Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer hafva detta ärende i öfvervägande tagit, och enär nu ifrå "a varande, Wexiö stads invånare tilldelade, låne-understöd utgått af RiksgäldsContoirels medel, synas också de summor, hvilka, såsom räntor eller afbetaluingar å dessa lån, åter inflyta, ostridigt böra, i den mon de varda eldande, samma Veik tillkomma. Vid sådant förhållande skulle följaktligen 488 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o au. de inbetalda lånemedlens framlida insändande till Slals-Contoiret, för att derifrån sedermera till Riksgälds-Contoiret öfverlemnas, endast föranleda en fullkomligt ändamålslös omgång och tids-utdrägt. Då härtill dessutom kommer, att de vid förflutne Riksdagar andra städer beviljade alldeles enahanda lånebiträden återbetalas omedelbart tiil Riksgälds-Contoiret, hvarest låneliandlingarne granskas och förvaras samt lånevilkorens behöriga uppfyllande bevakas, så hafva Rikets Ständer bifallit Stats-Contoirets framställning, angående öfverflyttandet på Riksgälds-Contoiret af den förstbemälde Embets-verk enligt Kongl. Brefvet den 6 April 1838, tillhörande befattning med emottagande! och granskandet eller conlrollerandet af ej mindre föreskrifna säkerhets-handlingar, än stadgade capitaloch räntebetalningar för det till staden Wexiös återuppbyggande efter 1838 års eldsvåda meddelade allmänna låneunderstöd. För verkställandet af denna öfvei flyttning få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhålla, det E. K.
Då, enligt hvad i ofvanberörde utlåtande för Rikets Ständer anmälts, den af 1862 års Revisorer verkställda läsning af Fullmäktiges protokoller blifvit af Rikets nu församlade Ständers Stats-utskott fortsatt till och med den 24 Oktober sagde år, hafva nuvarande Revisorer läst de hos Fullmäktige efter sistnämnde dag till. och med den 13 nästlidne Augusti förda protokoller; hvilka protokoller innehålla en omständlig redovisning för alla af Fullmäktige under denna tid afgjorda frågor samt fattade beslut och för öfrigt vidtagna förvaltnings - Revisionens omfattning. 4 — Riksgälds lcontorets skulder. åtgärder. Dessutom hafva Revisorerne, i sammanhang dermed, efter vanligheten tagit kännedom om det hos Kommissariatet, under tiden från början af Augusti månad sistförlidet till slutet af Juli månad innevarande år, förda så kallade protokolls-diarium. För att fortsätta och fullfölja den i Rikets Ständers Revisorers berättelse, sedan längre tid tillbaka, meddelade fullständiga uppgift å Riksgälds-kontorets skulder och tillgångar vid, revisions-årets början och slut, hafva jemväl nu församlade Revisorer ansett sig böra meddela en dylik, på de af dem granskade räkenskaper grundad uppgift eller utredning för sednast förflutna år, hvilken utvisar den förändring hvarje såsom skuld eller tillgång särskildt bokförd post under samina år undergått samt dess i 1862 års hufvudbok moch utbalanserade belopp; varande dock de för statens jernvägsbyggnader upplånta och i Riksgälds-kontoret innestående medel samt de fonderade utländska statslånen och de till deras liqviderande afsatta fonder, såsom numera i särskild räkenskap redovisade, härvid icke upptagna.
– »Ja jag säger bara om – om nu Lydia skull tycka rätt mycke om herr Hellman, skulle inte då herrn kunna tycka om henne en liten smula igen?» Hellman vände sig bort – hvarföre, vet jag ej, men Nanna tyckte att hon gått för långt, och att det nu vore tid att befria honom ur hans bryderi. – «Om jag nu säger – om jag försäkrar herr Hellman om, att Lydia håller mycket, mycket af herrn – men se der är Lydia. Kom, Lydia, det är något som herr Hellman och jag disputerar om – jag har slagit vad med honom, att han tycker om dig, och att han bra gerna skulle vilja gifta sig med dig, om han bara tordes fria, men att du deremot alls inte tycker om honom.» – «Hur kan du?» sade Lydia med en missnöjd min, som fullkomligt röjde hennes sanningskärlek, och gaf klaven till fortsättningen. – «Nå nå, min goda du, tag inte humör. Vi kunna väl bli vänner igen. Se så,» sade hon, tog Lydia och Hellman i hvar sin hand, dem hon lade i hvarandra, och sprang sin väg in till de gamla. «Kom, kom, skall ni få se!» ropade hon till dem, och släpade ut med sig de gamla, som ej blefvo litet öfverraskade af den tableau vivant, som framställde sig för dem. Och det var verkligen, som om Lydia och Hellman skulle varit en grupp i en tableau vivant, ty de stodo alldeles orörliga och tysta, och höllo hvarandra så troget i handen. Men snart blef upplyst huru allting hade gått till, och som föräldrarne redan förut höllo rätt mycket af Hellman, som alltid visat sig som en bra och redbar yngling, så gjorde de harmonien så mycket fullkomligare genom en liten scenförändring, i det de lade de älskandes bröst, i stället för deras händer, tillsammans. «Kanske Lydia vill bli qvar lite längre, men jag är tvungen att nu gå hem, ty det skulle kanske se underligt ut, om jag är hemifrån så länge på den sista aftonen,» sade Nanna; och utan att afvakta svar, fortfor hon:
För sammanfattning af statistiska uppgifter öfver kostnaderna för Krigs-kollegii förvaltning tillhörande föremål 2,000 119 107 99 börjande af en ångfregatts nybyggnad, att användas till sjftkrigsmateriels anskaffande . 400,000 120 108 99 en fyr-inrättnings anläggande å Sandhammaren vid Skånska kusten 120,666 67 121 109 skiften och afvittringar 70,575 — 124 110 99 utdelning vid landtbruksmöten af premier för husdjur, redskap och ladugårdsprodukter. 3,000 128 lil 99 aflöning och andra utgifter vid skeppsbyggeriinstitutet i Carlskrona 1,938 62 130 112 99 befrämjande af slöjdexpositioner 3,500 — 131 113 Till aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden 6,887 50 . För anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar 75,470 — 136 79 79 anläggning af väg från Storbacken till sjön Waikijaur i Norrbottens län 5,000 — 137 79 79 understödjande af mindre hamnbyggnader och årensningar 17,250 138 79- 79 byggande af hamn vid staden Grenna 6,250 79 . 79 79 hamnbyggnad vid staden Åmål «/ o o 2,000 142 116 79 uppehållande af färjhållningen vid Röhälla, Färjestaden och Beijcrshamn på Öland 1,630 146 117 79 verkställigheten af beslutade förenklingen af beskattningsväsendet samt de nya jordeböckernas afslutande och granskning. 7,052 76 147 118 79 ska t teförenklingens tillämpning å de till Sala silfververk anslagna räntor, förslagsvis 2,600 148 119 Till ersättning för upphörandet af de s. k. frisocknarnes tjenstbarhet till
I sammanhang hvarmed, äfven förekom en af Vällofl. Borgare-Ståndet i Protocolls-utdrag af den 27 Februari sisth meddelad inbjudning att förena sig i det af Ståndet, den 20 i samma månad, fattade beslut, angående Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 382 och 432, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, rörande eftergift af en vid Arbetsoch Corrections-inrättningen i Norrköping yppad balans. Med frånträdande af sitt till Utlåtandet N:o 382 lemnade bifall beslöt Ståndet, att fabriksidkarne Schubert och Rundstedt samt aflidne Rådmannen Gabms Sterbhus-delegare befrias ifrån skyldigheten att ersätta en vid Arbetsoch Corrections-inrättningen i Norrköping yppad, i omförmäldta Utlåtanden nämnd Cassabrist, och att återbekomma hvad till godtgörande deråt redan blifvit af dem inbetaldh N:o 433, i anledning af väckt motion om eftergift af straffräntan för de ännu återstående skulderne till Götha Canaloch Malmö f. d. Disconteiv Bifölls. N:o 434, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, angående det, till försvars-anstalter i Stockholms skärgård, å mindre Creditivet lyftade belopp af 500,000 R:dr. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Bancooch Bag-Utskottens följande Utlåtande och Betänkande: N:o 6, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 4, öfver väckta frågor, dels om upphäfvande af nu gällande stadgande, att 3:dje uppbudet icke må meddelas å i Banken pantsatt fastighet, förrän lånet blifvit slutbetaldt eller omsatt, dels ock om åläggande för Banken att till vederbörande Domare årligen aflemna förteckningar på intecknade fordringar. Ståndet, som bifallit Betänkandet N» 4, lade Utlåtandet N;o 6 till handlingarne. Prot.
Voteringen har utfallit med 49 Ja och 70 Nej, och är alltså beslutadt i enlighet med Nej-propositionens innehåll. 50:de Omröstningen. Den som bifaller Utskottets, af två Stånd gillade, förslag att, vid införsel af »fickur med boett af andra materialier» än guld, tullen skall utgöra 75 öre stycket, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer Presteoch Bonde-Ståndens mening att blifva gällande och afgiflen bibehållas vid dess förra belopp, \ Riksdaler stycket. Enär omröstningen utfallit med 47 Ja och 72 Nej. hafva Rikets Ständer be slutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionens innehåll. 5J:sta Omröstningen. Den som, lika med Utskottet samt Ridderskapet och Adeln jemte BorgareStåndet, anser införseltullen å »skeppskronometrar» böra nedsättas lill 10 Riksdaler stycket, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej. hafva Rikets Ständer godkänt de begge andra Ståndens beslut om fortsatt bibehållande af den nuvarande afgiften, 20 Riksdaler stycket. Efter kassering af en dubbelsedel har omröstningen utfallit med 54 Ja och 64 Nej; hvadan Nej-propositionens innehåll är Rikets Ständers beslut. Bevillnings-Utskottets Memorial JM 19. 19 52\dra Omröstningen. Den som biträder det af Utskottet gjorda och af två Stånd gillade förslag, att tullen å »lösa eller oinfattade urverk, eller delar af ur, ej specificerades, skall bestämmas till I Riksdaler skålpundet, röstar Ja ; Den det ei vill. röstar Nej; Vinner Nej, är Presteoch Bonde-Ståndens beslut antaget, att den förra införsel-a fgiflen derå, 3 Riksdaler per skålpund, skall förblifva gällande. Enär voteringen utfallit med 48 Ja och 71 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionens innehåll. 53:djc Omröstningen.
Och hvad åter angår yrkandena om samma termins utsträckning i allmänhet till den 1 Juni; så enär hinder icke synes möta att, hädanefter, lika Slats-Utskollcis Tillåtande, TV.-o i~o. 33 lika som hittills, äfven, efter ena uppbördsstämmans indragning egt rum, indrifva uppbörden lill den r Maj, sami med afseende å den långa tid, som ändock derigenom förflyter, innan föregående årets utskylder blifva disponibla, skäl icke synes vara för handell att, der sådant möjligen kan undvikas, ett ännu längre uppskof medgifva-, linner Utskottet sig jemväl böra afstyrka motionen om utsättande af en senare redovisnings-termin, än den nuvarande. Men hvad serskildt vidkommer motionen, att Tedovisnings-tiden för Gottland måtte framflyttas till den i Juli, på det att uppbördsstämmorna icke må behöfva hållas förr, än sjöfarten vidtagit; så enär det är ett kändt förhållande, att communicalionen emellan Gottland och fasta landet under vintern ofta längre lid är hämmad, hvilket måste ega ett menligt inflytande på rörelsen och äfven kan leda till svårighet att under sådan tid erhålla penningar, anser Utskottet sig böra tillstyrka, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, derest det äskade uppskofvet med redovisningen å Gottland anses nödigt och utan olägenhet kan medgifva», den ifrågaställde förändringen må ega rum.
Men, då en närmar© utredning af så beskaffade förslag och en noggrånn-undersökning om de härvid förekommande ^omständigheter och. serskilda förhållanden JiS' nödig, vilja Riksens Ständer till E. K. M. framföra den underdåniga önskan, att E. K. M., som, efter vederbörandes hörande, bäst är i tillfälle att upptaga ärendet till hufvudsaklig pröfning, täckes å detsamma fästa det Nådiga afseende, sorn det kan anses förtjena och omständigheterna medgifva. Hvad dernäst beträffar Postföringen emellan Norrige och Dannmark, hvilken det är ä« lagdt Gästgifveri-skjuts - lagen i Röhus .Län , Ha liand och Skåne, att igenom vissa orter besörja tro, Riksens Ständer denna reglering ej stödja sig på sådana skäl, som böra föranleda att den vidare fortfar. Enligt tillförlitliga underrättelser är Postgången i Norrige vida långsammare än i Sverige, och lika lång tid erfordras att ifrån Christiania fortskaffa Bref till Strömstad, som åtgår att med Svenska Posten befordra dem till Helsingborg, då likväl det sednare afståndet är mer än tredubbelt längre än det förra. Riksens Ständer finna icke billigt, att först i Sverige en skyndsammare anstalt skall vidtagas för Underdåniga Skrifvelseri ätt likasom godtgöra den Norrska Postens lång* samma gång* och Norriges brefvsxlande invånare synas böra åtnöja sig öm deras bref fortskaffas igpnom Sverige med samma skyndsamhet Sorn de Svenska, i synnerhet då den så betydligt öfverstiger Postens skyndsamhet i deras e~ get Dand. Au skjutshings-skyjdlgheteh i allmänhet arén betydlig börda för Svenske Dandtmannen , äfvensom att Jordbruket genom rnistningen a£ dagsverken och genom utmattade elier ofta förderfvade dragare, skjutsnings-besvärels oundvikliga följder, tillskyndas de känbaraste förluster, är en länge erkänd sanning.
Vid ytterligare föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets förnyade Utlåtande N:o 104, om Comministrars befrielse från skjutsningsskyldigheten för deras Boställen under Krigstider, har Prest-Ståndet, jemte bifall till Utskottets nu afgifne yttrande, ansett sig skyldigt att till Respective Med-Ståndens upplysta eftersinnande och ömma behjertande vördsamt och vänligen anmäla, dels att PrestStåndet uti dess Protokolls-Utdrag af den 28 Juni 1 80g, rörande Ståndets då gjorda och af Kongl. Majit och Rikets Höglofl. Ständer sedermera fastställda Concessioner, uttryckligen undantagit Commistrarne ifrån den, igenom Kongl. Kungörelsen den 6 derpå följande April 1810, deni ålagda skjutsningsskyldighet, dels och att Comministrarne i de flesta Församlingar icke utan största svårighet, eller våda att derigenom nödsakas försumma deras Embetsresor, kunna fullgöra berörda, genom en, vid 1810 Ers RiksdagsBeslut i Stockholm, uteblifven närmare förklaring och emot Prest-Ståndets. uttryckliga lörbo håll, Comministrarne ålagda skutsningssky ldighet; ock Prat. Utdr. d. 21 Maji 1818. och får Presf-Ståndet fördenskull vördsamt och vänligen inbjuda de Respektive Med Stånden till instämmande uti det beslut, att i enlighet med Utskottets afgjfna tillstyrkan, genom underdånig skrifvelse bos Kongl. lVlaj:t anmäla denna saks verkliga förhållande, med lika underdånig anhållan, att Författningen orri Coministrarnes skjutsnings-skyldighet må i laga ordning upphäfvas, och att Comrninistrarne således må kornilla i åtnjutande af den yrkade samt i privilegier och billigheten grundade befrielsen ifrån skjulsni ngs-skyldigheten för deras Boställen. S. D. E fter upplåsande af Höglofl. Ridderskapet och Adelns Protokolls-Utdrag af den ig dennes, af innehåll, att Höglofl.
Om det vore tillåtet att upplaga sjelfva frågan lill öfverläggning, så önskade jag att till bestridande i allo få upptaga Frih. Ridderstolpes förslag. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad, behagade antaga Frih. Ridderstolpes nyss upplästa förslag såsom Ståndets gemensamma tanke. Ropades nej. Föredrogs ånyo Const.Utsk:s den i4 sisth Oct. och den i4 dennes på bordet lagda mein. N:o i\6, med förslag till ändring och tillägg i 38 §:n Reg:F:n. Frih. Cederström, Jacob: Vore frågan om att nu antaga detta af Const.Utsk. afgifna förslag till ändring af 38 §:n Reg.F:n, så skulle jag begära afslag derpå, på grund deraf, att Utsk. icke uppfattat ide'en af frågan om vägrad contrasignation, såsom endast ägande afseende derpå, att Konungen mot förmodan skulle vilja fatta beslut stridande mot Reg.Fm, det må vara till upphäfvande af stadganden deruti eller i andra Rikets grundlagar, eller i allmän civiloch criminaleller kyrkolag, hvilka alla finnas i Reg.Fm upptagna i afseende på formen af deras stiftande. Att utsträcka detta till regeringsärenden i allmänhet, för lag och laga stadgar, der, såsom Utsk. sjelft har uttryckt sig, domarens pröfning i flera fall är en rättighet , det leder dertill att indragn.staten kommer att belastas med en massa af personer, som vägra contrasignation samt sedermera bibehålla lön till följande riksdag, utan att i någon den ringaste mån gagna samhället. Men som , efter mitt sätt att uppfatta grundlagen, RiksStrn icke äga någon rätt att vid första riksdagen, då ett grundlagsförslag förekommer, detsamma afslå, så må detta hvila till afslag vid nästa riksdag. Uppå derefter framställd propos. blef Const.Utsk:s nu framställda förslag godkändt till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. På Den 18 November f. m. 113 På begäran af Gr.
Prof. II B. 2 Afd. 5, 6 34 Den i5 Jannani. tadt alla hithörande underrättelser, och anhåller ödmjukast, alt fadern, detta upplysta och högtvördade Stånd, meddela, jemte några bifogade Anmärkningar, hvilka torde tjena till upplösande af de mot Förslaget framställda invändningar. Taflan är 24 fot bred och i5 fot hög, på hvilken, enligt Plan-anläggningen, circa 3oo Figurer skola förekomma. Det Pris, som Konstnären för den samma uppgifvit och i betraktande af den tid, som till utförandet af ett så stort Konstverk åtgår, den mängd Studier, som för ett så ansenligt antal Portraitter måste göras, och den ovanliga Konstskicklighet, som vid Uppfinningen och Compositionen erfordras, af Hans K:gl. Maj:t Konungen Nådrättvisligen blifvit gilladt, är 25,ooo R:dr, af hvilken Summa dock, ehuru så lång tid för denna Tafla redan blifvit använd, Konstnären hittills icke det ringaste uppburit. På min tillfrågan, har Herr Professor von Breda yttrat sig villig, i fall Riksens Ständer sådant af honom äskar, att åter företaga och fullända detta härliga Verk, för hvilket en egen Attelier måste anskaffas och inredas — mot det redan uppgifna Priset, till utbetalning fördeladt på 4 terminer, så att nu genast, för hvad redan blifvit tillgjordt, han erhölle 4-del; och den andra -|:delen när Taflan är totalt ebaucherad; den tredje irdelen när Konungens och Biskopparnes Groupper hunnit blifvit utarbetade, och sista Jidelen när hela Taflan är fullständigt färdig. Men torde »Agon invända; a5,ooo R:dr är ja en högst betydlig Samma? Ja! för en Particulier; men icke vill den synas mig sådan för en Nation, som önskar bevara Minnet af sin lycka, hembära en tacksamhetsgärd åt Den Milde Konung, som beredt densamma, och utmärka en sällsynt Talent, som länge gjordt Fäderneslandet heder.
Men jag linner af samma tableau ett annat mera oroande förhållande bevisadt, att efter 1776 års realisation landets rörelse-capital af sedlar och silfret uti Banken årligen förminskades till 1786, då icke mera än 5,523,000 it:dr uti sedlar funnos ute i rörelsen. Man säger äfven, att ingen utländsk Bank äger ett metalliskt capital, hvarmed den kan inlösa |:delar af sin sedelmassa, och att den Bank, hvars silfver svarar emot halfva sedtdmassan, är säkert grundad. Detta äger ock sin riktighet och sin tillämpning uti andra länder, der landets behof af silfver uti rörelsen är längesedan fyldl. Ett olika förhållande kan likväl vara, om ingen silfverpenuing linnes uti landet, då Banken öppnas. Om t. ex. jag antoge, att, till jemnande af utländska förhållanden, för börsspeculationer och till landets omsättningsbehof, en sammanräknad silfvermassa af 3,000,000 R.:dr kunde tagas ut, och dermed inlöstes 8,000,000 R:dr sedlar, då kommer man på den rätta jemnförelsepunkten ; och, stödjande calculen på nuvarande tillgångarna, skulle vi linna silfvermassan hafva fallit ned till 3,568,000 R:dr, värde uti sedlar 9,514,666 R:dr 32 sk., och sedelmassan, då jag afräknar alla depositioner, hafva fallit till 22,898,746 R:dr. Förhållandet emellan Bankens fond och sedelmassan qvarstår då såsom 3|- till 8, hvilket missförhållande ännu mera ökas, då man besinnar, att enskilda assignationer på Banken och privat-bankernas creditsedlar bidraga att fylla sedelbehofvet och måste i sista instansen gravera Bankens silfverfond.
Ju mera en artikel utgör oafvislig* hellof för alla samhällsklasser, ju beqvämare lämpar den sig för beskattning, ju ihärdigare försvaras beskattningen; och sanni är, alt denna skatt kan med säkerhet påräknas, finge blott frågan om rättvisan, om billigheten deraf lemnäs å sido. De otaliga tillfällen alt öka vår tull-inkomst, som erbjuda sig i afvinnandet frän lurendrejaren af hans skamliga frosseri pä prohibilismen, dessa tillfällen skola, om Utskottets tulllaxe-förslag i allmänhet vinner bifall, mångfaldigt ersätta den nu orättvist utpressade skatten å förnödenhetsvaror, och jag beklagar, om Rikets Ständer, förbiseende denna nya och rättvisa stats-inkomst, skulle fortfarande anse sig nödsakade att bibehålla den obilliga och orättvisa, som upphemtas af folkets oumbärligaste förnödenheter. 110 Bevillnings-Utskoltets Betänkande, N:o 3. Härförutan bör jag icke lemna oanmärkt den uppenbara inkonseqvens, hvartill IJevillnings-Utskotlet gjort sig skyldigt, då för »torra hudar» bibehållits nu gällande införsels-tull 1 sk. 10 rst., under det att tullen å de jemnt dubbelt tyngre »våtsaltade» hudarne nedsatts till 8 rst. pr skålp., i enlighet med Kongl. Maj:ts förslag. Med behörig uppmärksamhet å vigtförhållandet, hade förstnämnde tull-sats åtminstone icke rimligen bort blifva högre än 1 sk. 4 rst. pr skålp., eller dubbelt den å våtsaltade hudar föreslagna. Jemte det jag förnyar den i min motion gjorda framställning, alt införsels-tullen å oberedda hudar och skinn må nedsättas till hälften af nu stadgade belopp, eller, i likhet med 1841 års och äldre tull-taxor, bestämmas för torra hudar till 1 sk. och för andra slag till 6 r:st. pr skålp. hemställer jag, att, om icke detta förslag bifalles, åtminstone, för konseqvensens skull, tullen å torra, osaltade hudar må antagas till 1 sk. 4 r:st. pr skålp.
Till vederläggande deraf anhåller jag alt få i R. o. Ad:s minne återföra hvad som till stöd för behöfligheten af ett sådant stadgande härstädes anfördes, då frågan första gången diskuterades. Del ådagalades vid detta tillfälle, alt den säkerhet, som Utsk. ansett ligga deruti, alt, ifall bolaget brusle uti någon af dess förbindelser, egde K. M. att innehålla den årliga utdelningen å jernvägsaktierne, icke var för Statens rätt tillräckligen betryggande, ty det kunde hända, att det sista året en så betydlig reparation af jernbanan blefve af nöden, alt jernvägsbolaget funne uträkning uti alt lemna den årliga utdelningen i sticket, heldre än att påkosta banan en reparation, som skulle upgå till belydligare belopp än den upoffrade utdelningen. Häraf synes, att Slaten, oaktadt den såsom fullkomligt betryggande ansedda garantien genom innehållande af utdelningen, skulle kunna komma att emottaga banan uti vida sämre skick, än Staten hade anspråk på att erhålla densamma, samt att den ersättning Slaten skulle bekomma genom seqvester å den årliga utdelningen icke skulle motsvara den förlust som drabbade Staten genom banans försämrade beskaffenhet, hvilkens afhjelpande skulle erfordra betydligare utgifter än att de kunde med den erhållna ersättningen bestridas. Vid samma tillfälle visades det äfven, att det förefans en betydlig skillnad emellan föreskriften att banan skulle underhållas uti fullt ändamålsenligt skick och stadgandet att detta skick skulle vara fullgodt, ty banan kan sägas vara uti fullt ändamålsenligt skick, så länge densamma kan till det dermed afsedda C 32 Den I September. bruk fullt ändamålsenligt begagnas, men, detta oaktadt, kunde åtskilliga delar af banan, t. ex. skenorna, vid den tidpunkt, då anläggningen skulle till Staten hemfalla, vara, ehuru ännu då fullt ändamålsenliga, likväl så utnötta och nära att icke mera kunna begagnas, att en hufvufsakiig reparation snart blefve af behofvet påkallad. R. o. Ad. ansåg derföre, alt uttrycket ”fullt ändamålsenligt skick” icke var för Statens säkerhet tillfyllestgörande, utan att det borde uttryckligen bestämmas, alt banan vid aflrädandet skulle vara uti ”fullgodi skick”.