Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om också nu det ifrågavarande Lånebeloppet bestämmes till högst 5 millioner, svarar det dock ej emot det RörelseCapital vi förlorade genom ProvincialDiskonternes indragning år 1818. Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik: För min del anser jag vigligt, att bestämma upplåningsbeloppet, emedan deraf beror det förtroende man kommer att hysa för beståndet af det myntvärde vi nu stadgat. Deremot inser jag ingen fara , att stanna vid de af Utskottet föreslagne 3 millioner. Vi tro oss äga ett RörelseCapital af 29 å 3o millioner, men vi känna ej, huru mycket deraf circulerar i Finland och Dannemark. Det är således ej lämpligt, att calcinera efter denna summa. BancoUtskot - Den 4 December f. m. 101 tets förslag synes mig det lämpeligaste; och då någon skada ej kan inträffa, när upplåd ningen skall rätta sig efter utlåningen, an-r ser jag 5oo,ooo R:drs Reservfond obehöflig, och tillstyrker derföre att vi helt enkelt måtte få proposition till antagandet af ett maximum af tre millioner. Herr Cederschjöld: Innan jag vidare yttrar mig öfver sjelfva ämnet, anhåller jag att få besvara en värd talares anmärkning gar, helst jag fruktar, att någon skulle, af de exempel han anfört, kunna låta förvilla sig. Den värde talaren har åberopat coursens förhållande 1812, då den stod omkring 80, oaktadt den nyss föregående sedelutsläppningen och Discont-inrättningarne, hvaremot coursen år 1819 var 136 å i4o, efter Disconternas indragning. Jag får derföre påminna, att sedelutsläppningar icke genast visa deras menliga verkan på myntförhållanderne, utan först sedan varuprisen och arbetslönen ne hunnit sätta sig i förhållande till myntstocken. En sedelutsläppning medför tvärtom alltid i början några år ett skenbart välstånd, till dess nyssnämnde förhållande hunnit stadga sig; och då först märker man, att myntet blifvit försämradt.
Hvad sålunda förekommit, hafva Lagsamt Allmänna Besvärsoell Oeconomie-Utskotten i behörigt öfvervägande tagit; dervid Utskotten, sorn. instämma uti den i sistberorde Utlåtande yttrade åsigt, att rättigheten till hemlning och användande af den Hafstång, som från hafvet å landet uppkastas, uteslutande tillkommer slrandegarne, funnit det af Motionairen nii framställde förslag, hvilket afser att, genom vänliga öfverenskommelser, tillvägabringa en reglering eller jemkning, hvarigenom jemväl egarne till de icke vid hafsstranden belägne hemman kunde komma i åtnjutande af Törmönen att hemta Hafstång, vara ett, ämne af den enskilda beskaffenhet, att frågan derom icke tillhörer Rikets Ständers upptagande och pröfning; på grund hvaraf Utskotten anse motionen, såsom icke föranledande till någon åtgärd , böra förfalla. Hvilket dock, jemte en Ledamots serskilda yttrande, vördsamt underställes R. II. Ständers egen pröfning. Reservation Af Anders Svensson: Emot det beslut Lagoch Oeconomie-LTtskollen behagat, i anledning af min hos Hedervärda Bonde-Ståndet framställde motion, i afseende å Tångtägt, fatta, nödgas jag reservera mig. Då jag genom denna min motion endast upplifvade det beslut, Rikets Ständers Lagoch Oeconomie-Utskott vid sista Riksdag, i anledning af min, i enahanda afseende då afgifne motion, fattade, kunde jag svårligen misstänka, att Utskottens nuvarande Ledamöter skulle anse frågan vara af så enskild beskaffenhet, att den icke tillhörde Rikets Ständers upptagande och pröfning. Utskottens omförmälde åsigt af motionens beskaffenhet^ äfvensom dess dervid fällde omdöme, att all Hafstång, som från hafvet å landet uppkastas, tillhör strandegaren, l«n jag icke dela. Till vederläggning af sistnämnde satts, på förutsättning af byars rigtighet det åstadkomne beslutet 6 Lag-samt Allm. Besv. och Oeccn.
Maj:t sålunda måtte blifva i tillfälle att vidtaga de åtgärder i afseende ä samma factori, hvartill omständigheterna kunde föranleda. 59:o af den 8 Juli 1848, angående förändrade grunder för beväringsmanskapets tjenstgöring (124). 208 1848 elen 7 November föredragen, hvarvid Kongl. Maj:t i Nåder antog hvad Rikets Ständer så i ena som andra hänseendet föreslagit; och blefvo i öfverensstämmelse härmed författningar i ämnet utfärdade under den 13 Februari 1849. af den 8 Juli 1848, angående roteringsbesväret för komministersbostället Kåreslätt (125). 1848 den 18 Juli i Nåder remitterad till Krigsoch Kammarcollegiernes underdåniga utlåtande; och under den 22 sistlidne Augusti nämnde Embetsverk erinrade om skyndsamt fullgörande af hvad i den Nådiga remissen blifvit föreskrifvet. 61:o af den 25 Juli 1848, angående ersättning till burskapsägande handtverksmästare för biträde vid besigtningar m. m. för Kronans räkning (144). 1849 den 2 Maj slutligen föredragen och bifallen samt Nådig Kungörelse utfärdad samma dag. af' den 2 Augusti 1848, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition angående rusthållarnes inom det s. k. Kungsörs län befrielse från erläggande af lösen för de räntedagsverken, hvilka af deras ägande Stamhemman skola utgöras (152). 1848 den 17 Augusti föredragen; och förföll denna fråga i följd af Rikets Ständers nu anmälda beslut, om hvilket förhållande vederbörande underrättades. 63:o af den 2 Augusti 1848, angående Slals-anslag till Arméens Pensions-Cassa (156). 1848 den 28 November föredragen och erforderlige föreskrifter i anledning deraf Direktionen öfver Arméens Pensions-Cassa i Nåder meddelade.
PresteSt:s ledamöter, ansågo det här föreslagna undantaget vara af stor vigt; ty förhållandet vore sådant, att en person pålandet, under den tid han beredes till sin första nattvardsgång, hade svårt att få tjenst, och att denna svårighet motvägde den fruktan man hyste , att en sådan person , för att slippa den obetydliga skatten , skulle fortsätta läsningen i flera år. Är förhållandet sådant, så torde det vara skäl att lindra dem, som äro af naturen mindre väl lottade och derföre ej kunna fullborda denna läsning på ett år; ty tiden , som åtgår till läsningen, minskar möjligheten till arbetsförtjenst. Frih. Cederström, Anders: Då detta betänk, förra gången förevar, var jag en ibland dem, som önskade, att detta förslag skulle utgå. Jag vidhåller ännu samma tanke. Utom de skäl för borttagandet af detta stadgande , sorn Hr von Hartmansdorff anfört, finnes ännu ett annat. Man kan nemi. af ordalydelsen i §:n draga den slutsats, att den som fortsätter denna läsning 10 å 20 år, skulle under hela denna tid vara befriad från ifrågavar. skatt. Det heter nemi. ”för det året,” d. v. s. för det år, hvarunder de läsa till skrift. Meningen kan ej vara, och är visserligen icke heller, för så lång tid som jag exempelvis anförde; men den slutsats jag nu framställt kan derifrån dragas, och de fleste lära också, om detta stadgande införes, draga ut på tiden med nattvardsläsningen till dess de fyllt 18 år. Frih. Cederström, Thure: I likhet med hvad Gr. Hamilton yttrat, yrkar jag bifall å TJtsk:s förslag. Jag tror icke, att känslan hos allmänheten för det religiösa och heliga är så försoffad och försvagad , att befrielse från denna lumpna beskattning skall kunna förmå föräldrar undandraga sina barn ett eller annat år längre från att beredas till den heliga nattvardens begående.
Staden skall hafva förloradt i inkomster genom det oskick, som börjat taga öfverhand, att Lantmannen icke körde till Torget med sine varor, Utskotten kunna icke inse, huru det kan mindre leda till Victualie Handels Societetens förfång, att Lantmannen säljer sine varor på torget, under bär himmel, än om lian föryttrar dem i en för tillfället uppförd bod invid torget; och någon fara för minskning i Stadens inkomster genom ett sådant försäljnings-sätt visar sig icke eller för Utskotten, enär controllen på Vågpenningarnes erläggande derigenom icke i ringaste målto försvåras, emedan Landtmånnen, ehvad hans varor säljas i bod 102$ T.ngUt skottets Betankanden. eller öppet på torget, måste till sin säkerhet förse sig med vågsedel eller bevis, att afgiften till Staden är erlagd, Då härtill kommer, att Norrländska Städernes Handlande ega att i hodar försälja, hvad de af victualie varor hit medföra, och då samma skäl, sorn föranledt denna frihet för Städernes innevånare i Norrland med lika rättvisa och billighet mäste tala för landets; så anse Utskotten sig ega fullkomlig anledning tillstyrka Riksens Högloft, Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t med upphäfvande af ofvannämnde föreskrifter, 1 Nåder tillåta Norrländska Allmogen, att i bodar vid allmänna ställen i Stockholm få sine hithörande väfnader, fågel, vildt och victualie varor försälja till lika små partier, som på torgen. Hvad deremot beträffar Johan Bengtssons Förslag, att Byggnader på Statens bekostnad borde uppföras, hvarest Allmogens varor under påstående visitation vid tullen kunde förvaras, så får Norrländska Allmogen i detta afseende t icke vidkännas större olägenheter, än hvar och en är underkastad, sorn till Staden inför varor; och Utskotten finna derföre icke skäl, att tillstyrka bifall till berörde motion. Stockholm den. 2Q Augusti i8a3. Lagutskottet:
Den 13 September. siste värde talaren tager jag mig friheten för R. o. Ad. framställa min öfvertygelse om obehöffigheten af den återremisS, som af Hr Stuart blifvit hegard. De tvenne frågorna oin de vid sista riksdag anvisande 70,000 r:drs uppförande på stat och de af K. M. för Arme'ens materiel, samt deribland för bevärismanskapets beklädnad, äskade go,ooo r:dr kunna och böra icke sammanblandas. Uti den förra frågan hafva R. o. Ad. samt Presteoch BorgareSt:n fattat enahanda beslut, nemi. att dessa 70,000 r:dr skola å stat uppföras. Deruti kan således ingen rubbning ske, emedan 3 Stånds sammanstämmande beslut här Utgör R. Stis och ingen inbjudning kan ske, ingen slags propos. kan gifvas på detsamma» upprifvande. Återstår således frågan om de derutöfver äskade qo,ooo r;dr. Här äro 54,000 r:dr beviljade af aine Stånd, och Utsk. uppgifver, ”att BondeSt. jemväl beviljat 45,ooo r:dr, hvilka endast och allenast få användas ”till heva rismans ka pets beklädnad, i följd hvaraf frågan om ”de af K. M. äskade qo,ooo r:dr till förstärkning af Ar”metus materiel skulle förfalla.” Denna sednare fråga måste således afgöras-af förstärkt StatsUtsk. med R. St:s rätt. Jag anser derföre voterisproposin vara riktigt uppställd, och motsätter mig sålunda äterremissen. De 2lne skiljda frågorna hvarken kunna eller böra sammanblandas, Gr. Frölich, Da v.:
Hilder, andr» slagan konslnärsarbeten. serskild artikel finnes i nämnde motiver anfördt, har utskottet ansett den ordning böra iakttagas, att utskottet endast i de fall, der utskottet haft serskilda motioner eller yttranden att besvara eller eljest funnit sig böra föreslä ändringar, afvikande från Kongl. Maj:ts förslag, utvecklar skälen för sina åsigter, men eljest, utan någon motivering, framställer till antagande de af Kongl. Majit föreslagna förändringar i gällande bestämmelser. 1 öfverensstämmelse med Kongl.
Men deraf följer hwarken att Banquen lika snart stall kunna öpnas till obehindrad inlösen af sedelmyntet, eller att coursen derföre stall falla. —- Sä länge handelsrörelsen icke ar obehindrad och sä länge silfwermyntet igenom sakernas allmänna ställning fäkt ert sä öfwerdrifwit warde, wore det lika oförnuftigt.akt tillåta dest utförsel utur banquen som det wore orimligt att wänta, det coursen skulle deraf utom för ögnablicket kunna pä nägot betydeligt satt sänkas. Om också ingen o» manlig sedel immission är 1809 blifwit päfordrad, hade ändock alt för wät kunnat handt att coursen blifwit hög. Att nu genom nägon hastig eller rväldsam indragning wilja höja pappers myntets wärde wörö lika oklokt som stadeliga Den enda som ar en'ig med sakens natur ar den utaf en. successiv indragning och det ar den som genom de ärliga inbetalning arne werkställes. All annan more en amputation och icke ett helande af fåret. Det ar sant att wi sert en realisation genom en Hastig indragning werkställas. Men vet torde wara osäkert huruwida en mera successiv icke beredt waraktigare tillgängar och det är åtminstone säkert alt det war för att göra olägenheterne deraf mindre känbara som Riks Disconken mäste till en sä betydlig del utsträcka sitt rörelse capital. friherre 8tsel von hollstein, Lorktr I^uä viZ: Dä trenne ständ redan afgjort saken wore wak onödigt derom widare orda: men dä den wärde le. damsten som nyst talar, gjort anmärkning wid der föregäende talek, mä mig äfwen tillätas wid hans en anmärkning. Att hämmad export wällat olagen. het med wärk venninge werk ar gansta rigtigt, men lika säkert ar vcksä att denna olägenhet blifwic betydligen ökad genom det öfwerdrifna pappersmyntet, det har aldrig bliswit yrkat indragning af sedelmpntet, men wäl alt
Efter nu gällande föreskrift, måste OriginalSkuldebrefvet vid Lagsökningar uppvisas, för att behörigen charteras, i fall sådant icke förut skett; och det är till lindring i det besvär eller den risico, som härigenom tillskyndas fordrings-ägaren, Lagutskottet föreslagit de utvägar Betänkandet innehåller. Det beror således af fordrings-ägaren, att begagna hvilkendera af dessa utvägar, som för honom är beqvämligast. Då Lagsökningen är slutad, är sjelfva Originalet i de flesta fall umbärligt, likasom dertill hörande charta. Dessutom kan det icke vara ägaren af Skuldsedeln betaget att återfordra den vid afskriften lagda charta, behörigen påtecknad, af samma anledning han ägt rättighet att erhålla den, jemte sjelfva OriginalSkuldsedeln. Jag anser således något ytterligare stadgande i detta fall, än det Lagutskottet föreslagit, icke erfordras. Grefve von Lantingshausen, Albrecht. Om det är om en afskrift af Skuldebrefvet som fråga är, så finner jag anmärkningen förfalla. 'Men är det om sjelfva Originalet, så kan jag ej ingå i hvad Utskottet föreslagit. Den 22 Maj 693 Härefter begärdes och verkställdes upp.; läsning af det stycke ur LagUtskottets Betänkande, som innefattade sjelfva tillstyrkandet, Herr Stråle. Det är egenteligen derpå jag vågar fästa Höglofl, Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, att utaf det af Lagutskottet föreslagna stadgande skulle följa, att Chartae-Sigillatse-afgilten för OriginalSkuldebrefvet blifvit erlagd, ut n att ändock Skuldebrefvet i sjelfva verket vöre charteradt, och en sådan afgift mås;e å nyo erläggas, om Reversen en annan gång skall uppvisas. Det är detta äfventyr som jag fruktar skall förmindska, om ej till intetgöra den förmon man velat stadga, och hvilket jag tror, på sätt jag förut föreslagit, lättast kan förekommas. Friherre Boije, Ludvig.
Derjemte skola sjökapitener och styrmän af handelsflottan samt maskinister å ångfartyg, hvilka under krigstid såsom beväring tjenstgöra å örlogsflottan, der Sammansatta Stats-, Lagsamt Allm. Beso.- o. Ekon-TJtsk:s Betänkande N:o 7. 9 der användas: de förra såsom befäl eller underbefäl, oell maskinisterne i maskinistbefattning eller, om de dertill anses lämpliga och skickliga, såsom maskinist-officerare. För att ur beväringsmanskapet bilda tillgång på befälsämnen, bör, på de vilkor och i den ordning, som uti Kongl. Maj:ts nådiga Förordning om beväringsmanskapets mönstringar m. m. särskildt i sådant afseende varder stadgadt, med de beväringsskyldige, hvilka anses dertill lämplige, öfverenskommelse träffas om den utvidgade eller förlängda tjenstgörings-skyldighet, som för nämnda ändamål erfordras. De benämnas Bevärings-eUter. § 28. Angående bevärings-eliternas tjenstgörings-skyldighet och entledigande m. m. varder jemväl uti nyssnämnda nådiga Förordning stadgadt. Bevärings-elit, som af en eller annan orsak upphör att i sådan egenskap tjenstgör, vare, i afseende å allmänna beväringspligtens fullgörande, att anse lika med den, som icke bland eliterne ingått. § 29. Vid uppbåd till vapenöfning skall beväringsskyldig tillhöra det vapen eller den korps, inom hvars beväringsområde han vid mönstringsoch uppbådstillfället är mantalsskrifven eller har sin vistelse, utan afseende derå, att han tilläfventyrs förut undergått vapenöfning vid annat regemente eller korps. § 30. Skulle bland beväringsmanskapet finnas vanfrejdade eller för liderlighet kända personer, må de kunna uteslutas ur led med de öfrige beväringsskyldige, och antingen särskildt vapenöfvas eller till andra lämpliga arbeten användas. § 31.
Jag beklagar visserligen, att så många ämnen blifvit sammanförda i ett Utlåtande, att man nödgas, för anmärkningar mot ett eller annat, återremittera alltsammans; men jag tror ej, att man för skyndsamhetens skull bör göra orätt åt någon, om det ock vore uti en obetydlig sak. Herr Hjerta, Gustaf: Jag vill ej ingå i upprepande af de anmärkningar, som bär blifvit gjorde, och hvaruti jag till en del fullkomligt instämmer. Jag ber blott, att i händelse Utlåtandet återremitteras, hvilket jag anser nödvändigt, få fästa Utskottets uppmärksamhet derpå, att i 6 §. saknas upplysning, huruvida annonce blifvit i tidningarne utfärdad om det realisations - 6a Den 19 Mars f. m. bevis, sora skall vara bortkommet eller bortstulet från en Vaktmästare Malmberg. Förr än det är gifvit, att Kungörelse, af samma beskaffenhet som existerar i afseende på an* nullerade bankosedlar, blifvit i tidningarne utfärdad, anser jag Malmbergs anspråk ännu vara obevista. Hvad åter angår 7 §., så finnér jag, att, innan raan kan besluta härom, bör det vara utredt, om Handlanden Segelin i Helsingör instämde RiksgäldsCpntoret till Kongl. Svea Hofrätt år i 799, eller sedermera. Detta är ej i Utlåtandet upplyst, och denna lacune 1 beskrifningen af målet sätter åtminstone mig alldeles utur stånd, att rätt bedömma ämnet. Dessa anmärkningar äro visserligen af ingen betydenhet, men då de ej förut blifvit gjorda, anser jag mig vid en återremiss dock böra göra dera. Jag skall nu bedja att" få öfvergå till en anmärkning, som här blifvit gjord och af Friherre Palmstjerna upptagen till vederläggning, men ej fullständigt utredd. Det är nemligen förhållandet med lyftningen af mindre Creditivfonden.
Fonden till utlåning mot hypothek af Aktier och Publika Papper är sålunda fördelad, att Banko-Diskont-Verket deraf innehar 150,000: Låne-Contoret i Götheborg 250,000: och Låne-Kontoret i Malmö 50,000: — - S:gr 450,000: varande återstoden 50,000: i den, enligt Reglementet, på det hela för denna rörelse afsatta fond 500,000: såsom nyss är nämndt, för en tid af Sex månader, öfverflyttad till BankoDiskont-Verket i Stockholm, i och för diskontering och utlåning för handel och näringar. För utlåning med omsultningsrält äro i Banko-Reglementet anvisa - de till: Banko-Diskont-Verket B:ko R:dr 4,900,000: Låne-Kontoret i Götheborg 2,000,000: d:o i Malmö 1,000,000: d:o i Wisby 100,000: S:gr Biko R:dr 8,000,000: Revisorernes Berätt. äng. Bankoverket. 9 Fördelning af Fonden till utlåning mot hypothek df Aktier och Publika Papper. Fördelning af Fonden för utlåning med omsättning sr ätt. 06 Belåningsvärdet a, åtskilliga Obligationer, Enligt 4 mom. af merberörde 170 § i Banko-Reglementet, skola Fullmäktige årligen, från och med 1855, i tre på hvarandra följande år, af sistnämnde fond innehålla ett belopp af 200,000 R:dr R:ko, hvilken innehållning får verkslällas på sätt och i den ordning, Fullmäktige lämpli gast anse, dock under förbehåll, att någon minskning icke sker af den andel utaf fonden, som, med 100,000 R:dr B:ko, är för Wisby LåneKontor afsatt.
Kan han öfverbevisas att hafva i detta fall förgått sig, bör linn plikta med ett halft års lön, tillfallande PortoChartemedlen och ersätte dessutom skada som derigenom vållats den enskifte. Dock må ingen fordra att få inlemna bref sednare ån klockan 8 om aftonen och bittidare uttaga dem ån klockan 8 morgonen. PostContoiren böra vara öppna alla hvardagar. 25) Sednast tvenne timmar efter Posts ankomst böra brefven utlemna* till den sig der-» till anmäler vid samma ansvar för underlåtande deraf som föregående punkt stadgar. a4) Postmästare böra hålla till salu Tableauer öfver PortoChartevaleur som fordras ståderne emellan efter Jod beräknat och å hvilka dagame samt timmarneför Posternes afgång och ungefåra ankomst åro utsatte; jemte en ta. riff som utvisar förmedlingen af Porto för bref, som gå öfver visst lodtal. Priset å en dylik Tableau borde fastställas och Postmåstarne der. af hafva inkomsten. 25) Postmästare böra förvara alla PortoChartor, som blifva inlemnade såsom lösen i de fall 16:de och i7:de punkterne omtala, och då genom Rånteriernes försorg Revision hvarje halft år hos Chartse Sigillatse Ombudsmånnerne Den 5 Martil. 229 sker. bör Sfven sådan förråttas på PostContoiren öfver dessa LösningsChartor, hvilka då böra befinnas i enlighet med hvad de vid samma tillfälle framlagde PostChartor deröfver upplysa. Yppas brist bör densamma genast af Postmästare fyllas i contant, och dessa medel till Chartae Sigillatae HufmdConloiret i Stockholm genast insändas. 26) Om någon bevisligen upptäcker försnillning vid PostContoir, bör denne erhålla i belöning 5oo R:dr B.*co, hvilka böra hos Post_ mästare af dess enskilta egendom uttagas, hvartill han bör mista tjensten utan att sedan kunna den återfå.
Föröfrigt bemyndigades Professoren Erdmann att antaga de medhjelpare, som för arbetet erfordrades och att, efter uppgjord plan för hvarje års undersökningar, leda och bestämma deras praktiska utförande; med föreskrift att, under arbetets fortgång, borde insamlas för Rikets Naturhistoriska Museum minst tio exemplar af de karakteristiska bergarter, jordlager och fossilier m. m., som anträffades, äfvensom särskilda större exemplar af de föremål, som i tekniskt hänseende vore användbara; hvarjemte universiteten skulle förses med dylika fullständiga samlingar, likasom gymnasier, tekniska läroans alter och landtbruksskolor erhålla samlingar frän undersökningarna inom den provins, der de äro belägna. Slutligen blef i afseende ä medhjelparne, hvilkas antal till en början icke finge öfverstiga åtta, i nåder förordnadt, att de borde af chefen antagas, i den mån skickliga personer blefve tillgänglige, samt deras aflöning ordnas pä det sätt, att hvar och en hade att, utom bestämd billig ersättning för skjuts samt dagtraktamente under den tid han i och för sin befattning vore sysselsatt utom Stockholm, påräkna ett visst årsarfvode, hvilket, lämpadt efter tiden för hans tjenstgöring samt hans derunder ådagalagda skicklighet och verksamhet, följaktligen kunde, i elen mån han viri befattningen qvarstode samt hans erfarenhet och insigter tillväxte, gradvis förhöjas frän ett lägre belopp till det högsta för dylika arfvoden stadgade. Enligt denna grund och under antagande att fortfarande anslag för ifrågavarande undersökningars fullbordande komme att anvisas, fastställdes följande aflöningsstat för bemälde medhjelpare att tillsvidare blifva gällande: Riksmynt. Första uret 6» - S (Skjuts per mil 1,25. i Dagtraktamente 2,oo. t Skjuts per mil 1,25. (Dagtraktamente 2,oo. (Skjuts per mil 1,25. (Dagtraktamente 2,oo. Andra » Tredje » 1,000: Fjerde » Maj:ts Nåd.