Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IDUN 414 1895 och en på sina rum. På Drottningholm däremot plägar lunchen intagas gemensamt med de uppvaktande och detta sommartiden vid gynnsam väderlek i det fria, antingen å slottets åt sjösidan vettande peristyl eller i ett af de åt samma sida i den renoverade trädgården belägna öppna tälten. Om deras majestäters middag ha vi redan talat. Här vilja vi nu tilllägga, att, när publikansk statschef uppträda på samma enkla sätt, vandra omkring utan ståt och prakt, civilklädd och borgerlig, till fots bland det vimlande folket på en småstads gator — det förklarade han omöjligt. Vänlig och hjärtlig mot alla på ett sätt, som drager hjärtan till sig, är konungen det ej minst mot barnen, som komma i hans väg. De hänga också därför fast vid honom, ochman kan godt ge kung Oscar det hedrande namnet: » barnens konung », ty den som drar barnahjärtat till sig, han visar, ju IDrottiiirigens skrifhögre han står, att han äger ett sant, enkelt sätt att uppträda och ett, i dess vackraste mening, barnafromt sinne. Dräkten på Drott utgöres af » drottdräkten » (Svenska segelsällskapets uniform), bestående af mörkblå benkläder, tvåknäppt kavaj af samma färg samt hvit mössa med mörkblå strimmel, försedd med kokard med trenne S. Hvad lefnadssättet ombord angår, så iakttages här samma enkelhet som i land. Såsom förut blifvit nämndt, är hans majestät road af fisketurer. Sådana företagas också då och då under Drotts färder. Älskare af musik såsom konungen är, utföres ombord på Drott mycken sådan. Hans majestät spelar och fantiserar själf utmärkt på orgel. Drotts musikkår utför musik vid lunchen samt under och efter middagen. Märkliga händelser i » drottarnes » sommarlif besjungas af konungen, som i detta hänseende har en van, skarp och rolig penna. Dessa sånger nedskrifvas i » Drottkrönikan », fortsatt år efter år. 1 framtiden skall denna bära vittne om dessa nöjen, som voro utan tvång, men utan själfsvåld, och på ett alldeles säreget sätt afspegla en af de älskvärdaste sidorna i en historisk personlighets karaktär.
Då sjöfarten på Östersjön och vid Våra kuster en längre tid oroats av kapare, vilka dels varit försedda med kaparbrev och dels under dubbel flagg varit utan laglig autorisation, har Vi betänkt att för en minskning av dessa olägenheter, de skeppsrederier, som så önska, får bevära sina fartyg mot kapare. Vi vill taga de armerade coopvaerdiefartyg i Vårt nådiga beskydd, om skeppare och redare ställer sig till ofelbar efterlevnad av Vårt reglemente. Stockholms slott den 11 mars 1812. CARL Reglemente för handelsfartyg som beväras till eget försvar mot kaperier. Stockholm den 11 mars 1812. De skeppare som vill bevära ett coopvaerdiefartyg till större säkerhet vid lovliga handelsföretag, skall göra anmälan som i laga ordning prövas. En borgensumma på 5.000 riksdaler som fond för ersättning eller böter som kan ådömas vid missbruk av denna tillåtelse, skall bifogas. Fullständig uppgift på fartygets namn, antal kanoner, handgevär och blanka vapen samt besättningslista. Borgensskriften förvaras hos magistraten i Stockholm eller hos landshövdingarna. Tillståndsbrevet kan gälla för enskild resa eller viss tid, dock inte längre än 6 månader. Skeppare och besättning har rätt att försvara sig mot allt övervåld. Vid vite på 100 riksdaler och skadestånd får de inte anfalla. Lyckas de övermanna kapare som angripit dem får de införa honom till svensk hamn och överlämna honom till ortens ämbetsman. Skeppare och besättning står under krigsartiklarna vad gäller rättigheter och skyldigheter. Skulle bevärat handelsfartyg med destination till främmande krigförande makt inneha persedlar som i traktaten är förklarat som krigsförnödenheter har rederiet förverkat hela borgensumman till kronan. Detta reglemente anses inte verka till någon rubbning av de handelsoch sjöfartstraktater med främmande vänskapliga makter träffade överenskommelse om coopvaerdiefartygens visitation av krigsskepp. Ett exemplar av detta reglemente skall finnas ombord på bevärade handelsfartyg annars svarar rederiet och skepparen själva för följderna om de blir uppbringade. Stockholm den 11 mars 1812. CARL Förordning angående ändring av stadgan om värvning och manskaps lejande till krigstjänst. Stockholm den 3 april 1812.
(.Rgds.-Afd.) Enligt den vid 1840 och 1841 års riksdag antagna och sedermera bibehållna uppställning af de reglementen, som till ledning och efterrättelse vid Riksgälds-kontorets förvaltning blifvit af Rikets Ständer utfärdade, hafva föreskrifterna rörande nämnde verks skulder och fordringar blifvit sammanförda uti Usta och 2:dra afdelningarne: och då enahanda uppställning jemväl torde böra iakttagas i afseende på de reglementariska stadganden, hvilka vid detta verks förvaltning efter innevarande riksdags slut skola tjena till efterrättelse, så får Stats-utskottet nu underställa Piikets Ständers pröfning och fastställelse det af Utskottet uppgjorda förslag till de reglements-§§, som komma att innefatta hädanefter erforderliga stadganden, angående Riksgälds-kontorets skulder, äfvensom detta verks fordringar för de af dess medel utbetalda lån. Jemte del Utskottet ansett sig här nedan böra uppgifva de §§ i hittills gällande reglemente, deruti samma eller motsvarande stadganden förekomma, har Utskottet tillika anfört de under denna riksdag afgifna samt af Rikets Ständer godkända utlåtanden, på hvilka de nya eller förändrade föreskrifterna sig grunda; kommande ett visst antal exemplar af nyssberörde reglemente att till hvarje Riksstånds kansli aflemnas, för att, lill jemförelse och upplysning, vara att tillgå för Riks-ståndens ledamöter vid den förestående granskningen och pröfningen af de §§, hvilka Utskollets förslag innehåller. Bih. till R. För öfrigt har Utskottet trott sig höra upplysningsvis erinra, all, så vida icke annan myn ther åkning finnes serskildt utsatt, äro alla lili de föreslagna §§:ne införda penningesummor beräknade i bankomynt, på sätt en allmän bestämmelse, som förefinnes vid slutet af 1848 års reglemente och jemväl torde i det nya reglementet blifva inlagen, angifvcr.
Att genom Borgarnt-Ståndets förhud för deras Ledamöter i förstärkta Stats-Utskottet att deltaga uti omröstning, angående tiil samma Utskott i Grundlagsenlig ordning öfverlemnade Propositioner, icke något hinder kunde uppkomma för Bevillnings-Utskoltet att besvara anmärkningarne vid dell i stäilet för Salpetergärden vilkorligt föreslagna Fy 11— nadsafgifl, måste vara tydligt för hvar och en, som vill erkänna, att det berott af Ständerna att genast bifalla hvad Utskottet härom tillstyrkt, och Utskottet hade derföre genast till besvarande bordt upptaga alla de anmärkningar, som blifvit gjorda deremot, att denna fyllnadsafgift, i händelse den hehöfves, blifvit .föreslagen att utgå med 4 skill, för hvarje Rdr, som efter a Art. Bevillnings - Förordningen i Bevillning erlägges. Jag tror, alt svaret på dessa anmärkningar bordt blifva, att, om äfven hädanefter de 124,000 Rdr, som i stället för Salpetergärden be höfvas, skolat utgöras med viss tillökning ensamt uti den så kallade permille-afgiften, största tyngden derigenom, drabbat jordbruket, och således rakt motverkat ändamålet med Salpetergärdens efskaffande; att, om denna afgift skall utgå genom tillökning i per mille-afgiften, den hårdast och orättvist träffar de orter, der Bilt. till R.-St. Brot. 1828-18^0, 5 Sami. 1 Afd. Z Baud. 6:te Iiuft.. 'j 5o }Bil. t.
Om en köpman, eller hvilken annan person som helst, som är delägare i eli bolag, skulle företaga sig att i en cassa sammanblanda de medel, som skola användas för bolagets gemensamma utgifter, med dem sorn för hans enskildta hushåll vore af nöden; 0111 han i en och samma bok skulle sammanblanda dessa särskildta utgifter, — vore icke delta en ytterlighet af oreda, som den yngste contorsskrifvare genast skall varseblifva och inse; och att det verkligen är en oreda lärer icke kunna bestridas derföre, att, vid slutlig omföring af bokslutet, man kan visa, att livar och en erhållit hvad honom bort tillkomma. Det är nemi. en hel annan sak, huruvida medlen användas rättvist eller icke, eller huruvida organisationen af förvaltningen är sådan, alt en rättvis fördelning både är lätt alt åstadkomma och lätt att inse af dem sorn skola controllera densamma. Vidare yttrade jag, ali de utgifter som convojcassan bestrider i och för skyddandet af de förenade Rikenas handel mot Barbaresk-stalerna på norra Afrikanska kusten, efter i83o och den Fransyska oceupationen af Algier, icke blifvit så förminskade som de kunnat i anseende till de förändrade förhållanden, som inträffat på sagda kust. Till vederläggning häraf är anfördt, att Konungen förminskat convojcassans inkomster. Det torde vara något, som icke hörer dit. Om convojcassans inkomsttitlar blifvit förminskade, utan att i dess utgifter vidtagits någon motsvarande nedsättning, så bevisar det ingenting annat, än att uppbörden på hvarje särskild återstående titel ökat sig, ty eljest lärer ej något kunnat eftergifvas. Oaktadt Algier, efter Fransmännens occupation deraf, upphört alt vara en röfvarestat, samt Tunis och Tripolis äfven blifvit nödsakade att afstå från sjörölvareyrket, fortfar likväl Sverige att underhålla handelsagenter å sistnämnda orter med samma dyrhet sorn tillförene. Jag tror att en betydlig nedsättning i utgifterna för desamma med mycken lätthet skulle kunna tillvägabringas ulan all våda för sjöfarten, och att derigenom mer än tillräckliga medel skulle blifva tillgängliga till aflöning åt en consul i Rio de Janeiro.
Då de gingo förbi skänkstugan, varseblefvo de Vater Danckwardt sitta derinne i sin kakelugnsvrå, i mössa och morgonskor, med armbågarna på knäna och långpipan emellan dem, sofvande eller grubblande, det kunde man icke så noga afgöra. De stego en trappa upp i tillbyggnaden, togo hvarandra i hand med ömsesidigt godnatt och «på återseende i morgon» samt försvunno bakom hvar sin dörr. Det var en liten badort, och der rådde intet societetstvång. Man var i allt sin egen friherre. Hvar hotellstock bildade ett helt för sig, som badade samman, åt samman och roade sig samman. Efter morgonkaffet dref man från «Vater Danckwardts Gasthof» i spridda trupper ner till sjön; men i mån som man hann undanstöka badet, samlades man till den stora gemensamma siestan på den heta, gula sanden, der man ogeneradt improviserade fotsolbad, herrar och damer om hvarandra, samt intog den frukostrisp med sup, hvilken den glupande aptiten nödvändiggjorde. Och så kom middagen, och så middagsluren, och så kaffet, och så en eller annan tur, på sjön eller i omnejden, till fots eller vagns eller i segelbåt, ända tills man tidigare eller senare, trötta och hungriga, åter såg ljusen från «Vater Danckwardts Gasthof» inbjudande blinka fram mellan trädstammarne samt gubben sjelf sitta borta i kakelugnsvrån inne i sin gamla skänkstuga, ensam som alltid och som alltid i djupa tankar, hvilka måhända alls inga tankar voro. Och så åt man, och drack, och gick till att sofva, med godt samvete efter en väl använd dag, för att nästa morgon stå upp till en likadan igen. Och dagarne kommo och gingo, den ena lik den andra, och i dag vackrare än i går, och sommaren led, och juli blef till augusti. Truls höll icke stort af detta oroliga och dock tillika så monotona lif i stort sällskap samt höll sig undan så mycket som sig göra lät. Fröken
Deremot har för aflöning med Pensioner inberäknade blifvit utbetalt - 35,568: 41. 6. Till Skrif-materialer, Tjus, Ved och öfrige omkostnader 2,981: 5. 5. och Stockholms Stads andel af ordinarie Auctions-provisionen 687: 39. 3. Hvaraf befinnes, att 1817 ars Brist utgör, såsom förut är omnämndt, 13,839 R:dr 17 sk. 4 r.'st. Göromålen hafva ifrån Verkets första Inrättning alldrig uppgått till den höjd och myckenhet, som förledit år; 133,754 stycken Tån äro expedierade, 101,718 stycken Tån löste, 55473 stycken Lån omsatte, och 24,387 stycken Panter hafva blifvit lefvererade till Auctions-Kammaren, hvarest 11,598 af dessa sistnämnde likväl blifvit före Auction utlöste. Under Contoirets tillslutning vid Midsommarstiden blefvo de anbefallte generelle Inventeringar uti alle förvarings-rummen verkställde, hvarvid icke någon anledning till oredor eller underslef försports. Äfven har uti närvaro af Verkets Ombudsman och tillkallade Handtverksman Brandsyn hållits och alla Eldstäder noga besigtigade, samt Contoirets Spruta och Brandredskap blifvit försökte, hvarvid icke någon anmärkning skedt. Att Contoirets Embetsoch Tjenstemän, så val som ock Betjeningen, användt yttersta bemödande, för att kunna fullgöra sine trägne och ansvarsfulla åligganden, anse Öfver-Cornmissajier-' Stat-Utskottets Betänkandeni ne sig pligtige till deras beröm slutligen anmäla. Stockholm den 31 Januarii igi8. P. A■ Heijderich. O. Lönberg. G. Bjurström. Fr. Lundman. Tika lydande med Originalet betygar Fr. Lundman. N:r 293: Riksens Högloft.
Detta skäl finnes ej för förbigåendet af det femklassiga läroverket, utan skall detta så mycket mer draga till sig lärjungar, då det är beläget i en mindre stad, såsom Enköping, der lefnadskostnaden är betydligt billigare än i den större staden. Ett femklassigt läroverk i en sådan stad skall säkerligen ock, oberoende af det närbelägna fullständiga läroverket, i allmänhet blifva mer anlitadt än det blott treklassiga, som ej har att meddela någon afslutad undervisningskurs såsom det femklassiga. Äfven torde till bevis, att Enköping eger ett för ett större elementarläroverk tjenligt läge, förtjena omnämnas, att på Upsala Domkapitels hemställan och Kanslersgillets tillstyrkan Kongl. Majit genom nådigt Bref den 22 April 1808 förordnade, att Upsala katedralskola skall flyttas till Enköping, ett beslut, som dock af okända anledningar icke blef verksteldt. Med afseende å hvad jag sålunda haft äran anföra, nemligen dels å det allt mer tillvexande antalet lärjungar vid Enköpings elementarläroverk, dels derå, att derstädes redan finnes ett skolhus, bygdt för ett femklassigt läroverk, dels å de stora uppoffringar Enköpings stad och orten deromkring gjort såväl för detta skolhus, hvartill ej något statsanslag begärts, som för undervisningens ändamålsenliga skötande i mån al lärjungeantalets tillvext, uppoffringar, hvarmed staden och orten ej länge torde mägta uthärda, dels slutligen å det trängande behofvet för det närbelägna Upsala fullständiga elementarläroverk af förminskning i lärjungeantal jemväl i fjerde och femte klasserna, får jag vördsamast föreslå, att i likhet med hvad som under väsendtligt enahanda förhållanden beviljats åt andra treklassiga läroverk såsom Norrtelje och Eksjö, Rikets Höglofliga Ständer måtte bevilja medel till Enköpings nuvarande treklassiga. elementarläroverks utvidgande till femklassigt tued löner på stat för rektor och fern kolleger. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1865. J. F. Fredriksson, från Upsala län.
Memorial, i ättledning af äterremiss ä Utskottens Betänkande, N:o yt. Från Vällofl. Borgare-Ståndet har berörde Betänkande, angående föreslagna åtgärder till upphjelpande af sillfisket i Bohuslänska skärgården blifvit Slatssamt Allm. Best.- och Ekon.-V(sköttens MemorialN.-o 116. 3 till Utskotten återremitleradt; men då Samma Betänkande blifvit den 17 sisll. Mars af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högv. Preste-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet, gillad t, och frågan således, jemlikt y5 §. Riksdags-Ordningen, är genom tre Stånds beslut afgjord, kunna Utskotten dermed icke taga vidare befattning. Slockholm den 26 April i845. iV© flE©. Ank, till Exp.-Utsk, den 28 April, kl. 5 e. na. Memorialj i anledning af äterremiss u Utskottens Utlåtande, N:o j3. Della, rörande väckta frågor 0111 förändring i grunderna för planpenningars utgörande afgifne, Utlåtande har af Hederv. Bonde-Ståndet blifvit till Utskotten återremilteradt; men då samma utlåtande blifvit af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet den 26 sisll. Mars, och af Högv. Preste-Ståndet den 17 i nämnde månad bifallet, hvadan frågan, enligt 75 §. Riksdags-Ordningen, är genom 3 Stånds beslut afgjord, kan någon vidare behandling deraf hos Utskotten icke ega rum. Slockholm den 26 April 1845. STOCKHOLM, Lundberg SC Corny. 1S4K.
Det faller likväl af sig sjelf, att afseende ej kan göras på sådane anmärkningar, som till äfventyrs kunde innefatta ett uphäfvande af förslagets grundidee, eller innehålla något väsendtligt tilllägg; ty i förra fallet klefve det af Constitulions-Utskottet tillstyrkta förslaget genast förkastadt, och i det senare en motion örn Grundlags-förändring väckt i Ståndets Plenum; hvilka båda förhållandenäro bestämdt förbjudna. Anmärkningarne böra sålunda endast röra sjelfva uttrycken och ordställningarna, till bättre förtydligande af den idée, som ligger till grund för förslaget. Genom en sådan af Ständerna åstadkommen Redactions-jemkning inskränkes alldeles icke Konungens rätt; ty det ifrån Konungen utgångne förslaget kan, sedan det blifvit af Ständerne i ringaste mon ändradt, icke erhålla egenskap af Lag förr än Konungen har godt jent bemälte ändring. Så tillgår det med nästan alla Konungens - jl\. jgil. till Constitutions Utsk. Betänk. Propositioner, rörande allmänna Lagen, och så skulle det äfven kunna tillgå med propositioner, rörande grundlags-ändringar. I anseende till våra Riksdagars långa mellantid, är det angeläget att icke försaka rättigheten att genom redactions-jemkningar bereda framgång åt ett af Konungen uppgifvet, för öfrigt nyttigt, Lag-förslag, helst man eljest skulle nödgas antingen antaga en Lag, med hvilken man icke vöre fullkomligt nöjd, eller ock, åtminstone i 5 år till, vara i saknad af den önskade Lagförändringen. Borgmästaren Richert: Jag önskar den anteckning i Protocollet, att jag, då Hulvudfrågan afgjordes, var frånvarande; men jag ber, att äfven för framtiden få i Protocollet förvaradt mitt bestämda förklarande att, om jag varit i tillfälle' att deltaga i Utskottets öfverläggning och beslut, jag alls icke hade med min röst biträdt till det slut, som fattats, emedan jag anser allt tillägg i 24. §. Riksdags-Ordningen snarare förmörka än förtydliga denna §.
47 Castrén, Nordische Reisen u. Forsch. Culturgeschichte. 49 Ignell, Menskl. Utveckl. Historia. Jfr hans grammatiker. 51 F. Mytol. s. 14. Schott, Altajische Studien. 53 Castrén, Fin. Mytol. s. 157. 54 Resor o. Forskn. II, s. 70. 56 A. C. Lehrberg, Über die Wohnsitze der Jemen. St. 57 Vergl. Wörterbuch d. Goth. Sprache 1851. 58 A. J. Sjögren, Über die älteren Wohnsitze d. 59 Resor o. Forskn. II, s. 70. Jfr Finsk Mytol. s. 272. Schott, Altaj. Studien, s. 614. 61 Tre ord om och ur finska fornsången af Elias Lönnrot Litteraturbladet för Nov. 1858. 62 Nya Kalevala. XXXIX. 63 Nya Kalevala. XLVII. 65 A. Schiefner, Über das Wort Sampo, Bulletin de l'Académie des Sciences de St. Pétersb. Tome III. Kal. I, 180. N. Kal. XLIX, 343. 67 Bulletin de l'Académie des Sciences de St. Pétersb. Tome II, N:o 4, s. 295. 68 N. Kal. XLIII. 297. 69 N. Kal. XLIII 297. Neus, Ehstnische Volkslieder. I. Kellgren, Nala och Damajanti, s. 11. Ganander, Mythologia Fenn. s. 45, 46. 73 Castrén, Finsk Mytol. s. 66. 74 Satuja ja Tarinoita. II, s. 1-28. Roth, Die Sage v. Dschemschid i Zeitschr. d. D. M. G. 1850. IV, 417. 76 Jfr L.
Det är visserligen sannt, att berörda landtmätares nuvarande löner utgå i arfvoden, men jag hemställer, huruvida dessa arfvoden. som utgöra hela deras aflöning, till sin beskaffenhet äro något annat än en verklig lön. Dessutom finnes den skilnad mellan dessa och öfriga landtmätare, att de förra äro anställda för direkt tjenst för statens räkning, under det att de sednare egentligen emottaga uppdrag af enskilda personer. Då Hr Fåhraei förslag icke innefattar en så väsendtlig förändring, att det icke kan bifallas oberoende af den K. Propos., som kari komma att aflåtas om reglering af pensionsväsendet i dess helhet, får jag hemställa, att R. o. Ad. ville godkänna detsamma. Med förmälan, att tiden snart vore inne att, till åtlydnad af K. M:ts Nåd. kallelse, begilva sig till Riks-Salen, hemställde Ilr Gr. o. Landtm., att öfverläggningen i ämnet skulle uppskjutas till e. m:ns plenum; hvilket bifölls. H. IV. 14 210 Den 14 April f. m. Anmäldes och bordlädes: Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 67, i ani. af väckta motioner orri åstadkommande och användande af Svensk jernvägsmateriel; Sammans. Lagsamt Alim. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 4, i ani. af väckta motioner om förändradt röstberäkningssätt vid prestval m. rn.; samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 80, i ani. af väckta motioner ang. ändringar i K. Förordnaie den 21 Mars 1862 om kommunalstyrelse på landet, om kommunalstyrelse i stad och om landsting. Härefter afgick Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. A<j., företrädde af två Härolder, kl. nära 2 till Riks-Salen, hvarest, efter det Hr Stats-Bådet och Chefen fiir Civil-l)ep:tet Henrik Gerhard Lagerstråle uppläst K. M:ts fullmakt lör H.
Mänga gänger och i synnerhet efter äfyncn af förlusten af de publiqua Handlingar forn genom branden i det sä kallade gamla Slottet blefwo et ros för lagorna, har jag önstat, at Riddarehusets Handlingar kunde bergås undan tilfälligheternas och tidens för A störing. Den 27 Junit. 911 störing. Deras allmängorande genom tryck skulle dertil wara den säkraste utwäg. Deremot finnes witzerligen intet hinder i nägon enda af wära Tryckfrihets - Lagar eller Författningar. Men dertil fordras likwäl, efter min öftvertygelse, Högloft. Ridderffapets och Adelns eget tilständ, och detta tilständs utwerkande utgör enda ändamälet af detta mit ödmjuka anförande. Jag anhäller alltfä at Högloft. Ridderffapet och Adeln behagade tittäta mig, eller nägon annan, eller, i händelse det för. nägon individu skulle befinnas blifwa för dryg utgift och för ringa winst, eller tiläfwentyrs förlust, tilläta en association, at småningom af trycket utgifwa alla i Riddarehuset förwarade klcni-krotocoller och Handlingar, de märkligaste Oeputations - och Utskotts-krotocollsr och Handlingar, samt i allmänhet alla sädana wigtiga Acter, hwilka ej under försegling gömmas och säledes anses böra hemliga hällas. At de öfriga Riks-Ständen äfwen behagade wara betänkta pä nägon anstalt om utgifwande af sina förmodligen äfwen för läng tid tillbaka förwarade Lwni-krotocolwr och Handlingar, är en sak hwarom jag blott kan wäga en lika uprigtig önskan, säsom nitälskande för mitt Fäderneslands Historia, och ännu mer för den Medborgeliga nytta som med Historiens större uptäckter är förbunden. Herr §12 Den §7 Junti. Herr Grefwens och Lanbtmarffalkens der pä gjorde! ?rox>oLiciouj Bifölls; hwarjämte det updrogs ät undertecknad at derom framdeles efter möjligheten besörja. Upbröts
Transit-upplag; och N:o 13, i anledning af väckt motion om nedsättning af tullen å varor, som landvägen från Norrige till Herjeådalen införas. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Eanbo-Utskottets den 21 och 26 dennes på bordet lagda utlåtanden och memorial: N:o 46, i anledning af väckt fråga om ett förändradt sätt för inlösen af Riksgäldskontorets koppar-skiljemynts-polletter; N:o 47, med förslag till åtskilliga förändringar i sättet för beräknande af Bankens sedelstock; samt Prot-Utdrag den 28 Juni 1851. 313 N:o 48, i anledning af väckt förslag om förändrad organisation af Bankoverket samt reglering af dess tjenstemannapersonal. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets den 21 och 26 dennes på bordet lagda betänkanden: N:o 27, i anledning af väckt motion, angående jäf emot Domare och Landtmätare; samt N:o 28, i anledning af väckt motion om upphörände af skriftliga berättelser i mål, som från Hofrätt hos Kongl. Maj:t fullföljas. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde den 26 dennes e. m. på bordet lagda utlåtanden: N:o 168, i anledning af väckte motioner om hemmantalsräntans afskaffande; N:o 169, i anledning af väckte motioner om rättighet att köpa skattejord till frälse samt bildande af en fond utaf de för dylika frälseköp inflytande medel; N:o 170, i anledning af väckt motion om indragning af Kronofogde-tjensterne; samt N:o 172, i anledning af väckte motioner om anslag af allmänna medel för skogs plantering å tlygsandsfälten vid staden Ystad och i vissa härader af Hallands län. S. D.