Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det varnande exempel, som ägt rum med Herr Adlerstam och hvilket jag i en föregående Motion haft äran vördsamt omnämna, har hos mig väckt omtanka så väl för egen del, som alla deras, hvilkas egendomar äro i Banken belänte, på det de icke måtte falla i samma snara och träffas af samma olycka som han; och får jag på grund häraf vördsamt anhålla, det Bancooch LagUtskotten måtte anmodas företaga revision af Banco-förfaltningarne, för att bringa dem i ett skick, öfverensstämman - Den i5 December e. m. de med tidens, rättvisans, billighetens och sunda förnuftets fordringar, samt i harmonie med de grunder, hvarpå allmänna Lagen livilar. Om Remiss till behörige Utskott och communication med de öfrige respective Stånden anhålles. Lades på bordet. Herr Gripenstedt, Jacobf anförde skriftligen: Sedan Utskotten nu mera blifvit sammansatte till större delen af Embetsman och Stadsboar, enligt de önskningar och listor som förelupit, kan ej mycket vara att hoppas af deras tillstyrkanden uti sådane mål, som röra Landtmannens närvarande förlägenhet och framtida bestånd, ej derföre att jag betviflar desse Herrars upplysning och skicklighet i allmänhet, men derföre, att de uti ämnen, som de troligen mindre känna, ogerna afhöra och kanske ej vilja lära känna, hafva svårt att bedomina hvad som framställes till de betryckte Jordbrukarnes förmån. Den pennin gebrist, som råder i alla landsorter kan icke vara obekant för någon, fastän måhända mindre känbar för somlige. Detta oaktadt lyckönskas Landtboerne af Stadsboerne, och Löntagarne till den goda skörd vi haft, och den lyckliga försäljningen af vår säd från flera Proviqcer till utlänningen; jnen Den i5 December e. m. mången länner förmodligen icke, att försäljningspriserne äfven till utlänningen ej varit så höga, som de för närvarande äro här å orten, med hvilka priser Landtmannen näppeligen kan hafva bestånd, då utlagor, tjenste-och arbetsfolks aflöningar äro så dryga.
Af de till Rikets Försvar anslagna och hittills reqvircrade medel äro således oersatte Ar 1812 anslogo dessutom Riksens Höglofl. Ständer följande Summor, att af då fastställd Bevillning årligen utgå: 1:0 Till Banken, Amortissements-Fond, R:dr B:0 300,000:^ 2:0 Till Stats-Verket såsom ersättning för den del af Tull-inkomstema till ett lika belopp, hvilken är anvisad till godtgörande af hvad Banken till Kriget förskjutit _ __ 720,000: —> — 3:0 -Dito för Renta oell Capkal-afbetalning å det i Banken lyftade mindre Creditif ~ . 30,000: 4:0 Till årliga Statsbristens fyllande — 804,900: 7. a _ , . Tillsammans R:dr 1,854,900: .7. a „ 116,610: 29. 6 af influtna Bcvillnings-medel för år 1813 afräknas, då till ersättning återstår ___ _ ____ Bevillningsoch Krigsgärds-Jern, på Stockholms och flera andra Städers Vågar till ett sammanräknadt vårde af hvaraf ett mindre parti stående på Mariestads Våg blifvit försåldt, och utgör återstoden ett värde af Kopparns varde i de utelöpande Riksgälds-Contoirets Polletter. Fond till Lombardens bedrifvande i General.Assistance-Contoiret Återstående Köpeskilling för f. d. Sodemanska Huset, Capital R:dr B:co 5,000: — *- Renta å 6 proCent 74: 32. — Till fullo inbetald 1813, jemte ytterligare upplupen Renta. Riksgälds-Contoirets Hus — General-AssistanCe-Contoirets Hus __ __ __
Utskottet bar, efter en mogen öfwerläggning, funnit, at Konungen borde äga magt at allena gora förbund med främmande Magter, börja krig och sluta fred Sadan är wärt Fäderneslands närwarande ställning, at det icke med egna krafter allena synes kunna uprätthälla sin sjelfständighet. Denna beror dä af de förbund med andra Magter, som en klok Styrelse kan winna , men hwilka aldrig, i oen stund de slutas, kunna underkastas den offentliga pröfningen och de länga betänklighetcrne af en Lagstiftande eller också blott af en talrik Rädgifwande Lory?. At Konungen ju mä emot en Fiendes anfall freda och frälsa Riket, derom kan ej nägot twffwel upstä. Skulle dä äöans rättighet at göra krig inskränkas, sä blefws denna inskränkning blött gällande för anfallskrig. Men detta förutsätter möjligheten at bestämma skilnaden emellan et sädant krig och det nödtwungna föriwarets. Hwari mä dä denna skilnad sökas? Icke i det första krigiska steget, ty en Regent som ser sit land hotadt med anfall frän en angränsande Magt och som genom bastiga rustningar och et dristigt slag kan förekomma fienden, bör wäl icke derföre anses hafwa fört sit land i et krig, hwars wäda Den 2 Juni. Z45 han endast afböjt. Deremotgifwas wisierligen flere anfalls-sätt, än det enda at med wäpnad styrka intränga pä en annan Stats område. De fleste krig äro började i L-rbiuetten, innan de utbryta pä fälten, och hwilken kan dä afgöra om den Regent, som först eller den som sist läter sina ^louypsr myreberg, är den angripande, öller, säsom bägge i stna ^ianiw8'Lr bewisa, den sig förswarande^ Hwilken kan afgöra, om den Regent, som personligen förolämpar den andre, eller denne, som med wapen bämnar sig, är den werklige Frcdsförstöraren?
Och då jag af denna jemförelse funnit att hvarken segeleller ångfartyg kunna med nu gällande afgifter lör passerandet af den under nya Trollhätte kanal-bolags inseende ställda kanaloch segelled uthärda konkurrensen med Statens jernvägar om besörjandet af trafiken till Göteborg från de orter, till hvilkas närhet jernvägarne sträcka sig, anser jag förhållandet i hög grad förtjent af Rike ts Ständers uppmärksamhet och så mycket mer påkalla skyndsam rättelse, som, såsom bekant är, nordvestra stambanan inom kort blir fullbordad till Christinehamn och äfven jernbanan från Wenersborg till Uddevalla snart kan öppnas för allmän trafik. Jag skall härom lemna utförliga och fullständiga uppgifter till det Utskott, till hvilket denna motion remitteras, och vill derföre här blott exempelvis nämna huru förhållandet är med en hufvudartikel för trafiken på Wenern, nemligen stångjern. Afgiften för passerandet af Trollhätte slussar och öfriga under Trollhätte kanalbolags inseende ställda segelleder är 88 öre för 10 centner. I somras gällande frakt från Christinehamn till Göteborg för denna artikel har varit 14 öre per centner med segelfartyg och 26 öre per centner med ångfartyg; varande slussafgiften innesluten i den sednare, men icke i den förra frakten. Dertill kommer Wenerns seglationsafgift och, då intet bruk ligger i sjelfva Christinehamn, frakt till denna stad samt omkostnader och provision för jernets mottagning ocu ombordbringning derstädes. Beräknas nu den billigare segelfarten, så uppgifves derföre i det af de vid Wermlands läns landsting år 1864 tillsatta komiterade afgifna och tryckta betänkande, rörande nordvestra stambanans Motioner i BorgareStåndet 1865. N:o 157. 381 sträckning mellan Christinehamn och Arvika (pag. 31), provision och kostnader i Christinehamn till 7 öre, och frakt från Christinehamn till Göteborg 25 öre, eller tillsammans — utan beräkning af frakten till Christinehamn — 32 öre för ett centner stångjern.
Fruarna » £ e pierreuse » bjuda, finner hon alltid g e n o m enkla friherrinnan Marika Dickson, född von Rosen, « o c h äkta medel den rakaste vägen till diktens hjärtEleonore Dickson, född Willerding, o c h Blanche punkt. Och det är förunderligt att säga o m en den Dickson, född Dickson, hvilka äro de sista innehaf» lätta konstens » p r ä s t i n n a — m e n i de rent tragiska varne af Svartviks aktiebolag, ha till åtskilliga kommomenten når hon högst! Den s o m en gång hört muner i Härjedalen, där bolaget ägt stora områden, henne föredraga till exempel Richepins » i a giv, *, donerat 25,000 kr., hvaraf räntan skall användas till den gripande legenden o m sonen, s o m på sin älskaunderstöd åt fattiga skolbarn. rinnas bud sliter u t sin egen moders hjärta, skall Samma gifvarinnor ha till Söderhamns församling sent g l ö m m a d e gripande uttryck för förstelnad donerat 44,363 kr. till en fond för uppförande af fasa, för outsäglig moderssmärta o c h modersömhet, gudstjänstlokal vid Stugsund. Yvette Guilbert i blixtsnabb skiftning förmår breda öfver d e få enkla stroferna. I sanning, på detta vis blir äfven den » minsta » konst stor o c h den » lätta » vägande, o c h de korta minuter, Jen ryktbara vissångerskan förunnade oss, r y m d e i n o m sig rikare skatter för eftertanke o c h erinring än en " T i R A M A T I S K A T E A T E R N har nu på sin spellista - upptagit » Arria o c h Messalina », skådespel i fem akter af Adolf Wilbrandt. Stycket uppfördes år 1887 m e d framgång härstädes på Nya teatern, hvarvid fru Fahlman uppträdde i Messalinas, den hatfulla o c h hämndlystna käjsarinnans roll, s o m h o n också utförde för några år sedan vid en af henne anordnad matiné å operan.
I samma lokal äro ock rum, mot hyresersättning, upplåtne åt här varande seminarium för folkskole-lärares undervisning. Den år 1841 inrättade Söndagsskola har oafbrutet fortgått och begagnas flitigt af elever bland handtverksklassen, samt är i allt afseende af välgörande inflytande, åtminstone så länge nuvarande nitiske läraren, magister Johansson besörjer undervisningen. Med länets utom staden belägna hospital har ingen förändring inträffat. Helsotillståndet inom staden har varit godt. Sjukvården besörjes af provincialoch öfrige här bosatte läkare; men särskild stadsläkare finnes icke. Stadens polis är sedan min sednaste berättelse oförändrad. De till berättelsen hörande tabeller bifogas i underdånighet. CARL MÖRNER. N. J. Lång. G. Lagerstråle. TABELL för Landet Medelafkastning, sedan utsädet är afdraget. Frälsehemman Frälse-Skattehemman Kronohemman Krono-Rusthällsheinman Krono-Augmentshemman. Krono-Skattehemman . Dito Nyhemman med frihetsår Krono-Skatte^Rusthållshemman Dito Militie-Boställen Civile Boställen. Ecklesiastike Boställen Gymnasiioch Skolehemman, Skatte Dito dito Krono Hospitalsoch Barnhushemman, Skatte Dito dito Krono Krigsmanshus-hemman, Skatte Dito dito Krono Skattlagde bebyggde Torp, Utjordar m. fl. lagenheter utan mantal, som ej under något hemmans ränta äro begripne, Frälse Skatte Krono Obebyggde dito Oskattlagde bebyggde dito, deraf Ryttare-, Solda Båtsmanstorp, 1,532 st Krono-Torp med frihetsår. betesmarker, Krono Backstugor Bebyggde lägenheter, afsöndrade hemman på viss eller lifstid Skattlagde Fisken och lägenheter af särskilda slag, som under något hemmans ränta äro inbegripne, Skatte Krono Tullmjölqvaruar, med 579 par stenar . Tullsågqvarnar, grofbladige Husbehofs-Mjölqvarnar Husbehofs-Sågqvarnar Stampar Kopparhammare Stångjernsverk Ämneshammare Masugnar Kupolugnar Jernmanufaktur-Verk Kopparnickel-Verk Glasbruk Pappersbruk Tegelbruk.
Grefve af Ugglast Jag delar alldeles den åsigt, att Kronans arrenden icke böra uppdrifvas så högt, att Arrendatorerne derigenom komma på obestånd; men om de redan ingångne Arrenden nn skola med ett penndrag andras, uppstår en minskning i Kronans påräknade inkomster, hvilken ovillkorligen kommer att hafva inflytelse på det hela. Herr Manner st arn'. Om förhållandet är sådant, som en värd Ledamot nyss yttrat, är det åtminstone icke Ridd. och Adelns fel, att frågan blifver sä sent afgjord, ehuru den bordt Vara det före Stats-Regleringens uppgörande. Här är icke fråga om annat ån art medgifva. Den 4 December f m. hvad som uti 1810 års Riksdagsbeslut icke är klari bestämdt, att nemligen Arrendatorerne skola få utgöra sina arrenden in natura , då erfarenheten visat ett förhållande, som ej borde äga rum, nemi. att markegångs-priserne varit högre än de gångbara priserne. Herr Danckwardt: Jag har redan haft den äran yttra, att den ifrågavarande optionsrätten icke i Arrende-contrscterne varit införd för att derigenom bereda Kronan någon ytterligare vinst på Arrendet, hvarföre icke heller någon förlust kan sägas blifva henne tillskyndad, om beslutet fattas i likhet med den Kongl, Propositionen. Om verkligen så vore, att det numera, sedan följden af detta Contracts-vilkor vore kändt, skulle medföra vinst för Kronan, att bibehålla det vid blifvande nya Arrenden , så synes mig Stats-Utskottet illa bevakat Kronans rätt, då Utskottet tillstyrkt upphörandet af detta vilkor för framtiden. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bilagor till Högloflige H Ridderskapets och Adelns Protocoll, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, ; År 1B23. Tredje Bandeti STOCKHOLM, Tryckt hos Olof GäjIhn, i8a5.
Ett af de skäl, Utskotten tager till försäljande af Kronoparkeme är att de svårligen kunna bevaka*; jag är af samma tanka, så länge Staterne förblifva organiserade corn de för närvarande äro; men tillåt mina Herrar göra Eder uppmärksamme på deras nuvarande stallning; dessa stater hafva dels inga dels otillräckeliga löner, inga befordringar utom tittlar, föga utsigt om pension, och den trägnaste och mödosammaste tjenstgöring, då skyldigheterne fnllgöras ratt, hvad kan man vänta af allt detta, Och huru lätt vöre icke det att med de löner denna stat nu innehar, ökad med högst fjerdedelen af hvad som nu Den 17 Octo lier f.m, 101 stjäles af skogarne, reglera en ordentelig staf, som snart skulle visa att Svenskar kunna både akta och sköta skog lika så väl som flere andra Nationer göra det. Bilaga till Pleni-Protocollet för den 17 October, eftermiddagen. N:o r. 1 Herr Thamy Wolrath; Principen att RiddarhusSecreteraren icke bör bekläda annat publikt Embete, godkänner jag ej Orsakerna äro att jag tror det inom Svenska Adeln ännu finnas män med ära och kunskaper. Att Ridderskapet och Adelö vid val tilt RiddarhusSecreterare måste fästa sig och säkerligen fäster sig vid dessa egenskaper.j Att RiddarhusSecreteraren om han icke får bestrida annat Embete, blir skild från allt I 82 Den 17 Oetober e. m. tillfälle att emellan Riksdagarne verksamt följa landets angelägenheter och uppöfva sina kunskaper och själsförmögen heter genom annat än speculadoaer, hvilka, ehuru ganska nyttiga, likväl icke efter min öfvertygelse verka lika med en god Embetsmannapraktik. i Att om Ridderskapet och Adeln väljer så illa, att deras Secreterare tager impuls af högsta magten eller af andra personer, så finnas många andra sätt att på honom inverka äts genom det publika Embete han bekläder.
Dit hörer t. ex. stadgandet i § 134, hvarigenom man velat förebygga en sådan uppfattning af bodrnerikontraktet, som, enligt hvad ofvan blifvit anfördt, franska rätten godkänner (C. C. 330), att nemligen långifvaren, i den händelse länet ej uppginge till pantens fulla värde, skulle kunna påfordras att vidkännas en proportionerlig andel af de bidrag till gemensamt haveri, som kunna blifva det förpantade föremålet ålagda. Sedan man sålunda frikänt honom från skyldigheten att bidraga till gäldande af gemensamt haveri, har det, för tydlighetens skull, ansetts nödigt förklara att han likväl skall vara förpligta^ att vidkännas den förlust, sorn kan uppkomma derigenom att det förpantade föremålet minskas i värde, vare sig deraf att bidrag till gemensamt haveri uttagas af detsamma, eller deraf att det skadas genom enskildt haveri; ett stadgande, som står i fullkomlig konseqvens med de i § 126 angifna grunder. Bestämmelsen att de förpantade föremålen häfta solidariskt för lånets betalning (§ 135), rättfärdigas ur panträttens natur, enligt hvilken ingen del af panten blir fri, förr än hela lånet är betaldt. Till slut bör tilläggas att föreskrifterna om den ordning, i hvilken bodmerilån skola gäldas, återfinnas på ett annat ställe af förslaget (§§ 275, 276 och 281), der ordningen emellan förmånsrätter till fartyg och gods i allmänhet bestämmes och 13 98 der stadgandet om dessa fordringars inbördes företräde derföre ansetts hafva sin lämpligaste plats. I förslaget återfinnas ej de i nu gällande sjölag förekommande stadganden om bilbrefslån (Bodm. B. kap. 9). Detta sätt att anskaffa penningar för sjöfartens behof har längesedan kommit ur bruk och det syntes derföre ej vara skäl att genom lag söka upplifva ett låneaftal, som, oaktadt det varit i lag erkändt, i praktiskt hänseende visat sig öfverflödigt. Hedan 1847 års förslag hade på dessa grunder uteslutit hvarje stadgande om bilbrefslån.
Ar ender, sorn hafva afseende på vården af Indelnings - och Raterin^s-verket, tå vidt den Kammar - Collegium kan tillkomma. Dertill räknas: 1:0 Frågor om jemnkning uti eller flyttning af rustningsoch roterings-skyldigheter, samt om båtsmanshåll. 2;o Frågor om Nybyggens deltagande i rotering. 3:0 Ersättningar för förl®rade hemmansrantor vid militien. 4:0 Mål om vacance - afgifts utgörande vid Regementerna. 5:0 Qm afskrifningir af hutrötemede! vid militise-boställen, eller om utvägar till dessa 183 boställens äter • iståndsättar.de, då tillgång dertill hos förra boställs - innc-hafvaren saknas *). Såsöm en följd af Drätsel-Förvaltningens befattning med skattläggningar å jord ech fast egendom måste, så vidt det angår Rikets statistiska indelning och oeconomiska uppmätning, under denna förvaltning höra: General Landtmdteri - Contoir et som har en egen Chef, hvilken bör ega Öfverste värdighet. Hit hörer äfven justeringen af mått, mål och vigt, emedan den i ortcrne lämpligast kan anförtros åt Landtmätare, öfver hvilka förmanskapet icke bör delas. Vidare åligger det Chefen för detta Contoir, att hafva inseende öfver Skiftesverket i Riket, på hvars syftesenliga gäng jordbrukets förkofran hufvudsakligen beror. Som skiftes verket är af egenskap, att närmast höra under Inrikes förvaltningen, så bör Chefen för Landtmäteri - Contoiret stå i samma förhållande , både till Inrikes - och Drätsel-förvaitningarne, som rörande General - *) Jemnf, Committerades betänkande, s. 68.
Så får jag höra hans röst utanför dörren, dämpad, upprörd och hes: » Öppna, Ruth; skynda dig, öppna; det är jag. » Jag stapplar med möda upp och får regeln ifrån. Min man träder in. Jag skall ej söka beskrifva det hemska mörkret i hans slappa ansigte, men, om jag än lefde till verldens sista dag, skall aldrig denna bild gå ur mitt minne ... » Skynda dig, gör dig i ordning, vi skola fara med morgontåget kl. 5 till Menton », säger han. » Min Gud — Elon — hvad är det då? Säg hvad är det? Svara mig — af barmhertighet! » » Å r det! » — skrattar han nervöst. » Hvad inbillar du dig? V i måste resa — voilåtout! Och nu — • låt det gå undan. » Mekaniskt lydde jag honom. Han beherrskade mig som i en hypnotisk sömn. Hur jag i all hast fick mina kläder på, hur våra saker rafsades i hop och kommo i väg, hur vi sjelfva hunno in i vaggonen i sista stund — hur, j a hur? — men det gick. Jag föll i en oemotståndlig, nervös gråt, så fort tåget kommit i gång; han gaf mig en vred blick, tände sin cigarr och gick ut på platformen, lemnande mig åt mig sjelf. Redan i Monaco hade hälft förstulet sqvaller nått mina öron, om att Kruse kommit i kompaniskap med en ung, rysk äfventyrerska, som spelade ett djerft spel vid rouletten. Jag hade mött henne en gång i vagn ute på strandboulevarden, och min kammarjungfru hade visat på henne för mig. Hon hade ett par svarta, förfärliga ögon och var klädd med skrikande lyx.
Maj:ls uppmärksamhet å behofvet af dylikt anslag för bestridande af enahanda slags ersättning till innehafvarne af åtskilliga andra, här nedan uppräknade boställen, vid hvilka utgörandet af dagsverken in natura, på grund af Kongl. Brefvet den 8 September 1854 upphört, och i sådant afseende tillika förmält att, efter inkomna reqvisitioner, de belöpande ersältningarne till dessa boslälishafvare, enligt föreskriften i nådiga Brefvet den 3 Februari 1860. blifvit af Statskontoret under förskotlstitel anordnade och dels sedermera vore af Rikets Ständer godlgjorda, dels framdeles komme att i sådant ändamål hos E. K. Maj:t i underdånighet anmälas, hade Statskontoret, för vinnande af enkelhet och reda härutinnan äfvensom på det att Rikets Ständers vid 1853 och 1854 års riksdag fattade och af Kongl. Maj:t genom merberörda nådiga Bref den 8 September 1854 gillade beslut måtte i afseende å de boställen, vid hvilka utgörandet af dagsverken in natura hittills upphört, befordras lill verkställighet, i underdånighet hemställt, all E. K. Maj:l täcktes aflåta nådig Proposition till Rikets Ständer om uppförande ä Riksstatens 4:de Hufvudlitel, under anslaget till Kavallerioch In fanteri-regementena, jemväl af följande ersättningsbelopp, nemligen : 30 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrijvelse, N:o 75. Penningar. Oindeld spanmål K: dr öre.
Men när nu, genom Realisationen, de bägge Ländernas Speciemyntsorter skulle derjemte med hvarandra sättas i beröring, så synes penninge-regleringen i Norrige, med Riksdaler papper för den inre och Riksdaler silfver för den yttre rörelsen, samt organisation af Norrska NationalBanken böra tagas också i noga beräkning, så vidt de hafva inflytande på Sverige, hvars yttre ställning, eller lill fremmande Länder, utvisar, för öfrigt, att vår förnämsta exportartikel, jernet, ännu befinner sig i svår medtäflan med det Engelska; att en vid beredningen af det senare der uppfunnen och nästan allmänt använd method, som vi icke ännu hunnit tillegna oss, att begagna varm luft vid smältningen, der minskat kostnaden af, men förbättrat varans tillverkning; att Engelska jernet sista åren stigit i silfverpris, under det vårt Svenska småningom fallit; att i Norra America, dit vi hittills egt vår största och bästa afsättning, införselslullen å jern blifvit till Englands förmon betydligen från och med i år förändrad; samt att, utom fördelen af Englands närmare belägenhet, äfven stora svårigheter för varu-export till Norra America äro i år och kanske nästa år äfven att befara, genom den hårda crisis i financiel! hänseende, detta land nyligen befunnits underkastad, hvarom Utoch Inländska Tidningar dagligen tala, och om hvars upphörande de redan der timade olyckor och bankrutter, den höga penninge-räntan, samt den ännu fortfarande spänningen emellan skiljda intressen och emellan Presidenten, Senaten och NationalRepresentationen icke lemna snar förhoppning. Äfven när blicken rigtas 44 lior till B anco-Ut skottets Utlåtande N:o 16. till Europas närmare belägna Länder, företer sig, att, under fredens lugo, likväl stora Statslån i silfver och extra-ordinaira rustningar der ske; och atfc dessa omständigheter mera torde verka till hinder än till framgång af våra bemödanden, alt bibehålla verldsmyntet i tillräckligt omlopp inom oss, synes deras art gifva rätt att förmoda.
Derföre anser jag Utskottets i Betänkandet N:o 21 föreslagne stadgande, att resandes, synbart brukade vagnar och åkdon, som af dem sjelfve begagnas (hvartill jag blott har önskat och yrkat tilllägget eller blifvit ur Riket bevisligen utförde'), borde vara fria från all införsel-tull, hafva varit väl grundadt och i öfverensstämmelse med tidens och billighetens kraf. Genom den nu beslutade återgången i detta hänseende till i835 års Tull-Taxa, har man vidblifvit ett sämre gammalt, i stället för att öfvergå till ett bättre nytt. Man har derigenom bibehållit io procents tull å resandes åkdon och nödgats söka afhjelpa denna obilliga beskattning ge3iom återintagandet i underrättelserne till Tull-Taxan af den förra i5:de §:n, som i Betänkandet N:o 21 var öfverflödig och således utesluten. Man har härigenom dock för ingen del befriat den resande ifrån obehag och tidsutdrägt, utan endast gifvit honom en anvisning om möjligheten, ehuru förenad med nya ledsamheter, omvägar och dröjsmål, att återfå den erlagda tullen. Och hvarföre har man ansett en sådan beskattning å resande nödig? För alt bilda en controll, emot att åkdon, genom deras medgifna tullfria införsel, såsom resandes egne, skulle blifva föremål för handels-speculationer. Kännedomen om åkdons vida högre pris utomlands, än i Sverige, är dock ensam en tillräcklig garanti emot dylika missbruk, som blott någon gång, af serskildt tillfällighet, möjligen skulle kunna med fördel ofras. Jji7. till BevillningsUtskottets Utlåtande, N:o 3o; 5 Genom återgången till i8»35 års tullafgifter för vagnar oell åliden af alla andra slag än resandes egne, har äfven den i Betänkandet N:o 21 föreslagna tullen af 20 procent blifvit förhöjd till 33| procent; ett förhållande, som med skäl kan klandras, då den inhemska åkdons-fabricalionen, i anseende till de höga prisen utomlands, alldeles icke behöfver denna alltför höga skyddstull.