Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom Kongl, brefven den 27 Juni 1849 och den 2 Mars 1850, anvisades för sistnämnde år 200 Rdr, såsom lönetillökning för underläraren vid Götheborgs Navigationsskola, hvarförutan, genom Kongl, brefvet den 31 Januari 1851, för samma år anslogs dels enahanda lönetillökning, dels ock 200 Rdr till arfvode åt en lärare i ångmachiners konstruktion m. m. Dessa anslag finnas ej i räkenskaperna för ifrågavarande år redovisade. De hafva, enligt hvad Revisorerne inliemtat, icke blifvit under löpande åren utan först, de påföljande från statsverket uttagna, ehuru underläraren båda revisionsåren från skolan utbekommit sin lönetillökning. Vid sådant förhållande hade, enligt Revisorernes tanke, medlen bordt uti löpande års redogörelser debiteras och i credit till påföljande år balanseras såsom skolans hos statsverket ägande fordran. §. 3. Antalet af elever, som under åren 1850 och 1851 vid de särskilda skolorna njutit undervisning, äfvensom af dem, hvilka under samma tid undergått sjökapitensocli styrmans-exainen, inhemtas al följande utdrag af de tabeller, som varit bifogade Kongl. Kommerse-kollegii till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna berättelser om undervisningen vid Navigationsskolorna under samma år: — 86 — År 1850—51. Utexaminerade Elever. Utexaminerade Elever. Vid NavigationsInskrifne Elever. —Ä II s? ii ? * s t? —J a; .(/. Tr rt m 3 • 3 Styrmän af ‘2:ilra klassen. tr.; c S 3 t. Inskrifne Elever. Sjökapitener af l:sta klassen. — C: s -r ss-s. s*5 3 Styrmän af 2:dra klassen. Givil-stalens Pension s-inrättning.
S. D. Beslöts, att i anledning af Expeditions - Secreteraren m. m., Herr Baron Mannerkeimg Memorial, som af Högloft. Ridderskapet och Adeln d. 4 bennes till Utskottet remitterades, bifogade Förslag, huru Ridderskapet och Adelns Deputerade wid Marken gängs-.TaxorS sättande mäge utses, skulle till Högloft. Ridderskapet och Adelns granskning och pröfning öf« wcrlemnas. llt tuprs. Lx krotocollo >. 6eor§e Koröenliolxs. Förslag Huru Ridderffapets och Adelns Deputerade wid Markegängs - Taxors sättande m§ge uffes. i. §. Ingen annan än inom Länet boende och derstädes fast Egendom ägande fullmpndig Adelsman kan til? Den 12 Octobex. 4r57 till Deputerad w:d MarkegängS - Taxors uprätkande wälja eller blifwa wald. Jndelningshafwande myndig Adelsman, som inom Länet bor och derstädes fast Egendom äger ware äfwen behörig akt wälja och blifwa wald, Stads-cgendom anses ej i Adelsmans hand, som fast egendom. 2 §. Hwar och en sä qualificerad Adelsman, som 1 § föreskrifwer, äge En Röst hwad hans egendom är större eller mindre. Z Z Minst Sex weckor före ben af Landshöfdingen faststälda dag till Markegäng-Taxans uprättande, läte han af Predikstolarne kungöra, att till wak berättigade Adelsmän böra innom fjorton dagar derefter till honom insända deras skriftcliga vots, ivnehällande de twänne Adelsmäns namn, hwilka han till Deputerade utser. Utanskriften ställes till Landshöfding!-Embrikt med päffrift:
Jag har glömt en 4:de ledamot i Utsk., som äfven nu yttrat sig, men jag tror mig göra rätt, då jag icke vidare yttrar mig om det karakteristika i hans anförande, än jag säger, att sättet för hans ylt - 188 Den 12 Mars f. m. rande karakteriserar i allmänhet inom detta Stånd dem, som hafva någon predilection för llr Åkermans förslag. Det är således egentligen 1111, som jag tager mig friheten öfvergå till några reflexioner öfver detta förslag. Dervid får jag likväl säga, att jag är väsendtligen förekommen af Gr. Gyldenstolpes i min tanka alldeles förträffliga analys dei'af; men att jag tror det ändock icke vara otjenlig!, att något supplera den. Jag föreställer mig, alt när man skall göra anmärkmr emot eif förslag, upprättadt i §§, så bör man ålägga sig sjelf alt yttra sig så, alt hvar och en kan fullständigt uppfatta meningen deraf; men detta kan icke ske annorlunda än derigenom, att man framlägger sjelfva saken, hvarom fråga är; d. v. s. någonting concret och positivt. Det purt negativa kan visserligen vara bra, men om delta blott anföres och för resten ingenting, som uttrycker sjelfva saken, huru skall då en person, som rättar upp sina öron för att fatta och förstå meningen, huru skall han kunna bilda sig en opinion om sjelfva saken? Detta är i min tanka förhållandet med Hr Åkermans förslag. Jag tror verkligen, att Hr Åkerman, som haft den öppenhjerligheten alt sjelf kalla sitt förra förslag för ett juste-milieu-förslag, har för afsigt alt ställa sitt förslag fullkomligen diplomatiskt, och derföre har han ingenting emot benämningen af juste-milieu, ty om man vill förstå den termen rätt, så betyder den ju att i förslaget hafva sökt en medelpunkt emellan två, ja ofta emellan en mängd af andra meningar, och har man dä valt' sina villkor till ordalagen sä, att man har förmågan att flytta denna medelpunkt till hvilken kant som helst, så är man ypperligt utrustad och qvalificerad att framstå med dylika förslag.
Under denna resa egnade jag särskild uppmärksamhet åt efterlefnaden af Kongl. Förordningen angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egen dom den 24 September 1861, i hvad samma nådiga Förordning stadgar om domares och domstolars skyldighet att hålla förteckning öfver förmyndare och tillse, att desse i föreskrifven tid och ordning fullgöra deras redovisningsskyldighet Härvid bar jag mer och - mer kommit till insigt af allt det arbete, alla de svårigheter, som äro förenade med upprättandet af nämnda förteckningar, synnerligast på landsbygden. Den åsigt, som till en början af åtskilliga domstolar och domare omfattades, att ofvanåberopade förordnings föreskrift om dylika förteckningars upprättande vore att hänföra endast till tiden e‘ter Förordningens utfärdande, så att de derförinnan tillsatte förmyndare icke skulle behöfva upptagas i förteckningen, har jag haft den tillfredsställelsen att finna nästan allmänneligen öfvergifven. På de flesta ställen har arbetet med dessa förteckningars upprättande varit med alfvar begynt, på flera ställen, fullbordadt, och på de få ställen, der del varit alldeles forsum madt, har jag dock rönt beredvillighet att efter - 100 komma mina erinringar om nödvändigheten af skyndsamma åtgärders vidtagande för berörda ändamål. IMen under allt detta har hos mig stadgat sig den öfvertygelse, jag i nästföregående Berättelse uttalade, att om äfven denna kontroll öfver förmyndarnes redovisningsskyldighet bringas lill fullkomlighet, — hvarom ofelbar visshet likväl näppeligen kan vinnas, — är dermed de omyndigas säkerhet ändock icke på ett nöjaktigt sätt betryggad, med mindre deras reda penningar och värdepapper ställas under vård af någon offentlig, redoskyldig myndighet, t. ex. en afdelning af kommunalstyrelsen.
Hela julfesten hade en prägel af familjär hemtrefnad, som man högst sällan finner, då man någon gång söker roa sig utom sin egen trängre familjekrets. A f åraredogörelsen framgår, att de ordinarie allmänna sammanträdena under årets lopp utgjort 2 9: 1 årsmöte, I julfest, 12 föredrag eller uppläsningar o c h 15 diskussioner. Föredrag hafva hållits af frk E. K e y, frk H. fl. Frk Zetterberg har flere gånger framsagt poem o c h fru Westermark berättat landsmålshistorier. Diskussionsämnena hafva varit följande: » Kan något göras för att reformera sällskapslifvet? » » Yrkesskicklighet bland qvinnor » (2 ggr). » Hvad vi behöfva », en uppsats af E. Key (2 ggr). » Ett samlif » af Jonas Lie. » Ager en författare rätt att i sina arbeten skildra personer från sin umgängeskrets? » » Ar kunskap liktydig med bildning? » » Fredrika Bremer Förbundets sjukkassa. » » Den realistiska literaturens inflytande på familjelifvet. » » Filantropi * (2 ggr). » Ä r det till gagn eller skada, att den gifta qvinnan arbetar utom hemmet? » » Sjelfständighet och effektsökeri? » » Samuppfostran. » Diskussionerna hafva inledts af fruarne Palme, Sachs, Brauting, H e y m a n, Frölander, fröknarne W h i t l o c k, Hübner, A d e l b o r g, Grundahl, A l m é n och Lewysohn. U n d e r det nu ingångna året anordnas 2 ggr. i månaden — 2:dra o c h 4:de lördagen — ett ordinarie samqväm. D e t nästkommande eger alltså rum lördagen den 12 j a n. Clara Smitt. H&amp;firiifl, røbij cü ' o Bifil ' h tléo om denna tidning läses i många hem, der man förstår att sätta värde på Guds gåfvor, så har jag åtagit mig att då och då kåsera litet om matlagning. Må hända finner äfven den erfarnaste och skickligaste matmor i dessa kåserier något nytt som intresserar henne.
Det är intet tvifvel om att det salt, hvarpå direktionen öfver Norrbottens läns filialbank skött silt kall, lemnar tillfälle till ganska grundade anmärkningar, och det hade derföre varit fullmagtige kärt alt, om det låtit förena sig med åtlydnad för gällande föreskrifter, kunna mot nämnde direktion vidtaga kraftisare åtgärder; men då reglem:t ej blifvit öfverträdt, och ej heller riksbankens utlånade penningar kunna anses sväfva i fara, hafva fullmägtige ej kunnat göra annat, än låta vid den af direktionen afgifna förklaring bero, äfven om denna ej varit i alla delar så tillfredsställande, som man kunnat önska. Jag har blott velat meddela detta lill It. o. Adms upplysning, utan att yrka någon förändring i hvad Banko-Utsk:t föreslagit. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos., blef Utsk:ts yttrande af K. o. Ad. godkändt. §§ 8, 9 och 10. Utsk:ts hemställanden biföllos. § 11. Lades till handlingarne. § 12. Utsk:ts yttrande godkändes. § 13. Utsk:ts hemställan bifölls. §§ 14 och 15. Lades till handlingarne. Utsk:ls i slutet af Berättelsen gjorda hemställan om decharge lör Hrr Bankolullmägtige. Bifölls. Föredrogs Gr. Mörners, Garl Göran, den 9 dennes på bordet lagda motion om särskild tryckning och utdelning af B. o. Adms öfverläggning rörande K. M:ts förslag till ny Riksdagsordning rn. m., jemte de emot Ståndets i frågan fattade beslut afgifne reservationer. Gr. Den 13 December. 481 Gr. af Ugglas, Ludvig: Jag får för min del i hufvudsaken förorda det förslag, Gr. Mörner gjort; men jag skulle dock vilja till Utsk:t hemställa, huruvida Utsk:t icke skulle finnå lämpligt, att, i fall utgifvandet af dessa öfverläggningar skulle erhålla sitt fulla intresse, det vore nödvändigt att icke med tryckningen af dem dröja så länge, som till tryckningen af Ståndets alla prot., hvilken vanligen icke sker förr än ett år efter Riksdagens slut.
Borde jag deremot ej underrätta Fannys far om hans dotters missöden? Vore det ej ännu en möjlighet, att jag under tiden kunde träffa den nedrige Jussuf, hvilken skickelsen redan så ofta fört i min väg? Detta sista beslut syntes mig det bästa, och jag var ifrig att komma fort till Bombay. Lyckligtvis hade man qvarlemnat den ena palankinen; men min tolk och mina bärare hade förmodligen flytt i förskräckelsen, och då de i förhand voro bctalta för hela resan, var intet hopp att de skulle återkomma. Genom tecken och några strödda ord, som jag förstod af deras språk, lyckades det mig änteligen, att för Hinduerna göra min vilja begriplig. Jag blef förd till Bombay och måste der ett par månader intaga sjuksängen, hvarigenom den obetydliga summa, som den girige Jussuf qvarlemnat, nästan helt och hållet medtogs. Nu måste jag taga juvelerna ur mitt sabelfäste och hvad jag derför erhöll, äfvensom för den försålda palankinen, ansåg jag tillräckligt för min resa till Ceilon, der jag hoppades Fannys far i nödfall skulle förskjuta mig hvad jag behöfde till återvägen. I Bombay låg ett fartyg, som ämnade sig till staden Kotschin, på kusten af Malabar. Jag beslöt att begagna tillfället, men monsunerna 25, före hvilkas brytning vi förmodade oss ankomma till vår bestämmelse, upphörde, innan vi ännu hunnit halfväges, och tvungo oss att inlöpa i Goa. Jag hade således icke hunnit mycket långt, men min cassa var betydligt medtagen, och, hellre än att vänta på bättre vindar, – ett dröjsmål som kunde uppsluka hela återstoden af min lilla skatt – beslöt jag att vandra längs kusten, och i någon af de sydligare sjöstäderna söka ett fartyg som styrde åt Ceilon. Men mitt bemödande var alltid fåfängt: motvind och stormar rasade denna årstid till min olycka på denna kust, så att jag oaktadt smärtorna i mina ännu icke alldeles läkta fötter, måste framsläpa mig ända till Kalikut. Der fann jag änteligen ett litet fartyg, som ämnade sig till det bekanta perlfisket i Kondatschi, en ort belägen på den så länge efterlängtade ön.
Men lika litet som det var tillräckligt för en folkets representant, lika litet tillfredsställde det Svenséns lifliga och energiska lynne. Kroppsarbetet vid jordbruket lämnade alltid någon stund öfver, och den använde Svensén noggrant till att förkofra och vidga sitt vetande. I eget hem fortsatte han sedermera att fullkomna sin bildning, och vid detta arbete utöfvade otvifvelaktigt hans intelligenta hustru ett ej obetydligt inflytande på honom. Såsom detta förslag förelåg, led det emellertid af en oformlighet, den nämligen, att kvinnan kunde förvärfva sig kompetens till dessa platser endast på en krokväg. Svensén själf torde nog hafva märkt denna brist, ehuru han af sitt sangviniska lynne och sitt lifliga intresse för saken förmåddes att framlägga förslaget. I den varmhjärtade motivering, hvarmed han inleder sin motion, framhåller han också med eftertryck den af ständerna förut behandlade frågan om » kvinnans undervisning och upptagande inom fosterlandets bildningsanstalter », och han betonar särskildt, att, om nu staten ej hade något att uppoffra för kvinnans intellektuella bildning, den åtminstone kunde lämna henne tillträde till lämpliga tjänster. den gaf anledning, höra flere berömda namn, såsom exempelvis frih. J. G-. N. S. Åkerhielm, grefve R. de la Gardie, herrar P. von Ehrenheim, C. Treffenberg och professor Ribbing. Den sistnämnde framkom härvid med påståendet, att den filosofiska gradens absolverande » liksom i allmänhet vetenskap i ordets strängaste bemärkelse för kvinna helt enkelt är omöjlig ». Erfarenheten har sedan visat, att denna den filosofiske professorns sats ej hållit streck. Allehanda farhågor och förslag uttalades i riksdagen under denna frågas behandling. En ledamot af prästeståndet ansåg, att den ogifta kvinnan borde försörja sig genom handarbete, och ville därför höja tullen å fruntimmersprydnader. Andra befarade, att samtliga statens ämbeten skulle råka i händerna på kvinnor. Frågan förevar flere gånger hos stånden, men stötte på motstånd, särskildt hos prästeståndet.
Sedan tvååriga vapenöf - 55 ningar blifvit införda voro de legde åren 1858, 1859 och 1860 i medeltal 1,368 man, hvilket tyckes bevisa att legningen försvårats med vapenöfningens ökande. Skulle äfven af den anledning, att en beväringsskyldig kan blifva genom lottdragning uttagen till beväringssoldat och således underkastad längre vapenöfningar, antalet af dem, som behöfva friköpa sig anses fördubbladt, ja tredubbladt, så uppginge det icke till mera än 3,000 man eller */7:del af en godkänd beväringsklass under senare åren, och med all sannolikhet bör således kunna antagas att om '/5:del eller 4,400 man få friköpa sig, detta antal icke är för lågt. Då det emellertid kan inträffa, att på ett mönstringsställe flere än 7ä:del önska friköpa sig, men få eller inga på andra, är det ock billigt att förhållandet mellan antalet godkände och friköpte ordnas inom större områden och helst länsvis. Beväringssoldat kan naturligtvis icke få friköpa sig, men då alla billiga lättnader vid beväringspligten böra tillåtas, om staten deraf icke har någon skada, kunna ock byten mellan beväringssoldat och annan beväringsskyldig medgifvas under vissa villkor. I öfverensstämmelse härmed föreslå kommitterade: Att vid mönstring antalet af dem, hvilka mot afgift få befria sig från vapenöfning, icke må öfverstiga en femtedel af de till krigstjenst godkände beväringsskyldige. Anmäla sig flere, bestämmes genom lottning hvilka må befrielsen åtnjuta. Att derefter beväringssoldaterne bland de öfrige uttagas, nemligen först de som frivilligt anmäla sig och fyllnaden i antalet genom lottning.
Till följd af högstberörde nåd. förordning hafva corn - Den 18 Januari. 2j5 niendanterne u Dalarö oell Ny Elfsborgs fästningar förlorat, den förstnämnde emellan 11 oell 1200 r:dr och den sednare 1998 r:dr 17 sk. b:co, enligt edsvurne mäklares bevis, som förvaras i inrikes Departementet. Och har commendanten A Ny Elfsborgs fästning dessutom förlorat, medelst ofvanaberopade förordning, den honom genom särskild K. resolution af den 27 Juni 1817 tillagda ersättning t sk. btco^i lästafgifl för hvarje utifrån inkommande fartyg. Sedan eommendanterne å nämnda 2:ne fästningar således förlorat sina hufvudsokligaste inkomster, som af dem vid ansökan till och erhållandet af deras befattningar blifvit påräknade, så återstår för dem endast en obetydlig lönetillgång för commendanten å Dalarö 35o r:dr, och för commendanten å Ny Elfsborgs fästning 5oo r.‘dr b:co: commendanterne å Waxholms och Carlstens fästningar hafva äfven på så sätt förlorat sina mesta inkomster, så att för den förre återstår j^5o r:dr och för den sistnämnde 600 r:dr btco lönetillgång. Upplysningsvis har jag ansett mig böra nämnä, att efter 1819 års R. St:s stat bade commendanten å Dalarö fästning lön på slottsslat r:dr b:eo 35o: — samt 3o tunnor spanmål „ 110: 3o. Stina r:dr b:co 460: 3o. 1824 hade alla Rikets commendanter spanmål 33o tunnor. 1829 indrogs till statsverket denna spanmål och ficks ett contant anslag af 7>3o r:dr 16 sk. btco.
S. D. Föredrogos och biföllos sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 11 dennes på bordet lagda Utlåtanden: N:o 2, i anledning af väckt motion, angående utfärdande af nytt Resereglemente; öch N:o 3, angående löneförmåner för Läns-notarierna. Frän Högt. Preste-Stdndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärstsh Ekonomi-Utskottets Utlåtanden: N:o 2, i anledning af väckt motion, angående utlärdande af nytt Resereglemente; och N:o 5, angående löneförmåner för Läns-notarierne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Betänkanden: N:o 31, i anledning af väckt fråga om Kronofogde-tjensternas indragning; N:o 32, i anledning af väckt motion till beredande af ersättning åt boställshafvare för kostnad, nedlagd å boställens grunddikande; N:o 33, i anledning af väckt motion om inskränkning i antalet af edgångar, som ej af domstol åläggas; och 204 Prot.-Utdrag den 11 Februari 1857. N:o 34, i anledning af väckta motioner om en lagsamlings utarbetande på allmän bekostnad. Frän Vällofl. Borgare-StändeL S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkanden: N:o 39, i anledning af väckt motion om fastställelse af Kronotionde-sättning för Upsala län; och N:o 41, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Stadgan den 13 April 1808, angående jagt och djurfång, samt Kongl. Kungörelsen den 24 Oktober 1851. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 2, i anledning af väckt motion om utfärdande af nytt Rese-reglemente; och N:o 3, angående löneförmåner för Läns-notarierna.
Men föräldrarnes exempel, deras uttalade förakt för den Svenska kyrkan genom att träda derutur och ändtligen deras omedelbara uppmaningar, så snart barnen uppnått myndig ålder, lära väl snart förmå barnen att träda i föräldrarnes fotspår. Om man på detta sätt, under förevändning att låta samvets-friheten blifva en sanning, råkar att genom lagstiftningen allena främja religiöst sjelfsvåld, har man säkerligen begått ett misstag, hvilket icke kan annat än för framtiden medföra ganska menliga följder. Dessutom är det, enligt min öfvertygelse, en oriktig uppfattning af samvets-friheten att åt detta ord gifva den betydelse att dermed förstås en frihet för individen, att, afkastande sig alia religiösa band, äfven stå utanför all kyrka eller kristen församling. Uti samtliga nu anmärkta §§ får jag vördsamt tillstyrka bifall till motsvarande §§ i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition.» Af Herrar Biskopen f. d. Stats-rådet Anjou, Dornprostarne Knös och Björling samt Professor Sundberg. »Då det i allmänhet är en regei för all lagstiftning att hvarje sådan bör nära ansluta sig till den förhandenvarande lagen, den häfdvunna seden, den beslående ordningen, i hvilka hvarje folk finner uttrycken af hvad intill den tid, då lagens förändring eller vidare utbildning blifver behöflig, aktats vara det sanna och rätta, införlifvat sig med det allmänna tänkesättet, sammanvext med samhällsorganismen och genomträngt alla samhällsförhåliandeu, så framför allt vid lagstiftningen inom religionens och kyrkans helgade Område gäller denna regel. Hvarje afvikelse derifrån, främst om den sker inom detta område, kan medföra ett störande afbrott, en hotande upplösning, betänklig i samma mån som religionen är för menskliga samhället icke blott i utvärtes måtto det fastaste stödet, utan ock i invärtes hänseende den lifgifvande kraften.
I n:r 24 af tidningen Idun för detta är talar signaturen » Stenia » under rubriken » Sparsamhet i det lilla », om en apparat, som man ställer i mjölkpannan för att hindra mjölken att koka öfver. Hvar finnes en dylik apparat att få köpa? Svar emotses tacksamt af Corduia. Skulle någon af fduns läsarinnor som sjelf varit eller är lärarinna, godbetsfullfc vilja gifva mig, som första gången skall ut såsom sådan, några råd, huru man bäst skall undervisa tre barn, hvilka alla äro vid olika åldrar. Gurli. Det står ofta annonseradt i tidningar om tillskärningskurser, hvilka lofva, att man på en helt kort tid ska ' l lära sig både sy kläder och klippa till desamma utan att sedan behöfva profva. Det är egentligen det senare, som jag ville höra utaf någon som sjelf har erfarenhet af detsamma. Går St \ vilja säpsklldt fästa uppmärksamheten på Iduns lämplighet for platssökande och platsutbjudande annonsöret *, äfvensom för alla Öfrtga slags åhftönsér som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast génöm S.Gumaellus annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. ombesörjer tiiiiihr. det verkligen för sig att tagas a bestämda mått, att man sedan ej behöfver profva det tillklippta plagget? Gurli. Kan någon ge ett råd, hur jag bör behandla kaffekitteln, så att ej innehållet vid uppkokning » pöser ur »? Kalle. Hvad slags klister bur man begagna till att fästa etiketter, så att de ej mögla? Selma. Hur skall man fä grädde att gå upp till skum? Selma. Vore tacksam, om någon af Iduns läsarinnor ville gifva mig anvisning på en praktisk kokbok, innehållande allt som erfordras till hushållet, d. v. s. icke blott matlagning utan äfven syltning och inläggningar. Signe. Kan nägon gifva oss anvisning på något verkligt godt fabrikat af chokolad och cacao bland alla de många slag som nu för tiden annonseras till salu? Många husmödrar.