Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derigenom skall tillverkningen komma att bedrifvas pä de orter, der hon kostar minst, och af de personer, som förstå alt sköta henne bäst. Derigenom blefve man icke nödsakad alt förändra några bränvinskärl; hvar och en kunde behålla sina, sådana de äro. Jag anser oek liden för bränviusbränning böra vara lika obegränsad som för brygd; samt att pannerymds bestämmande efter visst jordvärde äfven bör upphöra. Vill en lagstiftare säga, huru stor bränvinspanna hvar och en pä sitt hemman får äga, så borde lian också säga, huru mångå nötkreatur, för att icke nämna svin, som med dranken borde födas, o. s. v. Jag vill icke yttra mig om sältet att bestämma, huruledes skatten skulle utgå. De sakkunnige må afgöra delta. Jag förmodar dock Frih. Hamiltons förslag vara det rälta, i afseende på de stora pannorna och de~ s. k. konslapparatcr. Angående de mindre, vill Den 1C Novem Lev f. m. 303 jag blott säga, att om lika skatt lägges på hvarje tillverkad kanna bränvin, så är klart, att de tillverkningsredskap, som gifva den mesta afkastningen, företrädesvis blifva begagnade. Anser man skatten derigenom möjligtvis blifva för tung på de smärre redskapen, så kan man bestämma en viss gradation i beskattningen emellan de olika classerna, men inom hvardera classen iakttaga likhet. Delta är hvad jag i detta ämne ansett mig böra hufvudsakligen anföra, öfverlemnande till Ståndet och till tiden, hvad derutaf kan varda. Frill. Palmstjerna, Nils Fredr.: Då Gr. Cronhjelm vltrat, att lian trodde det af honom afsedda ändamål, nemi. afskalfande af gårdfarihandel med bränvin, möjligen på kortare väg kunna vinnas genom ett tillägg till St rind I linds motion, än om anhållan derom inflöle i den af mig föreslagna und. skrifvelsen till K. M., eller ock det afvaktades såsom en följd deraf, så bör jag visserligen rätta mig efter en erfarnare Riksdagsmans tanka, och, derest Ståndet i allmänhet deruti med Gr.
Till Riksens Högloft. Ständers bepröfvande liemställes detta vördsamligen; och lärer beslutet i underdånighet anmälas bos Kongl. Maj:t till svar å den Nådiga Remissen. Stockholm den 16 Julii 1823. Ankom den 22 Julii iSa3. Utlåtande öfver Herr M. Bagges Motion, om ränta för fordringar hos 4 Sami. 3 BIO Stats-Utakottets Kronan, enligt General Krig.s-Commissariatets vid f. d. Arméen emot. Norrige åren 1815 och lglö utstå! de fordrings-bevis. V; fillofl. Borgare-Stålidet har till Stats-Ut skottet remitterat ett Memorial af Herr M. Bagge, hvaruti är yttradt, att Motioner väl blifvit väckte, sorn för åtskillige Inrättningar fordra understöd af Staten; men då en Stat först bör uppfylla sina efter Lag och billighet åliggande förbindelser, hvarförutan den skall förlora all credit; har Herr Bagge hemstält, om icke alla, som hos Kongl. Majrt och Kronan egde godkände fordringar, enligt General-Krigs-Conunissariatets vid f. d. Arméen mot Norrige åren 1815 och 1816 utstå!de fordrings-bevis för levererade persedlar, hvilka, i anseende till bristande anslag på medel, ej blifvit infriade förr än i Junii månad sisth år, derföre böra lillgodoko.nma 6 procents årlig ränta från den dag hvarje fordrings-bevis är utstäldt och lill dess det blifvit infriadt. Enligt hvad Utskottet inhemtat, hafva de fordrings-bevis, sorn General-Krigs-Commissariatet vid Arméen emot Norrige under åren i8i5 och 1816 utfärdat för levererade persedlar och varor, varit ståhle till inlösen af Kongl.
Kungörelsen den 3 April 1816 rörande Prestr ättighe tsöf verensko m m elser. Om befrielse från BrånvinsBevill-^ ningen för åren 1810, 1811 och 1812 af Person ner å Landet, som icke åga eller besitta jord. i5;o Om Afskedstagande Sjuttioårige med iudelte Löner försedde Civile Embets-och Tjenstemåns samt Betjentes uppförande på Allmän-: na IndragningsStaten, Upplåstes och lades på bordet följande från nedannåmde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Från Constitutions Utskottet: Af den 528 sistlidne Maji; 1:0 Angående Förslag till andrad Reda-i ction af 102 §. i RegeringsFormen. 'Af den 1 dennes: 2:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om ett Additament till RiksActen emellan Sverige och Norrige. 5:o I anledning af Ridderskapets och Adelns Anmärkningar vid Utskottets förut afgifne förslag till ändrad Redaction af 58 §. i Riksdagsordningen. 4:o I anledning af Ridderskapets och Adelns samt PresteStåndets anmärkningar mot l42 'Den 5 Junii, Utskotttets förut afgifne förslag vid 9 §. i RegeJ ringsformen. 5:o Öfver Ridderskapet och Adelns återremiss å Utskottets förslag vid 7 §. i Regeringsformen, 6:0 I anledning af Ridderskapet och A delns anmärkningar vid Utskottets förslag till ändring af 1 Momentet i 107 $. Regeringsformen. 7:0 I anledning af Ridderskapet och A delns anmärkningar vid Utskottets förslag till ändring af 2 Mom. i 107 §. Regeringsformen. 8:0 I anledning af Ridderskapet och A delns återremiss å Utskottets förslag till ändring i 14 §. Riksdagsordningen.
Jag får således anhålla om Ståndets bifall lill K. M:s nåd. förslag i delta hänseende. Frih. Palmst jerna: I sådane frågor, som denna, måste besluten rätta sig efter förhållanden, som inverka pä frågan. Dessa förhållanden voro 1845 helt annorlunda i många afseenden än de äro f. n. Sedan dess har för det första Svenska sjöfarten undergått en temlig betydlig förändring. Den har ökat sig tillföljd af fortfarande lindringar och till följd af det på sednare åren tilltagande skeppsbyggeriet och många andra omständigheter, hvarigenom Svenska sjöfarten på aflägsnare farvatten sedan år 1845 tilltagit. Dessutom har, såsom Gr. Gyldenstolpe nämnt, förändring egt rum i navigationslagarne i England och Holland, hvilket allt inverkar på frågan och sätter den i förhållande till en mängd omständigheter, som år 1845 icke förefnnnos. Om jag vid delta tillfälle är något obeslutsam i frågan, så torde det kunna mycket ursäktas, då man ser, att K. M. icke varit så beslutsam härutinnan, att K. M. på grund af R. St:s afgifna skrifvelse, i ämnet fattat beslut, utan endast hemställt till R. St. huruvida R. St. skulle vara af den mening, som K. M. nu har förordat; men K. M. har icke fattat ett afgörande beslut, då Han ansett Sig ytterligare böra deröfver inhemta R. St:s yttrande. Derutaf måste jag sluta att frågans beskaffenhet icke inför K. M. har varit så tillfredsställande utredd, att icke den fordrar en ganska noga pröfning äfven hos R. St. och denna pröfning är just hvad jag önskat inleda genom de tvifvel jag framkastat om sjelfva nyttan af denna åtgärd. Frih. Bonde: En värd talare Hr Gr. Gyldenstolpe, har redan lill besvarande uptagit Hr Frih. Palmstjernas afgifna yttrande 480 Den 4 Juni f. m. emot Bevilln.Utsk:s betänk, om de s. k. lull-lindringarnes uphörande.
Vill bränneri-idkare, som erhållit Kongl. Maj:ts befallningshalvandes tillståndsresolution att hvarje söknedag tillsätta 2 eller flera kar under en eller flera tillstundande kalendermånader, med ett elier flera kar minska den dagliga tillmäskningen, ege han dertill rätt; men då skolade mäskekar, som genom denna inskränkning i bränvinsbränningen öfverskjuta det antal, som enligt § 25 är fabriks-idkaren tillåtet att i förhållande till den dagliga inmäskningen begagna, antingen flyttas från bränneriet, eller ock, om han önskar, att de der skola qvarstanna, förses med vederbörlig försegling; likaså förseglas under samma tid de jästtinor, som genom inskränkningen öfverskjuta det tillåtna antalet. 3:dje mom. Fabriks-idkaren skall, före ingången af den månad, då antingen bränvinsbrännings-redskapen för inställande af all bränvinsbränning elier en del af mäskekaren för inskränkning deri, skola ställas under försegling, göra skriftlig begäran om förseglingsåtgärden hos den, som åligger densamma verkställa. 4:de mom. Då bränvinsbrännings-redskapen skola förseglas, verkställes denna åtgärd ej förrän å sjette dagen af kalendermånaden näst efter den, då inmäskningar, enligt gjord vederbörlig anmälan, finge i bränneriet verkställas, på det fabriksidkaren må få tid att med bränvinsbrännings-redskapen afverka alla de iri mäskningar, för hvilka lian erlagt afgift. Bil. N:u 5 till Bev. Utsi.
— Men om principen, som jag anfört, är sann, behöfves ju ingen annan anledning. Man bar sagt alt "Kongl. Maj:t ej funnit för godt "att infordra LandshöfdingeEmbetets yttrande. ” — Detta kom deraf, alt Kongl. StatsContoret ex incommunicato förklarade inför Konungen Stallbyggnaden vara alldeles umbärlig. Här är äfven yttradt att, 4^6 Den 19 December e. m. Landshöfdingen ej kunde förutse, att Ladan skulle framdeles komma att behöfvas. Jag tror, att en Landshöfding bör veta mycket af hvad som sker, och något af hvad som kommer alt ske. — Här var det ej svår t att förutse, att höräntegifvarne skulle uppsäga betalningen efter markegångspris, och återfordra rättigheten att lefverera in natura, så snart som Kronan hunnit begå den oförsigligheten att sälja det enda förvaringsrummet för räntepersedlarne. Här bar blifvit anfördt, att StatsGontoret af granlagenhet hört Arendatorn af Kungsöhr, Om samma granlagenhet hade blifvit iakttagen emot Staten, hade mera erhållits för Stallbyggnaden än nu, sedan Kongl. StatsGontoret, tvärtemot Landshöfdingens välmenande erinran, afsagt rättigheten för inroparen att få byggnaden qvarstående. Hvad den värde Talaren sagt derom, att Landshöfdingen varit hörd öfver antagligheten, medgifves; men dermed bör ej frågan om sjelfva försäljningen förblandas, För öfrigt bekänner jag mig tro, att i en constitutionel Monarchie får ej Embetsmannen upphöra att vara Medborgare; således ej afhålla sig från alt göra förslag, hvarigenom någon nytta för Fäderneslandet kan uppstå. Om man nödgas ogilla hans åsigtj, bör man mildt bedöma hans afsigt; den bör ej tystas af någon Castanda, något Skråsinne; om han är oför - Den 19 December e. m. derfvad Medborgare, strider lian lika varmt emot Embetsmanna-Aristocratiens, som mot Folkförförarens paradoxer.
Då pröfningen af StatsRegleringen här började, log jag mig friheten hemställa, om man icke borde följa den tabell, slom var bifogad hvarje HufvudTitei, oda hvilken kommer att tjena till norm för; RiksStaten; men då invändes emot mig, olch beslöts, att Utskottets Betänkanden barde punktvis till pröfning företagas, för /att undvika antagande slumpvis af de å tabellen uppförde summor. 1 Herr Tham: Jag var icke närvarande, när pröfningen af Statsregleringen började, och kan således icke yttra mig öfver det då fattade beslutet rörande sättet för föredragningen; men jag får erindra, att i sista Plenum afgjordes på en gång allt, som angick HofRätterne, hvilket Utskottet under särskilta momenter sammanfattat i en punkt, liksom det här gjort i afseende på Landsstaterna. Jag förmodar derföre, att det fattade beslutet ej åsyftat, att hvarje punkt skulle sönderdelas i sina momenter, och ser intet hinder, att behandla punkten om Landsstaterne på samma sätt, som den om HofRätterne. 168 Den 2g Sep lein ber. Herr von Hartmansdorff: I afseende på Herr Thams yttrande, får jag erindra, att i ett föregående Plenum, vid punkten rörande MedicinalStaten, hvarje moment företogs till särskild pröfning, kimot deri af Friherre Cederström föreslagnå Gontraproposition får jag protestera, entiedan den icke utgör någon motsats tili ' framställda Ja-propositionen. Blefve Geder ströms förslag gällande; sä skmllc den ena propositionen innefatta bifall '.till Utskottets hemställan, att Rikets Ständer», nu böra, utan afseende på uppskofvet med Regleringen af det hela, taga i öfvervägande! de särskilda tillstyrkanden Utskottet rörande Landsstaternas reglering framställt; oqh den andra propositionen innehålla bifall Kill dessa tillstyrkanden med tillägg af LädsNotariernas, uppförande .på Stat. Detta vöre icke att Uppställa motsatser, utan att med ett tillägg dubblera, samma sats.
Uti dessa §§. hafva blifvit iagttagua de, vid innevarande Riksdag, beslutade förändringar, i afseende på ej mindre anslagens fördelning under de nya Hufvud-titlarne, än åtskilliga anslagssummors hänförande till de så kallade förslagsansiagen; i hvilket sistnämnde hänseende Utskottet får åberopa dess under N:ris 44 > 6t, 64, Litt. H, 4^7 och 428 afgifne Betänkanden, äfvensom Statsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtanden N:ris 1 , 2 och 8t. Det i förra Reglementets 32 , under titel: ”Indelningsbrister” upptagna förslagsanslag förekom mer uti det nu afgifna förslaget under benämning: ”Ersättning till Nämndemän 1 Stora Kopparbergs Län” å 2:dra Hufvud-titeln, samt ”Ersättning för Gästgifvares friheter” å 6:te Hufvud-titeln. Från de nu uppförda förslagsanslagen äro uteslutna dels den numera icke ifrågakommande ”coursJBih. till B. St. Prof. 1840 och 1841. 4 Sami. 1 Jfd. 3 Baad. 41 Häftet. 1 2 Stats-Utskotlets Memorial, 2V.‘o 565. difFerencen å Minister-statens anslag” dels ock, enligt Utskottets Utlåtande N:o 31, det i 2g §. af 1835 års Reglemente upptagna anslag till Kongl. IIof-staliets utfodring.
Stånd af det skäl lagt det till handlingarna, att Kongl. Maj:t genom kungörelsen den 1 nästlidne Juni redan hade afgjort den fråga, hvarom betänkandet hufvudsakligen handlade. 2:o Skulle en så kallad ersättningstid af en månad blifva medgifven, borde väl, så vida den skall anses innefatta en verklig ersättning, de, som äro till bränvins-bränning berättigade, få derunder begagna den redskap, som de äga använda under den del af November, då bränvins-bränningen får utöfvas, och som de skulle ägt använda under återstående delen af den lagliga bränningstiden innevarande år, i fall förbudet ej mellankommit. Likaledes borde väl skatten blifva densamma, som då bordt utgå. Georg Nyqvist från Wärmelands Län: Emot detta utlåtande anhåller jag att få anmäla min reservation. Liksom det i allmänhet numera synes förgätet hvad som vid början af bränvinsfrågans behandling förledet år angafs dervid utgöra hufvudsaken — att minska bränvinets tillverkning och förbrukning — har Utskottet i detta utlåtande frångått Sär ahilda Utskottets Memorial N:o 4 2. 5 allt hyckleri med denna hufvudpunkt, hvilket röjer sig i betraktelserne öfver den sannolika tillgången å bränvin för instundande höst och derpå följande vår. Man tror ”att tillgången för närvarande på denna vara ej kan vara så stor, att den lemnar något synnerligt öfverskott för instundande år.” Jag nödgas härvid anmärka, att Utskottet alldeles onödigtvis anser sig kalladt att göra kalkyler öfver möjliga tillgången på en vara, om hvilken det i början hette att den var onödig, onyttig, förderflig. Hvarifrån härleder sig då nu denna ömhet om ”konsumentens rätt”? Hvarför skall Sverige nu anses vara i behof af denna vara, hvars förbrukning man så högeligen fördömt, och hvilken fördömelse utgjorde förevändningen för alla åtgärder att fördyra henne och åstadkomma en utomordentligt stegrad beskattning? Jag reserverar mig ytterligare mot den påtagliga motsägelsen i Utskottets motiver vid det ena och andra tillfället af denna frågas behandling.
Sandels beviljade lån å 7,000 R:dr, för iståndsättande af häradshöfdingebostället i Norrbo och Wagnsbro härader samt gamla Norbergs bergslag, på efterträdaren. Motion N:o 249. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 30, Mern. St. underdån. Skrifv. Postdiligens, om meddelande af vissa föreskrifter för bestämmandet af det antal hästar, hvarmed postdiligenser böra fortskaffas. Motion N:o 424. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 43. R. St. underdån. Skrifv. Postförare, om särskild ersättning åt sådan, då han nödgas afbida postens expedierande, Motion N:o 258. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 6. om ersättning åt honom för s. k. lösväskor. Motion N:o 357. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Postlös Väska, angående ersättning för. Se Postförare. Postskjutsen, om dess skiljande från jordbruket och att för detta ändamål antingen anvisas ett reservations-anslag af 70,000 R:dr eller ock brefportot förhöjas. Motion N:o 455. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Prestbol, om användande af dess skog till nybyggnad eller reparation å kyrka. Motion N:o 479. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 50 och Utlåt. N:o 57. R. St. underdån. Skrifv. Presterskapets aflöning, om ändring i sättet för. Motion N;o 241. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 91. om beräkning af inkomsterna utaf församlingen vid ordnandet deraf. Motion N:o 351. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk.
Transport 10,000. och öfrige Classerne uppflyttas till högre Classer; hvarjemte och då Anslagets otillräcklighet icke medgifver alla Sökandes pensionerande i en framtid, efter närvarande classificätion, om lika förhållande hädanefter som hittills inträffar, att de Pensionsberätligades antal öfverstiger de afgångnes, hvartill såsom en bidragande orsak an föres It. St:rs Förordnande om lönlöse CommissionsLandtmätares pensionerande på IndragningsStat, hvarigenom deras Enkors och Barns Perisionsrätt af denna Fond i och med detsamma ansetts medgifven, sorn ensamt skall medtaga en Summa af omkring 2400 R:dr; Directionen icke, utan en tillökning i anslaget af 5ooo It:dr om året, ansett sig kunna verkställa en så fullständig reglering, att ändamålet i det hela vunnes och uppfyldes. Efter öfvervägande af hvad sålunda upplyst blifvit, har Utskottet trott sig böra vördsamt tillstyrka: att den nödig befundne tillökningen för Pensioneringens ändamålsenliga tillvägabringande må beviljas med 5,000. Då beloppet för de till Pensioner berättigade Enkor och Barn å denna Stat komme att utgöra för året - samt denna Pensionslnrättnings hela Anslagssumma belöpa till 289 20,000. 15,ooo‘ 4o,ooo. 2go Stats-Utskottets 2:0 Anslag för Mili laire Emhetsoch Tjenst emans Enkor och omyndiga Barn i2,3oo. D.-o för UnderOfficerares och deras vederlikars cLo 3,700. jg 000>. Jemlikt K. M:ts Nåd. Förordnande af den 23 Jan. 1828 skola nämnde Anslag årligen af K. StatsContoiret aflemnas till Directionen af Arme'ens PensionsCassa, för verkställande af den Pensioneringsskyldighet i afseende på Mil itai re Tjenstemäns Enkor och Barn, hvilken StatsVerket dittills ålegat; hvarvid K.
Då begagnar hon sig af hans matthet, hon, som nyss räddade honom, fattar honom vid hufvudet, och med ett triumferande rop hoppar hon ned på gräsmattan. » Oförståndiga! » ropar till henne farfadern, som kommit helt andfådd — » Att äfventyra ditt lif midt i denna bassäng, att luta dig ned med fara att falla då du var så varm! » » A c k! farfar, för intet i världen skulle j a g velat låta det stackars djuret dö i det stygga vattnet » Så tar hon, betraktande sin fånge med ögon, fuktiga af ömhet, en lång nål, genomborrar därmed raskt hans kropp och sätter den vackra nattfjärilen på sin hatt, medan den ännu darrar af den förskräckliga tortyren. » Så där, » säger hon, » det var bra! » Och hon vänder sig om och springer sin väg. Den gamle kammarherrn småler melankoliskt, och skakande sitt hvita hufvud, mumlar han, där han ser efter den lilla flickan: » Ädelmodig och hård, öm och hjärtlös på samma gång Redan kvinna! » Georges Privat Af Ohnet sjukvård. J. D-i. tjöi den privata sjukvården är i Sverige ^ ofantligt dåligt sörjdt — det är ett faktum, som icke låter förneka sig. V i tala nu icke om de större städerna, där förhållandet torde vara något bättre, utan om de mindre städerna och landsbygden. Låt oss antaga, att en person blir allvarligt sjuk och önskar blifva vårdad i sitt hem. Det enklaste vore j u nu att skaffa en erfaren sjuksköterska, i hvars händer man med trygghet kunde öfverlämna den sjuke, men en sådan finnes tyvärr icke på de allra flesta ställen. På sin höjd kanske man kan lyckas få tag i en s. k. vakhustru, men hur en sådan uppfattar sina plikter som vårdarinna af sjuka är ganska egendomligt. Har någon af er varit i den obehagliga belägenheten att nödgas anlita hennes hjälp? Icke? — Nå, då kanske jag kan berätta den erfarenhet — långt ifrån angenäm —. jag har af saken. Jag var sjuk, farligt sjuk, och hade fått en vakhustru, som skulle se till mig under natten.
Likaledes är det bekant, alt Kammar-rättens revisions-kontor gjort anmärkn. deremot, att lönerne icke blifvit uptagne lill det högre belopp utöfver normalstaten hvartill de efter markegångspris egentligen upgått samt att revisionen yrkat, det bevillning i förhållande lill det högre lönebeloppet borde beräknas och erläggas. Dessa anmärkmr har man icke kunnat godkänna, emedan de varit stridande emot ordalydelsen i Bevilln.-förordn.-n och, för; att kunna få ändring häri samt Officerslönerna högre beskattade än som hitintills skett, har Utsk från 83 §:n borttagit vissa i nu gällände förordn. befintlige ord, men deremot gjort ett tillägg i den 84 §. lag håller visserligen Revilln.Ulsk. räkning derföre, alt Utsk. söker att bereda Staten inkomst utaf hvar och en, som är skyldig alt dertill bidraga, men när man vet, huru högt tjenstemän i allmänhet äro beskattade jemförelsevis med andra medborgare och när man tillika vet, att den säkraste kontroll finues deröfver, att löntagare icke kunna från beskattning undandraga den ringaste del af deras inkomster, synes mig obilligt, alt antaga en sådan redaktion i Bevilln.-förordn., hvarigenom man updrifver beskattningen på Officerares löner, hälst dessa embetsmän äro sämst aflönade utaf alla. Jag finner så mycket mindre billighet i ett sådant förfarande, som i händelse markegången något år är så låg, att lönerna understiga normalstaten, så får detta icke komma Officern till godo, utan normalstaten blir då den grund hvarefter hans lönebevilln. beräknas. Sådan bevillms-stadgan nu är, innefattar den derföre, så till sägandes, en aversions-beslämmelse i afseende på beskattningen, emedan Officerarne, då det i normalstalen uptagna belopp understigit markegången, slippa alt betala högre Bevilln., men få deremot uti denna ingen minskning då normalstaten öfverstiger markegångsvärdet — eller med andra ord Officerarnes bevilln. blir alltid densamma oberoende af markegångsvärdet.
Jag vet. ej hvem urarktlåtenheten drabbar att vid detta tillfälle ej hafva uppmärksammat vårt lands såväl intellektuela intresse, som dess anseende, värdighet och ära; men troligen är det någon, hvars pligt det varit att sjelfkrafd påminna om rikets rätt och bästa. Månne ej brist på statsmanna bildning och statsmanna-åsigter bos oss förklarar äfven denna tilldragelse. Då Lord Brougbam föreslog inrättandet af ett universitet i London, yttrade han till eggande af understöd för förslaget, att de enda hufvudstäder i Europa, som saknade universitet, voro Constantinopel, Madrid och London. Lyckligtvis för sammanställningen undföll honom Stockholm. Sedan behofvet för London och äfven, som jag tror, för Constantinopel blifvit afhjelpt, så lärer vårt Stockholm snart i detta afseende komma att stå allena uti en mot civilisationsanspråken för vår tid föga tillfredsställande ställning. De enda offentliga föreläsningar, af allmännare intresse, sorn, så vidt jag vet, f. n. hållas uti vår hufvudstad äro Professor Den i December f. m. 251 Edlunds öfver »Electriciteten» och Rector Siljeströms i »Naturläran», den förre i K. Vetenskapsakademien, den sednare i Slöjdskolan; men båda alltför tarfligt utstyrda i anseende till material och utrymme; och såsom ett bevis att man utan för Staten alltför halsbrytande kostnader kan åstadkomma något, om man blott vill. Då att f. n. tala om universitetets totala flyttning, icke på minsta vis skulle låta höra sig, så skulle jag likväl vilja föreslå R. St:r att hos K. M. i underd:het anhålla om den Juridiska Fakultetens förflyttning från Upsala till Stockholm, der den möjligtvis skulle kunna ställas i förbindelse med K. Vetenskapsakademien, under åliggande att liksom nu äfven föreläsa Statsekonomien; och alt i detta hänseende till K. M:s disposition för åtgärdens til 1- vägabringande förslagsvis anslå anvisning på Riksg.Kont. i och för medel, som kunna finnas erforderliga. För den händelse deremot, att K.