Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom att det är rättvist, att åtminstone låta den med Brevetten försedde betala Expeditions-kostnader, skulle Taxans Lndragning medföra den stora olägenheten, att föranleda till en mängd Ansökningar utan vär - Den 17 Februarii. de och nytta; Brevetterna skulle mångdubbias och sluteligen hafva samma öde, som Charlatanernes fordom erhållna Patenter. Man erhåller Brevetter icke ensamt för nya upptäckter. Lagen tillåter äfven att bevilja dem för förbättringar eller för införandet af en okänd art Konstflit. Men i detta sednare fall h.r Brevetten icke längre varagtighet* än som återstår på det Utrikes beviljade Patentet för samma ämne. Ornamenter eller Formers Förändringar, äro icke ansedde som förbättringar; en tilläggning vid proceduren erfordras: Regeringen är icke Domare öfver godheten af den uppfinning hvarföre Brevett ästuDdas. Hvem det vara må, som har uppfyllt de föreskrifna Formaliteterna i Lagarne af den 7 Jan. och 2? Maj. 1791 kan erhålla densamma; dessa Lagar stadga uttryckeligen att den skall utfärdas på blotta ansökning och utan föregången Examen. Således kan den begäras för en sak allmänneligen känd. Lagstiftningen är på ett sätt sammanstämmande att den blir af ingen nytta och äfven skadelig för Ägaren, om ämnet hvarföre den blifvit beviljad, icke har något redbart värde eller om detsamma varit kändt eller utöfvadt före Brevettens datum. Om upptäckten ej är verkelig, så äro omkostnaderne förlorade, hvilka erhållandet af Brevetten förordsakat. Om proceduren redan var känd, så förordnar 16 Art. i Lagen af den 7 Jan. rättighetens upphörande och Brevetten är utan kraft. Man har icke kunnat uppfatta detta Den 17 Februarii> 359 ämne på ett sätt mera visligt, mert tjenligt att förekomma de bedröfliga toljderna af Auctoriteters vald och Charlatanismens Cabaler. Vid första åsigten synes det besynnerligt att utfärda Brevetter på blotta ansökning; men vid minsta eftersinnande etkänner man snart, att man icke kunnat vidtaga bättre utväg.
Till utrikes orter exporteras, särdeles vissa år, såsom under förra och detta, betydliga partier spannemål och frövaror, samt i mindre qvantiteter jern, spik, tjära, beck och bräder, hitkomne från andra inrikes orter, jemte kreatursben och oljekakor. Handeln och sjöfarten så väl på utsom inrikes orter, som af redan anförde skäl ett och annat af de sednare åren varit snart afbruten, bar emot slutet af det sistförflutna och vid första öppet vatten under innevarande år återtagit sitt förra lif, hvilket likväl icke torde kunna påräknas såsom fortfarande, med afseende å de utvidgade handels-rätligheter Trelleborgs by skall hafva erhållit, genom dess förklarande för en af stad oberoende köping. För det närvarande finnas i staden burskaps-ägande 75 handlande, 8 19 hökeri-handlande, 2 skeppsklarerare och 2 mäklare. Antalet af stadens fartyg var vid sista Femårsberättelsens afgifvande 44 st., med ett lästetal af 1,591 Oaktadt, under tiden, flera af dessa fartyg förolyckats, utgör antalet ännu 48 st., till ett lästetal af 1,853-^ö, deribland befinna sig numera flere af större drägtighet och 2:ne ångfartyg, det ena af 70 och det andra af 20 hästars kraft. Med dessa underhålles liflig kommunikation med Köpenhamn och det större ångfartyget besöker tillika reguliert hvarje vecka Lubeck, och är för närvarande det enda ångfartyg som uppehåller kommunikationen deremellan och Köpenhamn, hvarigenom icke obetydlig fraklförtjenst uppkommer. År 1842 lopp af stapeln det första här på stället byggda fartyg, en skonert af omkring 70 lästers drägtighet. Både handeln och sjöfarten hafva vunnit mycken lättnad och beqvämlighet genom det under sistförflutne qvinqvennium utförde storartade arbete, medelst den i fordna tider utan anseende varande hamnens utvidgande, förseende med stenquaier och fördjupning, så att ända till 12 å 14 fot djupgående fartyg nu mera upplöpa ända till staden och Tullpackhuset. Af de skäl, som i sista Femårs-berättelsen finnas utvecklade, fortfar ännu handtverkarnes svaga belägenhet.
Konung och Ständer hafva redan erkänt behofvet, att nationen med mera kraft deltager i ordnandet af sina localangelägenheter, och att den del af polissamt ekonomi-bestyr, hvilken icke egentligen kan anses tillhöra den verkställande makten allena, utan hvartill menigheternas medverkan och samtycke erfordras, borde blifva på något med deras säkerhet och bästa mera förenligt sätt beslutad och ombesörjd. Detta behof torde derföre icke här behöfva utredas eller bevisas. Olägenheterna af brister på communalstyrelser äro väl bekanta för alla dem, som i landsorterna åskåda ärendenas gång; och städerna synas i allmänhet, äfven för deras del, behöfva en förbättring i sina municipalstyrelser. Men om detta icke af någon lärer motsägas, torde deremot icke meningarna vara lika enstämmiga, angrde sättet för dylika styrelsers bildande. En comité' har varit nedsatt för att föreslå organisation deraf. Vi äga i Brödra-riket ea Den 7 Mars e. m. sådan redan införd. Men det synes, som vore sälten icke mogen, åtminstone icke här ibland oss; och mången hafvar vid tanken, att dessa inrättningar snarare kunde blifva ett medel att ännu mera öka nationens bördor, än att betrygga dess framsteg i bildning och välstånd. Det förefaller äfven något betänkligt att bilda sådana styrelser, så länge ståndsoch class-andan finna utvägar att göra sig gällande, enär en allmän anda torde vara den, som egentligen bör framkalla och utveckla dem, om de ej, ifrån att vara ämnade till allas nytta, snart skola förvandlas till blott några få folkclassers, ja kanske blott till stöd för en ännu måhända icke med sin inflytelse nog belåten regeringsmakt.
Det kunde sålunda icke falla henne in att besöka de bästa ställena, där man riskerade att få betala en 50 frcs för den simplaste middag. Hon höll till godo med mindre fint och vai. alls icke kinkig på inat; men just darför var det väl, som hon gick i en ständig fruktan att behöfva Ma i allt slags sällskap. Hennes taktik var denna. Näil hon fann en restaurant, som tilltalade henne, ställde hon sig i dörren och ropade befallande: s hör hit, kypare!, Denne kom flygande och bugande, ty hur demokratiska an parisarne påst % sig vara, s&amp; ha de dock en mjuk rygg, nar de spåra börd eller rikedom. Furstinnan fragade i sträng ton: ssgg mig hvad slags folk äter liar? D - Den förbluffade kyparen försakrade natiirligtvis, att det eridast var det allra basta sällskap. komma hit inte också kuskar och arbetare ?^ fortsatte furstinnan sin exainen, och man skall icke tro, att detta sades i förtroende - tvärtoin lat det som. en utfordring till hvar ocli en, soin koin inom hörMill. Först sedan kyparen bedyrat, att ingen af de nämnda kategorierna brukade visa sig på stallet, behagade den Österländska nåden träda, in. Med allt detta var Iion mycket bildad - n. b. i j5mförelse med flertalet af de franska damerna; hon talade franska elegant och flytande, tyska rätt bra samt var mycket fin och förbindlig i sitt vä- sen, narhon hade att göra med någon, som hon icke pliktmässigt trodde sig böra betrakta du hazct en bas. 31en först ocli främst var hon en mycket uppoffrande mor. Hennes unga, vackra dotter hade varit olycklig nog att bryta ett ben och att få skadan så illa läkt, att benet blef kortare än förut. Lakarne föreskrefvo en ortopedisk sko, men denna knnde eiidastgöras Bagratideriias Stti regerade i Georgieii friin slutet af roo-talet unda 1801. Dh loiidet periodvis kom under friininiaiide makter fick det likviil behhlle sim komiugar. l) till k i Paris - i sanning en lång väg efter en sko!
Piot. 1841> 9 Sami. 2 Bani. 68 538 Prot. Utdr. den ii Juni 184 !• i anledning af återremiss af Betänkandet N;o i58, angående väckt motion om tillsättande afen Comité för att utarbeta förslag till en förändrad Nutional-representation, beslöt Ridderskapet och Adeln, att Rikets Ständer böra hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj;t, med afseende på det erkända behofvet af en ändamålsenlig förändring i nuvarande National-representation, i Nåder taga detta ämne i öfvervägande och vid Rikets Ständers nästa sammankomst framställa Nådig Proposition i ämnet, i den händelse det nu hvilande Grundlags-förslaget, om en förändrad representation ej af Rikets Ständer antages, elier om detsamma, af Siänderna godkändt, icke kan af Kongl. Majit sanctioneras. S. D, Då nu föredrogs Kongl. Majits förlidne gårdag på Riks-Salen hållna Ta! till Rikets Ständer med svar å åtskilliga Rikets Ständers underdåniga skrifvelser, angående deras beslut i Lagfrågor, fann Ridderskapet och Adeln nämnde Tal å Ridderskapels och Adelns sida för det närvarande icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Stats-TJt skottets Utlåtande, V.-o 3)2. 25 afl.vingas jorden, nedsättas. Det fordras måhända mansåldrar,innan det märkes, men sorn staters lefnad icke är inskränkt till någon tid, måste man, när man skall bevaka statens rätt, ej lemna äfven en aflägsen framtid ur sigte. Såsom ett exempel å den bär antydda förändring, må erinras, atti England, der sedan Drottning Elisabeths tid det gångbara myntets metalliska värde icke undergått någon förändring, likväl kronans i penningar bestämda döma ni ala fg i flor, (motsvarande vår ordinarie ränta), hvilka den tiden utgjorde etr betydande del af dess inkomster, nu nedsjunkit till en obetydlighet.
— Att en inskränkt rättighet för Lar.dbrukaren, att afyttra stna Producter, i mer an ett afseende motwerkar Åkerbrukets tilltagande, ar en af de erkända sanningar, som icke behöfwa annat bewis, än det erfarenheten lemnar. — Dä Landtmannen antingen saknar - Den 6 Julii. !2o; nar afsättning med stna waror, eller ock derföre icke undfär, hwad han i förhållande till andra warupriser borde påräkna, mäste hans flit och idoghet förswinna, da han ser sig bedragen i sin billiga waman, att winna sin utkomst; och detta blir i samina mohu för det allmänna iner skadligt, som den mindre fönuögne alltid härigenom mäst är blottställd att blifwa lidande, emedan han icke har tillfälle, att för sin wårås afsättning, afbida de gyn, nande tillfällen och tider, den förmögnare kan iakttaga. En sadan »lägenhet undanrödfes, om det blir hwar och en tilläcit, utan afseende pä eget behof, att göra upphandling af Landtmanna.waror, och icke pä sätt nu förhäller sig, enda afsätcnings-stället i allmänhet blir inskränkt till Ortens närmaste Städer. Det är en icke sällsynt händelse, att Handlande i Städerne öfwerenskomma om ett wistt pris, hwaröfwer de för wiste waror icke betala Landtmannen. Denne, som icke ager nägon annan utwäg, att fa den afyttrad, mäste underkasta sig ett sädant wälbehag, och detta blir desto swärare, som det ofta äfwen gäller, da Landtmannen nödgas äterköpa sin wara. De olägenheter äro äfwen ostilfaktige ifrån beståndet af närwarande Författningar, att Landtmannen för afsättningen af sine producter, eller uppfyllandet af sine behofwer af waror, nödgas ofta företaga en längre resa, än som, i förra fallet, ersättes genom hwad han kan föryttra, och i det senare motswarar wärdet af hwad han will köpa.
N.-O 4-1 • och sällas i nödvändighet att, äfven med den bästa vilja, de renaste uppsåt, de ljusaste begrepp i oeconomiskt hänseende, sjelfve anlita Ombud att möta legde sakförares tillmålen och inkast; — dels ock i allmänhet, att den princip, som ligger till grund, så väl för Skiftes-Stadgan, som föregående Författningar i ämnet, att nemligen tillvägabringa jordens delning i så få skiften som möjligt, eller att hvar och en måtte erhålla sitt för sig, så vidt ske kunde, och utan någon delegares förfång, erhållit en utsträckning, som hvarken vore förenlig med Svenska jordens natur eller egande-rättens helgd. Så lämpligt och fördelaktigt enskifte är på slättlandet, der jordmonen merendels är likartad och jemn, lika overkställbart eller åtminstone skadligt vore detta delnings-sätt i skogsoch hergstrakterne. Således kunde endast enskiften med fördel verkställas i Skåne och Skaraborgs Län, för hvilka landsorter Förordningarne af i8o3 och 1804 varit beräknade och gagneliga. Och ehuruväl detta förhållande i icke ringa grad blifvit förbisedt, då allmänna Enskiftes-Förordningen af år 1807 utfärdades, innefattade denna likväl flera correctiv mot öfverdrift, och några våldsamma följder af dess föreskrifter märktes icke, så länge jordegarnes val ännu var fritt att låta dela sin jord i Stor - Lagsamt Allm. Besv. o. Occ. Utsk. Uti. N.o 41. 5 skifte eller Enskifte. Denna rättighet hade nu mera genom Skiftes-Stadgan blifvit upphäfven, och enskiftes-principen allena lörklarad gällande, hvilket skulle leda lill desto större orättvisa, som, vid jemförelse mellan 6 Cap. 1 och 2 §§ med 10, 11, 12 och i3 Capitlen, det visade sig, att beslutande-rätten i fråga om Skiftesberedning, blifvit frånkänd jordegaren och öfverlemnad åt Landtmätarens och Gode Männens godtycke.
Att kostnaden i och för skjutsnings-skylr digheten skulle uppgå till ett så högt belopp, som den uti åtskilliga af de ingifne och särdeles uti Herr Handelsman Stabecks Memorial blifvit beräknad, är så mycket mindre med erfarenheten öfverensstämmande, som denna nogsamt visar, att de närmare till Gästgifvaregårdarna boende, som för aflägsnare hemman åtaga sig hållskjuts, åtnöja sig med en ojemnförligt ringare betalning. Också finner man alldeles icke i allmänhet någon märkelig skillnad imellan Jordens häfd, sorn tillhör de hemman, hvilka äro belägna nära intill de större stråkvägarne, och de från de samma aflägsnare trakter. Aldramindst kan det yttrande besannas , att skatte hemmans-ägares Jordbruk är mera försummadt än Frälse-Bönders, hvilket sednare förhåller sig tvärtom, emedan de sistnämnde, såsom Aboer på andras jord, af Jord ägarne äro med större utskylder betungade , och till sin utkomst mycket bero af det sätt, hvarmed de af dem blifva behandlade. En hög skjutslega, som lockar ägaren eller brukaren af hvad hemman som heldst, att sända sina hästar till Gäst. gifvaregården, i speculation att genom skjutsning tillvinna sig en penninge-inkomst för dagen, skall deremot alltid blifva ett betydligt hinder för Jordbruket hos de flesta bland Allmogen , som vanligen icke riktigt beräkna en förmån , hvilken endast med tiden utvecklar sig, emot ögonblickets vinst, och är detta så mycket säkrare, som erfarenheten nara Hufvud Staden, och andra Eikets i de stora stråkvägarne beläg. Den 16 Juli. 1595 belägna Städer sådant för den uppmärksamma tillräckligt ådagalägger, vid den skjutslega, som. både nu och äfven före dess sednare förhöjningar Varit gällande.
Knappast färdig soldat mäste han således nrwäxlas mot en rä och torde hända mot stil wilja framtwungen recryt, och denna saf - 'Den 4 Naj:- oafbrurna omwaxling frän öfwadl lill oös,vadi folk wisar genast en ofullkomlighet i militairickt afseende. Al huru mycken widsträktare bechaffenhet blir benna ofullkomlighet, om äfwen ben afgående marik ryckt fran bet yrke han urwalt, och till hwars utöfning han nu mera bstfwit offickelia. Ingen lärer kunna neka atr icke i hwad wäg fom hälst synnerligen i ben wekenffaxliga och ben civila, mäste' afdraaer ak arén mellan 20 och 25 blifwa för ungdomens tilldaning af en flkadelig inflyrclf., och man torde således kunna pasta att denna conscriptionsmethod, rakt leder kill den dubbla fö!,d att underhålla en oöfwad armee och en oskicklig embetSnianna-corps. Om deremot en till andra yrken fallen yngling nian rubbning r sin friwilliga bestämmelse får i sitt ställe prästera fullgod kars, sa kan pä en gang Staren winna en Mckelig embetsman och en god soldal. Soldaten bchöfwcr dä ej asdankas just dä han börjar blifwa »ytlig och embetsmannen twingas ej börja pä nylk de göromål hwarwid han saknar s ars handläggning. Men den fattige kan ej lega som den rike, säger nian, och denna olikhet stml! »väcka afund. Är dä detta del enda tillfället i lifwct der den fattige mäste nödgas göra hwad det den rike intet gör. Skall icke alltid den fattige lefwa af sitt arbete, och de» rike betala detta arbete och är icke häruppå orubbeligen grundad den enas walbeständ och den andeas utkomst.
Den 2 Martii. 65 Jag lills ty rit er således för min del på det högsta, att den af NumrnerLotteriet påräknade Statsinkomst försvinner genom hela Inrättningens upphäfvande, och att således endast på detta sätt må uppkomma den af en värd Talare nämnde förlust för Staten i detta fall deraf att på NumrnerLotteriet icke spelas. Det är likväl icke min tanke, att Bevillningen skulle ökas med de 60,000 R:dr, som af NumrnerLotteriet äro påräknade. Utom det att Statsinkomsterne, beräknade efter den grund jag förut haft äran nämna, torde finnas uppgå och med säkerhet kunna påräknas till vida högre belopp, an uti de förra Statsförslagen, kunde endast med Tulilnkomsternes upptagande till 1,000,000 eller derutöfver, i stället förde uppförde p35,ooo R:dr, ofvannämnda 60,000 ersättas. Att denna förhöjning icke är för stor, kan slutas deraf, att Tulllnkomsterne, om jag icke orätt minnes, alltsedan 1809 utgjort årligen ett högre belopp. — De hafva åtminstone uppgått för ett år till 1,362,510 R:dr, för ett annat till 1,5^5,353 och ett tredje aili 1,071,580 R:dr, samt således vida öfverstigit en Million för hvarje år. Jag styrkes äfven i denna tanka af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående Rikets Penninge-rörelse, deruti Tullinkomsterna anses utgöra per medium räknade ifrån det ena året till det andra, minst 55o,ooo R:dr Ridd. 0. Ad. Prot. IV B. I Afd. 9> I O. 66 Den 2 Martil. Hamburger Banco, hvilket följaktligen endast efter q6 sk. Cours utgör 1,100,000 R:dr, och StatsUtskottet liar således äfven härutaf en säker anledning för sin beräkning af denna Statsinkomst.
En del spannmål uppköpes, men denna 5 handel inom staden aftager i samma mån,' som spann målshandeln öfvergå It till fiskelägen i orten, der spannmålen upphandlas och hvarifrån den öfverföres sjövägen tili Blekingska hanmarne, hvarest] uppköparne finna afsättning. Handeln inom staden bedrifves af 8 handlande, biträdde af 10 liandelsbetjenter. Af Fabriks-inrättningar finnas inom stadens område: 3 färgerier, 3 läder-garfverier, 1 tegelbruk, 1 ur-fabrik och 1 tobaks-fabrik. Dessa fabriker sysselsätta 6 mästare och 26; gesäller, och tiilverknings-värdet uppgifves till 15,104 R:dr årligen. Handtverkerierne förse staden och närmaste landsorten med sina arbeten. De idkas af 42 mästare, 22 gesäller och 50 lärlingar. Sjöfarten idkas med 5 fartyg af öfver 10 lästers dräglighet, tillhopa dragande 109 läster. Några prohibitiva författningar till stadens fördel existera icke. För folkbildningen finnes en Apologist-skola, med endast en lärare» Staden underhåller dessutom en Skola för fattiga barn, deri vexel-undervisning användes. Någon särskild anstalt för sjukvården finnes ej, men eger staden af i orten boende läkare nödigt biträde. Christianstads Lands-Kansli den 28 November 1839» GEORG von ROSEN» J. N. bråkenhielm» O. BECKMANN» KONGL. MAJ:TS BeF AlLXISf(l81IåFTA1IIDE8 UTI MALMÖHUS LÄN TILL KONGL, MAJ:T I UNDERDÅNIGHET AFGJFNK FEBlÅRS-BERÄTTELSE, Fö» Agen 1832, 1833, 1834, 1835 och 1836. TRYCKT HOS J. A. WALLDÉN, 1840. I. §. Länets allmänna beskaffenhet. Mai möhus Län består af slättbygd och skogstrakt.
Rioderffapets och Adelns uplpsta pröfning om icke bast wore, at detta wigtiga och grannlaga ämnet öfwerlemnades til Regeringens wisa ätgärd, at under en lugnare tidpunkt än denna, dermed taga den befattning, hwarigensm et nyttigt ändamäl efter Nationens önskan kan winnås, samt för det närwarande et »verkligt ondt förekommas. kllenninZ Lbrl5tlLN Lcbmitterlö^. Grefwe lL 6rräle, s^cob, upläste et Oict-rmen til ?rc>tocollet, sä lydande: I högsta grad owäntadt lärer det warit för en betydlig del af Ridderskap^ och Adeln, ätmindstone war det det för mig, at ä nyo höra fräga wäckas om en sak, som genom enhälligt beslut för fä dagar sedan man öfwerenskom ej ffulle uptagas eller under öfwerläggning komma, förrän dä warande Hans Kongl. Höghet RiksföreAändaren underrättade Riksens Ständer om sin 694 Den 13 Jun ii. nådiga önskan härutinnan. At en sadan underrättelse sedan e) kommit, at Konungen ej assat något förnya dt til scott af si rids män, derom äga wi uti Herr Grefwens och Lanbtmarskalkens yttrande i gar den fullkomligaste öfvertygelse. Jag anser således denna motion, den mä framkomma rnrdcr kwad ombptt namn eller drägt som hälst, stridande emot Ridderskapets och Adelns redan fattade beslut. Da för en tid sedan frägan om utskrifning här först wäcktes tog jag mig friheten föreställa nägra skäl deremot. För'min del sinner jag intet af dem sedan dest fZrswundne; twärtom hafva nya tillkommit, och med utbedjande af Ridderjkapet och Adelns tilgift, torde jag til hwad jag redan häruti ödmjukast anfört fä tillägga. 1:0
Af viktigare i tidskriften förekommande artiklar ni&amp; iiimhas: Om fosterbarnsindustrien af medicinaolr %det Wawrin.sky; » Vigselforll~uläi.et (flexa, ii psatsex) af Essel.de; » Opinionsyttring i sedlighets frågan^; r8en kvinliga folkhögskolan^ af fru Bhhtll-Holnrljerg; » Smiisliolan och 1äïarinnoi.lias a0flöniiig)); » De svenska allinogeflickorna och utvandringen till Daninark)) af Gertrnd Adelborg; B Sj ukvåden på landsbygden)),; r Det svepska kvinnoarbetet i15 Chicagoiitst~hingen~~ samt ~ B r e f från Chicago)) och xIntr ck från världskvinnol~ongresse~i~~ af Th. R.; » Flicksl~olernötet i Iiindr af Ellen Fries;)) Ett lärarii~nehem i Stockholm » o. s .. v. Vidare har tidslrrifteii inn.eliRll.it lefiiadsoch minnesteckningar öfker märkliga kvinnor sisom Camilla Collett, A. Ch. 1~effl.m di Caj anello, dóna Emilia Pardo Bazan: m. fl. samt meddelat recensioner och nnmi %lningar af nyutkoinnat böcker. Cecile Gohl, M. Anholm, M. (fru Mathilda Schiött) och fru F1eetwood: Derby hafva lamnat intressanta resebref £rån skilde delar af världen, hva~janite Selma Lagerlöf, Anna A. S-d, m. fl., med berättelser, skisser och poem bidragit tillfyl' landet af den slrönJitterära afdelningen. Med stor uppmarksamhet har tidskriften följt ril~sdagsförha~idli~~~axna för s&amp; vidt .de rört kviimans intressen, hvasförutoin meddelanden från Pre.drilra-Bremer-?
I hufvudsaklig öfverensstämmelse med Utskottets tillstyrkande, beslöt Ståndet, det Rikets Ständer må icke allenast bifalla den eftergift Kongl. Majit uti ifrågavarande Nådiga Proposition behagat för Lands-sekreteraren, Lagmannen Engelblom föreslå, utan äfven för sin del medgifva, det enahanda eftergift må General-löjtnanten Herr Grefve Löwenhjelm och Kronofogden Pettersson tillgodokomma. S. I). Föredrogos ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Betänkanden: Nio 15, i anledning af väckt motion om ändring i nu gällande Mäklare ordning den 51 Mars 1853. Bifölls. Nio 16, i anledning af väckt fråga om förändrad lagstiftning i afseende å kronohemman. Bifölls. N:o 17, i anledning af väckt fråga om afskaffande af fidei-kommisser. Bifölls. Prof.-Utdrag den 16 Juli 1857. 437 N:o 18, i anledning af väckt motion om rättighet för jordegare att få uppsagd och afhyst, men likväl qvarboende, landtbo förpassad till något Kronans all männa arbete. Bifölls. N:o 19, i anledning af väckt motion om ändring i gällande Fiskeri-stadga, i hvad den rörer sillfisket i Bohuslänska skärgården. Bifölls. N:o 20, i anledning af väckt motion om förändring af 20, 21 och 26 §§ af Kongl. Grufve-stadgan den 12 Januari 1855. Bifölls. N:o 21, i anledning af väckt motion om utfärdande af en författning rörande torp-lägenheters afträdande. BiföUs. N:o 22, i anledning af väckt motion om tillägg till 17 kap. 3 § Bygg ninga-Balken. Bifölls. N:o 23, i anledning af väckt motion om kapell-församlings befrielse från byggnadsoch underhålls-skyldighet vid moder-kyrka. Bifölls.