Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. N:o 8. mark: varande föröfrigt, hvad Skogvaktarebostället Askeslätt beträffar, upplyst, att den liilämnade rörnedläggningen öfver en del af dess egor, hvarest rörslockarne komma att ligga på alnars djup, icke kan tillskynda innehafvaren af hoslället något mehn: Och har Kongl. Maj:t, som, efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit och handlingarne i öfrigt innehålla, funnit godt förevarande ansökning på det sätt i Nåder bifalla, att staden Lidköping må vara oförhindrad att, i enlighet med ofvan omförmälda af Ingeniören J. A. Ahlin den 11 nästlidne Februari uppgjorda förslag, anlägga ifråga varade vattenledning frän Kronoparken Kådaås genom Skogvaktare-bostället Askeslätls egor samt för ändamålet tillsvidare begagna den, enligt berörda förslag, erforderliga mark af Kronoparken, velat, i följd häraf, i Nåder föreslå, det Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, alt denna del af Kronoparken Rådaås må till staden Lidköping öfverlåtas, alt för vattenledningen allt framgent begagnas, med förbehåll likväl alt, derest vattenledningen antingen blifver ofullbordad eller ock upphör att nyttjas, den afstådda marken då genast skall af staden afträdas och till Kronoparken åter utläggas. De till detta ärende hörande handlingar och kartor skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, hvars utlåtande i ämnet varder af Rikets Ständer äskadt; Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut Supra. OSCAR. J. A. Gripenstedt. Utdrag aj Protokollet ofver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Majit Honungen i Stats-Rådet ä Stockholms Slott den 30 Oktober 1856. Närvarande:
När skola de värde reformvännerne finna, att de mäste gå förbi denna fästning, efter de icke förmå skjuta breche på 56 och 81 §§, ej eller kunna intränga i fästningen? När den värde commendanten genomdrifva ett mern. i Const.Utsk. så aktar han sig med mycken skicklighet för, att låta detta samma förslag utan någon anmärkn. af honom komma fram till R. St.; ty han inser genast, att om han endast yrkade erkännande af Utsk:s förslag, sä skulle man icke vara så villig att adoptera hans tankar, utan rätta sättet att få Consl.Utsk:s mening fram, är att göra en och annan obetydlig anmärkning deremot och när man deröfver pratat sig trött, då är det sedan icke svårt alt få betänk, antaget. Flera af de andra anmärkmr, som Hr von Hartmansdorff har gjort vid andra memorialer ifrån Const.Utsk., hafva varit så beskaffade, att åtminstone jag har känt mig ganska benägen att med honom deruti förena mig. Sä är det äfven nu. Jag är äfven benägen 'att instämma uti de anmärkmr, som Gr. Cronhjelm gjort och dem Den 5 April f. m. 87 sora Hr Lagerhjelm gjort och snart sagdt äfven uti Frih. Palmstjernas, om jag blott rätt visste mig hafva uppfattat, hvaruti de bestodo. Men detta bevisar likväl ingenting annat, än att uti Parl d’escrime eller den ädla fäktkonsten, derutinnan kunna vi godt komma öfverens. Deremot har det alldeles icke varit i fråga, att få ett medel, hvarigenom vi skulle kunna förändra grundlagen och få en representationsförändring. Undersöker man nu närmare Hr von Hartmansdorffs förslag till gemensam tanka, sä finnér man deruti en sak, hvaruti jag icke kan annat än instämma, nemi. att ett Stånds uttryck genom en afgifven s. k. gemensam tanke ofta är oändligen mycket mindre värdt än en enskild mans tanka inom Ståndet.
Jag anhåller derföre vördsamt om proposition, i • enlighet med Herr Tham® framställning. Herr Grefven och LandlMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets före; Svarande Utlåtanden. Ropades Nej. 13en 3° Sephmbtr e. rn. 479 1 anledning hvaraf lhrr, Grefven och LandtMarskalken hemställde, #m fiidderskapet och Adeln hehagade, med förkastande af Utskottets Utlåtanden, instämn.a u t i PresteStåndefs och BorgareStåndetS ofvjnberörde beslut, med tillägg , att de afskedstagande Embetsoch Tjensteoiännens Löner barde, såsom pensioner, å Allmänna Indragnings Staten uppföras. Bifölls. Herr Danckwardt'. Jag Ur fullkomligen ©fvertygad derom, att Borgareoch PresteStånden genom deras ifrågavarande beslut åsyftat att lönerne för dem, sorn på grund af sjuklig, het vid 65 års ålder erhålla afsked från innehafvande Embeten, skola å Allmänna Indragnings-Staten uppföras, ehuru sådant icke b-lifviti beslutet uttryckt; men jag underställer Ridderskapets och Adelns eget upplysta bedömande, om det ej är nödigt, att detta af Stånden bestämdt förklaras, och om icke Ridder» skåpet och Adeln för sådant ändamål behagade inbjuda dem, att biträda det tillägg till deras Beslut jag föreslagit, satnt Ridderskapet och Adeln äfven nu bifallit, emedan jag fruktar, att då ärendet blifver öfverlemnadt till ExpeditionsUtskotrets åtgärd, Utskottet ej kan uppsätta förslag till den underdåniga Skrifve!» sen i enlighet med Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut. Och blef Herr Danokwardts berörde heen - 48° Den 30 September e. m. ställan, uppå gjord proposition, af Ridderska* det oell Adeln bifallen. Företogs till pröfning
so,zl&amp;2tst~2i~ ?z: ' Men det sjmes, som vore det infödt med. flickor, att de gama vilja vara granna, htiru slrall en moder d&amp; förhiilla sig? Svii~~noc7e~~a: Biist är att vända denna åtrån till något godt, i så måtto att hon gärna må få vara så grann hon vill, allenast hon pryder sig med sådant, som hon s; i&amp;lf tillverkat, såsom det tillförene varit brulreligt i Holland, då föräldrarna icke gåf ' vo sina döttrar annat, än tjänliga hvardagsklader; men de fingo själfva. behalla all den grannl %t, som de hunno tillverka hela den tid, som de ~ ~ p p ~ a ~ t c! iiti föïäldrarnes hus. Detta lockar Gein både till flit, orntanka och stadighet. Den af clein iittalacle önslan, att flickskolor s l d l e finiias, up pre pi^ af flere ' författme. D e t var först] not slutet rtf &amp; I: - huiidraclet, som de första flickpensioneriia. upprättades i Stockliolm. blef dock fr811 Börjaii a t t uppöfia ta1.2~11- gerna, frmslztad.sliic1e, musik, shii g ocli da~1.s. Det mr ocl&amp;i, som vi ss; lo, cle båda fniari1.a~ mening, att ege11.tlige1-1. Naknr.ligtvis v a r detta den vaiiliga &amp; sikten, ty de ensbildit skofiolorim littfvs i alla tider varit sa, so111 ci8llman.heteii velat 1112 ' deiii .. I en bok af l: 767 nied titel.11, » Gai11.la sa11.11.ing ' i~r i 11.y d r ä k t B säges det ock: d. %Flickor fostre man upp, som stånd och värdighet anstår.
Män och qvinnor bära under natten endast ett »cingulum pudicitiæ», omkring 15 centimeter bredt, men äro för öfrigt fullständigt nakna. Om morgonen steg husmodern först upp och kokade något kött, som derpå framsattes uti sofrummet, innan dess invånare ännu klädt på sig. Dervid skar hon köttet uti ett tråg i skifvor, hvilka hon efter hand utdelade. Om morgonen sågo vi, huru tschuktscherna fånga och slagta sina renar. Tvenne karlar gå in uti renhjorden, och då de fått sigte på den ren, de vilja hafva, slunga de på ett afstånd af 9 till 10 meter on rännsnara om djurets horn. Detta kastar sig nu fram och tillbaka för att undkomma och släpar derunder den, som håller i snaran, med sig några ögonblick. Den andra karlen söker emellertid att närma sig renen, fattar djuret i hornen och kastar det till marken, hvarpå han dödar det genom ett knifstyng bakom bogen. Derefter öfverlemnas renen till qvinnorna, hvilka genom ett snitt på sidan om buken uttaga inelfvorna. Magsäckens innehåll tömmes, hvarpå denna användes till att förvara blodet. Slutligen afdrages skinnet. Ungefär kl. 10 f. m. anträdde vi hemfärden. Vid nattens inbrott sökte våra förare tak öfver hufvudet uti ett uselt tschuktsch-tält på Utschunutsch-sjöns strand. Detta var till en del nedgräfdt uti en af de små kullar, som här träffas längs stranden, och hvilka troligtvis äro lemningar af gamla onkilonboningar. De nuvarande invånarne, tvenne äldre karlar och en gammal qvinna, hade sin bostad inrättad på följande sätt. I midten af en ungefär 1 meter djup och 3½ till 4½ meter bred cylindrisk grop var en vertikal påle inslagen; mot denna påles öfre ända hvilade en mängd från gropens kant utgående, snedt stälda stänger, öfver hvilka hudar voro uppspända. Den för tschuktsck-tälten egendomliga inhägnaden eller sofrummet saknades icke heller här. Eljest bar hela boningen prägeln af fattigdom och osnygghet. Invånarnes näringsfång syntes vara fiske.
Lön äro dock de flestes Löner mindre betydliga och icke öfverstigande vederlikars inom andre styrelsegrenar, samt att Domprostarne icke på alla ställen hafva Lön i denna egenskap och i alla fall äro Pastorer inom Domkyrko - församlingarne, samt såsom sådane icke kunna Betäiikanden. derifrån skiljas, lieldst de, lika med andre Pastorer, till större delen lönas af fÖrsamlingarne sjelfve; Detta allt öfverlemnas vördsamligen till Riksens Höglofl. Ständers eget bepröfvande. Stockholm den 18 Julii i8a3. Antom den 2S Julii 1823. Yttrande, öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående tillåten Revision af Tullverkets med flere Räkenskaper, jemte åtskillige dermed gemenskap egande Motioner. Vkl Stats-Utskottets ofvannämnde Utlåtande, af den 20 sistlidne Maji, hafva inom HögvÖrdige Presteoch Vällofl. Borgare-Stånden åtskillige Anmärkningar blifvit gjorde, hvilka föranledt till Ärendets återremitterande från dessa bägge Riks-Stånd. Med förbigående af hvad en och annan Ledamot inom Högvördige Preste-Ståndet emot Stats-Utskottets behandling af Ärendet, anniärkningsvis yttrat, och hvilket, såsom egentligen innefattande individuella åsigter, r9^ Stat s-Ut skottets ar af elen art, att det, efter Utskottets omdöme, dess mindre något afseende förtjenar, sorn Utskottets åtgärd för öfrigt icke blifvit misskänd, får Utskottet, beträffande frågan, huruvida Riksens Ständer och deras Revisorer måga anses berättigade att granska StatsVerks-forvaltningen till alla dess delar, Passevolance-Cassans medel derunder äfven innebegripim, endast hänvisa till det. åberopade Utlåtandet, hvaruti Utskottet sökt utreda ämnet med den fullständighet, att något derom nu icke är att tillägga.
Ett slikt förfaringssätt vid saltning och beredning af berörda slags fisk, eller hvilken annan fisksort som helst, utöfvar tvifvelsutan lika menligt inflytande på fiskevattnet, som siilsaltning på enahanda sätt bedrifven, och Utskottet hemställer derföre, 6 Sammansatta Lagsamt Allm. Best.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 10 att Rikets Ständer måtte, i underdånig skrifvelse, hos Kongl. Mayl anhålla, att hvad i T och 40 §§ af nu gällande Fiskeri-stadga, är föreskri/vet angående sillsalterier, måtte utsträckas att gälla för saltning eller dylik beredning af all slags fisk. Såsom redan härofvari blifvit förmält, bestämmer 22 § Fiskeri-stadgan, att öfvereuskommelser i afseende å fisket vederbörande fiskevattensdelegare emellan skola pröfvas af Konungens Befallningshafvande, som eger att stadfästa desamma, derest han finner dem ändamålsenliga. Den magt, som sålunda blifvit berörda myndighet lemnad, att, äfven emot hvad samtlige delegarne besluta, vägra stadfästelse å en sådan öfverenskommelse, anser Riksdagsfullmägtigen Liss Lars Olsson från Stora Kopparbergs län vara alltför stor och föreslår derföre, »att, derest öfverenskommelsen blifvit fattad med en majoritet af minst tvåtredjedelar utaf de röstandes antal, Konungens Befallningshafvande skulle vara pligtig att stadfästa densamma, eller ock att denna fråga, såsom af rent ekonomisk natur, helt och hållet måtte öfverflyttas på Landstingen.»
Ank, till Exp, Utsk, den II Jan. kl, 1 e, ra. Kongl. nådiga Skrif velse till Rikets S änder, angående bestämmande af ersättning till de personer, som i behörig ordning förordnas att, i egenskap af krono ombud, varu närvarande vid bevillningv-.s tamp!ingen af spelkort / gifven Stockholms Slott den y December *8 fy. Till Kongl. Maj:t har Dess befallninghafvande i Blekinge län, med tillstyrkande af nådigt bifall, insändt en utaf magazinsförvaltaren G. Röding gjord underdånig ansökning, alt, i anseende Lill det bt svär och den tidspillan, som varit förenade med det af sökanden under sjutton års tid innehafda uppdrag alt öfvervara den inför magistraten i Carlshamn verkställda bevillnings-stämpling af spelkort, ersättning, beräknad efter 2 runstycken för hvarje afslämplad kortlek, måtte varda honom tillagd.
Vid inrättningen, öfver hvars ekonomiska förvaltning arbetshusets syssloman har närmaste inseendet, äro anställde en lärare och föreståndare, en i skrädderi och en i skomakeri kunnig person, jemte nödig betjening; Och uppgick inrättningens utgiftssumma för år 4855 lill 7,748 B:dr 16 sk. 2 rst., som, fördelad på barnens medeltal 63, visar en kostnad af 122 B:dr 47 sk. 6 rst. för hvarje barn. Under loppet af nästlidne år hafva Stadsnämndens delegerade för barnavård beredt understöd och omvårdnad för icke mindre än 469 barn, af hvilka intagits å barnhuset emot den ofvan bestämda afgiften 120 R:dr 62. utackorderade å landsbygden genom barnhusets åtgärd 9. remitterats till intagning å uppfostrings-inrättningen 13. erhållit understöd af fattigvården inom de särskilda församlingarne 385. Sedan erfarenheten nogsamt ådagalagt angelägenheten deraf, att församlingarnes försörjningshjon blefve, i mån af hvars och ens förmåga, på lämpligt sätt med. arbete sysselsatte och derigenom från kringstrykande och bettlande förhindrade, men de lili försörjningshus begagnade lokaler funnits nästan utan undantag vara af den beskaffenhet, att hjonen hvarken kunde der hållas instängde eller sysselsatte med arbete; samt det, i följd häraf, ansetts nödigt att, för detta ändamål, bereda tvänne nya 54 inrättningar i förening med arbetshus, den ena å Söderoch den andra å Norrmalm; sa har dels*vid allmänna arbetshuset blifvit uppförd en byggnad lör emottagande och vårdande af de båda södra, eller Maria Magdalena och Catharina församlingars försörjningshjon, till ett antal af 60 från den förra och 90
» Kan någonting jämföras med våra härliga nordiska vintrar », hade han sagt, då han hackande tänderna af köld och med en hvit prick på hvardera örat samt ömkylda händer och fötter kom in förra vintern en dag, då det var några och tjugu graders kyla. Nu var det dock sommar, och han stod där i sin nya såtlgrå, åtsittande sportdräkt, som klädde honom så väl, färdig att företaga en fjorton dagars färd på sin nya bicycel. Visst var den orimligt dyr förstås, men för ett så- dant mästerverk var det ändå ett rampris. Grosshandlaren var dyster och fåordig. Han var ordförande i fattigvården i sitt distrikt, och just i dag hade de haft sammanträde. Många dystra och sorgliga saker hade afhandlats, många djupt skakande bilder från eländets boningar hade upprullats, och den nästan öfverdådiga lyxen omkring honom berörde honom pinsamt med sin bjärta kontrast. «Ja, de här dagarne, när fattigvården har sammanträden, äro då de värsta dagar, som finnas », tänkte fröken Amanda. » Jag för min del tycker då verkligen, att när vi göra så mycket för de fattiga på alla möjliga basarer och välgörenhetssällskap kunde vi väl slippa se sura miner för deras skull åtminstone. Och alla trasiga ungar som tigga af mig ger jag en slant, det vet jag då, om jag har vexladt. Hur skall jag nu kunna komma fram med trädgårdsdräkten. Klockan är nära elt, Cecile väntar bestämdt på mig hos Hellbacker, i dag får jag lof att bjuda förstås. Asch — det där får mamma styra med, jag blir riktigt nervös, när pappa ser ut så där. » » Jo, det här är trefligt », tänkte kungl. sektern, » bicyceln är inte till hälften betaldt och nya revolvern sen och cigarrerna och allt. Jag ger sjutton alla gubbar och käringar och symamseller och trasiga ungar och patrask. Mamma får skaffa mig pengar, pengar måste jag ha ', mycket pengar » » Nej jag måste gå mamma », hviskade fröken Amanda.
De sutto midt emot hvarandra och talade, talade oupphörligt, berusande sig i denna väldiga, outsinliga ström af ord, som är alla slavers speciella egendomlighet. Midt upp i detta exalterade svärmeri, som kom Sonja att glömma disharmonierna i sitt verkliga lif, träffades hon af ett förkrossande olycksslag. Hennes man hade icke öfverlefvat upptäckten om att han låtit locka sig af ett skändligt bedrägeri och ruinerat sin familj. Denne så högt begåfvade vetenskapsman, så flärdlösa och enkla människa, som ej hade behof af någon af de njutningar, som penningen kan skänka, hade fallit offer för en penningesvindel, som egentligen var alldeles stridande mot hela hans karakter och lifstendens. Underrättelsen härom kastade Sonja på sjukbädden. Hon låg länge i en häftig nervfeber och kom upp därifrån bruten, med en känsla af något ohjälpligt, som skurit ett streck öfver hennes lif. Själfförebråelsen för att hon lämnat mannen, i stället för att stanna kvar och söka stödja honom, oaktadt det skulle varit att döma sig själf till en nästan outhärdlig kamp, marterade henne nu med det oåterkalleligas hela bitterhet. Och i och med denna sjukdom och denna själskamp hade äfven hennes yttre förlorat sin friskhet. Hon hade plötsligt blifvit flera år äldre, hennes hy hade mistat sin klarhet, och ett skarpt grubblar-veck hade lagt sig mellan ögonbrynen, hvilket sedan aldrig försvann. Den första kallelsen från Sverige. Redan under Sonjas vistelse i Petersburg 1876 hade hon gjort en bekantskap, som skulle blifva af ett afgörande inflytande på hennes framtida lif. Professor Mittag-Leffler, liksom hon elev af Weierstrass, af hvilken han hört så mycket talas om Sonjas utomordentliga begåfning att han lifligt önskade att lära känna henne, hade då gjort henne ett besök. Men denna gång hade ingen förkänsla sagt Sonja af hvilken betydelse denna nya bekantskap skulle blifva för henne. Hon kände sig blott tämligen ohågad att mottaga den anmälda visiten, emedan hon vid denna tid alldeles skjutit åt sidan alla vetenskapliga studier och icke ens längre underhöll brefväxling med sin gamla lärare.
Stadgandet om att bryta dom åter och att återställa laga tid, som försuten är, flyttades med 1949 års grundlagsändring från § 18 till § 19. Författningssamling 1800 Låssa kyrkas arkiv Svensk Författningssamling 1819 Låssa kyrkas arkiv Kungörelse angående den capitations avgift (koppskatt, viss personlig beskattning på var och en inom ett land) till Riddarhuskassan, som Ridderskapet och Adeln vid riksdagen år 1815 sig åtagit. Stockholm den 23 januari 1819. I skrivelse av den 28 november 1818 har ridddarhus direktionen anmält, att den capitationsavgift på 24 skilling om året för att bestrida riddarhusets reparation, erläggs av varje mantalsskriven adlig mansperson under tiden 1817 - 1821.Vi förordnar att debitering och uppbörd besörjes av kronans tjänstemän. Stockholm den 23 januari 1819 CARL JOHAN Kungörelse angående tillstånd för nuvarande kattunstryckeri gesäller, att sysselsätta sig med tryckning av alla sorter tyger samt tillverkning av vävnader. Stockholm den 25 januari 1819. Den 16 december har Kongl Maj: t förklarat, att det är tillåtet för kattunstryckeri gesäller att utan burskap eller ansökan för sig och de sina sysselsätta sig med tryckning på alla slags tyger och tillverkning av vävnader av vad sort som helst. Stockholm den 25 januari 1819 A N EDELCRANTZ Cirkulärbrev till samtliga befallningshavande angående grunderna för markegångsprisets bestämmande å bröd för tågande trupper och fångars forsling. Stockholm den 1 februari 1819. Efter anmärkningar mot 1817 års markegångstaxor i flera län, har följande förordning för hur grunderna för markegångspriset skall beräknas på bröd till tågande trupper och fångar. Att först utröna hur mycket sammalet mjöl efter årsväxtens olika beskaffenhet och med avdrag för kvarntull och avdamning som erhålls av en tunna råg. Sedan uträknas priset per lispund efter markegångspriset på en tunna råg. Ett lispund mjöl anses ge 24 marker mjukt bröd och 8 skillingar läggs till i bakningskostnad.
KERSTIN (kort). Ja. Hvem ä' den af? Det vet jag inte. FRU BERG. KERSTIN. FRU BERG. KERSTIN. FRU BERG. KERSTIN (vrider på sig). FRU BERG (småler; paus). KERSTIN. Hvad handlar den om? En flicka. Jaså. Och en grefve? Baron. Jag tror, du blef stött på mig nyss? Jag! Hvarför skulle jag bli stött? FRU BERG. litet vatten i glaset. För att din pappa tyckte, du hade slagit för KERSTIN. Men det ä' jag inte. Tant tror visst, att jag ä' mycket barnslig. FRU BERG. riktigt liten stygg unge, där du sitter och hänger läpp. Fy, så'na fula rynkor i pannan! Jo, vet du, nu åtminstone ser du ut som en ­ 21 ­ KERSTIN. Äh...! såg söt ut, men nu skulle han se dig! se upp). Det var någon här om dagen, som tyckte, du KERSTIN (efter en paus, utan att FRU BERG. Hvem var det? förvånad öfver förändringen. Han tyckte, du var ful som barn och var KERSTIN. FRU BERG. säger, att jag skulle ha varit det. Kan inte som barn? Tyckte han jag var ful som barn? Ja, de tant säga hvem det var! Någon, som kände mig FRU BERG. synålen». Han brukade kalla dig för »den lilla rödögda KERSTIN. för oförskämdt! »Den lilla rödögda synålen!» Nej, det var FRU BERG. tiden och hade sådana stora, förundrade, rödkantade ögon. KERSTIN. Du var också förskräckligt spinkig den där när jag var ute på landet hos tant och helsade på tillsammans med moster. Den där tiden! Jaså, då vet jag. Det var ­ 22 ­ FRU BERG. Nå, hvem var det då? Det vet jag nog. Vet du? KERSTIN. FRU BERG. KERSTIN. FRU BERG. Herr Sundin, förstås. var flera herrar ute hos oss än han. KERSTIN.
Stuteri, Flyinge » 153-154. — Ottenby 151—153. — Strömsholms » 155-157, 283—284. — Öfver styrelsens räkenskaper » 150—151. Sturelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader räkenskaper » 103-105. — öfver ekplanteringarne räkenskaper » 34—35. —■ öfver fängelser och arbetsinrättningar (Fångvårds-styrelsens) räkenskaper » 135—150. Bilagorna litt. R. och S. vid » 138, 139. Styrelsens offer stuterierna räkenskaper » 150—151. Stämplade papper s~uppbörd en » 21-23. Summarisk redovisning öfver anslaget till Nationalmusei-byggnaden » 263-264. Sundhets-kollegii räkenskaper » 47—50. Svartsjö lustslotts dito » 183—184. Svenska akademiens dito » 191. Svenska språket, anslag till ordbok öfver » 191. Säkerhetshandlingar, Kongl. Räntekammarens » 19. — Postverkets » 43 Södra stambanan från Falköping » 115—116, 131—132. — från Malmö » 114—115, 120—122. 128—131. Bilagorna litt. D. och E. vid « 120. Tabellkommissionen, Statistiska » 171—172. Taxa för jernvägstrafiken, Bil. litt. C. vid » 119. — för telegrafering å jernvägarne Teknologiska institutet » 170—171. ' Utlåtandena. Testamentsfonden, Filéenska » i 5. — Langska, bilagan litt. P. vid » 98. — JVorénska » 14. — Rönnowska » 198. Theaterns, Kongl., räkenskaper » 179—182. — arbetares sjukoell begrafnings-kassa Tiden för nästa stats-revision » 271.
Föreslagne grunder för Liqviderandet af Undsätt nings-Spannrnål; 2. Förbud för Magasins-Direktionen, att införskrifva Utländsk Spannmål; Ifrån Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, angående 1. Förbud emot införandet af Utländskt spunnit Bomullsgarn; . 2. Atskillige väckte frågor, rörande Markegångs-sättningen; 3. Boskrps-afvelns förbättrande i Blekinge; 4. En fri Tackjerns-bandel: 3. Gjordt yrkande att Förläningsoch Uönings-Hemmanen i Halland må tilläggas samma förmåner sorn Krono-Kemman i allmänhet, eller att få lösas till Skatte; 6. Väckt frikda arn Krono-Uj?pbördens ö£- 164 Prot. Utdr. d. 2 Mars 18x8.’ verlemnande till Kyrko-Rådet i hvarje För. samling: y 7. Yrkad jemkning i transportskyldigheten af Tiondeoch Afrads-Spannmål: 8. En jemnare fördelning af Väghållningsskyldigheten vid och Omkring Norbergs grufvor; Hvarförutan Ståndet ock lät bero vid Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Yttrande i anledning af Prosten Fornanders Memorial örn undersökning efter StenkoJ på Oland. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets Betänkande, angående aflöning för Riks-Ståndens och Utskottens Sekreterare, Canzlier och VaktRetj ening. S. D. I anseende till förekomne anmärkningar återremitterades Stats-Utskottets Betänkanden angående: 1. Medels anslående i och för Isländska Handskrifters öfversättande; och 2. Sökt Låne-rättighet i Manufaktur-Diskonten för skeppshvarfs egare; Äfvensom Eag» samt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottens gemensamma Utlåtande, om allmänna vägarnes underhållande vintertiden i afseende på Inrättningen af Plog lag. Frän Vdllojl. Borgare~Sldndet. o S. D.