Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Der var fullt af sådana kretsar, på gården smärre gossar, inne i moskén fullvuxna. Vi veko derpå in och gjorde vår zijareh i ett litet bönehus för shekh Refa', der en stor hop qvinnor voro församlade. 'Ali underrättade mig, medan vi voro i ett café der bredvid, att största delen af dessa qvinnor voro besatta af någon 'afrit, men om de besökte sin shekh på hans dag, voro de fria från sin plågoande de öfriga dagarne af veckan. De hade nemligen hvar och en sin shekh, som de besökte. Vi vandrade omkring shekhens turba, läste fathe och kysste den på åtskilliga ställen. Vid utgången blefvo vi besvärade af alla slags folk, vattenbärare m.m., som begärde bakhshish. Derefter gingo vi upp i citadellet och vandrade genom divanerna. Folket tycktes ha fritt tillträde öfverallt, äfven till sjelfva pashans divan. Vi kommo hem från vår långa vandring middagstiden, temmeligen trötta och hungriga. Mohammed kom och hemtade nu med sig det färgade papperet, som jag började skrifva på. Äfven hade han med sig lösa blad af en bok, som innehöll allehanda verser, goda mot trolldom, kärlek och allehanda annat ondt. De skulle skrifvas än så, än så, upphängas eller fästas än här, än der, deras kraft var bepröfvad och säker. Mohammed prisade högeligen denna bok och skulle börja skrifva af den. Den hette Khavas elbordeh. Mot aftonen gjorde en spatserfärd till Muski och var inne hos Köhler, der äfven Berczin träffades. Jag spelte med honom ett parti schack. Det är ett tråkigt sällskap. Satt derefter i ett café för att höra shekh Isma'in och vandrade ännu om natten omkring på Molid och kom hem kl. omkring 4. 'Ali hade ej orkat ut i afton, han var alldeles medtagen af morgonpromenaden. Gjorde en promenad i Ghorijeh, satt en stund i cafét i Hassanein, som 'Ali sade vara särdeles mebrokeh och der aldrig en shishe ges eller finnes, emedan den anses for vahish.
PresteStåndet fernlttérat ett till Ståndet af dess Secreterare ingifvet Memorial, hvaruti hemställes, alt, enär RiksStåndens Canzlier komma att Upplösas åtta dagar efter Riksdagens slut, enahanda anslag, som vid alla föregående Riksdagar varit vanligt, för Utskrifning af manuscript till tryckningen af PresteStåndets Protocoll vid denna Riksdag samt correcturläsning, nemligen r R:dr B:eo för hvarje tryckt ark, måtte bestämmas att af Riksdagskostnadsmedlen Utgå; och hafva likaledes V. BorgareStåndet samt H. BondeStåndet, efter inhemlad underrättelse orti berörde hos PresteStåndet gjorde hemställan, meddelat enahanda remiss till Utskottet i afseende på ifrågavarande anslag för tryckningen af deras Protocoll» Efter öfvervägande häraf och då, enligt R. H. St:rs beslut, aflöningen för samtlige, vid innevarande Riksdag , uti RiksStåndens Canzlier tjenstgörande kommer att upphöra med åttonde dagén efter Riksdagens slut, men tryckningen af RiksStåndens Protocoll;dessförinnan icke kan varä fullbordad, hvadan för deösammas verkställande derefter serskildt anslag mäste för ofvanomförmälte erfördetliga biträde dervid ber stämmas; får Utskottet vördsamt tillstyrka: 5 Bi 606 Stats-Utskottets att för utskrifningen af manuscript till den vid innevarande Riksdags slut återstående tryckning af RiksStåndens Protocoll samt för Correcturläsnijjgen dervid må beviljas enahanda vedergällning, som vid 1823 års Riksdag, för samma befattningar var bestämd, eller En Riksdaler B:co för hvarje tryckt ark, att af Riksdagskostnadsmedlen utbetalas, sedan Protocollen blifvit till RiksgäldsContoret behörigen aflemnade. Utlåtande öfver Hr Rosenqvists, Fredrik
Af Statsråds-protokollet inhemtas, hurusom, beträffande detta anslag, Witterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademien i underdånighet anfört att, sedan till följd af flera misslyckade försök och underhandlingar, så väl inom som utom fäderneslandet, att utan alltför betydlig kostnad utgifva ifrågavarande plancheverk, något sådant icke kunnat under den sistförflutna statsregleringsperioden allmängöras, och Rikets sednast församlade Ständer fördenskull medgifvit att det beviljade, men icke använda anslaget finge fortfarande qvarstå, att under tiden för nu gällande statsreglering begagnas, hade det genom här gjorda, lyckade försök att medelst fotografi öfverflytta ritningar på sten och så fixera dem derpå, att de kunde i vanlig lithografisk press aftiyckas, ändtligen blifvit möjligt att, med jemförelsevis ringa kostnad, utgifva första häftet af det plancheverk, som Akademiens Sekreterare förberedt öfver Svenska sigiller från medeltiden, hvilket häfte, innehållande 26 redan färdiga folioplancher, som upptoge sigiller af alla slag från äldsta tider till slutet af 1200-talet, skulle utkomma så snart tryckningen af texten blifvit fullbordad. För lithografiering, papper, aftryckning m. m. hade Akademien dittills utbetalt 2,875 R:dr 73 öre Rimt, hvartill komme tryck och papper för texten samt omslag och häftning, som ansetts erfordra omkring 1,200 R:dr. Då hvad som sedan äterstode af de anvisade 6,000 R:dr icke kunde betacka kostnaden Bih. till H St. (Fortsättning.) tor ett lika stort häfte af sigillteckning eller andra plancher och det vöre ;if vigt att detta verk, som blefve af synnerligt värde både i historiskt, koiisthistoriskt och antiqvariskt hänseende, icke måtte afstadna med första häftet, anhöll Akademien i underdånighet om beviljande af ytterligare 6,000 R:dr Rimt för ifrågavarande ändamål, att af Akademien lyftas och redovisas i den män utgifvandet af dessa planche-arbeten fortginge.
S. D. Föredrogos ånyo oell biföllos Stals-Utskottets Utlåtanden: N:o 44, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition, angående upplåtelse af vissa delar af Jönköpings f. d. iäslnings-område till Jönköpings stads disposition för ny tomt-reglering derstädes; N:o 45, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående utbyte af indragne Militie-boställena N:o 1 Steglinge och N:o 8 Plöninge vid Skånska Husarregementet eniot Höganäs stenkols-verks egande andelar i kronoskatte-hemmanen N:o 1 Vestra Klappe och N:o 1 Östra Klappe i Malmöhus län; samt N:Ö 47, i anledning af väckt motion om rättighet för allmogen inom Åse härad af Skaraborgs län att erhålla utsyning å kronoparkerne Hunne och Halleberg; hvaremot Utlåtandet N:o 46, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 18, angå ende Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorers berättelse om verkställd granskning af Stats-verket samt andra af allmänna medel beslående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1852 och 1853, icke ansågs erfordra någon Ståndets åtgärd, utan lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets Betänkanden: ' N:o 22, i anledning af väckta motioner om förändring i vissa delar af hvad stadgadt linnes, angående damm-luckas öppnande; N:o 23, i anledning af väckt motion om införande af en s. k. summa appellabilis; N:o 24, i anledning af väckta motioner, angående upphäfvande eller ändring af hvad finnes stadgadt i afseende på i’evisioris—skilling, samt N:o 25, i anledning af väckt motion, angående förmåns-rätt för socken magasiner.
Lings efterlemnade enka, alt utgå från och med den tid, den Ling personelt beviljade löne-tillÖkning af nyssnämde belopp upphörde, samt att, när hon med döden afgår, öfvei flyttas på hennes oförsörjda barn och af dem uppbäras intill näst derpå följande Riksdag; b) enligt Rikets Ständers underdånig skrifvelse den 1 Juli sistlidne år> 628 Expeditions-Utskottets Forslag till undSkrifvelse, N.-o pension till lika belopp nied flen löi, lian å General-Laudtmäteri-Contoirets Stat innehar, åt Majoren U. G. von Konow, vid afskedstagande^ efter uppnådde 65 års ålder och nied iagttagaude i öfrigt af livad såsom vilkor för pensions åtnjutan le är föreskrifvet, dock utan afseende på hvad Författningarne stadga om tjenstetid; c) enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 9 September sistlidne år, pension, till ett belopp, motsvarande |:delar af Bokhållaren vid E. K. M:s och Rikets Stats Contoir N. A. Stures nu innehafvande lön, 800 R:dr med derunder begripne 76 tunnor spanmal, att af Sture tillträdas, så snart han från nyssnämde tjenst erhåller afsked; cl) enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 9 sistlidne September, pension af 800 R dr, att till aflidne Vice-Amiralen m. m., G. af Klints efterlemnade enka årligen utgå, så länge lion lefver ogift och torita lif* * * 1 O 7 O O rande befinner sig i obemedlad ställning; e) enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 23 September sistlidne år, pension af 300 R:dr årligen åt enkan efter aflidne Intendenten öfver Zoologiska Riks-Museum, Professoren B. F.
Uplastes Stats-Utskottets ullätande, af deni; Augusti, l anledning af Ridderskapet och Adelns äterrenust, i frägan om tillökning i arfivodet för Riksens Ständers Deputerade till deltagande i öfwer-revision af krigs räkenskaperna, förklarande sig Utskottet numera, sedan de öfrige respcctive Eländen redan bifallit Utskottets första utlåtande, icke lunna deruti tillstyrka någon förändring. friherre ak kllLkanlon yttrade sig hafwa i Atfloirel förbehållit sig, att i sitt Ständ fa anföra sin serstildla tanka, hwilken han i följe deraf nu upläste, sä lydande; Till protocollet! Da Riksens Högloft. Ständer wid Riksdagen i Stockholm, i anledning af Kongl. Maj:ts nädigq anbud, utnämde 2:ne deputerade af hwarje Riksständ atr deltaga i Revisionen öfwer redogörelser för ulgtfkerne till sista kriget, stadgade Riksens Ständer tillika, atk hwar och en af desta deputerade , efter revisions arbetets fullbordan hade att erhälla Femhundrade R.dr af Riksgälds-Contoirer säfsm arswode i ett för allt. För deputerades befattning och denna förrättning blef nägon instruction icke meddelad. En sädan torde icke eller blifwa lätt att pprätta, hälft deputerade hwarkcn kunna bestrida det egentliga revisionsarbetet, till hwars besörjande fyra serMta Comoir redan arv inrättade, sörsedde med en fönständare för hwardera, samt destutom 10 a 12 reviderande och arbetande personer, eller kunna deputerade deltaga i de upkommande anmarknjngarnes pröf - Den Augusti. 695. pröfning och afdömmande. En befattning som en. sam tillhörer Domstolen Kongl. Kammarrätten. Deputerades åtgärd synes derföre komma att inskränka sig inom tillsyn öfwer de werkeligen reviLerandes flit, samt att de icke sakna räkenskaper för deras fullkomliga systelsattande.
Uti tvänne af de afgifne förslagen *) är denna förvaltning uppställd i enlighet med föreskriften i 6 §. af Regeringsformen, attén *) Committerades pluralitet, Friherre Löfwenskjölds. 152 Stats-Secreterare skall finnas för kamerallandthushållningsbergshandteringssamt andra dermed gemenskap egande inrikes civila ärender; men Committerade hafva derjemte sidan 89 yttrat, att de handel och näringar rörande ärender framdeles, eller så snart sådant i constitutionel ordning kunde beslutas, borde öfverflyttas till Inrikes Departementet , hvarvid ingen annan åtgärd erfordrades, än att den för nämnde ärendets handläggning under Handelsoch Finance-Departementet ställde afdelning flyttades under förstnämnde Departement, der betjeningen då borda ökas och i Finance-Departementet minskas; och skulle deremot kameral-ärendeme kunna till Finance - Departementet öfver - lemnäs. Af skäl, som i de af Utskottet för Stats - förvaltningens inrättning antagne allmänna grunder, finnas anförda ö), har Utskottet såsom grundsats antagit, attNäringsoch Drätsel-ärender böra åtskiljas, så fort sådant i constitutionel ordning låter sig göra : och borde derföre Kammar-C ollegium rätteligen icke höra under inri kes-förvaltningen , och ej hafva något annat att göra med näringarna och dertill hörande anstalter för communication och beqvämlighet, än som måste följa med dess förvaltning af Kronans egendom och med dess beskattnings åtgärder; äfvensom å den andra sidan Commer» *) Sid. 71 detta Betänkande. I *53 ce-Co]legii och Finance - expeditionens närvarande befattningar med näringarne och handeln skulle flyttas under inrikes förvaltningen: kunnande icke dess mindre de under desse förvaltningar nu hörande Collegier och Ämbetsverk när som held st så organiseras , som för ären lernas ordentliga gång kan anses nyttigt, och verkens omflyttning sedermera verkställas, så snart sådant grundlagsenligt bl ifver beslutadt.
Preste-Ståndet den 20 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet deri 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Häradshöfdingen, Assessoren G. Lagerstråles insättande i Justitie-Ombudsmans-embelel. S. A. K. Sedan Rikets Ständers vid innevarande Riksdag utsedde Justitie-ombudsman, Riddaren af E. K. Mits Nordstjerne-orden, Johan August Södergren, i följd af sin utnämn ng till Justitie-räd, förstbemälda uppdrag sig afsagt, så har, i följd af föreskrifterne i 98 § Regerings-formen och 63 § 4 mom. Riksdags-ordningen, hans utsedde efterträdare, Häradshöfdingen i Luggude härad, Assessoren Gerhard Lagerstråle, blifvit i Justitieombudsmans-emhetet insatt; hvilket Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 22 Juli 1857, Bih. till 11. St. Skrifvelse N:o 97. »t Oppläst och godkändi hos Hidd. och Adeln den i» Äng. 1857. Preste-Ståndet den 19 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 11 Rikets Slön ders underdåniga Skrifvelse, angående anslag för gratifikationer dt Under-officerare m. //. (Stals-Utskottets Utlåtande N:o 80). S. A. K. Uti E. K. M:Is vid nu pågående Riksdag aflåtna Nådiga Proposition nin Statsverkets tillstånd och behof har, i sammanhang med frågan om reglering af ulgiflernc under Riks-slatens 2:dra. 3:dje, 4:de. 5:te, (j:te, 7:de och 8:de Hufvud-lillar, i Nåder hlitvil åskndl, all den af E. K.
Ut Supra, Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. B. id öredrogs åter Stats-Utskottets Berättelse Oell Utlåtande af den 17 Juni, som den sro lades , ' ' o asS© Den 28 Juuil på bordet, om Riksgäldsverkets Styrelse och För» ■vältning sedan 1812 ars Urtima Riksdag samt detta Verks nu varande tillstånd, hvarvid Borgare Ståndet fann för godt, att utlåtandet i den delen, som angår Balancen uti Götheborgs och Bohus Llän, med de deremot gjorda anmärkningar, till Utskottet återremittera, men i allt öfrigt samma utlåtande bifalla. Ut Supra. Ex Prötocollo Carl Magn. Robsahm, S. D. JB i föl lös Lag-Utskottets särskildta den l(j och 22 Juni på bordet lagda Memorial: 1:0 Af den 26 Maj, i den återremitterade frågan om Prestbevis. 2:0 Af samma dag, rörande förändring i de nu för Executions-Verket gällande Stadganden. 3:0 Af den 2 Juni, öfver återremissen örn straffet för tjufvar och om fångförsel; samt 4:0 Af den 13 Juni, i anledning af an^ märkningar vid Betänkandet, om Original Skuldsedlars uppvisande vid Lagsökning. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. s. i>; Dzn 2 8 Juni. 12 8 S. D. -Lvet ämne hvaruti Lag-Utskottet, genom, ett den 25 Maj afgifvet och den 22 Juni på bordet lagdt Memorial, särskildta alternativer till Rikets Ständer hemställt, rörande arfsrätt för oäkta Barn, fann Borgare-Ståndet, för sin del, för godt, att till Lag-Comitéens närmare granskning och utredande öfverlemna, för att sedermera, i sammanhang med Allmänna Lagen, pröfvas och afgöras. Ut Supra. Ex Protocollo Carl MagnRobsahm. S. D. Remitterades till Banao-Ut sköttel'.
Hon hjälpte frun, som hon bodde hos, att sy hela förmiddagen, och efter middagen höll hon på med arbetet, till dess hon blef trött, och det började skymma. Då lade hon undan sömmen och kröp en stund upp i soffhörnet med fötterna under sig. Så satt hon och stirrade ut i mörkret och undrade, hur det skulle gå för henne i verlden. Så tände frun lampan och Elin kröp ned ur soffan igen, tog fram arbetet och sydde, till dess att kvällen kom, och hon gick till sängs, trött och tanketom. Det var dagen före julafton. Snö hade fallit på natten. Hvit och glänsande bredde den sig öfver hela massan af tak, trappstegsvis utför backarna på söder, fram öfver staden mellan broarna, och där bortom höjde sig åter det hvita, sönderskurna täcket som ett uppåt sluttande plan. På gatorna foro slädarna med muntert pinglande om hvarandra i den uppkörda snömassan, och på de sopade trottoarerna gingo brådskande människor fram öfver de bara stenarna. Elin hade gått ut för att göra ett par uppköp. Hon hade ej varit så glad på länge: Gottfrid hade varit hos henne på förmiddagen. Han hade varit vänlig emot henne nästan som förr och frågat, hvad hon önskade sig till julen. Och så hade han gifvit henne pengar till ett nytt klädningstyg, som han skrattande försäkrade, att han inte als förstod sig på att köpa. Hon var glad i alla fall, fast hennes mor skulle komma på förmiddagen, och fast hon visste att hon ej kunde dölja något för henne. Modern skulle sörja så mycket öfver det som skett. Men Elin kunde ej hjälpa det. Hon var i alla fall så glad att få någon, som hon kunde förtro sig åt, och som skulle vara god emot henne, riktigt af hjärtat god. Ju mer hon märkte, att Gottfrid i grund och botten ej brydde sig om henne, dess mer hade hon på sista tiden börjat längta efter modern. Det hade varit henne omöjligt att förtro sig till modern i bref, fast hon ofta tänkte därpå och ofta velat göra det, och hon kände sig som befriad från en tung börda vid tanken på, att nu skulle alt ändå blifva klart, och modern skulle få veta det altsammans. Det hade blifvit aftaladt mellan systrarna, att Elin ej skulle vara med nere vid tåget.
Mig synes således Riksens Ständer ej kunna bestrida Skattens lag, lighot; emedan de eljest i och med detsamma skulle förklara Kongl. Maj:ts åtgärd för olag3 lig, hvartill de, utan ^ConstitutionsTJcskoitets hörande, och utan att ställa de Rådgifvare till ansvar, som olagligheten befrämjat, alldeles icke lära äga något slags rätt. En helt annan sak är, om de skulle finna omständigheterna medgifva, att af välvilja efterskänka denna skatt. Men då instämmer jag nied din siste Välda Talaren deruti, att älven de, sorn redan 4« Den 2 Maji, /. m. hafva betalt, böra få sina penningar tillbaka, pl det alla må vedeifaras lika rätt. Svårigheten att verkställa bör ej få lägga hinder i vägen fqr rättvisan Man måste åtminstone försöka att återstäba hvad man anser orättvisligen hafva blifvit uppburit. Men då jag för min del apser den återstående Skatten böra itadrifyas, vågar jag., lika m-d den siste värde Talaren, föreställa mig, att ej så särdeles stor» svårigheter dervid böra möta; hellst <ar dem, 60m äro ur stånd att betala, eller hvilka man icke kan få rätt på, Skatten i alla fall kommet att afskrifva^. Grefve Mörner; J anledning af hvad senast yttrades vill jag blott förklara, det jag tror, att frågan nu endast är att utveckla de hufvudafsee d^n, sorn ägt rum i afseende på Kongl. Maj:ts åtgärd j detta Mål. l)å Författningar funnits otydliga, har det varit brukligt att antaga den tydning, sqm ländt till StatsVerkets förmån; och de uti Riksdagsbeslutet förekommande uttryck gjorde Författningens piening så invecklad, att det icke lärer kun, na säg^s, att den förklaring, som först åt densamma blef gifven , innebar någon orättvisa;, men detta borde ju ej hindra att vid erfarenheten om följderoe af en sådan förklaring och då man närmare fästade sig vid Författningens egentliga afsigt, verkan af samma förklaring blef inställd.
För mor Annikas minne låg, att hon kände fru Metta såsom långt ifrån att vara Fleming tillgifven, och hon förmodade henne ej vara särdeles rädd för att missbruka hans hårstrån; men fru Metta hade andra tankar. "Vigtigaste hufvud i landet, mor, hm, hvem kunde det väl annars vara, än riksmarsken, ståthållaren Klas Fleming? Huru skulle jag sådant ha." "Nå nå, nå nå, hvad man ej har, kan man få. Herr Erik Liljeholm, som Flemingen alla dar har hos sig, så mycket må han väl göra för att rädda en tjenares lif." "Herr Erik anser sådant för trolleri, och vill visst ej dermed befatta sig. Dessutom lefver hon ej så länge, att dermed kunde hinnas." "Nå nå, som fru Metta vill; men nog kunde man hålla lifvet i henne så länge; och om hon än skulle se ut som en död, så nog kunde man ställa så, att lifvet ändå låge i bottnen, till dess allt kunde fås ihop. Det fattas bara hårstråna, allt det öfriga kunde man ju emellertid bruka." Fru Metta blef underlig till mods. Den fremmande, som satt inne i kojan, föreföll henne hemsk och mörk, der hon med gumman vexlade besynnerliga blickar. I sjelfva rummet rådde ännu en lukt af stygga, brända ämnen. Gumman såg vild och helt annorlunda ut, än fru Metta förr sett henne. "Ja, men si för Gu, spinner hon icke något ondt, och jag vill ej vara hennes verktyg", så var fru Mettas hemliga tankegång. "Vare sig huru det vill, men jag skaffar inga hårstrån, om jag än kunde." Nästan rädd för att mor Annika skulle höra hennes tankar, sade hon nu högt: "Jag har tänkt på saken, mor, men jag törs visst icke be om herr Eriks biträde i hvad han anser för trolleri. Ni hittar visst på någon annan bot. Kom nu bara och läs öfver henne. Det hjelper visst." I detsamma steg den underliga fremmande qvinnan opp, gick hastigt till Annika och sade betydelsefullt: "Ni skall få höra af mig. Jag vill ej dröja längre. Farväl!"
Beträffande § 3 ogillade Ståndet den å raden 2, 3 och 4 föreslagna ändring och antog Kongl. Maj:ts förslag i denna del af ifrågavarande stadgande, som i öfrigt godkändes. 17 Kap. §§ 1 och 2 godkändes. § 3 afslogs. gg 4, 5 och 6 godkändes, med erinran om den rättelse i nummerföljden, som af Ståndets beslut i afseende på § 3 föranledes. 18 Kap. §§ 1, 2, 3, 5, 7, 11, 12, 13, och 15 godkändes. gg 4, 6, 9 och 14 antogos med förkastande af Utskottets ändringsförslag, lika lydande med motsvarande §§ i Kongl. Maj:ts Proposition. "g 8 afslogs och antog Ståndet i dess ställe ett så lydande stadgande: »Öfva ogift man och ogift qvinna otukt med hvarandra, utom de fall, som förut sagda äro, varde straffade för lönskaläge med böter högst ett hundra Riksdaler; dock må det straff ej tillämpas å qvinna förr än hon tredje resan sig förbrutit. Begår husbonde otukt med sin tjensteqvinna, vare detta för mannen ansedt såsom en försvårande omständighet.» g 10 mom. 1 godkändes, men deremot afslogs mom. 2, i hvars ställe Ståndet antog ett stadgande af denna lydelse: »Qvinna, som låter bruka sig till skör lefnad, straffes med fängelse i högst sex månader eller straffarbete i högst två är.» 19 Kap. gg 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 och 21 godkändes. gg 3, 11 och 13 antogos. med ogillande af Utskottets föreslagna ändringar, lika lydande som de i Kongl. Maj:ts Proposition förekomma.
Den 15 Januarii. 5 3:o Ett Memoria] af Herr Lorichs, Carl Fredric, angående medel till uppbyggande af Cassern för Kongl. Andra GardesRegementet. 4:o Ett Memorial af Herr Adlerbeth, Jacob, angående anslag af Allmänna Medel lill utgifvande af Isländska Handskrifter, jemte Yttranden i samma ämne af Herrar Hammarsköld, Lorentzo, och Rothlieb, Carl Fredric, samt Grefve Spens, Garl, tillika med Herr Adlerbetlis Svar å berörde Yttranden. 5:o Ett Memorial af Herr Adlerbrant, Thure, angående utbekommande af en gammal Kronofordran. 6:0 Ett Memorial af Herr Stjernscliantz, Johan Abraham, om tillökning i Slitningspenningar för vissa Compagnier af Nerikes Regemente, samt Friherre Björnstjernas, Magnus, Yttrande om en lika beskaffad tillökning för 5 andra Regementer, jemte Herr von Fieandts, ' Daniel Wilhelm, anmärkningar i samma ämne. 7:0 Ett Memorial af Friherre Fock, Berndt Wilhelm, angående tillsättande af ett ökadt antal Betjening vid LandsCancellierne och LandsContoiren. 8:0 Ett Memorial af Friherre Fock, Berndt Wilh., om anslående af en Fond till Inlösande af en Kronofordran, som blifvit tillagd Upsala Barnhus. 9:0 Elt Memorial af Herr Rothlieb, Carl 6 Den 15 Januarii. Fredric, om understöd af allmännna Medel till RiddarholmsKyrkans Reparation, jemte Hans Excellence Herr Friherre Flemings, Claes, Yttrande i samma ämne. 10:0 Herr Mannerstams, Johan, och Herr NauckholFs-, Carl Ulric, hvar för sig väckte Motioner, angående anslående af full Lön åt Lagmännen i Skåne och Blekinge. n:o Ett Memorial af Friherre Carpelan, Carl Mauritz, angående KronoSkogars och Allmänningars skiftande och försäljande till förmån för StatsVerket, 12:0 Ett Memorial af Herr Carpelan, Wilh.