Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af denna motion får Stats-utskottet upplysa, att, enligt 1 1 :te och i4 §§ i det för manufaktur-diskont-inrättningen nu gällande reglemente af den 8 Februari 1844» skola ifrågavarande lån meddelas på minst en och högst nio månader, ordinarie räntan för desamma erläggas efter 4 procent om året, eller en tredjedels procent i månaden, samt straffräntan, hvilken eger rum för hvad, som af ett låns kapitalbelopp ej inbetalas inom åtta dagar efter förfaliodagen, utgöras med fyra procent årligen utöfver ordinarie räntan. Vidare stadgas uti 16 och 17 §§ af samma reglemente, att, derest lån icke inom en månad efter förfaliotidens förlopp blifvit inbetaldt, bör lagsökning emot vederbörande anställas, samt att, då lagsökning skett, är, intilldess annorlunda förordnas, låntagare eller den hypotl eks-utgifvare, som enahanda förbindelse sig ikläd t, pligtig att såsom utsökningsBih. till R. St. N:n M2i provision, erlägga två procent af kapitalet, hvilken provision lills vidare lillialLi*>■ diskontens ombudsman Då manufaktur-diskonten måste godtgöra Rikets Ständers hank tre procents årlig ränta lor de medel, sorn lyftas utaf’ det å banken till denna diskonts lånerörelse beviljade kreditiv af r,5oo,ooo r:dr, så skulle naturligtvis, i händelse diskontens ullåningsränta, på sätt motionären föreslagit, nedsättes till samma belopp, ali ränte v riis t å berörda kreditiv-medel komma att för framtiden upphöra, och följaktligen den härigenom na påräknade tillgång Lill ersättande af kapital och ränteförluster samt förvaltningskostnader, äfvensom till bestridande af de å diskontens vinstmedel anvisade utbetalningar jemväl försvinna.
Sammanräknade längden af alla utaf Konnmttéen föreslagna stambanor och dertill hörande sammnnbindnings-banor utgjorde 162J mil och hela beloppet af deras, i medeltal lill 700,000 Rrdr beräknade, anläggningskostnad, J 15,861,997 Rrdr Rrmt. Elaf denna summa hade likväl redan vid sisllörllutna Riksdag för då beslutade stam-banors företagande anvisats 7,500,000 Rrdr; och om tillika alräknades kostnaden, omkring 4,500,000 Rrdr, I or den af enskildt bolag nära färdigbyggda jernbanan mellan Örebro och Köping, skulle följaktligen den erforderliga summan för anläggandet af ännu återstående statsbanor utgöra omkring 103,000,000 Rrdr Rrmt. Enligt hvad Kongl. Majit i förevarande Nådiga proposition jemväl för Rikets Ständer tillkännagifva!, har Chefen för Statens jernvägsbyggnader, Öfverste Ericson; efter erhållet tillfälle att yttra sig angående sättet och ordningen för utförandet af de utaf oftaiiämnde Kommitté föreslagna stam-banor samt om dithörande frågor i afseende på erforderliga medels tillhandahållande och anskaHningen af arbetsmanskap äfvensom ingeniörer, jemte materiel m. ni., härom lill Chefen för Kongl Civil-deparlementet aflemna! sitt betänkande, deruti berna te Öfverste äfven framställt sina åsigter rörande stam-banornas antal och riktning samt redogjort för skälen till sina, i vissa hänseenden, från Kommitténs afvikande förslag; hvilket betänkande likaledes blifvit tili trycket befordradl samt inom Riks stånden uldeladt.
Af de större brännerierna äro belägna 3 i Rasbo, 3 i Waksala, 3 i Trögds, 2 i Åsunda, samt ett i hvartdera af Håbo, Norunda, Ulleråkers, Lagunda, Örbyhus och Olands härader. På landet finnes ingen fabriksrörelse af betydenhet samt i städerna endast till uppgifvet värde af 57000 R:dr, hvaraf i Upsala för 54000 R:dr, deribland garfverierna producera den största delen. Såsom binäringar kunna endast anföras tegeltillverkning i trakterna vid Mälaren och omkring Upsala, skogsoch vedtransporter till Stockholm och Upsala samt forsling af malm, skogsoch brukseffekter i bruksdistriktet. Vid Elfkarleby och trakten deromkring idkas dessutom laxoch strömmingsfiske af strandbyggarne. Westerås Län. Detta läns mest betydande jerntillverkning grupperar sig omkring dess stora jernmalmslager i Norbergs bergslag samt utefter dess 2 största strömmar Kolbäcksån och Hedströmmen. Jernmalmsbrytningen, som i mån af konsumtion kan betydligt utvidgas, har inom Norbergs och Westanfors socknar åren 1855—57 i medeltal utgjort 860000 centner, om 45 k 50 procent jernhalt med arbetskostnad af 42 k 15 öre samt försäljningspris af 25 ä 30 öre per centner. Dessutom äro i Skinskattebergs socken brutne 87000 » och i Sala socken 4000 » eller tillsamman 951000 centner. Af Norbergs bergslags årliga jernmalmsuppfordring förbrukas omkring 500000 centner vid ortens egna masugnar, samt inom angränsande bergslagsorter i Kopparbergs län vid pass 260000, och inom Gestrikland 60000 centner, hvarförutan till Strömsholm årligen afgått omkring 30000 k 40000 centner för vidare försändning till hyttor vid Östersjökusten. Malmerna i Skinskattebergs socken användas uteslutande vid dervarande bruks masugnar.
Henr. Gyllenborg. JE. A. Almqvist, På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Gust. D. Wilcke. Daniel Andersson. G. Helsingius. Uppläst *• 154 Den 2 Juli. Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Adeln den 2 Juli; Högvörd. Prest-St :ndet den 2 Vällofl. DorgareStändet den 3 Hederv. Bonde-Ståndet den 2 Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Betänkande, angående tillökning i anslaget ut Academien får de Fria Konsterna m. m. Ibland de handlingar, sorn Kongl. Maj:t genom Nådig Remiss af den 22 sistl. Februari täckts öfverlemna till Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utskott, i afseende på frågan om Rön-förhöjningen i allmänhet, hafva äfven blifvit remitterade dels en af Academien för de Fria Konsterna gjord underdånig Ansökning, om tillökning å dess Stats-summa, dels ÖfverlntendentsEmbetets serskildta underdåniga Skrifvelse , med anhållan om Rön-anslag för en Secreterare och en Cantzlist vid KonglSlotts-Byggnads Directionen, samt Secreteraren vid Kongl. Majrts Museum , dels ock ÖfverStåtliållarens, En af Rikets Herrar m. m. Högvälborne Herr Grefve Mörners underdåniga anmälan om beliofvet af nya Röner för 2:ne Ordinarie och 4 Extra Ordinarie Executions-betjente vid Ofver Ståthållare-Embetets Cantzli; Och som dessa ämnen äro af den beskaffenhet, att de från handläggningen af frågan om lönförhöjningen i allmänhet höra skiljas, så får Utskottet deröfver afgifva detta särskildta Utlåtande. Hvad Den 2 Juli.
Jo, jo, vid Stockholm såg jag så fager, ung blod, det fick Flemingens flicka till rosor öfver sitt hjerta. Annika har vandrat, hon har sett hur hertigen slagtat de finska herrarne. Jo, jo, blod vankas det! Skall det vara mera af sorten? Åh jo, åh jo, inte skall det sparas, nog skall det bestås.” Fru Metta kände bäfvan vid gummans ord, utan att rätt förstå hvad de syftade på, men hon skyggade för att på något ovänligt sätt tilltala henne och sade blott: ”Kära mor, tala ej så der ohyggligt, när jag frågar om herr Erik.” Åh hå, herr Erik, herr Erik, honom går ingen nöd uppå. Han var den ende, som lindrade fängelset för min lille gosse, han var god mot min Bengt, honom skall intet ondt få komma vid, nej nej, icke låter Annika sina vänner komma till skada, nehej, hvarken herrar eller kreatur. Åh håh, god var han alltid mot gamla Annika; frågade när han mötte mig på gatan, och fast många hörde det, så frågade han: ”Nå, mor Annika, hur är det med er, behöfver ni något?” Nehej, herr riddare, svarade jag och neg, nehej, herr riddare, i dag behöfver jag ingenting. Ånej, ånej icke skall något ondt få ske honom.” Sigrid hade dragit sig undan i det andra rummet. Henne syntes Annikas beteende stöta på signeri, och hon ville dermed intet ha att göra. Men nu stultade gumman fram till henne och sade: ”Åh hå, fager jungfrun sitter hemma och aktar sina fina kinder, och låter hertigen knoppa sin far.” Sigrid såg förskräckt på gumman och svarade, nästan omedvetet: ”Ack, om jag dock kunde vara hos honom helst, det vore dock en tröst.” ”Åh hå, kan inte dottern hjelpa sin far? I hennes ögon står, att hon kan. I natt vandrar gumman till Åbo; hon går för att se sin hämd, för att se blod! Och den unga vill ej gå samma väg, för att skona sin fars blod. Hi hi hi.” Gumman hade uttalat, hvad ej Sigrid ens klart vågat tänka. Hon ville till Åbo, att begära nåd för sin far.
Det silfvermynt, som utaf resande utföres, torde ej upgå till så stor qvantitet, att någon förlust i egentlig mening kan sägas derutaf blifva en följd, och det är i alla fall bättre, att vi vidkännas en ringa förlust än att vi genom en förminskning af myntets silfverinnehåll skulle gifva anledn. till skrik om myntförsämring. Jag hemställer i synnerhet till Hr von Hartmansdorff, hvilken i allmänhet icke är särdeles benägen för förändringar, huruvida det vore skäl att vidtaga en åtgärd, som kunde framkalla en sådan opinion. Jag för min del anser sådant böra sorgfälligt und - Den 22 Februari e. m. 233 vikas och anhåller derföre, att R. o. Ad. behagade afslå Hr von Harlmansdorffs förslag. Hr Aminoff: Om vårt silfvermynt skulle, till skrot och korn blifva lika med Norska och Danska Silfvermynlet, så skulle Silfver-innehållet i vårt mynt förminskas med nära 5 Ass, hvilket enl. myntbeslämningslagen vore en myntförsämring. Vid frågans behandling i Ulsk. uplystes, att under de sednare åren, en ganska obetydlig summa mynladt silfver utgått ur Banken, och att nästan lika mycket återkommit lill Banken och Riket, hvaraf följer, att den befarade nedsmältningen af vårt silfvermynt i utlandet måste vara ganska ringa. Sedan R. St-r nu medgifvit, att Banken fick draga vexlar på Hamburg till ett värde af mill:r R:dr, så lära de som hafva affärer utrikes, heldre köpa sådane vexlar från Banken, som ej behöfva assureras, eller tillhandla sig från Banken, silfvertackor, hvilka innehålla fint silfver, utan någon tillsats af Koppar, än att afsända klingande mynt, för den lumpua vinsten af något koppar, då, som uplyst är, någon nedsmältning i större skala, icke lärer förefinnas, måste jag yrka afslag å motionen, alt göra vårt silfvermyut lika med del Norska och Danska silfvermyntet, synnerligen, som en myntförsämring derigenom upkommer, ehuru obetydlig. Hr von Hartmansdorff:
Men den långifvare, som gifvit försträckning på sådant sätt, d. v. s. mot pant eller hypotek, har ingalunda behof att för erhållande of betalning tvinga gäldenären i konkurs, utan erhåller sin rätt genom exsekulion, oberoende af konkurrens med öfrige borgenärer. Hos oss synes deremot konkurs-tvång mot icke-köpmän fortfarande böra äga rum, i anseende till den ringa utveckling, vårt hypoteks-väsende ännu vunnit. I likartade förhållanden ligger ock, enligt cn Tysk rättslärds utsago, orsaken, hvarföre den Preussiska Konkurs-Ordningen af år 1855 i vissa fall medgifver icke-köpmäns försättande i konkurs-tillstånd. 2. Tillsättande af en Rättens ombudsman alt vaka öfver förvaltningen och påskynda boets utredning. Denna institution, hvartill mönstret äfven är hemladt från de nyare Europeiska konkurs-lagarna, är af synnerlig vigt för afhjelpande af en utaf de största olägenheterna af nu gällande lag. Det är beklagligen alltför väl kändt, huru allmänt Lag-lltskottets Betänkande M 33. 9 allmänt och rättvist man hos oss klagar öfver elen ytterst långsamma förvaltningen och utredningen af konkursmassor, äfvensom öfver svårigheten att förmå försumlige, kanske stundom äfven oredlige, sysslomän att fullgöra sina skyldigheter. Det är väl sannt alt gällande lag anvisar borgenärerne utväg lill rättelses vinnande. Men det besvär, den omgång och de kostnader, som dermed äro förknippade, hålla borgenärerna tillbaka, och lyckas det dem, att mot sysslomännen vinna en rättegång, så manar behofvet tilläfventyrs alt genast åter börja en ny o. s. v. i oändlighet. Det finnes ett sätt att, under sken af lagens skydd, likväl beröfva borgenärerna deras rätt, och det är att uttrötta dem. Det är detta, som synes hafva blifvit en verkan af vår gällande lag.
— Emedlertid hafva Revisoferna ansett sig böra meddela, att Riksgälds-Contoret af dess uti sistnämnde Ränteris för Maj och Juni månader uppgifna behållning af 23,765 R:dr 24 s^- 3 rst. endast fått emottaga 12,146 R:dr 7 sk. g rst. För öfrigt har, vid läsningen af Herrar Fullmäktiges protokoll, i afseende på nyssberörde balans, förekommit, hurusom, oansedt flera af ej mindre Commissariatet än Herrar — 15 — Fullmäktige till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande aflålna skrifvelse!*, roed erinran om insändandet af det uteblifna Ränter i-fö» slaget för sistl. April månad, detsamma icke till Riksgälds-Contoret inkommit förr, än den 26 Juli, då Contoret på en gång erhöll Förslagen för April, Maj och Juni månader» Det härvid sålunda inträffade förhållande har ytterligare ådagalagt Extra itinteriangelägenheten och vigten deraf, att, då Månads-förslagen från Landt»“vemenngar. Ränterien icke ordentligen ingå , den uti Kongl. Brefvet den 2 Juni 181 4 angifna utväg för erhållande af extra Ränteri-inventeringar varder begagnad. Revisorerna hafva derföre, jemte det en afskrift af högstberörde till Kongl. Stats-Contoret aflålna nådiga Bref blifvit Herrar Fullmäktige tillställd, tillstyrkt Herrar Fullmäktige att hädanefter, vid de tillfällen, då Ränteri-förslag, oaktadt derom hos Kongl. Maj:ls vederbörande Befallningshafvande gjord erinran, icke inom slutet af månaden efter den, för hvilken det bordt afgifvas, blifvit till Riksgälds-Contoret insändl, sådant hos Kongl. Stats-Contoret anmäla, roed begäran, atl, i öfverensstämmelse med ofvanåberopade nådiga Bref, anstalt måtte ofördröjligen varda fogad om anställandet af extra inventering uti det Ränteii, hvars Månadsförslag uteblifvit.
Gymnastiska Central-Institutet 62, 218, 354, D. 4^5, litt. D. 19 Gjsanders Enkas befrielse från betalningsskyldigheten af Kronofogden Carlssons balance, angående 5i58r, 58p* Gästgifvare i Herjeådalen, tillökning i deras löner * * 383. Götha Canal, om lån till 4^9» Götha Canals anläggning, befrielse från onera, tillkomne genom 138. Götha Canal, Bogsering derstädes med Ångfartyg, angående 354, litt. C. 435, litt. C. — Bolag, om dess befrielse från Bevillning å utdelade vinstmedel 3x6. —• om eftergift af straffränta å skulder till Götha Canal och Malmö Disconter , . 4^3, Götha Elf, muddring derstädes 354, litt. C. 4^5, litt. C, — Hof-Rält, ersättning till adjungerade Ledamöter derstädes ... 4*> *96» 3o8, 556. Götheborg, hamnbyggnad derstädes , , 354» litt. C. 4^5, litt. C. — väg derifrån till Jönköping . ibid. Götheborgs riviere, angående 465. H. Haga Lust-Slott och Park . 3r. Hagelins, Häradsskrifvare, ansökning om pension 142, 249. Hallands Beväring 44* Halleoch Hunnebergs Kronoparker, utsyning derå angående 22, 3i3. Halltorps återvinnande lill Kronan .. »35, 266. Hamn-byggnad vid Götheborg . 354, litt. C. 435, Btt. C. Iiamn-försvar, Marstrands .. 354» Btt. A. 435, litt. A» Handbok för menige man i allmänna Lagen, anslag dertill, angående 27. Handel och Sjöfart, dess befremjande . 60. Handpenningar, 11. K. II. Kronprinsessans, angående . 3i.
Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets följande den 29 Juni afgifna , och den 29 Juni och 5 Juli på bordet lagda Betänkanden blefvo af Bidderskapet och Adeln afslagna , nemligen; I:o X anledning af yrkadt förbud mot löpande Assignationers utgifvande af enskilta personer, m. m. 2:0 I anledning af åtskilliga till Utskottet remitterade Memorial och Dictamina angående Gränse-Tullarne imellan Sverige och Norrige., samt Landt-TulIs-inrättningen i Biket , och den dervid bibehållna Tullbevakning, m. m. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. 710 23 en 7 Juli. S. D. Banco - Utskottets den 13 Juni afgifna och den 5 dennes på bordet lagda Memorial, rörande Banco-låns beviljande åt afbrända Städer, blef af Höglofl. Ridderskapet och Adeln bifallet. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. Utdrag af Trotocollet, hållet hos Högv. Prest ■ Ståndet den 7 Juli 1815. o S. D. Återremitterades Bevillrtings • Utskottets Eörslag till Eevillnings - Stadga och Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkanden angående Gränse-Tullarne imellan Sverige och Norrige samt Jjändt-Tullsrinrättningen i Piket och den dervid bibehållna Tullbevakning , samt om yrkadt förbud emot löpande Assignationer§ utgifvande af enskilta personerUt supra. Ex Protocollo J. 17. Almqvist. S. D. Föredrogos å nyo Och biföllos nedanskrifne ifrån Utskotten inkomne och på bordet hvilande Betänkanden, nemligen: ifrån Stats-Utskottet, angående 1:0
Först och främst må här anmärkas, att enär bouppteckning efter frälseman skall inlemnas till IIof-räH, utan att föreskrift finnes, att den underdomstol, inom hvars domsvärjo den aflidne bott, skall erhålla underrättelse om den döde efterlemnat barn, denna domstol ej är i tillfälle att utöfva den underdomstolarna i allmänhet ålagda kontroll deröfver, att alla omyndiga, som lyda under domstolen, varda med förmyndare försedda. Men härförulan lemnar erfarenheten ett mera öfvertygande bevis om den oreda, hvartill undantaget leder. Det är i lagen stadgadt att, om förmyndare tränger sälja något af omyndigs fasta gods, han bör dertill söka samtycke af den domstol, som utsett förmyndaren. Man kan nu tänka sig den händelsen, att flera syskon, deraf det ena år frälse, men de andra äro ofrälse, gemensamt ärft en fastighet och att densammas försäljning af deras förmyndare anses nödig. Tillstånd måste då dertill sökas för den ena af de omyndiga i Hof-rält och för de andra hos underdomstol. Nu händer dock att Hof-rätten lemnar men underdomstolen vägrar att remna, sitt samtycke till försäljningen; fastigheten kan likväl icke klyfvas eller partiell utan förlust försäljas; och då blefve det erhållna samtycket utan följd. Man kan väl invända att nu anmärkta oredor undvikas, derest den meningen att Hof-rätt skall utse förmyndare för alla de barn, en frälseman efierlemnar, äfven om blott det ena är frälse, antages såsom gällande; men, utom det att förhållandet ej blefve sådant, skulle detta antagande leda till en inkonseqvens i lagstiftningen, som icke vore mindre vådlig; och denna omständighet torde innefatta ett tillräckligt skäl emot den andra meningen.
Motionären anser såsom en väsendtlig brist i organisationen af den högre folkskolan, att lärarne vid dessa skolor icke ega alt räkna sig presterliga tjensteår tillgodo för sin tjenstgöring derstädes, helst under nuvarande förhållanden prestmän lära finnas, hvilka egde håde håg och fallenhet lör skollärarekallet, men som dock ogerna sökte en sådan plats, emedan förlust af tjenstårsberäkningen dermed vore förenad. Visserligen hade lärare vid sådan skola den utvägen sig öppen att hos Kongl. Majit söka ifrågavarande rättighet, men det syntes dock motionären vara lämpligare, alt ett sådant medgifvande gjordes till föremål för allmänt stadgande. Då högre folkskolor vore i det närmaste alt sätta i jemnbredd med pedagogier och dessas lärare hade sig ifrågavarande förmån tillerkänd, så ökade detta vigten af de skäl, som talade för motionärens mening. Den ifrågaställa rättigheten lill Ijenslårsberäkning borde tillika utsträckas till de akademiskt bildade personer, hvilka såsom ordinarier innehade dylik lärarebefattning och som, utan att vara prester, dock egnade sig åt lärarekallet, hvadan motionären föreslår, att Dikets Ständer måtte för sin del besluta och hos Kongl. Majit anhålla om en författning af innehåll, alt lärare vid högre folkskola, antingen han är prest eller icke, skall åtnjuta enkel Ijenslårsberäkning. Då Rikets Ständer genom de författningar, som under sednare tider blifvit med afseende på elementarläroverken vidtagna, afsell, bland annat, ali det inflytande på befordringarne inom kyrkan, som tjenstgöringen vid läroverken tillförene utöfvat, måtte inskränkas, till uppmuntran för det i kyrkans omedelbara tjenst arbetande Presterskapet, men delta ändamål lill en del skulle motverkas, om, på sätt motionären föreslagit, äfven tjenstgöringen vid de högre folkskolorna skulle medföra presterlig tjenstårsberäkning —- hvarigenom skulle kunna inträffa, att ett större antal yngre prestmän droges från kyrkans tjenst, der de under förhandenvarande förhållanden väl behöfvas, till folkskolorna — finner
Ehuru detta giftermål påtagligen endast var ett verk af egennytta på den ena sidan och moderlig klokhet på den andra, lyckades det någorlunda, ty de första två åren efter brölloppet bodde Greta med sin man hos modren på Grönskog, och när de derefter flyttade till eget hem, följde en bepröfvad trotjenarinna med i det väl försedda boet, så att unga frun utan ringaste omsorg kunde gå till «dukadt bord.» I början af sitt äktenskap sökte Nordenskans genom besök och umgänge med grannarnes fruar, sätta lif i bildstoden, men utan framgång. En inre, vi frukta, afundsam känsla sade fru Nordenskans, huru underlägsen hon var dem i många hänseenden. Hon visade till och med dåligt lynne, när hon stördes i sin maklighet, och hon lemnades derföre snart i sin ädla frihet, både af man och grannfruar. Från Grönskog var dryga två mil till socknekyrkan. Nära den låg en vidsträckt ouppodlad slättmark, hvarest fordom hållits marknader. Invid denna plan, lät fru Igeldorf bygga ett trefligt boningshus för sin måg och dotter, innehållande fyra rum och kök, samt tvenne glada vindskamrar. Innan de flyttade dit, gungade frun på sina armar en dotter, som redan afvänd från modren, blef qvar hos mormor. Enligt gummans önskan hade hon erhållit namnet Eleonora. Hon blef det enda barnet. Af sitt förra äktenskap hade Nordenskans en son, den flygtigt omnämnde Petter, hvars bekantskap läsaren får göra framdeles. Vid den tidpunkt då ¯Jaget¯ är ett obegripligt ord för barnet, kallade den lilla flickan sig sjelf «Leonna,» och man bibehöll namnet sedermera både af tycke och vana. För den gamla frun var Leonna den medelpunkt, omkring hvilken alla hennes tankar, hennes görande och låtande, samlades; för henne ville hon förvärfva, för henne ville hon samla. Sin dotter hade hon utstyrt ganska hederligt; skänkt sin måg eget hus med nödiga möbler och bohagsting.
Landfästenas höjd öfver rustbädden 13 fot, bredd 26 fot och tjocklek 9 fot. Grundläggning: 250 st. pålar, 30 fot långa, med nedslagning och afsågning, å 10 R:dr . 500 kub.-fot furuvirke till pålrutor, å 60 2,500 300 280 3,600 400 10,000 öre 14 tolfter 3 tums 14 fots plank, å 20 R:dr Landfästen: 45 kub.-f:r murverk i bruk, med tuktad sten, å 80 R:dr Stensättning, 100 qv.-f:r, å 4 R:dr Rörliga bron 17,080 9,000 3 st, vägportar, å 3,000 R:dr 90,300 _ Aflapp trummor: 20 st. trummor med 2 fots vattenöppning och sammanräknad längd af 790 fot, å 3 R:dr 30 öre 5 st. trummor med 3 fots vattenöppning och sammanräknad längd af 172 fot, å 5 R:dr 2 st. trummor med 4 fots vattenöppning och sammanräknad längd af 80 fot, å 2,607 860 480 1 st. trumma med 10 fots vattenöppning och längd 50 fot, å 26 R:dr 66 öre . 1,333 5,280 Vägöfvergångar: i0 st. större yägöfvergångar, å 470 R:dr 12 st, mindre dm . h 280 R:dr 4,700 3,360 - Transport R:dr R:mt 8,060 5,280 767,953 90 Bih lill R St. R:dr öre R:dr | Jrr R:dr öre Transport R:dr R:mt Vägomläggningar: på fem särskilda ställen, af en sammanräknad längd af 2,500 fot, å 85 öre . Hvsflyttningar Skenor, 169,012sträckfot, å 21,5 # v. v. per fot