StatsUtskottets uppmärksamhet på vådan och obehörigheteu för detsamma, att ingå uti en speciel lagstiftning, som strider mot grundlagarnes uttryckliga föreskrifter. 3:o. Huru ofta Revisionerna skola inträffa, är väl också bestämdt af grundlagen; och förslag lill ändring deri måste väckas genom Conslitutions-Utskottet. Men sådant är redan gjordt; och förslaget, som vid detta Riksmöte skall afgöras, innebär, att Revisorerna skola hvarje är imellan Riksdagarne sammanträda. — Ilade Styrelsen instämt i dennaConstitutionsUtskottets åsigt, så hade väl den Kongl, propositionen bort rättas derefter, eller hänvisa dit. Tvärtom antager den föreslagna 5 §. i förslaget, att Revisorerna, hvilkas sammanträden enligt §. 6 utsättas af Rikets Ständer eller afgående Revisorer, kunde så sällan sammankomma, att Rikshufvudbok för mera än arne år vore afslutad, och således, att Revisionerna icke inträffade oftare än hvart 3:dje år. Enär nu 7 §. stadgar att ”ingen Revision må öfverskrida 3 månader:" så är det för hvar och en, sorn känner Revisionsgöromålens mängd, lätt att inse, huru ytlig en Revision skulle blifva, hvilken borde granska tillståndet, styrelsen och förvaltningen af StatsYerket, Banken och RiksgäidsContoiret, under lika många år, sorn 3o Den 9 Februarii f. ra.
Mycket ogerna förlänger jag en discussion, som redan länge varat, men då tillmålen göras mig, som fordra ett besvarande, kan jag ej neka mig att förklara, det Herr Rosenschöld mycket misstagit 360 Den 27 Maji, sig, då han trott mig hysa misstroende till Rid ders k a pets och Adelns Ledamöter; jag vädjar till Ridderskapet och Adeln, om något yttrande undfallit mig, som kunde gifva anledning till en sådan förebråelse, och om så skulle skett, beder jag, att sådant då må tillräknas ett felaktigt uttryck, men ingalunda meningen; jag har sagt, att om val ibland oss skulle ske, folie det säkert på den pröfvade erfarenheten, och att denna i sådan fråga som den nu befintliga, träffas hos den varande, eller hos den som varit Embetsman; jag har yttrat den tanka, att Riksens Ständer ej kunde oell ej boide befatta sig med utarbetandet af ett sådant förslag, som nu är i fråga, och att jag i följe deraf ansåg lämpligast att till Kongl. Maj:t öfverlemnas omsorgen derom. —- Jag tror oss äga tillfälle, att uti den i delta ämne utgående expedition så lifligt och varmt kunna uttrycka vår underdåniga önskan, att Kongl. Maj:t skall finna, huru mycket sjelfva saken ligger oss om hjertat. — Friherre Boije fortfar att anse oss, genom den af mig föreslagne utväg, hafva bundit oss till de af Särskilta Utskottet föreslagne grundernes godkännande, och såmedelst gjort dem oomkullstötlige; jag är rätt ledsen att sä otydligt hafva uttryckt min mening, och upprepar således ännu en gång, det jag anser Utskottets Betänkande hvarken böra antagas eller förkastas; hvilken mening, 0111 den blifver Riksens Ständers gemensamma, lätteligen uti den blifvande Expeditionen kan uttryckas. — Hvad det åberopade intrånget uti Constitution beträffar, kan Den 27 Maji.