Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
129 KATRINE. ofrivilligt... Men om ni vill undvika kommentarier, så tala åtminstone med alla om er resa, som om ni för länge sedan hade beslutat den. MAX (bugar sig). Ja, tag nu icke illa upp, det undföll mig alldeles sceninstruktris. Jag har aldrig vetat, hur ovärderlig ni var som (Hans kommer in, i detsamma Anna öppnar för herr och fru Schwarts-Hansen.) Fjärde scenen. DE FÖRRA. HANS. HANSEN. Strax efter LEONORA. Herr och fru SCHWARTS (till Hans, stojande medan de hälsa). Nå, herr doktor får man gratulera? HANS (kallt). SCHWARTS-HANSEN Inte ännu, åtminstone! Vi måste ha tålamod. MAX (till fru Schwarts-Hansen, artigt). er här i afton... Det är också en fördel för mig det besparar mig nämligen ett afskedsbesök. Jag hade icke väntat mig den glädjen att få se FRU SCHWARTS-HANSEN (uppmärksamt). Löjtnanten reser bort För längre tid Fru Leonora. 130 MAX (vårdslöst). ministeriet. Men jag tror nog, det blir en rätt lång tur. blick och ser hastigt på honom, innan hon hälsar på de främmande.) (Leonora som obemärkt kommit in, lyssnar ett ögon Jag vet inte ännu så noga. Det beror på marin SCHWARTS-HANSEN (gemytligt, stojande). bort med någon? (Blinkar till fru Schwarts-Hansen.) Eller hvad tror du, Kally? MAX. Fritänkaren FRITÄNKAREN. DRAMATISKT UTKAST AF HÄRVED ULF. HOS GUSTAF CARLSON I KOMMISSION. STOCKHOLM. FRITÄNKAREN, DRAMATISKT UTKAST AF HÄRVED ULF. Jag är icke kommen till att sända frid, utan svärdet. Jesus af Nazareth. ASSOCIATIONS-BOKTRYCKERIET, Skärgårdsgatan N:o 8. De talande. LARSSON, brukspatron. AMELI, hans hustru. KARL, deras son, student. OTTO, " " löjtnant.
Hufmdtiteln uppförda statsanslag för aflidne militärers i fattigdom efterlemnade enkor och bara, hafva Komiterade ansett förvaltningen deraf kunna utan olägenhet öfverflyttas till Stats-kontoret, som ursprungligen förvaltat detsamma ; och beträffande den af Grefvinnan Morn donerade fond, syntes jemväl denna kunna af nyssnämnda eller annat embetsverk, mot någon skälig mindie ersättning för uppbördsansvaret, till förvaltning öfvertagas. Krigsbefälet, som på Kongl. Maj:ts kallelse innevarande år sammanträdt och till hvars öfvervägande Kongl. Maj:t, uti nådig Proposition af den 18 sistlidne Februari, framställt, “huruvida och på hvad sätt krigsbefälet vill ingå på reglering af Arméens pensionsväsende i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer i frågan uttryckta åsigter“, har i underdånig skrifvelse den 29 påföljande April yttrat, att krigsbefälet, lika med Rikets Ständer, funnit Arméens pensionsväsende i dess nuvarande organisation vara behäftadt med flera olägenheter, hvilkas fullständiga undanrödjande torde möta svårighet, så länge pensionerna utgå från två särskilda fonder och efter två olika, med hänseende till grunderna och vilkoren för pensioneringen väsendtligen skiljaktiga pensionsstater; hvaremot den af Rikets Ständer angifna utväg att till Staten öfverflytta hela pensioneringen syntes krigsbefälet vara egnad att underlätta ett ändamålsenligt ordnande af pensionsväsendet. Yid sådant förhållande och då den krigsbefälet förelagda frågan syntes, på sätt den nådiga Propositionen ock antydde, naturligen dela sig i två särskilda, den ena huruvida och den andra på hvad sätt krigsbefälet ville på ofvanberörda reglering ingå, har krigsbefälet, i förstnämnda afseende i underdånighet anmält, det krigsbefälet, som med liflig erkänsla erfarit Rikets Ständers afsigt att öfvertaga Arméens hela pensionsväsende, med tacksamhet inginge på en sådan reglering deraf, att Staten öfvertager pensioneringen af såväl redan varande som blifvande pensionärer.
Har jag några kunskaper som kunna hjelpa mig fram genom verlden, så är det er jag har att tacka derför ... är inte mitt hjerta bräddfullt af bitterhet öfver ett slafveri som krossat hela min ungdomsglädje, så är det er förtjenst, och jag skall aldrig glömma det i hela mitt lif! BRUUS. Låt oss na inte tala om det ... Hvad ämnar ni göra? ANNA. Begifva mig härifrån ännu i dag. BRUUS. Och hvart tänker ni taga vägen? ANNA. Hvart som helst Gatan är bättre än detta! BRUUS. Dumheter Nu känner jag inte igen min förståndiga Anna längre... Betänk då kära barn, 43 en ung flicka som ni ... det kan bli' vackra historier utaf... Nej, lyd nu mitt råd, stanna qvar tills examen är förbi; under tiden skaffar jag er en annan plats. ANNA. Nej, jag kan inte dröja en timma längre, efter hvad som nu händt! ANNA. Men jag är inte längre någon bra flicka! Man har gjort mig elak, bitter ... jag är trött vid att tänka ... jag är trött vid allt! BRUUS. Prat! En bra flicka kan hvad hon vill! BRUUS. Hm, hm, hm det der låter illa ... men när man säger det sjelf, så är det ändå inte så farligt Är det verkligen sannt att Anna hyser någon tacksamhet för mig? ANNA. Ni är den enda som jag älskar och värderar! BRUUS. Nå, då dröjer ni åtminstone tills i morgon Gör våld på stoltheten, det gör ondt i början, men det gör godt för framtiden! Anse mig för en far, och kom ihåg att man alltid bör lyda en faders råd! ANNA (sagta i det hon lutar sig emot honom). Ja ... ja ni har för mig varit mera än en far Jag skall lyda er! BRUUS (kysser henne på pannan). Det var snällt, barn lilla! Gå nu opp på sitt rum och hvila ut litet, och lita på mig! För tusan! jag skall visa den här gamla mamsellen att man kan lefva utan henne! Hm! det skall hon få se Seså ... gå nu gå nu! Nu får jag lof att tänka på min lektion! ANNA.
Enligt ett efter sålunda tillökad styrka eller 600 man uppgjordt förslag Litt. G., dervid ofvan uppgifna grunder för allönandel af Marin-Regementels gemenskap blifvit i tillämpliga delar följda samt, i afseende å befälet, annan ändring ej egt rum, än alt antalet Korporaler ökats från Still 16, erfordras för korpsens egentliga aflöning R:dr Runt 37,982: — eller med tillägg af nalura-portionsvärdet „ „ 54,750: — (som skulle påföras del här förut ifrågaställda förslags-anslag) en summa af „ 92,732: — så att, om derifrån afdrages nuvarande anslaget med „ 48,037: 50. den behölliga tillökningen blifver R:dr R:mt 44,694:50. Flottans Kanonier-Korps. Denna korps anser jag för närvarande kunna lemnäs oförändrad till nummerstyrkan, men böra erhålla lika underhållsvilkor med Matroskorpsen, samt, då Kanoniererna visat sig icke laga permission på den hittills afsedda tiden af 3:ne månader, underhållet beräknas för helt år, samt antalet öfverkanonierer ökas till 20. Det efter dessa grunder beräknade förslag Litt. H. visar ett anslagsbehof i kontant af R:dr R:mt 14,854: 80. hvartill bör läggas värdet af manskapets natura-portioner med „ „ 18,341: 25. (äfven afsedt att påföras merberörde förslags-anslag) då hela kostnaden blifver „ „ 33,196: 5. och således, om nuvarande anslag afdrages med „ „ 20,716: 22. uppkommer ett anslagsbehof utöfver hvad nu bestås af R:dr R:mt 12,479: 83. Flottans Skeppsgosse-Korps.
Jag anhåller om ursägt, att jag upptager Ridderskapets och Adelns tid, men här är ännu så mycket i hufvudsaken ogjordt att jag ber få återföra discussionen på sådana ämnen, att den efter skedd återremiss kan gifva Utskottet mera bidrag och ledning för dess åtgärder än det förut haft. Här har blifvit yttradt mycket om formen, men litet om saken. Frågan reducerar sig till den huru man skall bedömma 2 §:n i nugällande Riddar-; husOrdning. Hr Cederschjöld har förklarat, att han anser den tydlig och användbar. Friherre Cederström har yrkat, att dea hufvudsakiiga förändring deruti borde göras, vore blott ett hänvisande till 5j §. Regeringsformen; då tillfälle vore öppet att kunna rätt applicera denna §. Jag anser mig böra upplysa, att här ej blott är fråga om de ätter, som blifva upphöjde till Friherrligt och Grefligt Stånd, utan äfven om de grenar af samma Adelstam, som qvarstå i lägre grader. Orsaken hvarföre otydlighet 26 2 Den 11 Junii e. m. uppstått, ligger uti förblandning af FideiCommiss principen, som stöder sig på förstfödslorätten, med dea juridiska principen, som innehåller den vanliga arfsrätten. Det är denna otydlighet, som bör undanrödjas, och sorn, i händelse dröjsmål genom ConstitutionsUtskottet skulle uppkomma eller Riksens Ständers eller Konungens beslut skulle göra att det från Riksdag till Riksdag dröjer med en förändring i 37 §. Regeringsformen, ofelbart påkallar en förändring uti RiddarhusOrdningen. Att det finnes en sådan förblandning har RiddarbusUtskottet i sin kanske nog långa ingress och recension af RiddarhusOrdningen visserligen utvecklat. Det synes tydligen att i det första momentet är FideiCommiss-principen följd; men uti det andra momentet, der det talas om de före 1809 upphöjde Ätter och huru Ätterna skola fortgå, har man följt den juridiska arfsprincipen af rätt nedstigande led eller ock kortaste arfsledning ifrån innehafvaren.
22n hamnbyggnads-Direction hade deruppå blifvit förordnad, sorn emottngit medlen fran Kongl. Stats Contoiret och derföre till Kongl. Kammar-Rätten lemnat redogörelse, samt byggnaden under åren 1806 och I807 med drift blifvit fortsatt; men år 1808, da, i anseende till det uppkomna kriget, både medel och arbetsmanskap saknats, hade hos f. d. Konungen Hamnbyggnads-Directionen gjort underdånig förfrågan, huru med Hamnbyggnaden skulle förhålla», derå under Den 22 Jani. under den 10 October lgog blifvit medddelad den föreskrift, att Verket borde fortsättas och fullbordas för Kronans räkning samt au Hamnbyggnads-Directionen skulle vidtaga nödiga mätt och steg till verkställigheten häraf. Hvarefter vid 1809 och 1 10 arens Riksdag fråga väck tes af Stadens Riksdags-Fullmägtig om nödiga medels utseende til! detta arbete, hvilket då, efter den fastställda ritningen skall varit lialffärdigt celi i det skick, att så framt det ej fortsattes och fullkomnades, vore det utan allt ändamål och blef af hafsvågorna förstördt; i anledning hvaraf Riksens Ständer, enligt deras underdåniga skrifvelse om Stats-Regleringen af den 9 Maj 1810, med afseende å nyttan och nödvändigheten af den lj il A A. byggnads fullbordande, ansågo att någon del af de till Ilof-Stalloch CasernByggnader i Stockholm anslagna medel kunde till hamnbyggnaden af Kongl. Maj:t efter behof och omständigheterna användas; hvarefter ett belopp af 5000 R:d. utaf berörde anslag blifvit härtill å Stat särskildt uppfördt och utgått. För att utröna i hvad skick denna hamnbyggnad nu befunnes och hvad derutaf återstår, har Utskottet begärt och erhållit en Relation utaf de här vid Riksdagen varande Ledamöter af Hamnbyggnads-Directionen om det arbete, som under åren 1810 till och med 1814 blifvit verkställdt, såsom ock en närmare uppgift om förhållandet af Directeuren Flyborg , utaf följande innehåll; ?’Till
Cederschjölds motion, angtde val af suppleanter till ledamöter i Utsk., blef samma memor, ånyo lagdt på bordet af JtYihtna Boye, Ludy., och Boye, Fredy. Föredrogs ånyo Ridd.Utskts d. 17 dennes e. m. på bordet lagda memor. i anledn. af Hr Lagerhjelms, Pehr, motion om val till ordförande i Utsktn. Frihtna Boye, Ludy., och Boye, Frpdr., begärde, att detta memor. ytterligare mätte få hvila på bordet. Gr. Spens, Carl Gust., anhöll att få veta, om det yar pndast till nästa plenum, son1 Ridd.Utskts memor. blifvit begärdt på bordpt, 342 Den jo Juni. Frill. Boye, Ludv., yttrade, det han endast begärt, att memor. måtte få hvila till nästa plenum. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Jag förmodar, att Gr. Spens' mening ar, att ifrågavar. betänk, må få hvila, tills Gonstit.Ut.sk. såsom ledamot i Constit.Utsk. är Hr Gr. bäst i tillfälle att känna, huru snart detta kan inkomma. Skulle detta icke vara Hr Gr:s önskan, så anhåller jag att för egen del få framställa den. Gr. Spens: Jag kan icke för det närvar, biträda den af Gr. Cronhjelm gjorda anhållan, att detta memor. må hvila på bordet, tills Constit.Utsk:s betänk, i samma ämne inkommit, eftersom den underrättelse, hvilken i en tidning blifvit gifven, att Constit.Utsk. skall fattat sitt beslut i detta ämne, icke mig veterligen är enlig med sanna förhållandet. Jag påminner mig åtminstone icke, att ett beslut derom blifvit fattadt vid något af de tillfällen, då jag varit närvarande; men jag vet, att på Utsk:s bord ligger ett förslag derom, att ordförande i R.
Föredrogs ånyo Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskoLtens deli 24 sistlidne Januarii under N:o 3i afgifne, och den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens under N:o 21 förut meddeldte Betänkande, rörande Paket-, Postoch Forvagns-inrättning. Herr von Hartmansdorff':, August: Om Ståndet skulle bifalla hvad Utskottet här föreslagit, skulle det se ut, som vore man sjelf icke viss på hvad man ville. Hela Paketoch Forvagnsinrättningen skulle blott blifva att betrakta såsom ett försök, icke såsom en afgjord inrättning, grundad på Rikets Ständers beslut. Då det för öfrigt står hvar och en öppet, att vid nästa Riksdag föreslå de förändringar i inrättningen, som då anses af nöden, tyckes det af Utskotten tillagda 5:te moment vara öfverflödigt och otjenlig!, såsom innefattan - Den 4 Febr u ar i i e. m. 243 cle cn upplysning af förra beslutet. Jag tillstyrker derföre, att Ridd. och Adeln, vidhlifvande sitt förra beslut, matte afslå Utskottens tillägg. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Förekommen af den siste Talaren, instämmer jag endast i hans begäran, att Ridderskapet och Adeln måtte vidblifva sitt förut fattade beslut, och ej antaga det föreslagne tillägget. Hans Ex cell ance Herr Grefven och LandtMar sk olken framställde proposition på bifall till Utskottens senare Utlåtande. Ropades Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln, under förblifvande vid dess den 1 [ November sistlidet år e. m. fattade beslut, hvarigenom Utskottens först meddeldte Betänkande blifvit bifallet, fann för godt afslå det i Utskottens senare nu ifrågavarande Utlåtande gjorde tillägg. Bifölls. Föredrogs ånyo
Prol. 1833 & 18S4. 11 Sami. 21 Haft. 1 2 Särskilda Ulskotlels Memorial, M 25. afgiften, oberoende af den andra; i annat fall skulle den, som anser ett Stånds beslut om afgifts-siffran böra för ena näringen antagas, men ej för den andra, vara nödsakad att i ettdera fallet rösta mot sin öfvertygelse. Då det nu åligger Utskottet att yttra sig öfver de gjorda anmärkningarna, får Utskottet, i likhet med flere talare inom Stånden, i första rummet anmärka, att bland de skatter, som grundlagen omnämner, finnes ingen med benämning af kommunal-skatt. Oekså har allt jemut den grundsats varit följd, att allmänna skatter och pålagor, äfven om meningen varit att anvisa dem lill enskilda kommuners eller inrättningars förmån, blifvit af Rikets Ständer behandlade och åtagna på samma sätt som bevillning, hvilken varit beräknad till hvad Staten tarfvar utöfver de ordinarie inkomsterna. Sålunda har frågan om kurhus-afgiflen, som af hvarje läns invånare utgöres till länets särskilda behof, vid 1840 års och följande Riksdagar blifvit behandlad i den lorm, som för bevillnings—frågor i allmänhet är föreskrifven. Sammalunda har kort-slämplings-afgiflen blifvit, äfven vid denna Riksdag, behandlad, ehuru en stor del deraf är anvisad till en särskild välgörenhets-inrätlning. Detta behandlings-sätt grundar sig på Regerings-fbrmens föreskrift, i 37 §, att Svenska folkets urgamla rätt att sig sjelf beskatta utöfvas af Rikets Ständer allena vid allmän Riksdag. Att i fråga varande afgift är en af Rikets Ständer beroende be skattning, har ingen hestridt; men deraf följer ock, att den bör åläggas af Rikets Ständer allena, och ej af båda Statsmakterna gemensamt. Ett exempel af ett motsatt förfarings—sätt med en fråga, hvilken blifvit anförd såsom egande jern förlighet med den förevarande, hafva några talare trott sig finna i behandlingen af den om kommunernas afgifter till fattigvården.
Dito af anslagen till loner och stipendier vid folkskole-lärare seminarierne för åren 1842—1848 52,848:16. Anslagen till dito dito för åren 1849 och 1850, å 21,100 r:dr årligen 42,200: — Anslaget till folkskolelärares aflönande, å 20,000 r:dr årligen 60,000: — Dito till skeppsbyggeri-instituter, å 3,333 r:dr 16 sk 10,000: — Dito till ersättning för postskjutslegans förhöjning under åren 1847 och 1848 17,000: — Dito till dito för förskjutne kostnader till kolonien S:t Barthe lemys förvaltning år 1847 8,698: 5. Riksdagskostnader 210,000: — Revisionskostnader 9,000: — Aflöning åt Justitie-ombudsmannen och dess expedition, m. m., å 7,000 r:dr årligen ... 21,000: — Förvaltningskostnader och pensioner vid riksgäldskontoret, å 39,000 r:dr årligen 117,000: — Expektans-löner åt betjeningen vid f. d. general-assistanskontoret, å 2,590 r:dr årligen 7,770: — Tillökning i H. K. H.
Det torde också icke kunna bestridas, att de personer, sorn hafva skicklighet nog att emottaga Den 17 October e. m. 183 en sådan beställning, hafva lika goda eller vida bättre utsigtcr i Statens tjenst, och att derföre Ridd.secret.sysslan varder mindre eftersökt, än många andra. För att göra denna syssla mera eftersökt, för att få de skickligaste och talrikaste sökande att välja ibland, var det som jag för min del tillstyrkte, att 11. o. Ad. mätte borttaga förbudet för Ridd.secret.ljenstens innehafvare att tillika bekläda annan beställning uti Statens tjenst. Denna mening bestrides af åtskilliga ledamöter, och jag har under tiden, medan detta mål hvilat oafgjordt, alltmera förnummit, att en sådan utsträckning icke af R. o. Adis ledamöter i allmänhet gillas. Utsk. har föreslagit en medelväg, hvilken jag för min del under nuvar. omständigheter funnit tillfredsställande, nemi. att regeln är, alt Ridd.secret. icke må innehafva annan tjenst, allmän eller af menighetsbestyr eller annat dylikt, utan särskildt tillstånd. Om ett sådant beslut af R. o. Ad. fattas, så blir följaktligen regeln, att Ridd.secret. skall åtnöja sig med den lön, som han för närvar, innehafver, och blott undantagsvis få innehafva en annan beställning, som medför någon inkomst. Under sådana förhållanden lärer R. o. Ad. nogsamt finna, att det icke är skäl att pruta pä denna lön och dervid försöka att göra afdrag, utan att vi åtminstone må låta henne vara vid det belopp, hvartill hon nu uppgår. Om man ville göra sådana afdrag, som Gr. Cronhjelm föreslagit, eller dervid fästa sådana villkor, som han vill föreskrifva, nemi. att i händelse Ridd.secret.tjensten skulle blifva mindre trägen eller möjligen umbärlig vid en blifvande representationsförändring, inkomsterna då skulle upphöra, emedan de under tiden blott varit att betrakta såsom ett arfvode; hvad vore väl följden deraf?
Innan jag ingår i sjelfva ämnet torde det likväl tillåtas mig att fästa uppmärksamheten på ett yttrande af Gr. Frölich, att frågan skulle vara af belt oell hållet politisk beskaffenhet. Så har jag icke kunnat uppfatta den, och så hoppas jag, att den icke uppfattas af någon annan, än den värde talaren. Jag anser frågan vara om en förbättring i rikets criininaltag och fängelseväsende; — en vigtig förändring, men visserligen icke ett ämne för politiska partier. Ett försök att 10 H. 22 170 Den 26 Åpri! e. m. genom framkastande af sådana argumenter tillstänga munnen på dem, som möjligen hafva en från talarens åsigt afvikande opinion, skulle jag här icke hafva väntat mig, och, efter att hafva protesterat emot all sådan tolkning af det yttrande, jag kan komma att afgifva, anhåller jag nu att få öfvergå till sjelfva saken. Det är icke min mening att vilja bestrida de många förtjenster, som förslaget till ny strafflag äger, och de många företräden det onekligen har framför det beståndande. Detsamma har jag äfven i min reservation antydt, men af ett sådant förklarande följer icke ett obetingadt bifall till förslaget i sin helhet. Det nya lagförslaget är hufvudsakligen bygdt på införande af frihetsstraff. Man har ansett detta straff mera jemnt än andra kunna mätas efter brottens beskaffenhet, och mera rättvist träffa de särskilda förbrylarne. Att frihetsstraffen komma alt olika hardt drabba olika personer, torde likväl vara lätt att inse. En person med bildning, som ryckes från en oberoende ställning i samhället, lider helt olika af att instängas i cellfängelse, emot den som varit van att tillbringa sin tid nära nog i tanklöshet och utan stadigt uppehälle, som icke har något skydd emot climalcts hårdhet, eller några förbindelser till öfrige invånare i Slaten, utan står såsom en fiende lill samhället.
Myntet undergått dylik behandling; och då, jemlikt Kongl. Brefvet den 26 Mais 1831, af hvarje till nämnde Verk för probering och värdering inlemnad Silfverplants skall aftagas lill prof -rifa. U. v. v., hvilken qvantitet jemte 8 sk. B;ko, som af inlemnaren jemväl erlägges, utgör proberarens arfvode, hvarförutan Myntmästaren och Mynt-Inspektoren äga att för plantsarnes uppvägning och värdering uppbära 32 sk. Banko för hvarje plants, så har utgiften till Kongl. Myntet för ofvanberörde 2,391 st. plantsar utgjort dels 35-AV? Silfver, sora aftagits till prof och efter 44 R:dr pr U. uppgå lill 1,578; 2. 10, och dels lill Kongl. Mynt-Verkets förenämnde Tjenstemän tillsammans 40 sk. för hvarje plants med 1,992: 24. — Summa Banko 3,570: 26. io. 24 Då ifrågavarande taxa för probering, uppvägning och värdering af Silfver å Kongl. Myntet synes vara nog dryg med afseende på ett Statens Verk, som kommer i tillfälle att, för sådant ändamål, låta på en gång dit aflemna större partier, anse Revisorerne en lämplig nedsättning i nämnde taxa böra till vägabringas. §. 30. Bankens förlust pu Ommyntning af dess förråd uti Kopparskiljemynt af gamla prägeln, som den 30 Juni 1845 uppgick till 4,506: 9. 6. har sedermera blifvit, på nedanstående sätt, ökad Påfördt Förut åsatt värde. Kongl. Myntet. Förlust. Till Kongl. Myntet aflemnadt Kopparskiljemynt: — I afbetalning dels å de hos Kongl. Mynt-Verket den 30 Juni 1845 innestående . 2,410: 22. 6. och dels å det sedermera dit aflemnade äldre Kopparskiljemynt, derför, på sätt förrberördt är, Kongl.
Styrelsen öfver bergverken upprätte ock för sådant ändamål en hufvudlängd öfver de valbcrätligade bergsbruksägarnes röstetal, grundadl på de fem sislförflulna arens tillverkningsvärde , enligt fastställda tionde-jernsoch hainmar skatts-taxorna, samt för annan tillverkning efter de i hufvudstaden allmänt gängse pris, dock med iakttagande deraf', att, vid ytterligare förädling af eljest beräknad produet, den sednares värde afdrages ifrån den förädlade varans; och grille, med undanlag för nya tillkomna verk och inrättningar, denna för brukens röstetal uppgjorda längd, hvarefter bergsbruken skola, med nödigt afseende å brukens läge och länens indelning i fem valdistrict, fördelas, och förnyas samma längd sedermera hvart femte är. Särskildt personel vallängd åligge det dock styrelsen öfver bergverken att för hvarje di siri ct årligen i Januari månad uppgöra samt öfversända till magistraterna i de städer, der valen komma att hållas, all der vara tillgängliga för vederbörandes kännedom ; och galle sedermera samma vallängd, intilldess en annan Jör påföljande året fastställd varder, derest icke klander deremot inom Mars månads utgång hos bergsstyrelsen anföres, eller, i annat fall, med de rättelser och tillägg, som af be - Don 2G Mors c. m. 5n maltia styrelse, eller af K. M., pä grund af ytterligare mot bergsstyrelsens beslut inom trettio dagar gjorda anmärkningar , deruti kunna vara medgifna, eller eljest i behörig ordning tillkommit. Valen skola ske inför den magistrat inom valdistrictet, sorn bergverks-styreisen, genom Konungens Befallningshafvande i länet, derom anmodar, samt å den dag, som af bemälda styrelse för hvarje district utsattes, och dä lagtima riksdag inträffar, eller behörig kallelse till urtima riksdag utfärdad blifvit, genom dess försorg inom districtet allmänneligen ktingöres. Rösterne, beräknade efter vallängden, afgifvas personligen, eller genom befullmäktigadl ombud, alltid med slutna sedlar, pä sätt 7/ §.•« stadgar, och endast å en i districtets vallängd uppförd person. Undert. Ridd.