Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bilägges ej tvisten snart, så skall det troligen komma derhän, att om Styrelsen nekar Ständerne en granskning, som är både billig och laglig, neka äfven Ständerne att fylla de behof, som med billighet och fog begäras. Jag framställer derföre som motion: att från StatsUtskottet infordras j ju förr desto heldre, förslag till en förnyad instruction för Rikets Ständers Revisorer, på det att Ständerna efter det afseende _, som derpå göres , måtte kunna göra ett motsvarande afseende på de anslag, som begäras. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, Gustaf: I anledning af Herr 186 Den i5 December e. m. von HartmansdorfFs yttrande om granskning af allmänna medel och instruetion för Rikets Ständers Revisorer, en tvist, hvars grundlagsenliga slut Konungens ansvarige Rådgifvare lifligt önskat, och hvarom jag äfven i förra Plenum hört talas, har jag trott mig böra lämna den upplysning, att detta ärende ingalunda undfallit Styrelsens uppmärksamhet , och att Ständerne från Regeringen kunna vänta ett Förslag i detta afseende, som jag hoppas skall bära stämpeln af de grundsatser af billighet och rättvisa , som den värde Talaren åberopat, Lades på bordet. Herr von Hartmansdorff, si agus t: Vid förra Riksdagen beslöts att då tillgångarne så medgifva, skulle, med inställande af ett förut fattadt beslut om tillökning i antalet af Stipendier för de vid Universiteten studerande ynglingar, 2:ne sådane Stipendier i stället utgå från den så kallade Adeliga CndettSkoleFonden till sådane Adelige ynglingar, hvilka egnade sig åt näringarne. Jag heslridde då denna åtgärd, såsom stridande mot den bildning till Statens tjenst och till lagstiflnings-åtgärder, hvilka synas närmast angå Ilidderskapets och Adelns söner. Min befattning som RiddarhusKamererare bar sedermera öfvertygat mig, att detta beslut ej kan verkställas, utan alltför kännbar afsaknad för de adelige ynglingar, som Den i5 December e. m. 187 egna sig åt studierne.
Mari bör dessutom icke taga för gifvit, ats aila odlingslöretag äro nyttiga Jag har sjelf sett, huruledes, enär större odlingar , hvilka öfverstigit Jordägarens krafter, blifvit företagne, odaljorden är vorden vanskött och försämrad. Jag tror för min del, att odlingar i smått, verkställde genom Landtmannes egna tillgångar, äro vida nyttigare, än odlingar, åstadkomne genom lån, Om Sverige någonsin kunde bli i va så lyckligt, att erhålla full frihet inäringarne, är jag öfvertygad, att några ökade lånetillgångar icke skola behöfvas. Då frågan om det af mig förut omnämde anslag till strömrensningar förekommer, kunna vi hafva Sillfiskerierne i minne, och åt dem anslå ett lämpebgt understöd. Vi behöfva i detta afseende icke fästa oss vid hvad de andre RiksStånden redan tilläfventyrs beslutat, utan böra endast följa vår egen ledning och öfvertygelse, helst vi kunna vara förvissade, att de öfrige RiksStånden, efter erhållen underrättelse, att vi vidtagit ett för det allmänna nyttigt beslut, icke lära um derlåta, att gå oss till mötes och deruti instämma. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Då Ridderskapet och Adeln nu är i begrepp att bestämma, huru och på hvilka vägar Bankens inkomster åter skola utgå, synes det vara nö. digt att först afgöra, huru stora Bankens inkomster verkeligen skola blifva, och rätta tidj punkten således vara inne, att besluta om den af mig, till undvikande afa BevillningsSum* 544 Den 8 Junii f, tn. mans förökning, föreslagna minskning i SfatsVerkets årliga afbetalning afsin skuld till Banken. Skall denna minskning i Bankens inkomster kunna äga ruin, måste man på förhand vara betänkt på att i samma förhållande minska dess utgifter. J3g vågar göra mig förvissad, att Högloflige Riderskapet och Adeln ej skall draga i betänkande, att på detta sätt förekomma den redan tryckande Bevillningens ytterligare förhöjning; i synnerhet som
Högvördiga Preste-Ståndet åter har beslutat, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att i Sverige födde Mosaiske trosbekännare och öfrige denna trosbekännelse tillhörande personer, som vunnit Svensk medborgarerätt och under fem års tid i Riket vistats, må förklaras berättigade, att, utan särskildt Nådigt tillstånd bosätta sig och ega fastighet, utom i åt dem redan upplåtna städer, äfven uti alla öfriga Rikets städer af första, andra och tredje klasserna, som hafva stapelstadsrätt; och har Vällofliga Borgare-Ståndet, som först förklarat sig vidblifva sitt i frågan förut fattade beslut, hvilket åsyftat upphäfvande af de för Mosaiske trosbekännare stadgade inskränkningar i afseende å rättighet till bosättning och att besitta fastighet, sedermera, i anledning af gjord inbjudning, uti Ridderskapet och Adelns beslut sig förenat; hvaremot Hedervärda Bonde-Ståndet vidblifvit sitt i frågan först fattade beslut, enligt hvilket utvidgning af judarnes rättigheter blifvit afslagen. Då nu tre Riks-Stånd äro ense om aflåtande till Kongl. Maj:t af en underdånig framställning i ändamål, att bereda Mosaiske trosbekännare utvidgade rättig - Allm. Betv. och Ekon.-Cltk. Memorial, N:o 10i. 11 heter, men emellan Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets mening å ena sidan och Preste-Standets beslut a den andra, skiljaktigheter, hvilka ej utan ändring af besluten kunna sammanjemkas, förete sig dels beträffande bosättningsrättighetens utsträckning och dels i fraga om hvilka bland nämnde trosbekännare böra af den ifrågavarande förmånen komma i åtnjutande; så får Utskottet till Högvördiga Preste-Ståndet vördsamligen hemställa, huruvida ej, sedan Borgare-Ståndet uti Ridderskapet och Adelns beslut sig förenat, Preste-Ståndet må finna för godt att jemväl uti samma beslut instämma.
Någonting annat är här icke i fråga. Jag vördar det Norska folket., jag respekterar den sjellständighetskänsla, som lifvar det; om vi medgifvit detta folk en sjelfständig förening med oss, så må vi icke lörsöka att med ena handen borttaga hvad vi med den andra gifvit, och om i den önskan, Ekon.Utsktt här uttalat, någon sådan syftning finnes, skulle jag icke tveka att afstyrka Betänkidet.; men jag kan icke uptäcka någon sådan syftning, jag kan icke tönesfalla mig att med den känsla, som jag vet finnes hos detta folk, det skall känna någon förtrytelse deröfver, att Sveriges Konung, som är en Unionskonung, framkommit med en önskan i en fråga, sorn nr af unionel betydelse. Man har genomgått detta Betänk, punkt för punkt. Det är svårt att skrifva, så att man tillfredsställer allas mening, i synnerhet då vår representation är särdeles fulltalig, och jag skall äfven hafva åtskilligt att anmärka mot Utskits motiver, men jag påstår att de ieke utgöra föremål för vår öfverläggning. Då Exped.Utskits skrifvelse kommer till Stånden, skola vi nog nagelfara hvarje ord; detta är den statshandling, som skall frambäras lill Konungen och som skall uttrycka det beslut, hvartill B,. St. kommit. Här har blifvit, föreslagen en annan forin för denna skrifvelse. Den ena eiler andra kan vara mig alldeles likgiltig, emedau innehållet varit ungefär detsamma; men då vår representation är delad på 4 kamrar och det har föga sannolikhet, att ett, här framstäldt förslag skall vinna sympati hos de öfriga Stånden, synes det mig icke löna mödan att splittra meningarna i fråga om några ords tilläggande eller fråntagande, synnerligen som skiljaktigheten icke är särdeles väsendtlig. Frågan rörer sig egentligen om stnthållareskapet och den hemställan lill K. M:t, sorn Utskit tillstyrkt. Det är i denna puukt, som meningarna företrädesvis varit delade.
De här o swan uprepade, äro Kongs. Fältmät» nings-Corpsens göromål, och till sölje häraf fär jaz wördsamt hemställa, huruwida de Kongl. Fortifikations» Skaren updragne göromål, härmed kunna sägas hafwa näqon werkelig gemenskap, dä de hufwudsakelizen äro: Fästnings-Werks byggande och reparakioner, jämte der, till hörande ritningar och planer, Erooch Hamn» byggnader; uri krigsttder, Fältwerks, Förstamsningars och Batteriers anläggande, Moars stående och island» sättande, Wägars anläggande och reparerande, samt de dermed i närmaste gemenskap ägande befattningar; men ingalunda hafwa nägra recognosceringar, FältChartor, Triangel mätningar , Quarter, förläggningar för Armeen, Marche, Romers och Militair.rörelsers Utstakande och aldraminst nägra arbeten hörande till krigs-historien, af Fortification blifwit besörjde, eller kunna under närwarande organisation bestridas as Kongl. Fortifikation. Skulle någon sammanslagning af dest bada Corp» ser kunna äga rum, sä torde bliswa nödigt att de fördelas i twänne särskildta Departement, hwilka dock, i anseende till sine särstkildte göromäl, ej kunna rubbas, i ben hittills warande organisation; bäda Corpsexne skulle annars derigenom förlora och ingendera derwid winna. Äswcn ser jag mig twungen att anmärka, dek obilliga och aldeles orimliga proiect, StatS-Utffotkek i desi Betänkande upgifwit, att de Officerare tvid Kongl. Fältmätnings - Corpsen, hwilka icke wid Fortifikation kunna anställas, skulle atergä till de Regementet, der de förut tjent, med sine der fordom inr.ehasde löner: ty först och främst äro de Löner de förut der innehaft, Fjerde Bandet L?
Comitterade framhärda med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste A lier nådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigstc oell tropligtigste tjenare och undersåtare M. BRAHE. C. Lovisin. C. F. Lorichs. Stockholm den 26 Febr. 1833. J. A. Grandinson. 2* ( 12 ) Underd. utlåtande af Comiterade för Saltpeter-ärendena i anledning af Rikets Ständers Revisorers år i832 afgifna Berättelse. Stormägtigste Allernådigste Konung! Elders Kongl. Maj:t har, genom remiss, i Nåder infordrat Comiténs för Saltpeter-ärendena i Riket underdåniga utlåtande öfver den del af Rikets Ständers Revisorers år i83a afgifna underdåniga Berättelse, som angår granskningen af Saltpeterfondens räkenskaper och förvaltning för åren 1829 och i83o: till fullgörande hvaraf Comitén får följande i underdånighet anföra. Jemte det Revisorerne först upptagit Fondens ställning dessa åren, hafva de fästat uppmärksamhet derå, att behållningen från år 1828 minskats med 89,221 R:dr 28 sk. 1 rst.
huru väl valdt det än må vara, likväl lägger i dagen, att Konungens Be-fallningshafvande icke varit fullt säker pä sig angående befogenheten af de utfärdade föreskrifterna, såsom motiv för hvill&gt;a Konungens Befallningshafvande icke gittat åberopa annat, än livad vid de å landskansliet och i Lycksele hållna sammanträden blif vit * upplyst *. Det är dock härvid att märka, det hvad å veder-delosidan uupplystesaf oss till allra största delen bestreds, hvadan upplysningarne icke liafva annat och högre värde än förmodanden och lösligt framkastade uppgifter i allmänhet. På sådant sätt vunna upplysningar böra pröfvas med den ytlersta • Ur dairons Krönika. 9iorsigtighet, allrahelst då fråga är att på dem grunda en skyldig het, som årligen medför enorma kostnader. Finner man då en ledning i sunda förnuftet, bör denna ledning icke heller förkastas. Men huru kronofogdarne Gadds och Hamrins uppgift att bark och annat affall från timmer vållar uppgrundningar tål vid en närmare skärskådan inför detta förnuft, låter lätt tänka sig. - Uppgrundning kan naturligtvis icke ske på annat sätt än att vattendragets botten allt mera höjer sig genom tillsats af nya ämnen; men det vore högst intressant att erfara hvar, när eller huru ofta man påträffat grund af bark oeh timmeraffall inom det vattensystem, hvarom nu fråga är. I högsta grad förvånade öfver denna vigtiga upplysning, som vid sammanträdena undgick vår uppmärksamhet, men förekommer i Konungens Befallningshafvan-des utslag, togo vi oss anledning låta genom opartisk person undersöka förhållandet, och det af honom efter undersökningens afslutande utfärdade bevis gifver vid handen, att någon af bark eller timmeraffall förorsakad uppgrundning icke kunnat upptäckas. Sunda förnuftet hade förut sagt oss, att barken flyter, och detta omdöme har ej jäfvats af kapten Linders undersökning, hvaröfver bevis finnes våra besvär hos kammarkollegium bilagdt. Icke så litet anmärkningsvärdt förefaller oss ett yttrande af iiskeriintendenten.
Genom nådig Skrifvelse den 25 Februari 1832 godkände Kongl. Majit den föreslagna föreningen emellan lärdomsoch folkskolan, stadfästade uppgjord ritning till det nya Skolhuset samt beviljade ett anslag för dess uppförande till belopp af 3,000 Ridr, att utgå af Lunds stifts allmänna byggnadskassa; hvarefter Kongl. Majit genom nådigt beslut den 26 April samma år förordnade, att nämnda kassa skulle med ytterligare belopp, 5,000 Ridr, bidraga till uppförandet af det nya skolhuset. Förestående upplysningar, hvilka äro hemtade ur ett af framlidne Biskopen öfver Lunds stift, Doktor Wilhelm Faxe, vid nya skolhusets invigning den 3 Maj 1835 hållet och sedermera till trycket belordradt och här bilagdt tal, sid. 35 och följande, litt. A, gifva vid handen, att kostnaderna för det nya lärohusets uppförande uppgått till sammanlagdt belopp af 11,657 Ridr 37 sk., allt Banko, eller 17,486 Ridr 72 öre R:mt.- Antalet af lärjungar vid lärdomsoch apologist-skolan utgjorde den tiden 75 och af lärare 6, af hvilka rektor och tre lärare fingo boställsrum i lärohuset. Två rum derinom blefvo upplåtna till bostad åt lancastereller folkskoleläraren. Då Christianstads förenade lärdomsoch apologistskola år 1856 utvidgades och omsider upphöjdes till ett högre elementarläroverk med fullständig undervisning på såväl den reala som klassiska bildmngslinien, måste lancastereller folkskolan förflyttas till stadens fattighus. Dess förut begagnade lokal uppläts åt elementarläroverket och i utlösen derför erlades till staden af stiftets byggnadskassa 9,000 R:dr R:mt Sedermera år 1858, enär elementarläroverket tarfvade än större utrymme, upplälos till lärorum ej mindre de trenne lärarnes vid elementarläroverket boställsrum, utan äfven de dittills af lancasterläraren begagnade tvänne rum.
Hrr får jag erinra derom, att man här söker att förminska kronans säkerhet, hvilken man i stället borde vara mån om att bibehålla. Pä det sätt som uppbörden nu sker eger kronan ingen risqne för de indelta räntorna, emedan dessa uppbäres af reg:ternes egne uppbördsman för indelningshafvarnes räkning. Nu vill man öfverflytta denna uppbörd på kronofogdarne, med bibehållande af samma cautionssumma som för dem nu är stadgad, ehuru deras uppbörd blir kanske nära fördubblad. Kan sådant vara väl betänkt? Vida bättre vore om Staten så kunde inrätta sina liqvider att den minsta möjliga risqne i afseende på uppbörden derigenom inträffade. Detta ändamål befrämjar åtminstone icke det här framställda förslag. Tvertom åsyftas dermed att kasta hela äfveutyret af de indelta räntornes uppbärande på Staten som under sekler derifrån varit befriad. De öfriga punkterne som Frih:n föreslagit, äro i nära öfverensstämmelse med denna, hvars antaglighet jag nu sökt ådagalägga; och jag afstyrker alltså, för min del, i allo förslaget. Hr Stuart, Carl Gustaf: Jag skulle vara mycket benägen att instämma i Hr von Hartmansdorffs åsigt, att saken, eller indel - Den 9 September e. m. 2 21 ningarnes indragning, borde skiljas ifrån sättet, eller indragningens verkställighet. Öfver saken anser jag det nemi. fullkomligt öfverflödigt att yttra mig, enär densamma vid föreg:de riksdag är af begge Statsmakterna afgjord. K. M. och R. St. hafva nemi. vid åtskilliga tillfällen förklarat att indelta räntorne skola ingå till statsverket. Frågan är nu endast derom, huru detta beslut skall verkställas, och huruledes ersättning för dessa indragna indelningar skall meddelas. Jag vill således icke yttra mig ronde sjelfva saken och de obestridliga fördelar, som ifrägavande reform komme att medföra, äfvensom den obestridliga nödvändigheten att inom en föga aflägsen framtid bringa densamma i verkställighet. Det sätt, som Frih.
Det hade bara varit en febersensation, — ljudet af vagnen, som närmade sig hastigt långt derute på vägarne. Liksom så ofta förut, — men det var länge sedan, hon sist haft det. När var den sista gången? — Hon kunde knappast minnas det mer; men hur det varit, det mindes hon; det kom ännu alltid så lifslefvandes igen, så snart hon bara lät det komma opp i sig, och särskildt denna natt, som hon låg der och fantasiförnimmelserna ännu ekade inom henne i nervernas skälfning, hvilken blef till konkreta bilder, till klang af stämmor, och syn af ansigten, och hela scener Hon låg der i sin säng, precis som nu; och modern sof derborta vid andra väggen. Modern kastade sig af och an; med ens blef det stilla derborta, som om hon låge och hölle andan och lyssnade. «Mathilda!» «Ja, mor.» «Jag tycker, det kör.» «Det är bara som I tycker, mor, I har bara drömt. Sof igen, mor. Der är ingenting att höra. Men när så modern sof sin oroliga sömn igen och en stund gått och hon sjelf legat der och lyssnat, hörde hon tydligt det köra långt borta. Hon spände hvarje nerv i sig till att lyssna, icke blott örats: det var deras vagn, hon kände igen ljudet af dess rullande på en half fjerdingsvägs afstånd. Nu kom den uppför backen, Brönningebacken; nu bar det utför; in i Hannarps by, med ett särskildt ljud framför husen och ett särskildt, då den passerade öppningarna mellan dem; — fram om sista huset, — in på byvägen, — i alléen redan, — gårdshundarne satte i att skälla, tjöto och skälde, — närmare och närmare, — jesus kristus, det måtte gå i sträck, — ännu på den grusade vägen, men i nästa ögonblick måste den rulla in på stenläggningen, — nu, nu, hon krympte sig dervid, — en pisksmäll, ett skramlande af hästhofvar och vagnshjul, — plötsligt stilla, och så ett frustande af svettkörda hästar och högröstadt samtal af många stämmor. Modern var redan ur sängen. «Nej, blif I, mor. Låt mig stå upp.»
K. proposm, och flere andre talare redan förbehållit sig rätt alt i ett kommande plenum få yttra sig i ämnet, anhåller jag att lill dess få uppskjuta de anmärkmr jag eljest i dag ämnat framställa, rör:de vissa delar af den nåd. proposm, synnerligast vid de uti 5:te och öde hufvudtitlarne äskade anslagen. Uppå härefter framställd propos. biet K. M:s förevar, nåd. propos., jemte de i anledn. deraf nu afgifue yttranden, till det blifvande SlatsUtsk. remitterad. 42 Den 27 November. Frih. Cederström, Jacob: [lindrad af tjenstcåligganden såsom fullm. i Riksg.-koot. att vara närvar, då prot. öfver del af bänkmännen förrättade electorsval för R. o. Ad, upplästes, anhåller jag, som af prot. sedermera erfarit, att vid berörde val så tillgått, att emellan 15 ledamöter anställts lottning, och att 10 ledamöter på sådant sätt blifvit invalde, att nu få till prot. afgifva min vördsamma reservation emot ett lotterispel, som ingenstädes i grundlagen finnes för detta fall föreskrifvet. Ständcrnes delegerade skola ovilkorligen välja och komma till en majoritet genom omröstning, hvilket äfven öfverensstämmer med hvad Ridd.Ordn. föreskrifver. Få flere lika röster, så röstas först i hvilken ordning dessa personer böra komma under ny omröstniug, och derefter forlsättes omröstningen till dess att det erforderliga antalel af ledamöter är fyldt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag får hemställa om icke Hr Gr. o. Landtm, behagade att, till det beslut R. o. Ad. nu fattat om remiss till SlalsUtsk. af statsreglerings-proposm, såsom tillägg foga den framställning till Ståndet, alt del må vara öppet för de ledamöter, som icke ännu hunnit genomgå de vidlyftiga handlingarne, att sednare få afgifva deras anmärkmr, samt att dessa då jemväl måtte fä lill StatsUlsk. hänvisas.
Följden häraf skulle således blifva, att Riks-arkivarien Nordström skulle komma att uppbära 1.050 R:dr mindre, än hvad som bestämmes till lön för den tjenste-befattning, hvilken han innehar, eller ock att Rikets Ständer skulle beröfva honom den fördel att, såsom Kongl. Majit honom löfval, få på Indragnings-staten årligen uppbära 1.050 R:dr. Jag lager mig friheten vördsamt tillstyika Rikets Ständer alt bestämma Riks-arkivariens lön till det föreslagna beloppet, 5,000 R:dr, utan att dervid i någon mån afse hvad den nuvarande Riks-arkivarien från annat håll uppbär.» Uti denna reservation instämde Prosten Schram och Professor Selander. Vid 5:te punkten, mom. a: af Herr Lilliehöök, B., af Professor Carlson: »Då Bibliotbekarien vid Kongl. Bibliotheket städse va rit ställd i likhet med Riks-arkivarien; då den högsta vården om Bibliotheket icke blott förutsätter en djup vetenskaplig bildning och en fortgående kännedom af bibliografiens utveckling, utan äfven vidlyftiga embels-göromål för Bibliolhekels uppställning, katalogisering och tillhandahållande för allmänheten, så får jag reservera mig emot Utskottets beslut i punkten 5. Likaså bör, efter min tanke, Vice-bibliothekarien fortfarande bibehållas vid den lönegrad, han förut, alltid i likhet med Protokolls-sekreteraren i Konungens kansli, innehaft, och således uppföras till det af Kongl. Majit föreslagna och af Utgifts-afdelningen tillstyrkta belopp, 3,500 Ridr. För att ett Bibliothek skall uppfylla sitt ändamål, fordras icke blott att der samla en mängd böcker: bokförrådet mäste, om verkligt gagn skall vinnas, vara med omsorg valdt, ändamålsenligt ordnadt och med lätthet kunna hållas tillgängligt för der* som deraf vilja sig begagna.» Häruti instämde Herr Bildt, D. G., Friherre Leijonhufvud, B. A., Herrar Slats-Utskottels Ullålande 14J1.
Jemtland nu åliggande roteringsoch rustningsbesvär vida öfversliger de för närvarande roterade hemmans förmåga att draga samma tunga, i anseende lill landets ringa folkmängd och ofruktbara beskaffenhet; men om detta, å ena sidan, medgifves, och derjemte antages, dels att Jemtlands Infall ter ie-Regernente, nedsatt till 800 man, med enahanda skyldighet till activ tjenstgöring, som den öfriga Indelta Armeen, icke kan af provincen, med de af ålder anslagne understöd, underhållas, äfven då de nu oroterade, men rotering underkastade hemman blifva till Kneklehållet indelte; dels ock, att en återgång till roteringens första beskaffenhet, då Regementet bestod af 1000 man, endast skyldige att försvara provincen, och befriade från oommendering utom densamma, nu mera icke kan eller bör komma i fråga, emedan Regementet i sådant fall, efter Norriges förening med Sverige, icke skulle uppfylla något ändamål, och en sådan rotering ej heller nu skulle af landet kunna underhållas, sedan legan för manskapet, genom de redan vidtagne förändringar, blifvit uppstegrad, och det gamla understödet, nemligen 20 daler för hvarje Soldat, i anseende lill myntets försämring, jemväl blifvit, lill sitt värde, i betydlig nion nedsatt; så möta dock, å andra sidan, betänkligheter och svårigheter för verkställigheten af ny rotering och rustning i Jemtland, på de vilkor och det sätt, Kongl. M;ij:t i Nåder framställt.
S. D. Föredrogos och remitterades till Lag-Utskottet Rikets Ständers Justitie-ombudsmans år 1864 utgifna embetsberättelse och densammes embetsberättelse till innevarande riksdag. S D. Föredrogs och remitterades till Expeditions-Utskottet Rikets Ständers Komiterades till tryckfrihetens vård berättelse till innevarande riksdag. Frän Vdllofl. Borgare-Ständet. S D Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Rerättelse om hvad i Riket och dess styrelse sig tilldragit sedan sista riksdag, gifven å Riks-salen den 24 sistlidne Oktober. Frän Hederv. Bonde-Ständet. S. D. Föredrogs och remitterades till Lag-Uiskotttt Rikets Höglöfl Ständers Justitie-ombudsmans embetsberättelse till riksdagen år 1865. S. D. Föredrogs och remitterades till Expeditions-Utskottet Komiterades till tryckfrihetens vård till riksdagen år 1865 afgifna berättelse. Den 4 November. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Herr von Knorringa. Eric Oscar, motion M 1, angående pension åt Kapitenen i Arméen Erik Auguat björkman. Den Prot.-Utdrag den 4 November i865. 9 Densamme.« motion Ni 2, om pension åt Häradshöfdingen C. G. Lewins enka. Wilhelmina Lewin, född Grönblad, tillika med de i anledning deraf afgifna Yttranden; , Herr von Axelsons, Johan Fredrik, motion Ni .3, om beviljande af medel för skyndsamt fullbordande af Statens jernbana emellan Arvika och Norska gränsen; Herr flallenborgs, Magnus, motion M 6, angående Ystads lägre elementarläroverks utvidgning till ett fullständig! högre elementarläroverk; Friherre Åkerhjelms, Johan Carl. motion Ni B, om beviljande af ett låneunderstöd å 74.3,300