Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Generalordres af den 3o förutgångne Oct., 8g beridne cavallerister och 77 soldater, under nödigt befäl, blifvit commenderade till tullbevakningen inom länet, Landshöfdingen ansett sig pligtig att förordna om fri inqvartering å anviste stationer, anhöll, att då en betydlig styrka af ordinarie tullbevakningen vore förlagd i Ystad, och Kongl. Maj:t, genom Nådigt bref den 22 Dec. i832, stadgat, att kuslbevakningspersonalen skulle förses med qvarter, dock emot ersättning, efter öfverenskommelse med värdarne, nådig föreskrift måtte varda meddelad, huruvida, för nämnde manskap, ej mindre under framoch återmarschen, än på y) Tit. Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim, Hård och Grip. /-) Tit. Rosenblad, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim, Hård, Gyllenhaal och Grip. s) Tit. Rosenblad, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Hård, Gyllenhaal och Grip. t) Tit. Rosenblad, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim, Hård och Grip. Bilagor till Constilutions-Utskotlets MemorialIV.-o 13. 17 på stället, borde beviljas inqvarleriugsersättning till utgående i båda falien af tullmedlen.
Alla kvionor inom landet, som äga ekonomiska intressen att bevaka, torde taga i öfvervägande, huruvida deras fördel och säkerhet icke bjuda att för desamma hellre anlita en dylik allmän institution än enskilda, och vi ha a n s e t t det som en plikt att för dem en gång framhålla denna viktiga sak. Ur notisboken. DEN SVENSKA KRONIIRINSESSAN kommer att vistas i Karlsruhe till denna månads utgång, hvarefter hon afreser till södra Italien. Hur länge vistel sen där kommer att räcka, är ännu ej bestämdt. Hvad kronprinsessans hälsotillstånd beträffar bar vid konsultationen konstaterats en obetydlig ökning af katarren, hvilket dock helt och hållet beror på vä- derleken. * H Ö G A GÄSTER. Det danska kronprinsparet, prinsessan Louise samt prins Christian och prins Hans af Glucksburg vistas för närvarande på besök vid hofvet i Stockholm. Inom den högre societeten förberedas flere lysande fester med anledning häraf. 1893 i hemmet, som synes mig alltid härska, där ej någon dotter finnes, » sade han. » Men i dag är jag ganska glad åt att ej äga döttrar, då jag hör, att en dotter icke skall hafva sin verksamhet inom hemmet, utan nödvändigt » ägna » sig åt någon yttre verksamhet och tagabrödet ur munnen på fattiga medsystrar, de som icke äga något hem, där de kunna sprida glädje eller vara till nytta. » » Men jag förstår er icke, » utbrast Julias mamma, «ni, som alltid stått på vår sida, som arbetat både för gift kvinnas eganderätt och för kvinnans rätt att studera, att försörja sig och allt möjligt! Och nu vill ni förvisa oss till köket och barnkammaren igen! » » Visst icke, mina nådiga damer! Jag vill blott, att I icke skolen öfvergifva den där föraktade barnkammaren och köksspiseln.
Majit och Kronan, som staden Götheborg af ifrågavarande tomtutbyte hemta ömsesidig fördel, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att dertill lemna bifall. Ank. till Exp. Utsk. d. 15 Jan. 1851 kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition, angående eftergift af ett Kronan tillfället dana-arf efter aflidne Postmästaren A. Wallvik. (I. A.) Sedan hos Kongl. Maj:t Fattigvårds-styrelsen i köpingen Trelleborg underdånigst anhållit, att, sorn Postmästaren derstädes Adolf Wallvik i December månad 1847 utan kände arfvingar med döden afgått, samt, efter i behörig ordning utfärdad kallelse, icke heller några arfvingar sig anmält, vid hvilket förhållande Wallviks behållna qvarlåtenskap kom me att såsom dana-arf tillfalla Kongl. Maj:t och Kronan, berörde behållning, utgörande, enligt verkställd utredning, en summa af 143 rdr 25 sk. 6 rst banko, måtte, med afseende å den betydliga fattigförsörjning, hvarmed Trelleborgs samhälle vore betungadt, och i följd hvaraf dess medlemmar sett sig nödsakade att, för beredande af erforderligt utrymme, uppföra ett nytt fattighus, varda anslagen till bidrag vid uppförande af berörde fattighus eller till de fattiges försörjning derstädes; så har Kongl. Maj:t, efter att häröfver hafva inhemtat Dess befallningshafvandes i Malmöhus län underdåniga utlåtande, vid betraktande af de omständigheter, som rörande köpingen Trelleborgs fattigvård blifvit i underdånighet upplysta, uti en till Rikets Ständer aflåten och från samtlige Riks-ståuden till Utskottet remitterad nådig proposition, behagat föreslå, att Kronans rätt till omförmälde dana-arf måtte på nämnde köping, till förmån för dess fattigvård, öfverlåtas.
Åhnej, vet ni man kommer längst här i världen SAIMA. Just min mening! Jag är utilist. DIREKTÖR BRUHN. inte i vissa fall. Så-å? Det skulle jag knappast tro åtminstone SAIMA. Hvilka då? 15 DIREKTÖR BRUHN. Era omöjliga åsikter om äktenskapet? SAIMA. Aj aj rör aldrig vid dem! Det är min religion. DIREKTÖR BRUHN (skämtsamt). Är ni inte kristen? SAIMA. Jo naturligtvis liksom ni. DIREKTÖR BRUHN (nonchalant). Jag? Hur vet ni det? SAIMA. personliga sympatier för kristendomen. Ni är döpt, konfirmerad och vigd. Ni har dessutom DIREKTÖR BRUHN. Hur i all världen kan ni veta det? SAIMA. kärlekens religion. Åh, jag gissar bara. (En smula spetsigt.) Det är j u DIREKTÖR BRUHN. Hör nu hvad menar ni egentligen med det? SAIMA (oskyldigt). Jag? Ingenting. DIREKTÖR BRUHN. Det var litet, det. Vet ni hvad jag tror? Nej, låt oss inte tala om trossaker. DIREKTÖR BRUHN. Jo, jag tror att ni är elak. sorlet.) (Samtalet fortsättes lifligt, men replikerna drunkna i SÖRLING assiett. Han öfverlämnar den med en bugning ät fru Bruhn). FRU BRUHN (med en apelsin på en (lifligt). tack... åh, jag är så glad! Sådan präktig frukt! Ni förstår att välja, ni! Tack, SÖRLING. Det är litet som gläder er. FRU BRUHN hos Saima och direktören). Ja-a. SÖRLING (med uppmärksamheten (melankoliskt). Ni är lycklig, ni. FRU BRUHN med febril uppsluppenhet). (spritter till; därefter själfsvåldigt med apelsinen). Tycker ni inte det ? SÖRLING Lycklig? Javisst, det har jag ju alla skäl till. (Bollar (svärmiskt). Jo, men er man är lyckligare. FRU BRUHN till mannen). (rycker till; ser bort (sakta).
Att, såsom 3q § af 1825 års Förordning emot oloflig införsel eller utförsel ian Den 12 December f. m. af varor innehåller, alldeles fritaga boningsrum och salubodar från undersökning efter ololligen infördt gods, så framt ej undersökningsmannen kan leda i bevis, att godset i huset inkommit inom de beslagsförröttningen nästföregående 48 timmar, är ett stadgande, sorn tillintetgör all möjlighet af visitation, och lemnar lurendrejaren samt tullförsnillare!! öppen rätt, att utan all risque Utprångla sine varor, Och så länge injievånarne vid Rikets Skärgårdar, Kuster och Gränseorter icke hafva rätt att sjelfve göra beslag å förbudne eller tullförsnillade varor, sorn derstädes anträffas, ligger det i sjelfva sakens natur, att åtminstone en stor del ibland desse innevånare, hädanefter såsom hittills, mera skola befordra lurendrejerier och tullförsnillningar, äu bidraga till deras upptäckande. Slutligen anhåller jag vördsamt, att detta Memorial måtte communiceras de respective MedStånden och till vederbörande Utskotts behandling remitteras, under önskan att Rikets Högloft. Ständer måtte, vid tankan på egne och Medbröders afkomliugars öde, fästa nödig uppmärksamhet på angelägenheten, att genom Fabrikernas och Slöjdernas skyddande bereda en möjlighet för tidens uppväxande Ungdom att, i mån af stigande hyfsning och utveckling, kunna använda sina krafter och kunskaper på industrigrenar, gagneliga både för Staten Den 12 December f. m. och dem sjelfva, och så mycket behöfligare, som icke alla kunna vänta sin utkomst af Embeten och Tjenster, utan en stor mängd mäste, för att undgå brist oell nöd, söka sig andra näringsfång. Eades på bordet. Herr Hjerta Gustaf: Jag har redan förut tillkännagifva, det jag ämnade framställa Förslag till LåneReglemente för RiksgäldsContoiret, och jag anhåller nu, att få uppläsa ett af mig utarbetadt Förslag dertill. Härefter uppläste Herr Hjerta följande: Förslagtill
För de ghfvor, hvilka lämnats till de olika afdelningarne inom förbundet och som ej inghtt i don allmänna kassan, redovisas i dessa afdelningars särskilcla berättelser. Af egna medel har förbiwdet utlämnat fran frz.6 S. Wzitlocks stipendiefond till förra Arets stipendiat fröken Wilhelmina Olsson, som fullföljer sina studier i Lund, kr. Under det ghngna &amp; ret ha, i 6fverensstammelse med p&amp; Utlämnande allmänt möte fattadt beslut, till 4 personer utlämnats så,som af lan. förlagslån tillsammans 900 kronor; och hela det belopp, som vid &amp; rets slut var utestaende i sadana l %n, uppgick till 4,660 kronor, fördeladt på, 13 personer. Under hänvisning till den af kassaförvaltaren meddelade redogörelsen för förbundets affärsställning, se bil. V, torde har sarskildt böra framhallas följande: Förbundets fonder hafva uppkommit dels shlunda att, i Fonderöfverensstämmelse med stadgarne, inträdesafgifter - frå,n och med 1890 endast hälften deraf - och ständiga 1edamöt.ers afgifter fonderats, dels genom tillkomsten af fru S. Whitlocks stipendiefond. Dessa fonders sammanlagda belopp eller med andra ord beloppet af förbnndets kapitel utgör kr. 2 a vid utghngen af 1891). Stipendiefonderna och sjukkassans fonder bokföras särskildt och redogörelse för desamma följer. Bil. I. Andersson, Hilding, fru, Vexiö. Rergstedt, Amanda; fröken, Syköping. Uroberg, M., fru, Filipstad. Briindell, Karin, fröken, Sundsvdl. Burman, Hulda, fröken, Lule;. Danielsson, Annn, fröken, Kristinehamn. cle Laval, Ebba, fröken, Söderhamn. Edström, Maria., fru, Sundsvall. Ekevall, Selma, fru, Skellefteb. Fischer, Lotten, fru, Xkeberg, Lidköping. Fischerström, Anna, fröken, Karlskrona. Florbn, dndriette, fru, Xariestacl. Grape, Augusta, fru, Crne,S .. Göransson, Sophie, fröken, Landskrona.
Att en sådan skiljaktighet emellan fastställda stater och raken - 340 — skaperna företedde en oegentlighet och skulle föranleda ofta upprepade anmärkningar, lärer icke vara tvifvelaktigt; och Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som anser hinder emot den ifrågaställda förändringens genomförande i öfrigt icke möta eller böra ega rum, sedan skyldigheten att leverera tiondespanmålen in natura numera upphört, finner dock af förenämnde skäl påkalladt, att erforderliga föreskrifter derförinnan i nåder varda meddelade, hvarigenom oraförmälde oegentlighet och anledning till anmärkningar undanrödjas. Med djupaste undergifvenhet, trohet och nit framhärdar, Stormäkiigste, A11 ernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte: Sde H\RÉ Fahlun, i Lands-kontoret den 28 December 1864. B N. Holmberg. Rond. Maj is BefälIningshafvandes i Westmanlands län underdåniga utlåtande, i anledning af de anmärkningar, Rikets Ständers Revisorer framställt vid granskning af länets ländtränteri-redogörelse. Underdånigste Memorial. Till underdånigste åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts den 21 sistlidne Oktober mig gifna nådiga befallning, får jag i underdånighet meddela följande utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers den 14 i samma månad afgifna, härvid återgående berättelse, i hvad den angår Westmanlands läns ländtränteri-redogörelse. Efter i Lands-kontoret och dess arkiv anställd undersökning, rörande nedannämnde, under en längre följd af år balanserade poster, har befunnits: l:o rörande sammanskottsmedlen till fattige Dalallraogen, 13 R:dr (18 öre, hafva sådane medel nnder titel: Sammanskott för tiggande Dalallmogen uppkommit redan år 1772 och, enligt dét årets ränteriräkning, influtit och debiterat? till belopp, efter den tidens - 341 — myntsort, af 3,441 daler 20 öre 4 penningar.
Jemte det Utskottet bör fästa uppmärksamheten derå, att af ofvannämnde tjenstemän kapell-predikanterne inom Fryksände och Gunnarskogs socknar redan blifvit af Utskottet uti 8:de punkten af detta Utlåtande föreslagne till erhållande af löneförhöjning, får Utskottet, beträffande de öfrige, anföra, att då, med undantag endast för Konsistoriiamanuenserne, hvilka ej hafva annan aflöning än den anslagna lönen, 180 R;dr B:ko, utom möjligen någon särskild ersättning af Konsistorie-nolarierne, all utredning saknas, angående de inkomster ifrågavarande tjenstemän åtnjuta utöfver de från Stats-verket utgående beloppen, och då följaktligen, äfven om det skulle kunna ifrågakomma att af statsmedlen bereda församlingarnes tjenstemän tilläfventyrs erforderlig löne-förbättring, en skyldighet, som måste anses i allmänhet åligga församlingarne sjelfve, Utskottet icke är i tillfälle att bedöma, i hvilken mån en sådan förmån bör dem tillerkännas, Utskottet fun nit sig icke kunna understödja motionen, så vidt den afser andra tjenstemän, än Konsislorie-amanuenserne. Men då, hvad desse angår, ostridigt är, att göromålen vid Konsistoriernas Expeditioner i sednare tider betydligt ökats och Amanuensernes biträde i följd deraf måst mera anlitas, samt billigheten jemväl fordrar, att dessa tjenstemän, i anseende till den ökade lefnadskostnaden, få, lika med andra tjenstemän, någon förhöjning i deras nu innehafvande knappa löner, har Utskottet funnit sig böra i så måtto tillstyrka bifall lill den väckta motionen, att de föiKonsistorie-amanuenserne i Rikets 12 Stift nu utgående löner af 180 R:dr B:ko, eller 270 R:dr Riksmynt hvardera, må böjas till 400 R:dr sistnämnde mynt, och Clereci-stalens anslag för sådant ändamål ökas med 1,560 R:dr Riksmynt. 16:o. Genom remiss från Preste-ståndet är till
Revisorerne ansett böra förändras till öfverensstämmelse med hvad i afseende på andra fyroch båk-medel eger rum. Då, enligt hvad Utskottet inhemtat, Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref af d en i3 Mars 1846, förordnat, att inkomsterne af Landsorts fyrbåk skola, likasom öfriga lotsoch båk-medel, från och med år 1847, ingå till statsverket, samt derifrån af Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena reqvireras, lärer Revisorernes, i detta hänseende gjorda, anmärkning få förfalla. 6 \Stat<s-utxktiltel\ Ullålande, N:o 30. § 6. (Rev. Ber. pag. 6p. Förkl. pag. 3.38.) I afseende på det å Tullverkets stat upptagna belopp af 6,octo r:dr till hemliga utgifter, hafva Revisorerue anfört, alt enär det syntes Revisorerne vara med vårt statsskick oförenligt, att statens medel öfverlåtes utan all kontroll åt embetsoell tjenstemäns fria disposition, ansåge Revisorerne sig höra å denna oformlighet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, samt tillstyrka, att, till vinnande af trygghet derom, det ofvanberörde anslag bl ef ve ti il de dermed afsedda ändamål behörigen användt, Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att General Tull-direktören, hvilken ensam beslöts om utbetalningar af ifrågavarande medel, i nåder anbefalldes, att, efter hvarje års slut, till Chefen för Fina ns-Depai lemen tet aflemna räkning öfver de under året å dessa medel gjorda anordningar, utan att likväl desamma i vidsträcktare nion beto,ges sin hemliga natur. Som Kongl. Majit, genom nådigt bref till General-Tullstyrelsen den 26 Februari 1846, deraf Utskottet tagit kännedom, redan bifallit hvad Revisorerne sålunda hemställt, får Utskottet endast förhållandet hos Rikets Ständer anmäla. Kongl. Krigs-Kollegu År Villen-Afdelning* § 7- (Rev.
Just denna söndag skulle han hålla sin profpredikan, och det var på den och dess följder kapten Lauritz häntydt, då han låtsade tro att Konkordia så tidigt varit ute på morgonen för att hinna från Byborg, der hon tillbragt föregående dagen hos Juanna, hem till Berffendalen i tid. Men hvad brydde sig Konkordia om den blygsamme unge presten med hans täcka sommaridyll om hvita lam och gröna ängar eller vinteridyllen, hvilken hon lika noga kände, med den städade kammaren, som den omtänksamma husmodern höll ljus och treflig, brasan på spisen och äpplena i askmörjan. Hon tänkte med vild makt på den stolte sjömannen, som, hånligt leende bugat sig så djupt och som dömde henne så grymt, så grymt, tio gånger svårare än hon förtjent. ”Vänta”, stammade hon med okuflig rörelse, och ännu en gång for den högklackade skon så hårdt mot hällen att de sofvande prinsessorna derinnanföre visst måtte ha rört på sig, ”vänta ... Konkordia låter ej förakta sig utan ...” Härpå försvann äfven hon utåt strandvägen, men icke på de stigar, der hon kunnat blottställa sig att möta Juanna. Den gamle och den unge ädlingen. Sotenäs härad utgör den nordligaste af de tre stora halföar, som med sydvestlig riktning utskjuta från Bohusläns mellersta kust. Sammanhängande i norr med Qville, Tunge och Stångenäs härader, omgifves Sotenäs i vester af den farliga Soten och i öster af den natursköna Åbyfjorden, som i forntiden kallades ”Berofjord” och från hvilken den egentliga Berffendalen framgår långs socknen inåt Svarteborg. Inom Tossene socken ligger vid Åbyfjorden det märkvärdiga donationsgodset säteriet Åby, och likt en riddarborg med sina dubbla borggårdar och vackra trädgårdsanläggningar20, reser det sig från en klippbrant vid fjorden, omgifvet på ena sidan af den mellan väldiga fjällväggar framsmygande hafsviken och på den andra af bördiga sädesfält, begränsade af skogbeväxta kullar.
Den urgamla indelningen i härader eller tingslag hänvisar alimänligen på en öfverensstämmelse i lokalförhållanden, seder och folklynne, hvilken ofta saknas i det yngre, hufvudsakligen genom kyrklig gemenskap sammanknutna, samhället socknen, men hvilken än mera brister i den vidsträcktare samhällsform, som fått namn af Län och som, der den icke till sitt område sammanfaller med det gamla landskapet, vanligen utgör en af politisktadministrativa och tillfälliga vilkor sammanförd, men ej genom olika ortförhållandens, hushållningsarts och folkkarakters naturliga gränsor bestämd samfundsbildning. Men ehuru således häradet bevisar sig vara en naturlig samhällsenhet, är dess sjelfständighet och fria förvaltningsrätt icke vorden erkänd af den närvarande lagstiftningen. För beredande och utförande af äfven de obetydligaste hushållningsmål inom ett härad äro föreskrifne vissa förmer och en viss uppsigt från statsmyndigheternas sida, hvilka verka tryckande pä samfundsandan och återhållande på samhällets ekonomiska utveckling. Ett för häradet allmänt ärende kan nemligen i de flesta fall icke formenligt upptagas och afgöras utan anmälan hos eller anmaning från vederbörande embetsmyndighet, som derför utlyser 16 120 sammanträde, till hvilket för hvarje mål särskilda ombud sändas från häradets särskilda socknar. Gemenligen ega hvarken ombuden eller socken-menigheterna om saken annan eller bättre kännedom, än den, vanligen ofullständiga, som är genom pålysningen gifven; och icke dessmindre meddelas ofta vid valet af ombud sådana bindande instruktioner, att dessas beslutanderätt inskränkes och den samstämmighet i beslut förhindras, som är vilkoret fölen god sakens utgång. I)e olägenheter af tidsutdrägt, kostnader, omogna beslut och ofta ändamålslöst arbete, som af dessa förhållanden måste uppstå, kunna ej förnekas. Behofvet af en organiserad kommunalstyrelse för dessa landtdistrikter, som benämnas härader eller tingslag, låter sig derföre erfaras åtminstone i de orter, der hos menigheten vaknat ett allmännare och mera varmt deltagande för samhällig! väl och ekonomisk förkofran. Landtdomarens ställning till häradet såsom ej blott en lagens tolk utan ock i viss man en hufvudman för häradets administration (
Fn auktions-täflan om utskänknings-rälten vid ett gästgifveri kan dessutom icke påtänkas, då ägaren af det hemman, hvarvid det är fristadt, icke kan förpligtas att der lemna inroparen lokal, och då, om det än vore möjligt, gästgifvaren i alla fall måste bibehållas vid sin rätt och pligt i öfrigt att herbergera och bespisa resande, hvilka således hos honom skulle åtnjuta allt, med undantag endast af de spirituösa drycker, som kunde begäras. Ej heller kan det bero af kommunal-myndigheternas beslut, huru vida gästgifvaren skall behålla eller förlora sin gamla, på författningar grundade rätt, utan afseende på huru vida han vill därvid bibehållas eller icke (§ 12). Att ägaren af gästgifveri kan förverka eller må afsäga sig bränvins-utskänkningen, är i enlighet med den grund-tanke, som Utskottet trott böra råda i hela denna lag-stiftning; och om denna tanke är riktig, så är äfven gifvet, att i sådant fall försvinner det vid stället fästade privilegium och bör, såsom sådant, icke kunna vidare dit återförvärfvas, hvaremot en blifvande gästgifvare på samma ställe kan vinna personlig, årlig utskänknings-rätt, så vida kommunal-myndigheterne och Konungens Befallningshafvande anse en sådan böra i den trakten finnas och gästgifvaren stadnar för högsta anbudet (§ 19). Utskottet har imedlertid ansett nödigt att lägga vigt därå, att den vid gästgifveri fästade särskilda rättigheten skall upsägas eller förverkas af gästgifveriets ägare sjelf, och att hon kan därmed åter förenas, i fall hon gått utan hans förvållande förlorad, såsom genom arrendators eller målsmans förvållande (§ 19).
Se Laga Skifte. angående anställande af undersökning för att utröna hvilka af de jord lotter, som för närvarande häfdas under kyrkoherdeboställen på Gotland, rätteligen tillhöra kyrkorna. Motion N:o 481. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 57. om förbud för landshöfdingeoch militärbefälhafvare-befaltningarnes på Gotland bestridande af en och samma person. Motion N:o 491. Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 58 och Mern. Grind, om tillägg i 15 § i Kongl, förordningen den 21 December 1857 rörande stängselskyldigheten, i fråga om rättighet att uppsätta grind öfver landsväg. Motion N:o 438. 28 Grind, om rättighet för kommunalstyrelse, antingen att bestämma eller sig yttra, hvarest sådan får uppföras å allmän väg. Motion N:o 187. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 44 och Utlåt. Gross, Robert Fredric, från Kalmar län, Motion N:o 107, om gårdfarihandelns förbjudande vid äfventyr af konfiskation utaf de lill salu utbjudna varorna. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 119. R. St. underdån. Skrifv. N:o 132. Motion N:o 108, att Riksbankens fond för belåning af fast egendom må ökas med en million R:dr årligen under nästa statsregleringsperiod samt att lån utlemnas till hälften af det vid 1862 års taxering åsätta fastighetsvärde, dock ej till högre belopp än 6,000 R:dr. Banko-Utsk. Betänk. N:o 35. Motion N:o 216, om förhöjning i det af Kongl. Maj:t vid innevarande Riksdag äskade statsanslag till anläggning af nya och omläggning af bac kiga eller eljest mindre goda vägar, företrädesvis inom de län, hvarest jernvägar icke komma till stånd, m. m. Stats-Utsk. Utlåt.
Dä Riksens Ständer ej welat samtycka till den af Stats-Berednlngen föreflagne befrielse för Magazins.Directionen ifrän erläggande af Bränwinsafgiften för Stockholm och Göthe, borg, hafwa Riksens Ständer dock, fiZr att icke betaga Magazins Directionen tillfälle att i möj. ligaste mätto minsta inrättningens tikäfrventyrS blifwande förluster, bewilljat, att, i fall af hwarje är gjorde och af Eder Majit i Räder pröswade Calculer skulle finnas att BränwinS. bränning och distillering för Magazir.s-inrätt. ningens räkning, icke utan förlust kan utöfwas, Directionen stall wara tillätet, att för det äret inställa desi tivwerkningar, dä emedlertid, till winnande af nägon ersättning för ofwannämde StäderS Bränwinsafgifter, som icke dcstomin. dre böra Stats Merkel godtgöra^, Bränneri, husen kunde med iakttagande af Redskapens be. 334 Den 18 October. höriga wärd, pä lämpelig korrt tid uthyras titl Magasin, hvarigenom, särdeles i Göthe, borg, en lcke obetydlig inkomst skulle kunna er, hällas. Dä Magasins.inrättningens behällne fond till största delen bestär i fordringar samt i lager af Bräuwin, Spannemäl och Prowlant, hwilka w-d nu warande ymnige tillgångar och läga pris, icke utan swärighet och förlust kunna föryttras och omsättas, hafwa Riksens Ständer, för att bereda Magazins.Direclionen en möjlighet att sträcka sin werksamhet tlll betydligare upphandling af Spannemäl, vä) derigenom sä wäl förekomma desi ivanpris wid särdeles god äring, som samla sörröd till behöswandes understöd i misiwäzllär, funnit stäk at bewilja Directionen 300,000