Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som kostnaden för skrifmaterialier och expenser, ved och ljus för Krigseoll. och Krigshofrätten, Sjöförvaltningen och öfrige militäre embetsverk icke kan pä förhand närmare bestämmas, än samma slags kostnader för rikets Hofrätter, Just.Cancellersexp. m. 11. civile embetsverk kunna det, så föreslås, att StatsUtsk. mätte, vid nu afgifvande förslag till riksstat, uppföra det pä 4:de hufvudtiteln varande bestämda anslag af 4,500 r:dr till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Krigseoll., Krigshofrätten m. 11. verk, äfvensom det på 5:te hufvudtiteln varande anslag af 2,500 r:dr till skrifmaterialier och expenser för Förvälln. af Sjöärendena och Commando-expedition, såsom förslags-anslag, i likhet med de till enahanda ändamål varande anslag pä 2:dra, 6:te, 7:de och 8:de hufvudtitlarne. Anhålles om remiss häraf lill R. St:s StatsUtsk. 2. För att befria båtsmanshållet från alla de olägenheter, som åtfölja dess åliggande alt förse båtsmännen med viss uppklädnåd in natura, och för alt vinna den ändamålsenlighet uti båtsmannens beklädnad, som är nödig för deras fulla tjenstbarhet, har, som man vet, fråga uppstått om hålsmansheklädnadens ställande pä passevolance efter ärligt bidrag, hvarigenom bätsmanshällel, mot en viss, hvarje är till lika belopp utgående afgift, skulle sättas i tillfälle att afbörda sig denna del af rustocii roterings-skyldighelcn. För verkställigheten af delta förslag möter emedlertid flera svårigheter, hvaribland en ganska stor är förlagskostnaden vid Kronans öfvertagande af beklädnadsbestyret. 5:te hufvudtiteln lemnar härtill ingen tillgäng, och båtsmanshållet torde icke eller vilja underkasta sig att till Kronan öfverlemna den fullständiga uppsättning af beklädnaden, som skulle påfordras för stränga iakttagandet af Kronans rätt. Till befordrande af det goda ändamålet föreslår jag derföre, att K.
Anmaningar vid Banco-Disconten och Låne-Contoiren, angående förslag till förändring dermed 24. 6. återremiss i samma ämne 63. 3i. Anordningar, dels årliga, dels tillfälliga, af Bankens OmkostnadsRäkning 112. —- af ersättning för Ljus till BancoStaten, Banco-Disconten och Låne-Contoiren 127. Arcliiveller mimh^e Bancohuset, angående Trossbottnarnes derstädes förfallna skick 35, 10. Assigneruig på Banken, angående några förändringar och närmare bestämmanden af grunderne och vilkoren dervid 29. ro. återremiss i samma ämne 65, i3. Assigneringsrätt, enskildes, på Banken, angående föreslagna åt - Register lifv. Banco-Utslits Betänkande». 3 gärder lill förekommande af missbruk dervid 28. 1. Assigne ring, förslag till afhjelpande af hinder och uppehåll dervid, i följd af Vexel-Banco-Räkningarnes collationering i början af året 128. Jssurancer på Lif och derå grundad belåning i Banken 58. 14. B. Banco-rluctioner,om inställelse deraf i3, 1. återremiss i samma ämne 43. 3. — angående förändring i de hittills gällande Författningar derom . 70. 3^. återremiss i samma ämne 78. 2. Bancohusens underhåll och vård, om antagande på Stat af en byggnadskunnig person för detta ändamål 33. 4* återremiss i samma ämne 64. 1. Banco-Staten, dess Löne-inkomster, angående en förbättring deri ad interim 112 Banken, dess Bäne-Rörelse intill nästa Riksdag, angående Hufvudgrunderne derföre 43* 3. återremiss i samma ämne 82. x. *— utlåning på korrt tid och emot rörlig pant 49’ J7- återremiss i samma ämne 82. 7. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Kongl. Majlis Nåd.
Maj:t ville nu endast i Nåder inhemta Dess Vetenskaps-Academies underdåniga utlåtande öfver de af Rikets Ständer i ämnet gjorda anmärkningar. 80:0 Angående tillåtelse för Städernas allmänna BrandstodsBolag samt Beklädnads-Directionerna att emot ränta insätta sina eontanla medel i Banken. Anmäld Bil, til R. St. Jwt. Ombud sin. Em b. Ber. den i5 Jan. 1834. 73 Anmäld den 20 Februarii s. å. Kongl. Maj:t befallde, att vederbörande skulle om Rikets'Ständers beslut underrättas; och skulle, i afseende på Beklädnads-Directionernes ofvanberörda rättighet, den underdåniga skrifvelsen till Krigs-Expeditionen remitteras. 8l:0 Angående f. d. Kronofogden. Dahlgrens ansökning o’m eftergift af balancemedel. An mäld den ao Februarii s. å. och vederbörande till efterrättelse meddelad. 8‘2:0 Angående ny Instruetion för Rikets Ständers Revisorer i afseende på befattningen med Stals-Verkets granskning. Anmäld den 20 Februarii s. å. Kongl. Maj:t befallde, ätt Kungörelse härom skulle utfärdas; hvarförutan Stats-Contoret skulle förständigas att meddela vederbörliga förvaltande Verk, hvilkas redogörelse först ifrån och med 1829 kommer att i Rikshufvudboken ingå, formulaire till det utdrag af räksnskaperne, som de inom den i sådant afseende förut bestämda tiri. borde till Stats-Contoret hädanefter aflemna. 83 :0 Angående verkställd granskning af Strömrensnings-fondens räkenskaper och förvaltning. Anmäld den 20 Februarii s. å. och vederbörande till iakttagande communiccrad. 84:0 Angående åtskilliga Assistance-Contorets Tjenstemäns sökning att vid nämnde Contors upplösning undfå expectance-löner. Anmäld den 20 Februarii s. å. och befanns icke fordra någon åtgärd. 85:0 Angående rättighet för Sparbankerne i Riket att i Banken insätta en del af deras fonder samt derstädes äfven upptaga lån. Bikung till R. St.
Det synes wara en bestämd söljd af de ät JustitlK-Ombttdsniannen uppdragna göromäl, att ban dels såsom äkagare etter Actor, dels som Ordförande i Tryckfrihets-Committeen bör egentligen wistas a den ort, der Rikets Högsta Embetsman och Collegier samt de med Tryckfrihetsmål befattning ägande Domstolar och Embets-Werk befinnas, der Nationens representanter sammankomma, och der i allmänhet Styrelsens grenar förena sig. Af Riksdags-Ordningens 63 § torde äfwen ännu tydligare kunna slutas, att Justitiee-Ombudsmannen, i samma stund han tillträder detta Embete, skiljes -frän bestridandet af den syfila han tilt äfwentnrs förut innehar. Utskottet tror sig likwäl böra, till minnande af en önskad fullständighet, wördsamligen tillstvrka antagandet af berörde stadgande» i Instruktionen, heldst den samma icke ännu är utfärdad, och får således föreslå följande tillägg och förändring i början af 24 Z: Justitice-Ombudsmannen, hwars wistelseort, i och för Embecet, är i hnswndstaden, mä ej under sin tjenstetid utöswa någon annan Publik Embetsmannabesattning. Han äger att sig till biträde etc. Stockholm den 15 Febrnarii 1810. Pa Constitutions-Utskvttets magnar: U. Nannorboim. Oarl v. UosonLtsin. Osniol Lborstoin. ^näorb Rson. bl^olrort. ck. D. 44!) Med förflag till ändring i 49 och 61 88 Regeringö-Formen. Wördsautt Memorial. Till Constitutions-Utskottet har NiksdagsFullmägtigcn för Fahlu Bergslag och Utskottets Ledamot Herr Asesorcn Gåhl» inlcmnat ett skriftligt anförande, med förslag till rättelser i Regeringsformens 49 och 61 88, äsyftande en tydligare uttryckt mening af dcfla §8, genom deras fullständigare redaction.
Uti en inom Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, har Riksdagsfullmäktigen Pehr Bengtsson från Kalmar län, — efter anförande af det i nu gällande Instruktioner för Rikets Ständers Revisorer af Bankooch Riksgälds-verken meddelade stadgande, att Revisorerne åtnjuta skjuts efter 4 hästar till och ifrån Stockholm samt traktamente af 3 Rdr om dagen under så väl revisionsförrättningen, som framoch återresan, — erinrat, hurusom den godtgörelse, hvilken sålunda blifvit tillerkänd desse, inom vidt åtskiljda orter bosatte, Revisorer vore högst olika, såsom beroende utaf afståndet mellan bufvudstaden och hvarje Revisors hemvist; och har motionären, för att i någon mån jemka detta förhållande, utan att derigenom ådraga staten ökade revisionskostnader, föreslagit en sådan ändring uti 8 § af Instruktionen för Banko-revisorerne och 6 § af Instruktionen för granskningen af Riksgälds-kontorets förvaltning, att Revisorerne hädanefter skulle erhålla ersättning för skjutskostnaden till och från revisionsorten efter beräkning af endast två hästar, men deremot ett till fem Rdr om dagen förhöjdt traktamente. 4 Statsoch Banko-Utskottens Utlåtande, N:o 20. Enär resekostnadsersättningen och dagtraktamentet för Rikets Ständers Revisorer utbetalas af Banken och Riksgäldskontoret-med halfva beloppet utaf hvartdera verket, samt frågan om förändring i beräkningssättet för nyssnämnde ersättning och traktamente följaktligen rörer begge dessa verk, har Stats-Utskottet, i öfverensstämmelse med Riksdagsordningens 43 §, för samma frågas behandling sammanträdt med Banko-Utskottet, och fa Utskotten härom nu afgifva sitt gemensamma yttrande. Beträffande först den i ofvanåberopade Instruktioner Revisorerne tillerkända godtgörelse för resekostnaderna, så öfverstiger det, till grund för denna godtgörelses beräknande, fastställda antal af 4 hästar hvad som för hvarje Revisor, under resorna till och från revisionsorten, erfordras och i allmänhet begagnas, hvarigenom följaktligen en af resornas längd beroende behållning utaf resekostnadsersättningen uppkommer för de mera aflägse boende Revisorerne.
Det innebar nämligen ingenting mer eller mindre än upphäfvande af Tryckfrihetsförordningens egenskap af grundlag, naturligtvis i det allt för genomskinliga syftet, att denna lags, enligt vederbörandes tycke, allt för liberala stadganden skulle kunna omstöpas med samma lätthet som hvilken civillag som helst. Visserligen hade den k. propositionen härom antagits till hvilande vid 1853 — 1855 års riksdag, men intet tvifvel rådde, att förslaget skulle falla, då det förekom till slutligt afgörande i December 1856. Icke minst inom bondeståndet var motståndet starkt, öfverläggningen hade pågått en lång stund, då M. uppträdde. Det torde, sade han, knappast vara möjligt att öka antalet af de skäl, som ensamt inom detta stånd blifvit åberopade mot den ifrågavarande grundlagsändringen. Tal. ville derför icke upptaga tiden med ett försök härtill. Han ville blott fästa uppmärksamheten vid hvad som yttrats om de missbruk, till hvilka en del af den periodiska pressen eller närmare bestämdt den s. k. skandalpressen skulle gjort sig skyldig på den senaste tiden. Med denna tids skandalpress, hvars förvillelser tal. beklagade, ansåg han det dock icke vara på långt när så farligt som med den skandalpress, hvilken uppkom och fortlefde under de närmaste åren efter det nya statsskickets införande 1809. » Jag menar », sade M., » de vid denna tid utkommande tidningarne Nya Poeten, Räfvarne, hvilken tidnings bittra utgjutelser ansågos hafva framkallat de oroligheter, som slutade med Fersenska mordet, Allmän Politisk Journal m. fl., för att icke tala om dem, hvilka af den bekante Grewesmöhlen utgåfvos, nämligen Åskådaren, Trumpeten eller Krigsförklaring mot allt ondt, Nytta och Nöje m. fl. Om Grewesmöhlen, hvilken såsom kändt är, genom tjenliga medel var vunnen på högsta ort, och nämnde författares verksamhet ¿som politisk skriftställare yttras uti de Bergmanvon Schinkelska Minnena, att han kunde anses såsom ' enförträfflig bulldogg, väl tjudrad och styrd af regeringen ’.
På grund häraf, och då dessutom, vid de förändrade förhållanden, som efter motionernas afgifvande inträdl, det torde skäligen kunna antagas, att Stats-verket nu icke skall kunna medgifva en sådan minskning i bevillningen för rörelse och näring samt fast egendom, som den föreslagna, får Utskottet, under erinran att, om det, sedan statsbrist-summan blifvit känd, skulle, emot förmodan, visa sig, att någon nedsättning i allmänna beviilningen kan ega rum, denna då naturligen kommer äfven borgerliga rörelsen och fastigheterna'till godo, hemställa, att motionärernes yrkanden om nedsättning i beviilningen för rörelse och näring ifrån 5 till 3 procent, samt för fast egendom från 2 till 1 på hvarje tusen icke måtte vinna Rikets Ständers bifall. Motioner hafva blifvit väckta, hvilka tillsammans gå derpå ut, att, med borttagande af Bevillnings-förordningens föreskrifter om minsta afgifter, som måste för inkomst och rörelse erläggas, det måtte stadgas, att för inkomst eller egendomsvärde, sorn ej öfverstiger vissa bestämda minimi-summor, bevillning icke hehöfver utgöras.
V i bedja Iduns läsarinnor på detta sätt räcka oss en hjälpsam hand. I någon älskvärd mormors gömmor dölja sig kanske minnen från den tid, » mormor var ung », minnen, öfver hvilka solljusa erfarenheter ännu efter ett femtiotal år breda skimmer. P å botten af mammas lappkorg ligger kanske ännu någon bit af hennes bröllopsklädning, af det första tyget till förmaksmöbeln eller dylikt. R ä d d a dem undan tiden och skänk dem till den samling af gamla tygprof, Nordiska museet redan äger! Intet är för ringa att gömmas, om det faller i händerna på dem, som kunna infoga det å sin rätta plats. J. B. (!äs salt ner vid dammen Oeh vaska ' sina lår. » Nu tror jag, » sa ' hon, » skammen På torra landet går. Se bara fru von Anka, Hon låts ' om ingenting, Och döttrarna få ranka På egen hand omkring. Hur unga ankbond ' på dem glor. Ja, vore jag i hennes skor, » — Det bildligt taladl var, förstås, Och smått » symboliskt » af en gås — » Nog hade de en bättre mor. Hör bara, hur de stimma Och kackla uppå strand. Och se blott, hur de simma Dit ut på eyen hand. Ja, när de uppå detta vis På fritt med andra könet glamma () rh ostördt sköta sin kurtis, Då kan man väl förslå precis, Ett sådant kräk de ha till mamma. När mina vuxit upp en gång, Då skall det bli en ann? facon Och hållning, skickjach pli. Hå land såväl som uppå » bölja » Jag skall i hack och häl dem följa I D U N 1894 Och se min plikt däri. Och skulle någon af dem dä Försöka på Så smått alt kokettera Och vippa uppå stjärt, Jag nog skall observera Och plumsa efter tvärt. Och kommer af det andra kön Kanske en gås och gör sig grön, Så gällt och barskt jag häcklar till: » Hvad är det väl ni vill! » Ja, än en gång jag säger, Hvad jag förut har sagt, Alt fru von Anka äger Mitt djupaste förakt. » Men tiden gick, som den plär gå, En kull af egna döttrar små Fick också vår fru Gås.
och påminner om den gamla goda tiden samt är väl Gärna lämna vi emellertid, som sagdt, plats Hvad det beträffar att kunna kläda 5 personer värd sitt pris; dock kan man mycket väl hålla med för följande: under ett års tid på 233 kr., så är äfven det omöjförf. därutinnan, att inledningen är » allt för lång ». j 1893 derrättade kommissionsbyråerna, riktas till en af » bekymrade mödrar », af äldre och yngre damer, hvilka alla önska säkerheten af ett uttalande, grundadt på en mera personlig kännedom om något påtänkt pensionat, innan de för längre eller kortare tid välja det till hem åt någon anhörig eller åt sig själfva. På grund häraf tilltror sig den, som nedskrifver dessa rader, att stödd på en lång och delvis ganska god erfarenhet af förhållandena meddela några adresser till möjlig ledning för personer, hvilka hafva intresse af saken. För att börja med en inrättning, som visserligen ej helt och hållet är ett vanligt pensionat, men i Stockholm, kanske i Sverige, är ganska enastående i sitt slag, vilja vi nämna » Belfrages pensionathotell », såsom namnet angifver till hälften ett hem med familjelif och sällskapslif, till hälften vanligt hotell, dock utan portier, hvilket i mångas tycke torde vara en förtjänst. Det upptager ett stort femvå- nings hörnhus, Vasagatan 44, och ligger så- lunda vid två af Stockholms vackraste gator, helt nära Centralstationen, med spårvagn utanför dörren samt snedt emot det stora hus, som inrymmer såväl Stockholms högskola som den bekanta Vasateatern. Hotellets eller pensionatets gäster kunna således med stor lätthet fordrifva de långa kvällarne vare sig med mera uppsluppna A n D a Pettersson-föreställningar i » Kolhandlerskan » och » Den skö- na Galathea » eller med åhörandet af någon Victor Kydbergsk föreläsning öfver skön konst i den ädlare stilen. Hotellet är, åtminstone om somrarnc, mest upptaget af utländingar, men torde äfven om vintern vara väl besökt, hvarförutom äfven familjer inhyra sig i pensionatet för längre tider. Så t. ex. har Förenta staternas konsul under ett par år bott här med sin familj.
Lades pä bordet. Föredrogs Allmänna Beswärs och Oeconomi^ Utskottets under den g:de i denna mänad afgifne Memorial, rörande det af Herr Handelsmannen Stabeck, afgifne förslag till inrättande af hushålls nämder i landsorterne Härads eller Svcknewis samt reglemente för sädane nämder, hwilket förslag Utskottet hemställt, mätte till Kongl.Majtt öfwerlamnas med underdänig önlkan, att Kongl. Maj:t deraf täcktes lämna desi Åkerbruks Academie del. Lades pä bordet. Upläsies och lades pä bordet Allmänna Beswärsoch Oeconomiä-Utskottets den 4 dennes af-> gifne Memorial rörande Herr Borgmästaren ära - Den 6 Jul». isi kerZs, och Herr Grosshandlaren LeAsrftabsts yrkanden vin Fyrbäks inrättningar, den ena pä nordwästra andan af den sä ?alade Holmön wid Quarken och den andra a ästergarnsholme utan för Gottlands östra redd. Utskottet hade tillstyrkt, att Riksens Ständer wille inför Kongl. Maj:l nedligga den underdäniga önskan, att Kongl. Maj:t med Nädigt afseende pä Sjöfariens betryggande äfwen i ofwannamnde farwaiten, i Näder täckes infordra wederbörandes underdäniga utlåtande, hwarwid i frägawarande payrkade 2-.ne fyrbäks anläggningar kunna blifwa swarande mot der äfyftadegoda ändamälet och om de dertill npgifne ställen äro fullkomligt tjenande eller om andre dertill böra utses, samt i sadant fall derom Nädigt förordna; dä RiksensStänder wagade hoppas att Kongl. Majtt wid pröfning om medels erhällande dertill, fäster Nädigt afseende pä den underdäniga önskan Riksens Högloft.
M:t kan i anledning deraf finna tjenliga. Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Mars 1851. Preste-Ståndet den 26 Borgare-Ståndet den 26 Bonde-Ståndet den 29 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående upprättande af nytt sammandrag af de författningar m. m., sorn böra från prediks'tolen årligen uppläsas. (Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Uti., N:o 55). S. A. K. linder innevarande riksdag har fråga blifvit väckt om förnyande af Rikets sednast församlade Ständers, i skrifvelse den 26 Aug. 1848, framställda underdåniga anhållan, det E. K. M:t måtte täckas i nåder låta utarbeta och från trycket utgifva ett nytt sammandrag af alla de Kongl, förordningar, plakater, bref och resolutioner, hvilka höra från predikstolarne i kyrkorna hvarje är kungöras, samt efter hvarje riksdag utfärda nådig kungörelse, innehållande förteckning å samtlige de författningar, som derefter skola årligen uppläsas; i hvilken fråga förekommit: att Rikets Ständer, som ansett angeläget, att författningar, hvilka delsBih. litt R. St. Skrifvelse, N.-o 45. upphört att ega förbindande kraft och dels icke hafva ringaste tillämpning pä menigheten, ej vidare kungöras, uti underdånig skrifvelse den 29 Januari 1830 begärt, det K. Maj:t täcktes låta undersöka, hvilka påbud och stadgar numera böra uti kyrkorna och vid häradstingen till menighetens efterrättelse årligen uppläsas, samt anbefalla utgifvande af en förteckning derå, till vcderbörandes underdåniga efterrättelse; att, i anledning häraf, en dylik förteckning äfvensom sammandrag af de å densamma upptagna, till årlig uppläsning i kyrkorna föreslagna författningar blifvit, uppå K.
Det är icke till den del af Iduns läsare, som uppfattat den djupaste betydelsen af en tidsindelning, hvilken ej, såsom förhållandet är med månader och år, härleder sig från naturen, som dessa rader skrifvas, ty för denna läskrest är den sjunde dagen helig och en välsignelserik gåfva, utan skall här blott talas från allmän mänsklig synpunkt om ett af de bästa medlen för att undgå öfveransträngning. Du skall hvila på söndagen! Helt visst måste det från början ha varit en eller flere lättjefulla dagdrifvare af båda könen, som bland kristna folk fallit på det orådet att bryta mot ett lagbud, som så tydligt innebär den högsta vishet och den ömmaste omvårdnad om mänskligheten som just det budet om en regelbundet återkommande hvilodag, ty det är ett kännetecknande drag för alla lättingar, att de blott i otid fattas af en hastigt uppblossande arbetsifver. » Arbetsamhet är en stor dygd, » sa ' den lata gumman, tog fram spinnrocken julafton för att spinna garn till att laga strumpor med under helgen. » Detta är folkhumorns kortfattade beskrifning på detta slags människor. De giriga ha troligeD varit de, som därnäst trampat skaparens lagbud och kärleksgåfva under fötterna. D e ha adderat ihop söndagarne, räknat ut på öret, hur mycket de förlorade på hvilodagen; hur mycket guld de kunde vinna, om söndagen förvandlades till en arbetsdag, och så — » Jag tackar Gud, att jag icke är en syndare, en girig! » tänkte den nöjeslystna kvinnan samt den unge rumlaren, och de gjorde hvilodagen till en ansträngande förlustelsedag, och i deras spår kom spekulationen i alla gestalter, tills vi nu kunna anse söndagen för den tyngsta arbetsdag för tusentals människor, för en ödeläggeisens dag för ännu större skaror samt för den bullersammaste för alla stadsbor. För den, som blifvit van att hålla sjunde dagen som hvilodag, kännes det hela veckan som en afmattning i kroppsoch själskrafter, när denna dags ro, frid och hvila blifvit oss beröfvade, vore det ock endast genom något s. k. oskyldigt » tidsfördrif ».
Mts nåd. propos. ang:de af - 46i Den 16 September e.m. skrifning af undsättningsskulderna i Norroch Westerbottens län, samt enskilda motioner om dylik afskrifning i så väl berörda som i andra län; N:o 3io, i anledn. af väckt motion om utfärdande af förnyad instruetion för R. St:s revisorer, i hvad som rörer deras befattning med statsverket; N:o 31 i, i anledn. af anmärkmna vid IJtskts betänk. N:o 9.4, angtde sökt eftergift eller anstånd med inbetalningen af det Öregrunds stad beviljade lån; N:o 3is, i anledn. af återremisser ä Utsk:s betänk. N:o 70, angtde de staden Borås beviljade byggnadslån; N:o 313, i anledn. af anmärkntr vid Utsk:s betänk. N:o 29, angtde yrkad utsyningsrätt å kronoparkerna Halleoch Hunneberg. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. -j till 12 om natten. In fidem protocotli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 19 September 1840. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 4 prot.utdr. för den 16 dennes e. m. Gr. Frölich, David, uppläste följande: Redan i början af föredragningen i sista plenum af StatsUtsk:s mern. N:o 3oi, och då jag förmärkte den oförmodade syftningen hos några Husets ledamöter, att bryta sig en ny bana vid behandlingen af detta grannlaga ärende, tog jag mig friheten allvarligen varna för den våda det syntes mig medföra, att träda öfver formerna på ett sätt, som åtminstone skulle kunna anses obehörigen ingripa i de öfriga Ståndens beslutande ratt och följaktligen kunde föranleda till en betänklig och möjligen obotlig brytning; men som Hr von Hartmansdorff och Frih.
St:r, med underd. anmälan, att K. M:s Propos. ang:de utvidgad religions-frihet m. m. ej kunnat af dem bifallas, måtte för deras del besluta och till K. M:s Nåd. bifall hemställa: 1 Att intill nästa Riksdag, åtal för affall från Svenska Kyrkan ej må anställas, med mindre Konungens Just.Kansler, efter erhållen underrättelse om saken och dess sammanhang, dertill erhållit Konungens i StatsRådet lemnade tillåtelse, samt att sådan tillåtelse eller verkställighet af för slikt affall ådömd landsförvisning icke, utan särdeles försvårande omständigheter, må äga rum. 2 Att, under tiden, om de personer, som från Svenska Kyrkan affallit, eller derifrån blifvit i laga ordning uteslutne, må infordras noggranna, och så vidt möjligt fullständiga, upgifter beträffande deras a) namn och ålder, bj stånd och yrke, c) bonings orter, d) trosbekännelse samt c) om och hvilka åtgärder ibland dem vidtagits för själavården och kristendoms-undervisningen, äfvensom f) vederbörande, verldsliga och andeliga, lutherska, embetsmyndigheters intyg om deras frejd och upförande. 3 Att, sedan dessa uplysningar erhållits, K. M. må täckas, genom särskilte komiterade eller på hvad annat sätt lämpligt synes, låta, så snart ske kan, utarbeta och Rikets nästsammanträdande Ständer till antagande förelägga förslag till Författning om de från Svenska Kyrkan sålunda utgångne personers förhållande till densamma och till Staten, äfvensom de reglementariska stadganden, hvilka i öfrigt kunna vara af nöden. 4) Att, derest inländsk man, som från Svenska Kyrkan affallit, eller eljest af främmande trosbekännelse är, befinnes såsom lärare eller andelig ledare upträda inom Svensk-luthersk församling, eller derinom villfarande lärosats utsprider, han då, genom krono-betjeningens försorg må, till den ort, föras hvarest han är eller bör vara mantalsskrifven; men om utländningen dermed beträdes, han, der K.