Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ersättning för mistade löne-innehållningar 4,639: 50. Dito för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar 28,080: — Ersättning för mistade löne-innehållningar (gemensamt för flere kassor) Ersättning för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar (dito dito) Wadstena Krigsmanshus-kassa (deraf nu ersättning för hemmans-räntor och kronotionde, förslags-anslag 48,300 R:dr) Penningar: nuvarande beloppet 246,100: — Afgå'- l:o nedsättning i total-anslaget 8,820: — 2:o ofvanberörde, nu förslagsvis uppförde ersätt nings-summa 48,300: — 57,120: Återstå 188,980: — Tillkommer: i stället för ofvan afdragna ersättningen för hemmans räntor och kronotionde, ett bestämdt penninge-anslag af 4,078: 98 Kontanta anslaget blifver således 193,058: 98. Oindelt spanmål, likaledes i ersättning för indragna hemmans-räntome och kronotionden, ett bestämdt qvantum af 24,713 kubikfot 3 kannor med förslagspris å 2> R:dr kubikfoten 49,426: 60. Amiralitets-Krigsmans-Kassan: Eörra anslaget under denna titel 43,100: Ersättning för mistade löne-innehållningar 615 Dito för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar 2,580 Invalidhus-fonden: Ersättning för hemmans-räntor och arrenden, Förslags-anslag Spanmål. Indelta räntor, Indelt på förslag. Oindelt. Summa Riksmynt. Penningar. enligt markegång på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kub.-foten. j Värde förå 2 R:dr 1 kub.-foten. Förslag till kiifYamie Riks-Stat. För diverse föremål, Förslag s-anslag. Penningar:
Undervisningen måste äfven blifva mera utvecklad och lärjungarne i seminariet tillbringa så lång lärotid, att den meddelade undervisningen gifver icke blott ett hastigt inliemtadt förråd för minnet eller en anspråksfull prydnad på ytan, utan kan tränga till det innersta af deras personlighet och utöfva en lifgifvande inverkan på hela deras framtida sträfvande. Otvifvelaktig^ är att seminarierna för dessa ändamål behöfva rikligare hjelpmedel än de för närvarande ega. Men om man fordrar af läraren en mera djuptgåendo förberedelse, bör man ock sätta honom i tillfälle att utöfva sin verksamhet under förhållanden, sorn icke pålägga honom tryckande bekymmer. Huru mycket i detta hänseende återstår att göra, bevisas bäst deraf, att det ansågs som ett betydande framsteg, då det vid sistlidne riksdag uppställdes sorn en allmän grundsats, ett eftersträfvansvärdt mål, att folkskolelärarens lön skulle kunna blifva 400 R:dr R:mt. Tiden bör nu vara inne, att uttala detta icke blott såsom en allmän önskan, utan som en bindande föreskrift. Om aflöningsvilkoren på icke få ställen kunna anses vara goda, äro de dock, oaktadt de partiela förbättringar, som egt rum, otvifvelaktig^ på de flesta fall ställda betydligt under detta låga minimum. De sednare årens förändrade prisförhållanden, hvilka höjt värdet på allt arbete, hafva för folkskolelärarne ännu icke blifvit motsvarade af en allmännare förbättring i deras lönevilkor. I första rummet tillhör det kommunen att sörja för deras utkomst, men Staten bör dock äfven med ett bidrag underlätta åstadkommandet af en så önskvärd förbättring. De insamlade uppgifterna om folkskolelärarnes lönevilkor och de upplysningar om deras verksamhet, som genom skol-inspektörerna vunnits, böra ock numera göra det vida lättare att rätt fördela ett sådant understöd. Antalet af examinerade folkskolelärare har på de sednaste åren betydligt stigit. Af detta stora antal äro något öfver 1,100 tillika prestman eller klockare och orgelnisten hvilka väl kunna anses jemförelsevis bättre bergade.
— IDUN 1899. 4 — derna, dels till landsbygden, o c h konstatera tillika m e d tillfredsställelse, att bland landsortsföreningarna den i Vasa i h ö g grad utmärkt sig framom de öfriga. s. v. M ö t e t var hela tiden talrikt besökt. Bifogade teckning, tagen före middagen å restaurationen i Kaisaniemi park, ger en bild af en del af mötesdeltagarne. V i taga oss friheten presentera några af d e m. A f gruppen nedanför verandan är, räknadt från vänster, den andra personen i ordningen fru Thyra Juvelius, som främst å Mänttä bruk o c h o m n e j d varmt verkat för de värnlösas väl. H e n n e närmast sitter fru Constance Ullner, s o m särskildt g e n o m sina föredrag verkat m y c - ket för djurskyddssakens framsteg i vårt land. Den följande i ordningen är fru G. Hamfeldt, ordf. i föreningen Djurvännerna i H:fors. Följer så baron, L. v. Plåten. Mannen i grannskapet m e d de yfviga polisongerna är svensk-norska generalkonsuln i Finland, grefve Björnstjerna, äfven han en varm djurvän. Till höger o m h o n o m sitter hr A. Blomqvist, s o m gjort sig känd h o s oss främst g e n o m sin förtjänstfulla » Djurskyddslära », hvilken nu g e n o m statens understöd i svensk o c h finsk dräkt k o m m e r att spridas i vårt land i vida kretsar. Hans närmaste granne till höger är redaktör F. A. Närmast h o n o m sitter vårt lands lotsdirektör N. Sjöman o c h hans högra granne är prof. E. J. Mellberg, mötets ordförande. Helsingfors i juni 1899. A. B l o m b e r g foto. FRÄN PRINSESSAN MARGARETAS DOP: ALTARET MED DOPFUNTEN. VÅRA ILLUSTRATIONER. FÖRSTA MÖTET ALLMÄNNA DJURSKYDDSI FINLAND. Plåten, F. A. Blomqvist.
Prof. JM 26. på Vestra stambanan ända till Hallsberg och derifrån på Örebro-Askersund-banan till Örebro, Kongl. Maj:t tinner berörde mellan Kathrineholm och Örebro ifrågasatta bana icke vara behöflig; hvarjemte och då Kongl. Maj:t anser den af Kommitléen föreslagna sammanbindnings-banan från Kambol öfver Qvicksund till någon punkt på en blifvande stambana norr om Mälaren desto mindre vara af öfvervägande nödvändighet påkallad, sorn riktningen af den stambana norr om Mälaren, till hvilken denna sammanbindnings-bana skulle stöta, ännu icke kan bestämmas, Kongl. Majit trott förslaget härom böra för närvarande förfalla. Med billigt förtroende tili Öfverste Ericsons på tekniska insigler och mångårig erfarenhet i yrket grundade omdöme rörande möjligheten att utföra den af honom framlagda storartade plan ali, medelst Vestra och Norra stambanornas förening i Stockholm, bereda väsendlliga fördelar åt trafiken samt tillika undvika anläggningen och underhållet af särskild bangård på Södermalm, har Kongl. Majit funnit nämnde plan böra antagas. På grund af del ofvan anförda vill Kongl. Majit härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att nedan upptagne jernvägslinier må anses såsom stambanor, hvilka skola anläggas och utföras genom statens omedelbara försorg och på dess bekostnad, samt löljaktligen utgöra allmän tillhörighet och stå under statens tillsyn och förvaltning, nemligen: l:o. Till För 2:o. S:o. 4:o. Vestra stambanan, gående från Stockholm öfver Södertelge, Kathrineholm, Hallsberg, Wiby, Hjulö, Sköfde. Falköping och Alingsås till Götheborg den härför beräknade kostnaden bör jemväl läggas den för Vestra och Norra stambanorna gemensamma, nemligen för de begge banornas förening i Stockholm, enligt approximativ beräkning anläggning af reparatioris-verkstäder i nämnde stad . Nordvestra stambanan, utgående från vestra stambanan i närheten af Porla och sträckande sig öfver Christinehamn, Carlstad och Arvika till riksgränsen vid Magnor Södra stambanan, utgående från vestra stambanan vid Falköping och sträckande sig, med bibana till Jönköping, öfver Göthaström, Agghult och Lund till Malmö .
Deg beviljanDe. £D) Utlåning emot af 2lctier od; Publtfa Papper. 21:o belåning af Pietter od; fJMtblifa papper må ej allenafl fort? fara, utan äfven, i mon af tillgång, utflräcfaé, meD iafttaganDe: att fåfom åpppotbef må antagaé odj belånaö: a) till fulla £apital?beloppet: RtfögälDé^ontoreté före fifiltDne RiféDag utfärDaDe obligationer meD 5 procenta ränta, famt De ja fallaDe lottfeDlarne för trollhätte? ©lufi verf; f>) till Nittio procent af €apita;bbe(oppet: Scifögälb&Contoreté efter ftfta Dviföbag tttgifna Obligationer meb 5 procenta årlig ränta od) förfebba antingen meb tvijj förfallotib, eller uppfägbara å forbring^ägarneé ftba; c) till tre fjerbebelar af voanltga förfäljning&prifet unber be tvenne näffc före belåningen förflutna månaber: 9lifégälbö«€ontoretö Obligationer meb lägre ränta, än 5 procent om året, eller utan mif förfallotib eller uppfägmngé<rätt å forbringö* ägarneö ftba; od> Slrmeenö 2lccorb&2lmorteringé<fonbö Obligationer; b») emot ttllifa ffällb antaglig borgen för ben brift i 'SBerfeté forbran, font tvtb äpppotljcfenö amvänbanbe möjligen (Fulle funna uppf omma:.
Utlåtande, angående Kållands Härads Invånares rättighet till utsyning pä Kronoparken Räda As. (I. A.) Uti Memorial, hvilket Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterat, har Piiksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson ifrån Elfsborgs Län anfört, att ifrån urminnes tider hafva de skoglösa hemmanen inom Kållands Härad af Skaraborgs Län varit berättigade till utsyning på kronoparken Råda Ås, dels till enskilde behof, dels till allmänna broar, samt dels till Soldat-torps byggande, på sätt 17 §. i i685 års Knekte-Contract visar; men då, genom den nya regleringen af denna kronopark, densamrna numera disponeras af Staten, hvarigenom Häradsboerne kommit i mistning af berörde förmon, har Motionairen föreslagit, att Kållands Härad måtte så mycket hellre komma i åtnjutande af dess uråldriga rättighet i berörde fall, sorn ingen rubbning behöfde ske i afseende på det införde nya skogshushållningssättet, enär den trakt, som årligen skall upphuggas till försäljning, kunde lemnäs till utsyning åt de mest behöfvande. Då Utskottet icke är i tillfälle att bedöma Kållands Häradsboers förmenta rätt till begagnande af utsyning å kronoparken Råda Ås, och detta ämne i öfrigt synes böra utgöra föremål för handläggning af vederbörande autlioriteter, hos hvilka Häradsboerné kunna i laga ordning söka den ändring eller rättelse, hvartill de tro sig ega anspråk; så anser Utskottet förrberörde fråga icke erfordra någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den 16 Maji 1834- MM • mtmmmm m mm Bihang till R. St. Prot. 1834- 4.de Sami, Usta Afd. 2b'de Håjlet. 3 STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, i834• Ståts-Utskottets Utlåtande N.o 96, ( Ankom till £xp.-Utsk. den 17 Maji kl. 1 e. m.
Detta vill jag likväl tro hafva tillhört Utskottet att göra; åtminstone skulle det, så vål för mig, som för alla andra af samma tanka, hafva varit på det högsta tillfredsställande, att i frågan om Fäderneslandets vål, kunna sammanföra erfarenheten med den theori, som Utskottet adopterar. Då en samling af så upplyste män som BevillningsUtskottet, undviker granskning af sådana omständigheter, som ligga i strid med deras grundsats, så faller man lått på den idée, att de framställde anroårkningarne åro af den art, att de ej kunna vederläggas. Emellertid, med förutsättande att Utskottet haft dessa förhållanden i vederbörligt betraktande, ehuru ej sådant synes af Betänkandet, så anhåller jag hos närvarande Herrar Ledamöter af BevillningsUtskottet, att de ville hafva den godheten att nu hår upplysa oss om de anledningar som föranledt Utskottet, att ej göra afseende på Rysslands dyrköpta erfarenhet, i samma afseenden, under alla de sednast förflutne 7 åren. Skulle denna vördsamma uppmaning äfven hår blifva utan följd, eller ej tillfredsställande kunna full - Den 14 Au gusti /, m. *95 göras, så täckes Utskottet benäget ursågta, att man på folia skål anser sig kunna såsom säkert antaga, att dessa Ryska resultater innehålla ovedersägliga bevis emot fördelen af det föreslagna nyhetssystemefs införande. Slutligen förenar jag mig med de Herrar, som hffva framståldt lättheten af tullförsnillning emot lurendrågeriet, anseende den inhemska Näringsfriheten vara det enda råtta eorrectivet emot prohibiUvsystemets missbruk och olägenheter. N:o 7. Herr Lefren , Johan Pehr: 1) Man sager: att hvar och en Lag som nekar mig att erhålla den bästa vara för bästa prir, der jag kan fä densamma, är ett orättvist beskattnings/ätt, ftridande mot in* dividuella Jriheten rn, m. Denna låra år icke ny, den är ganska conw seqvent, härledd utur de af mig ogillade cosmopolitiska grundsatserne.
Gode män borde i hvarje fall utlåta sig, hvad de ansåge menligt eller ej, och deraf skulle bero, huruvida den äskade skyldigheten borde publicisten åläggas. Opinions-nämnden, såsom ett hinder för lagskipningens fullkomning, har uti 1849 års berättelse, (sid. 23 t. o. m. 30) äfven varit föremål för anmärkningar och ett förslag, huru någonting mindre ändamålsvidrigt skulle kunna påtänkas. Jag bör endast tillägga, att min sedermera fortsatta forskning i lagskipningens tillstånd icke försett mig med någon bättre idé, än den jag i detta förslag framlagt, och min öfvertygelse om dess brukbarhet har blifvit bekräftad genom de reflexioner, som denna forskning framkallat. Samma årsberättelse innehåller, (sid. 173—177) några betraktelser om arbetets organisation vid jordbruket, föranledda af ett öfverhandtagande bruk att vid större egendomar afhysa underlydande hemman och torp, för att genom användande af statfolk och daglönare förskaffa sig af sitt yrke den högsta möjliga behållning. ■— Jag har upptagit frågan, huruvida någon rättsgrund vore att åberopa, som hindrade samhällets lagstiftning att inskränka friheten i ett sådant hushållssystem, der säkerligen de husvilla hushållens lidande öfverträflär den vinst, som deras husbönder kunnat göra sig af deras förjagande, och samhällshatets, socialismens, kommunismens lågor underblåsas, medan talet af uslingar och brottslingar progressivt tillväxer. Och på denna fråga har jag hämtat svaret från den grundsats, att jordäganderätten ej kan vara heligare, än ali annan rätt, men att ingen sådan finnes, som icke viker för samhällets, hvilket gifvit jordäganderätten, liksom all annan, med förbehåll, att ingendera må kunna till samhällets ofärd användas. — Hvad jag, efter denna grundsats, önskat och trott vara möjligt, var icke att hindra arbetares användande vid jordbruk, på hvad vilkor eller till huru stort antal som helst; men för en viss del af detta antal, beräknad efter den i bruk varande jordens vidd, ville jag göra jordägaren ansvarig, att desse arbetare eller deras hushåll icke falla fattigvården till last, vare sig under den tid, de vid egendomen användas, eller inom viss tid derefter.
Utsk. har visserligen hyst betänkligheter vid att föreslå en sådan afgift, men som inget bättre Den 12 September. 233 förslag fanns till hands och någonting måste göras, trodde Utsfe. sig böra tillstyrka detsamma. Då jag nn begärt ordet, är det ej min mening hvarken att tillstyrka eller afstyrka detta förslag. Sodan Betänk, blef afgifvet har jag under samtal med åtskilliga ledamöter of Ståndet funnit, att. flere äro mot detta förslag, men deremot har jag genom dessa samtal blifvit betänkt på ett annat förslag, som jag anhåller att. få framställa till B. o. Ad:ns bepröfvande, och hvarpå jag anhåller om Hr Gr. o. Landtm, propos. Förslaget lyder som följer: salt hvarje medlem af B. o. Ad. som betalar skatt efter 2:dra artikelns Bevillning skall till Riddarh.- bygenadens iståndsättande och framtida underhåll betala 10 öre Rmt på Rdr:n af den bevillning han efler 2:dra artikeln erlägger. För den händelse att R. o. Ad. afslår Ulslcs Betänk., anhåller jag om bifall till detta förslag. Uplysningsvis får jag nämna att om förslaget vinner bifall, så har jag en motion i beredskap, på hvilken jag ämnar anhålla om remiss till Ständerne genom sitt bifall må gifva laga kraft åt R. o. Ad:ns beslut. Hr Ehrenhoff, Gust. Herman: Genom Riddah.Direkt:ns Riksdagsherätlelse blef det för R. o. Ad. kunnigt att en större reparation erfordrades för Riddarb.-byggnadens bestånd. Yid granskning af Riddarhusets räkenskaper fann jag att kassans tillgångar icke medgåfvo en sådan utgift, och det var för att jemna detta missförhållande mellan tillgånger och utgifter som jag väckte min motion. Jag gjorde det i sanning under förhoppning att någon klokare och mera inflytelserik ledamot än jag skulle under loppet af Riksdagen framkomma med ett bättre förslag. Denna förbopning hade jag så mycket större skäl att fortfarande hysa som R. o. Ad. under Riksdagens lopp icke allenast beslutat den oundgängliga grund-omläggningen, utan ock den mindre nödvändiga reparationen af Riddarhus-salen.
Rdr måtte utaf allmänna medel beviljas för utvidgningen och reparationen af Wexiö domkyrka, derför kostnaden var beräknad lill 43,557 Rdr 32 sk.; men, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 26 Juni 1848, ansågs Statsverkets dåvarande tillgångar icke lemna utväg för detta låns meddelande. Då, genom omförmälda, år 1849 påbörjade och sedermera fortsatta, byggnadsoch reparations-arbete, redan utaf domkyrkokassans behållning, hvilken den 1 Januari 1849 utgjorde 32,433 Rdr 47 sk. 11 rst., medtagils 16,000 Rdr, samt under innevarande år ytterligare erfordrades minst 8,000 Rdr innan det nödvändigaste af arbetet kunde blifva fullbordadt, och då de Domkyrkan dessutom åliggande betydliga utgifter icke medgåfvo, att nämnde kassa mer än till en viss grad nedgick, hvadan det följaktligen vore alt befara, det ifrågavarande arbete, i brist af medel till dess fortsättande, måste inställas samt kyrkan för en längre obestämd tid lemnäs i ofullbordadt skick, hafva, enligt Kongl. Maj:ts till nu församlade Ständer, under den 28 December nästlidet år, aflåtna nådiga proposition (jnförd under N:o 31 i Rihanget till Riks-ståndcns protokoll, lista Samlingen,) Domkyrkans Tutorer, Kongl. Majits Befallningshafvande i Kronobergs Län och Biskopen i Wexiö Stift, till undvikande af ett sådant afbrott samt dermed förenade kostnader och olägenheter, hos Kongl. Majit i underdånighet hemställt om beredandet af Rikets Ständers bifall till ett låneunderstöd af 25,000
Den säkraste garantin för realisationens bestånd anser jag ligga i silfrets spridande i handel och vandel. Hvad åter invexlingen beträffar, så anser jag att Privatbankerna kunna underlätta densamma, äfven om de icke tillåtas utgifva mindre sedlar än å 6 r:dr 32 sk. På de skäl jag nu har anfört och Utsk:n för öfrigt i deras betänk, framhållit, anhåller jag vördsamt om bifall till den nu föredragne delen af samma betänk. Hr von Troil: Hr Rosenblad har yttrat, att man bör bibehålla goda lagar men uphäfva de dåliga. Häruti instämmer jag fullkomligt med den värde ledamoten, men innan man kan säga alt en ny lag är dålig, måste man hafva erfarit verkningarna af densamma. Den nu ifrågavarande lagen är ännu icke tillämpad och likväl försäkrar man alt den är så dålig, alt stora vådor för det allmänna deraf skulle härflyta. Då vi ännu icke kunnat genom erfarenhetens vittnesbörd öfvertyga oss, att det beslut, som af 1844—45 års Ständer fattades, verkligen föranleder till stora vådor för samhället, anser jag alt det icke är skäl att frånträda detta beslut, derföre att en mängd personer ihärdigt och oafbrutet uprepa att stora vådor ovilkorligen måste inträffa, om samma lag en gång tråder i verksamhet. Jag ärkänner fullkomligt, alt om Utskms betänk, nu bifalles och sålunda 1844—45 års beslut en gång blifver en sanning samt till följd häraf Privatbankernas sedlar å 3 r:dr 16 sk. komma att uphöra, dessa bankers utelöpande sedelstock kommer all i någon mån deraf förminskas, 138 Den 6 Augusti. men jag täger för lika afgjordt, att denna minskning icke upgaF lill hela det belopp, som sedlarne å 3: 16 f. n. utgöra, ulan att denna minskning kommer till en del att godtgöras genom ett ymnigare utgifvande af sedlar å högre valörer. Det torde för en hvar vara temmeligen bekant, hvilka osparda mödor man i landsorterne gör sig för att i allmänna rörelsen sprida Privathankernes sedlar som der åro i omlopp.
Den fördel för Riksdagsmännen att hemkomma något tidigare följande sommar, torde mer än ersätta de olägenheter, som kunna upsla derutaf, all de bilrest något tidigare föreg:de senhöst. c Den 1 Mars f. ra. Hr von Hartmansdorff: En Grefve ifrån Skäne, sorn i detta ögonblick icke sitter på sin egen bänk utan pä min, upgifver för mig att den i slutet af Oktober inträffande tjenstehjonsflytlningen är så hinderlig för Riksdagsmäns afresa från hemmet vid denna lid, att man högeligen bör afstyrka den förändring, som nu är föreslagen, och halia sig vid d. 15 Nov. såsom hittills. Ett serskildt skäl dertill finnér jag ligga deruti, att tiden för Stats-Revisionerna skulle i sådant fall förkortas från d. 15 Sept. till d. 1 Nov. Det vore då blott 6 veckor som återslode af de 2 månader, som nu äro dertill föreslagne. I det förslag till Grundlagsändringar, som nu hvilar på R. Slas bord, förekommer denna fråga snart lill afgörande. R. o. Ad. torde således lätteligen inse, all det icke vore skäl härigenom ytterligare försvåra frågans lösning. Jag anhåller att dessa mina anmärkn:r mätte få lill Utsk. medfölja. Hr Gr. o. Landtm, förklarade att ifrågavar:de motion enl. derom gjord begäran, komme att hvila till nästa plenum. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped. Utsk. inkomne förslag till R. St:rs underd. skrifvelse!' till K. M. M 18, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om tillägg till 61 § Reg.F:n; M 19, ang:de fördelningen emellan särskildta Embetsverk af grätifications-anslag i st. f. ljuspenningar åt extra ordinarie tjenstemän och vaklbetjente. •M 20, ang:de pension för Krigs-Rådet S. G. Ehrenstams Enka, Charlotta Gripenst jerna, samt hennes dotter.
M. tvifvelsutan lärer vid en kommande riksdag nådigst göra framställning; men jag har trott, att under tiden något bör göras lill afhjclpande af tjenstemännens mest tryckande behof; och jag får af sådan anledn. härmedelst vördsamt föreslå, att ofvan uppräknade landtstatstjenstemän inom Jemtlands län, nemi. landssecreleraren, landskamererareu, räntmästaren samt kronofogdarne och häradskrifvarne i Jemtlands södra och norra fögderier måtte, såsom någon förbättring uti deras ytterst knappa lönevillkor, tilläggas ett arfvode af 333.r r:dr b:eo hvardera, alt årligen från och med inncvar. år utgå intilldess ny lönereglering för landtstaten i allmänhet blifvit beslutad och hunnit sättas i verkställighet. Anbållandes jag att denna min motion matte till H. StatsUtsk. remitteras. Bilaga. Uppgift å nedannämnde landtstatstjenstemäns i Jemtlands län årliga löneinkomster. Landssecreleraren: Ordinarie lön 233: 16. Resepcuningar — Expensmedel 32. Sportler, högst GGG:32.9ö6: Landskamerer ar en. Ordinarie lön 32. 17 t:r spanmål af bohemman, efter markegångspris circa 100: — Extra ordinarie inkomster. Provisioner å charUe-sigillaUe-medel 50: — Saltpeter d:o . 8: — Mötes d:o . 12: — Bevillnings d:o . 30: — Lösen för immissionsbref i kronohemman, circa 33: 16. m. 16' Landträntmästaren. Ordinarie lön 732: 24. Provisioner och remisslage, circa 100: — 832: 432 Den 24 Augusti e. m.
I anledning af Rikets Ständers vid sistledne Riksdag gjorde hemställan om medel och utvägar till hefordran af finsmidet vid Eskilstuna Fristad och till uppmuntran för jernoch metallförädlingen i allmänhet hafva, så väl för Fristads-manufacturister eller arbetare, som sysselsätta sig med finare jernoch metallförädling, samt hålla bok eller förteckning öfver sine efter hand åstadkomne tillverkningar, sam äfven för dem, hvilka för Manufacturisterne underhålla förlag, utvägarne till erhållande lånebiträden blifvit underlättade och utvidgade; hvarjemte Kongl. Maj:t anbefallt vederbörande att efter inhemtade erforderliga upplysningar, inkomma med förslag i afseende på export-premier för finare smides-till verkningar, Stenkolsgrufvorne vid Höganäs och Interessenterne af detta Verk hafva erhållet understöd enligt Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade beslut: och försök till en ny schaktsänkning hafva blifvit gjorda ehuru de för oväntade hinder ej kunnat fullföljas. Götha Canal-Byggnad har blifvit fortsatt i öfverensstämmelse med den vid sista Riksdag uppgjorda beräkning både i afseende på arbetsqvantiteten hvarje år och kostnaden dervid. Genom sjöarne Vetterns och Venerns sistledne höst fullbordade förening har ett af föremålen för detta stora förelag blifvit uppfylldt. Den dymedelst utvidgade vatten-communication emellan särskilda provincer skall utveckla nyttan af Canal-anläggningen, hvaraf följderna re - 6o Konungens Nåd. Serättelse. dan sistledne höst visat sig på Vetterns strander,; dit flera både Krono och enskilda Fartyg ifrån Nordsjöns kuster anländt, under det de hittills verkställda arbeten, hvaribland 38 färdiga Slussar och 30 par Slussportar af jern och inhemsk fullkomnad tillverkning, ådagalägga, att hvarken kunskaper eller konstfärdighet saknas, för att med varaktighet vinna det stora målet, håfvens förening, sorn i flere tidehvarf varit påkallad, oeh hvars utförande skall för kommande slägter bli ett vittnesbörd om det närvarandes verksamhet. Kongl.