Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta motif för bestämmandet af den föreslagna Förordningen kunde Utskottet gerna i54 Den 3 November e. m. sparat, emedan det aldrig enligt förnuftet kan användas till grund för uppgörandet af den ifrågavarande Förordningen, utan endast anses som ett tröstemedel efteråt, sedan denna rysliga Förordning blifvit antagen; huru förundrad måste man icke blifva då man läser följande tirad: ”Då Utskottet ”tagit dessa serslciita åsigter i betraktande ”och med det ifrågavarande Lagförslaget ”dem jemfört, har väl Utskottet stannat i ”den öfvertygelse, att samma förslag ej kan ”stå tillsammans med de grunder, som i ”förra afseendet äro anförde;” men Utskottet likväl, efter sådane raisonnementer, tillstyrkt en ny Förordning, som, med åberopande af hvad rättsbegrepp som helst, likväl innehåller en kränkning af naturoch folkrättsläror, bland alla kända Nationer. Utskottets 3:ne så kallade skäl för den nya Målskjutningslagen äro af en origtig halt. i :o ”Att fången är genom laga kraft”vunnit beslut förklarad skyldig till dödsstraff eller lifstidsfängelse.” Hvarföre skall fånge öfverlemnas till ett behandlande utom Lagen? — Han blifver ju derigenom, och om han af sin väktare mördas, befriad från ett straff, som genom exempel är ämnadt att väcka skräck och fasa; lian betages ju alt få tröst i sina sista stunder af Ordets Tjenare; och således blifver äfven Religionens bud härigenom kränkt. Den 3 November e. m. i55 Enligt Grundlagen äger Konungen rätt att nåd göra och lif skänka; men denna Hans Majrts heliga och ljufvaste af all mensklig makt blefve Hans Maj:t derigenom betagen; förslaget är alltså både Grundlagsoch Religionsstridigt; fången är betagen hoppet, det enda en sådan olycklig äger, hoppet antingen att blifva beredd till sin förestående död, ocb försonad med sin skapare och samhället, eller att få af sin Konung sitt förverkade lif åter.
Då det på senare tid blivit uppenbart att missbruk skett, genom att man sålt även andra varor har ny stadga ansetts nödvändig. Hemmansägare och åbor i Ås, Vedens, Kinds, Marks, Bollebygds, Gäveneds och Redvägs Härader samt där boende klockare, nämndemän, gästgivare och sockenrättare, om de är bönder och äga skattefrihet från en hemmansdel och om de lagt borgartull, få sälja sin avel och tillverkning på marknadsplatser, städer och andra orter i landet. Det gäller grövre vävnader, bordoch hästtäcken, svarvade träarbeten och smått smide samt brynstenar. De får också fritt handla med sig hem varor för hushållsbruk. Landshövdingen i länet utfärdar resepass mot behörig taxa. Där skall stå att personen har tillstånd att resa, vilka orter som får besökas, vilken tid det gäller och vilka varor han medför. Inget pass är giltigt förrän det uppvisats vid Borås eller Ulricehamns tullkamrar. Det blir nu endast tillåtet med två resor om året, nämligen i januari och september. Tidigare resa i maj skall inställas. Resans längd är två månader om det gäller närbelägna län men 3 ½ om den utsträcks längre bort. En bonde som blir gammal och sjuk får inte sända söner eller drängar i sitt ställe, utan skall sända sina tillverkningar med någon annan betrodd hemmansåbo. För besutten änka görs dock undantag. Tar bonden en gosse med sig skall de båda ställas inför närmaste tullrätt och deras varor blir förverkade. Den bonde eller hemmansåbo som ansöker och vinner burskap i Borås eller Ulricehamn skall ovillkorligen flytta till staden och idka borgerlig näring där. De får dock inte ta med sig drängar från landet, som skall å deras vägnar driva handel. En bland allmogen som gör handelsresor till utrikesorter eller inom landet säljer förbjudna eller lovliga utländska varor eller varor som inte är hemtillverkade förlorar sin rätt att driva handel för evärdelig tid och dessutom förlorar han godset. Det är förbjudet att resa fler än sex personer tillsammans. Är de fler skall de böta till gästgivaren, som hyser dem. Skulle någon påträffas med ogiltigt respass eller felaktigt förtecknade varor skall det anmälas till Landshövdingen i Älvsborgs län. De böter som blivit utbetalda delas mellan Kronan och angivaren.
Sedan de offentliga anslagen blifvit, på sätt hittills skett, bestämde, skall en permanent Auctoritet, vare sig StatsContor eller något Rikets Ständers Verk, åligga att, efter det TaxeringsConrmitteernas arbeten ifrån Länen blifvit insände och InkomstCapitalet öfver hela Riket blifvit för året kändt, derefter uträkna och genom utfärdande kungörelse tillkännagifva, hvad procent af delta Capital Statsbehofvet för året utgör. Denna procent, hvilken man, till exempel, kunde kalla den årliga Skatteprocenten eller Skatten, är följaktligen just densamma procent, hvarje medborgare skall erlägga af den inkomst, hvartill han för året blifvit taxerad. Tabellen N:o i4 utvisar resultatet. Det faller genast i ögat, att ju större Taxerings-Capitalet för Riket blir, desto mindre procent deraf kommer Skatten att utgöra. Den ti December f. m. 67 Man bésinnc äfven, huru litet angelägen hvar och en hör vara att blifva ansedd äga mindre inkomst, än han verkligen äger, enär den årliga Skatten, af ett såmedelst öfver hela Riket för lågt uppsatt TaxeringsCapital, i samma mån utgår efter en högre procent. Härtill kommer nu, att den skattskyldige har, i och genom den årliga Skatte-procenten, i ett för allt liqviderat Statens anspråk. Alla de serskilda utlagor och afgifter, som nu utgå och under skiljaktiga namn drabba alla yrken, näringar och classer, försvinna. Jordägaren, såöra ofvan sagdtär, slipper allt annat, hvaraf han hittills varit betungad; Borgaren äfvenledes hvad hittills direct eller indirect, personligen eller i och för yrket, varit honom ålagdt. Köpmannen och skeppsredaren vidkännes inga indirecta utlagor af tull eller annat. Alla Stånd dela vinsten af Bränvins - afgifternes, ChartaeSigillatas - afgiftens med flere dylikas upphörande.
Maj och den 1 dennes, dels ock den 5 dennes på bordet lagde Utlåtanden och Memorial; N;o 191, öfver en af Herr Rosenblad, Bernhard, väckt motion om rätt till delaktighet i Banco Statens Enke-Cassa för Banej-Discontens, LåneContorens samt Tumba Bruks tjenstemän och betjente; N;o 193, öfver en väckt fråga om förändrad reglering af BancoFullmägtiges dispositions-räkning N;o 2; JNAo 184, med öfverlemnande af förslag lill reglementariska föreskrifter, motsvarande 7 Art. i 1835 års Banco-Reglemente ; K;o 190, med förslag till åtskilliga förändrade stadganden uti 6 Artikeln, 3, 4 ecb 5 Afdelningen af Banco-Reglementet, under den 26 Maj 1835. S. D. Då nu ånyo föredrogs Constitulions-Utskottets den 4 dennes på bordet lagde Memorial N:o 118, med anledning af Riks-Ståndens yttrande, rörande Constitutions-Utskotlets Memorial K;o 87, blef den af Utskottet föreslagna voterings-propositionen af Ridderskap.*1! och Adeln godkänd. S. D. Då nu ånyo föredrogs Bonde-Ståndets den 5 dennes på bordet lagde Prolocolls-uldrag af nästföregående dag med inbjudning till Med-Stånden att, jemte Bonde-Ståndet, förständiga Förstärkta Stats-Utskoltet, att anställa voteringar rörande Handelsoch Sjöfai ts-fonden samt vissa Stats-inkomsters, såsom Tulloch Postmedlens samt Bränvins-bevillningens, m. m., ingående lill Riksgälds-Contoret, fanu Ridderskapet och Adeln nämnde inbjudning icke kunna erhålla annan åtgärd, än den att läggas till handlingarne.
Utskottet, som tagit motionen i öfvervägande, anser det nu brukliga sättet att, genom Stambok och Collect, insamla medel till understöd vid Kyrkors nybyggnad eller betydligare reparation i de församlingar, der inbyggarne sjelfve ej förmå sådant fullgöra, för ingen del medföra så stor tunga, som motionären velat förespegla, enär tvång här ic¥j»^kommer i fråga, utan det står hvar och en fritt att, efter råd och lägenheg lemna bidragen, hvaremot den nödställda församlingen på detta sätt erhåller ett för behofvet ofta oundgängeligen nödigt understöd, som dock för ingen del utesluter eller gör öfverflödige communens egna bidrag och omkostnader, dels i contanta utgifter, dels i malerialier, dagsverken, körslor rn. m., och hvilka bidrag i de flesta fall olvifvelagtigt utgöra den drygaste delen. Beträffande serskilt uppbörden af Stamboksmedlen, hvilken motionären fin nér så känbar och tidspillande för socknarnes sexmän, lärer förhållandet i detta afseende icke vara öfver allt enahanda, enär flerestädes dessa medel Bilt. till R. St. Besv. och Ekon.-TJ tskoltets Betänkande,N:0 54. insamlas dels af presterskapet vid husförhör, dels i sammanhang med andra communens afgälder af Kronobetjeningen uppbäras o. s. v. Slutligen hör Utskottet icke lemna oanmärkt, det motionärens uppgift, att Bohus Län ej eger rättighet att från andra församlingar uppbära Stamboksoch Collectmedel, icke är med rätta förhållandet enligt, då, så vidt Utskottet har sig bekant, ett slikt undantag endast gäller Wisby Stift samt några få serskildt privilegierade församlingar, dock mot villkor att sjelfve vara befriade från dylika bidrag.
Af dessa skäl anser jag mig Lora vördsamt föreslå, att det i 12 Cap. 12 §. för ett serskildt fall meddelfa stadgande rau erhålla en mera allmän tillämpning, och i sådant ändamål den ändring göras uti 1 Cap. 3 §., ”att då Storskifte förut öfvermått ett Skiftes-lag, och Skiftesmannen '•■samt Gode Männen, i anledning af del■”egares gjorda yrkande, finna, att nytt ”skifte icke kan, utan någons förnärmande, "blifva för Skiltes-laget i allmänhet försonligare, än det redan varande Storskiftet, så hör, med inställelse i det sökta ”Skiftet, utlåtande derom till Egodelnings”Rättens Ordförande, inom fjorton dagar ”derefter, öfversända»; och skall det sedan ”åligga Egodelnings-Rätten , alt, efter ve”derhörandes hörande och noga granskning, ‘'derom förordna.” Mot detta mitt förslag kan invändas, att svårighet möter för Egodelnings-Rätten, att med full sakkännedom, efter bestämda eller andra grunder, än godtyckliga, meddela en sådan pröfning, och att det derföre vore bättre att öfverlemna beslutande rätten åt delegarne sjelfve, hvilka häst äro i tillfälle bedöma, om sådana fördelar äro att hemta af nytt Skifte, att det hör medgifvas. Jag håller likväl före, att de menliga följderna af godtyckliga beslut BU. till Lagoch Oecon.-Utsk. Bet. N.o 8. tu mindre äro alt befara, dä pröfnings-rätten lemnäs åt Domaren, med ledning af Skiftesmännens undersökning och derpå grundade utlåtande, än då denna pröfningsrätt innehafves af Jordegaren, hvilkens rättskänsla någon gång kunde råka i collision med om tankan för egen vinning.
— 8: 50 Czarens 7: 30 Pris pr kilo Mandarin Stora Moguls — Mikadons — - Kalifens - Rehausens, original Rehausens Smulthe Särskildt guls » gar - — framhålla vi kr. fj feq Försändelser till landsorten emot efterkraf eller postförskott, Orolig moder. Gif honom tre gånger dagligen ett punschglas kallt Carlsbadeivatten Han bör alltid ha mat på regelbundna lider, nämligen under dagen hvar tredje timme och en gang under natten Kina M — m. Ja, antagligen. Beror väl pä eder blodbrist och ej på underlifslid a n d e t. 3) Lätta järn medel, kraftig och riklig föda, undvikande af alla ansträngningar, jämnvigt i lynnet. Väl gjorda afrifaingar (med lakan) hvarje morgon. D:r — d. I: 20 pr mtr Svarta Helsiden Merveilleux från 2:50 pr mtr; hvarförutom vi rekommendera vårt Frågor. 1) Skulle någon af Iduns läsarinnor godhetsfullt vilja upplysa mig om hur man förfar vid att genom alun göra tallkottar prydliga för julgranen? 2) H u r uppblötes torkad svamp — allra häst? Hvilket är bäst — torkad eller saltad kantarell — och hur tillagas den smakligast? 3) H u r använder man oxelbär? Som bären äro goda, ehuru ringa eller intet saftiga, skulle jag önska veta om någon af Iduns mera kunniga läsarinnor känna till någon nyttig användning AF dem. H u r u skall man Ijindra vanliga blomkrukor att mögla? Ida. H v a d skall man göra för ett ständigt susande i hufvudet, hvaraf hörseln lidei mycket. O m någon godhetsfullt skulle vilja gifva mig ett svar på denna fråga, skulle ingen blifva gladare än djupt bekymrade Öllegård. Vill någon af Iduns läsare eller läsarinnor upplysa till hvilken skicklig läkare NIAN skall vända sig för att genom hypnotism få bot för hypokondri. Snart svar anhålles få emotses AF Tacksam. Vore m y c k e t tacksam för tillförlitlig uppgift om bästa medel att utrota väggohyra i sängar. Jag har försökt inseVtpulver, köpt pä apotek, men utan framgång. Prenumerant på Idun.
På grund af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, att frågan om de 100,000 R:dr, som förskottsvis erfordrades, måtte, oberoende af hufvudsaken, till skyndsam pröfning företagas och afgöras, inläto Utskotten sig icke i någon öfverläggning eller något omdöme, huruvida Canalföretaget ifrån början var en rigtig och väl beräknad åtgärd, eller ett misstag; icke heller huruvida Bolaget och dess Direction med hushållning, tacksamhet och eftergifvenhet för Ständers önskningar och beslut, gått till väga, eller om de, med städse utvidgade omkostnader och nya företag, öfverskrida gifna anslag, och med trotts bemött Rikets Ständers anordningar. Utskotten hafva icke heller på förhand inlåtit sig i någon undersökning, huruvida 124 Den 26 Mars e. m. Canalarbetet borde, m'ot sista Ständers beslut och förmodligen äfven emot viljan och förmågan hos mängden af Svenska folket, för ögonblicket ytterligare understödjas, för att genast fullbordas, sedan man redan gått så långt på vägen; utan då Kongl. Maj:t visligen förutsåg, att Rikets Ständer icke genast kunde yttra sig, huruvida det vore möjligt att anslå den stora summa, som ännu fordras för att komma till målet, och derföre blott till en början begärde deras yttrande om förskottet, så hafva ock Utskotten endast deröfver utlåtit sig. Det är ock på detta serskilda ämne jag anhåller få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet. Konungens Proposition innehöll endast, ptt ett förskott måtte Bolaget beviljas, men Väckte ej fråga om något Lån. Det var alltså naturligt, att förskott allena borde komma i öfvervägande hos Utskotten. Hade de tillstyrkt meddelandet af ett sådant, utan alt veta om Rikets Ständer sedermera ville lemna det öfriga, som till Canalens fullbordan erfordrades, så hade ju Utskotten felat både mot Ständerna och Bolaget; mot de förra, emedan det hade varit att utan ändamål öka de stora uppoffringar, Riket redan gjort för detta arbete, och emot Bolaget, emedan det hade varit att inleda detsamma och Directionen i förhoppningar, sorn sedermera icke gått i fullbordan.
Län och således afvikelse från principen der blefve af nöden, den proportion, hvaruti spanmål och smör ingå i hemmansräntorna, är högst olika, ej blott i serskilda provinser, utan till och med för hemman inom samma ort. Häraf följde således, att den andel af hvarje hemmans ränta, som komme att innefatta persedlar och godtgöras efter markegång, i jemförelse med hvad i penningar utsattes, blefve betydligt olika och skulle, efter af Comiterade uppgjord beräkning för de hemman, öfver hvilkas räntor ofvan omförmälde förvandlingsuträkningar blifvit upprättade, variera till den grad, att, då den del af räntan, som komme att bestå af spanmål och smör, i några provinser utgjorde nära T9^ af hela beloppet, uppginge den i andra icke till mera, än -J:del. Med antagande deraf, att räntans bibehållande i persedlar skulle kunna föranleda förändring i dess medelbelopp, hvilket naturligtvis förutsattes, derest dess bestämmande i penningar ej medgåfves, skulle således de skattdragande i Rikets serskilda provinser, genom pä dylik grund fotad förändring, blifva högst olika lottade. Vid betraktande af allt detta, hafva Comiterade funnit, att, derest räntorna fortfarande skola vara utsatte i persedlar, annan med jemnlikhet förenlig utväg icke gifves än att utbyta de många nuvarande räntepersedlarne emot ett ringare antal, som, efter antagna beräkningsgrunder, i värde motsvarar de förra. Och må härvid äfven anmärkas, att, derest det nu genast eller framdeles skulle anses, att en dylik åtgärd icke borde omfatta hela räntan, utan någon del af persedlarne förvandlas till penningar, det äfven lätt låter sig göra att tillämpa förstnämnde method på ett sådant sätt, att alla skattdragande deraf erhålla lika fördel, genom bestämmandet, huru stor andel af hvarje hemmans persedel-ränta, som skall utsättas i persedlar och i penningar. Uti alla de förslag, som i afseende å ränleförenkling hittills varit uppgjorda, har det antagits, att den gamla och nya räntan både till kronovärdi och förvandling borde öfverensstämma.
Man kan .med skäl föreställa sig, att första följden af det förr uppgifna Förslagets verkställighet, skulle blifva en mängd af Rättegångar uti särskilda delar af Riket, der ej allenast den ena medborgaren skulle tvista med den andre, men alla gemensamt med kronan; och alla desse tvister, sedan de tilläfventyrs varat i menniskoåldrar, skulle sluteligen endast leda till delning af sjelfva jorden, emedan Skogen under tiden visserligen vore sköflad och försvunnen. Ett upplysande bevis för denna förmodan kan redan hemtas från de olika anspråk, sora blifvit gjorde af Hedervärda Bonde-Ståndets medlemmar, hvilka yrkat Skogarnes delning, och hvilka nästan alla haft olika meningarom de inbördes rättigheterna och deras tillfredsställande. ”Alla desse tvister kunna ej uppkomma, om man antager den sats, att: ”Jorden må vara hvilkens tillhörighet sora häldst, omsorgen af dess afkastning tillhör Staten, meri sjelfva afkastningen Siats-Utskottets Betänkanden. 4.95 innebyggarne, om Skogen är Allmänning, och Kronan, om den är Kronopark. ” ”Hvad åter kostnaden i afseende på afkastningen i det hela angar, så synes äfven här fördelen vara större efter nu föreslagna behandlingssätt, än efter något af de öfrige. Då det måste vara obestridligt, att de som draga hela nyttan af Skogen, äfven böra bidraga till kostnaden för dess fredande och iordninghållande , så synes ock, att den kostnad, som derföre erfordras och utgår endast i arbete, måste blifva föga betungande, i jemnförelse med den, som troligtvis på mångfalldigt sätt skulle uppkomma; derest Skogen skulle så utdelas, som tillförene föreslaget blifvit. Stängselkostnaden skulle jemnväl nu blifva mindre, emedan hvarje år endast fordrades en tillökning i hvad som de föregående åren blifvit tillgjordt, och äfven för de följande kunde begagnas.
S. D. Till Lag-Utskottet remitterades Kongl. Maj-Is Nådiga Proposition af den 1 i denna månad, angående ändring af 8, 9 och 10 §§, i 17 Kapitlet Handels-Balken samt förklaring af 2 § i samma Kapitel jemte motioner i ämnet af Ola. Svensson från Malmöhus Län, Manritz Sahlen från Wester-Norrlands Län, Sven Jonsson från Jemtlands Län, Jöns Jönsso// från Christianstads Län och Anders Trysén trän Östergöthlands Län. Den 22 Augusti. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Lades lill handlingarne Prosten Lytlis hos Högv. PresleStåndet väckta, och Med-Stånden oommunicerande motion, om upphörande af Kongl. Kammar-Collegii befattning att controllera markegåugs-sättninningarne m. m. S. D. Remitterades lill St ats-Ul skottet : Nils Strindlunds från Wester-Norrlands Län anförande, i afseende på Kongl. Propositioner. 0111 Stats-Verkets tillstånd och behof; Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: l:o Olof Janssons från Stockholms Län motion, att en större brygga må anläggas vid Blockhusuddens tullkammare, eller ock att skeppare å fartyg och bålar under 15 lästers drägtighet må berättigas alt istockholm hel ala hamn-umgälderna; 2:o Conrad Romins från Gottlands Län motion, om befrielse för skattehemman å Gottland från skyldigheten att uppföra och underhåll;» sl 1 andridare-boställen m rn.; 8:0 Petter Mårtenssons från Jönköpings
Detta är ostridigt ett vilkor, som bör vara förenadt med alla fiuanceoperationer; men det ingår i hvad jag nyss sade, att; constitutionella stater hafva alla möjliga garantier för en ändamålsenlig hushållning, emedan alla åtgärder der underkastas en lugn pröfning. För öfrigt om dessa garantier ej existerade i detta afseende, hvad trygghet ägde man val i afseende på användandet af de capitaler, som inflyta genom Beskattning? Hvarföre skulle vi ej äga för användandet af lanta penningar samma garanti, sorn trygga oss i afseende på användandet af de penningar, som tillkomma genom skatter? Skillnaden kan jag ej inse. Jag önskar ali sist få förena mig med hvad Frih. Boye anfört om oriktigheten deraf att dröja till behofvets stund, innan roan gör lån. Detta vore detsamma, som att säga lill den enskilde: akta dig för alt låna, medan du har credit, dröj till dess din credit blir vacklande; akta dig att låna mot 5 proc. och dröj till dess du kan få erlägga i5 ii 20 proc. Derföre ville jag, att man hellre sade: aldrig några lån; låtnm oss krossas af tiden, men för intet pris låna. Jag skall aldrig biträda denna sats; men jag nödgas erkänna, att. den är logisk och consequent. Men vill man ej antaga den satsen, önskade jag, att man antoge min sats: låtom oss låna och väl använda våra capitaler, medan vi hafva credit, medan vi kunna erhålla lån mot låg ränta och medan vi hafva rådrum att draga nytta af dein. Ett af dessa två; men låtom oss från discursen alldeles afskilja den der mezzotermine att dröja med statslån till behofvets stund. — Jag anhåller om återremiss af Utsk:s betänk. Frih. Boye: Då jag begärde ordet var det för att bestrida Gr. Cronhjelms mening; men den har redan af den i5a Deli G Augusti f. ni. siste värde talaren blifvit vederlagd med en förmåga, som jag ej kati tilltro mig, och jag har derföre ej mycket att säga. Jag vill likväl erinra derom, att Gr.
Öfverintendents-embetet i nåder anförtrodda inredningen af nationalmusei-byggnaden numera så långt framskridit, att en del af de Staten tillhörliga samlingar, hvilka äro afsedda att derstädes förvaras, kunnat öfverflyttas till nämnda byggnad, som är beräknad att under innevarande år invändigt fullbordas, hade, enligt hvad af ofvan åberopade Statsråds-protokoll för den 13 Oktober nästlidet år inhemtas, Öfverintendents-embetet, jemte anmälan härom, afgifvit förslag till de anordningar och utgifter, hvilka ansetts vara af behofvet påkallade för framtida vård och underhåll af ej mindre sjelfva museibyggnaden, än äfven Expeditions-Utskottets Förslug lill anderd. Skrifvelse, i\:o 81. 45 den del af berörda samlingar, hvilka äro ställda under Öfverintendents-embetets inseende; och hade Embetet dervid törmält sig, vid öfvervägande af detta ärende, visserligen hafva funnit såsom den enda fullt tillfredsställande anordningen i afseende å förvaltningen och vården af de samlingar, hvilka voro afsedda att. bilda det s. k. Nationalmuseum, att alla dessa, nemligen Kongl. Majt:s Musei, Kongl.