Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I år hafva de, som icke äro delägare i bolaget, till skärgårdsboerne betalt 7 R:dr mer för hvarje tunna strömming, än bolagsmännen. Med andra varor är förhållandet äfven lill betydlig fördel för bolaget. För en lunna sall betaides år 1850: 6 R:dr, då i närmast belägna städer denna vara gällde 1\ å 8 R:dr med 2 kappars mindre mål, än hvad bolaget genom uppköp i Stockholm erhöll. Flera sådana exempel skulle kunna anföras, alla bevisande den obestridliga nytta denna Inrättning åstadkommit, och tillfredsställande är att förtroendet till densamma, äfvensom delägarnes antal, årligen icke obetydligt tillväxer. Då icke någon öppen salubod hålles af bolaget och då varuanskaffningen endast sker i enlighet med delägarnes aflemnade req visi tioner, kan lika litet någon anledning förefinnas till klander, på den grund alt bolagets lastageplats ligger inom tre mils afstånd från närmaste stad, som mot en egendomsinnehafvare, hvilken af omtanka för sina underhaf - 22 vande uppköper så väl sina, som deras behof af saltvaror med mera på en gång och sedan till dem utdelar desamma. Inträde i bolaget beviljas så väl för hel aktie å 20 R:dr, som för | och I aktie, hvarigenom äfven torpare och soldater kunna blifva delägare, utan särdeles kännbar uppoffring. Aktieutdelningen får aldrig öfverstiga 5 procent. För innevande år uppgingo reqvisitionerna till 350 t:r sill och strömming, 260 t:r salt, 450 t:r kalk, 100 t:r tjära, 40 fjerd, kabiljo, 180 L2t. torr fisk, 132 plogar och 99,000 särskilda sorter spik, utom en mängd mindre partier muroch taktegel, fönsterglas, stenkol, rödfärg och jerneffekter. I liqvid för dessa varor äro 80 t:r spannmål lemnade och resten är betald i penningar till belopp af 14,000 R:dr R:gs. Årets priser hafva stått i allmänhet 10 procent oell för några varor 15 å 20 procent lägre, än i närliggande städer.
Denna §. slcall hafva följande lydelse t Sik, till Riks-St. Öj ytde H:t. %\dra B.det. 58 LagUislottets Betänkande N:o §<)• Har ofrälse man, efter offenteligt an Första punkten af denna §. ändras aslunda : 1 brottmål, ehvad de äro svårare eller mindre, håfve ej någor lof att vädja, antingen emot värjemålsed, böter, eller kostnad och skada, som Underrätt t ty fall ålagt: utan må den, som ej nojés åt dess dom, besvära sig deröfver i Hofrätten, inom hälften af den tid, som lagvadd a saker der fullföljas bora. 6 och 7 §§. Dessa §§. upphöra att vara gällande* 9 §• Denna §, , sädan den lyder uti Kongl* LagUlslolleis JBztiinkande N:o 8g. 59 Eorordningarne den 1 g Julli 18x5 och deri 2g November 1823, ändras salunda: [ de saker, soia genom laga vad gd till Svea Hofrätt, ifrån Häradsrätt 1 Upland, Södermanland , Vestmanland, Kopparbergs Län, Nerike och Gestrikland, ingijve käranden sin inlaga , inan klockan tolf på den fyrationde dagen , den oräknad, dd Häradsrättens dom föll, eller håfve sitt vad förloratfrån Häradsrätt i Vermland, Helsingland, Jemtland, Herjedalen, Medelpad och Ångermanland, på den sextionde dagen; från Häradsrätt i Vesterbotten och å Gottland, på den nittionde dagen : / Gotha Hofrätt, frän Häradsrätt i Östergöthland, Calrnare Län, Småland, Skaraborgs och Elfsborgs Län, på fyrationde dagen; från Häradsrätt i Halland, Dahl och Bohuslän, på sextionde dagen: I Hof rätten öfver Skåne ock Blekinge, från Häradsrätt i desse landskap, på den fyrationde dagen.
Med upphäfvande af nuvarande sladganden angående taxeringsmannaval eller Stånd ock klasser, hafva Rikets Ständer beslutat att någon annan qvalifikation för att vara valbar till ledamot i taxerings-kommitlé icke erfordras, än all inom taxeringsdistriktet hafva under näst föregångna året utgjort allmän bevillning, efter 2:dra Artikeln, äfvensom att Pröfnings-kommilléns ledamöter, hvilkas antal kan utgöra högst trettio, böra lill minst hälften beslå af egare af fast egendom; Och har E. K. Majlis Befallningshafvande blifvit tillerkänd rättighet alt hädanefter, såsom hittills, utse ledamölerne i sistnämnda Kommitté samt alt deruti vara Ordförande och deltaga i öfverläggningarne; dock hafva Rikets Ständer icke funnit lämpligt alt E. K. Maj:ls Befallningshafvande i Kommitléens beslut deltager. Öfriga §§ af Stadgan innefatta vissa allmänna föreskrifter rörande Beredningarne samt Taxeringsoch Pröfnings-kommittéerna samt angående uppbörd, afkortning och redovisning, till större del öfverensstämmande med de i dessa hänseenden nu gällande sladganden. Efter att sålunda hafva antjdt hufvuddragen af den nva Bevillnings-stadga, Rikets Ständer uppgjort och antagit, få Rikets Ständer, i afseende å instruktionen för Taxeringsförrältningarne anföra, att densamma dels står i öfverensstämmelse med åtskilliga i nu gällande Bevillningsstadga intagna föreskrifter, dels grundar sig på den nya Bevillningsstadgan, och loide således någon närmare redogörelse för densammas innehåll icke erfordras. Rikets Ständer anse sig dock böra fästa uppmärksamhet å följande omständighet, nemligen:
Bland binäringar bör nämnas linberedning inom några orter af Wadsbo och jemväl inom Kåkinds härad, tillverkning af möbler och laggkärl inom Sandhems och Habo socknar samt af laggkärl i norra delen af Södra Wadsbo fögderi, äfvensom af linneoch ylleväfnader i Wadsbo härad, hvarest årligen tillverkas omkring 16 å 17,000 fot heloch halflinne med bomull till inslag, 24 å 26,000 fot blångarnsväf, 4,000 fot ylleväfnader, mest golfmattor, samt 1,000 fot bomullsväfnad. Från Wadsbo fögderi säljas omkring 600 centner lin årligen. Berörde produkter afyttras dels inom länet i städerna och vid marknader, dels från de norra orterna till Nerike och Östergötland. Båtbyggeri idkas i norra delen af Södra Wadsbo fögderi, äfvensom i ringa grad vid kusten af Wettern inom Wartofta fögderi samt vid öarne i Wenern. Dessutom finnes vid kanalstationen Sjötorp en Göta kanalbolag tillhörig, till enskild person utarrenderad reparationsdocka, hvarest blifvit reparerade år 1856 med 12 arbetare 22 fartyg; » 1857 » 15 » 14 »; » 1858 » 10 » 11 »; » 1859 » 18 » 22 »; » 1860 » 13 » 16 ». Fiske idkas temligen allmänt af de länets innevånare, som bo nära vattendrag. På flere ställen vid stränderna af Wenern bereder fisket innevånarne en icke ringa inkomstkälla, och på Thorsö samt Kållandsö utgör det en hufvudsaklig del af deras inkomst. I afseende på vården om fiskevattnen, har Eders Kongl. Maj:t,s Befallningshafvande, efter det Hushållnings-Sällskapet, som från särskilda orter låtit infordra och erhållit upplysningar angående fisket och dess bedrifvande i de förnämsta vattendragen, i ämnet sig utlåtit, Tab. Litt. 0. Tillverkningen vid Bromö glasbruk. Kistor. Bundtar. Tillverkningsvärde. R:dr R:mt. Realis, värde.
Utsk. har visserligen i den gjorda förändringen af eden för de nämnde komitéerna, till en del medgifvit, att det förut begagnade formuläret var odugligt, men med stympandet af mitt förslag är dock ingen förbättring vunnen. Enl. detta ligger det i orden: ”bästa förstånd”, jemte en upmaning till förståndet att använda all sin förmåga, ett erkännande af dess ofullkomlighet. Men enl. Utsk:s förslag hafva dessa orden fått en rak motsatt betydelse, derigenom att Utsk. bibehållit det gamla slutet af meningen, hvaruti edgångaren, i stöd af sitt bästa förstånd och med anspråk på den högsta fullkomlighet, anses vara nog djerf att våga edeligen förpligta sig till ett tillämpande af Beviilms-stadgan sä att, hvarken kronan eller de skattskyldige förenas i deras tillsländiga rätt. Det går för sig, det se vi, att så skrifva ett edsformulär; det går naturligtvis också för sig att uttala dessa orden; men om man vill tänka på dem, ett ögonblick, torde man snart inse omöjligheten för en taxeringsman att verkställa dem. Det var just till undvikande af denna omöjlighet, som jag föreslog en förändring; men utan förbättring, tjenar en förändring till ingenting. Ehuru jag visserligen kunde bevisa huru ogrundad Ulsk:s farhåga varit, alt den af mig föreslagna redaktionen skulle gifva anledn. lill liknöjdhet hos taxeringsmannen att förskaffa sig nödiga uplysningar, då han förbundit sig att fullgöra och noga iakttaga Bevillmsstadgans föreskrifter, hvarunder således äfven inbegripes dess 65, 66 och 107 §§; så vill jag likväl ej vidare påyrka den, utan anser eden, sådan den nu är af Utsk. redigerad, möjlig att aflägga, blott med insättande af ordet tipsätligen och förnärmas; hvarigenom denna del af eden skulle fä följande lydelse: sä att, under ett noga iakttagande af föreskrifterna i Beviilms-stadgan, hvarken kronan eller de skal/skyldige up s ätli g en förnärmas i deras tillständiga rätt.
I dess ställe kan och bör densamma utan kännbar uppoffring utgå och erläggas af den under Kongl. Krigs-ltollegii förvaltning stående s. k. Trosspassevolanskassan, hvilken befinnes vara i en ganska god ställning och hvilkens - Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o '243. 345 kens uppkomst har blifvit bildad dels genom statsbidrag och dels genom insättningar af roteoch rusthållare. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1865. Lare Pehrsson, från Örebro län. So §43 Af Lars Pehrsson från Nerikes län, om ändring af gällande föreskrifter, angående jords eller lägenhets af stående för allmänt behof, i hvad de afse lösen för vattenverk. Inom Sveriges rikes landamären har, såsom allmänt bekant är, på nu sednast förflutna ett fjerdedels århundrade betydliga och nyttiga företag blifvit gjorda till och för landets framåtskridande och ekonomiska förkofran, hvaribland jordbruket med dess utgreningar ingalunda stått efter, utan bar den idoge landtmannen uppbrutit och odlat flera, ja många tusende tunnland åker och derigenom beredt, landet en icke obetydlig inkomst. Han har ock fortfarande ögonen fästade på tjenliga lägenheter, att öka denna nationalvinst med odlingsflit på ännu flera tusende, ja hundratusendetals tunnland, dels genom utdikniug af träsk och kärrig mark och dels genom undanrödjande af på många ställen befintliga vattenverk, hvilka sistnämnda oftast utgöra hindren för de största och nyttigaste odlingsföretag, och med afseende hvarpå det oftast nog bevises, att de befinnas vara af den beskaffenhet och i sådant läge, att de knappast kunna godtgöra underhållskostnaden. Men det oaktadt pretendera dessas egare, att, då fråga uppstår att ett sådant verk skall inlösas för att borttagas och undanrödjas för ofvanliggande, genom dessa verks förvållande, vattendränkt jord, få i ersättning enligt nu gällande Kongl.
Denna omständighet och den att Kongl. Hof-rätten år 1852 utfärdat nära tredubbelt och år 1853 nära dubbelt så många domar, som i medeltal utgifvits under de fem åren 1847—1851, förklara väl till en del, att mera silke än vanligt behöft användas under ifrågavarande tid; men för ett möjligen fullständigare utredande af förhållandet möter nu, utom andra, äfven det väsendtliga hinder, att den tjensteman, som år 1852 och större delen af år 1853 haft silket under sin vård, Amanuensen, vice Häradshöfdingen N. Th. Wihlborg, redan mot slutet sistnämnde år aflidit. Wihlborgs minne, aktadt och kärt för hans kamrater, är emellertid allt för heligt, att någon på hans stoft skulle vilja fläcka hans redbara karakter med framsmygande af någon lumpen misstanke om oredlighet å hans sida. Wihlborgs vänner veta ock att omtala hans bekymmer öfver — 331 — upptäckten, att skrifmaterialier tid efter annan blefvo honom på okändt sätt undansnillade, hvarföre han ock slutligen lät, om sommaren 1852, för dörren till förvaringsrummet sätta ett nytt och säkrare lås, på nödvändigheten deraf väckt af den tillfälliga omständighet, att vid rubbning af ett i nedra förstugan af Hof-rätts-huset stående skåp, en dyrk och åtskilliga dervid fästade falska nycklar funnos stuckna derunder.
Vid Westra Göinge Häradsrätt hade blifvit anhängig en tvist, som afgjordes genom Häradsrättens utslag den 20 Dec. 1851, rörande anspråk af en afsöndrad lägenhets innehafvare på godtgörelse för mistning af lägenheten genom laga skifte å det hemman, hvartill densamma hörde. Hemmansägaren hade sökt undandraga sig ersättningsskyldigheten på den grund, att afsöndringen från hemmanet vore i strid med lagens föreskrift om skattskyldig jords minskning; dock som han härom icke uttagit stämning; så ansåg Häradsrätten sig icke kunna ingå i pröfning af detta ämne, men dömde, utan hinder deraf, hemmansägaren att gälda den ersättning, som lägenhetens innehafvare uti stämningen påyrkat. Jordägarens sålunda ogillade påstående, att icke dömas till efterlefnad af ett kontrakt, hvilket såsom stridande mot författningarna ej kunde lagligen bestå, fullföljdes hos högre rätt men blef ej mindre af Hofrätten än Högsta Domstolen förkastadt och Häradsrättens beslut faststäldt, enligt hvad Kongl. Majits nådiga dom af den 23 September 1853 utvisar. Förhållandet lärer nu härigenom vara sådant, i händelse ingen förlikning mellankomma, att sedan afsöndringen af lägenhetsområdet från hemmanet skett, dess åbyggnad efter föreskrift blifvit flyttad o. s. v, hemmansägaren äger sin talan öppen om afsöndringens ogillande och lägenhetshafvarens vräkning. Onekligen hafva då både tid och kostnad gått förlorade, hvilka man kunnat spara genom pröfning af båda parternas påståenden på en gång. 1 sjelfva verket hade detta också icke varit annat, än att endast pröfva grunden för kärandens, lägenhetshafvarens, påståe»de. Det kontrakt, han åberopade, var denna grund för hans talan, hvilken väl således icke kunde vinna bifall, i händelse kontraktet icke lagligen gällde. Frågan härom var följaktligen den, söm först och icke sist borde af domaren pröfvas, och det just för bedömande af kärandens talan.
Ofvannämnde förlagslån är sedermera till följd af K. M:ts Högstberörde Nådiga befallning, till Pochet utbetalt den 16 Julii 1827, emot det att inteckning för hela lånesumman erhållits uti dess ofvannämnde fölen summa af 5ooo R:dr B:co (utöfver den äldre Inteckningen å Booo R:dr) inköpta egendom, samt GeneralMajoren Camps till K. Comm. Coll. aflemnat dess borgens förbindelse, att återstoden 11,000 R:dr skulle, på sätt ofvanberördt är, användas tillden ifrågavarande Fabriksinrättningens fullbordande. Enligt hvad Utskottet jemväl inhämtat, har K. Comm. Collegium. sedermera under loppet af sistledit år , uti närvaro af K. Coll. AdvocatFiseal samt sak - 228 Stats — XJtsk o t tets kunnige personor anställt besigtning och värdering af meranämnJc uti Pochets hus pä Kungsholmen inrättade Fabrik för tillverkning af Potatesgryn; hvarvid K. Coll. funnit såväl att de för berörde tillverkning nödige machiner och inrättningar fullkomligt svara mot ändamålet, som äfven att de kostnader, som för byggnadernes uppförande och iståndsättande samt Fabrikslnrättningens anläggande blifvit använde uppgå till en summa af 18,890 It:dr 22 sk. 6 rst. Ihco; Och som K. Coll. ansett Fabriksidkaren Pocliet sålunda hafva fullgjort de vilkor, som för ofvannämnde Förlagslåns begagnande blifvit honom i afseende på Fabrikens iståndsättande föreskrifne, samt GeneralMajoren Camps hos K. Coll. anhållit om återfående af dess aflemnade borgen för Fabrikslnrättningens fullbordande, bar K. Collegium hos K. M:t i underd. hemställt, om icke, enär de af bemälte GeneralMajor i berörde afseende åtagne förbindelser numera blifvit uppfyllde, samma borgen måtte till honom återställas; hvilket K. M:t också under den 29 April sistlidet år i Nåder bifallit.
PresteSt:s d. 5 dennes på bordet lagda prot.utdr. af samina dag, innehållande inbjudning til! Medstånden, alt förena sig i det af PresteSt., vid föredragning af BancoUtsk:s utlåt. N:o 49, öfver väckt fråga, att Bancofullm. må berättigas ä Den 19 April f. m. 573 deposition i Hamburg emottaga silfver utöfver det bestämda beloppet af 500,000 r:dr sp., fattade beslut, att i det bancoreglem., som kommer att utfärdas, skulle införas ett, stadgande af samma innehåll, som Utsk:s förslag i förenämnde utlåt., med den förändring allena, att orden ”så snart årstiden innevarande år det medgifver”, måtte utbytas mot orden ”vid tjenlig årstid”. Undert. Ridd.secret. upplyste, att Hederv. BondeSt., med frånträdande af sitt förra beslut, antagit ifrågavar. inbjudning, men att underrättelse om något af Vällofl. BorgareSt. i afseende på densamma fatladt beslut ännu icke erhållits. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Det beslut, som Ståndet har fattat i anledn. af BancoUtsk:s utlåt., hvarigenom PresleSt. blifvit föranledt att utsträcka hvad som hade blifvit af BancoUtsk. föreslaget för innevarande år, under en tiderymd af högst 6 veckor, lill all framtid och för 5 ä 6 månader om året, är af en så vådlig beskaffenhet, att jag icke kan annat än afstyrka inbjudningens antagande. Saken är dessutom af den vigt, att den icke synes på ett sådant sätt böra antagas, innan BancoUtsk. blifvit hördt och måhända äfven Bancofullm:s yttrande blifvit deröfver inhemtadt. Olika är att medgifva ett sådant förfarande under en lid af 6 veckor, då så väl BancoUtsk. som R. St. äro närvar., och att pålägga det såsom en pligt för Bancofullm. under hvarje kommande år.
Förhållandet i anseende till en vid föregående Riksdag väckt Grundlagsförändring eller en Konungens Proposition är helt annorlunda, emedan Ständerne hafva en ovilkorlig rättighet att deröfver infordra Utskottets yttrande, och i sådana fall är 38 § lämpelig. Men vid frågan om de af enskild man första gången väckta Motioner kan jag, i händelse af delade meningar inom Utskottet, icke anse något annat stadgande lämpligt än det, som innefattas i de nämnde 36 och 75 §§ af Riksdags-Ordningen. Den mening, som yrkar Grundlagens bestånd, måste i sådant fall icke förlora sin kraft emot den, som yrkar dess förändring, emedan Lagens helgd och varaktighet är af större allmänt interesse än måhända obetydliga, åtminstone ej nog utredda olägenheter. Med Herr Grefven och Ordföranden förenade sig Hrr Borgmästarne Nensén, Norström och Egge samt Ledamöterne af Hedervärda Bonde-Ståndet. Herr Kammarherren Silverstolpe yttrade, det han för sin del icke kunde medgifva det yrkande, att sakens genom denna andra votering vundna skick borde underställas Riksens Ständers Plenorum ompröfning. Han nekade ej helgden af det stadgande i Riksdagsordningens 38 §, att, om vid anstäld votering inom Utskott »två Stånd stadna emot två, skola de särskildte meningarne, såsom alternaliver, i förslaget intagas». Han ansåge detsamma allenast ej lämpligt till närvarande händelse, eller ens till Constitutions-Utskottets befattning, under det skick hvaruti frågan om af enskilt man väckt förändring i 37 § Regerings-Formen sig hittills befinner; det ville säga, att han ansåge det lämpligt blott till alla de fall, der Riksens Ständer redan äro iklädde afgöranderätten, vare sig vid en närvarande eller en kommande Riksdag. Sådan holle han före, att hufvud-principen vore. Exemplet af anmälningen till Riksens Ständers Plena af Constitutions-Utskottets alternativer, innefattande förslagen om ett rättegångssätt, i Tryckfrihets-mål, me - Bilaga G till Exped.
Grefwe körner, scholk Göran, utbad sig fä anmärka, att när man will försäkra Riksens Stänr Den 18 October. 4ZM Ständers öfwcrkägguiugs - frihet, woie det wisjerliaen bättre att aflägsna främmande magtcrs sändebud än att hafton dem nära. Herr Grcswen och L -a n d t - M a rs k a l k c n förnyade sin proposition till bifall ä § sädan den med den gjorda förändringen af Constitu» tio,is-Utskottet blifwit fdresiagen. Bifölls, dock hördes nägot !7fej. Herr ^'Ivsrktolpe, chr^stric 8»mu ei: Jag har wäl hört anföras att det ivore mindre behörigt att ifrän Konunga »-wal förwika Utländske Ministrar, men jag har ci erfarit att nägot argument blifwit gndragit. vet kunde finnas, att ett sädant förfarande af främmande magkcr kunde anses stötande. Men jag utbeder nsig att upplysningswis fä nämna, att det ej är owanliqt. Till den Ungerska Riksdagen sä inga främmande Ministrar, icke ens tvid blotta hög^ tidljghcterna, infinna sig. Jag har sjelf under mitt wistande i Wien, pä e> mera än fyra Poststationers afständ ifrän Pressburg, warit dcrifrän utestängd, och Grefwe kolumosslk^, som dä ivar det mest gynnade HofwetS sändebud, kunde ej dertill fä tillträde. Herr Län dt, Mar skalken trodde sig hafwa funnit att Ridderskaoet och Adeln redan bifallit denna § hwartill ropadcS Herr Grefwe n och Landt-Marsk alk cn framstälde nu den andra frägan rörande förbud pä truppers sammandragning omkring Riksdags-orten. Herr 4560 Den ig Oclober. Herr .silverstolpe, fredric, trodde akt hela Z redan ware bifallen. Dels 0»r6ie hemstälde om icke deraf borde gbrgs cn np §.
Den m Maji. 257 Uppläst hvs Ridd. och Adeln dcn 12 Mo'l » Preste-Standct den 12 « ! Borgare-Ständet d. is » s Bvnde-Ctändet den iL - s Utdrag af protocsllet, hållet hos N k sens Ständers till öfwerläcrgninZ Z rande Longi Majtts Mädiga Prsposi-lt. till Rikets Ständer, om en förändring i Utstrifningssältct af det faststälda För. stärknings-Manskapet, nedsatte Särstildta Utskott i Orebro den n Maji 1812. A. D. Ekonom ingifwcn Skrift s^pi-oiooolloin hade Bonde-Ståndets Ledamöter i Ulstottet pa sitt Stånds magnar i följe af en med utsedde Ledamö, ter deraf hallen öfwerläggning yrkat, att dels för att underlätta legningen, dels för att i början gisws ungdomen någon uppmuntran öfwerenskommelse matie träffas, SockncwiS efter bewillningsgrund, att 8>?wa hwarie karl, som i ändamål af exercering uppdadas ra R:dr Banco för alla fem tjenstaren, eller r Riksdaler för hwarje ar han pa sadant sätt äe ffkelsatt, och zz R:dr 16 si. samma mynt da han sac i fält mot Rikets fiender, i hwilka afgifter alla utan åtskilnad borde deltaga. Utstottet t.odde, att ha detta anginge en betydlig penninge-utgift öfwer hela Riket, hwilken pa wisit sätt kunde anses såsom en fiags bewillnina, kunde en sadan fraga ej höra till ees algard, hälst den ej genom någon ordentlig reW ifrån något Riksstånd blifwit till detsamma öst iverlemnad; hwilken förklaring, under betygande af ali upprigtig agtning för det wälwilliga i förslaget, Bihang. Mom 258 Den 12 Maji. genom Protocolls-Uldraa skulle Riksens Högloft.
Nio 239, angide ifrågaslälldt statsbidrag för tornbyggnad vid Hedvig Eleonora kyrka i IJufvudstaden och samma kyrkas reparerande; och Nio 240, i anledn. af väckt motion om löneförhöjning för förste och andre Amanuenserne vid Universilets-bibliotheket i Lund. Föredrogs Exped.Utslcs den 3 dennes på bordet lagda Memorial Nio 9, i anledn. af återremiss å skrifvelseförslaget Nio 180. Frih. Cederström, Rudolf: Det förevide skrifvelseförsla get är, i anseende till innehållets vigt och omfång, temligen drygt att upläsa, ehuru ansenligen förkortadt det, på sätt hos R. o. Ad. yrkadt blifvit, numera har uppställts. — Som, genom förnyad bordläggning, tillfälle blifvit dem beredt, som interesse™ sig för ämnet, att af skrifvelsen i dess förändrade skick taga kännedom, får jag, — under försäkran att de inom det Höglofl. Ståndet, ej mindre än inom öfrige RiksStin, mot första redaktionen gjorda anmärkir blifvit af Exped.Ulsk. noggrann! iakttagne och rättelse numera gjord, — vördsamt hemställa huruvida icke upläsningen må anses öfverflödig, anhållande jag om bifall å förslaget. 26fi Den 6 Februari. Uppå i anledn. häraf framställd propos. ansåg R. o. Ad. någon upläsning af det nya under N:o 207 afgifna skrifvelseförslaget icke erfordras; hvarefter förev:de Mern. lades till handlingarna samt R. o. Ad. godkände nyssnämnde skrifvelseförslag. Föredrogs och bifölls sammansatta Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s den 3 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 47, i anledn. af väckt motion om befrielse från rotering för Ansätts-hemman i Jemtlands län. Föredrogs men bordlädes ånyo på begäran af flere ledamöter, Sammansatta Statssamt Allm. Resv.- och Ekon.UtsIcs den 3 dennes på bordet lagda Utlåt.