Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ilandtverks-gesäller må undvika allt for godtycklig behandling i och för deras anställande i arbete, och alt stadgandet i Gästgifveri-ordningen om dem förnekad rättighet alt begagna Gästgifvare-skjuts må upphöra; 21:o Herr Bagges, angående förändring uti Kongl. Förordningarne den 18 Februari 1768 och den 17 Juni 1801, samt Kongl. Brefvet den 26 Juni 1804, dels om skyldighet för den Svenska undersåte, som reser utrikes, att för erhållande af pass nedsätta 100 R:dr Banco eller derföre ställa borgen, dels derom, att den, som, utan pass begifvit sig utom Riket, men ej återkommit inom ett år derefter, skall hafva sin arfsrätt förlorat; 22:o Herr Westmans, angående väckt fråga om nedsättning å tullen i England för Svenska trädvaror; uti hvilket ämne flere af Ståndets öfrige ledamöter sig yttrat; 23:o Herr Brincks, med hemställan, att enahanda Consulad-afgifter må bestämmas för Svenska fartyg, som de, hvilka för det närvarande erläggas af de Norrska m. m., i anledning af hvilken motion Herr Wcern sig yttrat; 24:o Herr Grapengiessers, angående försvinnandet af 1 §. 2 mom. uti Kongl. Förordningen den 11 Februari 1832, om den så kallade Landtmanna-seglationen; 25:o Herr Grapengiessers, med förslag, att, om rättighet för Landtmannen skall fortfara alt, i Hufvudstaden sjelf eller genom utskickade Handelsombud i husen sälja sina väfnader af bomull, linne eller ylle, samma rättighet, äfven må tilläggas hufvudstadens väfveri-idkare; 26:o Herr Gepers, angående en fri Kohlhandel; uti hvilket ämne flere af Ståndets ledamöter sig yttrat; 27:o Herr Hegarts, med förslag, att Rikets Ständer må till Kongl. Maj:t Fröt.
I betraktande af hvad ofvan blifvit anfördt, synes det derföre vara både billigt och rättvist, att ifrågavarande lärare komme i åtnjutande af ungefär samma förmåner, som äro förunnade lärarne vid elementar-läroverken, eller att de hvart femte år finge någon lämplig tillökning i deras nu innehafvande löner, hvilka, oaktadt de blefvo ökade förlidne riksdag, dock för största delen af dem äro alltför små, relativt till deras tjenstebefattning. Motioner hos Eidderskapet och Adeln 1865. I anledning häraf föreslås, att nu varande löner vid navigationsordinarie lärare: skolan Stockholm Götheborg Gefle Malmö Hernösand Kalmar . Westervik Wisby'. Carlshamn lön. R:dr. 3500 3000 2500 2500 2000- bostad. fri fri fri fri fri under-lärare: lön. bostad. R:dr 1200 1200 1000 1000 10 0 0 - fri ändras sålunda att de som tjenstgjort i rarne efter ytterligare 5 år lön på sätt härefter anföres. - fri fri 200 R:dr ersättning 5 år, få följande löner nu, samt underlä - vid navigations-skolan i ordinarie underlärare: nu R-.dr, R:dr. lärare: efter 5 år R:dr. Då ifrågavarande skolor inrättades, bestämdes i reglementet för desamma: »att om biträde af underlärare erfordrades, sådan måtte antagas för så lång tid hans biträde vid skolan anses erforderligt»; men då erfarenheten visat att nämnde lärare äro oumbärliga, föreslås att både de nu varande och framdeles blifvande komma att uppföras på ordinarie stat Stockholm den 8 November 1865. August von Francken. 38 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. Af Grefve Björnstjerna, Carl Magnus, angående löneförbättring åt Gymnastiklärare vid rikets högre elemenlar-läroverk. Den vigtiga inflytelse, som gymnastiken utöfvar på det uppvexande slagtet, er kännes numera allmänt. Den motväger lexläsningens öfveransträngning, den lifvar sinnet och stärker kroppen.
För ungdomen ser framtiden ut som denna gröna stig. Snart får man dock erfara huru mycket mindre jämn lifvets väg är, än den ter sig för det framåtblickande ögat. Det står icke inom människoviljans makt att helt omdana lifsförhållandena, och därför ligger lyckan, som de gamle sade, "i gudarnas knän", icke i svaga människohänder. Men ehuru det således endast till en del beror på oss själfva, om lifvet blir lyckligt, kunna vi själfva afgöra om det skall bli rikt och skönt. Detta senare beror på om vi lära oss se, höra, gå ... Många röster afbryta: "Vi äro lyckligtvis hvarken blinda, lama eller döfva!" Men för att veta om vi värkligen kunna se, höra o. s. v. måste vi kunna svara nej på en fråga: Ha ni aldrig någonsin tråkigt? De flästa medgifva då helt visst, att de ofta känna ledsnadens blyhätta öfver sitt hufvud, den, som gör allt tungt, grått och olustigt. Men nu är det så att de, som värkligen kunna höra och se, för dem kan ledsnaden visserligen skymta förbi, men vågar ej närma sig dem annat än på höfligt afstånd. Det skulle således finnas olika sätt att se, att gå och att höra? Helt visst. Den ena människan ser till exempel att där står ett hus, där en träddunge och att där ligger en oslagen äng. Den andra människan ser också huru täckt huset ligger inbäddat i det gröna; huru vackert solljuset glimmar på trädens löfvärk; huru mångskiftande ängsblommornas färger blandas med hvarandra. Den förstnämda människan märker väl att stormen viner och att fåglarna sjunga. Men den andra förstår hvad stormen talar, och fågelkvittret ger återklang i hennes hjärta. Den ena ser på taflor med öfverhalkande ögon; taflorna säga honom intet, han känner sig ej rikare eller gladare genom att gå och tänka på de djupa färgerna, det själfulla uttrycket i ett konstvärk. Han läser en bok för att få tiden att gå; ej för att få näring åt sin tanke, sin inbillning, sin känsla. Men den andra människan går omkring i sitt arbete med konstvärkets, med bokens lif i sin själ.
Vid Förstärkta Stats-Utskottets sammanträde denna dag har Utskottet anställt omröstning öfver följande, uti Stats-Utskoltets Memorial N:ris 218 och 219, Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JVs 42 äfvensom Sammansatta Stals-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial J\° 43 afgifna och, enligt ankomna Protokolls-utdrag, dels af samtelige, dels af trenne Riks stånd godkända voterings-proposilioner: l:sta voteringen. Den som anser, att till kontra-proposition vid slutliga omröstningen, angående elt särskilt slats-bidrags beviljande för fortsättningen och fullbordandet af den påbörjade upprensningen af Stor-ån inom Tjellmo socken i Östergöthland, jemte der med sammanhängande sjösänkningsoch andra vatten-aftappnings-arbeten inom nämnde äfvensom Krigsbergs socken, bör antagas det af Preste-ståndet fattade beslut: att Rikets Ständer för dessa upprensningsoch sjösänkningsjemte öfriga vatten-aflappnings-arbeten bevilja ett särskildt stats-bidrag af Ett hundra tusen R:dr Riksmynt, till utgående med 80,000 R:dr såsom lån och med 20,000 R:dr såsom anslag utan återbetalnings—skyldighet, samt att, i afseende på sagde medels utbekommande, användande och återbetalning, samma stadganden, som angående andra dylika stats-bidrag äro vid denna Riksdag meddelade, skola tjena till efterrättelse, röslar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Bih. lill R. St. Vinner Nej, har tili kontra-proposition vid den slutliga omröstningen, angående förevarande fråga, antagits Bonde-slåndets beslut: att för ofvanuppgilna arbetsföretags fortsättning ocb fullbordande bevilja ett särskildt stats-bidrag af Ett hundra tusen R:dr Riksmynt, att med hela sitt belopp utgå såsom lån, samt att i afseende på dessa medels utbekommande, användande ocb återbetalning de i Ja-propositionen omförmälda stadganden skola tjena lill efterrättelse.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, i ani. af denna framställning, ej hade annat svar att lemna, än att efter den öfverläggning i ämnet, som egt rum vid talmännens sammanträde, han redan meddelat R. o. Ad. underrättelse derom, att man då var af den meningen, att svårligen jernvägsfrågan kunde hos RiksSrn företagas till afgörande förr än efter Pingst, äfvensom att de gemensamma öfverläggningarne borde förekomma så vidt som möjligt i sammanhang med ärendets företagande lill afgörande, och derföre talmännen ansett den 3 näslkule Juni vara lämplig dag för sammanträde till gemensam Öfverläggning, såvidt RiksStm godkände att såsom talmännen ämnade föreslå Utslos Utlåt, företogs till afgörande den 8 i samma månad. Något beslut derom kunde dock Don 23 Maj. 653 icke fattas förrän Utlät, förmodligen nästa Lördag blefve andra gången bordlagdt. Skulle Ståndet då besluta att företaga pröfning e n före den 8, kunde visserligen de gemensamma öfverläggningarne ske tidigare, men Ur Gr. o. Landtm, förmodade att R. o. Ad. ämnade foga sig efter de andra Ståndens mening om tiden för frågans afgörande. Sedan andra bordläggningen egt rum skulle talmännen åter sammanträda för att slutligen öfverenskomma om tiden för RiksStins gemensamma öfverläggningar, dertill den 3 Juni vid förra sammanträdet ansetts lämplig dag, derest frågans företagande till afgörande af Stånden, utsattes till den 8. Gr. Frölich: Jemte det jag finner mig tillfredsställd af det svar, som Hr Gr. o. Landtm, behagat 'afgifva, får jag dock tillkännagifva såsom min enskilda opinion att jag anser som ett korollarium deraf att icke något särskildt Betänk, fiån StatsUtsk. rör:de denna låne-operation kan komma att interfoliera, innan detta allmänna sammanträde egt rum. Hr Gr. o. Landtm, anmärkte att Gr.
I anledning af en i denna syftning vid Riksdagen 1769 af ombudet för Lane och Tunge härader väckt fråga, har Kammar-Kollegium, efter derå erhållen nådig remiss, den 6 Februari 1770 och den 6 April 1772 afgifvit särskilda Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVs Hl. §9 underdåniga utlåtanden, deruti Kollegium åberopar flere äldre resolutioner och Förordningar, angående presterskapets rättighet att uppbära landsskylden in natura; samt tillika upplyst, att ifrågavarande utskyld ej förrän år 1697, med anledning af 1689 års Häradsskrifvare-instruktion och Länsbokhållaren i Götheborg, Holsts förfrågan, blifvit i jordeboken på Kammar-Kollegii befallning införd och då ej antecknats bland hemmansräntorna, utan endast in margine, hvarefter Kongl. Majit genom resolution den 9 Januari 1773, förklarat sådane skäl icke vara anförde, som kunde befria allmogen från landsskylds-maltets utgörande in natura, om ej någon särskild öfverenskommelse emellan vederbörande härutinnan kunde träffas; och sedermera har väl Kongl. Majit, genom resolution den 29 September 1826, som motionärerne åberopa, bifallit ett framstäldt yrkande, att, som landsskyldens småpersedlar, hudar och skinn, icke funnos upptagne i Bohus läns konvention af den 8 Januari 1722, desse persedlar finge erläggas efter kronovärdi, men enligt hvad handlingarue upplysa var verkliga skälet härtill det, att presterskap&ts ombud, okunnigt om landsskyldens uppkomst och natur, yrkade att den måtte anses vara en donation af Kronan, hvaraf Kammar-Kollegium drog den slutsats, att presterskapet ej egde större rätt att utfå dessa småpersedlar in natura, än militiaeoch civilstaten, som måste åtnöjas med kronovärdi. I enlighet med Kammar-Kollegii sålunda afgifna yttrande, meddelade Kongl.
Föjt contractsprostar i Bohus län; Statsoch Lag-Utskotten: N:o 106, i anledn. af ej mindre K. M:s nåd. propos. till R. St., ang:de sättet för återbetalningen af lån, beviljade utaf allmänna medel till understöd för vattenaftappningar, eller andra förberedande åtgärder för större arbetsföretag, än äfven särskildt väckt fråga om villkoren för dylika låns erhållande; N:o 107, i anledn. af väckt motion om ersättning af allmänna medel till vittnen i brottmål, då den tilltalade saknar tillgång, eller ersättningsskyldighet ej kan honom åläggas; N:o 108, i anledn. af väckt motion om rättighet för den, som upptäcker och åtalar gröfre brott, att få derå använde kostnader af allmänna medel ersatte, då den brottslige lill gäldande af sådane kostnader saknar tillgång; N:o 109, i anledn. af väckt fråga om inrättande af en advocatscorps på stat; samt Den 15 April. 415 Lag-U tskottet: N:o 93, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de antagande af dels ny strafflag, dels ock lag om verkställighet af fängelsestraff. Ii. R. o. Ad. åtskildes kl. 11 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen elen 16 April 1845. Plenum kl. 9 f. m. Fiiredrogs Bevilln.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 35, i anledn. af åtskillige uppskjutne och oafgjorde frågor ang:de tullbevillningen. Delta mern. företogs punktvis till pröfning. 1 :sta punkten, ang:de ett ifrågasatt tillägg vid 7 § itulltaxv-underrättelserne. Bifölls. 2:dra punkten, ang:de ett tillägg vid g § af lulltaxeunderrättelserne, rör:de inskränkning till vissa städer af rättigheten alt införa grof ull. Gr, Cronhjelm, Polycarpus Erik: Jag anhåller att med få ord få söka utreda det ifrågavar. förhållandet.
Hvad angår föreskrifterna om dessa 3 millioner, så må framdeles bestämmas, om Banco-SLvrelsen kan taga hypothek eller ej, men icke kan jag medgifva att man nu sönderrycker puncten ' i Utlåtandet, ulan anhåller jag om bifall till senare momentet i densamma med den skillnad, att efter invisningar intages ordet förskrifningarj och att de sista orden: och betalning för föryttrade varor utgå. Herr Tham: Jag förenar mig i Herr Hjertås anhållan om proposition; men anhåller få tillägga, att om Herr Rosenblad yrkar en så vidlyftig contraproposition, som nu tyckes vara hans mening, så ämnar jag föreslå en annan. Jag tror ej att man alldeles bör utesluta Banco-Styrelsen ifrån att belåna varor. Man bör icke lemna några föreskrifter i detta afseende, men väl Öfverlåta åt nämnde Styrelse rättigheten att bedöma, om varor, då de äro försäkrade mot förskämning och ligga i säkra hvalf, erbjuda bättre säkerhet än namn. Jag måste, såsom den der flere år granskat Götha Canal-Disconts räkenskaper, med Grefve Rosen instämma deruti, alt varubelåningen 52 H. 14* 112 Den 7 December f. m. inom nämnde Discont var den förmånligaste, och att förlusterne på varusäkerhelen förhöll sig till förlusterna på namnsäkerheten, såsom i till ioo. Detta tyckes bevisa nyttan af att belåna varor, efter säkerheten är större än på namn. I händelse Herr Rosenblad skulle vidblifva sin vidlyftiga Contraproposition, anhåller jag att få föreslå en annan, men hälst skulle jag önska bifall på Utskottets förslag. Herr Munck af Rosenschöld., Eberhard: Då Magazinsinrättningen blifvit afskaffad, är det nödigt att ersätta den i någon moa genom en låne-inrättning, som försäkrar oss om att öfverskoltet af en öfverflödig gröda ej förspilles, och att man icke året derefter behöfver under en miss vext köpa Spannemålen utifrån och till 2 å 3 gånger högre pris. Jag ber att äfven få fästa uppmärksamheten på hvad verkan en sådan belåning skulle hafva på myntvärdet. Det är en gifven sak att en betydligen ökad import höjer kursen.
Ständers Lag-Utffotts den 2 dennes afgifne project till ansiparighets-lag för Fullmägtige i Riksgälds-Contoirct, som Wälloft. Borgare-Ständet, enligt dest Protokolls-Utdrag den ii inncwarande mänad beflutat, instämde Bsnde, Ständet, utom hwad angär den föreslagne förändrade rrdac - 1073 Den 2 Maj. rcdaetion af n §., den Bonde - Ständet för sin del fann böra fSrblifwa r det af Utflottet föreslagna stick. Or suprs. S. D. Efter uppläsande afHerrLeveä Oustsk Tiger, lise i - den n dennes till Högloft. Nidderffapet och Adeln ingifne, med Bonde-Stände^ comw.unicerade Memorial, rörande öfwerlätande af Strömsholms Kungsgård till Hans Kongl. Höghet Kron - Prinsen, fann wäl BondeStändct: Att dä Riksens Högloft. Stander före detta beslutat , att Stuteri-inrätningen pä Strömsholm bör för Kongl. Mains oS Kronans räkning bibchällas, samt en Committse sattas soratti underdänighet föreflä, burn med Kungsgärdens förwaltning i öfrigt bör förhällaS; sä kundnågon ätgärd, föranledande till ändring i detta beslut, icke äga ruin; Men som nägot hinder deraf icke spn.es wistaö pä stället i och för dest hoga nöje, under sommartiden, pä satt-Herr Ti?erdselm projecterat; sä fann VonLe-Ständet sig bora tillstyrka, att titt KonglMajit mä i unocrdänighet öfwerlemnas, att härom i sammanhang med pröfningen af Committerades afgifwande förslag, efter dest nädiga godtfinnande förordna. Ot suxrs. S. D. Pä lika satt som Wälloft.
3 jumfrur skiradt smör, lika mycket socker och mjöl rö- res väl tillsammans; 4 äggulor och några rifna bittermandlar tillsättas helt varsamt, samt sist 4 till hårdt skum vispade ägghvitor, hvarefter smeten bredes på smorda och mjölade stekpannor; kan gräddas i ugnen af en jernspis. Denna sats ger 3 s. k. bottnar, mellan hvilka lägges sylt, hvarefter tårtan kan glaceras eller garneras med sylt. Dagny. Drycker. Apelsinlikör. Man fyller en större glasskål till hälften med godt kornbränvin eller med ett eldigt hvitt vin samt lägger de förut aftagna skalen af de apelsiner, man redan användt, deri. A r apelsintiden slut, tager man detta starka extrakt på kokt socker och vin eller kornbränvin efter smak. Glaskärlet måste alltid vara väl tillslutet, likaså flaskan med den färdiga likören. Edvin. Inlagg n i n g a r. Träkol till förvaring af grönsaker .. Trä- kolen hindra förruttnelsens inträdande. För detta ändamål böra de före användningen rengöras samt sönderkrossas och sedan blandas i den jord eller sand, i hvilken grönsakerna nedläggas. Malin. Syltgurkor och syltade frukter böra omsorgsfullt skyddas för frost, ty denna förderfvar dem vanligen och gifver dem en dålig smak. Hafva gurkorna emellertid frusit, bör man långsamt utdraga frosten, taga upp dem ur laken och lägga dem i kokt, men åter afsvalnad ättika samt tillsätta salt, halfstött peppar, kryddnejlikor och enbär. Söta, med socker syltade frukter behandlas på samma sätt, dock så, att i stället för ättika läges socker, kanel och god rom. Malin. Hvarjehanda. Putspomada. Denna kan hvarje husmoder sjelf förfärdiga, ty beståndsdelarne af detta preparat utgöras af slammad jernoxid, blandad med vaselin eller andra fettämnen. Rostfläckars uttagande ur marmor. Vitriol och citronsaft i lika qvantiteter blandas uti en flaska och skakas väl. Blötas fläckarne med denna vätska och gnidas om några minuter med mjukt linne, så försvinna de totalt.
Grefve Löwenhielm, som, genom E. K. M:s Nådiga Bref af den 16 April 1822, fått sig personell uppdraget afsändningen och försäljningen af ifrågavarande krut, att meddela underrättelse, huru med försäljningen af krutet fortgått och om slutliqvid med redogörelse för expeditionen snart vore att förvänta, hvarå Hr Grefven under d. 3 April 1833 lemnat det svar, att han icke vore i tillfälle bestämma, när sådan liqvid kunde blifva uppgjord, men ville, så snart underrättelse om affairen erhölles, deraf lemna Collegium del; samt att, då derefter icke något afhörls, Collegium, under den 17 April detta år, ytterligare af merbemälde Herr Grefve skriftligen begärt upplysning om hvad härutinnan vore inhemtadt och utaf Herr Grefven tillgjordt, men hvarå något svar sedermera icke foljt. I Expeditions-Utskollets Förslag lill und. Skrifvelse I anledning häraf, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla, det vederbörande måtte i Nåder förständigas, att, antingen innan Rikets Ständers nästa sammanträde, eller, derest sig göra låter, före Rikets Ständers Revisorers nästinstundande sammankomst, afgifva slutliqvid för merberörde krutexpedition, på det Rikets Ständer derefter må blifva i tillfälle, att detta balancemål till slutlig pröfning företaga; 2:0 att, från Kronans förråd, uppå E. K. M:s Nådiga befallning, åtskilliga qvantiteter krut blifvit utan betalning utlemnade, såsom: enligt E. K. M:ts Bref af den 2 April i83i, omkring 10 Centner bergskrut lill Directionen för segelfarten emellan Wenern och Hafvet, för alt användas lill bergsprängningar vid de arbeten, som
13 den då ackordet beräknats blifva godtgjordt, bär Utskottet af tillgänglige handlingar inhemtat, att i Lönens belopp jrpf .1;. „f enli!1 oi Afkords.oc.h A‘ kordsumman vet d. 24 Febr. summan. mon:s-belopp. är ^elak! 181S7. Upsala län utgör 5,3oo. p,5oo: 570: 1870. Hallands 4,5oo. 7,000: 1869. Westernorrlands Af förestående synes alltså, att landshöfdinge-befattningen i Wermland är betungad med den högsta ackords-summan samt att ränta och amorterings-afgifterne derå äro större än i något annat län, med undantag af de, som erläggas af landshöfdingen i Calmar län, uti hvilkens lön dock ingår afkastningen upptagen lill endast 1.600 r:dr banko, utaf Skälby boställe, 5 mantal. Utskottet har tagit delta ärende i öfvervägande, och ehuru Utskottet är af den tanke, att den lön, landshöfdingarne blifvit jemlikt oftanämnde Kongl, bref af den 24 Februari 1887, tilldelad, icke är, med afseende på embetets vigt och de med ulöfningen deraf förbundne kostnader, större, än att elen oafkortadt borde komma dess innehafvare till godo; likväl och som de från lönerne bestämda afdrag, och hvilka ega rum endast vid sådane landshöfdinge-bestäliningar, hvarmed ett större eller mindre ackord för närvarande är förenadt, blifvit af vederbörande landshöfdingar vid beställningarnes emottagande, åtagne, och en längre allmän u tsträckning i tiden 14 Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 97.
Man känner att det gafs en tid, förr än något stadgande om fattigvård, emanerat, då en genom testamente, gjord donation till de fattige måste skickas utomlands, emedan inga fattiga inom Riket funnos. Förmodligen hade man då, såsom nu missvexter och mänga missöden alt bekämpa samt följaktligen äfven fattige, eftersom testator välvilligt tänkte på dem, men den tiden erkände icke någon gerna sig vara fattig, — der låg då någon känsla af blygsel emot detta erkännande — välgörenheten var dessutom icke reglementerad, hvarföre välgörande händer frivilligt öppnades för den behöfvande, — ej uppbrölos af verkställande makten. Uti en tid då öfverbefolluiing här som annorstädes visar sig, om med öfverbefolkning kan förstås tillkomsten af fria menniskor, hvilka hafva icke allenast rättigheten, utan äfven skyldigheten alt sköta sig sjelfva, torde det vara mindre lämpligt än någonsin förut att menniskorne sättas i strid med hvarandra om mitt och ditt. När välgörenheten årligen påkallas för hela Landssträckor; när statens medel användas till undsättningar och efter rykten och förmodanden slitas från den ena frikostigt undsatta orten till deri andra, nästan uti en beständig cirkel-gång, då är det hög tid att anctoriterua klart uppfatta hvad man vill och kan uträtta i det fall, hvarom fråga är. Efter min underdåniga tanka erfordras icke några nya föreskrifter angående fattigvården inom Wermland. Förutan sådana kunna och böra Civila och Ecclesiastica Administrationerna gemensamt verka till localförändringar och förbättringar som finnas nödiga. Det har man hittills gjort härstädes och gör det ännu, ty man förstår hvarannan i bedömandet af menigheternas angelägenheter. Allmännare hoppas jag oek med hvarje dag vigten skall visa sig af sådan medverkan och ömsesidigt förtroende myndigheter emellan, hvarförutan den individuella verksamheten gäckas och ledes till främmande föremål.” - 43 - Gästgifvare-ordningar: Oakhill gjorda försök på ett oph annat ställe att afskaffa hållskjulsen, här .sådant ännu icke någorstädes lyckats; oell liar skjuttsnings-besi årets upplåtande på entreprenad icke heller vid något Gästgifveri kunnat till vägabringas.