Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Directiotien, att äfven innan förfallotiden mottaga sina på 3 månader utgifna 3 procentssedlar, skulle tilläfventyrs deraf också någon lindring ske, i fall ej förfallotiden desto förr på dem alla samfält inträffar. Ex Protocollo Gi Helsin gilis. Utlåtande till Håglöf. Banco-Utskottets P rot o coll, den 30 Juni 1815, af Herr Kongl. Hof-Predikanten och Prosten Thyselius. Lika med Herr Bisköppen m. m. Doctöt Almqvist, anser jag Malmö Discont-Direction icke mer än andra Gäldenärer kunna åläggas, att annorlunda än i den mårr de förfalla, såsom Confant emottaga sina å viss tid ställde Skuldsedlar. Jag har ännu ej funnit skäl , att förändra min tanka angående anledningen till första utgifyandet deraf, hvilken, efter hvad jag förmodar - 1700 Den 17 Juli. clar varit mindskningen af egna tillgångar och ortens stigande Lånebehof, anser således ingen publik Actor böra begäras, ingen judiciel åtalan, yrkas — men väl, då Discont-Directionen icke iakttagit den nödiga varsamhet densamma så ovilkorligen ålegat^ så väl i anseende till utgifvandet af dessa sedlar, som ännu mer genom Lånens hopande utöfver Reglementets föreskrift på några få händer, till den grad att 20 personer kommit att få Lån ända lill en half million R:dr, utan att på flera af dessa Lån, som for 5 ä 6 år sedan tillkommit, ens på sista året någon afbetalning derå ägt rum, Rikets Höglofl. Ständer härom böra underrättas, som icke lära underlåta, att till oredans hämmande foga de anstalter som pröfvas nödiga, önskande jag, att, till underlättnad af Landets behof, antingen omsättningen utsträckes till 10 terminer, som är slutet af år 1817, eller en ökad Discont-rätt i Banken , mot erbjuden renta och full säkerhet , varder Malmö Disoont-Direction beviljad, under sådana vilkor till dess Debitorers förmån, att deras bestånd så mycket möjligt är tryggås. Ex Protocollo G.
teatern gaf i måndags » Don Juan » med till hufvudsaklig del samma rollbesättning, som på sista tiden användts. Ett par nyheter för oss voro hr Lejdsiröm som Leporello, i hvilken roll denne unge sångare fått ett nytt tillfälle att visa sin användbarhet, samt hr Bygren, hvilken debuterade i guvernörens roll. Detta parti, hvars hufvudsakliga del är förlagd till sista aktens slutscen, är ej af den betydenhet, att man kan uttala ett bestämdt omdöme om de utsikter, debutanten må hafva att varda en mer eller mindre god ackvisitioh för basfacket vid operan. Stämman föreföll att vara rätt klangfull, med mörk timbre. Den skulle säkerligen vinna på, att ett mera öppet sångsätt användes. För guvernörens skiftningslösa parti lämpade den sig väl. — Bland öfriga uppträdande glänste naturligtvis framför alla andra fru Östberg som donna Elvira. Hr Forsell förtjänar ock erkännande för sitt utfö- rande af titelpartiet. — Föreställningen var mycket talrikt besökt. Dramatiska teatern gaf i lördags för första gången » Hofgunst », lustspel i 4 akter af Thilo von Trotha, fri öfvers. af Oscar Wijkanåer. Stycket kan närmast betecknas som en variant af » Madame Sans Géne », en variant hvars » äppeltyskhet &gt; i anläggning och åskådning ofta nog verkar ofrivilligt komisk. Den munviga parisertvätterskan är här ombakad till en liten knapadelsfrö- ken med landtliga slynfasoner, kejsarhofvet förkrympt till ett småfurstligt tyskt dussindito, men eljes har man alla de välkända ingredienserna med: naturbarnets otympliga åthäfvor i hofnigning och annan yttre decorum, hennes oförvägna gåpåarhumör och naiva djärfhet, där det gäller att läsa sanningens osminkade språk för de höguppsatte. Och så på köpet en hel furstlig liten kärleksroman, i hvilken » naturbarnet » spelar trådarna till en säll och lyckosam dubbelförlofning i slutscenen mellan den ädle unge landsherren och en skön jämnbörig prinsessa samt den allra stiligaste husarlöjtnant och » hennes egen ringhet ».
(Bilaga till Banco-Utskottets Betänkande sid. 16 ) Transumt of Protocollet, hållet vid Revisionen af Malmö - Discont • Verk den 1 Juni 1815- Vid härefter skedd rådplägning imellan H;m Revisorer och Directinnen, yttrade Herr Banco-Commissarien Brakel: §. i. Genom min egenskap af Ombud för Riksens Högloil. Stan ders Bank, vid nu på stående Revision öfver detta Discont-Veik, finner jag mig föranlåten , att till mina Principaler afgifva Härpå afgaf Directionen följande syar: Uigifvandet af 3 proCents Reverser, ställde på 3 månaders återbetalning, var påkalla ! af nödvändigheten, för att undsätta I.ån-sökande;ty sedan insä tningen i Banken för Verkets räkning afta - i68» Den 17 Juli. afgifva authentique upplysningar, sa val angående den vid förlidet års Bevisiou anmärkte utlåning uti 3 proCents Beverser, sorn ock rö rande antalet och beloppet af de till vissa personer utgifne större Lån, beskaifenheten af de der-, före ställde säkerheter, ti den då en sådan utlåning tagit sin början, samt huru dermed jemväl på de sednare åren fortfarits. I anledning häraf får jag hos Directionen bevidtagit en utväg, sorn gära: jpå en gång lände till lån 1:0 Uppgift till detta sökandes för nöjande, och Protocoll öfver orsaker-j befriade Verket ifrån den na till den vidtagna ut-jförlägenhec, hvaruti det låningen ut 3 proCents genom en oförsigtig och Obligationer, tiden då allt för högt uppdrifveu aftagit, och den utelöpande Assignationsstocken deremot blifvit i den mån ökad, att Directionen, med omtanka för Verkets C edit och bestånd , tillsvidare nödgats inskränka Assignationersutgifvande till inlösen af sina Obligationer, så skulle Directionen, till skada för Verket och Orten, blifvit försatt i nödvändighet, att inställa alla utlåningar, om
Hr Rosenblad har äfven hemställt, huruvida icke anfallet vore lättare, än försvaret, och huru föga den angripne vore belåten med att få införa sitt försvar i den tidning, hvari han blifvit anfallen. Jag medgifver, att uti den moraliska känslan hos skriftställaren ligger den största garantien och säkerheten mot orättvisa anfall, och att publiciteten till missbruk kan begagna sin öfvervigt; men dessa missbruk äro af beskaffenhet att hvarken kunna straffas af vanliga domstolar eller af Den 17 October «. ra. *39 jury, och skulle de kunna straffas, vore det endast af den sednare såsom samvetsdomstol, ty icke lärer en domstol kunna ådöma något straff derföre, att man dröjer 10 å 20 dagar med försvarsskriftens införande, eller bifogar densamma s. k. ”giftiga noter.” Således ligger egentliga garantien mot dessa missbruk för det första uti den bos publicisten utbildade sanningsoch grannlagerihetskänslan, och för det andra uti den moraliska känslan hos läsaren; och förrän den sednare blifvit utbildad, är det icke att hoppas, att man kan blifva nöjd med den förra. Hr Rosenblads argnmenter mot mig kunna således kastas tillbaka mot honom sjelf, Jag vill icke längre uppehålla R. o. Ad:s tid med upptagande af hvad som vidare mot mig blifvit yttradt, emedan det redan på förband af mig, äfvensom af HrrTCederschjöld och Crusenstolpe, blifvit besvaradt; men jag vill dock taga mig friheten att till slut uttrycka min förundran öfver den angelägna omsorg, som här visar sig från Styrelsens sida att, under sken af att skydda tryckfriheten, vilja afskaffa en inrättning, i skygd af hvilken tryckfriheten utbildat sig och hvars bibehållande Sveriges, för det närvar, trolin gen mest insigtsrika lagstiftare, jag menar Lagcommilte'en, ansett såsom en conditio sine qua non för en constitutionel stat.
Hvad dernäst beträffar frågan, huruvida något af Bankens andel i f. d. Riks-Discont-Yerkets förenämnde fordringar hos Landshöfdingen af Wingärd bör Expeditions-Secreteraren Dahlström tillkomma, till följd af den med Expeditions-Secreteraren träffade öfverenskommelse, om indrifvande af Bankens a-3:delar i samma fordringar, anser Utskottet sig böra upplysa, att den åberopade öfverenskommelse!! är grundad på det i 5 Afdeln. 20 §. af i8a3 års Banco-Reglemente intagne stadgande, att, lill] vinnande ett af möjligast skyndsamt /lut med indrifvande af Verkets återstående fordringar, alla serskilde bevakningsåtgärder i och för Bankens andel i fordrinmarne borde inställas oell för öfverenskommelse i dess ställe ingås, helst med Disponenten af de private Actie-egarnes tredjedel, det lian, under vanlig redovisningsskyldighet, skulle besörja utredningen och bevakandet af Bankens i Verket egande a-3:delar i sammanhang sned den derifrån oskiljaktiga bevakningen af dess enskilda rätt, och sådant mot åtnjutande af vissa procent på hvad genom hans åtgärd för Bankens räkning inflyter; hvilken provision blifvit bestämd först till 25 och vid sisth Riksdag (Y83o års Banco-Reglemente pag. i33) till 33 i-3 procent. Då emedlertid denna öfverenskommelse icke med Expeditions-Secretsraren Dahlström afslutats förr än Bankens andel uti f. d.
Uti eli till Ulskoltet från Hedervärda Bonde-Ståndet under den 29 Februari remitteradt memorial, har Riksdags-fullmägtigen Gustaf Bernhard Appelqvist från Blekinge Län, med framställning deraf, att, såväl inom bans hembygd, sorn många andra delar af landet, den osed vore allmänt känd och öfverklagad, att Häradsskrifvare, utan att dertill vara lagligen berättigade, fordrade ersättning för det de, sin tjenstepligt likmätigt, uti mantals-längden samt kronans öfriga handlingar antecknade hemmansköp, arrenae-contracter och gernings-href, m. m., föreslagit: att, då mängden af allmogen icke kände sin rättighet härutinnan, samt vanligtvis vid de årliga mantals-skrifningar förrberörde anteckningar ägde rum, stadgas måtte, att LänsStyrel set ne, uti de utgående Kungörelserne om Mantalsoch Skattskrifningarne, borde låta införa, det Häradsskrifvarne äro pligtige att utan lösen verkställa ifrågavarande anteckningar; uli hvilket anförande någre af Hedervärda Bondeståndets Ledamöter sig förenat; hvaremot serskiide yttranden blifvit afl emnade af: Nils Strindlund från Wesler-Norrlands Län, som ansett , om ett sådant förhållande som det, hvilket motionären uppgifvit, eger rum uti hans hemort, vore detta en öfverträdelse af gällande författningar, hvilken af den lidande på laglig väg kunde beifras, men icke utgjorde föremål för behandling såsom Riksdags-ärende, och ansåg Strindlund ej eller lämpligt, att allmänheten, på sätt motionären föreslagit, genom kungörelse erinrades om dess rättigheter härutinnan; deruti Fredrik von Zweigbergk från Skaraborgs Län, Lars Larsson och Henric Hansson från Elfsborgs Län hufvudsakligen instämt. Ola Jeppsson från Blekinge Län: att han val bort omtalas, att inom vissa trakter i Blekinge så tillgår, sorn motionären uppgifvit, men någon Bih. lill R.
Jag förutsåg icke lång debatt i detta ämne, och de förnyade ropen pä propos. hafva också obeskrifligen fägnat mig; men, enär jag hunnit blifva uppkallad, må jag anföra några få ord, och flera ändå, än en sådan sak borde behöfva. Jag ämnar icke jemföra 100,000 r:dr med landets förmåga, oell icke heller ingå uti de ekonomiska detaljer och beräkningar, hvarmed ljusligen kunde bevisas, att närvar, civil—Iista visst icke är öfverdrifven; ja, jag försmår t. o. m. att argumen 11 H. 26 202 Deu 10 Augusti f. ni. tera ifrån den mängd välgerningar, som ur den cassnn rinna till behöfvande bland folket. Jag skulle nästan tro mig vanhelga dessa ädla gerningar, om jag vid detta tillfälle framdrog dem, och anse mig begå ett än felaktigare vanhelgande, om jag i fråga om 100,000 r:dr anropade de stora minnen, som tränga sig på oss, och som inga bemödanden förmå utplåna; ty bronzell låter icke sönderklösa sig. Att vid delta tillfälle vilja framställa taflan af dessa oförgätliga minnen, hvaraf skuggsidan är sann välgörenhet och ädel uppoffring, vore alt förslöa dessa betraktelser för de tillfällen då de värdigare kunna framhållas. Men detta vill jag säga: En motion, sådan som denna, är uti öfriga representativa stater oerhörd. De mest upplysta representationers regel är, alt vid hvarje thronbestigning votera civillistan för hela regeringstiden. Detta hafva de ansett på kalladt af grannlagenheten. Item är rönt, att sann upplysning och grannlagenhet oskiljaktigt åtföljas. I de länder, der delta ej principmessigt vedertagits, har likväl ci v i I-1 ista n de facto blifvit orubbad. Englands radikaler, Frankrikes republikaner; Iberiska bil föns exaltados; — nej, icke ens dess d esc a m i sa dos hafva någonsin riktat opposition emot civil-listan.
För Contoirets underhäll samt Rikfens StänderS Justitie-Ombuds, mans Bureau och Tryckfrihets, Commitke-n, uppföres lika svin tillförene 40/020; Tranpvrt 40,000: Interetzen. Pä Leipziger - '.'änet, det endaUtländstahwarföre ränta härefter kommer att erlängas, ar interebct obetalt ifrån den I) Aprill -8ic> lamt uppstiger till d. i; nästkommande Oetober, lill nr,;oo R:dlr Hamburger Banco — — Ut,stöttet tillstyrker, att denna tumma mä omsättas till Capital, t händelse RiksgäldsContoirek stulle sakna tillgäng till dej afbördande antingen genom behällning af de Sjötulls-Wcxlar, Contoiret kan sä stg tillbyta, eller ock genom WexlarS upphandling till den Cours, svin af Statsutskottet kommer att bestämmas. I förstnämnde fall stiger interetzet a denne omsatte summa, ^ jemte släntan ä s,elfwa Länet, för i8lg och till detz afbetalning ster, till ;6,;S9:r4,— För den tnu warandc Inrikes stulden belöper Inccretzet till — 7;,!!8: >29,947: rg,— ;:v. Till inlösen af Riksgälds - Sedlarne, hwilka äro utelöpande lill det belopp svmStstsUtstottets rörande Riksgälds Wcrkcts afgifne berättelse utwisar, anser ' Stats Utskottet någon annan anstalt icke bchöf wa fogas, än den som , . enligt 18 S. i RiksdagsBestutet den i:dre Maj rzio i sadant afseende Lranspsrt 169,947: rg, — MM-,' 1898 Den Ll Julik. «f Rikets Skinder Zr wldtagen.
Maj:t här ofvan föreslagit, utgör R:dr 8,879,700 och öfverstiger således* med R:dr 525,609: 2: 2. den vid förra Stals-regleringen fastställda utgifts-suuiman. Efter denna framställning af Statsbehof v en förekommer beräkningen af Statsverkets ordinarie och extra-ordinarie inkomster, som under den förflutna tiden lemnat betydliga öfverskott utöfver deras vid förra Stats-regleringen calculerade belopp , så att, sedan aila utbetalningar, hvilka , enligt Rikets Ständers serskildta beslut, eller i öfverensstämmelse med de för Siats-Verkets förvaltning gällande grundel1, bordt å öf verskol tena anvisas, blifvit bestridde, för åren 1824, i8a5 och 1826 en sammanlagd summa af 1,372,533 R:dr a4 sk. 5 r:st. redan kunnat till RiksgäldsContoiret levereras, deruti ej inbegripet det af Norrska Statsverket lemnade bidrag till kostnaderna för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens utländska resa och förmälning, hvilket med 161,a5o R:dr äfven till Riksgälds-Contoii et ingått. Kongl. Maj ds Nådiga Propos. jy.-o 2. 121 Inkomst-Titlar: 1:0 Stats-Verkets ordinarie elier ständiga inkomster: 1:0 Ordinarie Räntan. Riksdaler Banco. Indeldt 355,067 R:dr 3 sk. 2 r. efter markegång 400.000; Kronan behållen, inberäknadt så väl hvad förut såsom anordning utom stat utgått, sorn 83,000 R:dr förut såsom serskild Inkomst-Titel upptagna, under namn af indragna oell besparda militia?-, Inningsoch bostälis-räntor, som nu hitföras .. 5o6,ooo; i,go6,oool kommande på lika sätt att förhållas med de Inningsoch bostälis-räntor, som hädanefter indragas. Transport ,go6 ,000: 122, Kongl. Majas Nådiga P ropos.
Senaste feinhberättelsen för Kronobergs 1Zin innehaller obetydligt i denna sak iitöfver de siffror ai~gåeiide iitva.nariiigens minskning, Iivilka aterfinnas pk annat stalle i denna redogörelse, men dess feinQrsberättelse för Rren 1876-1880 innehåller bland annat, att af de 1,272 kvinnor, som iinder 5-årsperiodeii utvandrat till Danmark endast 455 återkonimit och att af dessa ej mindre än 56 genast efter lieinkoinsten fallit fattigvården till last, samt 142 varit antingen siniiessjtika, atföljda af oäkta bara, dömda för groft brott eller beryktade för osedlig lefnad. Lika bedröfliga Iiro de tippgifter Daninark lämnat angående de svenska allmogeflickorna. Alla kvinnor, som i Dailinark dömas till straffarbete (alltsa för gröfre förbrytelser) öfverläinnas till straffängelset Kristiai~sliavn invid Köpenhamn, iinder det cle kviriiior, som dömts till kortare fängelsestraff, aftjäna detsainma i fängelserna riiiidt om i lalidsorten. Vid Kristianshavns fängelse voro iiiider åren l 8 8 3 - 1892 intagna 1,112 kvinnor och af dessa voro 101 Under samma tidrymd dömdes i Danmark för barnamord och liknande fö~brytelser 188 kvinnor och af dessa voro 37 Vidare läninas från sainina fängelse den uppgiften, att iinder åren 1866-1892 dömdes i Daiiinark 24 kvinnor att mista lifvet. Har må ock ilainiias att under polisens i Köpenliainn tillsyn sksoni misstänkta för osedlighet voro 1889: 866 kvinnor, dIraf 122 : i::: 7 ") Ingen af dessa dödsdoinnr gick i verkstalligliet.
Att, i enlighet med framställd anmärkning, behandla den Nådiga Propositionen ensam för sig, är ej lämpligt, enär enskilde motionärer äfven väckt förslag i nyssberörda ämnen. Men genom det ämnenas åtskiljande, som Utskottet nu föreslår, göres utgången af det ena ej i någon mån beroende deraf, huru pröfningen af det andra utfaller. Utskottet finnér nemligen, att inskränkningen af börds-rätten å landet kan ske medelst förändring af 1 och 3 §§ i 6 Kap. Jorda-balken, då deremot stadgandena om upphörande af börds-rätten i stad samt föreskrifterna rörande viderboendes och nabos lösnings-rätt lämpligen utgöra föremål för en särskild författning. I enlighet härmed äro de särskilda förslag, som under Litt. A och B här nedan framläggas till pröfning, uppställde, dervid Utskottet sökt att iakttaga de anmärkningar emot redaktionen, som under diskussionen inom Stånden förekommit. Den af en talare gjorda anmärkning, att redaktionen af 2 § i Utskottets förra förslag skulle vara misslyckad, mörk och svårfattlig, enär Lag-Ulikolltls Utlåtande N:o 33. 13 för mycket deri är vordet sammanfördt, har dock ej gifvit anledning till någon förändring. Denna § är nära nog ordagrannt lika med Kongl. Maj:ts Nådiga förslag; och om än en i anmärkarens tycke vackrare redaktion skulle kunna åstadkommas, är likväl Utskottets öfvertygelse, att i omförmälda förslag klart uttryckes hvad uttryckas bör. Det omfattar visserligen två ämnen, eller bördsrätten i stad samt viderboendes och nabos lösnings-rätt; men dessa ämnen äro noga afskiljda samt följa på hvarandra i den ordning, sakförhållandet påkallar. Derföre har Utskottet ej ens försökt att åstadkomma något bättre, hvartill anmärkaren ej eller lemnat någon ledning. Af de frågor, öfver hvilka Utskottet sig utlåtit i Betänkandet N:o 13, kan den af Herr Henschen väckta, om antagande af 9 och 10 liap. Arfda-halken i Lag-beredningens förslag till Civil-tag, icke vidare komma under pröfning.
Apothekare må för farmaceutiska behof, alla tider af året, utan afgift nyttja 2:ne distilleringspannor, en om högst 20 och en om högst 12 kannors rymd, utan afdrag af kokrummet. § 31. Omdistillering af bränvin, oberoende af rättighet att sådant tillverka, må alla tider af året utöfvas med pannor af högst 47 kannors rymd, kokrummet inberäknadt. Tillstånd till sådan omdistillering på landet meddelas af Kong1. I fäderne utarrenderas för 3 år i sender rättigheten att omdistillera bränvin med det antal pannor af högst 47 kannors rymd, som af Kongl. Ma j;ts befallningshafvande hvar i sitt län bestämmes. Sådan distillering får icke idkas i förening med eller på samma ställe som bräuvinsbränning. § 32. De pannor, hvilka användas för ändamål, som §§ 30 och 31 afse, få vara af hvad form som helst, och lill dem må begagnas rektifikations-apparat och hvad afkylningsredskap som helst, men ej serskilda uppvärmningseller ång-apparater. § 33. Vid de årliga mantalsskrifningarne skola pannor, som enligt § 31 på landet begagnas, skriftligen anmälas, på sätt § 17 bestämmer för pannor i 2:dra klassen. § 34. I afgift erlägges årligen för de i § 31 omförmalda dislilleringspannor samma paunerymdsafgift, som enligt § 19 för bränvinsbränning i 2:dra klassen utan mäsk värmare under sex månader är föreskrifven; börande afgiften för l:sta året erläggas vid tillstånds-resolutionens utfärdande och sedermera, såsom vilkor för handteringens fortsättande, hvarje år inom December månads slut, för det påföljande året. Föreskrifter i afseende på bränvinsbrännings-redskapens mätning och stämpling. § 35.
Till Vtirmlmds l~r1si9~sats i Fredrika-Bremer-Forbundets Allm&amp;nna Stipendiefond bar genom fm biskopinnan C. Rundgren Bherliimnats kr. 1,676.20, utgoramde behiillningen af ett genom lokalkomitbn i Varmland anordnat lotteri H diverse hmtimmersarbeten och mdra gilfvor. DB nu Viirmlands insats uppniltt det enligt Forbundets reglemente faststdlda beloppet for stipendieutdelningens borjan, kommer forsta stipendjet att inom l a e t utdelas ih 1898. Enom Orebro kin har a v e n lokalkomitiin framglngsrikt arbetat pH samma satt som inom V m l a n d s l b for dstadkommandet a€ sin lansinsats. Resultatet af komithns arbete skall bekantgijras sb slzart redogorelsen diirfor hunnit inkormna. FrHn denna fond utdelas tvenne stipendier: ett A 400 samt ett h 500 kronor till ktjinezor, som studera medicin. Ansokningar skola innan 1 april innevarande &amp; r inslindas till Styrelseu for forva.ltning af Fredrika-Bremer-Forbundets stipendiefonder, Stocklholm Rattelse. I foregfiende hafte af Dagny bade foljande tryckfel insmugit sig angBende Sodermanlands lans stipendium: st %r 180 kr., s k d l vara 270.. Frhn skilda hgll. Sverhps allmanna kvinnoforening till djurens skydd h w i da garna utsandt ett upprop till Sveriges kvinnor .. Detta behjhtansvarda upprop galler skydd for naturens skona fiigelviirld, hvilken till foljd af det utrotningskrig, som mot densamma pagfir, hotar att forsvinnn.
De intecknade skuldsedlarna borde likväl af förmyndarekammaren förvaras och inteckningsförnyelser besörjas. Således uppkomme behofvet af ett förvaringsrum och en anteckningsbok öfver de förvarade handlingarna. Då kunde man utan synnerlig utsträckning af besväret äfven förvara öfriga, de omyndiga tillhöriga skuldsedlar, hvarigenom förmyndaren blefve uturståndsatt att uppbära capitalet utan förmyndarekammarens vetskap och samtycke. För att kunna utöfva dessa controller borde förmyndarekammaren i sitt förvar äga förmyndarens redogörelser. På dessa grunder, att förmyndarekammaren, utan att ingå uti några administrerande åtgärder, utan blott conserverande de omyndigas tillgångar uti fordringar, skulle infordra förmyndare-redogörelserna och förvara den omyndiges reverser, utarbetade jag ett förslag till instruction för förmyndarekammare å landet och i de städer, der sådana ej redan äro inrättade. Detta förslag utgjorde en del af mitt yttrande i Högsta Domstolen, och då grundlagen i 87 §. föreskrifver, att Högsta Domstolens yttrande i fråga om lagförändring skall bifogas K. M:s propos. till R. St., kunde jag ej annat föreställa mig, än att det af mig författade och i mitt yttrande bifogade förslag skulle åtfölja den nåd. propos. Revisionssecret., sorn contrasignerat densamma, har likväl tänkt annorlunda och har trott det vara sig tillständig! att icke bifoga förslaget, förmodligen af den anledning, alt K. M. deröfver behagade infordra Högsta Domstolens utlåtande. Då jag icke kan förutse, huruvida K. M. finner lämpligt att i detta ämne ytterligare till R. St. göra någon framställning; men ärendet emedlertid, i följd af återremissen, nu beror pä LagUtskts bearbetande, har jag trott, att Utsk. ej längre bör vara i saknad af nämnde förslag, och jag får härjemte vördsamt öfverlemna en afskrift deraf, hvilken torde få åtfölja till Lagutskottet. Det torde visserligen ej med säkerhet kunna påräknas, Den 4 Juli. att genast i början på aila orter personer skola finnas, sora vilja åtaga sig ledamotsskap uti förmyndarekammaren.