Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. Det har visserligen blifvit sagdt af Hr von Hartmansdorff, och jag erkänner, att det kan möta svårigheter att hilda bolag, hvilka måste sjelfva försäkra sig genom inteckningar, då det är fråga om att förbinda en mängd särskilda hemmanslottsägare af allmogen till afbetalning af lån, hvilka sålunda kunna lemnäs; men jag tager mig friheten fästa den värde talarens uppmärksamhet derpå, att då sådana lån, som dessa, af Staten ulgifvas eller tillförskrifvas något bolag eller enskild person, så böra de lemna Staten behörig säkerhet, för alt det villkor, hvarmed de af Staten blifvit lemnade, uppfylles, att således den garanti, som måste lemnäs, i alla fall förutsätter nödvändigheten att hilda ett bolag eller en Corporation, hvilken lemnar Staten den säkerhet och den garanti, som i detta afseende erfordras, och att följaktligen, om också förhållandet skulle visa mindre svårigheter att lö , o . sa, derigenom att man frångår principen af lån, så återstår i alla fall stora svårigheter att undanrödja, för erhållande af den ifrågavar. garantien. Jag hemställer till Hr Frih. o. Landtm., om icke propos. kunde framställas så modifierad, att det öfverlemnas lill K. M. alt, efter omständigheterna, kunna bevilja större eller mindre delar af det anslag, som blifvit föreslaget till Stångåns och Ernmåns upprensning — Stångåns anslag likväl nedsatt till 10,266 r:dr 32 sk. —antingen i form af lån, eller i form af anslag. Hr Westfelt: Frih. Sprengtporten har till alla delar förekommit mig uti sitt yttrande rörtde Hr von Hartmansdorlfs framställning, men jag kan likväl ej med honom instämma deruti, att det skulle få bero på K. M. att lemna medlen lill Stångåns och Emraflns upprensning antingen såsom lån eiler såsom anslag. Jag tror att StalsUtsk. har ganska riktigt uppfattat denna fråga.
Som denna votering utfallit med 61 Ja och 58 Nej samt Ja således vunnit, är införselstullen å verktyg för slöjderna och handtverkerierna, ej specificerade, bestämd till 15 procent af värdet. 124:de Voteringen (303:o): Den, som, på sätt tre Stånd beslutat, anser införselstullen å helsidenväfnader, alngods: felb och peluche, böra bibehållas vid 1 r.dr 24 sk. skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes tullen lill 1 r:dr 16 sk. för skålpundet. Voteringen har utfallit med 81 Ja och 38 Nej. Enär således Ja vunnit, kommer inforselstullen å helsidenväfnader, alngods: felb och peluche, att bibehållas oförändrad. 125:te Voteringen (30i:o): Den, som, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, vill bibehålla gällande införselstull å helsidenväfnader, alngods: flor: kruseller krépe, 6 r:dr 24 sk. skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 5 r:dr per skålpund. Voteringen har utfallit med 76 Ja och 43 Nej; hvadan och då Ja vunnit, gällande införselslull å ifrågavarande artikel kommer att bibehållas. 126-te Voteringen (305:o). Den, som instämmer i det af tre Stånd fattade beslut,att å helsidenväf - 20 Förstärkta Siats-Utskottets Memorial, N:o 278. nader, alngods, flor: "annat flor eller gaze” bibehålla gällande införselstull, 5 r:dr 16 sk. skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill röstar Nej; Vinuer Nej, nedsättes tullen till 5 r:dr per skålpund. Resultatet af omröstningen har varit 76 Ja och 43 Nej. Enär således
Revisorerne hafva fästat sin uppmärksamhet dervid, att för den Spannmål, som med då varande Eders Kongl. Maj:ts Allmänna Magazins-Directions bifall af mig Fock upphandlades, åren 1815, 18r6 och 1817, för Upsala Läns undsättnings-behof, icke årliga redovisningar blifvit afgifna, samt att den Spannmål, som först år 1819 till 958 Riksens Ständers Upsala framkom och afleveferades, ej efter samma Ars gångbara pris blifvit beräknad. I afseende först å de i fråga satte årligä redovisningarne för spannmåls-upphandlingen, bör jag Fock underdånigast tillkännagifva, att, för att i möjligaste måtto bespara Magazins-afskrifning och öfrige kostnader, sorn skulle hafva uppstått vid spannmålens intagande i Upsala Magazin * densamma blef lill större delen directe från fartyg* åt undsättningstagare utiemnad. Af sådan orsak och då upp-^ och afföringen af berörde spannmål icke kunde uti Upsala Magazins - räkenskap till ziffran Verkställas, förr an behörige verihcätiolier dertill erhollos, hvaribland oundvikligen fordrades restlängder öfver utborgningeli * hvilka ej huiino af Krono-Betjeningen författas och af vederbörande till rigtigbeten bestyrkas förr än fjerde qvartalet år 1819* mäste Sagde upp^ och afföring, hvarpå afslutningen af mina Räkningar helt och hållet berodde* intilldess hvila , hvarefter och sedan allt i ett sammanhang hunnit i LandsContoiret granskas, jag först blef i tillfälle att i Junii månad sistlidet år* Redogörelsen till Direction ingifva.
Falla lika manga röster på två eller flera landtmätare, eller uppstår tvist, antingen i afseende pä rösternas beräknande eller annorledes, så att genom öfvervägande pluralitet någon landtmätare icke kan anses vara till förrättnirigsinan utsedd, eger Kongl. Maj:ts Befallningshafvande gifva förordnande åt hvilkendera af de föreslagna landtmätarne, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för godt finner.” ”1 fråga om annan landtmäteriförrättning skall ansökning om förordnande för landtmätare äfven ingifvas till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande; och må jordegare icke vllgras att erhålla den landtmätare, de begära. Ej må förordnande annan landtmätare meddelas, än den, som, enligt hvad särskildt föreskrifvet är, eger landtmäteri-göromål på eget ansvar förrätta.” Öfver denna hemställan afgaf Justitie,-kanslers-embctet införd rädt underdånigt utlåtande, samt. tillstyrkte, på de af Rikets Ständer anförda skäl, att ifrågavarande stadgande måtte förändras i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer i sådant afseende föreslagit; dock att, enär det. uti förslaget i fråga om beräkningen utaf' algi fna röster å den förrättningsman. som bör förordnas, förekommande uttryck: ”efter hemmantal eller deremot svarande grund” syntes vara nog obestämdt och kunna leda till tvister, samt den grund åter, hvilken för delning af inegor skall följas, ej sä lätt låter sig på förhand bestämmas, sorn den, hvilken i allmänhet följes vid delning af andra egor, sistnämnde grund måtte blifva den, i enlighet med hvilken rösterna uti ofvanberörda fall beräknas, derest icke, på sätt Lag-Utskottet vid 1844 och 1845 års riksdag föreslagit, och hvilket, i sådant fäll som detta, syntes vara mest enkelt och föga vådligt, röstberäkningen finge ske per capita. Häröfver yttrade sig Högste
Från Berlin till Wien, 109 lyska eller 72% svenska mil, åtgå på snabbtåget 20 timmar 52 minuter. Och hvilken olika trafik kao ej påräknas å dessa banor, i folkrika trakter och mellan central-punkterna lör rörelsen i Europa, emot hvad förhållandet antagligen kan blifva i Sverige? 2:o. Emot hvad i min bifogade promemoria finnes anlördt angående Amerikanska jernvägar, uppförda för billigare kostnad, har blilvit invändt, att exemplet af dessa banor, hvilka jag efter utländska författares uppgifter åberopat, icke kan medföra någon bevisning för möjligheten af ett billigare byggnads-system här i Sverige, enär de förmenas vara sådane, som, anlagda före år 1850, sannolikt varit blott provisoriska. Af denna anledning har jag uti bilagan JYs 2 vid fogat en ur Finans-Stats-sekreterarens i Förenta Staterna berättelse lör år 1856 till Kongressen derstädes hemtad förteckning på 14 jernbanor bland de i sednare tid anlagda, om tillsammans 166 svenska mils längd, och hvilkas anläggningskostnad i medeltal uppgår pr sv. mil till 493,764 R:dr R:mt. Jag har äfven intagit uppgifterna om bruttoinkomsten pä dem bland dessa jernvägar, lör hvilka en sådan finnes uppgifven, äfvensom antalet af de mil, som varit beresta å hvardera, al passagerareoch gods-tåg, af hvilka båda uppgifter stvrkes att dessa jernbanor ingalunda torde kunna hänföras till provisoriska byggnader af detta slag. 3:o. Uti en bilaga M 3 har jag ock bilögat en uppgift å kostnaden för tvänne jernvägar i Wermland om tillsammans en svensk mils längd, kallade Gammelkroppa och Storfors jernvägar, hvilken uppgilt blifvit mig benäget meddelad af den person, som haft sig anförtrodd tillsynen olver arbetets utlörande, äfvensom transsumt af Herr Kapten Adelskölds kostnadsförslag öfver samma jernvägar. 4:o Slutligen torde ock få anmärkas, att Herr Ölverste Ericson i sin skrift leinnat obesvarad den fråga, som i Herr Ingeniören Wenströms i min promemoria bil.
Under ett fullkomligt instämmande i hufvudprincipen för den af Utskottet antagna i:sla punkten af grunderna för Tullbevillningens utgörande, anser jag likväl, på de af mig i 1823 års Bevillningsutskott i ämnet anförda skäl (1823 års Bihang, 5 Sami. p. 408}, mig böra vidhålla föreslåendet af en sådan redaction af nämnde punkt, att Tullbevillnings-Taxan, eller såspm mig synes den lämpligaste benämningen: Tariffen för Svea Rikets Ständers Tullbevillning, bör innehålla bestämda afgifter för alla varors obehindrade in-och utförsel, samt Tullbevillningen derefter utgå och redovisas, med iakttagande af den genom 6q och 89 §§. i Regeringsformen Konungen tillagda höga rätt, att, till befrämjande af allmänt väl, genom offentligen kungjorda författningar, på längre eller kortare tid, i afseende på omförmälda inoch ulf orselj samt Tullens bestämmande å Spannmål, annorlunda i Nåder förordna,. 2:0. a') Om af Utskottets i ir:te punkten af grundernq, bland annat, gjorda förslag, att åt Kongl. Majff i underdånighet skulle öfverlemnäs, att, i afseende på reciprocitets-förhållanden till främmande Nationer, vidtaga alla de mått och steg, sora med landets bästa äro förenliga, rättigheten för Konungen, alt i slikt hänseende Bil. lill Bevillning-Utskottets Bet. IV.o 27. to3 förhöja flen af Rikets Ständer stadgade tull, skulle, såsom mig synes, blifva en omedelbar följd, så har jag trott en sådan öfverlåtelse hafva bordt inskränkas inom den gräns Kongl. Maj:t i Dess till Rikets Ständer i ämnet aflåtnaNådiga Skrifvelse (Bih. 1 Sami.
Anlt till Exp. Utsk den 27 Oct., kl 2 e. m. Memorial, i anledning af Vlillojl. Borgare-Ståndets älerrerniss af Uishotlels Betänkande, IS to 319. (Rgs Afd.) Sedan, i anledning af Herr Helledays, uti serskild väckt motion, gjorda hemställan, att Låne-Contoren i Götheborg och Malmö måtte erhålla hvar sitt exemplar af Riks-Slåndens Prolocoll, jemte dertill hörande Bihang för de sistförflulna Riksdagarne, Stats-Utskottel, uti ofvanberörde Betänkande, tillstyrkt Rikets Ständer, att, med bifall till den härom gjorda, hemställan, medgifva all ett exemplar af samtlige Riks-Slåndens Protocoll for 1828, 182g och i83o samt 1834 oc^ 1835 årens Riksdagar må från Riksgälds-Contoret, efter behörig requisilion, utlemnas för hvartdera Låne-Contorels räkning, så har detta Betänkande blifvit till Utskottet af Vällofl. Borgare-Ståndet återremitteradt, på grund af den anmärkning, att Utskottets nu anförda tillstyrkan icke omfattade de af motionären för Låne-Conloren äskade Biban". O Ehuru de öfrige 3:ne Riks-Slånden , under den a3 nästlidne September, bifallit hvad Utskottet uti ifrågavarande Betänkande föreslagit och tillstyrkt, har Utskottet lik viii, i följd af nu anförda anmärkning, trott sig icke böra underlåta att lill det nödigt ansedda förtydligandet af Rikets Ständers härom sålunda fattade beslut, hemställa, att de i föresatsen af Utskottets framställning begagnade, och enligt Utskottets mening, i uttrycket samtlige RiksSlåndens Protocoll följagtligen innefattade orden ' jemte dertill hörande Bihang” må, uti den, rörande detta ämne, tilt Fullmäglige i Riksgälds-Gontoret afgående expedition, jemväl i slutmeningen upprepas.
Hvad åter angår öfrige vid General-Assistance-Contoiret anställde Tjenstemän och Vaktbeljente., hvilka, efter den 1 Julii 1818, vunnit befordran, så komma lönerna, som de, i följd af endast provisionel förordnanden, fått uppbära, att med tjenstgöringen indragas och besparas; dock må en sådan Tjensteman eller Vaktbetjent, hvilken icke kommer i åtnjutande af någon Expectance-lön, vid sin afgång från Contoirel, erhålla ett halft års lön, såsom gra lif] ca tion. 5:o I afseende på den vid General-Assistance-Contoiret varande Enkeoch PupillCassa , ega Fullmäglige att, efter Delegarnes hörande, vidtaga sådana åtgärder, att Delegarnes efterlerrtnade. Enkor och Barn må komma i åtnjutande af de Pensioner, hvilka, genom det af Fnllmägtige stadfäslade Reglemente, äro bestämde, och att Cassan icie pa något sätt må blifva förskingrad. Hos E. K. M. fa R. St. hvad af dem uti ofvan omförmälde måtto blifvit beslutet i underdånighet anmäla, med underdånig anhållan, att Allmänheten, genom Nådig Kungörelse, måtte om General-AssistanceCentoirets förestående upplösning varda underrättad. Rikets Ständer framhärda ete. thiUsnig t. J?. Smtk oi. 10ide SetmiL äö 4*74 Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif v. N:o 196. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 21 Oct. 1829. Preste-Ståndet d. .21 Borgare-Ståndet d. 23 Bonde-Ståndet d. 23 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående af Majoren C. P. Backman sökt eftergift af en honom Adömd Bytesoch Efterräkningsskuld• till Kronan. S. A. K.
Hvad åter sjelfva denna sak angår, som är föremål för protesten, så saknar jag förmågan att derom yttra ett ord, innan protocollet blifvit jusleradt för d. 26 April, emedan alla omdömen öfver innehållet af enskilda yttranden deruti, äro dessförinnan för tidiga och icke riktiga. Frih. Hermelin, Au g. Söderling: Då yttranderätten är en af de dyrbaraste rättigheter, som tillhör menniskan, så anser jag mig vid detta tillfälle icke annat än böra uttrycka min förundran öfver det meddelande, som vi här hafva haft tillfälle att emottaga. Jag anser det så mycket mera förtjent af uppmärksamhet, som det kommer från ett Stånd, från hvilket man med så mycket skäl borde kunna vänta moderation och upplysning i statsmannavärf. 78 § Riksd.Ordn. bestämmer på hvad sätt tilltal skall äga rum, i händelse någon ledamot af ett Stånd skulle hafva något uttryck, som vore förnärmande emot ett annat. Jag anser således, att den af PresteStåndet vidtagna åtgärd är förnärmande för den fria yttranderätten, och jag instämmer således i den protest, som här af flera le10 H. 48 37S Den 7 Maj f. m. damöter blifvit uttalad, för min del fullt öfvertygad, att Hr Silfverstolpe för ingen del har öfvertriidt sin riksdagsmannarätt, och jag beklagar att något sådant, som nu inträffat, har blifvit föremål för R. o. Ad:s öfverläggning. Gr. Frölich: Jag skulle icke ytterligare begärt ordet i denna qvasi-öfverläggning, om icke tvenne värde talare, hvar på sitt sätt, missförstått hvad jag sagt, och derigenom föranledt mig till en nödvändig förklaring. Hvad den ene beträffar, nemi. Frih. Hamilton, som ganska rikligt anmärkt, att han kunde betvifla, huruvida jag fått något uppdrag att försvara Regeringen, så vill jag endast nämna, att jag uttryckte mig så som skedde derföre, att jag icke ansåg det vara fullt conseqvent att mottaga cn sådan notice, som den vi hafva fått af Hr Silfverstolpe, och att stanna endast vid ett beklagande, när man af andra motiver icke vill vidtaga något beslut och återsända något svar åt PresteSt.
Till stöd för en sådan förändring uti nu ifrågavarande § torde jemväl kunna åberopas det förhållande, att i öfrige läll, då ersättning åt delegare vid laga skifte ifrågakommer, såsom för husflyttning, odling, hägnad, dikning eller plantering, densamma merändels med penningar utgöres; och del torde icke vara mera omöjligt att genom uppskattning beräkna det värde en skogspark eger, än del son» kan tilläggas bus. plante' ringar med det mera, som delegare vid skifte måste mot ersättning afträda. Utskotten hafva emedlertid hyst betänkligheter mot att tillstyrka bilall lill den af Herr Grefve Wachtmeister och Olaus Ericsson föreslagna förändring ulan inskränkning, enär Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Viskottens Betänkande, N:o 30. 17 enär derigenom mången närings-idkare, som vid skifte blefve tilldelad skoglös mark i stället fö” skogbärande, tilläfventyrs kunde blifva, under en längre tid, i mistning af de sko^sförnödenheter, hvaraf han för sin närings utöfvande vore i behof. Till förekommande af ett dylikt missförhållande, hafva Utskotten trott det vara lämpligt och med nödig försigtighet ötverensstämmande, ali låta det blifva på förrättmngsmännens pröfnimAeroende, huruvida, för något särskildt fall, omständigheterna fordra, det ersättning för förlorad slåndskog bör i skogslömödenheter och ej i penningar utgå. Men för alt äfven i sådant fall förhindra en långvarigare skogs-sköfling och på samma gång sätta den verkiiga egaren af den skogbärande marken i tillfälle alt efter kortare^ tid än hittills densamma utan någons intrång begagna, anse Utskotten en inskränkning uti den nu bestämda längsta afverkningstiden böra ega rum, och föreslå derföre denna tid till högst fem år.
Ett hus bär årtalet 1739, ett annat 1685, ett tredje är ungefär från samma tid, att döma efter den tyska inskriften öfver porten, ett citat af en psalm: »Wohl dem, der den Herren fürchtet und grosse Lust hat Zu seinen Geboten. Reichthum und die Fülle wird in Ihrem Hause seyn.» Ett hus stod just då under byggnad: det skulle blifva Olof Hanssons och Margareta Anderssens tillhörighet och enligt tidens sed få sin utstyrda portal och inskrift: »Then Gudh wil hielpa, kan ingen stielpa, anno 1674». Ett enda hus veta vi säkert stå qvar från denna och en ännu aflägsnare tid med sina små fönsterlufter i fyra våningar. Det är den bekanta Brasan, så kallad efter hautreliefen, framställande man och hustru med rep om halsen och stretande på båda sidorna om en eldbrasa. Årtalet öfver denna dråpliga portal är 1558. Likaledes fanns redan då den s. k. Brända tomten vid mynningen till Skärgårdsgatan, och det var bortom mannaminne, när eldsvåda en gång förstört huset och bildat densamma30. Vi kunna således endast ana oss till gatans utseende vid midten af 1600-talet. Men det är eget att tänka sig den då bebodd äfven af högre samhällsklasser, när vagnarna der måst hafva rasslat förfärligt på den usla stenläggningen, då ingen sundhetspolis fanns till, och ingen aldrig så tarflig oljelykta kämpade mot det kolsvarta mörkret. Genom en stinkande förstuga i ett af husen inkom man då till källaren Fimmelstången, hvars betecknande skylt skramlade för vinden ofvanför porten. Hvarest detta rum nu bör sökas eller om det ens är qvar, är svårt att afgöra. Men huru det då såg ut, derom kunna vi lätt göra oss en föreställning.
Och dessa har Utskottet funnit hopsamlade uti tvänne underdåniga Betänkanden, som den af Kongl. Maj:t i Nåder tillförordnade Stats Beredning år 1813 afgifvit, det ena angående Mantals-Com» missariernas lönings-vilkor, och det andra, rörande Betjeningens vid Krono-Uppbörds-Verket aflöning. Af dessa underdåniga Betänkanden, hvilka i Afskrifter Sub Litt. A. et B. aro vidfogade, inhämtas, att Mantals - Commissarierne i Stockholm, enligt Kongl. Brefvet den 24 Juli 1754» utaf allmänna medel åtnjutit 8-3- R:dr hvardera till expenser; äfvensom de på Mantals-penningarna godtgjort sig provision i likhet med Mantals-skrifvarne i orterna, efter sextionde penningen. Och beträffande Krono-Uppbörds-Commissarierna, så har vid en på 1750-talet skedd slutelig reglering af dessa Tjenstemäns löningsvilkor , Kronan åtagit sig att med en viss och bestämd summa af 3,300 Dal. S:mt bidraga till allomngen åt sju Uppbörds-Commissarier, hvilka i lön 11 Juli. * lr,n. och .skrifvareh]^^^4 kulle -åtnjuta tillhopa 6.3oo Dal samma i*«ynt; hvarförutan Kronobl, pbörds-Counr.issari^rne, jemlikt Kongl. Majus Nådiga Utslag den * 26 Februari 1768, under namn af dragare-lön, utaf den influtna Uppbörden innehållit 3 öre S:mt å hvarje Etthundrade Daler samma mynt. Stats-Utskottet har tagit detta allt uti noga öfvervägande-, och hvad angår Hans Excellences Herr Grefvens och Öfver•
Det tjenstförrättande presterskapet har derföre med afseende på fattiga qvinnors behof, att genom arbete utom hus, hvilket de ogerna tillåta sig före kyrkogången, söka förtjena sitt uppehälle, oftare blifvit tvunget att begagna kyrkolagens något sväfvande uttryck: ”vid pass sex veckor”, för att med en eller annan vecka förkorta tiden. Som det emellertid är origtigt att bibehålla ett lagstadgande, som, oaktadt sitt ursprungliga och goda syfte, genom öfvermåttet af sin fordran, framtvingar oftare vilkorliga eftergifter: får jag vördsamt föreslå, att i stället för 5 Kap. 1 § af nuvarande kyrkolag, må intagas ett stadgande, som närmast öfverensstämmer med hvad den sednaste kyrkolagskomitéen föreslagit, och hvilket är af följande lydelse: 72 Motioner i Preste-Ståndet 1865. ”Ej må barnaqvinnas kyrkogång tillstädjas förr än fyra veckor efter barnets födelse, sä vidt ej giltiga skäl, beroende af pastors och läkares pröfning, föranleda till undantag”. Anhålles om remiss häraf till Höglofliga Lag-Utskottet. Stockholm den 14 November 1865. J A. Säve. 9i:o 30. Af Kongl. Hofpredikanten Wall Kilberg: Om Enköpings treklassiga elementarläroverks utvidgning till femklassigt. Undervisningsverken hafva under de fyra sistförflutne riksdagarne haft att glädja sig öfver Rikets Ständers särskilda uppmärksamhet och utmärkta frikostighet. Medel hafva blifvit anslagna, dels till nya läroverks grundande, dels till utvidgning af redan för handen varande. De välsignelserik,a verkningarne häraf för “ O 4 — fäderneslandet hafva väl ännu ej hunnit i någon väsendtligare mån uppenbara sig, men redan det är ingen ringa frukt, att de offentliga läroverken tillvunnit sig ett allt större förtroende, till följd hvaraf mänga af dem ännu äro i behof af ytterligare statsanslag till nödig utvidgning och till erhållande af förökad lärarestyrka, för att de må kunna motsvara detta förtroende och sin bestämmelse. I detta afseende vågar jag påkalla Rikets Ständers välvilliga uppmärksamhet för Enköpings elementarläroverk.
Den utbröt den 15 november och blef nästan med ens fullbordad, och utan blodsutgjutelse, hvilket man också kunde vänta då militären, den civila byråkratien och folket sympatiserade; ja, man vill göra troligt, att sjelfva den gamle kejsaren varit på förhand invigd i revolutionsplanen och gillat den. Bland de under året aflidne personerna må nämnas följande som på ett eller annat sätt varit framstående i det politiska lifvet: de ryska f. d. ministrarne Sjuvalov (22 mars) och Tolstoi (7 maj), John Ericson (8 mars), John Bright (22 mars), Felix Pyat (4 aug. ), f. norska statsmin. Selmer (1 sept. ), Zach. Stoianow, den bulgariska sobranjans president (15 sept., sannol. mördad), general Faidherbe (28 sept. ) samt slutligen förre sydstatspresidenten Jefferson Davis (5 dec.). Bland dödsfallen i de furstliga familjerna är den portugisiske konungen LuiY (19 okt. ) det mest remarkabla.Operarevy af Volontaire. Ouverture: Marcia fúnebre. K. Operan: Repriser af Gounod (Faust, Romeo), Verdi (Aida, Ernani), » Kronjuvelerna », » Fidelio », » Nordstjernan », » Carmen », » Leonora », » Don Juan », » Faust ». — Oselio-repris. * Scenska * teatern: Fransysk, dansk, norsk och finsk sång. Vasatmtern: Kaptener och sjökadetter, tvätterskor och eocotler, en (liten) hertig. K. Operan började spelåret 1889 — 90, visserligen med åter-stäldt riksdagsgage, » dalupproret » till trots, men ack! blödande af mänga och svårersättliga förluster. Robert Ohlson hade redan under förra arbetsåret lagt sitt hufvud till ro. Det var en storhet — i det lilla.