Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Densammes motion, angående ålskillige Rotehållares befrielse från beklädnads-afgift m. m.; 12:o Nils Strindlunds från Wester-Norrlands och Sven Jonssons från Jemtlands Län motioner om krono-afrads-fisken; 13:o Pehr Bengtssons från Calmar Län motion om inrättande af arbetshus i hvarje Län; l4:o Jon Olssons från Gefleborgs Län motion om anslag till en ny vä »anläggning; l5:o Carl Erssons från Westerås Län motion om åtskilliga Rusthållares befrielse från ålagd dagsverks-skyldighet och åtnjutande af anslagen augments-ränla; 16:o Efraim Larssons från Elfsborgs Län motion om befrielse för Rusthållare alt bekosta gevär och vapen; 17:o Sven Isacssons från Calmar Län motion, angående förhöjda löne-anslag för Kronofogden och Häradsskrifvare!! på Öland; 18:o Densammes motion, angående löne-anslag åt en Provincialläkare på Öland; 19:o Bengt Gudmunssons från Hallands Län motion om förökad pension åt förre Lands-Secreteraren i Länet, Lagman Malte Dahl; 20:o Måns Pehr ssons från Malmöhus Län motion, angående dagsverks-skyldigheten för hemmansegarne på ön Hven; 21 :o Anders Anderssons från Skaraborgs Län motion om löne-förbättring åt kronofogden i Wadsbo härad; 22:o Johan August Zetterbergs från Stockholms Län motion om understöd af allmänna medel för en central-anstalt, hvarest fattige sjuke kostnadsfritt få begagna electricitet och galvanism; 23:o Christen Anderssons, Ola Svenssons och Jöns Månssons från Malmöhus Län motion om anslag till Landtbruks-Institutet vid Orup i Malmöhus Län; Bih. till R. St.
Dessa hafva dock i allmänhet vid afgångsförhören icke varit, som man skulle kunnat förvänta, i sina kunskaper framståeede mot sina medsystrar af allmogeklass. » Som man finner, tycks professor Groth här taga saken uteslutande ur » betygssynpunkt », men många andra måste ju g ö r, sig gällande. Säkert skulle det icke kunna v " ara till skada, om nivån för barmorskornas allmänbildning höjdes. Det skulle vara till nytta både för kåren och för — patienterna. Men — detta torde nog i alla händelser länge förblifva ett önskningsmål. T y det är mycket, som gör, att de bildade klassernas unga kvinnor blott i nödfall tillgripa utvä- gen att blifva barnmorskor. Därtill bidrager ej blott den ringa ekonomiska ersättning, som yrket skänker, utan väl i högre grad att dessa klassers kvinnor i regel ej äro vana vid eller egnade att utstå det tunga och hårda arbete, som med barnmorskans kall är förenadt. Det skall starka och kraftiga kvinnor till det! * Undervisningsskolor för barnmorskor finnas i Stockholm, Göteborg och Lund. Den som vill blifva intagen som elev i nå- gon af dessa anstalter, skall till landshöfdingsembetet i det län, där den sökande bor, ingifva en till k. medicinalstyrelsen ställd, egenhändigt skrifven ansökan därom så tidigt, att densamma kan före januari eller juli månad till medicinalstyrelsen insändas.
Stander hos Kongl. Maj-t framföra dtn undt t däniga önskan, att Kongl. Majit i Nåder täcktes, så mycket sorn möj'igt, inskränka til åtelsei, att begagna sådana Civila Uniformer, sorn ined Guld-och Silfver-brodcrier äro försedde. Vidkommande den i 2-dra pon ten anförda motion, att indeldte Regementtrna må erhålla grå i stället för blå uniformer; så får Utskottet väl medgifva, att den grå färgen skulle tillskynda mindre kostnader, men, då häremot göres ett billigt afseende derpå, att den blå i längre tider varit Svenskarnes Nationalfärg, och att denna kanske är nöddig för det prydligare utseende, sorn både är uppmuntrande för Soldaten, och alltid bör vara oskiljaktigt ifrån en Militair-Corps, så torde Utskottet af ;ådan orsak äga tillräck* lig anledning, att ej tillstyrka bifall till den härom gjorda motionen. Hvad slnteligen belräfFar det i 5'dje puncten anförda yrkande, att för Bonde-Ståndet en grå uniform måtte fastställas; så, enär någon fråga härom icke blifvit hos BondeStåndet väckt, anser Utskottet sig ej skäligen kunna meddela något tillstyrkande, eller framställa förslag i ett ämne, Sora helt och håll t synes böra bero på BondeStåndsts eget fria val och godtycke. Dock varder detta allt ti1! Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning vördgamt öfverlemnadt. Stockholm dea 2:dra Aprill 181S. ooeoeoooooooiceootsooaooäcoocoaaooooeofflo1»-^' Serskildta Utskottets Betänkande med upp* lysningar om de hittills vidtagna åtgärder i frågan om indragning och sammanslående af öfverfLödiga Embeten och Tjenst er. Ilos Riksens Högl.
Jag tror, att om man, i stället för att gifva oss en ny lag, hvars principer tagas från andra nationer, nöjt sig med lagens öfverseende, hade man ej inledt oss uti en ny lag, utan jemkat den gamla, som är för oss passande. Men detta strider emot nuvarande ideer; ty likasom man vill instörta Regeringen i revolutioner i politiska ärenden, likaså vill man gifva oss en ny lag. Detta har mött motstånd både hos Do. mare och hos Nationen; och derföre söker man, att nu få in en och annan kihl af den nya lagen. Jag yrkar återremiss, och, om jag ej vinner den, återstår för min tillfredsställelse att reservera mig emot detta det skadligaste af alla hittills gjorde förslager till Lagförändringar. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum lomme klockan half till sex i eftermiddag att fortsättas. Den 22 Junii f. m. 79 Herr Hjerta: Jag vill ej ingå uti något loftal öfver det nya förslaget till allmän CivilLag. Jag vill ej bestrida Herr Tharas satts, att mycket vunnits, om det blifvit bebandladt på annat sätt. Men jag bar bordt yrka den satts, att det är nödvändigt för Ständerna och Konungen, att begagna hvarje af en värd Ledamot så kallad kihl, för att bereda oss de Lagar, hvilka jag hoppas för närvarande och kommande tider skola vara gagneliga. Det torde falla en hvar ganska tydligt, att hvad Herr Tham yttrat om företrädet vid lösningen af. arfs-lotter är enahanda, antingen brodern skall ärfva två tredjedelar eller hälften. Det är naturligt, att värdet först skall vara uppgjordt; och derom synes tvisten lättare afgöras på systerns sida, då hon får hälften, än då hon ej får mera än en tredjedel. Jag skulle tro att hvad dylika svårigheter i verkställigheten angår, så finnas de ej, och behöfva ej besvaras, utan att tvärtom lättnad skall •vinnas genom det nya förslaget. I afseende å hvad man nämnt, att söners skyldighet att underhålla sina föräldrar derigenom skulle minskas, så kan jag ej godkänna detta skäl. Jag får fästa uppmärksamheten derpå, att Lagen ej ålägger sonen en större skyldighet att underhålla föräldrar, än dottern, utan aldeles lika.
Med den fullkomligaste kännedom i Landthushällningen, bör detta Utskott föreflä sädane utwägar med Kronans Domainer, Allmänningar, Skogar och Kungsgärdar, at det bereder en större Folkstock, et bättre skött äkerbruk, och säledcs större spannemälsförräder, samt en Nationel wi st genom indragning af de dagswerken Menigheten til Kungsgärdarne utgjordt, och hwilka tilskapat sä hiskeliga Jordbruksförluster, men kunna utgöra tilökte inkomster för DrätselwerketFörnämligast bör dock et Statsutskott känna Rikets styrka at bära Bewillningen, uprätta en Stats-Tableau för hwarje är lil nästa Riksdag, som ä ena sidan utwisar alla behofwer och ä den andra alla jnkomsterne, samt den deraf inkommande Statsbrist, af hwilken en sä stor del, som genom Bewillningar kan utgå, bör til fördelning öfwerlännäs BewillningsUtskottet, samt äterfloden fyllas genom en wis Finance-Operation, dä i detta ändamäl FinanceMinisterns betägkaM, til ljus och Vägledning l si sts Den Z Augusti. 65g L sistnämnde, samt Collegiers och Ämbetsmäns i de förstnämnde delar bör infordras, för at kunna stadga en grundelig pröfning och beflut. Uti fria Stater, uti Monarkiska Regeringar uprättar gemenligen altid Finance - Ministern en dylik Tableau, jämte förslag, huru Statsbristen ffal fyllas Engelska Underhuset wägledes och hämtar ljus af dylika Tableauer och förslag, hwilka Finance Ministern upgör. En sadan öfwerlemnades sistledne Riksdag til Hemliga Utskottet, och har wid förra Riksdagar under den sä kallade frihetstiden, dä Statswerket ägdepublicitL, genom trycket kommit til Allmänhetens kunskap.
Värde j förslagsYis ! å 2 R:dr ! kubikfoten. Summa Riksmynt. I ö. Kub.-fot. k. R:dr. Kub.-fot. k. R:dr. ö. | R:dr. 17,000 52,800 19,440 27,850 117,090 - < — 117,090;— 8 ExpeditionsUtskotleLs Förslag' till underd. Skrifvelse, l\:o 81. Transport Oindelt spanmål: Mått. Värde. Särskilda Förslags-anslag för Kleresiet: Biskopens på Gotland lön 3,000 Åt 13 Konsistorie-notarier å 270 R:dr, högst 3,510 Ersättning åt innehafvare af roterade Ecklesiastikboställen 3,000 Domkapitlens, expeditioner, Reservalions-anslag Lappmarks Ecklesiastikverk, Förslags-anslag Universiteterna (af kontanta beloppet ett Förslags-anslag å 30,000 R:dr för upprätthållande till visst belopp af sådana löner vid Upsala Universitet, i hvilka spanmål ingår): Penningar: Tillkommer: Förhöjning, se Tab. Litt. Indelta räntor, såsom i 1864 års Riks-stat 82,524: — Indelt spanmål, dito dito dito 107,030) 20. Carolinska medico-kirurgiska institutet Elementar-läroverken, lieser nations-ans lag: Penningar: Tillkommer: Förhöjning, se Tab. Litt. Indelta räntor, såsom i 1864 års Riks-stat 8,916: 96. Indelt spanmål: Mått. Värde. — Afgå: För Luleå och Piteå läroverk 412,8 k.-t. „ Sköfde pedagogi å detta anslag uppförde 36,1 — 448: 4. 896: Transport 1,569,959: 11. Expeditions-Utskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 81. Oindelt. Summa xeimmgar. i I enligt markegång på förslag.
Del är likväl att förmoda, alt, då skogsmarkerne äro serdeles vidsträckle och till stor elei belägne på längre afstånd från skeppningsorlerne för skogseffekler, då jordmånen, eler skogen växer, ofta är så stenbunden, att elen ej lill odling kan användas, och då de angränsande Kronobergs och Jönköpings Län, i anseende till egna skogstillgångar, ej hafva behof att härifrån afhemta skogs - 29 produkter, en längre tid utgår, innan någon egentelig skogsbrist bär kan komma att ega runi. Den skog, som i Länet finnes, består hufvudsakligen af tall, gran, ek och björk. I afseende på exporten af de derifrån hemtadc effekter inhemlas förhållandet af följande Tabeller. Export af Skogsprodukter till utrikes orter. „ 1841 Bruder och Plankor. Tolfter. Bjelk ar, Spärra r och Spiror. Stycken. Ekoch Bokstaf. Sticken. Bark af diverse slag. Tunnor. För alla fem åren eller i medeltal för hvarje år (med ulelemnandet af bråk) 632,476 160,507 2,309,964 7,725 7,347 126,495 32,101 461,992 1,545 1,469 Export af Skogsprodukter lill inrikes orter utom Länet. Bräder oell [Man kor. Tolfter. Bjelka inspärra r och Ekevi rkespjeser. Stycken. Stäf af Ek och Bok. Stycken. Bark af diverse slag. Tur nor. Tjära och Beck. T un:r. Ved af harroch löfskog.
309 det allmänna förordnandet, att i alla afseenden bevaka Kronans rätt, desto mindre blifvit inskränkt till vissa Arender , sorn samma Embetsman deruti äfven fatt sig uppdraget att tillse , det allt hvad vid Kongl. Majtts Milice befinnes vara emot Eag, Förordningar och Kongl. Maj:ts tjenst samt hvars och ens pligt feladt och begånget , tidigt oell lagligen rättadt varder. Vid Kongl. KrigsColIegii omförmälte förordnande, hvarigenom deri af Kongl. Majit derstädes i Nåder anställde AdvocatFiscalens Erobetspligt blifvit begränsad af Collegii blotta godtfinnande , har dessutom förekommit mig aninärkningsvärdt , att Collegium, såsom icke endast Administrativt , utan äfven ännu Domsrätt ägande, icke anfört något skäl , hvaruppå dess i detta afseende meddeidte Beslut sig grundade , dertill Collegium likväl desto hellre synes hafva varit förpligtad , sorn, igenom ifrågavarande inskränkning uti Advocat Fiscalens verkningskrets , Coliegium velat bereda sig en preliminair pröfningsrätt af alla sa kallade Lefverants» frågor , innan de till AdvocatFiscalens laglikmätiga utförande skulle öfverlemnas, hvilken pröf11 krigsrätt jag likväl icke ansett vara med afl manna Lagens esprit öfverensstämmande ; neli, sorn dertill kommer, att, enligt 6 §. uti den af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer för Deras.
Discoiitskulden skall genast utan rabatt inlösas, anser jag för min del, att RiksgåJdsConfoirtts blifvande Obli. gationer , enär de i I qvid af Lån användas, må med vissa procents rabatt beräknas; hade Utskottens förslag i föregående punkt blifvit gilladt, skulle jag visserligen önskat, att desse Obligationer utan någon slags rabatt blifvit roottagne, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMdVSfcdken hemstålde, om icke Ridderskapet o dt Den 2 Junii, 7i> Arleln behagade gilla det af Utskotten föreslagna usta Alternatif, eller att de för Götha CanalBolagssamt Malmö Disconters skulder utgifne Obligationer, när de begagnas till liqviderande af Lån, hvilka från endera af dessa Disconter blifvit meddeldte, må beräknas till lulla beloppet, hvarå de lyda. Bifölls. Sjette punkten lydde sålunda; 6:0 Alli 1 hittills vid Götha Canal Bolagssamt MalniöDisconter uti Lånliqvider, endast såsom Hypothek, emottagne DiscontPapper, så vål Assigriationer, som Tre procents Reverser och på Götha CanalDisconts (ifskrifnings Räkning st allde Invisningar, hvilka aj Directionen i Stockholm liro attesterade, ina vid slutlig liqvid beräknas till julla beloppet, hvarå de lyda, med tillagg af den d Tre Procents Reverser ne till den j:,s te Oclober 1817 upplupne ränta', Och för hålles på. enahanda sätt med dy like DiscontP apper, hvilka hädanefter i förberörde ändamål ytterligare varda deponerade, intill den dag, dä Rikets tioglojliga Ständers definitiva Beslut härom fattas. Friherre Cederström: I fall gite punkten bifölls, skulle den svårighet möta, att, sorn. j Disconterne i deponerade papper dels in-r gått i liqvid genom
Deraf, och af andra sedermera i ämnet utkomna handlingar, har jag funnit att man med uttrycket utvidgning afsett att skaffa bättre och rymligare boningsplatser ät de sinnessjuke och jemväl måhända äfven någon tillökning i antalet af de patienter, som vid hospitalerna kunna vårdas. Detta är den plan, som Hr Ek strömer här nu framlagt. Den åter, hvilken inom Utsk. gjorde sig mest gällande, afser deremot med ordet ”utvidgning” (hvilket ord jag, emot Presteoch BondeSt:ns ledamöters inom Disk. bestridande, icke kunde få bort utur förslaget) att vid hospitalerne kunna få inköpte, för att der qvarblifva, en större mängd besvärliga personer än som nu sker, under det att läkare ä andra sidan afse, på sätt Hr Ekströmer yttrat, att från hospitalerna afskilja alla sådana personer hvilka icke äro sinnessjuke. Det förefinnes således en stor stridighet emellan de olika åsigter om begreppet med ordet utvidgning som hyllas af pluraliteten inom Utsk., å ena sidan, och dem som af en förutvar. komité, och äfven nu af Hr Ekströmer, uttalats. Jag får likväl fästa den sista värde talarens uppmärksamhet derpå, att under det jag icke kan annat än högeligen gilla hans åsigter såsom embetsman, hans nit för den vetenskap, hvars gagn han vill befordra äfvensom hans omsorg om de sinnessjuka i allmänhet, under det jag måste gifva ett väl - Den 12 Juni f. m. 175 förtjent loford deråt, ber jag honom tillika ihågkomma att han här äfven såsom statsman måste betrakta saken. Jag frågar då, hvarthän skulle dä de med vederstyggliga sjukdomar behäftade personer föras som man vill afskilja ifrån beröring så väl med menniskor i allmänhet som med andra kroppsligt sjuka, om hospitalerna blefve för dem tillstängde? Det skulle då erfordras nya kostnader till inrättande af särskilda anslaller för deras vårdande.
Emedlertid hade Riksgälds-Contorets Commissariat, uti den för detsamma utfärdade nya Instruction, fått sig ålagdt att, derest något månads-förslag icke skulle vara till Commissarialet inkommet inom slutet af månaden, näst efter den, för hvilken det bordt afgifvas, sådant hos Fullmägtige ovillkorligen anmäla. Uti det af Revisorne åberopade Kongl. Bref stadgas, att Presidenterne i Kongl. Kamraar-Collegium, Stats-Contoret och Kammar-Rätten skola, då extra inventering uti ett Landt-Ränteri anses nödig, sammanträda och, efter öfverläggning sinsemellan, förordna antingen Kongl. Kammar-Rättens AdvocatFiscal, eller någon annan skicklig person, som har att i Landt-Ränteriet sig inställa och extra inventering förrätta. Detta stadgande synes dock numera vara mindre tillämpligt, enär Kongl. Maj:t, under den io:de April 1828, i Nåder förklarat, att de för Kongl. Kammar-Collegium, Stats-Contoret och Kammar-Rätten dittills gällande Instructioner och föreskrifter, i afseende på uppbördsoch räkenskaps-ärendena, skulle, i hvad de rörde Kongl. KarnmarCollegii och Stats-Contorets gemensamma befattning med vissa ärenden, till kraft och verkan upphöra. Vid sådant förhållande och då i allt fall ett ovillkorligt beslut angående extra ränteri-inventeringars tillvägabringande, så snart ett månads-förslag icke inom den bestämda tiden erhölles, ej sällan kunde förorsaka onödiga kostnader och besvär, serdeles under de tider af året, då Riksgälds-Contorets behållningar i Ränterien vanligtvis äro högst obetydliga, anser Utskottet Fullmägtiges uti ifrågavarande hänseende meddelade, förklarande böra godkännas. För öfrigt utvisa protocollen, att Fullmägtige, då omständigheterna dertill föranledt, vändt sig omedelbart till Kongl. Majrls Befallningshafvande med anmodan om dylika inventeringars anställande, 4 $tals-Utskottvts UtliUanele, IV,-o 21. 2‘.
Utsk. har uti sitt sednare utlåt, medgifvit nyttan och nödvändigheten af Carlstens vidmagthållande, men i slutsatsen kommit till det resultat att ingenting anslå, utan endast hemställt till Stånden att till K. M. öfverlemna rättigheten att af anslaget för Carlsborgs eller Kungsholms fästningsbyggnad använda, hvad K. M. kunde anse Carlstens försättande i fullständigt skick erfordra, i händelse K. M. funne Carlstens fästning vigtigare, än de andra. Jag kan icke underlåta att anmärka de motsägelser, som ligga uti ett sådant förslag. Utsk. vet, alt såväl på Carlsborgs som Carlstens fästning finnes en bestämd arbetspersonal, bestående på förra stället af Pionniercorpsen och på det sednare af ett tillräckligt antal dömda fångar. Om nu anslaget drages från ena stället till det andra, blir arbetspersonalen på förra stället utan sysselsättning, hvilket likväl strider emot Utsk:s uttalade princip, att arbetspersonalen, der den finnes, bör sysselsättas. Utsk:s förslag saknar således plan och samband. Utsk. har vidare velat anvisa utgifterna för Carlsten på ordinarie anslagen. Utsk. har likväl icke ignorerat, att af detta för KrigsCoilegii behof anvisade anslag, uppgående till omkring 600,000 r:dr, de sednare åren icke kunnat lemnäs Fortifications-departementet högre summa än 00,000 r:dr, af hvilken summa dels 10,000, 7* Den 6 November e. ru. dels 12,000 r:dr åtgått till dopographiska corpsens chartaearbeten, så att endast 38,ooo r:dr återstå till Fortificationsdeparternentets disposition, icke mindre till underhåll af de gamla fåstningsbyggnaderna, än äfven till nybyggnad och underhåll af alla till landtförsvaret hörande lius och byggnader m. m. Men hvar och en inser lätt, huru långt man kommer med en sådan summa, och att några nybyggnader, sorn det är värdt att räkna, derför icke kunna åstadkommas.
att vi således verkligen fortfarande skulle kunna sitta och » skära pipor i vassen », roande och uppiggande oss med att » gräla inbördes så mycket vi det önska », om vi inskränka oss till att » sköta våra inre angelägenheter » och icke af begär att spela en mellanstämma i den storpolitiska konserten inveckla oss i äfventyrligheter af betänkligaste slag. Vi våga framställa till hr — er — den » kuggfrågan », hvad följderna kunnat blifva eller säkert blifvit, om Sverge — såsom åtskilliga fantaster ville — uppträdt i Danmarks sista krig mot Tyskland. Skulle, som man, efter de många sammanstämmande uppgifterna i den utländska pressen numera måste börja att befara, Sverge-Norge vara engagerade i den s. k. Trippelalliansen, hvilket — er — och hans meningsfränder förmodligen anse helt naturligt och politiskt klokt, så erkänna vi med — er — att vi stå inför den allvarligaste verklighet och må icke sitta med armarne i kors och antaga att » de styrande skola föra statsskeppet oskadadt genom snart stundande stormiga tider », ja icke ens förlita oss på att » försynen skall hålla sin skyddande och hjelpande hand öfver brödrafolken », ty » då kunde det bära rakt till fanders », som biskop Heurlin lär uttryckt sig — utan vi måste spänna hvar enda muskel, hvar enda nerv och lika som de andra makterna i Europa rusta oss icke blott till tänderna utan till hjessan samt riksdagen för detta ändamål anvisa icke lumpna 50,000 kr. till Vaberget och 100,000 kr. till en artilleribataljon å Oskar-Fredriksborg, utan hela spanmålstullen och alla andra disponibla och icke disponibla tillgångar, ty — såsom — er — säger — faran kan vara stor, enär ett krossadt Tyskland lemnar oss », såsom dess bunds-förvandt, » med hull och hår utan förbarmande i den östrakolossens våld »; men, tillägger — er — lugnande, » vinna vi ej målet », d. v. s. blifva vi genom en sådan politik uppslukade af kolossen, » sluta vi i alla fall med bibehållen aktning för oss sjelfva och hos andra! » Sic itur ad astra!
Jag har sjelf väl ett dussin sådana tjenare; min kusk, rättare, trädgårdsmästare och flera torpare äro jägare. De anmärkningar emot regttet, som fordom kunde äga grund, äro numera ingalunda tillämpliga. Hvad klagomålen emot qvinfolken angår, ber jag blott, att man behagar låta framtaga dem till Carlstad, så skola vi nog taga rätt på dem. Frih. F I eetivood: Gr. Frölich har icke velat sätta lil till Carlstads liorgerskaps betyg; jag skulle dock tro, att delta borgerskap består af hederligt folk , hvilkas tillförlitlighet icke förtjenar att jufvas här. För min del har jag aldrig hort talas om några jägarecolonier. Att jägarnc icke bo i sådana på gränsen, bevisas deraf, att de äro kringspridda i hela länet; och dessutom skall hvarje karl hafva ett bestämdt hemvist och tjenst samt landshöfdingens intyg derom, för att vara berättigad utbekomma sina inqvarteringspenningar. Gr. Frölich har sagt, att man skyllar på jägarne, då något brott föröfvas. Det vill jag medgifva, ty man har från längre tider tillbaka fått en sådan vana. Den ägde då någon grund i verkliga förhållandet; nu deremot saknar den all rättvisa. Från år 1826 till innevarande år har antalet af för brott tilltalade jägare minskats från 18 till 4- Jag hemtar denna uppgift från domrarnes reqvisitioner, hvilka i detta afseende mäste vara fullständiga, enär compagnifullmägtige alltid böra reqvireras för att tillstädesvara vid undersökningen. Dessutom har jag, under samtal med ortens domare, hört dem förklara, att antalet af tilltalade bland jägarne aftager år från år. Hvad indragning af regttet beträffar, anser jag mig icke tillständigt att derom yttra något; utan har jag endast velat meddela de upplysningar, jag ägde, och hvilka jag tror mig kunna bevisa. Gr. Frölich: Att här draga fram bevis för alla de 3Sa Den i3 Augusti e. m. omdömen, ninn yttrar, torde yara lika svårt som att få våra öfverläggningar förvandlade till doms to Isundersökningar.