Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppsattes och justerades följ:de voter:s-propos.: »Den som bifaller Bevilln.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 9 gjorda hemställan, att från § 7 i bevillnings-stadgan mätte uteslutas följ:de stadgande: »Näringsidkares inkomst för löpande året får dock icke, äfven om han under näst föregångna året gjort förluster, beräknas till lägre belopp, än hvad en sådan rörelse, sorn den han drifver, i medeltal anses afkasta»; röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. Utskds hemställan och bibehåller ofvannämnde stadgande.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 27. Nej — 13. Utsk:ts hemställan om inskjutande i §:ns sista mom. af ordet »kapital» efter orden »behållen inkomst af», samt om införande uti § 20 i Instruktionen för taxeringsförrättningarne af ett så lydande tillägg: »Vid beräkning af ränteinkomst från utlånadt kapital, afdrages ränta, som den skattskyldige utbetalt å upplånadt kapital.» Bifölls. § 8. Utsk:ts hemställan om förändrad lydelse af §:ns l:sta mom. Hr von Koch: Jag tror att den förändring, som här är föreslagen, icke kan antagas. Den skulle föranleda, att man, för att icke gå miste om något obetydligt belopp, blefve tvungen inlåta sig på något, som man hittills sökt undvika: uppskattning af fastighelsegarnes inkomster af sina fastigheter. Denna uppskattning skulle blifva nödvändig, så snart man måste beräkna jordegarnes »sammanräknade årsinkomster.» Den 6 Juni f. m. 75 Hittills hafva R. St:r sökt att h. o. h. särskilja bevillning af fastighet och bevillning af kapital eller arbete, och det torde vara nödigt att väl betänka sig, innan man frångår denna distinktion, emedan det skulle blifva en odiös sak för rikets alla bevillnings-taxerings-komitéer att räkna ut hvars och ens sammanlagda och behållna inkomst, fastigheterna deruti inbegripna.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde härefter propos. först i afseende på 1, 2, 3, 4 och 5 punkterne, hvilka bi föl los, och sedermera å 6 punkten, hvilken bifölls med den förändring, att efter orden ”om beslutet öfverlägga” skulle tilläggas: ”och detsamma fatta.” I fråga om 7 punkten yttrade Hr von Hartmansdorff: Detta betänk, är illa tryckt, ty jag förmodar, att större delen af häri förekommande felaktigheter härleda sig ifrån tryckningen. Här står ”då den lindrigaste mening blifver gällande”: det skall uppenbarligen vara meningen. R. o. Ad. biföll 7 punkten, med rättelse af det utaf Hr von Hartmansdorff anmärkta tryckfel. 8 punkten lemnades utan anmärkning, men i afseende på 9 punkten yttrade Hr von Hartmansdorff: Sista meningen i denna § lyder: ”hörande Fullmäktige åt nämnde uppgift gifva den förändrade uppställning, som blifver en följd af föreskrifterne ang:de beräkningen af sedelstock.” Hvilken sedelstock det är, får man icke veta; men det skall naturligtvis vara Bankens, hvilket ord bör införas mellan orden af och sedelstock. Uppå härefter framställde propos:r bifölls 8 punkten, och blef 9 punkten, i öfverensstämmelse med Hr von HartmansdorfFs 480 Den 14 Maj f. m. hemställan, bifallen med den förändring, att framför ordet ”sedelstock” skulle införas ordet ”Bankens.” 10 och 11 punkterne lemnades utan anmärkning samt biföllos. Vidare föredrogs BancoUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mein. N:o 62, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 3 artikeln af nu gällande bancoreglem. Uppå framställning af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, beslöts, att. detta mern. i samma ordning, som det sednast pröfvade, skulle företagas lill afgörande. Irsta punkten lemnades utan anmärkning, men i afseende på 2:dra punkten, yttrade Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Förhoppningarne, att vederbörande skola sannfärdigare upgifva sina inkomster, om bevillningsproc:n nedsättes från 5 till 3, synas mig lika fåfänga som de, alt tullförsnillningarne skola blifva mindre derföre, att tullsatserne förringas. Jag vill erinra Höglofl. Ståndet derom, ali det finnes . en utväg att undandraga sig upgifter, nemi. den, att icke alls aflemna några sådana, utan plikta i stället, hvarpå betydligt kan vinnas. Jag har känt en civil embetsman af mycket anseende inom detta land, hvilkens inkomster hufvudsakligast bestodo i sportler. Om lian upgifvit sin verkliga inkomst, bade lian fått betala mycket mera, än om lian icke npgaf någon. Osanning I ville han icke säga, hvarföre han valde utvägen att böta, och : vann derpå, emedan Taxerings-komilén icke pä långt när up' skattade hans inkomster så högt, som efter verkliga förhållandet vederbordt. Följaktligen anser jag dessa förhoppningar alltför tomma för att kunna bereda samhället någon fördel, utan tror att Utsk. baft orätt. Hr Aminoff, Joh. Fredr.: Det låter både vackert och liberalt, att föreslå nedsättning af bevillningen för rörelse och näring från 5 till 3 proc. af den årliga inkomsten, under förklarande derjemte, att Staten genom denna nedsättning icke skulle förlora något, emedan upgifterne till Taxerings-komitéerne korame, att allt mer och mer närma sig det rätta och sanna. Jag vördar högeligen en sådan tanke, men tviflar om resultatet —- ty klokheten hos vederbörande gör, att de i sina upgifter rätta sig efter de nya förhållanderne, jemförde med de gamla upgifteriie, om ej af annan orsak, åtminstone för conseqvensens skull, på det de må undvika ett rältvisligt klander öfver föreg:de årens ariktige upgifter —- och således Staten förlora |:delar af sin påräknade inkomst i detta afseende. I Den 24 Maj f. m. 263
Master och fartygs redskap, som kappas eller på annat dylikt sätt uppoffras, för att rädda fartyg och last, såsom för att bringa fartyg af grund, för att hindra det att kantra, eller för att bringa det under segel. 3. All å fartyg och gods liden skada, då fartyget efter erhållen läcka eller för annan lägervall ej kan hålla sjön och med afsigt blifvit satt på grund; kostnad för att bringa fartyget i flott vatten, i säkerhet och till skeppsvarf, äfvensom godset i säkerhet; skada, som åkommer fartygets redskap, när det kommer af grund. Har fartyget af olyckshändelse kommit på grund, ersäftes i gemensamt haveri ej annan skada å redskap eller annan kostnad än den, som skett för att åter göra det flott samt för att bringa det och godset i säkerhet. 4. Kostnad, som uppkommer derigenom att fartyget till undvikande af en, fartyg och last under resans fortsättning gemensamt botande, fara inlupit i nödhamn. Till denna kostnad räknas: utgifter för främmande biträde till fartygets förande till och från hamnen; lotspenningar, bak-, hamnoch andra skeppsumgälder; skada, tillfogad fartyget för lossningens verkställande; kostnad för lastens lossning, magasinering, återinlastning och stufning, när gods måste lossas för all bringa fartyget i hamn eller för att verkställa reparation å detsamma; besättningens underhåll medan fartyget uppehålles i nödhamnen. Kostnader för uppehållet beräknas endast så länge som den orsak, för hvars skull fartyget anlupit nödhamnen, fortfar. Är orsaken fartygets iståndsättande, 87 beräknas kostnaderna för uppehållet endast till den tid, vid hvilken reparationen hade kunnat vara verkställd. Kostnader för fartygets iståndsättande beräknas såsom gemensamt haveri, endast såvida sjelfva skadan är sådant. Slutar resan i nödhamn, beräknas såsom gemensamt haveri endast kostnaden för fartygets förande i hamn och besättningens underhåll, till dess beslut blifvit fattadt att resan skall i nödhamnen sluta. 5. Skada, som tillfogas fartyg eller gods för att släcka utbruten eld. 6.
Gamlingen mäter allt detta med en enda lång blick; ömkligt tog han emot det, värre lemnar han det — och nu är stunden inne att bjuda farväl !Stackars gamla år! Del flammar till i österled, ur tunga skyar sänker sig en strålande, af vingade väsen dragen char till riddarens fot, och en klar barnastämma helsar: Hell dig, fader! Stackars lilla nya år! Men gubben tager barnets hand, fäller en tår, snyter sig och säger: — Min son, som vanligt ' i vår slägt vill jag högtidligen aflemna verlden till min efterträdare och begagna min makt, att vid nyårsnattens tolfslag låta allt hvad som tilldragit sig under miri regering i ett ögonblick passera revy för dina oerfarna blickar. Du skall hafva nytta deraf, min gosse. “ Nu eller aldrig, “ menade jag, då de två några ögonblick derefter bland molnen öfver Taxås klint intogo en lätt frukost af dimma och rimfrost, och så sporde jag: — Ers excellens, får jag följa med på färden? — Hvem är du, son af en vird, att du spörjer mig detta! Dock, lika mycket, följ med genom ditt fosterland, men förtig hvad du hör och skådar, att dina landsmän icke må ropa på skandal! Och så bar det i väg öfver rödfärgade ladugårdar med fylda lador, öfver sofvande meriniskobarn med fylda magar, och vid vi så foro hit och dit som dagsopinionen inom Sveriges riksdag, sporde den unge sin pappa hvad gamla Svea under hans regemente gjort för. andens, särskildt national-andens utbildning. — Man har danska lärare vid Stockholms högskola. — Bravo! Nå vidare! — Man har firat jubileer öfver tyskarna Luthér och Gutenberg. Luthers lära har under seklens lopp undergått så många tidsenliga förbättringar, att jag knappast tror det doktor Martinus skulle finna sig hafva rätt mycket gemensamt med en af våra kontraktsprostar, men Luthers lif har emellertid berättats för bondbarnen i alla rikets socknar; inte ens fasonen på hans faders * peruk eller formen på det bläckhorn, han kastade efter fan, ha blifvit glömda. — Och den inhemska literaturen?
Stockholm den 5 Maj 1818. Bihang till RikiSt.Prot. 1817,1818- Sldjä Sami. N:rg. 10. 66 Coust. Utsk. Betänlianden. N:r 34. (konstitution s-Ulskottets Memorial till Iiidderskapet och Adeln, i anledning a[ yttrad önskan om tryckning af Han dlingarne i målet rörande en mot Herr Stats-Ministern för Utrikes är ender na gjord anni ärkning. Med anledning af Höglofl. Bidderskapets och Adelns genom Protocolls-Utdrag af den 2.7 nästlidne April, Constitutions-Utskottet tillkännagifna önskan, att så väl den af Herr Schönscrö /i, Pehr, gjorda anmärkning mot Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärenderna, i afseende på dess till Konungens Befallningshafvande under den 21 Mars 1817 aflåtna skrifvelse, som ock Herr Stats-Ministerns Förklarings-Memorial, jemte Utskottets Yttrande och Protocoll i detta anmärkningsmål, måtte till trycket befordras, har, efter härom föregångna öfverläggningar, votering inom Utskottet blifvit yrkad och anstäld Öfver frågan huruvida handlingarnas utlemnande i förenämnde afsigt borde antingen vägras eller ock till större eller mindre del medgifvas. Och, som vid omröstningen Två Stånd stannat emot Två, i följd hvaraf frågan förfallit, får Utskottet sådant härigenom till svar vördsamligen anmäla. Stockholm den 5 Maj 1818» Const. Utsk. Betänkan den. 67 N:r 35- Constitutions-Utskottets Memorial till Biksens Ständer, med Betänkande och Förslag i frågan om en förbättrad Bepresentation. T ill fortsättning af Constitutions-Utskottets arbeten under sednast förflutna Riksdagar, och med ytterligare föranledande af enskilta Riksdagsmäns inlemnade förslag, har detta Utskott till närmare behandling företagit den så ofta väckta, men alltid åter hvilande frå* gan om en förbättrad National Representation.
Ingen, som jag frågade, kände till henne, men slutligen fann jag, tre trappor upp öfver gården, hennes visitkort på en dörr, där det satt, till hälften doldt under ett större kort, på hvilket namnet Svensson var ritadt i prydliga tryckbokstäfver. När jag ringde, hördes barnskrik och ifriga röster inifrån, en puckelryggig äldre kvinna öppnade. » Jo, Gurli var hemma » — svarade hon på min fråga, men hon hvarken bad mig stiga in i den lilla tamburen eller gjorde min af att gå efter flickan. » Kan jag få tala vid henne? » bad jag. » Ja, det går väl an, » hon öppnade en dörr, men blef undanskuffad af en stor pojke, som k o m springande; på sina axlar bar han en liten skrikande pys på ett par år. När han fick se mig, som emellertid gått in i tamburen, tvärstannade den store pojken och den lille slutade genast upp med sitt skrik, båda stirrade förvånade på mig. Det var helt andra visor, af grått fanns ej ett grand. Ack, alla goda disor, de måtte styrt din hand! Du tecknar och du ritar, du ler med skalk i blick, och uti glada » bitar » du ger ett uddigt stick. Men sårad blir dock ingen, ty harmlöst skämtet är. Man ler i hela ringen, då Snorre träder när. Man ler sitt bästa löje — just som man fordom log, når uti lust och nöje fru Lenngren ordet tog. I det samma kom Gurli och bad mig för all del stiga in. Hon hade icke väntat mig redan denna söndag och det var så skräpigt i tamburen och icke färdigstädadt i rummen, men jag var så välkommen i alla fall — försäkrade hon. Och så förde hon mig in i ett rum, som skulle ha gjort ett ganska trefligt intryck, om icke luften därinne varit så dålig. Det var snygga gardiner för fönstret och en soffa med rödoch hvitrandigt öfverdrag; öfver byrån satt en spegel i förgylld ram, och på ett hörnskåp stod en makartbukett i en hög porslinsvas. Du samma glada sinne och varma känsla har, uti ditt hjärta inne bor samma friskhet kvar, och öfver allt man spårar ett vackert skimmer strödt, en fläkt af ljusa vårar, ett drag af rozenrödt.
Förslaget om fördelning af exercis-anslaget ansågs böra förfalla; 7:o Utskottets yttrande, rörande behandlingen af Herrar Petrés och Christiersons samt Riksdags-Fullmägtigen Lars Petterssons motioner gillades; 8:0 Förslaget, angående underdånig hemställan till Kongl. Maj:t, rörande beklädnadshjelp och förhöjd inqvartering för flottans Under-oflicerare, af slogs; 9:o Utskottets yttrande öfver Herr Dalmans motion gillades; 10:o Med underkännande af Utskottets förslag, rörande rotefrihets-afgifterna beslöts, att dessa, calculerade till ett belopp af 5,500 R:dr B:co, böra nu, såsom sedan sista Riksdag, serskildt uppföras såsom en tillgång för flottans behof; ll:o Reseoch tractaments-penningarne ansågos böra uppföras till samma belopp, sorn Utskottet i Tabellen uppfört, men såsom ett förslags-anslag. Slutligen biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets förslag i allt öfrigt, så väl i afseende på indelningen och spanmålen in natura och under lönerna, som i afseende på de titlar, hvilka icke i Utlåtandena finnas omnämnda och således ej varit under serskild pröfning. S. 13.
Tillställningen ar helt och Iikllet an-. ordnad af fruntimmer, Iivilka Iiyrt lokalen, ' sålt biljetter, engageht .talenten$ och ställt med allt för öfrigt, men knussla med annonserna och vänta sig full salong ändå. Enligt svenska begrepp tillllöra de. dainer, som st&amp; i spetsen för den serie af tre tili~tällnin~ar, hvaraf mitt föredrag ai. det sista, ej den finaste, societeten. Det ar friintimnler, som. bedrifva. bodrörelse. och som på lediga;. stunder ägna sig å t kyrkliga och filantropiska intressen, hvartill nödigt kapitai ' samlas genoni att bjuda allmänheten på, bildande förströelser. Vid ' tebordet sitter, jag, &amp; ter förvandlad till dalk~illa, bland koinitéledamöteriia. I det grannaste månskeii föra de mig till teatern. Genom hålet i ridån * kikar jag ut i salongen för .att iakttaga hvad slags folk jag liar &amp; tt göra med. Helt olikamot livad d6 vpro p k lhrareinötet - tysta, trumpna eller forsagda se de it. Pojkar viisnas på läktaren. Kulisserna föreställa ' grasgröna boskager och palmer, liknande uppocli nedvända granriskvastar. Dar sitter jag ' nu på en stol, nio1 ensam bakom nedfälld ridå, med afkl&amp;desrummets ruskiga vaggar ocli spruckna spegel i perspektiv. Teaterregissören väntar, ' g ': a med klockan i lmnd, pH signal att draga upp ridån. Stackars lilla rättvikskulla, som skall föreställa en hel teatertrupp, orkester, tragiker, komiker, älskare och älskarinna - roa, röra, undervisa, narra att skratta, locka tårar fram i ögat, förflytta pnbliken pk tankens vingar österut öfver hafvet till det fjärran landet i höga norden, bland andra människor, andra seder! Och för att Astadkomrna allt detta har hon hvarken ungdom eller skönhet, ej ens en lunta fullskrifna pappersblad att ratta sig efter. Hon litar endast pk ordets makt och en betydlig dosis viljekraft.
Punktenatt alla härmed i sammanhang stående reglementariska föreskrifter, komma af Kongl. Majit i Nåder att bestämmas med fästadt afseende derå, att, då Tullen å både utgående och inkommande Varor bör beräknas till en viss Procent af Varans Verkliga värde, någon åtgärd vidtages till bestämmande af detta Värde, så att detsamma ej, på sätt hittills i visse fall skedt, ina af Gods-ägarens uppgift bero, hvilket ändamål förmodas säkrast kunna sunnäs om Mäklare, eller, der sådane ej finnas, Magistraterne åläggas, att hVaaje halft år till Tullstyre:seii insända betyg öfver försålde varors värden vid försäljnings - tillfällen , antingen innan förtullning ännu ägt rum eller ock med afdrag af erland Tuli eller andre omkostnader, och genom hvilken anstalt Tull - Styrelsen kommer i tillfälle att årligen före Skeppningen beräkna va* rome» medelvärden för hela Riket, och, i häa* *8°53 Stats-Utskottets Betänkt anderi; eleise belrofvet fordrar, förordna om någon ge» nom forändrade omständigheter nödig befunnen ändring i Tull-värdet å varor bör äga rum: enligt G.fe Punkten • att, ehuru den möjliga bristen i Sta.ts-Sumina» sannolikt bäfver fylld så val genom det ökade Tull värdet, sorn genom förhöjningen å inkommande Tullen, må icke desto mindre, till Stats Verkets ytterligare säkerhet, åt Kgl. Maj:t iifverlemnag, att, i öfverensstämmelse med reciprocitets -grunder, lämpa Författningarna af Skepps umgälderne å andra Nationers Fartyg i förhållande till den större eller mindre börda Svtnska Fartyg måste i Utländska Hamnar vidkännas; och enligt yide Punkten: att, då den till utarbetande föreslagne Tull-Taxa ej torde så hastigt hinnas färdig, böra Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Maj:c i underdånighet anhålla, att intill dess densamma erhållit
Majit likväl, med afseende derå, att Kontrakls-Prostarne, enligt flere äldre författningar, äro förklarade berättigade, att för hvarje församling inom prosteriet uppbära en proste-tunna, nu velat hos Rikets Ständer äska, att ifrågavarande spanmålsbelopp må varda, af Kronans behållna tionde anvisadt och å stat uppfördt med tillsammans 4 tunnor 11 kappar. Då till de flesta kyrkor i Riket ett visst årligt anslag af kronolionden utgår under namn af vinoch byggnads-säd, men Hjulsjö och Jernboås kyrkor i Westerås Stift äro i saknad af en dylik förmån, förestår Kongl. Majit att 3 tunnor spanmåh åt dem hvardera må för nämnde ändamål anvisas, att efter Örebro Läns markegångspris på kronobonden årligen utbetalas; således tillsammans 6 tunnor. 2:o. Universiteten. Då Kongl. Majit funnit nödigt, att de lönförmåner, som nu äro anslagne till vice Bibliothekarien samt förste och andre Amanuensen vid Akademiska Bibliotheket i Lund, varda ökade, för den förstnämnde från deras nu varande belopp 400 R:dr lill 700 Ridr, för förste Amanuensen från 250 till 400 Ridr och för andre Amanuensen från 200 lill 300 Ridr, föreslår Kongl. Majit alt dessa lönetillökningar må varda å ordinarie stat uppförde med tillsammans Ridr 550: 3:o. Elemeniar-Läröver ken. Med åberopande af Kongl. Majlis särskilda Nådiga Proposition angående förändring med Salpeterhjelpens utgörande inom Jön Transport Ridr 550: 48 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket 1853. Transport R:dr köpings, Kronobergs oell Calmar Län, askar Kongl. Majit, att å anslaget för Elementar-Läroverken må uppföras eli, emot elen minskning i de lill Wexiö Gymnasium och Wisingsborg^ skole-stats-fond anslagne och till silt fulla belopp bland läroverkens tillgångar beräknade inkomster, som genom den föreslagna förändringen uppstår, svarande belopp af 4:o. Medicinal-Statcn.
Två millioner fyrahundra tusen R:dr, hvilket lån blifvit under åren 1855—1859 utbetaldt, skall, efter förloppet af den för denna jern vägs-anläggnings utförande afsedda tid, inom slutet af hvarje år, å hela den utbekomna lånesumman till Riksgäldskontoret inbetalas Tre procent, hvaraf för hvad af lånet dessförinnan icke godtgjorts beräknas Två procent årlig ränta, och återstoden utgör kapitalafbetalning. Skulle det förfallna inbetalningsbeloppet icke varda i föreskrifven ordning erlagdt, bör derför af Bolaget utgöras Eem procent årlig ränta intilldess samma belopp vederbörligen inbetalas. Å det ytterligare lån, som för fullbordande af sistnämnde jernväg blef under sednast förflutna riksdag beviljadt och under åren 1858 och 1859 från Riksgälds-kontoret utbekommits, skall, från och med innevarande år 1860 och intilldess detta lån blifvit till fullo återbetaldt, minst en tiondedel eller Sextio tusen R:dr utaf hela det beviljade och lyftade lånebeloppet, Sexhundra tusen R:dr, före hvarje års utgång afbetalas; hvarjemte för samma lån skall till Riksgälds-kontoret vid slutet af livart och ett år erläggas Eem och en half procent årlig ränta. Derest behållna inkomsten af xneranämnde jernväg skulle, efter afdrag af de årliga inbetalningarne å de af Staten erhållna lån, öfverstiga Sex procent å det belopp aktie-egarne tillskjutit, ankommer på Kongl. Maj:t, att, utom begagnande af den Kongl. Maj:t förbehållna rätt att pröfva och bestämma do enligt taxor utgående afgifterna, föreskrifva huru stor del af detta öfverskott skall afsättas för att framdeles användas till jernvägens förbättring eller vidare utsträckning. Uppgår den årliga behållningen ändock till Åtta procent å aktie-egarnes tillskott, eger Kongl. Maj:t bestämma om och med hvad belopp den stadgade amorteringen å sagde lån bör ökas. § 69. De under sednast förflutna riksdag beviljade och redan med deras belopp utbetalda 2:ne lån, det ena å Trehundrasjutio tusen R:dr för anläggningen af jernvägen mellan Hudiksvall och sjöarne
— Ifrån delta förhållande är icke jag i stånd att hämta ringaste anledning för Konungen, att företrädesvis tillsätta BondeStåndets 2:ne Notarier, framför alla de andra Ståndens Notarier och Canzlister, hvilka alla här i denna §. äro nämnde tillsammans, och under ett så lika förhållande, alt det måtte blifva ConslitutionsUtskottels ovilkorliga åliggande att antyda den tvetydighet i denna §., som någon gång kunnat lemna något med Svenska språkbrukets ordförstånd förenligt tillfälle att så tyda den, som skulle Konungen kunnat, utan ett uppenbarligt förtydande af denna §., tillvälla sig rättigheten att tillsätta dessa två ifrågavarande Notarier, framför alla de öfriga, som efter mitt förstånd, icke, i anseende till deras ställning inom Lagens stadgande, förete den ringaste skillnad med alla de öfriga. —. Att Grundlagarne, enligt 83 §. RegeringsFormen, skola efter deras ordalydelse i hvarje serskildt fall tillämpas, synes af Con - Den 9 Januarii. 177 ConstitntionsUtskottet vid behandlingen af denna fråga vara förbisedt; ty om den ringaste uppmärksamhet härvid varit fästad, skulle man nödvändigt funnit, att 24 §:s ordalydelse bestämdt uttrycker, att Konungen äger att tillsätta BondeStåndets Secreterare, men ingen af Ståndens Betjening; och lill ytterligare styrkande af detta förhållande, utbeder jag mig att få hänvisa ConstitntionsUtskottet tillRegeringsFormen, sorn i alla hänseenden innefattar bestämmclserne för Konungamaktens verkningskrets. Der lyder 5a §.: ”LandtMarskalk ”och Talmän för Borgareoch BondeStån”den samt Secreterare för BondeStåndet ”utnämna Konungen.” — Häraf synes det klart., att Grundlagen uti tydliga och bestämda ordalag stadgat, hvilken personal af Konungen tillsättes. Jag