Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N:o lii. dertill särskildt anvisade medel eller af extra statsanslag, i öfverensstämmelse hvarmed Förvaltningen, som föreställt sig behofven för ett sådant underhåll i inskränktare mening lämpligen kunna och böra hänföras under nedannämnde hufvudrubriker, uppgjort följande beräkning angående utgifterna under berörda anslag, dagsverkskoslnaden deri inbegripen, för hvartdera afåren 1864, 1865 och 1866, nemligen: a) Underhåll af fartyg och båtar: vid Carlskrona station R:dr 226,120: — „ Stockholms dito „ 45,060: — samt särskildt: till underhåll af obevärade roddfartyg och lastdragare vid såväl sistnämnda som Göteborgs Depot ... „ 2,730: — „ underhåll af Flottans bevärade roddfartyg, enligt Sjöförsvars-komitéens beräkning .. „ 29,000: — gQ2 qjq. b) Underhåll af hus och byggnader: vid Carlskrona Station „ 42,500 „ Stockholms Station „ 19,500 „ Göteborgs Depot „ 4,000 66,000: c) Diverse arbeten och anskaffningar: Såsom för verkstäders och maskiners förbättrande, anskaffning och underhäll af en del ulredningseffekter, handvapen, ammunition m. m 19,332: 70. häruti likväl icke inräknadt de betydligare anläggningar af reparationsverkstäder samt anskaffning af kostsammare maskiner, som dea nya materielen kunde erfordra: d) Åtskilliga behof: Enligt Sjöförsvars-komitéens beräkning utgörande 143,000: — eller tillhopa 531,242: 70. hvarjemte och under förutsättning att anslaget komme alt oförändradt bibehållas, Förvaltningen hemställt att återstående beloppet deraf, eller 100,000 R:dr, måtte under nästa sta (sreglerings peri od årligen få användas till anskaffande af ny sjökrigsmaleriel.
Utskottet hufvudsakligen äfven i anledning af Herr Doktor Sandbergs motion, emedan, då, enligt densamma, Bankens influtna vinst icke skulle få i rörelsen åter utlemnas annorledes än genom uppköp af vexlar, när kursen det medgåfve, i ändamål att erhålla silfver till förstärkning af den metalliska kassan, berörde motion således, iika som Herr Lefréns, i sig innebär, alt vid tider då vexelbrist (örelunnes, vinstmedlen borde i Banken innehålla-, hvarigenom under en redan ofördelaktig penninge-ställning landels omsättnings-kapita! Lomme alt ytterligare förminskas och rörelsen att tillskyndas deraf härflytande kännbara olägenheter. Under förutsättning åter alt förhållandena tilläte Banken alt köpa vexlar, för hvilket fall Herr Doktorn sjelf ansett det vara ändamålsenligast, att den derigenom förvärfvade valutan förvandlades till säkra räntebärande obligationer of den beskaffenhet, att desamma när som helst utan betydligare förlust kunde på den utländska penningemarknaden försäljas och silfver för dem erhålla-, kan Utskottet för sin del ej finna annat, än att delta förslag, på omförmäldu sätt tillämpadt, måste leda lill samma mål, som i den Kongl. Propositionen åsyftas; hvarvid Utskottet likväl återkommer till sin förut gjorda erinran derom, alt Banken, genom att deltaga i det utländska lån, om hvars upptagande för Svenska Statens räkning nu är fråga, beredes för delen af alt kunna för sin behållna vinst omedelbart erhålla obligationer af ifrågavarande beskaffenhet med undvikande af sådana kurs-förluster och provisionskostnader, som torde blifva oskiljaktiga från omvägen att för vinstmedlen först köpa vexlar, för alt sedermera åt Banken förvärfva obligationer.
Postvexlar: utelöpande vid 1861 års slut . — 1,061,609 10 utfärdade under detta år af Rikets Ständers Bank 10,436,801 54 — Låne-Kontoret i Götheborg 12,718,155 65 — „ i Malmö 4,687,286 47 — „ i Wisby 518,069 43 28,360,313 09 Dito under detta år infriade af: S:a 29,421,922 19 Rikets Ständers Bank 16,377,931 95 — Låne-Kontoret i Götheborg 8,161,059 15 1 — „ i Malmö 4,067,005 37 — „ i Wisby 573,550 73 29,179,547 90 Dito, utelöpande den 13 September detta år — 242,374 99 As sig nationer, af Wisby Låne-Ivontor på Räkningen ”Post-remiss-medel” utfärdad, vid 1861 års slut, utelöpande 100 infriad 100 — - Dito af samma Kontor på Postvey.elräkningen detta år utfärdade . 132,700 infriade 66,300 Dito, utelöpande nämnda dag — 66,400 - Förskott från Bankens Låne-Afdelning för rörelsens bedrifvande, oliqvideradt — 5,800,000 - Summa skuld — 6,108,774 99 Behållning i Rikets Ständers Bank, innestående på Postvexelräkningen 4,166,056 19 — d:o hos Låne-Kontoret i Götheborg . 1,244,852 57 — „ „ i Malmö 690,346 44 — „ _ „ i Wisby 7,519 79 - Summa tillgång 6,108,774 99 41 § 33. För
Uppå derom framställd fråga samtyckte församlingen dertill, att sadelmakaren i Lith, Carl Olof Lindberg, mantalsskrifvs i denna socken \församling/ såsom sockenhandtverkare. § 2 Efter derom skedd vederbörlig pålysning och kallelse, voro församlingens ledamöter nu tämligen allmänt samlade, för att öfverenskomma och bestämma, huru mycket hvarje hemmansegare och boställshafvare borde erlägga till vinter foder och sommarbete för en ko, åt socknens skol-lärare, enligt Kungl Maj:ts nådiga stadga af den 18 juni 1842, hvarvid, efter någon öfverläggning och uppgjord calcul, beslöts och bestämdes, att hvarje hemmansegare och boställshafvare för berörde ändamål, skulle erlägga och leverera ett och ett half (1½ ) lispund hö och ett halft (½) lispund kornhalm, samt hvarje odals torpare ett halft (½) lispund hö. In fidem Justeradt: N. S. Edlund Ol. Ollander År 1858 d. 14 november upplästes förestående protocoll från predikostolen i Häggenås kyrka, med vanlig besvärs anvisning till Konungens befallningshafvande, inom 30 dagar. Betygar N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma med Häggenås socken, uti dess sockenstuga d. 19 december 1858. § 1 S.D.
Hr Ribbing, Bengt: Jag var icke närvarande då Hr Skolmans förslag framställdes, men jag har hört tillräckligt af andra talare för att veta hvad det innehåller, nemi. att helt enkelt göra förslag till antagande af nu gällande tulltaxa. Ett så - 206 Den 31 Maj f. m. dant behandligssätt vore visserligen mycket vigt för de prohibitiva åsigterne, hvarigenom de kunde göra sig gällande och äfven få de liberala åsigterne afklippte; men jag får dervid anmärka, att detta vore, i min tanka, så mycket oriktigare, som jag föreställde mig att äfven ibland de s. k. prohibitiva eller conservativa, hvilkendera benämningen man vill begagna, linnas de, som önska förändringar i den n.v. tulltaxan, och det vore efter dennas antagande för dem omöjligt alt fä sina åsigter gällande. Det är på dessa grunder som jag mäste förena mig med Frih. Raab i afseende å de åsigter han uttryckt, rör:de behandlingen af detta ämne. I hänseende till de allmänna åsigterne har jag icke hört något skäl, som jag anser af vigt att genmäla mera än det, attconjuncturen nu icke skulle vara passande för att göra en så betydlig nedsättning i afgifterne sora den af Utsk. föreslagne af vissa anses vara. Jag vill visserligen icke bestrida, att om verkligen så stora eller så starka nedsättningar varit föreslagne, att man deraf kunde befara någon öfversvämning af främmande varor, konjuncluren icke nu vore den rätta att på det sältet gå till väga, men för min del finner jag de nedsättningar, som äro föreslagne icke vara af den natur, att man deraf kunde risquera något för industrien, ty jag anser det blott såsom en öfvergång lill att frångå det prohibitiva tullsystemet, sem så länge varit gällande; och när man betänker att 25 procent i allmänhet har blifvit bestridt såsom skyddstull, så behöfver man icke mycket fundera på saken för alt finna att skyddet är alldeles tillräckligt.
Stockholm den 27 januari 1820 Kongl Maj: t har givit Hovrätten tillkänna att då den tilltalade förklarat sig nöjd med utslaget och förbliver i det förklarandet, kan verkställighet av straffet ske utan att man avvaktar besvärstidens utgång, om frågan ej heller äger rum om högre ansvar än vartill blivit dömt. Dock har den som vid lägre domstol blivit dömd rätt att ändra sig inom besvärstiden och då kan straffet inte verkställas mot den sakfälldes vilja. Stockholm den 27 januari 1820 H A v STROKIRCH Kungörelse angående förhöjd tullavgift för s k krossat lumpsocker. Stockholm den 1 februari 1820 Höjning från 10 runstycken per skålpund till 2 skilling och 6 runstycken Hamburger Banco. Stockholm den 1 februari 1820 Kungörelse angående tullavgifter på inkommande utländsk spannmål. Stockholm den 1 februari 1820 Sjötulltaxan för tillåten införsel av utländsk spannmål blir: En tunna vete 2 riksdaler En tunna råg 1 riksdaler 24 skillingar En tunna korn och en tunna malt 32 skilling vardera En tunna ärter 16 skillingar Ett lispund vetemjöl 24 skilling Ett lispund rågmjöl 20 skillingar Havre åtnjuter tullfrihet till den 1 mars, sedan blir tullavgiften densamma som 1816 nämligen 7 skilling. Stockholm den 1 februari 1820 SALOMON LÖVENSKIÖLD Kungörelse angående förhöjning av nederlagsvaror till betalande av recognitionsavgiften. Stockholm den 7 februari 1820 Nederlags inspektionen i de städer som är beviljad nederlagsrätt skall om godsägaren inte inom 14 dagar efter erhållen räkning betalat, ha rätt att anställa auktion på så stor del av godset att det täcker räkningen. Är godsägaren missnöjd med beslutet skall det ändå verkställas. Han har dock rätt att genast erhålla vad han betalat i tull Stockholm den 7 februari 1820 A N EDELCRANTZ Kongl Maj: ts förnyade seglationsordning. Stockholm den 12 februari 1820. Genom Vår i dag utfärdade förordning till förekommande av lurendrejeri och tullförsnillning har Vi funnit att seglationsordningen i flera delar måste ändras.
Också blef det hvarken Rysslands motstånd, eller Englands oefterrättlighet, eller Preussens tvekan, som hindrade honom från den ganska välberäknade coup de main, hvarpå, i grunden, hela företaget var anlagdt. Kanske skall en nyare krigskonst förevita honom belägringen af Fredrikshamn såsom en onödig tidspillan. Men de ryska gränsfästningarna, i det ögonblicket samtligen illa försedda, voro rentaf oberedda på allt långvarigt motvärn158. Ingenting skulle således hafva hämmat hans ilmarsch åt det på försvarsanstalter nästan lika blottade Petersburg, – om ej en del af hans egna officerare, under Fredrikshamns murar, hade åtagit sig att göra det i Ryssarnes ställe. Under det att Estlands och Lifflands menigheter stodo i begrepp att resa sig, och Preussens nya Styrelse blott afbidade tidender om någon afgörande framgång för att sjelf bryta löst, uppgjordes af en flock äreförgätna Svenskar och Finnar den allbekanta sammansvärjning, hvars åminnelse i våra häfder förblifver ett evigt infandum renovare dolorem. Man har klandrat hans sangviniska förtröstan till bundsförvandter, som, numera, höllo sig stilla. Men hans egentliga missräkning var en helt annan – en vida värre. Den bestod i förutsättningen, att allt, hvad Svensk hette, skulle enhälligt omfatta detta krig såsom ett nationalkrig; vid hvilket utsigten åt hämd på Sveriges urfiende, åt igenvinnandet af förlorade Östersjölandskap, åt odödlig föryngring af en bleknad vapenära, skulle hänföra sjelfva hans ovänner, försänka allt agg i glömska, bringa hvarje missnöje till tystnad, och uppväcka Sveriges Adel till ny riddartäflan på en torneringsbana, som nu öppnades på blodigt allvar. För honom sjelf särskildt blänkte dervid den utsigt, att genom en segerkrönt härfärd eröfra verldshistoriskt hjelterykte, förnyad och fördubblad popularitet, jemte rika utvägar att afhjelpa följderne af åtskilliga financiella felaktigheter. Det torde böra honom förlåtas, att han ej kunde bland
Directeurer, i och för deras befattning, äro att anse i närmaste likhet med sistnämnde Fullmägtige; hvarförutan äfven förekommer, att eftergörande eiler förfalskning af Di® scontContoirens Assignationer å Banquen af DagUtskottet föreslagits böra bestraffas lika sorn eftergörande eller förfalskning af Banquens sedlar, hvilka brott, Författningarne likmätigt, utaf denne och icke af öfrige HofRätter pröfvas och afdömas; dock underställes detta allt Rikets Ständers bedömande, och lä. rer, i fall förslaget till ifrågavarande Ansva* righetsLag gillas, densamma böra lios Kongl, Maj:t af Rikets Ständer till nådig fastställelse i underdånighet anmälas. Stockholm den 10 December 1823, AnsvårighetsLag för dt af Rikets Ständer förordnade Directeurer vid DiscontContoiren i Götheborg och Malmöl §• 1 • Finnes någon eller flere af de utaf Rikets Ständer förordnade Directeurer vid DiscontContoiren i Götheborg eller Malmö hafva, af försummelse, underlåtit, öfverskrida eller afvikit från de föreskrifter, hvilka, dels det vid denna Riksdag upprättade Reglemente för nämnde DiscontContoir innehåller, dels ock BaiUtö-ZJtskottqts Betänk anden. 483 Rikets Ständers Fullmägtige i Bariquén, på 'Sätt samma Reglemente i vis?a fall med^ifver, ega att meddela, eller Rikets Ständers tiR öfverseende och granskning af samma Contsirs förvaltning och räkenskaper utsedde Revisorer finna nödigt att stadga, vare en sådan eller sadan© af Birecteurerne, från denna befattning sk Hjde, och gäld* dessutom ali derigenom tiraad skada och förlust. Beträdes en eller flere af
Men att, enär behofvet af en skyndsam förbättring i vissa delar af brottmålslagstiftningen icke medgifver det uppskof, som skulle erfordras för utarbetandet af ett nytt förslag till strafflag, samt en dylik förbättring lämpligast torde böra börjas, dels och förnäm ligast med ordnande af straffsystemet, isynnerhet hvad angår frihetsstraffen, hvilka i senare tider erhållit en vidsträcktare tillämpning, än 1734 års lag förutsätter, dels med en förändring i lagstiftningen om straffen för stöld och rån, bedrägeri och förfalskning, i afseende å hvilka brott nu gällande lag isynnerhet behöfver förbättras, Rikets Ständer anhålla, det Kongl. Maj:t ville låta utarbeta och till näst sammanträdande Ständer framlägga, ej mindre ett förslag till lag om verkställighet af straffarbete och fängelsestraff, jemte de modifikationer i straffsystemet för öfrigt, som kunna anses nödiga, än äfven till en författning angående ofvanberörde förbrytelser. Af Herr Reservationer vid Lag-Utskottets Betänkande, N:o 58. 81 Af Herr Lector Wallman: Jag har redan sistlidne riksdag uttalat min öfvertygelse om grunderna för den nya kriminallagen, om de föreslagna straffarterna samt om domarens rätt att inom mer eller mindre utsträckta gränser mäta straffen, eller den såkallade domarelatituden och hänvisar, för att icke behöfva upprepa hvad jag då anfört, till min reservation emot Lag-utskottets principbetänkande Jtä 93 vid 1844 års riksdag, i de delar den till det vid innevarande riksmöte omarbetade lagförslaget äger tillämpning. Jag får särskildt anföra följande: Yår nu gällande lag, utarbetad efter äldre inhemska mönster, med kännedom om folklynnet, omsorg i detaljerna, logisk ordning i det architektoniska och betydelsefull lakonism i uttrycken, torde kunna för sin tid anses såsom ett af den juridiska literaturens mästerverk. Dock är den lika litet, som andra menskliga verk, frikallad från brister; och då lagstiftningen måste gå i bredd med civilisationen och bildningens framsteg, har äfven 1734 års lag efterhand undergått förändringar, likväl utan att den nationella grundval, på hvilken denna lag hvilar, blifvit rubbad.
Adertön arbetare äro emedlertid der mantals*- och skattskrifne. 2:o Pappersbruk vid Westanå och Stångeå i Njurunda socken, under samma ägare förenade, hafva under qvinqvenniet tillverkat papper för omkring 4,000 R:dr Banko årligen; och bör det anmärkas att med pappersbruket i Westanå blifvit förenad en, af vattnet äfven drifven, spånsvarf, med hvilken taktäckningsämne af 1 alns ibredd och omkring |:dels tums tjocklek skäres utaf en enda stock, asp, tall eller .gran, till 20 å 30 alnars längd, allt efter stockens tjocklek. 5:o Tegelbruk finnas 4 i Södra Ångermanland, nemligen: Solum å Hernön, der 80,000, Utansjö i Högsjö socken, der 15,000, Warglunds å Hemsön, der 75,000, och Norrlands i Bjertrå socken, der 90,000 tegel ärligen tillverkats; och äro dessa tillsammans 260,000 tegel inom orten försålde för ett pris af 30 R:dr Banko per tusende. 4:o Skeppsbyggeri utgör en för orten högst vigtig näringsgren och nya varf uppstå derföre öfver allt, der belägenheten sådant medgifver. Utom de i städerna befintliga skeppsvarf, om hvilka längre fram skall nämnas1, äro sådana anlagda uti större skala i Wifsta och Svartvik, begge i Medelpad, samt dessutom på liera andra ställen. Under de sednaste fem åren äro följande antal fartyg och båtar af fem lä - ster och derutöfver byggda: Antal Antal Sammanlagd! Värde. Arbetare. Fartyg. lästetal. » Åbord i d:o —- 1. 147.
Skrif v. N:o 53. 125 dess alla de Tjenstemän derstädes, åt hvilka bohemman borde anslås, dermed kunnat förses; så, och enär det likväl är att förmoda, att denna reglering, efter så lång tids förlopp, numera i det närmaste kunnat verkställas, få Rikets Ständer, till befrämjande af de fördelar, sorn ej mindre för Staten, än för enskilde, genom Krono jords upplåtande under Skattemannarätt uppkomma, hos Eder Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, att, om äfven Skattelösen af ett och annat utaf barnlöse Åboer brukadt Kronohemman, såsom tjenligt att användas till ännu felande bohemman, icke finnes kunna medgifvas, sådant likväl icke må förhindra, att de Kronohemman, hvilka genom sitt läge eller öfriga beskaffenhet icke kunna ifrågakomma att till Boställen användas, få, så vidt nu gällande författningar sådant medgifva, äfven utaf barnlöse Åboer till skatte köpas. Rikets Ständer framhärda etc. 126 Exp. Utsi. Förslag till und. Slrifv.
”För dig vill jag ingen hemlighet hafva,” sade Virginia varmt, ”vet då att jag älskar innerligt.” ”Hvem?” ”Jag kan icke uttala hans namn, men gissa du goda Elisabeth,” sade Virginia, gömmande hufvudet vid vännens bröst och sålunda undgående att märka hennes dödliga blekhet. ”Jag vet icke någon att gissa på,” sade Elisabeth med en suck. ”Har du ingenting sett eller märkt? ty äfven han älskar mig, det vet och tror jag, ehuru han ingenting sagt.” ”Nej, jag har ej bland alla dem, som fjeskat kring dig, sett någon, som jag just skulle kunna tro att ha lyckats eröfra min älskade Virginias hjerta,” sade Elisabeth halft leende. ”Ingen fjesk skulle heller någonsin gjort det, nej! till att eröfra mitt hjerta fordrades denna stolta, manliga och höga själ, han eger, som jag älskar och evigt skall älska. Men efter du icke kan gissa hans namn, så måste jag väl säga det. Luta ditt öra till mig, han heter Rudolph Berg!” Vid detta namn, det sista hon hade väntat och trott sig få höra, spratt Elisabeth häftigt upp. Hennes hjerta klappade sa våldsamt, att det hotade qväfva henne, och tung och flämtande gick andedrägten öfver de bleknade läpparne. Virginia såg upp häpen och förvånad. ”Hvad felas dig?” frågade hon bekymrad. ”Ett häftigt stygn,” sade Elisabeth knappt hörbart, men med en rörelse af otålighet. ”Det är då honom du älskar så högt?” ”Ja visst! och förtjenar han ej all kärlek, all dyrkan af ett menniskohjerta? Ack Elisabeth! han är så ädel, så förträfflig, det ser jag allt bättre för hvarje dag; hvem skulle kunna låta bli att älska honom?” Stackars Virginia! hon visste ej hvilken balsam hon med dessa ord gjöt i rivalens sårade hjerta. ”Och han, älskar då han dig?” frågade Elisabeth efter en paus. ”Det är just hvad jag tror och hoppas. Han har väl aldrig med ett ord uttalat, hvad han känner, men ack du vet Elisabeth, att för kärleken finnes ett språk, som ingen vet hvari det består, ehuru det är fattligt för ett älskande hjerta.”
Den gjorda erinran, att i 2:dra mom. af Utskottets förslag borde heta : då fråga uppstår, i stället för: då tvist uppslår, kan Utskottet icke godkänna, emedan Rättens ifrågavarande pröfning innefattar dom parter emellan, hvilken ej kan meddelas utan att tvist eger rum; och hvad angår yrkandet, alt ordet försatt, i sista momentet, måtte utbytas emot förskingrat, så får Utskottet påminna, att det af Utskottet begagnade uttrycket bättre än det andra utmärker äfven det fall, att förmyndaren genom försummelse eller passiv felaktighet tillskyndat myndlingen förlust. Finnande Utskottet ej heller i öfrigt skäl att tillstyrka antagande af de redactionsförändringar Herr Domprosten Holmström och Herr Rubin föreslagit. På grund häraf får Utskottet dess i Betänkandet N:o ^5 intagna Lagförslag till Rikets Höglofl. Ständers närmare skärskådande ånyo vördsamt éfverlemn».. 13 Lag-Utskotlels TJllåtande iP.-o uf. N:o ii4. Ankom till Exp.-Utsk. den 17 Augusti. Utlåtande, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o j6, öfver Herr Salomon Rubins motion, om stadgande att, då Domstol förklarar någon böra stå under förmynderskap utöfver den i Lag bestämda myndighetsålder, sådant skall i Tidningarne och från Predikstolen kungöras. Detta af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Yällofl. Borgare-Ståndet bifallna Betänkande hafva Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet återförvist, på grund af gjorda anmärkningar emot den ' del af Betänkandet, sam angår frågan om omyndighetstillståndels kungörande från predikstolen. Ett sådant kungörande ansågs nemligen både ändamålsenligt och behöfligl, åtminstone på landet bland allmogen, der allmänna tidningarne sällan lästes, och publicalionen från Predikstolen nästan utgjorde det - enda medlet att till erforderlig kännedom befordra sådane underrättelser, som ansågos vara af allmännare vigt.
Hvilken pianomusik är lättast för nybegynnare, frågar en sjuttonårig syster till Stella P. Bland syltbeskrifningarna nämnas kvitten, valnötter, fikon och waldmeister. Skulle Steuia vilja vara snäll och säga mig, huru man skall kunna skaffa sig sådana? Stenia omtalar, att kvitten finnes i Lubeck. Får man köpa sådana på Liibeckbätarne eller till hvem skall man vända sig? Hvad är priset ungefär? Hvar fås waldmeister, och hvar får man kupa omogna valnötter, fikon och aprikoser? Hvilken tid på sommaren bör man köpa ofvanstående frukter? Om Stenia ville göra sig besvär och svara härpå innan sylttiden är förbi, vore Mary tacksam. I utbyte kan hon lemna Stenia beskrifning på blandad fruktkompott. Skulle signaturen O — r, som undertecknat uppsatsen » Goda gåfvor » i tidskriften » Idun » n:r 26 för i år, vilja lemna upplysning om, i hvilken lifränteanstalt de i nämnda uppsats angifna fördelaktiga resultaten uppnås? Undertecknad önskar att till förmån för en kvinlig 30-årig anförvandt insätta 1,000 kr. på en gång. Hur mycket skulle nämnda summa lemna i ränta, när personen i fråga uppnått 55 års ålder, och återgår kapitalet i händelse af dödsfall till hennes anförvandter? Genom prospekter har jag aldrig kunnat komma » på det klara » med fördelarne af lifränteanstalterna. H a m n g a t. förvaras i ert mörk väl korkad flaska på mörk plats, emedan silfveroxiden förlorar en del af sina egenskaper, då den utsattes för ljuset. Då linnet skall märkas, fuktas det ställe, där namnet skall skrifras, med följande blandning: 29, gr. kolsyradt natron, 72, cg. gummi arabicum och 29 gr. regnvatten; då blandningen torkat in fullständigt, tager man en gåspenna och skrifver med bläcket, hvarpå det skrifna hastigt får torka i solskenet eller framför elden. Märkningen blir vackert svart och outplånlig. ' Mathilda.
O. sssäenkjern^ Hans Lxcellenee Herr Grefwe» och Landt-Marsikal^ken tilkännagaf at Friherre Lilkvsrfcbölä, kMs, och Herr 6li^snvvslär» ^scol) Lric, hos Hanö kxcellcnce anmält sig at i detta klsnum fä tala, och fragade om desie Herrar nu, efter det redan långt lidit pa middagen, behagade derifrån afsta, med wilker at i nästa klenum äga sin rättighet öppen. Bemalte Herrar samtyckte härtil, och Friherre Lilfverlcdölä tilläde, at han gjorde det sa myckec häl, dre, som det han ärnade anföra rörde en InlkruÄioa, hwilket i dag torde wara et för Ridderskapet och Adel» mindre behagligt amne. Hans Lxcelleace Herr Grefwe» och Landt-Marskalken anmälte at inskrifningen af Frök. nar uti Wadstena Adeliga Jungfru-Stift kommer efter wanligheten at den g. nästkommande Maji för sig gä, och hemställdte om icke da denna dag nu under Riksdagen infälle och Stifts-OireAionen icke wore här» Pä Högloft. RidderstapetS och Adelns Ledamöters wägnar, -^rviä kr i c kolse. Pa Wällofliga BorgareStändets Ledamöters wägnar, ^äolxk lillsnäer. Lades pä Bordet. sigdes församlad, samma Jnjkrifnmg kunde af Riddarhus Utskottet förrarcaS. Bifölls.