Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
sektern, som lägger märke till det besynnerliga leendet, känner sig i en hast olustig och frågar, hvad herrskapet egentligen menar. &gt; A 1 I bevars, just ingenting. » — hvilket naturligtvis absolut bekräftar hans misstanke, att något är på sned. 318 Och nu vill han veta sanningen, var ' så go ', mina damer! Damerna titta på hvarandra. » Hvarför inte? ». » Ser kongl. sektern, » säger en af dem i en blidt förebrående ton, » fru M. har visst stött sig på vissa insinuationer, som ni i ett samtal med henne låtit undfalla er — » » Insinuationer? » Kongl. sektern står som fallen från skyarne. Han beger sig på färsk gärning till fru M. och affordrar henne med rättfram höflighet en förklaring. » Ah, för all del, det är ingenting — bara prat! » Fru M. sveper sig i ett hölje af fraser, och kongl. sektern kommer ingen vart med henne, ehuru han nu är tvärsä- ker på, att det varit » ugglor i mossen ». » Det var ju inga farliga insinuationer, visst inte, » försäkrar fru M. med en liten suck af kristlig fördragsamhet. » Insinuationer — men hvilka insinuationer? » utbrister kongl. sektern något hetsigt. » Jag säger ju, att det inte var några insinuationer att tala o m, » utbrister i sin ordning fru M. med en liten hvass rodnad på kinderna. » Jag behöfver inte stå till svars inför kongl. sektern för allehanda löst prat, som jag inte käns vid. Då kongl. sektern själf inte vet med sig något ondt, så är j u allt bra. » Förargad går kongl. sektern sin väg, fru M. triumferar i medvetandet att ha gifvit den där herrn en ordentlig lexa, och väninnorna tro ännu i dag, att han på något sätt förplumpat sig inför fru M. Ryktet härom går kanske vidare, vederbörligen utbroderadt och stängande en och annan dörr för den unge mannen. Det märkliga är, ' att fru M. verkligen på fullt allvar tror på sina ledsamma fynd.
StatsUtsk. har ansett sig böra afstyrka beviljandet af den pension, stor 600 r:dr b:co, hvarpå en af Sveriges framfarne Konungar lemnat Hr Hjortsberg nåd. försäkran , och grunden till detta afstyrkande är, att Hr Hjortsberg af K. theaterns pensionscassa åtnjuter en pension, hvilken han likväl af en knapp aflöning sjelf hopsparat, samt att han förut på allm. indragn.-staten uppbär a:ne pensioner, hvilka sammanräknade uppgå till ett belopp af — jag blyges nästan att säga det — 272 r:dr jo sk. 8 r. b:co. Dessa 3:ne pensioner, tillsammans utgörande 1,07$ r:dr b:co, äro i alla hänseenden knappt tillräckliga för en stor familjs nödtorftiga bergning, och de äro det i förevar, fall så mycket mindre, som jag enskildt känner, att Hr Hjortsberg ännu har en blott i3:årig son, för hvars uppfostran den aktningsvärde mannen uppoffrar en ej obetydlig del af sin inkomst. Men om ock så skulle vara, att den åldrige konstnären med denna summa kunde tillbringa en sorgfri lefnad, måste man likväl besinna, att alla dessa pensioner blott gälla för innehafvarens lifstid, och att en man med så ädelt hjerta ej är sorgfri, för det han sjelf ej befarar någon nöd, då han likväl med visshet kan förutse, att behofvet en gång skall drabba den, hvars lycka är för honom långt vigtigare än hans egen. Det var åt Hr Hjortsberg och hans hustru , som Högstsalig Konung Carl XIII försäkrade en pension af 600 r:dr, och det är för dem båda jag vördsainligen anhåller, att StatsUtsk., i händelse af den återremiss jag nu yrkar, ville tillstyrka den ifrågavar. pensionen. Med visshet vågar jag hoppas, att denna min anhållan uttrycker en önskan hos många bland ledamöterna af detta H. Stånd. De fleste bland oss hafva säkert med lifliga uttryck af bifall helsat den store konstnären, vid hans kända utrop: ”Det blir väl riksdag en gång.” Nå väl; riksdagen är kommen.
Denna för Hufvudstadens fattigare Folkklasser oumbärliga inrättning, hvars organisation är uti Öfver-Slåthåliare-Embetets förra Femårs-Berättelser omförmäld, har fortfarit utan annan förändring, än att lånerörelsen blifvit ytterligare utsträckt, samt att numera ränta elter 3 procent om året erlägges å de lill Inrättningens bedrifvande af Statsmedel lån OO O gifne 100,000 R:dr Banco. 3:o. Stadens Inkomster och Utyijter samt kostnad för Stadens Styrelse. Enligt en af Stadens Drätsel-Commission meddelad Uppgift hafva StadsCassans Inkomster och Utgifter ifrågavarande fem år varit följande: In koms t er : l:o. Af Handel och Sjöfart efter afdrag af uppbörd skostnader, der sådane egt rum: Afgift af fartyg Tolag, efter gifna föreskrifter, erlägges, dels andra, som äro ifrån Tolag fria. Denna afgift, som, 51 efter afdrag af Aflönirigsoch IJppbörds-kostnad, fördelas till Stads-Cassan med 8%50, Inqvartcrings-Verkets Cassa med 3yi50, BeursBrooch Hamnbygg liads-fonden med 3%50 och Stadens Allmänna Barnhus med 7//iöo> Bär odelad utgjort, utan afdrag af kostnaderne för uppbörden : är 1839 B:co R:dr 193,352: i. d:o d:o som stämplas d:o d:o som mälas eller räknas Medeltal. Utgifter: l:o. Till Stadens Allmänna Inrättningar: Till Curoch Sjukhuset 5,000 5,000 5,000 5,000 5,000 5,000 H. K. H. Prins Carls Cppfostrings-anstalt för fattige och vanvårdade barn .
Den särskilta myntordningen torde myntcommissionen få uppdrag författa, med fästadt afseende på 55* Den 6 Alar t ii. hvad, som för myntets användbarhet, försvårandet af dess förfalskning och minskning I dess nötning erfordras. 3:0 Så-om skiljemynt utmyntas, dels Underhaltigt Silfver, på sätt mymordningen stadgar, i stycken af ,Jr R:dr eller 16 sk-, TsR:dr eller 12 sk, tt? R dr eller 8 sk., /-R:dr eller 6 sk., och -/0 R:dr eller 4 sk,; dels af Koppar i hela, halfva och fjerdedels sk., af den vigt , alt i Skepp utmyntas till lööf R:dr B:co. Med undantag af Riksens Ständers Bank vare ingen 6kyldig i skiljemynt emottaga större summa än 1 R dr B:co. Riksens Ständers Bank hålle alltid allmänheten tillhanda nödig tillgång på skiljemynt. Mot. Derigenom att skiljemyntets lagliga gångbarhet inskränkes till sådana liqvider, der det är oumbärligt, förekommes, att dess omlopp jemte det bättre myntet ej medför någon menlig verkan på detta senares värde» Då detta skiljemynts underhaltighet inskränkes till hvad, som erfordras för myntkostnaden och förekommandet af Kopparmyntets förvandlande till handelsvara, betages all farhåga för eftergörning; under det att å en sida allmänheten försäkras om en gifven tillgång för sina behof och afgång för sitt öfverflöd deraf, och, å en annan, Banken tryggas emot alla förluster i och för sin befattning dermed, derigenom att •lia myntkostnadcrne inberäkna i det åsätta värdet. Ducater slås efter förr vanligt skrot och korn StataContoiret eller det Embetsverk, sorn öfver Statsverkets inkomster äger styrelsen, stadge vid hvarje års början en cours, hvarefter Svenskt Guldmynt i alla Statsverkets uppbörder emottages.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag vörsamt, att R. o. Ad. behagade återremittera denna §, och får jag derjemte uttala den enskilda öfvertygelse, att samma straff borde drabba den rånare, som vid väldets begående begagnar skjutvapen, ehuru den derutaf sårade, till följd af angriparens oskicklighet att handtera sådana, i högsta grad lifsfarliga vapen, undgått döden: öfverlemnande åt LagUtsk., ifall min åsigt lyckas göra sig gällande, att åt §:n gifva en dermed öfverensstämmande lydelse. O Gr. Sparre: A den siste värde talarens anmärkning svarar jag, såsom jag besvarade en likartad anmärkn. emot den 24:de §:n. Om lagen med lifsstraff hotar mindre brott, hvarmed skall lagen då hota det grofsta brottet, eller mordet? Om lagen belägger ett rån, dervid endast egendom blifvit tillgripen, men menniskolif ej spilldt, med det strängaste straff som finnes, eller dödsstraff, enär de s. k. qualificerade dödsstraffen blifvit afskaffade, så är det ju ingenting, som afhälter rånaren ifrån att döda den rånade, enär han vet, alt straffet i allt fall blifver detsamma. Tvertom, klokheten bjuder honom att vidtaga hvarje åtgärd, som kan hindra-brottets uptäckt. Då rånaren vet, att han gör sig skyldig till samma straff, vare sig han skonar den rånades lif eller icke, har han naturligtvis ett mäktigt intresse att beröfva sitt offer lifvet, ty derigenom undanrödjer han ett af de meidel, som kunna föranleda till brottets uptäckande, nemi. att blifva angifven af den rånade. Mig synes således att LagUtsk. haft fullgitigt skäl att iakttaga skillnad i straffbestämmelserna, dä vid rånets begående lif spilies eller icke, och jag hemställer till R. o. Ad. huruvida icke den klokhet, som altid bör leda lagstiftaren, bjuder oss alt bibehålla denna skillnad.
Man har citerat offentliga öfverläggningar hos NationalRepresentanterna i andra länder, och man har deraf dragit slutföljder, sorn blott framställa detta förhållande som skadligt, och här antagit, som medförande vådliga följder. Man har omtalat Frankrike. Jag frågar, har väl från och med Directorii tid, några vådliga uppträden der åstadkommits genom detta förhållande. Och i våra dagar, då vi ej kunna tvifla om partiers sträfvande efter öfverlägsenhet i förenämnde land, om olika politiska opinioners häftiga strider, om många åhörares öfvervaro i Franska Kammarens sessioner, der 92 Den 3 Februarii. opinioner blifvit yttrade, som en del af dem lifligen delat, en del lifligen ogillat, och i våra dagar, säger jag, upptes väl nå^ot enda factum, som styrker den farhåga några personer här hysa för offentligheten. Hvad skada medförer väl detta förhållande i Norrige? mig vetterligen ingen. Äro vi då mindre fredäll skande, mindre patriotiskt sinnade, mindre upplyste än förenämnde länders innevånare? jag kan aldrig medgifva detta. Man har citerat England, välan, jag vill begagna detta exempel, och visa hvad verkningar jag tror Nationalrepresentationens offentliga öfveriäggningar der åstadkommit. Ingen lärer neka, att denna inrättning utgör i Engl&nd mera än i något annat Monarkiskt land, Stats-machinens egentliga lifsprincip Den bildades af national-lynnet, och den har i sin ordning, skapat och befäst nationalcaracteren. Man täflar om den äran, att i England blifva vald till NationalRepresentant; och om för denna täflan, ärelystnaden och begäret att få styra, utgöra en del af dess driffjedrar, så rättvisas dessas motiver högtidligen, då verlden måste erkänna, att Nationalrepresentationen i England, till hufvudsaklig del upprätthåller detta lands magt, oefa befordrar dess anseende. På Engelska StatsMinistrarnes talanger„ beror utan tvifvel betydligen denna Stats Styrelse, men det är uti Nationalrepresentationens
Och, då Svenske Odalbonden icke egentligen karakteriseras deraf, att han blott är Jordbrukare, ty det äro äfven ofta de andra Stånden, utan deraf, att han på en gång är sjelf' ägare, arbetande Jordbrukare och Lagstiftare, ett * förhållande, sorn, sa • ^et och fördelaktigt, framför alla andra utmärker vårt Fosterlands Statsförfattning; så synes detta Hedervärda Stånds interesse blifva illa bevakadt, om man, genom höjning eller sänkning a£ dess ståndpunkt uti Samhället, ville rubba grundvalen för dess tillvarelse såsom eget Riksstånd, och derigenom förblanda dess medlemmar uti de öfriga högie eller lägre SamhäilsCiasserna. Då Utskottet å ena sidan visserligen inser de olägenheter, som i sedligt afseende härflyta af det sätt, hvarpå detta Orms, särdeles Hållskjutsen, nu är inrättadt, samt alfvarligt önskar, att dervid måtte vidtagas någon fördelaktig förändring; kan det likväl, å den andra, ingalunda medgifva, att, såsom Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. JQ.() Jet uti Rikdflgsfnllmägtigen Långbergs Memorial påstås, Sveriges Allmoge, i och får sjelfva Skjutsinrättningen, blifvit föraktad och förnedrad. Detta instämmer alldeles icke med det omdöme, Som både inoch utländska resande fällt öfver denna aktningsvärda Allmoge, som är sjelfva grunden för vårt samhällsbestånd. Tvärtom, bevisar aila tiders Historia, och de i våra dagar utkommande resebeskrifni.-gar, att just vår skjutsinrättning är den, sorn af Utländningen varit förmonligast bedömd. Genom denna inrättning hafva den Svenska Allmogens urgamla dygder, ärlighet, öppenhet, gästfrihet och tjenstaktighet blifvit af Utländske män kände och beprisade, såsom nadonaidrag, de der icke äga samma upphöjda rum hos andra nationel-. Hvad den omständigheten beträffar, att
B 140,500: — 3,500: — Agronomer och deras elever: Nuvarande beloppet Tillkommer'. Förhöjning, se Tab. Litt. B 26,550: — 3,000: — Befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmannanäringar: Nuvarande summan Tillkommer: Förhöjning, se Tab. Litt B 32,100: — Häst-afvelns förbättrande Undervisnings-anstalter för slöjderna: Nuvarande anslaget 131,150: — Tillkommer: Förhöjning, so Tab. Litt. B . 6,000: — Befrämjande i allmänhet af slöjderna: Penningar : Nuvarande beloppet 18,000: —i Tillkommer: Förhöjning, se Tab. Litt. B 4,500: — Indelta räntorna uteslutas ur nya Riks-staten. Transport Tillhör Expediti o tisil tuko l tels Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o f 49. 13 Penningar. Indelta räntor, enligt markegång på förslag. Spanm ål Summa Riksmynt. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde å 2 E:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. R:dr Ö. 11: dr ö. Kub.-f. k. R:dr ö. Kub.-f. k. Is lottets Förslag lilI underd. Skrifvelse, N:o 149. Transport Undervisnings-anstalter för handel cch sjöfart. Nuvarande anslaget 33,638: 75 Tillkommer: Förhöjning, se Tab. Litt. B 9,461: 25 Befrämjande i allmänhet af handel och sjöfart Undervisnings-anstalter för bergsbruket Befrämjande i allmänhet af bergsbruket: Penningar: nuvarande summan 3,700: — Tillkommer: Förhöjning, se Tab. Litt. B 5,000: — 8 700- Indelta räntor, såsom i 1861 års Riks-stat 23,929: — Fiskeri-näringens understöd: Nuvarande anslaget 9,600: — Tillkmnmer:
Hvilket Förstärkta BancoUtskottet häri. genom skolat vördsammeligen tillkännagifva. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 N;o i, y;te Bandet. Sidan y?4- Formulaire. Uppgift till Berednings-Committéen uti N. N. Socken för år iS ! Mantal. Värde. Inkomst. Undertecknad äger uti ofvannämnde Socken Frälse-Hemmanet Fall * 1 4,000 Dito Torpa 1 2, 3,000 i Skatte-Hemmanet Skog 3 8 1,60b Skattlagde Tull-Mjölqvarnen Forss med 3 par Stenar sorn går mästa delen af året • 10,000 Summa 18,600 Arrenderar Frälse-Hemmanet Basebo Dessutom uppgifves innehafvande Häradshöf» dinge-beställmngen: 1 / Bostället Byd 1 6,000 4 procents Benta derå * 240 : r Ordinarie Fön 75 : Extra Ordinarie Inkomster - 650: 965 Fall dea N. N. ' ' . ■ . : N:o 2, j.te Baadc-t. Sidan 23<i - F ormulaire. Uppgift till Taxerings-Committée uti N. N. Stad för ar 1$ Fastighets Inkomst. värde. Undertecknad idkar rörelse härstädes såsom Grosshandlare - 5,000 Ager 13-deln i Såcker - Bruksbyggnaden N. N. 30,000 1,200 Dessutom har denna rörelse gif\'it på min lott 1,500 30,000 2,700 Hälften i Segelduks - Fabriksbyggnaden N. N. 10,000 400
Brefvet den 7 Julii 1818, i Nåder anbefallt vederbörande att så ställa Kronans transporter, att de, så vidt sig göra låter, alltid gå sjöledes, och om dertill äfven komme , hvad Utskottet för sin del tillstyrker, att nemligen vederbörande Kongl. Majrts Befallningshafvande erhölle Kongl. Majrts Nådiga befallning, att, när tid och omständigheter det möjligen tillåta, och det kunde ske utan drygare kostnad för Kronan, söka att träffa serskildta accorder med enskilde om Krono-transporterne , med öppen rätt att utsträcka dessa accorder till transporternes verkställande så långt utom Lä - Allm. Besv.- och Occ.-Utsk. Bet. N.o 8,f. g net, sora öfverenskommas kunde; anseende Utskottet, att, utom hvad skjuts-legan angår, hvilken hädanefter, så väl i krigssora freds-tid, bör betalas likasom för Gästgifveri-skjuts i allmänhet, förrberörde anstalter endast böra ega rum i fredstid, men under krigs-tid de hittills vanliga förhållanden inträda, så mycket hellre, sora någiJä andra eller de nu föreslagna då icke gerna af tid och omständigheter medgifvas. Dernäst följer frågan i tredje punkten, eller om Kungs-skjutsen. Grefve Horn har anfört olägenlieterne af detta besvär, och af flera citerade Författningar dragit den slutföljd, alt Kungsskjutsen icke kan vara annan, ’’än vanlig skjuts _, begagnad vid Konungens eller den Kongl. Familjens resor/’ samt åberopat dessa Författningar till stöd för sitt förmenande, att uppbådandet och utgörandet af Kungs-skjutsen, på sätt nu skerj skulle sakna allt stöd af lag. Utskottet har tvekat om rätta afsigten med denna motion; ty å ena sidan synes den syfta derpå, att ställa Konungen och Dess Höga Familj, då De företaga resor, i samma förhållande med enskilda personer, och å den andra har Utskottet hellre ve - jo Allim. Besv.-, oeh Oec.-rUtsk. Bet.
Stämpelafgift, gå postfrie, enligt följande moment. 3:oVill Utgifvare af Periodisk Skrift, elidif Brochure, hvilka icke öfverstiga Fyia ark/ Bihang t. R. S;s Prof, 1 (pde Sami. 2:dra Bana. £8,' 138 Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif v. lV;o 275. njuta Porto-frihet för desammas kringsändande med Posten inom landet, må sådant honom, emot nedannämnde vilkor, förunnas; vare han likväl, i sådant fall, pligtig att, innan något exemplar deraf afyttras, icke allenast anmäla en dylik sin åstundan, i Stockholm hos ÖfverPostDirecteuren, och i Landsorterne hos Konungens Befallningshafvande, eller, der de ej finnas, hos Stadens Magistrat, utan äfven låta emot den afgift och på sätt föregående srne moment innehålla, stämpla hela Upplagan af samma sitt arbete; och kommer han, i händelse något Exemplar af Verket anträffas ostämpladt, att vara underkastad lika ansvar, som Utgifvare af ostämplad Tidning. Från Landsorterne insände Konungens Befallningshafvande eller Magistrat underrättelse till ÖfverPostDireeteuren, då någon anmäler sig till Porto-frihet för Periodisk Skrift eller Brochure; och läte ÖfverPostDireeteuren alltid i Postoch InrikesTidningarne, minst 3:ne gånger, kungöra Titeln å den Periodiska Skrift eller Brochure, för hvilken Utgifvare sökt och vunnit Porto-frihet. §■ iö. Serskilda åliggandens i afseende på Fäi•- fattningens handhaf vande. i:o Då Väre eller andre EmbetsMyndigheters Beslut, i afseende på enskilda Ansökningar, Förordnanden om Tjensters bestridande, Privi - Exp. Utsi. Förslag fril und. Skrif v. N:o 275. 139 legiers meddelanden och hvad annat, som, efter denna Författning, fordrar det derom utfärdade
Doktor Samuel Johnson, den odödlige engelske essayisten, sade, att om man sett ett grönt fält, hade man, enligt hans förmenande, sett dem alla, och en ännu större man än Johnson, Sokrates, själfva typen för högt förstånd utan vetenskaplig bildning, påstod, att han alltid var mån om att lära något, men att han ingenting kunde lära af fälten eller träden. Sedan den gode Sokrates ' dagar hafva dock tiderna förändrats högst påfallande samt våra åsikter med dem. » Betänk, » skrifver Euskin, » ihvilken skuld vi stå till ängens gräs, till denna strålande och färgrika emalj, som öfverdrager den svarta jordskorpan, till dessa kompanier af fältens mjuka, oräkneliga och fredliga spjut! Fullfölj blott för en stund tanken på allt hvad vi skönja i dessa ord. Hela våren och sommaren ligga i dem — vandringarna på tysta, doftande stigar, hvilan under middagshettan, hjordarnes ocb flockarnes glädje, behaget i hela herdelifvet och i de betraktelser, till hvilka det gifver tillfälle; solljusets lifvande verkan på världen, om det gjuter sig öfver smaragdf ärgade sträckor och milda blå skuggor, då det eljes skulle hafva fallit på den mörka mull en eller det förtorkade stoftet, betesmarker bredvid slingrande bäckar, ljufva stränder och låga kullar, dynernas med timjam rikt beklädda sluttningar, öfver hvilka hafvets blåa linie synes. » Vårt land har j u haft äran bland sina söner räkna alla tiders kanske främste botanist, och o m vi få sätta någon tilltro till den historiska sanningen af Fältskärns berättelser, lyckades Carolus Linna ?us äfvenledes intressera sin väna, skälmska systerdotter för sin stora vetenskap. Hvcin minnes väl ej den där vårfriska skildringen, d å Erika Lindelia och Erik Ljung munhuggas om Herchepseus obstinatus och Polygamia superflua i Hammarby örtagård. Halftannat århundrade senare gick en annan svensk flicka i en annan botanisk trädgård ej långt från Hammarby och examinerade hieracier och pluggade växternas lärda benämningar m e d en vetgirighet, lika glödande som hennes företrädarinnas i det somnade seklet.
Hvad deri såsom ogulden balanserade räntan å ett lån, stort 300 Rdr, ur Carlströmska donations-fonden angår, så har så väl denna ränta, som sjelfva kapitalet, nu blifvit behörigen indrifven, sedan låntagarens, i anledning af kassaförvaltarens ofta gjorda anmaningar, lika ofta gifna löften om räntans behöriga inbetalande icke blifvit hållna. Med djupaste undersåtliga vördnad, nit och trohet framhärda, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, JOH. JAK. HEDRÉN. L. LAURENIUS. P. WESSMAN. C. M. FALLENIUS. Linköpings Domkapitel den 14 Januari 1854. J. Friedleif. Westerås stifts Konsistor» underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung! Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts, Konsistorium i nådig remiss af den 5 sistlidne Januari meddelade, befallning att afgifva underdånigt utlåtande 28.
Men jag kan icke tillhakahålla den känsla, förklara, alt vi icke äro här församlade för att säga hvarandra ohötligheter. Om Hr Printzensköld tror sig vara nog lycklig att kunna utreda sitt eget begrepp, må han behålla denna lycka för egen räkning! Men aldraminst använda densam - 374 Den 3 Juni e. m. ma att såra något Utsk., eller medlemmar inom denna församling med opassande uttryck. Öfveiiäggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, framställde, att i afseende på artikeln leksaker eller Niirnberger-kram blifvit yrkadt, dels alt denna artikel skulle utgå från taxan eller rättare sagdt bifall till 1845 ärs taxa, der denna artikel vore inbegripen under slöjdevaror, ej specificerade, dels bifall till Utsk:s förslag och dels alt för leksaker bestämdes 3 r:dr värde och 1 r:dr införseltull. Propos. till bifall å Utsk:s förslag blef härefter framställd, men besvarad med starka nej, blandade med ett eller annat ja, och uppå sedermera framstäld propos. beslöts att ifrågavar:de artikel skulle åsättas ett tullvärde af 3 r:dr samt en införseltull af 1 r:dr pr U. 24:de punkten, ang:de artikeln ljus. Hr von Hartmansdorff: Då Ståndet i går förändrade tullen på stearin, så förmodar jag att man äfven anser sig nu böra ändra tullen på stearinljus till öfverensstämmelse dermed. Hvad talgljus åter beträffar, sä är det min öfvertygelse alt då på sätt Utsk. jemväl omnämnt, åtskilligt fattigt folk sysselsätter sig med stöpning af sådana ljus, man icke bör göra någon minskning i nu gällande taxa. Med vaxljus skulle jag tro förhållandet vara enahanda som med talgljus. Man bör nemi. söka bibehålla dem i någorlunda skäligt pris så att den tillverkning deraf hvilken inom landet äger rum, må kunna bibehållas och förkofras. Frih. Palmstjerna: Mig synes i Utsk:s förslag tullen å ljus vara allt för betydligt nedsatt emot hvad den borde vara.