Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har trott, att 106 och 107 §§, jemnförda med 9 Den 7 Octo lier. och 38 §§ ådagalägga, hvad lagstiftarne dermed menat. De hafva menat, att rådgifvaine skulle kunna ställas till ansvar för sina råd, och huruvida de underlåtit att gifva råd. Mig synes den brist i tillämpningen af dessa §§, som man omtalat, ligga deri, alt rådgifvaine sakna de atlributioner, en sådan person bör äga, och deri, alt formerna hindra deni att tillräckligt verka. Jag tror, att om man velat tillämpa 106 §, på sätt sorn med denna § varit menadt, bade Konungens rådgifvare, om de under dessa a5 år gjort sig skyldiga till ansvar, kunnat dömas efter densamma; men det ar, såsom Hr Cederschjöld riktigt anmärkt, ansvaret efter 107 §, sorn varit svårare alt tillämpa. Jag hoppas kunna deltaga i en förbättring i detta afseende oell hemställer till Hr Cederschjöld, sorn ej åsyftat samma ansvar som Hr Dalman, örn ej Utsk. redan föreslagit den ändring, lian vill åstadkomma, då Utsk. här tillagt: "lill den påföljd, hvarom i 106 och 107 §§ vidare stadgas." Om Constit.Utsk. ej lyckats att rätt uttrycka sig, är det ett fel af Utsk., sorn kan rättas genom uttryckande af Ståndets gemensamma tanka; men jag tror ej, att meningen rättas genom antagande af Hr Dalmans förslag, och jag vågar påstå, att den värde talaren här midt öfver, sorn yttrat sig mot förslaget, ej heller menar detsamma som Hr Dalman. Jag tror, att ett missförstånd äger rum, och hemställer till den ädle Grefven, om han skulle vilja hafva antaget ett förslag, så beskaffadt som Hr Dalmans. Hr Gr. har åberopat 16 §, som är Sveriges habeas corpus-act, der Folkets rättigheter äro förvarade; men jag frågar, om man i vårt regeringssätt, som man ej vill hafva till en ministerstyrelse, vill sätta en rådgifvares omdöme öfver Konungens, om t. ex. en person skall afsättas eller ett embete tillsättas?
Dock fä reje,kostnaderne derwid ej vfwerstiga den Summa penningar, Riksens Ständer dertill anflä, och för hwiltcns rälta anwändande JustirieOmduds' man - ivor Den 27 Ianuarir'. mannen är skyldig att hwarje är redo och räkning göra. T. 14- JustitieOmbudSmannen äligge, wid hwarje Riksdag, tilt Riksens Ständer aflemna en allmän redogörelse sör sin förwaltnmg af det honom förtrodde Embetel, samt berun utreda LagikipMligeus tlllsiand l Riker, anmärka bristerne uit Lagar, Författningar och Allmänna Hushällningen, samt uppgrfwa Förslag till deras förbättring. Ware han ock skyldig alt, emellan Rlksdagarne, ärligen ett utlätande öfwer dcha ämnen, genom trycket kungöra. 8- 15. Finner Justitieombudsmannen, att antingen tiägon Lags elier Författnings otydlighet eller Domares eller andra EmbetSmänS skiljaktiga begrepp om betz ändamäl föranleda till olika eller origtlga tillämpningar deraf, bör han i sin berättelse till Riksens Ständer, orka en, tlll enhet och sammanbang l Lagskipntngen werkande, förklaring af en sädan Lag. §. r6. Skulle JustitieOmbudSmannen erfara något, emot Lag stridande, Rättegängs bruk worå wid Domstolarne eller Publika Werk, eller hos Embersmän gällande, mä han vrrgtigheten deraf l sina berättelser anmärkaWore äter nägot sädant bruk, i brist af Lag, antagits, äligge det honom ott för Riesens Ständer framställa angelägenheten af en fullstanb-ga e Lagstiftning, sä att all
Hela calculerade EmbctSoch Tjensteman»» Minimi-belopp utgör nu cj mera än R:dr 120,000, hela Clcricict inberäknade Skillnaden emellan ena och andra sättet kan för Staten säledcs icke blifwa betpdelig, men för rättwisan, som bchällcr i det ena, och förlorar i det andra, all stn helgd, är den sä mpckct större. Och, enär dcn af mig nu föreflagne utwäg alldranärmast följer öfrige hufwudgrunden af Bcwillnings - Förflaget, som ock lemnar säkerhet för Adelar af Statens behof, samt Minimi, Tabellen re, duccras till blott en fjerdedel af dch eljest blifwande Lolume; sä, och med all aktning för Högloft. Utskottets fattade Beslut, smickrar jag mig likwäl med det hopp, att mine här wälmcnt pttrade tankar torde wid granskning hos Riksens Högloft. Ständer winna det afseende, som rättwisan och enkelheten deruti kunna förtjena; i hwilkcn hänsigt jag äfwen ödmjukast anhäller, att detta mitt anförande mä fä ett rum i Högloflige Utskottets Protocoll, och säsom särskild Bilaga sä wäl trpckas, som medfölja till Riksens Högloftige Ständers klena. L. Ik. LanLesson. Efter upläsandet häraf förenade sig Herr (kapitain kittinZKoff härmed i hela dkft widd, och Herr iöfwersten lersmeclen, Herr Förste Stallmästaren och iöfwcrstcn Friherre Lunge, samt Herr Hof-Jnlendenten 'Lksm, j hwad som angär Caracters - Afgiften, men äler Herr 2engslein i dm delen, som rörer förändring - Den 25 September. 285 ändring i bestämmandet af Bewillningen för CmbetS, wäns Löner, vt supra. kx krotocollc» L. 6. Ingman.
Hertha, 27 år, representerande den nödvändiga elegansen; enligt allmänt påstående iklädd en drägt, som fullkomligt gick i färg med hennes ögon, för öfrigt hemsydd rensel, buren i plaidrem på sidan, handskar och stor uppsluppenhet jemte torra kjolkanter under alla väder och förhållanden samt under vandringarna hyllande valspråket: Festina lente. Och så kommer undertecknad, 53 år, om man ej vill räkna mig det till godo, att jag är född de sista dagarne i december i thet året 1832. God fotgängerska, utom när det gäller att gå öfver strömmar och deras gelikar, hatare af stor packning i allmänhet och af den hemgjorde renseln i synnerhet; för öfrigt prydd med fältflaska i grönt snöre öfver ena skuldran, röd ressjal öfver den andra samt innehafvare af en stång tvålplåster, som aldrig efterfrågades, och af den värdighet, som sällskapet möjligen kunde behöfva visa på de norska gästgifvaregårdarne. Om bord på »Zéphyr.» Detta hyggliga turistsällskap, för tillfället ifördt mindre anskrämliga drägter, gick den 18 juli 1885 om bord på ångaren Zéphyr i Helsingborgs hamn. Att tala vidlyftigare om denna resas första afdelning skulle endast bli en enstämmig lofsång öfver Zéphyr, denne gud bland alla svenska ångare, och att sjunga Zéphyrs lof kunde fresta till att sätta dess kapten i både första och sista versen, och det var ju öfverenskommet att vi under fyra veckors tid ej skulle låtsa om, att här finnes andra herrar på jorden än qvinnorna. Göteborg gret strida floder vid vår ankomst dit. Om det var glädjeeller sorgetårar öfver denna nya förening af qvinliga krafter, som ämnade gå sin egen väg öfver fjellen, veta vi ej, men vi förstodo, att den smålog genom tårarne, då vi, utan att akta stadens förnämt tråkiga söndagsutseende, witzade den rakt upp i ansigtet, och det med egna medel ändå.
Ej må frågor derom, till någon slags öfverläggning, i Ståndens Plena väckas och upptagas, utan anmäles dee tc.; samtiden 83 •. Frågor rörande Grundlagarnes förklaring eller tillämpning må icke heller någonsin kunna till öfverläggning i Ståndens Plena upptagas, utan anmäles de hos Riksens Ständers Constitutions-Utskott och behandlas i samma ordning, sorn båda näst föregående §§ föreskrifva. Utskottet underlät ej att fästa mycken uppmärksamhet vid de skäl anmärkaren anfört för sina förslag till ändring; men det har ej trott sig till dem kunna tillstyrka något bifall. Vid den sistförflutne Riksdagen hade inom Utskottet samma betänkligheter kommit under öfvervägande, men Utskottet påminde sig, att man då 224 Riksdagen 1810. f ansett Constitu tionens esprit vara fullkomligen uttryckt i de stadganden Grundlagarne inne/ hålla. När Lagstiftaren öppnade ett tillfälle att göra förändringar i Grundlagarne lagligen möjliga, borde hans bemödande å andra sidan sträcka sig derhän, att dylika förändringar icke alltför lätt eller alltför ofta skulle kunna gå för sig. Af sådant skäl blef stadgadt, att Motioner till Grundlagens förändring dels endast af enskilde personer skulle få göras, dels endast hos Utskottet enskildt väckas. I det förra fallet försäkrades Utskottets oväldighet att ej af en för tidigt uttryckt allmän opinion i sin pröfning bestämmas; i det sednare öppnades för Utskottet ett tillfälle att efter en noggrann pröfning kunna nedlägga frågor, under ingen annan controll än publicitetens, hvilka frågor, hos Stånden upptagna och således erfordrande svar, nödvändigt skulle framkalla yttranden i Plena öfver mål, dem Utskottet ansett ej förtjena något afseende.
Ett anförande af Riksdagsmannen Lebr ^näerston frän Gestrikland, om rättighet för Bergslags Allmogen att swedja och afyttra skogsproducter. Till Lagutskottet. Lärje lvlLnstona frän Bohus län m. fl. Memorial angående förklaring öfwer Lagens stadgande angående efterlefwande makars giftorätt i jord ä landet, som begge makarne före wigseln gemensamt till lika stor del köpt, och Ett Memorial ingifwit frän Riksdagsmännen Larsfon samt Lric kerston i Orebro Län, angäende straffets skärpande för tjufwar. Härom skulle öfriga Resp. RiksStänden wörl)- samt och wänligen genom ProtocvllsUtdrag underrätt tas. Ut supra. Lx krotocollo 8. L. 'kräkLräk. Utdrag af Protokollet hällit hos BondeStändet d. 12 Ocl. 1809. S. D. Efter noga pröfning af StatsUtskottets förslag uti ProtocvllsUtdrag d. 28 sistledne Sept., rörande Recognitionsflogar, och deras förmänligaste anwandande, blek uppå gjord proposition detsamma af BondeStändet till alla delar godkändt; hwarom de öfrige Respekt. RsksStänden genom Protocollss - z66 Den 4 November. drag wördsamr och manligen ffulle underrättas. Ut supra. blx krotocollo ' 8. L. IräZLräk.
Iåns föreslående ej är väl beräknad, Samtliga RiksSttn hafva, vid afgörande af Frih. Royes och Hr Hadings motioner uti StatsUtsk:s betänktn Ntris 90 och 91, bestämdt gifvit tillkänna, att de äro emot ett dylikt län. Riksdagarnas längd är redan en förebråelse, sorn, med eller utan skäl, dock ständigt får uppbäras af Representationen, och deras mål skulle aldrig kunna bestämmas, om upprjfvande af ett af samtliga RiksStm fattadt beslut kunde få äga rumMassan af nationen är i högsta grad stämd emot statslån; så mycket mera impopulärt skulle detta lån blifva, sorn synes gynna en Corporation på de andras bekostnad, Näringsidkaren torde ej finna något skäl, hvarför hans rörelse skall bära 6, men jordbruket deremot 4 proc. Jag anhåller bos Hr Gr. o. Landtm, att dessa mina anmärkningar mätte få medfölja till StatsUtsk. Remitterade* till StatsUtsk, i sammanhang med den i Deli io Nu.rcmbcr. sista plenum beslutade remiss af K. M:s nåd. skrifvelse, angrdc upptagande af ett lån till befrämjande af hypotheksfören ingar. Vid förnyad föredragning af Statsoell Oecon.Utskrns d. G dennes e. in. på bordet lagda utlåt! Nro 35 i fråga örn passevolaneeafgiften biel detsamma ånyo lagdt pä bordet af Hr Riben, Carl Wilh., saint Frih. D’Albedyhl, Carl Gust. Då nu ånyo föredrogs LagUtskrs d. 6 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. Nro 1.46 i anledn. af anmärkningar vid Utsk:s betänk. Nro 58 öfver Riksd.fullm. And. Anders sons motion örn ändring af 3o § i concurslagen, blef samma utlåt, lagdt till handlingarna af R. o. Ad., som förut bifallit betänk. Vid förnyad föredragning af LagUtsk:s d. 6 dennes e. ro. pä bordet lagda roemor.
Mirabeaus död. — Bilder ur revolutionens århundrade: 3. Moltke, Hellmuth Karl Bernhard von, †. — Morelli, Giovanni. Ivan Lermolieff. (En revolutionär konstkritiker. ) Af O. G [ranber] g. Myhrberg, Maximilian August. Ett lif i strid för folkens frihet. Af H. A [b er g]. _ Napoléon, Jérome. — Pacius, Fredrik, †. Af A. Af v. Willebrand. Palm, G. W. Minnesord vid Sveriges allmänna konstförenings sam Af Karl Wåhlin. NT (3) 181 — 190 PapeCarpentier, M: me. Efter en biografi af Emile Gassot (Paris 1890) Par neil, Charles Stewart. Porthan, Henrik Gabriel. Ett akademiskt vittnesbörd åi Henrik Gabriel Porthan år 1769. Af M. G. Schybergson. Rembrandt i hvardagslag. Af O. G [ranber] g. Ribbing, Adolf. Konungamördaren grefve Adolf Ribbing. En historisk studie af Ernst Wallis. Rose Gertrude. Syster Rose Gertrude och de spetälska på Sandwichs öarna. Af E. Biografi. Schliemann, H. Af J. A. Heikel. Schmidt, Friedrich von. Af O. G [ranber] ga Med portr. Scholander, F. W. En studie af Georg Nordensvan. Sherman, William Tecumseh. Sprengtporten, G. Af M G. Schy bergson. Steen, J. V. Kr. Af H. W [ieselgren]. Södermark, J. P. Minnesord vid Sveriges allmänna konstförenings sammanträde den 17 mars 1891. Af K Wåhlin. Talleyrand i hans memoarer och politiska correspondans. Af M, G. Schybergson. Thaulow, Fritz. Thyselius, Carl Johan. Af H W [ieselgren]. Welz, J. E. von. Af D. Rudin. Wesley, John. Af F. W. Farrar. Öfvers. Windthorst, Ludwig. Buddhaismen.
Till förekommande häraf kan föreskrifvas, att pannhatten skall vara cylindrisk och innehålla högst 'Adelar af pannerymden, samt ej hafva större eller mindre diameter än :i/4:delar af pannans, hvarjemte ångrörets diameter ej bör öfverstiga V8:del af pannans, och dess inre knä ej vara beläget högre öfver hatten än hälften af samma rörs diameter utgör. För bränvinsbränningen i l:sta klassen har kommittéen, i afsigt att hindra en för stor afverkning, föreskrifvit en ofullkomlig afkvlningsanstalt. Jag har förut tillkännagifvit min tanka om skadligheten af en sådan utväg. Ändamålet kan både säkrare och utan onödig förspillning af råämne vinnas genom inskränkning af pannans upphettningsyta. Jag anser för öfrigt samma slags redskap kunna tillåtas för denna klass, som för den 2:dra, helst den mindre jordbrukaren svårligen torde vara i tillfälle att, äfven med den fullkomligaste apparat, öka sin såkallade husbehofsbränning öfver det tillverkningsbelopp, som är honom förunnadt. Kommittén har ansett en 18 kannors panna af den form, som för denna klass blifvit fastställd, kunna, om den drifves natt och dag, afverka 200 kannor i månaden. Den afverkar dock mycket mera; ty endast dess bottenyta, som utgör nära 1 4/5:deIs qvadratfot, kan, på nämnde tid, frambringa 234 kannor. Om denna yta tages till den högsta för denna klassens pannor, och för densamma erlägges i skatt 9 r:dr för 6 månader, så utgör detta, för hvarje qvadratfot, 40 sk. i månaden. Genom denna beskattning, som i sitt resultat icke mycket afviker från den af kommittéen föreslagna, vinnes, utom jemnhet i afgiften, tillika den fördelen, att troligen de flesta husbehofspannor kunna förblifva oförändrade till storlek och form, och endast deras upphettningsyta möjligen behöfva minskas, på sätt här nedan kommer att förklaras. 1 2:dra klassen är, såsom förut blifvit anmärkt, pannornäs afverkningsförmåga för lågt beräknad.
Barthelemy, angående Intraderne från ön S:t. StatsUtskottets Betänkande, IV 5. s 627 —-63o, lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX 3. s 5, af BorgareStåndet, IX 3. s 11, af BondeStåndet, IX 3. s 22. BataillonsLäkare, om Löneförbättring för StatsUtskottets Betänkande, IV 1. s 176 •— 181, bif. af PresteStåndet, IX. s 73, af BorgareStåndet, IX. s 74, återremitt. af Adeln, IXs 80, bif, af BondeStåndet, IX. s 85, Befallningshafvande, Konungens, i Malmö, åklagad hos JustitiasOmbudsmannen, II. s 1027, io3i , io35. •—• — i Wermland, åtal emot, II. s io3j — 1040, 1066—106g. i Örebro län, åtal emot, II. s iio3 — 1110. — —-i Stora Kopparbergs Län, åtal emot. II. s nio — 1118. Befordringar och Afsked, om. Särsk. Utskottets Betänkande, XI. Begrafningar, om upphäfvande af För fat t - 25 ningarne mot kostsamma. Motion remilt. till Lagutskottet, II s i23o. Utskottets Betänkande, VII i.s 65, 66, Lif. af Adeln, IX, s 181, af PresteStåndet, IX. s 186, af BondeStåndet, IX s ip3. Underd. Skrifvelse, X i. RiksdagsBeslutet, §. 2g. Beklädnads-Bidraget, om nedsättning i, för indelade armeen. Motion remitt. till Statsoch Ekon. Utskotten, II s 1188.
I öfrigt torde 538 Den 21 Juli. måttet af kunskaper, sorn man vill att folkskoleläraren bör ega, vara beroende af det mål, man med folkskolan söker. Enl. min åsigt bör man förnämligast afse den moraliska upfostrare oell till någon del, samt såvidt författningarna föreskrifva, den öfriga undervisningen, men det är icke hufvudsaken. Den moraliska upfostran, som skall ligga till grund för den andra, inhämtas väl icke bättre med den halfbildning, som folkskolelärare erhålla, om de än ega kunskaper, som meddelas i 4:de klassen af en elementarskola. Erfarenheten har visat, att hjerlats bildning och moralitetens grundlägga ning för lifstiden vinnes gemenligen, bättre och säkrare genom modren, hvilken icke eger de kunskaper, som meddelas i andra klassen af ett läroverk eller uti folkskolan. Jag kan således icke inse, att Utskis förslag bör bifallas. Det står i öfrigt uti strid med hvad R. St. redan beslutat nemi. att ingå till K. M. med underd. hemställan, huruvida icke de till folkskolorna beviljade anslag kunna förminskas. Jag tror, att en inskränkning härutinnan kan ega rum genom det samband, som upkoramer emellan de allmänna läroanstalterne och den undervisning, hvilken blifvande folkskolelärare skola uti seminarierne inhemta. Utskis förslag innehåller likväl, alten fullständig organisation skall göras, såvidt befintliga tillgångar det medgifva. Således skola R. St. säga: vi sträcka oss så långt vära tillgångar medgifva. Sä säger man i dag, då R. St. deremot i går sagt, att R. St. önska, att det till folkskolorna lemnade anslag måtte nedsättas. Om delta är den konseqnens, som bör finnas i R. Sus beslut, lemnar jag derhän. Gr. Lagerbjelke: De talare, som här ordat för bifall till Utsk:s förslag, hafva visserligen anfört ganska tänkvärda sanningar, men, såvidt jag förstår, har den siste talaren fullkomligt bevisat, att ifrågavaride belänk:s lista punkt icke kan af R. o. Ad. lämpligen bifallas.
Och så, när vi kommer ner, så flns ingen menniska ombord på skutan, tycker vi, och så ropar jag höfligt och beskedligt: 'an, ja! BOMAN. "Sofver ni, hera bondbassar," skriker var då eviga dagsens osanningar, go'a konstapeln! Hör 'u, Holmqvist, sa' jag . ordet jag sa' , ANDRA ARBETAREN. Nej si, ANDERS. Hå FÖRSTA ARBETAREN. Nå, det Det kan jag kavera för! om det så vore sista så sa' den der handra, hatt skutan vår va' hen sandpråm och hatt skepparn var en nors, sa' 'an. då, men si, skepparn kom opprusande med en spak och ville dalja på oss, och då skrek Holmqvist: "kors!" och det tar jag på min eviga salighet, om det kommer derpå an! vara! ANDRA ARBETAREN. Ja, ANDRA ARBETAREN. FÖRSTA ARBETAREN. Nej Sa' jag, Söderberg du? jag med, om det så skall hvad har ni att svara? KONSTAPELN (till Boman). Nå, BOMAN. Hinte KONSTAPELN. BOMAN. Jo, hett dugg, hutom det hatt det hä' lögn halti'op som di säger. si när jag kom hopp på däck, så sa' jag bara håt dom, hatt di skull' sätta sakerna hombord, hå då blef di hovettiga med samma. Hå då rann sinnet på mig, hå så skrek jag håt Handers hatt ge' mig hen spak, hå så skrek 'an: "Hakta sig, Boman, der kommer den förbaskade polisen!" du vanvördigt om rättvisan? ANDERS. Nej, KONSTAPELN (till Anders). Hvad Hur vill du bevisa det? nu, karl? Talar jag talte hinte hom rättvisan, hutan jag talte hom polisen. du Holmqvist? FÖRSTA ARBETAREN. Talte ANDRA ARBETAREN. Jo KONSTAPELN. han inte om rättvisan, då, det kan jag lägga fingrarne på boken på hur ofta som helst! BOMAN. Det sa' jag nyss, hå det hä' kändt ve'
Brefvet den 3o Mars i83o, tills vidare höra så litet som möjligt in natura levereras, utan de skattskyldige ega att spanmålen efter årets markegång med penningar lösa, — att den hittills föreskrifna levereringen af 3p3i tunnor tjära in natura från Gottland hädanefter bör upphöra och ifrågavarande räntetjära i stället få, efter hvarje års markegång, af de skatt Bihang till R. St. Prot. 1834. 1:sla Sami. 1 -Ma djd, % 20;de Håftet, 2 Kongl. Majlis IS åd. Skrifvelse JV:o 62. skyldige lösas och såmedelst i den öfriga Kronouppbörden ingå; men då Flottan icke borde sakna tillgång till den påräknade 1 järu-qvantiteten, hade Rikets Ständer förklarat att, emot det lösen för skatte-tjäran ingår under ordinarie räntan till Statsverket, Rikets Ständer till uppköp af ett lika qvau. tum tjära, vid Stats-regleringen, å Fjerde Hufvud-Titeln skulle uppföra ett erforderligt belopp, hvilket, efter ett medium af de senare årens markegångspris, till omkring 3ooo R:dr kan bestämmas, motsvarande den påräknade förhöjningen å ordinarie räntan; hvarjemte Rikets Ständer, såsom följd af ifrågavarande förändrade uppbördssätt, och då, vid utgörandet af räntetjäran på Gottland, den på Gottlands Länsstat upptagne så kallade tjäruskuraren, hvars åliggande varit att biträda vid tjärans emottagning, hädanefter således icke vidare erfordrades, förmält, att Rikets Ständer ansett den för samma befattning anslagne lön af 80 R:dr 34 sk-» me^ derunder beräknade 7 tunnor spanmål, böra på allmänna Indragningsstaten uppföras, samt efter nuvarande innehafvarens afgång indragas och besparas.
Civiloch Lantls-slalcrna. Rikets högsta embeten: Stats-ministrarne Stats-råden Justitise-råden Rikets allmänna »renders beredning . Nedra Justitise -revisionen Svea Hofrätt med derunder 1 ydandejustitiae-stat Götha Hofrätt med d:o d:o Hofrätten öfver Skåne och Blekinge K. M:s Cancelli ^ Bibliotheket, som nu finnes uppfördt på cancelliets stat, med ett anslag af 5,85o r:dr, synes böra uppföras på särskild stat, då ett national-bibliothek af behofvet högligen påkallas. Jag föreslår alltså Utsk. tillstyrka R. St. att, jemte begäran om det K. bibliothekets förvandlande till ett national-bibliothek under särskild styrelse, hvilken borde stå directe under Stats-secret. för ecclesiastik-ärenderna, uppföra densamma till följande stat: National -bibliotheket: Aflönings stat 2,800. Böckers inköp årligen 10,000. M i n ist er-s t a te n till 5o,ooo r:dr Hamb. b:co a 128 sk Inskränkning i kostnaden för Minister-staten har vid flera riksmöten varit yrkad, ehuru fordringarna på mera sparsamhet å dennautgiftspost ännu icke förmått göra sig gällande. Ar j823 yttrade R. St. sin öfvertygelse, att Sveriges diplomatiska förhandlingar borde kunna skötas genom Chargds d’affaires, General-consuler och Consuler. Då förhållandet likväl ännu ej undergått någon förändring; då Minister-staten fortfarande medtagit ett, relativt till Sveriges nuvar. ekonomiska och politiska ställning, alltför drygt anslag, samt dessutom en betydlig del af anslaget för extra utgifter, jemte hvad handelsoch sjöfartsfonden, och bidraget från Konungariket Norrige lemnat; och då, sådant oaktadt, det förljudes, att ministercassan häftar för en betydlig utländsk skuld, ulan någon R.
2 Afd. 7 iläft. 1 2 Statssamt Alin, Besv.- och Ekon.-XJlskoltans betänkande, N\o g. icke uppnålt samma höjel, sora i andra länder eller gått i bredd med tidens stigande odling i öfrige näringsgrenar. Detta synes Utskotten förnämligast härröra från bristen på undervisnings-anstalter i skeppsbyggeri-konslen, hvilken brist orsakar, att skicklige skepps-byggmästare ej finnas inom landet att tillgå. En Construclions-skoia är väl för längre tid sedan inrättad i Carlskrona, men denna afser endast krigsskepps byggande och är mindre lämplig, i fråga om inhemtandet af konsten at bygga bandels-fartyg, dels i anseende till den olika constructionen af dessa olika slags fartyg, dels ock i synnerhet emedan till ett enda krigsskepps fulländande vanligen åtgår en lid, som, använd vid ett Coopvaerdie-skeppsvarf, vore til 1— räcklig att bibiinga en elev de kunskaper, sorn erfordras för byggandet af flere serskilde slag af handels-fartyg. Då emedlertid sjöfarten, en af landets vigtigaste näringar, till så stor del beror på skeppsbyggeriet, anse Utskotten det vara en vigtig angelägenhet för Staten att tillse, det undervisnings-anstalter i skeppsbyggeri-konsten, äfven såvidt den afser handels-flottan, ej saknas, der de för ändamålet nödige kunskaper stå att inhemta; men ehuru nyttan af flere sådane undervisningsanstalter icke kan bestridas, serdeles vid betraglande af den fördel, ett utvidgadt skeppsbyggeri skulle medföra,hafva Utskotten likväl ansett sig icke böra föreslå inrättandet af flere än tvänne dylika anstalter, en i norra oell en i södra delen af Riket, dels emedan det nödvändigaste behofvet dermed blefve afhulpet och dels i anseende till den större kostnad, som af Heres bildande skulle blifva en följd.