Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid denna § hafva anmärkningar blifvit gjorda af Ola Månsson från Malmöhus län, som föreslagit följande förändrade lydelse deraf: ”Hvarje skoldistrikt åligge anskaffa och underhålla tjenliga rum för de folkskolor, som inom distriktet finnas eller blifva inrättade. I kostnaden härtill skola alla inom distriktet boende deltaga efter de grunder, som, jemlikt 2 morn af 5 § i Kongl, förordningen om sockenstämmor i riket af den 29 Augusti 1843, följas i fråga om rösträtt på sockenstämma.” Till detta förslag har motionären funnit sig föranledd deraf, att det så kallade ypperligare frälset och de säterier i Skåne, som utgöra ordinarie rotering och åtnjuta befrielse från kyrkobyggnad, undandragit sig allt deltagande så väl vid uppbyggande 4 Allm. Besv.- och Ekon.-lltskottets Betänkande, N‘.o 9i. som underhållande af skolhus; samt att vissa af allmogen, sorn innehafva hemman af säteri natur, hvarken i godo eller genom, lag kunnat förmås att deltaga i nämnde besvär» Häruti har Nils Jeppsson från Malmohus län instämt. Af herr Rhodin, som hemställt, att efter ordet deltaga, Och med Uteslutande al nu befintliga mening; ”efter de grunder, som inom orten följas, i fråga om kyrko byggnad, så framt ej annorlunda derom öfverenskommes,” må inflyta: ”i män af innehafvande hemman eller annan, visst taxeringsvärde åsatt, lägenhet, beroende det af etc ” Af Lars Wenander, från Bohus län, som yrkat, att en bestämd förklaring måtte varda meddelad, huruvida med den i §:en förekommande mening ”endast efter de grunder, som i orten följas,” varit afsedt att stadga, det de säterier, skattlagda utjordar, likasom en del postbönder, hvilka genom äldre privilegier äro fria från kyrkobyggnad, äfven skola vara befriade från deltagande i anskaffande och underhåll af folkskole-byggnader. Häruti hade Lars Rasmusson från Bohus län instämt.
Jag får börja med att vördsamt anmäla min reservation emot det beslut, som R. o. Ad. lärer fattat, innan jag hunnit i detta plenum uppkomma, nemi. att Ridd.secret - Den 17 October e. m. 195 lönen skulle förblifva 1200 r:dr b:co, och det likväl vara Ridd. seeret. tillåtet att på samma gäng annan tjenst innehafva. Jag anser nemi., att om det villkor uppliäfves, hvarföre lönen blifvit ökad, sä bör den åter nedsättas, till hvad den var innan detta vilkor trädde i verksamhet. Derjemte får jag i allo förena mig med hvad Gr. Cronhjelm yttrat uti ifrägavar. sak. Jag tror, alt R. o. Ad. under närvar, förhållanden skulle handla mindre betänksamt, om de antogo en Ridd.secret. med bela den förhöjda lönen och med rättighet att behålla den för hela lifstiden, ehvad dess tjenstebefattning för framtiden blefve behöflig eller icke. Gr. Cronhjelm har icke föreslagit någon ting annat, än att Ridd.secret. skulle conslilueras med de bestämda löneförmånerna till slutet af den riksdag, då en ny representationsform autages. Af två saker mäste nödvändigt en inträffa. Antingen kommer en sådan förändrad representationsform icke att under den först blifvande Ridd.- secretts tjenstetid inträffa. I sådant läll är ju alldeles ingen skada skedd med det förbehåll Gr. Cronhjelm föreslagit. I andra händelsen kommer en sådan representationsförändring att inträffa. Jag skulle tro, att det R. o. Ad., som dä kommer alt sammanträda för alt ordna Ståndets enskilda angelägenheter, skulle vara oss föga förbundna, om vi belasta Riddarhusets utgiftsconto med en betydande pension, som lillfölle en måhända ganska ung tjensteman för hela hans återstående lifstid. R. o. Ad. har i allmänhet gjort ett ganska vackert bruk af sina fonder.
Öfverläggningen om 24 § ansågs härmed vara fulländad. Hr von Hartmansdorff: Ordet ”eller” är i denna § oriktigt användt. Utsk:s ledamöter säga förmodligen alt hvar och en bör förslå hvad meningen är. Månne det icke vore bättre, skrifva henne så, att hon icke kan förtydas. Det står nemi.: ”Uti prot. skall noggrant antecknas hvad, med hänsyn till riksdagsärendena inom Ståndet eller Riksnämnden förefaller och bes]utes”. Protocoll inom Ståndet kan icke angå annat än Ståndet och det inom Nämnden förda, icke annat än Nämnden; men såsom här står, skulle det kunna angå hvilketdera som helst. I nästa punkt heter det: ”Protocollet skall inför Ståndet eller Riksnämden justeras”. Således skulle Ståndets prot. kunna justeras antingen inför Ståndet eller Riksnämnden. Dylika ”eller” förekomma och skada meningen i flera följande §§. Frih. Raab: Jag ber alt få göra en annan anmärkn. emot denna §. Det är i tredje mom. Der förekommer följande ordställning: ”Den betjening Granskningsnämnden för sig under riksdagen finner nödig, tillsättes af Nämnden”. Annu har icke talats om att någon Granskningsnämnd skall tillsättas. Deremot förutsätter detta morn., att man visste hvad Granskningsnämnden var. Jag föreställer mig, att det är alldeles obshölligt, att här intaga ett sådant stadgande. Dessutom förekommer här äfven bestämmelse om betjeningens aflöning. 4:de mom. har följande lydelse: ”De sålunda anställde tjenstemän och betjente, njute under riksdag samma säkerhet och skydd, som riksdagsmän och erhålle från Statsmedlen en efter göromålens vigt och mängd lämpad vedergällning, den R. St. i sammanhang med den öfriga Stalsregleringen äga att bestämma”. I fall det 4:de mom. skulle behöfva qvarstå, så borde väl ordet äga utgå, men det förekommer mig som skulle hela mom. kunna utgå, emedan del står i 29 § taladt om kansli-betjeningeu. Således yrkar jag att 3:dje och 4:de momme må utgå här och alt deruti innehållna stadganden i stället mätte få inflyta i 29 §. Gr.
För min del kan jag ej föreställa mig, att en delägare, som under ledning af Gode Männen och Landtmätaren med de öfrige 'delägare öfver vägat frågan, deri med desse stadnat i olika meningar, sedan af hör Skiftesmännens skriftliga utlåtande derom, äger tillfälle att granska det, men förklarar sig missnöjd, och vägrar sin underskrift derå, skall efter 14 dagars förlopp förändra sill öfvert3rgelse och vara med samma utlåtande nöjd; men 0111 äfven så skulle inträffa, är det ju honom obetaget att anmäla sig hos 39 II. 10 Den 27 Augusti f. m. Landtmätaren och skrifva under, hvilket Landtmätaren icke kan honom förvägra. Deremot anser jag det vara i allo oformligt, att arne missnöjes-anmälanden skola erfordras emot ett och samma beslut, och det vid den stränga påföljd, att klandret eljest icke kommer under pröfning; och jag förutser att följden deraf skall vid de fleste tillfällen blifva, att parten förlorar sina fatalier, serdeles om icke ifrågavarande § vid tillfället för honom uppläses. Huru skall han kunna tro, att, sedan han en gång med utlåtandet förklarat sig missnöjd, han åter skall inom i4 dagar ytterligare anmäla missnöjet, så vida det icke är förfallit, och pröfning af missnöjet uteblifver. Jag hemställer således, att Utskottets förslag, i denna punkt, såsom hvarken lämpligt eller nödigt, må afslås. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å hvad Utskotten föreslagit. Ropades starka Nej, blandade med Ja. Uppå derefter framställd proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln ogilla Utskottens förslag lill förändrad Redaction af 6:te Capitlet 2 §. Angående de vid 6 Capitlet 3 gjorde anmärkningar.
Jag bestrider följaktligen Utsk:s förslag helt och hållet, med mindre att sådana anordningar komma att genom allmänna tidningarna såväl inom fäderneslandet som på utrikes orter kungöras, med kallelse eller förständigande för den, hvars anspråk blifvit godkändt och anordning derå utfärdad, det han ägde att sjelf eller genom ombud anordningen i StatsCont. uttaga sist inom io:de årets utgång, räknadt från den dag, annoncen i tidningarna införd blifvit. Gr. Cronhjelm: Äfven jag tror, att det förslag, StatsUtsk. gjort om prescriptionstid, hvarinom StatsCont:s assignationer böra uttagas, ej är antagligt, och får till stöd för detta bedömande framställa saken utur tvenne synpunkter. För det första har man ännu sedan äldre tider oliqviderade fordringar, som troligen aldrig blifva liqviderade och som Statsverket sökt att på ett eller annat sätt komma ifrån; de härleda sig till och med från Carl XI:s och Carl XII:s tider. Det är bekant, att Statsverket, såväl inom som utom landet, med anledning häraf ej har särdeles credit. Att nu säga: att den, som ej inom 1 år uttager sina penningar, ej skall erhålla dem, vore att gifva dödsstöten åt den ringa återstående crediten. För det andra, och ehuru jag, såsom icke varande jurist, ej fullkomligt förstår saken, tror jag , att Den 10 April f. m. 5g det ej instämmer med Sveriges lag att bestämma i år för uttagandet af fordringar hos Statsverket, när prescriptionstiden för fordringar man och man emellan är to år. Jag tror således, att LagUtsk. bör öfverse detta förslag och åtminstone uppgifva, om det ej är i strid med allmänna lagen. Jag anhåller om återremiss af betänkandet på grund af de vid denna §. gjorda anmärkningar. S6l Gr. Cronhjelm: Jag anser anmärkningen här gälla egentligen formen. Det anslag, som Konungen disponerat, skulle äfven jag velat tillstyrka, i fall sådant berott på mig, men ej på det sätt det blifvit gifvet. Det är nemligen, enligt K. M:s Nåd.
DepofitionSmeDel; 55:o af famma bag, angåenDe ett räntefrttt lån för uppförande af en Sajarettö* od) J?urhuS*bi)ggnaD i ‘^Barberg; 56:0 af famma bag, angåenDe regleringen af De unDev Dtif’ö*©tatenS 2lnDra äoufrouD^itel till Dufets JöofDiätter upptagna utgifter; 57:o af famma bag, om erfåttning till SänSmän od) DiämnDetnän i roiga fall; 58:o af ben 29 jfuli famma ar, angåeuDe ett begärDt lån för fullbov# DanDe af ^ajarettSbpggnaDcn i Sund; 59:o af famma bag, angåenDe eftergift af kronans rätt till Danaarf efter nice SänSmannen -])eter siöf Diöfler, till förmån för f>anS arfwingar; 60:o of famma bag, i fråga om 3:tte Grottan tillhöriga jorDarS upplås tanbe till utroiDgning af fprcogårDen i dalmar; 61:o af famma bag, angåenDe voäcft fråga om Det i kronans förråd befintliga äldre till BcigSbruf oanroänDbara fruts ontarbetanDe till bergskrut; 62:o af famma bag, angående låneunDerjlöD för uppföranDe af en bro öfwer ©alelfroen; 30 SRifSdag$*93eflut 1851.
N:o 222, med förslag till sammanjemkning eller voterings-proposition i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, angående ersättning för omkostnader i anledning af D.D. K.K. H.H. Kronprinsens och Kronprinsessans förmälning, blef den i detta Memorial föreslagna voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkänd. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 12 dennes på bordet lagda Memorial, N:o 223, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 160, i fråga om ytterligare anslag till uppförande af Cellfängelser, fann Ridderskapet och Adeln för godt att bifalla det i nämnda Utlåtande afgifna förslag, som Utskottet i förevarande Memorial vidblifvit. S. I). Vid föredragning af Stats-Utskottets den 12 dennes på bordet lagda memorial N:o 224, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 161, angående extra statsanslag till föremål, tillhörande Landtförsvars-Departementets handläggning, vidblef Ridderskapet och Adeln sina förut rörande 1, 3, 4, 5, 8 och 10 punkterne af nämnde Utlåtande fattade beslut; samt lades förevarande Memorial till handlingarne. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 12 dennes på bordet lagda Memorial, N:o 225, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 162, angående extra statsanslag till föremål, tillhörande Sjöförsvars-Departementet, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt rörande 3:dje punkten af nämnde Utlåtande förut fattade beslut, samt lades förevarande Memorial till handlingarne. S. D.
Beträffande beloppet af den tull, som bör sättas i förbudens ställe, så, ehuru Utskottet, å ena sidan, lika med hvad åtskillige bland motionärerne anmärkt, anser stadgandet af så höga tullsatser, att desamma, likasom förbud, omintetgjorde all handel med ifrågavarande artiklar, hvarken vara behöfligt eller lämpligt, samt, å den andra åter, icke befarar, att äfven den ifrågakomna lägsta tullsatsen af 24 sk. pr skeppund Bevillnings-VtskoUels Betänkande, N:o 3. 31 tackjerns-vigt skulle för Svenska jernhandteringen medföra någon verklig våda, tror dock Utskottet, att både sistnämnda tullsats och den af Kongl. Maj:t undantagsvis föreslagna af 32 sk. pr skeppund, vid öfvergången från förbud, skulle framkalla farhågor, hinderliga för reformens genomförande; hvarföre Utskottet, såsom en lämplig medelväg, hvilken skäligen bör tillfredsställa alla intressen, ansett sig böra gifva företrädet åt den af Herr Schwan till 1 R:dr pr skeppund st. v., så väl vid insom utförseln förordade tullsats; och hemställer Utskottet alltså, att nu stadgade inoch utförsels-förbud å »Tackoch Barlastjern, » äfvensom utförsels-förbuden å de likartade artiklarne, nKanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostämplade och oborrade, » samt å »Hällar öfver 11 tums tjocklek, samt Lod och Lödjor lifver 1 skepp.-s vigt stycket» må upphäfvas, och en tullsats af 1 R:dr pr skeppund st. v. i förbudens ställe antagas. Uti införsels-tariffen äro under hulvudrubriken gjutet Jern, näst Tackoch
Då herr Falhem i sammanhang med detta yrkande tillika fordrat, aft bergsmännen vid Stora Kopparberget måtte uttryckligen fritagas från att, såsom hittills skett, i denna egenskap erlägga bevillning enligt 2:dra art., äfven«om att, i följd deraf, de stadganden, som afse bergsmännens deltagande i Fahlu stads taxerings-kommitté, måtte ur författningen borttagas, torde det icke vara olämpligt, att Utskottet nu på en gång till besvarande upptager allt hvad herr Falhem sålunda framställt. Det förstnämnda yrkandet tyckes herr Falhem, så vidt af hans skriftliga anförande och dervid fogade handlingar kan inhemtas, grunda dels derpå, att bergslagen, utom det att den nödgas utgifva den å koppar-tillverkningen lagda grundskatt, äfven erlägger bevillning för Avesta kopparverk, hvilket för förädlingen af Fahlu koppar bestämda verk lärer till bevillning uppskattas i likhet med andra bruk, enligt 73 §, dels ock på den omständigheten, att den i 25 g afsedda fjerde-parts-egarnes behållning å Fahlu grufvor, eller den s. k. fjerdeparts-revenuen, icke vore en genom malm-försäljning anskaffad behållen inkomst eller samlad fond till utdelning, utan endast utgjorde skillnaden mellan malmens vid de s. k. malm-lottningarne åsätta värde och brytnings-kostnaden, hvadan berörde revenue, hvilken hade sin grund i det från äldre tider tillbaka bibehållna sättet för malmens fördelning mellan fjerdeparts-egarne, icke skulla finnas till, om grufvorna drefvos i sambruk, eller, såsom t. ex. Åtvidaberg! grufva, tillhörde en enda person.
A vidfogas ; hvarjemte Herr Doctorn ansåg det böra bestämmas , att Premier-Ingenieuren vid GeneralLandtmäteri-Contoiret skall, enligt Kongl. Brefvet den 19 Januarii 1802, förestå Geographiska Contoiret och ensam hålla föreläsningar för dem, sorn vid Landtmäteriet såsom ämnessvenner blifva anställde; men som sådant ansågs höra till de detailler, hvarmed Utskottet icke kunde taga befattning, så skulle Herr Doctorns berörde anmärkning , såsom reservation, till de respective RiksStånden åtfölja. Herr Cancelli-Rådet von Hartmansdorff åberopade i allmänhet sitt förslag samt särskildt nyttan och nödvändigheten, att förena Kammar - Collegium och Stats-Contoiret till särskilda fördelningar af ett verk under en gemensam President; och yttrade Herr Öfversten Lefrén, att, då så väl minskning i ämbetsoch tjenstemanna-personalen och deraf uppkommande besparing för Staten, som enhet i denna delen af styrelsen, skulle, en - 27 7 ligt Herr Öfverslens tanka, beredas genom verkställighet af Herr Cancelli - Rådet von Hartmansdorff!; nyssberörde förslag, Herr Öfversten alltså yrkade antagandet deraf, och anmälde emot det tagna beslutet reservation , deruti Herr Doctor Häggblad jemväl instämde. I afseende på förvaltningen af Kronans särskilda cassör och löne-fonder, åberopade Herr Cancelli-Rådet von Hartmansdorff sitt förslag sid. 230 i förra afdelningen af sitt tryckta anförande; och Herr Borgmästaren Hjertström, som med förberörde förslag instämde, yrkade antagandet af hvad detsamma uti ifrågavarande afseende innehåller. Beträffande
Men han har alls icke varit oberörd af det för-tjenstfulla i Germinal, hvilket han äfven påpekar, medan han finner att i Hemsöborna » objektiviteten får snart vika för begäret att säga en del grofheter », hvarpå han troget håller sig till dessa grofheter, assisterar vid den bekanta scenen sid. 153, der han får tillfälle att hålla sig för munnen — men berömmet öfver det genomfriska i skildringen betraktad såsom en helhet är så snäft som möjligt, det inskränker sig nämligen till ett högkyrkligt myndigt löfte ora syndernas möjliga förlåtelse, i fall syndaren vill göra fullständig bot och bättring, — detta arbete befans vara långt ifrån nog i den vägen. » Un curé est une Providence pour le village », sade Fleury i tiden. I denna kritik uppträder kritikern såsom den mäktige hämnaren, som ock har magt att förlata. Äfven i Bel-Ami af Guy de Maupassant finner han fortjenster. Boken är fastän » mycket dålig&gt; » i åtskilliga af-seenden mycket väl skrifven » (Posttidn. Han är frikostig på loford åt en del utlänningar, Cher-buliez — hvars ståndpunkt likväl ej kan tillfredsställa djupare sinnen — kallas mästare, J. P. Jacobsen, hvars sträf-van och riktning herr W. naturligtvis högeligen ogillar och som han kallar » vilsekommen », får vara en stor skald, fastän » kärnan är maskstungen » i hans dikts hesperiska frukt (Postt. 85, 4 maj), Turgeniew får heta » den store mannen » (Posttidn. 85, januari) och — hvad som kunde väcka förundran, om det sades af någon annan — Georg Ebers påstås vara en utmärkt författare. Angående denne alsterrike men ytlige bokfabrikör, i hvars romaner historiska kläder omhölja moderna personer, ganska klumpigt presenterade, träffar man i Posttidningen n: o 147 för nämda år en egendomlig men betecknande jämförelse, som måste citeras med kursivstil: * Hos Ebers *, skrifver W., &gt;går man alttid på säker grund, Flaubert uppskrufvar och öf-verdrifver ».
Kammartjenaren återvände med budskapet att den vandrande juden lämnat Stockholm julmorgonen klockan fyra, åtföljd af sina tjenare och sergeant Niemand. Slutet af budskapet kom Kristina att glömma dess början. Niemand? Och utan min tillåtelse? Skicka efter honom en kurir med befallning att återvända! Är pojken förryckt? Rymma i det ögonblick jag ville förskaffa honom en officersfullmakt! Nej ... skicka inte efter honom! Han är en landslöpare; han må bli jude. Han har gått mitt underdåniga råd i förväg. Hvad är min nådiga frökens befallning om rannsakningen i Karis? Urtima ting, herr riksråd. Urtima ting. Furstinnan Radzivil. Jag vill hellre bedragas, än förakta människor. Början af året 1643 var en tid af ovisshet. Kriget fortfor, ingen blef slagen till marken, ingen vann. Svältande härar drogo fram och åter genom sköflade länder. Torstenson låg förlamad af gikt. Sveriges grannsämja med Danmark löpte fara att drunkna i Öresund. Öfverallt misstro, bakhåll, förställning, hemliga ränker. Vintern var ostadig, rik på naturfenomener, skrämskott och förebud. I Tyskland regnade blod, i Sverige och Finland jagade en eldkula den andra genom nattens öde luft och uppskrämde vidskepelsen. Härar stredo i luften; man hörde underliga ljud ur jordens innandöme. Öfverallt steg en suck ur tidens andfådda bröst: fred, fred! Men ingen ände syntes på kriget. Ryttaren på den röda hästen fortfor att rida med lösa tyglar. Framåt, beständigt framåt öfver brinnande städer och bloddrypande fält ... Ännu var långt till tidernas ände. Ett rykte gick ut i början på året, att fredsunderhandlarne skulle sammanträda i Hamburg. År 1641 hade man börjat tala därom. I Juli 1643 kom kejsarens ombud, i November Venedigs och Sveriges ena, i Mars 1644 Frankrikes ombud och Sveriges andra, i November 1645 kejsarens andra ombud. Så god tid hade man.
B. r65. A. 406. XXI. B. 75. E. io5. A. i3o. — N;o 120. öfver Herr S. I. Wijkmans motion, rörande ändring af 16 Gap, i5 §. JordaBalken , i hvad angår bytesaftal om hus och tomt i stad, XIII, B, 271, 270. XIV. A. 6, — N:o i2i, öfver väckta motioner, om meddelande af vissa föreskrifter rörande Lagfart, XIII. B. 271, 273. XIV. Å, 6. XVII. E, 5o. — N:o 122, öfverväckta motioner, angående förändring i vissa delar af nuvarande lagstadganden om giftorätt och arfsrätt m. m. XIII. B. 271, 273. XIV. A. 7. A. 37. XVII. U, i33, 166. A, 4°3. — N;o 123. öfver väckta motioner, om utsträckande af testamentsfriheten och af rättigheten att genom gåfva upplåta fast egendom, samt om ändring i hvad nu stadgadt är, dels rörande grunden för bestämmande af vederlag för af händ arfvejord, dels ock angående bördsrätt och lösningsrätt i stad m, m. XIII, B. 271, 270. XIV. Å. 38. XVII. U. r33, 166. A. 4o3. XVIII. E. 3. B. i63, 255. X, 279. XIX. u. i55. A. 238. E. 238. — N:o J24. öfver väckta motioner, angående skyldighet för Sterbhusdelägare att, inom viss tid efter förrättad t skifte, instrumentet deröfver till Domstol i orten aflemna. XIII. — N;o 125. öfver väckta motioner, angående ändring af i5 Cap. i och 5 SSArfdaBalken. XIII. — Nio 126, öfver Riksdagsfullmägtigen Johan Erikssons från Stora Kopparbergs
N id sådant förhållande och då denna allmännast meddelas det uppväxande slägtel af föräldrarne sjelfve, någongång äfven af inom åtskillige kommuner befintlige ambulatoriske Skollärare, kan den visserligen ofullkomliga, men vela tift tili förhållandet inom andra orter högre bildningsgrad, sorn tillhör delta Läns allmoge, ej annat än väcka glädje och förundran. Än lyckligare resulta ler äro troligen att förvänta, sedan inom hvarje socken en folkskola, i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Majlis Nådiga Förordning al den 18 Juni näst lide t är, kan komma lill stånd. Man har dock inom många kommuner, vid öfverläggningarne härom, yttrat bekymmer för de med dessa inrättningar förenade kostnader, särdeles med afseende pä åliggandet för kommunernes fattigvård, alt understödja de föräldrar och målsmän, som ej förmå sjelfve bekosta sina barns och myndlingars beklädnad och underhåll \id skolan. För folkskolelärares bildande är sedan någre månader ett seminarium härstädes inrälladt, hvarvid nu 17 elever njuta undervisning. De af Länets innevånare, som önska gifva sina barn en högre bildning, anlita i sådant afseende Hernösands Lärdomsskola eller Sundsvalls högie Apologistskola. Lärjungarnes antal hafva under detta är utgjort 85 vid den förra och omkring 60 vid den sednare. V id härvarande Gymnasium be - 62 gagnades undervisningen under nyss slutade hösttermin af 64 ynglingar. Dessa publika läroverk, sorn ibland dervid anställde Lärare räkna flere utmärkte och skicklige män samt äro föremål för en oafbruten uppmärksam tillsyn af Stiftets fräjdade, vördnadsvärde Biskop, åtnjuta derföre ett välförtjent anseende. För fattiga barns undervisning utan afgift äro dessutom särskilde skolor i begge ofvannämnde städer inrättade. Till bildande af skicklige sjöfarande är sedan sistlidet års höst, medelst användande af dels för ändamålet anvisade Statsmedel, dels bidrag, lemnade af Hernösands Handelscorps, en Navigationsskola härstädes inrättad. Elevernes antal, som under första kursen utgjorde 18, uppgår uti den vid detta års höst började till 25.