Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mynt, är otillräcklig och bör förökas, hvarvid i synnerhet åberopas , au så stor del a lo Stats• och jBaii&o-Utsiottens Setänhandeni af Sedelslocken skall vara circulerande i Finland och 5 andra Utrikes Platser. I trufvudsaken nödgas förenade Utskotten ater upprepa , att det är bristen i Penningens stadga , sorn gör Penningebrist , och att , derest en gräns för Myntets försämring kunde sättas , upphörde ock Penninge-förlägenheten för alla som hade att ärbjuda nöjaktig säkerhet. Detta skulle verka mera , än flera millioner nytt Papper i rörelsen , då däremot dessa nya millioner af enahanda skäl, efter ganska korrt tid , blott skulie bereda ännu ytterligare förlägenhet. Serskildt åter böra förenade Utskotten ärindra, att, då Finland utgjorde endel af Riket , var dess enda circulerande mynt de Svenska Sedlarne; nu deltaga åtminstone de Ryska Rubel-Sedlarhe i denna circulation. Vore där sålunda ett öfverflöd af RörelseCapitalet i Papper, hålla förenade Utskotten före, att Svenska Sedlarne strömmade hit tillbaka, för att utbytas mot någon reel effekt, såsom varande vanliga förhållandet i dylikt fall. Finland lärnnade ej heller förut något Stats-öfverskolt till Sverige, emedan Fästningar ochFlottorsamt Krigsmattten i öfrigt derstädes hade stora anslag; hvaremot likväl säkert är, att Finnarnas utförsel till Sverige vax större då, än den är nu , emedan den nu tillika delas åt flera andra håll. Och ehuru förenade Utskotten visserligen nödgas medge, att årliga behållningen å bytes handeln ännu utfaller till Finnarnes fördel, förmoda förenade Utskotten likväl, att någon större massa af Svenska Sedlar nu icke finnes i Finland , än före 180.3, väl förstående i sitt proportionerliga Statso eli Bcnho.ZJtsfiottens Betänlanden. 211 förhållande imellan Rikets samfälda Sedelstock då och nu.
Tre små pysar, sade jag, den äldste o m fyra år o c h den yngste o m åtta månader — se där den lilla flock, som dagligen omgifver mig o c h ställer så stora anspråk pä sin mammas kärlek, tålamod o c h omtanke, men s o m i utbyte ger så mycket af det älskliga, s o m barnasinnet alltid sprider kring sig. Tillbringa en hel dag m e d oss, var m e d vid morgontoaletten, måltiderna o c h lekstunderna, o c h se, hur omständigheterna lämpats i en liten tjänstemannafamilj. Ser du, min barnkammare är ljus och stor, ett af de bästa r u m m e n; möblerna mycket enkla — trästolar och halfrunda bord vid fönstren, gulmålade träsängar — i mitt tycke lämpligare, d. v. s. varmare än järnsängar — m e d tageldynor, ett par trälådor i ena hörnet för byggpinnar o c h andra leksaker samt två enkla byråar, är det ej n o g fint för ett par rustibussar, s o m hafva oinskränkt makt öfver alla saker? Kanske tror du att denna makt förstör ordningssinnet, jag tror det ej, ty de få allt hjälpa till att ställa i ordning efter sig, o c h du skulle se d e m, när de få lof att titta in i förmaket; då få de lära sig, att det endast är i barnkammaren, s o m stolar o c h b o r d kunna tjäna till järnvägståg, ångbåtar, hästar o. d. Dagen börjas tidigt i barnkammaren; redan kl. s e x ä half sju hör man kvitter från de små sängarna. Låt oss börja m e d den minsta, s o m ännu ligger i vagnen. Blif ej förskräckt, när jag tager af filten o c h du får se, att han är lindad; så g a m m a l m o d i g t! tänker du. Ja, väl, men det är den tredje jag nu praktiserar m e d och har funnit att det gamla bepröfvade lindningssättet är det bästa. I tre månader har jag lindat mina gossar både till natto c h dagtoalett — efter denna tid endast till nätterna.
IVlaj:t, under den ad kedruari körlidet är, täekt8 desluta l>sädig kram8tä11ning till kikets nä8t 8ammanträdande 8tänder om an8lag krän 8tat8verket till det delopp, 80m ekter ärlig markegäng mot8varar den kör nämnde reglering nödiga spanmäl; i ökveren88tämmel86 med dvilket lVädiga de8lut ocd enligt 8tat8-dädet8 underdäniga tillstyrkande denna kramställning nu 8kulle till kikets 8tänder expedieras. 6:0 8edan kikets 8tänder vid 8i8tkörllutna kiksdag kör Universitetens i Upsala oed Kund materiella dedok an8lagit, kör att dem emellan i lika lotter kördela8, 12,000 lddr ärligen, att intill nä8ta kiik8dag utgä, oed denna summa syntes kör Universiteten kortkarande dedöllig, om leke dessa 8kola komma att a1lde1e8 8tä ekter 8in tid oell, i dri8t pä materiella djelpmedel, nödga8 in8kränka 8in verk8amdet, dem8tä11de Oepsrtements-Ldeken i underdänigdet, i ökver6N88tämmel86 med dvad jemväl ak Lanrders-Kmdetena kör däda Universiteten nu dlikvit degärdt, att kongl. Naj:t ville, i 8ammandang med den ökriga 8tat8-reg1ering6n, till Ilikets 8tänder kramställa lXädig proposition om kortkarande ak nämnde anslags-delopp intill nä8tköljande Iliksdag, att kör enadanda dedok använda8 oed emellan däda Universiteten lika kördelu8. Kongl. IVIaj:t täektes i Mder gilla denna ak 8tat8-kädet8 ökrige Kedamöter diträdda underdäniga dem8tä11an.
Föreningen ber tillika f % meclclela, att expositionen icke var interiiationel, iitaii agde enclast Ryssland och Fin.l.ai~d rättighet att deltaga i cleiisamma .. .Fröl; en Josep7~ilze Ohlsson, Blasie7~ot1zstoty 14, ~Stoc7i.7zoln?, haiiclliafver fortfarande f ' örenirigeiis inocleller sanit ombesöyjer beställ~~ingars i~tföraiide och rnö~isterförsa.~jn.inge~~ .. Till slut fi.mst5iller styrelsen sia gamla anhållan a t t personer, som intressera sig för föreningen, måtte söka att varfia meclleni~nar till densamina. T y för att ki111i-i a ansknff ' a iiy a mod el le^:, förbättra de ganila och göra sin verksamhet känd i allt vidwe liretsar maste föreningen rekryteras mecl nya medleinmar. Anmälan om intracle adresseras till Fredrika-Bremer-)) Förbundets clräktreformfQreiiing, Stockholm. Broachyrer om föreningens verksamhet sändas på begäran. Styrelsen har iincler det gångna året haSt följ ande sammansättning: A) af Freclrika-Bren1er-Förb1i1i.det valda: Ordina,.ie n~ec2bllu~zar: Fruarna Marie-Louise Berg och Gurli Linder samt fröken. Elsa Gyldeii .. Stqqlea&amp;r: Fröknarna A n m Lindhagen och Caroline Wahrolin. B) af Dsäktreformföreningen valda:. Or.cZi9zarie ~) zecZZtwzmar: Friiasim Naima Ben.dixson, Maria Bolin, Ellen Gyllander, Ellen Kronberg, Hanna Palme och Carin Scholmider. Szqqlealzter: Fruarna Ainelie Cederschiöld och Mary de Geer samt fröharna Ellen Bergman. och. Helena Palrnqvist. Revisorer: Fröknarna Betty Hirsch och Anna Rruse.
M:t sålunda täckts föreslå, hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit, och beträffande först framställningen, alt den tillämnäde ch&fen för fällläkarekorpsen skulle för sitt deltagande i Krigs-kollegii öfverläggningar och beslut i militära sjukvårdsärenden, tillgodonjuta ett serskildt arfvode af 720 R:dr, så och alldenstund under fredstid bemälde Kollegii hufvudsakliga åtgärder, i afseende å sjukvården inom arméen inskränka sig till anskaffning och underhåll af sjukhus vid ragementernes mötesplatser och exercis-sqvadrons-inrättningar, samt, jemlikt E. K. M:ls nådiga bref af den 7 Februari nästlidne år, direkta bestyret med sjukvårdsmaterielens underhåll och komplettering, efter fastställd plan, blifvit öfverflyttadt från Krigs-kollegium till regementernas och korpsernas provianterings-direktioner, som fått sig anvisade härtill erforderliga tillökningar i mötesoch exercis-sqvadrons-anslagen, torde inom merberörde Kollegium någon egentlig sysselsättning för den tillernade chefen för fältläkare-korpsen icke förefinnas, helst, då E. K. M:t Expedilions-Utskotlels Förslag till und. Skrifvelse, N:o 109. 389 kan behöfva inhemta yttranden, i afseende pa förändringar i arméens sjukvårdsmateriel och spisordning m. m., dylika ärenden torde af Krigsoch Sundhets-koIJegierne böra gemensamt behandlas, hvadan Rikets Ständer förmoda en serskild läkares deltagande i Krigs-kollegii öfverläggningar och beslut icke vara af något oundgängligt behof föranledt, i följd hvaraf något arfvode icke heller bör ifrågakomma, och hafva Rikets Ständer alltså ej funnit skäl bifalla hvad E. K. M:t i berörde hänseende i nåder föreslagit. Vidkommande derefter det af E. K. M:t begärda anslag af 5,080
Utländska lagstiftningar, som skiljt domaren t. o. m. från allt deltagande i fällandet eller friandet, upplåta deremot åt honom straffens bestämmande nästan obegränsadt. Om än i sin mån fullständiga skalor för brotten och straffen af lagstiftaren uppgjordes i parallela kolumner, så alt domen tolkades genom förbindningsslrecket, och sålunda — som man uppger såsom höjden af all förträfflighet, — den brottslige kunde sägas vara dömd af lagen, icke af domaren; skulle sjelfva lagen misstaga sig så ofta ett nytt konkret fall förekomme, som icke passade in någonstädes i skalan, och sålunda måste förblifva strafflöst eller beläggas med icke fullt adacquat straff. — Jag har för min del i det längsta sträfvat för möjligheten att kunna få dylika, åtminstone approximativt fullständiga, brottsoch straffskalor uppgjorde; jag har åtminstone trott kunna ernås ett noga bestämmande af det moment deruti, sorn begränsade öfvergången emellan urbota och icke urbota straff, och allt alternativt stadgande i detta afseende, som synts mig vigligast af alla, undvikas; men jag har funnit mig nödsakad att afstå frän försöket äfven härtill; och försonat mig med latituden, sådan den i lagförslaget förekommer, då jag deremot aldrig skall göra det med godtycket, i hvad skepelse det än må visa sig. Jag anhåller alt dessa mina anmärkmr måtte lill LagUtsk. få åtfölja den öfriga diskussionen i följd af Hr Rääfs anförande d. 18 dennes. R. o. Ad. biföll att delta, i anledn. af Hr Rääfs d. 18 dennes f. m. till LagUtsk. remitterade motion, afgiTne anförande jemväl finge lill LagUtsk. remitteras. Frih. De Geer, Gust. Gerhard, hade inlemnat följande mern.: Då jag i början af nästa månad är nödsakad att aflägsna mig från hufvudstaden, och sedermera af tjensteåligganden förhindrad att egna tillräcklig tid ål Ekon.Utsk:s arbeten, så får jag vördsammast anhålla att H. R. o.
Och slutligen skulle jag vilja lägga en varning djupt på hjertat af hvar och en, som menar väl med sitt Iand, och den är, ali sä tvista om det lilla, som åtskiljer, att man ej glömmer det stora sorn förenar. Härtill yttrades bifall af åtskilliga ledamöter. Gr. af Ugglas, Carl Ludvig Fredr.: Då jag nn uppträder, för ali förena mig med de Hrr, som yrka afslag ä fö revar. Const.Utskis betänk., anhåller jag alt få förklara, att jag härvid hvarken ledes af förkärlek för vår ntivar. ståndsrepresentation, och icke eller af afvoghet emot ett väl afvägdt democratiskt elements större inrymmande i nationalrepresentationen. Upplysningens och förmögenhetens ständigt vidgade kretsar inrymma i hvarje Stånd nya skaror af medborgare, hos hvilka den utvecklade sjelfsländighetskänslan klöfver politiska rättigheters garanti. Delta kraf är rättvist; rättvist och heligt är hvarje menniskaus anspråk på frihet, frihet lill utveckling, frihet till förädling; och det är Statens oeftergitliga pligt att icke allenast icke genom sin lagstiftning molveika, utan äfven befrämja denna utveckling. Likväl måste detta obegränsade anspråk på frihet inom det materiella lifvet inskränkas, för att kunna med andras rätt och frihet sammanslå. Detta är grundvillkoret, är ett conditio sine qua non för hvarje samhälles möjlighet och bestånd; och är det, om ej underkännandet af, dock det högst lösliga iaktgifvandet pä denna princip, som jag mest klandrar i förevar, betänk. Förslagets grundval är allmänna val. Jag underkänner icke fulleligen denna princip. 1 Staters barndom, då olikhet i intressen ännu icke hunnit blifva utbildad, samt i de smärre Stater, der enahanda likstämmighet kan äga rum, anser jag den tvertom lill viss grad naturenlig; äfven der måste dock kanhända raodificationer äga rum. Allmänna valens grundprincip är jemlikhet, denna vanmäktiga dröm, vanmäktig, emedan då skapelsens Herre hos menniskorna nedlagt olika gäfvor och olika krafter, olika verkningar äfven i evighet skola visa sig.
Lageh, öm tillägg i Ansvarighets-, för BiksgäldsFulU magt ige, 89 mäktige, ConstitutionsUtskottets betänkande, bif. af Presteståndet, s. n4a. af Bondeståndet, s. n53- af Borgareståndet, s. xx66. XagfÖrklaringar, om hvad vid utfärdandet af, bSr iagt. tagas; XagUtskottets betänkande, återremit. af Adeln, s. 1215. bif. af Presteståndet, s. 1219. af Borgareståndet, s. 1234. af Bondeståndet, lil. s. 18. Ytterligare Utlåtande, lagdt till handlingarne af Prest eståndet, III. s. J2i. af Bondeståndet, III. s. 138. bif. af Adeln, lil. s. i46. lagdt till handlingarne af Borgareståndet, III. s. 158. -Lagförändringar, om åtskilliga af Särskildta Utskottet föreslagna; LagUtskottets betänkande, lagdt på bordet till nästa Riksdag af Presteståndet, III. s. 203. bif. af Bondeståndet, III. s. 167* af Adeln, lil. s. 397, ^Landskrona hamn, om understöd för uppmuddring af; StatsUtskottets betänkande, bif. af Borgareståndet, s.'69. af Presteståndet, s. 70, af Adeln,s, 76. af Bon» deståndet, s. 83. Lagförändringar, angående åtskilliga föreslagna, till befordrande af en med Grundlagen mera enlig Lags släpning, UagUtskottets betänkande bif. af Borgareståndet, s. 669. af Ade]n,s. 684. af Presteståndet, s. 691. återremit. af Bondeståndet, s. 711.
Fersens affärd var ett begifvande åt Gustaf och hans planer, hvilket den förres motståndare kallade feghet och förräderi, hans vänner en statsklok fint, men alla ansågo afgörande, enär det anseende, hvaruti Fersen då stod både hos sitt parti och allmänheten, var så stort, att blott hans närvaro vid riksdagen sannolikt gjort tillfyllest att hindra regeringssättets öfverändakastande, derest han offentligt och allvarsamt äskat dess upprätthållande. Hatten Fersen och Mössan Frietzcky voro lika litet bländade af konungens personlighet: tyckte, i sina hjertans innersta, lika litet om, att friheten dukade under: ogillade lika mycket det då segrande partiets utsväfningar, hvaraf de begge förutsågo de förderfliga följderna, men Frietzcky hade, för sin person, ingenting att befara af dessa utsväfningar; således kunde han intill sista ögonblicket stå qvar på sin post, hvaremot Fersen, om de gripit vidare omkring sig, blifvit deras säkra offer. Derföre drog han sig i tid tillbaka. Mössor och Hattar voro imedlertid icke de enda meningskämpar, som splittrade riksdagen. I talrikhet dem närmast förekom det egentligen så kallade «hofpartiet«, föraktadt af de öfrige och till större delen bestående af öfverlöpare från dem, af lycksökare, hvilka, i likhet med den år 56 halshuggne öfverste Brahe, saknade egenskaper att göra sig gällande annorlunda, än genom en allena styrande konungs gunst och nåd, samt af Gustafs ända till svärmeri hänryckte beundrare och personliga anhängare, hvilka också städse dyrkat honom som en halfgud, både lefvande och död. Denna falang var, i politiskt hänseende, för Gustaf III, hvad drabanterne, i krigiskt, voro för Carl XII. Den hade ock sitt Bender både 72 och 89. Men framgången och äran voro i omvändt förhållande. Ett fjerde parti var Pechlins: minst talrikt, det är sannt, men icke minst förslaget och verksamt.
Expeditioner till Kongl. Maj:t uppgå 38 sidor, ProtocollsUtdrag 186 sidon. s. v., nästan alldeles utan ändamål. Jag i.v derföre föreslå, att sistnämnde Register lå tagas till efterdöme, likväl med den förändring, att hän•yisningarne borde läspas efter Protocollens nuvarande indelnim i häften, utan afseende på månad, och att de Articlar borde utlemnas, som iniefatla ProtocollsUtdrag_, Expeditioner till longi. Maj:t och alla UtskottsBetänkandei, med undantag af RiddarhusUtskottets hvaremot Rubriker å alla mål, ehvad de blifvit väckte inom RiksStånden, eller Utskotten* eller kommit från Kongl. Maj:t, boide upptagas, samt hvarje måls behandling ach fortgång utmärkas sålunda: Remissen med R.; Utskottets Betänkande med B.; Prof ningen deraf med P.; Ater remissen deraf med A.; Utskottets förnyade Utlåtande med U.; och målets slutliga afgörande med A.; samt Expedi - Den 3o Ju ni i f. ra. tionerij der sådan ägt rum, med E.; äfvensom jag hemställer, alt, i händelse detta förslag af Ridderskapet och Adeln bifalles, RiddarhusDirectionen måtte derom förständiga vederbörande, som med uppsättningen af ifrågavarande Register kommer att taga befattning. Herr Cederschjölds berörde förslag blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallit. §. Att den nu stadgade Maximisumman, för lån emot pant å fast egendom, må förhöjas till 3o,ooo Riksdaler Banco till en och samma person eller på en och samma pant; dock med iakttagande i öfrigt af de i Lane Reglementets 2 , i af seende å Lånesummans förhållande till pantens värde j lagde grunder. Herr von Hartmansdorff, August:
Orsakerne dertifl kunna väl till 6 någon elei ligga i elen modlöshet, som hos jordbrukaren uppkommit genom flera år å rad felslaget hopp om god skörd; men dock lära dessa orsaker till väsendtligare del förefinnas uti jordbrukarnes utaf missväxten förorsakade oförmåga, att underhålla erforderlig arbetspersonal, samt för dem uppkommen nödvändighet, att för fyllande af första behofven tillgripa binäringar, deribland tjärubränningen utgör den egentligaste och som hufvudsakligen upptager sådan Lid af året, hvilken, för jordbrukets utvidgning använd, skulle, i stället för en tillfällig inkomst, kunnat lemna odlaren en årlig ersättning för dess nedlagda arbete. Sedan tillgångarna på tjärutillverkningsämnen nu mera börja att blifva något medtagne, torde likväl sådant, i förening med inträffadt lågt pris å tjäran, komma att tvinga jordägaren att vända sin håg från tjär u till verkningen åt jordbruket, hvadan man ock har anledning hoppas, att detsamma skall såsom landels naturliga hufvudnäring hädanefter framskrida med större skyndsamhet än hitintills, oaktadt brist på tillräcklig gödseltillgång, dryg produktionskostnad och klimatets hårdhet samt andra lokala omständigheter deremot lägga ganska svåra hinder i vägen. Uti södra delen af länet eller egentligen i Piteå socken besås vanligen halfva åkervidden med korn samt en fjerdedel deraf med höstråg, och resten hålles i träde. I dén öfriga delen af länet, hvarest obetydligt vinterråg sås, utgör korn landets hufvudsäde, och hålles derstädes en ganska obetydlig del af åkern uti träde. Kornafkastningen kan, i anseende till flere felslagne skördar, under de nu ifrågavarande fem åren icke i medeltal antagas till högre äring än tredje kornets behållning efter afdrag af utsädet, och rågen till tionde kornets afkastning. Vårråg, blandsäd och hafra nyttjas härstädes högst obetydligt; potatesodlingen deremot, som öfver allt gagnas, synes vara uti betydligt tilltagande och kålrötter odlas lill husbehof; men trädgårdsväxter allenast af ståndspersoner för egna behof.
Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning lemnat bifall. 40:o Sedan Domkapitlet i Wexiö, uti skrifvelse den 4 sistlidne Februari, hos E. K. Maj:t i underdånighet anmält, att Adjunkten vid Wexiö högre Elementarläroverk, Magister Sven Sandberg, som den 23 Maj 1860 utnämndes till ifrågavarande adjunkts-beställning, redan den 22 September samma år, till följd af iråkad sinnessjukdom, blifvit urståndsatt att sin läraretjenst förrätta och snart derefter intagits å Wexiö hospital; att Sandberg vid början af höstterminen den 23 Augusti 1861 ånyo inträdt i tjenstgöring, hvarmed han dock icke längre fortfarit än till den 30 Oktober sistnämnde år, då han erhållit tjenstledighet i uppgifvet ändamål att taga pastoralexamen; att förnyad tjenstledighet varit honom förunnad både våroch höstterminen 1862, samt att han vid början af innevarande års vårtermin måst, till följd af återfall i sinnessjukdomen, från utöfningen af läraretjensten befrias; vid hvilket förhållande domkapitlet underdånigst anhållit, det E. K. Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om bemälde Sandbergs förflyttande på indragningsstat med bibehållande af tre fjerdedelar af nu innehafvande lön, 1,000 R:dr R:mt, så har, efter det Stats-Kontoret i afgifvet underdånigt utlåtande till omförmälda anhållan tillstyrkt nådigt bifall, E. K. Maj:t, uti en den 13 sistlidne Mars till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition, föreslagit, att Adjunkten Sandberg måtte, sedan han, på grund af vederbörande målsmans derom gjorda ansökning, från sin befattning såsom ExpeditionsUtskottets Förslag till underd.
En utvidgning af de områdeq, som blifvit utstakade för de föreslagna föreningarnes omfattning, hade synts af dessa förhållanden anvisad och Rikets Ständer hade derföre år 1857 medgifvit, att de afsatta medlen till understöd för folkskolelärares pensionering finge användas, äfven om två eller flera närbelägna stift förenade sig om en pensionsinrättning. Men icke heller denna utvidgning hade visat sig föra till en tillfredsställande lösning af frågan. Ingen pensionsförening hade efter kungörandet af beslutet derom blifvit bildad. De tvänne obetydliga, redan förut bildade föreningarne syntes icke heller kunna bestå i sitt ursprungliga skick. I den ena af dem, Hernösands, hade, enligt meddelande af dess direktion, del egarne endast med svårighet kunnat förmås att qvarstå och af Linköpings förening vore beslut fattadt om förändring af inrättningens ändamål, på det sätt att den skulle omfatta äfven lärarnes enkor och barn, å hvilken förändring stadfästelse blifvit sökt hos Kongl. Maj:t. Af den erfarenhet, som sålunda blifvit vunnen, syntes en tydlig anvisning vara gifven att för verkställandet af denna pensionering beträda en annan bana, med undvikande af de svårigheter, som hittills visat sig lägga hinder i vägen för uppnående af det åsyftade ändamålet. Den af Kongl. Maj:t förordnade komitéen hade i detta hänseende i första rummet tillstyrkt, att den afsedda pensionsföreningen måtte omfatta hela riket och vara gemensam för alla ordinarie lärare och lärarinnor vid såväl högre sorn egentliga folkskolor. I följd af denna utsträckning måste beräkningarne blifva säkrare, äfvensom inrättnin - 12 Statstllsholiets Utlåtande M 104. gens soliditet mera betryggad; förvaltningskostnaderna tynga vida mindre och de kännbara olägenheter undvikas, sorn eljest städse skulle uppkomma, då folkskolelärare vunne befordran från ett stift till ett annat. Otvifvelaktigt vore, att först genom en sådan omfattning inrättningen vinner den styrka, som för ändamålet erfordras. I afseende på skyldigheten att besörja folkskolelär arnes pensionering syntes grundsatserna redan vara gifna genom folkskolestadgans föreskrifter.
Hr Bogeman, Johan Ludvig; samt att inträda under den ordinarie ledamoten JYs 373, Frih. Skjöldebrand, Knut Erik, beviljade 3:ne veckors ledighet, JVs 1885, Hr Arnell, Gustaf Fredrik. Öpnades jemväl Hrr Elektorers listor vid val af Suppleanter i Ulsk:n; och hade dertill blifvit utsedde i Constitutions-Utskottet: efter JVs 1786, Hr Blomstedt, Carl Rejnhold, 678, Hr Bildt, Knut. Stats-Otskottet: efter JV£ 279, Frih. Wrangel af Sausis, fullm. Frih. Cederström, Rudolf, och JV& 130, Hr Munck af Fulkila, Claes Johan, Den 9 Augusti f. m. ,125 JW 1885, Hr Arnell, Gustaf Fredrik, och JVS 2312, Hr Peyron, fullra. Gr. Gyldenstolpe, Ulrik Wilhelm. Fortsattes pröfningen af Serskildta Utsk:s i Betänk. N:o 13 afgifna förslag till förordning ang:de vilkoren för bränvins försäljning. Härvid företogs först öfverläggning om Hr Braunerhjelms å gårdagens plenum bordlagda förslag till redaktion af §:n 15. Gr. Lagerbjelke, Gust.: De anmärkn:r, hvilka i sednaste plenum framställdes emot Hr Braunerhjelms förslag, härledde sig egentligen deraf, att B. o. Ad. vid den 13:de §:n hade bestämt den tid, då ansökan till erhållande af bränvinsförsäljnings-rättighet skulle ingifvas, äfvensom den tid, under hvilken dessa ansökningar skulle pä sockenstämma pröfväs, jemte åtskilligt annat, som skulle iakttagas innan K. M:s Beflude meddelade sitt utslag.