Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde-Ståndet har genom Prolocolls-utdrag af den 25 nästlidne Januari, hvilket den i3 i denna månad kommit Bevillnings-Utskottet tillhanda, till Utskottet remitterat en af Fredrik von Zweigbergk väckt motion, dels derom, att som, ehuru vid utfärdande den i5 Maj i843 af förnyad Seglations-Ordning, deruti väl icke influtit det uti den äldre Seglations-Ordningen af den 28 November 1835, §. 34, befintlige stadgande, att den, genom hvars åtgärd felaktig angifning blifvit upptäckt och rättelse vunnits, egde åtnjuta Tio procent af den enkla och hälften af en dubbla tull, som sålunda inflöte utöfver hvad eljest hade egt rum, Kongl. Maj:t likväl, genom serskildt beslut berörde den i5 Maj 1843, behagat i Nåder förordna, att nämnde stadgande icke destomindre fortfore att ega gällande kraft intill dess annorlunda klefve af Kongl. Majit i Nåder förordnadt, men genom oltaberörde stadgande vederbörande lull tjenstemän komnro i åtnjutande af öfverdrifna extra inkomster, detsamma måtte till all kraft och verkan upphöra, eller ock så förändras, alt godsegande sjelf ve, men icke Slaten, ålåge att ifrågavarande 10 procent af de enkla och 5o procent af de dubbla tullafgilterna betala, — och dels derom att, likasom Fabriks-Socielelerna för sina rättigheters betryggande i hvarje Stapelstad bolle en eller flere ombudsmän, som egde tillse att de till hvarje Societets yrke hörande varor blifva under riktiga benämningar forin Hade och öfvervara alla stämplingar i packhuset, så borde ock för Statsverkets räkning finnas en ombudsman eller controlleur, åtminstone i Stockholms Packhus, som egde tillse att äfven alla andra varor, som icke tillhöra fabri ks-societelernas yrken, blifva riktigt vägde och tullbehandlade, emedan den ende nuvarande controlleuren derstädes icke, 1 anseende till andre honom åliggande göromål, kunde controllera alla vägningar. iliih. till R. St.
Han söker ändring vid Härad s-rätten, som genom laga kraftegande beslut förklarar alt klysningen ej tillåtas må. Köpet skall då enligt författningen gå åter. Men på hvilkens påstående skall detta ske? A är lika nöjd med handeln som B. Hvilken skall då drifva B från hemmansdelen? Här har man väl åter tänkt sig en general-åklagare, som å statens vägnar skulle föra talan emot B och drifva honom från gården, som staten väl då skulle lösa?! Man linner således i liela författningen ingen föreskrift, som kan hringas till efterlefnad. Den utvisar från början till slut vanmäktiga försök att hindra hvad man på detta sätt ej kan förhindra, en naturlig, på i lag och giltiga eganderälts-anspråk grundad klyfning eller sammanläggning af jord-lotter; och man skall väl slutligen finna, hvad 182 7 års lagstiftare insågo, att någon annan regulator emot en för vidsträckt hemmans-klyfning ej finnes, än lösningsrätten, hvilket väl blir klart när man besinnar alt författningen ej kan förhindra någon att ega och innehafva hvad man köpt och att det stadgade hindret för lagfart icke förbättrar förhållandet. Att författningen i vissa fall står i strid med civil—lagen, har Utskottet sjelft visat med det anförda exemplet af ifö mantal, at hvilket, såsom man tänkt sig, hälften blifvit intecknadt och exekutivt försåldt. Utskottet erinrar väl, att då åtkomst-handlingar blifvit företedde af den beskaffenhet att inteckning kunnat meddelas å den ena 1/16-delen, deraf skulle följa att densamma vore fången genom arf eller lagfaret fång och att 1855 års författning hvarken i det ena eller andra fallet vore tillämplig. Häremot tillåter jag mig likväl erinra, att förordningen väl innehåller alt den ej eger tillämpning å de hemmansklyfningar, som redan gått i fullbordan vid dess utfärdande, deremot den ej gör undantag för sådana fastigheter, som Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. 57 af mindre delar sammanfallit till enhet i en egares hand före författningens utfärdande.
Det inträffade likväl understundom, att så många af ledamöterne hade laga förfall, att sju icke kunde komma tillstädes, och derföre biel, medelst Kongl. Brefvet den 18 Mars 1699 förordnadt, att, ehuru Hof-rälterne voro försedda med Lag-Utskottets Betänkande N:o 12. 3 så många domare att ”en sådan casus, som förmäld är, sällan tima lärer”, skulle likväl, för sådan händelse, ”5 eller 4 af rättens ledamöter, då 4 uti sina votis äro alldeles ense, hållas för domföre till att afhjelpa sådana förefallande saker, som ej »ro af desto större vigt och svårhet5” Och detta förordnande var grunden till stadgandet uti 23 Kap. 1 § Rättegångs-Balken af 1734 års lag att i Hofrätt må ringare mål urskiljas af 5, så ock af fyra, då alla 4 om slutet ense äro, men att i vigtigare saker böra sju i rätten vara. Då detta stadgande förevar under öfverläggning hos Ständerna, ifrågaställdes likväl om icke Hofrätt borde anses domför i ringare mål med 3 och i vigtigare med 5 ledamöter; men man ansåg betänkligt att i denna Öfver-Domstol lemna en saks afgörande åt 3 personer, emedan de kunde blifva skil jäktige, så att 2 skulle göra utslaget; och, med afseende å denna af Lag-kommissionen lemnade förklaring förföll frågan. Sedermera Idof genom Kongl. Brefvet den 12 November 1772 förklarad! att endast dc mål, som å lif och ära gå, horde anses ibland de vigtigare, hvaruti sju Hofrältens ledamöter skulle utgöra domfört antal, och att alla öfriga mål tills vidare finge afgöras af fem ledamöter eller af 4, om de voro ense. Men häraf följde att i Hofrätt fortfarande ovilkorligen fordrades på hvarje division 7 ledamöter. Målens antal ökades emedlertid i så hög grad, att Götha Hofrätt, som då 1815 års riksmöte inföll, arbetade på 3 divisioner, icke kunde medhinna pröfningen af dit inkommande saker.
1812 voro egendomar allmänt i högt pris; detta föranledde ganska höga hemmansvården, hvilka torde hända derigenom betydeligt uppdrefvos, att en och annan Landshöfdinge satte en heder deruti, att dess Lån blef högt uppskattadt; uppskattningen blef härigenom ojemn den sänktes sedan utan andra grunder, ån godtyckets. Tabellens riktighet Lånen jemförelsevis emellan, har berodt af slump och år således högst osäker; att deruti göra jemkningar, dertill åger BevillningsUtskottet ingen grund, och försöket skulle blott tjena att åstadkomma en lika obehaglig som fruktlös strid, emellan Riksdagsmän från olika orter; år Tabellens bibehållande alldeles oundviklig, så förmodar jag vara bäst behålla honom sådan den år; med en nedsättning, lämpad efter de sedan 1818 fallna Hemmans vården, och med 204 Den 12 Maji f, m. rättighet för Länens innevånare inom sig, att begagna denna nedsättning, för att i möjligaste måtto jemnka Hemmans-vårdet inom hvarje Lån efter de grunder nu kunde föreskrifvas. Det rättvisaste vore vål, att nu besluta ordentliga uppskattningar å all fastighet på sått Utskottets första afdelning sig utlåtit, örn dertill säkra grunder kan uppgifvas, sådane som för Taxe. rings-Committéerna åro användbara och ej medföra så många formaliteter, att dessa göra dem overkstållbara. Örn dessa Bevillnings-uppskattningar under fem års förlopp noga granskades och jemfördes med dem som hittills skedt, så 6kulle kommande
Slutligen får Stats-Contoiret i underdånighet anmäla: att de Memorial Böcker, sorn förås öfver Stats-Contoirets hela Penninge förvaltning , så till inkomst som utgift, äro för åren 1812 och *34° Deri 14 Juli. och 18X3 i vederbörlig ordning: att 18X2 ars Kongl. Bente Kammaren» Hufvudbok, med tillhörande Verificationer, är färdig, samt 18I3 års under afslutande, samt att, hvad Riks Hufvud-Bokslutet angår, det samr> , efter hvad Stats-Contoiret haft den .Nåden i iföra, ut; underdånigt Betänkande af den Ig December förlidet år, angående de af Rikets Ständers Revisorer anmälta omständigheter och erinringar, hvarken kan vara fullbordadt för flera år, än I8I0, ej eller afslutadt förrän med nästlidet års utgång; och har Stats-Contoiret nu ytterligare förständigat Kammererare:! vid Boksluts-Contoiret, att vid detta arbete lägga så skyndesam och verksam hand, att det ofelbart till den nu förestående Riksdagen varder färdigt, för att da kunna, jemte öfriga Ståts-Contoirets Räkenskaper, för Rikets Ständers Stats-Utskott framläggas. Hvad Stats-Contoiret sålunda haft den Nåden i underdånighet anföra, hemställes Eders Kongl. Maj:ts Eget Nådiga ompröfvande och Höga välbehag underdånigst och Stats-Contoiret har den Nåden framhärda med djupaste vörd« nåd, nit och trohet Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majus underdåntropligtigste tjenare och vrndersåter MHaak. Georg D. Wåhlberg. N. Frödelius. Stockholm den 14 Februari 1815. C, Tunelius* (Just, Öijer. Den 14 Juft. *34£ Utdrag af Kongl. Majit s Stat, å hvad som hor utgå af Högstsalig Hennes Majit Enke-Drottningens Statssumma får år 1814.
Enligt nu varande Revillningsgrunder, är massan af Nationen mycket tryckt och Dm 24 Martti 3 f. m. 37* jag anser för min del 1810 års Bevillnirigsgiunder åstadkomma en jämnare fördelning , då de af Herr von Törne dervid föreslagna rättelser iagtt igas. Jag kan icke ins.ämma med de Ledamöter, hvilka yttrat, att allmänna Opinionen skall för närvarande gilh 1812 års grunder. Jag tror för min del, att öm Riddérsk-spet och Adeln nu med lugn pröfvar båda BevillningsSystemerne, ska ll det af åt 18 1 o befinnas äga ett sto.t företräde framför det af år 1812; och om några rätte] er uti det torra skulle anses nödige, gifvis dertill ännu t i 11 - räckeligt rådrum; men i händelse de nu gällande BevilIninga-grunderne skulle å nyo antagas, instämmer jag uti den reservation Herr Uggla afgifvit. Herr af Brinckman, Gustaf: Jag kan för ingen del vitsorda det dröjsmål med Förslå* get på Bevillnings grunderna , sorn velat BevillningsUtskottet tillvitas. Det inkom redan den 23. Januarii , och blott 4 dagar före det nu upplästa Utlåtande, fick Utskottet del af de innom Höglofl Ridderskapet och Adeln sednast skedde Anmärkningar. Icke eller kan jag medgifva, att Bevillningsutskottet, i dess första B tänkande, tillegnät Herr von Törnes project ett afgjordt företräde , hvilket skulle hafva innefattat en uppenbar motsägelse emot Utskottets, egen tanka, utan endast under förutsättande, att beröide pmject rätteligen kunde tillämpas, ansett det möjeligen kunna leda till jemnhet i besk ttoingen och en enkel redovisning.
Detta sistnämnda verkar på den nordiske iakttagaren både förvånande och frånstötande. Särskildt starkt var detta intryck hos mig, då jag såg » fe Repas du lioni&gt;, Francois de Curels mycket omtalade drama på Théatre Antoine. » Hjälten » i detta sociala drama är en ung man, son af en förnäm familj, men som af vissa anledningar kommer att uppträda så- som socialistisk folkledare. En ung flicka af folket förälskar sig i honom. Och i en scen, som brännt sig in i mitt minne, gör hon honom sin kärleksförklaring. Det fanns intet direkt stötande i hennes ord, men jag vet ej hvad det var i hennes blick, i hennes min, i hela hennes sätt, som gaf mig intryck, som om hon — hade klädt af sig, blottat hela sin kvinnlighet. Jag är säker på, att den franska publiken ej hade något af detta intryck. För dem var scenen helt naturlig. Men för svensken, som satt där bland dem, med helt andra föreställningar o m kvinnan, — för mig var denna kvinnas aktiva roll i erotiken något i hög grad stötande. Min mening är härmed alls icke att fälla något nedsättande omdöme om de franska kvinnorna. Jag konstaterar blott ett drag i deras karaktäristik. Det har säkert sina historiska och psykologiska orsaker, lika väl som den nordiska kvinnans motsatta kynne sina. Men skillnaden är så stor, att en fransk ingénue aldrig på mig kan göra intrycket af illusion. Och äfven utom teatern kan detta förleda mig att allt för ofta inför den parisiska ungmön komma att tänka på det stränga slagordet » demi-vierges ». Och jag lockas till spekulation öfver rasernas öden: är ej månne denna sorts emancipation bland de franska kvinnorna ett dekadanstecken för nationen? Betecknar ej den germanska kvinnotypen i detta hänseende ett yngre, friskare stadium i folkutvecklingen? Jag uppkastar spörsmålet, men jag har icke svaret färdigt. Men å andra sidan tror jag ock, att i det anförda draget ligger något af parisiskans styrka. Denna aktiva roll ger henne den säkerhet, som kanske är en af de förnämsta förklaringsgrunderna till det oförlikneliga behag, som präglar hela hennes varelse. Jag var på en populär föreläsning för arbetare härom kvällen.
Hvad sålunda förekommit och af motionärerne föreslagit blifvit har af Utskottet tagits i öfvervägande; Och hvad först angår Johan Johanssons motion om befrielse för församlingsboerne från fjerdingsmans-tjensternes bestridande samt skyldighet för kronobetjeningen att dessa bestyr utföra; så emedan ett sådant förslag, derest det antages, efter Utskottets tanka, skulle hafva till följd, antingen att, för bestridande af de mångfaldiga göromål, hvilka genom serskilda författningar blifvit fjerdingsmännen uppdragne, en mängd nya, på stat drygt aflönade tjenstemän måste tillsättas, eller ock att kronobetjeningen, beröfvad det biträde fjerdingsmännen lemnat, varder försatt nära nog i omöjlighet att fullgöra dess kall, finner Utskottet sig ega skäl vördsamt hemställa, att denna motion må lemnäs utan afseende. Beträffande härefter hvad af riksdagsfullmäktige ljusberg och Sone
Sedan man uttömt sig i philantropiska bemödanden, för att motarbeta det öfverhandtagande sedeförderfvet, med dess vanliga följder, brott och fattigdom, och starkt anlitat Statens skattkammare, för att efter utländskt mönster, med stora kostnader, tillvägabringa korrektiver häremot, har man nu ändteligen aktat nödigt att fästa upmärksamhet på upfostrans rätta vigt, och anslå medel till densamma. Skolans fråga är numera icke lösligt kastad åt sidan, utan har nu intagit ett af de första rummen ibland dagens öfverläggningsämnen, rörande fäderneslandets väl. Ålla Statens barn blifva en gång Statens verksamma medlemmar, och på dem beror då dess utveckling och förkofran till det rätta och sanna. Hafva de ej tidigt lärt sig att med kunskap, allvar och kraft intaga sin plats i densamma, hvad kan man då hoppas af en kommande tid? Af illa beredd åker och dåligt utsäde kan man ej vänta annat än dålig skörd — af illa ordnad, njuggt omhuldad upfostran alstras ett dåligt yngre slägte, och för det hela en osäker framtid. Således framförallt kraftfulla bemödanden för de yngres upfostran; ingen summa är för stor, som, med eftertanka gifven, befordrar det rätta vinnandet af detta mål, ty den förräntar sig på ett sätt, som gifver hundradefallt åter. Ett ibland de vackraste minnen, vår hädangångne store Konung lemnat åt en tacksam efterverld är, utan tvifvel, 1842 års FolkskoleStadga. Upkommen på en tid, då nästan intet var gjordt Den 3 December e. m. 185 i denna viig, och således föga erfarenhet vunnen, samt tillämpad på ett land, så omvexlande till sin natur och sina förhållanden, kan den icke vara utan brister; men den har ändå oåterkalleligen brutit en väg, på hvilken mycket godt redan är skördadt och oberäkneliga fördelar ännu återstå att vinna. Skolor finnas nu öfver allt, och tillfälle för alla att lära; detta vigtiga steg är således uttaget och ett: »Varde ljus!» uttalat öfver samhällets dalar.
Ständers Stats-Urftokks Betänkande, angående tryckningen afBihanget till Riks-Ständens protocoller. §!f den anledning att Riksdags-Ordningen i 59 8. förestrifwer, det alla hos Riis-Standen haline Protokoll samt dertill hörande Handlingar, under form af Bihang, stola, sa tidigt ste kan, af trycket utgifwas, men icke något stadgande ivid handen Sifwer, hwilkcn bör kostnaden till sadan tryckning bestrida, ej eller sattet huru densamma stall werkställas, har Höglost. Ridderffapet och Adeln genom Protocolls-Utdrag den 2z:te i denne manad anmodat Stats-Utstottet att häröfwer skyndsamt sig utlaka; deruti Högwördiae Preste-Ståndet a swen instämt samt Wallofl. Borgare»Ståndet ocl> Hederwärda Bonde-Standet, uti astatne Remiser, i afseende pa Bihangct till Protocollerne, sig jemwäl förenat; Hwarsörutan Borgare-Standet erinrat, att Bihaniet till Prokocollen för sista Riksdag annu ej stuste wara till fullo tryckt. Wid förehafwande af delta ärende, har StatsUtstottet inhämtat, att uppå derom wid sist haline Riksdag wäckt staga. Stats-Utstottet den -mste October iströ tillstyrkt Riksens Höglost. Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhalla, det kostnaden till Handlingarnes tryckning matte as den till Riksdags-utgitterne anstagne Summa förskjutas, hwilket ock stedt samt Kongl. Maj:t i Näder täckts bifalla: Och finner Stars Utstottet i likställt - Den 12 Maji. 249 mighet härmed sig böra förestå, att, till fortstyndande af Bihangeks tryckning, nu kunde pa samma sätt tillgå samt Expeditions-Utstottet, som enligt ostvanäberopade 59 §. i Riksdags.
Fröt. 1853 §f 1854. 4 Sami. 1 Afd. 13 Haft. 1 2 Sfats-Utskottets Utlåtande, N:o 28. dan deraf kommit i åtnjutande och fortfarande genom flit och tjenstgöring kunde anses dertill berättigade, tillika anhållit det Kongl. Majit måtte meddela Rikets nu församlade 'Ständer den definitiva fördelning af ifrågavarande gratifikationsmedel, sorn af Kongl. Majit blefve beslutad, på det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle, att på vederbörande stater ä hufvudtitlarne uppföra det belopp, som i förenämnde afseende borde tillkomma hvart och ett embetsverk samt i förhållande dertill nedsätta anslagen för expenser, ved och ljus, Kongl. Majit, efter inhemtande af Kongl. Stats-kontorets underdåniga utlåtande, funnit godt i Nåder förordna: 1 :o Att det anslag af 10,000 ridr, hvilket Rikets Ständer beviljat till fördelning embetsverken > emellan, såsom tillgång för gratifikationer ät sädane lönlöse tjenstemän, hvilka under tjenstgöring Utmärkt sig för flit och skicklighet, äfvensom åt extra ordinarie vaktbetjening, då behofvet så kräfver, skall framdeles, när summan blir till fullo disponibel, fördelas emellan nedannämnde em - betsverk till följande belopp åt hvartdera, nemligen: Kongl.
M. tillkänna, att tiden för nästa sammanträde af Riksens Ständers, till granskning af nämnde Werks tillstånd, styrelse och förvaltning, utsedde Revisorer är vorden bestämd till den 15 September 1825, då tvänne års afslutade Räkenskaper blifva att tillgå. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelser. Uppl. o, godk. hos Ridd. o. Ad. di 19 Nov. 1823.’ Preste-Ståndet d. 20 — •—• Borgare-Ståndet d. 20 Bonde-Ståndet d. 22 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande anstånd med betalningens erläggande för erhållen undsättnings-säd ifrån Allmänna Magazins-Inrättningens förråd. S. A. K. I anledning af väckt fråga derom, att all exsecutiv åtgärd med indrifvandet af Allmänna Magazins-lnrättningen» utestående fordringar för utlemnad Undsättnings-Spannemål måtte inställas och en längre betalningstid medgifvas de restskyldige; hafva Riksens Ständer funnit skäligt bifalla, det alla restskyldige, som ännu icke för-j mått godtgöra deras skuld för den undsättningssäd, de från Allmänna Magazins-Inrättningens förråd utbekommit, må med betalningens erläggande njuta anstånd till andra Uppbördsstäm» man för 1825 års Krono-utskylders indrifvande, Sorn, enligt Författningarfle, infräffar nnder de första månaderne af nästkommande år. Detta Beslut få Riksens Ständer hos E. K. M. i underd. anmäla, med anhållan, att nödig åtgärd för verkställigheten måtte vidtagen varda} och Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelserl N:o 3434 Uppl. oi godk. hos Ridd. o. Ad; d. Ig Novi i8a5' Preste-Ståndet d. 20* — —- Borgare-Ståndet d. 20. —- —- Bonde-Ståndet d. 22. — - Län hafva hos Riksens Ständer föreslagit anläggandet af en Köping vid Sjön Fryken uti Fryksände Socken, af samma
St. beslutat att frän och med nästk:de år belägga näringen med en så hög skatt, att det skulle lända näringsidkarne till en så utomordentlig fördel, om de under den i år tillåtne tiden finge tillverka bränvin, att varan troligtvis komme att tillverkas till en ofantlig qvantitet, utan att landets sädestillgång dervid tages i betraktande, K. M. funnit så vigtiga omständigheter vara för handen, att han ansett sig nödsakad att under större delen af instundande höst förbjuda bränvinsbränning. Vid sådant förhållande och då den blifvande höga bränvinsskatlen af K. M. ansetts vara en tillräckligt ”högst vigtig omständighet” för bränvinsbrännings inställande under höstmånaderna, hvaraf alla medborgare, som tillverka denna vara, tillskyndas förlust, så frågar jag: månne icke samma omständighet är en tillräckligt vigtig omständighet att gifva K. M. anledning att förbjuda pressjäst-till verkarne att under samma tid tillverka bränvin? Jag tror att denna fråga icke lärer kunna annat än med ja besvaras och förgäfves torde man invända, att spannmålspriserna äfven nu äro höga, ty deri ligger ej under nuvar:de förhållanden något tillräckligt korrektif emot öfverdrifven bränvinstillverkning af pressjästberedarne, just derföre att bränvinsbränningen, i anseende till den blifvande höga skatten, nu i vida högre grad än vanligt lönar sig. Denna omständighet, som ansetts tillräckligt talande för utfärdande af ett förbud .för alla jordbrukare att i höst bränna bränvin under längre tid än 14 dagar, är äfven tillräckligt talande för utfärdande af förbud för de 7 pressjäst-tiliverkarne att tillverka bränvin i sommar. Jag anser derföre, att R. St. icke i någon mohn träda grannlagenheten för nära om de hos K.
Lag, och Husbällnings-Lere-ning, förstag till inrättande af cN, Iun. z§y. ss2. 499. 670. 676. Lag - Urflsktet, om dest wäljande och dest Ledamöters antal Iun. <612.— dest Ledamöter; se Lista. Betänkanden och stsrotocolls-lltdrag: om Uppl-äfwan de af Kongl. Förordningen om straff för afsägelse af Adelstap, Aug. 1229. »271. Sept. 35. 224. — om Register. Cav uti 17^8 ars Krigs-Artiklar, Aug. inzz. Febr. g. — om föreslagen ändring i Lagens stadgandes om häfdande under äktenffapSlöftc, Aug. lsgn Sept. lag. 217. 280. De . 4^6. — om ändring l Lagens stadgande i 2?. Cap. g. §. Byggn. Balken om tjugu alnars ärlig taktäckning, Aug. isäz. Apr. S76. 588. 7/8. — om akers läggande i linda, Ärlig dikning och hägnad samt om utwidgande till andra jordägare af de, i 8. §. 27. Cap. Byggn. Balken frälsehemman tillagde rättigheter Aug. 1265. N04. — angäende ändring i Lagens stadgande om ärlig nybyggnad ä Krono Skatte och Frälsehemman, Aug. lz77. 1426. Aps. 576. 588. 7?8> — om nägra omständigheter rörande Concursmäl, Dug. Febr. 4. — om BouppreckningS-arfwode och de fattigas andel af Summa Inwentarii, Aug. 1395. — Prot. Utdr.
General-Tull-Styrelsen gillade och godkände, dels ock bestämt, att 50,000 st. Blanketter till Plakat-Stämpelsedlar och 40,000 st. Blanketter till sedlar för Dukslämp!ingen skulle vara förfärdigade inom Mars månads utgång år 1842. Till åtlydnad af Rikets sist församlade Ständers beslut, hafva BancoFullmägtige låtit öfver framlidne Banco-Secreteraren G. M. Helsingius prägla en minnespenning, föreställande, enligt en af Kongl. Vitterhets-Historias och Antiqvitets-Academien gillad ritning, på: Atsidan: Bröstbilden med omskrift G. M. Helsingius Aerar. Ordd. R. Sv. a. Secr. och derunder: Nät. 1786. Deliat. 1838 och Frånsidan: Svea med Riksskölden i högra handen, hvilande venstra armen på en pjedestal, prydd med Rikets Ständers och Deras Banks insignier; Öfverskrift: Probitatis et laborum; i afskärningen: Memores Ordd. Regni Svaec.; af hvilken minnespenning blifvit tillstälde, exemplar i guld: den aflidnes 2:ne Bröder; i silfver: Ledamöterne af Bankens Öfver-Styrelse, Embetsmännen inom Esta Tjenstegraden samt offentliga myntsamlingar, och i bronze: öfrige Tjenstemän inom Banco-Verket samt de derstädes anstälde Extra Ordinarie Tjenstemän. Revisorerne hafva till pröfning förehaft besvär, anförde af Bankens Commissarier deröfver, att sedan Bankens Under-Stvrelse hos Fullmäktige V> o o hemställt, att, ehuru uti Banco-Reglementet någon ersättning icke blifvit bestämd för granskning, öfverkorsning, upräkning och försegling af annullerade och förslitne sedlar å valeurerne 10 R:dr och 6| R:dr, sådan ersättning likväl måtte hädanefter, som hittills få utgå till det genom Fullmägtiges beslut af den I8:de