Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häraf följer äfven ostridigt och klart, att, em än Rikets Ständers Fullmägtige icke haft sig någon i ofta åberopade Instruction åliggande pligt, att i detta fall fullgöra, Rikets Höglofl. Ständer sjelfve i sådan händelse icke ägt, att tvärtemot hvad Grundlagen och deras eget utfärdade förordnande ut. tryckeligen innehålla, vidtaga någon annan åtgärd vid Justitieombudsmannens död, än den deras Fullmägtigtige nu vidtagit, att hans lag-i 8 Den 5 Oclaber f. m. ligen valde Efterträdare i Embetet insättaDerföre kunde frågan om ett nytt val af Justitieombudsman icke vara annat än olaglig, såsom kränkande ett af Rikets Ständer redan fattadt beslut, och i ett Riksstånd, som njuter den oskattbara lyckan, att äga Carl DcGéer till vårdare af den Constitutionella friheten i dess öfverläggningar, biel ock den af Grefve von Rosen derom väckta motion enligt 55 §. Riksdagsordningen behandlad och, såsom bokstafligen stridande emot Grundlagarnes lydelse förkastad. Det har emot Fullmägtlge blifvit ^nmärkt^ att ifrågastälde angelägenhet, såsom af en från Fullmägtiges egenteliga förrättningar aldeles skiljd och olika natur, endast emellan Riksdagarne skulle tillhöra Fullmägtiges befattning: att 26 §. af JustitiaeOmbudsmannens Instruction sorn blott för en sådan tidepunkt skall hafva afseende icke vöre användbar, då principalerne sjelfve voro tillstädes och man har i sammanhang dermed jemförelsevis liknat Riksens Ständer#
Det anslaget begagnades ej för nasti, år, emedan postcassan kunde bestrida utgiften, men för innevar. är är det ganska troligt att detsamma kommer att anlitas. Många hördes ropa på propos. Hr Lagerhjelm, Pehr: Förhållandet är af Hr Grundelstjerna sa fullständigt ulredt, att jag endast anhåller att fä förena mig med honom. Om det är skäl att så stora omkostnader må äga rum och komma att göras tillföljd af dessa entreprenader, sä är det ju ingen förlust dervid, att ett credit i v för ändamålet linnes att tillgå i Riksg.cont. för att i händelse af behof begagnas. Vill man åstadkomma förbättringar, så måste man väl äfven dertill anslå medel, och då det är bestämdt, både alt del beror af Konungens Bef-.lnde alt ingå conlracter med vederb. skjutsskyldige, hvilka medföra utgifter för Postverket, och att sådant af detta verk lika litet kan förhindras, som utgifter på förhand beräknas, så är väl ingenting naturligare än att bevilja ett förslagsanslag eller creditiv, lill det belopp som kan bli nödigt. Peuningarne äro ju icke derföre borta. II. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, framställde härefter propos., om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:s, ang:de Hr Grundelstjerna? ifrågavar. motion, afgifne yttrande gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss. Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, och förklarades i följd deraf vara af II. o. Ad. bifallen. G:o. Tullverket. Ilr Påli raius, Olof Immanuel: SlalsUtsk. har i den nu föredragna punkten föreslagit en nedsättning i totalsumman af utgifterne för tull-administrationen med 100,000 r:dr under hvad Konungens propos. om statsverkets tillstånd och behof upptager.
Längre fram anmärkte han: ”Om detta” (nämligen att ”se en sak i grund, och upp till dess princip”) ”icke är hufvud-saken; så vore det väl lustigt att veta, hvar ni finner hufvudet på en sak? Men den som tror, att man gör sitt nödvändiga der, hvarest man tänker, – den måste ock rigtigt tro, att man tänker der, hvarest man gör sitt nödvändiga. Jag lemnar er uti, med, och under denna ert snilles värdiga upptäckt”. I ”Upplysning om Handelns sanna Frihet” åberopas äfven, men endast såsom ”en hög, hög, ganska hög Kännare”, en person, som hade ”med en hel högtid af loford” beledsagat det omdöme, att Thorild ”skref stora och dristiga tankar”. Dervid hade samma person ock sagt sig vara ”charmerad af hans snille”. Denne trefaldigt höge man, hvars titel ”Kännare” äfven befinncs tryckt med stora bokstäfver, är tvifvelsutan Konungen sjelf. Geijer hade ganska väl kunnat intaga denna uppsats i de Samlade Skrifterna; men den var honom, troligtvis, obekant. Den afbryts med N:o 41 och löftet: ”Slutet en annan gång”. Men åtminstone i årgången 1792 finnes detta slut icke. Stället finnes här aftryckt enligt detta Tals första text, i Svenska Akademiens Handlingar. Det undergick sedan, här och der, icke ovigtiga förändringar. Man märke följande afprutningar och uteslutningar: ”Deras stil saknar, måhända, ej glans, kraft och träffande drag; de uppsvinga sig någongång verkligen på eldsvingar ... Like luftsyner, irra de mera omkring, än röra sig i afmätta banor; välja af ämnen, som de behandla, helst den åsigt, som kan förvåna läsaren” o. s. v. (Se sjette bandet af Leopolds Skrifter). I slutet synes dock ligga en vackert sagd – tvetydighet, som kanske innebar en eftertänklig andemening.
Srats-Utfkottet förmäler ända till arén »824 och 1804, hwilka ärens räkenskaper lära blifwit af Stais» Den i2 December. 6Z7 Stais Nrfkettel granikade, men att sedan den tiden fonden fäkt ett annat utseende, förorsakadt, dels af nya horpjtalers i»> ättande, dets af en mera utwidgad werktiingskeers, som ett förökadt antal af nslmgar nödgat Kongl. Serafiimr-Ordcns Gillet akt wrdtaga; hmar» wid jag ej kan undgå »ämna det antal af igOQ fattige Barn som af Fouderne njura upfostringöhjelp; niea i synnerhet genom den oerhörda dyrhelcn pa förnödenhets waror, hmarigenom utspisningen wid Hospitaler och Lajrretter, stigit frän c, 6^7 st. R. G. S. för person ä-ida till 8/ 9 u st. Banco, alt efter orternas belägenhet. Denna owäntade förhöjning pä underhällskostnaderne har medtagit allt öfwerjkotk och ibland nödgat Kongl. Serasimer-OrdensGillet art tilli» ta Capita lenie, hwilket af de sednare arens räkenskaper kan inhcmtas. Med all aktning för det Högloft. Stars» UtlkottetS berömwärda nit, kan jag för min del ej bifalla der npgifna project af indragning för Malmö Hospital, utan anhäller ödmjukeligen, att dcste barmherrighers-inrättm»gar mätte fä njura sine wanliqc inkomster till godo, och Kongl. Serafimer.OrdelisiGillet ej försättas i den obehagliga belägenhet, att i den mohn de päräkaade inkomsterne förminjkaS, inskränka underhålls» antalet af de olyckliga warelscr, font sa wäl behöfwa allmänt understöd. Friherre
Nådiga dispositinn; men trodde sig tillika böra föreslå, att samma grunder, sorn vid denna Riksdag blifvit lagrie för Pensionernes beviljande åt den del af Kongl. HofStaten, sorn tillhörde Högstsalig Konungens uppvakt, ning, matte antagas äfven för de ifrågavarande till en och samma Kongl. Hof - Stat förut hörande Personer, och att åter för dem, sorn tillkommit vid den nyligen reglerade Hof - Staten för Hennes Majit Enke-Drottningen, matte tillämpas nämnde grunder, så vidt det med billighet och rättvisa kunde förenas i jemförelse mot dem, som förut tillbragt en längre tid i tjenst vid de Kongl, Hofven, Härvid har nu blifvit hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln erindradt hufvudsakligen: att, med tillämpning af de uppdragne grunderne, skulle Pensionstagarne komma att till jublar blifva i saknad af sådan förmån, emedan bland dem knapt någon lärer finnas, som ej har serskild Eon; men att det likväl vore en skyldig gärd af tacksamhet mot Högstsalig Hennes Majit Enke, - Drottningens minne, att, pä sätt Kongl. Majit i Nåder äskat, anslå Summan utan alla vilkor lill Dess So6o Stats-TJtsiottets Betiinkmiden. Nådiga disposition för ändamålets att sådant jemväl skulle instämma med Riksens Ständers åtgärd i afseende på den , efter Högstsalig Enke-D, otin ingen SOPHIA MAGDALENA, af Kongl. Majt efter Nådigt godtfinnande reglerade Pensions Stat, sorn sedermera skall blifvit ökad för en del, och 1'.vilket Riksens Ständer vid 18x3 års Riksdag hade erkänt; samt att, da Utskottet sålunda föreslagit visse g.änsor för Pensions regleringen och påräknat, att hvad som med tillämpning deraf kunde besparas af förenämnde Summa, borde komma Staten till godo, så skulle för de af Högstsalig Hennes Majit Enke -
Directioners styrelse warande Castor, 55. — om afhjclpande as de genom flygsand i ätflillige trakter af Skäne förorsakade hinder för jordbruket, 56. (gös. 360.) om ett ärligt underhäll för den ätcrstäendc delen af Finsta Armöcn, s8. —om Granseoch Sjö-Tulls samt Accis-Rätternes upphafwande, 62. — om de Bokförda eller Annuitets - länen med öfwerlemnande af Formulaire Anteckningsbok, Ouittcneebok och Zntcrcstc-utrakning, ny. — om nädig sanction ä Formulairct till Försäkran att af Sweriges Konungar akgittvas, IZ8- — om Fribrcfsrättighct för Riksens Ständers Iustitie-Ombudsman, rgp. — om bcwiljade resekostnadsmedcl för KronPrinscn, iZ8. — om Casernc-byggnaders anläggande r de städer, hwarest ständig Garnison är förlagd, rgy. — om Stats - Regleringen och Riks - Statens Hnfivnd-Titlar, 262. (555. 588. — rörande förklaring öfwer i. §. 7. Cap. Rättegängs Balk. om hwad som för en Intecknings giltighet erfordras, L87. — om föreskrift huru innewänarne i ett af fi - Register.
Jag är säker om att det blir gräl af! (skyndar ner till båten) Seså Olagus! lägg nu ut, och må torskarne akta sig! ENA BÅTKARLEN (gör i ordning). Åhja, di aktar sig nog, tänker je! (de lägga ut). ETTIG (sjunger). Så han seglade kring på det ödsliga haf, etc. etc. (Båten försvinner.) Sjunde Scenen. ALMA. Sedan vi nu äro allena, och du inte mera bör ha' någon fruktan för att träda det passande för nära ... kan jag få veta, hvarföre du förbjöd mig att följa min mor! ALMA. VALTER. VALTER (sätter sig bredvid henne). Derför att jag har något att säga dig, Alma! ALMA. Och är det så angeläget att det inte kunde uppskjutas tills vi kommo hem? VALTER (allvarligt). Nej, Alma ... det kan inte mera uppskjutas! Vår ställning till hvarandra måste blifva klar! ALMA. Den är det redan! Efter det svar jag nyss fick då du vägrade mig din arm, inser jag allt för väl att om du någonsin älskat mig, så är den tiden längesedan förbi. VALTER. Jag var då uppretad ... jag visste inte hvad jag sade ... och lika sannt som jag ängrar min öfverilning, lika upprigtigt ber jag dig förlåta den. ALMA. Hvad bryr du dig om min förlåtelse? VALTER. För Guds skull, Alma! inte denna kalla och isande ton ... stunden är afgörande för hela vår framtid! ALMA. Afgörande var det svaret jag nyss fick! Efter det vet jag helt och hållet hvad jag har att vänta! VALTER (stiger upp, otålig). Glöm då en gång de der olyckliga orden ... och tro att jag vill söka försona allt hvad jag brutit... Men om jag också varit tanklös och oförståndig, har du väl varit den maka som kunnat återföra mig till känslan af mina pligter? ALMA. Valter! du har ingen rättighet att föra ett sådant språk ... och hade jag trott att jag skulle blifva så olycklig... 102 VALTER Olycklig? ALMA.
BondeStåndets Ledamöters Vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius* Uppläst kos Höglofl. Ridd, och Ad. dea 7 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 7 _ Vällofl. Borgare-Ständer den 10 Hdderv. Bonde-Ständet deri 7 „ Vördsamt Memorial! Höglofl. Ridderskapet och Adeln har till Lag-Utskott remitterat de särskildta Memorial, hvil - Deri 7 Juli, hvilka af Herr Landshöfdingen JB. W. Fock; och Herr Friherre C. t„ Stael von Hollstein blifvit ingifne, uti hvilka den förre föreslär eri så beskaffad Lagförändring , hvarigenom för skogs-åverkan och våld å trädplanteringar utstakas enahanda straff, som för tjufnad, eller att åtmindstone de derå nu stadgade böter må för” höjas samt förbrytareti åläggas Uppenbar Kyrkor plikt, enär skadan öfverstiger tre JR:dr 16 skiih varde , saint Herr Friherre Stael von Hollstein åter yrkar, att flen, sorn beträdes ttied åverkan å annors skog, bör, om han till krigstjenst funnes duglig , vara dertill förfallen, men i annat fall, och om én sådan person i afseende på ålder ejler andra hinder icke kan till nämnde tjenst användas, blifva dömd till arbete å Fäst* ning eller vid allmänt arbetsställe uti ett halft års tid. Hvad beträffar den del af förstberörde trio* tion, sorn angår förhöjdt ansvar för åverkan af trädplanteringar, har Utskottet redan denna dag, genom särskildt betänkande, i artledning af .Kongl. Maj:ts i detta ämne til Riksens Högloft. Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse, deröfver sig utlåtit, hvarföre ock Utskottet tror sig endast böra åberopa hvad omförmäldte Betänkande, denna fråga rörande, innehåller, äfvensom de af Utskottets Ledamöter, hvilke varit af skiljaktig tanka, förblifva vid sina derom afgifna yttranden.
AnmärkningsMemorialet Lit. A. 2:dra punkten, angående Kongl. Maj:ts beslut i anledning af Rikets Ständers förslag till Lag för enskilda Banker. Sedan Kongl. Maj:t, uppå JustitieExpeditionens underdåniga föredragning den 30 Maj 1835, förklarat, att, ehuru det af Rikets Ständer, uti skrifvelse af den 19 i samma månad, öfverlemnade förslag till lag för enskilda Banker så sent inkommit, att fråga om dess behandling i öfverensstämmelse 8y i Regeringsformen förfallit, Kongl. Majit likväl ville, uppå underdånig föredragning genom Handels och FinansExpeditionen , från hvilken Expedition Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse om inrättande af enskilda Banker eller diskonter den 14 Jan. 1824 blifvit utfärdad, tillse, huruvida nämnde förslag må kunna gifva anledning till ändring i sagde Kungörelse; så har Kongl. Maj:t, vid detta ärendes anmälan genom Handels och FinansExpeditionen den 4 Nov. 1835 funnit godt bifalla StatsSekreterarens och StatsRådels då yttrade mening: ”alt det icke vore lämpligt för det närvarande, att vid ofvanuppgifna förhållande med lagförslaget en serskild förnyad författning om enskilda Banker skulle i administrativ väg utfärdas; men att, när hädanefter fråga uppstode om stiftande af dylika inrättningar, Kongl. Majit måtte i hvarje serskildt fall pröfva i hvad mån de uti Rikets Ständers underdåniga förslag innefattade allmänna grunder mä kunna tillämpas till 'vinnande af den fullkomliga säkerhet emot missbruk sorn omsorgen för allmänt väl påkallade.
Memorialet låt. E.} angående förmenta öfverträdelser af de föreskrifter om dispositionen utaf Statsmedel, som innefattas i 62, 64 och 65 §§ af Regeringsformen. Uti Hr JustitieOmbudsmannens påstående, i afseende på de å 2 och 3 Hufvudtitlarnes besparingar sedan 1834 anvisade extra lönefyllnader och arf-voden till vissa Embetsverk, förekommer åtskilligt, som kräfver utredning, påminnelser och erinran från svarande sidan. Undertecknade svarande hafva uti den afgifne förklaringen i denna fråga anfört, att första Statsregleringen under närvarande Statsförfattning beslöts i öfverensstämmelse med Regeringsformens 62 och 64 §§, och de få nu till en början närmare utreda grunderna för denna deras åsigt. Med hänsigt till ändamålen och lämpade efter de uppgifna pröfvade behofven, fördelar lagstiftaren i den förstnämnde af dessa §§ de för Statsutgifterne påräknade tillgångarne i lika många serskilda summor som llufvudtitlar samt hänför under hvarje titel en af dessa summor; och uti den sednare ställer han förenämnde tillgångar under Konungens disposition att anordnas i öfverensstämmelse med den på ofvannämnde sätt upprättade Staten. Vid första tillämpningen af dessa stadganden, förklarade då varande Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 10 April 1810: ”att de, med afseende ej mindre på Riksstyrelsens befriande från olämpliga inskränkningar i ”dess dispositionsrätt öfver Statsmedlen, än äfven till försäkrande åt nationen ”af dessa medels användande till bestämda ändamål, enhälligt fastställt vissa ”hufvudtitlar och för hvarje af dem anslagit serskilda summor att inom sjelf”va titeln af Kongl. Maj:t fritt och obehindradt disponeras
Datum ut supra. 0.4DD d 011.4^. p/oposrNoo K^zo 2^. «/ /^/-o/oco/Ze/ ö/rie/' ^oc/osrlrs^r/r-^? knc/oK, r/r/ö?' ^onA^. r K/oc^/zo/ms S/ott «/en 8 /^eöz-nK^r 18ö0. lV ä r V a r a n <1 e: Lans Excellens Ztats-l^linistern för Kt'i!ies H.renöena, llerr prilierre Ltsts-Iläöen: Herr Krilrorve ^6/-/r/e?z», Herr Krilrerre /.sge/'-^«//ls ^ Krilisrre von ^o^n/Lon/re/m, Orelve //ö/-ö , Kriöerre 6///en/raa/, 1. k. Ilof-Lanxleren, Labinetts-Leereteraren //zne, 1. 5. Ltats^eoreteraren, Lislropen Ooetor //en/V/n. lillfororönaöe ätats-Leereteraren uppläste till justering följanöe, i öfverensstämmelse meö Kongl. lVIapts förut fgttaöe liöga lieslut, i uuöeiltaniglret uppsatta förslag till Kongl. Naj:ts lVäöiga proposition till pikets 8tänöer, angaenöe lien vilt sistlorllutna lliksmöte, intill slutet af öst nästpaföljanöe, ätagna 8. lr.
Men i samma raon som jordens odling fortgick och större beröring med grannens odlade marker allt mer inträffade och förhållandena i allmänhet antogo en bestämdare form, var det naturligt att missbelåtenhet skulle yppas med en sådan delningsgrund, hvars olämplighet sednare Lagstiftare insett och på goda skäl förkastat, samt i dess ställe antagit den nu gällande: Deri by gärde mer, som för mer ligger och deri mindre, som för mindre ligger Det rättsförhållande, som uttalas i denna satts, måste erkännas såsom det enda, sanna och rätta. Och ingen obelåtenhet har försports för bibehållandet af en sådan, förr än Lag-Comitéen återfunnit en uråldrig, af våra förfäder förkastad delningsgrund, som borde, undangömd af flere generationers rättvisa ogillande, fått hvila såsom nu mindre än någonsin tillämplig, sedan stängsel-vitsordet blifvit utsträckt till skog och utmark; hvarigenom stängselkostnaden i betydlig mon ökats, och således af ännu större vigt; att en rättvis och lämplig delningsgrund bibehålies. Jag får derföre vördsamt reservera mig emot de Höglofl. sammansatta Utskottens beslut, att förkasta nu gällande stängselgrund, och emot antagandet af en fornåldrig, som på sin tid kunde vara tillämplig, men som vid närvarande förhållanden skulle föranleda till den största orättvisa vid tillämpningen. Utskotten hafva grundat sitt beslut på Lag-Comiteens motiver. Jag lemnar derhän hurusom dessa kunna försvaras på theoriens vidsträckta område; på praktikens inskränktare kunna de icke inrymmas. Om det är rätt, att den större jordegaren onereras mer i förhållande till dess jordvärde, än den mindre, lika rätt måste då ock vara, att samma förhållande inträffar då den ena jordlotten afsöndras från den andra, nemligen att äfven då den egare, som innehar större jordrymd, får taga mer stängsel i 22 Lagsamt Allm. Bcsvoch Ekon.-Ut skott ens Betänkande, N:o SO. förhållande till den mindre lottens område. JEtt absolut rättsförhållande häri var, om icke omöjligt, åtminstone svårt att utföra.
Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde , att Herr Håmmarskölds ofvannämnde Memorial, sora innefattade an - Den «ä November f. m. 413 märkningar vid Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 20 dennes f. m. återremitterade Utlåtande öfver Herr von Hohenhausen*, M. motion, om undersökning af de Civile Läro - verkens närvarande beskaffenhet, måtte, jemte Friherre Adlerhelhs , i anledning af berörde Memorial, nu afgifne yttrande, till bemäldte Utskott förvisas. Bifölls. Vid förnyad föredragning af Riddarhus - Utskottets den i3 sistiidne Augusti aflåtne, samt den 20 i> berörde månad e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande i anledning af Wadstena Adeliga Jungfru-Stifts Directjons RitsdagsBerättelse; fann Ridderskapet och Adeln för godt att, under bifall till Utskottets hemställan, det de i 1 §. omförmäldte Grefveliga Schefferska Stiftningen tillhörige 1*7 R:dr. 44 sk9 r:st B:co må utur Räkenskaperne afskrifvas , Utskottets Memorial jemnväl i allt öfrigt gilla. Föredrogs å nyo Constitutions-Utskottets den inte dennes under N:o 72. affåtne, samt den 16 derpåföljde på bordet Den 22 November f. m. lagde, Memorial, rörande de i Särskildta Utskottets förslag till ny Reglering af Styrelse - Verken förekommande Grundlags - frågor. Herr von Hartmansdorff, August, anhöll, att Constitutions - Utskottets förevarande Memorial måtte ytterligare hvila på bordet till nästa Plenum. Herr af Lehnberg, Carl Magnlis, förenade sig med Herr von Hartmansdorff. Herr Grefven och La lid t-Marskalk en förklarade, att den af flere Ledamöter sålunda gjorde anhållan, att Constitutions-Utskottels
Ämnet för denna hans nästa skaldebragd var ej något mindre, än – ”Yttersta Domen”. Långt före fullbordandet flög ryktet derom kring hela riket; och man afbidade dess offentliga framträde med nästan samma bäfvande nygirighet, som om dermed sjelfva föremålets snara inträffande skulle tillkännagifvas i ett förebud. Att motsvara så högspända fordringar, var omöjligt. Också skedde, när detta poem omsider – fyra år efter de trenne förutnämnda – blef synligt, att man icke fann dem uppfyllda. I sig sjelf är Yttersta Domen mindre ett ämne för Skalden, än för Målaren. Handlingen är stor – den största som kan tänkas: men den är egentligen sammanfattad inom ett ögonblick. Detta ögonblick är gynnsamt för Målaren, – så framt denne är en Michel Angelo, – att framställa i en stående syn; men icke för Skalden, att utveckla i ett rörligt följd-sammanhang af särskilda tankbilder. En lyrisk behandling deraf är dock mera tänkbar, än en episk. Lidners ville vara en blandning af bäggedera, med lyrisk öfvervigt; och hade deri ej orätt. Men krafterna började redan bräckas, redan tyna, under en oordentlig och ständigt för näringsbekymmer blottställd lefnadsart. Planen är förvirrad, drömsk, chaotisk; det helas form är ingen, eller den af någonting sönderbrustet. Slutet qvarlemnar intet tillfredsställande intryck. Egentligen liknar det hela en dyster ruin, hög, men till hälften sammanstörtad. Tilläfventyrs är det dock just derigenom tjenligast för sitt ändamål, att väcka en häpen föreställning om en verld, som går under. – I alla fall, och oaktadt alla dess brister, kan om detta verk aldrig nekas, att det har, än i det beskrifvande slaget, än i det rent lyriska, särskilda skönheter, som kanske öfverträffa allt, hvad i Lidners äldre och helgjutnare skapelser träffas mest ljuft och mest sublimt. Man måste här hufvudsakligen hålla sig till vissa episoder och herrliga sång-partier.
Herr Uggla, Göran Gustaf: I anledning af hvad Herr Grefve von Schwerin anfört, i frågan om Bevillnings-sammandragen, utbeder jag mig få den äran upplysa, att General-sammandrägen öfver Bevillningen, hvilka af Commissirierna och Riksens Ständers Riksgälds Contoir npprättas, blifvit af dem författade 1 fullkomlig öfverensstämmelse med de från hvarje Län till Riksgälds-Contoiret inkomne serskildte Sammandrag:Och enär General-sammandragen således helt och hållit måste grunda sig på de. serskildte Läne-sammandragen, blifver och deraf en oundvikelig följd, att de felaktigheter , som, enligt hvad anfort blifvit, skola befinnas i General-sammandragen, härflyta icke af någon underlåtenhet af Commissarierne i Riksgälds-Contoiret, i hvars förmåga det icke statt att dem förekomma, utan endast af den mindre noggranhet och den ofullständighet, eller felagtighet i uppgifter hvarmed Läne-samman-, mandragen blifvit af vederbörande Lands-.Contoir uppgjorde. Grefve von Schwerin. Ja! också variera somliga Län obetydligt i sina uppgifter. Den 24 Februarii. Herr af Brinkman, Gustaf: Jag har redan haft äran till Protocollet för den 9 dennes eftermiddagen , som nyss blifvit justeradt, anmäla , att, i afseende å de flere missräkningar, isynnerhet på Hemmanantalet, hvilka blifvit upptäckte i de General.sammandrag öfver Be vinningen sorn Riksgälds-Contoiret meddelat, Bevillnings Utskotiet låtit vara sig angeläget, att i Redaction af den nya Bevillnings-Stadgan i möjligaste måtto för framtiden sådant förekomma j men att Utskottet icke ansett sig böra sträcka sin åtgärd längre, enär granskningen af Riksgälds-Contoirets göromål endast tillhör Riksens Ständers Ståts-Utskott, För öfrigt torde det tillåtas mig anmärka , att Riksens Ständers, kort före Riksdagens början, församlade Revisorer egenteligen bordt upptäcka, och till rättelse anmäla ifrågavarande missräkningar. Friherre Staél von Holstein: