Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Åläg Edman att vid Staby skyndsatnf och så fort möjligt vöre, på egen bekostnad-verkställa alla de anläggningar oell byggnader af Saltpeterplantlador m. m-, sorn fpr de(ta Serajnarii inr<fttn rung yore nödiga.. 3:0 Borde Edman att vid denna inrättning einottaga samt i Saltpetertillverkningen med hvad dertill hörer, utan särskildt betalning, undervisa dem som det åstunda och sig vid Seminarii-inyättningen Inställa; och 4:0 Tillhörde det Landshöfdingen i Upsala, att hvarje år Berättelse pm ^inrättningens fort-* gång afgifva. En sådan Berättelse liar Landshöfdingen, under den ig sistlidne Juli aflemnat, hvaraf inhämtas, att Capitaine Edman uppfört pri Plantlada, 50 al. lång, 16 al. bred och ?:ne våningar flög. Den nedre våningen, sorn uti högd en innehåller al al., utgör elen egentliga Saltpeterladan m.ed ifylld jord, hvilken då var under beredning, så sjudning deraf år 1816 kunde verkställas. Jordmassan, bestående af 88,20 Cubikfot, befanns upplagd i åtskilliga hogar, som ömsom anfuktades och omkastades, och tili väderväxling - 330 Dm 19 April} ling voro 25 luckor på långsidorna och gaflarna inrättade. En stor acil beqväm bro förde till öfra våningen , hvilken äfven fanns försedd med $ luckor, och var ämnad att såsom väderria be, gagna», till torkning af hö och säd. Hela byggnaden var betäckt med rör och föröfrigt ganska väl byggd, samt placerad nära intill vatten;, så att derpå vid bjudningen blifver full tillgång. För att anskaffa urin till jordens anfuktning hade Edman redan låtit uppskrufva Stallet på pn stenmur af 1 alns högd, uti hvilket Stall 12 hästar inrymtxias och hvarunder en reservoir för urinen var inrättad.
Ågare och innehafvare med ständig besittningsrätt af i mantal satt jord, hvilka icke frälsemän äro; men som på grund af Kongl. Fullmakt innehafva eller innehaft tjenst å Rikets stat, välje distrikt vis inom sig Riksdagsmän 4:o. Valen förrättas, i enlighet med den Riddarhus-Ordning, hvilken, likasom öfriga Stånds-Ordningar, i öfverensstämmelse med Grundlagarne författad, af Ridderskapet och Adeln antages och af Ko ■ nungen gillas och fastställes. 16. Underlåter Valfördelning att Riks dagsman ställa, vare förfallen till det vite, Ståndet pröfvar skäligt utsätta; skolande Ståndets kassa. l:o Uti Riksdagsmannavalen protokollet. 2:o. Vid alla Riksdagsmannaval dem emellan. Dör den valde, eller bevisar han laga förfall, eller blifver han till Landtmarskalk eller Talman utsedd, anställes nytt val. Riksdagsman, som vald blifvit, må ej, utan lagliga hinder, kunna sig derifrån undandraga, och njute han af dem, sorn äro berättigade Konstitutions-Utskollels Memorial JW 3. 7 räckligt underhåll och resekostnad, hvilka, att välja, anständigt och tillräckligt underför Presteoch Borgare-Ständens Rikshåll och resekostnad, hvilka före valet bedags-Fullmäktige, före valet bestämmas, stämmas. Klagomål öfver val till Riksförrättadt. Klagomål öfver 'al till Riksdagsmän af Preste-Ståndet ingifves, för dagsmän af Ridderskapet och Adeln samt Stiften hos Konsistorierna, samt för UniPreste-Ståndet ingifves, för Ridderskapet versiteten och Vetenskaps-Akademien hos och Adeln samt för Universiteten och Konungen, och följes dervid i öfrigt lika Vetenskaps-Akademien hos Konungen, och ordning och enahanda grunder, som här för Stiften hos Konsistorierna, och följes ofvanföre finnas utstakade. dervid i öfrigt lika ordning och enahanda grunder, som här ofvanföre finnas utstakade. § 21. Riksdagsmän af alla Stånd Riksdagsmän af alla Stånd —■ fulländad; hvarje
Hvad åter nu Halmstad beträffar, så, emedan denne Stad icke finnes upptagen bland deni) Stats-Utskotteis Betänkanden. 1731 der denne uppbörd ägt rum, hvarken uti Högstberörde Nådiga Resolution eller uti den Förteckning, sorn Kongl. Majus och Rikets KrigsCo iegium på nådig befallning afgifvit och Kongl. Majit till Utskottet täckts låta öfverlemna a<t tjena ti il upplysning för handläggningen af detta ärende; samt Ved-tägten i Halmstad, som Pehr Bangtsson nu öfverklagat, alltså skulle vara ett missbiuk, hvilket ej kan föranleda till någre medels anslående till ersättning vid detsammas afskaffande; ty, och då för öfrigt frågan härom» såsom ett denne ort särskildt rörande ämne, hvilket allena ankommer på verkstäPande Magtens åtgärd, synes endast tillhöra Fullmägtige från orten, att i underdånighet anmälas; har Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att i någon befattning härmed ingå: hvilket dock vördsammeligen hernstalles till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 4 Junii i8t3. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande öfver Herr Jac. Linströms Motion och Hörslag, att Statens alla intrader skulle uppläras och redovisas af Riksgälds -Contoiret. ^-J(i till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifvit samt derifrån till Stats-Utskottet remitteradt Memorial har Riksdags-Fullmägtigen från Stockholm. Herr Jac.
Kära Anna, nu är du väl bra trött på allt mitt tal om reformdräkten, men jag hoppas, att jag snart nog skall få se dig uppträda i den. Icke sant? » Så slöt jag, snurrande rundt för att än en gång låta henne granska min dräkt. Läharedotter. Ur notisboken. Kronprinsessans resa till södern företogs i onsdags den 5 dennes. Kronprinsessan åtföljes af friherrinnan Alströmer, född Ehrenborg, och kammarherren grefve F. von i Rosen. Kosan tages öfver Berlin till Baden-Baden, där ett uppehåll på några dagar göres, samt sedermera till Rom, som tills vidare blir h. k. höghets vistelseort. De kvinnliga järnvägstjänstemännens ställning har genom det nya tjänstgöringsreglemente, hvilket från och med d. detta år blifvit gällande, undergått en väsentlig förändring. Då enligt § 4 af det gamla reglementet järnvägsstyrelsen ägde rätt, att — med iakttagande af 3 månaders förutgående uppsägning — från sin plats skilja h värj e tjänsteman,. » utan att denne genom tjänstefel eller oskicklighet förverkat sitt förordnande, &gt; och alltid gjorde bruk af denna paragraf vid de kvinnliga kontorsskrifvarnes ingående af giftermål, så inträder nu med den konstitutionella anställningen det förhållande, att ingen kan från sin plats skiljas mot egen vilja och utan att hafva begått tjänstefel. Det är väl icke sannolikt, att många gifta kvinnor skola begagna sig af den nyvunna rättigheten och stanna kvar i tjänsten, men rätten därtill är dem nu obestridd. * Teater och. musik. Kungl. operan återupptog i måndags Humperdinks nätta opera » Hans och Greta » med delvis ny rollbesättning och likaledes vissa sceniska förändringar. I den kvinnliga hufvudrollen uppträdde fröken Hallgren för första gången och på det hela taget med framgång. Fröken Lindegren är fortfarande mycket väl på sin plats i Hans ' parti. Hr Limdqvist är som förr förträfflig som kvastbindaren, men har fått en ny hustru i fru Brag, som skulle göra väl uti att sjunga litet tydligare. Häxans roll utföres fortfarande lika drastiskt af fru Strandberg, och i ett par biroller klingade fröknarna Karlsohns och Thulins röster mycket friskt, men den senare ligger öfver betydligt i klart och tydligt textuttal.
M e n det tycktes ej b e k o m m a mamsell Esther det ringaste, hon stod kvar så länge h o n hade lust, följde uppmärksamt m e d o c h gaf ett eller annat råd. Isynnerhet var h o n noga m e d att hennes nåd inte fick fuska. Intet undgick hennes skarpa ögon. Slutligen när h o n tyckte att hennes nåd kunde reda sig själf o c h såg att patiencen skulle gå ut, neg h o n djupt o c h linkade ur rummet. Grefvinnan drog en lättnadens suck, m e n sade genast l i k s o m för att dölja den för A g n e t a: » Mamsell Esther är allt märkvärdigt klar o c h klok. Tycker du inte? » » Jag tycker, att h o n har alla världens skröpligheter. N e j, nu skall jag tala o m för dig, h v e m s o m är märkvärdig, det är du. Och sådana tindrande ögon. Om du visste, h v a d du är vacker, där du sitteri » Det var h o n. Det låg en obeskriflig charm öfver henne, där h o n satt i den rikt snidade karmstolen. Öfver hela gestalten låg en tjusande blandning af förnäm värdighet o c h mjuk kvinnlighet, liksom det låg en egendomlig blandning af ålderdom o c h u n g d o m i det silfverhvita håret o c h de unga ö g o n e n. H o n hotade m e d fingret. H o n tyckte o m att bli beundrad o c h var van att bli det. » Nå, hvad sade j a g! Ser du, att den här patiencen också går ut. Gudskelof I » » Du låter så penningkär i afton, svärmor, » sade Agneta m e d ett melankoliskt småleende. » Du måtte väl veta, att jag inte frågar efter pengar, m e n det pinar m i g att tänka på pengar, det har jag aldrig förr gjort. Det är Hägerskölds skuld. H a n predikar jämt för mig, att det kan j a g inte göra o c h det kan jag inte göra, förr än det blir större utdelning på aktierna. V e t du h v a d han ville, då han sist var här?
Hvad helst som störande kunde tränga sig emellan, blef fiendtligt och främmande, och hvarje stund hon var skild från Börje blef för henne blott en väntetid, som hon fick utfylla med hvad hon kunde. Sådant var för henne äktenskapet. »Älska, i nöd och lust», sade sjelfva kyrkan. Och ordet hade för henne blott en betydelse – romanernas. Börjes naturliga finkänslighet i förening med hans beslut att låta henne följa sina egna vägar, gjorde att det icke heller i hans sätt kom fram något som kunde väcka henne. Visserligen hade hon icke en tanke på att hon borde egna sig åt hushållsbestyr, när hon sjelf icke kände lockelse dertill eller Börje tycktes fordra det, men hon var allt för väl uppfostrad för att ej bemantla sin sysslolöshet. Det fans små fantasiarbeten af olika slag, samt knyppling eller dylikt, som hon kunde ta till för att få tiden att gå. Och hon ansåg sig för en verkligt exemplarisk liten hustru. Endast i en punkt hade Börje visat sig obeveklig: Marianne hade önskat få öppna umgänge med några af ortens adelsfamiljer. Men härtill sade han bestämdt nej, och icke ens några små finter, som hon försökt sig med, hade ledt till önskadt resultat. Börje å sin sida hade uppbjudit hela sin öfvertalningsgåfva för att förmå Marianne att lära sig schackspelets mysterier, men hon såg så grundolycklig ut hvar gång hon tog plats vid schackbrädet för att undervisas, att Börje snart uppgaf försöket och i stället åtnöjde sig med sin gamle antagonist, apotekaren nere från byn. Hvarje söndagseftermiddag och ibland någon gång midt i veckan togo de sina långa partier, hvilka voro Mariannes fasa. Hon kunde dö af tråkighet bara vid att se på dem och brukade derför alltid sätta sig så, att hon kom att vända sig bort med sitt arbete. Men schack hade nu en gång blifvit Börjes passion, och det kunde icke hjelpas. – »Det är själsodlande», sade han. Nu, då Marianne icke behöfde låna böcker af sina vänner, eller köpa sig dem med försakelse af hvad annat det måtte vara, utan alldeles fritt kunde reqvirera dem på Börjes redan förut ansenliga bokräkning, nu riktigt fråssade hon af romaner.
Om Konungens rådgifvare, ifrån sin synpunkt skulle tillstyrka Konungen att bibehålla ett prerogativ, som hittills varit på eli ganska värdigt _sätt begagnadt, så må ingen deremot göra någon invändning. Afven i närvar, stund har Konungen lill Sekret, för BondeSt. utsett en person, utmärkt genom de förträffligaste egenskaper och en ovanlig lagkunskap, i allmänna lifvet en man af största anseende; men, oaktadt dessa lyckliga förhållanden önskar BondeSt. sjelft få välja sin Sekret.? Och hvad bevisar sådant, om icke just det, att det är egentligen ensamt bristen på likställighet med de öfriga Stånden, som gör den föreslagna förändringen för Ståndet så dyrbar? Konung Gustaf I plägade yttra lill sina 4 Söner, att ”om sönerna också äro fyra, och tjugo år gamla, så är dock fadren ICO Den 25 Januari f. m. äldst.” Så må äfven en fader lala; raen bröder må icke taga en sådan lon emot hvarandra sins emellan. Den brödren som blifvit ställd främst, må icke taga sig eli sådant förmynderskap öfver någon af de öfriga, ehuru lian sjelf icke mer står under något dylikt. Han bör fastmera öfverlemna åt den gemensamma fadren, Konungen, att tillse huruvida den sonen, som fått 4:de rummet, lämpligen må erhålla den valfrihet af biträde, som de andra ega. Det är icke att eftersträfva någon gunst, vare sig upifrån eller nedifrån, som jag säger detta, sådant vore icke riddersmannen värdigt; men jag önskar upriktigt, att detta Stånd ej må utsätta sig för den förebråelsen, alt hafva med likgiltighet behandlat en fråga, hvilken det ganska väl känner, ligger ett MedStånd ganska nära om hjertat. Jag behöfver icke mångordigt vädja lill den enskildta välvilja, som R. o. Adis ledamöter, säkerligen ganska talrikt, hysa för BondeSt.; änuu mindre kan det vara min mening, att uttrycka något det ringaste missnöje öfver K.
Yppar sig den i RegeringsFormens 71 §. omförmälda skiljaktighet eller skulle något Stånd söka undandraga sig det af Utskottet föreslagna deltagande uti Bevillning sbeloppet, då skall, enär skälen till den åstundade ändringen och sätten till vinnande deraf blifvit uppgifna och de öfriga Stånden meddelade, B ev illnings-Utskottet deröfver höras, hvarefter förfares såsom i berörde 71 §. stadgadt är; åliggande det Revillnings-Utskoltet, då dess Förslag i en eller flera delar sålunda blifvit förkastadt, att föreslå en annan fördelning, eller andra grunder och sätt, för utgörandet blott af den andel i Bevilinings - 31. l:o. Bevillnings-Utskottet skall bestå af Fyratioåtta Ledamöter, valde från serskilda och, så vidt möjligt är, från alla Rikets Provinser. Detta Utskott åligge, alt bereda alla från Stånden remitterade frågor, som angå förändring uti föreskrifterna om bevillnings utgörande, all förslagsvis, enligt de serskilda bevillningarne, beräkna de blifvande inkomsterna, och alt, sedan Stals-Verkets behof blifvit utredda och bestämda, opåmint, föreslå sättet för bevillningens ökande, om det erfordras, eller dess minskande, om sådant kan ega rum, och, i sammanhang dermed, lill Riksens Ständer afgif va förslag lill Bevillningssladgar. Utskottet må derjemte uti bevillningsfrågor föreslå hvad det anser billigt och nyttigt. 2:o.
Häraf skulle blifva en följd, att soldater, hvilka tjent vid värfvadt regemente, men sedermera, ännu fullkomligt arbetsföre, tagit afsked oell ingått i tjenst på annat håll, skulle, då de efter flera års förlopp blifva orkeslösa och hemfalla under fattigvården, kunna anmäla sig såsom soldater och på sådan grund anses berättigade till fattigförsörjning på K. M:s och Kronans bekostnad. Detta kan likväl icke vara meningen och hör icke heller vara det. Det är visserligen sannt, såsom en talare anmärkt, att efteråt i a:dra punkten står: ”om icke desse personer af annan anledn. tillhöra särskildt samhälle;” men D c 11 i5 Mars f. m. 5ig när det förut är stadgadt i samma inom. om dessa personer, att de, ”ehvad de äro i tjenst elier icke/’ äro berättigade till understöd af K. M. oell Kronan, mäste dessa föreskrifter leda till tvister. Jag hemställer derföre, om icke mellanmeningen, ”ehvad de äro i tjenst eller icke,” borde utbytas emot orden ”ehvad de äro i tjenst eller vid a fsk edstagandet i behof af fattigvård," o.s.v., enl. Utskms förslag. Då blir saken bestämd, så att om en soldat vid afskedstagande är orkeslös eller sjuklig, är han berättigad att njuta fattigvård af K. M. och Kronan; tager han åter afsked i yngre år och söker sin bergning på annat håll, samt sedermera kommer i behof af understöd, hörer han icke vidare lill K. M. och Kronans fattigvård, utan till den församling, der han sednast varit skattskrifven. Med denna förändring tillstyrker jag, på det aldra högsta, antagandet af detta inom., såsom ett af de vigtigaste i hela förslaget, och yrkar att det af Hr von Hohenhausen och flera andra talare bestridda stadgandet måtte, såsom ganska nyttigt och rikligt, få qvarstå. Hr Printzensköld: Jag kan visserligen icke annat än högakta de moliver, som föranledt tillkomsten af delta morn., och jag kan icke heller annat än högakta
Ståndet afsäga mig förtroendet att vara Bänkman, äfvensom min plats i StatsUtsk., der jag dock kan tillstädesvara nästa Thorsdag och Fredag. Anhållande jag derjemte vördsamt, att likväl vid min riksdagsmannarätt fä varda bibehållen under loppet af riksdagen. R. o. Ad. biföll denna anhållan ; hvarefter H r Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot af Slats.IJtsk. i st. f. Hr von Rosen, samt tillkännagaf att i st. f. samme ledamot en Bänkman inom 20:de Bänkm:safd:n komme att utses genom val i början af nästa plenum. Företogs val af en Bänkman inom 17:de Bänkm:safd:n efter N:o 1543. Hr Hederstjerna, Carl Johan; och befanns vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1566. Hr Kröningssvärd, Carl Gustaf. Vid föredragning af Const.Utsk:s d. 31 sistl. Maj på bordet lagda mern. N:o 12, med betänkande öfver K. M:s uti nådig skrifvelse af d. 1 Maj 1848, till R. St. afgifna förslag till ny riksdagsordn. jemte en dervid fogad serskild artikel, äfvensom i sammanhang dermed lill ny Reg.F., blef detta mern. ånyo bordlagdt, till följd af R. o. Ad:s i sista plenum fattade beslut, att nästa Fredag företaga detsamma till afgörande. Föredrogs ånyo Lag(Jtsk:s d. 27 och 29 sisth Maj på bordet lagda betänk. N:o 51, i anledn. af väckt motion om upphörande af frälsemans serskildta forum. Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.:
Utskottets den 2 dennes på bordet lagda Memorial af d. 17 Juni, angående förändring i Domstolarnes antal och organisation, blef detsamma af Höglofl. Ridd. och Adeln till Utskot* tet åter förvisadt. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Vid förnyad föredragning af Banco-tlt* skottets den ig Juni på bordet lagda Memorial af den 13 nästföregående, angående publicité af tillståndet med Bankens sedelrörelse, blef det af Höglofl. Ridd. och Adeln afslaget. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe, S. D. Biföii Höglofl. Ridd. och Adeln Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottefs, genom Protocolls-Utdrag af den 2g Juni, hvilket den 2 dennes blifvit på bordet lagdt, till Ridd. och Adeln gjorda hemställan, att åtskilliga från Ridd. och Adeln till Utskottet remitterade Memorial, hvarmed Utskottet ännu icke hunnit taga någon hufvudsaklig befattning , måtte anses genom särskildta Utskottets aflemnade Betänkande besvarade, och således icke erfordra någon åtgärd af Oeconornie-Utskottet. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. 6. D. -J20 Den 5 Juli. S. D. Upplästes å nyo och lades till Handlingarne följande det Särskildta Utskottets den 30 Juni afgifna och den 3 Juli på bordet lagda Memorial: 1:0 angående Herr Stabecks , Herr Barthelssons samt Riksdagsmännen Joh JLongbergs, Elic Pehrssons och Bengt Svenssons Memorialer; 2:0 angående Grefve Mörners, Carl Stellan, och Friherre’ Stael von Hollsteins Memorialer; 3:0 angående väckt fråga om förstärkning af Götha Canal-Discontsrörelse - Capital, hvarigenom den kunde sättas i tillstånd, att, emot vissa vilkor, biträda med lån till landtbrukets upphjelpande. Ut supra. Ex Frofocollo A. G. Silverstolpe.
För att sådant skulle kunna inträffa måste många nya brännerier anläggas, men dertill erfordrades för det första, att man kunde af bränvinsbränningen påräkna en stor vinst, och en större vinst kan icke påräknas utan en större tillverkning. En sådan kan deremot icke vinnas utan ett stort och dyrbart bränneri med kostsamma redskaper, som ej står att i hast erhålla eller åstadkomma. Ar det väl under sådane omständigheter sannolikt att, äfven om under ofvannämnde månader bränvinsbränningen tillåtes, de kunna vara serdeles många, som för denna korta tid äfventyra så betydliga kostnader för anläggandet af ett dylikt bränneri, då ju i alla händelser krig, missvext eller andra högst vigtiga omständigheter kunna inträffa, som göra bränvinsbränningens inställande af nöden? — Men om ock det skulle hända, att en mängd nya brännerier för de två månaderne anlades, kan väl den mest upskrämda fantasi ej föreställa sig, att detta skulle medföra en större bränviusflod, än som förut åstadkommits på 6 månader, eller tre gånger så lång tid som den, hvilken nu är i fråga? För min del är jag öfvertygad derom, alt den befarade bränvinsfloden icke skulle blifva större, än den, som förut egt rum, och erinrar man sig derjemte att för nästa år en betydligt förhöjd skatt skall läggas på hela näringen, tror jag att man icke heller behöfver frukta, att priserna på varan skola understiga det nuvande. Följden deraf att bränvinsbränningen under nästkale Nov. och Dec. månader finge fortgå, kunde vid sådant förhållande icke blifva värre än att Statskassan förlorade nästa år ett eller annat 100,000 R:dr, af den påräknade skatten, och detta torde ej innefatta någon skälig anledning för vidtagande af den föreslagna åtgärden. Å andra sidan förekommer deremot att, liksom sannolikt ingen af här närvar:de ledamöter af R. St. ännu mindre någon annan lärer hafva hyst den föreställningen, att med de högst vigtiga omständigheter, som i bränvinsbrännings-författningen upgifvas, såsom orsaker till bränningens inställande, kunde förstås skattens förhöjning. Om nu R. St:r skulle bifalla Utsk:s förslag, och K.
Jag tror nemi., att det är blott vid ett thronombyte, som det skulle kunna låta sig göra, att få dessa anslag något förminskade, ty när en regent under några år njutit af ett större apanage, så är det förenadt med ganska stora svårigheter, att sedan vilja afhända honom någon del af detsamma, och det är af den orsaken, jag funnit tidpunkten ganska lämplig, för att få denna fråga till föremål för öfverläggning. Hvad Gr. Lagerbjelke anfört, att frågan var för tidigt vackt, så tror jag likväl, att, med all möjlig högaktning för den värde Gr:n och med särskildt afs:de fristad t. på den stora förmåga, han ådagalagt under utöfvandet af den honom under sednare åren anförtrodda hedersplatsen inom dels Konst.-, dels StatsUtsk:t, det ej vore utan sin nytta, både för honom och för öfrige icke så fullkomliga Utsk:sLedamöter, att få afhöra en sådan preliminär öfverläggning, innan beslut skulle fattas. Jag förstår ej, hvarför en fråga skall anses någonsin vara för tidigt väckt, då vi hafva bestämt vissa tidpunkter, då öfverläggningarne böra ega rum, nemi. 248 Oen 7 December. du vi hafva något att öfverlägga om. För öfrigt fingo vi under förra ltiksdagen tillräckligt många gånger erfara behofvet af att tidigt väcka frågor, för alt vi äfven nu skulle låta förleda oss, atr. upskjitta allt in i sista stunden. Det hände nemi., att frågor, som remitterades till davide StatsUtskis behandling, aldrig blefvo föredragna, under föregifvande att de voro för sent väckta. Jag hoppas, att de argumenter, som blifvit af Gr. Lagerbjelke anförda, ej måtte skänkas någon tipmärksamhet, och fortfar jag i min vördsamma anhållan om Iramgång åt min motion. Gr. Lagerbjelke: Den siste värde talarens anförande, att det vore nyttigt för UtskisLedamöterne, att genom de allmänna sammanträdena få någon ledning och uplysning i frågorna, innan de fattade sitt beslut, bekänner jag, att jag har mycket svårt att fatta.
N:o ZR - 802 Den 17 Mars. dande besörja, samt behörig veriffceraff Rakning derefter afgifwa, sä har Kongl. Stats-Lontoiret, likmätigt ankomne särskildta Kongl. Maj:ts Nådiga Bref, til desse kostnaders bestridande til mig utbetalt, nemligen: 1809 Maji 1 genom Anordning pä Kongl. NänteKammaren » r I8,000. Junii 19 dito dito - 10,000. Augusti 25 dito dito - 10,000. Sept. 29 dito dito - 10,000. Nov. is dito - S dito - 10,000. Dec. 28 dito - s dito zooo. i8io Febr. 9 diro dito r 6000. 28 dito dito - 7000. N:d. Lanco 68,000. I enlighet med de af Kongl. Majit mig Nädigst meddelte föreskrifter, uti Bref af den 12 Julii och 16 Augusti förledit är, är utbetaldt, nemligen: För Herr Landtmarskalkens Taffel, efter af Riksmarskalks-Embetet flutadtconnE med Hofmästaren ffarbieer, a 2 N:d, 12 tz. för hwarje couvert, vecerten inberaknad, samt särskild betalning för Win, caffe och Dricka efter ärgängeu, ifrån den i Maj förledit är, til nästledne Februarii mänads stut - 19. Aflöning til en Taffeltäckare och 4 1.3- tjua^er efter accorcl genom Öfwer-Stärhällare-<Lmbetet a 16 R:d. i manaden för den förre, Den 17 Mars. 8c>A re, och i z^R:d. de sednare för samma lid - 69 z: 16.