Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
som af brödnöden drifvas ut i k m p e n för tillvaron, såsom hvarnndras och männens konkurrenter, (» Missbrukad kvinnolcraft » sid 36). De områden, hvaïp % kvinnan inkräktat, som det säges till förfång för mannen, äro val egentligen slwifvareplatser med för de flesta fall s % klen aflöning, att en man visst ej p&amp; en sådan slculle kunna gifta sig och bilda familj. För kvinnan, som vanligen far sitt arbete dåligt betaldt, hafva dylika skrifvareplatser dock ett stort vali.de, Ktminstone kan hon p % dem under en kortare arbetstid iörtjana mera än då hon endast iii hänvisad till nålen för sitt uppehälle. Det oupphörliga nålarbetet är dessutom i sanning för m h g a en hälsoförstörande trältjänst, utom det, att det på 1Angt nar ej ä r tillräckligt för alla, som ajälfva behöfva arbetta för sitt uppehälle. Men, under det man på flere håll uppträder mot kvinnans oberättigade inkräktande p % det manliga arbetsområdet, märkes ej nA # on gensaga mot mannens inträngande på det kvinliga. Och iikval utöfvar detta ett vida mer ödesdigert inflytande på den lrvidiga wbetsmarknaden. NAlen har ju i alla tider varit det verktyg, som inan obestridt ansett tillkomma kvinnan. Men vi h a h a ej blott rnansskriiddare och skomakare, som i. detta hänseende lconkurrera med kvinnan, utan afven damslrr8ddnre och linnesöiiinadsentreprenörer. Viil ingår i denna industri, siirdeles i de tvenne sistnämnda, kvinnoarbetet sisoiu viisentlig faktor, men till hvilket pris? Sömmerskans arbetslön iuiste nedtryckas till ett minimlim för att bereda mellanhanden vinst. Under det de s t o k sömnadsentreprenörerna samla rikedomar, förtiires den stackars sömmerskans halsa och krafter, s&amp; att mången dukar under för det slafarbete, soin af Thomas Hood s&amp; griDen, som ej blicliat in i pande skildras i hans Song of t7w s7h-t.
Reservanten fäster sig med särdeles energi vid mitt förslag, att Juryn, derest en sådan skall finnas, endast bör svara på följande fråga: är skriften brottslig efter TryckfrihetsLagen? — ”Det är,” säger Herr Cederschjöld, ”i sanning ej utan med verklig ”häpnad, som jag kan vända min blick åt ”det håll Motionairen nu antydt.” — Jag har ingenting antydt, utan klart utsagt min mening, och sökt bevisa den. Reservanten, Den a5 J a n u a r i i f. ni. för att dela lika rättvisa, är ovedersägligen förbunden att äfven häpna åt ett belt RiksStånds yttrade mening; ty det Yälloflige BorgareStåndet, som i allmänliet icke instämt i mina åsigter, bar dock godkänt denna. Men undersökom orsaken till Reservantens häpnad. Besväret blir ringa, ty några rader längre ned undanrödjer han den sjelf. ”Till all lycka," säger lian, ”blefve "della” (den påföljd lian nyss förut beskrifvit) ”äfven ejter Motionairens förslag, omöjligt att verkställa, ty Nämnden skulle vara "förbunden att uppgifva de §§., efter livil"ka dess pluralitet hade funnit den tillta"lade brottslig.” Hvad betyda dessa ord: till all lycka? Man säger t. ex.: ”En per"son bade elaka afsigter, men till all lycka "blefvo de förekomna; ett förslag hade kun"nat medföra skadliga följder, men till all "lycka ditsattes tjenliga correctiver." Här åter, hvari består lyckan, då det är jag sjelf, som föreslagit det correctiv, hvilket, efter granskarens eget medgifvande, gör missbruk omöjliga? Och om Molionairen i denna del fullgjort sin pligt, för hvad häpnar då Reservanten? Herr Cederschjöld besvarar i det följande åtskilliga inkast, dem lian gjort sig sjelf, eller hvartill direct anledning åtminstone icke finnes i min skrift. Jag förbigår deni således.
7 Riksgälds - Contoir t till Konungens Befallningshafvande en fullständig föiteckning på hvad sorn af hvarje Låntagare skall erläggas, hvilken förteckning derefter frän Konungens .Befallningshafvande remitteras till Magistraten, som det åligger att, under enahanda redovisnings-ansvar, som för Krono-uppbörden, medlen indrifva och till Riksgälds-Contoret kostnadsfria leverera. i5:o. Skulle antingen förste Låntagaren, eller den, som genom köp, arf eller testamente, kommer att inträda uti hans rättigheter och skyldigheter, afstå sin egendom till Borgenärers förnöjande, eller ock, i anledning af års-proclama, fatalier skola bevakas, innan ännu det för lånet utgifne Skuldebref lill Riksgälds-Contoret inkommit, böra Comiterade opåminte, vid ansvar, till Fullmägtige uppgifva det uppå; länet utlagne belopp, som skall bevakas. 16:0. Hvarje gång en för Riksgälds-Contorets räkning intecknad tomt ombyter egare, åligger det Magistraten,- att till Commissarierne i Riksgälds-Contoret uppgifva namnet på den nye egaren, på det anteckning härom må kunna göras uti Riksgälds-Contoret; äfvensom skeende ombyten bland Stadens Äldste eller Comiterade likaledes Commissarierne tillkännagifvas. Slutligen: och sorn Kongl. Maj:t i Nåder behagat tillkännagifva, att det förskott, stört' 5o;ooo R:dr, sorn Kongl. Maj:l, enligt Dess förut åberopade Nådiga Skrifvelse, redan för ifrågavarande ändamål meddelat, skall i första rummet godtgöras utaf de lånemedel, hvilka blifva anvisade; så har Utskottet skolat hemställa, om icke lämpligast vara må, att Landshöfdingen öfver Elfsborgs Län, såsom utaf Utskottet föreslagen Ordförande i Byggnads-Comiten, i Nåder får sig uppdraget att tillse, det nyssberörde förskott af 5o,ooo R:dr varder i första rummet utaf lånemedlen godtgjordt.
Jag har blott begärt alt få veta om formationen af den öfre kammaren, den vigtigaste frågan i hela projectet, af någon särskild orsak, som jag icke nu kan genomtränga, är nedlagd af Hr von Hartmansdorff. Jag önskar vela det, för att få fram frågan ändå. Detta är min afsigt. Nu, efter hvad jag trott mig finna af Hr von HartmansdorfFs yttrande, har han, för att slippa strider, nedlagt hela frågan om formationen af andra kammaren. Jag ämnar icke skänka eller leka bort henne, ty jag anser den frågan vara den vigtigaste of alltsammans; och jag, som icke känner hvarken Hr von HarlmansdorfFs utgångspunkt eller något annat i hela denna fråga, jag förbehåller mig att, sedan Hr von HarlmansdorfFs förslag är afgjordt, om Hr Landtm, icke derunder upptager denna fråga till afgörande, få göra den frågan anhängig, så att icke, genom något beslut, äfven denna fråga må afskäras mig. Hr Dalman: Jag är af samma tanke som Gr. Spens, alt, såvida Hr von Hartmansdorff icke afstår från hela frågan om bestämmande af valet till den äldre kammaren, utan 4iS Deli Si Octobcr e. m. efteråt vill fullfölja den, så medger jng icke, för min del, att Hr von Hartmansdorff förändrar del af Hr Frih. o. Landtm, föredragna förslag. Jag förmodar, att det icke lär Lero af Hr von Hartmansdorff sjelf, utan att det blir R. o. Ad., som kommer att afgöra huruvida Hr von Hartmansdorff bör få propos. på första punkten oell tillåtas att taga bort den sista delen. För min del kan jag ej heller instämma i deras åsigt, som påslå att R. o. Ad. skulle i något fall hafva bundit sig i afseende på valet af ledamöter till den yngre 'kammaren, genom det negativa heslutet, som fattades i anleda. af Frih. Hamiltons förslag. Detta beslut innehar ingenting annat, såsom jag förra gången hade äran yttra, än att R. o. Ad. icke ville hafva uttryckt såsom sin gemensamma tanke en tillåtelse för Stånden att välja utom valkretsarna.
Deri sorn vill, alt anslaget till Minister-staten skull utgå med oförändradt belopp, 359,700 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer samma anslag alt uppföras med 309,700 R:dr. Omröstningen har utfallit med 60 Ja och 59 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat enligt Va-propositionens innehåll. litte voteringen-. Den som vill, att anslaget å 3:dje Hufvud-titeln till skrifmaterialier och expenser samt extra utgifter skall utgå med 70,000 R:dr, röstar Ja ; Dort det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej,' är berörda anslag af Rikets Ständer faststäldt till 50,000 R.dr. Som voteringen utfallit med 61 Ja och 58 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutit i enlighet med ./a-propositionen. Den som vill, att aflöningen för Expeditions-chefen i Landtförsvars-departementets Kansli-expedition bestämmes till 5,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är omförmälda aflöning bestämd till 5,500 li:dr. Omröstningen har utfallit med 52 Ja och 67 Nej; och hafva alltså Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med iVe/-propositionens innehåll. Stals-Utskottels Memorial M 173. Den som vill, att lönen för hvar och en af Expeditions-sekreterarne i Landtförsvars-deparlementets Kansli-expedition bestämmes till 4,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer ifrågavarande aflöning att uppföras med 4,800 R:dr. Voteringen har, sedan en sedel blifvit kasserad, utfallit med 57 Ja och 61 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med iVe/-proposilionen.
Lån nårmare upplysningar och föreskrifter, hvilka, i enlighet med hvad Stats-Commissarien Widegren nppgaf, meddelades vederbörande under loppet af den återstående delen af året 1816 samt början af påföljande året; och då för öfrigt uti flere Lån förekom, att Tjenstemånnen icke kunde medhinna dessa Omslut, utan att eftersätta sina vanliga göromål för den löpande tiden, blef, uppå derom hos Eders Kongl. Maj:t gjord underdånig anmälan, genom Kådig skrifvelse den q 7 Martii 1817 forordnadt, att Kammar-Collegium skulle ombesörja Omsluten för desse Lån, emot fastställd vedergällning. Då vid handläggningen af detta ämne hos Stats-Contoiret förekom, att den föreslagne methoden i hufvudsaklige delar möjligen kunde hafva inflytande på redovisningen och Controllen af Uppbörden hos Krono-Fogdar, Magistrater och Bergs-Fogdar, hvilkas Räkenskaper jemte Landt - Rånteriernes Ars-Råkningar innefattas i Lands-Böckerne, och då Province-Contoiren i Kammar-Collegio, i afseende på Landt-Råkenskapernes form, tidiga upprättande och ingifvande, åro genom Instruction och Författnin - Revisorens Berättelse. 85 gar tillförbundne att controllera Lands-Contoir och Uppbördsman samt bevaka Eders Kongl. Maj:ts och Kronans rått, ansåg Stats-Contoiret nödigt, innan dess beslut i detta grannlaga mål fattades, höra bemålte Contoir, hvarvid StatsContoiret, för sin del trodde följande omständigheter företrädesvis förtjena uppmärksamhet och böra under öfvervägande tagas, nemligen: i)
C+ 1 4 fodd Zetterling, Utexaminerad Barnmorska i Stockholm och Wien, s %lt a Mottagningskid 1-8. S t m g a t a n. Stockholm. Allm. Modenffi för Damkappor, Stockholm, 12 E~~n,gstwudgcCv * cEsgatan 12, lekornmenderar sitt stora och rikhaltiga lager af alla Nouveautéer. för sasongen. Sarskrldt får rekommendeia mitt stora lager af w Pelsverk för Pelskappor med dartill passande ofvertygei: - i - Allmänna Lifforsa krings bolaget ' i Stockholm, Vasragatan, lo, meddelar fördelaktiga lifforsakringar och billiga lifrantor, (6.13 ' 170) IViiiborgs &amp; tiksprit. Winborgs. Seiinp, blandad soni fmusk o. engelsk. pi, flaskor för iitspiiduing. Wiiiborgs Soja. TViii korgs Bi ffstoksts. Wiiiborgs Jiistyiilver. IViiiborgs Bordsalt. Tl ' iiiborgs iiiddn Kryddor 115 bleclidosor och paket. Speci.alitet: Winbargs Lactoserin-Cacao, välsmakande, kraftigt, naran.de, hälsosam! Förordad af professorerna Olof Hal~~inarsteii, C. E. Bergstrand, med. d: r Ch. Em. Ha.gda1il in. fl. Hiils~vi~iineii, tidskrift för alliuHii och enskild hiilsovhrd, yttrar i sitt niimmes för den 1 febriiari följande: siSamZeZes 9zaraneze och ~; ä m Z e ~ i k. ?$son % t ett koncent9 * eracZt och .mcckZigt 9zar.ing.mnedez ar afuen elen, i 7mnuZeZrb hos OSS ' il ' bflirda Zactoserincacao. s De flere g h g e r prisbelönta tilherkiiiiigarna finnas att tillgli hos hrr specerihandlare samt i parti hos T12. Kongl. Hofleveraiitör.
Detta gifvetanledning att eftersinna huru tull-lagstiftningen blifvit handhafd af Regering och Ständer under föregående riksdagar. Ständerna hafva bestämt tullsatserna, dem grundlagarne förbjuda Regeringen att höja, med undantag af tullen för spanmål. Då bevillning, vid en riksdag åtagen, skall gälla tills Ständerna vid en kommande åtagit sig en ny, följer deraf, att under mellantiden ingen förändring i den åtagna får ega rum. Men så har den icke blifvit betraktad. Ständernas tulltaxa har blifvit öfverlemnad åt Regeringen att gillas och fastställas. Till följd deraf har Regeringen efter pröfning nedsatt eller borttagit tullsatser, som Ständerna bestämt. Sådant har skett tillförene och fått passera. Vid sista riksdag åsatte Ständerna införseltull för 1 centner fläsk 2 R:dr 50 öre, ost 3 R:dr och hvetemjöl 50 öre, hvilken i den af den 4 December 1863 af Kongl. Majit gillade och fastställda tulltaxan var borttagen. För ingående af traktater med Frankrike medgåfvo sista Rikets Ständer Regeringen att nedsätta tull på dithörande artiklar. Men Ständerna begärde en tullkomité för att få nödigt skydd åt inhemska näringar, och Regeringen tillsatte en sådan med föreskrift att arbeta enligt frihandelns grundsatser. Ständerna medgåfvo för Franska traktaten en årlig nedsättning af 500,000 R:dr i tullinkomsterna, men Regeringen medgaf möjligheten af en femdubbelt större minskning eller 2,600,000 R:dr uti påräknad årlig tullinkomst. En i vederbörlig ordning väckt anmärkning emot ett sådant förfarande har af Konstitutions-Utskottet blifvit ogillad. Ett godkännande af handelstraktaten innefattar ett ytterligare sanktionerande af Regeringens rätt att efter dess ogen pröfning nedsätta och borttaga hvilka tullsatser sorn helst; följaktligen äfven en bekräftelse på den förut utöfvade rättigheten att nedsätta eller borttaga den skyddstull, som
Han var alltid glad öfver att se henne och hade öga för alla de små kärleksbevis, som hon visade honom i det dagliga lifvet, men han hade ingen tid öfrig åt henne, och han kom aldrig med den friska längtan, hvarmed hon sprang honom till mötes. En dag sutto de efter middagen i Ninas kabinett. Tofte låg i en stol och rökte sin kära cigarr; Nina satt midt emot honom och sydde. De hade en stund suttit tysta, och Nina märkte, att Tofte såg på henne genom röken, som han sände upp i blå ringar. »Nina!» sade han plötsligt. »Jag vet hvad du skulle tycka om!» »Låt mig höra?» frågade hon och såg nyfiken upp från sitt arbete. Det gladde henne, att hon sysselsatte hans tankar. »Jo, att jag alltid skulle sitta på den gula sidenpallen vid dina fötter och helst spela gitarr, men i brist på det hålla ditt silke och nysta ditt garn och aldrig röra mig ur fläcken.» »Ibland skulle jag inte alls tycka så illa om det», svarade hon och skrattade, »men du tar alldeles miste, om du tror, att jag skulle vilja ha en lat man. Du skulle också snart bli mycket tråkig, om du måste underkasta dig något sådant.» »Ja, det kan du lita på!» svarade han. »Så länge man lefver, skall man röra sig, från det man kommer upp tills man går i säng, begge händer fulla af arbete och hufvudet fullt af tankar, eller också skall man upptas af något som i hög grad intresserar en, något nytt, märkvärdigt, som för en kort tid tar all ens uppmärksamhet i anspråk.» »Men på det sättet tycker jag egentligen att du fordrar, att man jemt skall få sitt innehåll utifrån», sade Nina. »Ja, hur skall man egentligen annars få något innehåll?» frågade han och lade sig beqvämt tillbaka i stolen. Hon såg på honom, men svarade icke. Hon trodde, att han skämtade. »Förvånar det dig?» frågade han och såg skälmaktigt på henne. »Vi ha ju också en kropp, men hvad duger den till, om den inte får daglig föda, och ens själ måste sannerligen också ha något födoämne att lefva af för att inte falla i sömn.» »Ja, du har rätt», svarade hon och sydde ifrigt.
JVs 73, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JSs SO, angående väckt motion om minskning af de för beväringens räkning befintliga förråder af mindre munderingspersedlar, såsom skjortor, strumpor och skor; och J\s 74, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVS 54, angående väckt motion i fråga om fördelningen emellan socknar inom samma pastorat af återvunnen helgonskyld. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande M 57, angående väckt fråga om statsanslag för vidtagande af åtgärder till hämmande al boskapspesten, om den skulle inom landet utbryta. S. DEfter föiedragning bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande JVs 6, i anledning af motion om bibehållande af det i Strengnäs inrättade seminarium för lärarinnors bildande. Den 4 April, Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial M 8, angående verkställd granskning af Statsråds-protokollen. 222 Prat.-Utdrag den 4 April i866. S. D. Efter föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial M 9, angående det tillägg till 12 Regeringsformen, att Konungen icke utan Riksdagens samtycke må blifva regerande furste af utländsk stat, förklarades det af Utskottet deri framställda förslag skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande JV2 59, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om anvisande af medel till utvidgning af den för jernvägen genom Stockholm beslutade bangård vid Clara sjö och tillökning i de för trafiken derstädes afsedda byggnader. Från fiogv. Preste-Siandet. S. D. Föredrogos ånyo Konstitutions-Utskottets nedannämnda Memorial: M 8, angående verkställd granskning af Statsråds-protokolien. Lade» till handlingarne.
Nåder finna medföra den allmänna nytta och gagnelighet, att de förtjena af sådant understöd komma i åtnjutande. Då Utskottet nu, på sätt ofvan anfördt är, föreslagit ett så betydligt ytterligare Lån-bidrag til! Fabrikernes understöd och Utskottet tillika funnit de för begagnandet deraf uppgifne grunder och föreskrifter vara af den beskaffenhet, att utan deras noggranna iakttagande, andania - 1414 Stuts-Visiottets Betänkanden. let med det ytterligare bidraget skulle förfelas, hemställer Utskottet, qrn ipke Riksens Högloft. Ständer skulle anse lärnpligt förordna, att i händelse Riksens Ständers Revisorer vid deras gtanskning af Manufactur-Diseont-Fondens förvaltning finna, det större eiler mindre del af fondens hela belopp blifvit i annan väg eller efter andra grunder, än Riksens Höglofl. Ständer, såsom vilkor för ytterligare hidrags meddelande nu bestämma och Reglementet för Manufdctur-Diseonten af den 12 Februarii 1^17 i allt öfrigt innehåller, disponerad och förvaltad, Herrar Revisorerne då skulle äga, så vida Två tredjedelar af dem uti beslutet derom instämde, att genom Riksens Ständers Fullmägtige i Pinken, genast låta indraga det ytterligare tillskott för Fahrikernes understöd, som nu kan blifva dem lemnadt och hvilket ytterligare bidrag, Utskottet, endast under vilkor af en sådan föreskrift, anser bora af Riksens StändefS, Bank anslås och meddelas. Sluteligen har Utskottet öfvervägat, hurtid vida någon ytterligare Controll på till verkni rjgarnes belopp, än som nu är stadgad, kan stå att vinna. Utskottet har dervid funnit, att de uppgifter, sorn Hall-Rätterne afgifva till Kongl, Commerce-Collegium öfver de för året vid hvarje Fabrik afstämplade varor, och hvilka uppgifter tjena till grund för bestämmandet af Uåne-belappet i Manufactur-Discont-Fanden, icke alltid kunna medföra fullkomlig visshet derom, att varan blifvit vid den uppgifne Fabriken tillverkad.
Och om detta ej kan öfvertyga dig, så vill jag i förtroende säga dig, att ännu helt nyligen har hennes mun icke förnekat hennes hjertas obesegrade böjelse. – Du säger något! Det tyckes vid närmare påseende verkligen troligt. Men hennes fader skall aldrig bifalla ... – Hennes fader skall bifalla allt hvad hon önskar. Den största svårigheten ligger deremot hos Karmides sjelf. Allt kommer att bero af hans framtida uppförande, ty först genom ett förbättradt lefnadssätt kan han hoppas att återvinna Hermiones aktning. – Riktigt. Men här stöta vi ju på en omöjlighet! – Nej, ingen omöjlighet, endast en skenbar svårighet. Du känner ynglingarnes art. De måste rasa ut. Ju dåraktigare de lefvat, desto grundligare blir ofta deras förändring till stadga. – Sådant inträffar visserligen. Men ... Karmides stadgad! Det förefaller mig omöjligt. – Jag känner Karmides bättre än du. Jag ansvarar, att en sådan förändring skall ske, såvida icke du omöjliggör densamma. Hans ödes trådar ligga i begges våra händer. Han har vandrat vägen till förderfvets afgrund och står nu vid dess rand. Hvad han hitintills icke velat se, gapar nu vid hans fötter och han ser det. Om han icke redan återvändt, så är orsaken hos dig, ty du står bakom honom som en envåldsherrskare öfver ögonblicket, och det är du, som skall nedstörta honom eller lemna honom återvägen öppen. Krossar du hans högmod, så är han förlorad. Alla ana, att han är ruinerad, men utom du, jag och han sjelf vet det ingen, ty han har intill denna dag förstått att dölja sin belägenhet under ett lefnadssätt, som måste locka till den tro, att Indiens rikedomar stå till hans förfogande. Under allt detta är han uppfylld af ångest och färdig till hvilket förtvifladt företag som helst. Störtar du honom, kan du icke beräkna följderna; lemnar du honom vägen fri, så skall han med den erfarenhet, han så dyrt köpt, skynda att taga en framtid i besittning, hvars famn står honom öppen, erbjuder honom lugn och med lugnet allt, som han kan eftersträfva.
6n en längre tids stadgande till Klanders anförande emot Enffiftes-delningar innan de af Konungens Betali, mngvhafwande fastställas, emot hwad nu gällande Författningar föreffrifwa; sä läcktes Riksens Högloflig Ständer finna, det Lag-Utskottet, utan att öswerffrida den gräns för Utffvtkets befattning, hwartill Herr Prosten Lindeströms Motion föranleder/ icke kan öfwer Herr Landshöfdingen och Com, mendeuren Friherre af Häkanssons framstälde anmärkning nägot hufwudfakeligk utlåtande nu meddela. De pä erfarenheten grundade skäl, hwilka stad, gade Utskottets förra Betänkande för asstyrkandet af Herr Prosten Lindeströms Motion, finner Lag-Utffottet icke wara genom de skedde anmärkningar wederlagde, hwarföre Lag-Utskottet saknar skal frångå dest förut häruti afgifne Urlakande, som Utskottet derföre till alla delar äberopar, och till Riksens Högloft. Ständers wPore ompröswande »vördsammeligen öswerlämnar. Orebro den ir Julii i8i?. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högw. Prest-StändeLs Lcdammagnar, Lcdam. magnar, fsk. k. Ltrömtelt. P P lkeckren. Pä Wällyft. Borgare-Stän, Pä Hederw. Bonde-Ttändets Led. magnar, ders Letz. wägnar, k^l, Z.ön^vist. dUis Lvensson. ullgren. Wörd - L6l2 Den 13 Julik. H - Uppläst hos Ridd. och Adeln den r; Juli!. Prest-Ständet den iz - Borgare-Ständet d. i; - Bonde-Ständet den rz wördsamt Memorial! 'öglofl.
Detta torde bevisa angelägenheten af ett sådant stadgande som Const.Ulsk. föreslagit; och ali det är bättre än Hr von Harlmansdorffs förslag, tror jag, på säll jag redan haft äran nämna, ådagaläggas genom hans eget argument, derigenom nemi. att magtmissbruket är minde farligt, dä det beror pä tvenne Ständ tillsammans med Const.Ulsk., än då det beror på 2 Ständ ensamt utan Consl.- Ctsk. Hvad den värde talaren anfört ang:de den förseglade sedeln, sä tror jag den farhågan icke egentligen höra till ifrägavande förslag. Del kan väl hända, och liar äfven inträffat, att 2 Ständ göra sina val så, alt deras ledamöter i Utsk. stå emot de andra 2 Ståndens, men sådant kan dock gerna endast inträffa med afseende å hvad man i de stora frågorna anser lämpligt, ty om det må vara möjligt för ett Stånds elektorer, att välja ledamöterna i Coust.Clsk. så att de samt och synnerligen representera en och samma idé om lämplighet i grundlagsstiftnings-hänseende, sä torde det likväl för samme värde Hrr elektorer vara omöjligt, att utvälja Const.Utskrs ledamöter sä, att de på förhand veta huru dessa ledamöter anse grundlagen böra tolkas vid blifvande fall, der 2 Stånd under riksda gen möjligen kunna komma att stadna emot 2 i fråga om, huruvida voteras skall eller ej i förstärkt Utsk. Ehuru min öfvertygelse om sjelfva sakens lämplighet kan vara densamma som elektorns (eller någon annans), sä är det derföre likväl ej sagt alt min öfvertygelse är lika med hans i afseende pä sjelfva formen för sakens afgörande. En person kan ifra för sjelfva saken, men motsätta sig dess afgörande i förstärkt Utsk., likasåväl som en person kan ifra emot ett förslag, men likväl ifra för dess afgörande i förstärkt Utsk. Det är 2 fullkomligt skiljda saker, hvarföre jag ej tror det vara sä mycket alt befara, som den värde ledamoten ansett, all ett sådant