Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer måtte förhöja det för denna personals aflöning vid sistlidna riksdag bestämda anslag till 26,950 Ridr årligen, utgörande för de tre åren 1858—1860 en summa af 80,850 Ridr Riksmynt, jemlikt följande aflönings-stat: 1 Öfver-direktör och chef för allmänna vägoch vatten-byggnader, hvilken tillika är chef för vägoch vatten-byggnads-korpsen (förhöjning Riksmynt från 4,500 Ridr till ... 6,000) - 1 Byrå-chef för tekniska detaljer, tillika öfverste löjtnant i nämnde korps (förhöjning från 3,000 Ridr till . 4,500: — 1 Kamererare och kansli-iedamot (förhöjning från 2,000 Ridr till) . 2,250: — Transport: 12,750: — Stats-Utskottets Utlåtande M 122. 83 Transport: I O UO Ö5f Tekniska biträden vid Styrelsens byrå: (förhöjning från 750 R:dr tili) . 1,200: — ( dito från 675 R:dr till .. 1,000: — ( dito från 600 R:dr till .. 750: — förste Kanslist och registrator (förhöjning från 900 R:dr till) . 1,200: — andre Kanslist (förhöjning från 550 R:dr till 600: — Vaktmästare (förhöjning från 375 R:dr till 450: — Distrikt-chefer, tillika majorer i vägoch vatten-byggnads-korpsen (förhöjning från 750 R:dr till 1,200 R:dr hvardera) . 6,000: — biträden eller Adjutanter hos Distrikt-cheferne (förhöjning från 450 R:dr till 600 R:dr hvardera) . 3,000: — 26,950:
Men enär, enligt hvad numera upplyst blifvit, Ådjunctcn Selander, jemte de honom såsom lön försäkrade 1,000 R:dr, redan innehar boställsförmon, och således hans öfverflyttning på Kongl. Wetenskaps-Academiens ordinarie Stat skulle komma att medföra en verklig löne-nedsättning af 200 R:dr, hvilken Utskottet, med afseende å Selanders utmärkta vetenskapliga förtjenster, icke anser lämpligen höra komma i fråga, tillstyrker Utskottet, att, såsom lönefyllnad, må för Adjuncten Selander personelt å Indragnings-staten uppföras 200 R:dr att utgå, så länge han innehar Observatörs tjernsten. Vid j:de punkten, som, af Pr este-Ståndet lemnats utan anmärkning och af Borgare-Ståndet bifallits, har af ledamöter af Ridder skåpet och Adeln samt Bonde-Ståndet blifvit åberopadt, hvad inom dessa Stånd blifvit yttrad t vid föredragningen af Utlåtandet N:o 40. I anledning häraf får Utskottet endast hänvisa till hvad uti det serskildt afgifne Utlåtandet N:o 195, i anledning at Kongl. Maj:ts Proposition, rörande löne-regleringen för de under Stats-Departementen lydande Expeditioner, blifvit yltradt, med afseende å de öfvei tålige embetsoch tjenstemännen i Kongl. Maj:ts Canzli. Vid 8:de punkten har Bonde-Ståndet och vid den 9:de Borgareoch Bonde-Stånden äfven åberopat hvad, i anledning af Utlåtandet N:o 40, i afseende på de i dessa punkter förekommande Stater, blifvit beslutadt. Utskottet hänvisar till det, i anledning af erhållne återremisser af berörde Utlåtande afgifna, Utlåtandet N:o 193.
Steg hördes i korridoren, och hastigt kastade hon tidningarna öfver portföljen igen, antagande en så oskyldig min som möjligt. Så kom sonen in. De satte sig i soffan igen och började tala om hemorten. Hon satt alltjemt och väntade på hans förtroende, men det kom icke, och hon kände sig en smula besviken. Men kaffet kom, inburet af en pigstänta, hvilken sonen affärdade redan i dörren, genom att sjelf taga emot brickan. Han satte den på bordet och började servera, han kunde vara en präktig värd när han ville, artig och uppmärksam. Hon betraktade honom med moderlig stolthet och förtjusning. Han såg verkligen präktig ut, och man kunde gerna ha tagit honom för en välbestäld doktor eller professor. Han var ytterst omsorgsfullt klädd och han hade en ståtlig figur: lång, axelbred och en smula korpulent. Skägget var stort, krusigt och väl kammadt, håret mörkt och glänsande, men i nacken syntes redan en uppgående måne. Ansigtet var nästan vackert, men ögonen små och en smula – hur skall man säga? – en smula för fria i sitt språk, och ändå icke ärliga; stickande bruna och kalla. Det var dessa ögon som kommo menniskor på den tron, att han kunde göra storverk, om han bara ville. Det fans någonting hos honom som genast imponerade, men tviflare funnos, hvilka försäkrade att detta endast berodde på hans hänsynslösa egoism. Fadern var färgare ute på landet. Han hade genom sitt eget och sin hustrus arbete förvärfvat en liten förmögenhet, hvilken emellertid betydligt smält tillhopa i följd af sonens kostsamma studier. Och nu började de bli gamla. Men han var ju deras stolthet, deras enda stora förhoppning. Alla menniskor sade att han hade ett godt hufvud, och när det offrades så mycket på honom, måste der ju också bli något af med tiden. Visst dröjde det med hans examen, men »Albert läser grundligt hvad han läser», brukade de gamle säga, när detta ämne kom på tal, »och han nöjer sig minsann inte med en vanlig examen». Rätt som de nu sutto der så förtroligt och smuttade på sitt kaffe, kunde modern icke längre styra sin otålighet, utan vågade ett litet försök. »Den flickan, som du fått kudden af, heter hon Hilma?» frågade hon. Han såg förvånad ut.
Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 5 Haft. 2 Stals-Utskottets Utlåtande N:o 10. byggnaden till Tjugotusen Ridr, eller tillsammans Femtiotusen R:dr R:mt, måtte, så snart ske kunde, varda till Styrelsens disposition anvisade, på det dessa högst magtpåliggande byggnadsföretag, som vore afsedde att till största delen genom fångar utgöras, måtte kunna med det snaraste taga sin början; — i anledning hvaraf Kongl. Majit föreslagit liikets Ständer, att kostnaden för omförmälda, för fångvården nödiga, byggnadsföretag måtte med de till fångars vård och underhåll anslagna medel fä bestridas. Denna nådiga Proposition är af Riks-Stånden remitterad till Stats-Utskottet, som jemväl erhållit del af de deruti åberopade handlingar och kostnadsförslag; — och ehuru Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse den 14 Januari 1858, med föranledande deraf att anslaget till fångars vård och underhåll under föregående år blifvit med betydliga belopp öfverskridet, framställt den anhållan, att berörda anslag derefter icke måtte, på sätt förut skett, anlitas till bekostande af nybyggnads-arbeten för fångvården, har Utskottet likväl, då nämnda anslag numera blifvit tillökadt med en summa af 195,000 R:dr R:mt och således måste vara för behofvet mera tillräckligt, funnit sig, med afseende å angelägenheten af de ifrågaställda byggnads-arbetenas vid Landskrona fästningsfängelse snara verkställande, böra tillstyrka, det Rikets Ständer måtto medgifva att, till bestridande af kostnaderna för omförmälda byggnadsföretag, ett belopp af Femtiotusen Riksdaler Riksmynt må af Kongl. Majit användas utaf anslaget till fångars vård och underhåll.
Naj:t ä8kar ieke af 8ven8ka 8tat8verket eller k>f framdele8 frän Hlolonien möjligen inllvtaiule tillgängar nägon er8ättning för de af Kongl. Najtt för deimamma utgifne förskott, eller något bidrag tili infiiande :»f de i Lartbelem^lönden8 namn upptagne län, men Kongl. lLsj:t före8lsr Liket8 8tänder att läts akkritvki 8tat8-0ontoiet8 förrberörde fordran för fri-ead6ttei8 »nderbäll oeb utbetald penton ät Keneralen belst kolonien i olli» fall för det närvarande 8aknar tillgängar till äe88 gäldande. Lä af clen förtlutna tiden8 erfarenliet kan 8luta8, kitt flir moderlandets bandel oeb industrien, under vanliga föibällanden, ieke är att påräkna 8erdele8 gagn gf denna stlägsna besittning, anser Longi. l>1aj:t bibebällandet deraf ej eiler innebära nägon föidel för moderlandet oek föreslär öerföie Likets länder kitt, i öfveren88tämmel8e med deras redan den 8 .luli 1818 fattade, be8lnt, uppdraga ät Kongl. Najrt att, 8ä fort tillfälle kan dertill sig vppa, til! nägoi> främmande magt sttiäda kolonien 8:t
Betänkande bif. af Borgare-Ståndet. s. 907. afPrestStåndet. s. 923, af Adeln. s. 9^4. af Bondestån. det. s, 976, Aluntillverkningen vid Loverts Bruk, om sökt befrielse från Tiondens utgörande på tio år för; Stats-Ut. skottets Betänkande bif. af Adeln. s. 282. af Pre» steståndef s. 288. af Borgareståndet, s. 290. Anders Danielsson, fråga örn f. d. BancoFuIlmägtigen ar lagligen berättigad att deltaga i Revision öfver BancoStyrelsen; hemstäld till EancoUtskottet af Bondeståndet, s. 820. Andrarums Alunsyefks rätt, om förändring af, till inköp af Skogseffecter; StatsUtskottets Betänkande bif. af Borgareståndet, s. 477- af Adeln s. 485. af Presteståndet. s. 491. af Borgareståndet s. 494. Anledning till Anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Corn mandomål. Corrst.Utskottets Utlåtande öfverlagdt tilL Handiingarne af Borgareståndet s. 1128. af Bondeståndets. 1135. af Presteståndet s. ii42. af Adeln. s. u4a. Anmärkning, StatsTJtskottets, mot disposition af Stats. r; intorna för Kg], Theaterns understöd; Const.. Utskottets Betänkande1 öfver, bif. af Presteståndet s. 45i-lågt till Handiingarne af Bondeståndet, s. 462. af Adeln. s. 463. D:o mot Disposition af Tullfrihetsmedel 8c c. Const.-Utskottets Betänkande bif. af Presteståndet. s. 452. lagt till Handiingarne af Bondeståndet, s. 462. äf Adeln. s. 463.
— Sistnämnde Summa utgör för närvarande den så kallade Anticipations-Fonden, hvilken, så långt den förslår, kan till Silfverköp anlitas, utan att Silfverbehofvet i följd deraf stegras utöfver det belopp, som, enligt anställande Transport 266,666 3 a 1,066,666 32 47,067 IO i,38o,4oo 26 605,753 28 774,646 46 1,000,000 — I>774>046 46 384,c>3 3 16 2,i5q,58o i 4 Berättelse af Banco-Fullm ägt ige. beräkning, brister i förhållandet af 5 till 8. Transport Men i den anon något af hvad, som förskottsvis skulle fått användas, hinner verkligen ingå förrän Silfverköp skett, eger detta samma egenskap med den för ett tilländalupet år influtna fond; och det kan då ej undvikas att öka silfverupphandlingen i proportion af Sedelstockens ökning, så framt förhållandet af 5 till 8 någonsin skall i verkligheten ernås. Af de till reela Fondens förstärkande anvisade Fonder finnes, efter hvad utredt är, alltså ännu att använda, dels influtna, dels förskottsvis beräknade medel, tillhopa 2,15f),58o 2,i5q,58o 14 Orsakerne hvarföre, uti de tryckta halfårs-uppgifterne angående WexelBankens ställning, de för upphandling tillgängliga Fonderne alltid varierat emot en föregången uppgift, äfvensom hvarföre den genom calcul för tillfället utrönta brist i Silfvertillgången nödvändigt, i nion af hvart olika Silfverpris och ett deraf förorsakadt mindre eller större tillitande af Sedelfonderne, ökar sig i en betydlig progression, hafva Banco-Fullmägtige nu tillika sökt ådagalägga. Det torde häraf inses, att dessa orsaker ligga i sjelfva naturen och beskaffenheten af Rikets Ständers meddelade föreskrifter, och icke genom någon Banco-Fullmägtiges åtgärd kunnat undanrödjas.
Nikifor och Nadeschda foro förskräckta upp. Den förre som redan haft ett häftigt ord på läppen för att möta den objudne gästen, tystnade vid de sista orden och bleknade likaväl som Nadeschda. Den främmande betraktade dem med nästan sorgsna, i alla fall deltagande blickar. "Så unga", tänkte han vid sig sjelf, "så sköna och så fallne redan! Det har gått långt med förfallet derborta, när gossar begå brott i stort och englar nedlåta sig att med dom njuta de så vunna egodelarne." Så tänkte Wiborgaren. "Min herre", sade ändtligen Nikifor sakta, "hvad önskar ni?" "Varen lugna, mitt herrskap", svarade den unge mannen, "jag vill eder intet ondt." "Det är bra tänkt af er", inföll Nadeschda hastigt och i en upprörd ton, "ack ni ser så god ut får jag bjuda en kopp thé, så får herrn " "Min herre", utbrast Nikifor, "vän eller ovän, säg edert ärende fort, ni ser att min att fröken är högst altererad." Wiborgaren trodde sig vara en menniskokännare, han var en smula litteratör och ville "samla erfarenheter", han hade derföre gerna velat förlänga samtalet men han hade icke hjerta dertill. "Mitt råd är kort och godt", sade han med fast men mild ton: "res härifrån ju förr desto hellre, vi ha en ny polismästare i staden och han vill naturligtvis ådagalägga sitt nit ni förstår mig kanske nu?" "Nej, det gör jag ej fullkomligt, men vi skola resa ändå, och det straxt Nadeschda är så rädd." "Kan jag göra herrskapet någon tjenst så meddela upplysningar eller dylikt så " "Ack ja", utropade Nadeschda, "säg åt, alla som fråga efter oss att Nikifor är ljuslätt och att jag ser ut som en tatterska, då skola de icke gissa att det varit, vi som varit här." Den främmande log. "Kan jag ej tjena på något annat sätt? Besinna er väl, mitt herrskap, våren uppriktige, talen sanning, jag ber, kanske jag med min erfarenhet " "Uppriktige, tala sanning, nej, nej!" utropade Nadeschda uppskrämd.
Upplästes till Justering och godkändes följande från Expeditionsutskott intomne Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 74. Angående ett heviljadt förskott till Götha Canalarhetets fortsättande. N:o 75, Om förrättadt val af Justitieombudsman och dess Suppleant. Den 11 Maji f. m. N:o 76. Förordnande för Justitieombudsmannen, HofRättsRådet och Riddaren C. P. Törnebladh, att vara Rikets Ständers Justitieombudsman. Förordnande för JustitieBorgmästaren J. Ullberg, att vara Rikets Ständers JustitieOmbudsmans Suppleant. I anledning af väckte Motioner om jemnkningar och rättelser i den af Kongl. Maj:t år 1827 utfärdade Taxa på arfvode för Landtmäteriförrättuingar. Om inrättande af en Allmän Undervisningsanstalt i Eskilstuna. • N:o 81. Angående profs afläggande af Klockare å för Barna-undervisningen nödige kunskaper. I anledning af väckt fråga om skyldighet för dem, som anmäla sig till Prestexamen, att ådagalägga kunskap i Yexelundervisningsmethoden. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 16 sistlidne April under N:o i32 afgifne, och den 7 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående regleringen af Utgifterne under RiksStatens Tredje HufvudTitel. Herr von Troil> Emil:
Om den första frågan hoppas jag, att ej mer än en mening kan finnas; åtminstone har, på sätt redan blifvit anmärkt, någon motsatt mening här icke i dag blifvit yttrad, örn den också skulle finnas. Jag får blott i detta afseende nämna, att om en sådan åsigt linnes efter den upplysning, som man kan förmoda vara vunnen genom så många discussioner om Bancoväsendet, som vid denna och föregående riksdagar förefallit, så är det så mycket bättre. Jag tror, att man sålunda måste komma derhän, att man, på sätt här i går framställdes, skall fatta, att det endast är med lixt myntvärde, som någonsin den andra åsigten eller näringarnas framgång kan vinnas. Vi äro således derom fullkomligen derom ense. Men det är fråga om sättet att bereda näringarnas framgång, och i det fallet får jag förklara, att jag icke tror, att BancoUtsk. träffat det rätta. Med all aktning för BancoUtskts ledamölcr och deras kända insigter, kan jag dock ej annat än öppet förklara, alt jag hyser denna öfvertygelse. Jag inser också, 86 Den 24 Juli f. m. hvad svårigheter Utsk. haft vid målets utarbetande. Utskls ledamöter hafva nödgats modifiera sina egna, vid deras inträde i Utsk. kanske fullkomligt conseqventa åsigter efter alla de motioner och anmärkningar, som deras principaler tid efter annan skickat till dem. Under sådant förhållande är det icke underligt, om de så mycket modifierat sina egna åsigter, att de kommit på villovägar. Frågan är nu att afgöra, hvad som är det rätta, och jag anhåller, att ingen afBancoUtsk:s ledamöter måtte upptaga den critik, jag går att framställa, såsom en critik på deras kunskaper, utan endast såsom en critik på det opus, som i deras namn framkommit. Att, sedan inom BancoUtsk. fråga har varit om att, i stället för en fixation af ett förhållande emellan silfver och sedlar, antaga en fixation till siffran af silfverfonden, en proportions bestämmande blifvit föreslaget anser jag såsom högst felaktigt af Utsk., och detta torde ej behöfva någon vidare utveckling, du sådant redan af så många talare blifvit bevisadt.
Om försegling å landet ege Kongl. Maj:ls Befallningshafvande att antyda vederbörande kronobetjente elier andra af Kongl. Maj:ls Befallningshafvande dertill förordnade välkände personer, hvilka det, i följd deraf, skall åligga att, utan föregången anmälan af panne-egaren, med ledning af de lill dem från vederbörande mantalsskrifva!^ insända förteckningar, samt, i serskildta fall, Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes dem delgifne tillstånds-resolutioner, ofördröjligen efter den dag, dä bränvinsbrännings-förbudet vidtager, försegling af bränvinsbränningsredskapen verkställa; och eger förseglaren att, i förut utfärdad kungörelse, bestämma tid och ställe inom districtet för förseglingen, likväl så, att försegling af inmurade pannor med bröst och dithörande redskap alltid försiggår på hvarje ställe, der de äro uppgifne att finnas. I städerna vare detta allt Magistratens åliggande. Förseglingen skall ske med messingstråd, på det sätt, att densamma trädes uti borrade eller stampade fina hål och sedan hopknytes genom en linnelapp, samt förseglas på båda ändarne med deras sigill, hvilka det blifvit anbefaldt att denna förrättning verkställa. Bcv.-, Lag-, samt Allm. Desv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o i. 67 Deu för materialierne lill förseglingen åtgående kostnad kommer att af kronans medel från Landt-Ränlerien förskjutas och ersättning derför i vanlig ordning af Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contor meddelas, emot behörig redo oell räkning i landsboken; hvaremot arfvode för förseglingsbestyret bekostas af panne-egaren, och utgår efter kannerummet med en skilling för inmurad redskap, samt sex runstycken för så kallade lyftpannor, utaf hvarje kanna af pannans innehåll; dock må vid dessa tillfällen reseoch tractaments-penningar af förseglaren icke beräknas. § 25.
Enär ifriigavarande, för så väl dea vid slutet af detta riksmöte återstående tryckningen af Riksståndens protokoller, som registrens ingifvande från trycket erfoiderliga korrekturläsning, synes, på sätt vid enahanda efter sednaste riksdagar verkställda tryckning iakttagits, böra godtgöras ined ett efter papperets storlek samt tryckets beskaffenhet lämpadt belopp, och då den af Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän, i afseende å denna godtgörelse, föreslagna bestämmelse grundar sig på anställd jemförelse mellan de serskilda Ståndens protokoller, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad sålunda föreslagits, eller att, såsom ersättning för besörjandet af korrekturläsningen m. m. i och för den vid nuvarande riksdags slut återstående tryckning af Riksståndens protokoller, jemte dertill hörande register, må till vederbörande utbetalas för hvarje, sedan riksdagen är afslutad, tryckt ark af Ridderskapet och Adelns protokoll med En r:dr 12 sk., af Presteståridets Fyratio skilling samt af Borgareoch Bondeståndens En r:dr. 2:o. I fråga om godtgörelsen för upprättandet af registren öfver ofvannämnde protokoller, lärer jemväl samma bestämningsgrund, eller papperets storlek och tryckets beskaffenhet, böra tillämpas; hvadan och då de föreslagna beloppen öfverensstämma med hvad som vid sednast förflutna riksdag för enahanda arbete beviljades, Utskottet äfven tillstyrker bifall till hvad Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän i afseende på denna godlgörelse föreslagit, eller densammas bestämmande till Tjugu r:dr för registret öfver Ridderskapet och Adelns, Tretton r:dr 16 sk. för registret öfver Presteståndets samt Femton r:dr för registren öfver Borgareoch Bondeståndens protokoller, beräknadt för hvarje tryckt ark utaf dessa register; men med afdrag för hvad af registret öfver sistbemäide Stånds protokoll redan före riksdagens slut blifvit utarbetadt. 3:o.
tDet var ett det hjeltemodiga nederlagets apoteos, en stolt protest emot segermonumentet på Königsplatz i den nya kejsarstaden vid Spree. Marseljäsen förtonade och då omsider tystnade den mullrande åskan från Mont Valériens blanka metallgap, höll presidenten i Seinedepartementets generalråd Mr Forest .det oundgängliga festtalet. Det var stolta ord den åldrige lille mannen, slungade ut bland den lyssnande menigheten. Han lofordade offervilligheten, sjelfförsakelsen och dödsföraktet hos alla dem, som en gång trotsat farorna af den långa belägringen; han rörde vid strängar, hvilkas dallring aldrig förfelar att väcka liflig genklang i franska bröst; han talade om hvarje hjertas hängifna kärlek för den dyra fosterjorden; och på botten af hans anförande läste man, om ock blott i dunkla häntydningar, att en gång skulle den dock randas, den sköna dag, då det blödande Gallien skulle taga hämd på arffienden, den öivermodige segraren på andra sidan Rhein, då de i ständigt slafveri hållna bröderne Elsass och Loth-ringen skulle varda återförenade med det älskade fosterlandet. Och: lefve republiken, lefve Frankrike! ljöd det åter från hundratusen munnar. Ett antal trupper. defilerade och folkets skaror drogo sedan i sin ordning förbi monumentet. Om än denna senare afdelning i åtskilliga fall slog öfver i det burleska, qvarstod dock som bottensats det intrycket, att en glödande kärlek till det land, som sett dem födas, bodde på djupet af ' alla franska * bröst ... - Det var långt ifrån första gången vi funnit detta grunddrag i den franska nationalkaraktären; det var icke oförberedda våra öron träffades af ord, hvilka ett ödmjukt sinne måhända skulle tyckt bättre passa segraren än de besegrade.Det är ett härligt land,.detta Frankrike, och naturen har öfver detsamma slösat sina rikaste skatter.
Beräkningen af inkomst-titeln: ^lrrendemedcl fbrtjenar äfven särskildt noggrant öf« vervagandej enligt hvad Stats-Contoiret derom i underdånighet anfört. Kongl. Maj:t föreslår dess» utom, att afseende dervid må göras å de förändringar med åtskillige Krono-laxfisken i J.junga Elf, som uppkommit genom de i samma Elf verkställde ränsningar, för hvilka fisken, i följd af träffade öfverenskommelser med nu varande Arrendatorer, belönande Arrende-afgilter hittills' ut_gått af Btrörnrensnings-fonden , på sätt Kongl. Majtts Nådiga skrifvelse till Kamtnar-Collegiunl och Stats-Contoiret af den 27 Januarii 1820 närmare utvisar. Ibland inkomst-titfarne upptagas äfven 400 R:dr, såsom hyra för en på Skeppsholmen belägen Cassern, begagnad för Stockholms Escadres Sjö-Artillerie-Hegemente; Och sorn denua byggnad är för nämnde behof nödvändig, så anser Kongl. Maj:t lämpligt, att densamma utan hyra till Regementet upplåtes, emot det att de nu bestådde inqvarterings-penningar indragas. I afseende på Stats-verkets utgifter hade Kongl. Majtts Nådiga önskan varit, att deras nuvarande belopp skulle kunnat, om också ej minskas, åtminstone utan tillökning bibehållas. Flere tilL bestämde behof calculationsvis uppförde summor hafva likväl funnits så otillräckeilge , och åtskillige nya utgifter af så nödvändig be? Proposition om Statsverkets tillstånd och behof. 789 skaffenhet förekomma, att Kongl. Majtt ser sig nödsakad, att 1 vissa fall äska tillökte anslag, hvilkas inskränkning till hvad Kongl. Majtts och Rikets tjenst oundgängeligen kräfver Kongl. Majit gerna påyrkar; och Kongl. Majit eger för öfrigt det hopp, att Rikets Ständer skola vid TUnancepianens bestämmande finna, att tillökningarne kunna till en del motvägas af besparingar på andra håll och äfven förenas med minskning i na. tionens beskattning. Kongl.