Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dito —, angående kurhusafgiftens utgörande. Dito —, angående nedsättning i afgiften för sluten rekommendation. Dito —i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af en författning angående arfsrätt för oäkta barn. Dito —, angående ändring af nu gällande stadganden rörande väghållniugs besväret. Dito angående anvisande af medel till ett vägarbete i Jemtlands län för beredande af arbetsförtjenst åt den i följd af missvext nödställda befolkningen. Dito —, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag till beredande af arbetsförtjenst ät den genom missvext lidande befolkningen inom Pajala socken af Norrbottens län. Dito , angående anvisande af medel till bestridande af kostnaderna för åt gärder till hämmande af boskapspesten, ifall den skulle inom landet utbryta, m. m. » 44. Dito —, angående utarbetande af förslag till ny fördelning af städernas båts manshåll. Dito —, angående särskild föreskrift i afseende på rättigheten till tångtägt å hafsstränderna i Halland. » 46. Dito —, angåedde tilldelande åt vederbörande kommunalstyrelser af ett exem plar utaf Svensk Författningssamling. Dito —, angående några ändringar i stadgarna för elementarläroverken. Dito —, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående förändrad grund för utgörande af fjerdingsmans aflöning. Dito —•, i anledning af dito, angående kostnadsfri upplåtelse af kronomark för jern vägsanläggningar mellan Gellivara malmfält och Luleå eif. » 50. Dito —, angående åtgärder till skjutsningsbesvärets ordnande. 51. Dito , i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslag till jeru vägsbyggnader och till rörelsemateriel å redan anlagda stambanor. Dito —, i anledning af dito om anvisande af medel till utvidgning af den för jernvägen genom Stockholm beslutade bangård vid Clara sjö och tillökning i de för trafiken derstädes afsedda byggnader. u 53, Dito —, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning angående upplåtelse åt
Ack, jag kan se dem komma der på gången när jag vill. Hon så glad och belåten vid att föras vid armen af sin kraftfulle son, han käck och utmanande, med den der hälften vemodiga, hälften sarkastiska minen, som jag så väl känner till. Det kan inte nekas att han har ett bra intelligent utseende och en bra vacker figur. Och han tar sig aldrig så bra ut som vid sidan af sin mor. Ah, hvad jag var glad att de kommo! Och – tänk att han hade hållit på att gå hit ensam, ty han tyckte att gummans toilette inte var som den borde. Jo det hade blifvit en skön historia, om vi två suttit der ensamma! Det var duktigt af min kamrat att han inte hade några dumma idéer om det, utan ville komma ändå. Det var roligt att han inte var mer mätt på mitt sällskap än som så. På qvällen sedan jag lagt mig bröt Christians afundsjuka fram. Det är med vilje jag inte benämner den ”svartsjuka”, ty det är på min tanke, på mina intressen han skulle vilja lägga beslag, om han kunde. Han bryr sig inte sjelf om mitt själslif, men det förargar honom att en annan skall bli förtrolig med hvad han icke kan förstå. Han förebrådde Lundegård att han inte går med ungdomen, utan med mig i stället. Vidare att vi sett så ”lyckliga och glada ut” härom dagen då han fann oss pratande inne på bokhandeln. Mig förebrådde han dessutom för Bäckström och Lars Wåhlin. Han talar som han är klok till!83 Vår tvättqvinna säger att när det stora kalaset till Krokens84 var, på fruns födelsedag, hade hon sett kyrkoherden och Sanna gå ned på den vackra backsluttningen med småskogen. När de trodde sig ensamma hade Sanna bakifrån slagit sina armar kring hans hals, liksom hon velat att han skulle bära henne nedför backen. Det var afskedet, ty sen gick han hem, jag träffade honom ju på kyrkogården den gången jag satt der och teg i sällskap med Axel. Jag vet ingen mera lik ”hunden vid höstacken” än Christian, ty han förstår mig icke sjelf, men vill ändå hindra mig att meddela mig med andra. Han kan icke sjelf hemta något utbyte af umgänget med mig, men han kan icke uthärda tanken på att någon annan skulle kunna det.
Besv*- och Ekon -Utskottens Utlåtande* N.o 33» Biskopen i Carlstad: Krono-Tionde från Norrsysslets Fögderi, enligt Special-Räkning 318 2 5 2,464 28 8 Biskopsoch Pastors - Bostället i Carl stad* efter egen, vid taxeringen godkänd, uppgift ... 300 Bostälis-Jordens värde, hvaraf 4 procent gör . . 99 41 7 Pastoralier af Carlstads Stadsoch LandsFörsamlingar, enligt Taxerings-Uppgiften samt Taxerings-Committeens beslut 953 35 4 Vederlag, enligt Special-Räkningen — 4 16 23 12 — Kihls Prcebende-Pastorat : Pastors-Bostället Ekenäs Säteri, 4 procent . af Taxerings-värdet .. 1 600 Räntan af Prestgården i Nedre Ulleruds Socken, enligt TaXerings-Uppgiften . » 71 35 6 Pastoral-Tionde, enligt Dito —. 1,487 38 9 Q:vick-Tionde, enligt Dito och TaxeringsCommittéens beslut 556 32 Vederlag, efter egen uppgift, 12 T:r 20 kp;r R:dr 42: 13. — affores i Special-Räkning, med 12 62 Extra Inkomster, enligt Taxerings-Uppgiften .. 200 1 Summa 1| 334| löf| 6,S19[31J10 Biskopen i Hernösand: Krono-Tionde, enligt Special-Rakning . derå värdet efter ipgen uppgift .. » — 189 5-9- 20 1,276 42 6 Krono-Lön i Contant,' enligt Special-Räkning ' » 237 16 Utanö-Räntan 30 32 Boställsrum i Hernösands Stad , fördelen deraf enligt Taxerings-Commiteens beslut 200 Embetsjord i Staden och å Hernön, enligt Taxerings-Uppgiften . ..
Köp par mynt-sort er ne blifva: 5 Slantstycken 25 st. på x Skålp. vict. vigt. 2 Slantstycken 62 1fi st. på 1 Skålp. vict. vigt. 1 Slantstycken 125 st. på 1 Skålp. vict. vigt. 1/2 Slantstycken 25o st. på 1 Skålp. vict. vigt. IY. Ducater. 1:0 En Svensk Ducat skall innehålla 80J10,000:dels Skp:d finl Guld, hvarigenom ett Skp:d vict. vigt sådant Guld kommer att utmyntas till jemt ia5 Ducater, i stället för att hittills deraf blifvit präglade 125 1857/10,00© Ducater. Sålunda komma i,25o nya Ducater att motsvara i,25o 1J1 gamla Ducater, och följaktligen hvar och en af de nya blifva litet öfver i/8:dels procent bättre än de nyssnämnde; 2:0 Ducaternes haltighét bibehålles i det närmaste lika med den de hittills haft, så att 80 delar fint Guld för desse loyeras med 2 delarkoppar; då en Ducat kommer att väga 82/1 o,ooo:dels Skp:d Hvarjemte Utskottet slutligen får förnya dess förut gifne tillstyrkan, det må Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att 6:0 Myntpiecer om 2 Ducater, äfvensom myntpjecer om 5 Ducater af samma proportionerliga vigt och lika halt med de enkla Ducaterne yard® likaledes utpräglade, der sådant af någon åstundas. Ettnco-ljtshfets Utl.
Uppläst hos Ridd och Adcln den ; Julli. Prest-Ständet den z s - « - Borgare-Ständet d. ; - Bonde-Ståndet den z WZrdfamt Memorial! -§ill Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Ecvnomie-Utstött, hafwer iftan Bonde Stam - Den z Julik. rv;9 Ståndet blifwit Remitteradt Riksdags Fullmäc tigen ifmn Geftcborgs Län Johan Olsson Lvngbergs Memorial, innehållande sörftag till skyndsam werksrällighet af Kongl. Mains N-adiga Kungörelse -8 > l den 4 Fcbruacii, i följd af Riksens Ständers rttoy kill Kongl. Maj.-t i Underdånighet aftemrade yttrande, rörande Reconitions-Skvgarne och deras anwändande till mera fördel sör Slaten. Af sjelfwa Memorialet inhämtas, det bemälte Riksdagsman Longberg, med afseende a de manga inom Gestrikland och Helsingland belägna Reconitions-stogar, thern han Förteckning i Memorialet bifogat, som af Bergsfogde» i Orren är underlecknadt (och destas okända beskaffenhet i anseende till Tunlandtal) förmodar att wid deste skogars af, »ätande stall finnas Areala innehall med Skogsbärande och ärligt kolningS-tillfelle, sa vfwerflödigt, att cnligil i, z, s, och ro Mvmenterna af Kongl. Kungörelsen iFn, da deste skogar blifwa ordenteligen afmatta, till ärlig kolning beräknade, och efter hwarje Bruks smide i jemförelse med koltillgangen af egne skogar, ansenliga widder lill nya odlingar, stall finnas, som, at enskifta upplatna, stall öka bade waruoch folknummer gemm tillfelle af Bosättning.
Unbantatj» §. 160. grdn afgift efter gorfla WrtiFeln befriad: tro Ynglingar, forn roib Stcabemier, ©pmnafter od? Stllmdnna ©cpolor fluster tbka. 20. SJtanu* facturifler od) gabrtksifckare i €ffiléttjna grifiab, fd får egne perfoner, forn får bufirur, barn ocb tjen|M;jon. §. 161. 23efrielfe från afgift enligt t. odj 2. 2trf, åtnjuta: 1:0 $ fjenfi maranbe fd rodi forn meb per fion affTebabe gemenfFapett af fjnbelta od) SBdrftrabe Armeen till SantS ocb ©jå§ jemte SödtS* manSbdllet. 2:0. ©emenfkapen af ©ytra Noterabe ocb ©onfcriberabe KrikSfolket får bet krigSdr, bd be gjort ndgon ©amiens. eller gdlttjenfl; od; (kall, till beflprkanbe af roerklig tjenfigåring, ndr afkortning eller refiitution fckeS, behörigen upprdttao ocb unberfkrifroen förteckning d manftapet till Konungens 23efallningébafmanbe i orten af @l;efen aflemnas. ©ock ffrdcfe ft'g be uti be§e s:ne punkter jfabgabe unbantag enbajk till .Krigsfolkets egne perfoner. 3*o Upptagne fattige 23arn till ben genom .Kongl. SegobionS-Sfab. aan af ben ig
M:s beslutande rätt, samt i sammanhang dermed de till sistnämnde Utsk. remitterade likartade frågor, hemställde Hr Landtm, om R. o Ad. instämde i denna Hr Tersmedens åsigt. Härvid ropadas starka nej, blandade med åtskilliga ja, hvarjemte Hr von Hartmansdorff yttrade: Jag har icke kunnat höra hvad Hr Tersmeden sagt i allmänhet, och icke heller särskildt i detta fall. Jag får således fråga, om Hr Gr. o. Landtm, tillåter, att jag säger något vidare i denna fråga? Ar det redan slut med öfverläggningen, så får jag icke tillfälle för R. o. Ad. förklara, hvad jag anser nödigt att upplysa. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att R. o. Ad. förklarat öfverläggningen i detta ämne vara fulländad, och således nu endast beslutets fattande återstode, samt förklarade sedermera, det han trott sig finna att den sednast framställda propos:n blifvit besvarad med öfvervägande nej. Pröfningen af återstående punkterne af StatsUtsk:s utlåt. N:o 124 uppskjöts till nästa plenum. Anmäldes och lades på bordet följande från Utsksn inkomne mern., utlåtm och betänkm, nemi. från S ta tsUtskottet: N:o 147, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 38, ang:de utgifterne under riksstatens lista hufvudtitel; N:o 148, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 39, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 2:dra hufvudtitel; - Den 6 Maj e. m. 447 N:o 149, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 73, angtde regleringen af otgifterne under riksstatens 4:de huf vudtitel; N:o 150, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
Jag instämmer således i Hr von Ilartmansdorffs yrkande på återremiss, för att få skrifvelsen uppsatt på sätt som blifvit föreslaget. Frih. Gederström, Jacob: Afven jag instämmer i Ilr von Ilartmansdorffs begäran om återremiss af Exp.Ulslcs förevar, förslag till und. skrifvelse. Det är klart, att när ett Ständ afslagit en Konungens propos. lill ändring af grundlagen, men de öfrige tre Stånden densamma bifallit, då kan icke det skäl, som hos della ena Stånd verkat till ufslag å den nåd. propos., gälla för de irenne Stånden, som icke afslagit, ehuru delta ena Stånds beslut är tillräckligt för proposms förkastande, emedan SI § Reg.F. fordrar, alt alla fyra Stånden skola vara ense, för att det väckta förslaget skall kunna blifva grundlagExp.Utsk:s förslag till den und. svarsskrifvelsen bör visa, hvilka Ständ, som bifallit, och hvilka eller hvilket som afslagit den nåd. propos. med anförande endast af de afslåendes skäl, emedan de utgöra grund'för beslutet; om de öfrige Standen säges endast, att det eller de bifallit. Gr. Lagerbjelke: Jag ber att få lemna den upplysning, alt det icke är ett, utan tvenne Stånd, nemi. Presteoch BondeSt:n, som afslagit Konungens propos. ronde upphörandet af Konungens tvenne röster i Högsta Domstolen. Exp.Ulsk:s förevar, förslag till und. skrifvelse blef, uppå härefter framställd propos., af R. o. Ad. äterremitteradt. Föredrogs Exp.Utsk:s under N:o 11 afgifna, d. 17 dennes f. m. på bordet lagda förslag till R. Slas und. skrifvelse, i anleda, af K. M:s nåd. propos. om upphäfvande af hvad nu stadgadt är ronde lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen. Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Såsom arfvode åt Stats-Kontors-Ledamoten, anslogo Rikets Ständer 5oo R:dr för hvarje Hufvudbok, som efter nya methoden författades, och anviste på öfverskolterna af Stats-Verkets inkomster den belöning, som i nåder kunde finnas böra vederbörande betjening för det tillökade arbetet tilldelas, jemte öfriga härvid förekommande utgifter, samt uppdrogo åt sina Revisorer vid nästpåföljande revision att noga undersöka, huruvida Landsoch Militieindelnings-böckerna blifvit efter nya methoden författade, och de åsyftade ändamålen: säkerhet, korthet och tydlighet, voro vunna, med hvad mera till Stals-Verksförvaltningen hörde, samt att derom hos Eders Kongl. Maj.ts i underdånighet göra anmälan och till kommande Rikets Ständer Berättelse afgifva. Vid 1818 års Riksdag inhemtade Rikets Ständer, hurusom, för verkställigheten af deras beslut om Riks-Hufvudböckers upprättande ifrån och med år 1810, hinder uppstått genom Eders Kongl. Maj:ts en del Befallningshafvandes underlåtenhet eller dröjsmål att till Stats-Kontoret insända de till grund for detta arbete nödiga omslut af Lands-räkenskaperna.
Hvarför det? Fordrar inte samma känsla af medlidande att göra slut äfven på en menniskas lidanden? Vi kunna inte veta, i hvad afsigt Gud sänder dem åt menniskorna. Då vore det också orätt att bota de sjuka, om vi en gång utgå derifrån, att sjukdomarna komma genom Guds särskilda beslut. Och för att vara ännu mer konseqventa, så är kanske också redan helsovården synd, emedan vi genom den förhindra och försvåra det för Gud att sända sjukdomarna. Det må nu vara dermed huru som helst, men åtminstone ha vi inte rätt att förkorta nådens tid för någon. Om ni skulle predika det der då, när krigen förklaras, så vore jag af samma åsigt som ni. Men det gör ni inte. Enligt gammal, god sed får man då döda och stympa massvis friska, starka män, utan att någon har samvetsqval deraf. Ja, man djerfs dertill ännu bedja Gud om välsignelse för "vapnen", och kanske man samtidigt på köpet uppmanar menniskorna att älska sin nästa såsom sig sjelfva. Man betänker inte, att också den är ens nästa, som man går att döda. Krigen äro Guds hemsökelser. Dem kunna vi inte undvika. Gud regerar verlden på det sättet, att han låter det onda bestraffa sig sjelft. Nej, kära pastor, ni har en alldeles oriktig uppfattning af Gud. Var säker på, att menniskorna inte skulle bryta mot Gud, om de läto krigen försvinna ur verlden. Men för att gå tillbaka till den der olyckliga qvinnan, så försäkrar jag er, att nådens tid inte är till något gagn för henne; ty när förståndets gnista har slocknat, har också själen förlorat sin förmåga att skilja mellan godt och ondt, och sålunda blir det också omöjligt att göra bättring. Men hennes lidanden kunna vara andra till undervisning och varning. Den, som inte på annat sätt kan vinna sin själs salighet, än genom en annan menniskas lidanden, må hellre gå till helvetet. Förlåt, herr pastor, men sådan är min religion. Och det går inte i mitt hufvud, att Gud skulle ha gjort den der stackars qvinnan sinnesrubbad, för att möjligen frälsa hennes kraftfulle mans själ. Då vore Han ju... Nej, nej, herr pastor.
Och om någon låntagare vill göra någon större inbetalning än den föreskrifna, för att kunna snarare och på kortare lid blifva fri ifrån en sådan skuld, så är del icke tillåtet, ulan alt Styrelsen pröfvar sådant vara nyttigt för Hvpolheks-föreningen. Men deremot kan föreningen ålägga låntagaren en högre knpital—afbetalning om den så finner för godt. Att flere af dessa vilkor icke äro billigare, utan vida mera betungande, torde väl icke kunna förnekas. Slutligen har man velat ådagalägga den stora besparingen i Riks-bankens förvaltningskostnad, sedan den afhändt sig hela iandtegendoms-belåningen. Härvid kan jag icke underlåta anmärka, alt stadsfastighets—belåningen, som är vida osäkrare och hvarpå banken får lida förluster, derstädes skulle bibehållas, och att, örn några få tjenstemän kunna umbäras, dessa dock måste åtnjuta sina löner på indragningsstat. Och huru del förhåller sig med denna besparing, är icke svårt att inse. Den drygare lånekostnaden af l'/4 procent, utgör för landlegendomslånefondens 7'/a millioner R:dr ej mindre än 93,730 R:dr om året. Det blir således enskilda låntagare, som få betala del lörvallnings-arfvode, som hittills utgått af Banko-vinsten, och om den bestämda förvaltnings-procenten icke blir tillräcklig, kunna de, enligt 13 åläggas att ytterligare tillskjuta hvad som brister. Då, såsom både Kommittéen och Elskottet förklarar, öfveiflyttningen af fastighets-fonden ingalunda är något nödvändigt vilkor för bildande af en Hypoteksbank för bela riket, utan förvaltningen af denna fond tvärtom är ett onus, som Sammans. Stats och Banko-Utskottets Utlåtande .11 24. denne sednare skulle åtaga sig, och enär många mindre jordegare, om öfveiflyttningen nu beslutades, icke skulle kunna erhålla några smärre fastighetslån förr än både den stora Riks-Hypotbeks-föreningen kommit till stånd och derjemte de enskilda nuvarande Hypotheks-föreningarne blifvit införlifvade uti densamma, så vågar jag vördsamt underställa Rikets Ständers pröfning att förslaget uti Bilagan lill.
I verkning och 75,076 R:dr tillverkningsvärde; vid Siden-Fabrikerne af 67 Väfstolar, 114 Arbetare, itf,3pg stycken dukar m. m. och i5,a4° alnar Sidentygs tillverkning samt 60,921 R:dr tillverkningsvärde; vid Silkes-Rederierne, hvilka numera, efter det beredt Silke får i Riket införas, till deras primitiva bestämmelse hufvudsakligen upphört och lill största delen o‘mfatlade Silkets färgning, af 14>400 hulr afverkningsvärde; och vid Stoffts-Fabrikerne af 4 Stolar, 8 Arbetare och 3,683 R:dr tillverkningsvärde; i sammanhang hvarmed Halloch Manufactur-Rätten, med bifogande af vederbörligt bevis öfver till verkningarne inom Sidenoch Klädes-Fahriks-Societeterne åren 1823 och 1829, fästat uppmärksamhet på jemförelsen emellan tillverknings-heloppen till alntal förstnämnde år eller j823, och det sista i förflutna quinquennium. eller i83j, hvilken jemförelse utvisade en förminskad tillverkning sistnämnde år af 26,694 alnar Sidentyg och 71,972 alnar Kläde.
Fredagen den 1 December 1854. Plenum kl. 1 e. m. Justerades ett prot.-utdr. för den 30 sisth November. Uplästes till justering och godkändes ett från Exped.Utsk. under JVs 215 inkommet förslag till R. Stms underd. skrifvelse (ill K. M., ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Den 1 Maj innevande år, beslöt R. o. Ad., att till tjenstgörande vid sitt prot. antaga 234 Den t December 2:ne Notarier öfver det förut bestämda antalet, hvarom StatsUtsk. skulle genom prot.-uldr. underrättas, för att gå i författning om arfvodens utbetalning åt dessa Notarier, så länge Riksdagen varade. Dessa tjenstemän, hvilka fortfarande innehaft sina befattningar, och följaktligen hafva, vid Riksdagens slut, lika med de öfriga Notarierne, återstående prot.-upsättning att besörja, böra fördensknld äfven, lika med de sednare, komma i åtnjutande af 14 dagars arfvode utöfver den tid, som Riksdagen varar. För fullständighetens skult torde R. o. Ad. böra om detta förhållande underrätta StatsUtsk., sä att det i sin ordning anmodar RiksgisKont. om denne aflöuings utbetalning, hvarom jag anhåller att prot.utdr. till StatsUtsk. utfärdas. Uppå härefter framställd propos., beslöt R. o. Ad. att genom utdrag af prot. underrätta StatsUtsk., att de, enl. R. o. Ad:s d. 1 sisth Maj fattade beslut, till tjenstgöring vid R. o. Ad:s prot. antagne ytterligare 2:ne Notarier sedermera deltagit och äfven efter Riksdagens slut komma att deltaga i prohnes upsättning, samt derjemte anmoda StatsUtsk. att gå i författning derom, att 14 dagars arfvode, efter Riksdagen slut, må för dem, likasom för de 4 öfrige vid R. o. Ad:s prot. anställde Notarierne, varda utbetaldt.
‘ Till följe af så beskaffad Remiss, får Bartco-Utskottet vördsamt anmäla, att då Högloft, Stats-Utskottet, sedan 2:ne års återstående Amortisseménts Fond är uti förra Bevillningen inbeJäknad, nU mera såsom inbetalning till Banken af Siats-Verket intill nästa Riksdag föreslagit 750,000 R:dr årligen; linnet Banco-Utskottet Samma förslag till alla delar svarande emot det af RiksensStänder, öm Bankens ersättning för gjorda förskott, före detta rneddeldta stadgande. Stockholm den 1 Juli 1815. Rå Höglofl. Riddersk. Rå Högv. Prest Ståndets och Ad. Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar Joli. Henri. Gyllenborg. JE. A. Almqvist, På Vällofl. BorgarePå Hedeiv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Gust. D. Wilcke. Dan. Andersson. G. Helsingius. Vördsamt Memorial! Hedervärda Bonde-Ståndet har till Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskott återremitterat Utskottets den i sisth Juni afgifna Betänkande, i anledning af ,väckt fråga om återupplifvande af Kongl. Brefvet den 23 September 1747, angående Prestanda till Bruken af Aboerna å de utaf Bruks-IdJcare till Skatte köpta Krono-hemman, hvarvid Riksdags - Fullmägtigen från Sundbo Härad i Orebro jLän, Olof Larsson i Tycke, uti ett till Utskottet jemväl remitteradt Memorial, dervid 3tne Bilagor Voro bifogade, väl icke egenteligeu gjort någon anmärkning, utan endast sökt visa, att Högstberörde Kongl.
Härvid förekommo: l:o Utskottens inbjudning, sid. 2 af memorialet, att instämma i den af Ridderskapet oell Adeln i li § beslutade redactionsförändring: antogs; 2:o Utskottens inbjudning till Preste-Ståndet, sid. 4, att, rörande 1, 7, 8, 9, 10, 14, 15, 18 och 21 § frånträda sitt förra beslut i sin helhet och antaga Ulsköltens förslag, tued blott de af Utskotten i memorialet förordade förändringar, att i 8 § orden: med Rikets mynt insättas handor ordet ”inlösas”: Preste-Ståndet förklarade , att det icke kunde denria inbjudning anlaga. 3:o Utskottens inbjudning till Preste-Ståndet, att, derest den nästofvanstående inbjudningen icke antages, rörande §§ 1, 5,_7, 8, 9, 10, 14, 15, 18 och 21, förena sig i Bonde-Ståndets beslut i dess helhet: ■ Preste-Ståndet kunde icke eiler antaga denna, inbjudning; 4:o Utskottens framställda förslag tdl omröstning i Förstärkt Lag Utskott: Preste-Ståndet gillade de framställde voteringspropositonerna, men beslöt, att voteringen skulle anställas i Förstärkt Banco-Utskott; I öfrigt blef memorialet lagdt till handlingarne. Den 15 Maj. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets memorial N o 3i2, med öfverlemnande af 53 §§ af lörsiaget lill det nya reglementet för Riksgäldskontoret: Härvid förekommo: l:o framställninga ine, i afseende på de i nuvarande reglemente befintliga som ifrån det nya reglementet uteslutas; Lades med gillande till handlingarne; 2;o öfriga delar af memorialet lades till handingarne; och 932 Prot.-Utdra», den i5 Maj 1845. 3:o bilagan till nämnde memorial eller förslaget till reglemente: godkändes.