Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del åtminstone anser jag detta vara vida troligare, än att Adeln, motsättande sig de öfriga Ståndens önskningar, och tillka stötande dem för hufvudet genom en i min tanka så opolitisk skrifvelse, som den af R. o. Ad i Lördags beslutade, skall kunna för framtiden vinna det ringaste på bibehållande af gamla landslagens bestämmelser, i hvad den rörer Adelns arfsoch giftorätt, öm det är bevisligt, att Adelns förmögenhet för hvarje år mer och mer sammansmälter, sä lärer ingen hjelp ligga deri, alt inom Adeln sonen fortfarande äl fver 2 delar och dotter 3:dje delen, enär i alla fall såväl sönernas som döttrarnes arfsrätt under detta förhållande årligen minskas. Vida fördelaktigare skulle jag tro för Adeln vore, om de, genom intimare band med ofrälse Stånden, också i bredd med dem vore i tillfälle att förvärfva förmögenhet, och sålunda, oaktadt lika arfsrätt, kunde lemna efter sig mera ät både söner och döttrar, än de nu kunna. Den beslutade und. skrifvelsen är således ur både moralisk, politisk, ekonomisk och juridisk synpunkt olämplig och grundlagsvidrig, och jag slutar med att beklaga, det R. o. Ad. låtit förleda sig alt beträda en väg, hvilken, slutande vid en afgrund, omöjlig att komma öfver, en gång passerad, är svår att återvända. Hr af Forsell, Carl: Då jag icke hade tillfälle att förlidne Lördag bevista det plenum, i hvilket R. o. Ad. fattade sitt beslut i afseende på ingifvandet till K. M. af en und. protest emot del af 3:ne RiksSt. redan fattade beslut, i fråga om lika arfsoch giftorätt, anhåller jag vördsamt, att nu få förena min röst med deras, som nämnde dag sig emot detta R. o. Ad:s beslut reserverat. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel: Utaf den af Frih. Cederström nyss upplästa protest, har jag icke rätt förnummit, huruvida Frihrs mening är, att samma protest skall åtfölja den af R. o. Ad. beslutade und. skrifvelsen till K. M. eller icke.
I förening me6 ofrias sn8ts1ter lill lrekränr jancke sk en körlrsttrscl ullsultur inonr llilcet, laar 8eclsn är i83i ett 8sr8icilclt sn8lsg sk 200,000 Il:cir vsrit 8tälclt uncier Lonrnreree-Lollegii förvaltning, till utläning ät ^ro3ueenter sk 8ven8ic ull, ellerät Ikslrrieanter, 8onr tiliirsnölst 8ig 8äcisn ull. Oalctsclt inlreru8lcs ull-^ro<luetionen8 tillväxt» lrs>- lilcvsl clenns 8umnrs uncler clen körllutns tiöen icke vsrit till kullo snlitacl, lrvillcet egenteligen lrsrrört clerak, stt Ili!c8gäIcl8-6ontoret, krän irvillcet sn8laget genom klilcet8 8tänöer8 lre8lut är snvi8sclt stt utgs, kor clet8snrins 8>cola gocltgors.? 5 nroeenti ränts, 8ä stt mängs proclueenter oelr lcöjrare sk iniiem8lc ull leire kunnit 8in rslrning vicl stt lregsgns ikrägsvsrsncle Iäne-sn8lsg, lrel8t omlro8tns6er kör ullen8 värclering oelr mggg8iuering clerrnecl äro korenaile; livsrjemte inträkkat, stt clä utläningen 8lcett enrot 8smms ränts, 8onr clen till 1li!t8ggI<l8-<3ontoret erlsgcis, någon tillgäng kör tillkälliga körlu8ter ielce lrunnst genom 8lciliirsä i IZne-jrroeenten lrereö»8.
I början var det utan tvifvel utnötta fraser man utbytte med halfhög röst. Men hvilken artighet låg ej i de diskreta åtbörderna! Hvilken välvilja i blickar och leenden! Herrarne, af hvilka största delen var gamla eller mognade män, som mycket lefvat med och voro rika på erfarenhet och minnen, voro liksom skapade att föra en konversation, och närvaron af de sköna kvinnorna gaf dem begär att lysa med fint vett och eggade dem till en höfvisk täflan. Spirituella ord flögo omkring, och samtal mellau två eller tre personer började komma till stånd. En ryktbar resande, med bronsfärgad hy, nyligen återkommen från fjärran land, berättade för sina närmaste bordsgrannar om en elefantjakt, och detta gjorde han utan skryt, så lugnt, som om han talat om en jakt på vilda kaniner. Längre bort vid bordet lutade sig en berömd lärd 13 med fin profil och hvitt hår glädtigt fram mot grefvinnan, som leende och otvungen lyssnade på honom; hon var mycket blond och hade unga, förvånade ögon. Hon bar ett präktigt halsband af smaragder. Ja, denna yppiga middag lofvade helt visst att bli förtjusande. Ledsnaden, denna gäst som alltför ofta infinner sig vid mondäna fester, skulle säkerligen icke taga plats vid detta bord. Dessa lycklige skulle tillsammans tillbringa en behaglig stund och njuta med alla sinnen. Men vid detta samma bord, vid dess nedersta ända, på den blygsam - aste platsen, satt tyst en ännu ung man, den minst förnäme, den ringaste af alla dem, som sutto där, en tankarnes och drömmarnes man. Upptagen bland det förnäma sällskapet på grund af sitt konstnärsnamn, insöp den unge mannen, som, ehuru han var aristokratisk till sin natur, dock ej var få- fäng och aldrig glömde, att han var en folkets son, med begärlighet doften af den civilisationens blomma, som kallas godt sällskap. Han kände i högre grad än mången, huru allt i denna omgifning var ovanligt och utsökt, och han njöt af att något så älskvärdt och harmoniskt kunde finnas till i denna värld. Han liksom badade i optimism.
Vid förnyad föredragning fann Bonde-Ståndet för godt att bifalla Lag-Utskottets följande Betänkanden : N:o 75, öfver Herr Contracts-Prosten Ribelii Motion mn skärpning af straffet för dem, som med samnad hand, eller andra resa n, begå rån och stöld, samt om anstalter, dels till förekommande af häktade missgerningsmäns rymning, och dels till rymd fån-' ges efterspanande och gripande; N:o 76, öfver Herr Grefve Jacob Hamiltons motion, att deri som första resan begått stöld, och inom 48 timmar sitt brott sjelfmant upptäcker, samt det stulna återställer må befrias från uppenbar kyrkoplikt; Nto 77, öfver RiksdagsFulImägtigea från Norrbottens Län Fale Burmans motion om skärpning af straffet för stöld, samt om belöning af allmänna medel för tjufvars upptäckande och gripande; Bi k. till Rike-St, Prot. K gudm B,t. 4 de Hyt, 18 P/or. Utdrag deri 7 Augusti 1829. N:o 80, öfver Riksdagsfullmägtigen Anders Danielssons fran Elfsborgs Län motion om förklaring öfver 5 och 6 §$. i s5 Cap. Rättegångs-Bal k en; N:o 81, öfver Herr F. L. Rosenqvists samt Herr Kyrkoherden Ryths förslag till ändring af 1 Cap. 12 $. Rättegångs-Balken; N:o 82, öfver Riksdags - Fullmägtigen från Stockholms Län A ils Insulins motion 001 en allman förklaring, som föreskrifver, hain Domslut skola författas; N:o 83, i anledning af Herr Friherre Fredric Ridderstolpes motion oro stadgande, huruvida Cbart»-SigilIatae-försäljninesman ar att anse såsom uppbördsman eller ej; \ N:o 84, 1 anledning af RiksdagsFullmägtigen Herr C. I■ Lundinans motion om rättighet för fordringsegiwe att hos Kongl. Majtts Eefallningshafvartde erhålla så kalladt promotorial i Lagsökningsroål. S. D.
Emot denna räkenskap, med anmärkningar* granskad i Kongl. Kammar-rätten, har någon erinran hos Revisorerne icke förekommit. Inkomster och utgifter redovis»5 på följaade sätt: — 213 'Debet. Balans från år 1858: Tillgångar: Uppbörd: Balans till år 1860: Skuld: Konsistorium: Upsala elementarläroverk: Gefle elementarläroverk: Hudiksvalls elementarläroverk: Balans från år 1858: Skuld: Utgifter: 1 o Konsistorium Udiksvalls dito ®8. Balans till år 1860: Kontant Utlånta behållning. medel. Tillgångar; Konsistorium: Premieoch fattigkassan 87: 49. Folkskolelärare - seminarium 30: 84. Stipendier för folkskolelärare-elever ... 118: 75. —-— Bälinge sockens kyr koskola —. 250: Tuna dito dito 116: 62. Enköpings stads skolkassa 177: 93. Statsanslag till en Komministers - adjunkt i Hassela 250: — S:r 1,144: 95. 56,855: Upsala elementarläroverk : Egna kassan — 750: Gefle elementarläroverk: Egna kassan — 3.210: Premieoch fattigkassan 86: 39. Fordringar. Transport: 207,767 '•7- ÖÖ' — 215 — Hudiksvalls elementarläroverk : Egna kassan Premieoch fattigkassan Bobergska stipendiefonden Jennischeska dito Wennbergska dito Bibliotheke-kassan S:r Kontant behållning. Utlånta medel. Norrtelje elementarläroverk: Fordringar. Konsistorium i Linköping. Kammar-rätten granskad med anmärkningar, visar denna räkenskap följande förhållande med inkomster och utgifter; Debet. Balans från år 1858: ängar: Uppbörd: — Norrköpings elementarläroverk 12,998: 62. Wimmerby dito 4,831: — Eksjö dito 6,645: 67. Bulans till år 1860:
Uti en den 30 Mars innevarande år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition har E. K. Maj:t behagat meddela, hurusom Vetenskaps-Akademien hos E. K. Majit i underdånighet anmält, att, sedan för Akademien blifvit förevisad en af Magister M. Wiberg uppfunnen räknemaskin, hvilken, af olika konstruktion med den Scheutziska, förrättade samma arbete med lika fullständighet som denna, men intoge betydligt mindre rum och kunde försäljas till vida lägre pris, hvarigenom den kunde blifva allmännare tillgänglig, Akademien bland sine sakkunnige ledamöter utsett en Kommitté att i ämnet afgifva betänkande, samt alt vid den noggranna undersökning, den af Magister Wiberg uppfunna räknemaskin sålunda underkastats, det blifvit bekräftadt, att densamma icke blott med lika fullständighet, som den Scheutziska, uppfyllde det htifvudsakliga ändamålet, att med ofelbarhet utföra interpolationsräkningar, ulan ock i ofvan omförmälda hänseenden bildade ett ej origtigt framsteg; och har, med afseende å hvad sålunda och i öfrigt upplyst och anfördt blifvit, E. K. Majit funnit Magister Wiberg synnerligen förtjent af ett offentligt understöd, hvilket, af Vetenskaps-Akademien föreslaget till 3,000 Ridr, E. K. Majit ansett lämpligen böra bestämmas så högt, att det icke blott utgjorde en ersättning för Wibergs redan hafde eller för utvecklingen af hans Expedilions-Utskotlets Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 1 !29. 397 sinnrika uppfinning ytterligare nödige kostnader, utan jemväl satte honom i tillfälle att åtminstone under någon tid ostördt egna sig åt detta för vetenskapen vigtiga arbete; hvadan E. K. Majit föreslagit Rikets Ständer att åt Magister Wiberg bevilja ett anslag af 5,000 Ridr Rimt, såsom honorarium för den af honom uppfunna räknemaskin.
Utslag, så vidt det angick de särskildt förordnade Borgmästarne; hvaremot K. M. funne ordinarie Borgmästaren icke hafva nöjaktigt förklarat det längre dröjsmål, som med afgörandet af åtskilliga bland ifrågavarande mål förelupit, i följd hvaraf K. M. pröfvade rättvist med ändring af Hofrättens Utslag, i hvad det honom rörde, jemlikt 1 Kap. 12 § Rättegångsbalken, döma Borgmästaren att derföre böta 50 daler silfvermynt med 25 Rdr riksmynt. Landtbrukaren August v. Francken hade uti en till Justitie-Ombudsmans-Expeditionen den 4 April 1853 inkommen skrift angifvit ibland annat, som lemnats utan afseende, alt Domhafvanden i Semminghundra Härad skulle hafva dels emot Expedi'ionstaxans föreskrifter åt svarande parter, fastän de sådant icke begärt, utskrifvit protokoll i målen och tagit lösen, dels ock uti ett vid nämnda Härads vintertirig 1853 handlagdt mål emellan von Francken, kärande, och hemmansegaren Johan Sjöberg, svarande, rörande ansvar för foders bortförande, underlåtit att i rätt tid till von Franckens ombud utlemna Häradsrättens protokoll, hvilket Ombudet begärt att emot lösen utbekomma. I det yttrande, som, efter erhållen del af klagoskriften, deröfver afgafs', förmälde Domhafvanden, att von Francken lika så litet som andra parter blifvit undanhållne de dem tillkommande expeditioner samt att någon part vid Domstolarne inom den Häradshöfdingen nådigst anförtrodda
M. år 1806 i nåder beslutade, att en segelled fick 184 l)en Ii December. öppnas emellan Mälaren och Saltsjön, genom anläggande af en kanal och sluss vid och förbi Södertelje, var villkoret för della medgifvande, att arbetet skulle, mot vissa förmåner, verkställas af ett enskildt aktiebolag; och ehuru teckningen till detta bolag tyckles gynna förelaget, blef likväl leckningssummau otillräcklig för arbeiets fortgång och fullbordan, hvarföre H. Sl. vid 1815 års riksdag nödgades bevilja bolaget ett länebiträde från banken på 100,000 r:dr b:co mot pantförskrifning af kanalen, och med skyldighet för bolaget alt erlägga 3 procents årlig ränta, samt 4 procents årlig inbetalning på primitiva kapitalbeloppet, från den tid kanalverket hunnit såvida fullbordas, att någon afkastning kunde deraf med säkerhet beräknas. Kanalen öppnades till genomfart om liöslen 1819, och räntan å det beviljade lånet godtgjordes banken till 1823 års slut, egentligen genom nya Statsbidrag. Enligt II. Sl:s beslut vid 1823 års riksdag, förunnades bolaget å dessa 100,000 r:dr b:co räntefrihet; äfvensom tillika medgafs, att någon kapitalafbetalning å denna skuld icke komme alt fordras, hvilka förmåner sedan oafbrutet fortgått. Bolagets skuld till banken bar oek blifvit flyttad inom linien. Vid sädane förunnade betydliga förmåner för bolaget, borde den slutsats kunna dragas, alt bolaget befinner sig uti goda omständigheter; men förhållandet är tvertom, emedan från och med år 1832 t. o. m. år 184G, eller för en lid af 15 år, den sammanräknade uldelningssumman uppgått lill 78 r:dr b:co per aktie, hvarje sådan på r:dr 500 b;co, d. v. s. omkring en procent af aktiens primitiva värde. Som ingen möjlighet gifves för bolaget, äfven i en aflägsen framtid, att kunna afbörda sig denna skuld till K.
St. fastställda grunder, låta förändra Tulltaxorne. Frih. Raab: Jag anhåller vördsamt, att till det föreg:de få lägga, att, sedan den uplysning nu är vunnen, att R. St. vid trenne föreg:de riksdagar hafva företagit den åtgärd, som Frih. Bonde föreslagit, så, utan att nu inlåta mig i bedömande af lämpligheten af sådana åtgärder, får jag anhålla att II. o. Ad. ville besluta remiss af den ifrågavar. motionen. Hr Bildt, Didrik Gillis: Den utveckling som den förste värde talaren har gifvit åt frågan, anser jag så fullständig att något Den 4 Ja n u a c i. 5 vidare upläsande af de §§ i R.F., som bevisa, ali motionen är grundlagsvidrig torde vara föga lämpligt. Dä likväl en talare yrkat att remiss af motionen mätte bifallas, derföre att remisser af likartade motioner vid föreg:de riksdagar egt rum, så kan jag för min del ieke underlåta att protestera emot elt sådant yrkande, då enl. 83 § R.F., grundlagarne böra tolkas efter deras ordalydelse och dä det derjemte är obestridligt alt motionen är stridande emot grundlagarnes ordalydelse. Jag tror icke att man vid denna riksdag bör handla emot grundlagarne äfven om man vid föreg:de riksdagar gjort det, och får derföre anhålla om Hr Frih. o. Landlm.-s propos., i enlighet med hvad Gr. Lagerbjelke föreslagit. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag har haft tillfälle alt taga kännedom om de nnderd. skrifvelse!', defm H. St. vid 1812, 1815 och 1818 årens riksdagar till K. M. afgifvit rör:de Tullbevillmns bestämmande. Dessa innehålla en begäran att Tulltaxan måtte undergå en fullständig omarbetning, och en underdånig anhållan hos K. M. att för sådant ändamål tillförordna komiterade, med updrag att verkställa denna omarbetning. Detta var vid den förstnämnda riksdagen.
Se Frågor n. 32|o förslag till formulaire för förbindelse, som af Hypotheks-Förening skall till Riksgälds-Contoret afgifvas Svar på åt.erfemiss 33jo vissa Fullmägtige, för att gemensamt afsluta om låns upptagande å Hypotheks-Föreningarncs vägnar 34:o ersättning för den förlust, sorn RiksgäldsContorct kari komma att vidkännas genom den i 3o punkten omnämnde garantis meddelande , , , , , , * , , , .9 Svar på återremiss 35;o rältigbet för Fullmägtige att, vid yppad större Statsbrist, på allmänna bevillningen å 2 Art. med fyilnadsafgift fördela bristande summan 36;o uppdrag för dess Fullmägtige i afseende ä afskrifning af åtskillige Götha CanalBolags och Malmö f. d. Discont-Vcrks fordringar » > > > 37I0 ytterligare Creditiv för detsamma å Banken Svar på återremiss 38:o ändring i io3 §. af iS3o års Reglemente , Svar på återremiss 39:0 att ett s. k. Cassa-Creditiv må detsamma från Banken tillhandahållas , , , , > , > 4o:o förslag till Reglemente för Riksgälds-Contoret, jemte de dertill hörande Allöningsoch Pensions-Stater , , , , , , , 4i;o i afseende å rättigheten att förena annan tjenst med inom Riksgälds-Contoret innehafvandc tjenst af Kamercrare-grad , Svar på återremiss , , Riksgälds-Sedlar; se Riksgälds-Contorct 11 och i5. om sådanas utgifvande, i mon af behof, äfven under år 1835 , , , Riksmarkegång; se Spanmålen under lönerne 5 Riksgälds-Contoret 38. Riks-Museum; se Hufvud-Titel, Femte* Riks-Stat; se Hufvud-Titel. Riks-Staten; se Stats-Regleringcn. angående dess öfverlemnande till Kongl. M ajjt >>>>)> ?
I Slaf*-Utsko/lefs Memorial N:o 198. 1 N:ö 108, Ask. lill Exp.-Utsk. ilen 29 Dec. 1857. kl. 2 e. m. Memorial, t anledning af erhållen ålerremtss å de i. Memorialet IS:olSS föreslagna, voterings-propo sitioner. (U. A.) De af Stats-Ulskottet uti dess Memorial N:o 182 afgifna förslag till voteringspropositioner i anledning af Riks-sländens skiljaktiga beslut i fråga om löneförbättriug för Krigs-Hof-rättens civile embetsoch tjenstemän, äro af Bonde-ståndet till Utskottet återremitterade, med anmodan, att Utskottet ville uppsätta nya voterings-propositioner i enlighet med 69 § Regerings-formen; men som, enligt ankomne protokolls-utdrag, de öfrige tre Riks-stånden gillat ifrågavarande voterings-propositioner, och dessas lydelse följaktligen blifvit af Rikets Ständer bestämd genom tre Stånds sammanstämmande beslul, har Utskottet funnit någon ålgärd, till följd af återremissen, icke vara att vidtaga. Stockholm den 29 December 1857. B/A. till R. St. Prof. 1856—1858. 4 Samt, l Afd. 3 Rand, 30 Hafi. 1 Stal* - lil* kottets Maner ial Sm 199. i\:« 199.
Holpainen betraktade henne med oro; en elak aning ville stiga upp i hans bröst, men han bemödade sig att fördrifva den. En så stor hemsökelse skulle väl Gud ändå inte sända öfver dem. Du har drömt. Hvarför tittar du så dit i knuten, inte är ju der någon. Hör, Mari, se så, sansa dig nu! Han skakade henne åter. Mari tycktes lugna sig. Är du sjuk? Nej, hur så? Som du är alldeles våt. Holpainen for med sin sträfva hand öfver hennes ansigte. Alldeles som doppad i vatten, sade han. Drömde du, då du skrek så? Jag måste visst ha drömt. Mari ryste vid minnet deraf. Vi skola nu lägga oss och somna i Herrans frid. Holpainen ville släcka lampan, men Mari hindrade honom. Nej, låt den brinna. Jag är så rädd. Den må brinna då. Holpainen sköt lampan längre bort på golfvet och sträckte ut sin kropp, färdig att åter fortsätta sin sömn. Det var ändå lycka, att det inte var något värre, tänkte han och drog täcket öfver sig. Mari kröp ihop bakom hans rygg och tryckte sin panna mot mannens skuldra. Om man kunde få litet sömn, tänkte hon för sig sjelf, innan de der förfärliga synerna åter igen komma. Hon hade inte varit somnad, det visste hon alldeles säkert. Hon såg dem alla alldeles tydligt, om det sedan var yrsel eller något ännu värre. Bara hon inte skulle förlora sitt förstånd. Så underligt tungt och styft kändes hennes hufvud. Och de dystra och förfärliga tankarna ville igen med våld tränga sig på henne. Gud älskade inte lika mycket alla menniskor; endast de höga och rika, men inte de fattiga. Sjukdom och ångest, ofärdighet och allt slags elände sände han dem, böjde dem under ett så tungt ok, att de dignade. De svagare krossades, de som hade mera lefnadslust kastade sig in på ondskap, och sålunda medförde för dem det timliga eländet äfven evig förtappelse. De höge och rike behöfde inte hafva sorg och bekymmer för sina barns framtid; det hände sällan att någon af dem blef en förbrytare, och de slutade inte i fängelser eller fattiganstalter eller skökohus.
Till fullföljande af de på statens bekostnad företagna jernvägsanläggningar eller de så kallade Stambanorna beviljade och anvisade Rikets Ständer vid sednaste riksdag följande summor, att utgå utaf det för dessa jernvägsanläggningars utförande då upptagna lån, nemligen: l:o för vestra stambanans fullbordande R:dr 15,796,889: — 2:o för södra stambanans fortsättning förbi sjön Salen åt Nässjö „ 6,000,000: — 3:o för fortsättning af arbetena å nordliga delen af denna stambana eller mellan Falköping och Jönköping „ 1,440,632: — 4:o för en sammanbindningsbana mellan vestra stambanan och Örebro „ 1,762,479: — Summa R:dr 25,000,000: — utaf hvilka medel ett belopp af 6,250,000 R:dr borde utaf Riksgälds-kontoret tillhandahållas och enligt Kongl. Maj:ts föreskrift utbetalas under hvart och ett af åren 1860, 1861, 1862 och 1863; dock skulle, ifall omständigheter vid arbetenas utförande eller i öfrigt förekommande förhållanden dertill föranledde, utöfver årsanslaget kunna under hvartdera af de 3 första åren användas högst 500,000 R:dr; kommande i sådant fall hvad som blifvit utbetaldt utöfver det för året anslagna beloppet att å sista årets anslagssumma afräknas. Med iakttagande af den från början föreskrifna ordningen för jernvägsbyggnadsmedlens reqvirerande och utbetalning, hafva, efter derom af Kongl. Maj:t aflåtna bref och genom Chefen för Statens jernvägsbyggnader förut erhållna underrättelser om de hos Kongl. Stats-kontoret af honom reqvirerade summorna, nedannämnde, för hvarje qvartal sammanräknade belopp blifvit utaf de vid sednaste 24 Stats-Utskottets Memorial N:o 3. riksdag beviljade anslag från Riksgälds-kontoret till anordnade, för att hållas bemälde Chef tillhanda, nemligen: under l:sta qvartalet af år 1860 Kongl. Stats-kontoret ut - 2:dra dito samma år .
Majit förblifver Rikets Ständer med ali kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. S. A. Munthe. Utdrag af protokollet öfver finansärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Statsrådet å Stockholms slott den 7 December 1847. När varandei Hans excellens justitie statsministern herr Grefve Posse, Hans excellens statsministern för utrikes ärendena herr friherre Ihre, Statsråden! friherre Stael von Holstein, Munthe, friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus. Chefen för Finansdepartementet, statsrådet Munthe, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Majits förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits nådiga skrifvelse till Rikets Ständer med förslag till förnyad tulltaxa. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. 3 Kongl. Maj:t behagade, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla, att nådig skrifvelse i enlighet dermed skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo C. A. Westerstrand. Utdrag af protokollet öfver blandade civiloch finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms slott den 23 October 1847. Närvarande: Hans excellens justitie statsministern herr grefve Posse, Hans excellens statsministern för utrikes ärendena herr friherre Ihre, Statsråden: friherre Stael von Holstein, Munthe, friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus. Chefen för Finansdepartementet, statsrådet Munthe, anmälte i underdånighet, samfält med chefen för civildepartementet, statsrådet Fåhreeus, frågan om tulltaxeregleringen för allåtande till Rikets nu sammanträdande Ständer af nådig proposition i detta ämne'. Sedan Kongl.