Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För mindre förbrytelse eller o* ordningar, möjligen uppkomne genom offentlighetens införande i Ridderderskapets och Adelns öfverläggningar, lärer verkställande magten, ifall mitt förslag här gillas, och af Konungen i Nåder sanctioneras, ej underlåta att meddela tillräckliga ordningslagar, sorn genom den materiella policemagten, kunna göras i ögonblicket åtlydde, om sådant emot all billig förmodan skulle blifva nödvändigt* Jag kan således åtminstone för det närvarande, ej inse behofvet, att i händelse af den offentlighets införande jag föreslagit, Ståndet som den tillåtit, må erhålla rätt att utöfva samma arb trair domsrätt, son Engelska Underhuset. I England existera få lagar, och den, för folkets egenkärlek skimrande friheten, är där s-å stor, Den 3 Februarii, ätt man har nödgats sätta denna stränga förmur, för att ej löpa en verklig fara. Man har frågat om en lagfarenhet kats få namn af Reglementarisk ordning, som nyttjar Väpnade magtens biträde då den motsättes? Det är just vid verkställigheten, af de för ordningens bibehållande kungjorde föreskrifter, vare sig af högsta magten, Länens ellet Städernas Styrelser, som den materiella kraften alltid blifvit använd i Sverige, vid alla tillfällen, och på alla ställen der den oundvii keligen varit erforderlig, och jag kärnet intetciviliceradt land, der man ej följer enahanda, för Samhällets bibehållande nödvändiga regel. I England undviker man hufvudsakligast att visa detta säkerhetsvapen, för att ej utan högsta nöd, väcka begrepp om tvångsmedel hos ett folk, som är ömtåligt otti bevarandet af frihetens sinnebild, men man nyttjar det likväl i vigtiga fall med all den kraft, som alltid utmärker Engelska Styrelsens företag. E* mellertid är detta troligen ett ytterligare skäl, hvarföre man öfverlemnat Underhuset den förutnämnde domsrätten. Man har yttrat, att vi böra bibehålla vår Constitution orubbad, och ej efterapa andra. Långt ifrån att ofFentligheten rubbar vår Con* stitution, är den uti fullkomlig öfverenstämmelse med en del af dess föreskrifter och öfverallt med dess anda.
Memorial, i anledning af återremiss ä Utskottets Utlåtande JV:o 21 y, angående ett föreslaget lån för reparerandet af Catharina kyrka i Stockholm. (R:glds. Ajd.) Detta utlåtande har af Preste-Ståndet blifvit till Stats-Utskotlet återremitteradt; men som detsamma är vordet bifallet at Ridderskapet och Adeln den 7:de, samt af Borgareoch Bonde-Stånden den 12 nästlidne Mars så kan Utskottet, emot 78 §. i Riksdags-Ordningen, icke taga någon vidare befattning med den fråga, hvarom berörde utlåtande handlar. Stockholm den 4 April 184S. Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 April, kl. 7 e. m. Memorial, i anledning af Riks-Ständens skiljaktiga beslut, angående det vid 1840 och 18års Riksdag till Emåns upprensning beviljade stats-bidrag. f R:glds. Afd.J Vid afgörande af de under innevarande Riksdag väckta och af StatsUtskottet, enligt dess utlåtanden N:ris 97 och 212, behandlade frågor, angående förändringar i sättet för utgåendet af det utaf
I öfrigt lades Memorialet till handlingarne, S. D, Vid föredragning af Stats, och Ranco-UtsKottens Memorial, Nto 57 , i anledning af de inom respective Riks-Stånden fattade beslut, i afseende på Utskottens under Ntris 25 och 46 afgifna Utlåtanden, fann PresteStåndet för godt att den i ofvannämnde Me* niorial föreslagna Voterings-proposidon antaga. S. D, Remitterades till Stats-Utskottet en gjord hemställan, rörande anslag för utskrifning af Manuscript till tryckning af Preste-Ståndets Protocoll vid denna Riksdag samt Correctuc* läsning. 7* ProtrUtdrag den 8 filars 1839* Från Vällotl. Borgare-Ståndet, S. D. Sedan Ståndet, på sätt meddelade Protocolls-Utdrag för den 23 December förlidit år och den 5 dennes innehålla, till grund, lags.eniig behandling vid nästa Riksdag antagit de i Constitutions.Utskottets Memorial, N:o 57, föreslagna Grundlags.förändringar, ansåg Ståndet sig böra, såsom närmare bestämmelse af beslutet den 5 dennes, förklara, att Ståndet jemväl i enahanda afseende antagit den af Constitutions-XJtskottet i Memorialet N:o 70 föreslagna redaction af första perioden i 5g §. Riks. dags-Ordningen, utgörande denna paragraphs första moment. S. D. Föredrogos å nyo följande BancoUtskottets Utlåtanden: N:o 138, öfve^ anmärkningar från Bor. gare-Ståndet vid Utskottets Memorial, N:o 12 4, innefattande förslag, angående några i Bancoreglementet erforderliga närmare bestämmelser, i samband med den af Rikets Ständer beslut tade uppoch utlåning; Memorialet, N:o ] 24, med förändringen enligt Utlåtandet N:o 238, bifölls; * Prot.-Utdrag den 8 Mars 1830, 73 N:o 13 g, öfver anmärkningar från Hög. Jofl.
BorgareStändets yrkande frän all Minimi - Afgift för Egendomen wara fri och blott utgöra den obetydliga personelle, hwilket, jemte synbar orättwisa, ssulle tilssynda betydlig minssning i Bewillningens belopp til de öfrige Skattssyldiges förlust. - Jag instämmer gerna med Herr Handelsmannen kalmberg, at ömmande omständigheter sig förete i afseende pä de fattigare Husägare i smärre Städer, men samma förhållande inträffar afwen för de fattigare Hemmans-Ägare pä Landet, hwilka icke kunna undankomma ifrän den betydligare ölinimi-Afgift, som wid Hemmanen är fästad. Herr r i lindkoff förnyade sina förut gjorda inkast, och yrkade al principen för Skader och Landet lika mätte iakttagas. Herr dloräenstolpe, nä ers, understöd de Herr kitingbokfs mening. Han ansäg natur ligr. »554 Den Zi Mars. ligt, at när en Hyresman ager rättighet at af sin behallne inkomst afdraga Hyran för de rum han bedor, borde äfwen Husägaren icke betala KlmimiAfgifr derföre. Genom en sadan Författning blefwe det för en Näringsidkare ett onu8 at bo i sitt egit hus. Herr Lripenvalät, Loran, förenade sig med Grefwe Lilienborg. Grefwe ve la Laräie, jacob, instämde äfwen til alla delar med Grefwe Lilienborg. Han kunde ej se nägol stäl hwarföre hus i Städerne ssulle ifrån Afgift befrias, da all annan Egendom dermed wore belagd. Herr Grefwen ansag hus i Stader säfom en werkelin egendom och funne ingen större obillighet, at för dem en Minimi Afgift betalades, an at en dylik Afgift af Landet för Jord ssulle erläggas, äfwen om mitzwaxt-ar inträffade Han hoppades för öfrigt at Nidderstapel och Adeln ej ssulle kunna wara sig olik i jnincixer.
Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro . Wermlands Westmanlands Kopparbergs . Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands . Westerbottens Norrbottens . Summa Räg. Litt. E. Giir.lcn. Oxe. Lass. Östergöthlands Gottlands Calmar Blekinge Jönköpings Kronobergs Christianstads Malmöhus Hallands Götheborgs Elfsborgs Skaraborgs Örebro .. Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs Wester-Norrlands . Jemtlands Westerbottens Norrbottens Summa Silfver-Sltatt af Mantal 4 R:dr. Litt. E. och Skatt Kon js-Skntt Trög-Skatt Byggningslijcljtcn utgöres i af Mantal utgöres i af Mantal utgöres i af Mantal å 42 sk. ä 36 sk. Pennin ä Pennii å ; Pennin gar ut r?år utgår ty R:dr. t tb1 Ridr,. a i£ R:dr. utan förhöjning. ii R:tlr. 1 ii R:dr. It. Södermanlands Östergöthlands Gottlands Calmar Blekinge Jönköpings . Kronobergs . Christianstads Malmöhus . Hallands Götheborgs . Elfsborgs Skaraborgs . Örebro Wermlands . Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs . Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens. Aska. Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands Calmar . Blekinge Kronobergs Christianstads . Malmöhus . Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro . Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands . Westerbottens Norrbottens . Saltpeterlijclpen Utgöres i Halm. Kärf var 4,892 ' 4,681 ö,624 pags verken. Li». e. Årliga Hjellen Utgöres i Murarcdagsveri ken. Hjelped.i gsverken. Aska. Malm. Ved. Malmved. Slotts8 ved. [I I Laggved. Katsespån. Långstockar. Ssgstockar. Näfver. St. St. T:r T:r Stafrum Lass Lass Del Del St. St. LM U ii Södermanlands Östergöthlands Gottlands Kronobergs Christianstads . Skaraborgs Örebro Wermlands Westmanlands Kopparbergs .
Häradets invånare eller communen skulle önska deras fördelning, enligt fleste Ledamöters beslut, så förenade jag mig med von Zweigbergk, i det af honora anförde yttrande, hufvudsakligen af det skälet, att skogen, kommen i enskild mans hand, bättre vårdas, än då skogen är en Allmänning, hvarmed merendels och med få undantag mindre omsorgsfullt hushållas; det oagtadt hade jag likväl ernat låta förblifva vid Utskottens Betänkande, men enär den proposition, som af Herr Ordföranden framställdes, att Allmänningarne borde ovillkorligen delas med eller utan villkoret af Häradsboers eller communers föregående hörande och önskan, som icke var öfverensstämmande, hvarken med von Zweigbergks eller min syftning, och föranledde, efter votering derom, beslutet om Utskotts-beUinkandets erkännande, enligt det uppläste förslaget, så anser jag mig skyldig reservera mig, då, efter min öfvertygelse, detta Betänkande nu tillkommit mindre lämpligt." Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 7. 1 3 N:o 7. Ank. till Ex. Utsk. den i5 Juli kl. 2 em. Betänkande, i anledning af väckt fråga om ersättning till Ledamöter i Syne-rätt för verkställde syner å Militia;-B os tallen. Med föranledande deraf att, ehuru uti I o §.
Då förslaget således icke innehåller någon annan nyhet, än den, alt en auctoritel, hvars anlitande är för rättssökande beqvämligasl, updrages att meddela ett tillstånd, som eljest mäste begäras af en annan aucloritet, hvars anlitande åter är förknippadt med besvär, kostnad och tidsutdrägt, hoppas jag, att R. o. Ad., inseende vigten deraf, att rättvisans gång ej onödigtvis uppehälles, lemnar sitt bifall till det förslag, som LagUtsk. i förevartde Betänk, underställt R. Sirs pröfning. Hr Carleson, Ed v. Henr.: På sätt jag i en Betänk, bifogad reservation lillkännagifvil, är ifrågavande lagförändring, i min tanke, icke af behofvet påkallad. Jag har icke förnummit alt någon olägenhet härflyter från nu gällande stadgande, alt den, som äskaturtima ting i civila mål, skall derom göra ansökning hos HolR:n, hvilken, derest sökanden vill bestrida kostnaden, har alt dertill gifva tillstånd. Detta stadgande är, enl. min öfvertygelse, ett ganska lämpligt band på trätlystna parter, och för den, som verkligen behöfver ett urtima ting, lärer det icke vara svårt att, äfven med omgången till HofR:n, få tinget ganska snart utsatt. Om lagen deremot, såsom nu är föreslaget, skulle tillåta hvilken processmakare som helst alt gå till ortens domare och begära urtima ting samt denne sednare, vid äfventyr af åtal såsom för tjenstefel, vore tvungen att utsätta sådant ting, om sökanden förklarade sig villig att Den 12 April. lil betala kostnaden, skalle deraf upkoroma så' många olägenheter och förlaster icke allenast för domaren, utan äfven för nämndemän, vederparter och vittnen, att den möjliga olägenheten af omgången lill /HofR.-n vida nnderstege dem hvilka skulle blifva en följd af förslagels genomförande. Afsådan anledn. förenar jag mig i yrkandet å Belänkis afslående. Gr. Sparre:
Aler föranledt, alt man derföre sökt tillämpa stadgandet sålunda: alt den person, som fått Capitalet, ej ansetts behöfva erlägga sina sex procent förr, än han kommit i full besittning af Gåfvan, då deremot den, som fått afkastningen, genast borde erlägga sina 2 procent; af Herr Domprosten Doctor Holmström: att motsägelse förefinnes emellan de serskilda momenten af denna såsom t ex., att i första momentet stadgas, att för ”FideiCommiss till andra än Makar eller Skyldeman i rätt rippoch nedstigande led skall erläggas bevillning h 6 procenti fjerde Momentet, att af FideiCommisser, sorn tillfalla andra arfvingar än i rätt uppoch nedstigande led eller syskon och deras barn, skall erläggas lie procent; i andra Momentet, alt arfvingar i fjärmare led, än ofvan sagdt är, skola betala bevillning å sex procent af det Testamentseller Gåfvovärde, sorn öfverstiger deras egen arfsdel, hvilket föranledt Herr Domprosten till framställning af den fråga: om testaments-värdet understiger deras arfsdel (d. ti. om de, i fall testamente ej mellankomniit, skulle erhållit större arf, än de 1111 erhålla) skola de då frikallas från all bevillning, eller skola de erlägga sådan, å 3 procent enligt f.de momentet? hvilket moment dock icke syntes handla om testamente, utan -om arfsmedel este intestato ; hvarföre Herr Domprosten, som uppgifvit exempel, att ingen bevillning blifvit erlagd för en sådan genom testamente förminskad arfslott, hvilket dock anses icke hafva varit Lagstiftarens mening, funnit behofvet påkalla en omredigering af dessa moment, för att åt redactionen i denna § gifva en större klarhet än den nu eger; samt af Herr Hallin g, att bland de fromma Stiftelser, sorn, enligt i:sta momentet, böra från afgift befrias, må upptagas: Kyrkor.
Min ålder har icke tillåtit mig, att bivista 1809 och 1810 årens Riksdag ;men till dem af Eder, mina, Herrar, som haft en verksam del i det vigtiga Riksmötets beslut till Eder, ja till edra hjertan, och edra såmVeten framställer jag denna frågat om i April månad 1810 någon hade framträdt inför BondeStåndet, sägande, vakten eder för det löfte, som Ridderskapet och Adeln gifver eder, att med Manskap utgöra sin e"xtra rotering, ty tretton år härefter eller år 1823 ifrågasätta de att förbyta detta åtagande mot skyldigheten att prestera kreatur, eller utgöra en lumpen afgift i penningar eller varor; oro denna varning, frågar jag, flade blifvit BondeStåndet gifven, hade väl Den 2 2 Juli» e. rn. 1119 Sverige nu haft en conscription P Jag vågar besvara denna fråga med JV«j, och jag befarar icke att blifva vederlagd. Scenen, som föreföll 1810, var ungefär följande, om det lillåtes att deröfver dikta en dialog. Adelsmannen sade till Bonden: antag en lag, hvarigenom du förbinder dina söner att strida för fäderneslandet, när det behöfves. Jag har förlorat tre söner, i landtvärnet, jag behöfver den fjerde till stöd för min ålderdom, svarade Bonden. Jag har ock söner, återtog Adelsmannen, jag har ock mistat söner i krig, xnen jag vill ändå ieke undandraga mig hvad jag fordrar af dig; jag undantager icke mina barn från conscriptions-skyldigheten. Det betyder föga, yttrade Bonden, när en Adelsman conscriberas, conscriberas hundrade bondesöner, vi utgöra massan af Nationen. Jag går ännu längre, återtog Adelsmannen, jag har gods och gårdar, Sorn genom lag och privilegier äro frikallade från rotering, jag åtager mig att för all min oroterade jord utgöra rotering med manskap, som skall utgå i fält, innan dina conscriberade söner få utcommenderas.
Utsk. har afstyrkt nämnde § på den grund, alt det icke skulle tillhöra lagstiftaren att ingå i bestämmelser om enskildta förhållanden, hvarförutan Utsk. ansett att motbokens verkan bör ankomma på domarens pröfning och att edgång bör af lagen föreskrifvas för alla tvistiga fall. ålen jag hemställer om icke det både ur juridisk och moralisk synpunkt vore vida lämpligare om lagen väl icke uttryckligen stadgade, för att icke för strängt och uteslutande binda bevisningen vid en form, men anvisade ett bevisningsmedel, som är utan all våda, och att deremot på domarens pröfning må ankomma om edgång skall ske i detta, som i andra fall. Mig synes derföre att lagstifningen i förevar. fall borde vara så stäld, att lagen anvisade motboken som en garanti för krediten och att den, behörigen upprättad, borde få gälla såsom fullt bevis emot gäldenären, att handlandernes egna handelsböcker alldeles icke böra tillerkännas annan eller större bevisnings - Dea 4 Mars f. ra. tl kraft, än hvarje annan dylik af kärandeparten upprättad handling, oek att icke minsta stadgande örn edgång må i författningen om denna sak inflyta; ulan att domaren må pröfva om och af hvilken eden skall gås; i händelse nemi. han finner omständigheterna sä tala för eller emot fordrans giltighet, alt han anser den ene eller andre böra fylla sin bevisning med ed. Ingen ordentlig handlande skulle deraf något lida; ty med sina ständiga kunder skulle han i sådant fall hålla motbok, och af andra vederhäftiga köpare som tillfälligtvis hos honom handla, kan han taga antingen kontant betalning eller ock ett qvitto af den beskaffenhet att det motsvarar en skuldförbindelse. Och hvad kunder af annan art beträffar, vore det en fördel att, genom säljarnes varskoddhet, krediten ej utsträcktes till dem, som ej ha vilja eller förmåga att betala.
S. Jackson Gruve. Listan. Verklighetsbild af Elin Amden. ' @ et var icke några oroväckande notiser i börstidningen e j heller något förargligt affarsbref som kom grosshandlaren i den stora handelsstaden att rynka sin panna och nervöst hopsamla sina kringspridda papper. Det var endast att han rakat kasta en blick ut genom fönstret, invid hvilket hans pulpet befann sig. Det var helt enkelt att han se.tt toppen af en fruntimmershatt vippa förbi. Det var visserligen inte en hatt som kom lians och kontoristernas hjärtan att klappa af detta noniimnbara ", son1 skalderna besjungit - det var en ful gammal hatt med urblekta plymer och falda band, sådan de sett den i minst ett decennium, och alisigtet, som denna hatt omslöt, var ocksh urblekt och Mdt, och håret som ovkrdadt stack fram under brättet, var grått och stripigt. Men grosshandlaren visste, hvad som vantade honom, om mamsell Klein, så hette hon, trädde in p % kontoret. Den, hvars dörr hon gick förbi, drog en uppriktig suck af lättnad och sade: nGudskelof, att Klein lemiiade oss i fred i dag! " Den deremot, inom hvars port hon smidigt och med förvånande hastighet strök in, rafsade ihop sina papper och sade med förfgrad min till sina kontorister: " Der kommer ' Listan ' - d$ schappar jag. Säg, att jag inte &amp; r hemma, att jag inte kommer tillbaka p % länge, sag, om det behöfs, att jag aldrig kommmer igen !n Och så skyndade han in i det inre rummet, der han stangde dörren val om sig. E n sekund derefter stod mamsell Klein, med öknamnet " istan ", inne på kontoret. Hennes toalett visade en i ögonen fallande oordning, samt ett förakt för modoch farg sinne, som var rent af häpnadsvackaiide. Plymer, Iivilka en g&amp;ng varit gröna, men nu fatt en anstrykning af gult, sutto instuckna bland högröda band, under det att en fordom ljusbl&amp; sjalett var bunden om hennes magra, bruna hals.
Vid förnyad föredragning af Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 5 och 9 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 89, i anledning af väckt fråga om lärare-seminariers inrättande m. m., blef detta utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallet, utan annan förändring, än att uti sista punkten deraf skulle införas ordet ”läroprof” i stället lör ordet ”läroprofvet,” samt uteslutas orden ”och att det nu anbelallda läseprolveL vid stiftens läroverk i följd deraf må upphöra”. S. D. Då nu ånyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 5 och 9 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 97, i anledning af återremiss af betänkandet Nm 38, angående personliga skyddsafgiftens användande till folkundervisningens befrämjande, beslöt Ridderskapet oell Adeln att bifalla detta utlåtande med följande förändringar: l:o, slutet af mom. a.J, efter orden ”inom hvarje församling” skulle erhålla följande lydelse: Aller der flere församlingar om en skola sig förenat, inom dessa gemensamt anslås och utgå, dock ej högre än 12 sk. för man och 6 sk. för qvinna. Börande likväl i de städer, hvarest skolundervisningen hufvudsakligen besörjes såsom en för hela staden gemensam, angelägenhet, anslaget tillfalla hela staden”; 2:0, uLi mom. c.), skulle i stället för orden ”och för städerna” införas ”i Stockholm till Sladsnämnden och för öfriga städer”; 3:o, vid inom. d.), skulle tilläggas: ”likväl bör en afskrift af capitaleller hufvud räkningen, påtecknad af revisorerne, insändas till Domca - Bih. till R. St.
Komitéen yttrar vidare: »men, enär elementarläroverkens genomgående, ehuru önskvärdt, dock icke bör vara förbindande, emedan flera skäl kunna föranleda att föredraga en annan undervisning, och då det icke heller vore nyttigt; att statens skolor egde uteslutande undervisningsrätt, föreslås att inträde vid krigsskolan äfven kan vinnas genom en der aflagd inträdesexamen, motsvarande afgångsexamen från elementarläroverkets 7:de klass på reallinien.» Denna punkt i komitéens förslag anser jag böra delas i tvenne; den ena, att studentexamen icke är nödig, utan att den likaväl kan godtgöras genom en vid Carlberg aflagd examen, i hvilken punkt K. M. äfven godkänt komiténs åsigt; den andra åter bestämmer denna examens vidd. Endast i detta afseende skiljer sig K. M:s beslut från den af komitéen uttalade åsigt, sålunda, att K. M. förändrat 7:de klassen till den 6:te. Och till denna ändring anser jag K. M. hafva haft särdeles goda skäl, bland hvilka, utom de af öfriga talare anförda, jag nu endast vill nämna den stora vigten af att de humanistiska studierna ej afskiljas från de militära, utan de vigtigaste af de kurser, som skulle tillhöra elementar-skolans 7:de klass, i stället förläggas till krigsskolan. Jag anser nemi. den humanistiska undervisningens bibehållande vid krigsskolan vara ett al de vigtigaste villkor både för militärståndets anseende i det allmänna och för möjligheten af krigsundervisningens rätta ordnande — för militärens anseende, emedan detta beror på dess medlemmars allmänna bildning, och härtill fordras, att ynglingen, i det han egnar sig tili militär, fortfarande underhåller och ökar sina kunskaper i de ämnen, som han redan i skolan börjat, men hvars afslutande ej bör komma i fråga förr än med hans död.
En kanna gula äggplommon skalas och klyfvas, skalningen sker lättast om man förväller dem litet, och nedläggas i bur" ar. En sockerlag, kokad af 3 " 8 socer och ett hälft stop vatten påhälles varm, så mycket, att det står öfver plommonen; burkarne öfverbindas sedan med stanniol och oxblåsa, kokas så i hö tre qvarts timme, och få stå qvar i kitteln tills de kallnat. Anna J. N, Regeringsgatan 6, vas rätt fort (så att smeten ej hinner bli brun) och massan blandas genast med 1 ä 2 hela ägg, 2 rifna chalottenlökar, 1 skedblad rifvebröd, 1 jumfrusur grädde och det behöfliga saltet. I plåttjernet stekes häraf mycket tunna plättar på båda sidor, tills de blifvit rätt frä- siga. Lingonsylt serveras till dem. Stenia. Syltburkar. Utom flera modernare syltburkar af glas med tättslutande lock eller skruf eger jag ännu en mängd porslinskrukor och burkar af det gamla slaget. Dessa taga sig särdeles ordentligt ut, sedan jag tänkt ut, att i st. f. snören hålla fast det öfverliggande papperet med gummiband (sådana man brukar till hattar). Jag sydde ringar af olika storlek, hvilka jag på 2 midt emot hvarandra liggande ställen försåg med en liten ögla (genom att hopsy sjelfva gumibandet ungeför cm.). Dessa tjena som handtag för att beqvämt kunna lyfta af och sätta på bandet, när man granskar syltet eller använder nå- got deraf. Stenia. Buljongkött, eller s. k. pepparrotskött lagas på ett särdeles välsmakande sätt sålunda: Då köttet är nästan färdigkokt, fräser man det från alla sidor i förut i rödvin brynt socker, späder sedan med buljong, tillägger smör och något citronsaft och reder såsen med brynt mjöl. (Man kan också bryna smöret och sockret och tillsätta 1 glas rödvin sist) Stenia. Potatisplättar. Gammal, söt potatis användes kokt och rifven med fördel till tårtor, kakor och bullar, emedan man inbesparar mycket socker. För ombytets skull lagar jag också ibland plättar af rå rifven potatis.