Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Därmed slog jag mig på att »bli treflig», och det med så godt resultat, att kandidaten såg nästan lika missbelåten ut som Villy, när Gripsholm kom i sikte. Jo jo, Lovisa, den gången firade du allt en liten triumf, och Gud vet om det var den eller sjöluften, men märkvärdigt upp-piggad kände jag mig. Det var en riktigt grann syn att se Gripsholms mäktiga stenmassor höja sig bland de omgifvande löfdungarna, som en pug – pyg – (Nej, jag måste slå upp och se efter hvad det hette!) Pu-py-pyg-pygmeer, »små människor», således: som en jätte bland pygmeer. »Hvad det är för stil?» sa Gustaf. »Jag skulle vilja kalla den för kalottstilen», sa jag och tittade på tornens svarta hufvor. Ester och Villy stod nu också vid relingen, och i stället för att skoja som vanligt, gaf oss Villy en riktigt liten nätt bit slottshistoria, men som skulle bli allt för lång att skrifva ner här. »Ursäkta», sa i detsamma kandidatens bräkiga röst bakom oss, »men det där var inte presis korrekt. Bo Jonsson Grip –» Nu var det ju ingen annan råd än att presangtera, vet jag, och sedan följde kandidaten oss i land med min schal på armen, som han laggt sig till utan vidare. Men jag lofvade mig själf, att han inte skulle ha en smul för sina konster! Vi hade kommit med en tidigare båt, och som slottet inte öppnades förr än den egentliga lustbåten var kommen, så slog vi ett slag nedåt stan medan vi väntade. »Herre Gud, Gustaf!» skrek jag, »titta! Jag tror rent att vi är hemma! Ser du där! Tornet på rådstun, med klockan på sned, gräs på torget och inga människor på gatorna! Det fattas bara ett par kor! Ack du, så roligt, så förfärligt roligt! »Och se, där står en herre. Hvad kan det vara för en?» »Det är borgmästaren», upplyste kandidaten. »Ser du», sa jag triumferande till Villy. »Hade han nu stått i Stockholm, så hade ingen människa sett att han är en borgmästare.
Indien står nu ej längre som » en verld för sig »; den ryska makten bar redan trängt fram till den berggördel, hvarmed man trott denna verld så säkert omgärdad. Anläggningen af den trans-kaspiska järnvägen, på hvilken ryska trupper skola kunna föras från Kaspiska hafvet till Afghanistans gräns, är nu nära fullbordad; redan vid årets början passerade det första bantåget på den oya, långa järnvägsbron öfver Amu Darja. I Afghanistan före-falla tidtals misstänkta rörelser af smä balfvilda folkstammar, som sägas vara i hemlighet uppviglade af Ryssland, ooh England tyckes ej hafva lätt att hälla khan Abdurrahmans tron upprätt. Der-till bar nu äfven England invecklats i en konflikt med berglandet Tibet, hvilken kan blifva obehaglig nog. Under tiden bar Ryssland förberedt och, innan ännu året led mot sitt slut, utfört en ny öfverraskning genom öfvertagandet af skyddsväldet öf-ver Korea. England ser sig om efter bundsförvandter; det söker återupprätta sitt af ryssarne störtade inflytande i Persien, och det söker göra gällande solidaritetsintrcssen med Kina. Hvar Stanley nu är eller om han ens lefaer, derom vet man ingenting visst, men man fruktar det värsta. På den väg, som han brutit, har nu emellertid den europeiska kolonisationen trängt in och för samfärdseln med verlden öppnat det förut så hemlighetsfulla Ethiopien. Magnetiskt tycka9 nu Europas makter dragas till förvärfvandet af landbesittningar och inflytande i Afrika. Tyskland har under det förflutna året gjort en storartad början med förvärfvandet af skyddsområden både vid östra och vestra kusten; men fortsättningen har under detta året icke varit böljan lik, enär den tyska kolonialpolitiken ännu visat sig väl » grön » och ingalunda synes hafva den tyska fastlandspolitikens säkra mästertag. Förvecklingarne i Zansibar och annorstädes hafva väl förmått Tyskland att » taga skeden i vackra hand » mot England; den forna utmanande hållningen har nu efterträdts af en idylliskt vänlig öfverenskommelse om gemensamma åtgärder för slafhan-delns hämmande.
Skulle det, såsom Hr Lefre'n framställt, häruti ligga något misstag af StatsUtsk., så berodde det af Utsk. alt, såvida Utsk. funne saken ännu icke vara afgjord genom de beslut, sorn Stånden fattat, då med vidare yttrande härutinnan inkomma utan någon särskild återremiss från R. o. Ad. Gr. Frölich: Vid sådant förhållande att, hvarken af Ståndets ledamöter eller af Hr Frih. o. Landtm, de data, på hvilka beslutet skall grundas, anses vara fullkomligen säkra, hemställer jag, om icke afgörandet af denna punkt måste uppskjutas; ty att låta saken bero, eller fatta ett beslut på förmenta oriktiga data, torde väl icke låta sig göra. Hr Rosenblad: Måhända befinna vi oss redan i det dilemma, som jag befarade, då jag ansåg olämpligt, att propos. gjordes till förändring af voter:s-propos. om anslaget af 696,000 r:dr eller 666,666 rrdr 32 sk. Likväl för att på något sätt, sedan man kommit i detta dilemma, reda sig derutur, får jag vördsamt hemställa, om vi ändock icke äga ett tillfälle, att få upplyst hvad de särskildta Stånden verkligen beslutat. Vi äga nemi. tillgång till de andra Ståndens oss meddelade prot.- utdr. öfver de fattade besluten, jemte vårt eget justerade Den 16 September e. m. 437 prot. i ämnet. Om Ridd.Secrettn nu har dem till hands, så torde de kunna uppläsas och man derigenom få fullständig kännedom, huruvida StatsXJtsk. vederbörligen eller icke refererat hvad besluten innehålla om dessa 22,5oo r:dr. Medan underl. Ridd.Secret. framsökte de prot.utdr., hvarutur underrättelse skulle meddelas, anmälte sig Gr. Frölich och yttrade: Jag anhåller vördsamt, alt det af Hr von Hartmansdorff föreslagna och af Ståndet bifallna sätt att bedomina första frågan måtte genom uppläsning göras närmare bekant. Atskillige jemte mig hafva ej lätt kunnat uppfatta förhållandet dermed.
Om mitt förslag, som jag anhåller må varda med öfriga Respectiva Stånden corn. municeradt, skullevinna bifall, tillstyrker jag, att Riksens Högiofl. Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet yttra den önskan, att Konungen, efter vederbörande Collegiers hörande, i Nåder täcktes utfärda en förordning, som på lämpligaste sätt befor-' drar det önskliga syftemålet. 462 Den 16 Maj Derigenom blefve Högstsalig Konung Gustaf elen llP.s välgörande afsigt fullbordad , som en förtidig död hindrade honom att sjelf verkställa. Jag anhåller vördsamligen, att detta Memorial måtte till Höglofl. Oeconomie-Utskottet varda remitteradt. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet, och blef det författaren tillåtet att sitt Dictamen med de öfriga Riks-Stånden communicera. Herr ÅI ar eks von Wurtemberg , Gustaf Adolph, hade inlemnat följande, som upplästes: Ibland ämnen, som blifvit underställda Eders Excellences Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Höglofl. Ridderskapets och Adelns granskning, torde mig tillåtas få ödmjukast fästa uppmärksamheten på ett, hvilket, efter min tanka, fordrar åtmindstone rättelse för framtiden. Jemlikt de emellan Kongl. Maj:t och Kronan samt Krutbruks-innehafvarne här i Riket afslutade contracter, förande kruttillverkningen , har deras Bevillning för hvarje centner till Kronan levereradt krut blifvit bestämd till 6 Skill. Banco. Icke destomindre hafva Krutbruks-innehafvarne Den 16 Maj. 463 blifvit taxerade till och nödgats erlägga 16 Sk:U. öevillnings-afgift.
Sedan J, efter vederbörandes hörande, häröfver med und. utlåt, inkommit, samt Vårt och Rikets Kammareoll. jemväl i målet sig yttrat, bafve Vi detta ärende Oss föredragas låtit; och dervid funnit Edert öfverklagade utslag vara på en rätt tillämpning af författningarne grundadt, hvadan Vi, med afslag å besvären, samma utslag i nåder gillat och fastställt. Meddelande Eder detta till svar samt egen och vederbörandes und. efterrättelse, late Vi nu särskild resolution för klaganden utfärda; och Vi befalle etc. Stockholms Slott d. 1 Juni 1844. Under Hans Majlis Vår Allernådigste Konungs och Herres frånvaro Dess tillförordnade Regering si Ib. Ihre. O. IV. Stael von Holstein. S. A. Munthe. Gust. Peyron. A. F. Normelin. Till Kammarrätten, angide Kammarjunkare!! Hammarskjölds Den 30 November e. m. 579 lind. besvär i fråga om rusltjcnslbevillning af skattehemmanen Stora Rothult och Skuru i Östergöthlands län. Liklietcu med höga originalet intyga: Af lia upplästa K. resolution torde R. o. Ad. finna, att sedan Konungen gillat hvad under loppet af delta år såväl Kammarcollegium som Landshöfdinge-embelcl i Östergöthlands län beslutit, så torde Ulsk:s betänk, i den delen förtjena att bifallas. Beträffande åter anmärka, vid 21 §, så är ingen förändring i sak införd. Förut stod: ”hvilken afgift erlägges af ägaren till lVälseriiutan”; men som detta ej var god Svenska, flyttades orden om, oell man satte i stället ”frälseränlans ägare”. Frih. Cederström, Jacob:
Om den förebråelsen är riktad mot mig, att mina tankar om Bränvinsbränningen ej skulle stå i öfverensstämmelse med de principer jag nu här yttrat, så beklagar jag, att den ej kan finna någon tillämpning. Jag är ej så stor Saltpettertillverkare, som Friherre Wrangel, och endast en femtedel så stor firänvinsbrännare, som han; i båda fallen tala vi i egen sak; men jag hemställer, om mina anmärkningar burit stämpel af försvar för enskilta intressen; jag bar alltid, likasom nu, sökt att derifrån afskilja allt enskildt. Det har blifvit yttradt, att näringen skulle störas, och att man derigenom skulle begå en obillighet emot dess id - Den 14 OctoLei f. m. kare. Jag medgifver, att varsamhet bör äga rum, och jag kan ej frånkänna talarens yttrande i denna del verkeligt värde; jag biträder belt och hållet den meningen; men jag kan derföre ej ingå på att bestämdt och fortfarande upphjelpa tillverkningen genom orimliga premier. En ledamot har sagt, att premier ej existera. Jag kan ej finnå, att något större premium gifves, än när man af Staten får R:dr, för hvad utifrån kan anskaffas för 3 å 5 R:dr, och då så hög tull är satt å varans införande utifrån, att den ej kan införas, måste verkligen premium existera. Friherre Wrangel har yttrat, att upplag af Saltpetter äro vanskliga, så vida den icke gjutes i en hårdare form, men att den methoden är känd af få här i landet. Denna sak är lättare, än de fleste andra att afhjelpa, ty man behöfver blott sprida kännedomen derom, och i hård form är vanskligheten af Saltpetters förvaring ingen. Den undergår ingen förändring på flere hundrade år, så framt gjutningen skett med erforderlig omsorg. Hvad det beträffar, alt 3 Stånds beslut rörande detta ämne redan skall tillkommit, så får jag nu, liksom ■vid flere föregående tillfällen, förklara, att jag ej låter det inverka på mitt sätt att bedömma ämnet, och tror ej eller att det bör inverka på Ridderskapets och Adelns beslut. Grefve Löwenhjelm har hemställt, att jag måtte återkalla det af mig föreslagne vilkoret.
Å nyo föredrogos och remitterades till StatsUtskottet: 1:0 Herr Rothliebs, Axel, den 4 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, inne - Den ig December f. m. 351 fattande anmärkningar vid det uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående StatsVerkets tillstånd och Lehöf omförmäldte Förslag lill Reglering af LandtStaternas löner. 2:0 Herr Estenbergs , Pehr, den 4 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, angående en föreslagen Tidpunkt af den 5 Februarii 1818, hvarefter Svenske Medborgare borde befrias från de urgamla Bytesbristernes ersättning. 3:o Hans Excellence Herr Grefve De la Gardies, Jacob, den 8 dennes f. m. på bordet lagde Memorial, angående af det så kallade gamla Höganäs StenkolsVerks Bolag yrkad rättighet till StatsVerkels fordran i framledne Hans Excellence Herr Grefve E. Ruuths Sterbhus, jemte HerrafTJhrs, Carl David, rörande samma ämne afgifne yttrande. 4:o Grefve Hamiltons, Jacob, den 8 dennes e. m. på bordet lagde Motion om lindring uti Roteringsskyldighelen för de Rotar, som höra till Kronobergs och Jönköpings Regementen. JBevillningsUtskottet: 1:0 Grefve Posses, Erik, den 4 dennes e. m. på bordet lagde Motion, alt Be'redningsoch TaxeringsCotniteer på Landet icke må hållas årligen, utan endast första gången, då ny eller vid Riksdag för - 35a Den ig December f. m. ändrad BevillningsFörordning skall tillämpas; jemte Friherre Cederströms, Jacob, rörande samma ämne afgifne yttrande. 2:0 Herr von Heynnes, Georg, den 8 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, angående förändring uti BevillningsFörord11 ingen i afseende på Fast Egendoms Taxering.
K å r e i Miklegård spelar, såsom redan titeln angifver, i Konstantinopel, där bokens hjälte blir höfding för väringarne o c h har ett m y c k e t äfventyrsrikt lif; men eljes är scenen för fru Lönnbergs noveller förlagd till det fagra Östergötland o c h särskildt till denna tjusande R i - singebygd, dit hennes tidigaste barndomsminnen gå tillbaka, o c h s o m hon skildrar m e d sådan innerlighet. Man vet, att Théophile Gautier var målare, innan han blef författare, o c h att, sedan han g e n o m en ögonsjukdom måst upphöra att måla, han vardt den franska romantikens ypperste kolorist, hvars skildringar äro verkliga färgrika taflor; på samma sätt sitter äfven i fru L ö n n b e r g en målarinna, s o m icke blott smyckat hemmet m e d vackra alster af denna sin konst, utan s o m har kvar de äkta målartagen, äfven när hon får pennan i hand i stället för penseln. O c h hon målar lika förträffligt både land o c h sjö, det vida fradgande hafvet o c h den mörka hemlighetsfulla skogbygden eller Glans täcka stränder. H o n har en djup naturkänsla, o c h som ett prof däraf såväl som af hennes konst må här meddelas några af de verser, i hvilka hon sjunger sitt farväl till skä- ren efter en där tillbragt sommar: Jag satt i tankar kvar där hela natten och lyssnade ännu till vågens - suck och bladens fall uti den frida lunden, där ek och björkar stå i höstlig färg och böja sina kronors rund och hviska. Men nattens timmar skrida mer och mer — se, huru solen sig i hafvet badar — det glänser rödt, nu himlen ock tar färg, dess matta glans förbyts i gyllne lågor, och vinden väekes — • länge nog den sof vid andra strand, nu är den åter vaken. Den ilar hän utöfvor hafvets slätt och bjuder upp till dans i morgonstunden hvar hafvets tärna, hvarje blåögd våg.
Slutligen hade den af Kongl. Majit år 1862 förordnade komité för utredande af norra stambanans ändamålsenligaste sträckning, bland annat, yttrat: att “den ojemförligt större rörelsens rigtning genom Westmanland och Dalarne från söder till norr och tvärtom vore ett obestridligt förhållande; att redan det dåliga skick, hvaruti den stora i denna rigtning gående stråkvägen mellan Falun och Westerås, till följd af de talrika varutransporterna, befinnes, vore i och för sig ett bevis, som måste vederlägga hvarje invändning mot sanningen af berörda påstående: att, om dock vidare bevis i detta afseende erfordrades, så funnes det uti länsstyrelsens i Falun afgifna yttrande, hvilket, i fråga om de inom provinsen mest begagnade transportlinier, i korthet återgifvet, innehölle, att vägen från Westerås genom Grytnäs, Hedermora, Stora Schedvi och Wika socknar till Falun äfvensom vägen förbi Grytnäs, Hedermora, Säters och Tuna socknar till Båtstad, landvägen förbi Grådafallen samt vidare vattenvägen på Dalelfven och sjön Siljan till Mora och Orsa socknar höra till de främsta vägarne, och att på dem pro vincens befolkning till större delen hemtar sitt behof af spanmål, specerier och manufakturvaror samt afsänder en stor del af sina produkter af koppax-, jern och hvarjehanda slöjdalster“. De fördelaktiga vitsord, som sålunda blifvit lemnade åt den ifrågavarande jernvägsrigtningen, erhölle än ytterligare stöd af de statistiska uppgifter, som blifvit motionerna bilagda, och hvilka lemnade ett fullständigt begrepp om den öfverlägsna varutratik, som strömmar i den af jei-nvägsundersöknings-komitéen antagna hufvudrigtningen. Det borde villigt erkännas, att de jernvägar, som på Statens bekostnad hittills blifvit anlagda, icke varit ämnade att bereda något hufvudsakligt gagn åt den industri, som näst landets modernäring, jordbruket, vöre att anse såsom den förnämsta, nemligen jernhand teringen; och det kunde med skäl sägas vara på tiden att en så vigtig näringsgrens billiga fordringar icke längre förbisåges.
Afbetaln. för år i856 . 67409- Afbetaln. för år 1857 . 70,144. Afbetaln. för år i858 . 72,885. Afbetaln. för år i854 . 61,976. Afbetaln. för år i855 . 64,688. Afbetaln. för år i856 . 67,409. Afbetaln. för år 1857 . 70,144. Afbetaln. för år i858 . 72,885. Afbetaln. för år i85g . 75,624. Afbetaln. för år i855 . 64,688. Afbetaln. för år i856 . 67,409- Afbetaln. för år 1857 . 70,144. Afbetaln. för år i85g . Afbetaln. för år 1860 . 78,352. Afbetaln. för år 1861 . 8r,o84- 693,168 — _ Transport 11,274,062 3So Den 28 Maj e. m. Äfbetaln. för åii855 Afbetaln. för år i856 67,409. Afbctaln. för åi1807 70,144. Afbetaln. för åii859 Afbetaln. för år 1860 78,358. Afbetaln. föiåi1861 81,084. Afbetaln. för år !859 75,624. Afbetaln. för åi1860 78,358. Afbetaln. föiår 1861 81,084. Afbetaln. för åi1862 83,8o3. Afbetaln. för åi1857 Afbetaln. föiår i858 72,855. Afbetaln. för åii859 75,62.4.
I afseende åler på det försökta försvaret för motionen, derunder motionären frågat om de redan förgångne 14 månaderna af riksdagen blott skulle anses som preludier eller motionstid, så lärer han så val som hvarje annan riksdagsman veta, att dessa 14 månader blifvit använda till så väl motioners väckande som deras utarbetning och afgörande. Om frågor viddetta liksmöte blifvit behandlade vidlyftigare eller mindre välbetänkt, så att de medtagit längre tid än som kunnat behöfvas, så Ur det visserligen beklagligt; men det kan icke hjelpas genom ett beslut, hvarigenom Ståndet i förväg uteslänger sig från möjligheten att företaga de vigtigaste målen i (rämsta rummet, hvilka i annat full kunde blifva oafgjorda lill de«' Ilo Giin 6 Mare f. m. trumpeten gått, då de finge uppskjutas till en kommande riksdag. En und. framställning till K. M., att riksdagen måtte afblåsas den eller den dagen, utan afseende derpå om ärendena vore afslutade eller icke, på sätt PresteSt. beslutat, är stridande mot 80 och 81 §§:na af Riksd.Ordn. Och livad ville väl en sådan anmälan egentligen säga? jo! att Svenska folkets ombud hade tröttnat i fullgörandet af sina åligganden; att de önskade blifva befriade från verkställandet af livad grundlagen anbefallt; att de icke medhunnit på 14 hvad de på 4 månader hade bort fullända. En sådan anmälan lärer icke vara i sin ordning. Lika litet kan det vara med ordning öfverensstämmande, att man, för att komma ifrån ett slags ämnen, skall framflytta och företrädesvis afgöra alla de mål, som röra statsregleringen och financerna; och ännu besynnerligare vore det 0111 Ståndet, sysselsatt med öfverläggning om ett vidlyftigt lagförslag, af hvad art som helst, i anseende till målets större omfattning skulle låta andra under tiden inkomna mål afgöras, innan det förra målet vore genomgånget; ty följden deraf skulle blifva korsande beslut i samma sak, enär ledamöterne icke kunde minnas de beslut, som blifvit fattade uti föreg:de plena, sedan främmande ämnen mellankommit.
V i få ej vara så der sangviniska, ej betjenten öppnade vagnsdörren, jungfrun förde vänta underverk, — man blir då illa bedragen. » henne in i hennes egna varma rum, der moEtt klingande, ungdomsfriskt skratt af bröt dren mötte. » Välkommen hem, älskling! Du är ju inte hans hopplösa utgjutelse, Lydia stod der midt ibland dem så uppmuntrande glad och log så förkyld? » skalkaktigt, att alla de andra ock måste le, » God afton, mamma, hur mår ni här hemma? till och med den allvarlige, pröfvade mannen Luften är rå och kylig här i norden, det kan smittades deraf och hans panna ljusnade. ej hjelpas. Rummet mitt är varmt, nästan » Pappa tror mig om att bygga luftslott, att qvaft, p u h. och se bara hvad allt mamma min plan är ett sådant, men den tål allt att hittat på, nytt hvart jag kastar ögat. Erkänn, andas på ändå, — hör nu! V i ha ju vår att du tagit idéer ur mina bref. Jag beskref orgelnist qvar, ja, och orgelnisten har en dotter ju markisinnan B — s toalettrum? Men se, och ett fortepiano, som är oklanderligt. Gissa nu! » hon hade särskild sängkammare. Tack ändå! » Nej, hvad menar du det hjelper? ForteJag får vara nöjd med ett rum, jag med mina pianot kan ej gå hit, och dottern kan inte ... » många syskon. Nu måste man göra toalett. » Trakteras som fortepiano, menar pappa. I ett eklärerad hem kan resdrägten ej få pasNej, men kan då ingen af eder finna en komsera, och jag vill visa mig i en Paris-kostym. bination deruti, som länder mig till fördel? » Adjö så länge, lilla iror! » Allt detta uttalades hastigt, nervöst, delvis » Omöjligt, min tös, derom får du upplysa oss på franska språket. Det tycktes som om svennärmare. » Omöjligt? Nå, det var besynnerligt.
N: r 87. K a n någon af Iduns läsarinnor upplysa mig, huru m a n skall få en gulnad rothatt åter hvit? Stina. I I p \ LJ I I U En 22-årig, huslig och arbetsam flicka söker piats i familj som biträde åt husmodern. Sökanden är kunnig i matlagning, klädsöm samt öfriga handarbeten, dess utom van att deltaga i alla inom ett hushåll förefallande göromål. Svar till » Skånsk bonddotter », Kristianstad, p. r. A. V i ha öfversändt eder uppsats till författarinnan af de omhandlade artiklarne. — gg — Obetingadt det Arendska; i all synnerhet när det gäller sjelfstudium. n. Tack. V i skola använda b i - draget. F. L. V i skulle nog m e d någon liten ändring kunna fiuna användning för det insända; något lionorar för en uppsats af denna art, som närmar sig det personliga uppropet, kan dock ej gerna k o m m a i fråga. Matmor på landet. Hjertligt lack för edert seDaste intressanta bref. Frågan är utantvifvel beaktansvärd, och vi skola snart återkomma till densamma och edra belysande bidrag. Fanny kan lämpligen skaffa sig Fritze ' s svensk-franska parlörlexikon. Red. flicka Plats önskas familj nu genast af en 25 års flicka med lust och fallenhet för landthushåll för att biträda med dylika göromål. Kunnig i söm, väfnad och finare handarbeten. Finnas barn, önskar hon handhafva vården om dem. Goda rekommendationer. Svar till » Norrländska », Elvenäs, G r u m s, Verml. [183] Inneliållsförteckning:: Prinsessan E u g e n i e; dikt af Johan NordUng. — Från faderns d e b e t; af F. S. — Pastor Ostermanns föredrag; några invändningar af Referenten. — En åkerbrukskoloni för små fattiga, värnlösa barn. — Från våra badorter: I. — God ton. — Teater och musik. — E t t storstausbarn; berättelse af Johan Nordling (f o r t s). — Från Iduns läsekrets. Tjenarne.
Och hafva Motionairerne såsom skäl lill samma hemställan anfört, att tjäru-tillverkningen på Gottland nu mera, i anseende till skogårnes medtagande betydligen förminskats, och att räntegifvarne således varit nödsakade att med dryg kostnad praestera tjäran, serdeles som hvad deraf efter uppbördsterminens slut brustit, genom upphandlings-auction anskaffas till vida högre pris än markegångs-taxan utsätter, och hvaraf högst kännbara förluster för de skattdragande uppkomma. Utskottet får i anledning häraf upplysa: att af kronans beliållne skattetjära på Gottland öpöi tunnor äro anvisade lill Örlögsflottans behof, med afdrag af 12 tunnor, som ansetts afgå i och för tjärans påfyllning; alt denne räntepersedel utgöres af en mängd skattegifvare uti smärre delar; och att uppbörden af berörde qvantum tjära, jemte dess magasinering och utleverering, är förenad med vidlyftig omgång, äfvensom kostnad, så för kronan som för de skattskyldige. Då den orsak, hvilken föranledde Kongl. Påbudet den 6 Julii 1780 ”om anstalts fogande”, såsom orden lyda, ”att Amiralitetet i Carlskrona 4 Stats-Ut skottets Utlåtande 2T.-0 6t. årligen måtte få 400 tunnor god Gottlands tjära in natura, som är det qvantum, man dersammastädes har till vissa behof af nöden”, nemligen att annan tjära dertill ej med samma nytta kan användas, synes, sedan tjäru-tillverkning numera icke såsom tillförene utgör en hufvudnäling för Gottland, och vid inträffade brister i tjär u till verkningen sådan vara måst å auction upphandlas, behofvet icke vidare påkalla fortfarandet af levereringen in natura af merberörde 3p3| tunnor tjära, helst under närvarande förhållanden tillfällen icke mera lära saknas till uppköp af tjära äfven för Kongl.