Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad Utskottet i öfrigt uti Betänkandet N:o i3 och Utlåtandet N:o 29 hemställt, angående stämplade pappersafgiften för de i 5 och 6 §§ af Utskottets förslag upptagne, Öppna Bref, Fullmakter och Resolutioner, m. ru., hafva samtlige Riks-Stånden godkänt, hvarvid Ridderskapet och Adeln dock beslutat, att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, efter en af Kongl. Maj:t föranstaltad granskning af de olika Fullmaktsoch Resolutions-kostnaderne, i förhållande till de olika värdigheternas vigt, eller de åtföljande lönetiliökningarnes belopp, charteringsbeloppen för Fullmakter, Öppna Bref och Resolutioner, m. m., måtte af Kongl. Maj:t nedsättas till elt efter lönerna och värdigheterna mera billigt förhållande, än som för närvarande eger rum; och att, till följd häraf, de beslut, hvilka Ridderskapet och Adeln fattat rörande nyssnämnde charlerings-belopp, borde blifva gällande, endast intill dess berörde nedsättning, efter föregången undersökning, kan blifva i Aåder beslutad. För den händelse att Ridderskapet och Adeln vidblifver detta sitt beslut, föreslår Utskottet följande voterings-proposition: 7:o. Den, som vill, att de i 5 och 6 §§ af Utskottets förslag upptagne afgifter för Öppna bref, Fullmakter och Resolutioner, m. m., hvilka Rikets Ständer till beloppet bestämt, skola, på sätt 3:ne Riks-Stånd antagit, utan sådan underdånig hemställan, som Ridderskapet och Adeln beslutat, framgent utgå, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, komma Rikets Ständer, i enlighet med Ridderskapet ock 8 Bevillnings-Utskottets Memorial3 N.o 3i.
Hon hade fått hvad hon sjelf kallade »bildning» det hade hjelpt en smula att fernissa upp ytan ... men eljes var hon sig lik. Högljudd och simpel, men med något öppet, glädtigt och friskt, som intog. Hon såg icke »förderfvad» ut. En stor fond natur framträdde kraftigt i hennes personlighet. En dag stod hon i sin butik med sin virkning väntande på sina vanliga cigarrkunder, och roade sig under arbetet med att sjunga en modern operettmelodi. En herre kom in i boden, tilltalade henne på ryska, fick svar på god nylandsdialekt och bad om ännu en visa. Han fick en och han fick två. Lite klent med gehöret, men rösten var bra. Några dagar derpå var hon engagerad vid »Lilla Teatern» i kören. En liten lön, men det skulle bli roligt för mer. Nadja höll sig i början stilla och gjorde icke någon förnär. Hon nöjde sig med att skratta i mjugg bakom kulisserna eller i sällskap med en eller annan af herrarne, att uppföra små oskyldiga kärleksscener här och der i korridorer, rekvisitarum eller klädloger. De mera stränga bland kamraterna togo anstöt, sqvallrade och tillskyndade Nadja en rättelse. Det blef bättre för en tid. Man upptäckte endast biljetter, hemföljningar och annan lönnkurtis. Hon sjöng i kören, blef den ena qvällen klädd till engel, den andra till nunna, den tredje till hofdam, den fjerde till prinsessa och den femte till hexa. Som engel tog hon sig något jordisk ut i shirtingsdraperier, pappvingar och diskblomsleenden; som nunna väl verldslig. Det ryckte till i de stora, svällande läpparne, och de vida näsborrarne vädrade liksom efter berusande dofter, så litet rökelseaktiga som möjligt. Då hon i riddarsalskulissen satt som hofdam, var det icke med stor gratie hon flyttade benen öfver hvarandra eller sparkade till släpet, så att det rök teaterdam omkring henne.
— Dä, efter hvad Regemcnts-Chefen nu upplyst, särdeles Under-befälets ställning, oaktadt den vid förra Riksdagen beviljade lönförbättring, vore bekymmersam, samt de skäl, Rikets Ständer anfört för sin åtgärd att bestämma Regementets Subaltern-officerares m. fl. aflöning lika med den vid andra Garnisons-regementen, äro fullt tillämpliga pä Under-befälet med vederlikar, hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Majit täcktes å Regements-Chefens framställning fästa det afseende, att nu hos Rikets Ständer måtte begäras löntillökning, utöfver den vid förra Riksdagen beviljade, för följande af personalen vid Konungens värfvade Hussar-Regemente och till nedanstående belopp, nemligen: för Regements-Hästläkaren Ridr 175: — » Regements-Trumpetaren » 200: — » 6 Fanjunkare å 200 R:dr » 1.200: — Transport 1,575: — Bil. M 2 till Kongl. Maj:ts Nåd. R:dr '750: » 2.250: » 600: » 600: » 288: » 540: » 6 Sqvadrons-Hästläkare å 100 R:dr . » 6 Sqvadrons-Trumpetare ä 100 R:dr » 6 Distinktions-Corporaler a 48 R:dr. » 18 Corporaler å 30 R:dr tillhopa R:dr 6,603: hvarigenom denna personal, till sin aflöning försättes i likhet med vederlikar vid öfriga Garnisons-regementen. Den af Chefen för Ingeniör-Corpsen föreslagna tillökning i antalet af Officersoch Under-officers-beställningar vid Corpsen, jemte aflöningsförhöjning för det vid nuvarande Sappör-Compagnie anställda befäl m. fl., anser jag mig för det närvarande icke kunna tillstyrka. Deremot kan jag icke underlåta att framhålla nödvändigheten om Sappör-truppens tillökning.
Utskottets förslag, rörande personalen i Kassa-afdelningen, bifölls, med den förändring, att i första alternativet kassa-skrifvarnes antal bestämdes till fem, samt i andra alternativet bokhållarnes antal utfördes till två och kassa-skrifvarnes till sex, hvaremot kontors-skrifvaren uteslöts; men Ridderskapet och Adeln afslog Utskottets derjemte gjorda hemställan, att i utfärdande Instruktioner för så väl Kassasom Depositions-afdelningarne borde föreskrifvas, att insättningar af de öfverskotts-medel, som skola på Diskont-verkets räkning i Depositions-afdelningen inlevereras, få, derest sådant erfordras, efter den bestämda expeditions-tidens utgång, men sednast kl. före 3 e. m. aflemnas; 7;o. I fråga om personalen för Depositions-afdelningen beslöts, att den skulle utgöras af: Kommissarier, deraf den ene Chef 2. Kontors-skrifvare 5. dock att, i händelse särskild Kassör varder vid Banko-diskontverket anställd, förenämnda personal förminskas med en Kamererare och en Kontors-skrifvare; 478 Prot.-Utdrag den 17 Oktober 1854, 8:0 I fråga om Under-styrelsens af Utskottet icke understödda framställning, rörande Bankens General-bokslut, beslöts att berörde bokslut må uppdragas åt en af Kamererarne i Låne-afdelningen, med vilkor, att denne Kamererare, under den tid bokslutet pågår, erhåller ledighet från utöfningen af de honom tillhörande löpande expeditionsgöromalen, samt att, i och för förrättandet af de sednare full Kamererare-aflöning under några månader, vid början af hvarje år, får användas på räkningen: Obestämda Supplementar-staten; 9:o Den af Utskottet föreslagna personal för Revisionsoch Ekonomi-afdelningen bifölls med den förändring, att
Hvilken Svensk har väl felfritt Jäst dessa Handskrifter och från barndomen varit förtrogen med deras innehåll; eller huru skall det lyckas någon att blifva det utan en kunnig Lärare? Huru mycket svårare det inom Sverige är att lära det Isländska språket, än det Grekiska eller Rotnerska, lärer väl medgifvas af hvar och '536 StatsUtskottets Betänkanden. en, som blott ihogkommer, att kännedom af ds sistnämnde språken linder manga mansåldrar b 1 iF-yit yåra bandsmän meddelade af skicklige bärare, då deremot endast en otillbörlig sjelfförtröstan vågat tillegna sigden Isländska Språkkunskap, Irvars förvärfvande, i brist af handledare, så länge måst utgöra ett ämne för enskilte Wettenskapsldkares nitiska men fåfänga bemödanden. Det var af detta skäl, sorn en bland våra präst verksamme befordrare af kunskapen om Nordens Fornhäfder, då han beslöt att skänka oss en från trycket snart utkommande fullständig med öfversättning försedd uplaga af de bägge Eddorne, tillika insåg behofvet att, för att gifva sitt verk ett Clåssiskt värde, såsom ledare till detta företag, tillkalla den genom sin grundliga kännedom af ifrågavarande ämne utmärkte Professoren Kask, af hvars närvaro vi nu få hugna oss. Till alla dessa skäl för antagandet af hvad Herr Adlerbeth föreslagit, kommer sluteligen att, enligt hvad Herr Rask i företalet till sin Is, ländska Språklära bevisat, Fornsvenskan var nä, stan samma språk som på Island ännu är bibehållit; hvarföre vårt nu varande språk, både till Grammatik och Ordförråd, derifrån måste till större delen härledas och förklaras. Wi känna hvad Ihre i denna väg uträttade.
Committsen kan ej pröfwa rigtigheten af flelfwa Conto Couranten, emedan densamma öfwer allt stödjer sig pä räkningar, som redan förut blifwit ingifne till Pommersta Kammaren. Imedlertid har hon ingen anledning att förmoda, det man i detza räkningar upptagit en större fordran än hwad som är wanligt wid dylt - SY» Den 24 Julli. Den 24 Julik. 295 dylika Wexel Circulationer, sä mycket mindre - som Pommerska Kammaren, utan cri.dran, cmottagit de Ull densamma förut inlemnade räkningar. Wäxel Cirkulationens manliga fördelar torde ej kunna nekas desia Borgenärer, dä af f. d. Konungen, i drift pa annan tillgäng, denna rvisierligen gansta dyra negoce blilwit Pommer, sta Kammaren anbefalld, och nämnde Handelshus endast pL sädane wilkor gifwit Credit Cvmntttteen tror sig säledeS kunna förutsätta, att Räkningen för den werkliga WaxelCrrculationstiden kan antagas som riktig, likrväl med förbehäll att det mätte ftä Pommersta Kammaren öppet, att göra de erinringar, hwartill den möjeligen skulle kunnas finna sig befogad. Wexel-Circulationen uppbörde med Januarii rnänad iM8, emedan Pommerffa Kammaren intill desi hade underkMit densamma genom tidigare utfärdade Wexlar Sedan denna tid hofwa Averb offst» Arfwmgarne as sitt Saldo endast beräknat 6 Procents ränta. HoS Banqmer.buset Luis 6- Jeneque! har wid Wäxel. CirculationenS flut äterstoden hlckwit 115.20^ R.dr. Banco, hwaraf den twääriga räntan stulle utgöra 11,520 R:dr. 7 si. Men denna summa hafwa dr tillökt med 2288 R.dr. 31 si. 13,808 R:dr.
Bitterhet, oro, missmod, allt var med ens struket bort. Hon såg på det yttrandet, vände det och log mot det som om det varit en bukett rosor, hon fått. Arbeta samman med honom, höra hans stämma hvarenda dag, tänka blott för honom och hoppas för honom! Nu var hon lycklig igen med samma intensitet, under hvilken hon nyss vred sig i förtviflan detta häftiga och omedelbara uppgående i det närvarande, som var hennes djupa, koleriska naturs egendomlighet. Hon följde honom med ögonen der han gick af och an i rummet, smekte honom med blicken och lyssnade efter hvarje hans ord som var det on återgäldad smekning. Han talade med sin egen röst och den var dämpad och vek, med mjuka öfvergångar så olik den affekteradt tillspetsade, som var inlärd, för att stämma med den blaserade masken och tolka hans lifs-jargon. Han talade om den unga flickan. Hon hade bestämt sig för att stanna i Stockholm en tid och han bad modern taga sig af henne. »Det skall jag gerna, om du vill det.» De sista orden hade en undermening, som han förstod. »Ja, jag tycker mycket om henne», sade han. »Tycker om? Icke mer?» »Jag vet inte. Sådant vet man aldrig.» Modern såg nedslagen ut; det var en missräkning. Om han gett henne en del af sitt förtroende, hvarför kunde han då icke ge henne det helt.» »Jag tror inte det fins någon erotik med i spelet, åtminstone inte ännu. Ja, det fins kanske på bottnen ändå en liten smula men inte mer.» Det jublade till inom henne. Detta var mer än ett förtroende, det var en sjelfpröfning; och den bar sanningens omisskänneliga pregel. Alltså ingenting allvarligt ännu, intet som skulle skjuta henne sjelf i bakgrunden! Hon reste sig upp och då han i detsamma kom emot henne tog hon hans hufvud mellan sina händer. Det var första gången hennes moders-ömhet vågat sig så långt fram som till en sådan smekning. Och han blef icke ond, stötte henne icke bort. Han tog henne kring midjan med båda sina händer och såg henne in i ögonen med en underlig blandning af värme och skälmskhet. Detta som bröt fram inom honom var ännu så nytt att skyggheten alltid måste hålla en bakväg öppen.
Maj:t tillåtit Öfversten rn. m. Borneman, hvilken, i egenskap af SecondChef för Flottans Constructions-Corps, hort, enligt Kongl. Majrts för Förvaltningen utfärdade Nådiga Instruction af den 2 November 1824, vara Ledamot i Förvaltningen, att i Carlskrona qvarstadna, och förordnat Capitainen vid förenämnde Corps J. N. d’Ailly att tills vidare Ijenstgöra såsom föredragande inför Förvaltningen och i anseende till hans långväga flyttning och bosättning på en kostsammare ort tillagt honom ett årligt arfvode af 800 R:dr B:co utaf 4:de Hufvud-Titelns besparingar, så länge han förberörde Embete förrättar. 5:o Revisorerne hafva inhämtat, hurusom utaf anslaget till oförutsedde utgifter å 4:de Hufvud-Titeln årliga arfvoden blifvit tillagde de fnilitaire Ledamöter af Kongl. Flottan, som varit commenderade tilt tjenstgöring i Kongl. Krigs-Hof-Rälten. Dessa arfvoden finna Revisorerne mindre lämplige, alldenstund Ledamöterne under denna tjenstgöring varit i oafkortad t åtnjutande af full lön på Stat, och således kunnat anses skäligen ersatte i och för detta uppdrag, med endast reseoch tractaments-penningar efter rese-reglementet, från den ort, der de hafva sin ordinarie tjenstgöring, till den, hvarest nämnde privilegierade domstol är inrättad.
Undantagsvis kan han dock stundom i någon mån tillegna sig den, såsom i den lilla roliga berättelsen » Ett skri », där han efter att hafva med träffande satir snärtat » Nordensköldfebern * med de geschäft8bakterier, som i sådan mer eller mindre teatraliskt arrangerad stämningsfeber pläga mylra — presenterar sin vän » Bond-Nicke », den landdigt enfaldige folkskolläraren, som kom till Stockholm för att fägna sin patriotiska syn med anblicken af ståten, men råkade så illa ut i följd af sin menlösa obekantskap med » Stockholms mysterier ». Häradshöfding Grönberg, som tagit skolmästaren om hand, är så lik » notarien » som det ena bäret det andra, men här framstår han som den världsvane, verserade mannen, hvars öfverlägsenhet visar sig i den komiska beröringen med den andres landtliga dumhet och lättrogenhet. » Han kände sina pappenheimare i botten han. » Det omdömet om Bengt Grönberg hade kunnat sättas som motto för hela boken. Det må emellertid påpekas, att en skildring af objektiv art, där man icke märker » jaget » speglande sig i » icke-jaget » afslutar boken. Det är den lilla roliga berättelsen om » kapten Pingvin » — ett af de bästa styckena i samlingen. Man ser här Narcissus resa sig upp från sin plats vid vattenspegeln, sedan han en stund roat sig att betrakta den; han blir således ej någon Narcissusblomma. Medan Chicot låter blicken sväfva omkring på ytan, har Strindberg den skarpt och fast riktad på sjelfva bilden, hvilken han med en naturforskares noggranna analys iakttager i alla skiftningar, i alla väder, i alla strömningar. Han ger akt påhvilka drag bilden får då vattnet är klart eller grumligt, då det är rinnande eller stillastående, då det är grundt eller djupt. Omgifningen finnes for honom till, egentligen blott for så vidt den bryter sig mot » jaget », af detta påverkas eller själf påverkar detta. Den tecknas kärft och nästan uteslutande från den sida som omedelbart träder i relation till berättelsens hufvud-foremål. Och detta hufvudforemål är oss väl bekant.
(Andra hälften aflånesumman, 4,212 R:dr24 sk., utbetald innev. år), inom Blekinge län: till deln (jarne i Kråkerums fly i Jemjö socken af Ostra härad, för uklikningen deraf, emot inbetalning af 5 procent årligen å lånets ursprungliga belopp, hvarvid 3 procents ränta å kapital-återstoden beräknas; hvilken betalningsskyldighet vidtager innevarande år, inom Jönköpings län: till Friherre Axel Hermelin och Löjtnanten H. Meurling, för sänkningen af Säbysjön i Säby socken och Norra Wedbo härad, emot dito dito. (Betalningsskyldigheten vidtog år 1848) „ strandugame vid sjön Nätaren i Barkeryds och Jersnäs socknar af Tveta härad, för sänkningen af nämnde sjö samt Bruksoch Rekebo-åame, emot dito dito. (Betalningsskyldigheten skulle vidtaga innevarande år) „ deltagame i rensningen af Storån i Svartorps och Lekaryds socknar af samma härad, emot dito dito, „ dito i aftappningen af Stensjön och Laggarö ösjön i samma härad, emot dito dito.
Vid öfvervägande häraf och då, enligt hvad E. K. M:s Nådiga Proposition utvisar, den enda anledning, hvarföre Rikets Ständers vid 2:ne på hvarandra följande Riksdagar fattade beslut, att Magistrats-personer och Borgare, hvilkas biträde för Kronans räkning fordras vid syner, värderingar, inventeringar, m. ra. (brandsyner å Kronans hus likväl undantagne) må, då förrättningen varar längre än en dag, undfå lika tractamente, som är dera tillagdt, då besigtning eller värdering sker utom stad, eller 1 R:dr Banco om dagen, icke kunnat af E. K. M., genom i Nåder utfärdad Kungörelse, till verkställighet befordras, varit den, att nödiga medel för bestridande af de dermed förenade kostnader icke tillika blifvit af Rikets Ständer anvisade; så hafva Rikets Ständer, på det hinder för verkställigheten af Rikets Ständers ofvannämnde beslut icke vidare må möta, samt med afseende derpå, att, då ifrågavarande tractaments-ersättning uti E. K. M:s Nådiga Skrifvelse blifvit beräknad alt utgöra circa 810 R:dr, den af E. K. M. ifrågaställa högsta summa af 900 R:dr årligen synes blifva för ändamålet tillräcklig, och således anvisande af förslags-anslag kunna undvikas, funnit skäligt att lill tractamenten för städernes Magistrats-personer och Borgare i om förmälde afseende å Stat uppföra ett bestämdt årligt anslag af 900 R:dr. Hvilket, till svar å Högstberörde Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer få hos E. K. M. härigenom i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 December 1840. aöo Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o tSi.
Preste-slåndet väckt och lill Bevillnings-utskoltet remitterad motion har herr Doktor Grafström anfört: alt för de embetsbref, sorn från kontraktsprostarne afgå till Kongl. Maj:ls befallningshafvande en slags portofrihet redan funnes beviljad, på det sältet, att brefven först aflemnades till någon krono-betjent i närheten, och sedan, med hans pask lil t om innehållet, vidare afskickades till kronofogden för att på hans fribrefs-räkliing med posten afgå lill sin bestämmelse; alt likväl denna både för kontraktsprosten och kronobeljeningen besvärliga och tidsödande omväg borde kunna undvikas och ufsändaren sjelf få begagna den rättighet, som vore beviljad kronofogden, sedan nemligen nödiga kontroller, som för (ribrefs-rältighet äro stadgade, blifvit iagllagna; att om kontraktsprosten ofia hade embetsskrifvelse!’ och handlingar att till Kongl. Maj:ts befallningshafvande afsända, det visserligen ändå oftare inträffade, att han bade sådana att till konsistorium afskicka, för hvilka remisser kontraktsprostarne emedlertid saknade fribrefs-rätt och årligen nödgades vidkännas ganska dryga utgifter; med anledning hvaraf och då, i följd af den i sednare tider allt mer ökade fordran af preslerskapet att afgifva utlåtanden och meddela uppgifter och upplysningar, ofta nog i ämnen, som föga rörde deras embete, tätare afsändningar af skrifter och handlingar ifrågakomme, och då de så kallade prostetunnorna, som äro kontraktsprostarne anslagna, knappast förslogo till de utgifter, som de måste vidkännas för embetsresor till kyrkovisilationer, ekonomiska besigtningar, m. m. äfvensom till skrifvare-bilräden vid de ofta vidlyftiga expeditioner, som genom kontraktsprostarne måste verkställas, motionären funnit sig böra förnya den vid förra riksdagen väckta, men då undertryckta, motion i detta än ne, samt yrka, alt kontraktsprostarne mätte tillerkännas samma fribrefsrätt för embetsskrifvelse!' lill domkapitlet, som de åtnjuta för sådana skrifvelser till Kongl. Majlis befallningshafvande, under iagttagande af de kontroller, som i Kongl. 8 Stattoch Bevillning*-Utskottens Utlåtande, N:o 20. förordningen af den 27 April 1756 äro stadgade, och med egen fribrefsbok Ehuru, på sätt ofvan är nämndt, den förevarande motionen blifvit remitterad ensamt till Bevillnings-ulskottet, har likväl såväl densammas beskaffenhet, som den omständigheten, att den omförmälda, vid sistlidna riksdag förehafda, likartade frågan blef handlagd af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-uLskolten, funnits påkalla ärendets behandling gemensamt med Slals-ulskottet.
H. ©oden får år 18 * s £4 *e årnman. gaillgbetSnuärbe. 1 25en)iUntng efter 2;bra Slrt. v?» ®en ©fattjtptbigeé leinin ocf) Saracter. 1 rs r* Remman, i?ägenf)eter, 2Berf od) ^inrättningar, m. m. | 7* *3 & ET »artis ©limma. £ 2 II 4 Xroå 9t:br för Xufenbet utaf ga* ftigf)eté*n>ärbet. gör ga6rif« itts rättningar, tape* rabe efter ntfatte (Hafser. ©timnta. •e T-S O O O « r» Stnmärfningar. åfroerften 9T. 9T. .. 9?åbelöf gitfefia 9?ofabp bito Sffljölqroarn meb 2 pär (lettar, går bela året. (Trotwall ... 96 — 10 96 10 — ©fattffrifroen t 9?. 9?. ?än. Äamtnerevaren 9?. 9? 3,000 9 9 Slttmärfntng: gör atta ijenintanSwärben etter afgift ter, forn f)oé »röfninqé*(Tommittéen lim bergått någon föränbring, antetfnaé:
Vi skulle vara blinda för tidens händelser och vårt egit läge, om vi det ringaste betviflade, att vårt Landt-försvar ej beror af någon befästad gränsort, utan bör grundas på en fast medelpunkt, der man år i tillfälle att samla sina krafter, och sammanföra sina resourcer. Måtte det Land, som åger en sådan Iocal, skatta sig lyckligt, och måtte Scandinaviens Innevånare begrunda, hvad en välgörande natur för dem i detta hänseende gjort! Men Mine Herrar, under en sådan synpunkt kan man icke med liknöjdhet åhöra, att hår talas om fortsättningen af en Cassern-byggnad i Stock, holm, som redan medtagit 75,000 Riksdaler Banco och förmodligen fordrar en lika summa till nästa Riksdag. Ej heller kan jag inse, hvarföre ett GarnizonsSjukhus hår skall fortsåt. tas, som kostar 100,000 Riksdaler, och vist erfordrar en dylik summa. Jag hemställer, hvad man kunnat uträtta endast med dessa belopp Den 7 Jul ii /. m> för FörsvarsVerket vid Vanås, der alla förnödenheter åro nära till hands, och kunna med båsta hushållning användas* der arbets-lönerne åro låga, och matvarorna finnas för godt pris, i stället att motsattsen af allt detta hår int rålia r. Jag år öfvertygad, att många andra medel skola finnas att tillgå, blott man förblifver sin princip trogen, och handlar i öfverensstämmelse dermed. Vål vet jag, och har med glädje hört den sattsen inom detta rum yrkas: Att Sveri ges NitionalBevåring utgör grundvalen för Sveriges försvar. Jag skulle illa kånna mitt FåderJ nesland, om jag ej erkände detta. Men desto vigtigare år det ock, att vånda alla våra åt_ gärder åt detta system, och att i allt understödja detsamma så verksamt som möjeligt. Det år ej nog, att vi hafva Svenska Nationens Anborna anda att bygga på, att vi äfven genom lyckliga händelser hafva en stående Armée, omkring hvil.; ken, såsom kärna, massan så lått kan bilda sig, då den skall strida för den gemensamma fosterjordens försvar; ändamålsenlig öfning fordras äfven.-
Ekon.Utsk:ts nedanniimilde, d. 25 dennes på bordet lagde Betänkanden: N:o 3, i ani. af väckt förslag om fördelning på vi3s» år af de kostnader i och för allmänna byggnader, som från boställen utgå; Nro 4, i ani. af väck t motion om förändrade bestämmelser i afseende på vilkoren för kapellförsamlings skiljande från moderförsamling; och N:o 5, i ani. af väckt motion om uphäfvande af 7 Kapitlet Byggn inga Balken. Anmäldes och bortilades Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:ts Betänkm: N:o 31, i ani. af väckt motion med afs:de å tiden för be ståndet af enskildt ingångna öfverenskommelse!- om pastoralier utgörande; N:o 3 2, i ani. af väckt motion om upliörande af den till Landskrona kyrka från vissa landsförsamlingar utgående tionde spannmål; N:o 33, i fråga om skyldighet att för uptäsande å predikstol aflemna handling in duplo, när bevis öfver upläsaudet fordras; N:o 34, i ani. af väckt motion om utfärdande af ny förordning rör. strömmingstionden; D«n 29 Februari. 663 N:o 35, i ani. af väckt motion om de s. k. presthåporuas på Öland ställande till byarnes disposition; och N:o 36, i ani. af väckt motion derom, att K. Stadgan d. 31 Jan. 1855 angrde mått och vigt måtte till sin verkan ännu någon tid suspenderas, samt om antagande af ett universelt system för mått, mål och vigt; äfvensom Riddarh.Utsk-.ts Utlåt. N:o 9, i ani. af Gr. Björnstjernas, C. M., motion om tillägg i 7 § BiddarhusOrdn.