Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sålunda äro masugnar utmärkta med blå och stångjernsverk med röda cirklar, samt medelbeloppet af åstadkommen årlig tillverkning utsatt med siffror inom cirklarne, utmärkande nyläster om 100 centner. Likaså är medelbeloppet af årligen bruten jernmalm inom de vigtigaste grufvedistrikterna medelst siffror angifven, på sätt kartan närmare visar. Enligt hvad såväl oftanämde karta, som den i bihanget intagna detaljerade beskrifning ådagalägger, finnas landets rikaste jernmalmstillgårigar inneslutne inom en krets, sträckande sig från sydvest till nordost af 15 mils längd från och med Filipstads bergslag i Wermland till och med Svärdsjö socken i Dalarne och Thorsåkers i Gestrikland, samt 6 mils bredd, innefattande, utom förenämde distrikter, norra delen af Orebro, nordvestra delen af Westerås samt sydöstra delen af Kopparbergs län. Den årliga jernmalmsbrytningen inom denna krets har i medeltal de senare åren utgjort i rundt tal 7,100,000 centner, eller nära 84 procent af hela rikets samtidiga malmvinst, som uppgått till 8,457,417 centner. Då denna krets och dess närmaste grannskap till följd af sin bergiga natur dels icke egnar sig till odling för ett större åkerbruk, utan mera för skogsproduktion, dels inom sig äger parallelt med malmgångarne strykande kalkstenslager, har tackjernstillverkningen likaledes derstädes koncentrerat sig, så att dess belopp inom samma krets, med utsträckning allenast åt vester närmare Klarelfven i Wermland, åt söder till Nerikes slättbygd och åt öster till Gefle, eller till 19 mils längd med 5 till 11 mils bredd, samtidigt stiger till 3,084,000 centner, utgörande 80 procent af hela rikets tackjernsproduktion, som samma år i medeltal varit 3,840,336 centner. Inom samma gränser har stångjernstillverkningen utgjort omkring 1,080,000 centner, eller något öfver 37 procent af produktionen inom hela riket, hvilken uppgått till 2,891,262 centner.
: Kanske att med snaraste skama sig en gladjebössa koinnia d i ocksä tillCillena! Ifutbilda Laugttf, Döttrar och Mödrar. Sfigri ord till rart lands qvinnor. Siockhalm, Sigfrid Flodini f6rhg. Pris z: 50; inb. Vi sakna, att utpiniet ej medgif ?er en utförligare anni3Ian af iIenna varnit skrifnn, af ett iidrlt SskLliiingssiitt uppburna bok. Ileii gifver risserligen ej niinga originella synpunkter eller öfverraskande nyheter i qviniiofr5gan.n; men deii iir ett uttryck för hvad mdnga erfarna och r5ttsiiinig.a (pinnor tinkn och kiinna i dessa brytningstider, och torde fijr mhgen blifva ett karkomniet stöd och en riirrlerd ledning. FdrEn lider af att &gt;tiden Xr ur led, och k9nner sig vara en af, lem, som ined sitt ord iii9ste bidraga till att vrida henne r5tt igen. Men intet af de botemedel, hrilka nie tre vise iniiniien Xordau, Bebel och Strinilberp ordinera för det sjuka satnh5llet, vill Iion anbefalla, utan ser Last mera och mer1 rätta i .upphafiandet af egnnderstten, iiktenskqiet och kristendomen,&gt; detta socialisten Hebels och hans meningsfränders vttenta ndl, samha / / cts n$~ / ös~~ ' ng. Hoteincdlet finner hon rara s / ä&amp;ts rrppfo~h-nn p9 det ritta dittet 54 och i den riitta andan. Men som uppfostran beror p i qvinnan, anser hon, att nästan allt hiinger p&amp; att qvinnans uppfostran ej lär en falsk riktning, ej blir ett blott inhemtande af kunskaper, utan framför ailt kmktärs6ildandc. Napoleon den storcs ord: .-gif oss niödmr.
Hwilket de Respective Med-S.än» den wördsamt och wänligen skulle genom detta Procccolls-Urdrag lillkännagifmasUlr tuxrs. S. D. I anledning af ätskillige RiksdogsFullmägtigeS lill Högloft. Banco-Uiskortel remitterade memorial, hipari yrkas nödwändighrken as snara oinfkränkta län pa fastigheter och rudimakerier jämte fpannemäl, samt perminge-ränraus nedsättning riik 4 procent, hade Utskottet, i Prokocolls Utdrag as den 6 dennes, sig Utlätil samt, pä anförde skäl, ansett sä beskaffade län icke nn kunna äga ruin; hwarjänite Ulskorket förklarat, akt deremot ä Bangaens sida de rillfällen icke blefwe uraktlätne, som af en stadgad förmånligare ronjmickur för wär Utrikes handel kunna och böra sorwänrag, art, efter redan meddeld föreskrift, uran nägvt Riksens Sländers ytterligare förordnande, med nya bade efftcköoch fastighetS-län meddela Landtbruket och Itäringarne behöfiigk understöd, samt derwid funnit grundad anlednmg sig förete, och kill de Respcclive StänL-cns pröfning hemställt, der matte för belåningen af Krsuo-Skaile hemman enahanda wärdenngs grun» - Den 27 Novemberi6n Zunder fä blifwa gällande, som för Frälsehemman finnas föreskrifne» Hwad Banco-Utsketret salunda yttrat och hemställt, fann Ständck sig böra till alla delak gilla och bifalla; Hwilket de Respektive Ä.ed-Stättden wö>dsamt och wänligen skulle rUlkännagifwas. lupra, kx protocollc» I. ll. peterson. Utdrag af Protokollet hällit uii Borgare-SkändelS Plenum rvid Riksdagen i Stockholm den 22 November 1809. S. T>. I anledning af Högwördige PresteGrändelS anmärkning och Höglcfl.
Enligt revisorernes åsigt skulle det alltså kunna lända till icke ringa lättnad vid fullgörandet af Stats-kontorets utbetalningar om vid blifvande statsregleringar åtskilliga af de utgifter, som tillhöra den s. k. extra statsregleringen, men äro af den beskaffenhet att de böra genom Stats-kontoret hos Riksgälds-kontoret reqvireras, hädanefter, istället att utgå från sistnämnda verk, upptoges till utgående direkte från Siats-kontoret, så att Stats-kontorets vid statsregleringen beräknade utgifter alltid komma att med omkring 2 millioner Riksdaler öfverskjuta dess beräknade inkomster, samt en deremot svarande statsfyllnadssumma anvisades på Riksgäldskontoret, att, efter Mars månads ingång, af Stats-kontoret disponeras. Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande förklarade Kongl. Stats-kontoret, att den föreslagna åtgärden visserligen borde leda till det af Revisorerna afsedda ändamålet att underlätta Stats-kontorets penningerörelse; men, i afseende på verkställigheten anmärktes, att ett hufvudsakligt hinder emot berörda anordning mötte deruti, att de i Riksstaten beräknade inkomsterna under dåvarande förhållande öfverstege utgifterna, så att någon statsfyllnadssumma icke kunde komma att på Riksgälds-kontoret anvisas, synnerligast om, såsom hittills, den väsendtligaste af statsinkomsterna, eller tullmedlen, skulle visa sig fortfarande vara i stigande. Då alltså Stats-kontoret ansett åtgärden kunna underlätta dess penningerörelse, samt, enligt hvad inhemtades af det vid Kongl.
Är det lönt att upplysa honom? Han tror ju AMALIA går. Här förmå vi intet! LAGMANNEN. letar när hon tror sig vara ensam? Amalia: Har Du sett hvar mor mest går och AMALIA. Nej min far! LAGMANNEN. var hitåt Du tittade. Jag såg på dina ögon att Du visste det: Det Han nalkas en byrå, men råkar i solen. Han går och släpper ner en rullgardin och återvänder till byrån. Den förbannade solen: som ska brännas. på det dummaste stället, för det är det listigaste; till exempel här i parfymkorgen! Alldeles rigtigt; Han tar upp sedlar och värdepapper. Här ska det vara! Låt nu se! Vi ska söka ett pund hvardera. Tolf: Haha! Då kan man tänka sig resten! Stoppar på sig papperen. Hvad är detta? Tolf engelska banknotor på ANDRA AKTEN Men hvad hör jag derute! Det är stararne Går till öppna fönstret och skramlar med harskramlan. igen! Laga er dän! LAGMANSKAN in. Hvad går Du och spökar der? LAGMANNEN. Är Du inte i köket? LAGMANSKAN. Nej som Du ser! Till Amalia: Har Du slutat skura nu? AMALIA. hvitt; det måtte vara falskt. Nej mor, detta slutar aldrig, ty silfret blir inte LAGMANSKAN. silfret svart! Falskt! Låt mig se, då! Minsann är inte Till Lagmannen som släppt ner en andra rullgardin. Hvar har Du fått den der servisen? LAGMANNEN. Den der? Jo den har jag fått af ett sterbhus. ADVENT LAGMANSKAN. van blef efter håfvan! För att Du upprättade bouppteckningen! Gåf LAGMANNEN. fas enligt lag. Du ska inte begagna äreröriga uttryck som straf LAGMANSKAN. Är han galen eller sade jag något galet? LAGMANNEN. För öfrigt var det silfver, kontrolleradt silfver. LAGMANSKAN. Då är det Amalias fel! EN RÖST genom fönstret utifrån: kan inte göra svart till hvitt!
För den händelse alt här afgifna förslag, med eller utan ändring, skulle antagas att till nästa Riksdag hvila, måste Utskottet göra det förbehåll, att ingen af de nyss uppgifna fyra frågorna till nästa Ständer öfverlemnas utan uttrycklig förklaring, att den icke kommer under öfvervägande i annan händelse, än att närvarande förslag, i den form, det vid denna Riksdag erhållit, blifvit antingen af Riksens Ständer eller af Konungen ogilladt. Det förslag, som i Memorialet N:o 15 blifvit framstäldt om ändring i 68 §. Riksdags-Ordningen, slår deremot till det närvarande i sådant förhållande, att Utskottet i de sistnämnde, måst, såsom en väsendtlig beståndsdel deraf, upptaga samma grundsats. Men då det förslag, som i memorialet N:o 15 är framstäldt, i sin närvarande form, är oförenligt med den organisation af Natio - 8 Couslitutions-Utskottets Memorialt N.o 68, nal-representationen, sora här blifvit föreslagen, måste Utskottet för det fall, att det nu framlemnade förslaget, med eller utan ändring, blir hvilanda till nästa Riksdag, också göra det förbehåll, att förslaget i memorialet N:o 15 icke må till nästa Ständer öfverlemnas för annan händelse, än att här afgifrfa förslag, i det skick, det vid dena Riksdag erhållit, af Riksens Ständer eller af Konungen blifvit ogilladt. De öfriga under innevarande Riksdag framställda förslag lill Grundlagsändring, hvilka angå ämnen, som här nedan förekomma, skulle samtliga kunnat, till sitt väsendlliga innehåll, intagas i det nu afgifna förslaget. Men Utskottet har icke bordt med det närvarande ovilkorligen förena förslag, hvilka dermed icke stå i det sammanhang, som kunde rättfärdiga Utskottet, i händelse deras afslående skulle medföra det förras. Detta skäl gäller emedlertid icke emot intagande i närvarande förslag af alternativa lydelser.
Ständer tillstyrkas hos Kongl. Majit underdånigst hemställa: att ingen utan vid ordinarie och allmän mantalsskrifning må skattskrifves, eller i annat och oundvikligt fall först sedan Församlingen deröfver hörd blifvit, på det ej någon, utan dess vetskap och tillfälle till anmärkningars afgifvande, må kunna der insmygas. Då barn rättvisligen tillhöra den För. samlings Fattigvård, hvarest föräldrarne sådan njuta, eller dertill vid påkommande behof hafva rättighet, så böra orden: hos hvilka, de vistats utgå; ty barnet kan finnas kringstrykande å annor ort, hvilket icke föräldrar aaken. Vid §:ns slut bör tilläggas: Lag samina vare, om oägt a barn_, dem Föräldrar ne ef magta underhålla. Sådant Lagutskottet! BetHnkanden. 651 barn Kjuta Fattigvård i den Sockenj dit niodorn vid deras framjödande hört. Den 2 §:en , innehållande föreskrifterna angående inflyttningar ifrån en Socken till en annan, anse Utskotten vara mångtydenhet och flere olägenheter underkastad, samt tillstyrka derföre, att den borttages, och i dess ställe införes efter ordalydelsen hvad Kongl. Förordningen af den 5 December 17Ö8, uti detta ämne stadgar, såsom mera öfverensstämmande med Socknarnes billiga rättigheter, att förse sig emot missbrukade inflyttningar och en derigenom förtyngd fattigvård. Uti 4 §., då frågan är om den olagligt inflyttades hemsändande, bör tilläggas: så vidt ej den elier de ifrågavarande personer sjelf • ve ega tillgång, att sitt njutna underhåll och kostnaderne för sin återfärd bestrida, hvilket förhållande någon gång kan inträffa och först böra undersökas Den 5 §. innehållande skyldigheten för husbönder, att bestrida Fattigvården för Tjenstehjon, fastighetsegare för Landtbönder, Torpare eller annao arbetare, och Rote eller Rusthåll för Soldat, Båtsman eller Ryttare, enär desse ifrån sitt trettionde år eller efter andra bestämningar varit uti de förres tjenst, anse Utskotten böra utgå.
Vt dr. elen 18 Oct, litine September pä bordet lagde Memorial, N:o 4o, med förslag, som å~ syfta T ryck fri hels-F örord ni ngens återbringande i vissa delar (ill dess ursprungliga skick, bänvisade Riddérskapet och Adeln till ConstitutionsXtskotlet den, såsom Ståndets gemensamma tanka, förklarade anmärkning, alt indragningsmagten må upphöra och att Jury-inrättningen må bibehållas, i följd hvaraf någon vidare åtgärd af Ståndet, rörande Utskottets under litteris A & C afgifne förslag, icke ansågs erforderlig. S. D. Återremitterades Bevillnings-Xt kottets den ^ide dennes på. bordet lagde Betänkande N:o 29, angående Stora Sjötulls-Bevillningeim Från Ilögvördige Preste-Standet S. D. Föredrogos å nyo och bifölfos Allmänna Besvärsoch conomieUtskottets Utlåtanden:.
Ridderskapet och Adeln åtskilldes klockan half 3, In fidem protocolli Äng. von Hartmansdorff, Den 15 Juni. e. tn. 349 'Torsdagen den 15 Juni. Plenum klockan 5 eftermiddagen. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Plenum den 15 Juni 1815. S. D. Vid förnyad föredragning biföll Höglofl. Ridderskapet och Adel* följande Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, den 1 dennes afgifna och den g nästföljande på bordet lagda Betänkanden: ::o Angående Veddö Socknemäns skyldighet att forsla resande öfver Ålands haf. 2:0 Om tidens bestämmande för vägsyner, uti Publicationerna derom. 3:0 Angående återupplifvandet af Kongl. Brefvet den 23 September 1747, angående prestanda till Bruken af åboerna på de till Skatte köpta Kronohemman. Ut supra. S D. Följande Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, den 26 Maj afgifna och den 8 nästföljande på bordet lagda, Betänkanden blefvo, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, jemte desamma, till Utskottet kterförvisade, nemligen: Den x 5 Juni. e. m, Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, den 8 dennes på bordet lagda, Memorial af den i nästföregående, i anledning af väckt fråga om betalning för Fångskjuts och Krono brefbäring. Upptogs till afgörande Allmänna Besvärs* , och OeconomieUtskottets, sedan den 8 dennes på bordet hvilande, och den 6 nästlidne afgifna, Memorial angående väckt fråga om större frihet att begagna kalkbrott på Gottland. Friherre Cederström, ffacob: OeconomieUtskottet har, i stöd af 90. §•
Det är väl sannt, att man gör processen koitast, när man afskär 14» 212 Den 7 Maji f. m. hufvudet, ty derigenom försvinner frågan om all annan amputation; men jag tror, att man borde gå något skonsammare tillväga i en sak af så ingripande beskaffenhet, som denna. Friherre Ehrenborgh: Ehuru jag verkligen förmodar mina uttryck hafva fallit så, att Herr Ribbing deruti icke kan hafva någon anledning, att tro mig vara så kär i min egen mening, att jag derföre skulle ogilla förra LagUtskottets, skulle jag likväl tro, att det förra och detta Utskottet kunna mäta sig med hvarandra, enär det förra Utskottets Betänkande icke hlef af Rikets Ständer antaget. Om nu detta Betänkande röner samma öde, så är det åtminstone ett bevis, att de äro af enahanda halt. Jag tar mig härvid friheten förklara, att ehuru jag är bland deras antal, som för den mening jag sjelf hyst gerna medger återremiss, finner jag den nu så mycket mindre angelägen, som det ändamål Herrarne Ribbing och von Hartmansdorff åsyftat, i alla fall kan vinnas vid beslutet om FörmyndarKamrar. Adla de anmärkningar, som Herrarne Ribbing och von Hartmansdorff framställt, hafva varit föremål för Utskottets bearbetning; och jag skulle derföre tro, att det icke tjenar till något, att genom en återremiss endast sätta Utskottet i nödvändighet att svara detsamma, och reservanterna att ånyo yttra hvad de en gång sagt, och hvaraf Den 7 Maji f. ro. 213 Herr von Hartmansdorffs och Herr Ribbings yttranden äro repetition. Meningarne äro redan utan tvifvel så positivt bestämda, att de kunna uttrycka sig antingen genom afslag eller bifall, hvarföre jag vördsamt yrkar proposition på det sednare. Herr Ribbing: Min framställning skall denna gång blifva ganska korrt. Jag skulle likväl frukta, att jag misshört mig deruti, att den siste värde Talaren yttrade, att det förra LagUtskottets Betänkande i samma ämne icke blifvit af Rikets Ständer antaget.
Hit hör i judicielt och administrativt hänseende 1 mantal af Hishults socken i Hök9 härad, Hallands län; hvaremot af Fagerhults socken 2^- mantal i enahanda hänseenden höra till Vestra Göinge härad och äro upptagne i jordebokeu under Wittsjö socken. 6) Till detta länsmansdistrikt höra äfven Qvidinge, Sönnarslöfs och Stenestads socknar i Södra Asbo härad, hvilka förekomma här nedan. 7) Annex till Hjernarps socken i Bjäre härad. 8) D:o till Engelholms stadsförsamling. 9) Till detta länsmansdistrikt höra äfven Rebbelberga, Barkåkra och Hjernarps socknar i Bjäre härad, hvilka förekomma här nedan. °) 8^-f mantal af denna socken tillhöra Luggude härad i Malmöhus län. *) 2-} mantal d:o d:o d:o. 2) 11-iV mantal tillhöra i judicielt och. administrativt hänseende Luggude härad i Malmöhus län, der Bjufs socken är annex. 3) -Jmantal N:o 1 Ranseröd tillhör i judicielt och administrativt hänseende Luggude härad i Malmöhus län, der det i jordebokeu förekommer under Kågeröds socken, till hvilken Stenestad är annex. 4) Annex till denna socken är Tostarp i Norra Asbo härad. Är annex till Hästveda socken i Östra Göinge härad. 2 mantal af Torups socken lyda i judicielt och administrativt hänseende till Färingtofta socken Norra Åsbo härad. Christianstads län. Administrativ indelning. 3 vid hamnoch lastageplatsen, nemligen de som i och för handeln och sjöfarten der bo, lyda i judicielt och administrativt hänseende under Christianstad. Arealen af stadens och de under dess jurisdiktion lydande Näsby (Fortsättning af Tab. Litt. A). öfversigt af länets administrativa indelning. Dom sago rnes - Fogd er jernes - Häradernes eller tingslagens Sockn arnes 5. o ST M O >1 (R P-s 3 § Domsagor nes - Fogde r jernes - Häradernes eller tingslagens
Statssamt Allm, Desv,- och Ekon.-Utskottens Utlåtandej N:o 204, 1 N:o 204. Ank. till Exp. Utsk. den 9 Juni 1841, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållna återremisser af Utlåtandet N:o 160. Detta Utlåtande har blifvit bifallet af Piidderskapet och Adelil och Preste-Ståndet, men återremitteradt af Borgareoch Bonde-Stånden, till följd af inom dessa Stånd deremot framstälda anmärkningar; innehållande desamma hufvudsakligen: att den nya roteringen vore stridande emot 57, 59, 61, 62, 68, 73, 80 och 114 §§ Regerings-Formen, samt innebure ett bestämdt öfverträdande af de gamla Knekte-Contractenj att, då vid 1810 års Riksdag det blifvit besluLadt och fastsläldt, att all i Riket oroterad jord skulle bidraga till försvarsverket genom extra rotering, detta beslut äfven nu vid ärendets behandling bordt komma i noga öfvervägande, samt ej, på sätt som skett, helt och hållet åsidosättas; att rotefrihets-afgift bör utgå likasom före år 1835, efter bevillniugsgrunder, åtminstone intilldess all jord inom Riket undergått en jemn beskattning; och slutligen att all tillämpning af den nya roteringen samt betalning af rotevacance-afgift bör uppskjutas, intilldess de nya Roteringslängderne för alla Länen blifvit vederbörligen pröfvade och i skick att kunna fastställas. Till stöd för dessa serskilda åsigler hafva flerfaldiga skäl blifvit anförda, äfvensom åtskilliga utredningar af olika delar utaf ämnet verkstälda.
Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.-och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 50 och Utlåt. N:o 57. R. St. underdån. Skrifv. N:o 187. Motion N:o 410, om statsanslag för norra jernvägs-stambanan öster om Sigtunafjärden till Upsala, samt dess fortsättande vidare åt Sala. StatsUtsk. Utlåt. N:o 87 samt Mern. Niis 117 och 143. R. St. underdån. Skrifv. Persson, Jöns, från Bleki?ige län, Motion N:o 6, om ändring i 2 § 1 mom. i Kongl, förordningen den 11 Juli 1862, angående allmänt ordnande af Presterskapets inkomster. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 6. R. St. underdån. Skrifv. N:o 8. Motion N:o 170, om ändring i sättet för bränvinstillverkningsafgiftens erläggande. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 2 samt Mern. Niis 5 och 12. R. St. underdån. Skrifv. Nio 156. 67 Persson, Jöns, från Blekinge län, Motion N:o 181, om indragning tills vidare af en tredjedel utaf de indelade båtsmännen inom Blekinge län emot vakans afgifts erläggande. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 8. R. St. underdån. Skrifv. N:o 144. Motion N:o 204, om vissa förmåner åt den s. k. nvroterade jorden i Blekinge samt om anslag af allmänna medel tili betäckande af härigenom uppkommande brist. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk.
På grund af hvad motionären sålunda anfört, har han föreslagit, att tackjernstionden af alla hyttor, belägna utom de egentliga tackjernsblåsando bergslagen, och hammarskatten för hela riket måtte från och med det bruksår, som inträder den 1 November 1860, holt och hållet äfskaflas'. b) Inom Bonde-Ståndet af följande dess ledamöter, nemligen: l:o. J. Bergström från Kopparbergs län, mod hvilken Johan Öström från Westmanlands län sig förenat; och har denne motionär andragit, att det gynnsamma konjunktur-förhållande, Stats-Utskottet vid förra riksdagen åberopat såsom skäl för afstyrkande af då, utaf Kongl. Mnj:t uti nådig Proposition, till Rikets Ständer, föreslagen skattefrihet för jernhandteringen, nu mera upphört. Tackjern, som under åren 1856 och 1857 med lätthet kunnat säljas för 15 å 16 R:dr skeppundet i uppstadshamn, kunde nu svårligen säljas till .12 R:dr i>cr skeppund och för stångjern^ hade priset sedan hösten 1857 nedgått från 30 R:dr för skeppundet till högst 7 R:dr 50 öre för centnern, motsvarande 21 R:dr skeppundet. Stångjcrnstillverkaren hade väl fördel af det lägre priset å tackjern, likasom både denne och tackjcrnstillvorkaren af det lägre kolpriset: men elå malm i allmänhet vöre lika dyr, om ej dyrare, än förr, samt arbetslöner alldeles icke och forlöner blott i ringa mån fallit, kunde man enligt motionärens tanke lätt ilise, i hvilken ofördelaktig ställning jernhandteringen nu befunne sig. Utsigternc för framtiden voro ej heller för hand teringen 1 öfvande, då, åtminstone på Stockholms våg," ett övanligt stort ingående stångjerns-inventarium under nästlidnc år 1859 blifvit än ytterligare ökadt. Många hyttor och bruk skulle derföre upphöra med tillverkningen, om det i rörelsen nedlagda kapital kunde derifrån dragas och de vid handteringen använda arbetare afskedas.
Bestämmandet af sä wäl det ena smn andra af dessa wilkor lär wäl komma att bero af warande omständigheter, dä förändringen skulle göras, och af det Memorial N:o 36. större eller mindre antal sädanc Representanter som nian wille hafwa uti den Lagstiftande Corpsen. Endast förslagswis torde böra nämnas, att Utskottet fästat uppmärksamhet wid det uti en tryckt skrift uppgifne förhållande as En Fullmägtig för 10,000 personers Folkmängd och En för 10,000 N:drs Bcwillning. Ka» hända torde denna sednare proportion i män utaf Bcwillniugcn böra ökas, sa att, da Bewillningcn, sedan denna uträkning war gjord, är fördubblad, skulle det också blifwa för 20,000 i stället för 10,000 N:drs Bcwillning som En Fullmägtig skulle skickas; kan hända more det också i detta afseende säkrast, att för denna Clas Representanter endast fastställa ett wist antal i förhällande till de öfriga, och läta beräkningen derefter rättas, i man af Bewilluiugens förändringar. — Det är först sedan grunderne för röstberäkningen wore således närmare stadgade, som man kan blifwa i ständ att utstaka sjelfwa wilkoreu för dem som skola kunna wäljas. Oändligt mycket har i detta ämne blifwit ömsom föreslaget och förkastadt. Man har allmänt ansett Samhället böra äga en garantie genom sina Fullmägtiges enskilda interesse» för deras wärd om det allmännas; men man har alltid slädnät i owifzheter, dä det kom an pä att fastställa det sätt, pä hwilkct denna garantie skulle sökas, eller den grad af förmögenhet, som dertill skulle erfordras, och man har ömsom fordrat den af de walde, ömsom af de wäljande. -Farhägau att blottställa Samhället för skalningar eller att utesluta förtjensteu har likwäl merendels gjort denna garantie otillräcklig eller wädlig.