Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den föreliggande boken gifver oss icke en fullständig bild af Fryxell såsom författare och enskild person, och det må medgifvas, att om den aflidnes dotter, Eva Fryxell, också varit sin faders medhjelpare samt » skrifvitFryxells berättelser », såsom den gamle sjelf sade, då han presenterade henne, så har det dock icke varit dotterns sak att gifva en sådan totalbild. Men i dess ställe få vi uti föreliggande häfte mycket värdefulla materialier till den mera omfattande teckning, hvilken — vi må väl hoppas det — förr eller senare någon skall åtaga sig att gifva af svenska folkets Herodotos. Förevarande skrifts vigtigaste del är naturligtvis den sid. 22 — 98 ingående berättelsen » Min historias historia », som Fryxell i lifstiden för sina egnas och sina vänners räkning skref år 1854, då han hade hunnit till Karl XU: s tid. Till ram åt denna anslående berättelse, hvilken, med undantag af några få senare noter och marginalanmärkningar, icke blifvit af författaren fortsatt, har den store bortgångnes dotter samlat och ordnat andra ämnet upplysande hågkomster, med ledning än af sin personliga bekantskap, än åter hemtande underrättelser och reflexioner ur särskilda af Fryxells efterlemnade handskrifter, hvilka man af ett eller annat skäl icke ännu velat lemna i deras helhet åt offentligheten. De vigtigaste af dessa bifogade uppsatser beröra Fryxells senare skriftställen; så t. ex. får man månget nytt uppslag till bedömandet af Karl XII: s och frihetstidens historia så väl som rörande Svedenborgs och Bellmans biografier; äfvenså gör man gerna bekantskap med reflexionerna öfver Fryxells författareskap i allmänhet, hvilka helt och hållet enligt den aflidnes sätt äro fördelade efter olika synpunkter: Fryxells etiska stränghet, Fryxells polemiska riktning, Gei jer och Fryxell, Fryxells antifilosofiska riktning o. s. v. Afbildnin-gar af Fryxell och hans graf åtfölja arbetet. Med skäl har en teckning af Fryxells moder och barn-domsförhållanden tagits till inledning.
Ad. torde finna, att den nu väckta frågan f. n. icke kunde föranleda till något beslut, utan att voteringen mäste försiggå; men att Hr Gr. o. Landtm, visserligen vore i tillfälle att upgifva de yrkanden, sora af hvarje talare blifvit gjorde, om sådant af Hr von' Hartmansdorff efter voteringens slut önskades. Uplästes till justering och godkändes följande voters-propos.: Den, som bifaller hvad StalsUtsk. i afseende på mom. g af l!:te punkten i dess utlåt. J\s 73, hemstält; röslar Ja; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de i afseende på berörde mom. gjorde anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 25. Nej — 57. Hr Hjä-rne, Harald: Så vidt jag har upfattat discussionen, så har R. o. Ad. icke fattat något beslut, att denna punkt skulle föredragas §:vis eller momentvis. Jag tror likväl att detta före dragningssätt är det lämpligaste, sedan ett mom. blifvit återremitteradt och således här afgjordt. Men då här flere meningar velat göra sig gällande, af hvilka somliga yrka återremiss och andra bi - Den 22 April f. m. 323 Tall, så hemställer jag, om icke, för att undvika alltför många contra-propos:r, del vöre bäst att slå tillsammans alla de följande momme i ett, hvarigenom de, som önska bifall, kunna erhålla det på en gång, och likaledes de som yrkat återreraiss, utan att någondera meningen hlir förqväfd. Hr Adelborg: Jag förenar mig med den siste värde talaren och anhåller vördsamt hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. på återremiss af punkterna h, i och k gemensamt. Häruti instämde Hr Bråkenhjelm. Hr Prytz: Ehuru jag endast yttrat mig öfver vissa mom:r af denna ponkt, anhåller jag likväl om propos. på återremiss af alla de öfriga gemensamt.
Petros följa sig till ett afskildt rum i husets öfra våning. Petros hade under tiden fattat sitt beslut. I fall angelägenheten, på hvilken Krysanteus antydt, verkligen vore den, som Petros förutsatte, så gällde det att icke häpna för den ogynnsamma skickelsen, utan tvinga henne att öfvergå på sin sida. När de begge männerna befunno sig ensamma i Krysanteus’ arbetskabinett, var Petros den förste, som tog till ordet. – Jag inträder ogerna i ditt hus, min arkont. Anblicken af dina bilder och böcker anstår lika litet mina ögon, som mina grofva sandaler anstå detta vackra golf. Men då jag icke aftager dem i kyrkan, så måste du ursäkta, att jag ej heller afkläder mig dem hos dig. – Se här, sade Krysanteus och pekade på en dörr, som förde ut till balkongen. – Låtom oss taga plats härute. Der lider du ej af någon anblick, som kan störa din uppmärksamhet på mina ord, och der skall dagens klara ljus falla på ditt anlete. – Frukta icke. Jag är i mörkret densamme som i den klaraste dager, sade Petros, i det han följde Krysanteus till balkongen. – Det är ju tvenne angelägenheter, rörande min son Clemens, om hvilka vi hafva att samtala. Den ena känner och beklagar jag. Den andra känner jag icke. Vill du hafva några upplysningar om honom, så står jag till din tjenst. Jag känner honom alltifrån hans första barndom och är färdig att meddela dig allt hvad jag vet om hans person. – Det är godt, sade Krysanteus med en genomträngande blick, som biskopen dock med lugn uthärdade. – Jag har hört sägas, att Clemens är ett hittebarn. Förhåller det sig så? – Ja. – Huru kom han i dina händer? – Genom den, som funnit och upptagit honom. – Du vet måhända, att jag sjelf förlorat en son. Det är nu omkring sjutton år sedan han försvann, jag vet icke huru, men tillika med honom försvunno tvenne slafvar, som voro far och son ur mitt hus. Dessa begge menniskor voro Kristianer, och det är sannolikt, att de röfvat honom.
Socknarne ej emot den ålagde skyldigheten fått rättigheten att på förhand noga bevaka sitt intresse, i det de till arbete och aniftändig hushållning i tid tvinga dem, som eljest komma att ligga Socknen till last. Om, under nu gällande lagar, en Socken, efter att inför Kyrkorådet flere gånger hafva stämt en lättjefull, som der erhållit fåfänga varningar, slutligen anmäler honom till Landshöfdingen, med anhållan om att den, som, i anseende till håglöshet att arbeta, ej kunnat få tjenst och dymedelst blifvit lösdrifvare, och som ej stått att förbättras af de medel Socknen ägt till sin disposition, måtte till correctionshus befordras; så nödgas Landshöfdingen dertill neka sitt biträde, så länge den vanartige ej bevisligen tiggt eller stulit. Angeläget vore att en hel Sockens betyg örn en enda lättjefull varelses behof af correction blefve gällande, så att genom exemplet den lättjefulle blefve ryckt från den nu liärrskande öfvertygelsen, att Socknen åligger framdeles föda dem, som sig dertill minst berättigade gjort, Uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarksalken framstäld proposition, blef Herr von Qvantens ofvannämnde Memorial, jemte Friherre Bidderstolpes och Herr Cedersehjölds i anledning deraf afgifne yttranden, till Allmänna Besvärs-och Ekonomiutskottet remitterade. Den 19 December f. m. Föredrogs till remitterande Herr Anckarswärds, August, den \ dennes e. ro. på hordet lagde Motion om indragning af all mathållning vid den så kallade LandtMarskalks-klubben. Herr Tham, Wolrath: I afseende på Herr Anckarsvärds Motion om indragning af mathållningen å den så kallade LandtMarskalks-klubben, fäster jag mig ej directe vid frågan om mathållningen, emedan jag icke anser det vara af hufvudsaklig vigt, om den existerar eller ej, utan vid sjelfva klubbens tillvarelse.
Till BeväringsManskapets exercice - 6 j 2,000 5o,ooo 80,000 Transp, j 722,000 Den J Jnlii /, m. Transp. Anmärkning. Denna summa år större ån åtgången (i anseende till proviant-persedlars låga pris, i synnerhet spannmålens och brånvinets,) de trenne sednaste åren varit, men jag har trott mig böra uppföra deri till 80,000 Riksdaler, i händelse prisen S dessa persedlar åter skulle stiga. Till Vanås FåstningsByggnad ett alldeles otillräckligt anslag stor misshushållning. Till Generalitetets penninge-löner Anmärkning. Denna summa minskas i den raon af Öfverstar ännu innehafvande Öfverstelndelningar blifva disponible för Generalitetet; och besparas nu redan, genom detta sätt att disponera Öfverstelndelningarne, de för Presidenten i KrigsCollegium och Ordföranden i KrigsHofRåtten förut anslagne penninge-löner, åfvensom den lön, som år nödvändig att anslå åt General-Adjutanten för Arméen, når han icke år StatsRåd. Transp, 722,000 5o,ooo i4,5oo 786,600 Den j Juli i /, m, Transp. Till Gardes-Regementernes öfver-permittering, omkring Till fyllande af en brist å LifBevårings-Regementets Stat, i förhållande till f. d. DrabantCorpsens, omkring . Försvinner successivt i mon af de g Drabanters afgång. Till fyllande af en brist å KrigsAcademiens Stat, omkring Till aflöning för H. K. H. Kronprinsens, GeneralAdjutantens för Arméen, 7 Inspecteurers och 11 BrigadGeneralers Staber Anmärkning.
Ett särskildt offentligt register skall utvisa den tryckning, hvarmed hvarje kittel vanligen verkar; nummer 1 och stämpeln, hvarmed pannan är försedd; säkerhetsventilernas diametrar och last; smältningsgraderna för de båda smältbara plåtarna och den höjd, hvartill qvicksilfret uti ångmätaren höjer sig vid ovanliga tryckningar. Detta register skall äfven innehålla alla de särskilda författningar, som till seglations och ordningens bibehållande å ångfartyg äro utfärdade, äfvensom ett utdrag utur strafflagen (code penal), hvaruti utstakas fartygsägarens ansvarighet för alla sådana händelser, som inträffa genom oförstånd eller försummelse. I fall inspectionscommitte'en under sina besök skulle anträffa någon ångkittel, hvars styrka den förmodar icke vara tillräcklig, äger den rättighet att ånyo låta anställa försök med hydrauliska pressen, hvarvid kitteln bör uthålla samma tryckning, som då den nystämplades. Kostnaden för dessa försök betalas af fartygsägaren. Det Engelska lagförslaget .är dateradt d. 14 Oct. 183 r och är mera localt, hufvudsakligen för farter på Themsen, till förekommande af de många olyckor, som der blifvit tillfogade båtar och färjor genom ångfartygens starka kölvatten, samt åser mera besigtningen å sjelfva fartyget samt ordningen om bord, än undersökning af machineriet. Följande är ett kort utdrag ur detsamma: 1:0 Ångfartygens hastighet, då de passera emellan Londons brygga och Deptford, får icke vara för stor och bör Ö H. 33 t De» 17 Juni f. m. kunna Tegleras medelst hjulens hastigare eller långsammare omlopp. 2:0 Då fartyg gå ofvannämnde väg, antingen med floden eller i stilla vatten, skall hjulens omlopp vara reduceradt till hälften det antal, som de göra med full kraft; och då de gå emot floden, skall hjulens omlopp reduceras en tredjedel af hvad de göra med full kraft.
Borgare-Ståndet väckt och till Lag-Utskottet remitterad motion (Jfå 179) Herr Lemchen föreslagit den förändring i Kongl. Förordningen den 13 Juli 1818 och Kongl. Cirkulärbrefvet den 11 Februari 1847, att tiden inom hvilken omförmälde protokoll skola vara till Hofrätt insända, må bestämmas för häradshöfding till tre månader efter hvarje gång han hållit ting i sitt liäradshöfdingedöme och för Rådstufvurätt till slutet af den månaden näst efter den, under hvilken protokollen blifvit förda. Till stöd för den föreslagna förändringen har motionären hufvudsakligen åberopat, hurusom dels efter tillkomsten af de i förevarande hänseende gällande föreskrifter de till ifrågakomne protokoll hörande ärenden i hög grad tilltagit, ja mångdubblats, dels i många domsagor den sed vunnit insteg, att å den dag, då ting afslutades, en mängd handlingar inlemnades, för hvilkas expedierande en icke kort tid åtginge, dels domhafvande i sednare tider erhållit ett tidsödande bestyr för lättande af kontrollen öfver handlingarnes kartering och dels svårighet på många ställen mötte att få biträde till protokollens renskrifning, samt att i följd af detta allt den för protokollens insändande stadgade tid numera i allmänhet blifvit för kort. Erfarenheten vitsordar detta förhållande. Sålunda hafva Rikets Hofrätter ganska ofta sett sig föranlåtne att bevilja vederbörande domhafvande någon tids anstånd med fullgörande af ifrågavarande skyldighet Då så är och då genom den föreslagna tidsutsträckningen någon olägenhet icke synes kunna uppkomma, tvekar Utskottet icke att understödja motionärens förslag härutinnan; och enär, på sätt det anförda innehållet af Kongl. Cirkulärbrefvet den 11 Februari 1847 utvisar, detta bref i afseende å tiden för insändande af protokoll angående bouppteckningar, morgongåfvobref och afhandlingar om lösöreköp endast hänvisar till hvad om inteckningsoch lagfartsprotokoll finnes stadgadt och detta stadgande förekommer i de två första momenten af 28 § i Kongl.
Andra punkten, mom. litt. a., deruti Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att, till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad, för nästkommande tre år anvisa en summa af 60,000 R:dr årligen, är återremitterad af Rorgareoch Ronde-Stånden, på grund af gjorda anmärkningar, att de anslag, som för fäslningsbyggnader beviljades, borde i (örsta rummet afse fullbordande af kustfästningarne; att med det mindre anslag af 30,000 R:dr årligen, som hittills varit för Carlsborgs fästning anvisadt, den inre byggnaden, eller den egentliga depot-fästningen, kunde inom icke aflägsen framtid blifva färdig, samt att detta byggnadsföretag för öfrigt hufvudsakligen vore att anse såsom ett medel att bereda sysselsättning ät kronoarbets-korpsen; och yrkades derföre, att anslaget ej måtte nu till högre belopp bestämmas, än som för innevarande och föregående år blifvit beviljadt, eller 30,000 R:dr årligen. Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva deremot bifallit Utskottets yttrande i denna fråga; vid hvilket förhållande, och då Utskottet icke linner skäl anförde, som kunna föranleda ändring deraf, Utskottet får detsamma vidblifva. Samma punkt, mom. litt. c., angående anslag till anskaffande af en fältbryggeutredning, har blifvit återremitterad af Rorgare-Ståndet, men deremot bifallen af de trenne öfrige Riks-Stånden; kunnande således, jemlikt 75 §. Riksdags-Ordningen, återlemissen icke till någon åtgärd föranleda. Uti tredje punkten, sednare momentet, hade, i fråga om det anslag af 54,000 R:dr, hvilket, utöfver redan befintliga tillgångar, erfordrades för underhållande af beväringsmanskapets beklädnadsoch utrednings-persedlar, Utskottet, som förut “tillstyrkt öfverflyttning till ordinarie
N. ordna min tid på ett bättre sätt. Förmiddagen går alltid, isynnerhet då vädret är vackert, och barnen kunna leka ute. Sedan jag slutat läsningen med de äldre barnen, går jag således helt lugnt ut på några uppköp och tager mig derjemte en grundlig promenad. Från Kung!, operan gaf på torsdagen i förra veckan för en butik skaffar jag mig litet brunt papp från första gången Verdis präktiga opera » Aida ». Framnågra gamla askar, vidare köper jag en bit gången var fullständig. Fröken Ek var som vanligt pappersstramalj, en bit javastramalj med så ypptrlig i titelrollen, som man nu alltid kan vänta mycket tydliga hål, några söndriga cigarraf denna intelligenta sångerska. Största intresset för aftonen ådrog sig dock den unga debutanten lådor m. m. fröken Ellen Nordgren, hvilken i Amneris ' roll väckte 1 2 Teater och musik. Nu kommer eftermiddagen. I skymningen sedan pappa gått ut, får småttingarne köra häst, medan mamma en stund hvilar sig på soffan. K l. 4 tända vi lampan. » Barn, skola vi leka handarbetsskola? » Ögonen lysa: det är någonting alldeles nytt; och mamma leker sjelf med. » Tag bort duken och sätt er alla ordentligt kring matbordet, men kom i håg, att om ni gräla, få ni ej leka med. » Och så börja vi. Per, 8 år, kan redan sy litet på stramalj, här har mamma börjat en brödkorgsduk åt mormor, mönstret enkelt, endast en krans af sneda rutor. Sven är en liten fjeskig och otålig 7-åring, hans tålamod får ej tagas allt för mycket i anspråk i början. Han får såga ut från en cigarrlåda några stickor att skrifva fröens namn på, då moster i vår lagar sin drifbänk; det går fort att dervidlag få se resultatet af arbetet. Lilla Greta, 5 år, syr på pappersstramalj ett bokmärke, blott mamma ritar upp mönstret med blyertspenna. Karin får sy en ståtlig lampmatta med granna ringar, stjernor och uddar, som mamma stuckit ut på papp. Slutligen får lilla Valborg träda upp mammas alla knappar på en tråd, hvilken tyvär allt för ofta vill brista.
Eders Kongl. Majus underdånig!te tropligtig!te tjenare och undejsåter På Riddersk. och Adelns På Prest Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner, J. A. Lindblom, b, t. Landtmarskalk, n. v. Talman. På Rorgare-Ståndets2 På Ronde Ståndets vägnar vägnar HSchwan, Lars Olsson, h. t. Talman. n. v. Talman. Uppläst hos samtliga Riks-Stånden den 23 Juli. Storrnägtigste Allernådigste Konung! H os Riksens Ständer har en framställning blifvit gjord örn angelägenheten af utvägars vid - Den 2 3 Juli. vidtagande till förekommande af det bland Dal-Allmogen allt mer och mer tilltagande Sedeförderf, och de olägenheter, hvilka så väl för Landet i allmänhet, sorn i synnerhet för de intill Dalarna närmast angränsande orter uppkomma genom de årliga utvandringar på arbete, dem bemälte Allmoge företaga, utan att bekymra sig orri deras i största torftighet hemma lemnade barn, som genom tiggeri måste; söka lifnära sig och förblifva utan ali odling och undervisning, så att hvarken arbetshåg eller något annat nyttigt och godt kan vara af dem att påräkna; hvarföre och till förekommande och hämmande af hvilket onclt blifvit föreslaget, att ett Arbetsoch Upp* fostringshus måtte i Fahlun eller i granskapet derintill varda inrättadt; hvartill kostnaden kunde bestridas dels genom en allmän Collect, dels genom årliga Subscriptions-Listor uti de intill Dalorten närmast belägne Provinser, så att Stats-Cassan icke skulle besväras med någon annan utgift, ärt till äfventyrs ett måttligt Lån till Verkets skyndsamma reglering. Riksens Ständer, som ansett detta ämne vara ganska ömt och magtpåliggande, få derföre hos Eders Kongl.
I slutet af detta mom. önskar jag äfven den förändring, hvilken BorgareSt. redan lärer hafva antagit, nemi. att det i stället för orden "skola utgöras af reda penningar”, må sättas skola utgöras af penningar, som för mynt i Riket gälla. När vi hafva en grundlag, som bestämmer hvad som är mynt, så torde ingen villrådighet här kunna uppstå. Jag resumerar således hvad jag baft äran föreslå dertill, att 4° proc. må sättas i stället för 25 proc., och att slutet af 5 §:n litt. A måtte få det tillägget: som för mynt i Riket gälla. Gr. Frölich, David: Jag tillstår, att jag ej hade väntat mig af den sista värda talaren, att han skulle förutsätta, att Ståndet nu skulle kunna antaga en helt annan grundsats, än den, som blifvit genom ordentligt försiggången votering redan beslutad; men jag vill ej nu inlåta mig i discussion derom, emedan jag anser densamma alldeles icke behöfva tagas i någon consideration vid den nu föredragna punkten. Jag inser alltför väl, att ett långsamt tvistande om detta förslag kan äga rum, och då jag nu hörde Hr von Hohenhausen ånyo anmäla sig, så förutser jag att vi få en särskild tvist om denna nog besynnerliga satsen, att vi skola betrakta beslutet i den i §:n ur en annan synpunkt, än vi fattat detsamma. Jag skulle ej vilja inlåta mig i denna discussion, men då Hr von Hohenhausen här åberopar en sådan synpunkt, i afseende på den nu föredragna 5 §:n, så tager jag mig friheten visa, att den förändring han föreslagit alldeles icke är nödvändig. Väl är det sannt, att då tvänne Stånd beslutat stadgandet af 4° proc. inbetalning af teckningssumman vid en banks stiftande, så hafva Den 20 Februari f. m. 48<J hafva de täukt sig, att det skulle bero på K. M. att meddela privilegierna. Då nu R. o. Ad. deremot antagit, alt K. M. ej skulle behöfva meddela privilegier, utan att det skulle slå en hvar fritt att stifta banker öfverallt, och att K.
Commumcationsvägar endast hvarlannat år må1 med grus påfyllas, och att grusning i allmänhet undvikes på de vägar, hvilka redan förut äro i godt och giltigt skick, f 5:o af Gustaf Apelqvist ifrån Blekinge, om afskaffandet af de der i Länet tillförordnade sä kallade Extra Länsmän, 6:0 af Daniel Danielsson ifrån Örebro Län, om oinskränkt frihet för skatte-frälse-hemman till skogsoch kol-försäljning, n:o af Johan Viklund ifrån Vesterbottens Län, att i ärenden, sorn vid Sockenstämma förekomma, och hvilka, i ett eller annat afseende, röra Pastors eller hans Boställes rätt, lian må ifrån Ordförande-befattningen afträda och öfverlemna Protocolls - föringen åt den person, Församlingen utser, och 8:0 af Eric Persson ifrån Upsala Län, att Konungens Bcfallningsliafvandes rätt, att fridlysa Härads-ällmänningar hädanefter må upphöra, till Lag-Utskottet: följande motioner: 1:0 Prot. Uldr. d. 27 Februarii. 183-f. 1:0 af Petter Pehrsson ifrån Jönköpings Län och af Botvid Jonsson ifrån Östergöthland’, om nedsättning af den i 9 Capitlet Q §. Ilandels-Bal» ken tillåtne ränta på försträckning; 2:0 af Johan Ericsson ifrån Stora Kopparbergs
B:co , är till Staden upplåtet, begagnas 2:ne notvarp, hvaraf ett emellan Stadens arne strandgator och torgbryggor, der, under laxfångsten, i Maji och Junii månader, inga båtar eller farkoster få lägga till, emedan sådant vöre hinderligt för notdrägten, hvilken intager åns hela bredd: att belägenheten af Stadens skeppsvarf ± Underdåniga Skrifvelsen 185 nära det ställe, der noten tages i Iand, jemväl kunde gifva anledning till hvarjehanda tvister emellan Varfs-Intressenterne och en Arrendator af samma Fiske, helst fråga redan uppstått, om icke det ständiga bullret å Varfvet skadar laxfångsten, och det dessutom beror af Arrendatorns godtfinnande, att göra den förnämsta af Varfvets kölhalningsbänkar obrukbar: att det andra varpet åter, i anseende till dess belägenhet längre ned i ån, midt emot Stadens stora Sjötull, skall i betydlig mon hindra sjöfarten, hvadan också Stadens Auctoriteter varit nödsakade, att nedlägga detsammaj samt att Stadens dispositions-rätt öfver Sätra-Stigsoch Testebokrono-fiske, hvilket, för 50 R:dr i Contant och l§ tunna saltad sik årligen, jemväl blifvit till Staden Gefle utarrenderadt, skulle medföra mycken nytta för Staden, som i Testebo Ström eger en större skattlagd qvarn jemte flere betydliga Vattenverk; och hafva, på grund af dessa omständigheter, bemälde Riksdags-Fullmägtige dels hemställt, om icke det sökta skatteköpet å krono-fisket i Gafvelån kunde af Riksens Ständer medgifvas, dels ock till det afseende, Stadens nu uppgifne behof samt fördelen för Kronan af en säker årlig inkomst ansågos förtjena, öfverlemnat frågan om skattelösen för SätraStigsoch Testebo-krono-fiske. Riksens
Landtm, förklarade, att äfven nu föredragna betänk, komme att ytterligare blifva hvilande på bordet. Frih. Cederström, Claes Rud.: Jag hörde icke, att någon mer än Gr. Lagerbjelke begärt betänk:s hvilande på bordet, och tänkte derföre göra en invändning deremot. Då emedlertid, sedan jag erhållit ordet, flere ledamöter i detta ögonblick med den värde talaren sig förenat, förfaller naturligtvis den anmärkn. jag var på väg att göra; men del torde likväl tillåtas mig afgifva en vördsam hemställan lill de Hrr, som ansett utlåt, böra hvila, att de täcktes betänka möjligheten, huru arbetena inom Ståndet må kunna hinna fulländas inom den tid som allmänt önskas mätte kunna reduceras lill så kort, som det låter sig göra, för riksdagsgöromälens afslutande; hvadan hvarje besparad bordläggning vore af värde, såsom i sin mån närmande oss lill del efterlängtade målet: r iksdagens, som man hoppas, nära förestående utgång. Äfvenså torde ihågkommas att bevillningen, hvilken fordrar en god öfverläggning, snart förekommer till pröfning. Derföre vore det mycket önskligt om betänk, kunde få företagas lill afgörande. Hvad angar Gr. Lagerbjelkes anmärkn., att de ledamöter, hvilka icke tillhöra de förenade Lagoch Ekon.Utsk:n, sakna kännedom om dessa ärendens innehåll, så synes mig att, enär belänkanderne varit tillgänglige tidigt på eftermiddagen i dag, tid förinhemtande af nödig kännedom om deras innehåll icke måtte hafva felats, helst de äro affatlade med mycken concession i ordalagen, jemte all den redighet och tydlighet, som i uppställningen dermed billig Ivis kunnat begäras förenade. Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms d. 27 dennes på bordet lagda betänk. N:o 15, i anledn. af väckt fråga om ändring i nu gällande stadgande rör:de liden, då damlucka skall vara öppnad, blef härefter föredraget, men ånyo bordlagdt, på begäran af Hr Ribbing, Bengt och Hr Brakel, Mauritz. Frih.