Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skall anhålla, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes till Ridderskapet och Adeln hemställa om icke i Ja-propositionen den rått äfven bör förbehållas, att få jemka sjelfva redactionen vid det tillfälle , då RiddarhusOrdningen uppgöres. Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att Ridderskapet och Adeln, utan något särskilt förbehåll, i allt fall egde berörde rått öppen, då RiddarhusUtskottets förslag till RiddarhusOrdningen i denne del till Ridderskapet och AdelnAnkommer. Herr Cederskjöld: Det år blott i anledning af ett uttryck i Utskottets Memorial, som jag gör denna hemställan. Der står nemligen, Stan - \ 746 &*n 5o Maji /. ni. dets samtelige Ledamöter. Det år endast detta uttryck, sorn ligger mig om hjertat. Herr von Hohenhausen: Jag får upplysa, att meningen nu icke varit, att framställa paragraphen sådan som den skulle införas|i RiddarhusOrdningen; den år ej skrifven och redigerad i §. Form. Grefve von Schwerin: Det synes mig förhålla sig så, att frågan år antingen det gamla valsåttet skall förblifva, eller ett nytt antagas, och LandfMarskalken först framställt, den riktigaste, nemligen, antingen Ridderskapet och Adeln vill bibehålla förhållandet, sådant det varit, eller afskaffa det; sedermera kommer det att utrönas, om Ridderskapet och Adeln bifaller Utskottets Memorial i hela dess vidd, eller med några modificationer , eller ock antager något annat förslag. Herr Tham , Wolrath-, Friherre Wrangel, Henning; Grefve Lagerbjelke, Axel, och Herr Anckarsvärd, Auguft, förenade sig med Grefve von Schwerin. Grefve De la Gardie: Det år bekymmersamt att tiden nu skall upptagas med en votering och att Herr Ribens högst obetydliga förändring skulle blifva contraproposition.
Denna nådiga framställning hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande och. med afseende å de till stöd för densamma andragna skäl, beviljat den äskade tillökningen af 8,028 R:dr i nuvarande anslag för allmänna barnbördshuset, med vilkor att fri bostad upplåtes för en amanuens och minst åtta på en gång derstädes tjenstgörande medicine studerande. 64:o Enär, enligt hvad Sundhets-kollegium anmält, Orthopediska institutet fortfarande vore i behof af det Institutet hittills beviljade årliga anslag af 8,250 R:dr samt de dervid fästade vilkor blifvit af Institutet behörigen uppfyllda, harE. K. Maj:t begärt att samma anslag måtte på enahanda vilkor, som hittills, få fortfarande utgå; och hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall. 65:o Jemte meddelande af en kort redogörelse för uppfinningen af medico-pneumatiska bad samt den nya behandlingsmethodens vidare utveckling, har uti en hos Rikets Ständer gjord framställning blifvit anfördt, hurusom förtjensten att hafva till den lidande mensklighetens gagn i vårt fädernesland infört denna kurmethod tillhörde Doktor Oscar Sandahl, som, efter inhemtande i utlandet af närmare kännedom om methoden och deraf vunna resultater, lyckats ordna och i Oktober månad 1860 i Stockholm öppna en dylik s. k. »Medico-pneumatisk» anstalt med 2 stycken s. k. »Klockor» för inandning af förtätad luft: och hade denna anstalt derefter varit i oafbruten verksamhet. Med åberopande af ett utaf Svenska Läkaresällskapet afgifvet yttrande i afseende å omöjligheten för enskild person att utan offentligt understöd upprätthålla denna inrättning är, på grund häraf, vordet hemstäldt, att Rikets Ständer måtte såsom understöd för nämnda anstalt bevilja ett årligt anslag af 4,000 R:dr, med vilkor att anstalten ställdes under tillsyn af Sundhets-kollegium, dit föreståndaren årligen borde rörande inrättningens verksamhet afgifva berättelse, äfvensom att vid anstalten dagligen, i mån af behof, lemnades 4 fribad åt fattige.
Maj:ts Befallningshafvande inom den 1 Mars genom allmän kungörelse, som bör öfrige Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till uppläsande i kyrkorna meddelas, den afflyttade efterlysa och förelägga honom att ofördröjligen anmäla sig hos Magistrat i den stad eller Länsman i den ort, der han vistas, eller ock vid 10 Riksdaler Riksmynt vite inställa sig vid deri mönstring, som samma år förrättas med bevä- ringsmanskapet från nämnde stad eller ort; åliggande det i förra fallet Magistraten eller Länsmannen att med omgående post inberätta förhållandet till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som, derest sådant ej redan skett, låter anteckna personen å listan för hans nya vistelseort. § 5- Sedan de i 4 § föreskrifna åtgärder blifvit vidtagna, läte Kongl. 2 § p. 48. Majits Befallningshafvande, så fort ske kan, genom länets mönstringskommissarie, i enlighet med formulären N:ris 1 och 2, författa fullständiga rullor öfver alla, som, enligt hvad i 1 § förmäles, böra för året inom länet mönstras; dessa rullor skola i två exemplar upprättas, särskildt ej mindre för hvarje regementes eller corps’ af arméen, än ock för flottans bevärings-områden inom länet, samt särskildt för hvarje stad och för hvarje fögderi, utan att sådant likväl må hindra mönstrings förrättande särskildt med ett eller flera härader eller en eller flera socknar inom fögderiet. Uti nämnda rullor, som skola vara att vid mönstringarne tillgå och sedermera ligga lill grund för mönstringsverket och kontrollerna, 60 hc, a cn OD tal M. ^ „ 2/ £. p 2 i s f ” • £. — ^ Si cr 3 §- j CD p; Et, 2. eizz CD B 2. ts pp. £ 2 n a *-i p B g tR — o 05 gCDotsvaras af § i Kongl. 13 Febr. är nytt. JT s: p g Cl, ~ B3 g* ! P B CR i §?
Majrts nådiga Dom, skulle väl kostnaderne för sjelfva Skiftet delas lika emellan Bruket och Hogelby, men deremot bortflyttningen af åbyggnaderne vid krogen verkställas på Brukets bekostnad; hvarefter såsom mindre betungande för Bruket, å dess vägnar afBancoFiscals-Embetel inför Ägodelnings-Rätten den öfverenskommelse träffades med Ägaren af Hogelby, att han skulle sjelf ombesörja flyttningen, mot en ersättning, som, med ömsesidigt begifvande bestämdes till det omförmälda beloppet af 666 R:dr 3a sk. B:co. Ehuruväl jag, som då denna öfverenskommelse år 1833 träffades, icke bade någon närmare befattning med Brukets angelägenheter, sålunda endast af ti! 1 gängeliga Handlingar kan bedömma förhållandet, betviflar jag dock ingalunda, att dåvarande Banco-Fisealen, numera tillförordnade Baneo-Commissarien C. N. Kolmodin, som afslutat samma öfverenskommelse, dervid afsett Brukets fördel, med samma nit och skicklighet som hos Herrar Revisorer vunnit ett så utmärkt erkännande. 7:0
Hon såg sina närmanden trotsigt afvisade, och hennes innerlighet frös i den kyla, hvarmed den andra omgaf sig, så snart hon nalkades. Själf stod jag midt emellan dessa motsättningar. Min ställning blef dag för dag allt outhärdligare. Och dock var det icke häri, som mitt olycksöde låg, utan däri, att dessa motsättningar, ifrån att vara någonting utom mig, tillika sedan länge förefunnos inom mig. Samma hätska strid mellan oförenliga motsatser, hvarmed de båda kvinnorna kringspunno mig, fördes i mitt inre ännu mera blodigt, sönderslitande, skoningslöst. Jag var icke längre en hel människa. Jag var som klufven i två själscentra. Det fanns i mig ett jag, som älskade den räta linien, och ett annat jag, som älskade den svängda. Bäst som en flod af kärlek förde mig öfver mot min fästmö, kom en motvåg, hvilken tvang mig att stanna eller vända om. Det började hända mig, i de båda kvinnornas närhet, att jag kände det, som om jag hölle på att slitas i tvenne stycken, liksom de olyckliga, hvilka i barbariska tider bundos mellan tvenne hästar, hvilka därpå drefvos åt motsatt håll. Dessa tvenne kvinnor voro som magneter, i hvilka tvenne skilda samhällsklassers maktfonder samlat sig och som båda förefunno befryndade element i mitt eget väsen, hvilka de drogo till sig med våldsam kraft. Var det jag själf i båda dessa hälfter? Eller var blott den ena halfvan mitt riktiga jag? Hvad var mitt jag? Och hvilken halfva var mitt riktiga jag? Och hvad var då den andra? Det blef min fixa ide, att min själ var klafven. Och en dag tog den psykiska dubbelheten kroppslig form: jag varseblef mig själf med fyra ögon och tvehöfdad. Det kom och svann som en sekundens vanvettssyn, som sedan var och blef borta; men den hade paralyserat mig i skräck, och minnet däraf kände jag bakom mig som ett brinnande Sodom och Gomorrha, och jag visste, att om jag vände mig om och såg på elden och svaflet, som regnade ned från himlen, skulle jag likt Loths hustru förvandlas till en saltstod.
Vid förevarande frågas behandling har Utskottet funnit sig böra meddela följande upplysningar, som dels äro hemtade från nämnde berättelse, dels grunda sig på infordrade uppgifter i ämnet. Den 31 December 1860 utgjorde undsättningsfondens hos Riksgäldskontoret innestående medel R:dr 1,293,731: 66. saint dess kontanta behållning i Kongl. Räntekammaren och Landtränterierna . „ 33,122: 12. 1,326 853: 78. hvarförutan i länen utestodo fordringar för lemnade undsättningar Från och med sistlidet års början till Juni månads slut innevarande år hafva nedanstående summor blifvit af undsättningsmedlen utbetalde, nemligen: Med åtcrbetolningsskyldighet. Utan återbetala ningsskyldighet. inom Elfsborgs län, under år 1861 R:dr 1,500: - 1.650: — „ Göteborgs och Bohus län, under åren 1861 och 1862 , , 41.900: - 9.300: — » Hallands län, år 1861 . • * 16,800: - 2,400: — ” Jönköpings län, år 1861 • . 1,500: - 300: — » Kopparbergs län, år 1861 . 8,050: - 10.000: — ” Kronobergs län, år 1862 , • . _ 400: — » Stockholms län, år 1862 62,520: - 6,600: — » Wermlands län, år 1861 7,000: - 1,000: — Summa R:mt R:dr 139,270: - 31,650: — 170,920 R:dr. Utaf de i Riksgäld s-konto-ret för ifrågavarande ändamål innestaende medel hafva blifvit lyftade: år 1861 . R:dr 40,000: —• år 1862 under första halfåret.
A. 85. — åt framlidne Professoren Friherre Berzelii efterlemnade enka. VIII. R. 170. B. 321. A. 322. — angående ändring af nu gällande föreskrifter, rörande tiden, då Statens Civile Embetsoch Tjenstemän böra vara berättigade alt såsom pension åtnjuta fulla beloppet af deras löner. I. R. 313. Pensionering af de Statens Embetsoch Tjenstemän, som, till följe af vansinne eller annan svår sjukdom, under ett års tid varit ur stånd alt sine tjenster förrätta. I. 312. R. 313. IV. B. 508. A. 590. Pensions-austalt angående bildande af en sådan för enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-discontverket, lånecontoren samt Tumba bruk. VII. B. 173. A. 181. Pensionsbeloppen, angående förhöjning i, för förste och andre Landtmälarne i Riket. I. R. 230. Se vidare Stats-Utskottets Betänkande N:o 208. Pensious-slal, Riksgälds-Contorets, angående en förändring i. IX. B. 583. A. 585. Pereswetoff Morath, Anders Wilhelm. I. 335. Personlig frihet, angående rättighet för domare och polismyndigheter att beröfva en anklagad, förrän dom vunnit laga kraft. II. R. 492. IX. B. 597. A. 599. ( 103 ) Philp, Adeliga Ätten N:o 242, om anteckningen å Riddarhuset för. I. 6. Piper, Grefve Axel Mauritz, yttrande. VI. 460. Plan och kostnadsförslag, angående upprättande af, till ombyggnad af de omkring Riddarhusets bakgård befintliga byggnader. Plena plenorum. I. 12. IX. 561. Pliktbössans öppnande och deri varande medels användande. Polisförhör, om rättighet för Borgmästare i de städer, der poliskamrar finnas, att kalla till polisförhör vid vite och påföljd af hemtning.
Ständers Särskildta Utskott redan afgifvit Betänkande i detta ämne > och hvad Herr Printzensköld för öfrigt yrkat, hufvudsakligen rörer det Beglementariska för Tull styrelsen, derom Bikséns Ständer icke lärer tillhöra att förordna, så har Utskottet ansett sig så mycket mindre vara i tillfälle att genom något särskildt tillstyrkande understödja Herr Printzenskölds ifrågavarande Patriotiska förslag, sorn Kongl. Maj:t dessutom redan har i Nåder tillförordnat en Comitée till öfverseende af Tullförfattningarna och utarbetande af ett förbättradt Organisations-system för Tullverket, hvilken Comitée redan är i full verksamhet. Dock varder detta till Biksens Höglofl. Ständers närmare om. pröfvande vördsamligen öfverlemnadt. Stockholm den 19 Juli 1815. På Höglofl. Biddersk. På HÖgv. Prest-Stårv och Ad. Ledamöters' vägnar dets Ledamöters vägnar A. Lantingshausen. På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters Carl Fr. Ortman. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar And. Fredin. vägnar Olof Hakansson. Rosbeck. Riksens Uppläst hos HtJglofl. Ridd. och Ad. den 22 Juli-. Högvörd. Prest-Stånde: den 22 Vällofl. Borgare-Ståndet den 23 Hederv. Bonde - Ståndet den 22 Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärs■ och OeconomieUtskotts Betänkande, rörande den af Riksdagsmannen från Skara Stift Herr Brosten Carl Thyselius föreslagne farleds öppnande från Sulevik genom Sjöarna Ranken och Hugn till Norrska Riksgränsen. Till Riksens Högloft.
Han skulle ej mötas af tårar och förebråelser, när han kom hem, och det skulle inte bli några förklaringar af, ty sådant låg ej för henne, men hon visste, att minnet af denna kväll skulle bli ett af dessa tysta lidanden, som ingen glädje i världen kan utplåna. Det var ju bara en bagatell det hela — men en af dessa bagateller, som för sådana naturer som hennes ofta äro lika svåra att bära som en af lifvets tyngsta sorger. Hafsbad, klimatisk kuroch rekreationsort. Vestkusten. A L M A DBTTHOW. miLL VAR ÄRADE LÄSEKRETS rikta vi en vördsam uppmaning att ihågkomma Idun med insändande af fotografier och teckningar, som kunna vara af intresse för vår illustrationsafdelning. Alla hafda kostnader ersätta vi naturligtvis tacksammast. Säsong: 15 juni till början af september. Banyuls Trilles. Ett aptitgifvande, magstärkande vin, afsedt för konvalescenter och svaga personer i allmänhet. Rekommenderadt af många hrr läkare. Intendent Program Doktor genom KamrerareStockholm. Kontoret. Vattenkuranstalt. Afzelins, HJO Alla tidsenliga badformer och kurmedel. Billiga priser. Utmärkt reSparkasseräkning Pris pr butelj kr. 3,50 hos stauration. Rum anskaffas och prospekt sändes af Kamreraren. Badläkare Högstedt &amp; C:0, D:r Söderholm, adress Fiskebäckskil. (G. I landsorten boende torde hänvända sig Stockholm, 3 % Regeringsgatan direkt till banken. N MÖBLERAD VÅNING i Hjo på 4 höga rum och kök, med läge vid sjön, Cascara Sagrada piller E Aktiebolaget uthyres till badeller sommargäster från 1 Jakobstorg börj Tandläkare TOM von HALL. an af sommaren, helst på längre tid. (lösande piller) Nytt 1-kl. piano finns. Vidare meddelas af — 15 Stureplan 15. — Stockholms Diskontobank (763) försäljas å 1.50 STOCKHOLM. Helgd. pr flaska å apoteket Gripen Hvard. Allm. S T O C K H O L M. fru S. Michal, Hjo. I Regeringsgatan I. svart, hvitt och kulört från 65 öre till kr.
375 dels alt stadgandet för resande, alt aflemna Märkrulla och Manifest å sine varor, vore orimligt och obehöflig!, äfvensom desse Handlingar, när de finnas, böra till Tull-Bevakningen afgifvas; dels att icke föreskrifvet finnes, huru förhållas skall i händelse medförde vgror understiga 5oo R:d.; dels att jemte det med skäl kan sättas i fråga, med hvad rätt Medborgare kunna åläggas, att vara värderingsman vid dylika tillfällen, borde någon plikt stadgas, då de sig ej genast inställa, såvida resande skulle eljest kunna uppehållas; äfvensom beloppet å dag-tractamentet borde utsättas; dels att alla reglementariska åtgärder, samt äfven frågan om pröfning af varuvärderingar, hvarmed parterne ej åtnöjas, obestridligen bero af Kongl. Maj:t ensam, hvadan ock anmärkaren gjorde sig förvissad, det Kongl. Maj:t skulle förskona Handeln från de förskräckliga band, som Utskottens Förslag i desse delar kunde medföra, hvarvid Ståndet för öfrigt åberopade sitt tillförene fattade Beslut, om öfverlemnande af desse åtgärder till Kongl. Maj:ts Nådiga omsorg; dels att det är båldt att först tvingas till försäljning af sin vara, och sedermera nödgas vänta r4 dagar efteråt på betalningen, hvarföre den genast borde af Auctions-Kammaren förskjutas; dels ock, att Pris-Couranter på inhemska varor, endast borde hädanefter såsom hittills, 2:ne gånger om året eller vid början och slutet af skeppnings-tiderne insändas, hvilken åsigt Vällofl. Ståndet äfven delat. 2^6 Bevillnings-Utskottets Utskotten, som ej anse sig kunna under öfverläggning taga hvad redan blifvit genom Riksens Höglofl.
Ad. åtskiljdes kl. J lill 5 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 14 December 1850. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 2:ne prot. för d. 11 dennes. Börjades justeringen af pleni prot. för d. 7 dennes. Då härvid förekom Hr Liljenstolpes, Axel Fred. anförande i anledn. af del yttrande, som, i afseende på hans motion om s. k. tjenslehjons-böekers införande, blifvit af Hr Rosenblad, Bernh., afgifvit, anmälde sig och yttrade: Hr Liljenstolpe: Jemte det jag anhåller om ursägt för det jag ännu en gång vågar besvära R. o. Ad. med ett yttrande i denna fråga, utbeder jag mig vördsamt, att få göra några tillägg till mitt anförande i senaste plenum. Hr Rosenblad, Bernh., haF icke velat medgifva, att dess yttrande i anledn. af min motion om s. k. Tjensle/ijons-böckers införande, må ur prot. utgå; och då han liksom ifrågasatt, att motion örn skärpning af kontrollerne å husbönder, borde väckas, nödgas jag vördsamt anhålla, att mitt redan 144 Den 14 December, f. m. afgifna yllrancle, jemte livad jag nu tager mig friheten framställa, måtte få åtfölja mili ifrågavar. motion (ill vederbör, utskott. Jag tror icke att några skärpta kontroller i det afseende, Hr Rosenblad upgifvit, äro af nöden; helst Tjenstehjonsstadgans föreskrifter synas mig härutinnan tillfyllestgörande. 24 § i samma stadga bjuder: ”att husbonde vare pligtig, att med utfärdande af ”orlofssedel och afskedsbetyg noga följa sanning och rättvisa, under ”anförande af de förtjenster eller fel, tjenstehjonet äger.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer alt sammanträda till val af en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Hr Silfverstolpe och en ledamot i Ridd.Utsk. efter Hr Drake. Uplästes jemväl ett af Hr Stjerngranat, Claes Ludv. Ferd. inlemnadt sålydande mern.: Alldenstund jag i anseende till tjensteåligganden, måste från hufvudstaden afresa, får jag vördsamt anhålla att från min befattning som Bänkman varda entledigad, iikväl med bibehållande af min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade äfven härtill sitt bifall. Föredrogs ånyo och remitterades lill LagUlsk. K. M:s d. 10 dennes e. m. på bordet lagda nåd. propos. till R. St., om antagande af ny WexelLag. O Ånyo föredrogs K. M:s d. 10 dennes e. m. på bordet lagda nåd. propos. till R. St., ang:de ändring i vissa delar af föreskrifterne om rättegång i Domkapitel. Efter af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framstäld förfrågan om R. o. Ad. äskade upläsning af denna nåd. propos. anmälde sig och yttrade: Den 14 Maj f. m. 413 Hr Ribbing, Arvid: Vid remissen af denna K. propos. anhåller jag att få yllra några ord. Primitiva förslaget lill den K. proposm innefattade, att vid inträffande längre förfall för Consistorii ledamöter skulle dertill förordnas andra af vederbör. Hofrätt; men en ledamot inom Högsta Domstolen, som blifvit hörd öfver förslaget, har varit af annan mening, och i så måtto skiljaktig, från de öfriga, att han ansett Konungen Sjelf skola besörja om tillsättande af de personer, som, vid förfall, horde inträda i de ordinarie ledamöternes ställe, och denna mening har äfven vunnit Statsrådets och K. M:s enhälliga bifall.
Jag kari icke förstå, hvilka stora olägenheter skulle kunna uppstå af Utsk:ts förslag i ämnet, ty det innehåller ju, att hufvudinannen skall sjelf för rätta komma, när domaren det fordrar; den enda möjliga olägenheten af detsamma vare den, att målets handläggning uppskjutes till nästa ting, men denna olägenhet vore dock, enligt min tanke, af föga betydelse i afseende å mindre brottmål. Vi få icke vara så stränga i vår uppfattning af svarande parters skyldighet att iakttaga personlig inställelse, att vi statuera skyldigheter, som äro uppenbarligen orimliga. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Dea 7 Mars e. m. 177 till förev:de Betänk., dels återremiss deraf och dels afslag derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvarvid svarades många ja, blandade med nej, sedermera propos. på Betänk:ts återremitterande, hvartill svarades nej, och slutligen propos. på afslag å samma Betänk., då svaren utlöllo med många nej, blandade med ja; hvarefter och sedan propos. på bifall till Betänk:t blifvit förnyad samt med många ja, blandade med nej, besvarad, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Sedan Frih. Leijonhufvud begärt votering samt R. o. Ad., på Hr Grins o. Landtmilis framställning, till kontrapropos. vid voteringen antagit afslag å meromnämnde Betänk., uppsattes och justerades följande voterings-propos.: »Den som bifaller Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 19, i ani. af väckt motion om rättighet att i brottmål svara genom fullmäktig, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. detta Betänk.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 47. Nej — 20. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utsk:ts den 21 och 24 sistl.
Uppskjuta vi då att begagna ett tillgängligt verksamt botemedel, för att, i afvaktan på ett bättre, låta patienten duka under? Visserligen icke. Och vi böra icke heller förkasta det nu föreliggande förslaget derföre, att man möjligen skulle kunna uttänka ett mera fullkomligt. En stor tänkare har ganska sannt sagt, att revolutioner uppkomma deraf, att nationerna gå framåt, medan statsförfattninga-rne stå stilla. Ett afslag af reformen skulle äfven hos oss framkalla ganska betänkliga rörelser, — jag hoppas dock endast inom laglighetens gränser —, och när motståndet ingenting vill gifva, tvingas man slutligen att taga, och det händer då att man, äfven på laglig väg, tager mera än man vill, mera än man bör. Jag röstar för det hvilande förslaget. Hr Treffenberg, Curry: Man måste verkligen göra våhl på sig, för att icke låta känslorna laga öfverhand öfver förståndet, då man förnimmer de ädla, upphöjda och hjertat tilltalande tankar, som finnas nedlagde uti det Stats-Råds-prot., som åtföljde det Kongl, representationsförslaget, och som sedermera så ofta återljudat uti åtskilliga anföranden på detta rum; också har det funnits ögonblick, då äfven jag varit på väg att lemna bakom mig alla traditionella föreställningar, inplantade i min barndom, alla reminiscenser ur den Boströmska samhällsläran från min akademitid och alla varnande vittnesbörd ur vår egen och andra länders historia, för att, med vännerna af det Kongl, representationsförslaget, stiga ombord på denna glada speljakt, som, sirad med rosor och vimplar, med musik i fören och smekt af förliga vindar, skulle genast föra hela nationen till lycksalighetens ö. Men dessa känslans ögonblick hafva snart varit förbi.