Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JDelägarne fjelfroe bibragit eller (jiwlfa från enffilbta bonationer härröra; budbpror od; tnqroarteringd.penningar; ©robe fd« od) Xjenflemänd refe-penningor otb tractamenten i d?ronand drenber; ^refierffapetd få fallabe proffe*tunnor, refe-unberbåll och arfrooben i od; för 9tifdbagar, famt bet afbrag, forn bå Grmbetdod; Sjenfieman tilltrdber 25n, tnnel;ålled unber namn af S3egrofningöbjelp, broarföre 23eroillningd*afgift förflbör bebiterad od; erlägga#, bå begrafningd*bjelpen till Smbetd* od; Sjenflemand Sterbbud utbetalad. 2:0. 8agf?abbe drängar och ^igor på 2anbet od; i Stdberne, torpare, 2ärlingar i banblroerf eller manufoclurier ocb fabrifer, Stllmogenä bemmaroaranbe föner, mågar, botfrar 0$ fonbuffrur famt Sarnmorffor, få roiba be ej brifroa fåban bonbtering, rorelfe od> näring, för broilfen beroillning åger rum, fDocf njute SDrängar ecb spigor, Afwenfora ^m* Ari. III. §. §• 165—164. 8g mamaranbe fEner, mågar, böttrnr
Derom torde likväl del Nederv. Ståndet sjelft i första hand böra vilia sig. Hvad PresteSt. angar, så föreställer jag 111ig, alt detsamma icke är sinnadt att medgifva någon större inskränkning än hittills ägt rum, nemi. inom stiften. Hvad åter R. o. Ad. angar, så har jag redan vid ett föregående tillfälle yttrat min tanke. Jag skulle tro, alt det vore ledande till ganska betydliga olägenheter oell verkligen lill nedsättning af Ståndet inför det allmänna, om inskränkning bestämdt skedde inom hvarje valkrets. Jag säger, att det skulle lända till Ståndets nedsättning i afseende på dess anseende, ty då skulle sannolikt mången person, tillhörande detta Stånd, uteslutas ur representationen, sorn i annan händelse inom densamma kunde göra Ståndet heder. Måhända blir den lämpligaste utvägen, hvad detta Stånd angar, att antaga ungefär hvad Hr Aminoff föreslagit, att göra valdistricten för 2:ne representanter, och bestämma alt den ena väljes inom districts, och den andra hvar man behagar inom Ståndet. Hvad jag derföre ville taga mig friheten föreslå, vore, alt så val 4 som 7 §:n af Gr. Spens’ förslag finge på en gång framställas till Ståndets bifall, men att ur den 4 skulle utgå orden ”eller valkrets”. Såvida denna förändring icke skulle medgifvas, får jag tillkännagifva, att jag ej kan undgå att lägga nej vid voteringen örn dessa §§. Frih. Hamilton, Hugo: Här har blifvit sagdt, alt R. o. Ad. skulle varn bundet af del beslut Ståndet fattade i motsats lill mitt förslag, att icke numera få yttra sig öfver den bestämmelse, huruvida val må få ske af represeni5 H. 53 4.8 Den 3i 0 e f o ter e. rss tanter utom districlel eller Ståndet. Jag får göra R. o. Ad. uppmärksamt på, lill en början, alt för ingendera kammaren liar R. o. Ad. ännu fattat beslut om lälligheten ali välja representanter utom Ståndet, Den frågan bar ännrr icke varit genom propos. lill beslut framställd.
Nådigst föreslagit, hafva de å detta förslags-anslag, stort 5000 R:dr, anvisade ständiga lönefyllnader för Irsta och 2:dra Lif-Grenadier-Regementena, samt Skaraborgs Regemente, tillsammans 2,168 R.dr 41 sk. 2 rrst, blifvit öfverflyttade lill 4:de Hufvud-Tileln, samt anslagssumman i följd häraf nedsatt till 3000 Rrdr. h~) Då ett Skeppsbyggeri-Iuslitut numera blifvit i Carlskrona inrättadt, har E. Ii. M. öfverlemnat till Rikets Ständers bepröfvande, huruvida det vid näsllidne Riksdag i berörde afseende för Sex år å Riksgälds-Conloret anvisade anslag må uppföras å Sjette Hufvud-Titelnsafdelning för Jordbi uk, Handel och Näringar, eller om vid hvad genom Rikets sednast församlade Ständers underdåniga skrifvelse den 13 Februari 1841 bestämdes må bero; och hafva Rikets Ständer, i anledning häraf, funnit skäligt medgifva, att hvad, sorn af ifrågavarande anslag ännu i Riksgälds-Contoret innestår, må, i händelse af behof, intill nästa Riksdag af E. Ii. M;l disponeras, i enlighet med de grunder och till de föremål, den åberopade underdåniga skrifvelsen innehåll er. 5:o I afseende å de under anslags-rubriken ’Gästgifvares friheter’ inbegripne 23 Rrdr 9 sk. 6 rrst, ersättning för förlorade inkomster.: genom extra Grufvuhjelpens upphörande, hafva Rikets Ständer, enär beloppet under femton år utgått oförändradt samt någon förhöjning deruti ej blifvit ifrågasatt, ansett berörde summas egenskap af förslags-anslag böra upphöra och nämnde belopp inbegripas uti det ordinarie anslaget, 10,859 R;dr 32 sk.
Utskottet har häremot anfört, att suspensionsstraffet nedsätter embetsmannens anseende i deras omdöme, inom hvilkas krets han åter skall verka — detta beror dock på beskaffenheten af det fel, för hvilket han är tilltalad — samt ”att denna förödmjukelse snarare nedtrycker, än väcker håg och nit lör embelsgöromålen”, men detta, som gäller hvarje offentligt straff, äfven böter, bevisar utan tvifvel för mycket. I vårt land torde finnas icke sällsynte exempel på embetsman, serdeles vid landsstaterne, som ehuru någon gång tillrättavisade för begångna uraktlåtenheter och formfel i tjensten, genom en kort tids suspension, likväl sedan återfått och med oförvitlig noggrannhet skött sina befattningar. Serskildt påminner jag mig en sådan tjensteman, som för flere år tillbaka straffödes för vägrad eller fördröjd handräckning vid en tullvisitation med ett hälft års tjenstledighet, men likväl nu för mångårig embetsmannaskicklighet blifvit hedrad med både Lagmans earacter och Riddare värdighet. Man besinne den verkliga hårdheten mot eu Statens tjensteman, dömd till embetets mistning, jemförd med annan medborgare, som straffas t. ex. med fängelse i sjunde grad. Embetsmannen förlorar för alltid sitt embete, och kastas derigenom i ett tillstånd af torftighet, som han, af år och lidande kanske redan nedtryckt, icke förmår att afhjelpa genom att ännu lära ett handtverk eller något annat medel till sin fortkomst, under det att hand t verkaren eller fabrikanten, sedan han utstått sitt frihetsstraff, ånyo upptager sitt yrke, och kan tilläfventyrs ännu vinna förmögenhet. En ny hårdhet är, att afsättning från embete, enligt 2 Cap. 21 §., tillika ovillkorligt utesluter ifrån allt medborgerligt förtroende, öfver hvilket egentligen Staten ej eger att disponera.
De genom 1779 års förordning förändrade Lagens rum upptaga detta stadgande endast i ett enda fall eller 28 Cap_ 10 § Byggoinga-Bulken; och det kan ej eller hafva varit Lagstiftarens mening, att ett så vidsträckt sjelfförsvar skulle varaden angripne tillåtet uti vissa andra fredsbrott, sorn, ehuru fordom under edsöresclassen hänförde r nu mera, efter 1779 års förordning, äro dels med fästningsstraff och böter, dels endast med böter belagde, såsom för blånad eller blodvite, tillfogade i vredesmode, under vägen till eller ifrån gudstjenst, eller å Tingstad, i 18 Capitlet, 5 §, eller för de våldföranden, sorn. omforma las uti samma Ga pite Is 7 §:s senare moment och 9 §, uti 19 Gap.. 3 § 1 morn. och» 20 Gap., ro § Missgernings-Balken saint uti f\ Cap. 3 § Straff-Bal ken.. Motionärens förslag att återtaga den ganda» benämningen af brutet edsöre för alla de fall, uti; 18, 19 och 20 Gap. Missgernings-Balken, der denna benämning, medelst Kongl., Förordningen af den 20- Januari 1779, blifvit utbytt emot utsatte bestraffningsgrunder, och att i stället uti 23 Gap. samma Balk upptaga de tvänne gradationer af dessa bestraffningar, sorn uti högstberörde Förordning bestämmas, skulle dels, genom de sinsemellan olika brottens hänförande under en gemensam benämning åstadkomma oreda och osäkerhet, i afseende1 på dithörande måls understäl.nings-egenskap, dels Jag-Utskottets Betänkande j W',0 52. ock lemna det i sista mom. af berörde Ca pite! medgifne sjelfförsvar en utsträckning, sorn i sina följder bunde blifva vådlig. Då det jemväl möjligen kunde vara tvifvel underkastadt, huruvida det, i kraft af motionen, kan tillkomma UlskoUet att föreslå en sådan förändring uti a3 Cap.
Majrts Nådiga Remiss å Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Westmanlands Län underdåniga hemställan, angående afskrifning af ettLandtRänteriets förskott till Kurhus-anstallerne derstädes. I anledning af verkställd granskning af Räkenskaperna och förvaltningen af de till Flottornes behof utaf Förvaltningen af Sjöärenderna år 1826 uppburne Statsanslag, Frän Bevillningsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: Af den 1 dennes: N:o 21. Rörande Paketpost och Forvagnsinrättning, N:o 22. Angående åtskillige motioner om Postinrättningen i Riket. Från Lagutskottet: Af den 3o sistlidne September: N:o 107. Öfver väckt motion om ändring af 5 §. i 24 Cap. RättegångsBalken, i hvad den angår anslag till Doms utgifvande i UnderRätt, N:o 108. Öfver väckt motion, att, med ändring af 8 §. i 27 Cap. RältegångsBalken och särskilte dit hörande Författningar, ÖfverRätter må åläggas, att i alla mål, som till deras handläggning höra, låta svarande parters förklaringar genom Konungens Befallningshafvandes försorg infordra. i36 Den i3 October. N:o iot). Öfver väckt motion om nppliäfvande af Kongl. Brefvet den 17 October 1778, angående förekommande af Barnamord. Lades på bordet, ' Högloflfge Ridderskapet och Ådeln åtskiljdes klockan 10 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Onsdagen den r4 Oct. 1829. Plenum klockan g Förmiddagen.
Cederström begära uppläsning af skrifvelse-förslaget, yttrade, att den begärda uppläsningen ej kunde förvägras. Frih. Palmstjerna: Jag har intet att tillägga, då uppläsning af skrifvelsen är begärd, ehuru Frih. Cederström och jag då måste hafva yttrat oss pä samma gång, hvilket är något ovanligt. Sedan härefter Exp.Utsk:s skrifvelse-förslag blifvit uppläst, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. ansåge detsamma vara behörigen justeradt. Ropades ja. H. 11. o. Ad. åtskildes kl. £ till 12 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Mantl a gm tlen 10 Februari 1845. Plenum kl. 6 e. m. Justefades 1 prot.utdr. för d. 8 dennes. Frih. Cederström, Anders: Icke närvarande i Lördagens e. m. plenum, var jag icke eller i tillfälle att då yttra mig eller att deltaga i den votering, som då försiggick. Jag anhåller derföre att 1111 få reservera mig emot det dä af R. o Ad. fattade beslut på följande skäl. Frilen uppläste derefter följande: Föraktande alla olagliga medel att vinna ett, om äfven godt ändamål, afskyr jag dessa medel, om de bidraga att åstadkomma ett tvetydigt eller för döt allmänna skadligt resultat. Ett sådant för fäderneslandet och den stora pluraliteten af Svenska folket menligt resultat kan möjligen blifva en följd af den genom R. o. Adis pluralitet beslutade und. skrifvelse, afseende hufvudsakligen att förringa verkan af det beslut R.
Men jag undviker, såom sagdt, att längre uptaga Ståndets dyrbara tid, oell slutar, af undseende för Utsk.; viljandes jag ej lägga slen på den börda, som allaredan är nog tung förut. Föredrogs och bifölls Bevilln.Uiskrs i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 24, med förslag till de förändringar, som, jemlikt R. Sirs beslut, i anledn. af StalsUtskrs utlåt:n N:is 51 Litt. A. och 219, i fråga om serskilda till åtskiliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot Statsanslag, böra ega ruin uti Förordningarne, aug:de dels stämplade pappersafgiften och dels allmänna bevillningen. Föredrogs Const.Utskrs i gårdagens plenum på bordet lagda mera. !N:o 26, med voter:spropos:r, i anledn. af RiksSl:ns olika beslut, ang:de de lili mern. N:o 9 afgifna förslag till ändringar och tillägg i 28 § R. F. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Då uti den af Hr Professoren Lindgren emot delta betänk, afgifna reservation bar insmygit sig ett meningen vanställande tryckfel nemi. sålunda, att derutinnan blifvit uteslutna några ord, med hänlydning derpå, att reservationen endast gällde den första ,voter:spropos:n, så, ehuru jag icke instämt i denna reservation, ansåg jag mig likväl skyldig att upgifva detta förhållande, emedan den värde reservanten icke sjelf är i tillfälle att göra det och bans mening för den, som icke kände förhållandet, måste synas oklar. R. o. Ad. godkände de uti förevar:de mern. föreslagne voter:spropos:r. Vid föredragning af SlatsUlsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt. N:o 304, med förslag lill sammanjemkning eller votenspropos., i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut öfver l:sta punkten af utlåt.
Hr von Axelson, Georg Julius: Sedan jag erhållit ordres att begifva mig till den arme'-corps, som sammandrages i Skåne; nödgas jag afsäga mig det ledamolskap i Ridd.Utsk., som jag genom R. o. Ad:s förtroende hittills innehaft; hvarjemte jag vördsamt anhåller, att vid min riksdagsmannarätt få varda bibehållen. R. o. Ad. lemnade äfven härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att i deras nästa sammanträde utse en ledamot i Ridd.Utsk. efter Hr von Axelson. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtsk:s d. 17 och 20 dennes på bordet lagda betänk. N:o 47, i anledn. af väckt motion om Den 24 Maj. 141 förändring af 5 § i 2 cap. Utsökningsbalken, såvidt den angår liden, hvarinom lagsökningsmål, som af K. bef:de förklarats tvisliga, böra till domstol instämmas. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 17 och 20 dennes på bordet lagda betänk. N:o 48, i anledu. af väckt motion om förändring af vittneseden. Frih. Cederström, Claes Rudolf: För min del kan jag ej tillstyrka bifall till hvad LagUlsk. här föreslagil. R. o. Ad. täcktes erinra sig, att under loppet af denna riksdag ett likartadt fall redan förevarit, uti den motion, hvilken väcktes inom PresteSt. af Hr Biskop Hedren, åsyftande en förändring af slutorden uti den sednast påbjudna trooch hnldhets-eden. Det inträffade då inom det Utsk., som handlade frågan, att ganska många ledamöter försvarade den ide' som låg till grund för Hr biskopens motion; men att man dock, oaktadt uttryckligt medgifvande af det gjorda förslagets företräde i vissa afseenden; ansåg det betänkligt, att göra allt för täta förändringar uti edernes ordalag, hvilka vanan tilllagt en helgd, som det ej vore skäl att rubba genom oftare utbyte af uttryckssätt; och godkändes af R.
— »Käre hjärtandes gosse, ser du rakt ingenting?» — » Nej hur kan ni begära det. Och så grät Jonas en stor och lång vers, som flöt med ett sakta kvidande. Käringa grät ytterligare och ville ta honom i knä och se på ögat. »Kan ni inte låta bli mej. Är det int’ nöjd nu, då jag är blind.» »Åh jag blir evinnerligen evigt olycklig. Giss på, då gubben kommer hem, hafva mig att inte ralla Jonas. — Hon snyftade så att kroppen skakade. »Nej, jag skall tala om det.» — Jonas snyftade också. »Nej, uhh-hu-hu-uhh.» »Jo uhh-uhh-hu-hu — » »Kan du inte säga att du fari’ illa dig — uhh-hu —» »Det är synd te’ ljuga i far sin.» »Jonas uhh-uhh-hu.» »Och den som ljuger blir osalig. Och jag vill bli salig, mor, fastän jag är blind.» »Jag blir rakt sjuk, om du talar på det där sättet — —» »Få dom komma i himmelrike, som ha blitt blind, då mamma domses ha gjort dem uhh blind! uhh!» »Jag gråt’ om du talar på det där sättet, lill Jonas. Du får int vara elak på mig nå’ längre — Jag ska’ uhh — uhh — aldrig slå dig mer. — Vill du ha en smörgås lill’ Jonas? » »Nej, men jag känner jag blir så skral ...» »Gu’ trösta mej hur jag buri’ mig åt — jag ska’ bära dej till sänga. Men det fick hon inte. Han ville försöka gå själf. Som han vändt henne ryggen, räckte han ut tungan och gick med vett och vilja rätt på kallkällvattenbyttan och där ramlade han lika skickligt, som om han varit blind. Käringen vardt alldeles utom sej, förstås. Hon bar pojken till sängen rände af ett tråg och smorde ögonlocken med fil. »Jag vet att det är bra! — Ser du ingenting, lill Jonas. »Nej, jag lär aldrig få se någe mer här i lifvet — jag — nå — inte. — —» Käringen smorde och grät. Janne sa’ att det gjorde ondt — och grät.
Om man närmare undersöker orsaken till det na omnämnde tackjerns-invenlarium, så igenfinner man den lätteligen deruti, att, då efter den genom i838 års Förordning utvidgade smidesfriheten, lackjernsbehofvel i betydlig mohn ökades, och priset derå stegrades, så att det varierade emellan 8 ä 9 Rdr Banco per SkS”, så uppdrefvo Bergslagerna sine tillverkningar måhända mera, än deras skogar i längden kunna uthärda och många Bruksegare funno denna handtering mera lönande, än slångjernsförädhngen, hvarföre flere masugnar uppbyggdes i landslagen, hvarvid stora tackjernsqvantiteter tillverkades, och hvarigenom naturligtvis uppkoinmo öfverdrifvet stora tillgångar af tackjern, hvars afsättning sedermera betydligen försvårats genom de sednare 3:ne årens missgynsamma conjuncturer för stångjerns-afsättningen, i förening med en vid flere bruk under de sednaste 2:ne åren inträffad vattenbrist, när nu, oagtadt alla dessa på en gång sammanträffade missgynsamma förhållanden för tackjerns-afsältningen, icke förorsakats mer Bevillnings-Utskottcts Betänkande, N.o 12. 67 än cl 1, så i förhållande till consumlionens ringa inventarii-belopp, som 84,000 skrST, så synes det i sanning just bevisa obehöfligheten af export. En genom tili fä 11 ige orsaker uppkommen, till såringa grad för ögonblicket varande, öfverproduction kan väl aldrig, enligt min tanke, blifva ett gilltigt skäl att försöka en så för bela landets ekonomiska förhållande vådlig åtgärd, som tackjerns-export.” Uti denna reservation, i fråga om utförsel af tackjern, instämde Herrar Printzenskjöld och Contracls-Prosten Nibelius. Af Herr Friherre Raab, A. C.
Majit uppå Solna församlings underdåniga anhållan och i betraktande af förekomne serskilda förhållanden , undantagsvis för Carlhergs-hemmanen medgifvit, att de lör det då anmälde byggnadsbehofvet skulle lika med de öfriga hemmanen i kostnaden deltaga, anser Utskottet skäl icke vara för handen, att, på sätt Hr Stuart föreslagit, lill Kongl. Maj:t i ämnet aflåta, underdånig skrifvelse, utan vidblifver Utskottet sin förut gjorde hemställan, att anmärkningen må förfalla. /f:o Utskottets tillstyrkande uti Gite ”att frågorne, rörande denar »827 Enlrepreneuren för Allmänna Garnisons-sjukhuset beviljade g ra L i frea tion , samt de, samma år, 3:ne Bagare, som åtagit sig bi ödleverering lill några Krono-häklen, af (Junst och Nåd beviljade medel, malle icke föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd,” har inom Borgare-Ståndet föran ted t åtskilligd anmärkningar, hufvudsakligen innehållande, att, då tillvaron af entreprenader, om något ändamål dermed skall vara, bör försäkra Kongl. Majit och Kronan för vidare uppoffringar, tillfälliga omslän - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 170. 5 cl Ii eter t: j holler böra rubba conlractel, i synnerhet som, om Jet någon gång skulle bereda den andia conlrahenlen en opåräknad fördel, en minskning deri ej kan ifrågasättas; och har Hr Halting tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte af nu förevarande händelse taga sig anledning att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, atL för framliden dylika grall - ficationer ej måtte i Nåder beviljas, så mycket hellre, som anslagen, i allmänhet noggrant beräknade efter möjligheten att bereda tillgångar dertill, sällan synas sådant medgifva. Dessa omständigheter hafva icke undfallit
Då denna min motion frän Utsk. förekom till öfverläggning på delta rum, yttrade jag, alt sedan Hr von Hartmansdorff inkommit med en motion, jemväl ang:de bänkmans-valen, jag vore den första, som skulle bidraga lill dessa vals afskaffande, dä man åt dem lemnade sä iinga uppmärksamhet. Af sådan anledn. önskar jag framgång ät Hr von Hartmansdorffs motion och, om den i dess nuvar. skick icke kan af K. o. Ad. bifallas, anhåller jag om återremiss, på det att ämnet må vinna vederbörlig utredning. Man har yttrat, att del skulle vara svårt att välja Electorer på detta rum, då man valde dem samfäldt och att, som Hr Akerman nyss yttrade, slumpen skulle fä ett större spelrum än under nuvar. förhållande. Jag har förut yttrat, att jag häller mig vid Hr von Hartmansdorffs motion, men skulle vara färdig att hellre antaga Gr. Ehrensvärds förslag, än det nuvar. valsättet, der, enligt min åsigt såsom det nu tillgår, slumpen har friare spelrum än annorstädes. Jag vill uppvakta med ett exempel: jag minnes icke om det var vid sisth riksdag eller vid riksdagen förut, dä bänkm:s-val anställdes, dervid endast 3 personer voro närvar, inom afd:n och deltogo i valet. I följd häraf anställdes lottning och vid kollationeringen befanns att den som var olycklig nog att blifva bänkman, hade röstat pä sig sjelf. Enligt min åsigt är ett sådant tillstånd oefterrättligt, och jag är derföre färdig att rösta för Hr von Hartmansdorffs förslag. Frih. Hermelin: Redan vid 1823 års riksdag förevar frågan om sättet ali välja Electorer inom detta Stånd. En ledamot, Hr Riben, instämde då tili eli af Gr. von Schwerin framställt förslag. Under diskussionen yttrade då Hr von Hartmansdorff, Aug.: ‘'Den modifikation Hr Riben föreslagit, är enlig med den framställning Gr. von Sehwerin gjorde den dag, ämnet första gången förevar. De skäl, sorn då anfördes, synas mig talande.
Det har alltid förefallit mig mindre behöfligt och ej heller särdeles angenämt, att i discussionen inblanda subjectiva motiver, och jag hade ej heller nu ämnat göra det, och hade ej trott det vara af nöden att gissa sig till en orsak, hvarföre jag velat hafva tiden bestämd till 4 år, då jag temmeligen tydligt uttalat min opinion; men efter en värd talare ej velat förstå den, utan står fast vid g issningsmetoden, som är ganska vansklig, så måste jag säga, att han har gissat både rätt och orätt. Han har gissat oiält derutinnan, att jag genom biträdande af förslaget lill extrastatseeglertn skulle hafva velat framtvinga någon riksdag. Vi hafva ej behof deraf, ty statsreglerln är just uppgjord efter den plan, som R. St. framställt för nästa riksdag. Unn har gissat rätt deruti, att jag önskar täta sammankomster af R. St.; d. v. s., jag önskar att R. St. ofta må komma tillsammans, på det detde må slippa att hafva så långa sammankomster. Med behofvet a( riksdagar förstår jag nemi. behofvet för nationen att med Regeringen komma tillhopa, för att i förtrolig samdrägt rådgöra om Rikets angelägenheter, deröfver besluta och sedan resa hem. För närvar, är det väl ej angeläget, alt vi så särdeles ifra för att uppskjuta nästa riksdags sammankomst. Jag skulle tro, att detta ämne icke passar nu för dagen, när vi som bäst synas göra allt för att icke komma att åtskiljas. Hvad Gr. Frölich framställt i spörjsmålsväg, får jag äran 128 Den 20 Mars f. ra. gifva tillkänna, a't jag ej är i tillfälle att kunna besvara, så vidt det rörer detaljerna.
Kongl. >laj:t, 8om, enär kiäga upp8tätt om vidtagande i allmänhet ak kurändiade an8talter i aHeende pä ^rbet8- oeb Lorreetion8-inrättningarne, kunnit någon kram8tälluing tili Iliket8 8tänder om de dervid an8tällde d^jen8temännen8 uppkörande med löner pä Ordinarie 8tat nu emedlertid ieke köra ^öra8, vill, i betraktande ak billigbeten derak, att de88e tjen8temän ieke mä pä 8in ålderdom 8akna nödtorftig bergning, korena, att de vid ^.rbet8- oell Oorrection8-Inrättningarne i Iliket an8tällde, med be8tämda arkvoden kör8edde, tjen8temän mä 1örklara8 berättigade att, lika med ökrige 8taten8 Kmbet8- oeb 'kjen8temän, oeb under de i allmänbet i ak8eende pä älder oeb tjen8tetid gällande köre8krikter, vid akgäng krän tjen8ten, uppköra8 ä allmänna Indragning8-8taten, till ätnjutande ak pen8ion till belopp, 8varande emot dera8 nu innebakvande arkvoden. Dä 8ätt ak bilagde Utdrag utak 8tat8-lläd8-Drotoeollet ökver Handelloeb Kinanee-Xienden kör den 11 innevarande mänad närmare inbemta8, bar Kongl. ^laj:t, del8 under den 26