Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riks^ dag tillstyrkts så väl Kongl. Maj:t och Rådet som Secrete Utskottet, att löbingsräotorne skulle utgå in natura, och Ridderskapet och Adeln gaf genom gillande af Secrete Utskottets 3 ämnet afgine Betänkande tillkänna, att de ansågo löningstagarne böra förhjelpas till deras lagliga rätt. De uppburo likväl då i silfver, hvad de nu uppbära i papper, eller 150 procent mera än nu Som skäl för räntegifvarnes hörande, åberopar StatsUtskottet, att det sätt hvaruppå räntorne nu utgöras tillkommit i behörig ordning och blifvit laststäldt, samt att äganderättens helgd skulle härtill göra dem berättigade. Jag deremot föreställer mig att då Riksens Ständer äga rätt att pålägga nya skatter utan någons hörande, så måtte äfven deraf följa att Riksens Ständer äga rätt, att utan någons hörande besluta om en gammal skatts utgörande efter förändrade tiders förändrade kraf. Om allt hvad som i behörig ordning tillkommit och blifvit faststäldt, icke 1 behörig ordning kunde ändras, så blefve ju skadan permanent af hvarje åtgärd , som ehuru god och ändamålsenlig då den vidtogs, genom oförutsedde omständigheter upphört att vara gagnelig. I anledning af hvad StatsUtskottet anfört angående helgden af räntegifvarnes ägande rätt, bör man noga ihogkomma, att dervid är fästadt det vilkor, att de skola utgöra 6ine Den 3 Junii, räntor; men med nu för tiden mera ällmänt rådande upplysning och nied den tendens sorn hu är gifven att befrämja hvad som är rätt oell billigt, misstager man sig icke emellan utgörandet af en utskyld och erläggandet af en så tillsägandes blott nominal skatt. Jag kallar Skånska räntegifvarnes utgörande a.f sina räntor blott höminalt, jemförelsevis med Rusthållarnes beskattning och med Räntegifvarnes i de öfrige Rikets Provincef.
Beviljande af decharge åt Herrar Fullgnägtiga uti BancoVerk^ts Styrelse. Förklarande, att BondeStåndet stadnat i sina förra Beslut, oaktadt StatsUtskottets sednare Utlåtanden ; 1:0 Af den 29 Juni, öfver de hos Högördiga PrestStåndet gjorda Anmärkningar vid Utskottets den 26 Maj afgifna Betänkanden, i anledning af Kongl. Maj.ts Rådiga Proposition, angående det åt Vesteroch Norrbottens Läns Invånare meddeldta Lån. 2:0 Af den 29 Juni, i anledning af gjord anmärkning hos Högvördiga PrestStåndet vid St.itsUt-kottets yttrande i 2:dra Punkten af dess Betankande öfver RiksStatens Ändra HufvudTitel; och 5:0 Af den 30 Juni, i anledning af de ho* Högloft. Ridderskapet och Adeln, 53o Den 6 Juli. e. vt. samt Vällofl. BorgareStåndet gjorda an» märkningar vid Utskottets den 29 Maj afgifna Betänkande öfver Hans Excellence Grefve Brahes Memorial angående Bevill, ningen för Dannemora Bergslags Jerntillverkning. Höglofl. Ridderskapet ochAdeln åtskildes klockan % till ir. In fidem Ffotocolli, V ' j A. G. Silverstolpe. Thorsdagen den 6 Juli. Plenum klockan 7 e. m. Företogs val af Revisorer till Stats* Bancooch RiksgäldsVerkens öfverseende, hvartill erhöllo flesta rösterna: Grefve Gyllenborg, Joh. Henning 59 röster. Grefv e von Schwerin, Fr. Bogisl. 117 Friherre Stael von Hollstein, Corfits Ludvig 61 . Friherre Cederström, Jacob - 126 . Herr Fahlman, Otto Fredr. - 116 . Herr 0/ Uhr, Carl David . - 97 - * -. Deu 7 Juli. /■ m. 531 Högloft. Ridderskapet och Adeln åt. skildes kl. 10, In fidem Protocolii A, G. Silverstolpe. Fredagen den 7 Juli.
Apelqvist sig förenat, uti afgifvet, samt till Allmänna Besvärsoch Oeconoinie-Utskottet remitteradt memorial yrkat, att, som hemmansinnehafvare, hvilka utflyttnings-understöd af allmänna medel tillkommer, i saknad af underrättelse om tiden då understöds-medlen utfalla, nödgas antingen sjelfve efterfråga eller genom ombud vid Landtränteriet underrätta sig när sådant inträffar, hvilket för allmogen faller sig kostsamt och besvärligt, så borde det åligga Konun* gens Befallningshafvande att årligen genom allmän Kungörelse tillkännagifva, hvilka hemmans-egare äro berättigade till dylikt understöd, samt tiden, då lyftning deraf får ske. Vid pröfning af detta mål, som ansetts tillhöra Utskottens gemensamma handläggning, hafva Utskotten, på de af Motionairen anförda skäl, trott sig böra tillstyrka: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit i Nåder anbefalla Dess Befallningshafvande att, sedan utflyttnings-medlen för Länet åro bestämde, genom allmän Kungörelse, eller på annat lämpligt sätt, meddela vederbörande hemmans-innehafvare underrättelse om tiden då samma medel, emot behörigt qvitto, i Landtränteriet utbetalas. Stockholm den 4 September 1334- Bihang till R. St. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Slals-Ulshottels Memorial, JM 1261. Nej »hafva Rikets Ständer 'alslagit det af Kongl. Maj:t till anskaffning af pistoler äskade anslag 12,000 Ridr.» 4:o.
Jag tror icke, att denna sak lämpeligen kan afgöras förr än tillsammansmed StatsRegleringen. Herr von Hartmansdorffs August: Om jag icke läst Utlåtandet orätt, innehåller det endast en hänvisning till det Betänkande, som StatsUtskottet tillika med Ekonomiutskottet afgifvit i detta ämne. Om Ridderskapet och Adeln [således bifaller förevarande Utlåtande, har det intet inflytande på hufvudsaken. Herr Hjerta: Uti ifrågavarande Utlåtande står: Hvad åter beträffar de, i sammanhang med hufvudsaken _, af åtskillige Talare framstälde anmärkningar deremot y att donationer och legat er, hvilka antingen enskilde personer eller corporationer tillagt Lärare vid vissa ScholeVerk, blifvit upptagne i beräkning af löner på Stat/ så finnér Utskottet icke skäl, att för sin delj dessa anmärkningar godkänna. Om Ridderskapet och Adeln nu bifaller detta Utlåtande, är principen stadgad. Jag anser det vara af vigt, att dylika principfrågor afgöras i ett sammanhang; ty om man nu gillar en sådan grund, blir man sedan nödsakad att räkna på annat sätt, än man kanske annars skulle göra. 148 Den i5 Juni i f. m. Friherre Anckarswärd} Carl Henrik: Jag instämmer i Herr Hjertås yttrande. Hans Eoccellence Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade, att då flere Ledamöter begärt, att ifrågavarande Utlåtande måtte ytterligare få hvila på bordet, lunde, enligt 49 §• Riksdagsordningen, sådant icke förvägras. Företogs till pröfning StatsUtskottets den i3 sisllidne Maji under N:o 154 aflålnc, och den 4 dennes e. m. på bordet Jagde, Memorial, angående öfverskotten å StalsYerkets inkomster, samt dispositionerne derå* Herr Hjerta, Gustaf: Jag vågar anhålla om återremiss till StatsUlskoltet af detta Memorial. Jag finnér nemligen, att Utskottet icke tillräckeligen utredt de förhållanden, som kunna föranleda till afskrifning af dispositioner å öfverskotten.
Hon ryckte tillbaka som om han bränt henne. Hennes ögon hade fått ett uttryck af vild skrämsel, som endast eggade honom att fortsätta. »Nå, hur var det så med de moraliska företrädena? Om de icke vore blott fernissa, hvarför behöfde mödrar vakta sina döttrar? Visar icke hela uppsigtssystemet, att icke ens fruktan för domen är tillräcklig, fast en flickunge som inte är högre än min käpp vet hvad hon har att vänta, om hon ertappas med snedsprång.» »Reser ni? – Det var stereotypt, som om hon nu icke kunde qvarhålla i sin tanke mer än detta enda. »Hvilken ängslan! Och ändå skulle ni velat fortsätta, om ni bara vågat. Det kom en cynisk glimt i hans blanka ögon. »Ni är usel!» ropade hon. »Aj, aj; var inte för djerf. Glöm inte att det kunde vara farligt. Ty det har väl ändå funnits något mellan oss? Icke i handlingar och ord precis – gud bevare oss! – men ändå ... fru Marianne? Man kan säga mycket utan ord. Och jag får väl aldrig lof att omtala hur vackra ögon ni har? Den häftiga sinnesrörelsen dref blodet till hennes kinder i flammor och strimmor, som efter skoningslösa käpprapp. »Och ni» – flög det öfver hennes läppar – »har ni aldrig gjort värre än detta? Och har någon menniska för den skull behandlat er så, som ni behandlar mig!» »Värre? Det kan bli tu tal om det. Bestämda yttringar äro qvinnor försigtiga med. Och ni som andra. Ty ni har för kallt blod ... Om jag gjort värre än ni? Hå! Kan ni säga mig på hvad sätt man kan mäta och väga hvad man ger bort af sitt känslolif? – Värre Om ni älskat mig med armarne om min hals och läpparne emot mina, då skulle ni ansett det värre, derför att det var farligare, men jag skulle ansett det bättre, ty det hade varit naturligare. Detta sättet låg oss närmare, derför att vi äro förkonstlade båda. Så lyder sanningen. Men att skrymta, ljuga, hyckla, för mig, för er man, ja – i ert eget hjerta ... Nåja!
Öfriga inventarier samt materialier 448,027: 11. Anmärkning: Såsom utgifter för jernbanan hafva afförts: år 1855 268,576: 92. Tillsammans 3,855,114: 48. g) Södra stambanan från Malmö} färdiga banan. Debet. Balans från år 1859: Uppbörd: Balans till år 1861: Credit. Balans från år 1859: . Uigifter: Of ver styrelsen. Byrå- afdelning en. Tjenstemäns aflöning Ritoch skrifmaterialier Hushyra, ved och ljus Diverse utgifter 999: 75. 2,128: 36. Ingeniör-afdelningen. Tjenstemäns aflöning Banvallens underhåll Ballastningens dito Broars dito Vägöfvergångars dito Kulvertars och afloppstrummors dito Stationers och husbyggnaders dito Stängsels dito , Inläggning af nya sliper Dito af nya räler Telegrafers och signalers underhåll ... Banbetjeningens aflöning 27.830: Diverse utgifter Trafik-afdelningen. Tjenstemäns aflöning - Bevakning och signalering Betjening för passagerareoch gods - Yed och belysning inom stationerna. Maskin-afdelning en. Tjenstemans aflöning i... 3,090: 31. Maskiners och verktygs underhåll 8,917: 39. Arbeten för Ingeniör-afdelningen 156: 62. Dito » Trafikdito 8: 84. Dito i) Förrådsdito 84. Lokomotivers och tendrars underhåll 19,322: 92. Passagerarevagnars dito 1,261: 23. Godsvagnars dito 3,577: 95. Lokomotivförares m. fl:s aflöning 16,858: 28. Förråds-afdelningen. Tjenstemans aflöning 2,400: — Förrådets underhåll 82: 83. Transportkostnader för materialier 1,779: 86. Dito för inventarier 114: 34.
för den inblick i olika hem hon förskaffat mig samt för en lika utsökt som sällspord gästfrihet hon hade gått anda darlian att tillbjuda mig ett gästrum i ' deras villa - frågade jag henne på samma gång, huru hon, som dock var uppfostrad i de romanska folkens tralnga uppfattning af kvinlig frihet, hade vågat att mottaga ett alldeles okandt, ensamt fruntimmer i sitt hem. Hon gaf mig det liks enkla som vackra svaret:, Ni har ingifvit mig sympati - behöfs det ss1: ler?, Så sades det farväl, och s5 styrdes kosan österut mot ex ziy världsdel, mot nya m a och nya ~oplevelser~. Rika flickor. Berättelse af Rztst Roest. Vi ~ ~ t t r y c k t pk e siu tid v %r uppriktiga betindraii för novellsam lingen Aled sordin, den bok, hrarmed den di % ännn ej afslöjade pseudonymen Rust Roest för andra ghngeii framträdde infur allmanlieten. *) Dessa smb skisser röjde så myckeii känsla och innerlighet, en s % sann uppfattning af manniskon: .turens finaste stiimningas, de voro återgifna med en stilistisk talang, sb utbildad och ovanlig, att man ej kunde uiidgk att med glad spaniiiiig xotse den bebadadc langse berättelsen af en förf., som redan vid sin första debiit ingifvit si rika löften. lIlih#nda stalide vi vara förviintcingas nggot för högt, nog af, Rika fiickor~ verkade p&amp; oss som en ii1issr2kni11g. J a, hade vi uppfordrats att, utan a t t lass tryckbet p&amp; titelbladet, rrf inrieVUlet sök;? utröna den kronologiskzi, ordningen af Xist Hoests Biicker, skulle vi utan tvifvel hänfört hennes senaste rerk saarare Pill förstlingsarbeteurt %n till den sista produkten af ett nier; iiognadt författarskap.
Från Hede rrv Bonde-Ståndet* S, B. Föredrogs å nyo sammansatta Stats« samt Allmänna Be? 30 Fröt, Vt dr, den 8 Dee. 1834- svärsoch Oeconomie-Utskottens på bordet hvilande Betänkande, N:o 4o, rörande dels upphörande af Postförings-skyldigheten, dels lindring i samma onus: Betänkandet bifölls, likväl med dessa förändringar: i:o alt Postskjutslegan i allmänhet tillökes med 2 sk, B,*co för milen ; och 2:0 att Post-Inspectorer vid Postransakningar, lika med andre Tjenstemän, då de resa i Embets-ärenden inom deras district, erlägga Gästgifvare-skjutslega för de hästar, som de begagna ; och skulle respective Med-Slånden vördsamt och vänligen inbjudas att häruti sig förena. S. D, Efter ä nyo gjord föredragning, afslogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N:o \i, i anledning af vackt motion, om rättighet för skogs-innehafvare, sorn ej tillika disponerar betet å marken, att för skogsväxtens befrämjande, vexelvis uppfreda och inhägna en tiondedel af skogsmarkens hela vidd. 8.
Betänkande angäendeStats-regleringen och dea därwid kogade Bilaga Litt. ti. innefattande allniärna Utgifts-Staten, beflöt Bonde-Ständet, att fullkomligen godkänna hwad Utskottet rörande denna Stat, föreslagit, utom hwqd angar de 16,000 Nid. som ärligen blifwit anflagn e titt befordrande af Enskifte» i Sk "ne och Skaraborgs Län, i hwilken omständighet Bonde-Ständet funnit, att dä fräga blifwit wäckt om inställande af enskifte» i allmänhet och berörde Provincer i alla fall icke synas mera berättigade till dylikt understöd än öfrige Orter i Riket, där Ensksitcn jämwal bliswa werkstälde, sä böra ofwannämndc ,6,000 R:d. lämpeligcn kunna för Stgtswerket hädanefter besparas; hwarom de öfrige Nespeclive Stän - ZZ2 Den 17 April. Ständen wordsamt och »vänligen stulle underrättas. Vt supra. S. DAtt Vondc-Ständet bifallit Högloft. Stats. Utskottets utlätande den 17 dennes, hwaruti anförcs att frägan om förhöjningen i mantalspenningar komme att sörfalla; Derom stulle de öfrige Relpcctipe Ständen word. samt och manligen underrättas, Vt suprL. S. D, Uti Memorial den 15 dennes har Högloft. Stats-Ukstottet afgifmit swar pä de anmärkningar som hos Riks-Ständcn blifmit gjorde emot bilagan Likt. till Utskottets Betänkande angående Stats-Regl eringen, rörande Militaire-Staterne tift Sjöst. Efter Lfwerwägande af detta amne beflöt nu BondeStandct, att tift alla delar godkänna hwad Utstortet derutinstan yltradt och föreftagit; Hwarom de öfrige Respective Ständen wordsamt och manligen skulle underrättas. Vt ruxrs. S. DHwad Riksens Högloft.
Med rätta har man dock klandrat denna teaters styrelse att den ej anväcdt fru H: s stora talang i några för henne mer lämpliga och tacksammare upp * gifter än dem, som hon denna höst fEtt sig förelagda. Då na fru H. slutat sitt gästspel å denna teater, ser man med en viss undran i tidningarna hurusom Södra teatern köper in den ena utländska operetten efter den andra. När man förlorat den enda sångerska man egde och då någon sångare hörbarligen ei finnes bland teaterns hittills presenterade sqjetter, vore det på visst stitt klokast om S. T. gåfve dessa musikpjeser — utan musik. Musikvännerna skulle kanske trösta sig och den del af publiken, för hvilken dessa rafflande, ogenerade libretter tyckas vara skrifna, skulle mera ostördt kunna njuta — . 30 januari.Henning Hamilton. Politisk studie af Marcellus. Den 25 januari 1881 innehöllo Stockholmstidningarna följande notis: » Grefve Henning Hamiltons helsotillstånd, hvilket under sista tiden ej varit tillfredsställande, har de senaste dagarne, synnerligast i går försämrats. Senaste natten har dock varit, något lugnare. Krafterna äro nedsatta och reumatiska plågorna smärtsamma. H. M. konungen har personligen besökt den sjuke. » Med stort deltagande följdes Ur Dagens Krönika. i. Tidningarna innehöllo dagliga rapporter om den illustre sjuklingens tillstånd; konungen besökte honom ytterligare, innan han sjelf insjuknade; första kammaren lät formligen och högtidligen genom sin talman efterhöra, huru han befann sig; offentliga böner bådos för honom vid en del bönemöten, och det allmänna samtalsämnet var den celebre statsmannens helsobefinnande. Föga mer än två månader hade förflutit, då på annat sätt den allmänna uppmärksamheten togs i anspråk af grefve Hamilton. I den officiella Posttidningen för den 4 april samma år förekom ett officielt meddelande af märkligaste beskaffenhet. Der fick man nämligen läsa följande: » K.
Jag vet mycket 31* iSi Den 117 Augusti e. m. väl till Frih:n ämnar komma med del inkastet, ali R. o. Ad. lie* slöl i förmiddags, all denna fråga skulle ajourneras intill dess, förslå punkten blifvit afgjord, men jag tror, att, när samma fråga förekommer i första punkten och helst när denna fråga förekommer främst i denna punkt och när denna punkt kan delas i flera delar, intet hinder finnes för handen, att, på sätt jag tog mig friheten hemställa till R. o. Ad., den första punkten fick afgöras genom 2 särskilta voteringar, emedan det är två ämnen. Jag förblifver således vid den vördsamma anhållan, som jag förut gjort och sora blifvit af Frih. Palmstjerna understödd. Hr Rosenblad: Då jag har instämt med dem, som begärt afslag, så anser jag mig icke, alls böra lägga mig i de olika modifikationerna af ja-propos:n, af hvilka den ena afser bifall med en och annan förändring, ulan jag för min del förbehåller mig uttryckligen all preposm om afslag icke må uteslutas. Jag skulle för min del verkligen anse att första punkten borde tagas i sin helhet, ly då vore man inne på den rigtiga vägen att bestämma huruvida R. o. Ad. bifaller frågan eller afslår den. Om frågan afslås, så förfalla naturligtvis de andra punkterna; om den godkännes så är det med den modifikation, som Gr. Hamilton föreslagit eller också utan densamma. Gr. Hamilton: Då jag misstagit mig i afseende på Frih. Cederströms önskan om delning, så synes mig f. n. i afseende på denna punkt l:mo pag 9, den enda som f. n. är för R. o. Ad. föredragen och följaktligen den enda, sorn nu kan blifva föremål för proposm kunna afgöras på Irenne sätt. Här äro nemi. Irenne olika meningar, af hvilka den ena önskar bifall till punkten oförändrad, den andra, som sannolikt delas af ett ganska ringa antal, bifall med den förändring jag föreslagit och den tredje afslag på hola denna punkt. Frågan är således i sitt alldra enklaste skick, om Hr Frih. o.
I närvaro af Justitise-Cancelleren Turdfjäll anmälte i underdånighet Revisions-Secreteraren Forelius, att, sedan Författning blifvit i Konungariket Norrige, under den 11 September sistlidet år, utfärdad, angående sättet, huru förhållas skall med sådane personers anhållande och tilltalande, hvilka begå förbrytelser i ett a£ 68* Proposition om personers anhållande m. m'. de förenade Riken Sverige och Norrige samt derefter afvika till det andra; Och Kongl. Maj:t derefter täckts i Nåder befalla, att Förslag till Förordning, sorn här i Riket kunde utfärdas, horde upprättas i öfverensstämmelse med de af Kongl. Majit och Rikets Ständer i berörde ämne antagne grunder och med den i Norrige redan utfärdade Författning; så hade ett sådant förslag, som vid detta Protocoll finnes bilagdt, blifvit uppgjordt, hvilket nu upplästes och granskades af Högste Domstolen, som i underdånighet tillstyrkte att Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning måtte i enlighet dermed, utfärdas. In fidem Protocolli M. M. Rosbeck* Afskriftens rigtighet intygar ex officia S, F. Lindeqvist. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rik. sens Ständer angående Förordningen af den i funii 1819, om sättet huru förfaras skall med sådane personers anhållande och tilltalande, hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige samt derefter afvika till det andra; Gifven Stockholms Slott den 27 Februarii 1823. Sed an Kongl. Majit, uti Nådig Proposition af den si Maji 1818, till Rikets då försainlads Proposition om personers anhållande m. m. 683 Ständer afgifvit förslag till en för Sverige och Norrige gemensam
— Om utfärdande af en författning angående försäljning af maltdrycker, kaffe och the m. m 70. G. Gesällvandring: Om förbud mot sådan 75. Gotland: Om undersökning huruvida dispositionsrätten till åtskilliga jordlotter derstädes, rätteligen tillkommer Kyrkoherdarne eller icke . 57. — Om Landshöfdingsoch Militärbefälbafvare-embelenas förening derstädes 58. Grindar: Om åtgärders vidtagande med afseende å uppförande öfver allmänna vägar af 44. Gäslgifveri-ordningen: Om ändring i 22 § 117. Gästgifveri-rörelse: Om rättighet för egare af hemman, hvarvid dylik rörelse är förenad, att densamma sig alsäga 39. H. Handelsflottan: Om inrättandet af en pensionsfond för 29, Handelsrätt: Om ändring i författningarne angående 119. Handtverk: Om dito dito 119. — Om tillägg till Kongl. Kungörelsen den 22 Maj 1852, i af seende på minderåriga personers användande vid fabriker och handtverk 17. Helgonslcylden: Om lämpligare fördelning af densamma 56. Homöopalisk kuranstalt: Om förberedelser till inrättande af en 83. Hundskatt: Om behörighet för Kommunalnämnd att upptaga och afdöma de mål, hvilka röra förseelser mot 6 § i Kongl. Kungörelsen den 12 Juli 1861, angående hundskatt 84. Husar-Korpser: Se Smålands eller ock Lif-Regemenlels. Häradet: Om organiserandet af en representation för 22. Häradsting: Angående tre årliga i Wermland 25. 5 J. Nummer å Betänkandet. Jerneffckler: Om ändring i Kongl. Förordningen den 12 Januari 1855, angående Svenska jerneffekters stämpling 68. Jernvägar, Statens: Omarbetande af reglementet för trafiken å 120. Jernvägstaxa: Om fullständigt omarbetande af taxan å afgifter för transporten å Statens jernvägar 120. Inhyseshjon: Att utflyttningsatest skall upptaga dess bela familj 19. Inqvartering:
För hans enfaldiga tanke stod frågan fortfarande lika enkel: antingen skulle pastorn ge honom nattvarden, och allt skulle bli godt, eller pastorn skulle draga ut på tiden tills det var för sent, och då blef han fördömd. Allt berodde af prosten. Denna föreställning verkade ohyggligt på den unge mannen. Det var en okunnighet så djup och en tankegång så främmande för hans egen, att allt hvad han inhemtat under sina studieår lemnade honom utan medel deremot. Med hvilka ord skulle han göra sig begriplig för dessa menniskor? Det var som om han icke kände deras språk och de icke hans. Han tystnade blott. Den döende låg fortfarande stilla med hopknäppta händer. Fastän pastorn teg, och hans egna andetag voro så smärtande svåra, visade han ingen otålighet, gjorde intet för att påskynda afgörandet. I själasörjarens hand hade Gud lagt makten att frälsa och makten att fälla. Han böjde sig för denna makt med samma tunga resignation, hvarmed hans likar bära alla de bördor, som påläggas dem i verlden. Pastorns strupe snördes samman. Bar icke denna stumma undergifvenhet vittnesbörd om ett helt lif i tunga umbäranden, uppgifna fordringar, glädjelös sträfvan? Och som en förebråelse kände han qvinnans bruna, misstrogna ögon riktade på sig; hon gaf icke intrycket af gemen elakhet, men för honom nästan af en obekant naturmakt, hvilken imponerade. Här återstod intet annat, än att göra hvad man fordrade af honom. Han böjde sig ned, tog upp de heliga kärlen ur läderväskan och band prestkappan på sig. »Är det eljest något, som Per Krabb önskar säga mig?» frågade han sakta, nästan mildt. »Nej.» Den gamle såg på honom med en oviss blick, som förrådde att det ändå fans något, hvilket han icke vågade sig fram med. »Säg ut. Jag är bunden att tiga.» »Det var ingenting sådant», svarade den gamle. »Säg ut i alla fall.» »Jag tänkte bara ...» »Ja, fortsätt.» »Att kanske hon, der ...» »Hvad?» »Hon har inte trott sig till att gå till altars på så många år. Jag tänkte ...