Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härvid torde jag först få fästa mig vid detta Utsk:s yttrade opinion i frågan om förbud. Det är i sanning motbjudande för mig och hvar och en, sorn älskar nyttiga reformer, att finna, det Utsk. frångått ett system, som redan vid tvenne liksdagar varit uttaladt, isynnerhet som man af reservationerna kan se, att inom Utsk. de meningar och åsigter icke blifvit fördolda, som legat till grund för föregående Ständers beslut. Jag förmodar, att Utsk. tagit kännedom om hvad sista riksdagens Bevilln.Utsk. yttrat i detta ämne; jag anhåller emedlertid att här få uppläsa en kort del deraf, som lyder sålunda: "Med dessa åsigter, och med hemstad anledning af förut ådagalagd förmånlig verkan af sednare årens friare handelssystem, har Utsk. stadgat sin öfvertygelse: att införselsförbud i allmänhet aldrig någorstädes blifvit vidmagthållna eller kunnat vidmaglhållas; att ”dessa förbud, utan motsvarande gagn i samma man de va”rit mer eller mindre mångfaldiga, demoraliserat nationer”na, orsakat förakt för lagarna och naturalisera! menederi, ”uppenbart våld, m. fl, brott; alt tillvarelsen af förbud, ”utan att minska varuimporten, beröfvar staten en billig in”komst till ersättning för dess stora uppoffringar lill närin"garnas uppkomst; att möjligheten af en loflig införsel är ”det enda medlet att lifva industri och arbetsflit hos egna ”näringsidkare samt att förekomma Nationens oskäliga beskattande genom för höga pris eller dålig vara; och att "således ett ovilkorligt förbud icke uppfyller sin bestämmelse, utan medför både moraliskt och ceconomiskt ondt; ”hvaremot Utsk. tror, att frihet till inoch utförsel emot ”stadgad lämplig tull, under en väl ordnad tullbevakning, ”i förening med ändamålsenliga och kraftfullt handhafdu ”tulllagar, är enda sättet att vinna det mål, man söker; "skydd för åkerbruk, näringar och handel, samt "en jemnt fördel ad och, i afseende på upphärad C U, lätt åtkomlig inkomst för staten.” Med des$a upplysningar hade jag väntat af nuvar.
Häraf bör likväl ej dragas den slutföljd, att hågen för odling af denna nyttiga växt försvunnit, men att långsamt utvecklar sig, är något som i vårt land ej är ovanligt. Sedan Fabrikören John Svartz i Norrköping inrättat en förmälning af ben, och till ett mera patriotiskt än riktande pris håller benmjöl till försäljning, har detta gödningsämne på flere ställen inom *ånet blifvit begagnadt, och på torr och sandig jordmån gifvit lönande skörd; men deremot visat sig mindre verksamt på kall, fuktig &ber styf jord. Angs-skötseln har väl något förbättrats så att såning af klofve och timothej mera än förr nyttjas, men ännu är den på långt Uär icke, särdeles på slättbygden, uti ett naturligt förhållande till aWn. Dahls härad har under de sednare åren, framför de Öfrige På slättlandet, utmärkt sig för odling af ofvan nämde foderväxter, Ulen så länge ängarnes betning inpå sednaste, regniga hösten fortsättes, ^b gräsväxten för följande året genom kreaturens upptrampning ska^as, är ingen väsendtlig förbättring i ängs-kulturen att förvänta. Boskapsskötseln står i nära förhållande till ängs-odlingen, och au ej vara på högre ståndpunkt, der denna är försummad. BonQeU rättar vanligen ladugårdens storlek icke efter det antal kreatur S°m kan födas utan lifnärås, hvaraf följden blifver klena kreatur ta r*n£a afkastning. De fleste berregårdar göra likväl ett undants härifrån, äfvensom i allmänhet södra Kinds och Ydre härader, Varest ladugårdens afkastning utgör en väsendtlig näringsgren. Stamtill det yppersta holländeri i länet är anskaffad till Adelsnäs, tju^ ä^are’ Herr Friherre Adelsvärd, från Schweitz införskrifvit en ri °ch tio stycken kor af ovanlig kroppsbyggnad, storlek och fägnåe'’ a^vensom från Tyrolen en tjur af mindre race, hvartill äfven
De ord, med hvilka de som vor0 närvarande af den gamla Iärarstamnien tackade talarinnorna, helsades med glädje, och öfver hela festen Iåg en stämning af glad rörelse, som skimrar läsaren till mötes äfven från den lilla skriften. Puck Ahnthes Xmå skixxer helsa vi såsom en gammal bekant, hvilken efter korta, flygtiga söndagsbesök (ined Stockholms Dagblads extranummer förlidet år) nu kommit för att på allvar sla sig ned i alla de hem, der man älskar förfms varinl-ijärtade deltagande för de små och fattiga i verlden, hans fina skämt och den lekande allegoriska form lian stundom ger sin framställning. Främst ställa vi för vår del skizzerna " Italien i Paris ", berättelserna från Mont Blanc samt " Leksaker ". Med nöje förnimmer inan i Pucks hemland, att hans fina skildringar funnit vänner också i England. Främmande l p r o r af Richard Bergst? * örn, en rikhaltig antologi af väl återgifna, här delvis föga kända skaldestycken af utländska förf., kan anbefallas såsom värdefull for både äldre och yngre, hvilka sakna tillfälle att göra de resp. skaldernas bekantskap på deras modersmål. Äfven sasoin prof af mönstergill öfversättningskonst förtjenar den värdefulla samlingen att studeras. Den Jinska qvinizoförelzingens kalender Excelsior för 1888, har ett i flere afseenden godt och rikt innehåll. Årsberättelsen om föreningens raska och kloka verksamhet, biografien öfver den gamla Sara Wacklin, förf. till den ånyo utgifna samlingen Hundra Minnen .frdn &amp; te ?-botten; Z. Topelii, Wilhelmina Nordströms och Xainaa H3 vackra poem samt först och sist Aarnes (fröken Gripenberg) rent förtjusande teckning af Majniemi, Topelii, af hans maka inköpta och ordnade sommarhem - allt läses med lifligt intresse.
Direktionen, med stöd af tydliga stadgandet uti 4 Kap. 4 § Utsöknings-Balken, icke ansett transport oeftergifligt nödig på reverser, ställda till viss man eller order, hade Direktionen likväl, efter vunnen kännedom derom, att Banko-Fullmäktige till annan Filial-Bank lemnat föreskrift 0111 anskaffande af dylik transport, redan vidtagit åtgärder för att med behörig påteckning förse de förbindelser, å hvilka öfverlåtelse saknades; samt i afseende på den sist omförmälda anmärkningen rörande komplettering af en delegares ofullständiga grundfondshypothek: att, på sätt ett bifogadt bevis ådagalade, den nämnde 69 delegarens grundfondsförbindelse blifvit till betalning uppsagd, och att Direktionen förmodade det felaktiga hy poth eket blifva inom förfallotiden så ordnadt, att uppsägningen kunde återkallas; så hafva Fullmäktige, under förutsättning att Filial-Banks-Dlrektionen, i enlighet med sitt åtagande, behörigen undanröjde de ifrågavarande anmärkningarne, låtit vid Direktionens afgifna förklaring bero. § 69. Sedan, på grund af Rikets Ständers beslut om Bankens Banken» mdeltagande med en summa af 4,000,000 R:dr Runt eller 1,600,000 Thaler Preussiskt Kurant i det at Riksgälds-Kontoret för Svenska tån.
Jag har sjelf varit ett verktyg vid bildandet af en Nykterhets-förening inom nummerstyrkan af den Corporation, jag tillhör, hvilken förening i början uppgick till en personal af nära 6o man, men, oaktadt stiftarens ädla afsigter, hans och hans comrnittenters nitiska bemödanden, var omöjlig att bibehålla; för dessa är således icke annat att göra, än att åvägabringa måttlighet. Medlen till hämmande af det allmänt öfverklagade, tilltagande brännvinssupandet på landet öfverlemna!- jag till sakkunniga alt utreda. — Jag anhåller vördsamt och remiss lill vederbörligt Utskott. Remitterades till Bevilln.-Utskottet. Hr Rosenqvist, Fredi-. Leonti., uppläste följande: Ofullkomlighet eller otydlighet i lagarna gifva alltid rum åt godtycklighet i dessa lagars tillämpning, samt medföra följaktligen de största vådor för medborgare och samhällsordningen, Det är således en bland lagstiftningens första pligter, att afhjelpa lagens brister. Hit hörer förfarandet med personer, som tilltalas t. ex. för missbruk af Den ia Fcbruai ii f. ra. tryckfriheten och dvlikt, oaktadt brottet till sin identitet icke är något brott, utan helt och hållet bercfr af opinionen, sora derom fattas, och i allt fall icke är på något sätt menligt fpr den tilltalades frejd och medborgerliga reputation. Bruket af Jury i tryckfrihetsmål, ehuru prisvärd denna inrättning i det hela är, har likväl etablerat den bedröfliga erfarenhet, att för en och samma tryck frihetsfråga, bedömd af olika Jurymän vid olika Domstolar, kan den ena Juryn falla och den andra frikänna den ansvariga utgifvaren, och om det då skulle falla Domstolen iu att, sedan Juryn förklarat utgifvaren skyldig, tillämpa urbota straff, så är den till offer utsedda personen genast förlustig sin frihet, den han måste sakna under hela den tid, som pröfningen af det första utslaget fortgår i den högre och högsta instansen, hvilket kan draga ganska länge ut; hvarefter fästningstiden ändå icke beräknas förr, än den dömde inträder inom fästningsportarna.
" Nej, det har hon inten, svarade grosshandlarn tioviirdigt, och herr Lundekvist tycktes bli lugnare. De skrapade med stolar, och Qerefter började haradshöfdiugen berätta, att strax efter det Rnn g %tt - hade en herr Salomon kommit upp för att taga vhingen. Nen som herr Lundekvist inte kande mycket till denna person, hade han sagt att viningen till halften var bortlofvad och bedt honom komma igen om ett par tinimar. Och derför var han nu har för att höra om inte herrskapet ville bestanima sig med detsamma. Det vore naturligtvis roligast att ha med solidt folk att göra. Fru elinds bjärta klappade, d e r. hon stod trgclit mot dörren. Hvad skulle B e ~ g t svara? Hans behagliga röst höjde sig lugn, niistan likgiltig. Ja., de skulle garna taga viiningen, om de fick den för tolfhundra. Det var omöjligt. Ja, d&amp; var det beklagligt att ingen affar kunde bli af. Häradshöfdingen pliiderade, berömde bhde vihingen och herrskapet Lind, försakrade att de inte skulle &amp; ngra sig, och att hyran var alldeles för billig andti. Men det gjorde ingen verkan. Grossliandlarn fikklarade med den största beslutsamhet och det orubbligaste allvar, att det inte tjiinade nsgonting till att resonnera vidare om saken. Det var ingen pardon. Herr Lundekvist maste stiga upp och taga afsked. Man tackade hvarann .ömsesidigt utan att precis saga hvarfbr, och dörren öppnades och stängdes igen. " Ja ", sade grosshandlarn, d&amp;, han kom tillbaka till sin fru, " nu har jag sagt nej, som du ville. " Hon svarade alls ingenting och stig butter ut. " DB. a r du val nöjd? " " Jaa. Men det var allt en vacker vaning! " " Visst var den vacker! " " Och badrum! Det som alltid varit min drom! Barnen hade kunnat fil bada hvarenda dag. " " Och vi sjalfva med! ' ' " Laget var ocksa sii utmarkt trefligt. " " M, det är val inte vardt att sitta och sörja öfver det der mera.
Dä sådane fall ofta förekomma, som med ofvanskrifne anmärkning afses, utan att likväl någon annan föreskrift, i afseende på ändring eller rättelse i manlals-längderne, än som redan innefattas uti denna §., hittills funnits vara af behofvet påkallad, och senare delen af det föreslagna tillägget möjligen kunde föranleda misstag, såmedelst, att afflyttande åbo antecknades såsom backstugusittare, oagtadt han sedermera under årets lopp inträdde i annat yrke ; så hemställer Utskottet, att berörde anmärkning må förfalla. 49- §• pag. \o. Ilos Bidderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet bar blifvit anmärkt: att Taxerings-ComiteVrna, såsom en föreningslänk emellan Beredningsoch Pröfnings-Comiteerna, borde bibehållas; att då pastorat finnas, som bestå blott af en församling, borde, för att förekomma, det en störr8 egendoms-innehafvare genom sitt inflytande må kunna hindra inflyttningar i församlingen, iagttagas några försigtighetsmått; alt ändamålet bäst vunnes genom eLt bestämdt stadgande, att pastorat, med blott en socken, ovilkorligen skola sammanslås till en Taxerings-Comité; samt att både Beredningsoch Taxerings-Comiteerna borde bibehållas, lik väl under flen uttryckliga förutsättning, alt Pröfnings-Comileen komme att utgöra sista Inslancen, och att således Kammar-Rättens öfverinseende må upphöra.
Tobak: Blad 1 skålp. b 2400 skålp. Stjelkar 1 skålp. b 200 skålp. Knaster 1 skålp. 8 500 skålp. Ull 1 skålp. 2 200 kannor Vin: på fastager 1 kanna 8 100 kannor på buteljer 1 kanna — 1 8 Expcditions-Ulskottcts Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 136. 357 Underrättelser om livad vid Taxaus verkställighet iakttagas bör. §. 1. Hvad vid tullklarering af brutet skillingtal ej hinner till half skilling uteslutes, och räknas deremot för en skilling hvad af sådant brutet tal stiger till eller öfver en half. 8- 2. Med de i Taxan förekommande vigtbestämmelser förstås viktualievigt, der annan vigt icke särskildt är utsatt. §• 3. För alla varor, som inkomma med främmande fartyg, förhöjes den belöpande tullen med fyratio procent, och för alla varor, som med dylika fartyg ullöras, med femtio procent, utom i de fall, då genom särskilda afhandlingar med främmande makter undantag härutinnan blifvit öfverenskomma. Till allmänhetens underrättelse utfärdar Kongl. Maj:ts och Rikets KommerseKollegium Kungörelse om dessa afhandlingar vid början af hvart år. Fartyg här i Riket byggda, som för utländsk räkning köpas och utföras, njuta i allmänhet lika rätt, som inhemska, i hänseende till tullens beräknande för de varor, som med dem första gången utskeppas. §• 4. Lastpenningar till Kongl. Maj:t och Kronan utgöras af Svenska fartyg med tolf och af främmande fartyg, då annorlunda icke är öfverenskommet, med trettiosex skillingar Ranko för hvarje läst, beräknad efter Svenskt Mätarebref, samt betalas hvarje gång håde vid inkommande och utgående; dock om ett inhemskt, eller med inhemska lika berättigadt, främmande fartyg, under loppet af ett kalender-år, gör flera resor mellan Sverige och utrikes ort, erläggas dessa umgälder för utgåendet allenast första resan och, vid förnyadt inkommande, endast när fartyget innehar last, samt större eller mindre del deraf lossar; och må i delta hänseende jemväl såsom barlastade anses:
Som nu är angelägit, att hafwa tillgäng pä Landt-försmar påen gräns, som i alla rider blir den, svin först får »vidkännas Fiendens infall, och i synnerhet uci ett couperad! land, där dugliga Jägare äro mast nyniga och bruköara, sä är min proposition, art dessa 712 Man skulle fördelas pä de Compagnier af Westerbottens Jnfantsric, som ligga nära omkring dessa Dälswäns rotar. En tillökning till den förra »rouppen skulle ej tarfwa mera befäl än förut — åtminstone obetydligt. Flotta har wid päkommande krig lättare akt förhyra ett dylikt antal Matroser här eller omkring Stockholm, än Kongl. Majrr att läka för» Mira och upsända 720 man up lill Westerbottens för» smar Wille man äswsn sedan anwända dessa Jägare pä Skärgårds Flottan, äro de lika sä dugliga som nu, ty att anse dem som sjömän, äro Westerbottens Båtsmän de sämsta som gifwas. Armöens Flottas behof af Sjömän är ej stort, men roddare blir det swärare alt complettera, och kan aldrig ske utan någon sort utskrifning — ty hwarisrän skulle man erhälla ro till 12,020 man, som är det minsta man kan påräkna till dess armering? Hwad Bätsmäns-Notarne angar, är jag säker, att de gerna häruti ingingo, emedan först landets förswar derigenom öktes, och för det andra kostar cn Batsman ej mindre att underhålla än eir Soldat, emedan den förre mycket oftare upbadaS, minst hwartannat eller z:dje är, och dä mäste han m* derhällas och beklädas ett är — eller mera, hwar ganz ha» r2i6 De» so December. han är upfordrad.
Någon officiel klagan inkom icke, och jag kunde således ej heller i officiel väg söka rättelse Sådana äro likväl följderna af det liberala systeme, som vill behandla Sverige på samma sätt som England, hvarest kusterna äro tillgängliga för handeln från alla verldsdelar och under alla årstider. Sådant är icke förhållandet i Sverige, och derföre borde man rätta sina författningar derefter. Så gjorde våra förfäder, och jag önskar vi hade följt deras exempel. Jag har anfört dessa händelser för att gifva R. o. Ad. en fullgilltig anleda., såsom jag hoppas, til! återremiss af detta betänk., då jag yrkar, att det gamla åliggandet för stapelstäderna att hålla salt-upplag måtte upplifvas. Frih. Cederström, Jacob: Den siste talaren har rätteligen upplyst det missförhållande, som, genom den städerna lemnade frihet att indraga sina saltupplag, uppkommit. Det faller af sig sjelft, att vid sådant förhållande skall under den tid af året, då fiskarena hafva mesta behof af denna vara, saltet möjligen alldeles icke kunna erhållas eller också så fördyras, alt saltpriset äter upp fisken, hvilken således icke kan utan förlust saltas, och att följaktligen, då salt brister, hvad som icke genast kan förtäras måste kastas bort såsom gödsel. Att dessa missförhållanden blifva följden af att saltupplag icke finnas, är en gifven sak. Svårigheten är likväl att nu hufvudstupa återgå till hvad som var. Att nu ålägga städerna alt upplägga vissa lusen tunnor salt, skulle vara en direct beskattning, och lärer väl således få lof att gå småningom. Man måste tillstädja städerna att under loppet af 5, 10 ä 12 år återkomma till det saltupplag, som förut ålåg dem att hafva. Så länge delta saltupplag fanns (io Den j September e. m. inom städerna, var också köpmännens enskildla intresse förbundet dermed, alt de sjelfve höllö salt, utan att behöfva anlita det allmänna saltupplaget, och då fanns ingen brist på salt.
Hr von Köchs d. 30 sisth November bordlagde motion N:o 223, ang:de en underd. anhållan till K.M. om uppgörande af en fullständig plan för ordnandet af rikets allmänna uppfostringsverk. Frih. Stjernstedt, Joh. Wilh.: Till den af Hr v. Koch väckta, nu föredragna motionen anhåller jag att få göra ett tillägg, hvilket torde få åtfölja motionen vid dess remiss till vederbörligt Utsk. Tillägget lyder sålunda: bör icke vid såväl lägre som högre undervisningsverk åt ungdomens fysiska uppfostran egnas en särskild omvårdnad, medelst gymnastik och vapenöfningar, på det den må stå i full harmoni med utvecklingen af de intellektuella anlagen? Sedan öfverläggningen förklarats slutad, hemställde Hr Gr. o. Landtm., att motionen jemte yttrandet skulle remitteras till Allm. Besv.- o. Fkon.-Utsk:t, men att, derest ett särskildt Utsk. för läroverks-frågans behandling kornrne att nedsättas, ifrågav:de handlingar då skulle till samma Utsk. öfverlemnas. Ropades ja. Föredrogs och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon -Utsk:t. eller till det möjligen blifvande särskildta Utsk:t för läroverksfrågans behandling, Frih. von Plåtens, Ludvig, d. 30 sistl. Nov. bordlagde motion N:o 226, att tillfälle måtte beredas för erhållande inom rikets allmänna elementar-läroverk af undervisning i stenograf!. Föredrogos och remitterades till Lag-Utsk:t följande d, 30 sisth November bordlagde motioner, nemi.: N:o 232, af Hr von Qvanten, Emil, ang:de utlärdande af en författning rörande den artistiska förlagsrätten; och 328 Den 5 December. N:o 236, af Frih. Creutz, Steffan, ang:de giftomannarättens upphäfvande. Upplästes ett af Frih. Creutz, Steffan, ingifvet mern. af följande innehåll:
Discontrörelsens alltför hastiga indragning i förening med inskränkningar i begagnandet af den enskilt» crediten, Spanmåls-Magazins-inräitningens närvarande utsträckning och organisation, en mindre lycklig tillämpning af det i Europa allmänt antagna prohibitif-systemet, stora inskränkningar uti vår handel, äro alla följder af föregående Ständers beslut eller underdåniga önskningar. I följd af hvad jag nu haft äran vörd-. 246 Den io Februarii, samligen framställa, torde man icke bora hop pas, det hvarken skatternas nedsättande, förbättringar i penningeväsendet, nya läneanstalter , förändrade skiålörfattningar eller andra ekonomiska åtgärder och nya lagar kunna serskildt uträtta något väsendtligt till creditens återställande och till afhjelpande af de skattdragandes förlägenhet och lidande. Om ett sådant önskvärdt resultat skall vinnas,! om Staten skall äga bestånd och Nationen kunna återföras ifrån fattigdom till välstånd så måste ett helt statsbushållningssystem uttänkas, som, för att blifva i öfverensstämmelse med folkets närvarande behof och de brydsainma omständigheter hvari det befinner sig , nödväudigt bör fotas på rigtiga grundsatser hvars antagande snarare blifvit en följd af förnuftets pröfning, än af vissa, författares rygtbarhet. Det är föga troligt, att uti 5 olika Utskott, som, enligt grundlagarne, få befattning med särskilda delar af detta system, en sådan öfverensstämmelse i åsigter på en gång skulle kunna blifva dem inspirerad, att deras olika arbeten komma sluteligen att stå i harmoni, för att utgöra ett sådant fullständigt och väl beräknadt Statshushållningssystem, som vi behöfve. Denna anmärkning har icke undfallit Rid’ derskapets och Adelns upplysta pröfning. Man har derföre proponerat ett särskildt Utskott. Jag tillstyrker det, och förenar mig uti Herr Hjertås derom gjorda motion, med den förän - Den lo Februarii. dring, att detta särskildta Utskott bör få sig uppdraget att granska orsakerna, ej allenast till jordbrukets, utan äfven alla näringars och 6kattdragandes iråkade förlägenhet, samt uppfatta och i ett sammanhang bringa de tjenligaste botemedlen.
Jag har vid tillämpningen af BevillningsFörordmn nogsamt fått erfara dess i alla afseenden orättvisa stadganden, och olämpligheten af alt den för olika samhäll s-medborgare bestämmer olika grader för taxeringen, och olika proc. för skatte-bidragens utgörande. Så länge den ene utgör bevillning med 2£ proc., den andre med 2, den tredje med 1 o. s. v., så tror jag att man icke kan komma till en rättvis upskattning af jorden, och till en rättvis upskattning af närings-idkarens inkomst, hvilket likväl alla Önska. Jag skulle tro att första vilkoret för att kunna åstadkomma en sådan rättvis upskattning, är att BevillningsFörordmn omarbetas efter den åsigt att hvar och en bör skatta lika efter dess verkliga inkomst, han må för öfrigt vara jordbrukare, näringsidkare eller tjensteman. Jag bekänner upriktigt att jag, i betraktande af det sätt, hvarpå Bevilln.Utsk. är sammansatt, hade väntat att vid denna Riksdag få se en mer omfattande reform föreslagen än den, som innehålles i detta Betänk. Jag tror att i detta fall icke så stora svårigheter företett sig, om man med full kraft vill gripa verket an, men jag tror icke att man bör vidtaga den åtgärd som Utsk. pag. 22 föreslår, -hvarigenom det vill hvälfva hela besväret' från sig, och kasta det på Regeringen. Utsk. föreslår nemi. att B. St:r skulle hos K. M. i underd:het anhålla det K. M. täcktes på sätt Honom för godt syntes, utreda förhållandena och vid nästa Eiksdag för R. St:r framlägga ett förslag. Enl. min tanka hade Utsk. i alla fall bordt för E. St:r framlägga några bestämdare grunder för upskattningen af jorden; ty som förut är sagdt, det är ingenting, som är allmänheten så mycket emot som en högre upskattning deraf. E. St:r begå en orättvisa om de hvälfva hela bördan på Regeringen; ty om man också kan behöfva att af Regeringen begära nedsättandet af en Komité för utarbetandet af detaljerna, så böra likväl R.
Halländska kyrkohemmanet (Stals-Utskottets Utlåtande N:o 122). S. A. K. Med anledning af vid sistlorfltitna riksdag väckt fråga om vidtagande af åtgärder för reglering af förhållandena nied dispositionsoch eganderätten till de s. k Halländ - 32 Expeditions-Utskottets Förslog till underd. Skrifvelse, J\:o 106. ska kyrkohemmanet!, anförde Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 24 Oktober 1860, bland annat, att olägenheterna af dessa förhållanden voro af den betänkliga beskaffenhet, alt förändring deruti af verkligt behof påkallades och att en friare dispositionsrätt till berörda hemman borde åboerna medgilVas.