Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allt hvad vi se och röra oss uti, /kunna vi besåmma efter den allmänna ordningens föreskrifter, men inom mennisköVinkens område kunna vi icke herrska, ty der måste det vara en hö gre makt, som häller ordning och reda, och som tvingar det hela att utveckla sig <Jit det skall, och verkar, att inom djupet af samhället icke smy^a sig frigjorda laster, hvilka eljest skulle undergräfva detsamma. Ser man icke sajutn ur denna synpunkt, skall man naturligtvis heil enkelt tro, ait ken tron, endast är till, för alt fylla känslan, och för att låta menniska0? äfven under vårt ofullkomliga jordelif, smaka en sällhet, oberoende af jordiska förhållanden, en sällhet, som förde henne utom d£t närvaride, och till ett mål, dit hon ändock en gång måste hinHa. Ser man åter saken ur den synpunkt jag nyss framställde, så trfJJ' JaS? att man äfven i den religiösa tron skall finna ett materiellt stöd för det medborgerliga samhället, ty den lägger ett band på de djupa känslorna, de tysta lidelserna, som för lagen äro oåtkomliga, °ch ett samhälle, som grundat sin existens påi denna religiösa trö? bär äfven, såsom allmänt erkändt är, byggt sin tillvaro på de fastas^ grundvalar. Derföre har också icke en, utan de flesta stats-ekonomiske författare, sökt grunden för hela samhällets materiella utveckling uti dess religiös Ilen 21 Juni f. m. 351 siyrka. Delta kan icke förnekas, ly det visar sig faktiskt i de stater, som i detta afseende gått längst i verlden, och det bevisar sig äfven i motsatt riktning hos dem, som uti materiell utveckling stå lägst. Ibland desse sednare måste vi ly värr räkna vårt samhälle. Den klena materiella utveckling vårt land upnålt, har, enl. min tanke, helt och hållet sin grund uti bristande religiös tro, hvilken brist framkallat en reaktion, och är uphofvet lill de rörelser, som nu liådt i dagen. Kan man väl kalla del för samvetsfrihet, alt i vårt land hvarje frihet är tillåten, som rör de mest krassa materiella ämnen, men icke uti dem, hvilka röra meuniskornas heligaste förhållanden?
Bfhdes beslut, hvarigenom afseende blifvit gjordt på Olof Heljossons, i min tanka obehörigt förda talan, utmätningsauktionen sålunda ogillad och inroparen skild från den äganderätt, han genom sitt inrop lagligen förvärfvat; hvarföre jag yrkat ansvar och skyldighet för K. Bflide att godtgöra inroparen den skada, han härigenom lidit. Hvad som emot detta påstående blifvit anfördt, och huru jag sökt förfäkta det, är hvad sorn återstår att en annan gång utreda. Sedan vid granskning af fångförteckningar från Calmar län anmärkningar förekommit, hvaraf blifvit föranledda .frenne från mig aflåtna skrifvelser till K. Bfhde i detta län den ena af den 11 Dec. 1851, och de båda öfriga af den 15 i samma månad; men svar härå icke följt, samt jag under den it och 15 Maj sisth år förgäfves anhållit om K. Bfhdes förklaring (ifver orsaken till dröjsmålet; så har jag uppdragit åt Advokatfiskalsembetet i Kongl. Göta Hofrätt att lagligen tilltala K. Bfhde för åsidosättande af dess tjenstpligt härutinnan; oell sedan sådant åtal blifvit inför Kongl. Hofrätten utfördt, har utslag deröfver, efter det Landshöfdingen m. m. C. U. Nerman under tiden allidit, den 22 sisth April fallit, deruti Kongl. Hofrätten sig y ttrar, att emedan mina i fråga varande skrifvelser först den 1 Nov. sisth år, och således mer än tio månader efter det skrilvelserne måste antagas hafva kommit Iv.
Utskottet anser sig ej heller med tystnad böra förbigå, att Kongl. Bergs-Collegium har, i anledning af tillförordnade committerades underdåniga yttrande om Bergs-Domstolarnes samt Bergs-Statens i orterna reorganisation, under den 2 Juli innevarande år, sig i underdånighet utlåtit: att, derest Kongl. Mäj:t, med bifall till committerades derom framställda förslag, skulle besluta, att, till förenkling af Krono-Uppbörds-verket, de ordinarie Bergs-ulskylderne borde af vederbörande Kronofogdar hädanefter indrifvas och redovisas, Bergsfogdarnes antal i allmänhet väl kunde inskränkas tili sex, eller lill en för hvarje af nuvarande Bergmästaredömen, men. då' Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande , N:o 120. 3 det jemväl ålåge desse tjenstemän att bevaka Kronans rätt vid allmänna Domstolarne och vid förefallande undersökningar m. m., hvartill komme angelägenheten deraf, att desamma måtte, i händelse af behof, kunna till Bergmästare-förrättningars verkställande förordnas, så ansåg Collegium, i öfverensstämmelse med committerades derom yttrade tanke, att löneförmonerna böra derefter någorlunda lämpas, men äfven att framgent ej heller någon må till Bergsfogde förordnas, så framt han ej undergått vederbörlig Bergs-examen.
Sedan hvarje län erhållit en riksdagsman för hvarje fullt 30,000- tal af sin folkmängd, så återstå 16 riksdagsmannaplatser, hvilka blifvit gifna åt de län, der öfverskottet öfver jemna 30-tuseutal varit störst, eller der särskilde förhållanden påkalla en tillökning. Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 7. 47 Förslag tili Riksdagsmännens fördelning mellan Städerna. 3^1"^ il il' • a O a. Folkmängd 1840. Bih. till II. St. Af Herr Ekholm: ”Sedan det vid detta riksmötes början visade sig, att den sfi kallade konservativa fraktionen inom landet icke var till några eftergifter benägen, utan det af Kongl. M>j:t framlagda förslaget till ny Regeringsform och Vallag, hvilket onekligen innebar alla erforderliga garantier för de konservativa elementerna i staten, det oaktadt förkastades, har all utsigt till förmedling emellan de söndrade partierna nästan blifvit stängd. Under sådana förhållanden skulle det å min sida innebära ett förräderi emot mina egna tänkesätt och den i landet rådande mycket öfverlägsna opinionen, att biträda ett förslag, som åsyftade att ännu mera förstärka den olideliga ståndsinstitutionen. Då jag således måste neka mitt understöd till det af Höglofl. Utskottets majoritet erbjudna förslaget, men tillika mäste beklaga, att de liberalt sinnade medlemmarne af Borgareoch Bo-nde-stånden inom Utskottet icke kunnat förena sig om en gemensam reservation, återstår för mig endast den förhoppning, att få r sinom tid ansluta mig till de gemensamma tankar, som efter den vigtiga frågans behandling i de respektive stånden torde blifva antagne i den syftning, sorn de serskilda reservationerna innehålla.” Uti Herr Ekholms reservation instämde Herr Sundler.
^Kf kär framlagda uppgifter oek noggranna keräkningar ädagaläggss emedlertid, att medelprisen i allmänket ä utländsk spanmäl, när omkostnaderne för dess importerande oek säljarens vinst tilläggas, ieke kunnat åstadkomma någon menlig tällan med skäliga pris L den inkemska säden för dennes egare. Dessa priser utestänga således ieke den senare sädens afsättning tor ett närvarande kekot; men för att tälla med den utländska i alsättningen för enskildes magsLins-upplag, kvilket äfven mäste vara utsigten, erfordras, att ritorr inkemsk spanmäl ej saknas, ock till en sädan ständpunkt kafva vi annu ej kommit.'' /^,v^ro«r//o/r ^:o u!. "Det vselilsnds i spgninsls-prisen, som nu förefinnes, oclr de stsrs släAenlieter, suni gilli,! uppstä, i gfseende pä undssttuinAS-ätAärdei ne under missvsxtär, pälislls emedlertid tillAärgnden, som liunng förminslcs» seli, om niöjli»t är, unrlgurödju de Iiärsf uppl^o^nunin-le nieuli^s verlininAgr; oclr dä den ifrä»gsutte utvägen ätminstone i nä»on nion torde leds liärtill, sä är det i Inledning deraf, som äfven igA l)i!>ader Döredra^andens underdäni^a tillst^rliande, gil, säsom försälr under lem sr, en oföränderlig, tili sitt lielopp lämjil,-; tull ä inkörsel neli utförsel af spaumäl Norrls I-estämmas neli forsla^ Iiärom Diliets 8tänder ineddidas, ine,! <1 e tu!!-l>eloj>p, rom Lomileen lör l^ul!-författnin»arnes öfverseende föreslagit.''
Jag anhåller således, att Riddarh.Sekretm måtte få uplysa om prot:s-utdr. ifrån de öfriga Stånden ankommit rörande deuua fråga, I anledn. häraf tillkännagaf lindert. Riddarh.Sekret,., alt endast från BorgareSt. prot:s-utdr., angille pröfningen af tor vide Betänk, ankommit, och att detta protis utdr., som nu icke var intaget, skulle ofördröjligen inkomma från Kansliet. Hr von Koch: Vid detta förhållande anser jag mig icke böra uppehålla R. o. Ad. med några efterforskningar, utan begag - 778 D«n 2.7 Not ernber e. m. nar jag mig af de uplysningar jag redan fått. BorgareSt. liar nemi. antagit K. M:s Propos. och BondeSt. likaså, hvaremot PresteSt. bifallit samma förslag med ett tillägg gående derpå ut, att ingen skulle få blifva svensk medborgare som icke tillhör den kristna eller mosaiska trosbekännelsen. Vid detta förhållande är saken nästan afgjord, och det är således föga värdt att tala mycket om densamma. Eljest hade jag ämnat afgifva ett förslag till förebyggande af de farhågor, som icke här, men inom Presteoch Bondesen kunnat upkomma i fråga om den religion, hvartill naturalisation-sökande utlänningar sig bekänna. Hvad sjelfva hufvudsaken angår, så ehuru hon redan genom 3 Stånds beslut är afgjord i en annan rigtning, måste jag instämma i de åsigter som yttrades vid remissen till Utsk., nemi. att Norrmän icke böra sättas i samma kathegori som utlänningar. Det är tvifvelaktigt, huruvida en Norrman bör anses som utländsk man, isynnerhet som sådant icke tyckes stå i full harmoni med vår förenings akt, då vi stundom skola regeras af ett lika antal Norrmän och Svenskar. Jag skulle således helst önska, att förslaget redigerades ungefärligen lika med Erih. Itaabs, men anser mig ändock kunna antaga §:ti 5.
Jag tror derföre att jag deruti handlat rätt, och detta så mycket mer, som jag ej kan inse hvilken stor olycka som skulle uppstå, om Stateu skulle hafva sagt sig pä förhand vilja befrämja en sak som sig företeende omständigheter hindra att kunna sältas i verket på några år. Jag vågar likväl tro, alt den ifrågavar:de teckningssumman 3,000,000 r:dr ej är större, än att den skulle kunna anskaffas. Jag vågar tro att mina landsmän redan i industriel hänseende ådagalagt nog mycken spekulalions-anda, för att berättiga till denna min förmodan. Dessutom, jag upprepar det, är redan ett ganska betydligt aktiebolag tecknadt. Hvad beträffar ledamöternas af RondeSt. inora StatsUtsk. reservationer, får jag säga, att de vittna alltför mycket om, att hela deras intresse är fästadt vid kommunen. Detsamma må till en del sägas om den anmärkning, som Gr. Anckarsvärd gjort deremot, alt södra Sverige, Småland och en mängd andra provinser, som icke komma alt genomgås af den nu ifrågavarrde jernvägen, ej heller deraf komme att draga nytta. Om man ej vill 318 Den 29 Juli f. m. såsom omöjligt antaga det jernvägsnåt öfver hela Sverige, som Hr Gr:n finner så risibilt, måste man väl begynna med en del deraf; och då ligger det i sakens natur, alt man skall börja med den del deraf soto är nödvändigast och som medför största nyttan. Om man då börjar med den nu föreslagne delen, hvilken förenar Sveriges 2:ne största vattenbassiner, och hvilken ovilkorligen måste hafva ett ganska förmånligt inflytande på de omkring dessa vatten liggande 8 provinserne; sä luiru är det dä väl möjligt alt icke äfven den öfrige delen af Sverige deraf skulle hafva nytta? Jag tror att samhället i sin helhet, alltid har nytta af hvad som gagnar hvarje dess särskildta del, äfven om det ej alltid direkte gagnar alla på eii gäng. Vidare har Hr Gr:n fästat sig vid min beräkning på transito-handel.
gre Lärarinneseminarium; lön 1,000 kr. 2:a med undervisningskyldighet i naturkunskap, Junge Mädchen finden freundliche AufNG BILDAD FLICKA, kunnig i språk nahme modersmål oeh någon franska samt sång Deutsch in allén Fachern; griindoch hushåll, önskar plats som lektris licher Unterricht, ebenzo im Haushalt. Der och gymnastik; lön 850 å 900 kr. 3:o med undervisningsskyldighet i de förberedande och sällskap åt äldre dam eller hjälp i husCursuji beginnt am 1. Mai. Prospekte und klasserna samt räkning i de lägre elemenhåll. Svar emotses under adr. » Anspråksgute Referenzen stehen zu Diensten. Nä- (450) heres durch die Vorsteherinnen oder Kyrkoklasserna; lön 600 å 700 kr. Ansökningslös », p. r. Vesterås. herde G. Hjertberg: Kettilstad-Hägerstad. handlingar, ställda till Styrelsen böra vara NG, KVINNLIG SJUKGYMNAST önFröken Elisif Roth: 67 Rådmansgatan, inne senast den 15:de april. skar plats i familj eller medfölja till Stockholm. Prosten Olof W. Thulin: Vä- (G. Svar till » Våren 99 ». Iduns exp. Unge och Kattarp. TT ÄLDRE arbetsamt och pålitligt frunen prästgård på landet i vacker trakt Öntimmer kunnigt i matlagning och linOCH ANSPRÅKSLÖS sjutton skas under instundande sommar inackornesömnad får plats nu genast eller 24 aprilNKEL flicka, van vid arbete i hemmet, öndering för en ung flicka, som skall beredas Svar åtföljdt af fotografi och rekommendaskar års plats i familj att gå frun tillhanda. till sin konfirmation och där hon af frun tioner till Landtegendom Kalmar. lön önskvärd, äfvensom att blifva kan erhålla handledning och omvårdnad. (481) Någon ansedd som medlem af familjen. Svar till Svar med prisuppgift till E. A., p. r. Örebro, före mars månads utgång.
Län: Då den af Utskottet föreslagna Tull å Humla, i min tanka, icke innebär tillräckligt skydd för denna Landtmanna-näring, reserverar jag mig emot förslaget i denna del, ocb yrkar, att Införsels-tullen derå måtte åtminstone fördubblas. De till detta Betäckande hörande , genom Bevillningsutskottets försorg tryckte, Allegater aflemnas i serskildt Häfte. STOCKHOLM, tryckt i Ecksteinska Tryckeriet, 1829. Bevillnings-Ulskoltets Utlåtande N;o 28. i N:o 28. Ånköm deii Qtde Juna i83§; Utlåtande, i anledning af de vid Betänkandet ovi Grunderna får den blifvande Allmänna Bevillningen samt får värdering af fastigheter inom Rihs-Stånden gjorde anmärk* ningar. Samtlige Riks-Ståndert hafva återremitte» fat Betänkandet, N:o 7, om grunderna för Allmänna Bevillningen samt för värdering af fastigheter; hvarvid tillika åtskilliga an* märkningar blifvit framställda, dels mot Utskottets Betänkande, Nio 8, Öfver Casper JVijkmans Motion om Bevillning för hvarjehanda öfverflöds-varof, hvilket blifvit återremitterad t från Högloil. Ridderskapet och Adeln Samt Hedervärda Bonde-Ståndet, dels ock emot det endast från Högh Ridderskapet och Adeln återlemnade Betänkandet, N.-o 9, angående Prosten Sijvertssons och Bih. lill R. St. Prot. 1828 och 182g. 5 S. i Afd. 2 B. a: dr a Häft. t a Bevillningt-UtskotteU Utlåtande I\T.o 28. Casper Wijkmans Motioner om beskattning för Kortspel. Enär sistnämnde tvänne Betänlcanden angå ämnen, hvilka ega gemenskap med Bevillnings-grunderna, och blifvit i sammanhang dermed inom Riks-Stånden behandlade, anser sig Utskottet på en gång höra upptaga och besvara hvad emot dessa är vordet anmärkt.
För öfrigt hemställde Hr Grefven, huruvida meningen med Bordläggningen varit, att Konungens nådiga Proposition, eller frågan om dess remitterande tilt ett särskildt Utskott , skulle blifva hvilande. För sin del ansåge han denna sednare fråga vara alldeles oafhängig af den förra, och den Kongl, propositionen kunna förblifva hvilande utan hinder för särskildt afgörande, huruvida ett sådant Utskott må förordnas. -I anledning hvaraf han härå anhöll örn proposition af Hr LandtMai skalken. Då Herr Landt Mar skalken härefter började att göra proposition om tillsättande af ett särskildt Utskott , ropades många Nej blandade med några Ja och på Bordet; i anledning hvaraf frågan lörblef hvilande. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, af den 5 April, angående det åt Vesteroch Norrbottens Läns Invånare meddelade Lån. Remitterades till StatssamtEancoUtskotten, Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, af den 5 April, angående Magazinslnrättningens förvaltning och närvarande belägenhet. Remitterades till StatsUtskottet. Den 13 April. 233 Kongl, Maj ts nådiga Proposition, af den 5 April, om en närmare reglering af den under namn af Gerningsören kända afgift. K.emftferades till Bevillningsutskottet. Friherre /Nirsen, Gustaf Fredrik: jag har haft tillfälle taga kännedom om Herr Her-tzenhjelms anföranden, upplästa i Ridderskapets och Adelns Plenum den 4 April 1S15, om förbättring af Allmänna MagazinsInrättningen tili förekommande af Spannmålsbrist vid inträffande missväxtår. Som orden lyda , på Ridderskapets och Adelns begäran, till trycket befordrade. Jag skall blott några ögonblick borttaga Höglofl. Ridderskapets och Adelns dyrbara tid med hvad jag i anledning deraf har att vördsamt anföra, hvaremot jag utber mig att fram? deles, då detta vigtiga ämne hunnit blifva fullkomligare utredt , erhålla Ridderskapets och Adelns ynnestfulla uppmärksamhet på mina tankar deröfver.
Landshöfdingebostället, kungsladugården Wall, der, på grund af ett 30-årigt arrende åt bolaget från och med midfastan år 1858, Landtbruksskolan har sitt läge, har i följd af de anordningar, som måst för dess nuvarande ändamål vidtagas, i en särdeles vacker trakt invid Gafle-ån och hardt nära Gefle stad, erhållit en ny, 1 mil från sitt gamla ställe belägen, ansenlig och ändamålsenlig åbyggnad.» »Kongl. Sällskapets stadgar innehålla bestämmelser örn tvenne årliga allmänna sammanträden; ett på vintern, företrädesvis för dess inre och ekonomiska ärendens afgörande, och ett under sommaren, helst på landet, dervid praktiska förhandlingar ansetts böra äga främsta rummet. Af dessa senare hölls år 1858 ett i Hudiksvall, år 1859 ett uti Söderala socken och år 1860 ett uti Hanebo socken, hvarförutom tvenne extra sammanträden sistnämnde (likasom påföljande) år af allmänna meningen fordrades och höllos (år 1860) i Delsbo och Ofvansjö socknar. Ej mindre det stegrade intresse, som fordrandet af dessa frenne möten synes ådagalägga, och den talrika närvaron dervid af Sällskapets ledamöter, samt andra landtbrukets vänner, än ock den uppmärksamhet, hvarmed mötenas förhandlingar följdes, hvarvid äfven från allmogen höjdes stämmor för att utveckla åsigter uti öfverläggningsämnena, äfvensom den festliga karakter, dessa möten genom deras eget ändamål, så att säga, af sig sjelfve antagit, gifva grundad anledning till den förmodan, att dessa dagar icke varit förspillda för landet, utan att månget frö dervid blifvit utsådt, som så småningom skall bära goda frukter.» »Vid dessa möten utdelades, af vida större dertill afsedde anslag, priser för profplöjning och utställning af husdjur, landtbruksoch slöjdalster, samt dertill hörande redskap till följande belopp: Gefleborgs län. Prisutdelning. Länsagronom. Boskapsskötsel.
Vid 5:te punkten: af herr Lagerhjelm, P. »Jag har förordat nämnde anslag hufvudsakligen på grund af egen erfarenhet, som ådagalagt att allmänheten i min ort gerna emottagit de Nykterhets-skrifter jag der utdelat. Dessa skrifter hafva innehållit ej blott berättelser om följderna af den förfärliga lasten, utan ock vetenskapliga meddelanden af Anatomer, Läkare och Kemister rörande sprit-dryckernas beskaffenhet och inverkan på meuniskokroppens organer, samt de lidanden, som kunna härflyta från dessa dryckers njutning. Den närvarande tiden utmärker sig för ett stort begär efter kunskap; en utmärkelse, som hör tidehvarfvets goda sida till. Har statsmannen skäl att här verka emot tidens egen rigtning? Under diskussionen inom Utskottet har man åberopat tillstyrkandet att Rikets Ständer måtte anslå 12,000 R:dr banko för inköp af tidskriften »Läsning för Folket», hvars utdelande till kommunerna förmenades göra nvkterhets-litteraturen öfverflödig. Nämnde tillstyrkande rörer likväl endast hvad hittills utkommit af nämnde tidskrift, hvaruti dock, mig veterligen, intet förekommer i detta ämne, Alltså förfaller detta motskäl. Man har vidare anmärkt, att utdelandet af skrifter icke kan verka för nykterhetens sak, emedan suparen icke läser, och den nyktre icke behöfver läsa. Denna slutkonst påminner om Omars yttrande, då man berättade honom att bibliotheket i Alexandria, som brann, var af oersättligt värde. »Det är omöjligt,» sade han; »ty strider innehållet emot Koran’ s; så måste det förstöras. Öfverens stämmer det åter; så är det öfverflödigt.» Af herr Fåhreeus, 0. J., och Kontrakts-prosten Forssell. Lektor Wallman: »Det är en oförneklig och sorglig sanning, att missbru ket - Slats-Utskottels Ullålande, JVS 166. 19 betalnings—skyldighet, och återstående två tredjedelar deraf såsom lån mot ränta och återbetalning efter banko-method.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Sedan R. o. Ad. nu förändrat i mom. så, att del endast medgifves församlingarna att förena dessa begge befattningar, om de finna det lämpligt, så skulle jag tro att det i mom. är alldeles öfverflödigt; ty då må det bero på församlingen att tillse det skolläraren, i händelse han derjemte innehar klockaretjensten, fullgör sitt kall. Det 2 mom. hade varit nödvändigt, i händelse R, o. Ad. antagit Utsk:ns t inom., hvilket uppställer såsom regel, att skollärareoch klockarebefaltningarna borde förenas. Jag får således hemställa att det 2 mom. måtte utgå. Ilr Gripenstedt, Joli. Aug.: Jag kan ej, i likhet med den sista värda talaren, anse detta mom. öfverflödigt, till följe af den redactionsförändring i i morn., som R. o. Ad. antagit, utan får deremot förena mig uti hvad Hr Ribbing föreslagit i afseende på början af morn., inen tror ej att tillägget ”såvida församl inga rn e sådant äska,” är behöfligt. Skulle något tillägg göras, så må det snarare bero på skolstyrelsen att bestämma huruvida lärarens tid är så upptagen af denna tjenst, att han behöfver någon hjelp för att sköta klockarebefattningen. Då det likväl bestämdt står här uttryckt alt skollärarens syssla går framför klockarens, så tror jag ej att något tillägg behöfves. Hr Ribbing, Bengt: Jag skall ej vara envis med det af mig begärda tillägget i slutet af denna §; men efter sorn Den i3 Februari e. m. jag hörde, så instämde Hr Gripenstedt med mig uti den redaction, som jag föreslagit i början och fortsättningen till slutet af Utsk:tis redaction elier ordet göromål, och skulle det så vara, så må det dervid förblifva. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer med Hr Gripenstedt och anhåller om den förändring i ordalydelsen, hvartill Hr Ribbing nu sednast inskränkte sitl yrkande.
Också har den i förra berättelsen omförmälde, i detta och angränsande hära der gängse binäring, odling af potates och denna växts förvandlande till bränvin, i följd af Kongl. Förordningen den 18 Januari 1855 varit under detta år betydligen inskränkt. Denna ort har alltså verkligt behof af den fördel som tillskyndas densamma derigenom, att vestra stambanan af statens jernvägsbyggnader der framgår. För bedömande af ett folks sedlighet torde i statistiskt hänseende någon fullt tillförlitlig måttstock icke finnas. Åtminstone bör brottmåis-statistiken i sådant afse ende med varsamhet begagnas. Emellertid visa de af Hans Excellens Herr Justitie - 1 Statsministern för 1854 offentliggjorda tabeller, att folkmängden och fångantulet tiri" der nedanstående år förhålla sig inom detta Län som följer: Folkmängd. Antal häktade. Ar 1840 218,618 » 1854 251,156 673. och har fångantalet under 1855 synbarligen varit i än vidsträcktare mån minskadt, ehuru officiel uppgift derom ännu saknas. Vidare utmärka samme tabeller att, i förhållande till folkmängden 1850, kommer en för brott sakfälld person på 133 invånare, under det jemförelsevis förhållandet är i Göteborgs Län 1 på 34, i Blekinge Län 1 pä 62, i Stockholms stad 1 på 14 och i Göteborgs Läns släder 1 på 7, men i Norrbottens Län fördelaktigast eller 1 på 277. 1 sammanhang härmed torde böra anmärkas att då, på sätt ofvan är antydt, husbehofsbränningen i vissa orter hittills varit en hufvudsaklig binäring, hvilken genom nådiga Förordningen den 18 Januari 1855 ansågs vara nära nog tillintetgjord, har författningens genomförande, särdeles i Kullings och Gäseneds härader, mött stora svårigheter, såsom följd hvaraf öfverträdelser af samma förordning, hvars nödvändighet och grunder allmogen icke kunde inse, men hvars välgörande verkningar i det hela redan visat sig, särdeles under nämnde år till stort antal blifvit begångne och endast med stor ansträngning af jemväl särskildt lörordnade tillsyningsman kunnat stäfjas.