Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En egendom, som ligger nära en jernväg, vinner naturligtvis mera i lättade transporter, Un en, som ligger längre derifrån. Om nu en sådan egendom vinner 500 R:dr årligen, så motsvarar det, efter 5 proc., ett kapital af 10,000 R:dr. Den, som således årligen har en vinst af 500 R:dr i lättade transporter, skulle följaktligen kunna teckna sig för 10,000 R:dr, och ränteskillnaden blefve skillnaden mellan dessa 5 proc. och de tre, som han af Staten skulle erhålla. En annan, som icke vinner mera än 100 R:dr, skulle kunna teckna sig för ett belopp, hvars ränta vore 100 R:dr, eller 2,000 R:dr. Man kan på detta sätt, då man vet huru stor räntan blir, alltid beräkna för huru stort kapital man kan teckna sig, äfven då detta kapital icke gifver någon ränta, och huru mycket mer kan icke en egendoms-egare beräkna detta, då det är fråga om en ränte-differens mellan 5 oell 3 proc.? Just denna säkerhet för honom, alt erhålla en bestämd ränta, gör att han derpå kan våga ett kapital, som, sammanlagdt med andra dylika tillskott, kan vara ganska betydligt i afseende 172 Den 22 September e. m. på jernvägens kostnad, men som icke förminskar egendomens värde, oaktadt den blefve graverad med nämnde ränteförlust. I alla fall, har dock egendomen vunnit genom den förökade afkastning, som jernvägen genom lättade fraktkostnader haft lill följd, och Staten har jemväl vunnit derigenom att han sluppit att betala mer än tre proc. å det tecknade aktie-beloppet; hvilket också tyckes vara billigt, då, under de första åren, jernvägarne icke pläga lemna någon afkastning, hvaremot de enskilda kommunerna i främsta rummet skörda fördelen deraf. 6:te mom. lyder sålunda: ”Staten är enskilde aklie-egare ansvarig, att hvarje särskild sektion af en stambana för den allmänna rörelsen är öpnad, sednast fem år efter det första inbetalningen blifvit af ”den” verkställd; i annat fall är Staten skyldig, för den öfverskjutande tiden, garantera bemälde aktie-egare fem proc:s årlig utdelning.”
Denna undersökning företogs, efter Kongl. Maj:fs NaJ diga Förordnande, år 1825, af Landshöfdin» Bilt, t, Riks,St, Prat, 1828 och 1829. N:o 97. gen i Länet samt Öfverste Lieutenanten och Biddaren Hällström och Bergshauptmannen af Forsselles, och på grund af samma undersökning, har Kongl. Maj:ts och Bikets Bergscollegium, under den 5 Maji 1828, i ämnet afgifvit underdånigt Utlåtande; hvarefter Kongl. Maj:t, under den 26 November sistnämnde år» till Stats-Utskottet aflåtit Dess Nådiga Skrifvelse i ämnet, hvilken under N:o 33 finnes intagen i Csta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll. Af sistberörde, Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse bifogade Utlåtande inhemtas hufvudsakligen, att då nu mera, jusi i den trakt, der skogstillgången medgifver underhållandet af en mera utvidgad jerntillverkning, Edeforss och Göljens Masugnar, utan Statens deltagande i kostnaderne, blifvit uppförde, samt privilegier dessutom utfärdade för 3'.ne andra Masugnar, nemligen en vid Ava Forssen, en vid Korpån, och en vid Kattån eller Tvärån, Samt att, i följd deraf, det med Mas* ugns-anläggning på Statens bekostnad åsyftade ändamålet, att i orten införa Tackjerns-till^ verkningen, redan till någon del vore vunnet, och ytterligare kan anses framgå, om Statens biträde kraftigt lemnäs både för communica. tionens öppnande inom orten, och dessa förnämligast rigtades till malmtransporten ifrån Gellivare och för befrämjande af Landets Staisoch Bevilln. Utsk. Ull. N'o 97, ig befolkning. I förra hänseendet har Kongl.
Jag kan icke finna det, och jag är nog förundrad öfver att hafva hört, att samma värda ledamöter, som vilja hafva betänk, ogilladt, varit så billiga, att de medgifvit, att sjelfva dispositionen af dessa medel, och följaktligen den embetsmans handlingssätt, som dermed haft befattning, icke angår ett ämne af den vigt, att Piikets väl derpå kan bero ; men att dessa ledamöter likväl för principens skull, eller rättare för att komma till en vederläggning af hvad Frih. Cederström i förmiddagens plenum yttrade, begärt ogillande af betänk. Jag, som icke kan dela denna mening, anhåller hos Hr Gr. o. Landtm, om 4 12 D e ii 3o Juni c. m. proposi på betänk. 's läggande till handlingarna, men förklarar derjemte, att jag ej gillar Hr Grips förfarande. Annat är dock att ogilla en embetsmans förfärande, och annat att begära ett ansvar, som lagen ej tillåter mig att tillämpa. Hr Tham, Wolrath: I afseende på den frågan, som utgör egentliga föremålet för öfverläggningen, förenar jag mig till alla delar i hvad Frih. Boye sednast yttrat; men här har blifvit väckt en annan fråga af 3:ne värda ledamöter, nemi. den, huruvida det går an att af Hr Gr. o. Landtm, begära propos. på tillämpning af Reg.F:s 107 § tvärtemot det utlåt., som Constit.Utsk. meddelat. Måhända har jag ej rätt uppfattat de skäl, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, i förmiddags vägrade propos. till återremiss; men jag tror, att jag gjort det, och på sådan grund förundrar det mig, att någon nu kan sätta sådant i fråga. Jag trodde mig höra, att Hr Gr. o. Landtm, såsom hufvudsakl. skäl till vägran på återremissen anförde, att R. o. Ad. ej ägde någon rättighet att ändra det betänk, från Constit.Utsk., hvarigenom en anmärkning blifvit ogillad, och att, då Ståndet ej ägde rätt att ändra ett sådant betänk., följde deraf, att återremiss ej kunde äga ruin.
Då Ridderskapet och Adeln, efter afhö-* rande af de Lyckönsknings-adresser som 522 Dea 17 Februarii, Friherre Lagerbjelke upplåst, genom formeligt beslut, förklarat dem uttrycka Ridderskapeta och Adelns känslor och tänkesätt, så inser jag så mycket mindre någon betänklighet, att ehuru de icke blifvit af de andra Stånden antagne, gifva åt dem all möjlig offentlighet, som jag icke kan föreställa mig en så besynnerlig ömtålighet hos de andra Stånden, att de skulle sådant misstycka. Jjg tillstyrker alltså att beslutet om tryckningen må förblifva orubbad!. Grefve von Platen: Jag får blott förklara, att min mening visserligen icke varit, att vilja upprifva ett af Ridderskapet och Adeln redan fattadt beslut, hvarken angående frågan om communication med de öfrige Stånden af Friherre Lagerbjälkes författade förslag till LyckönskningsÅdresser, eller rörande serskild tryckning af samma förslag; men jag får tillkännagifva, att innan Herr Grefven och Landtmarskalken framställde proposition om en sådan tryckning och således löre beslutets fattande derom , begärda jag ordet, och af sådan anledning tog jag mig friheten hemställa, att någon serskild tryckning icke mätte blifva verkställd. Skulle Herr Grefven och LandtMarskalken ej hafva hört min anhållan otn ordet före beslutets fattande, lärer jag få afstå frän min anmärkning, men i annat fall kan jag ej densamma frånträda. Friherre Sparre, Sixten: Sora jag fattat denna sak, har Grefve De la Gardie hemställt om icke de af Friherre Lagerbjelke författade Lyckönsknings-adresser, skulle till serskild tryck* Den 17 Februarii. ning befordras, hvaremot Grefve von Platen förment, att en sådan tryckning icke borde äga rum. För ruin del anser jag, att, då Herr Grefven och LandtMarskalken, i anledning af Grefve De la Gardies hemställan , redan framställt proposition derom och Ridderskapet och Adeln berörde hemställan bifallit , det fattade beslutet må blifva oföråndradt.
Stats - Ministern för Utrikes ärenderne , Stats-Råden , Presidenter och Chefer för Collegier eller, i dessas ställe, inrättade verk, Expeditions Chefer i Stats-För valtnings-Departementen , Öfver-Ståthållaren , Under-Ståthållaren, Politiemästaren i Hufvudstaden , Landshöfdingar och Ståthållare i Landet ; Fält-Marskalkar finna sig dertill skäl äga. Herr von Hartmansdorff'. ConstitutionsUtskottet häri denna §. begagnat ordet: StatsFörvaltnings-Departementer, hvilket förut är obekant i våra författningar. Jag skulle tro , att benämningen , Stats-Expeditioner , som är känd, och hittills städse varit begagnad, äfven nu borde bibehållas. Jag bör äfven anmärka , att Särskildta Utskottet föreslagit, det Öfverståthållare och Under-Ståthållare Embetena måtte förenas. Denna omständighet är af Constitutions-Utskottet förbigången i förevarande redaction , hvilket måhända kommer deraf, att frågan icke blifvit upptagen bland de punkter , hvilka af Särskildta Utskottet uppgåfvös såsom öfverlaggnings-ämnen för Constitutions Utskottet. Felet ligger väl således hos Särskildta Utskottet , men det är ej lätt att i ett så vidlyftigt - Den 3 December e. rn. tigt ämne icke glömma någon detail. Jag har i alla fall nu velat anmärka förhållandet, pä det saken , i händelse Ivon ej förut blifvit a£ Constitutions-Utskottet pröfvad , mä varda det. Herr Cederschjöld: Till besvarande af den siste värde Talarens anförande , får jag blott påminna , att ett Embete icke nödvändigt måste i verkligheten bibehållas, derföre att det i Grundlagen är upptaget ibland dem , hvilkas Innehafvare Kongl. Maj:t kan utan ransakning och dom entlediga.
Tio plåtsetå första bänken blifva alltid ledige till begagnande utaf Tidningsutgifvare, och de öfrige intagas af de förstkommande , utan billetter eller någon anmälan. 3:o Då alla platser äro upptagne, blifver ingen mer insläppt, förr än, genom någons utgående, ett rum åter blir ledigt. 4:o Under varande Plenum åligger det de främmande personerna, att iakttaga tystnad. Alia uttryck af bifall eller klander äro förbjudne; den deremot bryter, är skyldig att genast afträda. 5:o Ingen händelse kan förefalla, hvarigenom åhörarne kunna samfält utvisas, om ej allmänt stoj och buller på hela läktaren så tilltager, att öfverläggningarne derigenom blifva störda, i hvilket oförmodade fall åhörarne, på LandtMarskalkens befallning, böra aflägsna sig. Skulle Ridderskapet och Adeln antaga Utskottets Memorial i hufvudsaken, anhåller jag likväl, att, hvad det reglementariska beträffar, en återremiss må ske, och att desse mine anmärkningar dervid må få åtfölja. Hvar - Den 3 Februarii,f. m. '7 Hvarefter Herr Rosenqvist munteligen tilläde: I anledning af hvad på detta rum nyligen blifvit sagd t, att detta mål borde remitteras till Lagutskottet, för att få vissa bestämda straff för de förbrytelser, hvilka af åhörare här kunde begås, tror jag det vara tid nog att bestämma straffen, då man afgjort, om saken, hvarföre straffbestämmelse åstundas, kommer att äga rum. Jag kan således ej förena mig med den Ledamot, som yttrat detta. Det vore efter min tanka detsamma, som att afkunna dom i en sak, innan ransakningen vore börjad. Herr Jägerskjöldj Fredrik Gustafanförde skriftligen : Mycket har så väl vid förra, som vid denna, Riksdag blifvit ordadt i förevarande ämne, och mycket torde ännu återstå.
Vid förnyad föredragning lades till handlingarne Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtanden; N:o 133, till besvarande af erhållne återremisser å Betänkandet, N:o lil, rörande anslag af allmänna medel till Navigations* scholors inrättande; och N:o 134, med anledning af emottagna anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 113, örn anvisande af erforderliga medel till anskaffning af Spannmål vid inträffande missväxt-år, S. D. Sedan BondeStåndef af ett nu ankommet Utdrag af Högvördige Preste-Ståndets Protocoll för den 8 i denna manad inhem» tat, att Preste-Ståndet till Stats-Utskottet remitterat en gjord hemställan, rörande anslag för utskrifning af manuscript till tryck - Prot.-Utdrag d»n 9 Mart 1830. 107 ning och correctur«läsning för Preste-Standets Protocoll för denna Riksdag, sa beslut na BondeStåndet att jemväl till Stats-Utskottet remittera en inom Bonde-Ståndet väckt fråga om ett sådant anslag för den del af Bonde-Ståndets Protocoll, för innevarande Riksdag, som icke kan hinna att utskrifvas och tryckas innan Riksdagens slut. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D.
Ständers underdåniga skrif, velser till Kongl. Majit den 8 Augusti 1815 och den 17 December 1823, deruti uttryck-' ligen förklaras, att extra Roteringsskyldig. heten endast i manskap skall utgöras, nödsakas jag reservera mig mot Utskottens beslut, sorn tillstyrker, att de extra Roteringsskyldige må få aflemna hästar i stället för sol Bih, till Riks. St. Utl.N:o2& dater, helst derigenom måste inträffa, att Beväringsynglingarne, förr än påräknadt varit, varda i tjenstgöring inkallade. Jag önskar och hoppas, att Riket ännu må vara lyckligt att få åtnjuta en mångårig fred, men en gång inträffar dock kriget, och om de bland landets Söner, som då, i följd af den föreslagna nya anstalten, i förtid komma att offra sitt blod i striden, ägde tillfälle att i denna församling sig yttra, skulle de visst icke med Utskottens pluralitet instämma. Mannen gifver allt för sitt lif, och onatur* lig vore den Far, sorn ej mera älskade sin Son än sin häst, och ej gerna utlemnade den senare för att få behålla den förre. Jag anhåller, att dessa mina serskilda tankar måtte få åtfölja Utskottets Betänkande. I denna Reservation instämde följande det Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter, nemligen? Jöhan Andersson från Upsala Län, Anders Andersson från Östergöthlands Län, Erik Andersson från Vestmanlands Län, Carl Bergman och Hans Jansson från Nyköpings Län, Anders Nilsson från Malmöhus Län, Petter Pehrsson från Calmare Län, Anders Andersson från Nyköpings Län, Anders Hakansson från Elfsborgs Län, Lars Larsson från Skaraborgs Län, Jon Larsson från Vester-Norrlands Län samt Anders Eriksson och Lars Olsson från Jemtlands Län. Bil,t-SmS's,Allm>Besv.o,Oec.zVisk.V^.NjQ^&. ig: Af RiksdagsFullmägtigen N. Strindlund från Vester-Norrlands Län:
Enda medlet, utom operation, mot vårtor är ett frätmedel, t. ex. karbol-ättik1 | £ Drottninggatan j eilcr kronesyra, som ytterst försigtigt anbringas endast på själfva vårtan, medels en fin V i d I ^IHUr Prof ver sändas (S a m u e l s b e r g s H u s h å l l s s k o l a spetsig tiädslicka. Upprepas. pa begäran. [18) 6] börjar ny termin den 1 augusti. John Björn. En bondflicka gör bäst i att slå tandläkarefunderingarna ur hågen. Först erfordras studentexamen och sedan för de speciela studierna 2 — 4000 kronor. Undervisning i matlagning lemnas i Hushållsskolan vid Jakobsbergsgatan; uppläggning och servering inhemtas kanske bäst under en manad på Grand Hotel eller Hotel Rydberg. Prospekt sändes på begäran. Möller. U. Holmberg. John Björn. Någon bland Jditns läsare. Den allra strängaste desinficering R o s a Holmström GULDaf ladugården är nödvändig, annars kan den ytterst farliga sjukdomen kosta äfven mödrarna lifvet. Ni måste nödvändigt vända Er till veterinär. Jemför svar till nr 288. På begäran: J, J. Det beror på hvilken af våra ränteanstalter Ni anlitar, emedan de äro fotade pä något olika grunder. Länens ränteanstalter återbetala i allmänhet de insatta medlen utan ränta, om dödsfall intiäflar före lifränteåldern. Då förkofran af dessa anstalters penningar är beroende af den ränta, som kan betingas, samt af dödligheten bland delegarne, kan resultatet af gjorda insättningar icke med full visshet förutsägas. Dock torde sannolikhetsberäkningarna i längden komma att sammanfalla med de verkliga förhållandena. — I Skaraborgsläns Iifränteanstalt skulle Ni sålunda enl. dessa för önskade ändamålet behöfva insätta: OCH SILKE-BRODÖS Karlavägen 4, Stockh N:r 4 2 6. A. F. Lindblad. — Intendent Waldemar Zander, Stockholm; biträdande läkare H. Brand och D. Andersson. Sjukgymnast och massör direktör C. Cleve.
Brefvet den 28 Maj 1696 icke medgifver, att bristen i ett kyrkoherberge får, hvad prostetunna angår, fyllas med öfverskottet i ett annat, sökandens rätt till prostetunna af Gräsö socken icke författningsenligt kan sträcka sig utöfver nyssnämnda odisponerade belopp 93/j0 kappar; dock som, enligt hvad nådigt Bref till Stats-kontoret af den 16 November 1854, angående regleringen af Riksstatens 8:de Hufvudtitel, visar, Rikets Ständer uttalat den åsigt, att Kontraktsprostarnes rättighet att af hvarje församlings kyrkoherberge uppbära en prostetunna icke bör vara beroende af den tillfälliga omständighet, huruvida någon kronotionde finnes inom församlingen odisponerad, hafva Kollegierna häraf hemtat giltigt skäl till den underdåniga hemställan, att Kongl. Maj:t måtte i nåder förklara sökanden berättigad till tvänne prostetunnor, att utgå efter årligen gällande medelmarkegång i Stockholms län samt af Rikets Ständer derefter äska uppförande å anslaget till klereciet af 2:ne tunnor oindeld spanmål. Hvad sålunda förekommit har Kongl. Maj:t i nådigt öfvervägande tagit och vill i nåder föreslå Rikets Ständer, att ett kronotionde-anslag af två tunnor må såsom prostetunnor för ofvannämnde socknar åt Prosten i Olands och Frösåkers 16 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 72. kontrakt från och med början af nästkommande statsreglerings-period vania å Riksstatens 8:de Hufvudtitel och klereci-staten uppfördt. De till detta ärende hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars behandling frågan varder öfverlemnad; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. Henning Hamilton. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet på Stockholms Slott den 25 December 1859. Närvarande: Hans Exc.
Då det lyckliga förhållande att Kansli-rätten på flera år ej behöft sammanträda utvisar, att sådana ärenden, som kunna blifva föremål för dess handläggning, ytterst sällan förekomma, vid hvilket förhållande behofvet att fortfarande bibehålla nämnda inrättning med så mycket mera skäl kan ifrågasättas, sorn behandlingen af dylika ärenden ej synes kräfva andra insigter, än dem ledamöterna i Ofver-rätterna, hvilka i allmänhet handlägga likartade mål rörande andra embetsoch tjenstemän, böra besitta, få Revisorerne till Rikets Ständers bepröfvande hemställa, huruvida icke giltig anledning förefinnes att, till besparing för framtiden af förenämnde årligen återkommande utgift, ifrågavarande domstolsinrättning helt och hållet indrages, ett steg, hvarigenom äfven skulle befrämjas den af Rikets Ständer vid flera föregående tillfällen uttalade grundsats att fora privilegiata icke annat än i yttersta nödfall — hvilket här väl icke är förhanden — böra bibehållas; kunnande Revisorerne slutligen, i afseende å åtgärden att anvisa förenämnde utgift å besparingarne, icke undertrycka den anmärkning, att denna åtgärd icke öfverensstämmer med det af Rikets Ständer vid 1840—1841 årens riksdag fattade och sedermera förnyade beslut i fråga om användande af besparingarne, hvilka ej äro afsedda för permanenta eller årligen återkommande utgifter. § 6. Till aflöning åt justitie-staten i Waxholm äro, jemlikt Kongl, brefven den 22 Augusti 1684 och den 4 Maj 1721, mantalspenningarne, som utgöras af befolkningen inom denna stad, anslagne. Denna inkomst, som af de skattskyldige till berörde ändamål direkte utgår, är förslagsvis beräknad till 180 R:dr.
Denna pietism åstundade en vidsträcktare kunskap i de Heliga Skrifterne. Denna åstundan att, få höra Bibelns innehåll, har visat sig företrädesvis vid de enskildt» re I i g i o n s-sa m mank om ste r, under hvilka alltid utsöktes och valdes nya texter, genom hvilka den ändå ytterligare skulle få sitt religiösa behof tilltredsstäldt. St. ingingo till K. M:t med sin skrifvelse, ang:de nya predikotexters utarbetande, så tyckte jag mig också vilja ihågkomma att R. St. påpekade de religiösa behof, som gjort sig gällande, och derföre ansågo som ett medel, att liksom på ett mångfaldigare sätt inviga den enskilde i bibeln och 316 Den 8 Februari f. m. (lutta icke genom allenast, sjelfvalda predikanter, sorn ofta nog och kanske emot sin vilja icke rätt kunde tolka skriften, utan just genom dem, som sacra ritu dertill voro kallade. Den tillsatta komitéen har nu framlagt ett förslag, och, när man med fullkomlig kärlek till sanningen, granskar dess arbeten, sA tror jag man kan hembära dem mycken tacksamhet för deras mödor och det resultat, hvartill de kommit. Man skall nemligen se, att de i första rummet vinnlagt sig om att bibehålla enhet med icke allenast de förut befintlige predikotexterne, utan äfven sökt att bibehålla en enhet med snart sagdt alla kristna kyrkor. Man skulle nästan, om nian nödvändigt vill förebrå komiterade någonting, hvilket jag hvarken vågar eller vill, så skulle man göra den förebråelsen, att de allt för mycket sökt efter paralellställeu i den Hel. Skrift. Halliar under dagens diskussion blifvit framställd den anmärkning mot deras arbeten, att de sökt begagna sig af en viss ackomodation, med tillbakavisande af andras öfvertygelse. Den värde talaren, som gjorde denna förebråelse, framhöll, såsom jag kunde förstå, antinomisterne, och ville påskina, att man liksom velat kurtisera dem genom att helt och hållet se bort från Gamla Testamentet. Denna rörelse anser jag visserligen vara en af de farligaste, ilen smyger på djupet i kristna kyrkan; men detta har på lånat när icke blifvit förbisett af komiterade.
Alltså upptages här beloppet af Malmö Discontsedlar, sådant det af Statsoch Banco-Utskolten uppgifvits vara för d. 3i Dpc. 1817. Götheborgs Disconts: Assignationer 3-procents Obligationer . Assignationer 3 procents Obligationer . Uttagit af Creditivet . 858,979 i,45q,65o 1,317,882 Summa 6,518,264 Bilagan Litt. C. Sammandrag af undertecknads d. 17 Martti och d. i5 April ingifne Förslag till Finance* och Discont-Reglering. 1. Suraman af alla Banco-och Riksgälds-Sedlar, den 3r Dec. 1817, med afdrag af hvad genom Spanmåls-Directionens uttagande af sitt Creditiv, och genom lån pä exportabla metaller, samt till JernContoiret, utgått, men med tillägg af 4.00,ooo R:dr Banco, i ersättning för de DiscontAssignationer och Obligationer, som nu äro utelöpande i allmänna rörelsen, skall allt framgent bibehållas orubbad. 2. För SpannmålsDirections Creditiv fastställes ett maximum af 2,000,000 R:dr Banco, och för lånen af exportabla Metaller, samt till JernContoiret, tillsammans af 1,800,000. Hvad som af dess eventuella Creditiver uttages, blifver allt framgent icke beräknadt i den orubbliga Sedelstocken. 3. Alla nu utelöpande Assignationer af FilialDisconterne inlösas d. 1 Julii detta år; vid samma tid utbekomma ägarne af 3 procentsfordriugar 25 procent deraf contant i Bancosedlar, samt sedermera hvart halft år 8f procent, så att alltsammans till d. 1 Jan. i8a3 blifver betaladt. Vid hvar sådan afbetalning liquideras ränta på hela summan till dato, hvilken ränta ända till d. 1 Oct. 1817 beräknas efter 3 procent, men derpå efter 5.
Allmänna Lagen uppdrager tydeligen gränsorne emellan Domare och jExecutiva Magternes åligganden, och då obestämda Stadgar finnas , såsom den af mig i Motionen åberopade Kungörelsen af den jo Martii 18U , hvilka öppna för Landshöfdingar rättighet uti Police-Måi afhöra Vittnen, således att inträda på Domare-Magtens område , uppkommer helt naturligt ifrån detta förhållande den fråga tili Lagförklaring; hvad är meningen med Police-Måi? och i hvilka fall , och i grund af hvad rätt, äga Landshöföingar, med afvikelse ifrån Allmänna Lagens stadgande, ingå i den Domare-Magten allena i Lagen iörbehållne rätt att afhöra Vittnen. Uran att förvränga Grundlagens uttryckelig» mening, kan äfven så litet upptagande af sådan Motion tilt förklaring vägras, som Förslag till Stadgande af ansvar för den Landshöfdinge, som under obehörig rubrique af Police-Måi anställer Vittnes-förhör, i andra fall än sådana, därigenom bestämde Stadganden, det är medgifvit; anseendes jag det möjeligen kunna blifva ganska vädeligt för personliga säkerheten, om i sådana Mål man för tillfället finner godt rubricera såsom Police-Måi. Landshöfdingarne medgifva* rättighet att inkalla och afhöra vittnen, som, jemlikt Allmänna Lagens stadgande, är en Domstols - åtgärd, hvilken icke åt Executiva Myndigheten bör uppdraga*. 264 Den 4 April. Eftrr en nöjaktig utredning af ämnet till Lagförklaring och Stadgande, som jag trodde mig äga anledning förmoda, hade jag kunnat följa mm föresatts, att icke uppgifva anledningen till min Motion, men då Utskottet, Målet annorlunda behandlat, och ibland skalen till •f-lag upptagit, att jag icke framställt något visst bestämt ämne, deruti jag föreslår stiftande af ny