Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från Prot.-Utdrag den 14 November 1863. 737 Frän Vdllofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Log-Utskottets Utlåtande, JY1 81, i anledning af väckt motion om upphörande af frälsemäns särskilda forum. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskoltets: Memorial, JV2 227, med förslag till voteringspropositioner i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut rörande Kongl. Maj:ts nådiga framställning om tillökning i arméens nuvarande kavalleristyrka; och Utlåtande, J\1 228, i anledning af väckta motioner om beviljande af understöd åt de i följd af den staden Warberg öfvergångna eldsvåda mest nödlidande bland nämnda stads innevånare. Frän Hederv. Bonde-Ständet. S. D. Sedan af nu inkommet protokollsutdrag inhemtats, att Höglolliga Ridderskapet och Adeln till pröfning förehaft Lag-Utskottets Utlåtande, JY2 81, i anledning af motion om upphörande af frälsemans särskilda forum, blef detta Utlåtande, i enlighet med Ståndets beslut den 12 i denna månad, ånyo föredraget, dervid, och då förstnämnda Riks-Stånd afslagit Utlåtandet, och frågan, såsom va rande af privilegiinatur, jemlikt 114 § Regeringsformen, sålunda för det närvarande förfallit, Bonde-Ståndet beslöt att, med godkännande af Utskottets framställning, att den frälsemän medgifna rättighet att få vissa dem rörande mål och angelägenheter omedelbart af Hofrätt bedömda och handlagda måtte upphöra m. m., lägga merberörda utlåtande till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets:
Ijll stöd för StatsUtsk:s Utlät, åberopas, R. o. Ad. behagade finna lämpligt, att nu fatta ett beslut i öfverensstämmelse med de åsigler, som, förra gången ärendet förevar, gaf anledn. lill återremissen. Såsom jag uti min reservation tillkännagifvit, har uti Utsk. blifvit företedda serdeles omsorgsfullt utförda alternativa ritningar och kostnadsförslag, hvilka tydligen visa, att planer icke felas för ett smakfullt ordnande af ifrågavar:de del af Carl XIlI:s torg. StatsUtsk. har hvarken kunnat uttala någon bestämd afsigt med platsens bebyggande för Statens räkning, ej heller har man kunnat blifva öfverens, huruledes den öfre delen af torget borde, medelst planteringar, till en park förvandlas. Följaktligen och då jag föreställer mig, att K. M:s Propos. innefattar den betydliga fördelen, att gifva förhoppning om platsens bebyggande på ett för densamma förskönande sätt, utan att derigenom Staten tillfogas någon förlust, hemställer jag, att R. o. Ad. behagade bifalla K. M:s Propos. samt derjemte, i del hänseende K. M., i fråga D e n 29 S ep t e m b er. 405 om lämplig tidslängd, behagat åt R. St. öfverlemoa förfogandet, bestämma au öfverlåtelsen af platsen åt enskild person bör omfatta en tiderymd af 40 år. Jag anhåller vördsamt om propos. härpå. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Sedan den hemställan jag gjort, i afseende på ifrågavar:de plats’ uplåtelse, icke vunnit Utsk:s bifall, så anhåller jag att få instämma med Frih. Cederström. Hr Printzensköld, Carl: Jag kan icke annat än beklaga, att StatsUtsk. icke fästat afseende på de skäl, som såväl i sjelfva motionen, som äfven sedermera af ledamöter i Utsk. och företrädesvis. Frih. Cederström blifvit anförde för bifall till K. M:s Propos. Jag skulle tro det vara R. St:s pligt att bifalla sådana framställningar, hvilka åsyfta att försköna Rikets hufvudstad.
S. D. Föredrogs ånyo och tiil alla dess moment, bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 131, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 118, rörande väckte motioner om förändring af mått, mål och vigt samt mynt. Bih. till R. St. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utshottets den 13 och 14 dennes på bordet lagda Memorial N:o 28, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ifrågasatte förändrade tullbestämmelser för raffineradt socker och socker-sirap. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 12 och 13 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 44, i anledning af framställde anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 29 öfver Kongl. Maj;ts nådiga proposition om ändring i vissa delar af Kongl. Förordningen den 13 Juli 1818, angående inteckning å fast egendom, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, såsom Utskottet tillstyrkt, förklara det Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga proposition icke kan bifallas, men i öfrigt afslå Utskottets uti Betänkandet N:o 29 afgilna och uti förevarande Utlåtande vidhållna förslag. S. D. Föredrogs och afslogs Lag-Utskottets den 12 och 13 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 4-5, i anledning af väckta motioner om arfsrätt för oäkta barn.
Emot detta förslag kunde väl invändas, att det ej skulle blifva lättare för den enskilde att anskaffa penningar till grundskatternas inlösande, än för staten att erhålla dem emot sina obligationer; men motionären vore dock öfvertygad, att i det förra fället penningar med säkerhet skulle erhållas, så vidt de funnos att tillgå, emedan det lage uti hela den fastighets-egande allmänhetens intresse att använda alia möjligen befintliga besparingar för ett så vigligt ändamål, hvarigenom värdet af deras jord skulle betydligen ökas, då deremot uppköpandet af statspapper, under penninge-fatliga tider, icke kunde för dem innebära något lockande. Af dessa skäl och då det framställda förslaget, på samma gång som det afhjelpte ett af de vigtigaste stats-behof för det närvarande, äfven för framtiden skulle hafva välgörande verkningar genom den högre och hastigare utveckling af landets jordbruk, som vore att. emotse, när de nu på jorden hvilande och ojemn! tryckande grundskatterna blifvit helt och hållet borttagne, ansåge motionären följaktligen samma förslag i hög grad förtjena Rikets Ständers uppmärksamhet och behjertande. 2:o af Friherre Raab, Carl
Ett sådant återlemnande kan äga rum med eller utan skäl, och §:n föreskrifver således, huru förfaras skall, äfven i den sednare händelsen. RiksStm yttra nemi. ånyo, under hvilket Utsk. de anse målet höra. Om de flesta Stånden förblifva vid deras första tanka, måste Utsk. behandla ärendet. Stadna deremot 2:ne Stånd mot två, skall Constit.Utsk. afgöra, hvarthän frågan förvisas bör. Intet annat synes mig således vara tvifvel underkastadt, än hurudan återförvisningen till Bancooch LagUtsk:n bör blifva. Några hafva yttrat, att man från K. M:s nåd. förslag till banklag borde afskilja vissa delar; andra hafva påstått, att man borde tillägga vissa föreskrifter om de ämnen, med hvilkas behandling Utsk:n förnämligast borde sysselsätta sig. Ingendera delen tror jag öfverensstämma med 56 §: R.eg.F.; der står nemi.: "Utslcns förslag skola först i Ståndens plena framställas till antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsatser. Göras dervid i Ståndens plena sådana anmärkningar, som hindra antagandet, erhålle Utsk. del af 3;6 D«n 20 Mars. dessa anmärkningar, för att derefter förslagen ytterligare granska och jemnka.” I öfverensstämmelse med detta allmänna, hvarken undantag eller tillagda föreskrifter föranledande stadgande har R. o. Ad. förut förfarit, och jag återkallar i minnet, hvad som under sista plenum tilldrog sig i fråga om lånerörelsen, då flera ledamöter instämde uti den mening, Gr. Cronhjelm och jag yttrade, men hvilken dock icke återremitterades såsom Ståndets bestämda tanka, hvartill ett beslut, som inneburit en förändring eller tillsats, erfordrats.
– Aktning? upprepar han. Hvad vill det säga? Att icke våga gripa efter kunskapens frukt, som glänser lockande i det gröna löfvet af paradisets äppleträd? Du glömmer, att det var Eva, som gaf Adam äpplet att äta – och ormen var säkerligen hennes egen kvinnliga natur, men genom ormen blef Adam man. – Du får icke häda, Jan Friede! säger hon allvarligt, och hennes ögon få ett förskrämdt uttryck, ty hon erinrar sig ännu konsistorialrådet Reichenbachs skildring af de eviga kvalen. – Det fanns ingen hädelse i detta! – Jag är viss om, att det fanns! Jag är rädd för dig. Alla människor säga, att du är en gudsförnekare! – Då svarar du väl, att det icke är sant? – Nej, jag säger bara, att jag icke känner dig, ingenting har med dig att skaffa – att du är mig en likgiltig person och att jag tror dig om allt ondt. Det skälmska uttrycket i hennes ögon motsäger ordens innebörd, men han vet allt för väl, att orden i detta fall tolkat sanningen och att ögonen ljuga. En reflex af smärta flyger öfver hans drag, men han kufvar den hastigt, och endast några nervösa ryckningar i munnen vittna om, att det gamla såret svider. – Och hon förebrår mig, att jag icke tror på kärlek! – Han hviskar det sakta, liksom för sig själf. Men så ser han på henne med två ögon, genom hvilka hela hans varelses gränslösa ångest och förtviflan plötsligt lyser fram: – Du kunde ha lärt mig att tro! säger han bittert. Jag är en klentrogen Thomas – ja väl! Men om du en enda gång låtit mig lägga handen på ditt hjärta, skulle jag ha fallit på knä för dig och tillbedt kärleken. – Så fall på knä och lägg handen på mitt hjärta och tillbed – ty jag älskar dig. Icke en skiftning i hans ansikte förråder, att han tror, men han reser sig, går öfver golfvet, böjer ett knä framför henne och lägger sin hand på hennes barm. – Ja, ja, det rör sig någonting därinne, en liten pendel, som slår och slår och mäter ut ditt lif i sekunder.
Jag ber eder, mine Hrr! taga i betraktande, att den anklagade bör anses oskyldig intilldess han är dömd. Kan det väl nu finnas något hårdare för en oskyldig, än att blifva inkastad i ett gemensamhetsfängelse ? Tyvärr, mine Hrr! finnas många, som icke tagit kännedom om dessa förhållanden; men jag betviflar ingalunda att den som gjort det, icke skall ett enda ögonblick tveka att bevilja medel till införande af en bättre ordning. Man klagar och med mycket skäl öfver brottens tilltagande, men det är också lika obestridligt att våra fängelser till sam - 15 en 23 Februari f. m (>73 Sammans med vår rätteg:s-ordning jemte åtskilligt annat äro orsaken till brottmåls-statistikens förfärliga tillvext. Jag tror derföre att vi måste söka så fort sig göra låter och, Gudnås! vära tillgångar medgifva visserligen icke den sangviniska förhoppningen att med det i frågavar. anslaget kunna utföra allt hvad som vore att önska i den vägen, eller att våra fängelser snart blifva ordnade pä ett sätt, som öfverensstämmer med behofvet. Här har varit yttradt, emot häradshäktens inrättande efter cellsystemet, att det skulle leda till ofantliga kostnader. För min del tror jag att sjelfva ransakningssystemet förfelar en betydlig del af sitt ändamål, om det icke skulle sättas i förening med fängarnes förvaring i celler under ransakningen äfven vid häradshäkten. Jag har här med smärta hört en värd ledamot, en landtman likasom jag, beklaga eller åtminstone såsom skäl emot beviljande af anslaget lill häradshäktenas bättre anordnande yttra, att detta skulle blifva en lättnad för landtbruket. Det är verkligen påkostande, mine Hrr! att finna så ringa sympati för landtmanuen i allmänhet och att få höra sådana yttranden anföras såsom skäl emot en bättre anordning inom samhället i det hela.
Stånden icke få komma under öfverläggning, sådana prot. kunna blifva meddelade, hvilka antingen emot grundlagens bud blefve föremål för Ståndets öfverläggning, eller endast skulle vara föremål för nyfikenheten, utan att kunna föranleda discussion. Sålunda kunde ett utlåt, inkomma till ett PiiksSt., sorn dess Talman ej ägde rättighet att föredraga, hvilket omöjligen kan vara lagenligt. Jag anhåller att äfven få fästa uppmärksamhet på den stora skillnad, som är emellan saknad olfentlighet af sådana Regeringens prot., och saknad offentlighet af åtgärderna. Det är sjelfva handlingarna och besluten, det är deras offentlighet, hvarpå omdömen om Styrelsen kunna grundas, icke uppå prottn. T de flesta constitutionella länder finnas inga sådana prot. Orsaken, hvarföre sådana mäste finnas hos oss, är de särskilda stadgande!), våra grundlagar innehålla i afseende på personliga tilleller afstyrkanden af rådgifvarne. Det är detta, som föranleder våra Rådsprol.; annars vore de lika obehöfliga här, som i andra länder. Då vår grundlag omgjordade granskningen af Statsrådets åtgärder med den varsamhet, som blifvit löreskrifven, var det icke blott en theoretisk speculation, som förorsakade denna varsamhet; dertill bidrog äfven en ganska dyrköpt erfarenhet, som vi förvärfva! under de 60 år, då Råksrådsprottn vore ett öppet fält för RiksSl. utan att sanningen då mera oväldigt än nu blef iakttagen eller förmådde göra sig gällande mot enskilda passionerna, interessena och cotteri-andan. De beslut, som under denna tid tillkommo, särdeles emellan 1727 och 1771 , voro ingalunda af den art, att man nu äger skäl att försöka kringgå de stadganden, som vår grundlag innefattar i detta fall, och göra dem ändamålslösa genom de resultater, som kun - a43 Den 8 Juli. I de vinnas på en annan väg. Men jag lommel’ nu äfven till den händelse, att ett bifall till Hr Cederschjölds motion lunde äga rum. I sådant fall skulle, enligt Hr Cederschjölds förmenande, allmänhetens omdöme blifva rättvist. Han har sagt:
Ej mindre bergsbruket, än äfven skogsvaruförädlingen, den senare under berättelse-perioden i hög grad utvecklad, fordra en mängd arbetskrafter, som väl i någon mån understödjas, men ingalunda motsvaras af en ej obetydlig mängd arbetssökande från andra län, egentligen från Wermland och Dalarne. Samma behof blir då i lika mån kännbart äfven i afseende på de uppoffringar, hvarmed de för jordägaren äro förbundne. Hvarken jordeller stat-torpare höra till det allmänna förhållandet i detta län, och det bör följaktligen äfven anmärkas, att då i Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes Tabell N:o 10 till fem årsberättelsen jordtorp upptagas till icke mindre än 6,484 stycken, deruti uppenbarligen måste vara inberäknade soldattorp och jordafsöndringar, hvilka senare i så måtto skilja sig från jordtorp, att stamhemmanet väl från dem har att påräkna tjenstbarheter eller annan afgäld, och att afsöndringarne äro förenade med äganderätt för alltid eller besittningsrätt på viss tid, hvaremot rätta begreppet af jordtorp ligger uti ömsesidig öfverenskommelse om legostämma jemte enskildt aftal om endast deraf beroende tjenstbarhet, förnämligast i dagsverken, såsom er sättning för den jord, som på lön upplåtes.» »De i samma tabell upptagne 3,703 backstugorne torde häntyda dels på handtverkare, dels och isynnerhet på den frie arbetaren, som i allmänhet här i länet stadd i välbergade omständigheter söker arbete än för binäringarne, än för jordbruket. Att det senare uti binäringarne har starka medtäflare om arbetare är uppenbart.
Efter någon deliberation, hvarunder fråga väcktes, om denna motion kunde af detta Utskott afgöras eller borde af Lag-Utskottet upptagas, då Herr Rådmannen Hochschild yttrade, att han trodde det tillhöra detta Utskott, som författat Instruction för R. Ständers Justitias-Ombudsman, att äfven pröfva de deruti åstundade förändringar och tillägg, gjorde Herr Grefven och Ordföranden proposition: om Utskottet bifaller, att def tillägg göres vid 14:de § i R. St. JustitiaeOmbudsmans lnstr[uction], att denne embetsman må uti sin vid 1 Beredningens betänkande är tryckt i Constitutions Utskottets Memorialer 1810—1815, sid. 139—147. Här har i protokollet följt, men sedermera öfverkorsats: >Men Herr Biskoppen D:r Nordin ville för sin del hafva i protocollet anmärkt, att han ej kunde i hufvudsaken instämma, då han ej ansåg det vara delicat att föreslå en förändring, som så nära rörer regeringssättet. Härmed förenade sig Herr Öfver-Hof-Predikanten D:r Lilljenwalldh och Hr Professoren D:r Wijkman, som yttrade, att, ehuru han ansåg saken nyttig, kunde han ej densamma tillstyrka, enär Herr Doctorn befarade, att lagfrågor derigenom skulle kunna förvandlas till Grundlagsfrågor.» Jfr not 2 under protokollet för den 3 Oktober. Den 2 Oktober 1810 73 hvarje riksdag afgifvande berättelse till Riksens Ständer anmärka, hvilka af de vid en näst föregående Riksdag afgjorde mål ännu ej äro expedierade ; samt att Utskottet skulle till Riksens Ständer hemställa, huruvida Utskottet rätteligen förfarit, då det upptagit detta mål; och i annat fall kunde till Lag-Utskottet remitteras. Bifölls. Derefter upplästes l:ste Beredningens afgifne anmärkningar vid Tryckfrihets Lagen, som lades på bordet ’. Utskottet åtskilljdes kl. 7. 1
Ridderskapet och Adeln biföll hvad Utskottet föreslagit, med den förändring att en löneförhöjning af 600 R:dr beviljades åt hvardera af de två äldre Kammarförvandterne i Kongl. Kammar-kollegium. Utskottets hemställanden biföllos. S. D. Vid föredragning af Bevillnings-Ulskottets Betänkande M 3, angående allmänna bevillningen, biföll Ridderskapet och Adeln allt hvad Utskottet i detta Betänkande jemte dervid fogade förslag till ändringar i gällande Bevillningsstadga hemställt och föreslagit, endast med de undantag, som här nedan omförmälas, nemligen: 1:o. Utskottets förslag till förändrad redaktion af Usta och 2:dra momenten af 9 § i gällande Bevillningsstadga (2:dra och 3:dje momenten af samma § i Utskottets förslag) återremitterades. 2:o. Utskottets hemställan om införande af orden »helst inom distriktet boende» emellan orden »förordnad» och »person» i 32 § afslogs. 3:o. Utskottets hemställan om förändrad lydelse af 7 § i Instruktionen för taxeringsförrättningarne jemte förslaget till §:ns text återremitterades. Från Ilögv. Preste-Stdndet. S. I). Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande M 53, angående regle ringen af utgifterna under Riks-statens Sjunde Hufvudtitel: Härvid förekommo: Prof.-Utdrag den 10 Mars 1866. 197 Punkten i. Med ändring af hvad Utskottet föreslagit, beviljade Ståndet, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga framställning, löneförhöjning med 800 R:dr för hvardera af de trenne äldre Notarierne i Kongl. Kammar-kollegium och med 300 R:dr för hvardera af de två yngre. Ståndet, som afslog Utskottets hemställan, beviljade den af Kongl. Maj:t äskade löneförhöjning för Kammarförvandterne i Kongl.
M:s propos. bifallas. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om It. o. Ad. behagade bifalla SlatsUtsk:s utlåt. Ropades starka nej, blandade med många ja. Då H. E. i anledn. häraf förklarade, det H. Ex. funnit nej hafva öfverröstat ja, begärde Hr v. Hartmansdorff propos. till bifall å K. M:s nåd. skrifvelse samt Hr Cederschjöld votering. Hr af Billbergh anhöll, att Hr Oxehufvuds reservation skulle utgöra contrapropostn. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då tvenne meningar sökte göra sig gällande emot Utskts utlåt., återstode ej annat än att votera om contraproposm, i fall R. o. Ad. ej behagade bestämma sig för en af meningarnas antagande till motsats mot Utsk:s tillstyrkan. H. Ex. ansåg sig altså först böra hemställa, om R. o. Ad. behagade till contrapropos. antaga bifall å K. M:s nåd. skrifvelse. Ropades ja. Medan voter:spropos:n uppsattes, anmälde sig Ilr Rosenblad, Bernh., och yttrade: Jag ber om ursägt för det jag begagnar det förhanden varande uppehållet för att anmäla min reservation emot det fattade beslutet att afslå betänk., ang:de utsättande af en prescriptionstid för riksg:ssediarna. Min erfarenhet är den, att allmänheten aldrig observerar, huru gammal en sedel är, blott den är gångbar; och då dagligen ny erfarenhet gifves af sedelförfalskningarnas tillväxt, anser jag större förluster 3o Den 5 Januari. derigenom kunna för den enskilde uppstå, än möjligen genom försuten prescriptionstid. Ilr^Hegardt, Christ. Bernh., instämde med Hr Rosenblad. t Upplästes till justering följande voter:spropos:n: Den, som bifaller StatsUtskts utlåt. N:o 381 öfver anmärtntr vid betänk. N:o 2g3 i anledn. af K.
Prestval, angående dess förrättande med slutna sedlar. II. 291. VI. R. 353. XXVII. B. 221. XXVIII, iox. Å. ii6. XLIV. U. 201. L. A. 272. LII. B. 33o. LIV. A. 239. Pi’estvals-Förordning, angående en ny. LXI. E. ni. Prinsessan Sophia Albertina, Deputation för att efterfråga Dess hälsa. Se Deputation. Prinsessan Sophia Albertinas dödliga från-? fälle, angående. XVII. 3. — dödliga frånfälle, adress tili Hans Maj:t Konungen i anledning deraf. Se Adress. — begrafning, angående anslag af medel till kostnaderne för. XXI. B. 123. XXIV. A. 8. XXX. E. 65. — begrafnings-act, bjudning till bivistande af. XXL 167, 246. *— HofStat och Betjening, angående Pensioner och Gratifikationer för. LI. E. 63. 25 386 Printzencreutz, Abraham Roland von, yttrande. VII. 296. Printzensköld, Carl, yttranden. I. 390. PrivatBanker, om en ny lag för. I. 502. R. 5o. P. U. 167. XLII. B. 162. XLVIII. A. 355. — om inrättande af. V. 347. VIII. R. 302. 387 Privilegier, om skänk till Riddarhuset af Ridderskapets och Adelns, i original. I. 35a. P.U. 355. — om skänk till Riddarhuset af Johan III:s stadfästelse å Ridderskapets och Adelns. Yl. 354. VII. R. 3. ProfSkolan, efter Ämnesläsningsoch Vexelundervisnings-method, om fortfarande af anslaget för.
N.o 27. 3 och beslutat, att den hittills gällande 182f års Författning må bibehållas med några bär redan anförda modificationer, hvaraf således följer, att Högbemälde Riks-Stånds bifall i allmänhet saknas till de föreslagna förändringarne ; och dels att Högvördige Preste-Ståndet bifallit samma Utlåtande, N:o 16, med några förändringar, hvarföre serskildt skall redogöras; men att de öfriga bägge Riks-Ståndens beslut i allmänhet äro så parti ela, att ds icke kunna hänföras hvarken till egentligt bifall eller af slag af Utskottens Betänkande i, sin helhet. I. 1 Jrt. 1 ff. Enligt Ridderskapets och Adelns beslut om antagande af 1824 års Författning, samt dels Preste - Ståndets bifall till Utskottens hemställan i denna del, och dels Bonde-Ståndets uttryckliga godkännande af denna §. sådan den i ofvannämnde Författning förekommer, skulle densamma ordagrannt intagas i nya Brann» vins-förordningen. Borgare-Ståndet har väl härvid varit skiljaktigt i 2:ne omständigheter, nemligen dels i fråga om tiden då Brännvins-branning må tillåtas_, hvilken blifvit inskränkt genom Ståndets beslut att, i stället fo'r orden : ”hela året igenom,” borde inflyta ”från 4 Bcvilln.-, Lagoch Oec.-Utsk. Mern. N.o 27. den 1 October det ena till den i5:de Junii det andra åretj’ och dels deruti, att Ståndet efter ordet: ”Brännvins-destillering” tillagt ”med 6 kannors panna” men då 3:ne
V ägomläggningar: på särskilda ställen om sammanräknad längd af 6,200 fot, å 85 öre Husflyttningar Bäddning pä sank mark: 1,000 sträckfot, å 2 R:dr 40 öre Stängsel: 26,930 sträck-f:r, å 75 öre Summa kostnad för sådana arbeten, som bero af markens beskaffenhet Transport R:dr R:mt R;dr öre R:dr Ulf R:dr öre Transport R:dr R:mt Öfverbyggnad. Skenor, 161,378 sträckfot, å 21,5 # v. v. per fot För stationer och mötesplatser tillägges 10 proc. af denna summa 45 469,309 Expropriationer. \ tunnland trädgårdstomter, å 2,000 R:dr 6l£ tunnland inegor, å 800 R:dr . 27£ tunnland utegor, å 7S R:dr 1,000 49,200 2,062 50 52,262 50 Stationer oell Vakthus. 2 st. stationer vid Haga gården och Ericssund, å 15,000 R:dr Vakthus för 2,2i mil, å 7,500 R:dr . 30,000 16,800 — 46,800 Transport, materiel, maskiner, redskap och telegrafer, å 67,500 R:dr per mil . 151,200 Summa R:dr R:mt För ingeniörs-arfvoden, provisionel byggnanader och oförutsedda kostnader tillägges 15 proc. af ofvanstående summa 1,494,688 224,203 96 34 Summa kostnad R:dr R:mt 1,718,892 30 Gör 767,358 R:dr per mil. Stockholm den 28 Februari 1863. L. Nordenfelt. Bilaga till Stat s-Utskottets Utlåtande N:o 87. 47 Litt. M. Kostnadsförslag för jernväg från Märsta till Gran, 2 mil, 12,506 fot Planeringsarbeten.