Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men någon behållen inkomst af ett arbete, som ännu icke kan anses vara till fullt begagnande färdigt, ej egentligen kan sägas uppstå och med afseende derjemte just på samma svårigheter, som blifvit anförde, att utröna skillnaden emellan underhållskostnad och nybyggnad uppå en större sammanhängande sträcka af arbetsställen, hvilka svårigheter dock för Yestgötha-Linien af Canalen ofelbart måste anses snart kunna upphöra, på samma gång som allt arbete derå hinner slutas; hafva Utskotten icke heller trott sig kunna tillstyrka någon annan än den förut föreslagne redactionen af förklarandet, rörande Actieegarnes rättighet, alt sins emellan fördela behållna Canal-inkomslen, och enligt hvilken denna rättighet endast till den i Vestergötland utfallande skulle inskränkas. Dock varder allt detta, till Rikets Högloft. Ständers ompröfvande af de förslag Utskottens förra Betänkande innefatta, vördsammeligen hemställt; jemte det att åtskilliga Ledamöters yttrade skiljaktiga meningar bifogas. Stockholm den 2 Oclober i833. i io Stats-Utskotte ts Betänkanden. Utdrag af Protocollet hållet vid Statsoch Banco - Utskottens sammanträde den 2 October 1823. S. D. Efter slutad Justering af det Utlåtande, Utskotten komma att afgifva öfver de inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande, i anledningar af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Canal; Åberopades af ne dannämnde Ledamöter deras vid Utskottens förra Betänkande, rörande detta ämne, bifogade särskilde yttranden deröfver, såsom innefattande sådane skiljaktiga meningar från besluten af Utskottens Pluralitet, hvarifrån de icke heller sedermera funnit anledning att afstå, nemligen: Herr Revision s-Secreteraren Stråle. Herr BergsMechanicus af Uhr. Herr Borgmästaren Montan. Sta t s-Utskottets B et änkan den. tit Herr Rådman Lundgren och Herr Jacob Linström. Herr Lagmannen Ullberg och Herr
Till upplysning och ledning vid fördelningen och bestämmandet af den hvarje hemman eller hemmansdel åliggande betalningsskyldighet för ifrågavarande lån, äfvensom vid de årliga inbetalningarnas antecknande i jordaboken, hafva Fullmäktige tillika meddelat Kongl. Maj:ts Befallningshafvande en, i sådant hänseende, uti tabellarisk form uppgjord och till Fullmäktige insänd serdeles fullständig handling rörande enahanda återbetalning af del lån, som blifvit beviljadt för sänkningen af sjön Tåkern inon> Östergöthlands Län. Sedermera hafva väl Fullmäktige från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i några Län fått mottaga deras resolutioner med tillhörande handlingar, rörande ett och annat af de för odlingsföretag inom dessa
Därmed fattade han tag i David, men denne, som knappast smakat på whiskyn, fann det allt utom svårt att skaka honom ifrån sig. Och det gjorde han så eftertryckligt att Lehtinen tog öfverbalans och föll öfver bordet. Men en af de andra, som också redan hunnit bli betydligt varm, högg i sin tur David i kragen. Han var en helt annan motståndare än Lehtinen, så att David hade händerna fulla med att försvara sig. Därunder hann Lehtinen resa sig och kom med en annan, fylld mugg fram till Katie, som var för mycket förundrad och skrämd på en gång att ens mera skrika. Nu ska du få dig en tår, mumlade Lehtinen otydligt, glömsk af allt utom sin första, druckna tanke. Men innan han kunde utföra den var Koivumäki med ett par långa steg framme vid sängen och kastade honom åt sidan som en tom säck, så hårdt att han hvarken förmådde resa eller röra sig på ett par minuter. Det satte eld i det öfriga sällskapet, hvaraf flera syntes böjda att taga Lehtinens parti mot David, som rifvit sig lös från sin vederdeloman och nu sökte lugna den lilla. Koivumäki höll de andra tillbaka. Kom inte hit, varnade han. Det händer något underligt om ni försöker. Abel Korhonen trädde också emellan. Skämmas skulle ni allesamman, sade han ser ni inte att flickstackaren är skrämd halft från vettet? Och Lehtinen borde ha stryk tills han blir nykter igen. Att försöka gifva whisky åt ett litet barn och sedan ställa till slagsmål! Inte passar det ju riktigt att slåss, så att barnet ser, medgaf en af dem, som nyss varit ifrigast. Det tänkte ingen på. Och inte är Lehtinen någon elak karl häller inte ville han göra något illa. Det bryr sig ingen om hvad han ville eller inte ville. Om ej Koivumäki hunnit emellan, så hade barnet kunnat vara dödt nu en hel mugg whisky! Oi, oi, oi! jämrade sig Lehtinen, som af den hårdhändta medfarten och förmannens allvarsamma vrede med ens bragts öfver det vildsinta stadiet, in i en gråtmild stämning. Nu tro de att jag tänkte döda henne barnet, som jag inte ville röra hårdt med ett enda finger.
Hon ville själf göra allt, för att hennes vackra talang måtte bli erkänd; redan nu beställde hon af henne fyra å fem solfjädrar med vyer af Venedig, och dem ämnade hon utdela som minnen bland sina väninnor i R o m. Ni kan lätt tänka er Concettas glädje. Idun Prenumerationspris pr år: Idun ensam kr. pl. • 5: — Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr. A l l m. telef. Redaktör ocn utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Eedaktionssekr. : J. Nordling. helgfri TVyctoW Aktiebolag 7:de årg. Utglfnlngstid: hvarje Iduns fredag. 70 öre p r n o n p. - r a d. Hedda Wetterbergh. Hedda Wetterbergh? Hvem är h o n? frågar sig n o g en stor del af I d u n s läsarinnor, då de läsa namnet öfver d a g e n s porträtt. Frå- gan skall d o c k h o s mången förbytas i ett gladt: A h, är det hon, då m a n får veta, att hon en g å n g var Onkel A d a m s hustru. Tusenden af Iduns läsarinnor, nu m a k o r o c h mödrar, skola m e d ett gladt leende påminna sig den tid, då Linnea var deras ' käraste läsning, o c h deras blickar skola m e d intresse hvila p å bilden m e d det k l o k a uttrycket i ögonen och dragen kring munnen, tydande p å kraft o c h beslutsamhet. A t t vara hustru till en stor statsman eller en stor författare är k n a p p t en lycklig lott, säger en författare — j a g tror, att det är Balzac — på n å g o t ställe, o c h mången kvinna, som fått denna sig tilldelad, skall n o g skrifva u n d e r det uttrycket. i DUN to 1894 Kvinnorna göra af männen, hvad de vilja; skola dessa därför bli stora och sanna, så lären kvinnorna, hvad storhet och sanning är. Rousseau.
Posse: Det lärer icke kunna bestridas, att den egentliga orsaken, hvarföre jernvägsfrågan vid denna Riksdag icke vunnit den framgång man förväntat, är alt igenfinna uti den pågående kampen emellan de olika jernvägs-slräckniugarnes förfäktare. Det torde derföre, för frågans rätta bedömande, icke vara ur vägen att söka framställa en jemförelse emellan dessa båda sträckningar och deras ömsesidiga fördelar. Vid anläggningen af en större jernbana måste, man naturligtvis taga i betraktande så väl den ekonomiska och merkantila som den politiska delen af förelaget. Jag tillåter mig att kasta en hastig blick på dessa 3:ne delar. Hvad då först den ekonomiska delen beträffar, bör man utan tvifvel altid beräkna den större eller mindre sannolikheten af att förelaget kommer alt bära sig. Vid denna beräkning måste många omständigheter lagas i betraktande. Dessa omständigheter äro hufvudsakligen dels folkmängden i de landskap, banan skall genomskära, dels ock landskapens bördighet och slutligen deras läge. Med hänsyn härtill vill jag updraga en jemförelse emellan de båda omtvistade stora linierim på ungefärligen lika lång sträckning eller från Nerike till Götheborg samt frän Jönköping till Malmö. Betrakta vi då först folkmängden, så finna vi, alt i de 4 län, sorn Malmö-Jönköpings-banan genomlöper, 280 qvadratmil bebos af omkring 720,000 menniskor, under det att folkmängden i de 4 län, sorn Stockholms-Göllieborgs-banau på den nyssnämnda sträckningen genomskär, utgör ungefär 760,000 personer på 300 qvadratmil. Skillnaden är således ganska obetydlig. Vidkommande derefter bördigheten, så kan man, för bedömandet deraf, utgå från flera synpunkter. En af dem är att beräkna mängden af större kreatur (hästar, oxar, kor och ungboskap), som ä den ifrågakomne landsstläckan födas. Taga vi denna grund, så finna vi, enl. Landshöfd. Emb:nas femårsberättelse!-, å den ena sträckan 500,000 och å den andra 460,000 kreatur.
Om den. som närmare önskar reda förhållandet, vill genomgå tiillsatserna för en längre följd af år, så skall han finna, att R. 8t:r fortfarande nedsatt tullbevillningen och vid sista Riksdagen alldeles borttagit all tull å lifsmedel, så att dylika afgifter numera ej finnas å andra artiklar än sådana, som det är gifvet att landets innebyggare kunna till aldrastörsta delen umbära, så att en hvar, som finner tullafgifterna för höga, kan undvika att underkasta sig dem. Således kan jag icke heller kalla afgiften för bränvinsbränningen beskattning; ty förhållandet dermed är enahanda; — vill jag låta bli att bränna bränvin, så behöfver jag icke betala någon skatt; vill jag låta bli att supa, så drabbas jag icke af de afgifter, Staten bestämt såsom vilkor för denna varas tillverkning och försäljning. Gr. Anckarsvärd: Jago ber, att blott med några ord få säga, att jag lyckönskar Hr Åkerman till den alldeles splitternya lära i statsekonomien, som han vid detta tillfälle lagt i dagen. Don 8 Febrn ari f. m. Efter härmed fulländad -öfverläggning, framstälde H. Exc. Hr Gr. o. Landtm. propos. å bifall till Frih. Tersmedens förslag och antagande al BorgareStåndets inbjudning, hvilken propos. besvarades med ja, jemte ett eller annat nej; oell förklarades ja hafva varit öfvervägande. Sedan H. Exc. vidare tillkännagifvit, att under den nyss afslutade öfverlä-ggningen Hr Stjernsvärd väckt det, förslag, att RiksStanden skulle sammanträda till gemensam öfverläggning rörande •de StatsUtskottsBetänkin. som alse regleringen af utgifteme under RiksStateus lista, 2:drsi och 3::dje Hufvudtitel, biet' ifrågavjde förslag hegardt på bordet af Frih. Cederström, Rudolf, jemte flere ledamöter. Härefter föredrogs Sammansatta Lagsamt Allm. Besvärso. Ekon Utsktts d. 25 sisth. Januari och d. J dennes bordlagde Betänk. JMio 1, i ant. af K. M:s nåd.
H a n visste nog, hvarför han behöfde söka sig extra inkomster, så att arbetet drog h o n o m så m y c k e t ifrån henne. Allt h v a d han förtjänade rann j u liksom genom ett såll. Det var vid mer än ett tillfälle han blef trött på allt Eosas ö m m a joller, som innebar så litet verklig förståelse o c h samkänsla, o c h han tyckte, att hans husliga lif erbjöd en n o g klen valuta för hans tunga sträfvan. pats. M e n så var också svärmor själfva grannlagenheten o c h hänsynsfullheten, o c h o m h o n än tänkte ett o c h annat, yttrade h o n aldrig en åsikt i något, som rörde de ungas angelägenheter. » Vi få visst försöka att lefva litet beskedligare, min lilla Rosa, » sade Johan, då det första året var gånget. » Skulle du inte vilja föra hushållsbok, så kunde vi bättre se, huru vi skulle kunna inskränka oss. När j a g sedan en gång blir skuldfri karl, så skall du få se på annat, » sade han lekfullt o c h drog sin täcka lilla hustru intill sig. Så svann ännu ett år hän i solskenslycka, trots missräkningen öfver att det barn, vid hvilket de fästat så många känslor af h o p p o c h glädje, d o g vid födelsen. M e n Eosas lif, s o m sväfvat i fara, var räddadt. Och lilla E o s a tröstade sig småningom, o c h under sin långa konvalscens njöt hon af att vara så älskad o c h omhuldad. Men från denna tid blefvo Eosas hälsa o c h välbefinnande det ständiga föremålet för hennes intresse. Svärmor o c h doktorn tillrådde henne slutligen att inte för m y c k e t tänka på nerverna, utan söka förströ o c h sysselsätta sig. Men Eosas man gjorde sitt bästa att klema bort henne o c h hon förbiet lika ömtålig o c h pjunkig, trots h o n s n a r t åter såg lika blomstrande ut. I samma mån s o m den lilla frun blef alltmera loj o c h klemig, började mannen se en smula trött o c h jäktad ut.
För min del känner jag mig aldrig lättare och friare, än då jag, genom något behändigt ärende, kan komma i köket och få språka litet med jungfru Stina, hvilken, så undergifven hon ser ut, icke yttrar serdeles stora tankar om sin matmoder, när denna ej hör henne. Hon har berättat mig flera ganska roliga saker, hvaråt vi skrattat tillsamman. Ibland annat härmar hon frun alldeles ypperligt, då denna, när herrskapet skall bort, underrättar herrn huru han skall skicka sig. Hon säger då (och härvid tar jungfru Stina på sig hela fruns väsende): ”Min bästa vän, du skall emellanåt gå upp ifrån spelbordet eller ifrån de personer du talar med, för att efterfråga huru jag mår; och dervid kunde du ju artigt kyssa mig på hand eller åtminstone trycka den och förmana mig att svepa shawlen väl om mig, eller hvad som helst, bara det bevisar att du är en öm, uppmärksam man, hvaraf andra kunna taga exempel. Det vore så vackert, om det sades: ’det synes på tullförvaltarn att han tillber sin hustru,’ eller något ditåt.” På sådana uppmaningar svarar herrn vanligen: ”Men det är f-n så litet roligt att löpa ifrån spelet eller från personer, med hvilka jag är interesserad att tala, för att efterfråga det jag vet, att du mår bra, eller kyssa dig på hand, hvilket jag längesedan lagt utaf. Och hvad shawlen beträffar, så har du ju den ständigt på, sedan halsen blef torr och brun. Du finner att alltsamman således vore löjligt; och du gjorde mig en tjenst, om du lät de der narraktigheterna fara. Kan man icke lefva väl och lyckligt utan att fjeska? Dertill är jag i alla fall för gammal. Och för öfrigt är det icke värdt sätta en vackrare tafla fram för fremmande, än man unnar sig sjelf i sitt hvardagslag.” Sådana små roliga stumpar ur herrskapets sängkammarlif hör jungfru Stina om morgnarne, när hon går och sysslar och damtorkar i förmaket, och jag kan ej låta bli att skratta, då hon omtalar dem.
JACOBSONS AFFÄR Omsorgsfullaste arbete. Gefle den 4 mars 1896. Kuddar af lärft, stramalj, kläde o c h siden. Borddukar. Serveringsdukar. Bordlöpare. Thehufvar. Korgar m. m. Såväl färdiga som påbörjade arbeten. Materialier af alla slag. K. LUNDBERG. riJ-U-TJTTTJlJ-LriJTJ-lJ-UTJTJ-LJTJ-lJlXT^ Fristående automatiska Barn-och Turisttält. Dessa tält kunna p å en m i - nut uppsättas och nedtagas. Behöfva ej fastgöras i marken. Oberoende af blåst, varaktiga och solida. Bruksanvisning medföljer hvarje burk. Tältets vikt H V a kg. H ö j - den 190 c m. Tältduken af prima vattentät, rödrandig markisväf. Tältet tillerkändes diplom för hedersomnämnande vid allm ä n n a konstoch industriutställningen i Stockholm 1897. Pris 18 kr. st. Allt mot förskottsjikvid eller efterkraf. Ingående rekvisitioner expedieras s a m m a dag, de anlända. TVTORRA INACKORDERINGSBYRÅN, IN Mäster Samuelsg. Förmedlar inackorderingar. Anskaffar lärarinnor, värdinnor, affärsoch hushållsbiträden, barnfröknar m. m. (889) Svenska Velocipedfatiriks iMieoolagets t. M E D anledning af » Clematis » värdefulla uppsats i Idun för d. » Om farorna vid barns uppfödande med komjölk », få vi härmed s o m fullt jämförlig med alla förekommande utländska apparater framhålla: o u p p h u n n e n. Lars Monténs Neutrala Kärntvål till ylletvätt och Oleintvål till linnetvätt användes lämpligast sålunda: » Vi kg. tvål kokas i 2 liter vatten; när tvålen är upplöst, tillsättes under omröring 2 0 å 2 5 liter ljumt vatten; i denna utspädda lösning neddoppas plaggen. N:r 19 Stora Nygatan. — N:r 29 S:t Panlsgatan.
Derefter skäras gurkorna i passande bitar och inläggas i glasburkar samt öfvergjutas med uppkokad ätliksprit 600 gram, vatten 200 gram, socker 500 gram, nejlikor 2 gram, kanel 1 gram, spansk peppar 2 gram. Ättikspriten bör vara af sådan styrka, att blandad med lika delar vatten, blifver vanlig god matättika. Burkarna öfverbindas med förut uppblödt pergamentpapper. Praktikus. Spenat. För att till vinterbehof bevara spenat så nära som möjligt liknande färsk, förfares på följande sätt: Spenaten rensad och rensköljd nedlägges som hastigast i kokande vatten, uppsamlas på ett durkslag och utkramas väl samt upplägges på linne. I passande glasburkar packas den sedan temligen fast med smörsalt emellan hvarje hvarf. Burkarna täckas väl med flottyrbottnar och öfverbindas med pergamentpapper. Saltet går lätt att aflägsna. Praktikus. Blomkål för vinterbehof *. Blomkålen, rensad och skuren i så stora klyftor som möjligt, nedlägges i kokande vatten utan salt alt uppmjukas men ej förvällas, utbredes sedan på linne att blifva kall. I en träbytta försedd med lock och salt på botten sättes kålen så tätt som möjligt med kronorna nedåt, och mellanrummen fyllas med salt, derpå ett nytt hvarf af kål på lika sätt. Sedan man nedlagt så mycket kål, som man önskar, öfvergjutes det hela med skummad mjölk, uppkokad och kalln ad, och pålägges en tallrik eller lindrig tyngd för att hindra kålen att flyta upp. Byttan med sitt lock förvaras i källare eller å frostfritt ställe. Om någon mögelpels möjligen bildas till en början, borttages den. På detta sätt behandlad håller sig kålen året om med bibehållen välsmak, friskhet och hvithet, utan att blifva seg eller hård. Praktikus. Sockerdricka, enkelt, billigt och välsmakande. Uti en stenkruka eller bleckflaska med löst påliggande lock upplö ses 425 gram (1 SJ krosseller pudersocker uti 8 liter (3 kannor) friskt källvatten.
Af den 9 dennes, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 sistlidne Mars meddeidte Belänkande öfver väckt motion om granskning af Police-författBingarne, rörande sysslolöse personers försändande till Arbetsoch Cotrectionshus, samt angående vederbörandes skyldighet» att till Justitieombudsmannen insända de beslut som angå personer, dömde till Krigstjenst eller Corrections-arbete. Från ExpeditionsUtskottet'. Af den 20 dennes, angående uteslutande af visse Tabeller vid Bihangets tryckning. Frän BancoUtskottet; Af den 22 dennes, i fråga om förbättrad reglering rörande de från Banken utgående låne-biträden till understöd för nyttiga odlingar. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af ExpeditionsUtskottets den 20 dennes aflåtne. samt den 25 i samma månad på bordet lagde, Memorial, rörande bestämmande af dagen för början af nästkommande Riksdagj fann Ridderskapet och Den 30 Maji, 683 Adeln för godt utsätta den 15 Januari 1823, å hvilken dag nästa Lagtima Riksdag borde taga sin början. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Riddarhus* Utskottets den 22 dennes aflåtne, och den 27 derpå följde på bordet iagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver Majoren Henric Adolph Gyllensvans hos Kongl, Maj:t i underdånighet gjorde ansökning att för Adeliga Ätten Gyllensvan få intaga Säte och Stämma på Riddarhuset. Ut supra. Upplästes och lades på bordet följande från nedannärande Utskott inkomne Memorial och Betänkanden: Från Statsutskott et; Af dm 23 dennes; 1) Angående verkställd granskning af Allmänna Magazinslnrättningens Räkenskaper och Förvaltning, jemte förslag till grunder för denna Inrättnings organisation, B) Angående Frösäds Magazins inrättande i Gefleborgs Län. 3) Angående ett SpannmålsMagazins anläggande i Staden Fahlköping.
Då jag nu går att framställa några anmärkmr vid bestämmelserna om några färre artiklar, afser jag således dermed, på sätt R. o. Ad. af hvad jag förut anfört torde finna, icke alt bestrida riktigheten af de allmänna grunder, hvaruppå det Kongl, förslaget är bygdt, utan blott att söka ådagalägga, att dessa principer i eli och annat i sjelfva verket också mindre betydande fall torde böra underkastas någon jemkning. Jag ber dock att förut få något uppehålla mig vid ännu en af de satser, som förekomma i den K. Propos:n, nemi. den, att tull-lagstiftningen hör återföras till sin ur-*- sprungliga betydelse af endast skaltereglering. Denna sats är, enl. min tanke, i princip fullkomligt riktig, men jag anser dock nödigt, att man. vid tillämpningen af denna allmänna sats på tullbestämmelserna, eller af det system, hvaråt man med andra ord också gifvit benämningen finanstullar, går till väga med varsamhet och ett billigt afseende å beslående förhållanden, ty eljest kan det ganska lätt bända, alt man förfaller till den ytterlighet i tull-lagstiftningen, som är motsatsen till den prohibitifva, och gör till hufvudsvfte att icke lemna något skydd åt de inhemska näringarne. Det kan visserligen i sin alimänlighel vara en ganska riktig sats, att de näringar, som icke förmå uppehålla sig sjelfva, utan tillhjelp af så höga införseltullar att täflan af andra länders tillverkningar derigenom skall utestängas, icke heller förtjena något skydd. Allt 508 Den 25 Febinar f. m. sådant skydd är naturligtvis i iner eller mindre mån alltid en följ i af ett konsiderationssystem, som man anser böra ega rum, i anseende till en föregående tullagstiftnings felaktighet, och för att icke utsätta för ett allt för brådslörtadt äfventyr de industrigrenar, som icke kunna hära sig under fri konkurrens.
Dekorationer, Platåer, m. m., Etuis, Fartyg och båtar, Fernissa, Fisk, saltad eller inlagd: Anjovis, Sardeller och Thonfisk, torr eller rökt, Långor och Torsk med derunder inbegripne sorter, andra slag Fjädrar, Flaskfoder, Foglar, Folier, Formar, Fyrverkeri-arbeten, Färger, och Färgnings-ämnen, Galläplen, Garn: Bomullsfärgadt turkiskt rödt, färgadt, allt annat. Garn, ull-, alla slag, Garn: segeloch bind-, Gevär, Gipsarbeten, Glas: buteljer, m. m. och glas: spegel-, Gummi, alla slag, Hampa, Hartz, Harpoes, Hattar, Hattflätor, Hudar \och Skinn: oberedda, Hudar och Skinn, beredda eller läder, Hudar och Skinn: Pelsverk, Humle, Häktor, Hyskor och Hakar, Instrumenter: Fältskärs-, mathematiska, m. fl., Inventarier: Skepps-, Jern: gjutet Jern: smidt eller valsadt, Ankare, Kettingar, Draggar, m. fl., Jernplåtar, oförtente och förtente, Spik af två tums längd, all annan spik m. m., Jernskrot, Kardor och Pardläder, Kläder, Knappar, Knifvar, Koppar, Kopparnickel, Kopparskrot, Kopparstick: Estamperoch Lithografiska arbeten, Korgar och Korgmakare-arbeten, Kort: Spel-, Kreatur:
Band. 4. m JDm g Julii e. ra» vation åskot Tullens ytterligare nedsättande å Kläde, Ylle, Bomullsoch Sidenvaror; deruti instämmer jag för min del, ej allenast helt och hållit, utan anser äfven till och med den af nämnde Herr Fornander projecterade Tariffen ändock för hög. Samma öfvertygelse hyser jag likaledes om den fixerade tullen å åtskilliga andra effecter, hvarvid jag, vid en högst flygtig öfversigt, synnerligast fästat mig vid följande: i5 procent å Casimir, hvaraf i synnerhet hvitt Casimir, såsom oumbärligt för MilitairaCivilaoch Gala-uniformer, synes mig nog dryg, äfvensom 3o procent å Cajfe-bonor; en vara som vanan gjort till ett behof för alla klasser af Svenska medborgare. Tullen å Viner år bestämd till 25, 4o ä 5o procent. Ehuru man borde förmoda att ingen Tullförsnillning å en sådan vara kunde existera, utan i connivence med Tullbevakningen; blir denna slutsats likväl högst felaktig då man dels considererar den ofta öfvade plågseden att på dertill lämplige ställen mer eller mindre aflägsne från bevakningsorten, i öppna sjön nedsänka vinfastager eller ock med båtar landsätta dem, hvartill Gottländska localen åtminstone år högst gynnande dels ock åser den under namn af Skeppsprovision tullfritt tiliåtne införseln deraf ^äfvensom af Caffe och Risgryn); oaktadt Kongl. GeneralTullstyrelsens hittills vidtagne nitiska åtgärder, har den sig derifrån hån. flytande betydliga Tullförsnillning icke kunnat förekommas; men skulle någon möjligen kunna Ben S >• 7H4 betvifla detta förhållande, får jag blott hånvisa till Vin-lmport-Tabellerne vid Wisby SjöTullsKammare , hvaraf tydligen skönjes att enda artikeln Communion-vin årligen på Gottland Öfverstiger hvad som blifvit af vin derstädes införtulladt och införpassadt.