Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beräkningen af så väl arfvoden som tractamenten synes oss efter vanligheten och den verkliga arbetstiden, böra vid Ståndens Cancellier begynnas ifrån och med den 4;de dagen före Riksdagens uthlåsning samt fortfara till och med 8:de dagen efter Riksdagens slut, och vid Utskotten beräknas ifrån antagningsdagen till och med 8:de dagen efter Utskottets upplösning. Huruvida den vid slutet af sistl. Riksdag visse Tjenstemäir inom Rsks-Stånden och Utskotten tillagde förhöjning uti deras Tractamenten, må vid denna Riksdag jemväl kunna beviljas, hafva vi för närvarande, och innan det sig visat, om gÖromålens mängd och Tjenstemännens nit påkalla en dylik belöning, ansett oss icke nu böra deröfver något utlåtande meddela. Slutligen föreslås såsom billigt, att på desse både Arfvoden och Tractamenten förskott, beräknad t till och med d. 3i t denna månad, måtte utbetalas; men återstoden ej förrän efter Riksdagens slut komma att uppbäras: Börande utbetalningen ske i enlighet med särskilda specificationer på Personalen,'undertecknade, i afseende på Riks-Stånden, af hvarje Riks-Stånds Taleman, och i afseende å Utskotten, af hvarje Utskotts Ordförande, samt inlemnade till det Verk, hvarifrån betalningen utgår. Om vid något Utskott göronxålen skulle blifva så öfverhopande, att den antagne Cancellie-Betjeningen skulle behöfva hjelp Stats-Vtskottets Betänkanden. 4^7 vid renskrifningen, förbehålla undertecknade Utskotts Ordförande sig, att sådant framdeles till ersättning få anmäla.” Stockholm d. 2 Martii l823.; Stats-Utskottet får nu afgifva det yttrande till Riksens Högloft. Ständers bepröfvande, hvartill ärendets beskaffenhet gifvit anledning.
På dessa grunder anser jag att undantaget af 72 §. endast har afseende derpå, att Konungens samtycke ej fordras för Ständerhas beslut om Banco Verket; isie» att för öfrigt 75 §. Riksdagsordningen i allo bör tillämpas på Bancoärender. Då jag på detta sätt tior mig rattast för - Banco-VtsJiottets Bctankanden. 389 stå Grundlagens mening, återstår det att utreda, huruvida förévarande fråga är af den beskaffenhet, att den kan förfalla, eller icke. Dervid synes mig att, i fall fråga vöre om ett nytt stadgande eller åtgärd, som i följe af förut fattade beslut, måste gifvas eller vidtagas, och tvänne Stånd derom skulle stanna emot två, saken då mäste afgöras genom förstärkt Utskott; sådant är förhållandet med ds ännu oafgjorde frågorne, rörande DiscontContoiren i Götheborg och Malmö: men då deremot frågan såsom den förevarande, angår blott förändring af en förut gifven, och af tvänne Stånd såsom lämplig till fortfarande gillad föreskrift, lärer tvänne Stånds olika mening derom ej bora föranleda till votering, utan målet helt och hållet förfalla. Något stöd för denna mening tycker jag mig äfven finna uti >75 §. i Riksdagsordningen uttryck: 'förfall© frågan och förblifve vid det , sorn tillförene stadgadt varit.” I följe af hvad jag sålunda yttrat, anser jag att frågan om ■ nedsättning af inbetalningsskyldigheten för Discontlån ifrån en femtedel till en tiondedel hvarje halft år af primitiva capitalet, kan och bör förfalla. Och förbehåller jag mig att denna min mening må till RiksStånden åtfölja Utskottets Betänkande i ämnet.”
De c. lfsg. 141 Från Hedervärda Bonde-5äånde£. S. D. Vid öppnandet af Electorernes Vrotocoll öfver val till Ledamöter i Hemliga Utskottet befunnos dertill vara valde : f, d. Talmannen, Riddaren af Kongl. Maj:ts Wasa-Orden, Lars Olsson från Götheborgsoch Bohus Län. Vice Talmannen Jon Jonsson från Blekinge Län och Eric Svensson från Götheborgsoch Bohus Län; hvarom Protocolls Utdrag skulla expedieras, med anmodan till Expeditions-Utskottet, att om utgången af valet uppsätta underdånig anmälan till Kongl. Majit. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Memorial,N:o 1, om tillstånd, att få antaga ett tillökt antal af Cancellister, utöfver det, som Hiksdags-Ordningen bestämmer. S, D. Föredrogs å nyo Expeditions-Utskott#ts, sedan den 4 i denna månad på bordet livilande Memorial, N:o 3, om en summarisk sammanfattning i slutet af Utskottens Betänkan - 142 1'rnL. t)i dr, d, g Dac. isis. den utaf Betänkandenas innehåll; och fann Bonde-Ståndet för godt att till hvad ExpeditionsUtskottet föreslagit lemna bifall, S. D. Bonde-Ståndet fann för godt, att bifalla Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets i Memorial (N:o 2) gjorde hemställan, att alla de Utskott,' till hvilka en Motion remitte. ras, måtte få del af den handling på hvilken re* missen sig grundar. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Betänkande (N:o 2), i anledning af Herr August von Hartmansdorjjs Motion, orri utbetalningen och redovisningen af Riksdagskostnads-medlen, fann Bonde-Ståndet för godt att detsamma bifalla. S. D. Föredrogs Expeditions •
Derigenom sprides en alfabetisk förteckning ä ifrågavande personer öfver hela landet, i st. f. de många lapparna ifrån alla landskanslierna. Man kan då äfven deraf låta trycka ett erforderligt antal särskilta exemplar för att tillställas vederbönde embetsman. Såsom dessa förteckningar nu äro beskaffade, göra de föga gagn, ty, i anseende lill listornas stora mängd, fordras ett ganska godt minne, för att kunna begagna dem ; man har nu inflickat bland andia kungörelser, minst 25 listor. Efterlysning inom länet är hufvudsaken, men kunde man tillika få cn sådan general-efterlysnings-lista, som nyss nämndes, allmänt spridd, det må nu vara ifrån Post-Tidningen eller någon auktoritet i Stockholm, vore det ock sjelfva kammar-rätten, så vore det så mycket bättre. Öfverläggningen om 57:de punkten förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Pri nlzensköld anförde: Komiterade, sora alldeles opåkallad!, utsträckt deras omsorg, i afseende på en förnyad reglering af uppbördsverket, jemväl till sådana ämnen, som dermed icke stå i något oskiljaktigt sammanhang, synes hafva föranledt Utsk., att handla på samma sätt, och sannolikt är detta orsaken, hvarföre man uti 56:te punkten igenfinner ett af komiterade jemväl framstäldt förslag, hvartill man förgäfves skall söka ens den aflägsnaste anledn. uti alla de hand - Den 2 Augusti. 107 lingar, hvilka dels komiterade dels Utsk., i detta mål, fått sig tillställde. Detta förslag består deruti, att man skulle upphäfva stadgandet i kammar-colhi cirkulärbref af d. 2 April 1794, det reslransakningar ofelbart skola af K. M:s bef:de anställas sä snart restantierne i något fögderi uppgå till 500 r:dr, samt i stället öfverlemna till K. M:s befules pröfning att vidtaga sådan åtgärd, då särskilda omständigheter dertill kunde föranleda.
AISCHINES. Förlåten, vänner, att jag glömde bort Först bedja er om tillstånd att få orda; Men när på spel står landets välfärd, då Är det förlåtligt, om man krus och smicker Förglömma skulle. Än en gång förlåten. EN ANNAN BORGARE. Låt höra hvad han att förkunna har, Men fort! AISCHINES. Jag tackar er. Men jag kan ej Så vackert lägga mina ord, som nyss Den störste ibland talare har gjort. Derför begagnar jag med edert tillstånd En tolk, som saken i sin enkelhet För er förklara skall. Kom fram, du yngling, Och läs för oss det bud Philippos sänder. (En frigifven athensk yngling framträder.) FÖRSTA BORGAREN. Philippos' namn! Man aldrig annat hör, Då Aischines sin tandgård öppnar. ANDRA BORGAREN. Tyst! DEN FRIGIFNE (läser). »Philippos, kung af Makedonien, Athenais folk sin helsning sänder. I veten att vi tagit Pylerna Och nu mot Thebais murar med vår här På väg begifvit oss. För er att gripa Till vapen ju en dårskap vore.» 36 FÖRSTA BORGAREN. Den skurken hånar oss! Hör, EN RÖST ERÅN FOLKET. Emot den öfvermodige tyrannen! Till vapen upp EN ANNAN RÖST FRÅN FOLKET. Tyst! Tyst! Låt höra ett förnuftigt ord! DEN FRIGIFNE ATHENAREN. »Derför vi bjuda eder fred på vilkor, Att I blott oss som höfding tagen an, Ej fordrande att I oss gifven skatt, Som förödmjukande I skullen finna. Vi vilja deremot betala eder Hvad kriget kostat. Lefven väl!» ANDRA BORGAREN. I hören, Han vill ej konung nämnas och betalar Omkostnaderna sjelf. I sanning vackert! FÖRSTA BORGAREN. Du ser då ej försåtet här bakom! AISCHINES. I viljen redan taga från mig ordet? Nåväl! Nu ha'n I hört Philippos' tankar, Och jag vill hoppas, att I icke tveken Ett sådant ädelmodigt anbud taga Med bifall upp.
Men det kommer sej deråf , att du ble så fint uppfostrad med Mamsell på herrgåln; och kansk e, när det kommer all t ikring, går du ändå och v änter på, att det ska komme en grann och ståtlig herre och ta dej te äkta. Jojo, ditåt lutar det, min lilla gosse. Men då får du allt ak te dej , så att det inte g år med dej som det geck med fleck an i visan: h on vänta' och vänta' så l änge, att hon feck ingen te slut. Den visan mins jag mej inte ha hört. Den får du lof sjunga för mej, Anders. Och gossen gick sig ut i morgonstund, Hejfilinkeli! Så gla' och lus teli'. Då mö tte h an en mö i rosendelund: "Vill du blifva min?" sa' gossen; Nej, nej , nej, nej , nej ! Din blir jag väl ej, Nog får jag en ann', sa' flickan. Anders. Anna. Anders. Anna. 35 Och gossen gick sig ut i middagsstund, Hejfilinkeli! Så gla' och lus teli'. Då mö tte h an den mön i rosendelund: "Vill du än bli min?" sa' gossen; Nej, nej , nej, nej , nej ! Din blir jag väl ej, Får nog än en ann', sa' flickan. Och gossen gick sig ut i aftonstund, Hejfilinkeli! Så gla' och lus teli'. Då mö tte h an den mön i rosendelund: "Nog kan jag bli din, sa' flickan; Nej, nej , nej, nej , nej ! Min bli r du väl ej, Nu har jag en ann', sa' gossen. Hahaha! det v ar riktigt rätt gjordt åf gossen, kära Anders. Men flickan bar sej också bra dumt åt, du . På det lilla viset sk all det promt inte gå med mej , inte. Neej , j ag ska ha det ungefär så som det s tår i en ann' visa om en jungfru, som knep s ej inte mer och inte mindre än en Adelsman, du? Vill du höra den visan, du? Ja, det kunde inte vara så ledsamt.
Besv, 0. Ekon.-Utsk. inkomne Betänktn: N:o 4, i anledn. af väckt förslag om nya föreskrifters meddelande rörande tiden för utlysande och anställande af entreprenad-auktioner för Statens räkning; N:o 5, i anledn. af väckt motion, angtde förändring af vilke ren för åtnjutande af de åt yngre Universitets lärare anslagne stipendier; Nto 6, i anledn. af väckt fråga örn reglering af Länsindelningar ; Nto 7, i anledn. af väckt motion om förhöjning i traktamentet åt Magistrats-personer och Borgare vid besigtningar och. andra förrättningar för kronans räkning; och Den 21 J anuari. 45 N:o 8, i anledn. af väckt fråga om beredande af Gudstjenstoch Skol-lokaler för Gannisoiisförsamlingarne i Stockholm. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 2 e. m. In fidem protocolli. Albert Munck. Onsdagen den 21 Januari 1857. Plenum kl. 10 f. m. Just. 3 prot.-utdr. för d. 17 dennes samt pleni prot:n förd. 19 och 20 sisth Dec.; hvarefter Gr. Puke, Folke Magnus, anmälde sig och uplåste ett sälydande anförande : Då den granskning af nnvartde Chefen för Sjöförvars Departenntet afgifna underdförslag till reglering af anslagen för sjöförsvaret under nåstblifvande statsförvaltnings period, som llr Gr. von Platen uti plenum d. 20 sisth Dec. företog, var allt för vidlyftig och sväfvande, för att da kunna af mig riktigt uppfattas, hvadan det svar, jag derå vid tillfället lemnade, äfven blef ofullständigt torde i enlighet med hvad jag då förbehöll mig, jag nu få ytterligare anföra. Om den långtiriga inledning. Gr:n låtit föregå sin s. k. granskning, kunde vara åtskilligt att säga, men dess egentliga syfte är allt för mig genomskinligt, för att det skulle löna möllan dervid uppehålla sig.
Men uppå en så betydlig besparing gör ingen afseende, och tager jag mig derföre friheten, att då BevillningsUtskottet påstår, att det af mig uppgifna förslaget skulle medföra större kostnader, med ofvanstående factiska bevis framställa den ovilkorliga besparing, som genom verkställandet af mitt förslag skulle uppkomma. Jag kallar denna besparing ovillkorlig, emedan jag anser den vara ett lika klart axiom, som det, hvilket bör ligga till grund för principen af bevillningens fördelning. 314 Den 3o Mars f. m, De af Utskottet omnämnda svårigheterna kan jag ej heller fatta, då de af mig föreslagna Committeer lika så lätt kunna samlas, som de enligt 1812 års BevillningsFörordning fastsLällde. Jag får derföre anhålla, det Utskottet behagade, i händelse af återremiss, i detta afseende explicera sig, och härutinnan, så väl som i allt öfrigt motivera sina yttranden, emedan det annars så väl för mig, som för hvarje annan, den der är van vid, att gifva med endast för skäl och sanningsenlig bevisning, är omöjligt att inse värdet af Utskottets Betänkande. Eller skulle väl Utskottet med dessa svårigheter, som förmodas möta, endast åsyfta svårigheten af Bevillningens utgående från städerna? Jag vill presumera detta fall. Redan för längre tider tillbaka äro, såsom för allom bekant är, Städerna i Sverige classificerade uti en viss ordning. Denna classification är grundad uppå det mera eller mindre förmonliga läge de hafva, deras storlek, folknummer, speciella industri m. m. Nu borde, enligt min tanka, bevillningen från Städerna utgå proportionaliter efter den rang de hafva sig emellan, så nemligen att hvarje Stad betraktas såsom ettj ej som bestående af så eller så mångå personer, med så eller så stor förmögenhet. En Stads intrader kunna temligen säkert calculeras, då deremot hvarje individs förmögenhet är variabel, och inom en handvändning kan flyttas från ho - Den 3o Mars f. m. 3i5 nom till en annan.
Nto 44’ Rörande yrkad skyldighet för Krono.Betjeningen, att utan ersättning förskaffa Konungens Befallningshafvandes fastställelse å vederbörligen fattade Socknestämmo beslut och dem till verkställighet befordra. N:o 45* Angående väckt fråga derom, att deltagandet i allmännt byggnaders å landet uppförande och underhåll måtte beräknas efter Hemmanens vid årliga Bevillningstaxeringarne åsatte värde. Trot. Utdr. d. 17 April 1823. S. D. e. m. Föredrogos å nyo ock biföllos följande från Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet inkomne samt den 25 dennes e. m. på bordet lagde betänkanden. Af den 5 dennes. N:o 46- Börande väckt fråga, om bestämmandet af rättigheten till upphämtning å Sjöstränderne af hafsting. N:o 47* Angående väckt fråga om fast, ställandet af en viss byggnads-ordning för Städerne. Af den 21 dennes N o 63. I anledning af yrkad inskränkning uti rättigheten för Torpare att antaga Tjenstehjon. I anledning af yrkad befrielse eller ersättning för Transporter af undsättnings-spannmål. N o 65 Rörande yrkad skyldighet för privilegierade hemman och Lägenheter, atti allmänna byggnaders uppförande och underhåll deltaga. Rörande yrkad befrielse för Gottlands Hemmansegare, att in Natura ahämna Skattetjära m. m. Utdr d. 17 April 1323. Frän Hogv. PresteStåndet.
Men jag tror icke dess mindre, att Högh Ridderskapet och Adeln utan prejudikat för framtiden, kan vidtaga ett i så måtto skiljagtigt beslut, att Canceili-Rådet Tannstöm, lika med Herr Regerings-Rådet leMoine må tillgodonjuta Pensionen,“ehvad Embete med Lön på Stat, han än mä komma att bekläda och hvar bellst han må vistas. Jag förmodar Högloflige Ridderskapet och Adeln skall finna det så mycket mera billigt, då de erhindra sig den åtskillnad, sorn vid detta serskiita tillfälle äger rum, nemligen: Att det är Riksens Ständer sorn sjelfve föreslagit och gifva Pensionerne till ifrågavarande Herrar, såsom belöning för deras bemödande och omsorg uti deras vigtiga uppdrag , i sammanhang med det förhoppningsfulla resultat, som deraf blifvit en följd. Hade dessa Pensioner på vanligt sätt blifvit hos Riksens Ständer sökte och beviljade, sä vöre tillämpningen af den stadgade principen också vigtig; men då Pensionerne föreslås och gifvas af Ständerne sjelfve såsom belöning, Dm 11 April, 37? vöre det att för Cancelli-Rådet Tannström tillintetgöra denna belönings kraft och verkan , hellst ingen lärer kunna bestrida, att icke Can. celli-Rådet Tannström, lika med Regering3-Rådet leMoine , i alla fall ägt ostridig rättighet, att förr eller senare få Pension af Statens medel sig anslagen. Jag får således för min del vördsamt tillstyrka bifall till Stats-Utskottets Betänkande , med den förändring, att Herr Cancelli-Rådet Tannström lika med Herr Regerings - Rådet leMoine, må oafkortadt tillgodonjuta den honom tillagde Pension, utan afsende å den Lön ' på Stat, han framdeles kan komma att erhålla. Herr Strussenfelt, Michaell Det skulle vara alltför litet uppmuntrande för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens f. d. Lärare, Herr Cancelli-Rådet Tannström, om den Pension Riksens Ständer nu ämna att tillägga honom, skulle upphöra, så snart han erhållit något Embete med lika stor Lön på Stat.
När jag hvisslade på dem, kommo de sig först på buren och sedan ned i fönstret, där och satte sig på min hand, i hvilken jag då vanvatten och föda stodo för hans räkning. I allligen hade några hampfrön. Då jag satt vid mitt mänhet var han glupsk efter mat och ofta hungskrifbord, sutto fåglarna ofta på hvar sitt hörn af rig. Han gick tidigt till hvila och sökte då anryggstödet till min skrifstol, kvittrande af hjärtans tingen sitt gamla ställe öfver en gardinhållare, där Inhemska burfåglar. lust. Där somnade de ibland också om aftnarna. han kunde sitta dold, eller, om han ej kom dit, Grönsiskan födes med vallmofrö, sommarryps, satte han sig i de tätaste grenarne och barren, För Idun af L. E. Björkman. hampfrö, kanariefrö, hirs och hafregryn. Alfrö tätt vid stammen, så att han var svår att upp" I dessa tider, då äfven damerna gripits af fotycker hon mycket om. Om grönsiskan såväl som täcka. Jag förmodar, att fågeln i vilda tillståndet tJ sterländsk hänförelse, fruktar jag s^X. tilläfvenalla burfåglar gäller detsamma, som ofvan sagts för ungefär samma lefnadssätt. » tyrs hafva ådragit mig en eller annans ogunst beträffande steglilsen, att nämligen deras bur unSonen till en kyrkoherde i Skåne omtalade för genom att i ett par föregående uppsatser hafva der ruggningstiden bör stå på ett rätt ljust ställe, mig för några år sedan, att han hade haft en framhållit utländska burfåglar. Då jag nu går att såvida man önskar att fjäderskruden skall få sin domherre, som var så tam, att han fritt flög ut redogöra för några inhemska, löper jag kanske vackra, lifliga färg. och in. Fågeln bortskänktes till en gosse, som fara att slöta på Charybdis, under det jag undhade sitt hem en half mil från ifrågavarande Grönsiskorna para sig i fångenskapen. viker Scylla, ty måhända skola somliga djurskyddsprästgård, men redan en half dag, efter det han Hämplingen.
Maj t föreslagit, det böra stadgas, att efter 1860 års slut, dä full liqvid af det utländska länet skeft, provisionen bör upphöra samt för försträckningar frän Statslånefonden beräknas enahanda ränta, sorn vid utlåning och diskontering från Handelsoch Närings-diskont-fonden, hvilken ränta, enligt nu gällande föreskrift i 154 § af Banko-reglementet, utgör minst 4, högst 6 procent och af Fullmägtige bestämmes med afseende ä penningeställningen och andra omständigheter, som till räntans höjning eller sänkning kunna föranleda. Af föreskrifterne i 30 § af Banko-reglementet, befinnas vissa hafva blifvit meddelade med specielt afseende å de under sednaste riksdag inträffade utomordentliga förhållanden, som föranledde det temporära statslånets upptagande. Så t. ex. förekommer uti dessa föreskrifter berättigande för Fullmägtige dels att anvisa någon del af Stats-!änefondens tillgångar såsom omedelbar försträckning till sådane inom riket befintlige penningeförvaltande verk och inrättningar samt större bolag och föreningar, som af Fullmägtige ansågos erbjuda fullkomlig säkerhet, — i afseende hvarå Utskottet skolat upplysa, att dylika försträckningar endast i några få fall blifvit beviljade, och att af dem endast en numera återstår oliqviderad. — dels att såsom metallisk kassa få genast beräkna det utländska lånet sä snart aftal derom på säker hand blifvit träffadt. Under nuvarande förändrade förhållanden lära likartade bestämmelser ej vidare erfordras, äfvensom Utskottet anser den Fullmägtige lemnadc tillåtelse att för besörjande af Stats-länefondens utlåning, i man af behof, förstärka Diskont-direktionerne med tjenlige personer m. in. kunna upphöra sedan fondens samtlige tillgångar redan långt före detta blifvit i låneväg utgifna.
Dylta svafvelbruk; N:o qo, ang:de den på öland belägna Böda kronoparks föreslagna förvandling till bärads-allmånning; N:o 91, i anledn. af vackt fråga 0111 några kronoparken upplåtande till allmänningar för Färentuna härad; fr ån Be v ill nings -Utskottet: N:o 11, i anledn. af så val K. M:s nåd. propos., ang:de kurhus-afgiftens fortfarande, som Hr Möllerbjelms, Axel, i ämnet väckta motion; från BancoUtskottet: N:o 20, innefattande förslag till ett förändradt myntsysteme; från Lagutskottet: N:o 40, i anledn. af väckt fråga om ändring i 16 cap. 7 §:n Jorda-b:n och upphäfvande af 8 §:n i samma cap. och balk; från Allm. Besvärsoch Ekon.U t skott et: N:o 18, i anledn. af väckt motion om Svenska undersäters skyldigheter, när de vilja bosätta sig eller resa utrikes, samt utländningars rätt att inkomma och bosätta sig i Puket; JN':o 19, i anledn. af väckt fråga om medel och utvägar till Svenska jernhandelns befrämjande i Amerika; N:o 20, i anledn. af väckt motion, ang:de beviljande af vissa stapelstads-rätlighéter för staden Laholm; ]N:o 21, i anledn. af väckt motion om Askim och Frölunda församlingars skiljande från Fässbergs pastorat. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. -% till 11 om aftonen. In fidem protocolii, F. O. Silfverstolpe. Lör - Den g Maj f. m. Lördagen den 9 Maj iS/jo. Plenum kl. 9 f. m. Justerades pleni-prot. för den 2 dennes e. rn. Fortsattes prdfningen af StatsUtskrs utlåt. N:'o 441 angfde reglerjn af utgifterna under riksstatens tredje Imfvuc) titel.
Öfverlemnad till Finans-departementet. af den 15 Maj 1845, angående de till Emåns upprensning beviljade anslag (193). Efter det fullmäktige i Riksgäldskontoret med yttrande inkommit, anbefallde Kongl. Majit dess Befallningshafvande i Calmar att vidtaga åtskilliga åtgärder för beredande af utbetalning af ifrågavarande anslag; hvarefter Kongl. Majit, vid underdånig anmälan häraf, den 4 Augusti 1846 i nåder förklarat: att, derest icke före det årets slut behörigen fullgjordes hvad, som blifvit föreskrifvet såsom vilkor för medlens utbekommande, desamma skulle såsom tillgång till andra odlingsföretags befrämjande komma att anses. Då vilkoren sedermera ej blefvo fullgjorde, hafva medlen disponerats till understöd för andra valtenaftappnings-arbelen. Maj 1845, angående beviljadt lån för återuppbyggande af Konradsfors jernbruk i Wermland (211). Om detta Rikets Ständers beslut har Kongl. Majit under den 25 Juni 1845 försländigat Dess Befallningshafvande i Wermlands län, för att ägaren af Konradsfors bruk till kännedom och efterrättelse delgifvas. 129:o af den 7 Maj 1845, rörande vissa anslag å Handelsoch sjöfartsfonden (173) *). 1845 den 16 Oktober i underdånighet anmäld och lagd till handlingarne, såsom icke fordrande någon åtgärd. Stockholm den 11 Oktober 1847. N. F.^Wallensteen. *) Denna fråga innefattas uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af uppgifna dagen, ”i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelser om verkställda granskningar af ”Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och ”förvaltning under åren 1838 till och med 1841.’’ Bil. till R. St. Justilie-ombudsnians
Detta belopp kommer då att utgå: för 702 man i 2 mån. (61 dagar) och 492 man i 10 mån. (304 dagar) Utgår nu » 400 » » 300 » » » Tillökning: 302 man i 2 månader och 192 man i 10 mån. för hvilken tillökning ifrågavarande kostnad, å 58 öre för man, utgör hvartill kommer arvoden åt 2 trumpetare i nummer å 36 Reklädnadspenningar (sadelmunderingen inberäknad) för 2 Fanjunkare, ä 240 Rdr Rdr 480: — » 8 Sergenter, ä 220 Rdr, eller 75 proc. mer än nummerkarlens munderingsvärde » 1,760: — a 4 Förste Trumpetare, å 240 Rdr » 960: — samt, sadelmunderingen oberäknad: för 2 Sqvadronshästläkare, ä 135 Rdr » 270: — 3,470 för 302 man uppsättningskostnad å 211,05 Rdr 63,737 10 —■ » » » underhålls» » 125,28 » (med 5 procents minskning i det närvarande beloppet, 131,87