Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj nast lidet år i ämnet sig ytterligare utlåtit ; så har E. K. M:t, vid afgifvande lill Rikets nu församlade Ständer af Sin Nådiga Proposition, angående stats-verkets tillstånd och behof, lili slutlig pröfning fö re haft delta ärende, hvarefter, jemte samma Nådiga Proposition, blifvit till Rikets Ständers Slats-Utskolt ölverlemnade alla till målet hörande handlingar; och har, med afseende å hvad så väl Brukssocictetens fullmäktige, som Bergs-kollegium samt Kammar-kollegium och Stats-kontoret underdånigst anfört, E. K. M:t förklarat sig anse den Svenska jernhandteringens i allmänhet missgynnande ställning skäligen föranleda dertill, att all ordinarie beskattning å denna för Sverige naturliga och nödvändiga näringsgren blefve upphäfd. Då emellertid, hvad anginge tackjerns-lillverkningen, den del af denna handtering, som inom bergsagerne bcdrifves, vöre med särskilda privilegier gynnad och omhägnad, fann E. K. M:t ej skäl att, så länge dessa privilegier och friheter bibehöllos, ifrågaställa någon ytterligare nedsättning i beskattningen af denna näringsgren, än hvad redan blifvit genom Kongl. Kungörelsen den 14 November 1854 i Nåder beviljadt; hvaremot för tackjernslillverkningen utom bergslag befrielse från den tryckande ordinarie skatten numera svntes vara både af billigheten och behofvet påkallad, hvadan E. K. M:t i Nåder föreslagit, det Rikets Ständer mätte för sin del medgifva en dylik befrielse.
I sistnämnda hänseende vore den påbjuden: l:o för den, som obetänkt och af hastighet lastar Gud, Hans heliga ord och sakramenten: 1 Cap, 1 § Missgerningsbalken; 2:o för den, som efter lag gjort sig skyldig till dödsstraff, men njuter förskoning derifrån; dock med undantag för ett brott, derom i Kongl. Brervet den 27 Juni 1766 är serskild t förordnadt: Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, 43 punkten 1 momentet; 3:o för den, som begår stöld eller står tjufsrätt: ibidem 7 mom.; 4:o uti tvegiftes-brott, för den förut gifta personen : ibidem 13 mom.; 5:o för den, som föröfvar blodskam eller lägersmål i förbudna leder, derå dödsstraff är utsatt, men af nåd eftergifves: ibidem 14 mom.; 6:o för den, som varit drucken eller eljest gjort oljud i Kyrka under Gudstjenst: ibidem 16 mom.; 7:o för den, som, drucken eller oskaftad, går till nattvarden, eller gör det, oaktadt han af presten är varnad att afhålla sig derifrån: ibidem 17 m°m8:o för den, som i Kyrka, under Gudstjenst, öfverfaller någon med hugg och slag: ibidem 18 mom.; 9;0 för den, som skuffar eller stöter annan, eller kifvar och träter med honom i vredesmode i Kyrka under Gudstjenst, eller annoistädes, der Gudstjenst hålles: ibidem 19 moro.; , , , „ , _ r lO:o för den, som slår eller smädar sina föräldrar: Kongl. Brefvet den 28 Februari 1793 H:o för kona, hvilken, för vållande till sitt fosters död, domes till straff efter sednare mom. i 16 Cap. 1 § Missgerningsbalken; såsom Kong).
December ken utan »wifwel äswen högeligeii werkade pä den allmänna crediten, Mille äswen Bauco-Utlorm kunna tillstyrka, att Banque» hade atagit sig denna realisation, fa wrda erforderliga medel dertill hade bliswit ursedde; Men dä icke någon säker fond finnes anstageit, är dek enligt ofwananfärde grunder, Utffottet tror fig bestänidt böra assia, att i denna realisation ingä, hwarjäime U ffottet ansett sig bär, hemställa , att derest Riksens Ständer af omwardnad för upfyllandet af Statens förbindelser, Mille utse någon annan utwäg till defie RikögäldSsedlars realisering, kunde densamma lika lätt af Rikgälds-Conloiret som af Banquen werkställas, och Banque» derigenom undgå att se sine göromål ytterligare med Riksgälds.ConkoirctS förblandas. Dä deremot för den i StatS-Utffottets förslag Bilagan b.irr. L. utförde summan 2,2g§,yoz R:d 6 tz. 9. rst. Stats. Utllkottet söreflagit en behörig a, mortisiementS fond, är det enligt med ofwan anförde grundsattser, att detta biträde kunde bewiljaS. Utstkot» tet har likwäl förmodat, att ä denna summa, om ej afdrag, åtminstone upskof skulle wara möjligt; da troligen den ej annorlunda än successivt kan behöswa Utgå.
Slutligen, vid StatsUtskottets föreslagne lönereglering för Armeen, hvaruti kan väl grunden ligga, att generelt alla löner blifvit nedsatta under Konungens Nådiga Proposition, oaktadt Utskottet nogsamt kände, och äfven medgifvit, den uti samma beräkning för högt upptagna närvarande lönetillgång, hvarigenom den lön, som, enligt den Nådiga Propositionen, syntes blifva 3,600 R:dr, icke kunde blifva effectivt mera än 2,35o R:dr o. s. v. Med afseende å allt detta, vågar jag vördsammast föreslå: att den Lönetariff, som Konungens Nådiga Proposition bestämmer, måtte i dess helhet följas och till alla delar antagas, samt att, vid utvecklingen af 25 H. 7 98 Den ai Maji f. m. lönernes serskilda uppskattning och beräkning, spanmålen förslagsvis upptages lika med StatsVerkets Intradsspanmål; och slutligen, att sedan, efter desse gifne grunder, hela löneregleringen måtte i underdånighet öfverlemnas till Kgl.Maj:t, att i Nåder Sjelf öfvertaga verkställigheten, medelst Länsstyrelsens och Arméebefälets biträde inom hvarje province; då vid nästkommande Riksdag Kongl. Maj:t täcktes meddela Rikets Ständer, hvad Kongl. Maj:t i Nåder beslutat. Vördsammast anhåller jag om återremiss, och att dessa mina anmärkningar måtte få åtfölja. Tians Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum kornme kl. \ till 6 i eftermiddag att fortsättas. Herr Leijonflychtj Carl Albrecht, uppläste följande: De löneförmåner, som Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition föreslagit böra åtfölja Tjenste befattningarne i Armeen, synas mig vara så sparsamt tilltagne, att de ej tåla den afprutning, som StatsUtskottet i dess Utlåtande projecterat.
De kära, vördade drag jag då ser samt kårlek i blickar så blida. En sådan kårlek ej finner jag mer bland mån ' skor i världen vida. - t — i Hellander. ^feegern var ändtligen vunnen, influensan drift s ^ ven på flykten, det afdomnade sällskapslifvet ® hade fått nytt blod i ådrorna o c h balerna v o r o i full gång. Manufakturhandlarnes butikfönster prunkade m e d de präktigaste brokader och lätta, luftiga tyger, draperade i mjuka v e c k framför de elektriska lamporna. O m aftnarna syntes våningarna här o c h hvar vid de förnämligare platserna rikt upplysta o c h på de snöbetäckta gatorna ilade täekslädai-ne o m hvarandra. Man var m e d ett ord midt u p p i vintersäsongensnöjen. Den infann sig måhända m y c k e t sent, men dess mera efterlängtad o c h välkommen, icke minst af de danslystna unga damerna. Äfven brukspatron Perlgrens våning vid Sturegatan skimrade af ljus från kristallkronorna, o c h en mild, behaglig värme spred _sig genom de modernt .möblerade salongerna. A n n u v o r o de d o c k fria från gäster, ty klockan var icke ens sju o c h bjudningarne v o r o utfärdade till klockan half åtta, m e n i afvaktan på hvad s o m k o m m a skulle, trippade den lilla korpulenta, m e n rörliga brukspatronessan omkring i rummen för att se, att allt befann sig i behaglig ordning. Långsamt och m e d trött min följde brukspatronen i sin gemåls farvatten, i det han allt emellanåt drog i frackens framstycken för att få den ihop o m den trinda magen. Slutligen satte han sig tungt i en ländstol, knäppte i h o p händerna o c h suckade. Teater och musik. Dock aldrig en renare glans hon har, än når genom minnena alla på fädernehemmet, på mor och far, dess strålar förklarande falla. Fanny Skiss af Adolf Kvinnoklnbben sammanträdde till årsmöte den 24 okt. i sin lokal, Norrlandsgatan 17.
S. D. Yid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande N;o 2 r6, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 82, angåenda regleringen af RiksStatens Fjerde HufvudTitel, stannade Ståndet i följande beslut: 1 '.sta punkteny angående löneförbättring för Lotsbefälet; z:dra punkten} angående förbättring af Lotsoch Båk-inrättningen, och 3:dje punkten } rörande öfverflyttning till 8:de HufvudTiteln af anslaget till kostnader vid spanmålstransport och finbakning; I dessa delar gillades Betänkandet N:o 8a; l\:de punkten,. angående kostnaderne vid öfningen för Flottans bemanning; Med afslag af hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 216 hemställt, fann Ståndet för godt att äfven 1 denna punkt bifalla Betänkandet N:o 82. 5:te punkteny. angående föreslagen, underdånig, hemställan i afseende: på Sjöförsvarets organisation; och. • 3a Trot, Ut Jr, ;l. 8,34 6.fe punkten , angående upförande u Titelns ut-gifts-arislag i penningar ett mot värdet af den skattetjära, som hittils frun Gottland utgjorts; bifölls. S, lX Föredrogs ånyo Slats Utskottets Utlåtande N:o 217, i anledning af'erhållen återremiss på StatsUtskottets Utlåtande N:o 03; Ståndet lii t nero vid Betänkandet JN:o 83 och lade Utlåtandet t\:o 2 i 7 till handfingarne.
Gr. Horn, Glaes Fredr.: Frih. Cederström har ifrågaställa om det kunde vara klokt och rättvist, att R. St. skulle, på grund af elt utlåt, från StatsUlsk., afgöra en rättsfråga, hvarom domslut redan fallit. Jag kan icke med Hr Frih:n erkänna, att något domslut är gifvet, hvarigenom den omtvistade frågan om brofästet, hvarom den af Hr Frih:n åberopade kartan lemnar upplysning, blifvit afgjord, så att detsamma blifvit förklaradt för Kronans tillhörighet. Den ifrågavar. kartan har ingalunda varit för StatsUtsk. obekant, lika litet som Utsk. förbisett hvad som finnes nämndt ang:de tvänne åkerlappar; men något domslut derom har Utsk. icke kunnat finna. Men då Hr Kammar-presidenten fästat R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att det skulle vara besynnerligt att åter företaga frågan och derom besluta, sedan Åsunda bäradsboer genom en sednare K. M:s nåd. resolution vunnit befrielse från skyldigheten alt underhålla dammen och islafvarna vid Nyqvarn; så får jag till R. o. Ad:s ompröfvande hemställa , huruvida det kan vara rätt klokt handladt af ett embetsverk att till K. M. inkomma med en sådan framställning, i följd hvaraf K. M., efter att med R. St. hafva communieerat i ämnet, och under det frågan ligger under R. St:s behandling, derutinnan meddelat en resolution, hvarigenom Ständerne äro bundne i sitt beslut. Att så skett, är en bedröflig sanning, som torde få anses såsom något bevis på bristande sammanhang emellan de särskilda expeditioner, som med ärendet haft befattning; livif 11 H . 12 93 Den i5 A u g vis t i f. m. let förhållande likväl icke kan blifva föremål för någon klandrande anmärkn. mot Reger:n, utan blott åberopas såsom ett ytterligare skäl att mera fästa sig vid StatsUtsk:s ii t la t. i denna fråga, än vid de å motsatta sidan i afseende å rättsgrunden framställda anmärkn;r.
Samme talare har äfven klandrat, att det föreslagna staketet med fot af granit skulle komma att kosta 22,500 rdr, samt antydt, att som en del deraf skulle till följd af skeende expropriation borttagas, så vore den derför utlagda summa bortkastad. Jag tror dock ej, att så behöfver blifva förhållandet. Om nemi. expropriation af en del af platsen kommer att ega rum, så blir enda följden deraf, att den derpå varande delen af stakeket måste flyttas något längre in än tillförne. För min del kan jag ej tro, att ett blifvande Adelsmöte, till följd deraf att det är fritt från andra göromål, skall komma till ett bättre resultat i denna fråga, än det hittills varit för R. o. Ad. möjligt. Just med anledning deraf att Adelsmötet ej kommer att hafva mycket annat att göra, komma enligt min tro så många olika förslag att uppgöras, att resultatet sannolikt blir lika litet tillfredsställande som nu. Jag yrkar således fortfarande bifall till Utsk:ts förslag. Det låter modifiera sig efter förhållandena, och genom ett bifall till detsamma ådagalägger R. o. Ad. sin afsigt att vidtaga åtgärder till ordnande af den plan, som omgifver dess palats. Ropen på propos. förnyades. Hr von Francken: Då Frih. Alströmer, med hvilken jag förenat mig, så till vida ändrat sitt förslag, att 682 Deu 16 Juui. han instämt uti Hr Trolles amendement, så får jag äfven i detta hänseende förena mig med honom. Man har talat om den skam, som skulle komma att vidlåda JR. o. Ad., för den händelse ifrågav:de byggnader finge ännu någon tid qvarstå. Enligt min tanke drabbar dock denna skam i första hand dem, som hafva med nämnda byggnader att göra och som ställt så till, att förev:de förslag till afgörande förekommer först 6 dagar före riksdagens slut. Hvad beträffar mitt yttrande, att Utsk:ts förslag vore det sämsta af dem, som för ifrågav:de ändamål blifvit afgifne, så får jag förklara, att jag vidhåller denna min åsigt. Hr Ramsay: Jag ber endast att i korthet få nämna några ord i anledning af hvad Gr.
För upprätthållande af arméens pensionskassas egen pensionering, ett kreditiv af 85,500 R:dr årligen, eller för 3 år Transport R:mt R:dr 821,000: — 300,000: — 150,000: 150,000: — 9,600: — 450,000: — 256,500: — >,137,100: — Kongl. Maj:ts Nåd. Officerares anställning i utländsk krigstjenst: Till understöd åt dessa officerare 27,000: — * 6:o. Kasernmed flera byggnader för Svea Artilleriregemente : Till detta ändamål föreslår Kongl. Maj:t, att ett anslag af 880,570 R:dr måtte af Rikets Ständer beviljas, att utgå under sex år; hvadan Kongl. Majit, för nästa statsregleringsperiod eller åren 1864, 1865 och 1866, äskar hälften af denna summa, eller 440,285: — 7:o. Arrestlokalers underhåll vid indelta arméen: Kongl. Majit, som här nedan föreslår anskaffande af arrestlokaler för arreststraffets tillämpning vid indelta arméen, äskar, för de i anledning häraf uppkommande årliga kostnaderna, tillsvidare ett extra anslag, för hvardera af åren 1864, 1865 och 1866, af 14,000 R:dr, eller för alla tre åren 42,000: — ^ 646 385 hvilka alla här ofvan utförda extra anslag föreslås att utgå under åren 1864, 1865 och 1866 med en tredjedel eller 882,128 R:dr 33 öre årligen. Deremot äskar Kongl. Majit Anslag för en gång:
— Om icke en ohejdad vana hade snart sagdt stigit till häfd, att fri yttranderätt i tal och skrift får stegra sig till hvad mången med mig kallar sjelfvåld, och om derjemte, säger jag, icke den aktade ledaren af våra öfverläggningar med öfverseende godhet velat bemöta dessa, den fromma enfaldens svärmerier, så hade säkert många tillfällen funnits, då motionären bordt tillrättavisas. Aldra skarpast anfaller han naturligtvis våra religionsplakat, besynnerligen det s. k. Conventikelplakatet, som kallas det okristligaste, omenskligaste och uslaste edikt som någonsin är påbjudet. Hvad bjuder då detta okristliga plakat? Det manar, såsom en talare härom dagen har sagt, i första rummet till kristlig husandakt och för det andra förbjuder det att i enskilte hus kände och okände skola sig samla, under förevändning att bruka sin andakt och afsöndrade Gudstjenst, —• hvilket innebär ett underkännande af den allmänna. Hvarför kunna icke dessa själslidande separatister eller läsare begagna vår kyrka? kunna de icke finna någon upbyggelse der, blott derföre att de i en eller annan punkt skilja sig från oss? De påstå likväl öppet, att de bekänna sig till den Protestantiska läran. Har då icke mången af oss upbyggelse af att bevista Gudstjensten äfven i fremmande kristna trosförvandters kyrkor, ehuru vi i flera vigtiga punkter skilja oss ifrån deras lära? huru göra de beskedliga Hernhntarne? de besöka vår kyrka, de taga der nattvarden. Har någonsin något religionsedikt, något Conventikelplakat stört de verkligen goda och fromma första Norrländske Läsarne, eller dessa Hernhutare? De vådor som de af motionären framställda läror innebära, ärö ganska stora, d. v. s. de hyllas af de s. k. Läsarne. Vi måste dervid skilja emellan Läsare och Läsare. Det finnes ett slags Läsare, till hvilket jag vill önska, att hvarje kristen hörde, men det finnes äfven ett annat slag i de, som skilja sig från vår församling.
Tillämpningsscholornes fullkomnande, borde införas: utan afseende derå , till hvilken Hufvndtitel de höra; uti hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne att sig med Ridderskapet och Adeln förena. Ståndet, som vidblef sitt i ämnet fattade beslut, fann icke skäl att inbjudningen antaga. Från Hedervärda Bonde* Ståndet* S. D. Uppå derom väckt fråga af Johan Ericsson från Stora Kopparbergs Uän, fann Bonde-Ståndet för godt härmed vördsamt in - Prrt, Utdrag den i5 januarii 1830. 67 bjuda Högvördige Preste-Ståndet att accedera till och instämma i Bonde-Ståndets , den 11 i denna månad, fattade beslut, rörande Lagarne för myntbestämningen och för Rikets Ständers Bank, S. D. Å nyo föredrogs Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 3o6 , angående den till Kongl. Majtt afgående underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af allmänna Indragnings-Staten. Härpå skulle Expeditions-Utskottet meddelas till svar, att, då Ståndet, i sammanhang med Statsregleringen > låtit sig föredragas Stats-Utskottets Memorial, N.o 35a, med anmälan om det förefallna misstaget i afseende på beloppet af Generals-pensioneme 5 så har Ståndet, med antagandet af sjelfva Statsregleringen , också godkänt Stats-Utskottets förslag till rättelse af det nyssberörde misstaget. S. D. Statsoch Banco - Utskottens Utlåtanden : N.o 29 , i anledning af Herr Rosenblads, Bernhard, från Ridderskapet och Adeln till Stats-, Bancooch Bevillnings Utskotten remitterade Memorial , angående utställande af ett nytt Creditiv å 2 millioner Riksdaler till Manufactur-DiscontejP ; 68 Prat. Utdrag den l3 Januarii 1830.
Utlåtande, i anledning af dels återremiss i vissa delar, dels Biks-Ståndem skiljaktiga beslut i andra delar af Utskottets Betänkande No 7, innefattande yttrande ej mindre öfver Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om förnyad författning rörande utskrifningssättet och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet, än ock öfver enskilda motioner i samma ämne. Enligt de till Utskottet ankomna protokolls-utdrag hafva Riks-Stånden i vissa delar af berörda Betänkande fattat skiljaktiga beslut, i andra delar åter återremitterat ärendet. Den vigtigaste af nämnda skiljaktigheter består deri, att medan Hedervärda Bonde-Ståndet, med ogillande af samtlige §§, med undantag allenast för den 4i:sta, i det af Utskottet framlagda förslag till ny författning angående den allmänna beväringen, för sin del beslutit: »att hittills gällande stadganden angående allmänna beväringen böra bibehållas med den förändring, att endast hvarje års första klass uppbådas till vapenöfning under en lid af 15, högst 20 dagar, inoch utryckningsdagarne inberäknade, och att halfva antalet må, om de så önska, och Kongl. Maj:t dertill lemnar bifall, vinna befrielse derifrån emot erläggande af en kontant afgift, hvilken bestämmes till 40 R:dr R:mt, oell hvilken afgift uppbäres af vederbörande uppbördsmän samt redovisas till Statsverket för att användas till besparande af andra från samma verk utgående medel för beväringens vapenöfning;» så hafva deremot de öfriga Riks-Stånden godkänt följande §,§ i Utskottets berörda förslag, nemligen <§<§ 1, 2, 3, 5, 8, 9, 10, 12, 13; 14, 15, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25,' 26, 27, 28, 29, 30, 31, 36, 38 och 39.
Da Kapiten Sasse icke velat begagna sig af rättigheten att begära patent på sin uppfinning, ulan föredragit, att, utan sådan fördel för sig, tjena sitt fädernesland, samt han icke heller för apparatens anbringande å skeppet Carl Johan betingat sig någon vedergällning, vore det, enligt motionärernes tanka, Rikets Ständer värdigt att härför tillägga Kapiten Sasse en belöning, i hvilket af seende de föreslagit en gratifikation af 2,000 R:dr B:ko; och har, vid den förra motionens föredragning till remiss, Herr von Hartmansdorff, August, mod hvilken tvänne andre af Ridderskapet och Adelns ledamöter sig förenat, instämt uti motionen med den förändring, att den ifrågaställde belöningen fastställdes till 4,000 R:dr nämnde mynt. Utskottet, som tagit motionerne i öfvervägande, eger väl icke den sakkännedom, hvilken fordras för att kunna fullt bedömma förtjensterne af den vattendistillerings-apparat, som, förfärdigad efter Kapiten-mekanikus Sasses ritning, blifvit anbringad å linieskeppet Carl XIV Johan, och hvilken Riks-Stånden vid besök nästlidne sommar å nämnde örlogsfartyg haft tillfälle beskåda; men, efter sakkunnige personers omdöme, mäste dock Utskottet antaga, del uppgiften, att med besparing af utrymme å örlogs-fartyg anbringa dylika apparater, genom hvilka hafsvattnet göres användbart för de ombordvarande behof af färskt vatten, blifvit genom omförmälte uppfinning löst på ett förtjenstfullare sätt, än som förut varit kändt, och att den af Kapiten Sasse konstruerade vattendistillerings-apparaten är af beskaffenhet, att den kan anses fullt motsvara det afsedda ändamålet. Derjemte förekommer, att, såsom upplyst är, kostnaden för ifrågavarande apparat uppgått till icke fullt 2,000 R:dr, då deremot en sådan apparat af den mindre ändamålsenliga beskaffenhet, som de å Engelska örlogsfartyg begagnade ega, beräknats - Stats-UtskoUets Utlåtande, N:o 332.
U. 2o5. XIX. A. 278. XXII. U. 207. XXIII. E. 3. A. i73. — JV:o 315. angående sökt befrielse från ersättandet af uppburna förskott till utgifter i följd af cliolera-farsoten, XIII. B. 55g. A. 621. XVI. U. 202. XVII. A. 60. XIX. E. .08. — N:o 316. angående sökt befrielse från Götha canal-bolag ålagd bevillning för utdelade vinstmedel. XIII. B. 56o. A. 621. XIV. E. 101. —- N:o 317. i anledning af åtskilliga, ännu icke återställda, förbindelser rörande Svenska Statens fordna utländska skuld. XIII. ]\:o 318. angående åtskillige redogörares inom Jönköpings Län underdåniga ansökning 0111 befrielse från ålagd ersättning af oberäknade bevilluingsafgifter. XIII. — N:o 3ig. angående tryckningskostnaderna för RiksStåndens protocoll vid innevarande Riksdag, äfvensom utdelningen af samma protocoll. XIII. B. 5(io. A. 621. XIV. 285. XVI. U. 202. XVII. A. 62. — N:o 320. angående dispositionen af de vid Riksdagens slut öfverblifvande exemplar al Bilianget till RiksStåndens protocoll. XIII. B. 56o. A. 621. — N:o 321. med en rättelse uti memorialet N:o 3oi. XIII. — N:o 322. i anledning af väckt motion 0111 ersättning för åren 1839 och i84o till de dagsverks-skyldige under Ma - ( *?6 ) rieholms och Cathrinebergs Landshöfdinge-boställen. XIII.
Och en ostronkur ... det var litet dyrt, men icke för dyrt för att återvinna en så dyrbar hälsa. När vintern kom, var hon återställd ... naturligtvis icke rask, nej, långt därifrån, men hon måste tvinga sig till att gå på en bal hos justitieministerns, en soirée hos generalens, och själfva fingo de ju naturligtvis också lof... Det andra och tredje barnet kom, nu hjälpte det icke mera att pjoska i hemmet. Hon måste om sommaren resa till badorter med en tant som förkläde; Anders, den odrägligt friske Anders, skulle stanna hemma och arbeta, han kunde se om barnen, han, som hade krafter, inte hade man ju råd att resa alla, och dessutom ville doktorn att hon under dessa korta försvinnande somrar skulle vara alldeles i ro, fri både från man och barn, eljest var det ju ingen hvila. Badorterna inom landet voro dock icke tillfyllestgörande. Man måste försöka Wiesbaden, Ems och Trouville. Det var en stor sorg att vara tvungen att så ofta lämna det kära hemmet och de älskade små, men hälsan, den dyrbara hälsan! Assessorn gjorde föreställningar, talade förnuft, bad i sin kärleks namn, åkallade alla ömhetens gudar, men förgäfves! Öfversvämmande tårefloder, nervattacker och svimningar voro hans straff, och dagen därpå for stackars mamma ut till sina fournissörer, en smula blek efter tårarne och med en liten täck mörk skugga under ögonen men eljest underbart fort restituerad, medan den lycklige Anders' hår synbarligen blef allt tunnare och rynkorna i pannan allt djupare, fastän hans goda och ärliga ögon alltjämt bibehöllo sitt uttryck af mildhet och vänlighet. Ja, nu satt man i assessorns gröna arbetsrum vid eftermiddagskaffet. Flickorna spelade à quatre mains i salongen, och juristerna disputerade. I chäslongen satt stackars mamma vid sin sista doktors sida och broderade på en duk af gulbrun plysch med silke och guldtråd.