Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man behöfver endast se på de soldattorp, som tillhöra vacancerotarna; vanligast befinnas de i vanhäfd. Om nu hela armeen skulle recruteras af beväring, skulle ju sålunda 100,000 tunnland jord för landets produetion till Den a4 Maj. 85 större delen gå förlorade. Af de skäl, jag nu anfört, samt dem, uti hvilka jag instämt, anhåller jag altså om bifall till betänkandet. Gr. Cronhjelm: Innan jag ingår i besvarandet af de dels emot mig, dels och synnerligast emot motionen gjorda anmärkningar, ber jag att få uppläsa ett document, tilt hvilket R. o. Ad. torde kunna sätta stone förtroende, än till hvad både jag och många andra skulle kunna anföra. Detta document är en K. propos., afgifven d. 3i Oct. 1809. K. M. lät nemi. kort efter regementsförändringen nedsätta en committé' af de yppersta män af militäryrket, för att framställa den möjligen säkraste planen för bibehållandet af Rikets framtida bestånd och sjelfständighet. Denna plan uppgjordes kort efter, sedan Riket varit liotadt af en öfverhängande fara, och då sålunda föreställningen om möjligheten af fruktansvärdare anfall emot dess sjelfständighet af hvarje känsla lifligt omfattades. Af de personer, hvilka uti Statsrådet kraftigast understödde det K. förslaget, vill jag endast nämna numera aflidne Gr. v. Platen, hvars blotta namn torde få anses innebära en borgen för att ämnet icke blef lösligen behandladt. Uti denna K. propos. heter det bland annat:
Att dessa verktyg, i samma mån som civilisationen stigit, befunnits utgöra raenniskokraftens lika mägtiga som oumbärliga hjelpmedel till åstadkommande af de flesta slöjdproducter, som utgöra föremål för fabrication i större scala, är lika kändt, som att den ration, hvilken genom machineriers tillhjelp mest af alla uppdrifvit sin fabriksrörelse och är försedd med de mesta egna machin verkstäder, likväl länge funnit med sin fördel öfverensstämmande att förbjuda, icke införseln, utan utförseln af machinerier, medan vi, som ännu icke haft några dylika verkstäder att tala om, försvårat införseln af samma artikel. Att äfven på modeller, som till dyrbara machinerier ofta uppgg till flera tusen Riksdaler, föreskrifva en tull af 25 proc., lärer hvar och en inse vara nära nog detsamma som ett förbud och föga gagna den inhemska tillverkaren, då i de flesta fall K. M. sjelf funnit detta stadgande så strängt, att undantag derifrån, uppå und. ansökning, aldrig nekats; en åtgärd, för hvilken ej blott enskilda näringsidkare utan äfven industrien i allmänhet stå till Styrelsen i förbindelse. Jag förmodar, att dessa korta skäl äro tillräckligt talande för mitt förslag, att tullen på modeller och sammansatta mechaniska verktyg af alla slag må nedsättas till 5 procent. I afseende på det förslag, jag vördsamt framställt om nedsättande af tullen å vin, inkommet på fastager, till hälften af hvad den för närvarande utgör, anser jag äfven en närmare motivering erforderlig. Den nuvarande tullen, jemte frakt och öfriga omkostnader, på ett fat vin från Italienska eller Fransyska hamnar uppgår till nära 60 R:dr B:co. På flera af dessa handelsplatser kunna likväl goda landtviner fås till det billiga priset af ända ned till 5o, ja, till och med 4° francs för ett oxhufvud. Således utgör tullen och andra omkostnader öfver 200 proc. af dessa viners inköpspris. Detta förhållande förorsakar, att sällan sådana viner nu införskrifvas, utan endast af dyrare slag, och många handlande göra i stället sin vinst på att medelst kypring tillaga de s. k. ordinära vinerna, emedan detta icke kostar någon tull.
Ehu. ru denna våg-anläggning å Svenska sidan utgjorde i längden 1 och tre åttondedel mil öfj ver den mest besvärliga bergsoch skogstrakt med nästan bottenlösa myror och måsar, blef den dock genom Lånets IlÖfdinges särdeles kraftfulla nit och verksamhet färdig första året efter dess beslutande, eller 1821; och detta nyt tiga arbete spridde förtjenst och penningetilbj gång i en fattig och aflägsen provins, som deraf befant sig i yttersta behof, och, utan någon motsvarande ersättning, fått vidkännas svåraste 576 Den 5 Martil, tyngden af de föregående krigs-orobgheterna, Bägge grånsorternes innevånare orh äfven andra långväga resande begagna nu denna passage och genled med mycken fördel, och de fleste af Vestra Dahls Hemmansbrukare hafva 3, 4 ä 5 mil närmare till Fredricshall ån någon annan stad, och få der tillfälle att afsätta sina Landtmanna-producter lättare och emot högre betalning, samt återskalla sig sina förnödenheter af salt, sill, fisk m. m. Visserligen möter mycken olägenhet härvid af den på grånslinien anställde tullbevakning och de i följd deraf ske» ende åtal med ringa, eller ofta utan, grund inför Råtter, hvilkas organisation på intet sätt gifver borgen för nödig insigt, oväld och rätt. visa, till pröfning af medborgares handlingar, frihet och vällärd. Vid första uppställningen häraf gjorde man sig genast hopp om detta ondas snara upphörande, och man lofvar sig fastmer att se denna önskan fullbordad, efter de många under förevarande Riksmöte emot sam. ma inrättning väckta anmärkningar, på stadgad erfarenhet om den ringa båtnad den medförer för Staten, men om de stora missbruk och våsendtliga hinder hvartill den för enskilta föranleder.
Till de förra räknas sådane kronotionde-anslag, som under konung Gestaf den listes tid blifvit Presterskapet förlänade, i stället för bortmistade hemman och räntor, hvartill af Kongl. Plakaterna den 2 Augusti 1545 och den 9 Juli 1547 anledningen befinnes hafva varit, att Presterskapet dels af 4 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 374. landtbönderna på' de till dess underhåll anslagne hemman icke i behörig ordning utbekommit sina räntor och dagsverken rn. m., dels icke kunnat försvara hemmanens egor för inkräktning af andra, hvarföre högbemälde konung fann sig föranlåten att under kronan indraga sådana hemman och räntor samt i stället lemna Presterskapet ersättning af krono-tionden. Då sedermera under den financiela förlägenhet, hvari riket genom de stora krigen under konung Gustaf II Adolfs regering och drottning Christinas minderårighet samt den slösaktiga förvaltningen under samma drottnings regering blifvit försatt, frågan om reduktion af kronans bortföriänta egendomar och medel vid början af konung Carl X Gustafs regering blifvit väckt och en sådan vid 1655 års riksdag äfven var partielt beslutad, erbjöd Preste-Ståndet, genom 6:te punkten i nämnde Riksdags-beslut, en allmän revision af vederlagens och andra Presterskapet meddelade förärkigars tillkomst och beskaffenhet samt erkände, att de vederlag, som för gästning erhållits, äfvensom öfriga beneficia extra-ordinaria voro indragning underkastade. Kongl. Maj:t fann ock genom Resolution på Presterskapets besvär den lista September 1664, att, sedan gästningen då redan var upphäfven, de derföre Iemnade vederlag borde till kronan återkallas, men förklarade tillika, att den gamla vederlagen, som Presterskapet emot kyrkogodsens afträdande bekommit och från urminnes tider åtnjutit, skulle Presterskapet äfven framgent oqvaldt bibehålla.
Sedan grufegarens anmälan om utmål, deruti han jemväl skall till namn och hemvist uppgifva den eller de jordegare, inom hvilkas område han önskar att sitt utmål erhålla, till Bergmästaren inkommit, vare denne skyldig att, så fort ske kan och tjenlig årstid är för handen, utmåls-läggningen på stället företaga. Är Bergmästaren af förfall härifrån hindrad, gore derom anmälan hos Bergs-kollegium, som då eger att i hans ställe annan Bergs-ljensteman förordna. 32 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 92, § 30. Utmåls-förrättning skall, på grufegarens bekostnad, af förrättningsmannen verkställas, med biträde af två gode män bland dem, som för egoskiften i orten valde äro, eller, om utmålet skall å stadsgrund läggas, af två i staden bosatte män, de der nödig sakkunskap ega; och varde tiden och stället för förrättningen minst en månad, förut kungjord i kyrkan till den eller de församlingar, inom hvilkas område det sökta utmålet är beläget, med kallelse till en hvar, som anser sin rätt af förrättningen beroende, att dervid sig infinna och sin rätt bevaka. Har någon jordegare ej sitt hemvist inom den församling, der kungörelse sker, då skall han lika lång tid förut särskildt kallas; egande förrättningsmannen att vända sig till kronobetjeningen i orten, eller, der så nödigt är, till Konungens Befallningshafvande i länet, för att genom dess försorg få kungörelsen i kyrkan uppläst och särskilda kallelser vederbörande tillställde emot bevis, som före den utsatta tiden böra till förrättningsmannen vara aflemnade. Då förrättningen skall ske å någon Kronan tillhörig jord, åligge det förrättningsmannen att alltid derom göra anmälan hos Konungens Befallningshafvande, som eger ej mindre sjelf förordna krono-ombud för bevakande af Kronans eller efterkommande jordinnehafvares rätt, än äfven föranstalta att andra allmänna ombud, der sådant kan finnas erforderligt, i stadgad ordning blifva utsedde att förrättningen öfvervara. § 31. Uteblifver sökanden från förrättningen, varder den inställd; och ankomme dess företagande sedermera på ny anmälan.
S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Memorial, N:o 302, i anledning af verdställda omröstningar, angående tullbevillningen, lades till handlingarne; och Utlåtande, N:o 303, i anledning af väckta motioner om vidtagande af nödiga kontroller å användande af Städernas tolagsmedel för dermed afsedda ändamål; afslogs. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Herr Brincks, med anledning af 56 § Riksdagsordningen, väckta motion om ett lån af Statens medel till Allmänna Barnhuset i Stockholm. S. D. Med ogillande lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, i anledning af Borgare-Ståndets föreläggande att besvara väckt motion om förbud för handlande å landet att försälja bränvin och andre spirituosa. Från lieden. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial N:o 302, i anledning af verkställda omröstningar, angående tullbevillningen; hvarjemte Ståndet biföll Samma Utskotts Utlåtande. N:o 303, i anledning af väckte motioner om vidtagande af nödige kontroller å användande af städernas tolagsmedel för dermed afsedde ändamål. 478 Prot.-Utdrag den 13 Augusti 1851. Den 13 Augusti. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial N:o 24, med förslag till de förändringar, som jemlikt Rikets Ständers beslut i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51 lit. A. och 219, i fråga om serskilda till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot statsanslag, böra ega rum uti för ordningarne angående dels stämplade pappersafgiften och dels allmänna bevillningen.
Maj:ts nådiga bref den 3 April och 18 Juli 1856, ett belopp af tillsammans 408 R:dr 16 sk. blifvit — 11 - Utanordnadt till inlösen af 100 exemplar utaf Kapitenén C. Grills arbete: »Statistiskt sammandrag rörande Svenska Militie-indelnings-verket». Revisorerne anse, att denna utgift, till följd af sin beskaffenhet, rätteligen bordt bestridas af 4:de liufvudtitelns medel, helst denna hufvudtitels anslag till extra utgifter under revisions-året lemnat en större behållning. Likaledes äro, jemlikt Kongl, brefvet den 24 i förstnämnde månad, af samma anslag 500 R:dr utbetaldte till Ofver-Iäkaren Doktor C. M. Nyman, såsom understöd till företagande af en resa till Paris, tor att taga kännedom om en förbättrad method för behandlingen af veneriska sjukdomen; men kostnaden för ett sådant ändamål synes Revisorerne egentligen bordt tillkomma 8:de liufvudtiteln, hvars anslag till extra utgifter jemväl under revisions-året lemnat besparing. På grund af Kongl, brefven den 20 Oktober 1832 och den 25 Januari 1842 har ett belopp af 300 R:dr B:ko under revisions-året, likasom föregående år, af öde hufvudtitelns anslag till extra utgifter utbetalts såsom arfvode åt Polisens ombud vid pantlåneinrättningen i Stockholm; hvilken utgift synes rätteligen hafva bordt påföras anslaget till hufvudstadens polis.
Om nu ombyte af Fullmäktige nödwändigt stak ste, utbeder jag mig att fä weta efter hwad grunder wa» let stall hällas antingen efter den förra Riksdags» Ordningen, eller efter den nya, ehuru densamma ännu icke är saststäld. Friherre Oeäsrliröm erindrade akt Clatzificationen redan i början as Riksdagen bliswit upphäfwen, i följe hwaraf han ansäg walet böra förrättas öfwer hela Ständer. Herr ^n6ers, wille derpä fästa Ridderstapet och Adelns uppmärksamhet, att här wore flera motioner: den ena ginge ut pä alt upp» stjuta walet: den andra ort nu wäija Ledamöter, hwilka efter »4 dagar, dä de fä känna Answarighets» Lagen, kunna afsäga sig det dem gifna förtroende. Den förra syntes Herr !>!or6en6oIp^ bast att »vidtaga, emedan den sednare skulle allenast leda till onödiga omgängar. Anmäldes och infördes en Deputation ifrän det Högwördige PcesteEändrt, anförd of Biskopen r Linköping Herr Doctor knlenttLjn, hwilken förmälde. art PresteStändet instämt i Högloft. Ridderffcpet och Adelnö Beslut att en Medurlle skulle stäs öiivrr Hans Kvngd Höghet KronPnnsens Äöal till Thronföljare. Aswenledes hade PrrsteSrändek gifwik sitt bifall till StatsUrstotkers begäran om ledighet frän Plena till Dest ardetcs pästyndande, samt att Plena endast mändagsrne stulle hällas. De - Den 27 Janunrit. 1055 Deputationen aftkädde efter wanligheteu utbeledsagad. Derefter upplästes BorgareStändets Protm collsUtdrag, rörande decharge» för RiksgäldsContolrets Fullmägtige. Herr Grefwen och Landrmai skalkctt frä< gade om Högiofl.
Preste-Ståndet blifvit erinradt, att Jern gäller merendels någon R:dr mera i Götheborg än i Stockholm, hvarföre önskligt vore, om lånevärdet kunde utsättas efter båda Städernas Rörs-pris; helst den omständighet, alt så ej skett, skall hafva verkat, att Jernet föga belånas i en Stad, som likväl utskeppar Wermlands, Dalslands och en del af Smålands Jern. Öfver det sålunda anförda får BancoUtskottet yttra, alt, då Statsoch Banco-» Banco-Ulskottets Utlåtande JV.-o 82. 29 Utskotten, i likhet med hvad som egde rum vid 1776 års Realisation, ansett beloppet af Banco-lån på lös pant, ehuru ej inom viss Summa begränsadt, kunna afdragas från den Sedelstock, hvartill Bankens Silfver-fond, i förhållande sorn 5 till 8, skulle göras svarande innan Silfver-utvexling böljar; så hafva Utskotten dervid afsett denna lånerörelses hittills varande skick, hvaremot ett helt annat beräkningssätt kunde erfordras, i fall utlåningen blefve, genom förändrade vilkor, i någon betydlig mon ökad och utvidgad. Hufvudgrunden, sorn ursprungligen varit, att de i dylik väg utlånade medel åter skulle ingå inom kort bestämd tid, derifrån benämningen Temporaire-län sig härledt, är allaredan rubbad, medelst lemnad tillåtelse att begagna lånerättigheten utan afbrott liela året igenom. Hvad en Ledamot inom Höglofl. Ridderskapet och Adelil anfört, nemi. att icke mera än ett års Jerntillverkning kunde på en gång utgöra Bankens pant, är ett fullkomligt misstag. Det finnes intet hinder, att, vid hämmad afsättning, 2 å 3 års lager kunde blifva belånadt, och har sådant mera än en gång inträffat; äfvensom ingenting hindrar den, hvilken ena dagen inbetalt sitt lån, att följande dag fordra ett nytt på lika summa, och så i oändlighet, utan ombyte 3o Ranco-Utskollets Utlåtande N.o 82. af panten, blott emot företeende af en ny Våg-Attest.
Motionären har derföre hemställt, »att förenämnde 4 § 1 och 2 mom. må komma under närmare granskning, att den bestämda lönen, minst sexton tunnor spanmål, som skall utgå in natura, må blifva en sanning» och att slutet af 1 mom. måtte erhålla följande lydelse: »men de öfriga åtta tunnorne alltid betalas med penningar, efter minst 6 r:dr 32 sk. b:ko per tunna;'blifver länets markegångs-pris högre, skall kontanta lönen efter den fastställda taxan beräknas.» Utskottet, sorn på de skäl, motionären anfört, anser billigheten fordra, att lösen för den del af folkskole-lärarnes i spanmål bestämda aflöning, som skall i penningar utgå, lämpas efter spanmålens värde, så att denna lösen må äfven under dyr tid kunna motsvara prisen å lifsförnödenheter, men att derjemte ett visst belopp bör utsättas, hvilket nämnde lösen icke må understiga, får, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med motionärens förslag, vördsamligen tillstyrka, att 1 mom. uti den ifrågavarande § måtte erhålla följande förändrade lydelse: 4 Allm. Best.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 127. v Vederbörligen, enligt denna författnings föreskrift, examinerad och antagen skol-lärare utnjute i ärlig lön minst sexton tunnor spanmål, hvaraf åtta tunnor erläggas in natura, hälften i råg och hälften i det eller de andra sädes-slag. i hvilka krono-tionden inom orten utgår, men de öfriga åtta tunnorna alltid hetalas med penningar efter länets markegångs-pris, dock ej till lägre belopp lin 6 r:dr 52 sk. b:ko för tunnan.* Stockholm den 8 September 1854. STOCKHOLM) f. d. Schultze^ Boktryckeri, 1854. Allm. Bese - och Ekon -Utskottets Betänkande, N:o 128. 1 N:o 128. Aok. till Exp.-Utsk. d. 14 Sept. 1854, kl. 8 e. an» Betänkande, i anledning af väckta motioner, angående ändringar i Kongl.
Jag bekänner öppet, att jag tror mig så högt som någon annan värdera Nationens omdöme; men jag erkänner lika öppet, att jag ej förskräckes af den granskning, Nationen skulle företaga af såväl mina omdömen som mitt handlingssätt, ty Nationen är rättvis, då den icke missledes. Frih. Fji-ane Sparre, Bengt Erland: Med de vanliga utfallen mot Krigsadministrationen har den värde motionären föreslagit, att de medel, som blifvit beviljade till beväringens beklädnad, skulle tagas af det ännu odisponerade beloppet af det vid sista riksdagen till försvarsverkets iståndsättande beviljade extra anslag. Hvar och en har sitt sätt att se; det är naturligt. Det hörer väl också till menskligheten, att hvar och en anser sig vara klokast; men af samma skäl torde den värde motionären förlåta mig, att jag auser hans project vara planstridigt och ändamålslöst; ty annorlunda kan jag icke betrakta ett förslag, sorn har för afsigt att från ett bepröfvadt nyttigt ändamål borttaga mede!, sorn dertill vid en föregående riksdag blifvit anslagna och till största delen disponerade, hvilket en hvar med mig mäste finna så mycket mera olämpligt, Som, derest någon del af de ännu odisponerade medlen skulle frånryckas sitt bestämda ändamål, följden blefve ingen annan än den, att dea re - Den 18 Augusti. 355 vedan använda summan vore förgäfves utgifven i brist af den erforderliga fyllnaden för behofvets försättande i complett skick. Hvad för öfrigt angår anmärkningen öfver långsamheten att fylla förråden, ligger just uti denna anmärkning grunden för nödvändigheten att i fredstid tänka på anskaffandet af hvad som behöfves för ett möjligt fredsbrott; men denna långsamhet härrör ingalunda från bristande verksamhet hos vederbörande administrationer, utan från bristande arbetsförmåga hos våra fabriker, hvilka man ofta mäste lemna anstånd med utfästade leveranser.
» De blå » och » de gröna », som under kejsar Justiniani dagar utkämpade våldsamma strider i Konstan-tinopels hippodrom; de » hvita » och » de svarta », som på Dantes tid upprörde Norditalien, och under namnen » ghibel-liner » och » guelfer » söndrade hela stora nationer; Englands » röda ros » och » hvita ros », dess » kavaljerer » och » rundhuf-vud », dess » whigs » och » tories » *; Norges » bagler » och » birke-^ beiner »; Sveriges » hattar » och » mössor » — alla dessa partier hafva vållat folken oändliga lidanden ej blott genom de politiska motsatser de kunnat innebära, utan ofta också blott genom sina namn, huru triviala dessa än samtliga äro. Det var derför också mer än tvänne ord, som Gustaf III ville utplåna, då han den 24 augusti 1772 i en särskild 1 Uttrycket Tory har på senare tider fått en bismak, och den för-sigtiga Times, som ej vill stöta sig med vederbörande, använder numera i stället ordet conservative. — Benämningarne » whigs » och » toires » upp * kom nio omkring 1680 på sätt som Macaulay närmare skildrar i sin Englands historia b. 1, kap. 2.förordning strängeligen aflyste det vidare bruket af de tvänne » förhatliga och vederstyggliga » partinamn, som gjort vår frihetstids historia i många afseenden sorglig för oss att minnas ». Efter statskuppens genomförande bortlades hos oss af lätt begripliga skäl allt bruk af partinamn. Under Gustaf IV Adolfs regering omtalas dock allt som oftast jakobinema, d. v. s. den gryende oppositionen med sina sympatier för den politiska utvecklingen i Frankrike. Efter 1809 talas gerna om allmänna opinionen nära nog såsom öm ett politiskt parti af missnöjda; vidare blefvo på liknande sätt orden muvemang, rabulism och opposition använda. Uttrycket liberala,1 i motsats till konservativa, begagnades hos oss såsom partinamn ej förr än vid 1844 års riksdag. Vid 1847 — 48 års riksdag, bildades under frih.
Men jag frågar, om denna art af verksamhet vore en skola för dem, som, må vara eventuelt, dock möjligen komma att bestiga Thronen. Man har talat om landthushållning, — om bergsbruk, men dertill fördrag ju medel, och sådana vill man icke låta Arlfurstarne sjelfständigt förvalta. Kanske afser man utvägen att vara förpaktare af andras egendomar; och detta vore visserligen mera konseqvent enligt den yrkade principen af beroende; men huru skulle det stå tillsammans med det passande? 232 Den 21 Mars f. m. Ben yrkade grundsatsen afser i sjelfva""ver-ket, att en Arffprins, så länge lian icke är den närmaste till Thronen, skall, såsom en viljelös familjmedlem, sakna utväg till en fullkomligt fri verksamhet. Ar det så man bildar ämnen för det höga kall, för hvilket sjelfständighet i tanke och kraft i handling äro af alla egenskaper de oumbärligaste? Men Utsk:s vedersakare hafva med sin logik strandat äfven på“en annan klippa. Med Grundlagen i hand vill man fasthålla Arffurstarne i beroendets band; men ingen nekar Thronföljaren att hafva, sin sjelfständiga hushållning. Be åberopade inskränkningarne gälla emedlertid i Grundlagen alla Prinsarne af K. Huset. Följaktligen, om den derifrån dragna slutsatsen icke är giltig för den ene af dem, så kan den icke heller vara det för de öfriga. Flere talare hafva, med afseende på förev:de fråga uppställt jemförelser med främmande länders civil-listor. Men jag föreställer mig, att det icke är det minst vigtiga att undersöka, huru, under föregående tider, man härmed tillvägagått i vårt eget land. Vi veta, att under mer än halfannat århundrade, ända till sista decennium, det icke funnits andra Prinsar af Konungahuset, med undantag af närmaste Thronföljaren, än Hertigarne Carl och Fredrik Adolf under Gustaf IILs oell Gustaf IV Adolfs tider.
Län^ som, med afseende ej mindre derå, att i de Städer, der Läkare alltid finnas, menniskor likväl sjukna och dö, än i betraktande af den rådande penningebristen, ansett sig icke kuni na tillstyrka det projecterade anslaget. Hvad salunda inom sistbemälde trenne RiksStånd erinradt blifvit, halva Utskotten tagit i behöiigt öfvervägande} och, yidkotn - Stais-samt Allm.Besv.o.Oec.Utsk. Utl.N.060. 27 mande först frågan derom, huruvida medel till det inom samtlige de Respective RiksStånden nästan enstämmigt medgifna vigtiga ändamål , Läkarevårdens utvidgande och förbättring inom Landet, böra på Riks-Staten bestämt anvisas eller af öfverskotten på vissa StatsTitlar påräknas, får Stats-Utskottet vörd*amt förklara, att Utskottet vid denna Riksdag för princip antagit, at t, då hvarje inkomstjDch utgifts-post, så vidt ske kan, tili sitt verkliga belopp i RiksStaten uppföres, några an;visningar å öfverskotten så mycket mindre hora ega rum, som dylika öfverskott, vid sådant förhållande, icke kunna med någon sannolikhet förmodas uppkomma. StatsUtskottet hemställer alltså / [ alt den Summa J som af Ri kets Högloflige Ständer varder till merberörde ändamål beviljad, måtte å Rikets Stat anslås och synlig göras. Hvad dernäst angår beloppet af samma anslag, hafva Utskotten, som i det af ett stort anfcl