Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Le anmärkningar, som blifvit gjorde emot Lag-Utskottets yttrande om nyttan och behofvet af den för Skåne och Blekingen inrättade HofRätt, innefattas hufvudsakligen i de omdömen: att Utskottet för behofvet af den nya Hof-Rätten endast åberopat sin egen erfarenhet och ej skälen för densamma: att de under sednare åren okade rättegångarne härflyta mindre af tilltagande befolkning och rättsförhålhnden, än af tillfälliga och öfvergående omständigheter, såsom rubbning i pennigeförhållandet cch obestämde Policeförfattningar m. m.; Att ändamålet eller Rätte, gångarnes snaj;a afgörande kunnat med mindra Stats-Utskotte t* Betänkanden. 61 kostnad afhjelpas om Götha Hof-Rätt blifvit förstärkd med en Division eller fått begagna adjungerade ^Ledamöter; Att ett ökadt antal ÖfverDomstolar lättar Rättegångars utförande och i följd deraf ökar deras antal, hvilket Riksens Ständer, genom fattade beslut i fråga orri Permanente HäradsRätter och Revision skill i ngs bibehållande, sökt förekomma; Att Skåne och Blekinge på bekåstnad af Rikets öfiige Provincer tillskyndats en obillig förmån; Att en sådan fördel med mera skäl bordt tilldelas de Norra Provi ncerne; Att bibehållandet af den jnya HofRätten möjligen kan gifva anledning till flere dylika Inrättningar innan nästa Riksdag inträffar? Att Stats-Rådet lär hafva afstyrkt stiftandet af ifrfgavarande HofRätt, samt slutligen att Dag' Utskottet skall hafva förbisett Herr Bagges uti Vällofl. BorgareStåndet afgifne yttrande i anledning af Herr Dinströms motion. Mot uppförande på Indragnings-Stat af de 500 Ridt-, som Kongl. Maj:t i Nåder funnit godt tillägga Advocat-Fiscalen i Götha HofRätt folden minskning i sportler han fått vidkännas, genom Skånes och Blekingens skiljande från nämnde HofRätts Jur sdictioti, har åter blifvit invändt: att noga skillnad bör göras emellan Bön och sportler; Att den förre genom Fullmagten blifvit
Malmöhus’ och Kristianstads län, å hvilka graveringen nyligen påbörjats, skulle, om endast, såsom nu, den ene af Topografiska korps ns gravörer dermed sysselsattes, icke blifva färdiga förr än på 5 till 6 år, förutom att den andr,e gravören, som under tiden skulle sysselsättas med andra län, icke deraf kunde betydligt medhinna. Militärkartan skulle aldrig kunna utgifvas. Det är aldeles klart, att då färdiga kartor blott blifva skåplagda utan att utgifvas, så är nyttan af den på dem nedlagda betydliga kostnaden, om icke förspilld, dock mycket minskad, emedan de endast kunna på stället i ett arkiv rådfrågas af de få, som dertill hafva tillgång, men utan att komma till den allmänna kän nedom för stats-myndigheter, kommuner och enskilda, som genom utgifning beredes. Skola åter kartorna en gång utgifvas, så blifva, om de legat länge, orter, vägar, vatten, skogar, odling så förändrade, att svåra och kostsamma revisioner och, snart sagdt, omgörande fordras för att de kunna blifva till utgifning brukbara. Härförutan är det i allmänhet angeläget att karte-arbetet äfven på fältet påskyndas för den stora allmänna och enskilda nytta, som kännedomen om ett land tillskyndar och som endast genom kartor kan vinnas, hvarjemte ett karte-verk, hvars bearbetande blir utsträckt öfver en invcket lång tidrymd, blir i sina H. II. ‘ 8 Den 1 December e. m. delar så olika oell så osammanhängande, att ouphörliga omgöranden ifrågakomma, hvarigenom kostnaden också ökes. Såsom jemförelse med hvad i vårt grannland, Danmark, åstadkommes, får jag ti plysa, enl. mig meddelad upgift från Chefen för Danska General-stabens topografiska afdelning, att för nästa 5-åriga finans-period är beviljadt 40,000 riksbankdaler, d. v. s. 80,000 Sv. rdr mit årligen, samt att med dess kartverk äro sysselsatta 10 officerare, korpsens numera 56 underofficerare och 5 gravörer.
Jag har åtminstone aldrig hört att man skall slå kon för att få henne att mjölka. Slutligen vill jag fästa upmärksamheten på en annan omständighet. Vi veta alla, att här i landet uphäfts ett stort rop om bränvinets skadlighet och nödvändigheten att begränsa dess tillverkning. Detta rop har genljudat öfver hela landet, från Norrlands skogar till Skånes slätter. Att bringa denna angelägenhet till ett lyckligt slut, tror jag vara allas vår önskan. Men jag tror äfven att ett sådant lyckligt resultat motverkas af 2:ne Den 4 Februari f. m. 323 mäktiga krafter, nemi. fanatismen och egennyttan. Jag påstår icke, att det Serskilda Utsk:s ledamöter låta leda sig af dessa krafter, men jag påstår, att Utsk:s Betänk, ger fanatismen och egennyttan vapen i händerne. Hvad fanatismen beträffar, skönjas dess spår sä tydligt, att all bevisning om dess tillvaro är öfverflödig. Vidkommande åter egennyttan, så är det klart, att en stor del af bränvinsspekulanterne komma att genom förbudet tillskyndas betydlig vinst, och då kan med fog sägas, att Utsk. gått egennyttans ärenden. Betänk, är således en produkt af fanatismen och egennyttan. Jag anser det derföre vara af vigt, att Betänk, afslås med stor pluralitet, hvilket vore detsamma som att säga till Utsk: ”beträd en annan bana; haf mera sans och måtta och kom icke fram med brådslörtade förslag, hvilka skola bringa en mängd menniskor i olycka!” Ett sådant eklatant ogillande af den väg, på hvilken Utsk. hittills framgått, skulle äfven måhända hafva den goda verkan, att Utsk:s så ofta omtalade provisoriska beslut förvandlades till historiska, så att vi, hvilka sä länge varit plågade af att höra dem omtalas, åtminstone finge slippa behandla dem.
Om, på sätt Herr Ehrenborg synes önska, de oeconomiska lagarne blefvo, liksom de civila och criminala, omarbetade i ett sammanhang, så skulle berörde RedactionsComité, äfven kunna för deras ytterligare utveckling begagnas, och derigenom åt denne del af Lagstiftningen gifvas den öfverensstämmelse, både inom sig och med öfriga författningar, öfver brislen hvarå man hittills klagat. Grefve van Schverin, Fredric Bogislaus: Den nu existerande LagComitén kan anses vara skiljd i två delar. Den ena består af arbetan - Den oo April e. m. de Ledamöter, den andra af granskande. De arbetande meddela motiverne för deras åsigter: de granskande pröfva dessa motiver och pluraliteten inom Comitén, bestämmer det förslag, sorn på dem grundas. Ibland de granskande Ledamöterne, äro trenne af Högsta Domstolens medlemmar samt Riksens Ständer Justitieombudsman. Det synes mig som ändamålet af den ifrågaställde gran skande Comitén skulle vara vunnit, om Riksens Ständer sjelfve föréslogo några personer, att, med de redan granskande qch af Kongl. Maj:t förordnade Ledamöterne inom Lag-Comitén, i deras arbete deltaga. 1 händelse LagUtskotiets förevarande Betänkande återremitteras, Önskar jag att å nämnde utväg få fästa Utskottets uppmärksamhet Herr Ehrenborg: Jag ber om förlåtelse, att jag upptar Ridderskapets och Adelns tid. Det är blott i anledning af hvad Herr von Hartmansdorff anfört, att mitt förslag skulle lägga hinder i vägen för ett skyndsammare antagande af den nya Lagen, dymedelst, att Comitéen ej skulle få förslaget till Criminal-lng så snart färdigt, att det kunde hinna blifva granskadt och Riksens Ständer till pröfning vid nästa Riksdag förelagdt.
Institutet för blinda och döfstumma ställd och dermed, så vidt görligt vore, förenad serskild undervisnings-anstalt för blinda, vid hvilken skulle komma att emottagas en från hvarje Stift, måtte anslås 5,ooo Ridr årligen, att utgå enligt en af motionären föreslagen stat, under förutsättning tillika, att Kongl. Majit skulle täckas för denna Inrättning upplåta passande rum uti lägenheten Öfra Manilla, samt Johan August Zetterbergs från Stockholms Län, att dels till stipendier för seminarister, som i de Socknar, hvarest Folk-Skolor bildades, meddelade praeliminaireundervisning åt döfstumma, måtte anvisas en summa af 1,000 Ridr, och dels till förbättring i lönevilkoren för Lärare och vårdare vid Institutet anslås ett lika belopp, eller tillsammas 2,000 Ridr årligen. Utskottets, i utlåtandet Nio ^5, vidhållne förslag i denna punkt har af Ridderskapet och Adeln, så vidt det angick Riksdagsmannen Zetterbergs förslag om beviljande af anslag till stipendier för Seminarister, som skulle komma att meddela prseliminaire undervisning åt de döfstumma i orterne, Stats-Utskottets Memorial, N.o i33. Blifvit bifallet, men i öfrigt afslaget, hvaremot Ridderskapet och Adeln dels beviljat ett anslag af 1,000 R:dr årligen till förbättring i lönevilkoren för lärare och vårdare vid Institutet för blinda och döfstumma, dels bifallit Herr af Zelléns motion om anslag af 5,000 R:dr årligen till understöd för en under Styrelsen öfver nämnde Institut ställd serskild undervisnings-anstalt för blinda.
St. bifölle Hr Crusenstolpes motion, att garantien endast måtte anses bindande i afseende på de ledamöter af RiksStm, hvilka bifallit låneförslaget, frivilligt till en sådan borgensförbindelses ingående samtycka, eller sig densamma underkasta, hvaremot alla öfriga Svenska medborgare skulle från all ansvarighet i nämnde hänseende uttryckligen företagas, H. Ex. ansåg sig af 58 och 75 §§ Riksd.Ordn. förhindrad att framställa propos. till remiss å Hr Crusenstolpes ifrågavar. motion, samt hemställde, om R. o. Ad. instämde i denna åsigt. Ropades ja. Den i G Februari f. 111’. Ånyo föredrogs Lagoch Oecon.Utskms d. 2 dennes e. rn. på bordel lagda betänk. N:o 47 i anledn. af väckta motioner om ändring i eller förklaring öfver 26 cap. 2 § Byggn.bm. Hr Hjärne, Harald: Jag är benägen att bifalla Utsk:s förslag, men hemställer, om icke, vid remissen till Exped.- Utsk. för uppsättande af skrifvelsen, uppmärksamhet må fästas på ett språkeller tryckfel, sorn förekommer löjligt. Det står nemi. i förslaget: "till kyrkoherdes reparation och underhållningsskyldighet." Här fattas tydligen ett s, som måste tillsättas, om mening skall vinnas. Jag hemställer till Hr Gr. o. Landtm., om icke rättelse härutinnan kan ske utan återremiss. Då II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han icke ansåg någon ändring i Utsk:s framställning utan återremiss kunna ske, blef betänk. N:o 47 af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo Exped.Utsk:s d. 2 dennes på bordet lagda memor. N:o 20, med öfverlemnande af förslag till underd. skrifvelse, ang:de sportlernas upphörande inom K. M:s Cancelli och desammas utgående i stället såsom charta sigillata. Sedan förslaget till den underd. skrifvelsen blifvit uppläst, bifölls memor. och godkändes skrifvelsen.
St:r. l:o Ang:de vissa ändringar i nu gällande stadganden om utskrifningssättet och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet; 2:0 Ang:de upphörande af det från Rotehållarne eller Soldaterne vid Indelta Infanteriet nu utgående bidrag till soldatbeklädnadens anskaffande och underhållande; 3;o Om uphörande af fourage-passevolansafgiften vid beridna RusthållsReg.tena; 4:o I fråga om beräkningsgrunden för Salpeterhjelpens utgörande inom en del af Södermanlands län; Den 5 November. 71 5:o Om dispositionen af 6 st. holmar i Götheborgs och Bohus Läns skärgård; 6:o Om utbyte af Länsmansboställena Melby och Näsby mot Kronoskattehemmanet Bredinge på Öland; 7:o Om uplåtande af mark å Kronoparken Båda Ås i Skaraborgs Län för en vattenledning till Lidköping; 8:o Om försäljning af f. d. LandshöfdingeKesidens-tomterne i staden Piteå med å dem befintliga byggnader; samt skrifvelser: 9:0 I anled. af f. d. Myntmästaren, Assessoren Grandinssons und. ansökan om ersättning för förlorade boställsrum; 10:o I anledn. ■af åtskilliga utaf K. St:r vid sistförflutna Riksmöte föreslagna lagförändringar; ll:o Om förordnande af en StatsKådsledamot i afseende på handläggningen af vissa i Eiksd.Ordms 36 och 42 §§ omförmälda Riksdagsärenden. Hr Ehrenhoff, Gustaf Herman, uppläste 6 motioner af följande innehåll: 1:0 Sorn en efter tidens kraf mer lämplig reglering af Embetsoch Tjenstemäns löner tyckes vara för handen, så synes det vara med billigheten förenligt, att äfven så vigtiga befattningar, som dem Hrr Fullm:ge i E. St:rs Bank innehafva, icke måtte aflönas så, att dessa befattningar blifva för deras innehafvare en obetydlig bisak, och som, genom en förhöjning af BankoEullm:ges arfvode, möjligheten för E.
Häraf har jag om ämnet ej kunnat fatta annat begrepp, än att tjensteförseelser af den beskaffenhet, hvarom här är fråga, böra fortfarande åtalas, och att från den tillrättavisning, som innefattas uti förklarandet, att åtgärden icke varit med lag öfverensstämmande, må anses uppkomma den verkan till varning mot förseelsens upprepande, som genom ansvars ådömande åsyftas. Uti embetsberättelsen för år 1849 är redan anmält, att jag, i anseende till yppad vanvård af Advokatfiskalsembetet i Svea Hofrätt, funnit mig icke böra underlåta åtals anställande emot samma embetes innehafvare; och var skriftvexlingen, i anledning häraf, redan då slutad; men Kongl. Hofrättens utslag har icke utfallit förr än den 5 November 1850, och saken således ej förr än nu kunnat redovisas. Detta vidlyftiga aktionsmål, hvilket nu mera äfven undergått Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, har tagit sin början mod anmärkningar, hvartill jag fann anledning af den arbetsförteckning, som af omförmälte Advokatfiskalscmbete blifvit till Herr Justitiäkantzlern afgifven för år 1847, och hvilka anmärkningar upptagas uti min till Hofrätten afgifna inlaga af den 14 April 1849 beträffande fördröjdt utförande af fiskaliska åtal emot domare och embetsmän uti 41 särskilda mål, utom hvilka i arbetsförteckningen väl förekommit äfven andra ärenden, som blifvit med anmärkningsvärd långsamhet behandlade, ehuru jag trott uppräknandet böra inskränkas till de svårare fallen, då redan dessa vore så talrika, att omdömet öfver den drift, som i Advokatfiskalsembetets förvaltning varit rådande under den tid, som var i fråga, syntes bero af den förklaring, hvarmed dröjsmålen i dessa fall kunde eller icke kunde urskuldas. Då jag, efter häröfver inkommen förklaring af Advokatfiskalsembetet, företog ärendet till ytterligare handläggning uti skrift till Kongl. Hofrätten den 1 Juni 1849; anmälte jag, hurusom min närmare uppmärksamhet på förvaltningen af det i fråga varande embetet blifvit föranledd af det uti Kongl.
Han talade med dem om den sköna prinsessan, till dess de sprungo upp och med handen på svärdfästet lofvade honom, att de ville hjälpa henne till sin lycka. Hjalte gick till gamle, myndige bondemän, som aldrig hade lyssnat till egna döttrars klagan, utan gift dem så, som klokheten och ättens ära fordrade, och han talade med dem så visligt om freden och giftermålet, att de svuro att hellre fråntaga kungen riket, än att en sådan förening ej skulle komma till stånd. Men till de unga kvinnorna sade Hjalte så hulda ord om Olaf Haraldson, att de svuro att aldrig blicka med välbehag på en ungersven, som ej stode sändebudet bi på tinget och hjälpte till att bryta storkonungens motstånd. Så gick Hjalte omkring och talade ända tills vintertinget skulle samlas, och folket på snöiga vägar drog ned till de stora tingshögarna i Upsala. Och då tinget öppnades, var folkets ifver sådan, att det var som om stjärnorna skulle hafva slocknat på himmelen, om ej giftermålet hade blifvit fastställdt. Och fastän kungen tvenne gånger sade ett sträft nej till både fred och frieri, hvad hjälpte det? Hvad hjälpte det, att han ej ville höra kung Olafs namn nämnas. »Vi vilja ej föra krig med Norge,» ropade folket. »Vi vilja, att dessa båda, som alla hålla ypperst, tillsammans skola genomvandra lifvet!» Och hvad kunde så den gamle Olof Skötkonung göra, då folket bröt ut mot honom med hot och hårda ord och sköldegny. Hvad kunde han göra, då han ej såg framför sig annat än lyftade svärd och rasande människor? Måste han ej lofva bort sin dotter, om han ville behålla krona och lif? Måste han ej svära att nästa sommar sända prinsessan till Kungahälla för att möta kung Olaf? Se, se, på detta sätt blef Ingegerds kärlek främjad af allt folket. Men ingen var det, som sökte hjälpa Astrid till att nå sin lycka, ingen människa fanns, som eftersporde hennes kärlek. Och dock lefde den, den lefde som den fattiga fiskaränkans barn i brist och saknad, men den växte sig dock glad och hoppfull.
Bland de många furstliga badgästerna märkes » Carmen Sylva », drottning Elisabeth af Eumänien, om hvilken brefskrifverskan yttrar: » Den svenska gymnastiken har hennes odelade intresse och beundran. För öfrigt hyser och uttalar hon en varm förkärlek för Sverige och svenskarne och de veckor, hon, för långt tillbaka, tillbringat vid det svenska hofvet, lefva i käraste minne. Med glädje motser hon ett nytt besök i höst med anledning af vår konungs jubileum. » Teater och musik. Kongl. operan. Vi erinra ännu en gång om den högst intressanta konsert, som i morgon lördag gifves å k. operan under anförande af den be263 römde tonsättaren-dirigenten Camille Saint-Saéns. Programmet, som uteslutande upptages af SaintSaéns ' kompositioner, är sålunda bestämdt: 1. Marche du Synode (Henry VIII); 2. Le rouet d ' Omphale (Poeme Symphonique); 3. Air de ballet de » Samson et Dalila »: a) Danse de prétesses, b) Bacchanale; 4. Concert pour piano; 5. Danse macabre (Poéme Symphonique); 6. Suite algérienne: a) Arrivée d ' Alger, b) Rhapsodie mauresque, e) Une nuit ä Blida, d) Marche militaire. Södra tetern gaf i tisdags sin första föreställning för hösten, hvarvid programmet upptog den muntra farsen » Tre fruar och en man » samt det kända enaktsskämtet från den stora » operastridens » dagar: i Konstens fackla ». Pliktens väg. Novell för Idun af Ali. (Forts.) H vad hade då hon, Sigrid, gjort efter som hon skulle behöfva lida på detta sätt? Hvarför skulle Klara få bli så lycklig,och så många, många andra? Nej, det var orättvist, det kunde icke få blifva på detta sätt! Hvad hade hon med den där andra kvinnan att göra, för hvars skull hon uppoffrat sig! Hon, den andra, hade ju kunnat förutse följderna af sitt felsteg, hvarför skulle hon då icke också få lida straffet till slut.
Jag har ingenting emot öpnandet af ett serskildt låne-kont. i Wisby, enär förhållandena verkligen påkalla alt någonting göres, så framt man vill befordra utveckligen af de krafter, som finnas på denna ö, hvilken genom stränga vintrar är länge skiljd från moderlandet; men deremot har jag åtskilligt att invända mot de punkter, som här äro föreslagne. Till en början tror jag att omkostnaderna för det nya kont., svårligen kunna inskränkas till 3,000 r:dr, och om det än i förstone skulle låta sig göra, och äfven personer skulle finnas beredvillige att på sådane vilkor åtaga sig Direklörsbefattningarne, är jag dock viss uppå, att innan kort fråga skulle komma, att upstå om tillökning i omkoslnadsslalcn, och då är det sä godt först som sist, att taga i beräkning hvad denna inrättning i framtiden kommer att kosta. Derjemte anser jag alt, kont. icke bör ställas under förvaltning af 4 ledamöter af RiksStm, en af hvarje, och ett Banko-ombud, ditsatt af Banko-Follmägtige. Vi känna att befolkningen såväl i Wisby, som på Gottland i allmänhet är ringa, att 40» Den 14 April. der följaktligen icke finnas många på hvilka väljas kan; men om Banko-Fullmägtige ega alt utse de blifvande Direktörcrne, då kan man dervid emotse mera noggrannhet och omsorg, än om valet verkställes af Ständerne. Fullmäktige äga nemi. tillfälle att, bättre än R. Sl:n, underrätta sig om hvilka personer, som till de ifråga var. platserne kunna vara de lämpligaste, äfvensom alt göra sig förvissade, att Direkt af detta kontor komme i händer, som kunna upfylla det dermed åsyftade ändamålet. På detta sätt, kunde, efter mitt förmenande, 3:ue Direktörer vara tillfyllestgörande. Det föreslagna ständiga Banko-ombudel kunde undvaras, och i stället endast revision af kont:s ställuing och af dess räkenskaper förrättas på vissa lider utaf en af Banko-Fullm. till ön för sådant ändamål afsänd person.
December afgifne Memorial, angående föreskrift för isconterne, att, vid inbetalningar af Lån , emottaga DiscontAssignätioner, m. m. blef, i anseende till deremot gjorda anmärkningar, åierremit* teradt. Frän Vallo fl. Bo rg are St än det. S. D Vid förnyad föredragning, återremitterades StatsUiskottets den 24 sisth December afgifne, samt den 27 * samma Månad pä Bordet lagde Utlåtande, angående RiksdagsFurlmäkä tigen för Landscrona Herr L. L. Edelbergs Me» morial. om lån af allmänna medel i och för Stadens Kyrkobyggnad; och skulle derjemte till Stats^ Utskottet öfverlemnas de emot berörde Utlåtande denna dag af Herr Edelberg skriftligen frana» ställde anmärkningar. peta Prof. Utdrag d. 10 Jan. 1818. 41 Den 10 Januari 1818. Från Vdllojl. BorgctreStåndet. S. D. Bifölls vid förnyad föredragning StatsUtskottets sedan den 30 sist 1. December [iå bordet hvilande Memorial, angående de vid 1815 års Riksdag fastställde BevilIningsFörordningars fortfarande, att gälla äfven för det nu ingångna år j 818< Den 15 Januari 1818. Från Höglofl. Ridderskap et och Adeln, S. D. Vid föredragning af BevillningsUtshottets den 13 dennes aflåtne Memorial, deruti bemställes, att Utskottet måtte få antaga, så väl till vinnande af mera skyndsamhet vid målens handläggande och expedierande, tvänne Notarier ined Arfvode från antagningsdagen , som till bestridande af uppassningen vid Utskottet tvenne Vaktmästare, blef samma Memoria! af Ridder^ skåpet och Adeln till alla delar bifallet. Från Högv. PrestStändet. S. D.
Betänkandenf i 365 föremål för Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och afgörande; Utskottet likväl,icke (kan tillstyrka en sådan betydligare Lön-tillökning för dessa Ämbeten, sorn Herr Friherren föreslagit eller till enahanda belopp med hvad Staten består Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, enär de icke äro förbundne till den Representation och behöfva vidkännas de betydliga kostnader, som vid Stats-Ministers-Ämbetet äro oundviklige; men då det ej mindre för Styrelsen är angeläget, än det för Nationen synes af högsta vigt, att dessa Stats-Secreterare-Ärobeten innehafvas af insigtsfulle och utmärkt skicklige Män, de der, inför Nationen ansvarige för sina åtgärder, böra hafva det allmännas väl till enda omisskänneliga föremålet för deras bemödanden, sättas i fullkomligt oberoende för en anständig och efter deras Ämbeten afpassad utkomst; bar Utskottet ansett dem böra förses med dertill erforderlige förmåner, likväl under det vilkor, som med grundlagens anda synes instämma, att en sådan Lön-tillökning, som kan beviljas, icke må åtnjutas af andre än dem, hvilka, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Fullmagt på Stats-SecreterareÄmbetet, detsamma förrätta, och sålunda icke tillgodokomma dem, hvilka endast på obestämd längre eller kortare tid till föredragning inför Kongl. Maj:t constitueras. Vid bestämmandet af dessa Löne-vilkor hafva Utskottets Ledamöter yttrat olika meningar, och genom anstäld votering arne i366 Stats-UCskoltets Betänkanden. Stånd beslutit tillstyrka, att de Fyra StatsSecreterare-Lönerne måga förhöjas lill lika belopp med Stats-Rådens Löne-vilkor, och således i stället lör hittills bestådde 2,346 R:dr 32 sk. med 260 Tunnor Spannmål derunder beräknade, hädanefter blifva 3,800 R:dr, deruti begripne 255 Tunnor Spannmål, hvaremot de andre 2:ne Stånden ansett, det borde en tillökning i dessa Ämbetsmäns