Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill upprepa en enda rad, som du skrifvit: » Den, som gästas af lyckan, borde alltid vara god. » Det mottot borde ristas i alla hem, till hvilka kärleken lagt grundstenen. » Kvinnornas världsutställning. Brefkort från Iduns Chicagokorrespondent. ed vårvindarne, som ändtligen börja leka kring Michigans stränder, tyckas ett nytt lif och en ännu rastlösare verksamhet utvecklas på skådeplatsen för the Word ' s fair. Styrelsen för damkomitén flyttar, just när detta skrifves, från sin tillfälliga lokal i staden ut till the Woman ' s Building » och arbetet med ordnande och uppställning af expositionsföremålen skall med all ifver taga sin början. Men om allt medhinnes till instundande 1 maj, är ännu ovisst. Flere ombud för de respektive damkomitéerna i Europa äro redan anlända — äfven de svenska i denna stund — och understöjda ifrigt den lokala komiténs outtröttliga bemödanden. Kvinnornas utställning synes omfattas på det lifligaste af gamla världens drottningar och prinsessor, af hvilka några t. o. med taga aktiv del däruti såsom utställare. Så kommer prinsessan af Wales att exponera en af henne förfärdigad hörnsoffa, rikt skulpterad och i läderplastik. Hennes döttrar, prinsessan Maud och Victoria, ämna bidraga med hvar sin pianostol, hvilka vittna om utsökt smak och konstskicklighet, i synnerhet i träsnideri. Af hit anländ förteckning på de danska kvinnornas utställning finner man, att drottningen af Danmark kommer med ett blomsterstycke, kronprinsessan, vår egen » sessa », med några antika broderier och hennes dotter, prin| sessan Louise, med trenne störra akvareller. 123 Den skotska kvinnan synes också göra stora ansträngningar för ett värdigt deltagande i utställningen. En bazar för detta ändamål hölls för någon tid sedan i Glasgow, till hvilken landets förnämsta familjer lämnat bidrag af historiska konstsaker och fornminnen att sedermera sändas till Chicagoutställningen. Bland dessa antika konstsamlingar märktes, bland andra, ett dörrförhänge, stickadt af » Anne, Countess of Aberdeen, Ano 1740. » Spanska afdelningen lär blifva särdeles intressant och vidtomfattande.
Jag har äfven hemställt om borttagandet af orden ”anses såsom allmän tillhörighet.” Deremot har Hr Bildt sagt, att meningen i hans reservation med att insläppa enskilta aktieegare icke vore någon annan än den, att de skulle lemna bidrag, och derigenom blifva likasom inteckningsegare i jernvägen. Jag lemnar derhän, om någon skulle vilja hafva inteckningar i jernvägen mot 3 procis ränta, dä han i stället möjligen kan få obligationer för 4 proc. eller kanske ändå högre, allt efter kurs. Det som dertill skulle förmå honom vore hans intresse att bidraga till att få vägen hastigare anlagd, och dernäst att han skulle få andel i vinsten. Hr Bildt har också antagit, ali någon delaktighet i vinsten skulle kuuna ega rum, i händelse förelaget lemnar en högre inkomst, men dä måtte väl en sådan aktie, sorn medgifver, icke allenast en viss årlig inkomst, utan också lemnar tillfälle, att, i förhållande till hvad man tillsläppt, deltaga i vinsten, då mätte väl en sådan aktie innebära hvad man menar med eganderätt. Jag kan åtminstone icke förstå något annat. Vill jag nu på sådant sätt associera enskilte delegare i företaget, så vet jag icke, hvarföre jag i den lista punkten skulle Den 22 September f. m. 157 inlägga etl bestämdt uttryck, som just motsäger möjligheten deraf, alt de enskilta skulle få vara delegare med i jernvägen. Om deremot dessa ord borttagas, så minskar del icke i någon mån Statens rättighet att icke allenast ega tillsyn öfver jernbanan, utan äfven utöfva förvaltningen dervid. Det lägger icke något hinder i vägen för hvad man åsyftar, men deremot lemnar del rum för möjligheten ali medgifva flera utvägar för den enskilte att få associera sig i företaget, och det är just derföre och på det alt företaget må fä framgång inom landet, som jag önskar dessa förändringer, hvilka jag ber eder att behjerta, och som jag vågar anhålla om Hr Gr. o. Landtm:s propos. på de förändringar jag här föreslagit. Hr von Hartmansdorff:
L. S. N:o 15y Fahlu Bergslag. E. E. Falhem. L. S. N:o 16. Christianstad. A. F. Ericson. L. S. N:o 17. Carlshamn. Theod. Foenander. Ystad. A. G. Åkesson. Örebro. C. G. Hörnstein. L. s. N:o 19l Bergsbrukens 4:de Val-Distrikt. C. A. Bergsten. L. S. N:o 20. Jönköping. Joli. Thorn. L. S. N:o 21. Linköping. A. F. Nordwall. L. s. N:o 21i Bergsbrukens 2:dra Val-Distrikt. B. de Maré. Lund. L. Billström. N:o 23. Carlstad., P, Stenström. L. S. Nio 23i, Bergsbrukens 3:dje Wal-Distrikti Cail Fr. Gei jers L. S. Nio 24. Boras. Fr. Sundler. L. S. Jt:o 25. Warberg, J. Ödmansson. : IX-.O 26. Arboga. 1 Joh. Wahlgren. L. S. N:ö 27. Christinebamn A. N. Lagerstedt L. S. ■ > • j. Nio 23. Halmstad. A. F. Ericson: L. s. N:o 29. Helsingborg, A. G. Åkesson. y N:o 30. Köping. C. C. Hörnstein. N:o 31 Wexiii. Joli. Thom. L. S. Nio 32. Söderköping. S. Malmqvist. L. S. Nio 33. Hudiksvall. P. 0. Norin. L. S. N:o 34. Mariestad, J. H. Sorbon. L. S. ’ .v . .. ih N:o 35k Hernösand, Er. Tjernberg. L. S. 3V:o ,36. Wenersborg. C. G. Fridstedt. L. S. Sala C. Berglund.
Då förhållandena i afseende på skjutsens utgörande äro så olika, ej blott i de åtskilliga af Rikets provinser och län, tilan jemväl uti olika delar af samma län, att då på somliga ställen skjutsen kan anses för ett onus, så bör den å andra, som aro slätter och hafva öfverflöd på hästar, åtminstone sommaroch vintertiden, då vägarna äro goda och hästarna få hvila, anses för en inkomstkälla och. skjutspenningarna för ren vinst; så vill jag vid denna motion färsta de erinringar att: 1:0 bör det bero på de skjutsskyldige vid hvarje skjutsstation, att sjelfve afgöra, om de vilja densamma utgöra, eller att den skall öfverlemnas åt entreprenören; 2:0 om man vill höja skjutslegan, anser jag, att man ej på en gång kan gå de resandes och skjutsskyldtges billiga anspråk bättre till mötes, än om skjusllegan höjdes en tredjedel af hvad den nu är, eller kanske gjordes lika med legan för sladsskjuts, eller kanske dubbel mot hvad den nu är, under de två månaderna April och Maj omvåren, och September och October om hösten, då dels de skjutsskyldige äro mera i behof af att sjelfve begagna sipå hästar, dels vägarna dåligast, samt att, under nämnde månader, skjutslegan för en häst höjdes med hälften af hvad den nu är, och så i proportion, om den för tvänne eller flera hästar blefve lik den för statsskjuts, eller dubbel mot nu, emedan, då i åkerbruket merendels begagnas parhästar, paret blir obrukbart vid den ena hästens sändande i skjuts, bördan med åkdon i allmänhet blir större efter en häst än två, och han således mera lider af de dåliga vägarna, och förnämligast, emedan en person då mäste medfölja som kusk likasåväl sorn då två hästar skickas; 3:o att om skjutsen skulle öfvertagas af entreoreneurer, äfven de större eller s. k. landsoch kronoyägarnäs iståndsättande och underhållande öfverlemnades åt sådana, eller ock af kronan öfvertoges, då correctionister och arrestanter kunde begagnas lill deras macadamiserande, hvarigenom bönderna kunde egna litet mer arbete och uppmärksamhet på sina s. k. byoch häradsvägar, hvilka hittills vår och hösttid, åtminstone i de trakter jag kanner af Skåne, varit de djupaste dy och moras i landet.
Den vändning, som diskussionen har tagit, tyckes kunna göra att vi fä en hel hop voteringar om kontra-propos. Jag lager mig friheten fästa upmärksamheten derpå, att åtskilliga talare hafva här begärt propos. lill ålerremiss af betänk. Om propos. på bifall blir ja-propos. och propos. på återremiss blir kontra-propos., så, i händelse äterremiss kommer att beslutas, lärer Utsk. icke kunna underlåta alt taga i betraktande hela denna dagens diskussion och då anser jag att all rättvisa är vunnen; men icke må väl propos. på ålerremiss kunna alldeles utelemnas. Gr. Sparre: Jag är förekommen af Frih. von Stedingk, med hvilken jag i allo förenar mig, äfven af det skäl att R. o. Ad. vid föreg;de tillfällen, inseende olägenheten att så här stante pede afgöra Den 12 SI a r s f. m. 365 en redaktion, ganska sällan faltat ett ifrån Utsk:s betänk, afvikande beslut omedelbarligen och utan återremiss, hvarom jag anhåller. Hr von Hartmansdorff: Den invändning, som Frih. Raab nyss gjorde, har jag icke hört någon gammal riksdagsman förut framställa, och jag tror knappt att någon nykommen skulle göra det. Om Landtm, först skall göra en propos. på det hela, för alt höra ja och nej samt derefter skilja underafdelningarne, hvad vunnes dermed? intet annat än att man fått en propos. mera samt att flera blandade ja och nej kommit att höras. Kan det intressera någon alt på sådant sätt förfares? Ilr Bråkenhjelm: För den af Ståndets ledamöter, som icke vilja medgifva återremiss får jag fästa upmärksamheten på frågans praktiska utgång och dess behandling sedermera. Antagom alt 3 Stånd hafva bifallit betänk, det 4:de Ståndet bifaller också betänk, men med den modifikation, som icke på något sätt blir af de öfriga Stånden pröfvad. Då är ju saken afgjord genom de 3 Ståndens beslut och hvartill tjenar det då att det 4:de Ståndet har samtyckt till en sådan modifikation?
Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående staden Marstrands utseende till etablissement för vestra sjöförsvaret Enligt Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, täcktes Kongl. Maj:t i nåder gilla dessa förslag, sådana desamma finnas protokollet bilagde; och befallde Kongl Maj:t, att nådiga propositioner skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer expedieras. Ex Protocollo C. O. Vougt. JW © Ank. lill Exp. Utsk. d. 4 Dec. 1847. k!. 1 e. m. KONGL.
Anckarsvärd säger i slutet af sitt attfide att det må läggaä till handlingarne, hvilket äfven jag anser vara det bästa, men om detta är Hr Gris mening, så kan jag icke förstå hvarföre Hr Gr. begär, att få svar på sitt anf:de; ty i så fall är jag tvungen att begära detsamma på bordet. För hvarje rad i mern. hafva utgifter blifvit klandrade, och då StatsUtsk, endast inkommit med summariska upgifter, så är det omöjligt för mig att nu genast besvara detta klander. Skulle Hr Gr. verkligen anse, att utgifterna blifvit använda utan ändamål, så är Hr Gr. säkert icke den som behöfver uplysas hvart man i så fall bör vända sig. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: StatsUtsk:s nu föredragne Mern. har upkallat en af Riddarh:s mest öfvade och oftast hörda talare att framställa allvarsamma anmärkmr med afs:de icke blott å användandet af de ifrågavide kreditivmedlen, men äfven å anledmne dertill. Jag utber mig att med några ord få besvara dessa anmärkmr och inskränker mig härvid desto heldre till uptagande deraf i deras största allmänlighet, som jag tror det icke nu vara rätta tillfället att ingå i närmare pröfning af de härmed gemenskap egande frågor.
På grund af hvad ofvan blifvit anfördt, är nu af Kongl. Maj:t i Nåder föreslaget, att för läroanstalten vid Degeberg, i dess numera till lägre landtbruksskola förvandlade skick måtte varda beviljadt ett årligt anslag af 5,000 r:dr, att utgå, under vikor, att 24 frilärlingar derstädes årligen erhölle undervisning, i öfverensstämmelse med det för lägre landtbruks-skolor i allmänhet gällande reglemente. I betraktande af de uti den Nådiga propositionen uppgifna förhållanden, hemställer Utskottet, att, på sätt och under det vilkor, Kongl. Maj:t föreslagit, Rikets Ständer måtte till understöd för Degebergs landtbruksskola anvisa ett årligt anslag af 5,000 r:dr. 18:o. Vid se (Inas te riksdag beviljade Rikets Ständer ett årligt anslag af 2.000 r:dr, att ställas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition för inrättande af en landtbruksskola i Jemtland, om lämplig lägenhet dertill blefve upplåten: hvarjemte Rikets Ständer, för den händelse, att någon sådan lägenhet i nämnde provins StafsUlsk otte t» Utlåtande, N: o 71. 17 provins icke vore att tillgå, öfverlemnade till Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande, att för en landtbruks-skola i något annat af de nordliga länell använda berörde anslagsbelopp. Uti Dess Nådiga proposition Ivar Kongl. Majit nu gifvit tillkänna, att Kongl. Majits
I ige i frågan om det första bestämmandet af lånevilkoren, ehuru, under den påföljande tiden, tankarne varit bland dem delade, huruvida beslutet borde vidmakthållas; att striden 1 i fl igast rört huruvida, såsom hittills, Kont. sjelf skulle besörja låne-operationerna eller, efter utlandets mönster, begagna_bankir m. m. Emot Hr Gripenstedt är den vigtiga anmärkning att göra, att ansvarighets-lagen för Fullmäktige förbjuder dem, vid förlast af medborgerligt förtroende, att mottaga befallningar af någon annan än R. St:r. K. Brefvet d. 19 Juli 1856 innehåller också derföre inga befallningar, utan endast att medlen öfveriemnades till Fullmäktige, för att hållas allmänna rörelsen tillhanda och göras fruktbara i enlighet med Riksg:sKont:s reghte. I detta afseende stadgar regktet, i I95:te §, att räntebärande obligationer skola upköpas eller belånas, samt i 196:te §, att upköpta obligationer skola, i den mån sådant för verkställigheten af åliggande utgifter erfordras, eller af verkets fördel påkallas, upsägas eller försäljas. Beträffande Hr Gripensledts upgift, med anledn. af 1844 års K. Bref, att Riksbufvudboken för 1855 icke behöfver vara färdig förr än d. 1 nästkom. Sept., samt att arbetet med denna bok ännu icke vore påbegynt, så uplystes från StatsKont. då grunlagsändringen förbereddes ang:de flyttning af tiden för statsrevisionerna till d. 15 Aug., att Rikshufvudboken nu mer alltid blir färdig sednast i Juli, hvilket äfven vitsordas deraf, att K. M. kunnat sanktionera den omförmälda grundlagsförändringen. Arbetet med Rikshufvudboken åter skall, efter författningarne, begynna så snart några räkenskaper inkommit, och bland dessa skola t. ex. Tullverkets vara inkomna inom d. 1 Okt. året näst efter det, för hvilket de äro uprättade.
Cederström äfven ansåg, prot. borde controllera längden, i min tanka någon controll öfver längden endast derigenom kunde vinnas, att en särskild längd fördes af kronofogden. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla de af Utsk. föreslagna förändringar i bevilln.stadgans 58, 59 och 86 §§. Ropades starka nej, blandade med ja. II. Ex. hemställde vidare, om R. o. Ad. ansåge Utsk:s förslag uti förevar, punkt böra afsläs, med oförändradt bibehållande af ifrågavar. §§ i nu gällande bevilln.stadga. Ropades starka ja, blandade med många nej, hvarefter II. Ex. förklarade, att ja härvid öfverröstat nej. Frih. C ederström begärde voternig. Upplästes till justering och godkändes följande voler.propos.: Den som bifaller de af Bevilln.Utsk. i dess betänk. N:o 11 föreslagna förändringar i bevilln.stadgans 58, 59 och 86 §§, voterar ja? den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. Utsk:s förslag i denna del höra afslås, med oförändradt bibehållande af förenämnde §§ i nu gällande bevilln.stadga. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, sorn följer: Ja — 31. Nej — 41. 43:dje punkten, arg:de Riksdagsm. Nils Pettersons motion, om upphö/vande af föreskriften, som ålägger husbonde att till taxeringscomité aflemna uppgifter å innehafvande fastigheter och deras värden. Utsk:s i denna punkt afgifne yttrande blef af R. o. Ad. bifallet. 44:de punkten, ang:de Hr von Heijnes, Georg, motion i fråga om tillämpningen af grunderne för fastighetsvärderingen, samt de af Utsk. i anledn. deraf föreslagna ändringar uti bevilln. stadgans 68, 72, 76 och 108 §§. Frih. Palmstjerna:
I afseende på dessa artiklar yrkades dels bifall till Utsk:s förslag och dels bibehållande af nu stadgade förtullning, och då propos. till bifall å Utsk:s förslag framställdes, ropades starka Ja jemte några Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Etuis. Ulskrs förslag bifölls. Fartyg och Bålar. Efter någon discussion ansågs pröfningen af Utsk:s förslag böra upskjutas till R. oo. Ad. behandlat artiklarne Jern, Redskap och Machinerier samt Angmachiner och Ångpannor. Fernissa. Utsk:s förslag bifölls. Fisk. Af de 3 punkter, hvari Utsk. fördelat sitt Utlåt. rör:de denna artikel, företogos försl lill afgörande l:sta punkten, ang:de väckt fråga om tullbestämmelser för en aflägsnare tid och 2:dra punkten ang:de införsels-tullen å Anjovis, Sardeller och Thonfisk, samt blefvo dessa punkter af R. o. Ad. bifallne. Då sedermera 3:dje punkten, ang:de införsels-tullen å öfrige slag af fisk, förekom, yrkades dels bifall till Utsk:s förslag, dels bibehållande af nuvar:de införsels-tull, dels bifall till Utsk:s förslag med den förändring att för Sill, Strömming och Gråsidor eller Seij medgåfves tullfri införsel, dels ock återremiss; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag utan förändring, samt efter denna propos:s besvarande med starka Ja, blandade med Nej, förklarade, att han trott sig finna Ja öfvervägande.
Thronföljaren vöre hindrad att inträda i Regeringen, samt att icke den andra, utan den tredje Prinsen utsågs att inträda som Regent, månne man då icke skulle anse det vore klart att orsaken hvarföre den andro Prinsen icke utsågs till Regent, ehuru Han dertill var oförhindrad, stod att finna deruti att han dertill vore olämplig? Tähker man sig nu sedan att Thronföljaren aflede och att den andre Prinsen således vore närmast att intaga thronen, hvad skulle det ej framkalla för missförhållande, då Han redan förut erhållit ett Kgl. förklarande att Han var olämplig till att föla Regeringen? Det är gifvet att häraf skulle kunna upstå de aldra största vådor för Riket, och delta är för mig ett fullt tillfyllestgörande skäl att icke antaga förslaget sådant det blifvit frarastäldt. En annan anmärkning som jag antecknat är den att det icke torde gå an att till Regent hafva en omyndig person. Sedan jag anmält mig har det redan af en talare blifvit anmärkt, att ehuru Konungen är myndig vid 18 års ålder, så är en Prins det likväl icke; om Han än likväl skulle vid 18 års ålder inträda i Regeringen så blefve följden den att Regentskapet utöfvades af en omyndig person. Vill man antaga ett sådant förslag som detta, så är det åtminstone ovilkorligen nödvändigt att man i grundlagarne stadgar, att en Prins är myndig vid 18 års ålder, ehuru jag för min del lemnar derhän, huruvida ett sådant stadgande är lämpligt. Jag anser detta vara vigtigt och för Riket nyttigt att Thronföljaren inträder i Regeringen, när Konungen är derifrån hindrad. Härvid bör man dock efter mitt förmenande stadna; men om man vill gå längre, så bör man åtminstone stadga att Successions-ordningen är det rättesnöre, sorn bestämmer i hvilken ordning de öfriga Prinsarne skola inträda i Regeringen.
Bef:h:de, sora, med vitsordande af den kostnad Sökanden användt å verkställde odlingar vid egendomen, i allo understödde den gjorde ansökningen, än ock K. KammarCollegium, sorn tillstyrkte nedsättning af arrendeafgiften under vissa år. I anledning af hvad sålunda förekommit, och med bifall till StatsUtskottets då afgifne yttrande i ämnet, förunnade R. St:r Sökanden, till en början under 10 års tid, arrendets nedsättande till det gjorda anbudet af 45o T:r Spanmål årligen, med underd. anhållan hos K. M:t derjemte, att laga undersökning måtte i Nåder anbefallas, till utrönande af Kungsgårdens alla förmoner och utgifter, på det Sturne vid nästa, eller nu påstående Riksdag måtte komma i tillfälle pröfva,' om den sålunda beviljade nedsättningen, efter de 10 årens förlopp, för Sökandens återstående arrendetid, borde fortfarande ega rum eller egendomen på ny arrendeauclion utbjudas. Betänkande n. 22g Af den undersökning, som, i öfverensstämmelse med nämnde Beslut och, till följd af Nådig Befallning, verkställts d. 6 Junii 1827 af Kronofogden i orten J. Lagercrantz, biträdd af tvänne i orten bosatte erfarne Landtbrukare och tvänne Nämndemän, inhämtas, att Kungsgården skall, enligtenår 1814 författad Charta, bestå af iof M:tal och innefatta, utom gårdstomt och backar, till ett areal innehåll af 113 Tuni. 3i^ K:pl.; Åkerjord 313 Tuni. 24 K:pl.; Äng 2g3 Tuni. 6 K:pl.; Skog 123 Tuni. 23 K:pl.; hafva jemn och god jordmon, men sakna skog för gårdens alia behof, äfvensom tillräckligt bete i hagarne, sedan i de sistnämnde, ifrån år 1816, blifvit till åker upptagne 5i Tuni. 20 Krpl. Och finues Inkomsternes förhållande till Utgifterne bestämdt på följande sätt: Inkomster:
Les renseignements biographiques et la photographie que vous désirez, les voici. Ils viennent un peu tard, je l’avoue, et je vous en demande mille pardons. Je serais au désespoir s’ils parviendraient trop tard. J’ai en mon tour une faveur à vous demander, Monsieur. Je suis amateur passionné d’autographes, dont je possède une des collections les plus consiclérables en Suède. Veuillez me venir en aide pour me procurer des hommes d’état et des auteurs Américains, parce que les célébrités de votre hémisphère me manquent absolument. Comptez sur ma reconnaissance et sur mon vif désir de la prononcer autrement que par les paroles, si vous voulez bien m’en offrir occasion. J’ai l’honneur d’être etc. etc. M. J. Crusenstolpe. Crusenstolpe slipper ur den sista fångenskapen. Tiden har, än fort, än sakta, rullat sitt gamla hjul, men huru det gått, hastigt eller långsamt, har det alltid gått utföre och om några fattiga veckor är man vid slutet af 1864. Början af 1865 skall följa, men der stannar hjulet, en viss bana är då utlupen. Crusenstolpes lefnadsafton var icke just en af de fridfullaste, ty hans eldiga, beständigt lifsfulla ande följde med samma ihärdiga skärpa och intresse de allra ringaste skiftningar på så väl den politiska horisonten, som hvad i öfrigt pressen eller enskilda tilldragelser erbjödo hans spanande blick. Man skulle kunnat tro att han ännu stundom tänkte hvad han lärer yttrat något före början af sin ryktbara process, då han skulle ha blifvit erbjuden en domsaga: »Kommer jag i tjenst blir jag underkastad piskan, nu deremot för jag henne sjelf.»
Öfver-ståthållare-embetet ansåg derföre denna egendom böra för det ifrågavarande ändamålet inköpas och åberopade, i afseende å den blifvande hospitals-inrättningens omfång och planen för dess byggnader, sitt den 7 December 1850 gjorda förslag, angående en dylik lägenhets anläggande å Kongl. Djurgården; men då nödige medel ej mindre för inköpande af ifrågavarande lokal, än för uppförande af de för inrättningen erforderliga byggnader saknades, helst Danviks Hospitals tillgångar, hufvudsakligen bestående af oförytterliga jord-egendomar, icke vore på långt när tillräckliga för en dylik utgift och med mera skäl borde tagas i anspråk till den nya inrättningens underhåll för framtiden, hemställde Öfver-ståthållare-embetet i underdånighet, det Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att dels för anläggande å lägenheterne Conradsberg och Hedvigsberg af en ändamålsenlig och mot tidens fordringar svarande inrättning för sinnessjukes vård och kurativa behandling, anvisa ett anslag af minst 300,000 R:dr, att under vederbörlig disposition och redovisning utgå under loppet af 4 år, med 75,000 R:dr årligen, dels medgifva, att från krono-lägenheten Marieberg finge afsöndras och till den ifrågasatta kur-anstallen afstås de egor, som å en af Öfver-ståthållare-embetet insänd situations-karta funnes med Litt. a, bj c, utmärkte. Efter nådigt öfvervägande af hvad sålunda blifvit anfördt och hemstäldt, har Kongl. Maj:t, hvad först anginge den af Öfver-ståthållare-embetet föreslagna Hospitals-anläggning i hufvudstaden, förklarat, att, enär den vid Danviken befintliga Dårhus-inrättning icke i någon mån motsvarade det med en dylik inrättning afsedda ändamål och, tili följd af den otjenliga lokalen, icke eller lemnade tillfälle till utvidgning och förbättring samt det af Rikets sednast församlade