Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till vinnande af dessa rättvisa ändamål, finnes ingen annan utväg, än att för tillfället upphäfva den närvarande ständiga Roteringen, och förvandla den till Extra Rotering, hvilken under sådant skick hör undergå en Rotejemkning, rättad efter Hemmanens godhet; med iakttagande att det antal Extra Soldater må bibehållas, sorn existerade före ständiga knecktehållet, de nuvarande Extra Rotar inberäknade. Sedan denna åtgärd försiggått, böra alla de ofvannämnde, vid Roteringsåtgärden frånvarande, hvilka klagat, bibehållas vid Den 19 Mars f. m. 7 Extra Roteringen, om de sådant äska och de öfrige förblifva ständigt Roterade, men med åtnjutande af \ förminskning. Det är väl sant, att på detta sätt Skånska Indelta Infanteri-Regementerna minskas med några 100 nummer, men denna förlust är rikeligen ersatt genom den rättvisa och loyala behandlingen af saken, äfvensom genom Skåningarnes välsignelserika tacksamhet mot en Regering, som med välvilja går nationens önskningar till mötes. Till ernående af ett hastigt resultat, hvilket alltid är, att på en gång vinna halfva vägen, när man söker rätt, skulle jag önska, att Ridderskapet och Adeln instämde med mig deruti, alt den kortaste möjliga tid ålades det Utskott, till hvilket detta mitt Förslag remitteras, att deröfver afgifva dess betänkande. Jag får i sammanhang härmed anhålla, att en viss tid af Utskottet äfven bestämmes, inom hvilken de Roterade i Skåne må komma i åtnjutande af hvad jag haft äran föreslå; ty, i samma stund Rikets Ständer bifallit den ifrågavarande önskan, bör Konungens sanktion i underdånighet begäras, hvilken jag hoppas icke uteblifver, och då kan ingen större garanti önskas. Utskottet torde äfven göra sig underrättadt om antalet af de frånvarande Rotehållare, som klagat, för att derefter kunna beräkna minskning i Rota rne. 8 Den 19 Mars t. ra. Mången kunde tilläfventyrs tro, att jag vid detta tillfälle ifrar för egen fördel; men detta är likväl aldeles icke fallet.
Nordell, hvilken är född 1793, mer än 45 år varit i statens tjenst och genom de under utöfningen af hans tjenst ådragna svåra förkylningar blifvit af sjukdom urståndsatt att tjensten förrätta, eller genom arbete sig försörja, har Kongl. Maj:t föreslagit hans uppförande på allmänna indragnings-staten med en årlig pension af 450 R:dr Riksmynt. Vid det uppgifna förhållandet, anser sig Utskottet, ehuru Nordell icke fullt uppnått den för pensions åtnjutande i författningarne bestämda ålder, böra tillstyrka, att bemälde Nordell må på allmänna indragnings-staten uppföras till åtnjutande af ifrågakomna pension, 450 R:dr Riksmynt årligen. 19:0. För aflidne ordinarie Läraren vid Stockholms Navigations-skola P. J. Högfeldts enka, Beata Maria Been, som med 2 oförsörjda döttrar och en son, befinner sig i nödställd belägenhet, har Kongl. Maji begärt anvisande af en årlig pension af 600 R:dr R.mt. Med afseende på Högfeldts i lifstiden ådagalagda utmärkta förtjenster så väl om ofvanberörda skola, som för öfrigt om Navigations-vetenskapens utveckling inom fäderneslandet, får Utskottet till denna nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. 20:o. Som Rikets Ständer, genom bifall till Utskottets hemställan i Utlåtandet JVS 136, angående regleringen af utgifterna under 7:dé hufvud-titeln. beslutat, attén Kammarskrifvare-tjenst i Kongl. Kammar-kollegii Archivi-kontor må indragas och innehafvaren deraf C. C. Strandberg förflyttas å allmänna indragnings-staten, har denne, i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga framställning, blifvit å bifogade tabell (M 1) uppförd, med ett emot hans nuvarande löne-inkomster svarande belopp af 765 R:dr R:mt årligen. 21:o.
Voteringen har utfallit med 98 Ja och 21 Nej. Då Ja således vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat, att artikeln Bilder, andra slag, skall förtullas efter vigt, med 1 R:dr 12 sk. värde och 12 sk. införselsafgift skålpundet. y:de Noteringen, (ll:o). Den, som bifaller Utskottets lörslag att för Bleckslagare-arbeten, ey specificerade, olackerade, bör antagas 1 R:dr värde 16 sk. införselstull per skålpund, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer, jemlikt Riddderskapet och Adelns samt BorgareStåndets beslut, nuvarande värde 32 sk. och införselstull 8 sk. per skålpund att derå bibehållas. Voteringen har utvisat 82 Ja och 37 Nej, och som Ja sålunda vunnit, hafva Rikets Ständer i denna del godkänt Bevillnings-Utskoctets förslag. 8:de Noteringen, (12:o). Den, som vill, att till contrapropositionen i hufvudvoteringen om Bleckslagare-arbeten, specificerade, lackerade, skall antagas Ridderskapet och Adelns beslut, att, med godkännande af det utaf Utskottet derå föreslagna värde, 1 R:dr 12 sk., införselstulleu skall bestämmas till 15 sk. skålpundet, röstar Ja; 4 Förstärkta Stals-Utskottets Mcmoriat, N-o ij4* Den, det ej vill, röstar Neb. Vinner Nej, kommer contrapropositionen att utgöras af Borgare-Ståndets beslut, att för denna artikel skola bibehållas gällande taxas bestämmelser; nemligen 40 sk. värde och 10 sk. införselsafgift per skålpundet.
Vidkommande slutligen Jöns Månssons begäran, att skyldighet för Trelleborgs köping alt deltaga i byggandet och underhållandet af Skylts härads tingshus och fängelse måtte bestämmas, så finna Utskotten denna fråga vara af så enskild natur, att den icke lämpligen kan utgöra föremål för någon Rikets Ständers åtgärd, utan måste blifva beroende utaf en undersökning angåen le de förhållanden, hvaruppå den omnämnde friheten från deltagande i byggnadsbesväret sig grundar, hvarföre Utskotten tillstyrka, att framställningen härom måtte lemnas utan afseende. Stockholm d. 15 November 1844, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon -Utskottens Betänkandej N:o 12. Ånk. till Exp. Utsk. den 17 No v kl 1 J. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om åliggande för husbonde, hvilken i sin tjenst antager vanfrejdad eller försvarslös person från annan socken, att om den inflyttades framtida bergning draga försorg. "Uti en hos ldögv. Preste-Slåndet vackt och till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten remitterad motion, har Herr Doctor Eifström andragit, hurusom erfarenheten ofta visat, att egare och innehafvare af jord på sina egor, än såsom stattorpare och än såsom inhyseshjon, från andra socknar intaga vanfrejdade eller försvarslöse personer, hvilka icke sällan föröfva lönnkrögeri, tjufnad och andra brott, samt slutligen merendels falla fattigvården till last i den församling der de fått sig innästla; till förekommande af h vilka olägenheter motionären föreslagit: ”att de husbönder, hvilka vanfrejdade eller försvarslöse personer från andra socknar intaga, måtte genom lagbud förpligtas, att ensamme, utan öfrige församlingsboers betungande, om de inflyttades bergning draga försorg vid dessas af sjukdom eller ålderdom inträffade orkeslöshet".
Åkern är å den jord, som brukas af Allmoge, indelad i 2:ne gärden, hvaraf det ena ligger i träde eller livilar, såsom det heter, 4 och bereds genom körning, mest med trädstock, till nästa års skörd; den andra hälften af åkerjorden är besådd i medeltal till ||:delar med Råg, ?g:delar med Korn oell Ardelar med Hvete. Lerjorden är i Länet den rådande och allmänna. På den svagare, sandoch moblandade j irden sås mera Råg och mindre Korn. Hvetet, som fordrar omsorgsfullt bruk, sås mera af Ståndspersonerna än af Allmogen, och mera nu än förr. Deremot nyttjas mycket af Allmogen Blandsäd, eller Korn och Hafra tillhopablandade, som stundom utsås på sädesgärdet, men vanligen, jemte Hafra och något Vicker, användes på nyplöjen. Arter, Rofvor, litel Bönor och Potates inlaga en afskild del af trädesåkern. I norra delen af Länet eger någon Linodling rum. På andra ställen är den sällsynt. Hampa och Humla odlas i ännu ringare mån. Trädgårdsskötseln tyckes deremot göra framsteg. Sädesproduktionen är mera än tillräcklig för Länets innevånares eget lifsuppehälle, och måste vara det, emedan den är hufvudkällan för deras Bergning. En approximalif beräkning af Länets eget spannmålsbehof och hvad af produktionen kan föryttras till andra orter synes mig, för att komma sanna förhållandet, så vidt det kan utrönas af de möjligen felaktiga utsädesuppgiflerna, möjligast nära, böra, med afvikelse från Länstabellen, sorn blott är ett sammandrag af fögderioch stadsuppgifterna, ställas på följande sätt.
Disconts fordringar blifvit, sedan sista Riksdag, mera indrifne än utlåntc; så kan man icke neka skälig trovärdighet åt den uppgift en Ledamot i CanalDisconten , Herr CommerceRådet Santesson, lemnat Allmänheten derom, att blott sedan Maji Månad 1816 har CanalDisconten förminskat sitt Utlåningsbelppp med icke mindre än 1,300,000 R:dr Banco. Götheborgs Discont har under samma tid likaledes med ansenliga Summor förminskat dess Utlåningar; 6 4 Dm 17 Martil 3J. m. och blott genom jemnförelse med TullSpecialerne på varor-, sorn inkommit från Finland mera, än sorn dit utgått, finner man en bevisad anledning att ändå betydligare Summor af vårt Pappersmynt blifvit dit öfverflyttade. Vid detta fötbåiiande, och efter så starka indragningar, fur Nationen till äfventyrs haft en skälig rätt att tro, det Utskottet bordt anse allmänt väl fordra RördseCapitaiets vidmagthållande vid dess varande storlek 3 eller att af Utskottet vänta åtminstone så mycken aktning för nyssnämnde löfte, att om en Indragning skulle ske, den blef måttlig, och företogs efter hand, icke på ett brådstörtande sätt. Utskottet begär likväl nu, att 3 ProcentsSedlarne , uppgående till ett belopp af omkring 4 Millioner, skall på en gäng Nationen fråntagas.
Vid behandling af Utskottets Utlåtande N:o 7, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 1, angående vilkoren för bränvins tillverkning, hafva, enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag, Riks-Stånden i nedan omförmälda hänseenden stadnat i olika beslut; och får Utskottet nu i afseende derå afgifva yttrande. §§ 20 och 22 (18 i förslaget). Med afslag å Utskottets till Presteoch Borgare-Stånden gjorda inbjudning att med Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet förena sig i antagande af Utskottets förslag derom, att nuvarande stadgande angående förhöjd afgift för den del af öfverskottstillverkningen, som med mer än en tiondedel öfverstiger det belopp, hvarför anmälan skett, måtte ur författningen utgå, har Preste-Ståndet vidblifvit sitt i frågan förut fattade beslut om berörda stadgandes bibehållande samt Borgare-Ståndet i öfverensstämmelse med sistnämnda mening fattat beslut. Då alltså två Stånd stadnat emot två och vid sådant förhållande denna fråga, såsom varande af bevillnings natur, måste genom omröstning i Förstärkt Bevillningsutskott afgöras, får Utskottet föreslå följande Voteringsproposition: Den som, i enlighet med Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet godkända för - 8 Sammans. Bevilln., Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Banko-Utskottets Utlåtande N:o 38. 15 bokföras endast till antal och summa, dock hvarje valör särskildt; och iakttages att sedlar, som tid efter annan i Bankens kassor inkomma och icke befinnas förslitna, skola till utvexling åter begagnas och således icke annulleras samt i räkenskaperna afföras förr, än de, i följd af nötning, äro till vidare gångbarhet bland allmänheten otjenliga.
Der jorden derför finnes tjenlig tilltager hvete-odlingen. I skogstrakterna begagnas vår-råg. Ärter, vicker och blandsäd utsår iandtmannen hufvudsakligast för eget behof. Under de år, denna berättelse afser, har potatessjukan väl på en del ställen uppträ<11, men dock i betydligt lindrigare grad, än tillförene. Potates-odlingen rättar sig efter bränvinstillverkningen samt ökas och minskas i samma män som denna, allmogens på många ställen i Länet våsendtliga binäring. Väl syntes under sistlidet år, d£ den nya bränvinstillverknings-förfatlningen trädde i tillämpning, som skulle denria näring til! en del öfvergifvas af allmogen med mindre jordbruk, enär den ansåg sig deri icke kunna konkurrera med de större brännerierna, men denna åsigt torde komma att få gifva vika, enär sistlidet års erfarenhet berättigar till antagande alt, i anseende* till beskattnings-beräkningen, de mindre brännerierna kunna drifva handteringen proportionsvis billigare än de större. Brån vinstill verkningen i Länet bedrefs sistlidet år vid trettioåtta större brännerier, deraf endast sex voro i gång hela den tillåtna bränningstiden, samt under första bränningsmänaden vid 505 och under den andra vid 992 mindre brännerier. Vid de större tillverkades 428,541% kannor och för de mindre har skatt blifvit erlagd för en beräknad tillverkning af 565,790% kannor. Ladugårdsskötsel!! har ännu hos allmogen icke vunnit den förkofran, som man borde vänta till följd af de å kreatur högt uppdrifna prisen. Å större egendomar bedrifves den deremot med fördel och väl; och äro kreatur af goda racer på llere ställen anskaffade. Stallfodring i dess rätta och vidsträckta bemärkelse har icke hittills vunnit insteg hos allmogen, men i den män odling af foderväxter och rotfrukter hinner tilltaga samt de nu pä många ställen vidsträckta svaga betesmarkerna blifva upptagne, kommer säkerligen ladugårdsskötsel att vinna framsteg äfven hos allmogen.
Huru slog ej nu den på en gång så lyckliga och olyckliga hustruns hjerta! Fötterna buro henne knappt uppför trapporna till vinden, der man från dess ena glugg hade den fullständigaste utsigt öfver Strömstads-fjorden. Och nu såg hon först genom kikaren och sedan med blotta ögonen hur den fladdrande vimpeln, förd af blåsten, sände henne en för-budshelsning. Det är blott en sjömans hustru som kan erfara de känslor, min mor nu erfor, det är blott en sådan som kan fatta de intryck, rysande och brinnande, hvilka upptaga själen och fylla den med otålighet, då tullbevakarens båt sticker ut för att lägga till det ankomna fartyget. Nu är det först att vänta ankringen, derunder hvarje sekund blir en timma – slutligen har ankaret nått bottnen, seglen firas ned, matroserna springa af och an, medan kaptenen efter god resa förnöjd står på däcket, än utdelande en order, än svängande hatten mot alla på stranden stående vänner. Men den osaliga tullbåten låter icke pruta med sig: han lägger till, tullbesökaren springer omkring i hvar vrå, och när han sent omsider rest och kaptenen i sin tur står på land, vill hvarenda menniska skaka hand med honom och han får rent af arbeta sig fram till sitt eget hus. Min mor hade gått ned för trapporna och väl hundra gånger satt sig och stigit upp igen. Hon ville icke gå ut för att icke låta de nyfikna se sig. Ändtligen tager det i dörren. Under okuflig sinnesrörelse störtar der en man fram, och hvad nu de trogna hjertan hade att förtälja hvarandra må icke här finna rum. Endast det kan sägas, att då hon återstod honom, förmådde han bära allt annat. Vadkonungen och hans gemål. Skizz från sillfiskets tid. Om gamla sillfisket. De svårigheter och den oro, som min far haft att utstå under sin senaste resa, i förening med den osäkerhet till fred och krig, som ännu fanns för hand i landet, bestämde honom att följa sin hustrus råd att tills vidare afstå från sjömansyrket för att uteslutande egna sig åt handeln, hvilken nödvändigt måste lida genom denna årliga frånvaro.
Enär, hvad nu förevarande fall angår, arrendatorn af Starby Kungsladugård, Krigs-Commissarien Lallerstedt, på sätt Landsböfdinge-Embetet, uti dess afgifna Utlåtande, vitsordat, under noggrant iagltagande af de uti arrende-contractet stadgade vilkor, på ett ändamålsenligt sätt odlat och förbättrat nämnde egendom, hvars afkastning nu beräknas till 8:de kornet, samt den af honom erbjudna förhöjda arrende* afgift af 600 tunnor spanmåi, enligt bemälde Läns-styrelses intygande, synes vara den högsta, sora billigt vis kan af Staten fordras, hvadan anledning icke är att förmoda, det vid blifvande auction arrendet skulle till högre belopp än det sistnämnde uppbringas, åtminstone icke utan äfventyr af arrendatorns obestånd och egendomens vanhäfd, har Utskottet af dessa skäl, och i betragtande jemväl dels deraf, att den af sökanden åtagne förbindelse att vid arrende-tidens slut, utan anspråk på ersättning, tili Kronan afstå de honom tillhöriga, å llerrsjö-ängen befintliga, byggnader otvifvelagtigt mäste för Kronan medföra icke obetydlig fördel, dels af den omständighet, att, genom erhållen förlängning af ifrågavarande arrende, Lallerstedt blefve i tillfälle att, till väsendtligt gagn för orten, fortsätta en sedan längre tid af honom idkad, ansenl g spanmålshandel, samt då, vidkommande den af Lallerstedt sökta befrielse från åtskilliga ofvan uppräknade, enligt nu gällande contract, arrendatorn åliggande prestationer, hinder för bifall dertill destomindre möter, som, i anseende till väfnadsindustriens i senare tider vunna utveckling, underhållandet af den till egendomen hörande Drälls-fabrik hvarken synes vara för Kronan af nytta eller för näringens beftemjande erforderligt och de öfrige omförmälda prestationer, jemlikt gällande Författningar, i allt fall komma att vid nuvarande arrendes slut upphöra, ansett sig böra hemställa, det Rikets Ständer ville för deras del medgifva, att Krigs - 6 Stats-Utshottets Utlåtande, N:o 4gG.
Hvarken emot redactionen eller sjelfva saken liar jag något att erinra; Iv, hvad den sednare beträffar, anser jag hemläsning, sorn skötes väl, fördelaktigare än skolgång. Ilr Gripenstedt: För min del kan jag icke bifalla det upplästa projeetet till redaclion af detta inom.; ty hemläsningens utsträckning till hufvudsak strider emot den hittills lådande och följda principen, enligt hvilken fasta skolan ansetts såsom hufvud-akligaste lifselementet i folkundervisningen. Väl må hemläsning tillåtas, såsom behöflig och nödvändig under förhållanden, sorn af Utsktn förutsättas; men att betrakta hemlasningen såsom det förnämsta, innefattar en motsägelse af beslutet 0111 fasta skolan, såsom centrum för undervisningen. Af detta skäl föredrager jag Ulsk:ns framför Hr von Rosens redactionsförslag. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Då man är i begrepp alt utgifva en förordning i afsigt att förbättra undervisningssättet, anser jag kännedomen om hemläsningens närvar, beskaffenhet samt hvad deraf för framtiden kan vara att förvänta med afseende å de särskildta förhållanden, på hvilka hemläsningen beror, så väsendtligt, att man ej får förbise densamma. Förhållandet med hemläsningen för uti duglig innanläsning okunniga föräldrar är usel till en grad, sorn lemnar föga hopp för någon egentligare förbättring. Detta allmänneliga förhållande innefattar tillräckligt skäl att icke betrakta bemläsningen såsom hufvudsak och skolinrättningen såsom nödfallsanstalt. Jag instämmer derföre i detta hänseende med Hr Gripenstedt. Hr von Rosen: Till svar å hvad Hr von Hohenhau sen nyss behagade yttra, får jag äran erinra, att jag ingalunda föreslagit, alt i lagen skulle uttryckas, alt skolan vore att anse såsom nödfallsanstalt; utan blott tillkännagifva denna mening , såsom min enskilda åsigt och såsom motiv för mitt tillstyrkande.
Riksdagsmannen hans rättighet att inför samtiden få justification; men det är äfven inför framtiden som han söker den, oell till dess dom hinner ej det flygtiga Tidningsbladet, men deremot troligare och säkrare ett Protocoll, som ensamt utgör den egentliga acten Öfver hvad som förefallit. Vid frågor om ansvar för hvad sorn talats^ skulle det dessutom alltid blifva det igo Den 27 Jarmar ii. justerade ProtscoIIet som egde vitsord, och man kan således ej säga, det den i 58 §. åt Riksdagsmannen förvarade rättighet vore borttagen, teller att den der omförmälte justering blifvit gjord utan ändamål, genom debatternas offentlighet. Friherre Boije: Jag har redan såsom grund för motionens bedömande ur en eonstitutiönell synpunkt, haft äran uppläsa tvänne serskildta lagrum; och någon annan grund har jag ej att gifva. Mine Herrar! annat är form och annat är sak. Må pluraliteten utfalla huru soth hälst, så skall jag respectera deri; men må sättet att utröna denna pluralitet, förblifva lagenligt. Dertill fordras att jag får Ståndets beslut på den invändning som jag, i egenskap af Ledamot här framställt. Detta är min lagliga rätt; och jag yrkar den; samt begär alltså att Herr Grefven och LandtMarskalken ville meddela följande proposition; Anser Ridderskapet och Adein frågan om Friherre Åkfcrhjelms motion vara Grundlagsfråga eller ej? Friherre Cederström: Jag anhåller att få fasta Höglollige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet deruppå, att om också en gång för alla blef tillåtet för enskilta att trycka RiksStåndens ProtocoIIer, kan likväl ett sådant tillstånd icke möjligen sträckas längre, än till hvad såsom justeradt af Stånden érkänries för deras ProtocoIIer. Man har påstått att ett Reglemente för ordningen bland åhörare vöre ett ämne sorn tillhörde Ståndets enskildta pröfning, ock Dm 27 Januarii, igt således kunde af RiddarhusUtskottet bearbetas, men denna åsigt är fullkomligt origtig.
Denna rätt, som gäller för hvarje särskildt käril, går dock förlorad, der den ej begagnas förr, än varorna blifvit emottagna. Den kan ej göras gällande, om befälhafvaren vid inlastningen anmärkt, att kärilet varit bristfälligt, och derom fi konnossementet anteckning gjort. § 443. För det gods, som genom skeppsbrott, plundring af sjöröfvare, uppbringning, vådeld ombord eller annat olycksfall går alldeles förloradt, vare egare ej skyldig att frakt gälda. Är frakten på förhand betald, håfve han rätt att den återfå. § 414. Oaktadt gods gått förloradt, beräknas full frakt för detsamma: 1. när det ersättes i gemensamt haveri; 2. när det under resa blifvit såldt för fartygets behof, såvida ej fartyget och det öfriga godset efteråt förolyckas. § 44 5. Blifver hela eller någon del af lasten efter skeppsbrott bergad, eller efter uppbringning frigifven, då beräknas för det bergade eller frigifna godset frakt till bergningsorten. Fortskaffar fartygs befälhafvare det gods till bestämmelseorten, njute full frakt. § 416. Sker skada å fartyg under resa, så att nödhamn måste anlöpas och lasten utlossas och vill lastegare eller hans ombud ej afbida fartygets iståndsättande, utan öfver lasten förfoga; gälde full betingad frakt. Är åter skadan så svår, alt fartyget ej kan sättas i segelbart skhk, då beräknas frakt endast i förhållande till den väg, det seglat vid nödhamnens nlöpande. Har i sistnämnde fall lastegare ej ombud på stället, vare då befälhafvaren skyldig att mot den lindrigaste frakt, som, enligt mäklares betyg, å den ort er - 80 hällas kan, roed annat fartyg låta fortskaffa lasten till sin bestämmelse, eller, der sådan lägenhet ej finnes, lasten för egarens räkning upplägga och honom i båda fallen derom underrätta. Ar lasten skadad eller af lätt förderflig beskaffenhet och kan skada å densamma genom uppehållet befaras, förfare befälhafvaren såsom i § 183 sägs.