Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 24 Februarii. 649 S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets den 12 i denna månad afgifne, samt den 17 derpå följde, förmiddagen, på bordet lagde Betänkanden: 1:0 Angående Herr Heykenskjölds, Adolph Detlof, Memorial, om befrielse för Nora, Lindes och Piamsbergs Bergslager, att erlägga Vaeance-afgift, 2:0 Angående Riksdagsmannen Anders Danielssons Memorial, om CommerceRådet Björnbergs BränneriArrende. 3:o Angående Riksdagsmännen J. M. Wessings och Gustaf Olssons Memorial, om ändring i lefvererings-stället af Kronans Ränte-hö och halm, som från Westmanland är anslagit till utfordringen vid Kongl. Hofstallet. 4:o Angående Riksdagsmannen Gustaf Olssons Memorial, om tillstånd för Hemmans-ägare i Strömsholms Fögderi, att med penningar efter årlig Markegång få lösa det Ränte-hö, som utgår så väl till Kongl. Hofstallet, som Räntetagare i allmänhet. 5:o Uti väckt fråga om ersättning till Herr HofStallmästaren Grefve Frölich för Arrendet af Flyinge och Dahlby Kungsgårdar. 6:0 I fråga om den vid sista Riksdagen beviljade Lönförhöjning för Lagmännen i Skälle och Blekinge, 7:0 I anledning af Kongl. Maj-ls Nådiga 650 Den 24 Februarii. Remiss uppå Lieutenanten L. Thorsells ansökning, att utbekomma innestående ExpectanceArfvode. Ut supra. S. D, Viel förnyad föredragning af StatsUtskottets den 12 i denna månad afgifne, samt den 17 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Herr Silfverskölds, Carl, Memorial, om ersättning för dess förlorade Accord, blef samma Utlåtande på grund af Herr Strussenfelts, Michael, dervid gjorde Anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Ut supra, S. D.
Hos andra personer 168:32.- R:dr 5 sk. 2 r:st. Summa 6,026 R:dr 42 sk. — Huru stor förlust sparbanken kan komma att göra beror nu dels på slutliga utredningen af förre Ryttmästaren Hammarskölds konkurs, och dels på den ansvarighet för bristen, som kan drabba öfrige intressenter i Skultuna bruk. Emedlertid sypas dock delägarne kunna påräkna att åtminstone återfå sina insatte penningar och att förlusten kommer att inskränka sig till räntan. En ny anstalt för besparingar, deruti invånarne i detta Län äga del, har under ifrågavarande qvinqvennium tillkommit och torde derföre icke här böra förbigås, nemligen: Ränteoch Kapital-försäkrings-anstalten i Stockholm, för Stockholms stad samt Stockholms, Upsala, Westerås och Nyköpings Län. Insättningarne uti denna anstalt till och med 1855 hafva för Westerås Län uppgått till 28,063 R:dr, hvilket temligen betydliga belopp utvisar, att denna anstalt redan blifvit omfattad med förtroende inom detta Län. De ändamål, som med denna anstalt åsyftas, och sättet för dess förvaltning kunna inhemtas af de derom ifrån trycket utgifne skrifter, och kommande tiders erfarenhet skall säkert besanna inrättningens ändamålsenlighet och stora nytta. Med tillfredsställelse har jag funnit att förtroendet för inrättningen och hågen att begagna densamma morn detta Län allt mer och mer tilltager ibland dem, sorn begagnat tillfället att göra sig närmare underrättade om dess beskaffenhet. Mälareprovinsernes Hvpotheksförening har äfven under ifrågavarande qvinqvennium blifvit organiserad. Sedan direktionen för denna inrättning i slutet af år 1854 utfärdat inländska obligationer till ett sammanräknadt belopp af 1,000,000 Riksdaler Silfverspecie eller 2,666,666 R.dr 32 sk. Banko, löpande med fyra procents ränta och ställde på' amortering under 40 års tid medelst årligen skeende utlottning, samt försäljning af sådane obligationer år 1854 till ett nominal-belopp af 1,367,533 R:dr 16 sk.
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, har Herr C. G. Indebetou anhållit, att, som, på sätt motionen bilagde handlingar utvisade, vid anställd undersökning af Förste Landtmätaren i Södermanlands län utrönt blifvit, att, genom sänkning af sjöarna Långhalsen, Yngaren och llallbosjön, m. fl. i samband med dessa varande mindre sjöar till 4 fot under deras nuvarande medelhöjd, icke blott 5,839 tunnland 15 kappland nu vattendränkt mark skulle blifva odlingsbar, utan äfven de olägenheter som nämnde sjöars flodvatten årligen orsakade på omgifvande ägor till stor del undanrödjas, och kostnaden för utförande af detta företag uppginge till 133,982 R:dr 14 sk. 6 r:st., deraf, enligt ett af Distrikt-Chefen, Majoren Olivecrona, upprättadt kostnadsförslag, 64,000 R:dr belöpte för det egentliga arbetet och återstoden, jemlikt i behörig ordning af Landtmätare och gode män verkställd värdering, beräknats dels för inlösning af Qvarntorps, Wrena och Täckhammars qvarnar, hvilka vattenverk måste utrifvas, dels ock till ersättning för flyttning af Christineholms qvarn samt Christineholms och Tuna sågar, men det hvarken vöre möjligt för kringboende strandegare, som på egen bekostnad låtit anställa omförmälda undersökningar, att jemväl sammanskjuta den ansenliga summa kostnadsförslaget upptoge, eller sannolikt att erforderligt understöd härtill kunde i vanlig ordning erhållas af de medel, som vid innevarande Riksmöte komme att anvisas för befrämjande af dylika företag, Rikets Ständer, för sänkning af ifrågavarande sjöar måtte bevilja ett särskildt anslag, att meddelas ‘aidel utan återbetalningsskyldighet och %:delar såsom lån. mot de vilkor som derför kunde blifva föreskrifna, samt att anslagetsbelopp måtte bestämmas till '"Adelar af den summa, som det uppgjorda kostnadsförslaget visade blifva erforderlig för arbetets utförande, deruti inberäknad lösen för de vattenverk, som måste flyttas eller utrifvas, med skyldighet derjemte för den i företaget intresserade menigheten att återstående tredjedelen sjelf bekosta.
Den tydning Friherre Cederström gifvet åt GrundLagen, vill jag ej bestrida, men otvifvelaktigt är att, innan ett tillägg skall göras, bör det vara afgjordt, att ett sådant behöfves, och jag tror, att liksom vi gjorde från i8i5 tili 1818, kunna vi äfven nu bärja oss utan någon Minimi-tabell. Herr Munck af Rosenfchold: Jag skulle önska följande contra-proposition: Vinner Nej, kommer BevillningsUtskottet att afgifva ett nytt förslag, såsom surrogat för det, livilket af Utskottet nu blifvit framställdt. Friherre Arickarfvärd: Jag tror, att den erinran Friherre Cederström gjort är ganska riktig, såsom följd, men jag inser ingen nödvändighet, att derom något införes uti contra propositionen, ty det faller af sig sjelf, att ett correctif sedan blifver ämne för discussion, i fall Minimi-tabellen afskafifas. Herr von Hohenhaufen, Michaél'. I fall Nej Den 2 Julii f. m. SS Nej vinner, tror jag att ny öfverläggning bör uppstå örn det correctif, som bör sättas i stället för Minimi-tabellen. Friherre Cederjirom: Otvifvelaktig!kanRidderskapet och Adeln uppskjuta med afgörande! af correctifvet, men jag hemställer om det är troligt, att man afskaffar Minimi-tabellen, utan att veta, hvad som skall sättas i dess ställe. Herr Grefven och bandt Marskalken yttrade, att då, under den forefallne discussionen, flere Ledamöter talat för och andre åter emot den ifrågavarande Minimi-tabellen, hade Herr LandtMarskalken i anledning deraf ansett voteringspropositionen endast böra innefatta bifall eller afslag å berörde Minimi-tabell, men om Ridderskapet och Adeln önskade, att ett correctif i contra-propositionen infördes, i händelse Minimi-tabelljen skulle komma att afsk aflas, ville Herr LandtMarskalken hemställa om icke, i sådant afseende, contra-propositionen kunde erhålla följande lydelse. Vinner
Den ena afdelningen hade en anförare, som under namn af vinterfursten (dux hiemalis) var klädd i många pelsar och fodrade kläder samt beväpnad med ett spjut; han red hofverande fram och åter och kastade snöbollar och isstycken, som ville han förlänga kölden. Den andra afdelningen deremot hade en anförare, som kallades blomstergrefven (Comes Florialis) och var beklädd med gröna löf och blommor samt hade sommarkläder på sig och var icke fullt vapenför. Båda tågade in i staden, dock en hvar på bestämd plats och i bestämd ordning, höllo derpå ett offentligt tornerande, i hvilket sommaren öfvervann vintren och sträckte honom till marken. Vintern och hans sällskap kastade kring sig aska och gnistor, men motståndaren värjde sig med björkris och utslagna lindeqvistar. Slutligen tillerkände det kringstående folket sommaren priset. En sådan kamp emellan vinter och sommar brukades äfven i Schweiz och trakterna kring Rhen, men firades der i Mars. En annan sed förekommer i Skåne och Danmark samt har äfven varit bruklig i mellersta Sverige, att rida ”sommar i by” eller rida Maj i by, då en Majgrefve med stort följe drog genom gator och byar, hvarefter anställdes gästabud med dans. Äfven i Nordtyskland brukades en sådan majridt och stod der i samband med afhämtandet eller rättare emottagandet af ”majvagnen,” en med grönt lastad vagn. I England afsåg majridten att hämta majträdet till byn eller staden; och i Paris drog sällskapet Basoche till Bondy och hämtade derifrån ett majträd, som upprestes i justitiepalatsets gård; derpå hölls gästabud och farser speltes. Så är detta bruk att fira sommarens ankomst lika uråldrigt som det varit allmänt utbredt; men ingenstädes torde det hafva längre bibehållit sig än i de nordiska landen, och i Sverige är ännu första Maj en dag, hvilken öfver hela landet firas såsom en åt festglädjen företrädesvis egnad183. Äfven midsommar firas ännu af folket med lekar, dans, majstänger och festeldar.
Mom 2 Anser Direktionen att han inte uppfyller kraven, skall han meddelas skriftligen om han så önskar och kan inom 30 dagar föra sin talan hos Vår Finansexpedition. Mom 3 Den sökande bestämmer spelsättet, antingen med ett nummer på varje lottsedel eller umbe med två nummer på varje sedel. Sökande bestämmer hur många premievinster som skall utfalla förutom fastighetsvinsten. Summan får inte överstiga sjättedelen av den summa, som säljaren begär för sin fastighet. Mom 4 Sammanräkning görs på försäljningsvärdet, premievinsterna och omkostnaderna. Därefter visar sig vilken summa lottförsäljningen bör inbringa, och antalet lottsedlar bestäms. Ingen lottsedel får kosta mindre än 6 riksdaler 32 skilling. Mom 5 På ena sidan av den tryckta lottsedeln skall stå lottnumret och vilket spelsätt som används. På andra sidan en kort beskrivning av egendomen, dess värde och när den kan tillträdas. Även den övriga vinstplanen skall finnas, så att vederbörandes rätt och säkerhet kan åberopas. Mom 6 Lottsedlarna skall, när de lämnar Nummerlotteriet, vara försedda med datum och underskrift av två tjänstemän, utsedda av Direktionen. De gäller dock inte förrän den som säljer lotten tecknat underskrift och dagen, då han sålde. Mom 7 Direktionen anförtror lottförsäljningen åt flera eller färre Nummerlotteri Kollektörer, som har 2 % i provision, borträknat postporto vid brevväxling. Även andra försäljningsmän kan antas. Alla försäljare skall ställa borgen för den uppbörd de anförtros. Kronan har förmånsrätt framför dessa borgensmän. Mom 8 Så snart lottsedlarna kommit försäljarna tillhanda, skall Direktionen i Postoch Inrikes Tidningar en eller flera gånger tillkännage att fastighetslotteri äger rum. Där skall stå om spelsättet och på vilka orter lottsedlar säljs och av vem. Lottförsäljaren skall också utanför det hus där försäljningen pågår anslå dylika underrättelser Mom 9 Den som vill sälja sin fastighet på detta sätt, får utta så många lotter han vill och själv sälja. Då måste inte försäljarens namn antecknas på lottsedeln. Mom 10 Så snart den sammanräknade summan svarar mot fastighetens värde, de utsatta premievinsterna och alla omkostnader, skall Direktionen utsätta dag och timme för dragningen, vilket skall införas två gånger i Postoch Inrikes Tidningar sist fjorton dagar före.
I afseende på orden: ”utan visst utmål” åberopas hvad här ofvan är af mig yttradt. § 19- På grund af det förut anförda hemställer jag, att början af denna § må erhålla följande lydelse: ”Jordegaren är berättigad att till hälften "med inmutaren” etc. Bil. till Kongl. JUaj.ts Nåd. Proposition, iV;o § 20. Sista perioden: ”mot skyldighet att för marken gifva sednare innehafvare af jorden ersättning,” ville jag utesluta, såsom öfverflödig, i fall dermed afses den ersättning, hvilken tillkommer jordegare i allmänhet, och såsom eljest förmodligen innebärande den mening, att åboen eller boställshafvaren samt hans arfvingar skulle, när denne begagnat sig af jordegande-rätten, komma att för all framtid häfta i särskild personlig ersättnings-skyldighet till efterträdande innehafvare af grundegendomen, hvilket, efter min tanke, vore olämpligt och ej ens väl förenligt med billighet, emedan grufarbetet kan medföra förlust i stället för vinning, och efterträdande jordinnehafvaren icke blir bunden vid förlusten, samt i öfrigt någon ersätlnings-skyldighet ej drabbar den åbo eller boställs-hafvare, som, till fördel för inmutaren, låter bli att af jordegande-rätten sig begagna. § 24. För att häråt gifva ökad tydlighet och fullständighet, tror jag följande måga tilläggas: Gör åter den angränsande jordegaren eller utmålsinnehafvaren, på sin bekostnad, fyndigheten åtkomlig från egen grund, tage han sedan alltsammans, och vare, utan hinder af hvad nu sagdt är, en hvar obetaget att inmuta förut omutadt fält. § 25. På det ej alltför långt sträckta efterräkningar må kunna uppstå, samt grufegaren blottställas genom svårigheten att efter längre tids förlopp visa, det jordegaren varit underrättad, torde det i slutet af förevarande § medgifna anspråk böra inskränkas lill tiden, såsom för exempel genom tillägg af orden: under sista året (eller annan kort period) före den dag då jordegaren till deltagande sig anmäler. § 26.
Dessa ämnen, deras förvaringskärl, deras genomträngande lukt och det utrymme de fordra roja vida mer en oloflig bränvins-bränning, än innehafvandet af ett för afbränningen användbart redskap, som kan anbringas i det minsta rum och inrättas på en mängd olika sätt. I England, Skottland, Irland och Danmark, — länder, der lönbränning blifvit drifven till förvånande höjd, är destilleringen likväl tillåten, »tan att synnerlig nih. till fl. St. Prof. 4833'>ocfc 485 1. 4 4 Sami. 9 Haft. 8 40 Särskilda Utskottets Memorial, N:o 41. gen stora försigtighetmått emot missbruk deraf ansetts erforderliga 5 likväl och för så vidt jag kunnat efterforska, har ingen klagan försports öfver underslef vid utöfvandet af denna handtering, och i Norge är destilleringen en fullkomligt fri och obeskattad näring, utan att vara underkastad på långt när så stränga kontroller, som Utskottet föreslagit. Ehuru jag sålunda tror, att Utskottets förslag är i hufvudsakligaste delar ändamålsenligt, anser jag mig dock böra yrka rättelse i följarde paragrafer. § 20. Utskottet har föreslagit, att den, som vill utöfva destillering i stad, skall derom göra ansökan hos Magistraten. Jag kan icke finna något skäl, hvarföre den, som bor på landet, och den, som bor i stad, skola hafva olika forum för dylika ansökningar. Både stad och land stå under Landshöfdingens styrelse, och för både stad och land är det Landshöfdingen, sorn eger att bestämma om den nödiga uppsigten å destilleringsverken. Jag, tillstyrker derföre, att all ansökning om destillerings-rättighet må ske hos Konungens Befallningshafvande, och föreslår för denna § följande lydelse: ”Bränvins destillering må derjemte under tid, då bränvins tillverkning icke är tillåten, nemligen från den 15 December ena året till den 15 Oktober det nästföljande, kunna såsom särskild näring utöfvas af den, som enligt 1 § må tillverka bränvin.
På en klippa skulle hon ingenting kunna dana eller framkalla; knappt med all sin möda framlocka några matta grässtrån. Undersökningen fortgick, bref och papper förseglades, lådor in och utdrogos, tömdes och genomsöktes med en noggranhet, som kunnat hedra en vaskande jude. Baronen, som alltjemt hade sina ögon fästade på Arabella, märkte att hon hastigt blef blekare, hennes läpp darrade, hon steg upp i det hon kastade en blick på baronen. Denna blick förkrossade honom, ty den var så omisskänneligt ångestfull, att den lemnade intet tvifvel öfrigt om beskaffenheten af hennes oro. Hon tog ett steg mot byrån, stadnade åter, lade handen på sitt bröst och sade derpå långsamt och med en onaturlig entonighet i rösten, som skulle betyda lugn: Der äro lönlådor, min Herre, som ni inte utan min tillhjelp skall kunna finna.» «Å jo; å jo, jag känner nog till dylika saker; min mångåriga praktik har lärt mig att nästan instinktmessigt utfinna alla löngångar, tillhåll och smyghål.» «Se der min herre, ni tappade ett bref!« Och nu lutade den allvetande, skarpsinnige mannen sin oviga, lunsiga figur, hvilken manöver upptog en tid af några minuter, i mån af den mängd betänkligheter och beräkningar, som voro nödige vid en dylik förändring af ställningar och förhållanden. Med ena foten i vädret, för att balancera den horisontelt utsträckta armen, som småningom sänktes, hade slutligen den voluminösa massan funnit centrum gravitatis, och så tillvägabragtes lyckligt det vådliga experimentet. Emedlertid hade Arabella smugit sig närmare. Med ena handen undansköt hon en klaff och vek tillbaka ett litet elfenbenslock, som dolde en fjäder, vid hvars lätta tryckning en helt liten låda sköt fram. Här uttog hon ett fint, tätt skrifvet, i form af bref sammanvikit papper. Hon gaf baronen ett tecken, och denne, i det han låtsade vilja bispringa polisagenten, närmade sig och tog papperet ur Arabellas hand. Allt var blott ett ögonblicks verk, och försiggick obemärkt.
Brefven den 11 April 1788 och den 19 October 1808 angående de Norra Provincerne , och den 4 October 1811 i afseende på Blekinge; att således någon likhet i beskattningen icke egt rum, utan en del Provincer varit mera betungade än andra, så att då till exempel i de Norra Provincerne erlägges af egna skogar högst och 3X_ minst för salusågning vid Finoch Grof-bladiga Sågar, irien när virket köpes eller hemtas å allmänning från -Jlill faf till verkningen; deremot i Elfsborgs Län, der allt Sågvirke köpes och hemtas från skogarne i Dahlsland och Vermland nära Norrska gränsen, Räntan utgår med fy af tillverkningen, samt i de medlersta och södra delarne af Riket, der föga skiljaktigheter i local-förhållanden egde rum, Räntan på ena stället utgår med blott af behållna inkomsten, såsom i Blekinge, under det annorstädes erlägges Txaf averkningen; och ehuru dessa olikheter i Skattläggnings-grunderne 26 Kongl. Majds Nådiga Propos. N.o 10. för Såg-Qvarnar, hvilka, efter Collegii tanka, icke utan fog af Bonde-Ståndet blifvit anmärkte, möjligen kunde på ett mer eller mindre tillfredsställande sätt jernnäs, skulle likväl flera svårigheter återstå i afseende å Såg-Qvarnqrs skattläggning, som under tillämpning af nuvarande Method icke lika lätt kunde undanrödjas, såsom att vid Lego-Sågar tillförseln af Sågvirke berodde på en mängd tillfälligheter , som aldrig med någon sannolikhet kunde beräknas; hvilket äfven egde rum med Salu-Sågar, endast med den skillnad, att ovissheten om fortfarande tillgång på köpevirke och svårigheten att utröna ärliga beloppet af denna tillgång i medeltal för en längre tidrymd, här vore mera uppenbar; äfvensom erfarenheten i öfrigt visat huru opålitlig den hittills vidtagna utvägen varit, att genom Skogarnes uppmätning och uppskattning söka utröna årliga afverknings-beloppet; vid hvilket förhållande Kammar-Collegium, ehuru det icke kunnat vitsorda Bonde-Ståndets uppgift< att, i anseende till den i senare tider tillkomna högre Ränta å Såg-Qvarnar, flera dylika inrättningar dels skola blifvit nedlagde, dels dertill anmälde, likväl medgifvit behörigheten af Bonde-Ståndets klagan öfver olämpligheten af den vid SågQvarnars skattläggning hittills följda method, jemväl i det afseende, att Såg-ega - Kongl.
Denna Nådiga framställning har Utskottet tagit i öfvervägande; och alldenstund Rikets Ständer tillförene, vid anvisandet af extra medel för bestridande af garnisonerande truppers af arméen mathållnings-kostnader, yttrat den åsigt, att manskapet bör med tillräcklig föda förses, och denna åsigt, om också icke bestämdt uttalad, likväl mäste antagas hafva utgjort hufvudsakliga grunden för de Rikets Ständers beslut, hvarigenom äfven Flottans manskap, vid olika tillfällen, fått sig tillagd gage-förhöjning, anser Utskottet, då genom afslutade räkenskaper behörigen blifvit utredt, dels att, i följd af inträffad prisstegring å de fleste lefnads-förnödenhetcr, den för år 1856 uppkomna bristen i tillgångarne för ifrågavarande mathållning uppgått till det i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition upptagna belopp, dels ock att 5:te Hufvud-titelns allmänna besparingar icke lemna någon tillgång för betäckande af denna brist, Rikets Ständer, till förekommande af oreda i räkenskapen och förvaltningen i allmänhet, särskildt böra anvisa de af Kongl. Majit för ifrågavarande ändamål äskade medel, hvadan Utskottet hemställer, att Rikets Ständer må, på sätt Kongl. Majit begärt, till ersättande af den i tillgångarne för Flottans matrosers och uppfordrade båtsmäns mathållning för år 1856 uppkomna brist, bevilja ett anslag af 22,042 Ridr 23 sk. banko, eller 33,063 Ridr 71 öre Riksmynt, att från Riksgälds-kontoret utbetalas. Stockholm den 4 Februari 1858. Reservation: af Herr Björck. Nio Stuls-l'lsl>ollets Memorial A:o 237. !> \:o S57. Ank. till Exp.-Ulsk. den 5 Febr. 1858, kl. 2 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, mv/ voterings-propositioner rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o SO framställda grundlag s-ändrings-förslags angående utländsk undersåtes rätt att i riket förvärfva och besitta fastighet. Sedan Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 30 till samtliga Riks-Ståndcns behandlande anmält den oförenliga skiljaktigheten i deras beslut rörande det af Utskottet uti Memorialet N:o 20 framställda grundlags-ändrings-förslag, angående utländsk undersåtes rätt att i riket förvärfva och besitta fastighet, hvilket förslag blifvit af Preste-Ståndet förkastadt, men af de trenne öfriga Riksstånden antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; så har Utskottet af Protokolls-utdrag från Riks-Stånden för den 15 och 22 sistlidne Augusti inhemtat, att samtliga Riks-Stånden vidblifvit sina förut i frågan fattade beslut, och att Preste-Ståndet således lemnat Utskottets hemställan, att Ståndet ville sig efter de öfriga trenne Stånden foga, utan afseende; och får Utskottet, med anledning häraf, för frågans vidare grundlagsenliga behandling genom omröstning uti Förstärkt Konstitutions-Utskott, vördsamt till Rikets Ständers godkännande föreslå följande \ oteriugs-propositloncr: Den som vill, att dei af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 20 framställda grundlags-ändrings-förslag, angåBih. till R. St. Brot. IS36 $ 1837. 3 Sami. 14 Haft. 3 Konslitutiom-UtskoUets Memorial i\'o is. ende utländsk undersåtes rätt att i riket förvärfva och besitta fastighet, skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är nämnde grundlags-ändrings-förslag förkastadt. Stockholm den 1 September 1857.