Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men kanske är det till slut blott satans list och konster för att locka oss i någon fälla – bäst är att ha tand för tunga och aldrig blunda med mer än ett öga hvarken natt eller dag.” Samtlige madamerna funno visheten i detta råd och föresatte sig att, såvidt deras natur sådant medgaf, äfven följa det. Julia Konstantia. – Inqvarteringarnes inverkan på det husliga lifvet. – Vackert drag af en fiende. Under tiden, medan allt detta tilldrog sig, låg ett armt modershjerta på en oupphörligt marterande sträckbänk. Innan den afgörande dagen kom, hade min mor ständigt sagt till sig sjelf: ”Hvad skall det bli, om staden intages?” Nu var staden intagen, så att den kunde anses som fiendens fullständiga tillhörighet, när han så ville – och derföre hette det: ”Hvad skall det bli, om man tager min sista kammare ifrån mig?” Det var fjerde aftonen efter det den stora revolutionsfloden börjat rulla fram sina tunga vågor genom staden. Matmodern hade slutat sin stora rond genom boden, magasinerna, källrarna, visterhusen och den provisionella kasernen i brygghuset, der soldaterna logerade, för att med sitt husmoderliga öga bevaka alla intressen och ej låta hjelp fattas någorstädes. Äfven de tvänne officerarne, som bodde i det stora yttre rummet näst intill sängkammaren, hade blifvit nöjaktigt betjenade med allt hvad de befallt för den lilla festlighet, som de jemte några kamrater firade under muntert glam. Med lättnadens suck, hvilken inneslöt hoppet att det för i dag måtte vara slut, hade min mor jemte de små dragit sig in i den återstående kammaren – alla öfriga lägenheter i huset, med undantag af en oeldbar sal ofvanpå, sträckande sig öfver familjens tvänne vanliga hvardagsrum, voro upptagna af inqvarteringen. De större barnen sofvo nu härs och tvärs, det ena på en stol, det andra öfver ett bord, det tredje på golfvet med pallen som hufvudgärd, alla skrämda till tystnad genom bullret från officerarnes fest. Det fjerde barnet våndades sakta klagande på moderns knä vid hennes tungt slående hjerta.
M. så finner fiir godt och i den mån tillfälle dertill gifves, för undergående af sådant straff, varda insatte i ensamhetsfängelse och der behandlas efter de för sädane straff i allmänhet föreslagne grunder, dock högst för en tid af 2 år och med iakttagande af den i 10 § 1 cap. af samma lagförslag bestämda slraffförminskning. Om således någon dömdes till undergående af 10 års fästningsarbete, sä skulle Konungen pä eget bevåg kunna upphäfva den domen och förvandla det 10-åriga straffet (ill cellfängelse under 2 år, ty jag förmodar att ingen domstol kan' dämma annorlunda än efter gällande lag och sålunda icke efter de tillfälliga beslut, sorn Ständerne nu fatta. Vidare har samma Stånd tillstyrkt, alt, om Konungen finner för godt, alt försök äfven med det Auburnska straffsystemet jemte det. PensyIvaniska må göras, 11. St. anhålla, att begge dessa slag af fängelsestraff icke måtte på ett och samma ställe tillämpas. Detta är åtminstone stridande mot sparsambetsprincipen, som förut är omtalad, emedan det vore att fördubbla kostriaderue, ja, ännu iner än att fördubbla dem, emedan det Auburnska systemet bör kosta vida mera att utföra än del Philadelphiska. Detta hoppas jag kan vara nog för att visa faran af ali instämma i PresteSl:s beslut. Hr Akerman har såsom exempel på huru litet vådligt cellsyslemet är för helsan anfört sådane personer, som suttit pä bekännelse; och hvad han yttrat vill jag styrka med min egen erfarenhet. Jag var nemi. en gång i Malmö och besökte fängelset derstädes, och fann en man, som varit inspärrad 9 år i ensam cell, med den försvårande omständighet att icke hafva fått företaga sig något arbete, icke alt hafva fått läsa, ej ens i Bibeln, hvarom jag likväl gjorde anmälan hos Biskopsembelel i Lund och utverkade ät honom en gudlig bok att uppbygga sig med — och denne man, säger jag, fann jag vara frisk till kropp och själ. Med förulsändande af dessa anmärkningar, ber jag att få uppläsa följande:
Denna aldrig besegrade skygghet var i de Iiirstr m g - domsåxen så ytterlig, att siillskapslifT-et var Iieiiiie en tortyr, och ehuru hon lidelsef~~llt kunde laxgta efter att f % vara glad, fri, behaglig som andra unga flickor, föll det Iieme icke in att hon någonsin skiille komma att kanna sig fri och lycklig a genom något annat %n det, som dag och natt sysselsatte hennes tankar: konstnärsbanan. Sina unga, naiva drömmar har hon själf skildrat i Pelzgar, der Selmas brutna förhoppningar iiro tecknade efter hennes egna erfarenheter. Ty när Eriish Ahlgren kom till sina föräldrar med bönen att f&amp; iitbilda sina anlag för teckning vid mllarakademien eller i %tminstone i slöjdskolan i Stockholm, då mötte hon åter det hinder, som hon så viil kande sedan barndomen, det hinder, som rest sig mellan henne och så många oskyldiga gladjeamnen: hon var en flicka. Och ' - hon var dertill en flicka af god familj, i en förmögen ekonomisk stallning. I sådana familjer bruka döttrarna ej bli artister. De bruka göra hemmet behagligt för sina föraldrar, tills de själfva bilda ett nytt hem. Detta var det passande, derför också det rätta för en flicka; således afven det naturliga och lyckliga för h-nne. Men denna unga kvinna hade inga förutsattningar till atk bli en familjeflicka. Hon svarade sina föraldrar att, d&amp; de nekade henne pengar för sin utbildning, skulle hon sjalf förtjäna medel till sina studier. Ty ho11 hoppades linnu, att motståndet väsentligen berodde pH pengar och p&amp; tvifvel om allvaret i hennes vilja. Hon skaffade sig plats som guvernant i en bekant familj, och, började med friskt mod arbeta .för sin konstnärsframtid. Under dessa tre &amp; r - fran sjutton till tjugo - började hennes ungdom. Hon gjorde nu en och annan. erfarenhet, som rubbade hennes uppfattning af sig ' själf. Så t. ex. berättade hon, huru hennes sjelfleda fick den första lindringen, nar ho11 en gång. vid ett besök i Malmö hörde ett par förbigående ynglingar liviska: " En sadan vacker flicka! "
Anslaget bifölls till oförändradt belopp, men förslaget om en underdånig anhållan, rörande förändring af Academien till en tillämpnings-skola, blef icke bifallet. 11 :te punkten. Allmänna Garnizons-sjukhuset; bifölls. 12:te punkten. Indeldta Cavallen-och Infanteri-Regementena, samt I3:de punkten. Exercis-Sqvadronernes underhåll. Hvad Kongl. Maj:t, i Dess Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, i afseende på de föremål, som i dessa båda punkter finnas upptagne, föreslagit, blef af Ridderskapet och Adeln bifallet. 14:de punkten. Kongl. Lifgardet till häst, samt Konungens Svea och Andra Lifgarden. Det hittills på stat varande anslaget för Gardes-regementena skulle nu äfven på stat uppföras, hvarjemte förklarades, att Kongl. Maj:t må ega att af besparingarne å Titeln intill nästa Riksdag anslå de till Gardes-regementenas interims-slat erforderliga medel. I öfrigt blef Stats-Utskottets förslag i denna punkt icke bifallet. Kronprinsens Hussar-Regemente. Hvad Kongl. Maj:t, i Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, i detta afseende föreslagit, nemligen att, förutan det redan på stat varande anslaget på regementets personella stat måtte ytterligare uppföras 1,321 R:dr 39 sk. och lili förökadt gage för den tjenstgörande styrkan 2,335 R.dr 18 sk. Banco, bi - Prot. Utdr, d. 11 dug. i84°• fölls. Utskottets yttrande om en Sqvadrons förläggande till Norrland ansågs förfalla. 16:de punkten. Wermlands Fält-Jägare-Regemente. Utskottets förslag Lief icke af Ridderskapet och Adeln gilladt, utan bifölls, hvad Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, föreslagit, att, förutom regementets förra anslag, 30 tunnor spanmål under lönerna måtte beviljas. Kongl.
Til penningerörelscns lättande och utwidgande igenom andra utwägar än en öfwerflödig tilgäng af Banko, och Riksgäldssedlar, skulle märkeligen bidraga, at upmuntra och authorisera bruket af wäxlar i wänlig form dragne emellan Rikets större Handels Städer, såsom Stockholm, Götheborg, Norrköping, Malmö och Carlshamn, antingen pä kort sicht, eller häldst pä twä högst tre mänaders betalningstid. Til hwilkenända, igenom allmän kungörelse, behöfdes den förklaring, at den wäxelstadgan kommer at i alla delar tjena til efterrättelse, sä wäl för berörde inrikes wäplar, som för dem, hwilka äro utgifna til eller ifrän utrikes orter. Igenom sädane inrikes wäplars disconterande, singö de bär inrättade Discontwerken, svin nu äro i sjelfwa werket ej annat än Län Contoir, tilkällc at göra ffäl för det namn de bära af D.scontwerk. Til följe af hwad förut är anmärkt, at nägon utwäg mätte wäl kunna upfinnas at göra ätkomsten af den bewillnings-summa, som Riksens Ständer för Statsoch Riksgälds behofwen til nästa Riksdag kunna finna lämpeligt at anstä, fortare än frän de wanliga upbördsterminerne kunde wäntas, förmodar jag , at 5io Den 26 Julik. at detta skutte kunna winnås pä följande sätt: At Kongl.
Felaktigheten i den bevisningsskyldighet, som Gr Lagerbjelke ansett åligga R. o. Ad., tror jag kunna inhämtas om man läser 7 §:n 5 mom. i Riddarh.- Ordn:n. Der beter det, att från säte och stämma å Riddarhuset skall uteslutas: »Adelsman, som flyttat sitt bo och hemvist utrikes, på sätt §:n 32 af 1723 års Adeliga Privilegier omförmäler, samt sådan adelsmans son, intilldess han åter till fäderneslandet inflyttat och lagligen styrkt att hans förbindelser med främmande makt uphört; alt han sig mot Konungen med trooch huldhets-ed förpligtat, samt att han de tvenne sista åren, förr än han sig till säte och stämma anmäler, här i Riket skattskrifven varit.» Om det nu är kändt om en person, att han varit från Riket afviken och han anmäler sig till erhållande af pollett, så är det, enl. min åsigt, R. o. Ad:ns rättighet att vägra denna person inträde på Riddarhuset, intilldess han slyrker alt han varit skattskrifven i 3 år inom Sverige. Enl. Gr. Lagerbjelkes förmenande skulle det deremot åligga R. o. Ad., som gör denna anmärkn., att bevisa, det han icke här i Riket varit mantalsoch skattskrifven i tre år. Detta är dock uppenbarligen stridande mot Riddarb.Ordnms föreskrift. På samma sätt förhåller det sig i förev:de fall. Icke kan det vara R. o. Ad:ns skyldighet att känna alla lagar eller alla vilkor som i andra länder fordras för att vara medlem af RepresentanlKammaren. Om det således är ett kändt faktum, att en person, som här söker inträde, varit ledamot af ett främmande lands Riksförsamling, så måtte det väl åligga honom att styrka, det han är fri fiån de förbindelser han åtagit sig, eller också, att han kunnat vara Riksdagsman utan att vara det landels undersåte. Jag frågar Gr. Lagerbjelke: om det ens är sannolikt, att man kan vara representant inom Danmark utan att vara dansk undersåte?
Tullkammar - pass ; se Pass. Undantags-konlrakt; se Fördels-kontrakt. Vexlar; se Prima-vexlar. Våg-attester till låns erhållande — 25. Aktenskaps-förord 3: — öfverlåtelseoch Transport-bref å Krono-rusthåll förses med stämpel enligt samma grund, som andra köpebref; men för Öfverlåtelseeller Transport-bref å Kronohemman, med hälften mindre än vanliga köpebref och för skatllagda uyb\ggen med fjerdedelen. bilt. till It. St. Stämpelpappers-afgiften. § 7- Om Undantag ifrån de uti §§ 3, \, 5 och 6 intagna stadganden; hvarvid dock iakltages, att Kongl. Maj:ts Resolutioner, Utslag och Domar m. m., för hvilka Canzligebuhr och Sigill-penningar tillförene utgått, fortfarande böra förses med stämpel till belopp af 10 Hulr 30 öre för hvarje sådan expedition. Frän stämpel befrias:
Då jag derjemte anser den ifrågavarande summan fullt erforderlig, om någon fullständig undervisning skall kunna tillvägabringas, får jag i underdånighet föreslå, att Eders Kongl. Maj:t måtte för ifrågavarande ändamål af Rikets Ständer äska den begärda summan, 2,000 R:dr banko årligen. 53 Kongl. Majit fann, i enlighet med Statsrådets öfriga ledamöters underdåniga tillstyrkande, för godt att gilla hvad departementschefen sålunda föreslagit. 34:o. Af det för national-museibyggnaden beviljade anslag, stort 500,000 R:dr, anvisade Rikets Ständer, i anseende dertill, att detta byggnadsföretag erfordrade en till flere år utsträckt arbetstid och att anslaget icke var beräknadt att utgå annorlunda, än i den mån nybyggnaden fortskrede, icke större summa än 150,000 R:dr, hvarmed början till uppförande af byggnaden borde ske. Af denna sistnämnda summa är visserligen blott en mindre del använd, men då byggnadsarbetet under de år, som förflyta innan Rikets Ständer, efter nu instundande riksdag, sammanträda, bör med drift och verksamhet fullföljas, erfordras ytterligare för ändamålet under samma tid åtminstone en lika summa elier 150,000 R:dr banko, å hvilken jag således hemställer, att Eders Kongl. Majit måtte af Rikets Ständer äska anvisning. Denna underdåniga hemställan, hvilken äfven af Statsrådets öfriga ledamöter biträddes, blef af Kongl. Majit i nåder bifallen. 35:o Ifrån år 1824 har musikaliska akademien fått uppbära af statsmedlen ett årligt anslag af 1,700 Ridr; men då detta anslag skall betäcka! 1:0 aflöningen för 4 lärare vid undervisningsverket, en sekreterare, en kamererare och vaktbel jening; 2:0 kostnaden för ved, ljus, nödiga böckers anskaffande med mera; och 3io understöd med stipendier åt fattiga elever, på sätt i Kongl.
Län motion om införande af edsvuren Nämnd eller Jury i brottmål; och Prott Utdrag den 17 Sept. 1829. 45 N:o 88, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, rörande förmonsrätt för Upsala Academie hos dess Uppbördsman, i afseende å medel, som af dem, för Academiens räkning, blifvit uppburne eller förvaltade, samt H etr Professoren B. M. Bolmérs motion om enahanda förmonsrätt för Lunds Academie. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande, N:o i5, angående yrkad högre tull å vissa från Ryssland och Finland inkommande varor, blef samma Betänkande bifallet. S. D. Remitterades till ConstitntionsU thott et: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, af den 11 dennes, om förändringar uti 19, 21 & 88 §§. i Regerings-Formen, rörande sättet för förklaringars meddelande om Lagens råtta mening; StatsUtsliottel; Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, af den 11 dennes, angående vilkoren för Salpetergärdens upphörande; Bag-Utskottet: Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, af den 11 dennes, angående ålder för dem, som af Hof-Piätterne till Domare-Embetets utöfvande förordnas, oeh Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, af s. d., angående tillägg uti 25 Gap. 5 §. Rältegångs-Balken. 46 Pro t. Utdrag den 17 Sept. 1829. S. D.
Sedan Utskotten uppå sådant sätt egt tillfälle vederlägga det försvar för de Kongl. GolJegiernes åtgärder i vissa af Utskotten anmärkta delar, hvarmed Herr Presidenten Poppius uppträdt, hafva Utskotten ansett sig kunna med stillatigande förbigå hvad Herr Presidenten i öfrigt emot Utskotten anfört. Vidkommande härefter sjelfva hufvudsaken, så har, emot den af Utskotten pag. 27 gjorda hemställan, ”att' en ny allmän reglering och för”delning Städene emellan af deras Båtsmanshåll ”må verkställas af flera Ledamöter af Högvördige Preste-Ståndet samt Välloflige BorgareStåndet erinrade blifvit, att helgd borde lemnäs åt de för Stockholm m. fl. af Rikets Städer meddelade Kongl. Resolutioner, antingen till befrielse he^t och hållet eller ock till ett blott inskränktare deltagande i Städernes Båtsrnasnliåll; i sammanhang hvarmed är vordet yrkadt, att dessa Städer, hvilkas egande Konungaförsäkrin gar - Statssamt Otc -l/ts/t. Uti. N:o i32. gar blifvit hänförde under sådana Riks-Stånder.s Privilegier, sorn genom ! 14 §. Regerings-Formeri äro befästade, icke annorlunda, än såsom följd af frivilligt åtagande, måtte utgörandet af en ökad Båtsmansstyrka åläggas; och liar Fullmägtigen för Götheborgs Stad Herr Eric M. Leffler inför Utskotten framlagt ej mindre utdrag af Götheborgs Stads Privilegier den 4 Junii 1621 samt Kongl. Resolutionen elen 17 Julii 1661, än en afskrift af Kongl. Resolutionen den 24 November 168b, genom hvilka Handlingar Götheborgs
Under åberopande af det utaf Utskottet gjorda nyssnämnda förbehåll, får Utskottet, sedan genom 3 Riks-Stånds sammanstämmande mening nu mera blifvit afgjordt, att af det till manufakturernas och fabrikernas understöd anvisade kreditiv ett belopp af 150,000 R:dr Riksmynt skall, under hvartdera året 1858, 1859 och 1860, till Banken indragas, samt då så väl härigenom, som genom de af Rikets Ständer förut under Riksdagens lopp beslutade indragningar å Bankens låneoch kreditiv-rörelse, jemte i öfrigt meddelade särskilda föreskrifter, de summor, hvilka i 53 punkten af Betänkandet N:o 37 blifvit afsedda att till Bankens reserv-fond ingå, varda att dertill disponera, nu hemställa att, i fråga om beloppet af nämnda fond, måtte stadgas som följer: Sedan, enligt Rikets Ständers beslut vid innevarande Riksdag, följande summor dels redan blifvit i Banken reserverade, dels komma att från Bankens låneoch kreditiv-rörelse indragas, nemligen: a) af Bankens intill 1856 års slut upplupna behållna vinst. R:mt 2,836,992: 80. b) beloppet af Bankens vid 1856 års slut, såsom utelöpande bokförda transport-sedlar på 5 R:dr och derutöfver af åren 1777—1836 samt sedlar på 3 och Transport 2,836,992: 80. Banko-UtskoUcls Memorial N.-o S7- Transport 2,836,992: 80.
Enär uti Kronans förråd för närvarande icke finnes större belopp af brukbara Kavalleri-sablar än 1567 stycken, och då, af de Kavalleri-regementen, hvilkas beväringspersedlar af Kronan anskaffas och underhållas, Hussar-Regemenlet Konung Carl XV år 1852 utfick sina nu innehafvande sablar samt alltså inom några få år torde behöfva nya sådana, hvarjemte, af det öfriga Kavalleriet, Lifregementets HussarCorps, Smålands Hussar-Regemente och Skånska Dragon-Regementet, i händelse af en mobilisering, otvi!velaktigt tarfva nya sådana vapen, hvilkas hastiga anskaffande möter svårighet, om icke tillgång på förhand i Kronans förråd finnes, hvarifrån de rustande kunna mot ersättning erhålla dessa behof fyllda; har General-Fält-Tygmästaren i underdånighet föreslagit, att 2000 st. nya Kavalleri-sablar af 1854 års modell måtte få anskaffas och ett dertill erforderligt extra anslag, beräknadt efter i8 Rdr för hvarje sabel, beredas att under nästinstundande statsreglering utgå med 12.000 Rdr om året, eller tillhopa för tre år med 36,000 Rdr. Hvad sålunda af General-Fält-Tygmästaren på anförda skäl föreslaget blifvit, anser jag vara af behofvet påkalladt; men då jag äfven här bör fästa Eders Kongl. Maj:ts uppmärksamhet på de dryga utgifter, som erfordras för afhjelpande af andra brister, måste jag, af de ifrågaställa anslagen, i underdånighet tillstyrka nedsättning liih. till R. St. Maj:ts Nåd. Prop. JYS 1, om Statsverket 1862. uti beloppet för refflade infanterigevär till 16,000 stycken, eller en tillverkning af 5,300 till 5,400 stycken årligen. Jag föreslår således, att Eders Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer äska: för Artilleri-beliof: a) Till Skjutförsök, ett anslag för en gång af
Då eder hufvudvärk tydligen står i samband med Er allmänna nervsvaghet och förra sommarens badkur åstadkom förbättring, är det,ju stora skäl att i sommar ånyo undergå dylik behandling. Försök som tillfälligt lindrande medel antifebrin (se svar till Anna B. i n:r 2). — Er sista fråga kan besvaras först efter undersökning. Mor Ida. Då vi af ert bref ej kunna se, hvarpå dessa kräkningar berott, kunna vi ej heller gifva Er något råd. Dock synes det oss sannolikast, att de framkallats af någon tillfällig orsak, t. ex. förkylning eller dietfel. I sådant fall behöfves ju ej något » magstärkande ». Vi vilja råda Er att konseqvent använda den för Veritas i n:r 12 föreskrifna behandlingen. Virginia. Dessa obehag bero på gasbildning (kolik), som är ett symptom af någon sjuklig förändring i magslemshinnan. Ni torde ha nytta af att använda den diet och behandling, som finnes angifven i svaret till Carola i n:r 4. Drick därjemte tre gånger dagligen till måltiderna ett punschglas Porlava tten. Olivia. 1) Genom infektion med tuberkelbaciller. 2) Se svar till Eva i n:r 3. Axel JU — m. Ni kan försöka den behandling, som föreskrifvits för Lunten i n:r 9. Dock torde vara skäl, att Ni vänder Er till specialist, så mycket mer, som vi af ert bref ej kunna se, af hvad slag er under 2) omnämnda åkomma är. Bissan. Se svar till Naima i n:r 5. En ung moder. Det vore skäl att låta lä- kare undersöka, om icke en förträngning är orsaken. — Gif henne i st. f. Yichy Carlsbadervatten. Mary — %. Då flere läkare undersökt Eder och ej funnit något organiskt fel, behöfver Ni ju ej tro, att Ni lider af lungsot (slemmet betyder ingenting), utan bero väl edra krämpor på allmän svaghet och blodbrist. Lämplig och stärkande diet (isynnerhet ägg och mjölkmat), motion, afrifningar och lämplig medicin (exempelvis Blaud ' s järnpiller, 6 — 9 dagligen) vore att använda. En brunns(Forts. å nästa sida.)
Säger man åter att genom dea Kongl, propositionen ett tillägg i Grundlagens stadganden blifvit åsyftadt, så kunna Tre Stånds beslut icke anses utgöra bifall till propositionen. Genom ConstitutionsUtskottets utredande af frågan hade lätteligen de otydligheter kunnat undanrödjas, sorn nu öka den enskilta Riksdagsmannens villrådighet. Regeringsformens 43 §• säger att en tillförordnad regering, skall utgöras af Fyra StatsRåd. Men den Kongl. propositioneD säger icke om Kronprinsen skall räknas bland desse fyra, eller om hans tvenne röster skola räknas derutöfver. Röstberäkningen ger olika förhållanden, antingen 2, 3 eller 4 StatsRåd jemte Hans Kongl, Höghet KronPrinsen utgöra Regeringen. Af alla dessa skäl skulle jag tro att betänkandet borde återremitteras och ConstitutionsUtskottet anmodas att bestämdt yttra sig om Utskottet tillstyrker bifall å Kongl. Majrts proposition. Skulle återremiss anses icke kunna äga Nim, så torde ingen annan utväg vara öfrig; än ett genom underdånig Skrifvelse tillkänna - 820 Den 19 Martil, gifva Kongl. Maj;* att dess nådiga proposition genom en tillfällig behandling, kommit Ridderskapet och Adeln tillhanda under en form, som gör det omöjligt lör Ridderskapet och Adeln att i närvarande ögonblick sig deröfver utlåta. N:0 5. Grefve Posse, Carl Hindric: Sedan 13 år förflutit ifrån det Constitutio* nela Systemets åter införande, utan att något väsendtligt blifvit vidgjordt för att ställa våra allmänna uppfostriog^anstallter i öfverensstämmelse med tidens kraf och våra Grundlagar, har det varit serdeles tillfredsställande och förhoppningsfullt, att under denna Riksdag höra detta vigtiga ämne hafva utgjordt ett föremål för Ridderskapets och Adelns upplysta omtanke.
Directionen ej ingår i pröfning om antalet af P^nsionerne; att man it ke åger rättighet att affordra Pensionan erne qvittence å deras penningar förr, än de undfå de samma, och om äfven, i följd af den vidtagna anstalten, att Pensionairerne genom Ivamereraren erhålla sina Pensioner sig tillsände, då de till honom inskicka sina Qvittencer, flere Qvittencer vid Pensionernes anordnande kunna vara att tillgå, år detta likväl helt och hållet frivilligt å Pensionairernes sida, och har tillkommit genora Kamererarens frivilliga erbjudande , för att lätta Pensionairernes omsorger, och befria dem från det dryga Commissionairsarf vodet, sora de eljest ofta måst betala. Anstalten att ej på en gång anordna alla Pensionerne, leder, efter min öfvertygelse, mera till Cassans osäkerhet, ån till dess gagn; då möjligheten af samma Pensioners anordnande 2:ne gånger derigenom upp. kommer. I sammanhang härmed vågar jag fästa upp^ Den 2 Junii, 45 ffiårksamheten å nödvändigheten deraf, att en föreskrift ineddelas, huru förhållas börj när en till Pension Uppförd StiftsFröken ej anmäler sig till Pensionens uttagande, samt man ej åger någon visshet, huruvida hon är gift eller död; huru och i hvad ordning kungörelse härom bör ske, samt vid hvad tid Pensionert må kunna anses ledig. Genom blott en bokstaflig efterlefnad af hvad den lörelsagne Instructionen nu innehåller, skulle det Jattligen hända, att Pen. sionsrUm i flere år stå ledige, utan att sådant af Räkenskaperne eller annorledes kan tnårkas, och detta torde ej vara rättvist mot dem, sorn eljest voro berättigade till Pensions erhållande.