Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
så snart banan mellan Örebro och Arboga blifvit öppnad för allmän trafik, och att. om Slaten skulle begagna sin i § 11 af bolagets privilegium stadgade lösningsrätt, bela beloppet af då återstående oguldna lånesumman finge \id inlösningen afräknas; all föreskrifterna lör lånets återbetalande måtte blifva ovilkorlig», dock att. derest Kongl. Maj:! förbehölles rätt, att, om bolagets årliga bebålluiug skulle uppgå till åtta procent pä aktie-egarnes tillskott, i Nåder bestämma om och med hvad belopp den stadgade åmol leringen borde ökas, bolaget ville ett sådant vilkor sig underkasta; — att bolaget mätte komma i åtnjutande af de förmåner med hänsyn lill tullfri införsel af vissa för jernvägen behöfliga varor, sorn blifvit GefleDala-bolaget beviljade, samt i öfrigt fortfarande bibehållas vid alla de rättigheter oell förmåner, som genom mom. a—-g i § 13 af bolagets privilegium blifvit bolaget tillerkände; — alt sorn ny tid för jernvägens fullbordande nu mäste bestämmas, denna lid måtte, med hänsigt till svårigheten ali erhålla arbetsfolk, då flera jern vägs-anläggningar sältas i verket, utsträckas till 3 är eller till 1859 års slut, med förbindelse likväl för bidaget alt, om vestra stambanan till Svarta blefve fullbordad före nämnde års utgång, samtidigt dermed hafva banan mellan Köping och Svarta färdig för allmän trafik, — samt all bolaget målto tillerkännas fortfarande äganderätt till do i Slats-kontoret af bolaget nedsalta, nu förverkade medel, med rättighet alt lyfta en tredjedel al beloppet, dä jernbanan mellan Örebro och Köping blifvit för allmän trafik öppnad, samt de återstående två Iredjedelarne, när hela sträckan från Köping till Svartå för trafiken öppnats.
M. följaktligen har sig öppet lemnadt alt af tullmedlen disponera hvad som erfordras för tullbevakningens vidmakthållande m. fl. tullverkets behof, hvilken rättighet förut icke varit K. M. öppet tillerkänd och hvaraf K. M. således icke heller kunnat sig begagna ; ty det fl. Utsk:s i utlåt, lemnade uppgift, alt tullverkets aflöning och omkostnader år 1837 medtagit icke mindre än 726,000 r:dr, grundar sig på ett uppenbart misstag, hvarom jag haft tillfälle att öfvertyga mig uti K. Gen.tullstyrelsens räkenskaper för samma år, der det visar sig, alt aflöning och omkostnader för året icke uppgingo högre iin tili 5o2,ooo r:dr och att restitutionerne utgjorde 174,000 r:dr, af hvilka båda summor man i StatsTJtsk. uppgjort den uppgifna af 726,000 r:dr. Jag tillstyrker alltså bifall till utlåt, i hufvudsaken. Frih. Gederström, Jacob: Då det utaf H. Ex. Hr Gr. Gustaf Löwenhjelm afgifna förslag till fullkomnande af kevak ningsanstalterna på Rikets kuster af Utsk. icke blifvit nöjaktigt besvaradt, och tillstyrkandet att Konungen skulle äga. att af tullmedlen använda hvad man för ändamålet kunde anse nödigt, icke fullt motsvarar hvad man i följd af motionen bade anledn. att förvänta , och Hr Gr. Löwenhjelm nu är frånvarande, men bör lemnäs tillfälle att utveckla grunderna för sin motion; så får jag, med stöd af grundlagens stadgande, som tillåter bordläggning andra gången af ett betänk., äfven sedan discussion i sjelfva saken blifvit börjad, anhålla att detta ärende ytterligare må blifva på bordet hvilande. Gr. Taube, Gust. Joli., och Hr Bildt, Knut, begärde att detta mål måtte ytterligare få hvila på bordet. Ånyo föredrogos och biföll os Statssamt Allm. Besvärso.
Af livad jag sålunda haft äran anföra finnér man: att denna sats d. v. s. hvad Hr Rosenblad härutinnan upgifvit är alldeles ogrundad. Och att åtminstone icke nutidens mosaiska trosbekännare anse vår Frälsare för en ‘"bedragare”; tvertom anse de Honom för en stor historisk personlighet — ja snart sagdt för en Prophet. 11. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade att äfven denna motion, enl. derom gjord begäran komme att hvila på bordet. Hr Björnstjerna, Oscar Magnus Fred., upläste en sålydande motion: Bland de många afdrag embetsoch tjenstemanna-löner äro underkastade torde svårligen något förefalla obilligare än den bevil In., som ålägges de otillräckliga hästoch fourage-medel, anslagne till underhållandet af Kavalleri-officerares tjenste-hästar. Enl. hvad bifogade tabell utvisar upbär det stora flertalet af Kavalleriets officerare — Subaltcrnerne — i medeltal 232 r:dr b:co hvardera för att inköpa och året om underhålla tvenne tjenste-hästar. Summans otillräcklighet är för mycket i ögonen fallande att ej af hvar och en inses. Detta oaktadt afdrager Slaten en del af den redan alltför ringa penningen. Man invänder kanske att denna del är obetydlig, men, i anseende till det oproportionerliga stigandet i Bevillms-lörordn. blifver den ofta kännbar nog, ty löntagarens öfriga inkomster drabbas af ökad bevilln. derigenom att hästoch fourage-medlen, som förtäras af hästen, ej af ryttaren, läggas dertill. Skulle t. ex. en Subaltern-officer hafva, af lön eller annan inkomst 600 r:dr betalar han derför 7 r:dr; läggas nu dertill 232 r:drs hästoch fourage-medel betalar han 17. I st. f. 21 kan han få betala 37 och så vidare. Enl. hvad tabellen utvisar betalas af våra officerare i bevilln. å hästoch fourage-medel årligen mer än 2,000 r:dr b:co.
I natt blir ebb; då är det för mörkt att se något. I morgon vid flod blir det lämpligt. Saltströmmens stora märkvärdighet är, att den är en salt ström till och från hafvet. Den stora Skjærstadfjorden har en smal förbindelse med Saltenfjord och hafvet, och denna förbindelseled delas utaf två öar till tre smala sund. Då ebb eller flod inträffar, pressas vattnet våldsamt ut eller in genom dessa sund, som då bli som forsar, fulla af hvirflar, sugande stora vattenkittlar och små fall. Sex timmar går vattnet utåt och sex timmar inåt. Endast en kvarts timme vid full ebb eller flod ligger strömmarnes vatten stilla. Denna stund begagna lokalångarne för att slippa igenom. Det händer visserligen någon gång att strömmen kan passeras då den går stark, men då måste man gå med den och icke emot den. Den mellersta strömmen är den starkaste, djupaste och obändigaste; det är den berömda Saltströmmen, en af Nordlands stora märkvärdigheter: fruktad, älskad och rik. Stränderna på ömse sidor äro låga, delvis bestående af nakna hällar och delvis gräsbeväxta. Små hus stå uppklifna i sluttningarna, och i lä bakom en udde har ett dussin fiskarekåkar trängt sig tillsammans i en pittoresk grupp och se ned på det ständigt oroliga salta vattnet med det rika fågellifvet på sin yta, mången slags läcker fisk i djupet och hundratals väldiga jättegrytor i sin konstigt bygda stenbädd. Vi kommo till Saltströmmen under en olämplig tid — i slutet af Oktober. Vill man se naturundret som storslagnast bör man vara här i April. Då öfversvämma alla vatten, som ha sitt inlopp i Skjærstadfjorden och strömmen ryter och rasar, då ebben suger den stora fjordens vatten genom sunden. Här är ett rikedomens och olyckans vatten. Fisk och fågel trifs här och fröjdar sig vid lifvet. Olyckan drabbar Saltströmmens folk årligen; döden i sughvirflarne är icke så ovanlig. Här är ett sagors och »skröners»1 vatten: det konstiga här sker, och det olyckliga häri händer, öfverdrifves, under det berättelserna gå man emellan.
Dessa i korthet antydda ämnen komma Fullmägtige att uti serskilde utlåtanden närmare utreda och afhandla. Likaledes få Fullmägtige serskildt sig yttra öfver följande inom behörig tid inkomne besvärsskrifter samt ansökningar från personer inom Verket, nemligen: a) i sammanhang med Bankens förändrade organisation och den provisoriskt fastställda löneregleringen för Banco-Statens Embetsoch Tjenstemän samt Betjente: 1:0 Besvär af Commissarierne j4. Qvistberg, P. B. SandelsC. N. Kolmodin och L. G. Wiblingen> deröfver, att icke, efter senast församlade Herrar Revisorers förklarande, ”det bemälde Commissarier voro berättigade - Berättelse af Banco-Fullmägtige. 65 rätligade alt, från i838 års början och intill dess Rikets Ständer annorlunda förordna, beräkna en årlig lön af 1,600 R:drBanco-Fullmägtige genast förordnat angående utbetalningen af dem tillerkändt belopp, utan underställt Rikets Ständers Banco-Utskotts bedömmande, lill hvad beslut Revisorernes onaförmäldte förklarande må anses föranleda; 2:0 af Kamererarne i Depositions-Åfdelningen, G. J. Waldau, C. Bergh, L. Götherström och A. Möller, att för tiden från och med i838 års början få åtnjuta enahanda löne-tillökning, som blifvit Kamererarne i Låne-Afdelningen från samma tid af Banco-Fullmägtige tillagde; 3:o ansökning af Kamereraren i Controlloch Revisions-Afdelningen, C. G. Hjertberg , att erhålla enahanda löneförhöjning från nämnde tid; 4:o af Cassörerne i Banken, H. Grapengiesser, H. G. Martin , iV. Bergman, A. Frödelius, G. F. Göransson och J. Hollertz, att förklaras berättigade att, för tiden ifrån och med den 1 April r836 till i83^ års slut, få åtnjuta nu innehafvande löne-inkomster; 5:o af Chefen för Cassa-Afdelningen, Commissarien E.
Ä n n u ett ord i barfota !rågan *; af En annan Fru Björklunds nyårsvisiter 1 husmoder .18 » D o m flyttar in » 35 Om o c h i anledning af K e v s senaste Första oktober - 40 bok 19 Första bjudningen 46 Att blifva sjuksköterska; en praktisk vägledEterneller; af Amalia Fahlstedt 1 ning för unga kvinnor vid valet af lefnadsbana, utarbetad af Fm Brita .- 19 — 21 Vid b o r d e t; af Francois Coppéc. Cfvers. af Philibert 2 Förstämningar eller dåligt l y n n e? A f Aman2 da Leffler - — 20 En nyårsgåfva; af Erny 3 Vårstök; tre artiklar af Bell 20 — 22 Min konst; af Eleonora Buse Bland våra sjömän i L o n d o n; bref till i d u n Damernas velocipedåkning i L o n d o n; bref till af Nell: .3 Idun från Anna Fleetwood Derby 20 Drottning Margheritas skyddsling; ur en må- Barnaglädje; också en välgörenhetsfråga af larinnas dagbok af Ludw. Salomon 3, 4 Erny 21 I stillhet; skiss af A. L — d - 4 Våra söners framtid; också några synpunkter 5 af Incognila 22, 23 Ä n k e s o r g; skiss för Idun a£ Nonny Lundberg Kvinnor o c h pengar; af E. B. 23 Nunna Sigrid; skiss för Idun af Fredrik Ljung 5, 6 Eget förvärf; skiss för Idun af Torkel Berg 6 Några ord o m slöjd o c h konstslöjd; af Ma7 thilda Langlet ... — - 2 4 - 2 6 I släde; humoresk för Idun af EMY En liten hvardagshistoria; för Idun af Sophie Våra damers klädpenningar; en » kvinnofrå- Linge - 7 — 10 ga » af vikt 24 Den lilla grefvinnan; skiss för Idun af Elsa Ur Amerikas kvinnovärld; ett efterföljansLindberg - 8 värdt exempel 25 Skottdagen; fragment ur en jägarinnas meNär gatstenarne bränna.
Gruudlags-stadganderne finner jag tydligen följa, att den pröfningsrätt, som Borgare-Ståndet är förbehållen så väl i afseende på sådane medlemmar, hvilkas fullmagter ej blifvit godkände, som dem, emot hvilka till följd af 14 och 18 §§ någon anmärkning eger rum, skall af Ståndet genast vid riksdagens början företagas, helst Ståndet icke kan sägas hafva blifvit, såsom det uti 25 § heter, »på behörigt sätt konslitueradl» förr än denna pröfning, för så vidt den på Ståndet sjelf beror, försiggått. —■ Ty, om den af Borgare-Ståndets majoritet uti denna fråga uttryckta åsigt godkändes, och det således lemnades Ståndet öppet att när som helst under riksdagens lopp förklara den ene efter den audre af dess medlemmar vara obehörig att riksdagsmannakallet utöfva, så skulle det, ifall Ståndet under parti-tider fann för godt att i någon större skala utöfva en så beskaffad magt, kunna hända, alt de för hela nationen vigtigaste beslut, såsom t. ex. om Konungens Rådgifvares ställande under tilltal inför Riksrätt, och om Svenska folkets beskattning m. m„ blifvit fattade just genom medverkan af sådana representanter, som derefter förklarades hafva varit obehöriga att representantkallet utöfva. Men, invänder man, detäkan ju hända alt anledningen till anmärkning emot en representants behörighet först längre fram under riksdagens lopp blifver känd. Ja, det är en sanning, och i sådant fall är enligt 56 § Riksdags-Ordningen Ståndets rättighet att upptaga frågan obestridlig. Men härvid bör ej förbises, att sådant endast undantagsvis uti högst sällsynta fall kan inträffa och att några vådliga följder deraf således ej heller äro att befara. För min åsigt, att de anledningar, som förefinnas till anmärkning mot någon Konstitutions-Utskottets Memorial M 4.
Ad. förevar, i så måtto förändrat sig, att genom de 3 Ståndens återremiss det skulle vara afgjordt, att dessa 3 Stånd också dermed beslutat, att de ansägo vanvårdade barns upfostran pä sådane räddoings-iostituter, som det ifrägavar.-de, vara en Slats-angelägenhet och icke en angelägenhet för kommunen. Mig veterligen hafva likväl de 3:ne Stånden icke annat beslutat, än alt inskicka en mängd anmärkn:r till Utsk., på det alt Utsk. mätte laga dem i öfvervägande, och sedermera inkomma med nytt Utlåti ämnet. Detta är allt hvad man nu beslutat. I min tanka finnes här att åberopa något, som är bättre än en återremiss, nemi. R. St:rs beslut. En värd ledamot af R. o. Ad., Hr Gr. Liljencrants, hade väckt motion om en serskild afgifts erläggande inom länen för ett dylikt ändamål. Om jag icke allt för mycket misstager mig, så svarade R. St., att saken borde af kommunerna ombesörjas, och om så förhåller sig som jag framställt, så har sjelfva faktum eller det, huruvida en sådan sak sorn deuna bör vara en stalseller kommunal-angelägenhel, redan blifvit af R. St. i hvad på dem beror sålunda afgjord, alt den bör afses som ett kommunal-bestyr, och R. St. hafva deruti fullkomligt rätt. Hvartill skulle det leda om alla vanvårdade barn skulle upfostras på instituter? Vore det möjligt, att sä väl öfvervaka dessa instituter, att de icke skulle blifva en skola för lasten, i st. f. en skola för dygden. Inrättningen innebär nu äfven ett slags pr;eminni för lasten, då endast de barn, som äro vanvårdade, få uti densamma inlagas. Man har också omtalat,'hurusom, dä en moder begärt plats för sin son, men fått till svar, att han icke kunde emottagas, emedan han ännu vore ett sedigt barn, modren svarat, alt om icke annat fattades, skulle han snart blifva antaglig; och kort derefter stal gossen.
P. S. Nu börjar jag bli rädd igen, rädd för att komma i pressen. Kanske det blir bäst, att Ni anser det här för ett privatbref. Skulle ni i så fall vilja vara af den utomordentliga älskvärdheten att fråga er hustru (Gud gifve, att Ni måtte ha en! ), hur jag skall få ur de där fläckarna, och hvad jag skall skura skriftyget med. Jag bifogar porto — också en olägenhet, som jag slipper ifrån, då jag får fråga i er tidning i stället. S. Förgyllning på glas och dithörande målning. jn stor del, jag vågar påstå alla, af » lduns » läsarinnor hafva sett fotografiställ af glas med guldkanter, s. k. Moraställ; dessa guldkanter äro icke brännförgyllda, utan åstadkomna på kall väg. Denna glansförgyllning på glas är särdeles vacker och mycket intressant att arbeta med. Man är nämligen ej inskränkt blott till ränder, äfven ornament med rikaste schattering i matt o c h blankt Rekommenderar sitt stora och välsorterade lager af moderna Höstoch Vinter-Dame-Kappor till här på platsen lägsta pris. OBS.! Särskildt framhålles mitt stora sortiment af Silkesplyschkappor! guld, silfver och färger kunna på denna väg åstadkommas. En stor fördel är det synnerligen billiga glaset, som gör, att en hvar kan hafva råd försöka detta arbete. Så t. ex. en fotografiram med plats för fotografier af familjens samtliga medlemmar, en bordskifva till de moderna monteringsborden, en albumperm, en namnskylt, lock till skrin o. s. v. kunna göras för ringa kostnad. Man ser alltid till att få glas utan blåsor samt så jämnt och felfritt som möjligt; bäst är ofolieradt spegelglas, men ingalunda behöfligt. Har man råd, kan j u glaset facettslipas, då naturligtvis hvarje utstyrsel af glaset gör det vackrare. Till arbetet behöfves: Äkta bladguld och äkta bladsilfver, en bok af hvar, guldläggare, listpensel, fina hårpenslar, husblås, damariack, terpentin och anläggningsfernissa till matt guld. Hur ån glaset skall göras, börjas med förgyllningen. Uti 2 dclit. dest.
Ehuru i 1812 års Kungörelse om Beväringsmanskapet, 20 §., vid frågan om den Rustoch Rotehållarne förunnade befrielsen från Recruteringsskyldigheten, icke uttryckes någon frikallelse från den Rotarne åliggande beklädnadsskyldigheten, så stadgas ej eller i Kongl. Förordningen den 23 Maji i6go, Kongl. Rescriptet den 11 September 1773 och Kongl. Kungörelsen den 10 September 2816, att då samtlige Rotarne aro förbundne, att, vid uppbrott till Krigstjenst, förse sine Batsman, med fullständig uppsättning af utredningsoch beklädnads-persedlar, samt att desse persedlar, efter tilländagången slitningstid, med nya ersätta; — det skulle åligga dem, att med beklädnad förse andra än egne Båtsmän eller dem, som trä - • 22 Bil.t.Stats-samtAllm.Besv.o.Oec.-Ut.sk. Utl.N:o kg. da i egne Båtsmans ställe. Eller hvem skola de bekläda? Ingalunda den i den lediga numern inträdande Be värings-Ynglingen; ty han skall beklädas af ingen Busteller Rotehållare, utan af Kongl. Majit och Kronan allena. Om Soldaters och Båtsmäns svepning och begrafning lärer ej frågas. För den, som vill följa gången af Representantens handlingssätt, skall lätteligen synas, att oftast, vid behandlingen och afgöxandet af densamme förelagde ärenden, frågas allenast efter, huruvida saken rörer mer eller mindre det eller det Ståndets interesse till jivilket man hörer, den eller den örtens' från hvilken tnan är, den eller den handte. ringens, som någon idkar, mera än hvad som gagnar det Allmänna och som är det rättvisaste och allmänt nyttigaste. Rättvisan blir ofta ej annat än en consequent orättvisa och Representantens göromål är mången gång ett fortsatt bemödande för bibehållandet af sina på medborgares billiga rätts-anspråk vunna inkräktningar.
Visserligen bade 1825 års roterings-kommission i Halland, såsom Hr Bild yttrat, tvärt emot den för densamma utfärdade instruktion ålagt provinsen extra ordinarie rotering i st. f. ordinarie; men sedan vederbör, embetsverk blifvit hörde, så kasserade K. M. komiterades åtgöranden och anbefallte, såsom mig synes, på ganska goda skäl, alt dessa utsockne frälsehemman skulle i st. ordinarie roteras. Saken synes sålunda vara afgjord. Då vid 1840 års riksdag de åsigter, för hvilka Hr Bildt nyss yttrat sig, lyckades att inom representationen få ett öfverlag, och R. St. ingingo med en skrifvelse, hvaruti begärdes, att all verkställighet af den redan anbefallda ordinarie roteringen skulle uphöra intill dess R. St. fått tillfälle att ännu en gång deröfver yttra sig. Efter så mångå stridiga beslut, trodde K. M. Sig komma rättvisan närmast, då Han vid sista riksdag föreslog R. St., att gå en billig medelväg. Enl. K. M:s förslag, skulle i st. f. 4 hemman, som roteringsverket uptager för hållande, af en båtsman i Halland, 6 hemman sammanslås till utgörande af en sådan skyldighet, d. v. s, att detta onus blef nedsatt med A eller att tiel hädanefter endast skulle utgöra utaf hvad det ordinarie roteringsverket bestämmer. Ytterligare föreslog K. M. den lättnad att denna rotering icke skulle behöfva effektift upsät - Den 22 Februari 63 tas, utan hemmanen få med penningar afbörda sig detta åliggande. Ytterligare föreslog K. M. vid sista riksdagen, att de redan utdebiterade afgifterna, upgående till ett sammanräknadt belopp af 57 å 58,000 r:dr b:co, skulle provinsen Halland efterskänkas och under sakens dittills lvisliga natur synes det som om en sådan propos. ifrån konungamaktens sida hade bort mötas med välvilja frän alla häll.
Prof, Utdr.d. 16 Dteemb. 1S1J, <37 glementet, i sammanhang med Rikets Ständers beslut örn Allmänna Magazins-Irirättningens upplösning : — samt nämnde Utskotts Memorial, ]\T:o 304, angående ett tillägg, för närmare förtydligar, de af den till antagande i Banco Reglementet föreslagne första punct, rörande Allmänna Mnga. zins-Inrättningen5 och fann Preste-S'åndet skäligt bifalla förstnämnde Memorial, med det tillägg det sednast afgifne innehåller. S. D. e, m. Vid förnyad föredragning bi föl lös följande Utlåtanden och Memorial af Stats-Utskot tet, nemligen: N:o 658) angående ändring uti Instructionen för Riksens Ständers Revisorer m, ra, N:o 662, i anledning af öfverste-Xjieutenanten G. Hjertås underdåniga ansökning om återvinning af försuten tid För inlösen af åtskilliga Discont-Assignationer. N:o 663> i anledning af Bandt-Räntmästaren Rön. ströms underdåniga ansökning, om återfående af Bihang till B. St. Prot. g:de Sami. 53 i Vo/. Vtdr. d. 16 Decemb. 1823• försuten tid för inlösen af arne stycken af Malmö f. d. Discont-Verk utgifne Obligationer. i ' S. D. Vid förnyad föredragning af Cort9titUtions' Utskottets Memorial, N:o 83,' i anledning «f Ridderskipets och Adelns återrefniss på furslaget tili ett tillägg i 56 §, Regenhgs-Formen, beslöt Preste-Ståndet, att till Grundlags en ig behandling vid nästa Riksdag godkänna Vskottets, rörande detta ämne, i Memorialet Nro 70, först afgifne förslag med den i detta sednare hemstälde Redactionsföi ändring. S. D. é, m, Efter ånyo skedd föredragning af Statsoch Ekonomi tJtskottehs förnyade Utlåtande!
Uppslaget till 1860-talets myntoch tullreformer i Finland gjordes i » Finska förhållanden ». 1 I uppsatsen Finska emigrationen i Sverige af J. V. Snellman, i Litteraturblad för allmän medbörgerlig bildning, 1858. a » Under dessa förhållanden omtalas finska folket i alla Europas tidningar såsom ett folk, hvilket icke blott önskar kriget och af detsam ma väntar sin välfärd, utan hvilket är färdigt till en uppresning för att förena sig med fienden ». Uppsatsen Krig eller fred af J. Y. Snellman i Litteraturblad för allmän medborgerlig bildning, 1863, n: o 5. 8 Äfven censuren skulle sannolikt redan vara afskaffad, om ej, såsom det vill tyckas, Finlands egen senat satte sig deremot, af fruktan att pressen, obunden af alla preventiva försigtighetsmått, skulle lätt för * året 1863 komma i sin ordning äfven Sverige till godo, ty det ar med folken just som med individerne, hvilkas ställning alltid i viss mån är beroende äfven på beskaffenheten af deras närmaste omgifning. Så länge Sverige eger till sin närmaste granne ett Finland, hvilket som ett dyrbart arf från den forna föreningen med Sverige bevarar sin folkliga frihet och konstitutionella samhällsrätt jemte nationel sjelfständig-het, så länge är ock Sveriges ställning österut jemförelsevis tryggare. Finland är » Sveriges sköld » fortfarande, ehuru numera på indirekt sätt. Men samma dag Finland blefve forryskadt och inkorporeradt, skulle Ryssland rycka Sverige omedelbart in på lifvet, och trycket från jättestaten komme att kännas starkare. Det högsinta deltagande Sverige 1863 visade Polens sak, hvars martyrers blod säkert icke heller spildes förgäfves, har sålunda burit ädelt gagn äfven för Sveriges egen räkning. Men likasom denna ställning vunnits genom en sammanlänkning af flere moraliska och politiska faktorer, så beror dess befästande på en fortsatt verkan och återverkan mellan samma faktorer. Ju kraftfullare Sverige häfdar i alla riktningar sin rättmätiga intressesfer, dess mera stödes indirekt Finlands fria utveckling, hvars internationella innebörd sedan öfverfores som en varm underhafsström till Sverige.