Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fem millioner tvåhundratio tusen Riksdaler Riksmynt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar *ej; Vinner nej, antages till kontra-proposition vid förenämnde omröstning Ridderskapet och Adelns samt Preste-ståndets beslut, så lydande: till fortsättande till Örebro af den, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sednaste Riksdag fattade beslut, påbörjade stambana, som, utgående från Götheborg, skulle, i riktning genom Westergötland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad och hufvudstaden, anvisas Tretton Millioner Riksdaler Riksmynt, med öfverlemnande till Kongl. Maj:t att bestämma de punkter, öfver hvilka banan bör dragas; så och enär följaktligen lydelsen af sistnämnde 2:ne voterings-propositioner blifvit af Rikets Ständer bestämd genom 3:ne Riks-stånds sammanstämmande beslut, samt frågan härom alltså redan är afgjord, kan den af Preste-ståndet beslutade återremiss, å ifrågavarande propositioner, icke föranleda någon vidare åtgärd å Rikets Ständers sida. I sammanhang med denna anmälan, anser sig Stats-utskottet böra likaledes tillkännagifva, att som 3:ne Riks-stånd, nemligen: Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-stånden gillat och antagit den af Utskottet, i ofvanåberopade memorial, föreslagna, sammanjemkade, redaktion af Riks-ståndens beslut rörande den till Lund redan färdiga södra stambanans fortsättning mot norr; så hafva jemväl de voteringspropositioner förfallit, som Utskottet i samma memorial, under N:s 5, 6 och 7, föreslagit för den händelse, att Riks-stånden icke skulle vilja frånträda sina, vid besluten om anslaget till denna del af nämnde bana, begagnade sinsemellan skiljaktiga ordalag. Stockholm den 10 Augusti 1857. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1867. Ank. till Exped.-Utsk. d. 11 Augusti 1857, kl. 1 e. m. Utlåtande, angående medels anvisande till låneunderstöd för verkställandet af åkerjordens ändamålsenliga dikning.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet JY:o $83. (U. A.) Förenämnde betänkande, deruti Utskottet på anförde skäl, ansett sig icke kunna tillstyrka bifall å Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om ett lånebidrag af i4o,oooR:dr för Götheborgs hamnbyggnad, har blifvit af Ridderskapet och Adeln, på grund af gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln ansåg ifrågavarande Nådiga Proposition böra bifallas. Preste-Slåndet bar ock återremitterat berörde utlåtande, derå flere Talare yrkat afslag och att, med afseende å företagets allmänna vigt och den nytta, näringar och handel deraf skulle upphemta, Rikets Ständer borde bevilja det äskade beloppet. Borgare-Ståndet, som jemväl beslutat återremiss, har förklarat såsom dess tanka att dea Stnls-Ulskottets Memorial, N:o 3og - 3 Kongl. Propositionen i ämnet bör bifallas; hvaremot Bonde-Ståndet gillat Utskottets derutinnan gjorde hemställan. Utskottet har tagit ärendet i förnyadt öfvervägande; och då 3:ne Riks-Slånd således ansett det äskade lånet böra beviljas, får ULskottet i hufvudsaken frångå sin förra hemställan, men då Rikets Ständer gillat Utskottets memorial N:o 276, med förslag lill stadganden och bestämmelser rörande sättet, ordningen och villkoi’en för utbetalning af de vid denna Riksdag för allmänna arbeten m. m. beviljade anslagsoch låne-sumnaor, anser Utskottet villkoren i afseende å det till Götheborgs hamnbyggnad nu ifrågasatta lån böra blifva enahanda med dem, som för andra städer, eller menigheter, föreskritvils.
Jag bestrider således hvarken Hr Cederschjöld eller Hr Crusenstolpe rättigheten att få votering om sina contrapropos:r; jag anhåller blott, att vi ju förr ju hellre måtte komma till hufvudsaken, och att för sådant ändamål den första voter:spropos:n må blifva af det innehåll, att om ja vinner, antages PresteSt:s beslut till contrapropos:n, men om nej vinner, vill R. o. Ad. sedermera afgöra, om Hr Cederschjölds eller Hr Crusenstolpes förslag till coutrapropos. skall antagas. Frih. Cederström: Det är ett misstag, om man tior, att grundlagen icke bestämmer något rör:de ordningen för contrapropos:ns uppgörande vid en votering. 53 § Riksd.- Ordn. säger, att de, som öfverröstade blifvit, icke de, som vunnit sin afsigt, äga att begära votering, och häraf är tydligt, att det är de öfverröstade, som äga att uppgöra contraproposm i öfverensstämmelse med sin åsigt. Gr, von Fersen: Ehuru jag icke kan godkänna den siste talarens åsigt, vill jag icke nu inlåta mig i hans grundlagstolkning, utan får blott förena mig i begäran om dea votei'ingspropos, som Gr. Posse föreslagit. Upplästes till justering följande voter:spropos;n: 134 Den 3 Februari c. m. Den, som anser, att contraproposln bör innehålla instämmande i PresteSt:s i anledn. af StalsUtsk:s utlåt. iN:o 4o5 fattade beslut, voterar ia; den det ej vill, voterar "ei; Vinner nej, anställes ny votering om huruvida K. M:s nåd. propos. ang:de låns upptagande till hypotheksföreningars befrämjande, eller Hr Cederschjölds förslag, att PresteSt:s fattade beslut skall antagas med den förändring, att i stället för orden: gemensam ansvarighet införes: ansvarighet en för alla och alla för en, må blifva coutrapropostn. II.
Du har ju en gång försäkrat mig, att en menniska, som har kunskap om ett stort brott, utan att upptäcka det, kan vinna förlåtelse der uppe hos Gud, ... så snart förhållandet är sådant som här, att det är en far och en bror som äro brottsliga. Var således lugn Erika, och följ med mig upp på min kammare. Jag känner mig så matt och uppskrämd af fars hotelse. Erika. Ja, kom, kära Anton, kom Gud ske lof, att dina galenskaper, åtminstone då inte komma längre. Anton (sedan de gått halfvägs till dörrn stannar han, liksom erindrande sig något). Men hör du Erika Glöm inte hvad jag nämnde om galgen Låt det inte komma så långt med deras kärlek, att J drifven mig till det yttersta. – Du förstår (Erika synes otålig och bedröfvad. De gå) Ridån faller. TREDJE AKTEN. Samma decorationer som i slutet af nästföregående akt. Gabriella sitter och syr. Anton, blek och mera affallen än förr, sitter vid hennes fötter. FÖRSTA SCEN. ANTON, GABRIELLA. Anton. Jag vill inte tacka dig på vanligt sätt, Gabriella jag vill göra något mycket större, – något, som säkert ingen gjort för en annan. Men så håller jag också mera af dig, än kanske någon menniska hållit af den andra. Och om du lyder mig, – du kan tro att det är för ditt eget bästa, – så skall jag för dig uppoffra min egen förlossning. Gabriella (misslynt). Kära Anton, jag förstår inte hvad du har emot den hederlige Jaktlöjtnanten, att du inte en gång vill unna mig tala med honom. Tror du inte att han och jag kunna få tillfälle att träffas, fastän jag, på dina och Erikas böner, i går afstod från Götheborgsresan, hvaråt du nu så barnsligt glädjer dig. Anton. Nej, Gabriella, du skall inte kunna träffa honom så obemärkt, som du nu kunnat göra der i stadshvimlet. Du var derföre snäll som blef hemma, ehuru du visste, att han skulle möta er der. Också skall ingen få veta eller ana, huru dyrt jag köpt din lycka. Det gör ingenting, ... jag skall tåligt vänta kanske blomstrar den der stafven för mig en gång också. Gabriella.
Med anledning af detta Fuljmäktiges förklarande yttrade Utskottet uti den till Rikets Ständer vid innevarande Riksdag, under N:o 10 afgifua berättelse, angående Rikets Ständers Banks styrelse och förvaltning, uti 2 §., att Utskottet framdeles ville taga under öfvervägande, huruvida, oberoende af den utaf Fullmäktige ifrågasatta reorganisation af tjenster och göromål, några förändringar uti eller något förtydligande af 24 och 122 §§. i nu gällande Banko-reglemente må anses vara af behof påkallade. De af Utskottet åberopade §§. uti Banko-reglementet äro af följande lydelse, nem. lgen: 24 §, i hvad densamma har afseende å förevarande fråga: ‘■'■Att Fullmäktige är uppdraget__ — - _ “enligt 5 § i Lagen för Rikets Ständers Dank af den 1 Mars 1830 all för hvarje halft år låta trycka samt med allmänna tidniugarne utdela uppgift öfver förhållandet emellan Bankens Metalliska kassa samt utelöpande sedlar och depositionst skuld f' - samt 122 §. ”Såsom sedelstock anses och beräknas “a) alla i omlopp varande bankosedlar och kopparskiljemynts-polletter samt utelöpande insättning sbevis och allester; b) alla pä räkningar i Depositions-afdelningen inneslående medel; samt c) hela summan af beviljade kreditiv, som kunna vid anfordran disponeras.. Banko-Utskottets Memorial, N:u 47. 7 Härifrån afräknas : 1:o Kredilivet lill Rihsgälds-honloret på en million r:dr; 2:o De förskott, som blifvit från Banken utlemnade till förslitna smärre sedlars invexlande i landsorterna; 3:o Sådane transportsedlar samt sedlar af nya slaget å de högre valörerne, hvilka, såsom otydliga, icke kunnat under sina numror afföras, utan, i stället, blifvit af Läne-afdelnirigen infriade; samt 4:o
Försöken Th. Winborg &amp; CAs i Stockholm tillverkningar af Concentrerad ÄTTIKA 1 på flaskor för utspädning. SENAP, Passande gåfva! Utmärkt f i n! Egen tillverkning. En halduksrosett utan nål är icke BEEFSTEAKSAUCE. något helt! K ö p derför af mina ytterst smakfulla T u r i s t n å l a r, å hvilka kö- SOJA, flere gånger prisparen kan få graveradt, hvad som ön1 belönade och fullt skas och får plats, om vid beställning jemförliga med de sådant uppgifves. Nålen kostar af nyB 1: 50 och C l: —. bästa utländska fabrikat. Tillhandasilfver: A 1: hållas hos Hrr specerihandlare. [95] Önskas nålarne af silfver, höjes priset 50 öre pr. st. Insänd liqvid i frimärken eller pr postanvisning till John Fröberg, Finspong. GIFTERMÅLSANBUD. mm JOSEPHSON SVENSKA KONSTVÄFNADER OCH BRODERIER. Stockholm: ENDAST DROTTNINGGATAN 3 6 Lund: 1133] FRU THORA KULLE. K U L L i s • • ' 11 [483] Riddargatan 2 6 A, I tr. u p p, kl. 9 — 10 f. m.; 13 — 14 e. m. [472] S V. och organist, boende i angenäm trakt och med jemförelsevis goda årsinkomster, frågar härm. om någon bildad flicka skulle våga inleda korrespondens med honom för att, om ömsesidigt tycke uppstår, ingå äktenskap. Bref, åtföljdt af fotografi och med uppgift om ålder, samhällsställning och förmögenhelsvilkor, torde då f. v. b. adresseras till » F. &amp; O. » adr. S. Gumselii Annonsbyrå, Stockholm Fullt allvar. Tystlåtenhet hederssak. Fotografier återsändas, om så önskas. " (G.
Vid behandling af detta ärende har Utskottet tagit kännedom af de från Riksgälds-Contoret Utskottet tilihandakomne berättelser om revisionen af Curhusoch Lazaretts-räkenskaperne för Länen, jemte capitalräkningarne till Rikshufvudboken, och dervid funnit, att den i räkenskaperne under åren i838, i83p, 184.0, 1841 °ch 1842 debiterade curhus-afgiften, sedan afkortningarne blifvit afdragne, i medeltal för ett år ufgjort circa 107.980 R:dr, samt att, enligt uppgift från Kongl. Sundhets-Coliegium , Curhus-inrättningarne, Militär-sjukhusen oberäknade, under nedannämnde år varit år varit begagnade af följande antal patienter, nemligen: år 1837 af personer 3,227. „ i838 , . 3,359. 11 1889 ., 4,080. i, 1840 3,669. ,.1841 3,48o. Summa personer 17,820. eller i medeltal för hvarje af förenämnde år, 3,564 personer; hvaraf visar sig, att sjuk-analet under dessa år varit betydligt högre, än medeltalet för åren j83i, i832, i833, i834, 1835 och i836, som, jemväl efter afdrag för militär-sjukhusen, utgjort 2,771 personer.
19 afvittringsverket qvarstadna, och de, som ådagalägga synnerlig skicklighet, flit och omtanka, erhålla någon särskild uppmuntran genom tilldelande af gratifikationer; dels ock att, på det ledningen af och inseendet öfver afvittringsarbetenas gång och utförande måtte verkställas med insigt, sakkännedom, noggrannhet och omtanka, den, som erhölle uppdraget härtill, deråt uteslutande egnade alla sina krafter och hela sin tid, till följd hvaraf vid nuvarande styresmannens, förste Landtmätaren Tunells afgång, särskild styresman borde förordnas, som ej finge innehafva eller utöfva annan tjenst, samt, så snart styresmannabefattningen upphörde att vara förenad med förste landtmätaretjensten, aflöningen till styresmannen måtte utgå med 3,500 Riksdaler; samt att för afvittringsarhetenas påskyndande afvittringslandtmätarnes antal inom länet måtte höjas från 15 till 20, äfvensom anslaget till handtlangning och gode män ökas; hvarjemte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagit någon löneförhöjning jemväl åt föredraganden; samt Kongl. Majits Befallningshafvande i Norrbottens län, att, pft sätt samtlige afvittrings-landtmätarne i länet uti en till Kongl. Majit ställd, af Kongl. Majits Befallningshafvande i underdånighet öfverlemnad Skrift anhållit, förhöjning uti de för dessa bestämda årsarfvoden måtte ega rum; att äfven styresmannen och föredraganden måtte erhålla förhöjning i sina arfvoden; att landtmätarnes resekostnadsersättning måtte ökas till 250 Riksdaler för dem hvardera; samt att, ifall en af Kongl. Majits Befallningshafvande gjord underdånig framställning om laga skiftens verkställande i sammanhang med afvittringen inom Pajala socken vunne afseende, anslaget för handtlangning behöfde höjas.
Förhållandet emellan en Stat och en famille måste vara lika; öfverstiga utgifterne in komsterna, blir slutliga följden elände; kunna utgifterne mindskas genom indragna öfverflöds-behof, är den en misshushållare, som ej äger styrka att begagna sig af detta enkla, fastän genom inrotade vanor ofta påkostande, medel. Då man hör den klagan, som öfver allt råder, öfver brist på penningar, och känner det allmänna lefnadssättet, finner man en förvånande contrast, och kunde man} snart falla på den tankan, att vi antingen äge ett alltför högt begär efter mer, eller ocksk äre de störste misshushållare. Det läge vårt Land äger, i hänseende till dess climat, kan ej medgifva samma yppiga lefnadssätt, som uti andra länder, mera gynnade af naturen;-och om vi också ägde sjelfva Perus grufvor, fruktar jag de snart skulle tömmas genom det begär till allt hvad främmande är, som insugit sig uti Svenska National-smaken. Då man hör våra ålderstigne män göra en jemförelse emellan det fordna och nuvarande lefnadssätt tet, förvånas' man antingen öfver den rikdom Samhället så hastigt upphunnit, eller, ty värr! snarare öfver det trägna arbetet, hvar och en nu företagit, att göra sig sjelf Dm il Maj. e. rm och Staten fattig. Den aktning och värdighet, som uti en större grad fordom åtföljde, och bör tillhöra, de högre Embetsmännen, är likasom förblandad och nästan, snärt sagdt, fördunklad igenom ringare Medborgares täflan uti yppighet och glans; penningen ensam tyckes utmärka personens värde, — då vi nu äre i fara at.c sakna det förra, måtte vi ej på Samma gång förlora det sed: nare! Utom den olägenhet yppigheten medför i anseende till välmågan, medför den ännu en farligare, i hänseende till sederna.
Svar å Bikssalen. 2:o. uli skrifvelse den 28 sistlidne Februari, om utfärdande af en författning, hvarigenom förklaras, att II Kap. 2 § Kyrkolagen upphört att vara gällande; och 3:o. uti skrifvelse den ii sistlidne April, om utfärdande af en författning, angående ogift qvinnas rätt att vid viss ålder vara myndig. Likaledes håfven I, som i de flesta delar godkänt det af Mig i nådig Proposition den ii November nästlidet år framställda förslag om antagande af en författning angående allmänt kyrkomöte, men likväl ansett detsamma icke kunna oförändradt bifallas, uti skrifvelse den 16 sistlidne Maj, till Min nådiga sanktion öfverlemnat ett af Eder antaget förslag till författning i ämnet. Jemväl till detta Edert förslag har Jag, efter inhemtande af Stats-Rådets och Högste Domstolens yttrande, funnit godt lemna Mitt nådiga bifall. Beträffande deremot det af Eder, uti skrifvelse den 24 Januari innevarande år, öfverlemnade förslag till en författning, hvarigenom skulle förklaras, att de i 2 Kap. 5 och 6 §§ Giftermåls-Balken, sådana de lyda i Förordningen den 10 April 1810, förekommande förbud för der uppräknade personer, att utan Konungens tillstånd med hvarandra ingå äktenskap, upphört att vara gällande, dock utan att derigenom skedde någon ändring i lagens stadganden i 13 Kap. 1 § Rätlegångs-Balken om jäf emot domare, och i 17 Kap. 7 § samma Balk om jäf emot vittnen, i hvilka fall det komme att förblifva vid hvad hittills föreskrifvet varit; så ehuru Jag icke hyser några betänkligheter emot borttagandet af det vilkorliga förbud emot äktenskap inom de i omförmälda §§ af Giftermåls-Balken afsedda svågerskapsled; likväl och då den föreslagna lagförändringen, hvilken synes vara af ringa vigt, på sätt Högste
Maj-t och Kronan förringa den omtanka, som förmär undanrödja tillfälligt olägenheter, och hwilken om den skulle saknas, aldrig kan genom yttre biträden ersättas. Utskottet tror att frihet i Handel och Näringar, hwars följd ar att den enas spekulation mot, wäger syftningen af den andras, och hushällarens hänwisning till egit förstånd och omtanka äro enda päräkneliga medlen mot de olägenheter, som härflyta af den wisa naturlag, att det ena äret waxtligheten ar större an det andra. I goda är ar Spekulanten eller Upphandlaren onekandes en »välgerningsman mot den, som är i behof att sälja; att i lider af nöd Speculanten blir ett föremal för den lidandes owilja bör tillgodohällaö af den, fom wal Den 9 Julli. 14)9 äger konstan af sin nöd, men ej förskär att egen bri, stande omtanka, om ej warit första upphofwec dertill, dock befordrat den, och alt nöden skulle dliswit än större, om cj winningölystna Speculanter funnits. Utskottet anser sig för sin del icke kunna tillstyrka bifall till det uppgifna färsiaget; Hwilket dock Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfwande »vördsammeligen underställes. O:ebro d. 4 Juni 1812. Pä Höglo?. Ridö. och Adelns Pä Hvgwkrd. Prcst-StänLcdam. magnar, dets Lcdam. »vägnar kl. 6)'Il endor § (?. v. K osen stein. Pä Walofl. Borgai-c-StänPä Hederm. Bonde-Stän»cts Ledam. magnar, dets Ledam. magnar, Olok Ljösteclt. Olok Lrudn. I?"
Stockholm den 4 juli 1815 A N EDELCRANTZ Kungörelse angående kontroll mot missbruk i avseende på förtullad rom. För att kunna kontrollera handeln med rom förordnas att godsägare skall uppge till tullkammaren sin kvantitet rom, som sedan inventeras och förs i särskild bok, där uttagen redovisas. Stockholm den 10 juli 1815 A N EDELCRANTZ Förordning angående vissa omständigheters iakttagande vid värderingar till försörjning av utmätt fast egendom å landet. Stockholm den 14 juli 1815 Denna förordning skall uppläsas för gäldenären, om han och borgenären inte kunnat komma överens om var auktionen skall ske. Beslutet införas i värderingsinstrumentet. Det gäller fast egendom på landet. Stockholms slott den 14 juli 1815. CARL Tryckfrihetsförordningen, daterad Örebro den 16 juli 1812, med de sedermera av kungen och riksens ständer antagna förändringar. Sedan Riksens nu församlade Ständer enhälligt beslutat att i vissa avseenden förändra tryckfrihetsförordningen av den 9 mars 1810 och denna förändrade lag blivit gillad, har Vi i kraft av regeringsformen Oss tillkommande rättighet samtycka till den. Vi Rikets efterskrivna Ständer gör veterligt att den av Oss antagna tryckfrihetsförordningen som antogs den 6 juni 1809 stadgar, att med tryckfrihet menas att varje svensk man har rättighet att utan några i förväg av den offentliga makten lagda hinder, utgiva skrifter. Han kan tilltalas inför lag för innehållet och straffas om detta strider mot svensk lag. Vi stadgar och förordnar följande: § 1 1: o Alla förutvarande lagar, stadganden och föreskrifter i avseende på tryckfriheten och bokhandeln upphör och som en följd härav alla förbud mot utgivandet av vissa böcker, skrifter och handlingar. Med skrift skall förstås allt vad genom tryck läggs under allmänhetens ögon. Periodisk skrift förstås sådan som i nummerföljd eller på bestämda tider utgives. 2: o Någon föregående granskning av skrift eller förbud mot dess tryckning skall ej äga rum. Undantag är läroverken, som skall ha kvar sin rätt att överse och gilla sådana avhandlingar, som skall förvaras i deras lärosalar. 3: o Inga privilegier på skrifters utgivande tillåts. Utgivningsrätten gäller i 20 år. Kongl Maj: t kan förnya tillståndet med 20 år åt gången.
Balans till spelåret 1864—1865: Kalans från spelåret 1862—1863: Utgifter: Styrelsen 6,600: — Kanslioch litterära afdelningen 56,032: 16. Artistiska och scenisk dito 353,130: 72. Balans till spelåret 1864—V'65: Tillgångar: Redogörelsen för de vid Kongl. Theatrarne anställde arbetares sjukningskassa upptager inkomster och utgifter salunda: och begrafDebet. Balans från spelåret 1862—1863: Tillgångar 35,257: 43. Uppbörd: Kredit. Utgifter: Pensioner och understöd Sjukunderstöd Begrafningshjelp Balans till spelåret 1864—1865: Tillgångar: Revisorerne hafva ej funnit något att anmärka vid dessa räkenskaper. 22 — 170 — Bergsskolan i Fahlun. D nna skolas räkenskaper, hvilka hvarken i Kongl Kammar-rätten eller hos Revisorerne gifvit anledning tili anmärkning, lemna nedanstående redogörelse för inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Kredit. Utgifter: Aflöning 5,200: — Stipendier 825: — Resekostnader 257: — För stensättning af Åsgatan mellan Bergsskolans tomter 1,228: 70. Balans till år 1864: Vid 1863 års början var elevernas antal 23. meu under årets lopp afgingo 2:ne, hvilka bevistat en del af föregående lärokurs. Drottningholms och Svartsjö Kongl, lustslott. Granskade i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar, redovisa Kongl, lustslottets räkenskaper för inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1862: Balans till år 1864: Kredit. Balans från år 1862: Skuld .' 56,400: — Utgifter: Aflöning, pensioner och gratialer m. m 8,834: 44. Ordinarie arbetsfolkets aflöning 1,021: 85. Dagsverken och andra kostnader för jordbruket och parken m. m. 5,124: 71.
Bland den lektyr, som bjudes våra gäster under hvilan i denna » kvinnornas v r å », inta naturligtvis, som sig bör, Iduns samtliga årgångar, allt intill färskaste löpande nummer, en dominerande plats. Vidare alla dess bilagor och tidningssyskon: » Romanbiblioteket », » Hjälpredan », » Modetidningen », » Barngarderoben » och » Kamraten ». Men vi äro ej så ensidiga, att vi ej vilja tillgodose äfven andra andliga behof än dem, som härmed kunna fyllas, och därför finnas äfven flere andra tidningar och tidskrifter samt de nödvändigaste kalendrar och uppslagsböcker tillgängliga. Telefon finnes på platsen, skrifmaterial och papper likaså för dem, som härifrån tilläfventyrs vilja affatta en liten hälsning till kära hemmavarande — allt naturligtvis till fritt bruk. Och bakom den stiliga gyllenlädersskärmen där i vrån kan ni osedd försvinna in i det lilla toalettrummet, klädt med en förtjusande creton, där speglar och andra utensilier erbjuda er tillfälle till nö- diga » ajusteringar ». Innan ni lämnar » Iduns salong » bör ni ej heller glömma att taga med eder ett exemplar af det lilla minnesnummer i mignonformat, som vi utgifvit och som gratis utdelas till alla besökande. När redaktionen för ett par veckor sedan i huvudstadstidningarna införde annons efter tvänne » värdinnor » att under sommaren tjänstgöra i » salongen », anmälde sig personligen mer än ett hundra sökande. Vi hade alltså en riklig samling att välja på och — vi valde! Vi tro ock att vi lyckats stanna vid just de rätta i de två behagliga unga damer, som nu utsetts och börjat sin tjänstgöring att efter bästa förmåga stå våra gäster till tjänst m e d handräckningar och upplysningar. Det är fröknarna Gerda Cederlund och Anna Berg, båda af välkända, högt aktade stockholmsfamiljer. I måndags hade Iduns salong äran af finfina besök: h. m:t konungen och prinsarne Karl och Eugen. De uttalade samtliga sitt välbehag med arrangementen, och särskildt kände sig prins Eugens konstnärsöga tilltaladt af dess artistiska stilfullhet — vår trogne artistiske rådgifvare hr V. Andréns uteslutande förtjänst!