Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och nu vandrade han hem till sin idyll. Då vi sprakat ett par timmar, knackade det på dörren. Det var Edvards fru, som kom för att se om han var där. » Sitt ner, fru Asp. » Samtalet fick ögonblickligen en helt annan ton — det gled in på traktens lokala förhållanden, man talade om grannarna och sommargästerna, om allt, som inte intresserade någon af oss. Eedigeras af Sophie 1894 * mig Innehållsförteckning. FaiiBta Labia; af H. G. S. (Med porträtt). — Utan fäste; poem af Edv. Hammarstedt. Idun Stockholm. N:r 20 (230) Prenumerationspris pr år: Idun med Modetidning och kolorerade planscher kr. 8: Idun m. Modet, utan kol. pl. • 6: 50 Idun ensam _ &gt; Fredagen den 13 maj 1892. Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, (Aftonbladets nya hus.) Prennmer. sker i landsorten å postanstalt, i Stockholm hos redaktion. Redaktör och. utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å byrån kl. 12 — 1. Allm. Telef. Karolina j ö r någon tid sedan innehöll xdun en artikel om » den merkantila kvinnan ». Det porträtt, tidningen i dag bringar sina läsarinnor, framställer för dem dragen af just en sådan merkantil kvinna, sådan hon ter sig vid åttio års ålder efter ett lif af rastlöst arbete. Den 1 april 1842 öppnades af den då trettioåriga » mamsell » Lundström en liten obetydlig nipperhandel, som det på den tiden kallades, i huset n:r 40 vid Vesterlånggatan i Stockholm. Hennes praktik i yrket var ej så synnerligen stor, ty hvad hon kunde, härledde sig från ett 3 månaders noviciat hos Stockholms på den tiden förnämsta modist, mamsell Martinson pä Mästersamuelsgatan. Men så hade hon i stället åtnjutit en uppfostran, gå- ende ut på att inplanta öfvertygelsen om arbetets välsignelse.
Anmäldes och infördes en Deputation isräu det hederwärda Bonde-Ständet, anförd af Riksdagsmannen ifrån Westmanland VVeasin^, som tilkännagaf at Bonde-Ständet, efter inhämtandet af de öfrige - < s^eccive Ständens fattade beslut, i anseende til Lous ieutionsns antagande, stadgat sit eget pä det sätt, Ut Bonde-Ständet antagit och godkändt Lon8rilution8 Utskottets prosecr med nägra fä anmärkningar, hwilka sammandraane skulle med första blifwa genom ni-olocol. s Utdrag lespe-clive Ständen meddelade; men ett Bonde-Ständet, som, tryckt af swärn bördor och utblottadt af kriget, behöfde hjelp och lindring likwäl ansett sista eller w-l Z. af ? o. ch -e rörande kriviluojur-s fastställande böra helt och hället frän Regeringsformen undantagas, under förbe-äll at desie til lindring i Bonde Ständets swära belägenhet, stola under nu pästäende Riksdag komma under granstnina,och stuteligen efter omständigheterna lämpas, sä wida Lonsonnionen stall anses wara af BondeStändet antagen. Afwenwäl hade Ständet, med innerligaste rörelse af glädje och förtröstan omfattat det erbudna tilfället, som i alla fall utgjordt Ständets önskan, at hos Hans Kongl. Höghet Hertig i underdänighet anbälla, det Hans Kongl. Höghet, bwars redan läwm Riksföreständare widtaqne steg til Rikets räddning baft de lyckligaste följder, wille läsom Sweriges Konung fullborda sit werk. Deputationen afträdd^. Sedan, korrt derefter, alla fyra Riks-Ständen - Den 5 Junit. kOl den pä Rrddarehus salen sig församlat, aftägade de gemensamt under anförande af Herr och Landtmarskaiken kl. ^ til det Kongl. Slottet, upträdandcs uti det Kongl.
Att Utsk. haft orätt, då det ansåg sig böra densamma framställa i så allmänna och emot personen litet sårande ordalag som möjligt, det kan väl så tyckas af den värde ledamoten, men jag får åtminstone hafva äran förklara, alt jag ej förmått inse det. Hr Printzenskjöld, Carl: Lika med Frih. Cederström måste jag yttra min stora förvåning öfver detta betänk. Den motion, som gifvit anledn. dertill, innefattar en bestämd anklagelse mot en af K. M. med R. St:s bifall inrättad undervisningsanstalt. Om denna anklagelse hade blifvit ingifven till vederbörlig embetsmyndighet, så hade den bort och måst föranleda dertill, att lemna tillfälle för vederbör, föreståndare för denna anstalt att blifva hörd; men detta har nu icke ägt rum. Utsk. har nemi. i stället tillåtit sig att på en obevist anklagelse tillstyrka R. St., att hos K. M. begära en undersökning af förhållandet, hvilket sätt att gå tillväga jag i hög grad anser för oformligt. Dessutom tror jag äfven, att sjelfva detta tillstyrkande innefattar en förnärmelse mot Konungamakten; ty om Utsk. hade aldrig så litet besinnat frågans beskaffenhet, så hade det bort finna, att det icke skolat vid denna fråga lägga annan hand, än att förklara det motionären, i händelse han med undervisningsanstalten vore obelåten, hade att i behörig ordning vända sig till K. M., men att det ingalunda kunde vara R. St. tillständigt, att på en, såsom jag nyss hade äran nämna, obevist anklagelse, till K. M. ingå med anhållan om en dylik undersökning. Jag tillstyrker således afslag å betänk. Hr Lagerhjelm, Pehr: Uti instructionen för Just.ombudsm. förekommer följande ordalag i 1 §: ”R. St:s ombudsman skall hafva en allmän tillsyn öfver instruction och efterlefnad af tjenstemän samt om de sina embetsplig ter behörigen fullgöra.” Det synes således som hvad Utsk. uti dess mern. N:o 46 velat vinna, på annat sätt hade kunnat erhållas. Utsk. har nemi. tillstyrkt ”R.
Vid sådant förhållande inser jag icke, hvartill det tjenar att tvista härom; ty allas önskan lärer väl vara att få lagen så klar, att den må kunna, icke på olika, utan på ett och samma sätt tillämpas af dem, hvilka det åligger att tillämpa densamma. För min enskildta del får jag dessutom förena mig med de talare, som här uttryckt den åsigt, att ifråga var.-de stadgande är ingenting mindre än klart. Skulle det, såsom Gr. Björnstjerna sagt, blott vara 5 proc.-bevillningen, som i allmänhet här borde tillämpas, så är det ju helt enkelt att uttrycka sådant i §:u, dä intet missförstånd kan ega rum. Bör stadgandet deremot tolkas på annat sätt, så kan ju äfven detta uttryckas på sådant sätt, alt ingen otydlighet vidare förefinnes. Jag anhåller vördsamt om punktens återremitterande. Gr. Björnstjerna: I anledn. af Hr Cederschiölds yttrande tager jag mig friheten att hänvisa till de första raderna i §:n, der det står: ”för följande på landet boende personer skall afgiften, så vida den till 5 proc. af inkomsten beräknade bevillmn icke upgår tili högre belopp, bestämmas etc.” Det är ju häraf tydligt, att bevillmn skall bestämmas efter 5 proc. af den kända inkomsten, så framt denna sednare upgår till högre belopp än den summa, hvarå tariffens maximum utgör 5 proc. En annan talare har ansett sjelfva ordställningen icke vara grammatikalisk. För min del finner jag åtminstone ingen otydlighet deri. Om t. ex. de i lista punkten omnämnde sakförares och advokaters inkomster antingen icke äro kände, eller icke upgå till mer än 200 b:ko årligen, så taxeras de till 10 R:dr, i likhet med deras yrkesbröder i städerne; öfverstiga inkomsterna deremot denna summa, erlägges bevilln. efter 5 proc. af hela årliga inkomsten. Jag finner saken vara alldeles solklar, och fortfar i mitt yrkande om bifall. Hr Palmcrantz: Jag anhåller endast att få nämna några ord. Gr. Björnstjerna har tyckt, att ifrågavande § är så tydlig, att någon omarbetning deraf icke är nödvändig och att således dess återremitterande är öfverflödigt.
R:dr, hvarjemte erhölls ett årligt anslag af 3,200 R:dr till aflöning för behöflig extra arbetspersonal. Dessa begge anslag beviljades äfven vid sistlidna riksdag fortfarande för nuvarande statsregleringsperiod; och, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, hafva numera förmedelst dessa anslag utgifvits: äldre graverade blad, sedan de blifvit på fältet granskade och till gravyren rättade 11 blad, nygraverade 10 „ tillhopa 21 blad, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 37 innefattande en yta, då haf frånräknades, af omkring 350 qyadratmil. Under ny gravering vore ytterligare 7 blad. Förliden höst skulle 4 blad blifva alldeles färdiga, väntande på gravering, oell dessas antal komme årligen att ökas, dels med ett, som årligen nymättes, dels med flera redan färdigmätta, som efter någon rättelse på fältet kunna graveras, men hvartill nu saknades medel, och hvilka färdiga blad måste hvila obehaudlade, enär nu anställda gravörer voro för längre tid upptagne med sina under arbete varande blad, af hvilka hvart och ett fordrar 2 till 3 års arbete. Genom ett ökadt anslag skulle, dels medelst några utländska gravörers inkallande de redan färdiga bladen kunna lemnäs under gravörens hand och skyndsammare komma i allmänhetens, dels också den på fältet arbetande personalen kunna ökas, för att bereda material till gravyrens behandling. Rikets Ständers år 1864 församlade Revisorer hafva, i deras skrifvelse om verkställd granskning af Statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning, fästat uppmärksamhet vid Topografiska karteverkets långsamma utgifvande och uttalat den önskan att en större skyndsamhet i arbetet kunde åstadkommas
heller regeringen satt en sådan ofantlig vigt vid denna be-villnings fortvaro, som Dagens Nyheter utbasunat. Om emellertid icke alla tecken bedraga, så fans det nog vilja att behålla tilläggsbevillningen — det syntes nog på hvad vid remissdebatten sådana herrar som Liss Olof Larsson och Carl Anders Larsson yttrade — men man synes icke rik Ur dagens krönika. 4tigt hafva kommit underfund med att i förslagsanslagens beräkning låg förborgadt ett medel att nå detta önskningsmål. Men vi återgå till Dagens Nyheters parlamentariska taktik under den för dess ideal så förhoppningsfulla tiden mellan beräkningen af jernvägstrafikmedlen och den dag, då genom den gemensamma voteringen den lifliga tidningens alltför uppjagade ministeriella illusioner ohjelpligen och utan skonsamhet krossades. På samma gång, Dagens Nyheter till skyarne upphöjde det fattiga beslutet om jernvägstrafikmedlens beräkning, fann den skäligt och forsigtigast att sauvera den uppfunna parlamentarismen mot möjliga nederlag, som kunde hota, och tillägger till sitt segerjubel det reserverande förbehållet, att » inför en sådan seger i en principfråga betyder det föga, om en eller annan anslagsfråga skulle af riksdagen lösas på annat sätt, än regeringen föreslagit ». Denna försigtighet var väl på sin plats, ty ett svårt nederlag hotade konseljen, och det var derför bäst att på förhand försäkra, att parla-lemtarismens kärna låg i enighet mellan regering och riksdag i de stora frågorna men alldeles icke » i mindre detaljbestämmelser eller i fixeringen af vissa oväsentliga anslags-belopp ». Vi hafva här förut något talat om regeringens forslag om anslag till ett pansarfartyg. Nödvändigheten att något göra för flottans behof har, synes det oss, så tydligt som möjligt ådagalagts af sjöministern. I hans yttrande får man veta, att vi för närvarande icke ega ett enda fullt tidsenligt pausarfartyg, och det erinras dessutom derom, att icke något anslag blifvit till fartygs nybyggnad anvisadt under de tre sista riksdagarne.
Men som jag ansåg motionen grundlagsvidrig, har jag trott hvarje debatt vara öfverflödig, intill dess Herr Grefven och LandtMarskalken härom tillkännagifver oss sin tanka. Jag bestrider all förändring i ordformen, migobetagit att lägga Friherre Anckarswärds nu gjorde motion på bordet, och, om jag finner äfven den Grundlagsvidrig, icke eller tillåta dess upptagande. Herr Lefrén, Johan Pehr: Jag vill önska, att ingen må sätta i fråga, att jag, såsom Utskotts-Ledamot, skulle hafva den minsta obehagliga känsla vid att mottaga ledning för mina åtgärder; men jag önskar tillika, alt man icke må misskänna mina afsigter, då jag i egenskap af StåndsLedamot icke biträder Friherre Anckarswärds förslag, hvilket jag anser stridande emot Grundlagens anda och ännu mer dess bokstaf. Det har vid denna Riksdag blifvit ett bruk, ehuru icke inom detta Hus, att Ståndet mera allmänt instämmer i en eller annan motion, då remissen sker, men hittills har man icke yrkat som rättighet, 46 Den i 5 J a n u a r i i. att viel sådana tillfällen fatta formligt beslut. Jag hemställer, huru det vill falla sig, att vara UtskottsLedamot, om man på en gång får att strida emot de skiljagtiga åsigterna i Utskottet, och emot ett eller flere Stånds på förhand yttrade mening. Jag känner mig derföre af min pligt manad att sätta mig emot motionen i egenskap af beslut, ty vi äga ej rättighet att fatta något öfver en allmän fråga, innan ett Utskott yttrat sig. Det verkligen förundrar mig, att Friherre Ånckarswärd, under föregifvande af, att vinna ordning i ärenderna, skall vilja göra gällande ett olagligt sätt för deras behandling. En ledning för denna öfvertygelse hem tar jag från det sätt, som Grundlagen föreskrifvit för åtevremiss af ett ConstitutionsUtskottets Betänkande, der det särskildt stadgas, att Stånden skola sig om en gemensam tanka förena. Yid alla andra tillfällen är det individens eller individers tanka, som går till Utskottet.
T. vid » 141. Westerviks navigationsskola » 92. Bilagan litt. N. vid » 91. Westerås stifts Konsistorii räkenskaper » 199—203. Westmanlands låns dito >' 143. Westra stambanan med samrnanbindnings banan Örebro Hallsberg » 102-104,107-111. Vetenskap s-akademiens räkenskaper » 158—160. Veterinärinrättningen i Skara » 51—52. i Stockholm » 49 51. Vexelundervisningens normalskola » 231—232. Wexiö stifts Konsistorii räkenskaper Se reservationerna å sid. 265. Wisby navigationsskola » 92. Bilagan litt. N. vid » 91. — stifts Folkskoleinspektör » 10. Konsistorii räkenskaper » 226—227, Wisingsborgs kungsgård ■••• » 30—31. Vitterhets-, historieoch antiqvitets-akade miens räkenskaper » 161 — 162, 250. Volontår-vakansmedels-fonden » 66—67. Bilagorna litt. G., K. och L. vid » 56, 72. Voteringar, Revisorernes, röstberäkning vid. Se reservationen å sid. 253. Vågoch vattenbyggnader, allmänna » 98—100. Vårfvade Arméen, kostnader för » 72, 74—76. Bilagorna litt. H., K., och M. vid » 56, 72. Se reservationerna å sid. 258 och 259. Se reservationen å sid. 262—263. Öfverskott, statsverkets Bilagan litt. D. vid liqvid om Öfverstyrelsens för statens jernvägsbyggna der räkenskaper — för stuterierna räkenskap Öfverståthållare-embetets depositionsräk - ningar
S. kommer på begäran att gifva ytterligare en soaré efter T o r A u l i n s k o n s e r t sistlidne tisdag hade fyllt Musikaliska akademiens sal med en synnerligen animerad publik, bland hvilken märktes flertalet af hufvudstadens mest framstående musikkännare och musikidkare. Konserten var ock synnerligen intressant. Den inleddes med en konsert-uvertyr för orkester af L. Norman, förträffligt utförd af k. hofkapellet under anförande af förste hofkapellmästaren C. Nordqvist. Genast vid sitt inträde hälsades denne med så kraftiga och ihållande applåder, att det artade sig till en formlig ovation, som ej kunde misstydas. Vidare utfördes Bachs utomordentligt vackra konsert i d-moll för två violiner, där de tvänne soli på ett ypperligt sätt föredrogos af konsertgifvaren och hr Zelterqvist. Hr Aulin spelade dessutom sin vid ett föregående tillfälle härstädes utförda konsert för violin och orkester i a-moll, i hvars trenne satser konsertgifvaren hade rikligt tillfälle att lägga i dagen både sin mindre vanliga begåfning som tonsättare och sin högt uppdrifna färdighet och smak som exekutör. Dessa senare egenskaper framhäfdes ytterligare i programmets båda slutnummer. Ett synnerligen värdefullt biträde hade hr A. fått i fru Ellen Oulbranson, hvilken på ett öfverdådigt präktigt sätt föredrog andra aktens första scen ur » Tannhäuser », hvarigenom den begåfvade konstnärinnan dokumenterade sig som en utmärkt wagnersångerska. För dylika uppgifter torde fru G:s kraftiga stämma och lifliga föredrag också bäst lämpa sig. Hennes utförande af E. Sjögrens romanser gjorde sig ej fullt så bra gällande. — Hofkapellets utförande af SaintSaens ' » Spökdansen » väckte så lifligt bifall, att det målande stycket måste omtagas. M a t i n é till förmån för arbetsskolan för lytta och vanföra gifves i morgon Maria bebådelsedag i Musikaliska akademien. Flere af våra mest framstående sångare och sångerskor medverka, bl. a. frn Edling och hr Odmann.
Sådant var mitt yrkande, och om erinran derom blifvit gjord före voter:spropos:ns framställande, hade naturligtvis nej-propos:n kommit att innehålla, det särskild öfverläggning derom skulle komma att äga rum} Den 17 November e. m. 187 men dä jag icke finner, att det rena afslaget 3 Ufskts förslag i ( mom. hindrar bifall till den sednare delen af min begäran, emedan det endast är skjutslegans förhöjning under de vilkor, Utsk. framställt, som blifvit afslagna, kan jag icke inse något hinder förden propos:s framställande, jag begärt. Finner Hr Gr. o. Landtm, sig icke kunna meddela denna propos., får jag endast till prot. reservera mig deremot. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Med Frih. Sprengtporten delar jag den öfvertygelse, att den af Frih. Cederström begärda propos. numera icke kan framställas, utan om han fortfar i sitt yrkande, torde den blifva en ny motion och såsom sådan böra behandlas. I och med detsamma Frih. Cederström vid öfverläggningen om 1 mom. af förevar. betänk, framställde sin åsigt, att legan borde förhöjas till 24 sk. b:co, men att de af Utsk. tillstyrkta vilkor derför borde afslås, hörde den propos., Hr Frih. begärt, lill 1 morn. af detta betänk. När votering öfver detta mom. begärdes, hade det ålegat honom att, i fall han ville bevara sin rätt att göra sin mening gällande i sammanhang med detta betänk., yrka, det hans mening måtte intagas i contraproposm, eller också att till R. o. Ad. måtte framställas, huruvida Ståndet fästade det afseende på denna mening, att den ansågs böra intagas i contrapropos:n. När detta icke skett, kan jag icke finna, att Hr Frih:s under öfverläggningen om 1 mom. yttrade mening kan framställas till R. o. Ad:s afgörande i sammanhang med detta betänk.
Denna Cathedral-Skola har nemligen sig ålagdt att motsvara Gymnasium och högre Lärdoms-Skola tillsammans, hvarföre också dess Lärare böra rättsenlig* åtnjuta de lönefönnoner, som för dessa Läroverk äro anslagne; men ännu billigare blir denna fordran, då jemnförelse göres mellan Lärjungarnes antal och Lärarnes lönebelopp vid Upsala Cathedral-Skola med Rikets öfrige Gymnasier och högre Lärdoms-Skolor. Enligt Skolrevisionens berättelse år 1843, är förhållande härmed följande: Lärjungarnes Lärarnes antal. lönebelopp. Gelle Gymnasium och högre Lärdoms-Skola 136. 8,880 R:dr. Linköpings D:o D:o , 218. 10,848 „ Skara D:o l):o 241. 10,468 „ Strengnäs ]):o D:o 141. 10,800 „ Westerås D:o D:o .116. 10,150 „ Götheborgs l):o D:o 215. 9,513 „ Calmar D:o D:o 144. 11,213 „ Carlstads D:o D:o 120. 9,510 „ Hernösands Do Do 119. 10,701 „ U psala Cathedral-Skola 4,620 „ Huru vanlottad således denna Skola är, inses lätteligen, då densamma med enahanda undervisnings skyldighet, som Gymnasium och högre Lärdomsskola tillsammans, och med större antal Lärjungar, än hvarje annat af ofvannänmde Läroverk, dock i anslag har icke ens hälften så mycket, som något enda af dem, med undantag af Gelle, som likväl har nära dubbelt. Också är följden af ett sådant missförhållande, att för två af de befintlige Lärare-platserne i Rectors-classen och för en andra Lärare i Quarta finnes alls ingea lön.
Denna rättighet är så vigtig för crediten inom landet, att jag förmodar, det all tvekan om förkastande af Utskottets Betänkande i denna del. skall af sig sjelf förfalla. Den andra frågan rörer Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes åliggande, att för Borgenärer i utsökningsmål anskaffa Commissionairer. Detta är något helt annat. Det tyckes böra blifva partens ensak, att skaffa sig ombud, när han vet, att hans sak är tvistig. Jag skulle derföre tro det vara bäst, att Ridderskapet och Adeln rent af behagade afslå Betänkandet i denna del; ty att, såsom BorgareStåndet gjort, besluta ett åliggande uti förevarande fall, för Konungens Befallningshafvande är alldeles öfverflödigt, då Konungens samtlige Befallningshafvande redan så förstå Lagens stadgande i detta hänseende , att ingen för närvarande dräger i betänkande att, enligt Promotorial, lemna behörig handräckning. Herr Ribbing'. Jag vill blott nämna att jag icke tror mig hafva omtalt, att Konungens Befallningshafvande skulle i Concoursmål förordna Ombud för Fordringsägarne. Jag har deremot endast fästat uppmärksamhet på den händelsen, att en person, färdig att cedera bevis, varder lagökt, och huru vigtigt ^ det då är, att rxecutionen går hastigt, på det ’ att icke genom försummelse af några dagar, en mängd personer i stället att genom utmätning få ut deras rätt , nödgas gå in uti concoursen. Jag har ej eller framställt möjligheten deraf, att en Landshöfding kunde lemna flera 62 Den i September f M, Motstridiga lagsöknings-grunden i samma persons hand; men att, enär detta icke linge skej én Landshöfding vore urståndsatt, att Få så många säkre och skickligt Ombud som erfordrades.
1 skepp. stäp. v. 3 1 20 — i* Grytor, Pannor, Kittlar, Kakelugnar, Gallerverk samt aptérade Stolpar och Ledstänger dertill, och Slussportar 1 skepp.stäp.v. 4 — 9 * Hällar, Lod och Lödjor 1 skepp. stäp. v. 2 — 6 * Kasserade Kanoner, Bomber, Mörsare och Kulör Gjutgods, allt annat, ej specificeradt: 1 skepp.stäp. v. 1 — - — 6 * gröfre; såsom Mortlar, Strykjern, Press' jern, Axlar och Tappar, Balancer, m. m. 1 skålp. — 1 4 1 * finare; såsom Basreliefs, Blomstervaser, Byster, Fruktskålar, Lampor, Ljusstakar, Medailloner, Pappershållare, Presenterbrickor, Korgar, Rökelsekar, Urställningar, m. m., med eller utan målning eller lackering 1 skålp. 12 — 3 J * Bijouteri-arbeten; såsom Bröstnålar,Kors, Ringar, Sigiller, Spännen, Uroch Halskedjor, Urhakar m. m 1 skålp. 3G — 12 * Knappar, olackeiade eller lackerade . smidt eller valsadt: 1 skålp. 3 40 — * Ankare . 1 skepp. stäp.v. 3 16 — 35 — * Kettingar med länkjernets diameter af 1® 28 tum och derunder 1 skepp. stäp. v. 2 * öfver 1| tum 1 skepp. stäp. v. 1 24 — 50 — * Draggar, Ärmbultar, Hammare, Roderjern, IG Skeppsknän och Smedjestäd 1 skepp.stäp. v. 5 Stång-, Platt-, jjtum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver | tums fyrkant L skepp. stäp. v. 2 24 14 Smältstycken . 1 skepp, stap.v. i! 24| Jern, pläteradt; se Metaller, sammansatta. [ Jerntråd; se Tråd.
Detta senare syntes, enligt a §. af TryckfrihetsFörordningen, böra ega rum; dock vöre äfven frågan om tryckning af Pievisionens Protocoller och Handlingar häraf betroende. Och har Hr Domprosten, på flere anförda skäl, hemtade ifrån den olika arbetsmethod som inom 1827 års StatsRevision på dess Afdelningar iakttagits, tillstyrkt, att, då på Revisionens Afdelningar ärenderne blott beredas för att in Pleno föredragas och afgöras, hos Afdelningarne icke måtte få föras något DiscussionsProtocoll utan endast ett summariskt, innefattande lesultaterne af Afdelningarnes öfverläggningar, meri deremot in Pleno ett fullständigt Protocoll öfver discussionerne hållas. Uti hvilket af Hr Domprosten afgifna förslag flere af Högv. Ståndets Ledamöter instämt. Af K. M:ts ofvanhögstberörde till R. St:r aflåtne Nåd. Skrifvelse, intagen i i:a Samlingen 2:a Bandet af Bihanget till RiksStåndens Protocoll under N:o ^.5, inbemtas, att, sedan K. M:t, den 4 December 1823, på anförde skäl, förklarat Sig icke kunna till efterrättelse utfärda den af R. St:r då antagne nya Instruction för deras Revisorer, i afseende på desses befattning med StatsVerkets granskning, utan alt I\. M:t ansåg Instructionen af den 10 Junii 1812 till sin kraft och verkan gällande, endast med den förändring, rörande tryckningen af R. St:rs R.evisorers Berättelser, sorn sistberöfde Nådiga Skrifvelse omförmäler; så har, f 204 S tats-Utskottets för att genom bestämda föreskrifter för framtiden undanrödja all skiljaktighet i meningar om föremålet för ifrågavarande revision och sättet, att densamma verkställa, K. M:t velat till R. St:r öfverlemna Förslag till förnyad Irsstruction för R. St:rs Revisorer, med antagande hvaraf, å R.