Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. till 1858 års Bevisions-beråttelse, angående Stats-verket, sid. 116. Arméens pensions-kassas inkomster oell utgifter, under motstående titlar, för åren 1758 med 1855 Utbetalde ackords-ersättningar, enligt Kongl. Brefvet den 27 Januari 1774, Dito förvaltnings-kostnader för åren 1758—1855 ij:delar af Wadstena krigsmanshus-kassas äldre inkomster. 3,505,352: 1. 5. Summa Fortsättning, för år 1856: Stats-ersättnings-anslag Stats-anslag för pensioneringens upprätthållande, sedan en besparing af 325: 9. 11. återlevererats, Ränta å 5 procent å Krigsmanshus-kapi talet: 136,871: 39. De, i följd af Kongl. Maj:ts nådiga bref den 6 Mars 1856, af Direktionen öfver Krigsmans-kassan uppgjorda och Revisorerne tillställda utdrag af kassans räkenskaper redovisa för inkomster och utgifter på följande sätt: Pemions-jonden. Inkomster: Böter af båtsmans-, rustoch rote-hållare 154: Afoch tillträdes-afgifter 9,614: 18. 5. Inskrifnings-penningar 200: Årliga afgifter 1,349: 34. — Nådår eller begrafningshjelp 952: 46. Utgifter: Pensioner till Flottans embetsoch tjenstemän samt betjente 51,415: 24. •— Dito till Flottans gemenskap 13,664: 12. — Löner till kassans embetsoch tjenstemän samt betjente 3,687: Arfvoden till embetsoch tjenstemän 933: 16. — Reseoch traktaments-penningar .’. 305: 45. Gratial-fonden. Inkomster: Anslag af stats-verket för förlorade armoch last-penningar i Pommern 3,000: — —•
Direction, jemte anmälan derom, hos Banco-Fullmägtige anhållit, att någon person måtte, så snart ske kunde, varda till Banco-Ombud förordnad, hade Fullmäglige, efter det flere af Bankens ordinarie tjenstemän, så i högre som lägre grad, i anseende till den i Götheborg då härjande Cholera-farsoten, undanbedt sig ett sådant förordnande, den 29 i samma månad, uppdragit och förordnat dåvarande Extra Ordinarie Canzlisten inom Banco-Verket Ferlin att, så fort sig göra lät, afresa lill Götheborg, för att tills vidare öfvertaga bestridandet af Banco-Ombuds-befattningen vid dervarande Låne-Contoir, samt tillika, enär, efter Direclionens uppgift, ett betydligt antal göromål voro efterliggande, uppå Ferlins derom framställde anhållan, berättigat honom att utse någon tjenlig person, för att lill en början honom vid Contoiret biträda. Börlin, som icke lyckats förmå någon af de personer, hvars biträde han företrädesvis önskat, att, under den gängse farsoten, åtfölja sig till Götheborg, hade till sitt biträde antagit e. o. Conloirs-skrifvaren i Banken och e. o. Notarien i Svea llof-Rätt Zacharias Arfvid Hedengren, hvilken icke, under den lid af flere månader, eller intill den 1 December 1834» sorn lian uti LåneConloirels göromål tillhandagått, gifvil ringaste anledning att för honom hysa misstänka 0111 bedrägliga anslag; men efter del Rikets Ständers för - 4 Banco-UIskottets Utlåtande, N:o 4y. be mulde Revisorer, sorn, enligt deras Protocoll den 28 Mars 1835, vid förelagen inventering, funnit Låne-Contoii ets såväl Cassabehållning, sorn förråd af förrnrrlärer oell blanquetter till Obligationer och Åssignationer i fullkomlig öfverensstämmelse med räkenskaperne, för
Hof-Rätten, med anledning af 1 Kap. 12 § Rättegångsbalken, pröfvat skäligt, att för denna RådstufvuRättens vårdslöshet, hvarigenom slutliga afgörandet af ifrågavarande Konkursmål blifvit i flera år fördröjdt, döma RådstufvuRättens Ordförande och Ledamöter, att tillsammans böta Femtio Daler Silfvermynt, med Sexton Riksd. 3a sk. Banko. Uti skrifvelse af den 3o April 1834 hade Rikets Ständers, för RiksgäldsContoirets styrelse, förordnade Herrar Fullmäktige, till den åtgärd, Justitiae-Ombudsmannen funne förhållandet påkalla, öfverlemnat en af C 10 ) Ombudsmannen för indrifningen af Götha Kanalbolags f. d. Discontverks fordringar, hos Herrar Fullmäktige skriftligen gjord anmälan, om fortfarande försummelse och efterlåtenhet hos Konungens Befallningshafvande i Skaraborgs Län, vid handläggningen af Irenne derstädes anhängiga, DiscontVerket rörande utsöknings-ärenden;. i anledning hvaraf Justitiae-Ombudsmannen, efLer inhämtande af Konungens Befallningshafvandes förklaring, medelst Remiss den 17 nästpåfoljde Juli, anmodat AdvocatFiscalsEmbetet vid Kongl. Götha HofRätt, att inför Kongl. HofRätten emot vederbörande anställa och utföra talan om ansvar för grof försumlighet i embets-utöfning och origtighet i dertill hörande uppgifter, samt om ersättning för den skada och förlust, som af sådan försumlighet pröfvades hafva blifvit Götha Kanalbolags f. d. Discont-Verk beredd; och sedan, vid fullföljd af denna talan, AdvocatFiscalsEmbetet hemställt, dels om icke, enär DiscontVerkels
Från alla dessa tjenstebefattningar har han erhållit de mest hedrande vitsord för det utmärkta nit och den skicklighet, han ådagalagt vid utöfningen af ej allenast de lill dem börande åligganden, utan derjemte alltid af många sådana som lian af sannt och oegennyttigt intresse för det hela, frivilligt åtagit sig utöfver dem som genom hans tjenstebefattning blifvit honom ålagde. — Såsom sådan har jag lärt känna Björling under hans 9-åriga befattning vid skolan å Barnängen; och att han i detta afseende förbiifvit sig lik, kan bland annat inhämtas af följande utdrag utur Rectors Prsegrammerne för Westerås ElementarLäroverk för åren 1851 och 1852. Ar 1851 yttrar: Dock bör icke lem»nas onämnd Läroverkets synnerliga förbindelse till Matheseos Lectorn Hr Mag. E. G. Björling, hvilken såsom befullmäktigad Gym»nasiiLärare icke kunnat åläggas att undervisa nedom förra Gym»nasii-stadiet, men dock med sällsynt nit frivilligt åtagit sig anasvaret för Mathematiska undervisningen hela den öppna skolan »igenom» — och 1852: Cirkuläret af d. 6 Juli 1849 förbehålles redan före »sistn:de dag befullmäktigad GymnasiiLärare, fortfarande ansvarat »för den Mathematiska undervisningen hela den öppna skolan ige»nom, och sålunda utan all ersättning åtagit sig ett åtminstone »dubbelt större undervisnings-arbele än det, hvartill han, enl. gä 1 - »lande författningar är förbunden.» — De Läroböcker Björling utgifvit, och som allt sedan 1832 varit begagnade vid så väl Rikets offentliga som vid en mängd enskilda Läroverk, anses med allt skäl hafva i väsendtlig mån bidragit till förbättrande af den Mathematiska undervisningen i landet. — 1 början af år 1853 skulle Björling hafva varit berättigad till en betydlig förhöjning i sina ordinarie inkomster, genom tillträdande af ett PrebendePastorat, så vida han då velat ingå i det presterliga ståndet.
Jag ämnar ingalunda till besvarande upptaga de yttranden, som här blifvit anförda i strid emot mina åsigter, men då den offentlige mannen understundom befinner sig i belägenhet att böra, om icke för annat, åtminstone för egen tillfredsställelse, yttra sin tanka, har jag ansett mig äfven böra ådagalägga min, ehuru den icke stämmer öfverens med den som delas af majoriteten inom huset. Jag vill till undvikande af den vidlyftighet, som det mundtliga föredraget stundom föranleder, utbedja mig att i några korta drag få anföra min individuella mening i detta afseende. Härefter uppläste Gr. Anckarsvärd följande. Vid remissen af den K. proposm om statsverkets tillstånd och behof, har jag i afseende å det för H. K. H. Kronprinsens hofhållning äskade anslag af 100,000 r:dr redan afgifvil anmärkmr, och anser mig derföre äfven böra fullfölja dem. Jag finner af Utsk:s nu till öfverläggning föredragne betänk., att Utsk. uppfattat tidpunkten för den äskade tillökningens utgående, alldeles ifrån samma synpunkt, som jag hade önskat att ordställningen uti den K. proposm hade åsyftat. I afseende å den föreslagne summan, visa sig inom Utsk. hafva uppstått 3:ne meningar, nemi. den Utsk. nu föreslår, innefattande anslagets ökande till 100,000 r:dr; den uti Hr Schartaus m. fl:s reservation, som förordar 75,000 r:dr; och en 3:dje mening, sorn anser r50,000 r:dr vara den rätta summan. Åberopande de grunder jag redan vid remissen sökt utveckla, anser jag 75,000 r:dr utgöra den medelväg, hvilken jag för min del tror vara den lämpligaste att bestämma.
Ärfda-Balken, har att iakttaga. S. D. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets Utlåtande k:o i i o, till följd af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande ]N:o 71, i anledning af så väl Kongl. Majtls Nådiga Proposition, angående ändring af 8, 9 och 10 §§. samt förklaring af 2 §. i 17 Cap, Handels-Balken, som ock serskilda i dessa ämnen väckta motioner; Jemte det Ståndet icke biföll Utlåtandet N;o 110, förklarade Ståndet sig icke antaga Kongl. Majjts omförmälde Proposition; äfvensom Ståndet afslog hvad Lag-Utskottet, pag„ 16 och 17, i Betänkandet ppo 71 hemställt. S. D, Föredrogs å ny o Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Memorial, angående återlemnande af remitterade motioner, om prolongation af innevarande Riksdag; Ståndet ogillade detta Memorial, och föreskref, det borde Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet skyndsammast inkomma med Utlåtande öfver ofvannämnde motioner. S. D. Fored rogs A nyo Siats-Utskottets Utlåtande N:o 232, angående Löfås Silfververk; Återremitterades;- och N:o a33, i anledning af väckt motion, om uppbäfvande af skatt. läggningarne å mjöloch såg-qvarnar samt valkoch stampverk; Bifölls. Den 3 Sept. i834, Från H Ö gjl o fl. R.idderskapet och Adeln. S. D. Yid förnyad föredragning afl Allmänna Besvärsoch Qeco - Trot.
Vår underdåniga Skrifvelse af den 16 i denna månad innehåller. 2:0 Om Revisionernes förrättande vid Banco-Discont-Verket, genom Banco-Utskoltet under Riksdagarne, men dess emellan af särskilda Revisorer, som, för lrvartdera af RiksrStånden, 78 uppå Banco-Fullmägtiges anmälan hos Kongl. Maj;t> blifva kallade; samt 3:o Om åtskilliga, i afseende på sistnämnde Revisioner, erforderliga iagttaganden vid pröfning af utsedde Ledamöters behörighet. För öfrigt bafve Vi, under loppet af detta Riksmöte, låtit, till upplysning vid våra öfverläggningar om Penninge-Väsendet, genom Vårt Banco-Utskott, upprätta och till Oss ingifva Tabeller i sammandrag, utur Räkenskaperne, öfver Banco-Verkets hela ställning, från och ined år 1776 till och med år 1822, samt fogat nödige anstalter om dessa Tabellers tryckning och utspridande; äfvensom Vi förordnat, att uppgifter rörande Banco-Verkets tillstånd i alla delar, med undantag af hvad som rörer Enskildes förhållanden till detta Verk, skola hädanefter , ej allenast vid Riksdagarne, utan ock dessemellan genom Väre Revisorer, till allmän kännedom öf~ verlemnas. §. 19: Vi håfve jämväl öfversett Riksgälds-Verk. ets och det derunder stående General-Assistance-Contoirets ställning, Våra Förordnanden om Riksgälds-Verkets styrelse meddelat, samt uti dermed gemenskap egande ämnen följande underdåniga Skrifvelser aflåtit, nemligen; r:o Den 17 April;*,i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Provincial-Medicus, Doctor Kjellmam besvär öfver Kammar-Collegii Utslag, i fråga om en Testaments-Bevillning. 79 2:o DeD 12 Maj; i anledning af Kongl.' Maj:ts Nådiga Remiss, angående de utaf aflidne Commerce-Rådet J. Sederholms uti Finland bosatte arfvingar yrkade förmenta ersättningsanspråk.
Men inte ha vi druckit så mycket att vi behöfva disputera i teologin; här har disputerats i en mansålder så att alla profeterna ligga i håret på hvarann, och Luther själf har refuterat Augustinus, men Calvin har refuterat Luther och Zwingli Calvin och Johan af Leyden refuterade allesammans, så nu har man riktigt reda på det. GÖRAN P. Ja, det är bara skoj alltsammans, och hade inte det här skojet varit, så vore jag aldrig född. PRINS E. Hur menar Du? GÖRAN P. Det vet Du väl att min far var munk, och när klostren stängdes gick han åstad och gifte sig. Jag är således född i mened och tidelag, alldenstund ANDRA AKTEN herr fader bröt sin ed och ingick oloflig beblandelse med ett orent får. PRINS E. Du är ett as, Göran. GÖRAN P. Har jag någon enda gång förnekat det? PRINS E. Det fins dock gränser... GÖRAN P. Hvar? PRINS E. Här och hvar! Den medfödda känslan för det passande brukar angifva den ungefärliga gränsen. GÖRAN P. Svärmar Du, svärmare? PRINS E. Akta dig! Det gifs gränser äfven för vänskapen... GÖRAN P. Nej; ty min är gränslös! JAKOB införes af Agda, hvars hand han trycker. GUSTAV VASA PRINS E. reser sig. Där är Jakob, ändtligen! Du har låtit vänta på dig, och just nu längtade jag efter dig. JAKOB. Förlåt, min prins, men jag hade tunga tankar, som jag icke ville införa i ett gladt samkväm. PRINS E. Vi äro djefvulskt glada, Göran och jag Detta är nämligen Göran Persson, min sekreterare och vän; en ytterst upplyst och habil man, för öfrigt ett komplett as, som synes af hans rysliga uppsyn och falska ögon. GÖRAN P. Till er tjänst, nådige herre! PRINS E. Sitt ner Jakob och filosofera med oss! Jag hade visserligen bjudit dig på sköna kvinnor, men vi ha bara en här, och hon är engagerad. JAKOB upprörd. Hvad menas med engagerad?
Hon skulle öfverraska och förtjusa sin man och kanske genom denna kanal, genom denna vändning åt inre politiken få några vigtiga upplysningar angående den yttre. Ändtligen ville hon roa sig träget med sina små fiskpartier: de skulle snart försona den ”intime” vännen och de andra vännerna med missödet att icke ha fått blifva hennes middagsgäster. Men allra trägnast ville hon promenera i Ryssmyren, den enda trädgårdsanläggning, som då fans vid staden och der man hade till hands såväl landssom sjöluft, båda delarne, efter hvad hon försäkrade sina bekanta, alldeles nödvändiga för hennes lille Otto10. Huru det emellertid var eller icke var med de så kallade ”fronderierna”, nog jäste missnöjet starkt redan nu, och nog fanns det i Strömstad både ”samlingar” och ”cirklar”, der herrar officerare, om icke under titeln, dock i sak uppenbarade sig som helt allvarsamma frondörer. ”Revolutionens nödvändighet” – säger ju Carl Henrik Ankarsvärd, hvilken måste vara en ojäfvig auktoritet – ”utgjorde länge ett öfverläggningsämne inom regementena vid vestra arméns venstra flygel, innan jag derom första gången yttrade mig till öfverstlöjtnant Adlersparre, ehuru all tidigare verkställighet tillintetgjordes genom brist på någon hågad anförare, emedan general Armfelt då icke stod att öfvertala.” Det ämne, som låg närmast för handen och i sig inneslöt så många andra af utomordentlig vigt, var de engelska hjelptruppernas overksamhet. Och alltid var det konungen, hans envishet, hans skuggrädsla, hans vankelmod, hans förvända maktbegär, hans orättvisa, oklarhet och många olyckliga order, som glödgade de unga sinnena, hvilka icke kunde eller ville se fosterlandet så stupande mot branta djupet utan att söka medel att hålla det uppe från fallet. Nu gällde det synnerligen frågan om hur kriget skulle föras, hvilken fråga undergått märkvärdiga förändringar efter den storbritaniska flottans ankomst. Vid närvarande tid hade nemligen konungen på nytt upptagit sin bortlagda idé angående eröfringen af Norge och gjort den uttröttade engelska generalen förtroende af sin utkastade operationsplan.
För åtminstone ej mer än 15 år sedan hade knappt någon af oss aning derom att pansarfartyg skulle komma att användas; för 5 år sedan visste ingen hvad ett tornfartyg ville säga. Det torde då få anses mycket ursäktligt af 1824 års män, om de ej kunde förutse att om ett par tiotal af år skulle sådana uppfinningar göra sig gällande, som komme att förpassa hela flottans dåvarande materiel till skräpkammaren, äfven om den varit i det fullständigaste skick. Annu värre var det att det under tiden från 1824—1830 fanns för exercerande af hela den talrika personalen icke en enda skillings anslag, med undantag af tillfälliga bidrag från Konvoy-Kommissariatet. Medel till exercisen måste derföre skrapas ihop från det redan förut knappa anslaget till flottans underhåll. Vid 1830 års Riksdag fick flottan ändtligen 45,000 rdrs anslag till exercis, hvilket 1834 höjdes till 67,500 rdr, så att den under åren 1834 —1844, med bidragen från Konvoy-Kommissariatet, årligen hade 135,000 rdr att svänga sig med. Det är klart att man med dessa obetydliga anslag ej kunde bibringa den talrika personal, som då fanns, en tillfredsställande öfning; hela exercisen inskränkte sig de flesta år till expeditionerna med kadctt-korvetten och skeppsgossebriggen, samt två kanonjollsbataljoner, som under ett par veckor utsändes för att öfva sjöbeväringen. 1 och med 1844 års Riksdag randades en åtminstone i det afseende lyckligare dag för flottan, att statsanslaget då förhöjdes till 135,000 rdr; 1856 ökades anslaget ytterligare till 360,000 rdr, så att man nu hade 427,500 rdr att röra sig med, hvartill kommo tillfälliga bidrag dels från Handelsoch Sjöfarts-fonden, dels från de kreditiv, som beviljades af R. St:r för bestridande af krigskostnader. Den öfning, som under dessa år erhölls, var, om än otillräcklig, dock i många afseenden vida bättre än förut. Rikets sednast församlade
För närvarande finnes ej för annat än Militise-beställen stadgadt, huru sådan ersättning, hvarom Betänk, handlar, skall utgå. Behofvet af stadgande härom har först visat sig vid Militise-boställen,. emedan dessa äro de talrikaste; men erfarenheten har äfven gifvit tillkänna, att det är af nöden att ett dylikt stadgande finnes för andra boställen. I fråga cm innehållet har af en talare blifvit yrkadt att, i stället för Utsk:ts förslag, en af honom och en annan Ledamot i Utsk. afgifven reservation skulle antagas; men densamma befanns så opraktisk, att något afs. ej kunde derå fästas. Jag tror mig endast behöfva fästa upmärksamheten derpå, att domaren skall ega afgöra: l:o, hvilka utgifter äro af den betydenhet, att boställsinnehafvaren borde derför åtnjuta ersättning; 2:o, i hvad mån dessa utgifter af efterträdaren' böra godtgöras, och detta efter blott godtycke, utan 1(1 I)en 3 Mars. lodning af några lagbud, utan don ringaste anvisning till de grunder, hvarpå han skulle bygga sitt omdöme. Men, Mine Hrr! domarens kall är ej att stifta lag, utan att tillämpa en redan förut befintlig; man kan ej öfverlemna åt domaren att handla helt och hållet efter godtfinnande. En sådan lagstiftning har jag aldrig höit talas om och tror ej heller att det i hela verlden finnes en dylik. Reservanternas förslag innehåller vidare, att R. St:r böra anhålla hos K. M. om utfärdandet af en författning, hvarigenom afträdaren skulle af tillträdaren godtgöras för de »extra utgifter», han fått vidkännas. Jag hemställer nu till hvar och en att bedöma, hvad som förstås med extra utgifter ? Jordbrukaren menar dermed allt sådant, som ej förorsakas af jordbruket och de dagliga bestyren; det skulle blifva särdeles svårt att affordra en tillträdare af ett boställe ersättning för alla sådana extra utgifter. Dessutom förekommer ej detta ord i vår Svenska lagstiftning, har aldrig funnits och jag förmodar att det aldrig der skall förefinnas.
Kungsängen verkställd odling af tufvig ängsmark till en areal af omkring 120 tunnland med särdeles bördig jordmån, funnit denna odling, hvilken vidare kommer att utvidgas till omkring 200 tunnlaiid, vara belägen på allt för långt afstånd ifrån hufvudgården, för att med fördel kunna, såsom för närvarande sker, skötas med hufvudgårdens arbetare; hvarföre ock delegerade ansett af högsta behof påkalladt, att Institutet snart må blifva i tillfälle att invid de nyodlade fälten uppföra nödiga arbebetare-bestäder jemte ladugårdshus, på det att icke vidare, såsom hittills understundom synes hafva varit fallet, förrättandet på behörige tider af hufvudgårdens angelägnaste arbeten måtte blifva eftersatt genom arbetsstyrkans splittring eller förryckande till det aflägsna odlingsfältet. * Delegerade hafva i öfrigt funnit hufvudgårdens jord vara med omsorg häfdad, ehuru den derstädes begagnade växtföljd å lerjorden icke ansetts vara fullt lämplig och derföre äfven kommer att, efter hvad delegerade å stället inhemtat. förändras. Undervisningen vid den af statsmedel bekostade mejeriskolan har synts delegerade vara på ett tillfredsställande sätt ordnad, hvarjemte egendomens inventarie-kreatur, synnerligen mjölkboskapen, deraf större delen består af Ayrshire-djur, befunnits uti utmärkt godt skick. Vidare hafva delegerade inhemtat, att den vid Institutet anlagda fabrik för tillverkning af åkerbruksredskap, hvilken under år 1859, enligt räkenskapen, ådragit Institutet en förlust af 3,800 R:dr 79 öre, numera blifvit betydligt inskränkt och ytterligare kommer att inskränkas till de för egendomens eget behof nödiga arbeten.
Nådiga beslut rörande samma befattningars fortfarande eller indragning; — och hafva sålunda årliga arfvoden lill Vexel-Controlleurerne utgått till belopp af 1,200 R:dr för den i Stockholm och 800 för den i Götheborg; Oberäknadt de förhöjningar utöfver vanliga Löner, hvilka innan år 1834 ägt rum, har äfven derefter, genom Kongl. Brefvet den 15 Mars berörde år, arfvodet för en tillförordnad Landshöfding i Carlskrona blifvit öfver vanligheten förhöjdt, så att bemälde tillförordnade Landshöfdings inkomster, bestående af förut innehafvande lön, jemte det honom tillagde arfvode, sammanräknade uppgått till betydligt högre belopp än Landshöfdinge-lönen på Stat.
Regeringen i detta afseende ville vidtaga de mått och steg , som tid och omständigheter kunde krätva. Jag försäkrar, att Bevillningsutskottet i tre veckor varit sysselsatt att utarbeta sättet att göra värderingarne. Man har trott sig just på detta sätt förekomma chicaner för resande. Man har trott det möjligt , att en resande skulle sätta ett sådant värde, att ej tullbetjeningen kunde inlösa varan med 10 procents förhöjning. Jag medgifver , att hvad Herr Lefrén föreslagit, vore det enklaste , och medförde mera säkerhet , men det medförde i afseende på Köpmän den olägenhet att, om hvar och en ägde rätt att slippa med att gå till värderingsmännen, så kunde köpmän fördela sine varor på smärre poster, och derigenom möjeligen få utväg Sen i4 Augusti e. m, att erhålla ett lågt värde. Jag hemställer således , om icke det uppgjorde förslaget kunde sntagas, men att man till Regeringen öfverlemnade att efter ett år höra vederbörande TulUStyrelse och HandelsStyrelse , samt göra de ändringar häruti , som kunna vara till änrt damålet ledande. Hans Excellence Herr Grefve Mörner: Jag erkänner lika med alla andra, att detta ämne, just genom sin beskaffenhet att ej vara annat än ett sätt att controllera missbruk, medförer stora svårigheter, men jag tror att vid den frågan, man först bör etablera vissa principer, innan man bestämdt beslutar. Här har varit fråga om nipper , men jag tror att man först bör stadga, att det bör vara sådane varor, som anses kunna komma i handel , och ej de som Sro till egen nytta, hvilka böra förtullas. Häraf följer den andra principen , att det är varans beskaffenhet och mängd som bör upplysa, huruvida varan skall förtullas eller icke. Om nemligen en resande medför Caffe, Socker och dylikt till 500 R.drs värde, så är det gifvet, att det är i speculation, ej till eget bruk.