Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande i anledning af väckt motion om ett anslag till utskrifning af Registratur, som bordt frän Kongl. Alajtts Canzli-Expeditioner aflemnas till Riks-Archivet. (U. Å.) Till Utskottet har remitterats en hos Ridderskapet och Adeln af Herr v. Hartmansdorff A., väckt motion, alt en summa af 10,000 R:dr B:co måtte, för en gång, beviljas till utskrifning af registratur eller copiae-böcker utaf Kongl, bref och andra skrifvelse!', hvilka icke blifvit i stadgad ordning från vederbörande Canzli-Expeditioner aflemnade till Riks-Archivet. Registratur felades nemi. från Jnstitite-Revisionen för 12 år. Justitiae-Canzlers-Embetet — i3 —• Utrikes Departementet — 28 — Landtförsvars-Departementet — 64 — Civil-Departementet —>32 — Ecclesiastik-Departementet — 32 — f. d. Canzli-Styrelsen — 7 —• Stats-U-takotlcls Utlätaule, JY.-o 130. 7 Hvarjemte sex års registratur voro från utrikes Expeditionen afletnnade endast i concept. Vid nasti.
\ skålp. 1 centner I skalp. 1 skålp. \ ort \ ort I ort \ ort I ort I ort Införsels-tull. Riksmynt. R:dr Fritt. Fria. Fria. Fria. Fritt. Glyoyrrhiza; se Lakritzrot. Grains d’Avignon; hänföras till Färger, ej specificerade. Gramaner; se Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. Granatäpplen; se Frugter och Bär, ej specificerade. Gryn af Spanmal; se Spanmål. Guitarrer; se Instrumenter, Musikaliska. Guld, Spinn-; se Tråd. Guldtyg; hänföras under Väfnader, Siden-. 16 Förslag till Tull-taxa. Qvantitet för Införsels-tull. Tull beräkningen. Riksmynt. R:dr öre. Gulddragare-arbelen af Guld eller Silfver: Fransar, Galoner, Gramaner, Snören och andra ej specificerade: äkta eller halfäkta ■1 ort 46 oäkta .. \ ort 8 Gummi, alla slag, ej specificeradt Guita percha, oarbetad eller i skifvor utvalsad Fri. arbeten deraf, ej specificerade, och som ej äro hänförliga till Redskap och Machinerier eller delar deraf ... \ skålp. — 50 Hagel 1 skålp. — 3 * Halm Fri Halsduksvalkar ... \ skålp. ] — Hampa, ohäcklad och häcklad Fri Handskar, alla slag .. 1 skålp. 3 i Handskskinn, tillskurna till handskar \ skålp. \ 50 Hartz \ skålp. — 1 Haltar: af strå ... 1 stycke 1 50 af siden eller annan väfnad samt i allmänhet monterade fruntimmershattar \ stycke 4 — af ull, hår eller silke . 1 stycke 2 — af läder, fiskben, papper, spån eller rötter m. m. 1 stycke -— 40 Hallflätor af halm eller strå, samt öfriga halmarbeten, ej specificerade 1 skålp. \ 50 Gummi Elasticum; hänföres under Oautschuk. Gummi Gutta; hänföres under Färger, ej specificerade.
Att en lag, hvars straffsystem är så inveckladt och hvilken linnes leda till dylika missförhållanden i strafftillämpningen och jemväl medgifva straff-frihet för handlingar, som bevisligen skett i ondt uppsåt samt för allmänna rättstillståndet eller enskilda välfärden medfört våda, hvilar på sanna rättsgrunder och motsvarar det ostridiga behofvet af en god lagstiftning i ämnet; derom har jag under den lid, jag haft att egna åt detsammas begrundande, icke förmått mig öfvertyga. Då förfalskning är ett brott af måhgfalidig och vexlande beskaffenhet, stundom af yttersta vådlighet för samhället i sin helhet eller för enskilda dess medlemmar, mången gång åter af så ringa betydenhet, att nära nog ingen menlig påföljd deraf må befaras, inser jag nogsamt så väl svårigheten, att för de olika slagen af brottet utfinna lämpliga straffgrunder, som äfven angelägenheten deraf att åt straffbestämningarne gifves ett noga begränsadt och ett så tillräckligt utrymme som möjligt, på det hvarken oskyldiga gerningar må förblandas med brottsliga eller mindre straffbara handlingar bedömas och bestraffas hårdare, än de verkligen förtjena. Men något helt annat är det tvifvelsutan, att uti lagen inlägga grunder, genom hvilka straflfrihet förkunnas för handlingar, som utaf det allmänna rättsmedvetandet ogillas och icke, utan äfventyr för rättstillståndet, kunna lemnäs utan beifran och näpst. Det blir att lägga hyende under bedrägerier och såmedelst uppmuntra de onda begären till vinning eller skadegörelse. Här möter det inkast, att lagstiftnings-grunder, liknande förslagets, på sednare tiden blifvit utrikes följda. Till min kännedom har det väl äfven kommit, att i ett eller annat land, såsom i Baden och Österrike, ej längesedan införda strafflagar i mera eller mindre mån omfattat åsigten, att till förfalsknings!)rottets fullbordan erfordras bruk af det förfalskade. Bih, till B. St. Proposition N:o 59.
Då de föllo ner i snön, trodde han att de stupat för hans kulor. Efter stridens slut såg man en ryslig bild af det elände som åtföljer krig. Prestgården, der drabbningen stått, var af Ryssarne utplundrad; emedan de misstänkte presten att hafva lemnat Svenskarne några upplysningar, hvilka bidragit till hvad som nu händt dem. Presten hade under träffningen ingen annan utväg, att undgå de igenom byggningen flygande kulorna, än att med hustru och barn kasta sig ned på golfvet. Under tiden plundrade och förstörde Ryssarne all deras egendom. Till och med sängkläderna borttogo de, sprättade dem sönder och läto fjädern flyga i luften samt behöllo öfverdraget. Utanför prestgården låg öfver allt, äfvensom i skogen derintill, fullt med döda och sårade Ryssar. Desse sednare ropade, qvedo och jämrade sig, samt bådo att vi skulle sticka ihjäl dem och förkorta deras lidande. De döda åter lågo alla afklädda, en del alldeles nakna och blodbestänkta; ty efter oss samlades hopar af bönder, som inpå kroppen plundrade alla de Ryssar de kommo öfver. I fall grefve Cronstedt icke varit så försigtig, hade han säkert, efter slutad strid, ännu kunnat taga flere hundrade fångar. Efter general Garnaoults flykt, skickades major Furumark, med en bataljon Savolaks samt en bataljon Karelska jägare, åt den vägen från hvilken Adlercreutz antågat, då han om morgonen före oss anföll Ryssarne. Derigenom blefvo alla de afskurna, som ej ännu hunnit undan. Flera stora hopar irrade derföre hela den 27 April och halfva den följande dagen omkring i skogarne. Stundligen kommo bönder och berättade på hvad ställe de sett sådana små kringirrande partier, och erbjödo sig att följa med och taga dem till fånga. Många officerare vid brigaden begärde också utaf grefve Cronstedt, att få gå för att uppsöka och taga dem; men grefven vägrade detta, af fruktan att Ryssarne kunde förstärkte återkomma, då hans försvagade styrka lätt kunde blifva slagen.
Det var en stor och präktig gård, sådan man ej kan ha den inne i staden. Den hade sin breda finsandade gång, med gräsplaner och blomsterrabatter å ömse sidor, och ett par vackra lindar bredvid förstugan. När grosshandlaren kom ut på gården, rådde der mycket lif och munterhet. En liten kringvandrande konstmakare, en gosse på nio eller tio år, hade uppslagit på marken sin lilla dock-teater, den han dirigerade med ett par ståltrådar, fästade vid venstra benet, under det han utförde åtskilliga lustiga stycken på klarinett, beledsagande dess gälla toner med skrällande slag på en sprucken trumma. Under ett skafferifönster, öfver hvars galler en utländsk rankväxt slingrade sig, uppfördes detta skådespel, hvars publik utgjordes af Ludvig och Augusta de bägge cherubimerna. De båda dockorna, af hvilka den ena hade svarta sammetskläder och barett med plym, den andra en hvit klädning med många band och grannlåter, sade väl ingenting, men hoppade, bugade sig, vredo på hufvudet och skakade på armarne efter musiken till åskådarnes stora förnöjelse. – Det är herre och fru, sade Augusta. – Herrn är svartklädd som pappa, när han skall bort. – Och frun har en klädning lika vacker som mammas i dag. Den lille teaterdirektören smålog fint och öfverlägset åt sin naiva publik, men blef helt förskräckt, då den ena af hans marionetter, den i svarta sammetskläderna, tvärstannade och ej på något vilkor ville åter träda i verksamhet. – Se ... pappa vill ej dansa mer! sade Ludvig. – Men mamma dansar ännu ... hon är lika liflig. Så var verkligen förhållandet. Dockan i klädningen hoppade och svängde sig, lydande ståltrådens dragning, under det att dockan i sammetsjackan stod stel och orörlig oaktadt alla ryckningar. – Det ser ut, sade lilla Augusta, alldeles som när mamma nyss ville ha pappa ut med sig och han inte ville. – Ja, men jag tycker att det är obeskedligt af pappa ... se så, dansa nu! I detta ögonblick kom grosshandlaren, som åhört samtalet, fram och hjelpte, skrattande, dockorna till rätta.
Uppå derefter framställd proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt besluta, att vid i3:de punkten borde fogas följande tillägg: Att dessa förbindelser ej må af Banken i annan händelse pä annan nian ofverl ätas ^ än i och för förstärkning af dess reela fond, dä detta af BancoFullmägtige nödigt pröfvas. Den 21 October e. m. Fjortonde Punkten. Att dessa förbindelser, innan Banken tillätes desamma ä annor man öfverlåta, skola RiksgäldsContoret till inlösen hem Bifolls. Femtonde Punkten. Att de 1,43a R:dr i3 sk. 3 r:sthvilka öfverskjuta jemna summan 4>4()°’00° R:dr af förenämnde Capitalskuld, måga af RiksgäldsContoret inbetalas. Bifölls. Sextonde Punkten. Att inom linien må balanceras öfrige Bankens fordringar hos Staten. Herr von Hartmansdorff: Sora frågan om dessa afskrifningar förekommer i ett särskildt Betänkande, tillstyrker jag, att efter orden inom linien må införas: tills vidare. Denna punkt blef, under iakttagande af det utaf Herr von Hartmansdorff dervid föreslagne tillägg, af Ridderskapet och Adeln godkänd. Sjuttonde Punkten. Att RiksgäldsContoiret, för beloppet af den summa, som kan komma att i Banken å stora Creditivet lyftas, under sam - Den 21 Octobere. m. ma dag lyftningen sker, skall, å Rikets Ständers vägnar, utfärda förbindelse till Banken, löpande med 5 procents årlig ränta , och berättigande Banken att för Capital och ränta undfå betalning af först inflytande Tullmedel, på sätt att desse medel då genast skola i LåneBanken insättas, och å skulden affär as i den mån de inflyta. Herr Hjerta, Gustaf: Jag kan ej annat än bibehålla min öfvertygelse om otjenligheten af alla de sednare tilläggen i denna punkt. Då Ständerna komma tillsammans efter stora Creditiv-lyftningen, äro de bäst i tillfälle att bedöma, huru skulden skall återgäldas.
Skulle åter nu berörde tidpunkt ej kunna afvaktas, anse Riksens Ständer ifrågasatte afsöndring af Kungsgårdens jord böra gå i verkställighet, efter Arrendatorens frivilliga begifvande, emot minskning i det utfäste Arrendet, till det belopp, som, efter behörig undersökning, kan fin - 504 Underdåniga Skrifvelter - nas skäligt; dock att, i sådant fall, någon förlängning af den förut bestämda Arrendetiden icke nia ega runi. Hvilket Riksens Ständer, till svar å £. K. M:ts Högstberörde Nådiga Proposition, få i underdånighet meddela; Och Riksens Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk, hos Ridd. o. Ad. d. 13 Sept. 1825; Preste-Ståndet d. 16 Borgare-Ståndet d. 16 —■ —• Bonde-Ståndet d18 — —■ Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remisst i fråga örn ersättning för en brist i Kongl. HofStallets utfodring. s. Ak; Under den 30 April innevarande år, har E. K. M., genom Nådig Remiss, till Riksens Ständers Stats-Utskott öfverlemnat handlingar, rö. zande en af Riks Marskalks-Embetet begärd ersättning för en brist af 3811 hö uti den å Stat för E. K. Mits Hof-Stall anslagne utfodring för nasti, år, hvilken brist, jemlikt hvad E. K. M:ts och Rikets Stats-Contoir i underd.
Då Landtbruks-ingeniörernes tjenstebefattningar åro ganska maktpåliggande för modernåringens fortgående utveckling samt derjemte ytterst mödosamma och ansträngande, då, med nutidens stegrade fordringar för kompetens till dessa tjenster, Landtbruks-ingeniörerne, innan de såsom sådane vinna anställning, måste genomgå en flerårig och kostsam lärokurs, fullt jemförlig med den, som erfordras för vinnande af akademisk grad eller anställning vid Statens högre verk, och då Landtbruks-ingeniörerne icke kunna vänta någon vidare befordran, anser Akademien en sådan löneförhöjning högeligen påkallad, helst man endast genom en sådan åtgärd kan hoppas, att, allt efter som behofvet kråfver, lämpliga personer skola egna sig åt detta yrke; och hemställer Akademien derföre i underdånighet, att Landtbruks-ingeniörernes aflöning, som, enligt nådiga brefvet den 14 Oktober 1856, för de första tjensteåren år bestämd till 1,500 Riksdaler, måtte efter 5 års vitsordad berömvård tjenstgöring höjas med 500 R:dr eller till 2>000 R:dr och efter ytterligare berömvärd tjenstgöring hvart femte år intill det 20:de ytterligare höjas med 500 R:dr, så att efter 10 års tjenstetid aflöningen komme att utgå med 2,500 „ efter l5 års tjenstetid med 3,000 „ samt efter 20 dito med 3,500 „ hvilken aflöning för hvarje grad år 500 R:dr lägre ån den, som uppbåres af Lek torer vid Rikets Elementar-låroverk. Angående de tre Landtbruks-stipendiater, hvilka såsom elever åtfölja och biträda Landtbruks-ingeniörerne vid derr.s agronomiska förrättningar och hvilka för vinnande Bil. N:o 5 till Kongl. May.ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865.
Om det åter å andra sidan är en sanning, hvilket jag ej ifrågasätter att betvifla, att det behöfves ett så stort antal gevär, sorn Hr Silfverstolpe oell äfven Hr Lefren bär anfört, örn Riket skall sättas i ställning alt använda dem, då vet jag ingen siffra, intet värde, sorn kail motsvara den förlust, hvilken Riket skulle vidkännas uti det ögonblick, då vapen brhöfdes och ej fnnnos. Jag är, i delta fall, af samma å~ sigt, som Hr Lefren, men bär förefinnas tänkvärda omständigheter, hvilka vid detta tillfälle förtjena R. o. Ad:s uppmärksamhet. Jag indelar dessa omständigheter i tvänneslag. Det ena slaget kastar 111ig tillbaka på det förflutna, det andra hör till det tillkommande. I det förra kan jag ej ingå, men i det sednare förekommer eli omständighet, som synes inig böra uppmärksammas, nemi. den, att gevären här i Sverige utfalla till ett högre tillverkningspris, än i andra länder. Jag tror mig känna, att i Tyskland, Frankrike och England användes ej samma slags beredningssätt, eiler samma slags jern, lill alla slags gevär, och i England förekommer den märkbara omständigheten, att en stor gevärslillverkuing der drifves på det vanliga s. k. Engelska jernet. Jag har haft tillfälle att se gevär af detta slag, hvilka sprungit vid profskjutningarna, och dessa gevär hafva varit gjorda af ett jern, som i Englund står 4 ä 5 P. St. lägre i försäljningspris, än det Svenska. Vid sjelfva gevärsläbrikatinne 11 liar ett sådant jern företräde genom siri jemnhet, men deremot olägenheten af svaghet. Denna omständighet måste naturligtvis åstadkomma ett lägre föisäljningspris. Den andra omständigheten, som äfven kan inverka på tillverk — ningspriset, är det antal gevär, som kan tillverkas på hvarje ställe. Om man jeni fö r tillverkningskostnaden vid ett gevärsfactori i Sverige, I. ex. vid Eskilstuna, med den vid en större utländsk fabrik, så är det naturligt, att skilnaden emel - 88 Den 18 Mars.
Längre fram fick jag isynnerhet smak på att leka ensam i dessa mörka regioner, der knappt en sommarsolstråle förmådde intränga. Min inbillning befolkade denna tillflyktsort med allehanda hemlighetsfulla väsenden, och jag var nog lycklig att öfvertyga mig sjelf att de kunde språka med mig. I alla hänseenden språkade jag sjelf så högt, att jag ofta väcktes ur dessa mina så lyckliga små visioner, först då jag hörde någon skratta åt mig utanföre. Jag sårades mycket af att mina äldre syskon alltid gycklade med mig öfver detta mitt sätt att sjelf skapa mig sällskap, men min mor sade: ”Låt barnet vara – hvar och en har sitt sinne!” Och så fick jag då ha mitt sinne och i ro spinna mina lifliga meddelanden med dessa för mig alltid existerande väsenden – små underbara flickbarn, som städse bebodde de mörka gångarne. Innehållet af våra samtal berättade jag ofta för min mor, till hvilken jag hade ett gränslöst förtroende. Ibland nämde jag dem äfven för min far, och hans melankoliska småleende och framför allt hans klappning på mitt hufvud uppfyllde mig med någonting ödmjukt och högtidligt, då deremot min mors leende gaf mig en spänstighet, som lät drömmarne draga undan för en fullklar dager Det var emellan de båda fälttågen 1808 och 1814 som jag började min tänkande tillvaro och tog min del i de husliga förhållandena i hemmet. Bland de minnen, som först framställa sig, då jag kastar blicken tillbaka, är åsynen af vårt middagsbord och ceremonielet dervid, ett mycket gammaldags ceremoniel och som sådant hoppas jag icke oförtjent att vara med vid skildringen af de patriarkaliska sederna. Klockan 1 började invandringen – de yngre bröderna med informatorn först, så de äldre, hvilka redan voro egna herrar, derpå mina båda systrar, parerade med nystärkta fräs för middagen, så bokhållare och husmamseller och jag, springande framför fötterna, tillrättavisad än af den ene än af den andra.
Kongsgårdarne , (de Kongl, Dust-Slotten undantagne,) jemte Kongs Ladugårdarne lära utgöra 36 stycken, bestående af Hemmantal, med 3039 Rd 45 sk 11 rst. grundränta. Arrende-tid<?n lärer förledit år hafva upphört för Ultuna Kongs-Ladugård , bestående af x a g Mantal med R d 166: 15 sk. 3 r. i grundräta *). De på lifstid upplåtne arrenden kunna, efter ödet, förr eller sednare blifva ledige ; de, som ock contraherat på längre arrendetid, torde finnas nog benägne att höja årsräntan och att erlägga en köpeskilling efter Sex års Skatt , *) Ultuna Kongs-Ladugård med 33 Jord-Torp oell 3ooo Krono Dagsverken Ilar sedan år 17gS varit utarrenderad för R:d B:co 1666x32 sk. årligen ; men inropades förledit år på auction för ett årligt arrende af 600 Tunnor Säd, hälften Råg och Korn, svarande å 8 ll:d Bxo emot R:d d:o 4,800 , och det förutan Krono-Dagsverken, hvilka äro serskildt efter Markegångspris aflåtne. Sorn Husen funnits liedrötta och Torpen förstörda samt ingen Huse-, syn hållen, så begär arrendatorn nu 3:ne frihetsår, eller ock att undslippa arrendet. Statsoch Banko-Utskottens 'Betankanden. 547 för att blifva orubblige sjelfegare afKrono-godset; äfven kunde till täflan andre personer, emot visssa vilkor, någon tid före förfallolerminen, ingå i sådarte köp.
Jag har ej ogillat hans skäl, men blott uttryckt den mening, att nu, då en annan värd Ledamot af BancoStyrelsen, som äfven förtjenar verklig -aktning för sin arbetsamhet, uppträdt med ett positift Förslag, som blifvit tryckt, och Grefve von Schwerin, under sine anmärkningar deremot, gått så vida , att lian detaillerat en del af sina emot Herr Hjertås väsendtligen stridande åsigter, hvilket förhållande mindre för Personernes än sakens skull nödvändigt måste väcka någon oro, blandad med önskningar, alt få saken än ytterligare utvecklad och dis - Den r December, 85 cussionerne till allmänhetens kunskap spridde; äfven Herr Hjertås svar måtte på samma gång, som Grefve von Schweinns anmärkningar, lill trycket befordras, och denna önskan hade ej bordt kunna misstydas derhän, att jag mot Grefve von Schwerin ville framställa något klander eller någon anmärkning. Herr Rosenblad: Då jag föreslog, att Grefve von Schwerins anförande måtte tryckas, var det derföre, att Herr Hjertås Förslag var förut tryckt. Om jag underlåtit äfven begära, att Herr Hjertås påminnelser vid Grefve von Schwerins anmärkningar mot samma Förslag jemväl måtte tili trycket befordras, så härrörde sådant af glömska, och jag förenar mig nu med Grefve Frölich i anhållan derom. Herr Tham, Wollrath: Jag instämmer med Grefve Frölich oell Herr Rosenblad, att liela discussionen i detta ämne må tryckas; och då nu alla ifrågavarande motionerne remitteras till BancoUtskottet, annåiler jag, att det må vara den, sorn änny ej hunnit taga kännedom af saken, tillåtit, att framdeles yttra sig deri. Hans Excellence Herr Grefven ock Landt Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade, att Herr Hjerta skulle anmodas, att äfven låta till trycket I 86 Den i December. befordra dess svar å Grefve von Sclvvverins anmärkningar vid Herr Hjertås ifrågavarande förslag. Ropades Ja. Grefve Frölich:
Kammar-Rättens utlåtanden icke dess mindre skulle infordras, i afseende på ärendets slutliga pröfning och afgörande vid nästa Riksdag, äfvensom Revisorerne föreslogo åtskillige tillägg i samma Bokslutsmethod, hvarigenom arbetet kunde erhålla en ännu större omfattning och fullständighet i statistiskt hänseende; så har icke allenast gemensamt yttrande utaf Kongl. Kammar-Collegitim och Kongl. StatsContoiret samt Kongl. Kammar-Rätten häröfver, jemte den i sammanhang med det andra förslaget till Riks-IIufvud-Bok stående frågan, om ändring i formen och tiden för Landsoch Militie-Räkenskapernes afslutande, blifvit den 9 Febr. 1821 afgifvet, utan ock Kongl. Kammar-Collegii och Kongl. Kammar-Rättens utlåtande, angående omförmäldte begge Boksluts företräde sins emellan i syftemål och form, blifvit infordradt och under den 6 derpåföljde Junii aflemnadt, hvaruti desse tvänne Ämbetsverk, med åberopande af hvad 1820 års Revisorer anfört, om beskaffenheten af de särskilda methoderne, yttrat: huruledes det ge nom Kongl.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets, den J7 dennes, under N:o 136, afgifna och, den 2 a derpäföljde e. m., pä hordet lagda Utlåtande , i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 95, förut meddelade Betänkande, angående yrkad förändring i stadgandet om Läste-afgift för Fartyg, som förses med Turkiska pass, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit, den 14 sistlidne Maji, af Ridderskapet och Adeln bifallet. Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Congtjtutions - Utskottets, den 10 dennes, under Pro t. Utdrag den 26 Jnnii i8ag„ 101 N:o 35, aflätna oeh, den 19 derpåföljde e. m., på bordet lagda Memorial, innefattande förslag till ett tillägg vid 15 §. Riksdags-Ordningen, rörande Riksdagsmanna-Valen för Bonde-Standet, fann Ridderskapet och Adeln för godt att berörde förslag, till den behandling 56 §. Regerings-Formen föreskrifver, godkänna. S. D. DS nu å nyo föredrogs ConstitutionsUtskottets, den 5 dennes, under N:o 33, aflätna och, den 19 derpåföljde e. m., pä bordet lagda Memorial, innefattande Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, i Memorial under N:o 23, förut meddelade förslag till ändrad redaction af senare punkten i 15 §. Riksdags-Ordningen; fann Ridderskapet och Adeln för godt att den af Constitutions-Utskottet, i förstnämnde Memorial, nu mera omarbetade redaction af senare punkten i 15 §. Riksdagsordningen, till den behandling 56 §. Regerings-Formen föreskrifver, godkänna. S. D.
Sä borde detta mom. lyda; men denna lilla contradiction kan i alla fall rättas i praktiken och är icke af mycken vigt, hvarföre jag helt och hållet tillstyrker antagande af denna förändring. Frih. Cederström, Jacob: Man borde föreställa sig, att hvarje ändring i grundlagarne, i den ordning som för ärendenas behandling och afgörande är stadgadt, skulle vara ledande till hastigare beslut och mera öfverensstämmelse än nuvar. förhållande innefattar. Sådant blir likväl icke följden om det nu hvilande förslaget antoges, nemi. att om anmärkn:r göras emot ett inkommet Utsk:s betänk., som förhindra antagandet, och Ståndet finner ärendetdervid tillfyllest utredt, Ståndet må, när bestämdt förslag lill förändring blifvit uppgjordt, om dess antagande eller förkastande antingen genast eller, derest någon ledamot det äskar, i annat plenum besluta. Det lärer väl falla af sig sjelf, mine Hrr, att om vid Ulsk:s betänk, alla 4 Stånden hvar för sig göra särskilda anmärkn:r, hvilka Stånden pröfvat vara sådana, att förslaget med dessa ändringar kunde genast antagas; så följde deraf, att Stånden genast med dessa förändringar antoge betänk, sådant det blef af de anmärkande ledamöterna föreslaget och vi kunde således få 4 olika beslut. Om deremot, såsom nu är stadgadt, förslaget, på grund af anmärkmr, då man vill hafva sjelfva saken, men icke gillar detaljerna, ulan gör anmärkmr rör:de de detaljer som böra rättas, återremitteras till Utsk. för att omarbetas, så hafva de öfrige Stånden tillfälle att vidtaga samma rättelser, när Utsk:s nya betänk, inkommer. Nu deremot slutar troligen i hvarje fall behandlingen genom förstärkta Utsk. och RiksStms beslutande rätt förflyttas på förstärkta Utsk-.n. Jag anser förslaget vara ganska öfverflödigt och skadligt. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff: Vid första genomläsningen af det ifrågavar. förslaget uppstod äfven hos mig några betänkligheter af samma syftning, som dem Frih. Cederström nyss framställt; men då man tager förslaget i närmare skärskådande, Den 23 September.