Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då den således icke, såsom en vanlig tidning, kan villkorligt upptaga vissa författningar, med uteslutande af andra, eller deraf endast framställa resultaterne, utan måste meddela alla ofvan bestämde regeringsåtgärder, och det utan förändring af uttrycken, med författningarnes egna ord och lydelse, så är det visserligen mera lämpligt, att förbyta dess benämning till den af för ordnings-samling eller Samlingar af Författningar för N. N. år. Utskottet skulle visserligen föreslagit benämningen af Lag-Samling, i likhei 1502 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkandeht med hvad anmärkarne yrka, och med be* nämning af den tidning* som i Preussen fot* ett sådant ändamål utgitves, hvilken äfven i Betänkandet åberopas, om icke Utskottet be* faral, att derigenom skulle uppstå en sam* manblandning i föreställning af denna an* stålts syftning, med det arbete af samma namn, som redan inom fäderneslandet är utgifvel, och med hvilket Utskottets förslag till sitt föremål har mycken olikhet, Den i Sverige utgifne, så kallade Lag^Samling eger sina verkliga förtjenster; men den har en olägenhet, som ligger grundad i sjelfva principen för dess redaction, nämligen, att den icke är allmän, d. v. s. innefattar ej allt, som blifvit beslutadt och vidtaget. Der saknas många och vigtiga beslut, i synnerhet i ekonomiska lagskipningen, hvilka, med fästadt afseende på omfånget för detta ar* bete, derstädes icke ens kunnat erhålla rum; och en dylik ofullständighet torde vara fallet med de flesta samlingar af stadganden i afskilda delar af administrationen; åtminstone har detta varit en gammal anmärkning, i afseende på de samlingar, som inom fäderneslandet utkommit, och torde låta förklara sig på det sätt, att lagskipningens grenar äro så ingripande i hvarandra, att det är omöjligt göra en samling i någon del fullständig, utan förutsättning, att tillika samla i andra, eller känna hvad deri är sam* ladt. Utskottet kan derföre icke frångå sia Besv, och Ekon. Utsk. Betänk anden.
LandshöfdingeEmbete af ett exemplar af så väl nyssnämnde Protocoll, som af de 3:ne öfrige Riks-Ståndens Protocoll vid ofvanberörde a:ne Riksdagar, jemte Bihangen till dessa Protocoll. Af den i4 sistlidne December: N:o 356. Öfver väckt motion, att Svenska Klädes-, Sidenoch Bomullstygs-Tillverkare måtte af Staten erhålla ersättning för de dyra Inrättningar, hvilka de, på egen bekostnad, anlagt under en tid, då Eörfattningarne tryggade dem från intrång, af utlänningen. Innefattande förslag, att de föreskrifter, hvilka af Rikets Ständer vafda stadgade, i afteende på granskningen och approbationen af Bankens småsedlar, måtte galla och tillämpas vid granskningen och 54 Den 20 Januarii e. m. approbationen af RiksgäldsContoirets smär-. re Credit-sedlar. Angående Lönförhöjning för Cantzlisten vid Herrar Fullmäktiges, i RiksgäldsContoiret Expedition. Angående tiden för nästa Revision af StatsBancooch RiksgäldsVerkens. räkenskaper och förvaltning. I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial N:o 280,. rörande Creditiven enligt 63 §. RegeringsFormen, Af den 18 sisllidne December: N:o 364. I anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 256, angående jemkning i grunderna för Recognitions-skogars. skattläggning. I anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 267, rörande väckt fråga om skattemanna-rält till alla å Recognitions-skogar, i följd af 1811 års Kongl. Författning» utbrutne Hemman och Lägenheter, N:o 366. I anledning af väckt fråga om ändring i vissa delar af Föreskrifterna rörande Krono-lefverancer och besigtningar derå. Af den 3r sisllidne December: N:o 367. I anledning af Kongl.
Indigenatsrätten, om upphäfvande deraf för sökande till Läraresysslor vid Elementar-läroverken. Uti. Inr/var terin "S-Ordningen, 18 41 års för Stockholms Stad , om ändringar deri. Uti. N:o lor. Insockne Frälsehemman i Bohuslän, angående deras befriande från rotering. Uti. N:o 24; Mein. J. Jordbruket, om en lånefond lill dess förkofrande. Uti. N:o 7. M. Klint, Gustaf af, Amiral, om inköp af hans Sjö-Chartasverk för Statens räkning. Ull. N:o 10; Mern. Kreatursracer, inhemska, om åtgärder för deras förbättrande. Ut], N:o 47- K ronobrefbärings skyldigheten, om lindring deri, Uti. N:o 11; Meni. N:o 80. 6 Kronofordringar, äldre, angående forum för sådanes pröfvande , samt prtescription för deras anmälande. Bet. Kronotionde, angående undersökning om åtskilliga Rusthållsnummers i Bjere Härad, skyldighet att erlägga sådan. Uti. D:Oj inom Westerås och Örebro län, om deras lösande med penningar. Uti. Kronotionde-spanmålom rättighet för rothållare inom f. d. Kungsöhrs Län eller Åkerbo Härad, att återbekomma 2:ne tunnor sådan, till understöd vid knecktehållningen. Uti. Kronouppbördsstämmorna, om förändring i tiden för desamma. Bet. N:o 5a; Uti. iio. D:o, å Gottland, om dito dito. Bet. N:o lii. Kungsöhrs Kungsgård, angående rättighet till grustägt derstädes för väghållare. Uti. N:o i6. IL. Landtbruks-Academien , om dess indragning m. m. Utlåt. N:o 3o; Mern. Landtförsvaretj angående föreslagna åtgärder till beredande af lindring i praestationerne derför. Uti. Landt-Stats-Tjenstemännen, angående reglering af deras löner. Uti.
I afseende pä utflitne sedlar, at wederbörande Werk mätte äläggas wid ffeende Pennin§e-l>LmiL8cr lil Kongl. Majus Befallningshafwande eller särffildte för publicus räkning r behof deraf warande Werk, sända hälften af den behöfliga 8nm, nLn uti smärre nya sedlar, hwgrtil högst fär räknas de pä 2 N:d.; afwensom til de utflitne sedlarnes indragande ur allmänna rörelsen, wederbörande Upbördsman mä wara ffyldige, at emottaga alla Den 8 Mars. 347 alla gamla och mflitne sedlar, hwilka til Upbördens betalande erbjudas och icke mera kunna man och man emellan oirculera; hwarefter de samma, enär de ril Nanterierne inkommit, derifrån kunna i Rik« sens Ständers Kalidus til ombyte insättas. 2:0 Hwad äter afhjelpande af brist pä Koppärr Skiljemynt angar, anser Utffottet densamma icke kunna i Lands-orterne pä lämpeligt sätt förekommas annorlunda, an ar ärligen ifrän Kongl. Stats-Lontoiret et deraf behöflig! amal bör sjöledes afsändas til Ranterierne i de Län, som med Hufwudstaden hasiva sjö-communicarion, samt at detze dermed böra förse angränsande Län, som icke pä samma sätt kunna dertil hafwa tilgang. Hwilket dock alt til Riksens Högloft. Ständers egen pröfning wördsammeligen öfwerlemnas. Stockholm den iz Februarii 1810. Pä Högloft. Ridderstapeks Pä Högwördige Preoch Adelns wägnar ste-Ständets »vägnar ^ob. 6. OxenstM-riÄ. ^ok. L. blult. Pä Wallofi. BorgarePä Hederwärda BonStändets wägnar - de-Ständets wägnar 6. Scbönlierr. L. Lricbsson. k. I. l^letLel.
Att det alldeles icke dr de fattige, sorn härvid beskattas, utan Församlingarnes FattigCassor. —Men hvad är dessa Fatt ig.Cassör ? Jo! i det hela ett litet tillskott af penningar som • Församlingar nes. innevånare tid efter annan gjort, för att hafva, en liten samma till hands, att dermed vid förefallande behof understödja sine fattige, och såmedelst fullgöra hvad både Guds och Sarnhäiis-lagarne bjuda och föreskrifva. Dessa Cassör utgöra således en anbefalld gärd til! Samhället, och huru öobillågt är det icke, att af gärd taga gärd? detta leder ju derhän, att Försam! inga mes innevånare antingen måste fylla hvad sorn genom hBevillningar till Staten frångått deras Fattig Cassör, eller också göra en • förniinskning deremot svarande uti understödet för de Fattige. Det förra vore orättvist, ty det innebär fast indirect förökad Bevillning till Staten och det senare vore obarmhertigt. Någon har sagt att Fattig-Cassorne fä understundom icke obetydliga tillökningar genom Testamentariske dispositioner, som ske till Cassornes förmåner till Testateris slägtingars skada, och då således gerna må frambära Bevillning. —- Jag svarar, att om meningen är, att aflägsna en sådan slags välgörenhet emot de fattige, så är påfundet godt, men det 'är vist icke den värda Fedamotens afsigt. Min mening är, att man låter den bero vid hvad i8i§ års Be: BeviUnings-Vtsfioiteis Betvnkandem 'g5 villnings-Stadga uti Avt. 11 6 Morn. 2, om •Bevillning af Cassör, bjuder och hVeskrifver. Dm 10 April. Herr von Ehrenheim anförde —■ .1818 års
Vill du verkligen, att vi skola uppfostra våra makar till egoister?» – «Du måste inom dig känna, att hvad du säger är en sofism. Om du aldrig låter din maka veta, att du stått i förhållande till ett annat fruntimmer, så blir hon väl ej mer egoist för det!» – «Men hon blir det åtminstone icke mindre. Och hvilken är makarnes yppersta pligt? att inbördes söka förädla hvarandra; och hvilket är första vilkoret för sällhet i äktenskapet? inbördes oinskränkt förtroende. Det är en alldeles falsk opinion, att man skall löpa fara att förlora något af den qvinnas kärlek man älskar, derigenom att man för henne upptäcker att man förut haft förbindelser, de må vara af hvad beskaffenhet som helst, med andra. Tvertom blir hennes kärlek, efter en sådan bekännelse, ömare. Hon skulle visserligen först fälla några tårar, men de skola blott ha en välgörande verkan på henne, ty hon skall sedermera känna sig fri från dessa misstankar, som eljest under hela sammanlefnaden ej skulle vilja lemna henne, och som skola ständigt trycka hennes bröst, i stället för att tårarne blott för ett ögonblick försätta hjertat i kärlekens skärseld, för att sedan föra det in i en himmel, dit den lurande misstankans onde demon ej vågar följa.» – «Det är visst sannt, så fort det är fråga om förhållanden, som varit, men som äro upplösta – det medger jag visserligen, att mannen, så väl som qvinnan, göra bäst att uppenbara; men helt annat är det med sådana, som ännu existera; hur skulle det t. ex. vara möjligt för en man att säga åt sin älskade: ’jag älskar dig visserligen obeskrifligt, men du måste förlåta mig, att jag tillika älskar den, och den, och den, och den?’ Åtminstone om jag vore älskarinna, så skulle jag svara: ’allt för gerna, min herre, var så god och genera sig inte; men för min del betackar jag mig för vidare kärlek’!» – «Jag var beredd på detta inkast; och ehuru du med löjet sökt att afväpna mina argumenter, skall jag dock ej underlåta att komma fram med dem. Vi stå nu på spetsen af kärlekens Cimborazzo.
Förordningen den 13 Juni 1800 stadgade, ansåge Kongl. Hof-Rätten Diskont-Verket derå emot honom icke äga vidare talan; vid hvilket förhållande och då ofvanberörde förbindelse icke kunde betraktas annorlunda, än såsom en för Friherre Koskulls gäld utgifven borgenskrift, så och enär denna borgen icke blifvit ingången såsom för egen skuld, samt Herr Grefve Brahes sterhhusdelägares skyldighet att på grund af densamma uppfylla det åtagande, förbindelsen innefattade, följaktligen vore beroende af den omständigheten, huruvida sjelfva skuidebrefvet lagligen kunde medföra betalningsskyldighet eller ej, befriades sterbhusdelägarne från allt betalningsansvar på grund af ifrågavarande borgensförbindelse. Anmälda forUtom det i sednast församlade Revisorers Berättelse, sid. 50, uppdringar hos gifna fordringsanspråk i anledning af f d. filial-Diskonternas genom Diskont-utRiksgälds-Kontorets Styrelse besörjda utredning, hafva, i afseende på redningenutredningen af Götha Kanal-Diskont, dylika anspråk inom den i förut åberopade Kongl. Kungörelse derför fastställda och med 1845 års slut tilländagångna preskriptionstid blifvit anmälda af Rytlmästaren G. Gyllenberg^ i egenskap af syssloman uti aflidne Majoren N. J. Ekermanns gäldbundna bo, äfvensom af Herr Kommerse-Rådet B. H. Santessondels å Ekermannska konkursmassans vägnar och dels i afseende å bans förmenta enskilda fordran på grund af de rörande användandet af bemälte Majors tillgångar meddelade domar. — Dessa fordringsanspråk hafva likväl ansetts vara af den tvistiga och outredda beskaffenhet, att någon godtgörelse för desamma icke kunde medgifvas förr, än de blifvit i domstolsväg vederbörligen pröfvade och genom laga kraft ägande beslut till betalning fastställda. Likaledes hafva, under åberopande af högstberörde Kongl. Kungörelse, inom den deruti stadgade preskriptionstid ytterligare 7 st. aktiebref å tillsammans 60 aktier i Malmö f. d, Diskont blifvit hos Fullmäktige anmälda och företedda. Upplysningar
Den 2 t April. lingarne uti det till Utskottet remitterade Anmärknings-mål mot Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Flottorne och Föredraganden för Krigs-Ärenderne, i afseende på det till Allmänna Magazins-Directioner. lemnade avertissement om utspisning af mjukt bröd åt Garnizon och Arbetsmanskapet i Carlskrona samt den i sammanhang dermed Magazins-Directionen sedermera ålagde skyldighet att åtlyda Kongl. Maj:ts, genom Dess General-Adjutanter för Arméen och Flottorne, utfärdade) Ordres, om Trouppers proviantering under Fredstid; på hvilken anhållan jag får utbedja mig Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition. Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, blef Friherre Stael von Holsteins berörde anhållan af Ridderskapet och Adeln bifallen. Föredrogs å nyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomiae-Utskottens under N:r> 147 afgifne, samt den ix dennes på bordet lagde Memorial, i anledning af Herr Munck af Rosenschölds, Eberhard, till Utskotten remitteradé anförande, angående vidtagande af sådana medel, hvilka återföra välmåga innom Landet. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Ehuru korrt ifrågavarande Betänkande är, gifver det likväl anledning till måDga anmärk - Den 21 April 109 ningar. För min enskildta del får jag erinra, att den af Högloflige Utskotten nyttjade rubrique å min Motion är orjgtig. "Mm Motion var: ”Jag föreslår att Riksens Ständer söka att upprätthålla och äfven öka vårt Sedelmynts värde, genom sådana medel, som, då de pä en gång bevara Egendomssäkerheten för Pen» ningeså väl som Fastighets-ägaren, hafva en varagtig verkan, och bereda en framtida Realisation.” Jag hemställer om denna Motion har till hufvudämne medel att befordra välmåga i Lan. det? Åtminstone har jag ej haft det för afsigt eller till föremål.
Sandström endast några få år varit tjensteman vid Allmänna Barnhuset; men ifall och enär Hr Brinck, som är motionär i frågan och bör känna förhållanderna inom Stockholms samhälle, säkerligen sett sig väl före, innan han till stöd för samma sitt förslag afgifvit bestämda upgifter, så tror jag, att en förtjenstfull verksamhet, — låt vara under endast 2:ne år, — icke får anses obetydlig, då denna verksamhet infallit under en period, som tagit tjenstemannens arbetsamhet i synnerligen starkt anspråk, enär det just under denna tid var nödigt, att bringa ordning i förvaltningen af en inrättning, hvilken, såsom vi alla veta, kommit i en ganska betänklig ställning. Jag inser ganska väl, att den nya Direktionen häraf har mycken förtjenst, men dess Ledamöter dölja ingalunda den hjelp de af ett skickligt tjenstemannabiträde dervid haft. De önska sjelfva, på sätt Hr Stråles skriftliga anförande utvisar, att Intendentens redbarhet kunde belönas medelst understöd åt enkan, och de vitsorda kraftigt det gagn, hans nit och duglighet för verket medfört. Hr von Troil slutar sitt anförande med alt säga, det Staten icke borde hafva något att skaffa med en inrättning helt och hållet tillhörande Stockholms stad. Denna förutsättning synes 372 Den 21 Jull. mig så mycket mindre riktig, som det allmänna gifver åt detta Barnhus icke obetydliga bidrag, såsom t. ex. en god delafkortstämpelafgiften o. s. v. Detta torde bevisa, att statsmakterna anse, det kostnaden för denna inrättnings uprätthållande icke ensamt bör drabba staden Stockholm, utan äfven i någon mån det allmänna. Således, ifall Sandströms efterlemnade familj anses böra understödjas, kan Staten äfven anses böra dertill bidraga. Den ifrägavar:de summan är, såsom jag redan nämnt, så ringa, att enkan med sina späda barn svårligen kan deraf erhålla fullständig försörjning; men om Barnhuset af egna tillgångar äfven kunde och finge lemna något understöd (stort lärer det ej kunna beredas), så torde det först sammanlagdt blifva någorlunda tillräckligt att rädda den bortgångnes familj undan nöd; hvarföre jag anser, att R.
I det förra faller wore det hans tanka, ar det i Betänkandet förestrifne stadgande skulle bibehallas, allenast med der tillägg, ar behörigt afseende matte göras pä hwad i Instruktionen förestrifwes, hwarjemte at StstsUtskottet matte updragas, at i Instruktionen införa sadane förestrifter, hwarigenom den befarade wadan kunde förekommas, men hwilka i anseende lil sakens beskaffenhet ej behöfde Riksens StanderS granffning underställas. Friherre ak tVettersteclt, 6ustak. I afseende pa den förewarande fragan, är jag gansta nöjd med den jemkning här blifwit föreslagen, men tror likwäl en anmärkning derwid äga rum. kixeranclet af en norm, äfwen med åberopande af en icke känd Instruktion, kunde efter min öfwertygelse medföra, at (bursen aldrig fölle under den utsar« la dormen. I följe deraf anser jag wara rättast, at ingen ting bestämdt föreskrifwes, utan alcsammans öfwerlemnades at Herrar Fullmäktige, hwilkas pligt det blefwe, at rätta sig efter den omtalade Instruktionen. Gref - 40 - Den 2 Mars. Grefwe körner och Friherre kilbencrantz inwände harwid, at der ej blifwit Fullmäktige föreffrifwit, at wid 52 H. Lours nödwändigt göra kemiker, Utan allenast at icke göra någon kemiss innan Laursen fallit til detta pris. Friherre 8tae1 von wolstein frägade vm detta Betänkande, hwarwid nu anmärkningar gjordes för första gängen föredrogos. Herr Grefwe» och Landtmarskalken uplyste, at det nu til afgörande wore företagit. Friherre 8tael von wolstein anhöll, at det i sadant fall matte punktewis granssas. Herr Grefwen och Landtmarskalken förklarade, ar detta äfwen wore hans mening, men at den nu wäckta fraga särffilr borde afgöras.
På den tredje dörren, emellan de båda andra, såg man en prelat i påfve-skrud; i den ena handen höll han en ofantlig nyckel hörande förmodligen till himmelrikets portar; denna höll han utsträckt mot den sida der de förklarade befunno sig, medan han åt de andra gjorde en afvisande åtbörd. Alla dessa i sammanhang med hvarandra stående taflor, voro konstnärligt utförda samt buro prägeln af katholicism och vittnade om, att klostret varit rikt och inom sina murar slutit stora förmågor, som för konsten blifvit förlorade; osäkert är, om de derföre blifvit vunna för himlen. Men låtom oss hoppas att den goda viljan tynger i Guds vågskål, samt att ett lif af bön och försakelse har någon betydelse i den stund då hjertats hemligaste känslor skola komma i dagen. För öfrigt hade rummet intet anmärkningsvärdt. Ett stort skrifbord, hvilket liksom alla de öfriga möblerna var af förgylldt träd, en gammalmodig säng, en högkarmad soffa och några stolar, var allt hvad det innehöll. Invid detsamma låg ett litet toilettrum, hvilket gjorde att det icke så mycket påminte om sin egenskap af sofrum. Men låtom oss för en tid lemna Abbey-Halls innevånare och återvända till vår gamla bekantskap, Lady S., som nu anlände till Liverpool. III TVENNE SVIKNA FÖRHOPPNINGAR Att det fruntimmer, som på ångbåten väckte så mycket intresse, icke var någon annan än Lucy, lord Suffridges enda dotter, arftagerska till Abbey-Hall och sir Edvard Glithinghams trolofvade, hafva mina läsare tvifvelsutan redan gissat. För att kunna förklara många egenheter uti hennes karakter, hvilka eljest kunna synas alltför öfverdrifna, måste vi gå tillbaka till hennes tidigare lif. Hon var lord Suffridges enda barn, med hans första hustru, den älskvärda Lady Lucy, hvars namn hon äfven i dopet erhållit. Om lord Suffridges ungdom hade berättats många underliga saker, nu nästan glömda.
Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande N:o 56, angående lämpligaste tiden till Allmänna vägarnes grusning, fann BondeStåndet vid föredragning äf bemäldte Utskotts ytterligare Utlåtande, N;o 116, meddeladt i anledning af Bondeståndets återre* miss, för godt att den af Utskottet föreslagna åtgärd förkasta. S. D. Föredrogs ConstitutionsUtskottets inkomne Memorialer: N:o 26, Om jemkning och rättelse af citation af 86 §. Regeringsformen, uti ingressen till TryckfrihetsFörordningen och N:o 27, Om rättelse i 75 §. Riksdagsord? ningen. Och godkändes desse Grundlagsförslag till sådan behandling 56 §, Regeringsformen för reskrifver. Fröt. IJtdr d. i Julli tga^. 395 S. D. Af den anledning, att BondeStåndet redan bifallit Allm. Besvärsoch EkonomiUtskottets förut afgifne Betänkande, rörande dels ' anläggande af en Köping uti Fryksände Socken af Vermland, och dels angående indragning af LandsFiscals tjenster, i de orter der de kunna umbäras, ansåg Bonde-1 Ståndet bemäldte Utskotts ytterligare Utlåtanden i nämnde frågor, N;o 118, och 119 innefattande svar å andra RiksStånds återremiss, icke fordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. d. i Julii I8<23: Frän Hogv. PresteStändet. S. D.
RättegångsBalken i frågan om val af Nämndemän, samt Extra Nämndemäns tillkallande; om tiden för bevakande af mål’, som i HofRätten öfver Skåne och Blekinge göras anhängige, eller derifrån till Kongl. Maj:t i underdånighet fullföljas; samt rörande förklaring öfver 25 Cap. 5 §. RättegångsBalken, och 3 Cap. 4 §. MissgerningsBalken; af Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse, med öfverlemnande af förordningen den 12 Februarii 1820 emot Lurendrägerioch Tullförsnillning, uti hvad angår de derstädes stadgade straff och ansvar; af Herr M. Bagges ytterligare anförande uti den af honom förut väckte fråga om behörig Domstol för upptagande af åtal emot Rikets HofRätter och Collcgier m. fl. och af BancoUtskottets Memorial, angående be. »tämdt stadgande, huru, i sådane fall, då en å 400 Den 30 Augusd c. m. Rankens Auction försåld fastighet inropas af för* re ägaren, vid liquiden bör förhållas. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens : Af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, om offentlighet vid Ståndens öfverläggningar, jemte Herr J. Haganders i samma ämne gjorde motion. 2) Äterretnisfet af nedannämndé Utskotts Utlåtanden: Stats Utjkottets:
Frågan om den åtskilliga Kongl. Majsts Beskickningar vid Utländska Idof tillagde ersättning af Postmedlen för ulbetaldt porto, är beroende på Riks-RäWens pröfning. Bland omkostnader förekomma: år 1838. år 1839. Till byggnad af Ångfartyget Sverige . 36,i 80: 77,446: 4* I0« „ dito dito Activ -w 9,539: För sjöpostfarlen emellan Gottland och 6,109: 3a. —f fasta landet 7,454: „ dito „ Grisslehamn och Eckerö 7,651: 34- 10. *0 UX IO CO vt „ di to „ Helsingborg och Helsingör 1,200: — —- 1,200: „ dito „ Greifswald och Ystad . 87,142: 3a, 41,889:47- 3; „ Utrikes Brefvexlingen 100,212: 3. 11. 107,238: 41. ■— Kongl. Sundhets-Kollegium, Bäkenskaperne, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för båda åree utan anmärkningar, utvisa följande förhållande; UeSjei. år 1838, år 183®. Balans från föregående året: Balans till påföljande året'. Credit. Balans frän föregående året: Åf Kongl. „ Sundhets-Kollegium utbetalda till Svenska Läkaresällskapet 5oo: — —• 5oo: — —■ „ Allmänna Barnbörds-Inrättningen . 1,212: *— ■— 1,212: •— T „ „ Medika mentskostnad för Grisslehamns Gränspostering 77:36. 5. Reseoch Traktaments penningar 66: 32. „ Kongl. Stats-Kontoret, levererade öfverskotts medel 849: 3q 3. 900: 12. 5. Balans till påföljande året: Behållningar och Fordringar 9,802: 2. — ro,322:3r.
hvilka slutats den 1 Maji i834, inträffade likväl, att flere af dem icke inom den föreskrifjia tiden utan långt efteråt hit inkommit, hvilket åter vållat hinder och uppehåll i uppgörandet af HufvudBoken; dock var densamma färdig så tidigt, att de upplysningar, som derutaf skolat StatsContoiret lemnäs, och hvilkas meddelande varit egentliga anledningen till de i omförmäldte måtto för HufvudBokens skyndsammare upprättande vidtagne åtgärder, till StatsContoiret inkommit inom den tid så tidigt, som för Riksbokslutets uppgörande erfordrats. ( 3! ) Den Nådiga Remissen bifogas i underdånighet och SeraphimerOrdensGillet framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit S t o r m ä g t i g s t e Alle rn ådi gste Konung! Eder Kongl. Maj:ts undcrdånigste, tropligtigste tjenare och undersåtare M. Rosenblad. A. G. Mörner. Jacob de la Gardie. Gust. Lagerbjelke. Stockholm den 6 Februarii i836. C. 31. Hindbeck. Till Kongl. Majit underdånigst, ang. anmärkningar af Rikets Ständers Revisorer. C 32 ) Kongl. GeneralTullStyrelsens und. utlåtande. Stor m äg tig st c Aller nå digste Konung! Grenom Nådig Remiss å härhos återgående Transsumt, har Eder Kongl. Maj:t täckts infordra GeneralTullStyrelsens skyndsamma underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers nästlidet år afgifna Berättelse, i hvad den rörer Tullverkets Räkenskaper och förvaltning för åren i832 och 1833.