Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skeppsbyggeri» jfnråttnmgar, i 0ep Slaf er: görfta Slafen £3:co 3\:Dr 100: — SlnDra D:o „ 66: 32. ^rcDje D:o „ 50: — gjerDe fjerDe Slaten Q3:co 9v:t>c 33; IG. femte D:o 16; 32. ©jette D:o ff io; — ©feppöbpggerier, font i cfc ega 20° SR:br« infomjt, äro fria fean föemi Ilning. ©ten* famt Hcrfatl^fabrifcr, t £re Stater: förp Slaten ^:Co 3v:Dc 10; — SfnDra D:o n 5: — SreDje D:o „ 3: — ©å något <2001!, inrättning eller rörelfe, för Ijroilfa permilleafgift icfe är pDgaD, bepneö affap förre infonif, än forn motfmatar fjär ofman ftaD^ gaDe f/ögp (Dager, bör afgiften för f)ela infomfen beftämmaö, till fern för IjunDraDet. §• 26. Äolningäfribet på Äronan* allmänningar eller recognitioné »fogar, för tparje ftig, beräfnaD till 24 tunnor 25;co — 8 f. Slfgiften utgår efter
Vid den år 1858, i Öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, verkställda inventering af materialförråden i Carlskrona station, bar af en på grund deraf upprättad värdeberäkning å befunna öfverskott och brister visat sig, att de förra uppgått till 505,190 R:dr 13 öre och de sednare till 314,664 R:dr 92 öre, hvarigenom ett öfverskjutande värde af 190,525 R:dr 21 öre R:mt på öfverskolten uppkommit. — Då häraf ådagalades vigten af den skedda inventeringen, hafva 1860 års Revisorer hemställt, att så beskaffad inventering dädanefter måtte hvart sjette år eller oftare verkställas af materialförrådet i Carlskrona, der det största förrådet förefunnes. Härvid har Befälhafvande Amiralen i Karlskrona erinrat om det i 269 § uti nådiga Reglementet för Styrelsen och ekonomien för Flottans Stationer intagna stadgande, »att till förekommande af de utgifter och förluster af dagsverken, som vore en följd af hufvuduppbördernes inventering, förvaltarne borde, så länge ske kunde, vid sina befattningar bibehållas, utan att genom bylen och transporter förflyttas.» Genom berörda stadgande afsåges tydligen inskränkning af de för Stateu kostsamma inventeringarne, hvilka icke eller borde ifrågakomma i annat fall än då misstanka om försnillning förefunnes. Skulle likväl dylika inventeringar komma alt anbefallas, borde enligt Befälhafvande Amiralens förmenande andra dyrbara förråd, såsom artillerioch ammunitionsförrådet, skeppsinventarieförrådet samt beklädnadsförrådet och proviantmagasinen jemväl inventeras. I afseende härå har Kongl. Förvaltningen för Sjöärenderna uti underdånigt utlåtande föreslagit, att dylika inventeringar af Stationernas förråd, med hänseende till de stora kostnader som dermed vore förenade, icke borde ske oftare än hvart 9:de eller 10:de år, helst det afsedda ändamålet, eller Kronans säkerhet, ändock derigenom vunnes; hvaremot
Genast införs inropssumman och köparens namn i protokollet. § 34 Anses köparen inte helt vederhäftig för betalningen bör han avfordras en lämplig handpenning, minst en fjärdedel av inropssumman eller borgen fordras. § 35 Skulle okänd köpare inte kunna betala handpenning eller ställa borgen utropas varan å nyo. Blir priset lägre än vid första utropet, ersätts skillnaden av den som gjorde första inropet. Förmår han det inte, tar den som har ansvaret för auktionen de vägar som enligt lag föreligger. Blir andra utropet högre än det första har den första inroparen ingen rätt till överskottet. § 36 Uppstår tvist om ett fallet klubbslag skall nytt utrop genast ske och det sista budet utropas. Blir inget överbud, avgörs med lottning vem som skall få partiet. § 37 Vill någon ropare genast betala och ta sina varor får han det, om det inte hindrar den fortsatta auktionen. Hästar och kreatur skall så fort som möjligt utlösas och till köparen överlämnas. § 38 När auktionen är klar skall auktionsprotokollen genast underskrivas av den som har tillsyn, sedan summering skett. Handpengar eller medel för inlösta varor nedsätts i Stockholm i Krigs Kollegiets kassa, på landet i Förrådskassan eller Lantränteriet § 39 Auktionisten skall genast skriva ut räkningar och tillställa köparna, som inom 5 dagar har att betala och avhämta sina varor. § 40 Köparen skall uppvisa kvitto, att han betalt, för uppbördsmannen som lämnar ut varorna. Han antecknar på baksidan av kvittensen att han lämnat ut varan. § 41 Om någon köpare inte betalar inom fastställd tid och borgen är ställd, skall borgensmännen underrättas. De har då rätt att inom åtta dagar inlösa varan. Finns ingen borgen utropas varan på ny auktion och blir priset högre, betalar den som gjort första inropet. Blir priset lägre har han ingen rätt till överskottet. Har någon betalt handpenning får han den tillbaka. § 42 Om någon köpare inte hämtar sina varor inom åtta dagar, anställs ny auktion och första roparen sedan auktions-, magasinsoch underhållskostnader borträknas, erhåller de vid försäljningen influtna medlen. § 43 Kan en person inte gottgöra skillnaden mellan sitt eget och senare köpares anbud, svarar den som har tillsyn över auktionen för förlusten och auktionisten, om han inte begärt handpenning.
Under åberopande af de förslag till fortsättande af Rikets fästningsbyggnader, som den 11 Augusti 1862 afgåfvos med afseende å behofven för nuvarande statsregleringsperiod, och hvaruti redogjordes för de åsigter, som derför lågo till grund, samt de i flera hänseenden anmärkningsvärda förändringar, som det fasta försvaret i den närmast förflutna tiden då redan undergått, har Chefen för Ingeniörkorpsen, vid öfverlemnande af förslag angående fästningsbyggnaderna under den kommande statsregleringsperioden, i underdånighet anfört, hurusom af den förut lemnade utredningen framgick hufvudsakligen den för det fasta försvaret högst vigtiga sanning, att, hvilka framsteg sjövapnet och artilleriet än gjort, behofvet af så väl sjö- som landtbefästningar fortfarande icke allenast stod qvar med sin förra vigt och betydenhet, men att dertill blifvit ådagalagdt, att alla dessa en sednare tids förbättringar inom krigsväsendets skilda grenar i allmänhet bidragit till att höja försvaret och gifva åt detsamma en öfvervigt, som det på länge icke innehaft; att, hvad angick försvaret af krigshamnar och inlopp, stängningslinier inginge, jemte befästningar, såsom ett nödvändigt vilkor deruti; samt att detta försvar hemtade ett ytterligare stöd af flytande bepansrade batterier, der sådana med fördel kunna användas Dessa sanningar hade under tiden sedermera bekräftats, hvarpå exempel anföras från kriget i Nord-Amerika. Sålunda kunde Charleston, som på detta sätt försvarades, aldrig af Unionstrupperna intagas från sjösidan, utan föll först sedan de öppnat sig väg på landsidan. På samma sätt kunde aldrig försvaret af Jamesfloden, vid fästet Darling, öfverväldigas utan blef vid flera tillfällen Richmonds räddning, och kom först i Unionsarméens händer, sedan dess landtretranchementer icke längre kunde af de konfedererade försvaras. Deremot mäktade icke befästningarne vid Nedra Missisippi hindra Unionsflottan att gå floden uppföre och anfalla Nevv-Orleans, enär tillräckligt starka pålverk och stängningar tvärs öfver den 3,000 alnar breda floden-icke då kunnat åstadkommas.
E r t upprop återfinnes i annon tafdelningen. Var god uppgif er adress! Crispin. Tack. Välkommen ater! K. É. Håller ej mättet. Hakon. Alldeles för obetydligt. Idun N:r 13 (119) B y r å: Drottninggatan 48, en tr. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Utländska annonser 50 öre raden. Fredagen den 28 mars 1890. Tidningen kostar endast I kr. för kvartalet, med IdunsModeoch Mönstertidning I kr. 65 öre; postarvodet inberäknadt. Redaktör o c h Mathilda f \ Jn af de mest f \ j lästa och upp\ iojf burna af Sveri^ a S &gt; ges nu lefvande V författarinnor är fröken Mathilda Boos, öfver hvilken jag härmed går att lemna Iduns lä- sarinnor en kort levnadsteckning, i hufvudsak grundad på själfbiografiska anteckningar, hvilka fröken Roos välvilligt ställt till mitt förfogande. Fröken Mathilda Roos är född i Stockholm den 2 augusti 1852 och dotter af öfverste Math. Roos och hans hustru, Mathilda Meurk. Hennes barndom förflöt i det kärleksfullaste hem och under nästan oafbrutet lyckliga förhållanden. Hennes fader var en sällsynt god och ädel människa, en gentleman i ordets fulla mening. Det hvilade ett drag af storsinthet och humanitet öfver hvarje hans handling och hvarje hans ord; ej blott hans framträdande i offentligheten, utan lika mycket det stilla lifvet i hemmet präglades däraf. Med dessa karaktärsdrag förenade han en matematiskt klar intelligens, samt öppet sinne för poesiens och konstens skönheter. Fröken Roos egnar den redbare och kärleksfulle utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å byrän kl. 10 — 11. A l l m. Telef. Lösnummerpris: 1 5 öre (vid kompletteringar). Prenumeration sker I landsorten: å postanstalterna. I Stockholm: bos redaktionen, i boklådorna samt &amp; tidningskontoren. R o os. faderns minne den lifligaste beundran. Hans ännu kvarlefvande hustru var en husmoder och en maka, sådan som ordspråksboken prisar.
Det Sr derföre för mig obegripligt, huru Utsk. har kunnat komma (III det resultat, alt framställa en sådan punkt, som den, hvilken i f. m. plenum af K. o. Ad. afslogs, och derefter yttra en sådan mening, som den följande: ”Då, i händelse nämnda inbjudningar icke antagas, förevar, förslag, hvilket, såsom innefattande frågan derom, på hvad sätt åtskilliga Inningsoch andra anslag skola utgå, rörer Statens reglerande, bör genom votering i förstärkt StalsUtsk. afgöras” &c. De värde ledaiuöterne i Utsk. hafva förgätit, att då tvänne Stånd stannat emot två, i fiåga 0111 sättet för sådana räntors utgörande, faller det ock af sig sjelft, att frågan har fö.rfallit, och att räntorna skola utgå hädanefter såsom hittills, intilldess R. St. derom annorlunda förordna och K. M. dertill (einnar sin snnclion. Att behandla denna fråga lika med statsreglerM-frågor är rakt grundlagsstridig!, enär den ej inverkar i någon måtto på bevillningens hela belopp. Att målet icke kan komma under de cathegorier, som i den af mig nyss åberopade y5 §:n finnas undantagna, nemi. den 66, 6g, 70, 71 och 72 §:n i Reg.- F:n, det faller klarligen af sig sjelft. Jag får således begära, att R. o. Ad. ville ogilla ifrågavar. voter:s-propos:r, såsom alldeles lagslridiga. Då det etil. Reg.- F:n är sakens beskaffenhet, som bör bestämma behandlingen af ett ärende, så borde äfven frågans beskaffenhet här få afgöra, huruvida derom bör omröstas eller ej i förstärkt StatsUlsk., sedan två Stånd stannat emot två i beslutet rörande delta ämne. Visserligen har Frih. Cederström behagat förklara, att denna fråga skulle vara af ekonomisk beskaffenhet, menjag anhåller alt få fästa den värde talarens
1: o. Riksdagen äge gemensamt med Konungen makt att stifta allmän civiloch kriminallag ävensom kriminallag för krigsmakten och att sådan förut stiftad lag förändra och upphäva. Ej må Konungen utan riksdagens samtycke, och icke riksdagen utan Konungens, någon ny lag göra eller gammal avskaffa. Frågor härom må i riksdagen kunna väckas och skola, sedan vederbörande utskott däröver blivit hört, av riksdagen avgöras. Beslutar riksdagen för sin del någon ny lag eller gammal lags upphävande eller förändring, avlämnas förslag därom till Konungen, som inhämte statsrådets och lagrådets tankar däröver, och sedan Han Sitt beslut fattat, meddele riksdagen antingen Sitt samtycke till dess åstundan eller Sina skäl att det vägra. Kan Konungen icke förr, än riksdagen åtskiljes, fatta och meddela Sitt beslut, vare Han oförhindrad att före nästföljande riksdags öppnande eller, därest denna öppnas inom tio dagar från den föregående riksdagens slut, senast tio dagar efter öppnandet förslaget ordagrant bifalla och allmän kungörelse därom utfärda. Sker det ej, anses förslaget hava förfallit, och Konungen underrätte då riksdagen vid dess nästa sammankomst om de skäl, som hindrat förslagets antagande. Finner Konungen gott någon lagfråga för riksdagen framställa, äske Han statsrådets och lagrådets yttrande däröver, samt meddele Sin proposition tillika med berörda yttranden åt riksdagen, som med frågan vidare förfar, såsom i riksdagsordningen sägs. 2: o. Riksdagen äge ock gemensamt med Konungen stifta, förändra eller upphäva kyrkolag; dock att därvid erfordras samtycke jämväl av allmänt kyrkomöte. Över förslag angående dylik lag skola, på sätt i mom. 1 sägs, statsrådets och lagrådets tankar inhämtas och jämte Konungens proposition, då sådan göres, riksdagen meddelas. Författningssamling 1800 Låssa kyrkas arkiv Svensk författningssamling 1805 Låssa kyrkas arkiv Kungörelse om den i Carlshamns stad beviljade nederlagsfriheten. Stäket den 7 februari 1805. Handelssocieteten i Karlshamn har anhållit att få sådan nederlagsfrihet att till staden får införas alla till riket lovgivna varor med främmande fartyg, även franskt brännvin. Staden har ett utmärkt läge och en bekväm hamn. Societeten har hemställt om inte andra stapelstäder också kunde få begagna sig av nederlagsfriheten i Karlshamn.
Då Rikets Ständer ensamme uppgöra Instructionen för Riksgälds-Contorels Fullmägtige, är det tänkbart, att deri kunna inflyta, örn ej bestämdt motverkande föreskrifter, åtminstone tvetydigheter, såsom förr varil händelsen, hvilka, beroende på Fullmägtiges tolkning, kunna lägga hinder i vägen för Kongl. Majlis fria dispositions-rätt af dessa medel. Ej heller anser jag, att afgifterne lill Handelsoch Sjöfarts-fonden kunna hänföras till natur af bevillning, derföre att de utgå med en viss procent af Tullen; ty dä skulle slädernes Tolag, likasom flerfaldig» andra, af communer ålagna, afgifter, hvilka på enahanda sätt beräknas, äfven vara Bevillningar. Denna åsigt styrkes ytterligare deraf, dels att dessa medel alldeles icke förekomma i 60 §. Regeringsformen, der allt, sorn för Bevillning anses, specifikt uppräknas, dels emedan desamma i 3 §. Ansvarighets-lagen för Konungens Rådgifvare synas vara i'rån Bevillning specielt undantagna.” Häruti instämde till alla delar Herr von Celsing. Yid andra punkten, angående Convoy-Commisariatets upplösning m. ca.t af Herr Biskopen Hedren. Mot beslutet i Tredje punkten, rörande ifrågavarande fonds öfverlemnande lill Riksgälds-Contoret: At Herr Friherre Palmstjerna: ”dag reserverar mig mot Utskottets beslut, hvarigenom ifrågavarande medel skulle dragas undan Kongl. Majlis disposition. Syftemålet är att utvidga Sländernes magt, medelst inkräktande på Konungens. Vi hafva fordom sett, hvarthän denna väg leder, och jag ansei’ för fäderneslandets väl vådligt att beträda densamma.” Här - Stats-Utskottets Utlåtande, N\o 114. 9 Härmed förenade sig Doctor Hallbeck} Herrar Lagerborg, Berg von Linde, Lode och Möllerhjelm, Doctor Stenhammar samt Prosten Berlin. Af Biskopen Hedren: ”Uti Utlåtandet N:o 66 har Höglofl.
och vid i835 års slut, 210,624 35 sk. ii r:st, täcktes E. K. RI. i delta för hållande finna en nöjaktig förklaring, hvarföre Krigs-colllm, livars utbetalningar äro ovillkorliga och på bestämda terminer måste till regementena verkställas, i saknad af de ordin. statsmedel, hvilka först under det följande årets lopp fått af collini emottagas, sett sig föranlåtet alt, genom anlicipalion af' under händer ägande och för tillfället icke till afsedda ändamål behöfliga extra-statsmedel , betacka de för handen varande oundvikliga ordin.behofven. Att dessa anticipalioner, utgörande vid 18 >4 års början 96,6j 1 r:dr 4^ sk. 6 rist. och vid slutet af år 1835 72,691 r:dr 18 sk. 6 rist., hvilka godtgjorls extra-statsan,laget i samma mån, som de ordin.statsmedlen fått från Stals-conloret emottagas, kunnat blifva och jemväl blifvit, utan all sammanblandning, de särskilda fonderna emellan verkställda, bevisas tillförlitligen derigenom, att särskild hufvudbok för dessa fonder, efter hvarje redogörelseårs utgång, blifvit hos collini upprättad och till E. K. Mis och Rikets Kammarrätts granskning öfverlemnad; hvadan ock R. Stis revisorers i denna del yttrade farhåga icke synes vara tillbörligen grundad.’’ ”Hvad härefter vidkommer revisorernes, ehuru i obestämda uttryck, antydda erinran, som skulle, genom ifrågavar. anticipationer, någon ränteförlust hafva blifvit extraslatsanslaget tillskyndad , har K. collini underdånigst bort förklara, att collini icke fått emottaga någon E K.
Med Krigsoch Sjöfolk, Arbetare wiv Bruken och Bergwerken, samt Handlwerks - Folk och Tjenstehjon som vlofligen ur Riket sig begifwa och tjenst Utrikes antaga, förhalles efter hwad Försattningarne i hwarje händelse serskildt stadga." 2:0 "Om någon innan Kongl. Majus Förordning härom kungjord blifwer, redan sökt eller antagit främmande tjenst, bör sadant af honom, om han är i Riket stadd, inom en manad fran den dag Förordningen kungöres, i den Församling der han mistas, och om han a Utrikes Ort sig uppehåller, inom Sex mänader fran Förordningens kungörande i Swensta PostTidningen, anmäkaS hoS JustitieCanzleren, wid enahanda answar, som drabbar den, hwilken, utan Konungens tillstånd, sökt eller antagit tjenst under främmande Herrskap." Riksens Ständer framhärda rc. Upps 1246 Den 9 Julli. Uppläst hos Ridd. och Adekn den y Juli!. Prest-Ständet d. 9 Borgare-städet d. 9 Londe-Ständet d. 9 - Slormägtigste Allernädigste Lonung! ^ anledning al hwad Riksens Ständers JustitieOmbudsman, i dest afgifne Riksdags Berättelse, till Riksens Ständers öfwerwägande framställt angående behöfliga förklaringar och förbättringar af atffillio. e Allmänna Lagens och dertill hörande Författningars Stadgandcn, sa Riksens Stander hos Eder Kongl. Ma>:t i underdånighet anmäla deras öfwer besia ämnen fattade Bestut.
Directionen huruvida décharge må meddelas, då deri reviderande Directeuren sådant i Hufvudböckerne antecknat nied Den 19 Julii c. m. åberopande af nyssnämnde Berättelse. 17 §. De förändringar, tillägg Svarar mot 17 och förbättringar i denna In§, j Directiooens atruction, som under utöfFörslag, vandet skulle finnas nödige, böra af Directionen i dea tili Ridderskapet och Adeln inlemnande RiksdagsBerättelsen föreslås. För öfrigt skall det vara Directionen, som äger Ridder6kapets och Adelns hela fortroende, tillåtit, att vid möjeligen sig företeende särdeles tillfällen, enär antingen uti Instructionen ingenting finnes föreskrifvet, eller den icke lemnar tydelig anvisning, efter bästa öfvertygelse taga sitt beslut, då likväl alla de l skäl, hvarå Directionen sitt beslut grundat, böra omständeligen uti Protocollet intagas. Den 19 Julii e, m. ^9? lil. Artikeln. Om Riddarhufets JjmJlemcLn famt Om deras Jhyldigheter. 1 §• Riddarhusets Tjenstemän Svarar mot 1 §. äro: Riddarhus-Secreteraren, RiddarhusKamereraren, gom äfvenär Kamererare för Stiftsärenderne, RiddarhusFigcalen, gom äfven är Ombudsman för Stiftsärenderne, förste Canzlisten och andre Canzlisten, hvilka alla befattningar endast äro beroende a£ Ridderskapetsoch Adelns förtroende, så att dassa tjenstemän kunna från deras sysslor af Ståndet skiljas när femsjettedelar af Ståndet* vid omröstning in Pleno närvarande Ledamöter sådant nödigt anse. Riddarhus Secreterare». 2 $. RiddarhusSecreteraren å~ Svarar mot 2 §, 59? Den i g Jutii c. m ligger; att vid Riksdagar föra Protocollet i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Plena, och är för sina Riksdagsgöromål Ridderskapet och Adeln allena ansvarig.
Hahr i och för utgifvandet af hans General-karta öfver Sverige; 2:o Friherre Raabs, Carl Adam, den B dennes på bordet lagda motion, om inrättande af en Navigations-skola i Westervik, 3:o Herr Cederschiölds, Fredrik August, denna dag väckta motion, om inrättande i Stockholm af en Normal-skola för flickor; 4:o Densammes denna dag väckta motion, om beviljandet af ett årligt anslag af 3,000 R:dr Riksmynt, att användas till pensioner m. m. för Barnmorskor; 5:o Densammes denna dag väckta motion, om beviljande af ett årligt arf vode af 1,000 R:dr Riksmynt för Artis Obstetriciai Professorn vid Carolinska Institutet utöfver dess professorslön, såsom Direktör vid Allmänna Barnbördshuset; 6:o Herr Arnells, Gustaf Fredrik, denna dag väckta motion, att alla f. d. Bergslags-hemman måtte befrias från så stor del af dem pålagda frälse-räntor, som motsvarar den skattenedsättning, nuvarande Bergslags-hemman erhållit eller vid denna Riksdag kunna erhålla; 7:o Herr Åkermans, Fredrik, denna dag väckta motion, om pension åt framlidne f. d. Stats-rådet Gabriel Poppii 2:ne oförsörjda döttrar. Lag-Utskottet: l:o Herr Thams, Casper Vollrath, den 8 dennes på bordet lagda motion, med lörslag till lagbestämmelser i afseende på sällskaper, föreningar eller enskilda, som hafva till syftemål någon andlig verksamhet inom kyrkan, samt af dem utsända missionärer Prot.-Utdrag den 12 November 1856. 25 missionärer eller kolportörer; tillika med de i anledning af denna motion samma dag och nu afgifne yttranden; 2:o Herr Cederschiölds, Gustaf, den i! dennes på bordet lagda motion, att för åtskilliga brott i stället för nu stadgade dödsstraff andra mera lämpliga och tids enliga bestraffningar måtte bestämmas; 5:o Friherre Raabs, Carl Adam, den 8 dennes på bordet lagda motion, om penningeräntans frigifvande; tillika med de i anledning af denna motion nu afgifna yttranden.
En annan verkan af dessa många enskilda kredit-anstalter och deras otaliga myckenhet af lätt tillgängligt pappersmynt har också varit att hemmans-värden, varupriser och arbetskostnader blifvit uppjagade till en onaturlig böjd, hvarifrån de måste falla så mycket djupare, ju orimligare de varit uppdrifna. Att nu ytterligare genom konstlade medel vilja inom landet uppehålla dem på samma svindlande höjd kan omöjligen bära sig i längden; men Staten bör, så vidt den kan, med omedelbar och direkt hjelp, nu understödja de inhemska näringarne, så att prisfallet icke på en gång må blifva onaturligt lågt, ej heller allt för hastigt och brådstörtande, och framför allt på det de talrika folk-klasserna, som dervid haft sin bergning, icke måtte sakna arbete och bröd. Af sådana anledningar synes det mig icke vara nyttigt för landet att dessa penninge-förvaltande och sedel-utgifvande enskilda inrättningar sattas i tillfälle att likasom tillförene utvidga sin låne-rörelse. Det är icke heller välbetänkt att nedsänka hela Riket uti en tryckande utländsk skuld för det ändamål att enskilda ak tie-egare, som i flera år skördat stor vinst på sin penninge-rörelse, med lätthet skola jeunna uppfylla sina förbindelser å utrikes ort. Utskottet yrkar på kreditens åter Banko-Utskollets Utlåtande Jii 70. 13 ställande i sitt förra skick och penninge-cirku/ationens bibehållande uti sin jemna gäng. Den föreslagna åtgärden skulle således gifva medel, att, utan försakelse och inskränkning, fortsätta den visserligen njutningsrika, men dock besinniugslösa väg man hittills vandrat. Lättnaden för ögonblicket skulle köpas med en fortsatt och förökad skuldsättning, som oundvikligen måste framkalla en ny penningekris och förr eller sednare störta land och rike uti ännu svårare trångmål och djupare nöd. Jag kan således ingalunda deltaga uti tillstyrkandet att någon del af det utländska lånet skall meddelas såsom försträckning åt sedel-utgilvande privat-banker och hypotheks-föreningar.
1 Nålfabrik med 1 )) » 1,100 » » 1 Paraply-, parasoloch käppfabrik med 1 )> 2,000 » » 1 liep - 9 1 Repslageri med 4 arbetare och 1 Salfiansfabrik med ... — 1 Sirupsfabrik. 1 Sockerbruk med 11 1 Spegelfabrik med 1 1 Stamp för beredning af ostampade kläden, vadmal och skinn, hvilken inrättning drifves i sammanhang med 1 sågverk för tillverkning af faner och bräder samt 1 qvarn för målning af färgämnen och raspning af träd. 1 Stentryckeri. 1 Oljeslageri med 7 1 Strumpfabrik med ... 9 - . 4 9,836 R:dr tillverkningsvärde. Berättelse öfver Malmöhus Län för 1848—tSöO. 2 10 Å stad sjorden, hvars afkastning är långt drifven, odlas säd, potates, cikoria och andra rotfrukter, foderväxter och raps. Trädgårdsoch parkanläggningar pryda stadens omgifningar. Inom staden finnas följande undervisningsanstalter: l:o En högre Lärdomsskola och dermed förenad Apologist-skola samt Gymnastikinrättning. 2:o En Navigationsskola. 3:o En så kallad Borgareskola för handtverksgesällers och lärlingars undervisning vissa timmar hvarje vecka. 4:o 2:ne Folkskolor, den ena med af staden uppfördt nytt hus, som kostat 10,000 R:dr Banko. 5:o En Slöjdskola för flickor af arbetsklassen; och har för denna skola nytt hus blifvit uppfördt med en kostnad af 4,000 R:dr Banko. 6:o En Småbarnsskola för barn af arbetsklassen. 7:o 26 Privatskolor för barn'af alla samhällsklasser. Derför utan har staden, för tillvägabringande af teknisk läroanstalt för slöjdidkare i allmänhet, år 1850 inköpt ett nybygdt hus för 14,533 R:dr 16 sk. Banko, men ändamålet dermed hade dock vid 1850 års slut, i saknad af dertill erforderliga medel, icke kunnat realiseras.