Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(En dygd, som bestrider min själs grundkrafter, Friheten, Öppenheten!) Eller, när skulle andra dömma mig rättvist? – i fördomarnas land, rättvist? – Nej, nej! Man skall häckla mig, obelöna mig, utesluta mig, krossa mig, göra af mig – ett stycke Rousseau. Han var öm som en Heloise och vis som en Seraf; men kallade sig en skugga, och predikade om skogarne. Man skall skicka en dum prest, att ”omvända” mig – ja väl, så må det heta – omvända mig från dig, Gudomliga Sanning! och från dig, Alltupplifvande Natur! Förlåt mig, Bäste! Min själ är så full af känsla, och jag har annars ingen att meddela den åt, att utgjuta den för Hur Magister Lundblad tager sig fram? Förträffligt! Han är hvarken Prest eller Gift – men planerar på bägge – Godt för honom! — Jag lefver, tills jag evigt dör ... evigt? Min vän i sanning, min vän i känsla – var det afsigt i denna touren? eller blott händelse? Stockholm d. 8 Mars. Jag har fått bägge edra bref – och känt min själ genomträngd; känt för första gången i mitt lif den lycksalighet, att äga en vän för hela mitt väsende. Dagen uppgår! Ack, jag kan icke uttrycka den ljufliga oordning edra bref satte mig uti, af förgudande, af förkrosselse! Jag såg åt himmelen, rörd och ärorik som en segervinnare, och suckade välsignelse öfver Er och öfver det Väsende, genom hvars kraft jag kände. O förtjusare, ropade jag: jag ser, jag ser ditt smicker. Men från en sådan själ, från Dig – från Dig är det salighet och ära. Ha! en ”Mästare”, som dock känner afund öfver ditt snille! en ”Väktare för din dygd”, som dock sjelf redan gjort ett steg till vanheder och dårskap! En lång stund gick jag i denna druckenheten: förgudade och förkrossade mig.
Pröfvas brott, som i 7 § sagdt är, hafva af obetänksamhet skett; vare straffet böter eller fängelse. 9 §. Pådiktar man annan, såsom i 7 § sägs, gerning eller last, som ej efter lag straffbar, men eljest för hans ära, goda namn och rykte, medborgerliga anseende, yrke, näring eller fortkomst menlig är, eller utsprider man af arghet sådan dikt; straffes med fängelse eller böter. 10 §. Förolämpar man annan med smädligt yttrande i tal eller skrift, eller med hotelse eller annan gerning, som missfirmlig är, ock sker det å tid, ort eller sätt, att ärekränkningen väcker synnerligt uppseende, eller är den eljest af svår beskaffenhet; straffes gernirigsmannen med böter eller fängelse. 19 Kap 39 11 §. Böter, sora efter någon af föregående §§ ådömas, må till tvåhundra Riksdaler sättas. 12 §. För smädliga yttranden, hotelser eller missfirmliga gerningar, i andra fall, än förut sagda äro, botes till femtio Riksdaler. 13 g. Förgriper sig någon med ärekränkning mot skyldeman i rätt uppstigande led, då må, om brottet eljest är med straffarbete belagdt, tiden derföre ökas till och med två år utöfver den som i hvarje fall högst utsatt är. Är brottet med fängelse eller böter belagdt; dömes, i förra fallet, till straffarbete på högst två år och i det senare till fängelse. Sker det mot annan af de personer, som i 17 Kap. 6 § nämnda äro; varde den omständighet såsom försvårande ansedd. 14 §. Den, som för ärekränkning tilltalas, må ej med bevisning om sanningen af gjordt tillmäle sig från ansvar fria, utom i de fall, då han tillvitt annan bestämdt brott, eller visst slag af brott, eller ock viss gerning, som i 9 § sägs.
De anmärkningar anm. här funnit sig manad att framställa, röra som läsaren behagade finna, ingenting af bokens faktiska uppgifter. Dessas oangripliga riktighet ha äfven fienderna ej kunnat i en enda punkt bestrida. Sitt hufvudsyfte, att presentera för valmännen med protokollet i hand samtliga afgående riksdagsmän, som kanske icke alls äro så angelägna om en dylik presentation, har förf. fullständigt uppnått, och därigenom har Scipio gjort sig på det bästa förtjltat om den valrörelse, som vi nu äro midt uppe i. Under regnet af bittra omdömen från de anfallnas meningsfränder och ofta lamt och sötsurt försvar från sådana, som gubevars vilja kallas frisinnade, bör medvetandet om att ha skrifvit icke en öfverlägsen bok, men en nyttig bok vara förf. till tröst. Och han bör också tänka att just skriket — hvilket på sedvanligt, nobelt sätt äfven vändt sig mot förläggaren! — vittnar om hor många ömma punkter han drabbat med sin ferla. Anachartis.En kvällsfiantasi. Andeskådning med resultat af ScsBVOla XXIII. Motto: Eb war ein alter, alter Bekannt. B. Heine. Le ridieuU tue. Ordspråk, citerad t af doktor Karl von Bergen. Jag gick ut en afton med hällande skur, — det var trist, s&amp; det var ett elände. Då såg jag på gatan en egen figur, som jag nästan tyckte, jag kände. Jag sett honom ofta i forna da ’ r i sällskap rätt eleganta, jag visste, han var en belefvad karl och höflig mot gamla bekanta. Han gick i kappa af blågult tyg efter allra modernaste m&amp;ttet, och jag s&amp;g p&amp; hans gång, att han kom i smyg direkte från kungliga slottet. Jag såg och såg. Hans gång var rask, af en gentleman hela fasonen. Åh fan! År det han! 1 detta slask? Jag var alldeles viss på personen. Han vek af ifrån Lejonbacken och kom i mörkret mig ganska nära. Diskret som alltid, jag vände mig om ffcr att ej Miyestätet besvära. Vr Dagm » Krönika.
Såsom en följd af hvad förut blifvit anfördt, angående bebofvet af verksamt skydd för den inhemska boskapsskötseln, föreslår Utskottet följande förhöjda tullbestämmelser för de serskilda krealursslagen, nemligen: Hästar utom Hingstar, i värdet från 100 till 200 R:dr och i inlörselstullen från 12 R:dr till 33 R:dr 16 sk. st.; Oxar, i värdet från 5o till 66 R:dr 32 sk. och i införselstullen från 12 R:dr 24 sk. till 20 R:dr st.; Kor och Ungboskap, i värdet från 20 till 4° R.’dr och i införselstullen från 4 till 10 R:dr st.; Kalfvar, i värdet från 11 R:dr 12 sk. till 16 R:dr 32 sk. och i införselstullen från 2 R:dr 12 sk. till 3 R:dr 16 sk. st.; Svin, utom fargaltar, i värdet från 10 till 20 R:dr och i införselstullen från 2 till 5 R:dr st., samt Andra fyrfotade i värdet från 7 R:dr 24 sk. till 10 R:dr och i införselstullen från 1 R:dr 24 sk. till 2 R:dr st. Krukmakare-arbeten. ej specificerade, hvarå såväl värdet 4 sk* sorn införselsafgiften 1 sk. U. otvifvelaktigt äro lör låga, hvarföre Utskottet föreslår förhöjning i det förra till 12 och i den sednare tili 3 sk. per U.. Käppar, hvilkas nuvarande tull-behandling, efter värde med 33| procents införsels-tull, Utskottet anser böra utbytas mot vigtberäkning, och att i sådant alseende må antagas ett medelvärde -af 1 R:dr 24 sk. och införsels-tull af 24 sk. fl. för denna artikel. Kött.
Ehuru, på sätt Utskottet i sitt Utlåtande JVs 2G anmält, några delar af Utskottets afgifna förslag, angående tull-bevillningen, blifvit till Utskottet återremitterade och i följd deraf ännu icke af samtlige Riks-stånden äro definitivt afgjorda, har Utskottet likväl, till fortskyndande af detta vidlyftiga ärendes behandling, ansett sig nu böraafgifva förslag till sammanjemkning af de redan fattade skiljaktiga besluten eller, der sådan sammanjemkning annorledes icke kan tillvägabringas, till voterings-propositioner, öfver hvilka omröstning i Förstärkt Bevillnings-Utskott bör ega rum Börande Utskottet härvid tillika anmäla, att i de delar af frågan, som hvarken i ofvannämnda utlåtande eller här nedan omförmälas, samtlige Riks-stånden gillat Utskottets förut afgifna förslag. Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-stånden hafva bifallit, men Bonde-ståndet ogillat Utskottets i Betänkandet Jtä 10, sidan 13, framställda förslag, att tull värdes-kolumnen borde ur taxan uteslutas, äfvensom att böter i konfiskationsmål må beräknas efter den värde-summa, hvartill i beslag tagna varor vid stadgad besigtning och värdering uppskattas; och lärer i dessa frågor, hvilka icke äro af bevilinings-natur, vid tre Stånds sammanstämmande beslut böra förblifva. I fullkomlig öfverensstämmelse med förfarandet vid sistlidne riksdag, har Utskottet ansett följande grunder för sammanjemkning af de skiljaktiga besluten, angående särskilda tullbestämmelser, äfvensom för propositionerna till omröstning böra iakttagas, nemligen: Bih. till R. St.
Du Puy ville dessutom disponera teatern för tre operor, der han påräknade triumfer, Jean de Paris, Joconde och Figaro, hvilka också under de följande åren mycket riktigt uppfördes, ehuru tilltagande ålderdom ej gjorde triumferna så lysande som t. ex. under Lilla Matrosens glansdagar i början af seklet, då Du Puy tjusade och koketterade i den egentligen för ett fruntimmer skrifna titelrolen, i Paris kreerad af den tidens största operett-stjerna, Madame Scio. » Joseph » låg sålunda nere i många år, ända till den musikaliske Foronis tid, då man dock ej vågade gifva arbetet som opera, utan som andra afdelning på en opera-konsert under namn af opera-oratorium. Den tidens sångare och sångerskor måtte ha slagits om att få vara med i solopartierna, på annat sätt kan man ej förklara att två sångare eller sångerskor ansågos nödiga för hvart parti, såsom Olof Strandberg, hvilken sjöng Josephs aria och ensembler, under * En sägen är att Du Puy, som imiterade Elleviou, stor operettsångare vid Opéra-Comique, när denna 1807 kreerat Joseph, ansåg sig 1817 böra göra detsamma, » men blef så raillierad med hänsyn till Poti-phars hustru, nödig chasteté m. m. att han blesserad intrigerade mot operanB apparition ». opera, hvadan den kasseradesdet Julius Günther förbehållit sig största glansnumret, romansen och för öfrigt sjöng med i tenorstämraan i ensemblenumren. Julie Berwald hade prenumererat på Benjamins romaner, men Louise Michal tillegnat sig E-dur-duetten o. s. v. Walin, De la Santa, Uddman m. fl. sjöngo baspartierna, litet huller om buller, det hela aflöpte godt, så att man ett par år derefter sjöng om konserten och ändtligen 1856 kom sig för att gifva arbetet i dess ratta shick, som opera.
Till bedrifvande af denna hypoteksförenings rörelse kontraherades år 1846 ett vilkorligt utrikes lån af 10 millioner mark Hamburger banko, att efter behof indragas; men intill 1847 års slut var genom vexlar indraget endast 3,130,000 mark. Östgötha Banks oktroj upphörde med Juni månad år 1847, hvarefter ett nytt bolag under namn af Östgötha enskilda Bank öfvertog samma rörelse, hvarom sådan öfverenskommelse med gamla bolaget gjordes, att ingen rubbning uti ortens penninge-förhållanden dervid förspordes. Utredningen af gamla bolagets angelägenheter skedde med lätthet, och föga betydliga förluster ägde rum på osäkra fordrin-' gar. För att till slut följa den öfversigt af bankrörelsen som intogs uti sednaste underdåniga Femårs-berättelsen, torde enahanda uppgifter här böra för de påföljande åren införas i afseende på ställningen vid hvarje hälft års slut, nämligen: 01 Kontant Utelöpande Fordringar. Skulder. Kassa. Sedelstock. Diskont-lån. på kreditiver. Depositioner. Linköping ^ „ , 821,800. Söderköping .., „ 261,980. Wadstena . „ „ 328,200. Skenninge ...„ „ 88,100. s ^ Uti Försäkringsbolaget för lösegendom uti städerna, har Norrköping försäkradt . Machinerier 2,248,070. Annan lösegendom. 823,290. Deribland för Tienstehion. 30,340. Linköping — 205,170. 223,130. 1,194,960. Uti länets Brandstodsbolag för landet är försäkradt till ett värde af: för hus b:ko R:dr 17,652,970, och för lösegendom 10,774,540; hvaraf från den 1 Mars 1847 till den 1 Mars 1848 tillkommit för hus 623,670, och för lösegendom 521,900. Tillsammans är i länet brandförsäkradt:
Denna från landtränteriet utbekomma folkskole afgift utgjorde år 1858 r.d. 262:13 r.m:t, då församlingarnas tillskott uppgick till 250:46 r.m:t. § 2 Dessa 75 r.d. skulle utgå efter samma grunder som förr voro gällande. Den personella afgiften bestämdes till 25 ören, återstoden skulle utdebiteras efter taxerings värdet. § 3 Med åtnjutande af ofvan föreslagne lön hade skolläraren ingen rättighet att fordra ersättning för ko-födan. § 4 Skolstyrelsen fick sig och uppdraget att ingå till Kungl. Maj:t med underdånig ansökan om framtida åtnjutande af det statsanslag, som för Näskott småskola under de 2:ne sista åren åtnjutits. § 5 Skolläraren M. Öberg afstod äfven nu från de ersättnings-anspråk på hushyra för skollärarens rum under den tid de af pastor begagnades, hvarom han ofta förrut gjort påminnelse, likväl endast af den andel som \enl. hans förmenande/ skulle åligga Rödön och Näskott. Rödöns sockenstuga som ofvan. In fidem. J. Kerfstedt P. L. Protocollet justeradt samma dag betygar å socknemännens vägnar: Nils Larsson i Tullus, Lars Larsson i Häste, Måns Pehrsson Trusta. Uppläst Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 232–233, ÖLA. Protocoll hållet i allmän sockenstämma med Rödöns socknemän d. För de talrikt tillstädeskomna socknemännen upplästes räkenskaperna öfver de allmänna cassorna för det sist förflutna ecclesiastique året, då det befanns, att kyrko-cassans capital uppgick till 958: 59 fattig-cassans d:o 2025: 2 arbetsfondens d:o 366: 78 skol-cassans d:o § 2 Till revisorer af ofvannämnde räkenskaper invaldes herr krono-länsmannen Larsson och fjärdingsmannen Johan Larsson i Häste. § 3
DomkyrkoHemman, om sättet för utgörande af ArrendeSpannemål utaf. XXVII. B. 218. XXVIII. A. 16. Domslut, örn en allmän författning huru de skola författas. XXXVI. B. 162. XXXVII. A. 270. Domstolars organisation, om förändring i vissa. Se LagmansRätter. dorchimont, F., Generalintendent, angå 11 - 1Ö2 ende behörigheten af hans anteckning på Riddarhuset. B. i5a. IX. A. 3. Dorchimont, Wilhelm Albrecht, yttranden. VII. 297. XXV. 99. Drottningen, Hennes Maj:t, angående underdånig önskan att Hon mätte antaga den Evangelisk Lutherska Läran. XXXVIII. 2! 9. XXXIX. 4. A. 2o5. L. E. 69. Dumrath, Slottssnickare, rörande dess ansökning om bestämmande af viss tid, efter hvars förlopp den i hans egendom åt RiksgäldsContoret beviljade inteckning måtte upphöra. X. B25g. A. 3gy. XXL U. 121. XXIII. A. 58. Durchmarche-kostnader, angående det å RiksStatens Tredje HufvudTitel uppförde anslag till. LVIII. B. 54. LX. A. 228. E. no. Duwall, Friherre Axel, yttranden. III. io5. V. 363. Dykerioch BergningsCompagniets vilkor för vidare fortsättning af .dess befattning med Dykerioch Bergnings-anstalterne i iG3 Riket, angående. XXXV. 67. R. i56. XLII. B. 229. XLVIII. A. 228. XLIX. E. 183. Dykeri Verket, angående. IV. io3. V. i5. Dylta Svafvelbruk, angående yrkad befrielse för Kihls, Axbergs och Hofsta frisocknar från utgörande af åtskillige prasstationer till. LII. B. 190.
Jag har gjort särdeles oangenäma erfarenheter i den vägen trots upprepade varningar till mitt tjenstfolk och anser mig derför ej heller för ofta kunna upprepa dem. Fru A. Husgerådet. Söndrigt porslin kittas, då brottytorna ännu äro friska och rena, med följande kitt: en tesked ägghvita vispas hårdt, hvarefter man irör litet osläckt kalk, så att det blir som ett löst gelé. Med en tunn knif eller fjäder strykes kittet skyndsamt på bitarne, hvilka tryckas väl samman. Får kärlet sedan stå att torka ett par dagar, håller det säkert. Bitarne böra vid kittningen vara fullkomligt torra. Olya von Knocken. Inläg-gnlng-ar. Gotlands kryddströmming. Ett recept på synnerligen god sådan är: En val Ett enkelt frostmedel. Målen krita blandas väl med linolja, så att man får en ordentlig salfva. Denna bredes på rent hellinne och lägges så på den frostskadade lemmen. Förbättring skall snart inträda. Olga von Knocken ' Klädedrägten. Skodonen putsas ju i allmänhet med blanksvärta. Det kan derför vara ekonomiskt fördelaktigt att tillverka denna sjelf. Se här ett recept: ett S bensvärta, ett qvarter bränvin, ett qvarter vatten, en jungfru bomolja, 8 lod vitriololja och för 25 öre lavendelolja slås på en butelj och blandas väl. På- strykes sedan med fjäder och borstar, då den ger god glans. Olga von Knocken. Ett godt fläckvatten. 1 ffi pottaska, 1 S klorkalk och 12 liter vatten få stå sammanslagna några dagar, omröras derpå grundligt, tappas på flaskor och korkas. Hvarjehanda. Fettfläckar borttagas ur böcker på följande sätt. Fläcken indränkes med benzol och betäekes med boluspulfver, hvilket väl tilltryckes med banden. Efter en minut bortskakas pulfvret. Ä r fläcken då ej fullkomligt borta, upprepar man behandlingen, hvarefter papperet åter är rent och hvitt. &amp; Annonser. Erik. Tips. Försök en salva af oxid på 10 delar benxoeister.
R:dr, emot 51 procents årlig ränta och återbetalning af minst -^-del utaf kapitalet, från och med år 1860. (Beviljadt vid 1856—1858 års riksdag och utbetaldt sistnämnde år) —- 75,000: — » jernväg s-anläggning inom Norbergs bergslag till sjön Amänningen i Westerås län, å 150,000 R:dr; hvilket lån skall återbetalas genom erläggande af 5 procent årligen utaf sagde belopp, hvarvid, såsom ränta, afräknas 4 procent å kapital-återstoden. (Detta lån utbetaldes af handelsoch sjöfarts-fondens medel under åren 1852 och 1853; kommande detsammas återbetalning till nämnde fond, att, enligt derom vid 1853 och 1854 års riksdag meddeladt beslut, verkställas af Riksgäldskontoret) — 150,000: — Transport: 3,010,829: 7: 3,291.640: 2. — 27 — Transport: 3,010,829: 7 för fortsättningen och fullbordandet af samma jernvågsanlåggning, likaledes å 150,000 R:dr, emot årlig återbetalning af 3 procent å den utbekomna lånesumman, och beräkning dervid af 2 procents ränta å det obetalda lånebeloppet. (Beviljadt vid 1853 oeh 1854 års riksdag samt utbetaldt under åren 1853 och 1856) » anläggning af jernväg mellan sjöarne Norra Barken och Wessman i Stora Kopparbergs län, å 200.000 R:dr, emot återbetalning af 5 procent årligen utaf denna lånesumma, hvarvid räntan beräknas efter 3 procent å det återstående kapitalbeloppet. (Beviljadt vid sistnämnde riksdag och utbetaldt under åren 1856 och 1857) — » samma jernvåg s-anläggning, ytterligare lån å enahanda belopp, eller 200,000 R:dr, emot dito af 6 procent dito dito, och med räntans beräkning efter 4 procent å dito.
Upplästes ett Memorial frän Lagutskottet, af den 1 r April, angående en gjord hemställan, att Nämndemän vid privata förrättningar må åtnjuta 32 skBanco örn dagen i tractamente, samt derjemte 8 sk. samma mynt i lösen för hvarje ark af de syn-instnnnenter och bevis, hvilka, i anledning af berörde förrättningar, utaf dem utfärdas; och anser sig Utskottet, uppå anförda skäl, böra tillstyrka, aft Nämndemännens dagtractamente vid privata förrättningar varder till 24 sk. Banco, utom skjutslega, bestämdt; samt att lösen för de syn-instrumenter och bevis, som af Nämndemän öfver deras förrättringar utfärdas, må dem beviljas, beräknad till 8 sk. Banco för första arket, och 4 sk. för hvarje af de öfriga arken. Lades på bordet. Den 27 April. 655 Upplästes ett Memorial från LagUtskottet, af den ii April, angående Herr Ankarloos förslag, att å Landet Ordinarie Domare ej må vara tillätet att med Sterbhus-utredningar sig befatta, eller att, då tvist i afseende å dessa utredningar uppstår, Staten, utan kostnad lör Parten, bör anskaffa ojäfvig Domare; och förmäler Utskottet sig, af hvad Herr Ankarloo anfört, icke hafva funnit skäl, som kunna föranleda till bifall af hvad han föreslagit. Lades på bordet. Upplästes ett Memorial från LngUtskottet, af den 1 t April, rörande i BondeStåndet väckta frågor om skärpning i straffet för tjuf» var, samt om förbättring i anstalterna i afseende på fångars förande; och har Utskottet, uppå anförda grunder, trott sig icke kunna till den första af dessa punkter tillstyrka bifall; men anser hufvudsakligast, i afseende på den sednare, det stadgande tjenligt, att Landshöfdingarne, hvar i sitt
Med åberopande af hvad merbemälte Styrelse sålunda upplyst och föreslagit, har Riksdagsfuilmäktigen Måns Pehrson frän Malmöhus län, uti derom vackt motion, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på de tillfällen tili goda hamnar, som dessa fisklägen erbjöde och det stora gagn, som genom de der föreslagna hamnbyggnaderna skulle kunna beredas ej allenast för en del af Skåne, utan äfven för den allmänna sjöfarten, samt derföre hemställt, att, pä det dessa företag måtte utan vidare tidsutdrägt kunna utföras, de dertill i åberopade general-förslag uppförda medel måtte varda af Rikets Ständer beviljade. Under behandlingen af den genom denria motion Rikets Ständers pröfning särskildt underställda fråga om beviljande af bidrag utaf allmänna medel för anläggandet af hamnar utanför ofvannämnde, vid Öresund liggande, fisklägen, har Stats-Utskottet Stats-Utskottets Utlåtande N:o 458, 29 funnit sig icke kunna förbise följande omständigheter. Begge dessa ställen äro belägna i närheten af Helsingborg, del ena eller Råå på endast trefjerdedels och Wiken på en och en fjerdedels mil derifrån. Del förra fisklägets invånare hafva visserligen tillförene uppgifvit sig vara hugade att verkställa det der föreslagna hamnbyggnads-arbetet emot erhållande af då ifrågasatt statsbidrag i egenskap af dels lån och dels anslag utan ålerbetalningsskyldighet; men huruvida de numera, sedan arbetslönerna och byggnadsmateralierna uppgått till vida högre belopp, än då beräknades, äro villige att endast emot < n till något öfver 5,000 R:dr uppgående förhöjning af den förut begärda lånesumman utföra samma byggnadsarbete, derom har Utskottet icke erhållit någon upplysning. Hvad åter beträffar åliggandet för Wikens fiskläge att .verkställa den föreslagna hamnbyggnaden emot åtnjutande af ett statsanslag, motsvarande tvåtredjedelar af den derför uppgifna ökade kostnadssumma, hafva, så vidt Utskottet kunnat inhemta, detta fiskläges invånare icke afgifvit något yttrande angående deras benägenhet alt åtaga sig utförandet af samma företag.
De enda tillfällen, då för positiva mål någorlunda endrägt plägar existera, är vid utskottsvalen och i statsregleringfrågor, i hvilka sistnämnda intelligensen hör till de » liberale », d. v. s. till dem, som icke hafva för vana att pruta på hvart enda öre. Intelligensens rol är negativ, dess uppgift att göra opposition mot landtmannapartiet i dess sträfvande till sin egen Ur dagens krönika. Men emellertid är denna fraktion ingalunda utan sin stora betydelse. Det är nog så, att den i Jtammareu är en svag minoritet, men detta hindrar icke, att i de vig-tiga frågor, som pläga genom gemensam omröstning afgörasr partiet ofta fäller utslaget mellan första och andra kammaren till den förras favör. Sådan är, som män vet, för närvarande ställningen i andra kammaren. Vi finna der ett öfvermäktigt och väl sammanhållet landtmannaparti med ytterst vigtiga gemensamma intressen, med insigt om sin makt och med fast be o slut att begagna densamma. A den andra sidan åter i samma kammare påträffas en minoritet bestående till väsentlig del af ganska framstående förmågor, men utan sammanhållning och utan några gemensamma positiva mål att sträfva för, hvilket allt gjort detta parti — om vi så må kalla ett så löst aggregat som detta — svagt. Den nya riksdagsordningen hvilar, som sagdt blifvit, hvad andra kammaren angår på motsatsen mellan land och stad. Att häraf en tudelning af kammaren blef framkallad var föga förunderligt. Antagonismen mellan land och stad är icke från i går och är alldeles icke något för vårt land säreget. Redan i antiken påträffa vi en mäktig republik, der staden var staten och endast dess bebyggare voro romerska medborgare. Merkantilismen stälde i ekonomiskt hänseende land och stad i en den mest afgjorda motsats till hvarandra och man finner ju den svenska lagstiftningen till och med i civilrättsligt hänseende draga ett bestäm dt och ganska betydande råmärke mellan landsbygdens och städernas bebyggare. Mellan dem förefans ett stort svalg, beroende af olika administrativa och kommunala institutioner, af olika uppfattningssätt och bildningsgrad samt — hvarför neka der-till — äfven af verkliga eller förmenta olikartade intressen.