Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 10 Juni. 121 icke komma i fråga, all R. o. Ad. vid delta tillfälle något annat afgör än huruvida R. o. Ad. för sin del anser detta förslag tjenlig!, lämpligt och nyttigt. Om något annat Slånd icke så anser, så heror det på detta Stånd att i förhållande till sin åsigt fatta beslut. Att åsigterna i denna fråga sedan början af Riksdagen hos de andra Stånden förändrat sig, tyckes hafva någon grund för sig deruti, alt detta förslag inom Const.Utsk. biträddes, och biträddes med stort nöje, af ledamöter ifrån ett af de Ständ, som förut afslagit det ifrågavar:de förslaget. R. o. Ad. bör således, så vidt jag förstår, nu fatta sitt beslut med afseende endast på förslagets lämplighet och nytta. ! detta afseende har Hr Cederschiöld anfört, att förslaget väl vore till sin syftning rikligt, och att han derföre förra gången bilrädt detsamma, men att detta förslag vore behäfladt med ett serdelrs stort redaktions-fel. Jag anhåller att få erinra, att om eli sådant bär förefinnes, så fanns samma fel äfven förra gången, ty förslaget har icke sedan dess undergått någon förändring. Men förslaget är icke allenast oförändradt, utau någon förändring emot nu gällande Grundlag finnes icke eller uti delta förslag, i det afseende Hr Cederschiöld tänkt sig. Förslaget innehåller nemi.: ”Efter Rikets och Stats verkets tillstånd och behof läte Konungen till Utslcs öfverläggning framställa hvad Staten kan tarfva utöfver de ordinarie inkomsterna. Dessa behof böra genom bevillningar fyllas.1'' Den nu gällande Grundlagen innehåller: ”Efter Rikets och Statsverkets tillstånd och behof läte Konungen lill Utsk:s öfverläggning framställa hvad Staten kan larfva utöfver de ordinarie inkomsterna, och hvilka behof genom bevillningar böra fyllas. Någon annan skillnad förefinnes således icke, än att orden ”och hvilka”, blifvit utbytte emot ordet ”dessa”, hvarigenom naturligtvis sjelfva meningen förblifver alldeles oförändrad. Del nu af Ulsk. framstälda förslaget, är i min tanke både nödigt och nyttigt, så väl för Konunga-makten, som för representationen.
Er farhåga har gått i fullbordan; jag ville bruka mitt pund, och jag gjorde det så, att jag förbrukat d e t. » Hon sjönk maktlös ned på en soifa, och en våldsam hostattack skakade den späda varelsen. Men snart fortsatte hon åter: » Rastlöst sökte jag efter ett verksamhetsfält därute i det vilda, bullrande lifvet. jag, som knappt egde krafter till en fridfull verksamhet i det lugna och tysta. Så kom jag en afton på ett af Frälsningsarméns möten. Jag tjusades af tanken på den härliga lotten att få egna mitt lif åt mina medmänniskors upprättelse. En vecka senare stod jag på arméns röda platform; det var den stunden jag förslösade mitt pund. Detta jäktande lif, detta sjungande, detta predikande dag ut och dag in ha mördat mina sista krafter. Nu är det slut. Visste jag blott, att jag uträttat något här i världen! Då skulle det ej kännas så tungt, då skulle ej mitt lifs gåta förefalla mig så dunkel, så omöjlig att lösa. » Jag sökte trösta henne, så godt jag förmådde. Jag tryckte hennes darrande hand och sade: » Däruppe lösas alla lifvets gåtor. » Hon betraktade mig med ens med en förklarad blick. V i hade förstått hvarandra. Ännu länge sedan jag lemnat henne, stod för mina ögon det insjunkna ansiktet med de röda, hektiska rosorna, som glödt allt bjärtare hvarje gång jag återsett dem. Jag visste, att de snart skulle blekna för alltid. * * Förbiskymtande skuggor ur förra seklets kvinnovärld. För Idun af Birger Sehöldström. Två Bellmans s a m t i d a. utanför Ulla Winblads sfer.
Under Ridderskapets och Adelns Plena, upplåtes den i Stora t RiddarhusSalen Den ij Martii. befintliga läktare åt ej till Ståndet hörande personer, så vida ej Ridderskapet och Adeln sjelf skulle för eget utrymme behöfva begagna denna läktare och med de serskildta undantag och åligganden, detta Reglemente stadgar. 2:0. Slutet Plenum kallas det,"då det i 4 §. nämnde tillträde icke beviljas: Öppet Plenum, då det tillätes. 3:0. Ett Plenum måste ovilkorligt vara slutet, när sådana mål förekomma, sorn 4 och 7 §. §. RiddarhusOrdningen omförmäla, eller sådana som röra Ståndets enskilda angelägenheter; eller vid inträffande af den i 2 Morn39 §. RiddarhusOrdningen omnämnde händelse. Utom i sistnämde fall, gifve* detta tillslutande allmänheten tillkänna genom utsättande § anslagen af orden; Slutet Plenum. 4:0. Ett öppet Plenum måste förvandlas till slutet, och de ej till Ståndet eller dess Betjenin£ hörande personer afträda ; så ofta LandtMarskalken, eller en ledamot från sin bänk äskar Plenum slutet, och LandtMarskalken, jemte en annan ledamot, eller 2:ne andra ledamöter på samma sätt med honom deri instämma, utan att de på tillfrågan af LandtMarskalken vilja frän denna begäran afstå. 5:0. Platserne å Läktarea numereras ock Den ti Martii, 713 lika många Poletter utfärdas som platser finnas. Desse Poletter numereras. Angående Polett-utdelningen i akttages: uo. att en för loppet af hvarje Riksdag gällande utlemnas åt Redactionen af hvarje utkommande Tidning, i hvars föremål såll ane ämnen ingå, som kunna komma under Ståndets öfverläggning, då denna Redaction derom sig anmäler. 2:0. De öfriga blifva gällande för dagar, då nya utlärdas. Sättet för dessa senare Poletters utdelning bestämmer Ridderskapet och Adeln vid början af hvarje Riksdag.
Som, enligt hvad Utskottet inhemtat, hö i Gottlands län under de sednare åren stigit högst betydligt i värde, så att markegångspriset derå, som åren 1814 —1823 i medeltal utgjort 6 sk. 4 r:st. pr lisprd, under åren 1844—1833 uppgått i medeltal till 9 sk. 9 r:st. pr lisprd, och med temlig säkerhet antagas kan, att vid ett förbättradt landtbruk detta värde kommer att i framtiden än ytterligare stiga; så och i följd af Utskottets har ofvan uttalade åsigt om dagsverks-räntans upphörande, finner Utskottet hö och dagsverken icke vidare böra uti detta län såsom hufvudränte-persedlar bibehållas, utan i stället utbytas emot andra dylika; och då priset å smör jemväl, fast i mindre grad, stigit, men sådant i högst obetydlig mån varit förhållandet med fläsk, anser Utskottet de hufvudpersedlar, hvilka icke komma att bibehållas, lämpligast kunna förvandlas hälften till Stals-Utskottels Utlåtande, M 92. 39 spanmål, en fjerdedel till smör och en fjerdedel till fläsk. Utskottet får alltså, i öfverensstämmelse för öfrigt med hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, hemställa, att Rikets Ständer måtte, för deras del, besluta, att: l:o såsom hufvudränte-persedlar inom Gottlands län bestämmas: spanmål, smör och fläsk; 2:o Nuvarande räntepersedlarne spanmål, smör och fläsk bibehållas med blott de förändringar, som blifva en följd af i allmän het gifne föreskrifter och hvad här nedan i denna punkt vidare stadgas. Talg, får, lam, strömming, hö och dagsverken förvandlas hälften till spanmål, en fjerdedel till smör och en fjerdedel till fläsk. Spanmålen utgöres med hälften råg och hälften korn, dertill jemväl förutvarande hvete och häfra reduceras; 3:o
St. S. D. Sedan Pvikets Höglofl. Sländers Ulskolt nu blifvit formerade, beslöt Ståndet till Banco-Ulskotlet remittera: l:o Berättelsen till Rikets Ständer, angående den af Rikets Ständers Revisorer förrättade granskning, så väl af Bankens och Tumba Bruks afslutade räkenskaper för åren 1839 och 1840, sorn af Styrelsen och Förvaltningen vid dessa Verk; Gifven i Stockholm den 14 Dec. 1841; samt 2:o Berättelsen till Rikets Ständer, angående förrättad enahanda granskning af sagde Verks räkenskaper för åren 1841 och 1842, samt af Styrelsen och Förvaltningen vid merbesagde Verk; Gifven i Stockholm den 14 Dec. 1843. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Rikets Höglofl. Sländers Revisorers åren 1841 och 1843 afgifna berättelser angående verkställde granskningar af: l:o Slals-Verkels samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning; 2:o Riksgälds-Conlorets förvaltning och räkenskaper samt Götha Canal-Bolags och Malmö f. d. Discont-Inrättningars utredning; och 3:o de under Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce-Collegium ställde fonder och medel; jemte de underdåniga Utlåtanden, som i anledning af nämnde Revisionsberättelser blifvit från vederbörande Embels-Verk infordrade och afgifne. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Stats-Utskottet remitlerades Kongl. Maj:ts den 19 dennes daterade och den 25 derpåföljde å Riks-salen till Rikets Ständer öfverlemnade Nådiga Proposition, angående Stats-Verkels tillstånd och behof, jemte ett, i anledning af denna Kongl. Proposition, af Herr Petré lemnadt anförande. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Rikets Höglofl.
Misshushållningen är mest märkbar på de trakter, som blifvit från kronoskogarne skiftade åt enskildla. Egentliga anledningen härtill torde vara att söka i den betydliga aflägsenhet, som på de flesta ställen förefinnas emellan de upplåtne skogstrakterne och de hemman, åt hvilka desse blifvit anvisade, ty afståndet hindrar ägaren alt för åverkan freda sin lott; och, när en eller annan förstört hvad honom blifvit tillskiftadt, griper lian till hvad grannen sparat. Skogseldar hafva ock under sednare åren bidragit lili skogar nes förhärjande. Icke sällan har visat sig anledning, att de derå mångenstädes talrikt bosatte intägtsinnehafvare, som ej kunnat erhålla andel af skogarne och genom skogsregleriugarne mista t det bete, de derå begagnat, af illvilja eller afund antändt elden. Vid dessa förhållanden och da 20 den omtänksamme hushållaren befarar, att på ena eller andra sältet förlora livad honom tillhörer, nedhugger äfven han sin skog, för alt åt sig sjelf bereda åtminstone någon fördel. Denna bekymrande erfarenhet torde föranleda till betänklighet, huruvida för det allmänna må anses gagneligt, att framdeles upplåta andelar af kronoskogar åt hemman, hvilka äro så aflägse, att innehafvarne icke möjligen kunna om sine lotter taga behörig vård.
1 Iisp. — 24 — 24 — Fnöske, beredt 1 skålp. -— 0 — Fog tur, slagtade: — 12 — råa 1 skålp. — 1 0 — 24 — insyltade eller rökta 1 skålp. — 3 1 Folier, Tenneller Stanniol 1 skålp. , 4 — 1 — Formar, Krukor och Potten för sockerbruken . 1 skålp. — 2 — 10 — Tryckoch Pappers1 skålp. — 1 — 2 Fosfor 1 skålp. — 4 Frukter och Bär, ej specificerade: 4 friska 1 tunna — 30 — 30 — inlagda i bränvin eller ätlicka 1 skålp. — 9 3 10 — torra 1 Iisp. — 32 — 5 — Frö, Kanarie1 skålp. 1 — 24 — Fyrverkeri-arbeten 1 skålp. 0 Färger och Färgning sä,mnen: I - 10 — Blyhvitt, Zinkhvitt och Cremserhvitt 1 skålp. 1 8 1 - 3 Bresilja, raspad eller malen 1 skålp. 0 Fjedrar, ur-; se delar af Ur, ej specificerade. Flaggduk; se Väfnader, ylle-. Flanell; se Väfnader, ylle-. Flor; se Väfnader. Flolthollz; se Korkbark. Flugor, Spanska, hänförasunder Apotheksvaror. Flädersaft, hänföres under Apotheksvaror. Flätor lill hallar; se Haltflätor. Bih. lill B. St. Fogellim; se Lira. Foglar, preparerade till naturalie-samlingar, hänföras till Naturalier. Fransar; se Gulddragareoch Snörmakarearbeten, . Fris; se Väfnader, ylle-, , Frukter, insyltade; se Confilurer, Får; se Kreatur. Fällar; se Hudar och Skinn, Pelsverk. 0 Sami. 1 Afd. 41 322 Expedilions-Vtskollcls Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 136. Tullvärde. Qvantitet for Tullberäkn. Iuf. Tull. Banko.
D Vid ytterliga;e föredragning af Särskildta U skottets, genom Protocolls-Utdrag den 10 i denna månad meddelade begäran, att, Oeconomie JJtskot - Den 20 Juli. 1897 Utskottet ville till bemäldte Utskott öfverlemna sitt Utlåtande, i frågan örn Nederlags-friheten, på det ett gemensamt Utlåtande rnåtte i detta amne kunna expedieras; yttrade Herr ProtocollsSecreteraren Danckwardt: ”1 från det nu af Höglofl. Utskottet fattade och till Höglofl. Särskildta Utskottet afgåen-r de Utlåtande rörande Nederlags-handeln, skiljer jag mig endast i, afseende på den omständigheten, att Utskottet icke stadgat att full Tull för allt Nederlags gods bör vid inkommandet erlaggas, till undvikande af Tullförsnillning för alla de varor, sorn i Dandet komma att qvarblifva , i hvilket fall samma Tull borde vid reexporten återbetalas; hvilket stadgande jag anser såsom ett hufvudsakeligt vilkor för allt Nederlag; och, anhåller jag, att denna mening matte Särskildta Utskotter communiceras”. Härmed förenade sig Herr Capitaine Hertzenhjelrn, Herr Prosten Doctor Hesselgren samt Herr Prosten Fellenius. Riksdagsmannen Nils Månsson yttrade , att han äfven vore af samma tanka sorn Herr Protocolls-Secreteraren Danckwardt, men likväl endast i den händelse, att Oeconomie-Utskottets Betänkande rörande närvarande fråga, deruti allt Nederlag af Spannmål afstyrkes, ej skulle blifya bifallet. Deruti Hederv. Bonde-Ståndets öfrige Uedamöter instämde. Herr Prosten Wickblad yttrade : ”Med intet vilkor anser jag Nederlags rättighelen af utländsk
De argumenter, som nu deremot blifvit anförde, synas mig icke vara fullt gällande; och då för öfrigt mycket torde vara att anmärka både mot Utsk:ts Betänk, och de deri uttalade argumenter, samt äfven mot de principer, som ligga till grund tor motionens afstvrkande, hvarjemte en stor misshushållning i finansielt hänseende upstår, om man bibehåller det närv:de, får jag anhålla om återremiss af detta Betänk., på det att Utskit måtte blifva i tillfälle att på annat och med fordringarne på en jemnare lönefördelning mera öfverensstämmande sätt utarbeta ett nytt förslag. Hr Montgomery, Robert N i I s Ger mu nd: Frih. Creutz antydde i sitt anförande att Utsk:ts Utlåt. ang:de ifrågavtde motion var särdeles kort. T detta afstde får jag hänvisa till motionen, som äfven var särdeles kort och ofullständig. Efter en gammal regel böra fråga och svar stå i samma kasus och deraf kommer sig att Betänk:t är så föga innehållsrikt. Vid indelningsverkets inrättande alsågs att både befäl och manskap skulle bo på rotarne. Detta indelningsverk har under 200 år med högst få förändringar förblifvit detsamma. Endast 1833 skedde den förändring att boställena borttogos från det lägre befälet och förvaltas af en särskild lönedirektion. För öfrigt har allt förblifvit ungefär som det var för 200 år sedan, och har städse befunnits vara särdeles ändamålsenligt. Att nu på grund af en så föga utvecklad motion ingå i en organisation af så genomgripande art, som den detta förslag afser, har Utsk:t ej kunnat finna någon anledn., och jag tviflar på, att det anförande, Frih. Creutz afgaf, i någon mån kan åstadkomma någon förändring i allmänna tänkesättet ang:de denna fråga. Jag anhåller för min del om bifall till Utsk:ts Betänk. Hr Nordenfelt, Enar: Här har af en talare klandrats att StatsUtskit afslagit en motionärs framställning om indragning af boställen, för att åstadkomma en jemnare lönefördelning.
Den 2:dra punkten: hvilken jag föreslår skulle innehålla: vid 152 Den 30 Augusti. återförvisning af grundlagsförslag bör förhållas såsom med andra, nemi. att alla dervid gjorda anmärkntr, med bevekelsegrunderna dertill, bifogas, ulan att några gemensamma tankar uttryckas. Nti är förhållandet med dessa tankar, ali de komma lill Const.Utsk. utan alt Dågra skäl derlill upgifvas. Icke heller inhemlar Ulsk. hvilka invändningar, som mot dessa tankar blifvit gjorda inom de Stånd, hvarifrån de komma. Ofta äro de gemensamma tankarne illa eller ofullständigt uttryckta, hvilket är en naturlig följd deraf, att de vanligen upställas för ögonblicket; ty när ett förslag från Const.Utsk. skall behandlas, och någon ståndsledamot framställer ett annat lörstag till gemensam tanke, så händer vanligen, alt jemväl andra ledamöter framkomma med dylika af skiljaktig syftning. Ståndet nödgas dä rösta mellan dessa olika förslag, och det kan hända, att när man kommer lill det sista, äro ej de tillstädes, som röstade öfver det första. Man får följaktligen förslag på måfå antagna. Allt delta förekommes, om man behandlade äfven dessa framställningar på samma sätt som andra mål, d. v. s. läte alla dervid gjorda anmärkn:r afgå lill Ulsk. För del 3:dje föreslår jag, att i ett grundlagsförslag må inga ändringar kunna inom Stånden göras, hvarken när det första gången föredragas, eller när del efter aleiförvisningen kommer tillbaka från Ulsk. med eller ulan jemnkningar. Denna föreskrift är, efter min öfvertygelse, nödvändig, på det alf man icke må göra intrång i Const.Ulskrs motions-rätt. Då Stånden således icke kunna göra annat, än antaga eller förkasta ett Const.- Utskrs förslag, så kan följaktligen ingenting annat komma under öfverläggning, än hvad det gillat.
Ståndets bifall till deras fortsatta omlopp, och det så mycket mer, som det Götha CanalBolag ålagda vilkor, att underksta sig RancoStyrelsens föreskrifter vid regleringen af Discontrörelsen i allmänhet, i annat fall reduceras till en chimére. BancoUtskottet afstod ifrån Malmö- och Götheborgs Discontverks bedrifvande för Bankens egen räkning, förnämligast derföre, att sådant icke kunde ske utan upptagande af Län emot 3 procents sedlar. Sedan Banken redan åtagit sig sådana utgifter till nästa Riksdag, att berörde Disconter utan Sedelstockens förökning icke kunde drifvas med fond af Bankens egna tillgångar. Skulle, emot all förmodan, BancoUtskottets Betänkende i förevarande punkt bifaHas, vågar jag vördsamligen tillstyrka, att åtminstone det tillägg göres: att 3 procents sedlar icke få utgifvas på mindre summa än 2000 R:d. Den y Augusti e. m. Friherre Cederström, jacobs Orsaken hvarföre 3 procents-sedlarne i synnerhet blifvit öfverklagade, är, att de kunnat utgifvas på summor hvarigenom de blifvit gångbara 3 och om endast denna gångbarhet förhindras, så försvinner all anledning till klagan öfver deras tillvarelse, och de blifva då lika med enskiidtas förskrifningar. Jag får likväl härvid erinra, att någon förändring i Malmö- och Götheborgs Disconters rättigheter icke för det närvarande kan aga rum, pä annat sätt än genom föreskrifter för dessa verk att gälla, sedan deras nuvarande Octroy upphört. Men med Canalverkets Discont är förhållandet olika, efter Riksens Ständer, såsom vilkor för bidraget till Canalarbetet, förklarat sig vilja gifva en ny reglering åt detta verks Discont. Jag får derföre föreslå, att CanalDisconten må bibehållas vid rättigheten att utgifva 3 procentssediar, likväl på ej mindre summa än 1000 R:dr, samt att, så snart de andra FilialDiscontemas nuvarande Octroyer upphört, denna rättighet för dem måtte åtföljas af enahanda vilkor. Herr Påhlman, Otto Fredrik: Emot Götha Canal Disconts fortfarande rättighet till upptagande
— N:o 35. lill Rikets Ständer, med förslag om tillägg i 87 § Regeringsformen och 33 § Riksdagsordningen, syftande dertill, att Rikets Ständer må kunna ät Förstärkt Lagutskott uppdraga deras granskningsoch beslutanderätt i lagfrågor, som blifvit af Konungen väckta. — N:o 37. i anledning af 2:ne — N:o 38. i anledning af 3:ne — N:o 39. i anledning af 3:ne Stånds återremisser å memorialet N:o 31. X. B. 356. A. 404. U. 686. A. 694. — N:o 40. i anledning af 3:ne Stånds återremisser å memorialet N:o 32. X. B. 356. A. 404. U. 686. A. 694. — N:o 41. till Rikets Ständer, i anledning af BondeStåndets återremiss å memorialet N:o 34. X. B. 356. A. 404. — N:o 42. i anledning af 2:ne — N:o 44. i anledning af 2:ne — N:o 45. i anledning af 2:ne Stånds återremisser å memorialet N:o 38. X. B. 486. A. 549. U. 686. A. 694. — N:o 46. i anledning af 2:ne Stånds återremisser å memorialet N:o 42. X. B. 486. A. 549. U. 686. A. 694. — N:o 47. till Rikets Ständer, med anledning af 2:ne
Jag tror, på grund häraf, lör det första, att det vore inkonseqvent af R. o. Ad. att icke afslå anslaget till bangård i Stockholm, och för det andra, att ett sådant anslag icke f. n. är af behofvet påkalladt, hvarföre jag nu vördsamt yrkar afslag å punkten. Gr. von Rosen, Adolf Eugéne: På de skäl Erih. Ter smeden och Hr Gr. Sparre framställt, får äfven jag påyrka denna punkts afslående. Ofverläggningen ansågs härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde, att sedan Gr. Hamilton afstått från sitt första förslag och instämt i begäran om återremiss, endast var yrkadt dels återremiss dels afslag å förev:de punkt, samt derjemte först hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla denna punkt. S08 Den 13 Juni e. m. Härvid ropades starka Nej, jemte ett eller annat Ja, och de sedermera till afslag och till återremiss af ifrågav:de punkt framställda proposme, hvilka besvarades med blandade Ja och Nej, blefvo äfven vid deras förnyande med Ja och Nej besvarade; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåg att den sednast till afslag framställda proposm blifvit besvarad med öfvervägande Ja. Gr. Hamilton begärde votering. Justerades följande voteringspropos.: Den som afslår ll:te punkten af StatsUtäbs Utlåt. N:o 62 röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot nämnde punkt gjorda anmärkn:!' föranleda till dess återremitterande. Vi voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 61. Nej — 40. Frih. Cederström, Thure: Jag anhåller att få uti prot. nedlägga min reservation emot det beslut R. o. Ad. nu fattat. Jag kan icke annat än uttrycka mitt ogillande deröfver, att de, som beviljat ända till 13 millioner
Sex hela hemman, jemte gull och silfver, Fem mark af hvarje; blifvande desslikes, I fall jag dör förut, Ulfåsa gård Med allt hvad dertill hör, dess enkesäte. Dessutom lofvar jag som ärlig man, Att älska henne öfver allt i verlden Som trogen riddare och sveklös ädling Och sätta henne in till aktad husfru Att med mig råda öfver löst och fast, Och ensam hållas kär uti mitt hjerta I lust och nöd, och detta allt jag svär Att troget hålla, så sannt Gud mig hjelpe! Nå, sämre måg kan man ju få? KNUT BOTVID (sakta till Knut). (sträft). Med gods och gull blott, vinnes ej mitt bifall, Än fanns ett villkor qvar, om rätt jag minnes! (till Bengt) Tyst, prior! (fattar hans hand och för honom ned på scenen). Och det var: hämd på Bjelbojarlen? KNUT. Ja! (tager från sitt bröst ett pergament). BENGT Nåväl, så läsen detta permebref Förr'n J besluten! KNUT. Icke kan jag läsa. Nåväl, så låten priorn hjelpa er. Herr prior! tyden J för mig det skrifna. Från Jarlen! Ha! BOTVID KNUT. BENGT. (ser på brefvet). KNUT (vill rycka det från honom). (lugnt). J kunnen ju ej läsa? Sannt Läsen J hvad Bjelbojarlen skrifver! INGRID KNUT BOTVID (beherrskar sig). Säg Sigrid till att ned hon komma må. Ja, ädla fru! (går uppför trappan till Sigrids kammare.) INGA. till Inga). (som talat till Bengt, sakta 47 Han motstår ej dess glädje BENGT. INGRID (till Bengt), Då hon i eder ser sin hjertans kär. Men kunnen J förlåta mig att så Jag förde eder alla bakom ljuset, Blott för att skåda om jag kunde lyckas En brud mig vinna för min egen skull? Hvad får man ej en ungersven förlåta, Och hvad förlåter ej en tacksam mor? Nu fader Björn, får jag väl Inga ock? BJÖRN. SUNE INGRID.
Betänkanden: N:o 126, i anledning af väckt motion om beviljande tills vidare af tullfri införsel från Finland landvågen af bjelkar, bräder, plankor, sparrar, master, spiror och tjära, samt Pilo 127, i anledning af väckt motion om ändring i 1 mom. af 4 § uti folk-skolestadgan af den 18 Juni 1842, blefvo, efter skedd föredragning, bifallne. S. D. Efter skedd föredragning afslog Ståndet Presteoch Borgare-Ståndens genom Protokolls-utdrag medelade inbjudningar till Bonde-Ståndet att förena sig uti nämnde Stånds beslut vid föredragningen af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 115, i anledning af väckta motioner, dels beträffande elementarläroverken samt de så kallade pedagogierna eller mindre Stads-skolorna och dels om tilllägg till föreskrifterna i afseende på student-examen, under förklarande att Ståndet vidblef sine förut fattade beslut i dessa ämnen; och lades Protokolls-utdragen till handlingarne. S. D. Lästes och remitterades till Stats-Utslcottet en af Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands län, med stöd af 56 § Riksdags-ordningen, väckt motion derom, att det för sänkning af sjöarne Asunden, Jernlunden, Öfra och Nedra ltengen, samt Emmaren, Nimmern och Striern, i Kinda och Hanekinds Härader, samt i sammanhang dermed, för inrättandet af en båtled emellan de 4 förstnämnde sjöarne beviljade låne-understöd, måtte på en gång under nästkommande år få lyftas, Prot.-Utdrag den 29 September 1854. 451 Den 29 September. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 27 dennes f. m. på bordet lagda Memorial N:o 295, med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, angående Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om framlidne förre Departements-chefen i Kongl. General-tull-styrelsen, Kansli-rådet J. D.