Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Här är blott fråga, huruvida man anser för vårt sjellförsvar nödigt att äga ett visst antal mera öfvade trupper, jemnförelsevis till det större antalet mindre öfvade. Detta är icke genom betänk, utredt, och jag tror icke, att begreppen i denna del ännu hunnit nog mogna för att man nu skulle kunna komma till någon visshet derom. Jag ville gerna, Den v!\ M a j t)9 att saken skulle betraktas från samma synpunkt snmllr Lefren sett deri; men jag tror icke, att man kan komma lill någon grundad öfverläggning, utan att man får en fullkomlig öfversigt af det hela, och en sådan tror jag, att vi endast kunna tillförlitligt påräkna lios Regeringen. Jag skulle således anse, att frågan rätteligen bör hvila, tilldess Regeringen finner för godt att framställa ett utförligt förslag deri. TJr en sådan synpunkt yrkar jag bifall lill betänk. Jag tror, att en opinionsyttring i detta fall tjenar till ingenting oell är af intet behof påkallad; ty jag gillar i allmänhet icke sådana opinionsyttringar, som ej leda till något resultat. Hr Peyron: Jag bar tagit mig frihet begära ordet, icke för att ingå i en historisk undersökning, ang:de skillnaden emellan legda eller icke legda soldater, utan endast för att fästa uppmärksamheten på, hvartill väl den begärda återrernissen skulle tjena. Jag och flera med mig hafva trott, att beväringens införlifvande med armeen skulle vara ganska nyttigt. Men så länge närvarande beväringslagar existera, tror jag icke, att något ändamålsenligt förslag i denna del kan åstadkommas. Jag yrkar altså bifall till betänkandet. H. Ex. Hr Gr. Brahe: I början af denna discussion yrkade jag bifall till betänk., och jag bar icke sedermera, af de til! åstadkommande af ett annat beslut framställda skäl, ändrat denna min mening. Yi utgå alla från principen att erkänna conscriptionens nödvändighet; men det torde tillåtas mig att fästa uppmärksamheten på faran utaf att förändra det gamla systemet, som har erfarenheten för sig, innan man vet, huruvida det är möjligt att utföra och verkställa det nya, man vill sätta i stället.
Lägenbet i färre eller flere delar mä styckas, samt besörja derom, at sädane undersökningar warda tidigt och inom ärrenäs, ärens förlopp werk - Den 27 Mars1127 werkstalde, sa at nägvt hinder för Ut-ari-enäerLmlst icke malle lil Kronans stava och förlust upsla. Dock kan hwad angär Ulricsdahls Kungsgård, nägon anstalt med densamma och dest tilhörigheter icke aga rum, sa länge den af Hennes Kongl. Majit Enke - Drottningen innehafwes. Riksens Stander framhärda rc. Herr dloröenstolps, /lnäers. Wid Nyst upläste Lxpeclition. får jag äran förn Ridderstapel och Adeln til minnes, ar jag saknar det beflur Ridderstapet och Adeln förra gängen fattade, i afseende pa de under Ulricsdahl ckydande Lägenheter, hwilka wid Hennes Ma;:t Enke-Drottningens dödliga afgång, genom ny ^rrencle - skulle borrlemnas. Dä b-xpediiionen utiflutmeuingen helt lebert omnämner Ulricsdahl m. m. efter Enke-Drottningens död, ^ri-Ln-l^i tilfalla Kronan, wore detta en (.ont,a6iÄion i afseende pä hwad Ridderstapet och Adeln om Bergsham mar m. m., som hörer under Ulricsdahl. Grefwe körner, ^clolk 6oran, Utbad flg fa uplysa Herr bloräenxtolpc-) at ^xpeclilionsUtstottec förfartat denna underdäniga Skrifwelfe i enlighet med tre Ständs beslut, och at när den skiljaktighet, Herr blolclsnstolps anmärkt, grundade fia endast pä ett Ständs mening, hade klxpsclition8-Urstottet ej kunnat densamma i Lx^Läition uptaga. Herr Jag instämmer wihl med hwad den wärda Ledamoten anfört i afseende pa den rio8 Den 27 Mars.
Då denna motion kom till Bevilln:sUtsk. och der behandlades på den Afdelning, hvaraf jag är ledamot, yttrade Afdelningen i sitt förslag, bland annat följande: »Enär städernes Borgerskap, i förhållande till öfrige der bosatte personer, i allmänhet utgör ett så stort antal, att det ej synes billigt, att åt detsamma inrymma ett så öfvervägande inflytande på taxeringarne, som varit en följd af den nu stadgade proportionen emellan ledamöternes antal i TaxeringsKomitéen och PröfningsKomitéen i Stockholm deltagande medborgareklasser, har Utsk., som likväl icke trott sig böra understödja Hr Elachs förslag om bestämmande af ett lika antal af hvarje stånd, ansett det öfverkiagade missförhållandet på det sätt afhjelpas, att antalet af Borgerskapets ledamöter i dessa Komitéer bestämmes till dubbelt emot antalet af hvarje af de öfrige Ståndens.» Det är visserligen sannt, att detta Afdelningens förslag icke bvilade på den grund, som jag anser vara den rätta, nemi. fullkomlig likhet i antalet ledamöter af RiksStånden; men då jag hyser den öfvertygelsen, att äfven genom detta förslag, de väsendtliga missförbållanderna kunde undanrödjas, motsatte jag mig icke detsamma; men i Utsk:s plenum rönte detta förslag sådant motstånd, att följden blef det Utsk:s yttrande, som nu är föremål för R. o. Ad:s pröfning. Jag känner icke det öde, som min åsigt, uttalad i min vid Den 1 A p r i 1 f. m. detta Betänk. fogade reservation innehåller, i de öfriga RiksStm har att vänta, men anhåller, att 11. o. Ad. måtte, nu liksom vid förra Riksdagen, behjerta min framställning på det sätt, att R. o. Ad. återremitterar denna punkt af Betänk., för att få saken i öfverensstämmelse, om icke med mitt, hvilket jag helst skulle önska, åtminstone med Afdelningens förslag. Gr. Björnstjerna: Onekligt är, alt TaxeringsKomitéerna i städerna äro illa sammansatta. Skrå-intresset är för starkt. Det kan icke bestridas.
Spens afgifvit; men jag hemställer, om icke hvar och en långt för detta af Constit Utsk:s Öfverläggningar funnit, att denna sammanjemnkning, nära nog ända till oändlighet, i verkställigheten blir omöjlig, utan att ändock hafva någon fullkomlig enhet eller uppfylla Nationens rättvisa fordringar? Månne icke deremot alla dessa samma interessen blefve fullkomligt lika obehindrade att göra sig gällande vid allm. val? Man säger, att det conservaliva interesset i samhället då icke mera skulle komma fram. Jag hemställer, om man icke härvid alltför litet eftersinnat, huruvida detta öfverensstämmer med verkliga förhållandet. Hvilketdera ledde väl mera sannolikt till det ändamål, de värda talarne afse, antingen en Adel, hvaruti, såsom nu inom detta hus, icke finnas mer än 3 ä 4 personer af den dass, som, i egenskap af representanter för jordegendom, skulle utgöra det conservaliva elementet, eller en Representation, sorn måste utgöras af sådana personer, hvilka äro fastighetsägare eller jordbrukare i Sverige. Man här sagt, att ett aristokratiskt element måste linnas uti Representationen, såsom representerande det ädlaste, dygdigaste och fullkomligastef Jag vill gerna ingå på denna vackra definition af det aristokratiska elementet; men jag hemställer just derföre, på hvilketdera sältet dess betydelse blir mera v.erkliggjord, antingen genom en folkrepresentation efter allm. val, der förtjensten, dugligheten och det allm. förtroendet alltid måste främst taga ut sin rätt vid representanternas tillsättande, eller uti en Pärskammare, såsom uti England, der Konungen utnämner 7o ä 80 Pärer på en gång, för att representera deras interesse, som på den stora arbetande mängdens bekostnad lefva i sorglös beqvämliehet och öfverflöd. Så - Den ii October e. m. dan är den aristokrati, som måste uppkomma af den sjelfskrifna representationsrätten. En talare liar framburit Norriges exempel mot allm. valen. Hr v. Hartmansdorff säger sig-nemi. af sin erfarenhet vid 4 Storthing hafva funnit Norrska representationssättet icke kunna anföras såsom ett tillfredsställande mönster eller innebärande ett verkligt conservativt element.
Den ena af dessa händelser var invigningen af min äldsta broder Jans nybyggda hus bredvid föräldrarnes och invigningen af hans firma, som sedan tillöktes med ännu en broders namn. Här var nu icke fråga om den gamla minuthandeln, der större affärer kunde gå bredvid, utan om ett betydande grosshandelshus med vigtiga utländska relationer. Många ville veta att inredningen af rummen och arrangemanget af det hela var för stort för den lilla staden, och värst klagade vår gamle bekante rådman Lorens Boman, som gått in på att skön Anna Britta skulle få blifva värdinna i det huset. ”Skam för sådant gement öfverdåd – var det något att komma till mej med!” sade han förargad till min far, medan de dunkade i brädspelet. ”Turkiska mattor, Köpenhams-möbler och holländska och franska taflor! Vore jag far hans, så skulle jag min lif och själ svansa’n jag!” ”Svansa’n då, bror – bror är ju svärfar!” inföll min far, som nog visste att, hur modig hans gamle vän än var, han dock drog sig för att ryka på ”honom med glasögonen.” Boman låtsade icke höra, utan återtog, i det han med starkaste klang slog tärningarne i lådan: ”Det, som mest pressar mitt sinne är de två fördömda bokskåpen. Jag har i all min dar gjort mig bättre nytta af mina skåp och har stort icke brytt mig om andra böcker än mina kontorsböcker på rena svenskan – och så skall skräpet vara klädt i skinn och guld till, när hvarenda bok Hans Henrik fick, då han gick i storskolan, aldrig hade annat än blå papperspermar, som var godt nog.” Men det var icke tillräckligt med rådman Lorens missnöje: det delades i fullkomligaste grad af hans stränga husära, fru Anna Stina Boman, hvilken var så skarp i sitt hat till all lyx att hon alltid bibehöll – undantagandes i något utomordentligt fall – den hufvudbonad, som hon från sin ungdom nyttjat, nemligen den ärbara bindmössan, hvilken tillhörde folkets drägt.
Det går väl ej an, sedan Konungen sjelf frågat Ständerna, att lemna hans skrifvelse obesvarad. Jag tror dess - Den j Juli f. m. ,87 Utom, att, då allt, hvad som ej är beskattning, tillhör Konungen, R. St. i alla fall böra uttrycka deras önskningar i afseende på det ceconomiska. Jag beger mig då till ämnet och får till Utskrn aflägga min tacksägelse, för det Utsk:n velat antaga såsom princip att göra brännvinets fördyrande till ett medel för minskningen i förbrukningen. I denna princip instämmer jag och skall söka bringa detailfrågorna till mera öfverensstämmelse med principen. Jag börjar med \ §■ Jag kan omöjligen anse den vidsträckta bränningsrätt, sorn här är gifven de minsta jordportioner, annorlunda än såsom i rak stridighet emot den princip, som Utskrn sjelfva antaga i mom. näst förut, der principen bestämmes höra blifva minskning af brännvinslillgången och brännvinets fördyrande. De små jordportionerna äga ej egen tillgång till Säd att bränna hela tiden, och deras ladugårdar äro också i mindre, behof deraf, Jag medger, att de kunna äga behof att, någon gång, d, v. s. i en scala, proportionerlig till sin förmåga och sitt behof, få bränna, och jag tror ej billigt att förneka dem det; mén allt, hvad man tillåter derutöfver, är i min tanke en motsägelse till principen. Jag föreslår derföre, att ingen fastighetsägare, hvars jordportion står nedom ett taxeringsvärde af 5oo r:dr b;co, må äga enskild hel bränningsrätt; men att af de, som stå der nedom, må föreningar äga rum, så att de sig förenande jordportionerna, så snart de uppgå till ett sammanslaget värde af 5oo r:dr b:co, må få äga en panna af högst 16 k:rs rymd, till ambulatorisk! begagnande under hela den tillåtna bränningstiden.
Jag ber lill alt börja med om ursäkt, att jag besvärar med ett skriftligt föredrag, då jag både helst ville och borde föredraga min mening muntligt, men jag vill bespara våra protokollister en möda, som tyckes falla dem tung, alt nemi. så uppteckna mina anföranden, att de åtminstone innehålla ett ord af hvad jag verkligen yttrat. Efter denna förutskickning, torde jag få utbedja mig någon liten uppmärsamhet på hvad jag vågar framställa i ämnet och jag öfvergår till det, i fullt förtroende till densamma. Uppgiften, mine Hrr! på den lid, hvilken användts för utarbetandet af det nya lagförslaget, utgörande blott 4 af våra lagbalkar, torde förefalla en hvar snart nog såsom en otrolig saga, dä man af Utsk:s utlåt, finnér, att för detta förslag har användts liera tiotal af år än Napoleons lagberedare använde åratal för Frankrikes utmärkta lagverk. Vära lag-comiterade hafva vandrat uti sina villfarelsers öken nära nog lika länge som Israels barn behöfde för att genomtåga den öken, hvilken Napoleon under sin Egyptiska expe - Den 2 !■' e k r u a r i f. m. 253 dilion genomtågade på 14 dagar. Vi veta, att Israels barn hade för sig en eldoch en molnstod, jag vill icke säga, alt våra lagberedare under sin vandring efter lagen haft för sig en guldstoft, äfven om den summa af öfver 300,000 r:dr b:co, sorn deras irrfärd kostat, kunde anses för en sådan, men att de varit besvärade af en molnstod visar sig af deras oförmåga, alt se klart; och att de ansett cirkelvägen för den rättaste, finner man af den tid deras arbete cirkulerat utan att ännu kunna nä ett slut, långt mindre qvadrera med sunda förnuftet.
Ridderskapet och Adeln ingifne, samt till Lagoch Ekonomi-Utskotten remitterade Memorial, innefattande en hemställan, att, sedan Kongl. Maj:t under den 10 sisth April åt Riksens Höglofl. Ständer öfverlemnat, att yttra sig öfver de straff som blifvit stadgade i 1820 års Lurendrägeri - Förordning, Riksens Höglofl. Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det straff-bestämmelserna i Seg lations - Betänkanden. 1-ations-Ordningen måtte, på anförde skäl, Blifva underkastade enahanda granskning af Riksens Ständer, som de motsvarande Lagrummen i Lurendrägeri-Förordningen redan 2:0 Herr Huldts, inom Vällofl. BorgareStåndet väckte, och till nämnde Utskott jemnväl remitterade Motion, hvari Motionären, efter att hafva visat Handels-Sjöfartens inflytande på Sveriges välmåga och nytta , af sambandet mellan Handelsoch Krigs-Flottorne, yrkar, att kraftiga åtgärder måtte vidtagas till afhjelpande af det aftynade tillstånd, hvai’- uti denna närings-gren för närvarande råkat, dels genom de fjättrar våra egne Författningar pålägga densamma, och dels genom det intrång den måste lida af fremmande intressen; ^lägenheter, hvilka anses både böra och kunnå häfvas genom följande åtgärder, sorn till verkställighet påyrkas, nemligen:
För dem, som önskade inträde i Fahlu Bergsskola, mötte äfven för närvarande i allmänhet stora svårigheter att förvärfva sig de derför nödiga förberedande kunskaper, särdeles i mathematik, fysik och mekanik, uti hvilka ämnen åter, i händelse af Bergsskolans förening med Teknologiska Institutet, kostnadsfri undervisning alltid vöre att der påräkna. Men icke blott dessa förberedande kunskaper, äfven de flesta af de ämnen, som utgöra föremål för undervisningen under första äret af lärokursen vid Bergsskolan, kunde på Teknologiska Institutets allmänna afdelning inheintas, och eleverne blefve äfven der i tillfälle alt begagna föreläsningarne i åtskilliga andra med bergsvetenskapen närbeslägtade ämnen. Lärarne i de egentliga bergsvetenskaperna skulle icke heller, såsom nu vore händelsen, behöfva splittra sin tid åt hjelpvetenskaperna, utan erhölle bättre tillfälle att vinlägga sig om sina hufvudämnen, att odla och förkofra sina kunskaper äfven genom lärorikt umgänge med andre vetenskapsmän, samt alt med dessa sina kunskaper i vidsträcktare män än hittlills gagna såväl auktoriteter som enskilda. Bibliothek och samlingar af modeller, ritningar, mineralier, m. m. blefve till större delen gemensamma och kostnaden för laborationer borde kunna förminskas. På delta sätt syntes det Bruks-Societeten blifva väl sörjdl för elevernes theoretiska undervisning; men dermed vore deck endast den ena, säkerligen ej den vigtigaste delen af deras bergsmanna-bildning vunnen. Det vore nödvändigt, att de äfven under erfarne ledares tillsyn lärde sig praktiskt tillämpa sina insigter, hvarigenom ej allenast deras egel interesse för vetenskaplig bildning mäste befrämjas, utan äfven tillfälle dem beredas att, vid utgången frän läroverket, vinna förtroende hos andra för att med framgång kunna sprida och för handteringen göra fruktbärande de kunskaper, som de förvärfva!.
— N:o 44. i anledning af återremiss af Utskottets Utlåtande N:o 12, angående förändradt löningssätt för Presterskapel, samt om S. M. Adjunkters aflönande till en del af statsverket. IX. B. 210. A. 250. — N:o 45. i anledning af väckt fråga, att de rote-vakans-afgifler, sora utgå af vakanta rotar vid Jönköpings Regemente mätte bestämmas till lika belopp för alla sådana rotar. IX. B. 210. A. 250. — N:o 46. i anledning af väckt fråga om uphörande af den s. k. termins-afgifien, som af skolungdomen vid Rikets Elementarläroverk erlägges. IX. B. 210. A. 250. — N:o 47. i anledning af väckt fråga, om skolungdomens undervisande i de allmännaste reglorne för kroppens och helsans vårdande, m. m. IX. B. 210. A. 250. — N:o 48. i anledning af Kongl. Maj:ts Dådiga skrifvelse, angående den tillökade ordinarie Soldat-roleringen i Riket. — N:o 49. i anledning af erhållen återremiss af Utskottens Betänkande N:o 18, angående väckta förslag till en förändrad organisation af landiförsvaret. IX. B. 253, 266, 291. A. 301. — N:o 52. i anledning af väckta frågor, om indragning af biskops-embetena, reglering af biskoparnes löner samt de af dem innehafvande praebende-pastorats förseende med egna kyrkoherdar, m. m. IX. B. 253. A. 267. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 12 Januari!. jag min anmärkning härvid föranleda återremiss af detsamma, på det att ämnet må kunna behandlas i sammanhang med den berättelse, som RiddarhusUtskollet kommer att afgifva, rörande RiddarhusDirectionens förvaltning sedan sistlidne Riksdag.
Jag tycker det vara billigt, att når portofrihet är för Embetsärender i allmänhet medgifven, densamma ej inskrånkes blott till Embetsman å landet, utan att Stådernes jemväl må dela lika förmon. Det olika förhållande som nu i detta afseende åger rum synes grundadt derå, att Ståderne fordom likasom utgjorde Stater i Staten, försedde med stora förmåner och rättigheter. Dessa äro nu mera till stor del öfverflyttade på landet, och förhållandet år således jemnadt. Det skål motionairen till stöd för den yrkade fribrefsråttig - Den 7 Maji t, m. ifji beten för Städernas Embetsmän anfört, att nemligen de för DiscontVerkens skull hafva mycken brefvexling, är vål icke så alldeles gällande, emedan Disconterne lika så vål som andra privata fordringsägare åro närmast att ersätta kostnaderne; men på sått Herr Ståhle rätteligen anmärkt, hafva desse Embetsmän mycken annan brefvåxling, som ej kommer Staderne tillgodo, och för hvilken de derföre borde åtnjuta postfrihet. Dessutom når de nu mera hafva en sådan för öfyersåndande af bråttmålsransakningar och för all uppbörd, så år det svårt för Postbetjeningen att hålla controll öfver beskaffenheten af de bref, som poriofritt afsåndas, så vida det ej stadgas, att fribrefven skola förseglas på PostContoiren. Jag tror det derföre vara rättvist, att gifva Stådernes Embetsmål] portofrihetsråttighet för alla Embetsbref, hvarigenom man äfven förekommer illuderandet af författningen. Med dessa anmärkningar anhåller jag vördsamt, att Betänkandet måtte till BevillningsUtskottet varda återremitteradt. Herr Grejven och Landt-Marskalken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåg Bevillningsutskottets Utlåtande böra, i anledning af de utaf Herr Ehrenborg dervid gjorde anmärkningar, till BevillningsUtskottet återremitteras. Ropades Ja. 128 Den 7 Majie, m.
Under städse vexande lefnadskostnader måste naturligtvis äfven de ersättningsbelopp, som utgå för den kostnad och tidsuppoffring offentliga värf medföra, förhöjas, om desamma hittills knappt motsvarat dessa uppoffringar; och då det uti nu gällande instruktioner för Rikets Ständers Revisorer öfver Bankooch Riksgäldsverken fastställda traktamente för desse Revisorer af sex R:dr R:mt om dagen härleder sig från en tid, då priserna på hyror och lifsmedel knappast voro tvåtredjedelar af de nuvarande, synes billigheten fordra, att äfven berörda traktamente i mån af denna stegring förhöjes. I en så dyr stad som Stockholm är det under den korta tid af två månader, sorn vistandet här under revisionen upptager, svårt att ordna sin ekonomi med den sparsamhet, att ett så ringa dagtraktamente kan betäcka lefnadskostnaden på stället, jemte den förlust bortovaron från hemmet medförer, helst mången måste derunder drygt betala den, som förrättar hans göromål; och en del kommuner och korporationer hafva derföre äfven i sednare åren åt sina ombud i revisionen anvisat särskild ersättning af ända till 10 R:drs belopp utöfver den i instruktionerna bestämda. På det att skicklige personer icke må för den penningeiörlust ifrågavarande vigtiga uppdrag kan medföra, undandraga sig detsamma, får jag derföre föreslå, att hvarje medlem af revisionen hädanefter må tilldelas åtta R:dr R:mt om dagen att, på sätt hittills slcett, af Banken och Riksgälds-kontoret utbetalas. Deremot tror jag, att en icke ringa besparing kunde det allmänna beredas, om § 5 uti den för Herrar Revisorer öfver Statsverket gällande instruktion helt och hållet borttoges. Det heter nemligen deruti, att “enär någon af Stats-kontorets ledamöter inför Revisorerna företer Kongl. Maj:ls nådiga förordnande för honom att under förrättningen Revisorerna med nödiga upplysningar tillhandagå, skall han ega rättighet att till Revisorernas protokoll lemna sådana meddelanden, som med revisionsåtgärden hafva gemenskap.
Ulsk. har ganska rätteligen funnit, att icke aflöning och villkor borde sammanblandas i en propos-, utan att beslutet i afseende å Kammarrättens tjenstemän rätt att efter uppnådd viss ålder vid afskedstagande bibehållas vid de nrfvoden, sorn uppföras på indragn.- slaten, bör blifva föremål för förstärkt StatsUtsk.; hvarföre jag hemställer, om icke, i confonnitet med premissen, första Den 16 September f. m. <°9 alternativet af jn-prcpos:n bör uteslutas och det andra bibehållas. Det faller af sig sjelft, ali i händelse ja-propos:n vinner, sa sta Kammarrättens tjensteman i samma catliegori med tjenstemännen inom Kammar-colltm. Flr Printzensköld, Carl: Äfven jag delar den öf vertygelse, som Fi ib Cederström yttrat, att det är öfverflödigt att bibehålla det första alternativet. Det synes vara en gifven följd al sakens natur, alt, i händelse förstärkta StatsUtsk. bifaller det villkor, som blifvit underkastadt samma Utsk:s pröfning hvad K. Kaminar-colkm beträffar, nemi. alt dess tjensteman få vid alskedstagandet bibehålla sina arfvoden som pensioner; så bör samma förman tillkomma hvarje embetsverks tjenstemän och således äfven Kammarrättens. Återstår således för förstärkta StatsUtsk. alt pröfva den fråga som 2 Stånd bifallit och andra 2 afslagit, nemi. sjelfva lönetillökuingen. Jag tillstyrker att första alternativet måtte ogillas. Frill. Sprengtporten: Jag vill icke bestrida det ju mycken analogi finnes mellan dessa förhållanden; men då Ständerne i dessa särskilda frågor fattat särskildta beslut, som genom prot.utdr. kommit StatsUtsk. till handa; så hemställer jag, om det låter sig göra att alldeles undertrycka besluten i afseende på en fråga, och endast säga, alt man afgjort den enl. dess analogi till en annan fråga.