Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Har man vid så många Riksdagar, sorn nu skett, kunnat infinna sig d. 15:de Nov., utan att någon Riksdagsman, mig veterligen, deraf lidit, mer till sin helsa, så synes mig i sanning detta skäl icke löna mödan att fästa något afseende vid. Det synes mig då vara af vida större vigt, att man visar att representanter i landet, sorn ega en sjelfständig verksamhetskrets och en sjelfständig ställning, ega nog samvetsgrannhet att icke åt lejda händer vilja öfverlemna sina gods, och att de måtte kunna afsluta sina maktpåliggande göromål utan att desse komma i kollision med de pligter, som böra anses ännu högre, nemi. de fosterländska. Sätter man dem i denna kollision, så tror jag att man icke blott förorsakar dem personlig skada utan att man äfven beröfvar Riksdagarne närvaron af många sjelfständiga ledamöter, sorn kunde vara af nytta under tider, sådana som denna. Man har åberopat de mångfaldiga förändringar, sorn under tidernas lopp i detta afseende blifvit gjorda, och all man slutligen kommit till den öfvertvgelsen att hösten vore den 32 Den 11 April f. m. lämpligaste lidepunkten, samt ju tidigare på hösten desto bättre. Just dessa mångå förändringar uti Riksdagstidens början bevisa aldra bäst huru olika åsigterna i detla fall äro. och om man ser på de upgifter som Utsk:s Betänk, innehålla, så finner man att knappast någon tid på året finnes, som icke varit utsatt till någon Riksdags början, men jag kan icke eller uti detta förhållande finna något skäl hvarföre den ena tiden skulle vara förmånligare än den andra. Om det förut galt framåt från Jan. till Nov., så kan det nu äter gä tillbaka från Nov. till Jan., ty det har ofta handt med våra förhandlingar här, att när man ena gången gått framåt så har man den andra gången gatt tillbaka.
Då man ställer 81 §:n i Reg.F:n samt 73 och 70 §§:na i Riksd.- Ordn. till jemförelse med 1 14 §:n > Reg.F:n, af hvilka lie förstnämnda föreskrifva sättet huru ändring i grundlagen »kalråstadkommas, men den sistnämnda likväl gifver en ovillkorlig helgd åt RiksSUns privilegier; så ligger motsägelsen deremellan i öppen dag. Man kan nemi. icke tänka sig en större motsägelse än den, alt samma privilegiifråga, der uppoffringen ensamt ankommer på vårt Stånd, att, med eller utan villkor,gifvas eller vägras, skulle ändock och tillika ankomma på votering af de andra Stånden, och dem sålunda tillkomma en rättighet att ändra eller borttaga del villkor, sorn af oss var fästadtvid uppoffringen: oell då man icke får antaga att grundlagshuden motsäga hvarandra, så följer också deraf, att del behandlingssätt, sorn förstnämnde §§ föreskrifva, icke rimligen kan angå privilegiifrågor, emedan behandlingssättet skut - 464 Den 29 Mars f. m. le lunna tillintetgöra ali säkerhet i det veto, som likväl ovillkorligen tillhör hvarje RiksSt. att för sig utöfva. Då man betraktar detta förhållande, visar sig oförnekligen, att stiftarne af våra grundlagar antingen icke föreställt sig det fall, sorn nu inträffat, nemi. att man vill begagna behandlingssättet, för att tverteraot andan af 114 §:n genom pluralitetens makt tvinga sig fram till det ändamål, som påannat sätt icke kan vinnas; eller också ansett förbudet deremot ligga tillräckligt i den ovillkorliga helgd, som sistnämnda bud meddelar. Lyckligtvis ligger ett starkare försvar deremot i hvarje ärlig menniskas rättskänsla, ja, i sjelfva begreppet om den ära och tro, som icke tillåter att en uppoffring göres annorlunda gällande, än i öfverensstämmelse med det villkor, som dermed varit fäsladt.
Vt dr. ’d. t Dec. isss." 149 Län Memorial, angående ändring i författningen om hemmans» klyfning ; Allmänna Besvärsoch OeconomieUfrkottet. 1:0 Jacob Peter Ander ssons från Östergöthlands Län Memorial, angående skyldighet för Strö-rote att lika med Stam-rota deltaga i Soldats uppsättande och underhåll j 2;o Eric Norbergs från Vesterås Län Mern®, rial, angående utgörande af räntehö; 3:o Anders Anderssons från Östergöthlands Län Memorial, angående rättigheten till svedjande på Kronoskatteoch Frälsc-skatte-heinman. 4:0 Nils Nilssons från Vermlands Län med fleres Memorial, angående inrättande af Sockne-skolor; 5;o Bans $ ansson* från Elfsborgs Län Mc4 mortal, om utbyte och omflyttning af Utrotar vid Soldathäil; IJO Prot. Ut Jr. d. S Dec, ig»g. 6:0 Nils Insulins från Stockholms Län Memorial, om förändrad votering vid Markegångs-sättningar; 7:0 Olof Mathiassons från Götheborgs och Bobus Län Memorial, om förändring af Beväringsmanskapets vapenöfningar; 8:0 Densamme, om skyldighet för Kyrkoherdar, att årligen från Predikstolen uppläsa taxan på deras löne-inkomster; gro Johannes Svenssons från Jönköping* Lia med fleres Memorial, angående upphörande af syner, hvart tredje år, å Soldat-torp; 10:0 Johanne^ Olssons från Vesterås Län Memorial, med hemställan, att bevillningsoch taxerings-värden på hemman och lägenheter må blifva den grund, hvarefter alla slags extra onera och gärder böra beräknas och utgöras; liro hars Larssons från Gefleborgs Län Memorial, angående ett nogare bestämmande af tid och ort i pass, som för de i landet kringstrykande personer utfärdas; Fröt.
Dock ha — såsom redan antytts — vissa utvidgningar av textmaterialet måst företagas för sammanhangets skull; ävenledes hava vissa andra förändringar vidtagits. De tilllägg, jag ansett mig böra göra till de avskrifter, som förelågo vid början av mitt arbete, omfatta., frånsett några yttranden och memorial från utskottsledamöter, vilka — sannolikt av rent förbi - X Företal seende — blivit utelämnade, samt några aktstycken ur utskottets skriftväxling med hovkanslersämbetet, belysande frågan om statsrådsdéchargen, företrädesvis vissa protokollsutdrag från stånden till utskottet. Om protokollsutdragen från stånden säges det i utredningen följande: »En betydande grupp av de till utskottet inkomna handlingarna utgöres av protokollsutdrag från de olika stånden, upptagande fullständiga diskussionsprotokoll över ståndens debatter rörande till dem från utskottet avgivna förslag. Enligt dåvarande förhandlingsformer voro nämligen återförvisningar till utskottet, åtföljda av dylika diskussionsprotokoll, synnerligen vanliga. Då emellertid dessa diskussioner redan finnas tryckta i ståndens protokoll, är ett omtryck här ingalunda av nöden och bör ej heller ifrågakomma.» Naturligtvis ha icke heller medtagits några protokollsutdrag, innehållande återförvisningar, beledsagade av diskussionsprotokoll från stånden. Men spörsmålet, huruvida vissa protokollsutdrag från stånden böra medtagas eller icke i denna publikation, är därmed ej besvarat. Frågan om protokollsutdragen har visserligen ej berett några svårigheter, då det gällt 1810 och 1812 års protokoll. I den mån sådana protokollsutdrag omnämnas i dessa protokoll, upptagas där ganska utförliga referat av utdragens innehåll. Men annorlunda har saken däremot ställt sig vid utredigeringen av 1815 års protokoll. Där förekommer det ytterst ofta, att det blott omtalas, att ett protokollsutdrag från ett stånd ankommit, utan att innehållet däri med ett ord antydes, eller i vart fall refereras detsamma ytterst knapphändigt eller bristfälligt, ibland rent av felaktigt. Då dessa protokollsutdrag i regel innehålla upplysningar om vad stånden beslutat med anledning av utskottets förslag och då dessa upplysningar helt naturligt många gånger haft betydelse för utskottets fortsatta arbeten, har det varit nödvändigt att meddela läsaren av publikationen, vad utdragen innehållit; eljest skulle hela sammanhanget gått förlorat. Ibland hava dessa upplysningar kunnat givas i noter under texten.
Den befallning jag gifvit mine Häradsskrifvare var, att de borde göra TaxeringsComite^rne uppmärksamme på de §§. af BevillningsFörordningen, som röra handel och rörelse, samt den procent af behållen vinst, som 86 Den 5 Ja nuar i i. Staten enligt Bevil lnings-förordningen tillkommer. Herr von Hartmansdorff, August: I)ä det vidlyftiga anförande, som Herr Printzensköld nyss uppläst, innehåller åtskilliga tänkvärde ämnen, öfver hvilka man kan behöfva betänketid, innan discussionen fortgår, hemställer jag till Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln, om icke detta anförande, i stället för att nu upptagas till öfverläggning och remiss, kunde få hvila på bordet; och hoppas jag, att Herr Printzensköld sjelf medgifver oss denna betänketid. Grefve Cronhjelm, Otto August: Den värde Talaren har börjat med en anmärkning deremot, att mine motioner ej aflemnades till bordet inom den tid talaren nämnt. Jag kan ej så noga påminna mig, hvad dalum jag aflemnade dem; men jag minnes, att det var en Måndag, och ett af de sista plena, då motionerne här remitterades. När jag uppläste motionerne, gjorde jag det dels till följd af skriftliga anteckningar, dels munteligen utur BevillningsFörordningen. Det var ej möjligt alt utur minnet skrifva ut hvad jag sagt; jag måste collationera det med Prolocollct, och detta äfvensom sedan renskriften har något fördröjt tiden. Jag har gjort till en lag för mig, att icke med några öfveiilödiga yl - Den 5 J a n u a r i i. 87 Iranden upptaga liden; jag väntade således i det längsta med de anmärkningar jag hade att framställa mot BevillningsFörordningen, i tanka att de af någon annan skulle göras, men då jag såg att detta icke skedde, trodde jag motionstiden icke höra förbigå utan framställning af de motioner, som jag ansåg för mine medborgare nyttige, och de anmärkningar jag förmodade angelägne vid BevillningsFörordningen.
De talade om hvarandra i sin förtjusning öfver hennes ankomst. E n berättade att salen ansetts för liten, mötet skulle hållas i en kyrka, hvarvid en annan som en liten uppmuntran tillade, att hvarken pastor D. eller pastor T. hade nog starka röster att höras i den. Guvernör K. skulle leda mötet. Ofverste S. skulle bevista det, likask generalden, och major den, och hela traktens framstående miin. " Ni kommer att tala for hela Iowa, hvarje kommim liar sin representant har. Så utomordentligt lyckligt att ni iiom ' ofver floden. n J a g satt der alldeles förstummad. J a g hade ddrig talat offentligt. - J a g var fullt besluten att icke göra det inför detta lysande sällskap. nNi skulle icke ha gjort detta utan att rådfråga mign, sade jag. " Jag ar ingen talare. J a g har aldrig i mitt lif hiillit tal. Jag har uppträclt i några fruntimmers sallskap, sittande ibland dem i all förtrolighet, det ar allt. Jag Pan icke göra detn. J u mer de öfvertalade mig, desto mer hjälplös kiinrle jag mig. J a g var f~~llkomligt tom invärtes. ' Herrar börj ade komma, generaler, guvernörer, öfverstar, adjutanter hemma pi % permission, alla började bestorma mig. De kunde lika väl sökt öfvertala en stock. J a g kände det omöjligt. Slutligen blef det bestämdt att öfverste Stone, i h a r s militärsjukhus jag tillbringat några dagar, ' och som jag kände från kriget, skulle hålla talet för mig. J a g skulle berätta honom hvad jag hade ärnilat säga damerna. Timman nalkades - herrar kommo och bad0 oss skynda, kyrkan var packad med folk. Nycket nedslagna begåfvo sig damerna af, statens dignitärer följde och sist kon1 öfverste - Stone och jag. När vi kommo ned från samlingsrummet, drog han mig in i mottagningsrummet, hvars dörr han stängde. Med ryggen mot dörren betraktade han mig allvarsamt. ' Jag har sett er i kriget, Mrs Liverrnore7 ', sade han, " sett ert arbete i sjukhusen, och jag tror att ni menar ärligt. Ni har sagt, att ni önskar vara en.
NI BÖR ANVÄNDA DEN AF EDER OMNÄMNDA BEHANDLINGEN. HUFVUDET TVÄTTAS MED SPRITLÖSNINGAR OCH FÅR DÄREFTER TORKA. — HUFAmoroso, halftorrt, ett gamPrislista å V i n. VUDVÄRKEN BEROR TROLIGEN PÅ ERT ARBETE. FÖRSÖK malt och utmärkt vin Kr. 2.40 \ ATT SA VIDT MÖJLIGT FÅ DETTA MINSKADT OCH ATT Prisen äro beräknade emot kontant Amontillado, torrt, very fine Bordeaux-Vin, ett helsosamt och beFÅ MERA REGELBUNDEN MOTION. FÖRSÖKSVIS KAN NI ANVÄNDA ANTIFEBRIN (SE SVAR TILL ANNA B. betalning med fria buteljer. old superior » 2.50 J hagligt lätt vin, alldeles fritt från I N:R 2). Vid beställningar från landsorten Fino secco Sherry, ett mycket de ofta förekommande tillsatserna Yxli. ETT SÅDANT FALL HAR ÄNNU ALDRIG FÖREtorde likvid medsändas emedan eftertorrt, gammalt och utsökt af starka spanska eller andra viner. KOMMIT OCH KOMMER NOG EJ HELLER ATT FÖREkraf å vin icke är tillåtet. KOMMA. vin med charmant arom ... » 2.90 Pr J-but. 0.35 Änders R. TROLIGEN MYCKET SVÅRT ELLER Vin leverera vi fraktfritt och emEast India Sherry, ljust golVöslauer (Schlumberger) Kr. 1.75 OMÖJLIGT ATT AFHJÄLPA. VÄND ER PERSONLIGEN ballagefritt vid alla järnvägsstationer den, fylligt, mycket gamVöslauer, Goldeck » » 2.75 TILL LÄMPLIG LÄKARE. och hamnar i Sverige, då beställninmalt och oöfverträffligt till V i äro enda försäljare i östra och Unni.
Det visar sig för dem, som lika med den siste värde talaren tagit kännedom om, hvad som i sednare tider inom det juridiska omfånget sig tilldragit, alt åtskilliga nya åsigter hafva utgått just ifrån den domstolen och sedermera vunnit sanktion derigenom att de blifvit af Högsta Domstolen bekräftade, så att de öfriga Hofrätterna fått rätta sig derefter. Under de sednare åren har äfven K. M. ifrån denna lilla Hofrätt recryterat sin Högsta domstol, ett bevis derpå, att den måtte anses hafva motsvarat förväntan. Skulle man icke lägga någon vigt på afståndet, endast man hade lättare kommunikationer, så hemställer jag huru vi skulle finna oss belåtna här i Stockholm, om domstolen vore förlagd i Lybeck hvarifrån det går an under sommaren att få kommunikationer lika fort som emellan Stockholm och Norrland. Det är således temligen klart, att det i alla fall ligger vigt på, att äga den auktoritet, i hvilken man parerar, i sitt granskap, och skälen äro för och emot så fullständigt utvecklade, dels i Ulsk:s betänk, och dels i de af vederbör:de auktoriteter afgifne utlåtm, att ett uprepande deraf, synnerligen i det skick, hvaruti frågan sig nu befinner, skulle vara att onödigtvis uptaga R. o. Adis tid. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag är af samma mening som Gr. Mörner, och på det att jag, när denna fråga framdeles återkommer, icke må anses nu hafva genom stillatigande godkänt Utsk:s mening, så vill jag genast yttra mig. Det är klart, att hvarje förändring, sådan som den förevar:de, måste medföra vissa olägenheter, och jag vill icke bestrida dem, Gr. Sparre anfört; men det finnes på andra sidan sådane, hvilka förtjena mera af seende. Dylika äro, att de rättsökande, som nu förlorat den andra instansen, Lagmansrätterna, hvilken de hade i sitt grannskap, nu måste, om de äro missnöjda med Häradsrättens utslag, vända sig omedelbart till Hofrätten. Jag anser af vigt att en part kan, om han vill, personligen tala vid sitt ombud och sina domare.
Dessutom äro der fyra hjortar, som löpa omkring i askens grenar och bita löf; men i Hvärgälme hos Nidhugg äro så många ormar, att ingen tunga kan säga det. Yggdrasill härledes af Odins binamn Yggr, grubblaren, och drasill, drösull, bärare, häst: trädet kallas Odins häst eller bärare, emedan Odin hängde derpå i nio nätter, innan han uppfann runorna. Niðhöggr af nið, mörker, eller nið, försmädelse, hat, och höggva, hugga. Mimir; se § 23. Veðrfölnir af veðr, väder; men om slutet kan hänföras till fölna, blekna, är ovisst. Ratatöskr af rata, gå, färdas omkring; härledningen af töskr är oviss. Yggdrasils-myten framställer den fornnordiska folktrons föreställning om verlden såsom ett sammanhängande organiskt helt under en den mest storartade och allt omfattande bild, hvilken söker sin like inom alla mytologier. Verldsträdet är »en symbol, som förenar den omedelbara mytologiens grundfaktorer så att säga i ett poetiskt system» (Hammerich). Måhända har myten utgått från det gamla offerträdet med dess källa, hvaraf tingsträdet ännu är en qvarlefva. Gudalifvet. Odin. Åsarne stå i den innerligaste gemenskap med hvarandra, de hafva ett gemensamt ursprung, och det är Allfader (fn. Alfaðir), som från begynnelsen varit till, men såsom en kraft, hvilken ännu icke yttrat sig. Den sig förverkligande Allfader blir Odin (fn. Óðinn), från hvilken alla andra åsar utgå. Odins väsen och namn. Odin är solens och himmelens gud, det allt genomträngande väsendet: »som en andeflägt genomströmmar han lifvet och herskar deri». Han är gudars och människors fader. Han skapar icke tingens begynnelse, men han ordnar och upprätthåller allt; lifvet utgår ifrån honom och i denna mening kallas han skapare (fn. gautr). Alla andliga väsenden mottaga från honom sin lifsande.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om ett län för tillvägabringandet af en Pensionsförening inom Jönköpings Län. (Rtglds Afd..) Högloll. Ridderskapet och Adeln hnr till Stats-Ulskottet remitterat en af Herr Claes Gustaf Bergenstråhle väckt motion, innehållande: alt det för ett par år sedan mycket lilliga intresset för införandet inom Sverige af Ränte försäkrings-anstal ter, efter ungefärligen samma grunder, hvarpå dylika Inrättningar inom några Tyska Stater blifvit bildade, visserligen nu mera kunde anses hafva, om ej utslocknat, åtminstone betydligt afsvalna!; men från begagnandet af dessa mera invecklade inrättningar hade elt förslag utgått till en annan anstalt, som, under benämning af Pensionsförening, egde enahanda syftemål, men vore högst enkel samt lofvade säkrare och tillförlitligare, fastän mindre lysande, resultater. En dylik Pensionsförening skulle, enligt ett deri i 11 uppgjord t och motionen bifogadt förslag, bestå af 3:ne classer eller afdelningar, af hvilka den forsta, som syntes böra kallas Pupill-classen, och hvars capital skulle bildas genom insättningar för minderåriga barns räkning, borde, intilldess pensionstagarne fyllt 20 år, utgifva årliga pensioner till faderlösa barn. Den andra, eller den så kallade Besparings-classerij skulle utgöras dels af dem, som förut tillhört Pupill-classen och vid 21 års ålder från densamma hit öfvergålt, dels ock af andra personer, som häruti inträdt vid hvilken ålder som helst. Uti denna dass borde irvsattserna, tillika med derå uppkommande räntor, besparas, tills delegarne uppnått en ålder af 60 år; dock skulle äfven dessförinnan delegarne i vissa fall kunna öfvergå i den tredje eller Lifränte-classen. Denna borde åter utgöra en vanlig li frän leinrättning ej mindre för dem, som förut tillhört Besparings-classen, än äfven för andra personer, hvilka, efter att hafva uppnått 45 års ålder, omedelbarligen uti Lifränle-classen ingingo.
R:dr - 1271 42 151 16 1423 212 Uppgifne fordringar hoS f. dkonungen. r:o Kammereranns wid Haga LustPark 41- st. äVesterdcrZs räkning öfwer extra utgifter under f. d. Kongl. Hofwets wistande derstädes ären 1828 och 1809, som icke b.ifwil ersatte till en sammanräk. nåd suntmma af L.wBcmälde Kammererares räkning, öfwer hivad särskilde personer, utöfwer den föreflrifne Staten fös Betjeningen ä Haga pä Extra Stat qvartaliter Åtnjutit, men nu icke bekommit - , « z:o HofApothekaren lunös räkning af d. zo Junti, för utlämnade medicamenter till PrinAessornes behof, ifrån och med den g Aprill till och med den 5 Juni» näst. ledne , » to 106'14 1742 .H 3 672 Den k4 November - Transport R:dr. 1742 3 5:0 En af Herr öfwersten, Friherre Armfelt uppgifwen ätersiod af den Gratification, som f. b - Konungen af Desi egna m-del ansiaqit, till hwardera af Baronerne (rustak och ätepkLl, Lreutr af 66 R:vr. 32 si. Banco ärligen för hwardcra, till desi dr till Officerare warda befordrade 308 >7 — 6:0 Bundtmakaren I>unäker§8 räkning för förwarade Carousiells
10 kap. 14 § i afseende på permittering är det mest restriktiva och i högsta grad menligt inverkande på möjligheten till utkomst för både befäl och manskap, g 15 samma kap. tillåter t. ex. icke en båtsman att utan rotebondens och rotemästarens tillstånd vara öfver 3 dygn ifrån sitt torp, eller utom den socken der roten är belägen. Då man besinnar hvilka små löner som vid Arméen bestås så är detta temligen obilligt icke allenast för soldaten utan så mycket mera för befälet. Om en officer eller underofficer har landtbruk och vill företaga en resa t. ex. till en marknad och göra upp sina affärer, så har han i och för den resan en mängd olägenheter och svårigheter sora understundom äro oöfverstigiige. Hela hans ekonomi kan bero på dylika resor och likväl händer det icke sällan, att när man temligen långt förut inlägger om permission för en dylik resa, blir den icke bifallen förrän 8 å 14 dagar elter den tid jag önskat permissionen. Derpå har jag vid det kompani jag tjenar ett färskt exempel. Icke sällan händer till och med att permission rent af förvägras. På samma sätt med manskapet. Nu när jernvägsarbetet börjat har manskapet begärt permission för att deltaga i detsamma; man har svarat, mycket gerna; men proceduren vid permissionen är så beskaffad, att manskapet sedan de gått flere mil för att komma till kompani-expeditm ofta icke lyckas att träffa ho nom hemma och för denna vidlyftiga procedurs sif ull bry de sig icke om denna förtjenst; hvarpå jag tror att både kronan och de enskilde förlora. 10 kap. 28 § om persedlars förskingring synes vara en väl hård lagstiftning. Den dömer vid den värfvade Arméen soldaten i brist af tillgång till godtgörelse af skingrade persedlar till kapitulationstidens förlängande sålunda, att ett år svarar mot 1 Rdr 32 sk. Bko. Jag hemställer om detta är billigt. Att det icke tillämpas är en annan sak, men att det står qvar i lagstiftningen, det förefaller besynnerligt.
Riksmuseum, Naturhistoriska » 187—188. Rilcsstatens anslag, brister och besparingar å » 5—7. — fjerde hufvudtitel, anslagen derå, bilagorna litt. D, och E. vid . » 87, — utgifts-titlar . » 4—5. Räkenskaper, statsverkets, formulär till , » 3. Salpeterfonden » 122—125. Bilagan litt. H, vid Sammandrag af rikshufvudböckernas kapitalräkningar, tabellerna N:s 1 och 2 vid » 3. Serafimerordens-gillet .. » 196—198. — lasarettet » 198—200. dess lokal . Sjöförsvaret, anslagen till » 128—135. Sjöförsvars-departementets Kommando-expeditions räkenskaper » 135. Sjökarte-kontoret » 133—134. Skara veterinär-inrättning » 68—70. Skiften och afvittringar, anslaget till » 174—176. Skogs-institutet » 56. Skogsplanterings-kassan . Slottshyggnads-medlen » 181. Sockenkartor, anslaget till » 59—60. Spanmål in natura, statsverkets ... » 42—45. Spanmåls-kreditiv-fonden . Stamholländerierna, anslaget till Stats-kontoret, hufvudbok för .. » 3. Stats-kontorets embetsförvaltning och redovisning Statsverket, egentliga » 2—40. Statsverkets grundfond » 8—34. — inkomster, bilagorna litt. A. och B. vid » 3. — reserverade behållningar » 8. — spanmål in natura » 42—45. — utgifter ... » 4—5. — öfverskott och brister, bilagorna litt. A och B. vid » - 3. Stipendie-fonden, Kongl, oell Hvitfeldtska . » 224—226. Stockholms allmänna Barnhus — Elementarskola » 221—222. — Karantäns-kommission ... » 70—73. —- Navigationsskola Stockholms