Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Elfven har nemligen vid Ytterhiske by, belägen å norra stranden af densamma och vester om Umeå stad, bortskurit en betydlig del af byns odalåker samt nedfört den nedrasande jorden ned åt Umeå fjord, hvarigenom, förutom den förlust, som drabbat jordegarne, segelleden till Umeå stad årligen uppgrundas, och kan man ej på något sätt beräkna, hvilka följder så väl för ifrågavarande stad, som för Ytterhiske by kunna uppstå af elfvens årligen tilltagande förödelser, om ej kraftiga åtgärder vidtagas för desammas förekommande. Genom hällne undersökningar så väl af Distrikt-chefen i Norra Vägoch Vattenbyggnads—distriktet, Herr Majoren oell Riddaren C. Adelsköld, som af Häradssynerälten, har blifvit utrönt, alt bästa och billigaste sättet till förekommande af dessa elfvens skärningar vore genom en öfver 2:ne från motsatta stranden utskjutande mindre uddar upptagen kanal samt inlösande och raserande af en invid den ena af dessa uddar varande laxfiskebyggnad, hvarigenom strömfårans yla blefve mer ån dub - Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 493 belt så bred som den nu år och vattnets hastighet följaktligen mycket mindre. Enligt uppgjordt kostnadsförslag skulle ifrågavarande arbete uppgå till en kostnad af 23,856 R:dr och då Umeå härad ej mäktar af egna medel åstadkomma dessa kostnader samt Ytterhiske by ännu mindre eger tillgångar, så vågar jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer behagade anvisa ett anslag, utan återbetalningsskyldighet, af 23,856 R:dr R:mt för vidtagande af de nödiga befunne åtgärder till förekommande af Umeå elfs utskärningar vid Ytterhiske i Umeå socken af Westerbottens län. Handlingar, som styrka de förhållanden, jag här ofvan haft äran anföra, jemte karta öfver en del af Umeå eif skola inlemnas till vederbörligt Utskott. Och som andra orter, dels för kanaler, dels för åars upprensning, tid efter annan blifvit hugnade med anslag, så hoppas man, att Rikets Ständer behjerta de svåra förhållanden, som äro för handen, för denna ofta af missgynnande skördar hemsökta ort.
Län väckt motion, att, enär Rikets Ständer vid innevarande Riksdag väl, i likhet med Rikets sist församlade Ständer, beslutet, att, till odlingarnes upphjelpande och underlättande, från Banken må ske utlåningar till högst 3oo,ooo R:dr, men genom de föreskrifter, som äro gifna för dessa utlåningar, blott få jordegare deraf kunna komma i åtnjutande, så att på Odlings-Låne-Fonden en summa af circa itt,ooo R:dr funnes oanvänd, hvilket belopp ej kunde på ett år komma att utgå, jemte de i5 å 25,ooo R:dr, som, enligt BancoReglementet (png. 119). blifvit beräknade att i denna väg årligen åter utlånas, samt det vore menligt både för den allmänna rörelsen och, genom uteblifvande ränte-vinsten, äfven för Banken sjelf, att en sådan tillgång lemnäs obegagnad, dessa i Banken inneliggande 111,000 R:dr, eller hvilken summa det än må vara, i annan väg måtte få utlånas, såsom genom Allmänna Disconten eller Ilandels-Diconten, fördelade dock på Discontrörelsen så väl här i Stockholm som i Götheborg och Malmö, med vilkor, att, då Banco-Fullmägtige den i5 November hvarje år erhålla uppgift å de under året sökta Odlings-Lån, Fulimägtige skulle ega, om det behöfdes, att af de under tiden serskildt begagnade Odlings-Lånemedlen från Biscontrörelsen åter indraga så mycket, som borde för följande året i Odlings-Lån utgå. Förmenande Motionairen, att det Beslut, hvaruti Rikets Ständer i afseende på realisationen stannat, alt nemligen utelöpande sedelstocken icke måtte under ett år från utvexlingsdagen ökas, äfven om förhållandet emellan silfverfond och sedelstock vore bättre än såsom 2 lill 5, komme alt i ingen mon rubbas genom den af honom sålunda föreslagne förändring i förvaltningen af Odlings-Låne-Fonden, då ofvanstående 3oo,ooo R:dr vore i den utelöpande sedelstocken af Ständerne sjelfve inberäknade.
Jag föreslår derföre 3:o att vadmal måtte behandlas likasom kläde, och för tulltaxans säkra tillämpning i stort anser jag äfvenledes 4:o att fris, frisad, doffel och kalmuck böra behandlas lika med kläde. En theon, som öppnar Sverfges hamnar för en klädesimport af 3 å 4 milioner r:drs b:co värde, utan att lätta afsättningen på rikets exportartiklar, utan afseende på den stora marknadens närvar, ställning och utan all mildring vid öfvergången till en för stora inhemska intressens så maktpåliggande innovation; samma theori, säger jag, erbjuder förmedelst export af malm, tackjern och smältstycken, åt utländska män en förädlingsrätt, sorn är våra egna landsmän betagen. Ty inom Sverige gäller ännu, att den som vill smälta malm, färska tackjern eller utsmida smältstycken, måste visa tillgång på skog. Jemförom vidare Sverige med länder af rika stenkolslager. Här kunna ingenstädes så betydliga qvantitéter af bränsle sammandragas till ett ställe, att tillverkningar kunna uppstå, qvantitatift jemförliga med brukens i andra länder. Både Frankrike och England äga bruk, som tillverka mer än de jernrikaste landskap i Sverige. Men större tillverkning ger lägre pris, och häruti gynnas utlänningen af naturen. Största delen af detta jern Den ii Mars f. m. kan likväl icke användas till samina behof som det Svenska. Härpå beror det sednares afsättlighet till högre pris, äfvensom den fördel naturen egnat åt vårt fädernesland. Den hvilar förnämligast på de egenskaper, sorn malmens och bränslets renhet gifva åt laekjernet. Exportera det och den stora marknaden skall förses med ett stångjern af bästa slag, hvars tillverkning gynnas af Sveriges tull-lagar, linder det att den ekonomiska lagstiftningen hindrar Svenska bruksägaren alt, medelst oinskränkt smidesralt, åstadkomma ett lägre tillverkningspris. Förslaget till tulltaxa inskränker val icke Sveuskens frihet, men utvidgar lians medtäflares; och i hvilken tidpunkt!
7 Sand. 1 Afd, 27 Hå/t. 2 10 Lag-Utskottets Betänkande, IV'. o go. derföre den, att i lag inlägga sådan bestämmelse, som verksammare, än hittills meddelade föreskrifter, kunde leda till detta mål; och i detta hänseende lemnade närmaste grannstat, eller Danmark, med sitt lyckliga kreditväsende ett godt föredöme. Der finnes nemligen, bland annat, påbjudet, att fordringar, grundade på vexlar och handskrifter, hafva förmånsrätt framför vanliga bokfordringar. Om än, å ena sidan, derigenom inträffade, att för de sednare sällan någon utdelning erhöiles vid konkurs, hade deremot, å den andra, följden blifvit, att dylika fordringar nästan aldrig funnas till, emedan ingen lemnade kredit, utan att samtidigt dermed sätta sig under 'dagens otvetydiga skydd". Vanliga förhållandet vore derföre, att när kontant betalning ej genast följde, uppgjordes alla affärer med vexlar. För att äfven här i Riket uppnå detta mål, har motionären, med hämtadt stöd från oinförmälda exempel, föreslagit: "att fordringar enligt vexel, invisning eller revers till ordres måtte tillerkännas prioritet näst efter inteckningar, pantförskrifningar och förmyndaremedel”; varande detta förslag understödt af Herr Lindström, E. G., med hemställning tillika, om icke fordringar, som grundas på kontraböcker öfver borgade varor, jemväl borde tilläggas förmånsrätt. Då Utskottet, efter att hafva tagit omförrnälda förslag i öfvervägande, nu går alt sitt utlåtande deröfver afgifva, bör ej iernnas oanmärkt, att den förmånsrätt till betalning för vissa fordringar, hvarom nu är fråga, redan tillförene, enligt Svensk lag, till en hufvudsaklig del egt rum.
Serskildta Utsk:s Betänk. i denna del. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Den ifrågavar:de §. är enligt min åsigt både lämplig oell tydlig samt innebär ingalunda de olägenheter den siste talaren påpekat. — §. innehåller nemi. ali bränvin må destilleras under den tid, för hvilken anmälan till bränvinstillverkning skett oell mot den afgift, som derföre erlagd blifvit. Det finnes således icke serskild skatt för distilleringen. Nu är i 5 §. föreskrifve!, att i de större brännerierna lå icke tillverkas mindre än 300 och icke mera än 1000 k:r om dygnet pr månad räknadt. Om nu någon vill uti ett sådant bränneri distillera bränvin, är det ju klart, all lian blott beböfver inrätta verket så, att han kan med detsamma åstadkomma eli större qvantum om dagen än hvartill han sig upgifvit. Om jag I. ex. antager alt en bränvinsbrännare anmält sig för en tillverkning af 1000 k:r bränvin för dygnet, så beböfver han endast förskaffa sig eli veik med hvilket han på nämnde tid kan åstadkomma 1500 k:r och således på 4 dagar frambringa samma mängd, hvartill han efter anmälningen varit under hela veckan berättigad. Han har då lill distillering af bränvin 2 dagar för hvarje vecka, och erlägger alltså för distilleringen icke den ringaste skatt. Hvad åter beträffar de mindre brännerierne, så har man påstått deras äfverkningsförmåga vara vid bestämmandet af beskattningen å desamma för lågt beräknad, och en egare af dylikt bränneri behöfver således endast inskränka sin afverkning till det belopp hvarefter skatten blifvit uträknad för att hafva lid öfrig till företagande af distillering utan att lian ändock kommer alt erlägga mera i skall än hvad som motsvarar 16 sk. k:n för det af honom tillverkade bränvirtet. Följaktligen inbegripes skatten för distillering med småpannor jemväl i deras beskattning för bränvinstillverknlng. Jag kan således icke inse, att någon olägenhet eller origtighet förefinnes i stadgandet tili §.
— 1 Auditör vid Carlskrona station 2,000 — 1 1 Advokat-fiskal vid Carlskrona station Registrator vid Befälhafvande Amiralens kansli, med skyldighet 2,000 — 1 att tillika bestrida kanslist-göromålen (nu Kanslist Kanslist hos Kommendanten vid Carlskrona station, tillika biträdan1,500 — de vid Auditörs-göromålen (nu Kanslist) 1,000 — 1 Kanslist vid Carlskrona station 800 — 1 d:o vid d:o d:o 800 — 1 d:o vid Stockholms d:o (tillika biträdande vid Auditör.s-göromål) 1,000 — 1 d:o vid Stockholms station 800 —■ 1 d:o vid Götheborgs depöt (tillika Kammarskrifvare 800 — 1 Väbel vid Carlskrona station 500 — l d:o vid Stockholms d:o 500 — 1 Kamererare vid Stockholms station 3,000 — 1 d:o vid Carlskrona d:o 3.000 — 1 Sjömilis-koinmissarie vid d:o d:o 3.000 — 1 Varfs-kommissarie vid d:o d:o 3,000 — 1 Kassör vid d:o d:o 2,500 — 1 d:o vid Stockholms d:o d:o 2,(100 — 1 Kammarförvandt vid Carlskrona d;o 2,000 — 2 d:o vid d:o d:o 4,000 — 1 d:o vid Stockholms d.o 2,000 — 1 Redogörare vid Götheborgs depöt 2,500 — 1 Förvaltare vid Carlskrona station 2,000 — 2 d:o vid d:o d:o 4,000 — 2 d;o vid Slockilnbns d:o 4,000 — 1 d:o vid d:o d:o . (nuvarande lönen förut alsedd för Götheborgs depöt) 2,000 T ra nsport 62,700 — Expeditions-Utskotlets Förslag till underd.
Directionerne öfver de i Götheborg och Malmö inrättade serskildta Lane-Contoir äro Tableauer insände, som utvisa gången och beskaffenheten af hvartderas rörelse ifrån April månads början år 1824, då desse nya Låneanstalter öppnades, ända till 1827 års slut. Och hvad som rörer deras administrativa skick innefattas uti de till Banco - Fullmägtige tid efter annan insände Berättelser om årliga Re* visionerne. Serskilda Berättelser från Bankens Commissariat, Revisions - Commissarien och Bankens FiscalsEmbete äro, med stöd af 1823 års Banco-Reglementes 2 Art. 6 §., författade och aflemnade, hvilka redogöra för Banco-VerJtets mera speciella Administrations-grenar. Under åberopande af allt detta, jemte BancoFullmägtiges egne Protocoller och dertill hörande Handlingar, hvilka nu blifva föremål för Högloflige Banco - Utskottets granskning, omnämnas här blott korteligen, efter samma ordning som i 1823 års Banco-Reglemente är följd, sådane Mål och Ärenden, under tiderymden från sednaste Banco-Revision, hvilka, uti hvad 3 2 Berättelse hvad som rörer Banco-Fullmägtiges befattningar, ej antingen redan i Första Afdelningen blifvit redovisade, eller i den Fjerde, under formen af Motioner, förekomma. §. i. Inom den af Banco - Fullmågtige likmätigt 1823 ars Banco - Beglementes 1 Art. ax och 22 §. §. utsatte Rescriptionstid för ingifvandet, så väl af Besvär, som Ansökningar, till anmälan bos Rikets Ständers Banco-Utskott, hafva Banco-Fullmägtige emottagit: Besvärsskrifter ■ 1 £0 Af Bokhållaren i Banken J. Fredzell, öfver förment lidande vid på en gång skedd tillsättning af arne ledige Bokhållare-Sysslor. 2:0
Ilos Stats-Utskottet : För Secreteraren, i månaden R:dr 200: — —- „ Secreteraren för de Riksgäldsverket rörande ärenden d:o „ 166: 32; —- , den Utskottet biträdande Kamererare, om dagen . , , Två Notarier, hvardera, om d:o . .. , 4: „ Fyra Canzlister, d:o d:o . 3: „ Fem Vaktmästare d:o> d:o 1: 16I - För förstbemälde Secreterare, Tre Canzlister och Vaktbetjent»ge» beräknas aflöuingen från och med den 3 sistlidne Februari, för den andra Secreteraren samt Kamereraren och Notarierne från och med den 10 i satarna månad , och för den fjerde Canzlisten från och med den 3 nästlkin. e Mars. ^Stats-Ulskottels Memorial N:ris 1 och 17). Hos Bevillning#- Utskottet : För Secreterare», i månaden, . — „ Tre Notarier, hvardera, o.m dagen.. . 3: a/f. — „ Tre Canzlister d:o> d:o .. „ 2: 24. — ,» Tre Vaktmästare d:o d:o ... 1:16. — att Beräknas £ för Secreteraren från: och med den 3 sistlidne Februarii, för Notarierne och Vaktmästarne från och med näst påföijde dag, samt» enligt detta Utskotts memorial! N:o 1, för en Canzlist från och med den 15 i samma månad och för de Ivän ne öfriga Canzlislerne från och med dens i5 näsllidne Mars. Hos Banco Utskottet: För Secreteraren, i månaden . R:dr 1C6:: 3d. —- „ Två Notarier, hvardera om dagen „ 5: 2.4..—- „ Två Canzlister, d:o d:o ., „ 2: 2/f,— , Två Vaktmästare, d:o d:o
Sid ners i anledning deraf afgifna yttrande; 3:o Cominister Janzons motion om upphörande af ali förhöjd tjensteårsberäkning vid ansökan lill preslerlig befordran, jemte de i anledning deraf den 7 dennes och denna dag i Ståndet gjorda tillägg och anföranden; 4:o Contraets-prosten Heléns motion om förbud för gästgifvare, som besitta gästgifvaregårdar, hvilkas egor sträcka sig intill kyrka, att uppföra hållstugor närmare kyrkan än sjelfva gästgifvaregården.. 32 Prat.-Utdrag, den 10 Augusti 1844' Från Vallöf]. Borgare-Ståndet. S. D. Remitterades nedannämnde motioner i:o lill Stats-Utskottet: Herr Tjernbergs, om tillökadt Stats-anslag för Hernösands Navigations-skola, vid hvilken motions remiss åtfölja yttranden i ämnet, lemnade af flera bland Ståndets öfrige Herrar Ledamöter; 2:o till Bevillnings-Utskottet: l:o Herr Lundelii, om tullbestämmelser för handtverksoch inanufactur-articlar, hvilken motion derjemte blef med de öfriga Riks-Stånden communicerad; 2:o Herr C. J.
Den irtägtade ej mindre nu, med mindst 5 millioner behållet Capital honorera sina utfärdade Sed-] lar, om Respective Vederbörande kunde betala de valable penningar, sosji de i detta Seculo erhållit. Det är icke Batikens fel om icke Riksens Ständer endast åtnöjt sig med den salderade gevinsten, sorn dock efter Banco-ordningens 74 §. blott vore att disponera. Vi håfve vid denna förvirrade ställning ej annat råd, än att genom allvarligare och vi-] säre författningar så laga att vår öfver all höfva uppstigna Bancooch Riksgälds-Sedelstock må vinna uti väldet genom Productionens och Exportens, om ej öfvervigt, åtmindslone förbättrade förhållande emot consumtionen och Importen. D. v. Schultzenheim. Yttr io76' Den 20 Juni, Yttrande i Häglof,. Stats'Utskottets Plenum d. 17 funt 1815 af Carl Arosenius. ILhuru jag fullkomligt instämmer uti dé premisser, som Högloft. Utskottat förklarat ligga till grund för dess till Riksens Ständer nu afgifna Utkast till Finance-plan, särdeles i hvad angår Sedel-stockens bibehållande, sådan den vid 1814 ars slut befanns, tvingas jag dock af min öfvertygelse och samvetspligt att högtidligen protestera emot de bestämmelser, sorn Höglofl. Utskottets pluralitet ansett, såsom följder deraf, böra äga rum. Jag har ännu ej förmått aflägsna ifrån mig den farhåga, att dessa förslag, i fall de blifva antagne, skola åstadkomma just motsatsen af hvad sorn sökes, så väl i afseende på Bankens bästa, som på allmänna penningeställningen i Riket. Må,det tillåtas mig att betrakta hvardera af dessa ämnen särskildt. Att Riksens Ständers Bank skulle vara ett blott Depositions Contoir, kan jag för min del icke tro vara enligt med dess primitiva bestämmelse. Den bär ännu i denna stund namn af en Räneoch Vexel-Bank, och har allt ifrån sin första inrättning gjort skäl för detta namn.
I förra afseendet har redan blifvit nämndt huru förhållandet är. och någon förändring deri är ej att hoppas af de årliga öfningarna, så länge grunden till det felaktiga qvarstår uti nuvarande organisation af Flottans personal, hvilken i följd deraf, så i högre sorn lägre befattningar, kastas än till vapnets ena och än till dess andra del, ehuru dessa, snart sagdt. ej med hvarandra hafva någon annan gemenskap, än den för hvarje krigare, till lands eller vatten, nödiga kännedomen om handterandet af det honom anförtrodda stridsvapnet. Beträffande det sednare förhållandet, eller behofvet af att ingjuta förtroende och kärlek för vapnet, så har, på ofvananförda giunder, det följda systemet icke varit mera ändamålsenligt, och ett fortgående på en sådan bana skulle derföre vara att bortslösa en vigtig del af våra försvarskrafter äfvensom de uppoffringar, Nationen derpå måste göra.» »Med hänseende till de många svårigheter,' som åtfölja hvarje förändring uti personalens organisation, hade önskvärdt varit, att ett lämpligt, af behofvet så högt påkallad t ordnande af vårt sjöförsvar derförutan kunnat vinnas, men vid närmare betraktande finnes lätt nog, att sådant är omöjligt; och då sak alltid i första Bil N:o 4 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. tl rummet måste afses, samt icke allenast denna, utan äfven den personliga fördelen främjas genom ett bestämdt åtskiljande, bör ett sådant ock ske, om än verkställigheten icke kan cga rum på en gång och till fullo.
Ingvar terings-ordning. För Stockholm är föreslaget För, Götheborg. Daler Silfvermynt. Valvation till R:dr B:co ä 3 Dal. på R:dr. Enligt alternativet N;o 1. Enligt alternativet N:o 2. är nu genom Contract. bestämdt. Genom nya förslaget är projecteradt. — 200 4 Capilainer med vederlikar 54 18 —• Besv. och Ekon. disk. Utlåtande j N.o 82. Anktill Exp. Utsk. den 20 Nov., kl. 10 f. m. Utlåtandej i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 2. Vid föredragning af det Betänkande, Utskotten under N:o 2 afgifvit, i anledning af ett till Rikets Ständers granskning öfverlemnadt förslag till ny Inqvarterings-Ordning för Stockholms stad, hafva Presteoch Borgare-Stånden dertill lemnat bifall, hvaremot detsamma af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet blifvit återremitteradt.
Kostnaden för tryckning af LandshöfdingeEmbetenas Kungpselser • 29. Statens fordran i Landshöfdingen von JEchsteds Sterbhus - 30. anmärkningar vid Betänkandet om von Sche vens, Pension - 31. yrkadt uppskof med redovisningen af Krono-Uppbörden 32. Allmänna Brandförsäkrings - Inrättningens ställande under tillsyn af Fullmäktige Banken och Riksgälds-Kontoret 33. Kursdifferens å Ministern Lagersvärds fordran - 34. yrkad befrielse från Bevillning för Höga näs Stenkols-Verk - 35. anmärkningar vid Betänkandet om Kostnaden för Kongsholms Bränneri-byggnaders upplåtande till Kurhus 36. Magistraternes skyldighet alt förvara en ny< kel till Landt-Ränteriernes Kassa-Kistor 37. Tullgarns Kongsgårds öfverlemnande till H. K. H. Prins Oscar 38. Härads-Skrifvaren Rydströms Pension 39. Göteborgs Polis-Inrättnings underhållande 40. Löfås Silfver-Verk 4r. åtal af försummelser att insända Omslut för Riksliufvud-Bok sluts-Arbetet . 4;. Postfrihet för Städernes Magistrater 43. Jordransakningars verkställande Innehåll, N:r Sidi 44. Skattelösen af Lotshemman - nä. 45. tryckning af Handlingar i frågan om hämmande af Luse och Öfverflöd . - 120. 4G. anmärkningar vid .Betänkandet om sökt Lånbiträde för Landskrona Stads Kyrkobyggnad • - 121. 47. Kolti orri pan i-Mö tesplatser för Blekinge Läns Båtsmans Indelning Lönförbättring för Krigs - Revisions-Betjeningen ' - t-?6. 50. understöd för Kyrkooch Prestgårds byggnad i Neder Torneå Församling - -128. 51. P-restbols.friheter för Nya Kyrkoherdeoch Kapellans-Bostallen - « - -13L 5?. sökt ersättning till .
Maj: t angående denna sak, hade nu afstyrkt densammas antagande, och utskottets ordförande lade äfven denna gång sitt, nu som alltid tungt vagande svärd i motst,åndets vågskål, hvarföriitom från andra h&amp;ll många formella betiinkligheter yppades, afvelen der annars principiella hinder icke afskräckte. Till grund för den vidlyftiga debatten låg, som naturligt, Lagutskottets betiinkande, h a r s iiiileliáll l~lifi-it. betecknaat. såsom e11 " cirkel i riksdagslogikenn. Reformeii vore dels för stor, dels för liten, borde icke vara en genomgripande omstörtning inen fick icke heller blifva en partiell förbiittring. E n sådan cirkelgång är i den s. k. livinnofrilgan icke niigot nytt och Bterfinnes äfven i följande tankerigtning: makan och modern tillhör hemmet och har der sin tillräckligt vidsträckta och välsignelserika verksamhet; de ogifta kvinnorna, hvilkas antal är stort nog fur att ej lemnas ur räkningen, böra deremot finna användning för sina krafter i skolans, kommuileiis och välgörenhetens tjänst. Men då det föreslås att så anvanda just dessa krafter, heter det: y a, om de gifta kvinnorna med deras rika erfarenhet vore med, mycket gärna! men wir de icke af för närvarande fullgiltiga skiil tagits med, s i iiro ?k andra obehöfliga eller obetydande. " S r h t iir ock a t t fatta huru det nit, den begåfning och duglighet som nu under frivillighetens form erhållit så ampla vitsord genom att inordnas under samhallets lagbundna verksamhet sk~ille blifva, icke blot4 af mindre gagn utan verka skadligt samt till och med, enligt en talare, för kvinnan sjalf blifva nedsättande. Hon skulle icke heller kunna reda sig med de mknga rent praktiska bestyren, - ett påstaende som iinnu ar obevisadt och ingill~iuda. - C) I afseende p&amp; fragans historik, dess uppkomst och utveckling, dess behandling hos Landshöfdiugeernbeteii och Domkapitel m. m., hinvisas dels till Kongl.
Af det Statsrådsprot., som finnes bilagdt K. M:ts Propos. i ämnet, inliemtas, att skarpskyttarnes antal redan då uppgick till 40,000 man, och således liar Gr. Lagerberg endast lyckats att fiska upp ytterligare 2,000 man. Att för dessa 2,000 man anslagsbeloppet skulle ökas med 25 proc., synes mig något betänkligt. Jag tror således att Gr. Lagerberg gjort regeringens Propos. en sann otjenst, då Gr:n uppgifvit dessa siffror. Ty äfven om det högre anslaget skulle beviljas, måste dock förtroendet till regeringens sifferuppgifter rubbas, oaktadt dessa behöfva förtroende, då Stats-Utsk:t i rent militära frågor icke är i tillfälle att kontrollera deras tillförlitlighet. Jag har emellertid full tillit till den I(. Propos:n och hemställer till Statsrådet och Chefen för landtförsvarsdepartementet, om icke han skulle vilja biträda mig i försvaret för den K. Propos:n. Jag tror, att endast regeringen och icke någon individ, — med undantag af Gr-, Lagerberg, som bör halva kännedom om samtliga förslagerna från skarpskyttekorpserna i riket, — är i tillfälle att bedöma frågan; och det skall blifva intressant att se, huru den skiljaktighet, som uppstått mellan departementschefen och chefen lör kommandoexpeditionen, skall lösas. Jag yrkar fortfarande bifall till K. M:ts Propos. Hr Lagerhjelm, Gustaf Reinhold: Till en början vill jag förklara, att jag icke ernar motsätta mig bifall till Utsk:ts förslag, hufvudsakligen derföre, att anslaget komme att utgå till instruktörer och således, på samma gång det komme att befrämja skarpskyttekorpsernas ölningar, skulle bereda en fördel åt armén, då instruktörerna sannolikt komma att hemtas egentligen derifrån; och vid sådant förhållande kan jag icke annat än vara tacksam mot Stats-Utsk:t, som höjt det af K. M:t äskade anslagets belopp. Hvad skarpskytterörelsen beträffar, kan ingen vara mera varm än jag öfver den hänförelse, som, liksom genom en elektrisk stöt, bemäktigat sig hela nationen, för att rusta den till försvar i behofvets stund.