Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning af dessa generella åsigter, hvilkas tillämpning på våra nu gällande stadganden för den allmänna gudstjensten ej äro svåra att verkställa, må det vara mig tillåtet att för en stund fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på Grefve Hamiltons Motion rörande Mariaebebådelsedagens, Långfredagens och CliristiHimmelsfärdsdagens förflyttning på Söndager samt Trettondedagens och AnuandagPingsfs upphörande, för att skärskåda hvad sorn deraf i min öfvertygelse kan vara nyttigt. De Ilelgedagar, hvilka hos oss firas lill följd af sådana stadganden sorn tillhöra det första slaget af dem jag i det föregående angifvit, äro utom alla Söndagarne i året, Mariasbebådelsedag, Juldagen, Långfredagen, och Christihimmelsfärdsdag; tillkomne genom det andra slaget af stadganden äro alla andra årets Högtidsdagar. Förenämnde 4 Högtidsdagar, af hvilka likvisst den ena är en sorgedag, äro i min tanka de heligaste och angelägnaste Christna Församlingen firar, och således hade jag trott, att dessa borde vara de sista som skulle rubbas eller förändras. Jag vill ej påminna om att, då det i hela den Christna Verlden är antaget och af den Heliga Skrift godkändt alt fira Christi Uppståndelses fest på en Söndag, sjelfva historien bestämmer Långfredagen att, såsom namnet innebär, firas Den 19 December f. m. på en Fredag, och ChristiHimmelsfärdsdag, 4o dagar efter uppståndelsen, påen Thorsdag: jag vili ej erindra att ett snart 2000- årigt bruk godkänt dessa bestämmelser; jag vill ej eller uppsummera den lumpna vinst, som, genom dessa 3:ne heliga dagars förvandlande till arbetsdagar, kan uppkomma för Jordbrukare, Brukspatroner och andra Fabrikanter; nej, jag vill äfven i detta fall låta känslan tala, och jag frågar är det för mycket att använda 4 dagar af året, för att uteslutande tacka och lofva Gud för de ökade välgerningar, Han genom sin Sons sändande i verlden oss bevisat?
Rättegångs-Balken beredt utväg jemväl för medellösa per - 12 Statsoch Lag-Utskottens Betänkande, N:o 122. söner att utan vedergällning utnjuta erforderligt biträde i rättegångar; fördenskull anse Utskotten, som, vid det förhållande ali Lag-Utskottet uti afgifvet och vidhållet Betänkande i fråga om Förliknisigs-Comiléers inrättande, tillkännagifvit den åsigt, att tiden ännu icke ar inne att genom formliga Lagstadganden erkänna än mindre anbefalla tillvaron af sådane Comiteer, nu ej torde behöfva meddela yttrande öfver lämpligheten af motionärens förslag, att medlemmarne af den utaf honom projecterade adYocat-corps skulle blifva ständiga ledamöter i Förliknings-domstolar, sig icke böra ä motionen tillstyrka bifall. Stockholm den 21 December 1840. Ank. till Exp. Ulsk. den December, kl. i e. ra. Betänkande, i anledning af vackt motion dels att på landet må blifva att tillgå edsvurne Tjenstemän, till biträde vid upprättande af juridiska handlingar, dels ock att expeditionslösen i domboksmål må upphöra. Uti en från Hedervärda Bonde-Ståndet till Lag-Utskottet remitterad motion, bar Niclas Jönsson från Christianstads Län, enär, enligt motionärens åsigt, två medel funnes, hvilka kunde verka derhän, att de allmänna domslolarne, mer än hittills skett, uppfyllde sitt i Lag, 20 Gap, 2 Rältegångs-Balken, redan stadgade åliggande, att tillika vara Förlikningsdomstolar, det ena att domrarnes göromål blefve minskade, och det andra att expeditionslösen i tvisteoch brottmål, eller de processuela målen, upphörde, föreslagit: i-.o att, på sätt f. d. Lag-Comite^n tillstyrkt, edsvurne tjenstemän å landet må blifva att tillgå till biträde vid upprättande af juridiska handlingar, samt 2:0 alt expeditions-lösen i domboksmål må upphöra, och stämplade pappers-afgiften i förhållande dertill höjas, så att af denna afgift vederlag för expeditionslösen må kunna utgå.
Ke8oIulionen pä 8lodeenr>8 be8vöe den 3 Kebe,01 i 17^8, Loegoee i 8lädeino, vid cl^Iilio käeiLllningoe inom cle8rimmr>, iclce Leo lill nägon vede, gollning 8e, älligode, Ilo, Kongl. I^Ioj.l lillilco i l>sädee kö, Icloeot, oll, enärden rik Kilcel8 8lo»dee Iiöeulinnan ä8^liode köeöndeing 8liuIIe medkäeo opäeäl^node oell 8eedel«8 köi' deedje klukvud-3l ileln ielre ollel^diigo ulgiklee, livoelill Kilcelg 8londee nägon lillgäng iclce onv,8ot, Kongl. IVIopl ielce liunnrrl deelill lemna lVädigl Nikoli; llvoeemol livod 86i'8liildl ongieli Kilcel8 8löndee8 undeedänigo onliällon om köe8lö»digonde lill vecle, 8öeonde all, 8ä lidigl 80m möjligt, lill8ögo Köeeollning8monnen om cle köe, öllningoe, 80m ok dem 8lrolo veeli8lällr>8 m. m.» Kongl. IVIojrl, ellueu nägeo 8liol lil! Icloggn i denna del iolce klikvil rik Iiil<el8 8löndee onköede, lilivol velril i lVädee onllekgllo K, ig8-LoIIegiilM oell
Såsom en följd af denna fördelning uppstår ock vissa lika bestämda skyldigheter för den, som utöfningen blifvit anförtrodd; ty icke lemnades makten till någondera, för att, under liknöjd utöfning deraf, allmänt och enskildt lidande skulle ohejdadt fortgå. Rättigheter och skyldigheter äro städse oskiljaktiga, och den af Statsmakterna, som ej handlar i öfverensstämmelse härmed, uppfyller icke ändamålet af sin tillvaro. R. St:s främsta rättighet återfinnes i Reg.Formens 57 §, derdel heter: ”Svenska Folkets urgamla rätt att *} Do uti ofvaninförda Bil. Litt. B. omförmälda tariffer oell formulärer äro bifogade Bevillnts-s.tadgau af är i835. 174 Den i Februari. sig beskatta utöfvas af It. St. allena.” Lagbudet är klart och bestämdt, och då R. St:s förpligtelse, att samvfetsgrannt utöfva den makt, grundlagen tillägger, är lika ostridig; så vill det synas, att R. St. icke hitintills, i denna del, uppfyllt sina åligganden emot Svenska folket, enär, utan någon närmare granskning af de ordinarie statsbidragens tillkomst och laglighet, desamma fått af de skattskylldige årligen utkräfvas , under det att R. St. vid statsregleringen inskränkt deras åtgärd till blott en beräkning af de ordinarie inkomsternas belopp. De ordinarie statsin traderna utgöras, till större delen, af blott en medborgare-class, eller den jordbrukande; och om ock hitintills denna dass, utan knot, låtit sig nöja med Ständernas åtgärdande, eller rättare icke åtgärdande; så staldet dock fast, att R. St. icke uppfyllt sitt kall, så länge de ordinarie statsintradernas tillkomst och fortfarande utgörande icke behörigen blifvit utredd. Den hittills af jorden uppburna skatt, eller s. k. ränta, fördelas, enl. jordeböckerna, i ständiga, ordinarie räntan, eller jordeboksräntan, och i hemmantals-, extra ordinarie eller ovissa räntan. Jordeboksräntan är till uppkomsten osäker, såsom härledande sig ifrån utbyte af äldsta tiders skatter.
S5 274 Prot.-Utdrag den 2 Maj i866. JW 75, angående väckta motioner om utvidgande af qvinnans medborgerliga rättigheter. Den föreslagna votcringspropositioncn godkändes. S. D. Föredrogs och bilölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JV5 6, i anledning af väckt motion om vissa ändringar vid de för prester föreskrifna examina och lärdomsprof. S. D. Föredrogos Stuts-Utskotlets Mcmorialer och Utlåtande: M 69, i anledning af Uiks-Slåndcns skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor rörande regleringen af utgifterna under Riks-statcns 2:dra, 4:de, 5:tc och 7:de Ilufvudtitlar. M 70, med förslag till votcringsp.oposilion, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om tackjcrnstiondcs upphörande inom bergslag. Votcringspropositionen godkändes. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Lagsamt Allm.
Horns yttrande jag anser mig befogad att åter uppträda för att åter nämna några ord i denna sak, ehuru jag tillförene fullständigt framlagt mina tankar deruti, och dervid jag utgått från en ärlig behandling af målet; d. v. s. att en livar skulle ske rätt, och att ingen skulle gynnas på den andras bekostnad. Jag anhåller att få uppläsa rubriken på betänk. N:o 170, hvilken lyder sålunda: ”Utlåtande angtde väckta frågor om förändringar uti grundräntorna och sättet förderas godtgörande, indelle räntornas och tionde-spanmålens indragning till statsverket, samt ändring lili markegångs-sättningarna, äfvensom dermed sammanhang ägande åtgärder för räkenskapsverkets förenkling.” Nar man vidare läser under andra punkten litt. C., så finner man hvad Gr. Horn sagt nemi., att de tjenstemän, som enligt fullmakter eller conslitutorial, der endast sådane i stället för fullmakter utfärdas, för närvar, innehafva indelta löner, äga att efter eget val, antingen vid dessa löner, så lange de tjensterna innehafva, bibehållas, eller ock ifrån och med nästa år derför åtnjuta contant ersättning. Månne ej inveckling i stället för förenkling af räkenskaperna skulle blifva följden af detta förslag, åtminstone under ett trettiotal af år, innan saken kommer till fullbordan. Då man går längre i detta betänk, och kommer till hvad Utsk. föreslagit i afseende på markegångs-sättningen, så får man ett klart begrepp om afsigten med den anstallt, som Utsk. föreslagit. På grund af derom afgifven 16 II. 16 122 Den /| November e. m. motiort föreslog nemi. StatsUtsk., viel riksdagens början, herrimanstalsräntans indragning; men då detta förslag icke lyckades, bar Utsk. på samma väg velat komma till samina mål i ännu vidsträcktare mån; ty låt oss bifalla detta betänk. ; låt följden deraf blifva att markegången nedsättes år efter annat; livart skall det taga vägen?
En naturlig förklaringsgrund härtill förefinnes visserligen uti farhågan att ruhba förhållanden, sora en längre tid fortfarit och sannolikt från berjan varit beräknade på gemensamma fördelar för både staten och den enskilde; men en hufvudsaklig anledning till de skiljaktiga meningarne måste dock tvifvelsutan sökas uti frågans invecklade och vidt omfattande beskaffenhet, jemte saknad fullständig utredning af dit hörande ämnen. Det har ock visat sig, att, i följd af de äldre beskattningoch uppbördsförfattningarnas inre sammanhang, partiella förändringar deruti svårligen kunna ega rum, utan att de fördelar, som härigenom i ett afseende skulle vinnas, komme att medföra skadliga rubbningar i ett annat; och Kongl. Maj:t, som uti serskilda från Rikets sednast församlade Ständer emottagna framställningar, angående de indelta räntornas indragning till Stats-verket emot anvisande af motsvarande stats-anslag, de in natura bestämda skatternas lösande efter medelpris, grundadt på flera föregående års markegångs, jemte förändrad tid och ordning för markegångssättningen, m. m., erhållit en förnyad anledning att åt frågan om beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelseverkets förenkling gifva den möjligaste noggranna utredning, för att derefter kunna, utan fara för misstag, pröfva hvad som i detta hänseende vore för samhället och dess medlemmar mest gagneligt och ändamålsenligt, har, för vinnande häraf, uppdragit åt en af sakkunnige män sammansatt kommitté' att, efter tagen kännedom af så väl Rikets Ständers ofvanberörda framställningar, som öfriga tid efter annan i ämnet afgifna yttranden och förslag, utarbeta en allmän plan för beskattningsväsendets samt uppbördsoch redovisningsverkets fullständiga ordnande, med syftning att i möjligaste måtto afhjelpa de härutinnan nu förekommande brister och olägenheter.
Uppläs! hök Ridd. och Adeln den 22 Junit. Preste-Slänhet den 22 Borgare-Skändct d. 22 s - Bonde-Ständet den 22 Riksens Ständers Stats'Utskotts Betänkande, angäende Riksdagsmannen Ander s Den 22 Juni!. 807 ders Carlssons fran (örebro Län Memorial om indragning af Fjerdingsmäns Boställen. till Hederwärda Bonde-Standet ingifwit Memoriaf har Riksdagsmannen Anders Carlsson frän Orebro Län andragit: ''Att i anledning af de stal, som han redan här stall inhemtat, äswensom han förut fatt weta, stola Statsbristens owilkorliga följder c.j kunna widmagthallas, utan en högre Bewillningssumma böra uprättas; och da i grund deraf hwar och en redeligt ointänkt Medborgare bör sökauppgiftva något, som till Statsmedlen kunde bidraga; sä har han anmält en staga, angående Fjerdingsmäns Boställen i Riket. Uti Orebro Län stall intet nägot sädant finnas, utan mäste Fjerdingsmannen hwar i sin ort älnöjas med en Lön, som honom tillstagcn är, hwilken lar wara En R-d. Banco, med den rättighet, att han äger en sadan Syssla sig fränsäga, dä han den haft ett eller twa är; Han frägar derföre, hwarföre Fjerdingömännen pä andra orter stola sitta och haswa ^dels till och med ^ Hemman till Boställe; och som desse Boställen tyckes honom wara aldeles öfwerflödige; sä har han öfwerlemnat till Bonde-Ständets ompröfwande, huruwida sädane Kronohemman kunna wara af Fjerdingsman disponerade utan nägon stags afgift till Kronan. Häkan Persson frän Jönköpings Län har häruti instämt, med anförande:
Justerades följande Utdrag af Protöcollet, hållet i Höglofliga Ridderskapets och Adelns a86 Den 5 Maj. e.m’. Plenum, eftermiddagen den 5 Maj lSl5. S. D. I anledning af Bevillningsutskott tets Memorial af den 2 dennes, hvaruti Utskottet förmäler sig icke tillkomma att meddela något yttrande öfver Hans Excellences m. ni. Herr Grefve M. F. Brahes Memorial, angående erlagd Bevillning för Dannemora Bergslags Jerntillverkning, beslöt Ridderskapet och Adeln, att Hans Excellences berörde Memorial skulle till StatsUtskottet hänvisas. Ut supra, S. D. Följande StatsUtskottets, den 27 April på Bordet lagda, Betänkanden, af föregående dag, föredrogos å nyo och bitöl» los, nemligen: i:o Angående en vid i3l3 års Revision yppad fråga, om praescriptionstid för Riks* gäldsContoirets Inhemska Skulder, 2:o Angående det lån, af 120,000 R:dr B:co, sorn En af Rikets Herrar, f d. GeneralGouverneuren m. m. Herr Grefve Eric Ruuth utaf Wismarska Pantskillingen innehar, samt Hans Excellences, i afseende på detta lån, till Stats-Utskottet inkomna ansökning. 3:o Rörande Bevillnings afdrag på Rentan för RiksgäldsContoirets Inhemska Skulder. Ut supra. Den 8 Maj, 187 Höglofl, Ridderskapet och Adeln åt* skilldes klockan 8. In fidem Protocolli A, G. Silverstolpe. Måndagen den 8 Maj. Plenum klockan 9 föremiddagen. Justerades PleniProtocollet för den g:te Maj f, m. Hvarefter, uppå Grefve von Lantingshausens begäran, Grefve
R:dr 4,320: 10. 5. öfverskotta af den till brudgåfvovinsters utbetalning, sedan Kongl, f. d. Nummerlotteri-inrättningens början, bildade och vid denna inrättnings upphörande lill Riksgälds-kohtoret öfverlemnade fond, hvilken fonds nu återstående belopp, 21,302 R:dr 18 sk. 7 rst., vida öfverstiger de brudgåfvo-vinster, som hädanefter kunna komma i fråga alt utbetalas; och kan således nämnde öfverskott beräknas till minst 15,000: innestående anslag till folkundervisningens befrämjande för åren 1842 med 1848; skolande, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, hvad af de återstående be Tran sport: 19,320: 10. 5. 592,620: 39. 8. Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 98 Transport: 19,320: 10. 5. hållningarne utaf dessa anslag icke är disponeradt vid utgången af det år, då innevarande Riksdag slutas, icke vidare reserveras; hvadan och då reservationerna å de tvänne sednaste årens anslag för samma föremål, hvilka vid detta års ingång utgjorde 25,823 R:dr 18 sk. 8 rst., efter all sannolikhet, lemna mer än erforderlig tillgång för hvad som ä de äldre årens anslagssummor möjligtvis kan blifva ytterligare disponeradt, hela återstoden af dessa anslagssummor anses komma att Riksgälds-kontoret besparas med, 85,765: 15. 5. skillnaden emellan de ännu icke invexlade koppar-polletternas sammanräknade belopp och den åter• « stående behållningen utaf de medel, som för detta mynts invexling blifvit insattaå Riksgälds-kontorets räkning N:o 2 i Rikets Ständers Bank, hvilken skillnad uppkommit genom den under sistförflutne Riksdag, för då medgifven inlösen af riksgäldssedlar, fi samma räkning utassignerade summa 1,216: 2. 8.
Men om Eyre äfven vill säga, hvad man bör göra för att skydda sig för gatsmuts under regndagar, vore ingen tacksammare än Hunnébergsflickan. ' Hing och hatt », sin i.ya värdighets insignier, mottog vårt lands första kvinnliga juris doktor fröken Elsa Eschelsson i måndags middag i Upsala efter högtidlig promotion. Före promotionen försvarade fröken Eschelsson sin doktorsafhandling » Om begreppet gåfva en ligt svensk rätt ». Disputationen började redan kl. 8 f. m. inför ett synnerligt talrikt auditorium. Också var det ju här första gången man i katedern fick se en kvinna, som aspirerade på juris doktorshatten. Disputationer. inleddes af professor Nordling, juridiska fakultetens opponent. Respondenten, som i början föreföll helt obetydligt nervös, återvann snart !sitt lugn och bemötte alla de framställda anmärkningarna med öfvertygandeklarhet och tankeskärpa, hvarför hon äfven vid oppositionens slut erhöll ett ampelt erkännande. Som andre opponent uppträdde professor Trygger, som på ett delvis humoristiskt sätt framställde en del smärre anmärkningar, hvilka samtliga af licentiat Eschelsson lyckligt bemöttes. Tredje opponent har som bekant det tacksamma värfvet att på ett mera eller mindre älskvärdt sätt » drifva » med den framställda afhandlingen. Denna uppgift löstes af notarien N. Lindhult på ett sätt, som försatte auditoriet i hejdlös munterhet. Efter åtskilliga anspelningar på studentlifvets mera skämtsamma sidor lät opponenten munterheten kulminera, då han citerade åtskilliga yttranden, dem han påstod skulle bevisa en betänkligt frisinnad och emanciperad uppfattning af frieriet, t. ex. följande: » Ja-ordet, åtföljdt af en förklaring », hvilket ju vore en ordning motsatt den vanliga — om fallet låge inom respondentens erfarenhet, vore ju därom intet att säga, endast ' att man kunde önskat en närmare precisering. Disputationen var slut vid half 12-tiden.
herre; ty jag hafver det sagt, säger Herren. Och Propheten Jeremia talade all dessa, orden till Zedekia, Juda Konung, i Jerusalem; Då Konungens här i Babel allaredo stridde emot Jerusalem, och emot alla qvarlefda Juda städer, nämliga emot Lachis och Aseka; ty desse, såsom de fastaste städer, voro ännu qvarblefne af Juda städer. Detta är det ord, som af Herranom skedde till Jeremia, sedan Konung Zedekia ett förbund gjort hade med allo folkena i Jerusalem, till att utropa ett friår; Så att hvar och en skulle gifva sin träl och hvar och en sina trälinno fri, de der Ebreer och Ebreiske voro, att den ene Juden icke skulle vara dens andras träl. Då lydde honom alle Förstarna, och allt folket, som det förbund undergångit hade, att hvar och en skulle gifva sin träl och trälinno fri, och icke mer hålla dem för lifegna, och gåfvo dem lösa. Men något derefter vände de om igen, och togo de trälar och trälinnor åter till sig, som de frigifvit hade, och tvingade dem, att de trälar och trälinnor vara måste. Då skedde Herrans ord till Jeremia af Herranom, och sade: Detta säger Herren, Israels Gud: Jag hafver gjort ett förbund med edra fäder, då jag förde dem utur Egypti land, utu träldomens hus, och sade: Då sju år förlidne äro, så skall hvar och en låta sin broder, den en Ebreer är, och sig honom sålt, och i sex år tjent hafver, fri och lös; men edra fäder hörde mig intet, och böjde intet sin öron dertill. Så hafven I nu i dag omvändt eder, och gjort det mig väl behagade, att I låten utropa ett friår, hvar och en sinom nästa, och hafven deruppå gjort ett förbund inför mig uti de huse, som efter mitt Namn nämndt är;
2:ilra ledet vid hela Infanteriet . Kavalleriet. Afmarscliernes mittelman vid de 2:ne Dragon-Brigaderne Artilleriet. 1:0. Parkett vid Nio 6-% Kanon-batterier. 18 Ammunitions-vagnar i) Reserv-lavetter 9 Sjukoch Medicinal-kärror 9 Fält-smedjor 27 Furage-vagnar Ridhästar Parken vid Tre 12-% Kanon-batterier. 12 Ammunitions-vagnar 3 Reserv-lavetter 3 Sjukoch Medicinal-kärror 3 Fält-smedjor 9 Furage-vagnar ' Ridhästar Reservhästar 3:0. Parken vid Tre 12-% Granat-kanon-batteriei 6 Ammunitions-vagnar 3 Reserv-lavetter ' . 3 Sjukoch Medicinal-kärror 3 Fält-smedjor 9 Furage-vagnar Ridhästar Reservhästar 4:0. Parken vid Tre 24-% Granat-kanon-batteriei 18 Ammunitions-vagnar 3 Reserv-lavetter 3 Sjukoch Medicinal-kärror 3 Fält-smedjor 9 Furage-vagnar Ridhästar Reservhästar I 5:0. Service, Anspann och Park till Tolf 6-U Fot-batterier Service och Anspann (oberäkuadt kanonbefälhafvare och kuskar) . 24 Ammunitions-vagnar ; . 12 Reserv-lavetter 12 Sjukoch Medicinal-kärror 24 Furage-vagnar 6:0. Service, Anspann och Park till Sex /2-% Fot-batterier Service och Anspann (oberäkuadt kanonbefälhafvare och kuskar) . 12 Ammunitions-vagnar ... 0 Reserv-lavetter 6 Sjukoch Medicinal-kärror .. 18 Furage-vagnar Summa Artilleriet Ine/enior-trapper ne. Ingeniör-kompaniets dubbla antal . Disponible . Personer. Rekapitulation af Krigsmakten till Lands. Korpser och Vapen. Stående Hären. Generalitet General-Stab Infanteri . Kavalleri . Artilleri . Ingen iör-trupper Krigs-Reserven. (5 Klasser Beväringsmanskap.) erl . valleri . Artilleri .
Skulle dessutom, på sätt föreslaget blifvit, kommandit-delegare komma att införlifvas med Bankerna, så lage deruti ett ökadt skäl att fordra ett större antal solidariska bolagsmän, emedan det icke vore otänkbart, att eljest de rätte bankstiftarne kunde skjuta framför sig vansvaringar», hvilka lätteligen kunde anskaffas till ett antal af tjugo. Och har det, på dessa grunder, blifvit yrkadt, att minsta antalet solidariske bolagsmän, snarare än att nedsättas under tretio, borde, för så väl det ena som andra slaget af Banker, bestämmas till minst femtio. Emot hvad sålunda blifvit anfördt må till en början erinras, hvad som inom det Riks-Stånd, der anmärkningarne framställdes, blifvit å dem genmäldt, nemligen, dels att något minirni-antal af delegare i en Bank utan sedelutgifnings-rätt för närvarande icke linnes, med undantag af de under benämning af Filial-banker med understöd från Riks-banken bildade låne-inrättningar, i afseende ä hvilka, såsom grundade på ett kontrakt med Riks-banken, någon ändring genom denna lag ej kan ske, samt att uppgiften om en återgång ifrån nu gällande stadganden således innefattade ett misstag; dels att den säkerhet, som den solidariska ansvarigheten erbjuder, icke företrädesvis ligger uti de ansvariges stora antal, enär tjugo personer kunna hafva betydligt större både förmögenhet, redbarhet och affärsvana, än tretio andra personer. Denna sanning innefattas, jemväl uti den i anmärkningarne uttalade farhågan, att i Bank-bolagen skulle kunna inskjutas så kallade »ansvaringar”, eller sådana personer, som nästan sakna både förmögenhet, redbarhet och affärsvana. Härvid måste dessutom anmärkas, att större svårighet icke lärer uppstå att finna tretio sådana personer än tjugo.
Maj:l under den 27 Juni innev. år meddelat Nådig fastställelse å de af Öfver-Direktören uppgjorda formulär till dylika tabella riska uppgifter; — och då i följd häraf en sådan berättelse öfver Storskiftesoch Afvitlrings-verkens fortgång, som Rikets Ständer och deras Revisorer ansett önskvärd, lärer komma att till nästinträflande Statsrevision uppgöras, finner Utskottet förevarande framställning icke till vidare åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Kongl. Landtbruks-Akademien, Ultuna Landtbruks-Insiitut, Allmänna Institutet flir döfstumma och blinda. § 50. Förkl. pag. 306.) Med afseende derå, att Kongl. Landtbruks-Akadeiniens räkenskaper icke undergå granskning i Kongl. Kammar-Rätten, hafva Revisorerne funnit sig föranlåtne inhemta upplysning om denna Akademis uppkomst och beskaffenheten af de medel, hvilka till dess inrättande och underhåll blifvit anvisade, samt i sådant afseende meddelat en utförlig framställning, hvilken Utskottet dock till undvikande af vidlyftighet här torde kunna förbigå, med anmälan endast, att Revisorerne, på grund af de anförda upplysningarne, funnit det vara uppenbart, att de medel, som blifvit använda lill Landtbruks-Akademiens grundläggning och underhåll, till väsendtlig del utgjorts af Statsmedel, hvarföre och då denna Akademi vore alt betrakta såsom en af Rikets allmänna inrättningar, Revisorerne ansåge del vara principenligt och med god ordning öfverensstämmande, att årliga redogörelsen för dess inkomster och utgifter, i likhet med hvad som egde rum vid andra allmänna verks och inrättningars räkenskaper, hädanefter blefve lill granskning i Kongl. Kammar-Rätten aflemnad. Vid afgifvande af infordradt underdånigt utlåtande i anledning af denna framställning har Kongl.