Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nar högt inom dem brusar minnets vind, Druid) %-estinnalzs sdng pd flytt dem dårar,. S ö m ngå nge r s k a n i nattens mörker sjdrar Si72 trygga mig, för &lt;jz@ets fasor blind. Agathns bön izn s m a h - hjlrtnfs is, A n Bafvande de lyssnn till Alice, Som drz; l ' ver frestarn bort f&amp; vrInjobanan; Och skunmca ögon ega a ?zm pvalDe tårar, som dem fyllt i forna dar, Då Regementets dotter hysste fanan. J ' am mot trimifen! Stackars fula barn, Ej får till arnns stolta fest dzb fara! D u, gråa Cendrillon, skall henz ?na vara, Att skilja. l I Dagnys portfölj ligger en p5börjad uppsats om Jenny Lind, hvilkens afslutande förhindrats af sjukdoni. I afvaktan pa dess fullbordande meddelas har Selma Lagerlöfs vackra sonnetter till den oförgätliga sångerskans minne. För öfrigt hänvisa vi till Svensk Musiktidnings (mr 18, 19) förträffliga minnesteckning och karaktiiristik af Jenny Lind och hennes konst. R a n t tidl fritcntfe~z dock, du / j) ckobarn, Nk h04d i sångens skrud, dett titderbaua, Och prydd med snillets finelstez. den Klara; Ditt shmd a r Komtnen. Uff i, gyI: zte chav ' n. Fram till friunzf, d 4 hjarfans herskuviFrnn! Guld, 6lonzmov, tiikter, i.$rKan far d a divao! Blott glöm cj, glöm e j att i tid försvinna! Selma Lagerlöf. Föreningen Handarbetets Viinner hade den 10- 12 sistlidne november i sin nya och rymliga lokal, Brunkebergstorg 18, anordnat en utställning af handarbeten, hvilken ditlockat ett särdeles stort antal besökande.
Ständer, att hos KonglMajit i underdånighet anhålla, det undersökning om ifrågavarande förhållande måtte ske, och att Kongl. Majit derefter, i afseende å verkställandet af arbeten för Flottans i Carlskrona behof, täcktes låta vidtaga de förändringar, sorn med allmän och enskild nytta i Nåder må pröfvas förenlige. Hvilket dock till Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 9 April i834* N:o 3o. Ankom till Exped. Utsk. d. g April kl. 6 e. m. Utlåtande, i ättledning af väckt motion_, att Förvaltningen af Sjö-Ärendena måtte upplösas, och dess göromål till Kongl. Krigs-Collegium öfverjlyttas. Uti ett lill Yällofl. Borgare-Ståndet ingifvet och derifrån till detta Utskotts handläggning remitteradt memorial, har Herr Th. Petre, under yttrad förhoppning, att Rikets försvar framdeles komme att hufvudsakligen byggas på Skärgårds-flottan, och att Landt-trupperne, behörigen inöfvade, skulle till denna Flottas bemannande användas, föreslagit, att, till vinnande af enhet i Administrationen och besparing i Slats-utgifterne, Förvaltningen af Sjö-Ärendena måtte, så snart omständigheterne det medgåfvo, upplösas och detta Collega göromål öfverflyttas på Krigs-Collegium, hvars mu varande, till onyllig tidsspillan ledande organisation, förmodades snart komma att, genom ett nytt ändamålsenligt Reglemente, betydligen förenklas. Utskottet har tagit motionen i öfvervägande; och som de till nämnde begge Embetsverk hörande göromål omfatta tvänne, efter Utskottets å sigt, helt och hållet skiljaktiga ämnen, nemligen< Rikets försvar till Lands, och Sjö-försvaret, samt fordra olika kunskaper hos de personer, sorn skola desamma handlägga, har Utskottet, som det icke tillhör att ingå i pröfaning, huruvida det ena försvarssättet företrädesvis framför det andra bör användas, och följaktligen ej eller att utlåta sig om och hvilken verkan en Allm.
Efter hvad Rikets Ständer erfarit, har jemväl denna förändring verkligen medfört mera reda i bokföring och stater, äfvensom en lättare öfversigt af de för omförmälda ändamål anslagna eller reserverade tillgångar; men då den fördel, som sålunda vunnits, åter skulle omintetgöras, i händelse förslagsanslag ånyo på förstnämnda Afdelning af Hufvudtiteln upptoges, hafva Rikets Ständer, då vidtagande af en sådan åtgärd i förevarande fall ej heller är nödvändig, funnit skäligt medgifva att det, till ersättande af Sala Bergslags förlust å grufvedrängs-sädens och dagsverkspenningarnes förvandling, erforderliga förslagsanslag af 2,400 R:dr årligen må bland diverse anslagen på Sjette Hufvudtiteln upptagas. Fiskerinäringens understöd. 43:o I fråga om fiskerinäringen och medlen för dess befrämjande innehåller Statsråds-protokollet, bland annat, att Landtbruks-akademien, under hvars ledning, i bredd med de vetenskapliga undersökningarne lörande fiskerierna, äfven andra åtgärder i syfte att befordra fiskodlingen inom riket vidtagas, jemte anmälan om hvad i sådant afseende blifvit under nyssförflutna åren åtgjord t och de vigtiga upplysningar i afseende å denna näringsgren, som derunder vunnits, till E. K. Maj:t öfverlemnat ett af Akademiens ledamot, Professorn S. Lovén uppgjordt förslag, hvilket efter Akademiens åsigt i väsendtlig mån borde kunna leda till fiskeriernas förbättring.
S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsooh Ekonomiutskottens den 9 och 13 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 25, i anledning af väckt motion om meddelande af lagfart och fasta å åboers besittnings-rätt till de under bruk skatteköpta hemman m. m., bifölls Utskottens hemställan, att afseende ej må fästas å yrkandet att åboer å ifrågavarande hemman måtte berättigas att erhålla uppbud och fasta å besittningsrätten dertill, samt afslogs den del af förevarande Betänkande, hvari en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t blifvit tillstyrkt. S. D. Föredrogos och lades till liandlingarne Konstitutions-Utskottets den 13 dennes e. m. på bordet lagda Memorial: N:o 48, i anledning af två Stånds återremiss af Memorialet N:o 40, innehållande förslag till ändringar i 56 och 81 88 Begerings-formen samt, 29 8 1 mom. Riksdags-ordningen, rörande behandlingen af frågor om ändring i Grundlagarne; samt N:o 49, i anledning af Preste-Ståndets återremiss af Memorialet N:o 41, innehållande voterings-propositioner rörande det i Memorialen N:is 11 och 31 afgifna förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Grundlagarne, i afseende på en del Regerings-ärenden. Från Bögv. Preste-Ständet. S. D. Sedan Ståndet beslutat, att, på sätt 56 8 Regerings-formen bestämmer, denna dag företaga val af ledamöter i Förstärkt Konstitutions-Utskott, biet nämnde val i behörig ordning nu anstäldt, och befunnos, efter valsedlarnes öppnande och rösternes summering, till ledamöter af sagde Utskott vara utsedde: v. Talman, Biskop Heurlin, Biskop Butsch, Biskop Annerstedt, Prosten Schram, Doktor A. Nordström, Prot.-Utdrag den 16 September 1854. 431 Riks-archivarien J. J. Nordström, Kongl. Hofpredikanten Wensjoe.
I alla fingerändarna titta små nyfikna, ljusröda tingestar ut, och inuti handen är den högra alldeles sprucken; utanpå ser den dock någorlunda skaplig ut, o c h om hon håller handen sluten, så märks det nog icke så mycket. Föröfrigt är j u ingen människa ute så här tidigt! Så märkvärdigt tyst o c h ödsligt det är i Karl XlIFs torg. Där går den så ofta trampade vägen till skolan; hur skönt att nu i stället få vika af åt vänster! Vid hamnen utanför Nationalmuseum är det redan lif o c h rörelse. Sjungande skurar en matrospojke däcket pä en af Vaxholmsbåtarne. Hans bara fötter lysa hvita i solskenet. Den små- nätta uppasserskan med sin krusade lugg och täcka uppnäsa kilar smidigt upp på däck med sin kaffebricka. Den lockande doften sticker Elsa i näsan. På fördäck ligger köksan på knä och fjällar fisk, så att fjällen stänka omkring henne, glänsande som pärlor. Skeppsholmen vinkar i sin gröna sommartoalett. Elsa ger sig till att springa öfver bron. Det är väl, att ingen ser henne, tänker hon. Men det är dock en syn, denna smärta, elastiska flickgestalt, åtföljd af hunden, som med gladt skall betygar sin tillfredsställelse med morgonpromenaden. Den lätta halmhatten har åkt ned i nacken, under den yfviga, mjuka luggen blickar ett par oförskräckta, grå ögon, och den friska morgonvinden har målat en varm körsbärsfärg på kinden, som bleknat öfver de länga lexorna. Uppe på Kastellholmsberget sjunker hon ändtligen ned bredvid Toivo, som med hängande tunga hviftar svalka med svansen. O, hvad här är vackert! Elsa hade väl hundra gånger sett denna utsikt, men i dag tycktes den henne alldeles ny. Hon väljer sig en bra plats på berget, intagande en mer bekväm än graciös ställning med knäna nästan under hakan. Hatten har hon lagt bredvid sig. Toivo, som i jämförelse med det kalla, hårda berget finner denna lockande med sitt mjuka tyll och sina vajande blommor, annekterar den till sofkudde och sträcker nu ut sin svarta, glänsande kropp bland idel rosenknoppar. Elsa märker det icke: drömmande stirra de grå ögonen ut öfver sjön.
Skulle nägon wilja föreställa saken twärtom, och pastä at Statens yttre förhällanden först borde komma i beräkning, och dest inre kraft samt sättet at den anwända sedan bedömas, tror jag mig kunna swara, at yttre förhällanden ärö i en ständig omwchrlinq, utan at de af den ena Staten med säkerhet kunna rigtas til de ändamål den astyftar: at om en Stats sjelfständighet hufwudsakligen beror af dest yttre förhållanden, wil det blott med andra ord säga, at den ej äger nägon egen sjelfständighet, iNan styres af en yttre kraft. ej ti! stna egna ändamäl, utan til de ändamål svin denna kraft aspf tar: - Men 18 Julik. 327 tar: och at säledes en Stat, som wik göra anspråk pä at wara sjelfständig, ej bör rigtas gerion! sina yttre förhållande», utan blott sätta sig i tilständ at af dem draga all möjlig fördel. Men dertil fordras at den äger en inre kraft, eller om jag pä Staten fär anwända et sädant uttryck, en bestämd wilja, som styrer desi handlingar. Och denna bestämda wilja bestär i Regeringens och Nationens förening til ct ändamäl/ Det war genom den som de smä Holländska provinserna ömotstodo den Spanska Monarchiens colosiala magt. och de blefwo berättigade at til walspräk antaga: smä krafter wära genom enighet, At ibland Osi upmana en sädan kraft, en sädan enighet anser jag för det första wilkoret för wär räddning. Ingen slughet, inga politikens krokwägar, inga yttre hjelpemedel kunna sä mycket bidraga til Statens säkerhet, som blott Nationens förening i en punkt, desi föresats, at med hwilka upoffringar som häldst wara och förblifwa en Nation, och häldre stupa med wapner: i händerna, än böja sig willigt för en stende.
För de gästgifveriet hvilkas innehafvare vilja i minut försälja brännvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, kommer att i afseende å denna försäljningsrätt, utom den vanliga bevillningen, erläggas ifrån 6 till och med 100 R:dr, samt för tillåtna värdshus, källare, spisqvarter eller andre näringsställen ifrån och med 20 till och med 100 R:dr efter deras mer eller mindre förmånliga rörelse, enligt pröfning af taxeringsmännen, hvilka böra bestämma en högre afgift än den här i allmänhet stadgade, då afsättningen anses vara af den betydenhet, att den, jemförelsevis med andra värdshus, skäligen fordrar en sådan förhöjning. För de gästgifveriet hvilka anses endast såsom skjutsombytnings-ställen, skola innehafvarne, derest de vilja begagna minuteringsrättigheten, erlägga minst 3 R:dr; ankommande på taxeringsmännen att denna afgift förhöja. Den, som erhållit serskildt tillstånd, att då trupp är sammandragen, vid marknad, auktion eller annan sammankomst utöfva tillfällig försäljning af brännvin, erlägge såsom afgift för dylik rörelse minst 2 R:dr för året, hvilken afgift Taxerings-komiltéerne ega att förhöja i män af rörelsen; skolande den embetsmyndighet, som meddelat tillstånd till sådan försäljning, derom underrätta vederbörande skattskrifvare, på det Taxerings-komittéen må komma i tillfälle att berörde afgift bestämma. 064 Expeditiom-Utskoltets förslag lill und. Skrifvelse, N.-o 199. Sjette Artikeln. Föreskrifter i afseende på Författningens verkställighet. §. 58.
När fsked i Näder bewiljas de Hof. Rätternas Leåmötet, hwilkaS äldek och tjenstetid göra dem crättigade att bibehälla Lönerna, händer äfwen fka att nya Ledamöter mäste tillsättas, hwilka ä Siat ej inneyafwa nägon Lön. Om tillgäng ll arfwoden för dem saknas, kunna skicklige, rfarne och redlige Tjenstemän swärligen förmäs tt emottaga sädane mödosamma och answariga eställningak, hwarwid Lönen mäste ofta en län. re tid afbidas och när den utfaller, knappt äe 612 Den 21 September. tillräcklig att fylla de angelägnaste lckwets behof. Wiste Hof-Rättens Betjente, dels utan Lön, dels med en allt för ringa, äga inga sport» ler, men äro förbundne ti>l en tjenstgöring, som, om arbetet stall behörigen fongä, fordrar flit och en trägen handläggning, samt att tiden icke upptages as för mänga enstinda omsorger. Att den ifrägawarande anstalten medfört en gansta nyttig werka» pä arbetets gäng, der» om wittna de ärliga Förtekningarne pä afgjor» de och oafgjorde mäl, som sedermera frän Hof» Rätterna till Kongl Maj.t inkommit. Dl kör» Ut en mängd Saker rmd Sestionernas flut hwi» lat utan ätgäld, har nu deremot oftast inträf. fat, att de mycket färre oafgjord» Mälen blifwit uppstjutne icke i saknad af handlägg'ing, utan i följd af Parters egen begäran, eller af infordrade men uteblefne upplysningar, wittnes förhör, m. m. Wid den sistförflutne Riksdagen hakwa Riksens Ständer i deras beräkningar af de seistlllda Stats utgifterna minstat Adjunctions-medlen, som förut utgjorde 1200: R.dr. för Swea och govo: Ridr. för Götha Hof-Rätt, till 6oo: R dr. för hwaxdera.
Om det skulle så vara förhållandet, alt embeten och tjenster i allmän - 78 D e n 5 Juli f m. hel inom ett land, berodde af hörd eller enskildta protectioner, eller tillfälliga omständigheter, mera än af verklig förtjenst och skicklighet, samt sådant under en längre lid fort före, så att möjligen de vigligaste och mest maktpåliggande tjenster, som fordra de största ansträngningar, både lill kropp och själ, begagnades till pensionsinrältningar för redan orkeslöse män; om t. ex. vissa platser begagnades hufvudsakligen till att köpa olika länkandes åsigt er, eller om de begagnades till att uplijelpa politiska anhängares förstörda affärer, vore väl sådant rätt och för Riket gagnelig!? Runde väl Stats-machinen hafva sin jemna gång. om icke i dylika lall afseende fästes på skicklighet och förtjenst allena? Nej, Mine Hrr, sådant är en omöjlighet. Mätte då icke eller R. St. förbise sin rätt, alt i detta fall högt uttala sin önskan eller sitt ogillande; måtte vi icke förglömma att hela landels utveckling beror på huru dessa tjenster tillsättas, hvilka äro kuggarne i det stora Stats-machineriet! Den enskilde tjenstemannens fördel får icke tagas i betraktande blott det allmänna går framåt. Den som icke betraktar saken nr denna högre synpunkt, han ser den icke rätt. Jag säger icke, att vårt befordringssyslem beträdt någon oriktig bana, men sådant vore likväl möjligt, och vid sådant förhållande vill jag icke, alt R. St. skola lindet låta, att yttra sina tankar i denna vigtiga fråga. Jag hade icke tänkt all yttra mig i detta ämne, hvilket mäste ligga alla så nära om hjerta!, heldst oss landtbrukare, som vilja räkna oss att höra till folket, men under discnssionens gång, hafva motsatta åsigter yppat sig, och dessa, enl. min lanke, af den ari, alt jag anser dem, som hylla den ena eller andra åsigten, vara pligtige att uttala sin tanke, hvilket äfven jag nu gjort.
59 kongrcss hade 5 ilvinliga ledaniiitcr aiinillt sig som deltagare; en af dem var delegerad för bokliindnriies och e11 fik iiil~etscrarnes fixening. En af Londuns fdr~~ämsta qvinhgu lukurinnor, iniss Franccs Heleii I ' rideaus, bortrycktes nyligen i förtid af döden. Hon hade stil(lerat vid deii qviiiliga iiiedicinskn skolan i I ~ i i t l o n och tog rid l .. oiidons universitet iiietl största iitiiiiirkelse en kirurgisk inedicinsk exainen, som endast fyra qviniior förut tagit. För n5grn veckor sedan utniimdes hon till IYknre vid I&gt;arnsji~kla~set i I ' nil&lt;liiigtoii. Hon var den första qviinia, som erhallit en dylik befattning i I,oiiclon. i I+ris. I&gt;nris ' iiiiiiiicil&gt;alF r a n k r i k e: ~ekrrluriscrhg of sj~~khrtssen rid hw beslutit, att alla nunnor skola oteïtiiiigns frin tjenstgöring 118 sjukhusen för att ej verka stijrande 118 de patienter, som af religiös1 sk51 icke rilja mottaga n u n n o r ~ i; sjiilnvird. ~~ Kincllcrtid hafva 106 sjiikhiisIiikare och kirurger till inrikesniinistern ingifvit en petition i syfte af att niinnorna i dc sjukes och i sjukhusens eget intresse m5tu 13 fonfaraiidc egna sig Bt sjnkv~rleii vid sjukliiiseii. Vid universitetet i 1llo111p / / ier hnfva tvenne makar, hr och fru Hos, 115 en g5ng nniiillt sig till exanieii (I&gt;accalauréat es Icttres). Hida godkiindes, friiii incd utiniirkt beröm.
Direktionen omfattar detta tillfälle för att betyga Herr Ofverste-Löjtnanten Leijonancker sin lifliga erkänsla för den stora omtanka och nit, hvarmed Herr Ofverste-Löjtnanten öfvervalla! det maktpåliggande byggnadsarbetets noggranna utförande. § 11- Uti den redan vid 1847—1848 årens Riksdag väckta och sedermera under Riksdagarne åren 1850—1851 samt 1853—1854 ånyo förehafde fråga om Riddarhusgårdens och de derå uppförda byggnaders försättande i ett med sjelfva Riddarhuset och det vackra läget mera öfverensstämmande skick än det, hvari tomten och byggnaderne ännu sig befinna, beslöt Ridd. o. Adeln vid sednaste Riksdag, medelst bifall till Riddarhus-Utskottels hemställan i Utlåtandet M 17, att anmoda Riddarhus-Direktionen upprätta och Ridderskapet och Adelns pröfning vid nästa Riksdag underställa fullständigt förslag till ordnande af Riddarhusets gårdsplan och de deromkring varande byggnader, äfvensom i sammanhang dermed alternativt afgifva utlåtande, huruvida och under hvilka vilkor det ändamål skulle kunna beredas, att nämnde byggnader framdeles komme att alldeles borttagas. För att söka fullgöra det sålunda i främsta rummet Direktionen gifna uppdrag, beslöt Direktionen till en början att till öppen tällan öfverlemna uppgörande af förslag till platsens ordnande och lät derföre i hufvudstadens mest spridda tidningar utfärda en uppmaning till de sakkunnige personer, som kunde finna sig dertill hugade, att inom utsatt tid till Direktionen ingifva i afseende å såväl ritningar som kostnadsberäkningar fullständiga förslag i berörde hänseende, hvilka borde alternativt upptaga l:o ptatsens ordnande på sådant sätt, att både ett prydligt utseende och inkomst af densamma kunde vinnas, samt 2:o platsens ordnande på ett sätt, som ensamt afsåge dess försköning, dervid dock borde iakttagas, att å tomten skulle beredas bostad för Riddarhusets Vaktmästare och förvaringsrum för det årliga vedförrådet; och utsattes ett täflingspris af 400 Rdr Rmt för det förslag Direktionen komme att godkänna.
Om också antagas kan, att personförbrukningen af spanmål något understiger den uppgifna, förekommer likväl ännu mera troligt, att skörden icke obetydligt öfverstiger hvad som uppgifvits och sannolikt uppgår till omkring 900,000 kubikfot, saint att således antingen årliga utsädet eller det besådda tunnlandtalet eller skörden i korntal eller, hvilket förekommer troligast, alla dessa faktorer äro för lågt uppgifna. Annu svårare är att rätt finna potatisförbrukningen; men äfven med den ganska låga beräkningen af omkring 2 tunnor för hvar person — den finnes från vissa trakter uppgifven ända till 4 tunnor — samt den uppgifna utfodringen till kreaturen af 43,000 kubikfot, skulle förbrukningen uppgå till omkring 800,000 kubikfot årligen. Likasom kornet utgör länets hufvudsäde, kan det ock sägas nästan uteslutande ingå i folkets brödoch mjölföda. Att produktionen deraf äfven vid medelmåttig skörd inom Jemtland fullt motsvarar provinsens behof och äfven är tillräcklig att fylla bristen inom Herjeådalen har flera års erfarenhet vitsordat. Under vanliga förhållanden uppkomma till och med öfverskott, för hvilka afsättning endast undantagsvis hittills kunnat beredas utom länet, i följd af den alltför höga transportkostnaden. Likaledes lemnar skörden af öfriga vårsäden samt potatis full tillgång för ortens behof samt snarare öfverskott än brist, intill dess allmogen mera allmänt lär sig inse nyttan af kreaturens utfodring med åkerns alster. Endast af sädesslagen hvete och råg, det senare likväl mindre, behöfver länet ännu årligen tillförsel från andra orter. De i allmänhet och vid jemförelse med förhållandet i öfriga landsorter ganska låga samt föga varieTab. Litt. rande spanmålspriserne inom länet under sista femårsperioden bevisa också desto hellre produktionens tillräcklighet, som behofvet af spanmåls införsel från hvilken annan ort som helst skulle hafva uppdrifvit priserne till särdeles högt belopp, då ensamt transportkostnaden för en tunna spanmål från Sundsvall (Jemtlands närmaste stapelort) till östersund kan antagas uppgå till minst 8 å 10 R:dr.
Men som Hr Olivecrona derför yrkat återremiss, och det är af vigt att icke för mångå återremisser ske, om man vill komma till ett lyckligt slut med denna Jag under innevarande riksdag, så måste jag motsätta mig Hr Olivecronas yrkande, och anhåller om propos. på bifall till §:n. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt ITr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af den förev:de §:n, framställde IIr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till densamma och, då dervid svarades flere ja, jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. § 41. Bifölls. § 42. Gr. Sparre: Ilär stadgas att rederi är förbundet att gälda anskaffade medel, ehuru de icke blifvit lill uppgifvet ändamål använda. Meningen är väl dock att medlen skola blifvit lemnade på god tro. Detta är i och för sig uppenbart; men 16:de §:n lyder: »Har rederi genom särskild föreskrift inskränkt den rätt, liufvudredare eldigt 14:de §:n tillkommer; vare rederiet ej berättigadt att denna inskränkning emot 3:dje man åberopa, i annat läll än då denne ej varit i god tro». Och 44:de §:n säger: »Har rederiet gjort annat inskränkning, än som i §§:na 41 och 42 sågs, i befälhafvares rättighet att förbindelser å rederiets vägnar ingå, må sådan inskränkning emot 3:dje man ej åberopas i annat fall än då denne icke varit i god tro.» J)å det således i dessa båda §§ ansetts nödigt uttala, att rederi är förbundet endast i de fall, 3:dje man varit i god tro, torde det älven vara nödigt att här uttala en direkt bestämmelse. Jag anhåller derföre att §:n måtte återremitteras i denna syftning. II r Olivecrona: Den anmärkning jag, har alt göra, rörer äfven uu blott redaktionen.
Larl Orrö, Lornscrc. 502. — LwrliSiitelr, Larl klscksrr, Rrttmäst. -r) 504.— L/Ilenllolx;^ , Fuvmagtig Friherre tvarci, I. kan Larl, Lavailer hcs H rtigru af Sodermanlaud. 508. — Lilkverkreinst, F illmägkig F/'l'-rrs klust, krclc, ^'lol^k krestlic, O oerste^ LisuisvLnr, R. S. 0. ^2Z. — klulklisk, ^nstcrs Ikan, L?pi aine. 5z6. -— Irrrr:sts!i, (rullat Jaeol), Lausina och Kongl. Lif-Drakar*. z^9. —- keresavsrotk, lVlorstk, Larl (rustak, Of* werJägmästare. s6o. ^— von kur^kaulcn , D i^maakig Gieshe (Vackkmelstsr, ksngc ^stam, O. vcrstc/Kammarjunkare, L. N. O. ;79. — kilötverstcjvlst, Orrö Grinst., Lieukenari^ sjS. — LoLlltfälst, Larl Lonstanii» , Ls^uams, R. G. 0. ?L) 6ro. — Istltveuklcu, Fnllmagnq H-rr DbrsnstrLble, Jokan krestric, L^^lralve, R. S. O. s) 6zi. — 'kanästslr, ^6ol^d, LaiidshosdM^e, R. N. 0. , YZ8. — ö^nslast, Joban ^la;nu, Lipi -lin .