Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Diverse anslag: 716) I afseende å de för utspisning af gemenskapen vid Flottans korpser erfrfrdeirliga medel, hvilka intill nästlidne riksdag varit beräknade vid bestämmandet af aflönings-anslagen för de särskilda korpserna och deruti ingått, blef, uppå derom gjord nådig framställning, af Rikets sednast församlade Ständer beslutadt, att det för samma korpser antagna natura-portionsvärdet skulle sammanföras i en anslags-summa och, såsom förslags-anslag, under benämning »Gemenskapens vid Flottans korpser natura - Stats-Utskottels Utlåtande N:o 85. 19 underhåll» under förevarande afdelning å denna Hufvudtitel upptagas; — och har nu i fråga om detta anslag, som i gällande Riks-stat är upptaget till ett belopp af 248,583 R:dr 75 öre, Departements-chefen uti sitt underdåniga betänkande meddelat att, ehuru, enligt hvad Förvaltningen af Sjö-ärendena i underdånighet anmält, berörda anslag under år 1858 lemnat något öfverskott, sådant förhållande dock desto mindre borde föranleda anslagets nedsättande, som dels de nya mathållnings-grunderna icke kunnat från årets början vid Flottans alla korpser tillämpas och dels utgifterna från anslaget vore beroende af år efter år vexlande pris på de i korpsernas spisordningar ingående proviant-artiklar, och således för att kunna tillförlitligen bedöma anslagets större eller mindre tillräcklighet erfordrades en längre tids erfarenhet. 1 öfverensstämmelse härmed, och då för öfrigt öfverskotten på detta, likasom på andra förslags-anslag k om me Statsverket till godo, har Kongl. Majit funnit annan anledning till anslagets förändrande icke vara för handen, än som kunde hemtas af ojemnheten i summan; varande alltså i detta ämne af Kongl. Majit endast framstäldt det förslag, att för jemnunde af samma summa till 248,600 Ridr, ett belopp af 16
Pappa höll på att säga, svarade Rudolfina, att Herr Furumo skrifvit uppsatser, som äro något paradoxa. Rigtigt som äro antingen triviala eller orimliga ända igenom. Af det förra slaget är t. ex. hela den här Tolfte Delen, om jag undantager Stycket N:o IV, om Folknöjena, ty der har mannen alldeles rätt, ehuru han kunnat skrifva litet mindre beskt, och framför allt mindre orättvist om herremännen. Men i hufvudsaken tänker han lika mig, som alltid befordrat både folknöjen och folkundervisning. Men de andra uppsatserna i boken – i Guds namn! Börjom med N:o 1, som handlar om min egen Akademi. J påminnen er, att jag, vid denna Akademis stiftelse, i mitt inaugurationstal hade ett litet roligt infall om huruledes man äfven borde recensera kramoch hökarvaror: af detta skämt, som i våra egna handlingar fyller ett par sidor och der låter, som jag tror, rätt angenämt läsa sig, har nu mannen kokat en ändlös vattensoppa. Han gör så alltid, när han kommer öfver ett godt infall. Så t. ex. i Ormuz och Ahriman, i Colombine och på tjuge andra ställen. Han släpper intet ett skämt förr än det blifvit ett skelett deraf. Men vidare. Andra stycket, som heter Hvad är Penningen? innehåller idel bekanta saker: besynnerligt nog har Furumo, ehuru poet, icke alls uppfattat eller berört den mystiska sympathi, som drager menniskan till de ädla metallerna, och gör dem för henne dyrbara, utan endast hållit sig till de utslitna skälen, hämtade från deras sällsynthet, uttänjelighet, svårförstörbarhet och alltihop det der, som är sannt men allsinte räcker till. Endast i slutet, i bankerutttheorien, kommer han med något eget, som låter rätt bra och ocksä blifvit mycket berömdt af Herr Flabbe, som tagit kameral-examen och således bör vara kännare af ämnet. För att dock skingra mina egna små dubier derom, har jag skrifvit till min gamle lärde vän i Lund, och väntar snart hans svar 6.
S. DVid förnyad föredragning af St3tsUtskottets d. 24 sistlidne December aflåtne, samt den 30 i samma månad på bordet lagde Memorial, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga iPro po; - Prat. 29 position af den 10 December angående nödiga medel och utvägar till Hjelmare Slussverks ombyggnad och vidmakthållande; beslöt Högloft. Ridrierskapet och Adeln att, med bi fair till hvad StatsUtskottet .hemställt, Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Proposition skulle till BancoIJtskot-* tet remitteras. S D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskot-1 tets d. 24 sisth Dec. afgifna samt d. 30 i samma månad på bordet lagde Utlåtande öfver Kongl. Majtts Nådiga Remiss angående Utrednings-männens i aflidne RegeringsRådet von Schevens Sterbhus gjorda ansökning om utbekommande af en fordran hos Statsverket, hlef samina Utlåtande, i anledning af Herr Heijkenskölds , Carl Fredric, deremot gjorde anmärkning, jemte berörde anmärkning till Utskottet återrernitteradt, S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets den 30 sisth Dec. på bordet lagde Memorial och Utlåtanden: s:o. Af den 19 December forlidet år: Om kostnaden för tryckning af Kongl. Majtts Befaliningshafvandes Embets-berättelser, angående års» växten och tillståndet inom deras Län. 2:0. Af den 24 sisth December: angående RiksdagsFullmägtigen för Landscrona, Handlanden Herr L. L. Edelbergs Memorial om Lån af Allmänna medel i och för Stadens Kyrkobyggnad. 3:0 Af den 24 sistlidne December, angående RiksdagsFullmägtigen för Landscrona Herr L. L. Edelbergs Memorial om Arbetsoch Correctionshus-inrättning i Malmöhus Län. 4:0. Af 3 o
Föreskriften Ilar under sin 13 rår i ga tillvaro aldrig visat sig otjenlig och det ursprungliga motivet derför aldrig kunnat frånkännas sin vigt, ehuru den påpekade agitationens frånvaro nu för ögonblicket gör detta motiv för mången mindre lätt åskådligt eller fattligt, hvaraf ock måste härledas, att Stats-utskottet, med förbiseende deraf, föreslagit ett uteslutande utur det blifvande nya reglementet för riksgäldskontoret af orden »Svenskt mynt„ i den §, som skall motsvara den nuvarande 132 §, och sålunda på ett indirekt sätt för sig icke hafva något emot utländsk skuldsättning för tillvägabringande af medel äfven till sådane statsutgifter, sorn de mest vanliga förhållanden kunna framkalla; medan Utskottet likväl, genom förslaget att bibehålla stadgandet om förbud mot kapital-rabatt å upptagande lån, hvilken är nästan oskiljaktig från lane-opeiationer i utlandet, liksom velat draga handen tillbaka i samum stund den blifvit framräckt. Städse varm för fäderneslandets oberoende af utländske penningemän, reserverar jag mig mot den af Utskottet i förevarande punkt föreslagna förändiing. „ af Herrar Koch och Hörnstein samt Anders Andersson från Skaraborgs län. angående bestämmelsen i afseende på obligationernas valör: af Herr Hörnstein, som ansåg riksgälds-kontorets obligationer icke böra f« utfärdas å mindre belopp, än 500 riksdaler. Eili. St. trot. 1817 å 1848. ) 'H SMs-Utskottels Utlåtande, A'.o 216. 1 N:o 216. Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Juni, kl. 6 e. m. Utlåtandej i ättledning af vackt fråga am restitution af erlagde bränvins-bevillningsmedel.
Hattställningen är öfverdragen med samma tyg, hvaraf kjolen gjorts, och fodrad med blått siden. Blå bandrosetter och en plym af modefärgade fjädrar garnera den samma. (Se mönsterbilagan!) Filthatt. MODETIDNING 30 med arbetstråden tredubbla bågar (se afb.!) om spetsens underkant och omgifver dessa med languetter och picots. Gossdrägt. (För 2 — 4 år.) Idun Stockholm, N; r 51 (522) Iduns Kungl. fjortondagsuppl. Iduns Modet., mänadsuppl Barajarderoben Redaktör och B y r å: kr. 5: » 5: » 3: &gt; 3: Klara södra kyrkog. kl. telef. Riksrelef. FR I T H 10 F Träffas 10] R4f&gt;. utgifvare: HELLBERG. säkrast kl. Redaktionssekr. : J 10:de årg. Utgifningstid: hvarje fredag. Nnrdling. Hofboktr. Lösnummerpris 15 Öre (lösnrr endast för kompletteringar.) Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje päbörjadt tiotal stafv. Utländska annons. 70 Öre pr nonp.-rad. V å r a landshöfdingsfruar. trefnad som kan utgå endast från en husmoder, som rätt fattat sin uppgift och förstår att fylla den. Men värdinnekallet på ett landshöfdingeresidens får j u ej inskränkas blott till den hvardagliga trefnaden eller ens till den trängre umgängeskretsen. Med den ställning, ett landshöfdingepar intager i sin residensstad och sitt län, följer, som man vet, en konventionell skyldighet att representera. Men fullgörandet af denna skylBertha Sjöcrona, född Elliot.
JVS 80, i anledning af gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande, JVS 57, öfver motion om förändring af Kongl. Förordningen, angående vissa föreskrifter till kyrkotuktens uppehållande, den 4 Maj 1855. Med afslag å Utskottets hemställan förklarade Preste-Ståndet sig vidhålla sitt vid pröfning af Lag-Utskottets Betänkande, JVS 57, fattade beslut. JVS 82, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, JVS 73, öfver motion angående giltigheten af Kongl. Brefven den 7 Juni 1733 och den 24 Januari 1740, i fråga om handräcknings meddelande för barns befordrande till dopet. Lades till handlingarne. JVS 83, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, .VS 72, öfver motion om ändring af 2 och 3 §§ i 3 Kap. Kyrkolagen. Lades till handlingarne. 726 Prot.-Utdrag den 11 November 1863. Frän Vållofl. Borg are-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af ej mindre Sta(s—Utskottets Memorial, JVS 213, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande af Kongl. Maj:t äskad tillökning i arméens nuvarande kavalleristyr ka, än ufven utdrag, JVS 173, af liöglofliga Ridderskapet och Adelns protokoll drn 24 sistiidne Oktober, innefattande dels sistnämnda Riks-Stånds beslut i anledning af Stats-Utskottels förut i ämnet afgifna Ullätande, JVS 196, dels ock inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att i samma beslut sig förena, blef omförmälda inbjudning af Borgare-Ståndet antagen. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets: Memorial JVS 214, i anledning af erhållna återremisser å Utskottets Utlåtande, JVS 169, angående revision af nya Trollhätte kanalbolags räkenskaper, m. m. lii fä lis.
Dertill kommer att innehafvaren af ett sådant hemman kan få inteckna detsamma. Det iir således lill fördel för innehafvaren och Danviks hospital får kanske 40 å 50 rdr, utan att Staten förlorar någonting, ty alla de fördelar, som nu finnas, de äro bibehållne, och då vet jag icke hvarföre Hr Printzensköld skall måla i så mörka färger, som lian gjort, de stora förluster, som skulle upkomma genom en dylik transaktion som denna, som icke är alls jemnförlig med den försäljning af Statens egendom, som var ifråga för 40, 50 år tillbaka. Här är endast fråga om att rangera saken på det för båda kontrahenterna fördelaktigaste sätt, och således vågar jag bestrida de slutsatser, Hr Printzensköld gjort på den omotiverade motionen, och stödja mig på embetsvei kens mera motiverade upfattning. Hr Printzensköld: Jag tackar Hr Bildt för de uplysningar, bau lemnat mig om de skiljaktiga kategorierna hos Danvikshemmanen; skada blott att jag, långt förrän jag hade den äran att göra Hr Bildts bekantskap, var ganska nära bekant med beskaffenheten af dessa hemman, så att jag i det hänseendet icke hade behof af någon uplysning. Jag vet således, lika väl som Hr Bildt, att till Danviks hospital lyda hemman, som innehafvas under så kallad ständig besittningsrätt, enligt om dem afslutade kontrakter; men det är just till dessa slags hemman, som jag anser skadligt för Danviks hospital att afhända sig jordeganderätten, om jag också aldrig så mycket medgifver, att den besittningsrätt, som för närv:de eges å dem, icke kan afhäridas någon, annorlunda än på grund af brott mot det arrendekontrakt, som för honom är gällande. Man säger, att tillämpningen af ett dylikt vilkor skulle vara motbjudande för eti barmhertighets-inrättning och att ett sådant vilkor derföre bör försvinna; men när hospitalet har skyldigheter att upfytla, hvarföre bör det då icke få behålla en rättighet, som sätter det i tillfälle att kunna med kraft tillse att de hemman, som det har, icke vanvårdas.
Från Hederv. Bondc-Ståndet. S. D. Vid föredragning af Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, JVJ 40, i anledning af dels återremisser å Utskottets Betänkande JVs 24, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande, dels ytterligare motion i samma ämne, fattade Ståndet de beslut, som bär nedan finnas antecknade: I fråga om Utskottets öfverst å sidan 3 gjorda tillstyrkan, att å 6:te Hufvudtiteln skulle uppföras ett årligt reservationsanslag, stort 4 00,000 R:dr Runt, att, stäldt till Kongl. Majlis disposition, användas till lättnad för skjulsningstungan, i de fall, der den genom entreprenad bestredes och befunnes särdeles tryckande, vidhöll Ståndet sin vid behandlingen af 4:sta punkten i Utskottets Betänkande JV2 24 uttalade grundsats, men fann, med afseende å de trenne öfriga Riks-Ståndens beslut i ämnet, skäligt vid Utskottets berörda tillstyrkan låta bero. Utskottets å sidan S gjorda hemställan, rörande entreprenaders inrättande och skjutslegans belopp m. m. bifölls med den ändring, att det i momentet föreslagna högsta belopp af legan eller i R:dr 50 Öre nedsattes till 4 R:dr 20 öre. 560 Prot. Utdrag den 5 September 1863. Hvad Utskottet hemställt å sidan 6, angående Johan Bergströms från Stora Kopparbergs lan motion, bifölls. Beträffande Utskottets tillstyrkan å sidan 7, beslöt Ståndet, i öfverensstämmed Högvördiga Preste-Ståndets uti detta afseende lättade beslut, att ett reservationsanslag af 70,000 R:dr, skulle ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för att genom Poststyrelsen användas, dels till postdiligens-inrättningens underhållande och utvidgande, der så lämpligen ske kunde, dels till legans höjande för de postskjutsskyldige, hvilka icke genom sådan diligens-inrättning kunde från sitt tryckande onus befrias.
Ståndet dem’ ej erfordra annan åtgärd, än att läggas lill handlingarne; 1 afseende på 21 § beslöt Ståndet, att det Lunds Domkyrka, enligt samma § hittills medgifna låne-biträde, må vara henne öppet till begagnande intill, nästa Riksdag, enär upplyst blifvit, att betydliga reparationer af sagde Domkyrkas innanrede ännu återstå. Vidkommande 23 §, förklarade Ståndet, alt det ogillade Utskottets der oinskränkt gillia omdöme, i afseende på förvaltningen af Bankens discont» rörelse; Slutligen biföll Ståndet Utskottets tillstyrkande, att Banco-fullmägtige måtte varda frikallade från all ansvarighet för de af dem till och med slutet af Juni månad detta år vidtagne beslut och åtgärder. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande, N:o 91, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Comissariens i det numera upplunda Revisions-Contoret för Allmänna Magazins-ärendenas utredning, Assessoren J. A. Törnemans och Revisorens vid samma Conior J. G. Nyströms underdåniga ansökningar att fortfarande å Allmänna Indragnings-Staten få bibehålla deras vid Contoret innehafde löner: Återremitterades; S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets betänkande, N:o 41, i anledning af väckt motion om förändring af 1 § 26 Cap. Byggninga-Balken, rörande delaktighet i kyrkobyggnad: Återremitterades. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om anvisande af medel till arfvoden, m m-, för lagberedningen; Gifven Stockholms Slott den 19 December 1844. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande, N
Maj e m. ega rum vid andia tillfällen än då den verkligen erfordras, enär en eftergifven ed är så god som gången, och jag skulle tro att man äfven här knnde gifva eden efter. Kunna enskilda parter gifva efter eden, sä måste väl R. St:r äfven här kunna göra det. Detta är således i borgerliga lagen medgifvet, hvilket bör varå tillräckligt skäl för bifall till det förslag som Hr Printzensköld framställt. Det fjerde skälet hvarför jag tror att eden icke här bör användas, stödjer sig på Guds bud, der det heter att man icke skall missbruka Guds namn. I eden förekommer Guds namn, och då denna eden användes mycket oftare än som kunde vara oundgängligen behöflig!, så hemställer jag om icke delta är ett missbruk af Guds namn. Man har sagt: hvart skulle det leda om eden horttogs? Jo! säger man, derhän att taxeringsmännen kunna göra huru de behaga, att det icke vidare är fråga om att taxera efter Bevilln:s-fönordn., utan efter eget godtycke. Det vore rätt illa om t. ex. de som utväljas till kompromissarie!-, eller till andra dylika befattningar, der icke edgång finnes föreskrifven, skulle anse sig lösa ifrån alla band vid fullgörande af sina åligganden. Efter man går så långt, må det vara tillåtet att åberopa den kristna sekt, som anser för sig olofligt och stridande mot det rätta, att aflägga en ed. Man må förfråga sig huruvida, om de åberopas till vittne, dessas vittnesbörd är mindre säkert än deras som gå vittnes-eden. Erfarenheten har visat att många af de sistnämnde vittna fallskt, men att någon qväkare har vittnat falskt, har historien icke omtalat. På grund af hvad här har blifvit anfördt måste jag motsätta mig de talare, som yrkat edens bibehållande, i detta fall, der jag, anser eden vara ett missbruk och stridande mot Guds bud. Då jemväl formerna skola någon gång brytas, bör man börja der det kan ske utan våda, och här är ingen våda å bane hvarken för lif eller ära, och föga för egendom. Hr Bråkenhjelm:
»Nåå», sa jag än stramare, »hvad har herrn i mitt förmak att göra? Man brukar fråga sig för hvar man ska klifva på. Stig ned i drängkammaren, var så god — där finns alla herrns mojänger.» Men så började jag att känna mig litet otreflig. Blickarna från de sammandragna ögonen började hagla omkring mig som knifspetsar, och så stack han båda händerna i byxfickorna, något som jag aldrig sett en handtverkare göra i bättre fruntimmerssällskap. »Herre Gud», stammade jag — »det är väl aldrig möjligt att det är ??» Men naturligtvis var det Jag bjöd förstås till att ursäkta mig; jag sa, att jag tagit honom för en gesäll; men så kom jag ihåg, att det presis inte hjälpte upp saken och kastade mig rakt i armarna på mästaren, men där trasslade jag in mig alldeles. Med ett ord, jag var så röd, så förlägen och olycklig, att jag just tycker han borde ha sagt mig ett tröstande ord, men det gjorde han inte. Han bara stirrade på mig, som om jag varit ett underligt djur som gjort roliga konster, och så sa han till sist med en fyllig röst, bra nongschalangt: »Oro sig inte, för all del. Man ska inte vara höflig. Det är ett gammaldags fåneri, som vi yngre håller på ta bort så fort vi hinner. Men finns det ingen i den här alldeles ovanligt utmärkta stan som man kan tala ett klokt ord med? Jag menar affärer!» »Det med min man, det», sa jag stelt, ty jag tyckte inte riktigt om det där ordet ’klokt’, fast jag inte i en hast hann räkna ut hvarför. »Be honom då vara god raska i väg hit så fort som möjligt. Jag har brådtom.» »Min man raskar inte i väg», sa jag än stelare, ty om han var Villys vän aldrig så, så »Nå ja, krypa går ju också an. Det är ett mycket bra sätt att komma fram på här i världen — fast det förstår i allmänhet inte brackor!» Senare: Stockholmsborna menar nog någonting helt och hållet annat med brackor än vi, eljest skulle de inte använda ordet, så ofta som de gör, om oss småstadsbor.
Då statsobligationerna är o, på sätt Utsk. föreslagit, från långifvarens sida oupsägbara, följer deraf 7 * 100 D en 20 September e, m alt, emedan räntan blifvit bestämd till ett mindre belopp, ån den ränta, hvilken uti allmänna rörelsen, man och man emellan, kan å sältra papper erhällas, ingen kapitalist åt staten utlånar sina kapitaler emot obligationer, som å hans sida äro oupsågbara, sa vida icke' han, förutom den säkerhet att hafva staten till gäldenär, erhåller i st. f. högre ränta* någon annan financiel förmån, ty i annat fall lånar han heldre ut sina penningar ät enskilda personer emot högre ränta. Det finnes nemi. 2:ne sätt att åstadkomma en för kapitalister lockande räntefördel. Det ena är att tillåta Fullmäktige i Riksg:skont. hvilka vid lånetransaktioner äro statens ombud, att, med afseende på de vid låne-lillfället befintliga penningeförhållanden, bestämma räntan på obligationerna; det andra sättet är. att på förhand bestämma räntan, samt alt updraga åt Fullmäktige att medgifva kapital-rabatt, d. v. s. alt tillåta, det obligationerna kunna få köpas för en lägre summa, än den hvarå de äro utgifna och gifva ränta. Det sistnämnde sättet är det fördelaktigaste och, ehuru detta sätt numera kan anses blifva en gifven följd af R. o. Ad:s bifall till 4:de punkten, är frågan om de olika sätten alt bereda kapitalisten en fördel, som kan förmå honom alt använda sina penningar till inköp af obligationer, alltför vigtig, för att helt och hållet med tystnad blifva förbigången. Jag anhåller derföre att i största korthet få antyda fördelarne af alt bestämma låg ränta under medgifven kapital-rabatt. Dessa fördelar äro: alt Slaten kan undvika eller åtminstone förminska olägenheterna af de mer eller mindre menligt inverkande upsägningseller ullollnings-operationerna, som, ifall räntan bestämdes hög, blifva nödvändiga; att Staten kan, när kursen är under ”pari”, utan förlust, ja till och med mången gång med vinst upköpa fondpapperen och således härigenom så småningom återbetala sin skuld.
I sådant fall gå.fves visserligen ingen betjvämligare och bättre hesfeattningsmethod, än den efter behållen inkomst; men der egennytta, högmod, girighet och afund oupphörligt söka medel, att lagarne till trots, göra sina anspråk gällande, der duger ej att påräkna' förtroendet såsom grund för statsinkomster, der blifver det snarare nödvändigt att taga till beskattnir.gsgrund den synliga förmögenheten, hvilken Regeringen i allt fall borda känna, emedan den vid så manga tillfällen (t. ex. då man mot inteckning vill belåna sin förmögenhet, o, s. v.) borne tjena till Best), och Ekon. Utsk. Btstankanäen. Sedan staten genom sin industria hunnit till dan grad af välmåga, att blott den indirecta skatten, såsom tullafgift, accis och charta sigilla ta, med ett ord, consnmtionsafgiften betäcker hela statsbidraget, behöfde landets bördor ej mera beräknas efter, den synliga förmögenheten. En nation, sorn upphunnit denna höjd af välstånd, den högsta, som för inenniskoförmågan är möjlig, skulle med allt skäl kunna skatta sig lycklig.” Herr Friherren förklarar derefter, att egentliga föremålet för dass anförande vore, att gifva en ledning för den directa beskattningsgrunden i fråga om hvad sorn bör beskattas, och hvilka åtgärder, som böra vidtagas, för att i sådant afseende åstadkomma en rättvis jemnkning imellan ting af olika natur, medelst en säker måttstock för deras bedömande. Vid värdering af förmögenhet anser Herr Friherren de minst föränderligs ting böra väljas såsom grund derföre, t. ex, hos köpmannen, skeppens lästetal, magazinsbyggnader, m. m; hos fa~ bricanten: dess machinerier, dess nödiga byggnader, m. m.; hös borgaren, dess boningshus etc.; hos capitalisten, dess capitalfordringar enligt reverser, som endast borde anses lagligt gällande, då de äro Iagfarne; hos jordbrukaren, jorden och de dertill hörande herrligheter, enligt viss princip förvandlade till uppskattade tunneland jord, till vinnande af enhet i systemet. 1504 ^esv. och Ekon. Utsk.