Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror, att en Magazinslnrättning aldrig bör vara annat, än en undsättningsanstalt; det är det enda ändamål, den kan uppfylla, men för att det skall vinnas , måste man söka att göra de tillgångar, som anslås, så tillräckiige, som möjligt är, och. sätta förvaltningen i tillfälle, att kunna uträtta det mesta möjliga gagn. I anledning deraf förnyar jag min anhållan, att propositionen måtta blifva, att creditivet öfverlemnas till Kongl. Majlis disposition, för att dermed bereda undsättning åt allmänheten. Herr Munck af Rosenskjold\ Det ä‘r ef - Ridd. 0. Ad. Prof, IX. B. And. Afd. a4 £tn 27 Octohtr J. m. ter min öfvertygelse’ mera öfverensstämmande med en sund tbeorie, och Rikets nytta, att alde.: les alsia creditivet , än att bestämdt uppköpa Spannmål till höga pris i svåra år. Man har åbeiopat andra mera sydliga Länder. De hafva bättre tillgång, och sällan missväxt. Den enda jämförelse, som kunde äga rum, vöre emelian Toscana och Skåne, oaktadt Hamnarne äfven där någon tid af året ej medgifva tillförsel. Norrige har aldrig tillräcklig Spannmål, och således är der ej någon anledning, att genom allmänna anr Btalter förvara något öfverskott. Vi hafva hört af Herr Hjerta, att det af Utskotten föreslagna creditiv skall användas till uppköp af Utländsk Spannmål, hvarigenom hvarken consumenter eller producenter vinna. Det är väl sannt, att i missväxtår en minskad consumtion kommer till hjelp att afböja bristen, men ej kari någon på alfvare säga, att den ensam kan göra det, ty då behöfdes ingen hjelp. Uppköp i de goda åren af productionens öfverskott inskränka ej så myckel den enskilta speculationen, sorn uppköp i onda år, så att äfven om man blott afser den en~ skilta speculationens intresse, fordras det, att creH ditivet användes till uppköp endast i bördiga år.
Sedan boksamlingarne vid de större elementarläroverken dels genom gåfvor och dels genom inköp icke obetydligt ökats och dessa boksamlingar börjat alltmera anlitas äfven af personer utom läroverken, hade, enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, de för bibUothekarie-befattning arne nu anvisade arfvoden befunnits i allmänhet alltför knappa i förhållande till den tid och möda, som dessa befattningar taga i anspråk, hvadan ock framställningar blifvit gjorda dels om ökande af de nuvarande arfvodena, dels om anvisande af sådana för läroverk, der arfvode för bibliothckets vårdande och tillhandahållande åt allmänheten hittills icke funnits att tillgå; — Och har i följd häraf, E. K. Majit begärt, att det i nu gällande Riks-stat upptagna belopp till arfvoden åt bibliothekarie)' vid de högre läroverken, 3,000 Ridr, måtte med 1,000 Ridr förhöjas; Och hafva Rikets Ständer till E. K. Majits förevarande nådiga framställning lemnat bifall. 35:o. Enär det visat sig att, för vikarie-arfvodenas bestridande under den sedan sistlidna riksdag förflutna tid, erfordrats vida större belopp än det för detta ändamål vid nämnda riksdag beviljade, och det numera ökade antalet af ordinarie lärarebeställningar naturligen påkallar större tillgångar än förut till bestridande af kostnaderna för fyllnadsarfvoden åt vikarier, har E. K. Majit funnit Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 81.
Desv.- oell Ekon.-Ut skot tets Betänkande, N:o l38. 7 sora obillighet, och härtill jemväl kommer att församlingarne och pastorerne på åtskilige ställen äro nöjde med det aflöningssält, som af ålder och i enlighet med gällande Författningar blifvit följdt, utan att önska sig något annat, finnér Utskottet sig allenast böra hänvisa till förenämnde Författningar af åren 1816, 18rp och i83o, om conventioners ingående såsom, efter Utskottets tanka, det enda satt hvarigenom det af motionären i detta afseende åsyftade ändamålet kan vinnas. Hvad åter angår sättet för uppbörden af Presterskapets löner, anser val Utskottet alt det nuvarande uppbördssättet är förenadt med olägenhet r, hvilka dock för det mesta träffa löntagaren, som jemväl derigenom får vidkännas förluster; men sjelfva de preestationer, hvarigenom Presterskapets aflöning utgöras; äro af egenskap att lätt framkalla tvister, för hvilkas afböjande med skäl bör tagas i beräkning dea rådande välvilja emellan själasörjaren och å-hörarne, hvars verkan skulle uteblifva om en tredje person skulle träda emellan vid liqviden, derföre man måste befara att olägenhelerne af dea föreslagna förändringen öfverväga de påräknade fÖFdelarne deraf, och Utskottet anser sig således böra tillstyrka, att motion ä-rernes framställningar i dessa delar måga förfalla. Vidkommande dernäst åtskiilige rno mnärers yrkande, dels att Kongl.
Sedan Utskottet, under yttrad åsigt, ej allenast, att bestämmandet af en mynt-enhet jör hela landet är ett Lagstiftnings-ämne, hvilket af båda Stals-magternes afgörande beror, utan ock, att Rikets Ständer, i fråga om ordnandet af myntenhetens fördubblingar och afdelningar, utöfva gemensamt med Konungen lagstiftande rätt, framlagt till Rikets Ständers pröfning grunderne till ett nytt myntsystem, i h^ars första punkt blifvit föreslaget: ”att Svenska myntets räkne-enhet fastställes till jemnt en fjerdedels Riksdaler Specie, i enlighet med det skrot och korn, som Mynt-Ordningen af år i83o bestämmerså hafva väl samtlige RiksStånden antagit den sålunda föreslagna räkne-enhet, men dels Högv. Preste-Ståndet, Vällofl. Borgare-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet gemensamt ansett, att Rikets Ständers yttrande, i fråga om ordnandet af Myntenhetens fördubblingar och afdelningar, må i önskningsväg till Kongl. Majit i underdånighet framställas, dels ock förstnämnde 2:neRiks-Stånd funnit, att bestämmandet af en myntenhet för hela Landet äfven är ett ämne, hvilket må såsom önskningsmål hos Kongl. Maj.t af Rikets Ständer i underdånighet anmälas; I afseende på hvilken fråga åter Utskottets åsigt blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet gillad; hvaremot Höglofl. Ridd. och Adeln alldeles underlåtit, att något yttrande häröfver meddela. Vid detta förhållande och då för expedierandet af Rikets Ständers Bihang till R. St. a Band. a.dra Häftet. 3 Banco-Utskottets Memorial JY.-o agv beslut erfordras, att med visshet känna, huruvida Rikets Ständer antingen gilla Utskottets af Hederv. Bonde-Ståndet antagne åsigt t att myntenhetens bestämmande beror af båda Stats-magternes afgörande, eller dela Högv.
Man drack icke allenast märg i benen, man insög äfven nytt lif i sinnet genom växlandet af glada, fridfulla tankar. Prostens skämt framkallade mången ny ros på Beat Sofis kind, då han för den nya gästen beskref, huru hon varit bestyrsam, medan hon väntade Alfred, så hette den lyckliga fästmannen. Sedan bordet var afdukadt och Beat Sofi således ledig, samt under det prosten tog sig en middagslur, gingo de unga arm i arm för att andas den friska vårluften. Gumman följde dem ut igenom farstugudörren och nickade åt dem ett fryntligt farväl, under det deras gestalter med elastiska steg försvunno i den höga furuskogen, som sträckte sig ned mot en liten insjö, på andra sidan omgifven af löfträn, hvilka dock ännu stodo bruna och bladlösa. "Aldrig finns ett par mera passande för hvarandra", hviskade modren och klara tårar perlade i hennes öga, vid tanken på den lycka, hon i framtiden såg omgifva dottren "utom min Lars och jag," tillade hon, och minnet af egen sällhet öfvergjöt den åldrigas drag med ungdomligt lif. Lång och ljuf var de ungas vandring. Många ord vexlades ej under vägen, och de behöfde ej heller tala. Foglarne, som lifvade skogen med jublande sånger, tycktes gifva språk åt deras känslor. Det uppspirande gräset, de späda sippornas doft, allt syntes dem vara bilder af deras unga hjertans förhoppningar. "Hvad de tänkte vet Freija och skalden det vet" och jag som älskar, jag vet det väl jag! Men jag skulle väl ej alltid blifva endast ett vittne till andras lycka. Tiden förflöt så, att jag åter borde fortsätta mina studier. Jag lemnade derföre mitt goda prostherrskap jemte mina tvenne elever, prostens yngsta söner, Lars och Henrik om hvilka jag icke förut nämnt det ringaste, emedan desse icke äro några framstående personer i min berättelse och begaf mig åter hem till mamma Segerman, för att hos henne rasta någon tid och derefter med förökad kassa anträda resan till akademien. Nionde Kapitlet. "Flicka! jag bjuder dig blygt de ungdomliga tonernes hyllning.
Bihanget lill RiksStåndens Protocoll, angående falsningen och häftningen af de exemplar deraf som i Stånden successive utdelas. X. B. 344» A. 410* .— till RiksStåndens Protocoll, angående hvad som deraf återstår att tryckas efter Riksdagens slut, LXVI. B. 354* A. 397. Biljetter till inträde i RiksSalen vid Riksdagens öppnande, lemnade till Ridderskapet och Adeln. I. 55. Biljetter lill RiksSalen och Kyrkan vid Riksdagens afsltitande och Riksdagspredikan, lemnade till Ridderskapet och Adeln. LXYI. 3o5. Billqvist, G., Handlande, angående dess ansökning om befrielse frun honom ådömd hränvinsbrännings-afgift. XLIII. Bjudning. Se Öfverste Kammarjunkare. Björstorps Hemman, angående Frih. Anckarsvärds anmärkningsanledning rörande dess kolförsäljning. XXXVII. B. 274. XXXIX. A. 97. Blomstedt, Johan Christian, yttrande. VII. 296. Bohus-Läns Skärgård, om uppmuntran för fiskare alt der nedsätta sig. Se Fiskare. Boij, Johan Fredrik, yttranden. II. 242. III. I 13 Boije, Carl Otto, yttrande. VII. 296. Boktryckarepräss, Cylindrisk, om anskaffande af en. XV. i5g. XVIII. R. 197. XXXI. 8 114 B. 66. XXXII. LXY. B. 333. Bomullstygs-tillverkare, om ersättning af Staten åt, för nedlagde kostnader. Se klädestillverkare. BondeStåndets Deputationer. Se Depulationer. — Ledamöter, att de utan betalning måtte erhålla 125 Exemplar af Ståndets tryckta protocoll för innevarande Riksdag. XLY. B. i34. XLVIII. A. 20 r. —• ProtocollsUtdrag. Se ProtocollsUtdrag.
Vid åtskilliga, om ej de flesta, mest berömda Tyska Protestantiska Universitet Stat s-Utskottets Betänkan elen. 659 ter är det ålagdt de af Staten lönade Lärarne, att till ledning för deras åhörare och en lättare uppfattning vid den mundtliga föredragningen af trycket utgifva så kallade dictater eller handböcker för föreläsningarne, hvilka skrifter vanligtvis uppställas i den form, att de kunna studeras för sig sjelfva och äfven med fördel begagnas af dea bildade Allmänheten. Saknaden af ett sådant stadgande anser jag vara en verklig brist i vår Universitetsförfatlning, och införandet af detta bruk vid vissa Läroskolar äfven hos oss skulle vara till stor nytta ej blott för den studerande ungdomen, utan äfven som en tjenlig anledning för de Akademiske Lärår ne att såsom-lärde, medelst skrifters lifgifvande på modersmålet, mera än hittills skett, arbeta för den fosterländska litteraturen och för allmänhetens bildning. Denna fordran synes ej vara obillig, då den Akademiska Läraren ej blott eger tjenstepligten som Tjensteman att hålla föreläsningar, utan äfven bör erkänna andra högre förbindelser såsom Lärd, sträckande sig utom den trånga kretsen af hans Auditorium. Saknaden af Lärofrihet anser jag vata en annan väsendtlig brist i Svenska Universitetförfattningen, dermed förstår, (töo S tats-Utskottet s Betänkanden. jag: att utom de på Stat aflönade Akademiske Lärare, endast de af Professorerne kallade Docenter ega rättighet att efter publikt anslag hålla föreläsningar, enskilde eller offentliga i någon vetenskap. Denna uteslutande rättighet hos Professorerne att genom det af dem, hvar och en särskild i sin vetenskap, beroende valet af Docenter, göra hela Akademiska undervisningen beroende af deras individuella åsigter, anser jag vara alldeles oförenlig med ideen af sann Akademisk frihet. Också är detta band längesedan upphäfdt vid Tysklands och Skottlands berömde Universiteter. Vid de Tyska är hvarje Lärd, som erhållit
Majit nämnda gräns böra för den kommande tiden fastställas till sistberörda summa 500 Ridr, likaledes oberäknadt husrum och vedbrand, och i öfrigt de vid sednaste riksdag för bidrag från detta anslag bestämda vilkor bibehållas, utan annan modifikation, än att äfven de vid ambulatoriska skolor anställde, examinerade lärare uttryckligen skulle förklaras deraf kunna erhålla löneförbättring, lika med lärarne vid de fasta skolorna, Under förutsättning att Rikets Ständer delade dessa åsigter och då det med visshet kunde antagas, att under nästinstundande statsregleringsperiod ännu flera församlingar, än hittills, skulle finnas beredvilliga att förbättra sina lärares löner, syntes för ifrågavarande ändamål under nämnda statsregleringsperiod böra påräknas ett belopp, med omkring 25,000 Ridr öfverstiganue hvad som under närvarande förhållanden visat aig vara erforderligt, eller en sammanlagd summa af 65,000 Ridr. Jemte ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. 41 Jemte det E. K. Maj:t sålunda äskat, att den personliga skyddsafgiften jemväl under nästinstundande statsreglerings-period måtte till folkundervisningens befrämjande användas och att deraf på sätt och under de vilkor härofvan äro upptagna anvisas: till seminarierna R:dr 65,000: understöd för seminanii-elever „ 30,000: arfvoden och resekostnader för Inspektörerne a 30,000: undervisningsmateriel m. m „ 10,000: understöd för högre folkskolor „ 10,000: folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet „ 75,000: och till löneförbättring för examinerade lärare r.. „ 65,000: tillsammans R:dr 285,000: har E. K. Majit tillika föreslagit, att hvad af skydssafgiften icke för vissa behof anvisades, äfvensom de på de särskilda anslagen uppkommande besparingar, måtte af E. K. Majit för folkundervisningen tillhörande föremål disponeras.
Vid 1853 och 1854 års riksmöte har Rikets Ständers Stats-Utskott meddelat utredning af förhållandet härmed, och andragit att af de handlingar, hvilka då funnits motionen bilagde, äfvensom af hvad vid två föregående riksmöten förekommit, då denna fråga varit föremål för Rikets Ständers pröfning, inhemtades att, vid en år 1684 hållen ekonomisk kommission, blifvit beslutadt, att den i Westra härad af Jönköpings län belägna gården Hallsnäs skulle åligga att öfver det dervid belägna sund fortskaffa resande, äfvensom att underhålla färjestaden, jemte de för öfverforslingen behöfliga farkoster, emot åtnjutande af frihet från rotering; att detta åliggande äfven fullgjordes till år 1717, under loppet hvaraf dåvarande egaren af Hallsnäs uppbyggde öfver sundet en bro, hvilken sedermera underhållits af Hallsnäs egare ända till 1818, då, sedan bron blifvit af vattuflöde förstörd och bortförd, dåvarande egarinnan af Hallsnäs hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnde län anmält, det hon icke ansåge sig pligtig att ny bro uppbygga, samt anhållit att nödiga åtgärder mätte vidtagas för återställande af berörde brobyggnad, såsom för hela orten oumbärlig, och skyldigheten för egaren till nämnde hemman att öfver sundet fortskaffa resande inskränkas till gående personer; att i anledning häraf, och efter verkställd undersökning vid Härads-rätten, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, genom Utslag den 17 December 1818, på anförde skäl, förklarat innehafvaren af hemmanet Hallsnäs, som, enligt Roterings-kommissionens beslut af den 3 September 1684, för ifrågavarande besvär njöt befrielse från rotering, skyldig att allt framgent hålla så beskaffad färja vid sundet, att resande och gående, jemte kreatur och åkdon beqvämligen deröfver kunde framkomma, samt öfverfärjningen besörja, men att om Ramqvilla socknemän, Bih. till R. St. Bes v.- och Ekon.-Utskottets Betänkande . V<?
Af Anders Andersson från Skaraborgs Län: att Egodelnings-rätts Ordförande icke må vara förbunden att sammankalla Egodelnings-rätten för alt pröfva, huruvida egor få i flere än 3 skiften läggas, utan borde sådant pröfvas i sammanhang med skiftets fastställelse. Frågan om antalet af skiften, hvari jorden skall lämpligast läggas, utgör en sådan väsendtlig omständighet vid skifte, att dess afgörande ovillkorligen måste föregå, innan skiftet kan fortsättas och fullbordas. Denna fråga mäste således, till följd af sakens natur, alltid blifva en preliminär fråga, och motionärens förslag innebär i sig en motsägelse, då skiftesläggningens bestämmande tillhör Skiftesmannen och Gode Männen endast, så vidt det beror på att bestämma, om jorden kan läggas i ett, två eller högst tre skiften. 22 Lagsamt Allm. Besv och Ekon. Etsk. Utlåtande t N.-o i. Skäl synas icke vara att göra ändring i det närvarande stadgandet; hemställande Utskotten alltså, att motionärens framställning måtte lemnäs utan afseende. 12 Af Bengt Gudmundsson: att, om charta ej linnes, det skall åligga delegarne att sådan anskaffa; äfvensom att, om nytt skifte förordnas, de delegare, som skiftet hestridt, böra kostnaderna utgöra. En föreskrift, att det åligger delegarne anskaffa charta öfver skifteslaget, synes vara mindre behöflig. Det torde nemligen kunna antagas, att jordegarne rätt väl förstå, det utlösandet af charta, i fall sådan icke förut innehafves, medför långt mindre kostnad, än markens förnyade uppmätande och å charta läggande; äfvensom att de således, om skiftet bifalles, icke underlåta att den förstnämnda åtgärden vidtaga. För sjelfva undersökningen om skiftets ändamålsenlighet synes, då skifteslagets område är genom de vid Storskiftet utstakade rålinier bestämdt, chartas anskaffande vara öfverflödigt, och således, om skiftet afslås, delegarne kunna besparas kostnaden för utlösande deraf.
Riksdagsordningen med förslag till ändring af 59 §• i; Constif.Utskottets Memorial, gill, af Presteståndet, lil. s. 266. af Borgareståndet, IIT. s. 27i.af Bondeståndet, III. s. 278. af Adeln, lil. s. 31g. med förslag till tillägg i 63 §. af; Constitutions Utskottets Memorial gill. af Presteståndet, I. s. 184. af Borgareståndet, III. s. 188. af Bondestam det, III. s. 193. — •— D:o D;o af 68 §. ConstitutionsTJtskottets Me morial, bif. af Adeln, s. 212. af Borgareståndet, s. 218. af Bondeståndet, s. 220. af Presteståndet, s. 229. om tillägg till 39 §.; ConstitutionsUtskottets Memorial, bif. af Presteståndet, s. 242. af Borgareståndet, s. 246. och Regeringsformen, om mindre ändringar af, föranledde af det inom Utskotten införde Om. röstningssätt, ConstitutionsUtskottets Memorial, gill, af Bondeståndet, s. 1060. af Adeln, s. 1067. af Presteståndet, s. 1071. af Borgareståndet, s. 1073 •— ärendernas skyndsammare gång, om Grundlags, ändringar till befordrande af; ConstitutionsUtskottets Memorial, gill. af Presteståndet, s. 943. af Bondeståndet, s. 974. åtenemit. af Adeln, s. 1010.
i stället för de nu lill dem utgående Consuladafgifter, icke måtte någon åtgärd vidtaga. 2:0 I anledning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets gjorda tillstyrkan, i afseende på manifester för till Holstein destinerade Svenska fartyg, är anfördi, att det skulle utgöra ett ingrepp i Danska Regeringens jura Majestalis att söka verka f rubbning i föreskrifterne om de pass-handlingar, som nämnde Regering ansett erforderliga för seglationen å en af de under densamma lydande Provinser. Enär, eldigt de upplysningar, Utskotten numera varit i tillfälle inhemta, Kongl. Commerce-Collegiuin, i anledning af inlupne klagomål öfver de olägenheter, som, genom nämnde Legalisalions-acter, den Svenska sjöfarten tillskyndas, redan hos Kongl. Majrt gjort underdånig framställning, huruvida icke i Ministeriel väg någon lindring derutinnan skulle kunna beredas, anse Utskotten det vara rältast att albida den utgång, frågan möjligen kan vinna, i följd af 4 Statssänt Allm. Besv,- ocä Ekon,-Utskottens Utlåtande, N:o ny i berörde framställning; hvadan Utskotten, i denna del, frånträda det förut gjorda tillstyrkandet. 3:o Emot Ekonomi-Utskottets förslag, rörande Svenske och Norrske Consulers ställande under Stats-Ministern för Utrikes ärendena, har blifvit erinradt: att, då Utrikes Departementet hade att handlägga ärenden af rent diplomatisk beskaffenhet, kunde hos de der anstälde tjenstemän icke vara att förvänta den närmare kännedom om handeln och sjöfarten, att ledningen af densammas angelägenheter kunde med fördel åt nämnde Departement uppdragas, då deremot Kongl.
Uti ifrågvaralide 3:ne Provinser utgjort sine Räntor i Persedlar, då de blefvo underlagde Svenska Kronan, syntes väl som billigheten fordrade* att desse Hemman i likhet med andre uti Rikets öfrige Pro O vinser, åsattes Persedlar efter ortens beskaffenhet, såsom den enda rätta måttstock för en beståndande och tiden åtföljande beskattning; Men som Rikets Ständer vid 1766 års Riksdag, då frågan Var om Krotxans Räntors utgörande i Skåne> Blekinge och Bohus Län,beslutit, att desse Provinsers allmoge skulle få betala sine Räntor i Contante penningar, ehuru emot Secrete-Utskottets betänkande ochRidderskapets och Adelns bifall dertill, att Räntorne borde utgå i Persedlar, funne Krigs-Collegium för egande Rättens helgd betänkligt, att deruti tillstyrka ändring; hvaremot KrigsCollegium i underdånighet ansåge, det en lika hög rättvisa påkallade, att desse (pi\ ■ Stat sVt skot tets Bettini; anderi. Räntor böra utgå, om icke i den Valeur myntet egde, då contante pen ilinge-Räntorne åsattes och Två Daler utgjorde En Riksdaler, åtminstone efter 1715 års Mynt-valvation, och Kongl. Kungörelsen d. 6 December 1776, om Kronans Contante-Räntors utgörande med 3 Daler på R:dr, såsom icke stridande mot Ständernes förenämnde beslut af år 1776, eller Kongl. Majus Nådiga Bref d. 6 Junii 1774, då det endast för tillfället ansågs betänkligt att, sådan beräkning bestämma:
Mits höga vägnar öfverlemnade K. Mits Nåd. Propos. till R. Stu* om antagande af en författning ang. verkställighet i Sverige af domar och utslag, meddelade af domstol i konungariket Danmark. Sedan Hr StatsRådet utbeledsagats, blef den K. Proposin upläst och remitterad till LagUtskit; hvarefter prot.utdrag härom upsattes och justerades. R. o. Ad. åtskiljdes kl. V4 1 e. m. In fidem, O. Brakel. Onsdagen den 26 September 1860- Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.-utdr. för d. 22:dra dennes. Uplästes och godkändes Riddarh.TJtskits förslag till R. o. Adins underd. skrifvelse till K. M. angide ändringar i 18:de m. fl. §§ i Riddarh.Ordnin. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att han utaf Ordfin i Riddarh.Direktin blifvit underrättad derom, att Direktm beslutat föranstalta, att nästa Lördag d. 29:de dennes, 300:de årsdagen af Konung Gustaf lis dödliga frånfälle, den af R. o. Ad. öfver den store Konungen upreste staty å Riddarhustorget komme att på ett prydligt och värdigt sätt medelst gaslågor uplysas. 250 Ben 26 September /. m. Föredrogs och begärdes på bordet ett från Vällofl. BorgareSt:t ankommet prot.-utdr. N:o 469, med inbjudning till B. o. Ad. samt BondeSt:t att förena sig uti BorgareSt:ts beslut ronde 103:dje punkten af StatsUtsk:ts Utlåt. N:o 123, ang:de statsbidrag till en ny läroverksbyggnad i Orebro. Vidare föredrogs och blef äfvenledes bordlagdt BorgareSbts prot.-utdr.