Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid flera tillfällen har, såväl från elementar-läroverkets som folkskolans synpunkt, angelägenheten af en närmare förening mellan båda dessa slag af läroanstalter blifvit framställd, och den fordran uppställts att folkskolan skulle göra åtminstone den lägsta af elementar-läroverkets klasser öfverflödig. Då uti första klassen af en elementarskola intet ämne förekommer, som ej läses i folkskolan, finnes i sjelfva verket ej något hinder för indragandet af denna klass, enär samma kunskapsmått, som der läres, står att inhemta i folkskolan. Dessa båda slags skolafdelningar äro i verkligheten endast särskilda skolor för särskilda folkklasser, -— en an - Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 471 ordning, som visserligen kan förefalla ståndsfördomarne behaglig, men som svårligen i våra dagar låter försvara sig. Oberäknadt den onödigtvis ökade kostnad, som tillskyndas det allmänna, år påtagligt alt så vä! folkskolan, som elementarläroverket från undervisningens synpunkt derigenom lider. Vore alla folkklasser lika hänvisade till folkskolan för den första barna-undervisningen och den förmögnare klassen derigenom (inge mera direkt anledning att intressera sig för folkskolan, skulle detta ulan tvifvel i hög grad och i flera hänseenden verka välgörande på folkskolan och kraftigt bidraga till dennas lyftande. Vore elementar-skoian åter befriad från den lägsta klassen, skulle lion i och med detsamma, utan tillökning i lärarepersonal eller någon ökad kostnad, genast stiga till ett läroverk äf högre grad. Jag skulle likväl föreställa mig, alt icke blott törsta, utan äfven andra klassen af elementar-läroverket kunde på delta sätt indragas och förläggas till folkskolan. Visserligen förekommer i andra klassen ett läroämne, nemligen tyska språket, som icke tillhör folkskolans lärokurs, men hvilket säkerligen utan synnerlig fara bör kunna uppskjutas till tredje klassen.
Det står således ej huru Betänkandet skall vara affattadt , om det får innehålla alternativer eller ej. När nu Utskottet enhälligt stannat i det beslut, att en förändrad redaction vore nödig af RiddarhusOrdningen; och deri funnit nödvändigheten fordra upptagandet af Ättelederoes bestämning, men ej sig emellan kunnat blifva ense, huruvida den derom handlande §;n skulle ändras eller om all ändring skut-, le uppskjutas till dess 37 §. RegeringsFormeri erhållit en bättre redaction, så beslöts, att både nya och gamla redactionen af denna §3 skulle åtfölja Betänkandet Jag kan ej dela den tanke Herr Cederschjöld yttrat, att orden efter honom skulle vara tydelige. För min enskilta del har jag ledd af sjelfva stadgandets idé visserligen samma tanka om tolkningen, som Herr Cederschjöld, men jag-finner ej detta stadgande tydligt, hvartill bästa beviset är att man hittills följd t er} motsatt tydning. RiddarhusOrdningen, såsom blott varande en StåndsOrdning hvilken ett Stånd uppgör i förening med Konungen , kan ej eller enligt min tanka åberopas till förklaring af ett Grundlagens sfadgan - Ridd. 0. Ad. Prot. V. Band.' 16 242 Den 11 Junii e. m. de, som af Riksens Ständer och Konungen gemensamt, ej af Ståndet ensamt blifvit faststäldt. Jag tror mig här böra nämna, att jag har till ConstitutionsUtskottet inlemnat 3:0® alternativer till förändring af 37 §;n RegeringsFormen, det ena åsyftande att återföra allt Adelskap till den gamla ärftligheten, såsom bäst öfverensstämmande »med förhållandet af vår Adel; de andra bägge bibehållande närvarande stadganden. men förtydligade efter de bägge olika förklaringarne man gjort af orden, efter honomi men det är mig obekant hvad åtgärd Constitutions-Utskottet åt dessa förslag behagat lemna. Herr von Hohenhaufen, Michael'. Jag delar fullkomligen med Herr Cederschjöld öfvertygelsen om 37 §.ns tydlighet.
Ofvannämnde fall är lagstridigt, så länge lagen ålägger socknen gemensam fattigvård, hvarföre dess gällande kraft ej heller kan fortfara längre, än hvar oell en inom församlingen frivilligen uppfyller de vilkor, öfverenskommelsen bestämmer. Någon stadfästelse kan ej härå vinnas, ehuru den stundom sökts. Några socknar hafva äfven inom sig öfverenskomma om Förliknings-domstolar. Att afsiglerna äro rena och välmenande, derom kan och bör ej tvifvel uppstå. Men äfven häri visar sig en håg till makt-utöfning, som är motstridig dels med lagen, dels med sjelfva idéen om förliknings-domstol. Genom sockneslämmo-beslut stadgas t. ex. vite för hvar och en inom socknen, som antingen stämmer eller låter stämma sig till laga domstol, ulan att först göra målet anhängigt vid förliknings-domstolen. Menigheten inom socknen till väl lar sig härigenom en makt, som lagen ej tillerkänner den, så länge lagen ingen förlikningsdomstol hvarken erkänner eller bjuder. För öfrigt står sjelfva idéen om förliknings-domstol ej tillsammans med tvång. Ty skall parten tvingas att inställa sig vid förliknings-domstol och frivilligheten således ej utgör principen, förblifver föi’- liknings-domstolen endast en formalitet och förvandlas till en ny instans och en tvångs-domstol, i likhet med de öfriga och motsvarar således ej dess 25 bestämmelse. Dylika öfverenskommelser kunna naturligtvis ej vinna den stadfästelse, som likväl hos Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande sökes. Brandstodsföreningar finnas inom några härader och har förlidet år den af Eders Kongl. Maj:t i Nåder gillade och stadfästade brandstodsföreningen inom Willands, Gerds och Albo härader kommit i verksamhet. Ännu återstå härader, som ej ega brandstodsföreningar. Det uppstår alltid svårighet att tillvägabringa dem, genom menigheternas motvilja och obenägenhet att ingå i dylika föreningar, så länge det får bero af hvar och en att undandraga sig dem. Länets Sparbank, förlagd i Christianstad, framgår allt jemnt med ökad verksamhet.
D e nakna ställena på gräsplanen | LÄNGRE O E H LÄNGRE BORT, TILL DESS D E T SNART en af vår operascens mest sympatiska luckrades något, litet jord borttogs därifrån, och och begåfvade konstnärer, har nämligen under S K U L L E HELT TILLHÖRA D E T FÖRFLUTNA, O E H N Ä R H O N gräsfrögröten påströks en tum tjock, hvarefter ett dessa dagar i några af sina förnämsta uppgifter NÅGON GÅNG K O M M E D I T TILLBAKA, SKULLE H O N tunnt lager god jord sållades öfver. Resultatet blef sagt oss o c h konsten farväl. öfverraskande. — I skogen plockas i juni unga att detta » farväl » ej må vara så strängt menadt, tallskott till beredande af sönH O N TOG H A N D E N FRÅN ÖGONEN O C H SÅG P Å att Fint ej framtiden gång bereder Stockholmsderskurna och öfverhällda med sprit, förvaras barren publiken nöjet hälsa sin gunstling åter, därvid SIN B R U D G U M M E D ETT S V A G T LEENDE. i väl korkade buteljer på svalt ställe. Efter en må- allmänt tagit sig uttryck. » JAG BLEF YR I H U F V U D E T — D E T Ä R S O M ETT nad urprässas vätskan, som efter ytterligare en vecka På fredag afton uppträdde fru Edling som Migklart afhälles från bottensatsen och filtreras genom FÉSLOTT DÄR INNE — S O M E N SAGA UR T U S E N non och hyllades under föreställningens lopp med läskpapper. » efter operans slut blefvo rent af stormande. Den egentliga hyllningen var dock sparad till RÖSTEN D A R R A D E, O C H I D E T H O N T O G ETT S T E G tisdagen, hvars föreställning utgjorde fru Edlings FRAMÅT, VACKLADE HON. H O N STRÄCKTE B Å D A afskedsrecett. sista stunden ändras till » Carmen », där som kändt bttr frö- den framstående sångerskan i titelpartiet äfven ken hvilken, just som veckans äger en numaf sina lyckligaste roller.
Här har blifvit erinradt, ehuruväl icke af oss alla nog uppmärksammadt, att, om den nu föreslagna förändringen vidtages, den uti Stockholm boende Adeln ganska lätt skulle kunna på förhand uppgöra listor och i god tid planera saken så, att man, genom att å dessa listor upptaga ett eller annat kändt och ansedt, samt följaktligen väl anskrifvet namn, gjorde samma listor smakliga och förskaffade dem spridning, änskönt att listan möjligen gåfve magten åt ett ensidigt och icke verkligen allmängiltigt meningssträfvande. Nu åter står det icke i menniskomagt, att bestämdt förutsäga, huru bänkmansvalen skola utfalla. Förslaget måste nemi. nu sträcka sig öfver Riddarhusets hela område. Och indelningen i bänkmansafdelningar är ej känd förrän näst innan det valen skola förrättas. Derigenom måste väl ock de i förväg planerade valtillställningarne i någon mån förekommas, och ensidigheten hejdas. Utsk:t säger: »Att i en tid af politiska stridigheter söka genom konstlade medel undertrycka en verklig majoritet, torde dessutom få anses såsom ett, om än någon gång tillfälligtvis lyckadt, likväl alltid gagnlöst försök.» Det förstår sig, att sådant är, ej allmänt gagnlöst, utan rent af ogagneligt och skadligt för det allmänna; och det är dock just dessa gagnlösa försök, som jag sökt förekomma, genom vidblifvande af hittills gällande valsätt, hvilket för dem är, efter min tanke, mindre gynnsamt. Särdeles smickrande för Hrr bänkmän och elektorer tillägger Utsk:t strast derefter, det »Utsk:t fördenskull trott tiden vara inne Den 3 December f. m. 273 inne att, äfven vid valen af R. o. Ad:ns elektorer och Utsk:ns ledamöter, öfvergifva dessa försök». Som jag hvarken är bänkman eller elektor, behöfver jag ej tillräkna mig någon personlig andel af denna utgjutelse; men har dock icke velat lemna densamma helt och hållet oanmärkt, öfverlåtande åt dem, den åsyftar, att, efter befogenhet, den tillgodohålla eller afvisa.
IIofRätten öfver Skåne och Blekinge, uppå Garfvaregesällen Nils Wassermans skriftligen gjorda ansökning, att, sedan han af KämnersRätten i Lund den 3 November i83t blifvit dömd att, för första resan hustjufnad till värde af 16 R:dr Banco, böta denna summa sexdubbelt med y6 R:dr eller, vid saknad tillgång dertill, straffas med treliotvå par spö samt dessutom undergå uppenbar kyrkoplikt, det sålunda honom ådömda spöstraff måtte till motsvarande fängelse vid vatten och bröd varda förvandladt, medelst Utslag den 6 derpåföljde December sig utlåtit och funnit skäligt tillstädja, det, enligt Kongl. Straffbalken, Wasserman finge, i stället för spöstraffet, undergå tjugoåtta dagars fängelse vid vatten och bröd; Om hvilket beslut Kongl. HofRättens President och trenne af Ledamöterne sig förenat; deremot tre andre Ledamöter ansett Wasserman böra undergå endast tjugofyra dagars dylikt fängelse. I anledning häraf och då Kongl. HofRättens pluralitet som, ehuru hvarken det af KämnersRätten den brottslige ådömda spöstraff, om hvars förvandling var fråga, eller det stulnas dubbla värde 32 R:dr, som dervid rätteligen bordt tagas i beräkning, uppgått till högre grad eller belopp, R. St. jfutt. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 jfan. *840. 5i än att deremot, vid jemnförelse emellan 1 och 4 §• §• af 5 Kap.
Som priserna äro synnerligen moderata, arbetena vittna om mycken konstfärdighet och ändamålet är behjertansvärdt, behöfva vi nog ej förgäfves rekommendera affären hos våra läsarinnor. Annonsen i n:r 21 och 22 af Idun lemnar närmare upplysningar. För sommaren. Förvaringar. Förvaring af rökt fläsk kan ske på följande bepröfvade sätt. Man lägger ner det i torr råghackelse, i malt eller i humle. Äfven rökade korfvar nerläggas i malt eller humle. Det bör stå på ett torrt, luftigt ställe, t. ex. på en vind. Äfven kan rökt fläsk sys in i ett stycke tunnt tyg, hvilket man sedan bestryker med en blandning af kalk och vatten. Detta hindrar flugor att göra skada på flä- sket. Äfven ost förvaras bra i humle. Ä g g kunna förvaras på tvänne sätt, utom det vanligen kända; man lägger dem nämligen i torr hafrehackelse, som dock en gång om året bör bytas om, eller ock bestryker man hvarje ägg med flott eller smör och lägger dem i hvetekli. I båda fallen böra de förvaras på fuktfritt ställe. Ägg, förvarade på sistnämda sätt, har jag efter flere månader ätit som löskokta och funnit dem smakliga. Skulle färskt kött på sommaren blifva unket, kan man tvätta det i vatten, hvaruti öfvermangansyradt kali är upplöst; en knapp tesked i en kanna vatten blir lagom; och om det endast är mycket litet unket kan man, då det kokar, lägga ett par rena träkol i vattnet. För att förvara sylt för jäsning tager man till hvarje 9 bär \ gram salieylsyra. Då sylten är färdig och skummad, utröres syran mycket väl uti litet af såsen och röres i sylten. Då salicylsyra begagnas, behöfs ej mera än | &lt;8 socker tagas till 1 S bär af sötare sorter, såsom björnbär, hallon m. fl. För att förekomma skadan af mal är det mycket bra att tidigt på våren vädra innehållet af garderober, lådor och kistor.
Nationen sätte3 1 en mera obehindrad utöfning af sin verksamhets förmåga; att allmän billighet iakttages i grunderne för dess HandelsFörfattning; och' att enskilde interessen icke afses och befordras på hvarandras och det allmännas bekostnad, utan ställas i öfverensstämmelse med syftningen på det helas väl. Men då Riksens Ständer ej äro i tillfälle^ hvarken att med fullkomlig noggrannhet känna dén ställning, hvari handeln sig för det närvarande befinner, eller förutse de förändringar, sorn kunna deri för framtiden föranleda», samt då dertill kommer, att utsträckningen af en sådan Handels-frihet i flere hänseenden beror af särskilda öfve ren skonarn el ser med främmande Magter, hvilket allt E. K. M. bäst förmår pröfva och öfverskåda; alltså få Riksens Ständer härmed i underdånighet frambära den önskan, att de nu gällande allmänna förbud af införsel, emot Tull, af mångfalldiga utländska varor, antingen måtte upphäfvas, med afseende å af utländske Magter medgifven reciprocitet, eller ock inskränkas till minst möjliga antal af Articlar, vid sådane tillfällen, då E. K. M. finner detta förbud af allmänt väl nödvändigt påkallas; äfvensom Riksens Ständer derjemte i underdånighet anhålla, att E.' K. M. i Nåder täcktes låta undersöka, huruvida Product-Placatet och öfrige Författningar, angående mer eller mindre fri seglation, heleller half-frihet, Skeppsumgälder med hvad mera dertill hörer, må till landets sanna väl undergå för^ Underdåniga Skrifvelser. 33 ändring i jemförels med de mera gynnande Författningar, sorn främmande Magter torde medgifva. Riksens Ständer framhärda etc. Uppl. O. jjodk. hos Ridd. o. Ad. d. isDec. i8s3. Preste-Ståndet d. 16 _ — Borgare-Ståndet d. 16 Bonde-Ståndet d. 17 —> — Riksens Ständers under cl.
Föredrogos ånyo Bevillnings-Utskottets Betänkanden: N:o 11, angående den så kallade kurhus-afgiften; godkändes. N:o 12, angående stämpling af spelkort och afgiften derför. De tvänne första bestämmelserna biföllos, hvaremot det öfriga af Betänkandet återremitterades; och N:o 13, angående städernas salu-accis. Betänkandet, jemte bifogad tarif, återremitterades. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 92, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling. Ståndet godkunde hvad Utskottet tillstyrkt å pag. 17-och 20 till 21 af Utlåtandet, rörande definitivt antagande af den förenkling utaf grundräntorne, som kunde för Upsala och Skaraborgs län finnas lämplig, äfvensom Utskottets tillstyrkanden i afseende å Westerbottens, Christianstads. Blekinge, Jemtlands och Norrbottens län; hvaremot Utlåtandet i alla öfriga delar återremitterades, med dervid under öfverläggningen gjorde anmärkningar. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets den 5 och 17 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 4, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för deras tillämpning, lades till handlingarne: Ilo Utskottets erinran, pag. 1, att de uti dess förslag förekommande siflerbelopp, och procent-bestämmelser, hvilka, först sedan statsbrist-summan blifvit känd, kunna definitivt stadgas, blifvit uppstälda endast förslagsvis och för att uttrycka det förhållande, i hvilket
Har linder sist sagda tid lös egendom blifvit för någon borgenärs fordran i mät tagen och försåld; vare lag som i 2 mom. sägs. 6' mom. Har egendom, hvartill borgenärerna ega återvinningsrätt, kommit i annan mans band genom sådant fäng, att denne finnes berättigad egendomen behålla, eller är egendomen eljest så förskingrad eller förstörd, alt den ej återställas kan; njule konkursboet ersättning lör sin förlust efter egendomens värde. § 37. Vilja gode männen, sysslomännen eller borgenärerna egendom till boet enligt 36 § återvinna; lage stämning och fortstälie den sist inom en månad efter inställelsedagen. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIBIM TILL SAMTLIGA RIKS-STÅNDENS PROTOKOLL VID ) LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1865 OCH 1866. ELFTE SAMLINGEN. 2<ira Afdelningen: Motioner i Preste-Ståndet. Förteckning å Motioner hos Preste-Ståndet, . 1 t Förteckning å de hos Högvördiga Preste-Ståndet under Riksdagen 1865—1866 väckta motioner. 1. Af Kontraktsprosten Palmlund, om befrielse från första årets beväringsmöte för lärjunge vid rikets elementarläroverk, på samma vilkor som för medlem af skarpskytteförening. 2. » Densamme, om en billigare fördelning af den Hushållningssällska perna tillkommande femtedel af bränvinsminuterings-och utskänkningsafgiften. 3. » Hofpredikanten Rosenius, angående förbud för huggning och utskepp ning af sparrar och bjelkar under 9 tums diameter eller ock bestämmande af högre utförseltull derå. 4. » Kyrkoherden Ekelundh, om ändring af 31 § i gällande stadga för rikets elementarläroverk. 5. » Densamme, om ändring af 2 mom. 10 § i nådiga Folkskolestadgan den 18 Juni 1842. 6. » Hofpredikanten Wahrenberg, angående ändring och tillägg i §§ 23 och 25 i Kongl.
Af Friherre TerSftiedcil; Wilhelm Fredrik; om antagande af de utaf särskilde kommitterade afgifna förslag till ombildning af Rikets Ständers Bank och till Förordning angående Enskilde Banker. I följd af Kongl. Maj:ts nådiga uppdrag till Finans-kommittéen, hade denna kommitté, efter insamlande af uppgifter angående de särskilda bank-inrättningarnes i riket verksamhet, jemte en sammanfattad redogörelse deröfver, uti afgifvet utlåtande den 50 Juli 1860, framställt sina åsigter rörade landets bankväsende, de hufvudsakliga brister, hvilka vidlåda detsamma och de förändringar, hvilka derutinnan företrädesvis ansågos vara af behof påkallade samt under för handen varande förhållanden kunde och borde genomföras; och hafva kommitterade i sammanhang dermed afgifvit förslag så väl till ombildning af Rikets Ständers Bank, som till förordning angående enskilda bank-inrättningar. Då dessa, efter moget öfvervägande, afgifna förslag torde vara förtjenta att hos Rikets Ständer komma under pröfning, helst under denna riksdag blifvit framställda andra förslag angående bankernas orabildning, hvilka, ehuru stödjande sig på kommitlerades, likväl ifrån dessa i vissa väsendtliga delar afvika. Af sådan anledning anhåller jag härmed såsom min enskilda motion få upptaga de af kommitterade framställda, uti bilagde betänkande intagne »förslag till ombildning af Rikets Ständers Bank» samt till »Förordning angående Enskilda Banker», och anhåller, att berörda förslager måtte varda till behandling af Banko-Utskottet remitterade. Stockholm den 29 November 1862. W. F. Tersmeden. &ih. till R. St. Prot. 1862 i 1863. ii Samt. i Afd. u 474 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. ÄT:o IS?. Af Friherre Tersmeden* Willielm Fredrik* om utdelning till Riks-Ståndens ledamöter af Kommitlerades betänkande angående Bankoväsendet i riket och förändrad organisation af Bank-anstalterna.
•— om yrkad ändring af det i 14 §- af Kongl. Förklaringen den 11 Dec. 1766 stadgade ansvar för Hållkarl, Jan. II. 142,4*6,453. Mars II. 257, 265, 266. — om föreskrift för Kongl. Majrts Befallningshafvande och Domare, att icke utan fordringsägarens uttryckliga bifall medgifva Gäldenär något anstånd, Jan. II. i43, 110 4^8, 455. Mars II. 263. Lagutskottet, om ändring i 23 Cap. 1 §. RättegångsBalken angående Domfört antal Ledamöter i Kaninersoch RådstufvuRätter, Jan. II. 144» 428> 455. Febr. 438, 446, 466. — om yrkad befrielse för Förmyndare från skyldigheten att hvart 3:dje år tillöka Myndlingens Capital med den emedlertid upplupne räntan, Jan. II. 144> 428, 455. Febr. 438, 446, 466. — om åsyftad ändring uti några omständigheter vid Utmätningsmål, Febr. 291,371, 456. Mars I. i3o. — om antalet af Nämdeman vid Mi lilias RöställsSyner, Febr. 294, 371, 457, 474- Mars L i3o. — om förhöjning af de i 12 Cap. 2 §. RättegångsBalken stadgade Böter för Parts eller Vittnes förfallolösa uteblifvande, Febr. 295, 371, 456, 474. Mars I. i3o. — om förklaring öfver Kongl. Förordningen den 3 Dec. 1812 rörande förhöjning i vissa delar af den gällande ExpeditionsTaxan, samt angående Cancelli-afgift, Febr. 2g5, 371, 454» 477* Mars I.
Ridderskspet och Adeln s.f LagUsskottets ifrågavarande, under den 10 nästlidne April, i anledning af Herr Prosten Magister jacob Hagbergs Memorial, afgifne Betänkande, har Herr Casper Ehrenborg armätkt , om icke genom den al Utskottet föreslagne Redaction , nog mycket är lemnadt åt KronoBetjeningers bedömande, heldst man af sednare årens erfarenhet funnit, att flere mord på ganska invecklade Sätt blifvit begångne, Herr Ehrenborg tror, att i alla sådana fall, då menniskor floras döde af okände orsaker , böra Konungens Befallningshafvandes eller Domarens förordnande af» Vagtas innan begrafning får ske; att Uskottets yttrande, det, anmälan bör ske hos Konungens Befallningshafvande eller Domaren, år för obestämdt, och att uttryckligen bör stadgas, det den skall göras till Do» tnaren, så vida Lagtima Ting är För handen ; men i annat fall till Konungens Befallningshafvande, hvarefter af dem skall bestämmas, huruvida Undersökning af Läkare skall anställas, eller om den döde, den förutan får begrafva*, hvilket likväl ej bör ske, derest icke dodssättet finnes Vara de» Sto påtagligare, emedan erfarenheten visat, att ganska många mord och förgiftningar, på sådant sätt, af kunnige Läkare blifvit g6o LagUtskottets Betänkandenl upptäckte; och har Betänkandet i anledning häraf blifvit åter remitterade. Utskottet, som öfverväga! dessa anmärkningar, anser dem icke föranleda till någon ändring i Utskottets afgifr.e Betänkande, hvilket Utskottet far ytterligare åberopa, med tillkäcrusgifvande, att detsamma enligt ankomne ProtocolhUrdrag, blifvit af Högv. PresteVällofl. Borgareoch Hederv. BondeStåndet bifallet. Stockholm dea 12 Junii 1825.
Domstol döma till skilnad för misshandling, — kunde tillåta hustrun att bo afskiljd från mannen, förpligta honom att utbetala bidrag till bennes och barnens underhåll, förbjuda honom vid svårt straff att uppsöka henne i hennes nya tillflyktsort samt räcka den slösande och utsväfvande mannens hustru en hjelpsam hand till räddande af hennes och barnens tillgångar och till bevarande af hvad hon med sitt arbete förtjenade. Så vore deremot icke förhållandet hos oss. Ofullständigheten i våra äktenskapsskilnads-lagar vållade ock dessa sårande, ofta förekommande, tillställningar, der diktade äktenskapsbrott framlades för offentligheten i ändamål att få äktenskapet upplöst. — Och Domstolarnes protokoller hade icke sällan att uppvisa fall, då mordet i dess skiljaktiga, men alltid lika fasansfulla former tillitats för att vinna en skilsmessa, den våra lagar omöjliggjort eller åtminstone i högsta grad försvårat. Motionären hemställde derföre, »att Rikets Ständer måtte genom sitt Lag-Utskott låta utarbeta och derefter till Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse i underdånighet öfverlemna förslag till lagförändring, afhjelpande omförmälda brister i vår lagstiftning och beredande qvinnan i alla afseenden ett rättvist skydd.» Denna motion, hvari åtskilliga af Vällofl. Borgare-Ståndets ledamöter instämt, har blifvit till Lag-Utskottet öfverlemnad; och har Utskottet sedermera, från samma Riks-Stånd, jemväl erhållit remiss å ett af Herr Staaff, såsom tillägg till hans om förmälde motion, afgifvet förslag till t,Lag om skilnad i äktenskap», hvilket förslag är af följande innehåll: § 1- Varder ene maken förvunnen att hafva anstiftat brott mot den andras lif, eller att till sådant brott hafva hulpit eller försök gjort, eller i stämpling deraf deltagit; då skall äktenskapet upplösas, ehvad den oskyldige det yrkar, eller ej. Gör ene maken sådan handling, som innebär uppenbart och verkligt hot mot den andres lif; då må äktenskapet upplösas, om den oskyldige det äskar. § 2.