Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men de nu ilrågav:de arrester äro afsedda för sådane, sorn begått disciplinäraeller tjenste-fel, och det kan hända den aldra bästa soldat att begå sådana, och dock, detta oaktadt, kan vara lika hederlig karl. Det är sannt, att de 75 lokalerna icke räcka så långt, att hvarje kompani får en särskild arrest; men med afseende å deras förläggnings-orter kunna flera vara tillsammans om en sådan. Jag finner i hvad som blifvit i ämnet anfördt, icke någon anledning att frångå hvad Stats-Utsk:t här föreslagit, utan anhåller ånyo om bifall dertill. Frih. Alströmer, Oscar: Ehuru den Svenska allmänheten icke anser prvgelstrafTet så vanhedrande, som det verkligen är, så kan man dock icke annat än på det lifligaste önska, att det måtte så snart som möjligt komma att upphöra. Något annat måste emedlertid sättas i stället, och då användande af arrest i cellfängelse, såsom straff för disciplinär-förseelser, skulle väcka stor och rättvis ovilja i landet, synes ingen annan utväg återstå än den här föreslagna. Jag anhåller således om bifall till Utsk:ts förslag. Sedan öfverläggningen förklarats slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts ifrågav:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till densamma och, då dertill svarades många ja, blandade med nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uppsattes och justerades följ:de voter:s-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsluts i första delen af 39:de punkten i Utlåt:t N:o 66 gjorda hemställan om beviljande af ett extra anslag å 150,000 rdr för uppförande af arrestbyggnader vid indeldta arméen, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan.» 332 Den 26 Msr< e. m. Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Om nu det af Hr Skogman föreslagna föredragningssätt skulle göras gällande, så hlefve ju följden den att, med undantag af särskilda artiklar, som en och annan ledamot kunde uppgifva, såsom börande utgöra föremål för R. o. Ad:s vidare öfverläggning, detta betänk, rönte samma öde, som träffade Bevilln:sUtsk:s betänk, vid förra riksdagen, nemi. att, läggas till handlingarne, och att man, i alla de frågor, der 1845 års tulltaxa icke följdes, fick underkasta Utsk:s förslag närmare begrundande och pröfning. Jag tillstyrker således för min del jemväl bifall till Hr Skogmans förslag och an håller att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. derå. Hr Rosenblad, Bernh.: I afseende å det intryck, som det möjligen kan hafva gjort och således i afseende på den ver - De n 29 Maj f. m. 205 kan som del kan hafva vid den blifvande voteringen, anhåller jag, alt få fäsla mig vid hvad en talare nämnt, angide tullförsnillningen af smör. Han påstod att den slöra smugglingen vid Torneå eif, som nu existerar, skulle lika väl komma alt ega rum om tullen å smör nedsatles. Jag får dervid fästa uppmärksamheten på följande officiella siffror öfver de smörqvantileter, som blifvit förtullade. Ar 1838 in förtullades 111,755 Lf? smör. 1844; del sisla äret, som den Finska tractaten gällde, då tullen^ å från Finland infördt smör var 40 sk., förtullades 52,680 L8\ Är 1845 deremot då den tulltaxans bestämmelse af 2^ r:drs lull blef gällande för all införsel, nedsjönk förtullningen till 1,035 LU och år 1846 lill 150 La. Deremot steg införseln från Haparanda till Slockholm till det orimliga qvantum af 30,000 Ltt, hvaraf man kunde vara öfvertygad om, alt största delen icke var Svenskt smör.
Irsta mom. godkändes, nied iagltagande så väl af hvad Ståndet beslutat, rörande Stockholm och Götheborg, som ock att ordet ”Lätt” utbytes mot ”Curhus-district 2:dra mom. gillades, med iagttagande af hvad senast anmärktes att i stället för Län insättes Curhus-district. 3:dje mom. Bifölls. 4:de mom. Bifölls; dock iagttages, att Curhus-district insättes istället för Län, samt alt, i afseende på meddelandet af den tryckta revisions-berättelsen, delta sträcker sig endast till hvarje kyrka "inom districtethvilka 2 senare ord sålunda tilläggas. 5:te mom. Godkändes. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande Betänkanden och Utlåtanden : N:o 73, i anledning af väckt motion om ändring i 23 Cap. 4 §. ÄrfdaBalken. Bifölls. N:o 74, i anledning af återremiss af Utskottets under N:o 31 afgifne Utlåtande öfver väckt fråga derom, alt böter och vitén, grundade på det myntvärde, alt 3 daler silfvermynt svara ernet nu gällande En R:dr specie i silfver, höra vid detta värde och beräkuingssätt bibehållas. Lades till handlingarne. N:o 75, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 44, i anledning af väckt fråga om förtydligande af 2 §. 41 Cap. MissgerningsBalken. Biföll t. N:o 76, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 46, öfver väckte motioner om ändring af 24 Cap. 8 §. 34 Cap. samt 35 Cap. 1 §. Missgernings-Balken. Ståndet, sorn godkänt Betänkandet N:o 46, vidblef sitt beslut och lade Utlåtandet N'o 76 till handlingarne. Bill. till R. St. Prot. tSjo. Sami 1 Band. 522 Prot. Utdr. d. tS dug. 1840.
Betänkande N:o 85. 3 verkligen utfattige Brtillgodonjuta afkortning} hvarföre Utskotten, på dessa skäl, icke kunna undgå alt afstyrka bifall till hvad Molionairen sålunda begärt.. En häremot afgifven Reservation bifog3s« Stockholm den 3 October 1839. Reservation af Anders Andersson från Skaraborgs JLän : ’’Då jag, såsom boende i den ort, för hvilken Anders Danielsson begärt lindring i Bevillningen, nogsamt känner, att förhållandet är sådant, som han detsamma skildrat, får jag reservera mig emot ifrågavarande Betänkande , helst den lindring motionen åsyftar , i min tanka påkallas lika mycket af den i dessa Uandsorter varande nöd, som af billigheten, hvarföre j3g också hoppas, att motionera af Rikets Högloflige Ständer blifver bifallen.'' 4 Statso. Bevilja. Utsk. Betänkande N:o 86. Anltom till Expetl. Utskottet den 29 Octob. 182g. Betänkande, i anledning af Herrar Lundmans, Ålunds och Lefflers Motioner om Uppbörds - provision till Städernes Magistrater m. m. H.„„ Lundman, Ålund och Lefler hafva hos Välloflige Borgare-Ståndet afgifvit serskilda lill Statsoch Bevillnings-Utskotten remitterade anföranden , hvaruti blifvit fratnställdt: af Herr C. F. Lundman: att viss provision måtte Städernes Magistrater blifva tillerkänd för den Kronans uppbörd , Botn dem till indrifning åligger j af Herr Ålund: att, som Magistraterne borde ansvara för Kronouppbördens rigtiga debitering, indrifvande och redovisning, men de till biträde härvid tillförordnade Embet»- och Tjenstemän derföre icke egde någon lön af Staten , i det blifvande Statsanslaget alltså måtte upptagas aflöning till Städernes Uppbördsman , efter enahanda grund, som för Landets Uppbördsman i Nåder blifvit föreslaget att utgå på samma titel, som för Stock - Statso. Stvilln. TJtsk.
Björnstjernas försök att vilja måla mig på ruinerna af ett hus, som jag hoppas aldrig skall falla i ruiner, och till hvars upprätthållande jag tror mig hittills hafva bidragit lika med öfriga Ståndets ledamöter. Jag lemnar åt Grefven den äran att försöka kasta på andra åtgärder, handlingar och afsigter, dem de aldrig haft. Jag anhåller, att i det protocoll, som nu blifvit justeradt, vid H. Ex. Hr Gr. Björnstjernas anförande en not måtte blifva införd, som hänvisar till denna dags protocoll. Sedan vid den härefter fortsatta justeringen blifvit uppläst huru voteringen hade utfallit, i fråga om den af R. o. Ad. beslutade lind. skrifvelse till K. M., rör:de bibehållande af frälsemans arfsoch giftorätt, anmälde sig och yttrade Gr. von Platen, Ballzar: Hindrad alt vara närvarande vid discussionen den 8 Febr. ronde denna fråga, anhåller jag att vid detta tillfälle sådant få anmäla, då jag, för min enskilda del åtminstone, anser vara af vigt, att icke flere Riddarhusets medlemmar än fallet verkligen varit, må' synas hafva deltagit i det beslut, hvarigenom man sökt förflytta denna fråga, från den säkra grund af allmänt väl, hvarpå den i min öfvertygelse hvilar, till den vida slipprigare af ståndsprivilegium. Härvid upplästes jemväl följande af Hr Freidenfelt, Fredr. Daniel, inlemnade mern.: Jag anhåller vördsamt, att i R. o. Ad:s prot. få antecknadt, det jag icke understödt det beslut, som genom votering d. 8 sisth Febr. Den 12 Mars e. m.
Majit skulle täckas i den nådiga Proposition, som angående Statsverkets tillstånd och behof till Rikets Ständer aflåtes, göra nådig framställning derom, att berörda ersättning, utgörande tillsammans Ett Tusende Femhundra Trettio Riksdaler, må varda på Stat under Andra Hufvudtiteln uppförd. Hvilken hemställan Kongl. Majit, uppå Statsrådets öfriga ledamöters underdåniga tillstyrkan, i Nåder biföll. C) Då vid sistförflutna Riksdag Kongl. Majit behagade gifva Rikets Stän der tillkänna, att, sedan lagmans-bostället Näsby vid Midfastan år 1844 åter tillfallit Lagmans-embetet i den förenade Stockholms, Södermanlands och Gottlands Läns Lagsaga, komme, likmätigt Kongl. Brefven den 6 September 1791 och den 3 Februari 1841, den ännu på Stat qvarstående hälft af lagihanslönen på Gottland, utgörande med inbegripen ersättning för derunder beräknade 23 i tunnor spaumål, 272 Ridr 4 sk., att till Statsverket indragas; och med föranledande deraf, vid Stats-regleringen sistlidne Riksdag, nämnda belopp, hvilket fanns upptaget å allmänna Indra gnings-stnten för år 1844, blifvitiicke allenast derifrån uteslutet, utan äfven afdraget från det till Sven Hofrätt och derunder lydande Juslitie-Stat å Andra Hufvudtiteln meddelade anslag; så hade, enär bemälde Hof-Rältsstat icke bort, på sätt som skett, genom afdrag af ifrågavarande lönebelopp minskas, utan detsamma endast skolat från allmänna Indragnings-staten försvinna, Stats-kontoret, i dess underdåniga berättelse angående Stats-Verkets förvaltning, tillstånd och behof, i underdånighet hemställt, att rättelse i afseende härå måtte vid instundande Riksdag beredas dymedelst, att å Svea Hof-Rätts stat, hvilken bort förblifva oförminskad, uppföres en summa af 272 R:dr 4 sk.
Som Bengt förglömma hvad sin ätt de skylla. Ännu en gång: tyst, hustru! HÄRVED (med stigande vrede). MAGNHILD. Och derför tiger jag; men ej min tystnad Kan göra tiggare till adels like, Om ock ett fagert yttre mutar dem Som äro glömska af sin riddarära! HÄRVED Du befaller Guds kors! nog nu med dessa stora ord Om adel och om ära! Äfven jag Hvad ära är. Tror hafva visat att jag vet och känner Som genom olycksöden fallit från Sin ljusa höjd till ädel fattigdom, Men skymfa, håna den (med utbrott). Och bär inunder grofva vadmalströjan 96 Så godt ett ädlingshjerta som en ann Inunder purpurkåpan det må ingen (då hon vill tala) Så länge Härved Ulf bär svärd vid sidan! Nej ingen, vore det än Jarlens syster, Minns detta, Magnhild, till en annan gång! (går vredgad genom fonden). Sjette scenen. BIRGER. MAGNHILD. Så aldrig förr min make till mig talat! BIRGER. MAGNHILD (häpen och upprörd). Jag fruktar att han borde gjort det förr, Så hade du ej talat så till honom! MAGNHILD O, hvad jag hatar denna Sigrid fagra, Som så sig tränger in uti vår slägt (utan att höra). Och, icke nöjd min broders sköld att fläcka, Stjäl också ifrån mig min makes ömhet! Så som du nu har häftigt fört dig upp Du bibehåller ej din makes kärlek! Betänk att han har pröfvat mer än du, Och att du qvinna är, och måste visa MAGNHILD. BIRGER. Din make undergifvenhet och ömhet. Du tager hans försvar, då dig han trotsar, Och förolämpar Jarlen uti mig? Ej förolämpas jarlen derutaf BIRGER. Att mannen lexar upp en nyckfull hustru, 97 Som plågar honom med inbillningar, Af svartsjuk dårskap alla föranledda! Jag gillar icke svåger Härveds brådska Att taga som han gjort, parti för henne Men lika litet gillar jag att du,
de af förenämde anmärkningar med Snikan, att det matte återkomma, i förening med Utskottets b?, tänkande i anledning af den wäcfle fräga om pasie? volance för soloyke beklädningen, da, i ett sammanhang, eks pä billiga grander fykqdt tillstyrkande torde fnynq ägg xum, och warg att förwankg, Friherre Legerström, sacolg: Troligen finnas ganska fä, hwilka bestrida nyttan af en allmän patzepolqn?- inrättning. Alla fynqs ocksg anfejs att den j Swerige kör insöras, Det äy allenast i afseende pä wiktorén, som Meningarne ärs olika. UsjkoktetS förstqg innehåller lika wilkor för patzevolanxen öfwer hela landet. Detta star j en stark rsytrast emot det werkeligq sörhallqndet, q>t soldatens wilkor, RotehällarneS förhållande till honom pch till Kronan, är i högsta grad olika inom far>? ff>ldq Provmcer, Regemenrer och till och Md compagnier, Dtt gn framlagda sörstaget ar förmqnligt för ds fleste landsorter, Det gynnar Dasar« ve, Upland, Södermanland, Westmanland. Nerike, Östergöthland, och qlla wäl befolkade provincek^ det ar äler tryckande för Helsingland, Jemtland och fi-ra al de norra pxyvincecna. Al detta skal finner jag Ui stöttets betänkande ej billigt, Deremot om Urstottet hade föreslaget, atl en cflcul sknlle upgöras i hwarje ort öfwer hwad soldaten af Roien i matsäck, drickspenaar och ff,nts lill >nöftn och commenderingar erhåller esker medium af ?6 ärs markegång och efter denna calcul deraf uts Den 22 Junit. / kaqik ett medium som blifwit bestämdt till pahevolanceafqifr, bade troligen alla blifwit nöjdeDerutom har Utskottet ej synks göra nägol afseende pä munderingens transport.
Lagerbjelke, Gust., uppå bordet nedanuämnde från Exp.Utsk. inkomne förslag lill §§ i Riksdagsbeslutet: N:o 24, ang:de förordning rör:de handelsboks vitsord; N:o 25, om förmånsrätt för förskott pä till försäljning lemnade varor; N:o 26, ang:de förändring i K. förordningen d. 10 Juni 1841, rör:de vilkorliga utmälnings-resolutioner i vissa fall; N:o 28, i fråga huruvida K. förordningen d. 19 Maj 1846, angtde giftorätt och morgongåfva, eger retroactiv verkan eller ej; N:o 29, aug:de förklaring af 5 § i 16 cap, jordabalken; N:o 30, ang:de inskränkning af underdomares skyldighet att renovera domböcker; N:o 31, ang:de ändring af 2 cap. 5 § ulsökningsbalken samt K. förordningen d. 28 Juni 1798; N:o 32, ang:de indragning af kämnerslagmansoch riddare syne-rätterne; samt N:o 33, ang:de ändring i författningarne rör:de inteckning. Upplästes till justering samt godkändes ett af Exp.Utsk. under N:o 27, afgifvit förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de förändradt sätt för utöfvande af försarolingarnes granskningsrält öfver pastorernes redovisning för kyrkornas medel. Slutligen anmäldes och lades på bordet följande från Utskrn inkomne mern., nemi. från; Den 15 Augusti. 253 Stats-Utskottet: N:o 305, med förslag till stadgandet) i riksg:s-konl:s regie menie, ang:de de vid innevar:de riksdag beviljade utgifter sami anslagen lill folkundervisningen m. m.; N:o 306, i anledu. af erhållen ålerremiss å utlåt. N:o 287 samt från Banko-Utskottet: N:o 96, ang:de en gratifikation till Bankens vaktbetjening. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 10 om aftonen.
”Jo, en förmiddag, då fru Gyllenhake var borta, satte jag mig ned vid fortepianot för att ännu en gång höra hur min gamla älsklingssång lät – jag har aldrig haft mod att sjunga den, sedan kammarjunkaren, det odjuret, skrattade åt mig gudskelof att jag slipper se honom vidare: jag önskar att hans utrikes resa måtte räcka i evighet!” ”Du kommer från ämnet!” ”Åh nej, icke så alldeles, ty antingen det nu härledde sig från det åtlöje, som Berthas romans uppväckte, eller att jag omärkligt förändrat smak, nog af: sången om riddar Egbert Montabor föreföll mig sjelf nästan liksom lite narraktig; och då jag sedan på aftonen tog sjelfva boken för att läsa om Bertha och Agnes och deras riddare aldrig kan mamma någonsin gissa hvad som då följde?” ”Det är bäst att du låter mig slippa att gissa!” svarade modern, hvars ansigte antagit en viss mulenhet. ”Jo, att jag gäspande och halfsofvande fällde den ned på knäet! Och sedan dess har jag icke haft lust att förvissa mig om huruvida denna förändring var blott ett tillfälligt eller fullkomligt affall från min gamla smak.” Några ögonblick teg fru Emerentia. Derefter sade hon högtidligt: ”Min salig farmor, som sett verlden, brukade säga, att förakt för gamla kära minnen och vanor alltid vore följden af antingen högfärd eller dårskap. Jag vill önska, barn, att all din nya lärdom icke gör dig syndig hm hm hm: finna riddar Egbert Montabor, för hvilken ditt hjerta så många gånger klappat, narraktig – gäspa åt deras öden, öfver hvilkas ädelhet och heroism du så mången gång gråtit!” ”Det är den nya tiden som rycker mig med sig!” urskuldade sig Blenda. ”Och jag bör visst vara glad öfver att jag ej mera står under inflytelsen af den gamla.” ”Det är likväl den som gjort dig till hvad du är!” svarade fru Emerentia triumferande ”Men låt oss lemna detta och återvända till baronen Du blef alltså barmhertighetssyster?”
Då vapenöfningarne slutade i Juli och synerne skulle vara hällne före den 15 Augusti, gåfves ju knappast reseoch förrättningsdagar, enär ofta tjugo till tretio samt någon gång, åtminstone vid somliga regementen, mera än tretio syneförrättningar om året förekomma. Härförutan hemställdes om icke Hof-rätt kunde anses hafva svårt att såsom Öfver-rätt rättsligt afgöra tvister om husrötebrister samt om icke, då Syne-rätternes ordförande i allmänhet icke voro nog sakkunnige i byggnadskonst etc., husrötan borde uppskattas af kompromissarie^ i parternes och publike ombuds närvaro: samt 2:o från Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen C. A. Larsson frän Östergötland, hvilken, enär åtskillige Domare på landet skulle, såsom ursägt för dröjsmål med utsättande af Agodelnings-rätter, samt hypoteksoch andra fastighets-värderingar, hvilka ofta voro för landtmannen af högsta vigt, förebära att de hindrades, utom tingsgöromålen, af de besvärliga syneförrättningar, som borde hållas å det högre befälets boställen, Rikets Ständer måtte, på det ett dylikt hinder ej vidare skulle kunna åberopas, för deras del besluta, att vederbörande Domare befriades från skyldigheten att förrätta syner å andra Militie-boställen än sådana, som voro ät Regements-cheferne på lön anslagne, hvaremot synerne å alla andra Militie—boställen skulle förrättas af Regements-auditörerne mot enahanda ersättning, som för syner å Underofficers-boställen erhölles, och hvilken ersättning borde af tillträdaren erläggas. Vidkommande först Herr Grenanders motion, torde det icke kunna förnekas, att den nu stadgade årsberäkningen, jemte öfrige i Militie-boställs-ordnin - 8 Allm.
Det blir nödvändigt, att fonden af detta betänk, bi fa lies, ty härutinnan skulle väl lindringen ligga, att sedan den bysatte redligt fullgjort de villkor, som lagen för lindringen föreskrifver, sedan han hade ärligt uppgifvit alla sina tillgångar, och bekräftat denna uppgift med bouppteckningsed; att han derefter ej kunde bysältas för samma fordran, så framt ej honom t i 11 föl le nya tillgångar, som Iian ville undanhålla. Om han, oaktadt detta ej inträffar, ändock skulle kunna bysältas, så vore hela ändamålet med författningen förfeladt och ingenting vunnet; han kunde då vexeras på samma sätt som nu, nemi. så, att det beror på fordringsägarens godtfinnande alt åter skicka in honom på gäldstugan. På sådant sätt vore ändamålet med Den 16 Januari e. m. den lindring, som är afsedd både uti K. M:s nåd. propos. och i Ulskrs betänk., fullkomligen förfeladt. Jag medger likväl, att redactionen af denna § ovillkorligen fordrar en förändring, ty den ger nu anledn. till ett sådant förstånd, att gäldenären skulle kunna särskildt aflägga ed, utan att behöfva cedera bonis. Jag förstår den ej så, men redactionen ger anleda, till en sådan tolkning. Detta svär också emot utsöknings-formerna, ty Konungens Bef:h:de äga ej att befatta sig med bevisningen i frågor om mitt och ditt, eller alt ålägga edgång. Redactionen skall således förändras, och jag anhåller derföre, att den redactionsförändring, som Hr Gyllensköld i sin reservation föreslagit, mätte blifva uppläst. Det förslag till 4-'^e §> sora Hr Carlheim Gyllensköld i sin reservation framställt, upplästes. Frih. Boye: Sedan jag nu hort detta uppläsas, så anhåller jag om propos. på bifall lill den redaction, som Hr Gyllensköld före slagit. Den skiljer sig deruti, att executorns rättighet alt ålägga den särskilda eden är utesluten, och dermed är jag fullkomligen belåten. Frih. Ced erström: Jag instämmer i så måtto rned Frih.
Som det sålunda afgifna förslaget synes grunda sig på den föreställning, dels att alla före sednaste riksdag oktrojerade Filialbanker skulle vara berättigade att från Riksbanken undfå försträckning till en summa fullt motsvarande den ställda säkerheten, och dels att ifrågavarande Filialbanker, i förhållande till omförmälda säkerhet, erhållit mindre försträckning, än andra, liktidigt med eller sednare, än dessa, oktrojerade, Filialbanker, anser Utskottet sig böra meddela närmare utredning af frågan om de till försträckningar åt Filialbanker, tid efter annan, anvisade anslag och dessa anslags användning. Vid 1850—1851 årens riksdag beslöto Rikets Ständer, att bolag, som, under namn af Filialbank, genom aktieteckning i stad bildades för att, utan rätt till utgifvande af egna tryckta eller graverade kreditsedlar eller andra såsom mynt löpande förbindelser, bedrifva bankrörelse, vare sig till ersättande af uppBih. lill R. St.
Riks* dagsOrdningen härom stadgar< Nuvarande 2. §. i RiksdagsOrdningetl kommer^ antingen oförändrad, elier, i öfverensstämmelse ined Memorialet äf denna dag under N;o 5*, förändrad, att utgöra ett irsta moment af samma §, , och ett s-.dra moment deri att tilläggas, så lydande! 2:0. ”Vid Urtima Riksddg Öfverlägga bch beslute Rikets Ständer blott om de ärenden, söm Konungen Sjelf fr ärnst äller , meri hvilka ej ma sträcka sig till Grundlagsändringars föreslående eller afgörande-t 8 Coust ii. U tikolleti Memorial K:o hinnandes , vid sadan Riksdag, RikeiM Ständer ej, utan Proposition fran Kattun* gen i befatta sig med andra åtgärder , än de i 65, 66 och 67 //. föreskri/na galen. Alla i Grundlagen stadgade Utskott böra afven vid Urtima Riksdag väljas, men skola ej, Utan så vidt det för handläggningen af Konungens Propositioner b lif ver nådigt $ sättas i verksamhet. Urtima Riksdag md af Konungen> nar som helst, kunna upplösas, och upphåre genast, om Lagtima Riksdag derunder inträffar." Emellan ordet 'hvarje” och ordet ”Riks® dag’* insattes ordet Lagtima” uti 58 5. Regeringsformen J 70 ■§. Regeringsformen i, 100 §. Regeringsformen ; 103 §. Regeringsformen j 31 §. i mom. Riksdagsordningen j 35 u mom. Riksdagsordningen J 64 §. Riksdagsordningen ‘ 65 §. Riksdagsordningens och 68 §. Riksdagsordningen. Dessutom införest I io5 §. Regeringsformen efter orden i ”ege att” — "vid hvarje Lagtima Riksdagf och Constlt. Utsioitets Memorial N:o 53, 9 och likaledes i 29 §. 2 mom.