Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Cantoirttt, Efter requisitionerföljande Summor, hvilka kunna lyftas och uttagas innevarande år i8t5j och äfven efter den tiden, Hemligen t i!o De Trehundradesextio Tusen ('360,000) Riksdaler, hvilka för une sista quartalet! af innevarande år 1815 uppå årliga SUrriman af Sjuhundradetjtigu Tusen (720,000) Riksdaler, skola utgå, såsom ersättning till Stats-Verket för den del af Tull-Inkomsterna, sorn är anslagen till godtgörande äf Bankens Förskott till 1808 och 1809 årens krig. 2:0 Femton Tusende (1 5,000) Riksdaler, såsom för innevarande år återstående ' Renta och Capital-afbetalning på det år 1811 i Banken lyftade mindre Creditivet. 3:6 Tvåhundrade fyratusen Niohundrade (204,900) Riksdaler, Sju (7) skillingar 2 r., såsoui outtagen återstod uppå anslaget - Den 4 Augusti slaget till Stats-Behofvens fyllande för är 1814.' 4:0 Åttahundrade Fyratusende! Niohundrade f 8 04,900^) Riksdaler Sju (j) skillingar Tvä (2) r. Likaledes anslag till Stats-Behofvens fyllande för innevarande år 181 oC& 5:° ^em~ tusende sexhundrade trettio (5,630) Riksdaler Nio (9) skillingar Ellofva (11) r. såsom Renta för de från Kongl. Ma;:ts och Rikets Krigs Collegiura aflemnade Gassors medel, och hvilken Summa för år 1815- och palöljande aren inom hvarje års slut skpll hallas Stats-Verket tillhanda. 2. Mom.
I denna summa ingår materialkostnaden för reparationen af de Regementers med deras Beväringars gevär, hvilka ej derom ingått i passevolance, äfvensom af de i förråden befintlige nya gevär, hvilka årligen måste efterses, underhållas och insmörjas. Upphandling. För Artilleriet består denna i inköp af en del virke, för att till torkning uppläggas, samt för Arméen i inköp af slockämnen, flintor, äfvensom bajonett-baljor och gevärsremmar för de årligen tillverkade nya gevären. Frakter och resor. Transport R:dr som ske frän Artilleri-förråden till Regemen terne och tvärtom, så ock från det ena förrådet till det andra; äfvensom reseoch tractamentsmedel för besigtningar af för förrådens och Regementernes behof tillverkade effecter Arbetspenningar. Åtgå till betalning af Garnizonernes handräcknings-manskap vid sådane förråd, der fästningsfångar ej äro att tillgå O/örutsedde behof. Dessa äro svåra att specificera, men åtgå vanligen till reparationer af sådane bristfälligheter å byggnader, hvilka oförutsedt uppkomma, och ej tåla uppskof vid deras iståndsättande, äfvensom till fyllande af öfrige behof, hvaribland Artikeln Frakter och Resor intager främsta rummet. Instructions-medel. Användas till inöfvande af sådane ynglingar, som ämna sig att ingå sora Pistolsmeder vid Regetuenterne .. 197,500. 8,000. i,3oo. 3,ooo. 200. Transport Den 29 December f. m. 123 Transport R:dr 210,000. Årtilleri-materielens underhåll och förbättrande. Härmed förstås hvad som egentligen användes tili inköp af materialier för detta ändamål i5,ooo. Summa R:dr 225,000. Sammanföras ofvanstående utgifter efter de olika förrådens behof och de ändamål, till hvilka de hvar för sig höra, så blir resultatet att af den årliga summan 225,000 R:dr åtgått: Till Gemensamma behof j nemi.: Byggnadsbehof
Mörner somnade stående, lutad mot en fur, utan att längre orka lyssna till lille Cronstedts infall, och den förslagne Stjernroos, som varit ute och spionerat, kom förklädd i fårskinnsjacka och träskor och med en kutting på ryggen. Själf sof konungen redan orörlig, utan en tanke på bref och hotelser. Han hade anförtrott sig åt sina soldater. Men det fanns två ögon, som följde honom. Tolle Årasson, hvilken den föregående dagen blifvit instucken i Södermanlands regemente, som korporal och förman för vedhuggarna, kunde icke betvinga sig att se bort från den sofvande. Rika Fuchsens ord lågo ännu i hans hjärta. – Jag skulle kanske också kunna föra hushållsbok, – tänkte han. – Femtio dukater i mullen vid Ljusastaksbjörken! Han stirrade med sina klara och vänliga ögon så stelt bort mot konungen, att han icke märkte, hur rika Fuchsen kom honom ända in på lifvet. – Hvad går åt honom? – sade Fuchsen och klappade honom hjärtegodt på skuldran. – Här är en rapport till Tistedalen, för nu skola vi upp mot Fredrikstens fästning och fyra på. Tag med två man och en bunt tyrstickor att lysa med ... och löp raskt! Den, som har ett så präktigt matsäcksförråd under skinnet, behöfver hvarken bivuakera eller spisa mer än hvar tredje natt, om han bara rätt förstår att hushålla med guds gåfvor. Tolle Årasson begaf sig nu åstad inåt skogarna med två soldater, men ännu långt på afstånd mellan granarna vände han sig och såg på konungen. Då han mot dagbräcket kom till Tistedalens by, stannade han under Ljusastaksbjörken och stack där den sista tyrstickan i marken med den brinnande änden nedåt. – Jag har ströfvat vida kring för att studera och lära, – sade han till knektarna. – Jag har mött både goda människor och onda. Månn’ också att djuren och träden kunna vara goda och onda. Hvar middagsrast, när jag har varit ute med vedhuggarna, har jag lagt mig här att sofva men aldrig fått en blund i ögat. Det är förbannelse med det trädet!
Förslaget N:o 216 till tind. skrifvelse blef derefter af R. o. Ad. godkändt. Upplästes till justering Exped.Utsk:s den io dennes på bordet lagda förslag N:o 238 lill R. St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de upphäfvande af K. förbudet mot dueller och slagsmål af den 22 Aug. 1682 och dermed sammanhang ägande författningar. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Hr Lilljenstolpe, som nu icke är tillstädes, gjorde i sista plenum anmärk», vid slutmeningen af detta förslag. Der står: ”för delaktighet i envig och utmaning, dertill vare straff sorn i allmänna lagen utsatt är.” [ian anmärkte att i allmänna lagen är icke utsatt något straff för denna förbrytelse, och att slutmeningen således borde heta: vare straff som i allmänna lagen för delaktighet i rnissgerningar utsatt är. Enär Utsk. tagit i öfvervägande huruvida en sådan förändring kunde ske, men icke ansett sig berälligadt att någon sådan vidtaga, emedan dessa ordalag icke finnas i betänk, införda, så anhåller jag att få instämma i Hr Lilljenstolpes anmärkn., hemställande 0111 ej skrifvelseförslaget kunde återremitteras, på det att Exped.Utsk. matte blifva satt i tillfälle att deruti åstadkomma ifrågavar. behöfliga rättelse. Gr. af Ugglas, Ludv.: Jag har ingenting att anmärka mot den förändring, som Hr von Hartmansdorff begärt. När skrifvelse» förevar i Utsk., fästade Ur Lilljenstolpe Utskts uppmärksamhet härpå, men Utsk. ansåg att meningen framför den nu anmärkta innefattade en hänvisning lill Missg.- b:n. Jag har, som sagdt är, ingenting alt anmärka mot den föreslagna rättelsen, men önskar att förslaget till skrifvelse», oaktadt den af R. o. Ad. återremitteras, dock matte de öfriga Stånden meddelas. Hr Lefre'n, Joh. Pehr:
Då ett allmänt stadgande för en corps, sammansatt af fyra inom sig olika corporationer, måste hafva för ändamål att, så vidt möjligt är, deraf göra ett sammanhängande helt, så måste, efter min öfvertygelse, vid alla sådana tillfällen, der nämnde fyra corporationer gemensamt verka, lagen anse dem såsom en corps, inom hvilken pluraliteten per capita räknad utgör beslutet. Alla omröstningar ståndsvis äro därvid skadeliga, emedan de l:o) aflägsna en bättre allmän organisation; 2:o) för det de lemna möjlighet åt minoriteten att besluta emot majoritetens mening. Riksdags-Ordningen bör i grund häraf i den 38 eller 28 § i allmänhet föreskrifva, att alla val och omröstningar skola ske per capita. Min anmärkning emot det Högvördiga Preste-Ståndets sätt att välja Electorer må förfalla, intill dess Preste-, Borgareoch BondeStånden, enligt Riksdags-Ordningens 12 §, hvar för sig upprättat en Stånds-Ordning, som vunnit Konungens stadfästelse, hvilket enligt min öfvertygelse ovilkorligen åligger de 3 Stånden att vid denna Riksdag upprätta, efter det vid den förflutna blef åsidosatt.» Utskottet åtskilljdes kl. */2 till 12, men samlades åter kl. 4 eft. midd., då Herr Borgmästaren Nenzén äfven var närvarande. Sedan protocollet för den 4:de innevarande månad blifvit till justering uppläst, anmärkte Herr Assessorn Gahn, som denna dagen i anseende till sjukdom varit frånvarande, att den af Herr Baron Cederström gjorda erinran vid Herr Borgmästaren Ullbergs anförande motsades af Regerings Formens 33 §, som i befordringsmål ålade Stats-Rådets Ledamöter att yttra sig öfver de sökandes skicklighet och förtjänster. Uppå Herr Grefvens och Ordförandens proposition biföll Utskottet, att de nu fullkomligt granskade protocoller ronde Kammarsamt Handelsoch Finance ärender skulle genast till vederbörande Expeditioner återlemnas. Juster aål den 8 october 1810.
Jag tror, att vi med skäl kunna besluta om den Proposition, hvartill BorgareStåndet visat oss vägen, och först afgöra sjelfva frågan om offentligheten, samt sedan det reglementariska. Något hinder deremot ser jag icke uppstå deraf, att i RiddarhusOrdningen blifver intagit, att offentligheten är medgifven. Då jag lifligt interesserar mig för publiciteten, kan jag icke afhålla mig från att önska, att Propositionen måtte bifallas, och tror, att de svårigheter man hämtat från det inskränkta rummet, eller hvad annat som helst, lätt kunna undanrödjas. Man har sagt, att Ridderskapet och Adeln vid denna Riksdag låtit anteckna sig till ett antal af 600 personer; men då vi hafva Den 16 Mars f. m. 3a3 502 platser, samt vid ingen votering, denna Riksdag, öfver 4°o Ledamöter varit närvarande, och aldrig 5oo, synes detta inkast förfalla. Om ett så stort antal af Ridderskapet och Adeln skulle komma till en Riksdag, att hela RiddarhusSalen, jemte läktaren, erfordrades, och inga andra anstalter voro gjorda dessförinnan, äger ju i alla fall Ståndet rättighet, att då tillsluta sitt samlingsrum. Friherre Åkerhjelm> Gustaf Fredrik: Då jag år 1833 väckte denna fråga, vardén egentligen enskild, och syntes tillhöra Rid» derskapet och Adeln ensamt. Men för att likväl bereda henne vid verkställigheten så mycken garanti som möjligt, föreslog jag, ali föreskriften derom borde införas i RiddarhusOrdningen. Frågan fick emedlertid, redan mot slutet af förra Riksdagen, en allmännare karakter. BorgareStåndet beslöt redan då offentligheten, och har vid denna Riksdag förnyat detta beslut, men remitterat frågan om vilkoren derför till Lagutskottet. Jag instämmer med Friherre Anckarsvärd deruti, att de blifvandeAnsvarsoch Lagbestämmelserna må af Lagutskottet pröfvas; men jag finner icke den af Herr Grefven och LandtMarskalken framställde Proposition hindra denna behandling, emedan den icke rör annat än sjelfva beslutet om principen; Ståndet obetaget, att sedan 3a4 Den 16 Mars f. in. bereda garantierna.
KONGL. MAJ.-TS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående frågan om lindring uti den hemmansegarne i Jemtland åliggande Roteringsoch Rustnings-skyldighet; Gifven Stockholms Slott den 22 Februarii i834- Sedan, i följd af Kongl. Maj:ts, genom Nådigt Bref den 21 Junii 1825, lemnade tillstånd, en provisionel rotejemkning inom Jemtlands Län blifvit verkställd och sålunda utfallit, att Infanteri-Regementets numerstyrka blifvit fi an r,ooo till 800 man förminskad, samt de derigenom uppkomne vacante rotar, jemte förut oroterade hemman, anstagne till de qvarblifne stamlotaines undeistöd, med ett bidrag af 8 ti:dr för tunnelandet, och det upprättade interims-roteringsverket, med den dervid föreslagne afoift, under vilkor af Regementets skyldighet till activ tjenstgöring, blifvit °af Kon"!. Maj:t under den 21 November 1827 fastslälldt, att gälla från och med år 1828 intilldess, efter afvittringens afslutande i orten, en fullständigare och på mera bestämda grunder byggd rotering i provineen kunde för sig gå; så, och med anledning af Riksdags-Fullmägtiges från orten vid sistförflulna Riksmöte gjorda framställning, det nämnde provisoriska anstalt icke mediöide eiforderlig lindring, och att fördenskull en ny allmän rotejemkning borde, utan afbidan å afvittringsförrättningarnes slut utföras till ytterligare nedsättning af Regementets styrka, som dock sedermera kunde tillökas genom framdeles tillkommande nyhemman, hafva Rikets Ständer i underdånig skrifvelse af den 18 Februarii i83o, i afseende å de allmänna grunder, hvarefter ifrågavarande rotejemkning skulle verkställas, innan den grundlagsenlig! till Rikets Ständers pröfning förekom, yttrat : att, om Jemtlands Regemente, efter Norriges förening med Sverige, skall kunna uppfylla sitt ändamål, bidrag till Rikets Krigsmagt i det hela, så måste väl det gamla vilkoret för ortens rotering, eller manskapets användande endast inom Landskapet, upphäfvas, och Jemtlands Soldater följaktligen åläggas samma skyldigheter, som Kronans indelta manskap i det öfriga Riket,&vare sig i krig eller i hänseende till arbets-commenderingar under fredstid; men att, enär således contraclet med Rotehållarne å Statens sida upphäfves, någon annan billig grund för det nya förhållandet dem emellan icke syn - Kongl.
Majit i underdånighet anhållit om bifall till ifrågavarande egoutbyte och att den mark, staden i sådan händelse erhölle, måtte undfå stadsjords natur, hvilken ansökning E. K. Maj:ts Befallningshafvande i länet i underdånighet tillstyrkt, med vitsord att någon annan lämplig plats för gasverkets byggnader, än den nu föreslagna, icke funnes inom staden eller i dess närhet samt att egoutbytet ej för E. K. Maj:t och Kronan medförde någon skada och förlust; så har E. K. Maj:t, efter det Kammar-kollegium, uti infordradt underdånigt utlåtande, nämnde egoutbyte tillstyrkt, behagat i högstberörda nådiga Proposition föreslå, det Rikets Ständer mätte för sin del medgifva, att utål den lill slottet i Nyköping hörande mark, den del, hvilken å om förmälda charta ulmärkes med egofigurerna N:ris t, 2, 3 och 4, samt, enligt chartebeskrifningen, innehåller ett tunnland 28,5 kappland, eiler tio qvadratref 60 qvadratstänger, finge, för uppgifna ändamålet, lill Nyköpings stad upplåtas i utbyte mot egofiguren N:o 5, inneiattande eli tunnland 30,9 kappland, eller elfva qvadratref af den till nämnda stad hörande, så kallade hästhagen, och skulle staden derjemte, enligt ofvanberörde aftal, verkställa odling å sistnämnde jordrymd samt under den stadgade tiden godtgöra vederbörande indelningshafvare det vid landtmäteri-förrättningen bestämda belopp. Hvad E. K. Majit i förevarande hänseende täckts nådigst föreslå, hafva Rikets Ständer, på grund af hvad i ärendet blifvit upplyst och handlingarne i detsamma för ölrigt innehålla, funnit skäligt bifalla; och få Rikets Ständer, lill svar i ämnet, detta sitt beslut hos E. K. Majit i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm den 18 Januari 1860. 22 ExpeditionsIjIsko Hets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o IS.
Min tanka är, att om Fullmäktige skulle besväras med alt utse Directeurer, en större våda deraf Den 7 November f. m. uppkom, än den man nu säger sig vilja undvika. Jag anser Utskottets Förslag rigtigt, och fär anhålla om proposition till bifall derå. Herr Mannerstam_, Johan: Jag instämmer i den tanka, som blifvit yttrad, att de blifvande Hiscont-Directeurerne ej böra tillsättas af Riksens Ständer, utan afBancoFnllmäktige. Om också Utskottets Förslag ej kan anses stridande mot Grundlagarnes ordalydelse, är det likväl efter min tanka oförenligt och stridande mot ändamålet. Utgreningarne af Banco-Disconten utmärka genom sjelfva namnet, att de icke skola utgöra särskilda Disconter utan blott afdelnin*- gar af dem, som redan finnas. De böra derföre äfven stå under Banco-Styrelsen. Då de öfrige Fullmäktige i alla fall skola controllera desse Directeurers förvaltning, vöre det olämpligt, att någon annan tillsatte dem, emedan i sådant fall Fullmäktige svårligen kunde öfver dem utöfva någon tillsyn. Jag tillstyrker således afslag å Betänkandet i denna punkt, och att proposition måtte göras , att i frågavarande Directeurer må af Banco-Styrelscn tillsättas. Grefve von Rosen: Så snart Banco Utskotlets Förslag ej är Constitutionsvidrigt, tror jag det vara värdigast, att Riksens Ständer sjelfvjp välja desse Directeurer. Om det Deri 7 November f. rn. ej innebär all möjlig säkerhet för Banken, skulle jag m jcket hafva misstagit mig. När saken sistlidne sommar förevar, hade kanske rätta tidepuncten varit inne, att yttra dessa reflexionei'. Att nu commuuicera Herr Hjertås Förslag med de öfrige Stånden, skulle endast förorsaka tidsutdrägt, och må hända ändock tjena till ingenting; emedan de Ti’e Stånden troligen instärnmigt beslutat, att Discont-Directeurerne skola utses af Riksens Ständer sjelfva.
Landtm, tillkännagifvit, att Utsk:s till R. o. Ad. samt PresteSt. gjorda inbjudning att med frånträdande af sina förut fattade beslut godkänna Utsk:s af de öfriga RiksStm gillade förslag till bestämmande af införselstullen å böcker med inbundet rent eller linieradt papper, blifvit af PresteSt. antagen, blef denna inbjudning jemväl af R. o. Ad. antagen samt ansågs voler:s-propos:n N:o 103 i följd deraf hafva förfallit. 7* 100 Den 15 Juli f. m. Uppå sedermera feamställd propos. godkände R. o. Ad. Utsk:s förslag till voter:s-propos. N:o 104, ang:de aflåtande af en und. skrifvelse till K. M. i fråga om beredande af ömsesidig tullfrihet emellan Sverige, Danmark och Finland för böcker, på Svenska språket tryckta. 44:o Bönor, Biscuits. Utsk:s härom afgifna yttrande blef af R. o. Ad. godkändt. 45:0 Caffe. R. o. Ad. godkände de i afseende på denna artikel föreslagna voter:s-propos:r N:is 105 och 106. 46:0 Caffe-surrogat, Cichorierot. Utsk:s yttrande ang:de ifrågaställd förändring i redakt:n af den under artikeln caffe införde rubriken: ”brändt och alla till caffe-surrogat användbara brända växter”, blef af R. o. Ad. godkändt. Sedan härefter, beträffande införselslullen å dels brändt caffe och dels cichorierot, Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit att PresteSt. antagit den derom till R. o. Ad. samt PresteSt. gjorda inbjudning, fann R. o. Ad. för godt att med frånträdande af sitt förut fattade beslut, antaga de för dessa artiklar af Utsk. föreslagna tullbestämmelser, och ansågos voter:s-propos:ne N:is 107 och 108 i följd deraf hafva förfallit.
Från Högvördiga Preste-Ståndet har till Utskottet blifvit remitterad en af Herr doktor Grafström väckt motion, deruti anföres, hurusom redan vid 1840 — 1841 årens Riksdag klagan blifvit af allmogen i Norrbottens och Westerbottens län, genom dess ombud vid Riksdagen, förd öfver stadgandet i Kongl. Generaltullstyrelsens, på Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 15 December 1857 grundade, cirkulär af den 10 Februari 1838, att vid afsändning från hamn uti nämnda län sjöledes till annan inrikes ort, af varuartildarne saltad lax och smör, dessa varor skulle vara underkastade förpassning, och afsändaren skyldig att å varan förete Bih. till R. St. Besvärsoch EkonomiUlskoltels Utlåtande, JVf 40. produktionsbevis. Oaktadt, med anledning häraf, Rikets Ständer vid samma Riksdag vitsordade det stora hinder och den mångfaldiga olägenhet, som åliggandet att anskaffa och förete sädane bevis åstadkomme för allmogen och producenten, — ett åliggande, som ensamt för dessa Län vore föreskri!vet, — fortfore dock skyldigheten att förete dylika bevis. Oberäknadt svårigheten för vederbörande, att i anseende till dessa landsorters vidsträckthet och glesa befolkning kontrollera riktigheten af bevisen, så vore, efter motionärens åsigt, stadgandet om deras anskaffande icke allenast i statsekonomiskt hänseende föga tillfyllestgörande och illa motsvarande det dermed åsyftade ändamål, utan hade jemväl ur moralisk synpunkt ett förderfligt inilytande på folkets sedlighet genom den frestelse, som det väckte att begå mened, och genom retelsen att eludera en författning, som, just genom sin olämplighet, lockade till öfverträdelse, och som dessutom orsakade den verkliga producenten hinder och kostnad.
Grefve von Lantingshausen ] Hlbrect, samt Herr Manner stam, Johan, förenade sig med Friherre Cederström* Hant Ex c ellene e Herr Grefven oell LandtMarskalken hemställde, om icke, enär Ridderskap pet och Adeln redan den 9 dennes funnit godt anmoda Bevillningsutskottet, att föreslå de BevillningsArtiklar, å hvilka, i följd af den utaf Ridderskapet och Adeln likaledes beslutade minskning i Bevillningen, nedsättning kunde äga rum, samt det Förstärkta StatsUtskottet den y sistlidne April genom anställd votering stadgadt, det en öfverflöds-afgift skulle utgå genom taxering af vissa öfverflöds-artiklar, och derest den erforderliga summan icke kunde på annat sätt erhållas, en fyllnads-afgift utgöras, för LandtTulls ersättningen, Ridderskapet och Adeln behagade anse, att det vid Förstärkta Statsötskottets i denna fråga, en» ligt 71 §. Regerings-Formea, sålunda fattad© beslut, borde förblifva. Ropades Ja, Anmältes och emoftogs Hans Excellence Hof. Canceller en Herr Friherre af Wetterstedt, hvilken å Kgl. Maj:ts höga vägnar aflemnade Dess Nådiga Proposition till Riksens Ständer^ rörande be - Den 15 Junii, 13 hofvet af särskilta penninge-tillgångar, till upphandling af Spannmål. Gifven Stockholms Slott den 12 Junii 18 18- Hrns Excellence Herr Grefven och Landtj Marskalken anmodade Hans Excellence Herr HofCancelleren, att till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Maj.-ts Nådiga Proposition skulle med första till handläggning företagas. Sedan Hans Excellence Herr HofCancelleren blifvit på vanligt vis utbeledsagad, upplästes och remitterades till Statssamt BancoUtskotten Kongl. Maj:ts Högstbsrörde Nådiga proposition.
Men genom inträffad vacance vid Rectoratet i Jönköping, fann Consistorium i Wexiö sig föranlåtet i underdånighet lill Kongl. Majrt hemställa, huruvida Barnarps Praabende-paslorat skulle fortfarande vid denna tjenst bibehållas. Denna fråga behagade Kongl, Majit, genom Remiss lill StatsUtskoltet, hänskjuta, tili Rikets Ständer, och detta tillfälle begagnades att i sammanhang med1 delta enkla, lätt afgjprda, och på lön-regleringen föga inverkande moment c återupplifva alla de öfriga i Stats - Råds - Prolocoliet för den. 18 Jan. i834. under lit. a. b. och d. upptagne, men genom Nådiga beslutet den 22 Jan. s. å. suspenderade framställningar. Hvad mani häraf kunde förmoda uteblef icke länge att öppet framstå, I stället att inskränka sig till el t kort och enkelt afslagpåde af vissa Consistörier gjorda och af Kongl. Majit numera till Rikets Ständer hänskjutne framställningar, omfattade man innom Utskottet det lägliga tillfälle, sorn yppade sig, att gå utöfver de bestämda frågorna, hvarom Utskottet äfven ansåg öfverflödigt! taga närmare kännedom och göra. en vid Skol-revisionen väckt och, ehuru1 med starka reservationer, genomdrifven, men af Kongl. Majit hvarken gillad eller framställd, likhetseller jemlikhets-princip' gällande, och hvad sorn väl var vida v ig tiga re, på samma gång lägga grund till framtida stora, väl icke öppet uttalade, men icke nog (hdda och derföre lätt upptäckta, reformer i vårt bepröfvad?, ehuru för tidens omskapningsbegär misshagliga, Skoleoch Kyrko-väsende.