Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja, i anledning af det grofva missförstånd, som satte licentia poetica i en tillåtelse att för sin beqvämlighet vränga meningarna, orden, rimmen, gifver han den föreskrift, att ”andra ord, andra ordasätt och ordställningar ej få brukas i Poesi, än i en behaglig Prosa”; och dermed lyfte han på thronen, i stället för det undanträngda gröfre missförståndet, ett finare och grundligare, som derföre blef svårare att häfva. Hans öfriga föreskrifter äro: att skrifsättet får på intet vis vara sjelfsvåldigt (vårdslöst); att man alltså bör i den alexandrinska versen, som är den ”beqvämaste till stora och vidlyftiga ämnen”, lägga den midt i versraden nödvändiga takthvilan, eller afskärningen, på dess rigtiga, nämligen med mening och välljud öfverensstämmande, plats (så att man t. ex. icke skrifver ”En Gustaf Wasa och hans store soneson” eller ”Tänk, hvad det är för härlighet, att kunna rimma”); att man i hvar och en rad bör inrymma en mening, som icke löper in i den följande och än längre; att man icke får slå in en plugg, en skarf eller ett litet ord, för att uppfylla raden; och efter allt detta meddelar han det visserligen hufvudsakliga råd, som väl hade förtjent stå i främsta rummet, att man ”icke behöfver vara poet, om man ej finner dertill hos sig en liflig drift”, och att man, äfven då, bör ”länge rådgöra med sig sjelf, till hvilkendera art af Skaldekonsten man bäst är fallen. Slutligen inskärper han, såsom det i allt slags
Hvarjemte Friherre af Wetterstedt lill P10- tocollet aflemuade in Originali följande Handlingar: 1:0 Uppgift å SjötullsUppbörden från och med år 1801 lill och med år 1816, som visade förhållandet serskilt vid Stockholms inkommande och utgående SjötullsKamrar, och serskilt vid de öfrige Tullkamrarne i Riket. 2:0 Uppgift på Contant influten SjötullsUppbörd för åren 1813, 1814, 1815 och 1816. 3:o Förteckning på de af TullBetjeningen uti Stockholms Stad år 181-7 verkställde Beslag å utländska, dels lill Införsel i Riket för - 548 Den g Januarii. Ludna, dels lofgifna , men Tullförsnillade Varor, samt värdet så väl å de Varor, hvilka på Auction blifvit försålde, som de, hvilka ännu äro oförsålde; jemte ådömde böter; och 4:o Förteckning på de af TullBetjeningen i Orterne år 1817 verkställde Beslag å Utländska, dels till införsel i Riket förbud11a, dels lofgifna, men Tullförsnillade Varor; Värdet, som å dessa Beslag vid Domstolarne blifvit satt, samt FörsäljningsSumman å de Varor, som blifvit försålde, jemte deras namn, hvilka till böter för Lurendrägeri och Tullförsnillning blifvit fällde. Uppå derom gjord Proposition, blefvo både Herr af Stenhofs ofvannämnde Memorial, samt de i anledning deraf nu afgifne Yttranden, till Stats-samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten remitterade, hvarjemte Herr af Stenhof erhöll tillåtelse, att sitt Memorial med de öfrige RiksStånden communicera.
Den, som, i öfverensstämmelse med tre stånds beslut, vill ulan förändring bibehålla rubriken Stats-Utskottets Memorial, N:o 302. 9 rubriken knifvar, andra slag, samt gafflar, ej specificerade, med tull af 1 i:dr skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, erhåller denna rubrik följande lydelse och bestämmelser: Bordsoch gafflar, jemte andra slag, ej specificerade, med trä- eller hornskaft, 1 skålpund 24 sk. införselstull, med skaft af annat ämne, 1 skålpund 1 r.dr. Resultatet af omröstningen har varit 74 ja och 44 nej, samt en sedel kasserad; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. 24:de voteringen (enligt 72 punkten). Den, som bifaller Utskottets förslag, att införselstullen å koppar, bleck och spik till fartygs förhydning, bestämmes till 5 r:dr skeppundet stapelstads vigt, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, antages Ridderskapet och Adelns beslut, att bestämma införselstullen derå till 1 r:dr 32 sk. per skeppund stapelstads vigt. Resultatet af omröstningen har varit 35 ja och 84 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med nej-propositionens innehåll. 25:te voteringen (enligt 75 punkten). Den, som, i öfverensstämmelse med tre stånds beslut, vill att införselstullen å saltadt kött bibehålies vid 4 r:dr tunnan, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, nedsättes denna tull till 2 r:dr tunnan. Resultatet af omröstningen har varit 72 ja och 47 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. 26:te voteringen (enligt 77 punkten).
Men annars ha vi nu som regel öfvergått till autotypin, då den är en mycket snabbare reproduktionsmetod, hvilkét för oss är af högsta vikt, samt dessutom mera omutligt troget följer originalet. Den baserar sig nämligen på en rent fysisk-kemisk process, där inga handtSedan en hastig presentation är öfverstökad, utspinner sig nu följande samtal: Medaktoren (till redaktionssekreteraren): Hvad var det nu för biografi vi skulle ha i veckans nummer? Det var ju Sveriges första kvinnliga jägmä- stare, som i går aflade examen vid Skogsinstitutet? ' Sekreteraren: Ja, jag lyckades efter ett par timmars kuskande i droska i går just uppdrifva henne, på besök hos släktingar, strax innan hon skulle lämna staden. Och fick de nödiga uppgifterna. Det var i sista stund, det blir rätt svårt att hinna, men jag har just nu varit uppe hos sätterifaktorn och fått manuskriptet utdeladt på tre, fyra händer, så det går nog bra. Bedaktören: Och porträttet? Blir det också klart? Sekreteraren: Klichén är redan färdig. Den kom just nyss från Silfversparres grafiska anstalt. Den tycks arta sig bra, bara de nu » lappa upp » den ordentligt på tryckeriet. Vår gäst: Ack, låt mig se! Jaså, är det en porträttkliché 1 Den är ju så glänsande och fin som Tryclveriförestéiricia.reiis r u m. verkets tillfälliga afvikelser kunna spela in; originalbilden fotograferas på zinkplåten och etsas sedan fram med lämpliga syror. Vår gäst: Men är det inte ofta svårt att kunna finna lämpliga porträtt till hvarje nummer af Idun? De kvinnliga ryktbarheterna tycker jag snart skulle taga slut. Bedaktören: På intet vis. Egendomligt nog ställde sig under Iduns första år porträttproblemet för veckan ofta mycket vanskligare. Blen ju längre Idun lefvat, dess större har tillgången blifvit. Man har börjat intressera sig för vårt porträttgalleri i skilda landsändar; hvarje ort vill ha sina märkeskvinnor, och på alla det andliga och praktiska lifvets områden göres ju nu etr betydande kvinnlig insats af dugande och föredömesgill halt.
Utskottens å sidan 3 framställda ändrings-förslag med hänseende till mom. 1, blef af Ståndet afslaget, men bifölls deremot yttrandet rörande föreslagen ändring af mom. 3. 8 3. Hvad Utskotten här tillstyrkt och yttrat, godkändes. 8 4. Lades till handlingarne, med åberopande af Ståndets i afseende å § 1 fat tade beslut. 8 6, mom. 3 ansågs, på grund af Ståndets nu fattade beslut om förändrad lydelse al sednare punkten i 8 L böra sålunda förändras att orden: "Vården af barn’’ utbytas emot ''Vården af föräldrar och barn," ordet ”barnavården’’ mot ”Vården af föräldrar och barn” samt ordet "barnets" mot ”fadrens, modrens eller barnets." 88 7 och 10. Utskottens i dessa 88 afgifna yttranden biföllos. 8 14. Hvad Utskotten yttrat med afseende på dels Kontrakts-prosten Runstens åberopade motion, dels Riksdagsfullmäktigen Peter Gabrielssons förslag, angående ändring af morn. 1 i denna 8, godkändes; men beträffande mom. 2 ogillades Utskottens hemställan, och ansåg Ståndet slutorden i sistberörde morn.: ”men om detta ej kan utrönas, der personen sjelf blifvit född” böra utgå. 88 10, 20 samt 22 och 23. Hvad Utskotten med anledning af föreslagne ändrin-> gar härutinnan hemställt och yttrat, blef af Ståndet godkändt. Prot.-Utdrag den 1 September 1854. 407 Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 38, med förslag till ändring af 11 och 14 88 Riksdags-ordningen, angående Städernas representationsrätt.
Å den af Fullmäktige sålunda vidtagna åtgärd hafva Revisorerne, med afseende å densammas vigt samt metalliska kassans dåvarande belopp af omkring 5,672,000 R:dr Silfver, ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. Revisorerne anse sig derjemte böra anmärka, att Fullmäktige, vid bestämmande den 23 nästlidne Augusti af fonderna vid de serskildta Diskont-Verken för följande Creditiv-år, som i Malmö ingick den 1 påföljde October samt i Stockholm och Götheborg begynner den 1 Januari 1850, icke fastställt dessa fonder till högre belopp, än som vid berörde besluts fattande voro dertill anvisade, eller 800,000 R:dr för Handelsoch Närings-Diskonten i Stockholm, 400,000 R:dr för Låne-Kontoret i Götheborg och 300,000 R:dr för Låne-Kontoret i Malmö, med tillsammans 1,500,000 R:dr, hvarigenom alltså 350,000 R:dr af hela den i Banko-Reglementets 214 §. bestämda Kassa-Creditivfond, 1,850,000 R:dr, blifvit tills vidare ifrån Kassa-Creditivrörelsen och derigenom ifrån all utlåning undanhållne. I afseende å behandlingen af Rikets financiella frågor, så vidt den af Fullmäktiges i Banken och Riksgälds-Kontoret åtgärder beror, hafva Revisorerne uti deras Berättelse öfver verkställd revision af Riksgälds-Kontoret, gjort en framställning, hvartill de anse sig böra hänvisa. 25 §. 26. Af de för hvarje vecka Lill Fullmäktige ingående rapporter inhetntas Sedelstockens samt Metalliska Kassans förändringar. Den 1 i denna månad var förhållandet följande: Behållning å räkningen för Riksgälds-polletternes infriande 72,412: 28. 10. D:o å Depositoch Creditiv-räkningarne 8,555,075: — 10. Afdrags-poster: Riksgälds-Kontorets Crediliv . 1,000,000:
Den oriktiga öfvcrlygelsen att sädén, sedan den en gång kommit i hässja, svårligen kan skadas, förleder dessutom många, att dag från dag uppskjuta med nedlagningen, så att demia understundom ej äger rum förrän vintern inträdt, och då först, men för sent, få de vanligen erfara, alt säden tagit mer eiler mindre skada och att foglar uppätit någon del deraf. En och annan eldria af det slag, i Finland brukas, hafva väl, sedan en så beskaffad först byggdes af Konlrakls-Prosten Magister C. J. Holm i Själevad, sedermera blifvit uppförde, men icke ledt lill den efterföljd, sorn vore önskvärd, med afseende på den stora nytta dessa föga kostsamma inrättningar medföra. Tröskningen sker hos mindre jordbrukare med slagur, hos mera försigkomne vanligen med begagnande af en sorts .träskvagnar, hvilka af bäst dragas fram oell åter öfver de på en lång med tak försedd loge utbredda sädeshanden, och hos en eller annan förmögnare medelst tröskmaschiner af mer eller mindre tjenlig konstruktion. Efter godkändt byggnadssätt uppförda tröskverk för vatten förekomma äfven, men äro sällsynte. Hos allmogen finner man väl icke åtgärder vidtagas för beredande af artificiel gödsel, efter den method som följes för beredandet af såkallade komposter, men allmogen är dock mån om att öka gödselförrådet, och omtänksammare hushållare försumma derföre icke, att, då gödselstaden om vintern blifvit tömd, införa efter tillgången lämpade qvanlileler af dikesjord eller torkad myrjord. Hos mer än en bonde har jag i ladugården sett tillställningar för upphämtande af kreaturens urin. Del är icke heller ovanligt att se arbete nedläggas på jordens förbättrande genom jordblandningar.
Utskottets hemställan, att jemväl Korkskrufvar borde serskildt i taxan specificeras samt dervid åsättas 6 R:dr värde och 2 R:dr införselstull per skålpund samt medgifvas tullfrihet vid utförsel, har blifvit godkänd af Presteoch Bonde-Stånden, men af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet lemnad utan afseende. Denna artikel har, efter de olika ämnen, hvaraf den bestått, hittills kunnat blifva tullbehandlad efter flere serskilda taxebestämmelser; och som vid sådant förhållande lärer böra antagas, att Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets berörde skiljaktighet kan ega inflytande på beloppet af tullinkomsten, måste, derest de ej frånträda densamma och instämma i Presteoch Bonde-Ståndens beslut, frågan afgöras genom omröstning sålunda: 71m. Den, som bifaller Utskottets förslag, att artikeln Korkskrufvar skall i Taxan under egen rubrik intagas, med värde af 6 R:dr och införselstull af 2 R:dr skålpundet samt tullfrihet vid utförsel, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer sagde artikel icke att i taxan serskildt specificeras. Krea - Stockholm, tryckt hos P. G. Berg, i845. Hevillmnf/s-UIskotitts Memorial, N:o 30. 1 Krea. nr förhöjde värdesoch införsels-bestämmelser å de i taxan specificerade serskildta slagen af kreatur, men Ridderskapet och Adeln, samt Borgare-Ståndet bibehållit gällande taxas stadganden i dessa afseenden; och, i händelse sistnämnde två Stånd icke afstå från deras beslut och instämma i Presteoch Bonde-Ståndens, lära följande omröstningar blifva nödige; 72:o Den, som gillar Utskottets förslag, att å ”hästar utom hingstar" tullvärdet bör höjas till 200 R:dr och införselstullen till 3.3 R:dr 16 sk. stycket, röstar ja; den det ej vill, röstar nej.
Bränneri egt runi för Inventarier, Materialcr och Reparationer, hemta sannolikt sin (inledning derifrån, att Bränneriet samma år instäldes, och derföre ej med vanligt underhåll, för att vara i gagnbart stånd, påkostades. Banco. R:d. 13,727 48,3o4 k r. 37 Revisorers Rerättelse. f^id Ladugårdslands Bränneri, för år 181 g» Brännvinstillverkningen under den tid Bränningen vcrkstäldes, uppgick till i6j.gi3 kannor efter 7068 Bränntunnor sammansatte af särskildte Sädesslag ä i3 Lisp. 3 skålp. Spannmålsåtgången i Mjöl och Gröpe upptages efter Räkenskapsvärdet till 99,163 8 9 Förmalningskostnader och Afskrifning för Mjölet som till Averkningen utlemnades 4’°8o: 3o.— Gcnerclle utgifter Tillverknings-förnödenheter . 1. Ved och Kol samt Lysämnen 25,172: 3. 3. Förbrukade Inventarier 2i5: 2. 5. Öfrige kostnader i och för tillverkningen, sedan influtne medel 6569 R:dr 1 sk. 8 r:st. för Draf och Drank blifvit afräkuade l3. 2. 42 7 Åtgången afVed, Kol och Lysningsämnen: För Brännvinsbränningen : iF Famn Björkved. 5x2 Famnar Tall och Granved. 2jgo Tunnor Engelska Stenkol. 665o dito Svenska d:o. 8 Läster Trädkol. 34-5- Lispund Ljus. 280F Kannor Olja. 34 Skålpund Vekar. För Ångmachineriet: 4 Famnar Tall och Granved. 328 Tunnor Engelska Stenkol. 678 dito Svenika dito. 6-gLispund Ljus. 10F Kannor Olja. iF Skålpund Vekar. FörBränneribetjcningen: 29 Famnar Björkved 17 dito Tall ochGran i5 Lispund Ljua.
Nu anhåller jag alt endast fä förnya den reflexion med hvilken jag började, nemi. att jag, utan klander af Collegii uppsatser på det hela, hvilka tvertom äro med noggrannhet uppgjorde, anser det bästa beviset för ogagneligheteu af det införda systemet, att afgifva en sådan berättelse utan en sammandragen öfversigt öfver del hela, ligga deruti, att tvenne sådana tidningsredaetioner som Aftonbladet och Winlerbladet hafva misstagit sig pä Collegii berättelse och propagerat delta misstag pä motionären. Hr Rosenblad: Emot ett sådant skäl som det deu siste Värde talaren anfört, såsom bevis för Comm.coll. försummelse vid upprättandet af dess beräkningar, finnes naturligtvis intet svar. Deremot fortfar jag att tro, att den som läser Collegii berättelser med afsigt att förstå deras innehåll, lätteligen i dem finnér den utredning jag nyss haft äran lemna. För den deremot, som icke vill förstå och ändå domina, äro alla förklaringar förgäfves. Såsom ledamot af Collegium, och sorn i sådan egenskap upprättat en stor del af dessa handlingar, erkänner jag gerna, att jag anser det fullkomligen omöjligt för oss och för hvar och en annan alt göra dessa meddelanden så fullständiga som vi skolat önska; men alt gå längre, och lemna uppgifter, der inga data för våra beräkningar funnits, och der således allt måste inskränka sig till gissningar, det har varit ett arbete, Collegium icke velat företaga sig och hoppas få slippa. Hvad angar de anmärkmr deu siste värde talaren gjort mot de grunder Collegium följt vid sina beräkningar, sä tror jag, att de äro tillräckligt besvarade genom den förklaring jag deröfver afgifvit, och hvilken jag anhåller att få återkalla i Ståndets minne. I afseende åter på hans önskan, att Collegium skulle hafva jemte Den 26 Augusti. 575 sina egna äfven upplagit Tullverkets, pä tulltaxan grundade beräkningar, sä anser jag detta ej skulle hafva varit till någon nytta.
Detta blir i förevaride fall så mycket mindre händelsen, som Utsk. i sitt resonnement uttryckligen förklarat sig icke behöfva förorda de speciella föreskrifter, sorn framställts; utan Utsk. har betraktat ärendet i sin helhet och man kan väl icke neka att det bör vara ett af de vigtigasle föremål för R. Stirs pröfning alt, då nu, genom allmänna arbetens företagande af ofantlig vidd och utsträckning, ett alldeles nytt förhållande inträdt, draga försorg om, alt det till detta arbete använda arbetsfolks religiösa och sedliga värd befrämjas genom alla de medel, som stå Statsmakten till buds. llr Nordenfelt bar visserligen ansett den omvårdnad, som arbetsbefälet egnar sitt manskap vara alldeles tillräcklig; men jag kan icke finna annat än alt det måste vara både angeläget och nyttigt att goda krafter samverka till ett vackert mål; heldre än alt arbetsbefälet i detta vigtiga förelag står alldeles ensamt, llr Nordenfelt har vidare yttrat att presterskapet i socknen borde jemväl kunna hafva tillsyn öfver och lemna vård ät arbetsmanskapet. la väl! Men den måste dock i främsta rummet hafva omvårdnad om den dem anförtrodda hjorden; och denna är ofta så talrik att de icke utan dennas försummande kunna hafva tillsyn öfver fremlingar. llr Nordenfelt har vidare förmodat att arbetaren efter slutadt arbete går till sitt liera. Men om detta hem är beläget på 30 mils afstånd, så lärer det blifva något svårt. Det är väl då bättre att lian under upmuntran och varande samspråk med en nitisk prestman finge tillfälle att begrunda hvad som tifl hans högsta väl hörer. Hr Nordenfelt har ytterligare ansett att efter ett tungt arbete är dagsverkare!) i så stort behof af hvila, att någon särdeles stor lust till kortspel, fylleri eller dylika företag torde uteblifva. Men det är en gammal sats alt ombyte af sysselsättning utgör en slags hvila. Om så är, förefaller det ganska troligt och erfarenheten har också bekräftat det, att kortspel och fylleri inom arbetscorpser icke alldeles kan undvikas.
Det synes mig icke vara alldeles lämpligt att anvisa ett bestämdt anslag för bestridande af kostnaderne för de i länen utgående allmänna kungörelsernas tryckning, enär dessa kostnader ganska betydligt variera, så att kostnaden i det ena länet är dubbelt större än i det andra. Det för detta ändamål hittills utgående bestämda anslag har varit 100 Rdr Bko för hvarje lån, men kostnaden har i många län stigit till 3, 4, ja 5-dubbla beloppet deraf. Bristen har måst fyllas af tjenstemännen inom länet, så att en icke ringa del af deras löner dertill åtgått. Detta måtte väl af alla anses såsom obilligt. Jag tror derföre, att ett förslagsanslag bör för ifrågav:de ändamål anvisas emot framdeles skeende redovisning. Det finnes blott ett inkast, som häremot kan göras, nemi. det, att ibland de allmänna kungörelserna inflyter en och annan enskild, för hvilken betalning erlägges, men saken hjelpes mycket lätt derigenom, att de privata kungörelserna tryckas särskildt, under det att betalningen för de allmänna sker efter räkningar, hvilka sedermera såsom verifikationer bifogas redogörelserna. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag om punktens ålerremitterande. Hr Printzensköld: Jag kan ej annat än instämma uti Hr af Silléns yttrande. Jag känner bestämdt att kostnaderne för kungörelsernas tryckning mångenstädes i betydlig mån öfverstiga statsanslaget, och jag hemställer till R. o. Ad. huruvida det är med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att tjenstemän skola sjelfva vidkännas kostnader, som förorsakas genom vidtagandet af dem anbefallde åtgärder? Detta kan, i min tanke, icke vara rätt. Jag tror, att Staten kommer alt på samma obilliga sätt förfara, om endast 300 Rdr anvisas åt hvarje Länsstyrelse såsom bestämdt anslag för ifrågav:de ändamål. Jag hade väntat mig, att Regeringen, som torde hafva ganska lätt att förskaffa sig bestämda upgifter om dessa tryckningskostnader, skulle infordra sådana, och på dem grun - Den 23 September e. m. 3G3 da t sin framställning till R. St:r.
I Amorina är det i synnerhet genom bokens hjältinna som Almqvist uttrycker den andra sidan af den livserfarenhet, genom hvilken han förlorat tron på viljans frihet. Den natur, som Almqvist ärft af sin mor, var en inåtvänd, där djup kvietism var det härskande draget, en natur, som var endast »gemüth». I en sådan natur blir stämningen allhärskande, viljan yttrar sig endast som instinktiva impulser. Allt det omedelbara blir betraktadt som den heliga lifskraften, blir den »inre värmes ljus», som klarast upplyser förståndet. En sådan natur är med nödvändighet rik på mystik, det slags djupa mystik, hvilken träffande blifvit kännetecknad som barnasinne, riktadt mot världsalltet. För mystikern är hvars och ens intuition enda vägen till sanningen. Och denna vinner icke i styrka genom att man bringar in under medvetandets uppklarning hvad intuitionen omedelbart gifvit. Nej, det högsta lifvet är enligt Almqvist att vara omedveten som en lyra, hvars strängar Gud rör – en bild, hvilken nästan ordagrant finnes hos Shelley, som uttryck för dennes panteistiska känsla. Att vara innesluten, gömd i det hela, att låta tanken förgås, att vara osedd af sig själf, att sjunka ned i den onämneliga, tysta grunden, delta är »den högsta kraften till andens läkedom». Almqvist tröttnar aldrig att sålunda upprepa omedvetenhetens, omedelbarhetens sakramentala betydelse, och äfven i detta fall är han samtidig med vårt, till omedvetenheten och omedelbarheten trånande sekelslut. Hela mångfalden af samtidens egendomliga själsliga företeelser hvilar ytterst på människonaturens längtan från öfverreflexionen och sönderdelandet, från vetenskapens skarpa dagsljus tillbaka till lifsmysteriet, den dunkla mull, där anden måste hafva sin rot nedsänkt för att kunna blomma. För den själ, som sålunda smälter hän i allnaturen, blir denna besjälad. Så ger Almqvist narcisserna frihet och tankar, rubinerna föreställningar, »genom hvilka de inom sig utföra det evigas purpurdikt», skogens dofter förvånas öfver den luft, som från trädgårdens örter kommer dem till mötes.
1. slag för Folksorn Riksgälds-Kontoret, enligt uppskole-lärares gRen i nyssnämnde Berättelse, utbildande och belalt j afräkniug 4 1845 års anonan e. Folkskole-lä rares bildande och ajlöf lande, hafva sedermera och intill nuvarande Revisionsförrättnings början blifvit från detta Verk ytterligare anordnade: utaf 1845 —1847 års anslag till understöd vid Folkskole-lärares aflöning (20,000 R:dr årligen) R:dr 25,098: 35. 11. utaf samma års anslag för Folksk ole-lärare-Seminarierna (9,100 R:dr årligen) „ 18,900: utaf dito dito för stipendier vid dessa Seminarier (12,000 R:dr år lije. ,) ■ ,;9|448: 35, w85: n Outtagna låneUtaf de, i egenskap af tillfälliga statsutgifter, under sednast för och ansiagssum-flu(.i)£l Riksdag beviljade och till utgående från RiksgäTds-Konloret an mor, beviljade vjsacje ansjag ocp Jun, voro vid medlet af nästlid lie September månad vid 1814 och r..,. , 0 ,. r 1845 års RiksJa e summor outtagna, nemligen: dag, af anslaget till aflöning för Lagberedningens arbetande Ledamöter och Sekreterare. R:dr 6,291: 32. — „ anslaget för tryckning af samma Berednings arbeten 3,647: 40. 4. anslaget till understöd vid rustningen och noteringen inom Jemtland 4,000: Transport: 13,939: 24. 4. af — 65 — Transport: 13,939: 24.