Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i3 November f. ni. 111 Herr Tham, Wolrath: Jag förnyar nu samma yrkande, som jag tog mig friheten framställa, då detta LagUtskottets Betänkande om ändring af Lagens stadgande, rörande morgongåfva, sednast förevar, nemligen att det bör afslås, sedan grunden för den ändring Utskottet tillstyrkt, eller upphäfvandet af skillnaden emellan landsrätt och stadsrätt i så väl arfssom giftorätt blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af LagUtskottets förevarande Betänkande. Ropades Nej. Hvarefter Haris Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå berörde Betänkande, hvilken proposition med Ja besvarades. Föredrogs ånyo LagUtskottets den 3i sisllidne Oclober under N:o iap afgifne, och den 6 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 66 förut meddeldte Betänkande öfver väckte motioner, om utsträckning af arfsrätt för Sidoarfvingar i fjerde och fjermare led. Herr von Hartmansdorff], August: För min del får jag förklara, att jag varit tvekande, om man bordt bifalla LagUtskottets 222 Den i3 November f. ra. första Betänkande, som afstyrker arfsrättens utsträckning till syskons barnbarn och deras afkomlingar, eller det sednare Utlåtandet, som tillstyrker den. Jag tror likväl att man gör bäst, att vid detta tillfälle iakttaga den gamla regeln, att i tvifvelaktiga fall qvarblifva vid det gamla.
Bifölls, enligt Utlåtandet N:o 354. 37:o aj Hamnbyggnad vid Åhus. Det i Utlåtandet N:o 354 tillstyrkte anslag för detta ändamål blef afsla get, hvaremot Ståndet fann för godt att bifalla det låne-bidrag 20,000 R:dr, som Utskottet jemväl tillstyrkt. b) Hamnbyggnad vid Cimbritshamn. Ståndet beviljade 40,000 R:dr såsom låne-understöd för detta ändamål, men afslog det tillstyrkta anslaget. c) Undersökning, rörande Helge-åns upprensning. Utskottets tillstyrkan härom afslogs. 38:o Upprensning af Höje och Lödde åar. Lades till handlingarne. 39:o Upprensning af Rottne-ån och Ronneby köpings redd. Bifölls, enligt ULlålandet N:o 354. 40;o Förberedande undersökningar för en canal genom Skåne. Lades lill handlingarne. 41:o Hamnbyggnaden vid "Wisby. Det tillstyrkta anslaget afslogs. b) Utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar för beredande af odling-företag. l:o Ståndet fann ej skäligt att, på sätt Utskottet föreslagit, bevilja Statsanslag serskildt för ifrågavarande ändamål inora Norrbottens, Westerbottens, Wesler-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs Län; titan beslöt, att, till vatten-aftappningar eller andra förberedande åtgärder för odlingsföretag inom alla Rikets Län, må ställas lill Kongl. Maj:ts disposition en summa af 400,000
N;o 24 Om Kongsskjutsen.l N:o 25 Om sättet till utgörande af åtskillig Kronotionde Spannemål. N;o 26 Om Markegångarne för Öfre och Nedre Dalarne. N;o 27 Angående iakttagelser vid förändringar i oeconomiske Författningar. N;o 29 Om regleringen af den till LundsAkademi-Stat ansiagne spannmål N:o 30 Om yrkadt förbud för Bergmästare, att utfärda oeconomiska författningar. N:o 31 Om Bergsmanshemmans innehafvares skyldjgeter. 173 Fröt. N:o 34 Om tjenstehjonslönerne. I anledning af den väckta från gan, om en Stads anläggande i Kronobergs Län m. m. N:o 37 Om åborätt för Kyrkohemmans åboers i Skåne efterlemnade Enkor och Barn. N:o5i Om Fjerdingsmans skyldigheter m.m. N:o jz Om levereringen af hö och halm till KgI. Hof-Stailet i Stockholm. Om en förbättrad reglering af Postgången. Om tiondesättningar för Räntegif vare och Räntetagare. S. D. Återremitterades, med anledning af deremot gjorde anmärkningar, Allmänna Besvärs och Ekonomi Utskottets Betänkanden: N:o 15 Om sättet att reglera Marknads tiderne. Om yrkad skyldighet för Pastorer, att. årligen insända Utdrag af Kyrko Böckerne. S. D. Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 32 angående Doctor Stenhammars Motion, om indragning af Ämbeten och Tjenster, föredrogs å nyo och lädes till handlingarne. 174 Fröt, Ut dr. d. 17 April 1823. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos följande Utlåtanden: N:o 94. Stats och Banco Utskottens, i anledning af Motion, om förment origtig tillämpning af Ständemes Reglemente för utredningen af förre Filial-Disconterne, i afseende på öfverräntan å förfaline Lån. N;o ni.
Uti de af motionären afgifne förslag till nya stadgande!) för sockenstämmor i städerne, utom Stockholm, har han i allmänhet följt de föreskrifter, som angående beräkning och utöfning af rösträtt vid sockenstämma samt om röstlängds upprättande blifvit genom Kongl. Förordningen den 16 Mars 1847 för sistnämnde stad meddelade. Undantag härifrån äro dock, dels att 8 mom. af 3 § i sistnämnde Förordning blifvit ur förslaget uteslutet; dels att i stället för den i 10 mom. al samma § intagne föreskrift, att ombud vid sockenstämma icke må innehafva flera än fyra personers fullmakter, föreslagits, att icke någon skulle ega alt, för egne och på grund af fullmakt innehafvande röster, utöfva högre rösträtt, än som i 4 morn af meranämnde § vore såsom maximum bestämd; dels ock att förslaget bibehåller stadganderne i Kongl. Förordningen den 29 Augusti 1843, ej mindre att, i de fall, der särskilda författningar eller föreskrifter om röstberäkningen äro gifne, förhålles på sätt sålunda särskildt blifvit stadgadt, än äfven att ordföranden vid sockenstämma eger afgörande röst, när rösterne falla lika för olika meningar. Hvad motionen innehåller, har Utskottet tagit i öfvervägande; och får Utskottet till en början erinra, att, sedan särskildta förhållanden i afseende på sockenstämmor tillförene varit i olika städer gällande, Rikets Ständer vid riksdagen åren 1840 och 1841, efter det stadsförsamlingarne haft tillfälle att sig i ämnet yttra, föreslagit en gemensam sockenstämmo-förordning för hela riket, utom Stockholm, Allm,. Besv. o. Ekon.-Ulskottets Utlåtande, Jtf 69. 11 med hvilket förslag nu gällande författning, så vidt de af motionären öfverklagade delarne angår, öfverensstämmer.
Antages rigtigheten af denna tanka, som ock svårligen lär kunna jäfvas, så upplöser sig frågan, om skyldigheten för Jordegaren att, fortfarande tåla uppdämningen, eller för vattenverksegaren genom rifning eller ändring af sitt verk, bäfva densamma, i en strid om företrädet emellan den ömsesidiga egande rätten; och då förutsatt, att egande rätten till jorden är äldst, blifver det ingen tvifvel underkastadt, hvilkendera af dem. som efter rätts grund hör vika, Yådorne, som man förutsett af en åt jordegare upplåten rättighet, att få till sig lösa skadliga vattenverk, kunna i Utskottens tanka, hvarken blifva så stora, som inan under en högt uppdrifven fruktan föreställt sig dem, eller ems i de fleste fall, der bruk af denna rättighet göres, till ringaste del inträffa. Utskotten hafva redan i det föregående undanröjt farhågan för de förluster, genom inskränkning i Bruksrörelsen och nedsättning i Rikets Metalliska export, som förmodats skola uppkomma af begagnad lösningsrätt till vattenverk, på hvilka Bruk blifvit grundade; och då Utskotten tillika li*o ' LngVtskotlets BeibiknnHen. yttrat den öfvertygelse, att lösningsrätten hufvudsakligen och egentligast skall korn-, nia, att sträcka sig till mindre betydliga vattenverk, hafva Utskotten med det samma förklarat, att de olägenheter af bristande arbetsförtjenst och saknad afsättning åt producter, som genom tvungen nedläggning af ett större Bruk eller Manufacturverk ansetts kunna uppstå, för de dervid sysselsatte arbetare och den omgifvande orten, mindre vore att befara.
Vidtagandet af den utaf revisorerne föreslagna åtgärd , faktoriets upplåtande åt enskild person, synes Utskottet, under nuvarande omständigheter, desto mindre lämpligt, som dessutom serskilda betänkligheter sig förete i följd hvaraf en dylik åtgärds ändamålsenlighet kan ifrågasättas. I saknad af eget faktori skulle nemligen slaten ej vidare vara i tillfälle att kontrollera eller förekomma en oskälig stegring i priserne å de vid enskilda vapen-vet kstäder åstadkomne tillverkningar. Faktoriets utarrendering kunde jemväl hafva till följd förskingring af den dervid nu anställde, vid arbetet inöfvade personal, hvilken, i händelse kronan af en eller annan anledning skulle nödgas återtaga förvaltningen af faktoriet, sannolikt endast med svårighet kunde ersättas. I händelse af arrendatorns obestånd skulle, lill mehn för det allmänna, faktoriets verksamhet, inställas; hvarjemte ej bitr förbises äfventyret af de vid faktoriet befintliga dyrbara machineriers vanvårdande, förslitning eller förstöring. Stats-Utskottets Utlåtandej IV:o iji. 15 På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får Utskottet hemställa, det Rikets Ständer måtte, jemte tillkännagifvande af sin åsigt, att Carl Gustafs stads gevärsfaktori tills vidare' må för statens räkning fortfarande bedrifvas, tillika hos Kongl. :Maj:t i underdånighet begära, att, så vida icke före utgången af nästkommande år 1849 en sådan förändring i afseende på nämnde faktori kunnat tillvägabringas, att gevärs-tillverkningen derstädes bedrifves på ett för staten i väsendtlig mån fördelaktigare sätt, än för närvarande är förhållandet, Kongl. Majtt täcktes i nåder låta föranstalta om faktoriets utarrendering för kronans räkning på sätt och under de vilkor, som af Kongl. Mj:t pröfvas lämpligast, eller ock dermed vidtaga andra åtgärder, som må anses tjenliga för uppnående af det med inrättningen åsyftade ändamål.
k) af herr C. Tingvall, som hemställt att, med afseende å den allmänna nyttan af Carlstads hamnoch kanalbyggnad samt å de förluster, som för de enskilde bolags-inleressenterne inträffat, Rikets Ständer måtte dels medgifva Carlstads hamnoch kanalbolag afskrifning af dess återstående skuld till handelsoch sjöfartsfonden 9,000 r:dr, dels förunna nämnde bolag ett anslag utan återbäringsskvldighet till så stort belopp, som motsvarade bolagets skuld till Carlstads sparbank 10,000 r:dr, med derå upplupen ränta vid den tid, då detta anslag kunde utfalla; och l) af herr TL Agrell, som anhållit att Rikets Ständer måtte, till uppförande af en högst behöflig kajbyggnad vid Wenersborgs hamn, bevilja ett anslag, motsvarande hälften af den summa, 50,675 r:dr 16 sk., hvartill kostnaderne för nämnda byggnad, enligt förslag, blifvit beräknade; hvarjemte motionären begärt, att, om tillgångar för detta anslag icke funnes, ett räntefritt lån af 20,000 r:dr måtte för verkställande af detta allmänt nyttiga företag åt staden beviljas.
y£) ur hägrar från fordom så skönt f or min syn, Zf ' örtrolig, 3 gyllene en nejd solskenets dallrande ' Slå färgrika llommor ' Kring grönskande zAf under Hånande korntyngda ^Där ljuder glans sin doftande ängar. axem spegel krans " Och åkern är full vajande gull. ett vatten så klart som Sin skimrande skyn. åt ljörkar och kristall tall, p. JVALLIN. öppet förklarat för oss härbergssökande turister. ^Lr redo for färden på vågornas stråt, Gamla konsulinnan småskraltade. » Detta " Och näckrosor sira hans luktade stäf, drag är ingalunda egendomligt för det lands' föland plaskande vågor och hviskandc säf. skapets befolkning; i skilda former påträffas det öfver allt, hvarest där finnas människor, som föredraga ett glittrande sken framför ett lif i sanning och ärlighet. iOch stugan därofvan, omramad af skog, D u skall få höra, hvad jag nu senast i den " Omslingrad af rankor, den känner jag nog. vägen iakttagit, » fortfor gamla konsulinnan, » och jag tänker, att både du och vi alla, som j (?å luftig veranda i drömmar jag satt gå med vakna blickar genom lifvet, sett åtskilliga taflor af liknande art. %ills ljusmättad afton llef lytt uti natt Jag hade icke på förhand hyrt mig någon " Och himmelens stjärnskrift i strålande bostad i X, emedan jag själf på ort och ställe pränt ville utvälja, icke allenast ett par enkla rum, utan äfven, om möjligt var, förskaffa mig goda Var ristad till fullo på skyns pergament. grannar; i likhet med Luther, räknar jag dessa senare till det dagliga brödet. Redan under min första rekognoscering stannade jag rent af ^Ej satt jag där ensam. d^Lej, hand uti betagen framför två par fönster, alldeles fullsatta med blommande krukväxter. hand Den som kunde få bo därinne, önskade DVled vännen, min njutning llef dullel jag, för stunden behärskad af den gamla åsikten, att blomstervänner äro ädla, goda mänilland. niskor. I det ögonblicket hade jag glömt, " Och nu!
Kött, saltadt, upptaget i i83o års Tull-Taxa lill en införsel-tull af 6: 32, oell i Tull-Comiteens förslag till 5 R:dr tunnan, är, såsom utgörande en vara, .hvarå erforderlig tillgång inom landet snart torde vara att förvänta, af Utskottet bibehållet vid förra tullen, eller 6 R:dr 32 sk. tunnan. — Torkadt eller rökt, upptages i i83o års Taxa till 1 R:dr LU. i införsel-tull och är af Tull-Comiteen dervid bibehållet. Utskottet har dock ansett ett ytterligare skydd böra lemnäs denna vara, och derföre föreslagit en införsel-tull af 1: 16. Laquerade arbeten af jern och andra metaller förtullas efter nu gällande Taxa med 25 proc. af värdet, efter Tull-Comiteens förslag med 24 sk. U. Utskottet bar likväl ansett olämpligt att efter vigt förtulla dessa varor, hvaraf den mindre värde ofta kan väga mera än den dyrbarare, samt derföre föreslagit, att förtullningen må ske , såsom nu, efter, värdet och med a5 proc. deraf. Lim, Husbloss, i i83o års Tull-Taxa belagd med 1 Rulr 12 sk:s införseltull, hvilken Tull-Comiteen nedsatt till 24 sk. U, har Utskottet ansett kunna tåla den nu åsalte tullen och derföre bibehållit det belopp, som Tull-Taxan utsätter. Ljus, Talg-, enligt r83o års Tull-Taxa, åsatte en införsel-tull af 3 R:dr 24 sk. LU, som af Tuil-Comitéen blifvit nedsatt till i R:dr 32 sk., hafva dock, enär de kunna till erforderlig både godhet och mängd tillverkas inom landet, ehuru Talg möjligen ännu icke i tillräcklig qvantitet produceras inom Riket, af Utskottet blifvit belagde med en tullafgift vid införseln af 3 R:dr j6 sk. LU. 38 Bevillnings-Utskottets Bet.
Jag känner alltför väl, att man noga velat räkna timmar med Herr ÖfverDirecteurca Schwartz; jag känner äfven att det händt, att han slutat sina lectioner 2 st 3 veckor före terminens slut; men sådant har varit föranledt deraf, att den delen af ämnet, som blifvit företagen vid terminens början, icke fordrat hela. terminen och att öfvergången till en ny del, icke lämpeligen kunnat ske på de få återstående timmarne, hvaremot det händt, att det nya ämnet, som under påföljande termin blifvit företaget, fordrat mera tid än terminen medgifvit, d| Herr OfvcrDirecteuren icke hushållat 40 pen 1 Augustii /. m. med besväret, utan fortsatt lectionerne vi da längre än honom enligt instruction ålegat. I allmänhet torde vara mindre lämpeligt, att med vettenskapsmän räkna timmar, som man gör med dagsverkare, ännu mindre att genom anmärkningar i småsaker uttrötta dem och göra dem, om jag så får uttrycka mig, istadiga, frågan är dessutom ej att göra vetten*kap$- mannens uppfostran, utan att låta uppfostra sig af honom. Men, sådane sorn en Bersslius, Schwartz, Cronstrand, med flere, växa ej dagligen upp, de äro sällsynte, man måste högagta dem, belöna dem och göra deras dagar angenäma om de skola gagna, och det minsta de k unna fordra, är höflighet. Herr Cederschöld, Pehr Gu/laf'. Jag hade för min del trott, att det så kallade Collegiumillustre, redan längesedan blifvit förändrad», och de dertill disponerade medlen annorlunda använde5 eller att, sedan man funnit, att föreläsningar af ifrågavarande beskaffenhet höllos på andra Ställen, det ansetts ötveiflödigt att fortsätta med dyliks här å Riddarhuset, och bättre att den anslagne fonden, till annat vetttnskspligt ändamål använda. I denna öfvertygelse och så länge jag ej känner, om icke dispositionen rnedgifver någon ändring af de åberopade vilkoret:, kan jag ej bifalla deri nu väckta motionen.
Berättelse, 27 - kommer att, för den skoglösa orten deromkring, till torfskörd bibehållas, lofvar densamma en rik ersättning för den till odlingen åtgående kostnad. Sjön Tåkerns sänkning åter, hvarigenom en vinst skulle beredas af flere hundrade tunnland odelbar jord, af den bästa beskaffenhet, och hvilka nu äro dels tidtals öfversvämmade, dels alldeles fördränkte, har, efter flere förnyade framställningar å Styrelsens sida , omsider sisth år blifvit af vederbörande jordägare, på öfverenskommet sätt, hufvudsakligen medgifven; men den fordrade öfverdrifne ersättningen för en qvarn, hvars utrifning för arbetets verkställande blifver nödvändig, har för närvarande hindrat all vidare fullbordan häraf, och hvilket företer ett exempel på vigten af utfärdandet af den Författning, rörande skyldigheten att mot lämplig ersättning, afstå dylika vattenverk , som af Rikens Ständer varit yrkad, och nu blir till deras pröfning och antagande af Kongl. Maj:l framställd. X öfrigt har Kongl, Maj:t, i anledning af Riksens Ständers underdåniga hemställan , meddelat närmare bestämda föreskrifter , att-vid undersökningar för nya vattenverks anläggning, iakttagas, till förekommande deraf, att ej, genom dylike verks uppförande, skadlig uppdämning å ofvanföre belägen odlingsbar mark ma förorsakas; äfvensom Kongl. Maj:t, med upplifvande af Kongl. Förordningen den 20 Februari 1764, i enahanda afseende förordnat, att, genom Landshöfdingarnes föranstaltande, Sröm. rensningar, der sådane , till förekommande af skadlige öfversvämningar och vattenstånd å närbelägen mark , samt till beredande af odling 28 Konungens Näd. Berättelsel derå J erfordras, årligen böra verkställas, och att, hvad Fiskeri-Stadgan om en viss dels af vattnet öppna hållande i strömmar och åar stadgar ; varder noga iakttaget och efterlefvat. Angelägenheten och behofvet af en förbättrad Skogshushållning 1 Riket har, med skogarnes årliga aftagande, mer och mer visat sig.
Jättarne kommo på den tanken, att de mot denne skulle uppställa en gestalt, som genom sin oerhörda storlek och sitt förskräckande utseende kunde redan på afstånd ådraga sig asarnes akt och sänka deras mod. Fördenskull gjorde de af ler ett otäckt beläte, som reste sig till en otrolig höjd, och för att gifva det själ och lif, insatte de hjärtat af ett sto i dess bröst och sjöngo trollsånger öfver det, tills det fick sinnen, medvetande och makt öfver sina lemmar. Lerjätten kallade de Mockerkalve och väntade stort gagn af honom. Tor for till Egils borg vid Elivågor och satte in sitt bockspann där, såsom hans vana var. Tor var ensam, och det är sannolikt, att han räknat på att få Egil med till stridsmötet. Men Egil var ute på sin vakttjenst å Elivågor och kom icke hem den kvällen. Groa hade han skickat till Asgard. Tjalve erbjöd sig att i Egils ställe följa Tor, som tyckte om hans anbud och antog det, ehuru Tjalve ännu var väl ung för en tvekamp, sådan som här kunde väntas. Följande morgon satte de öfver Elivågor. Där stormade hårdt och rådde hisklig köld. Regn och hagel piskade ned genom vägförvillande töcken, som drefvo öfver vattnet, och Tor tyckte, medan han vadade och hade den å skidor gående Tjalve vid sin sida, att Egil, i det väder som rådde, hade en hård tjänst att förrätta. Han sågs icke till, och långt kunde man ej häller se framför sig. Tor och Tjalve stego i land å Jotunheimsstranden och gingo fram mot det öfverenskomna stället för mötet. Innan de hunnit fram till Griotunagard, skönjde de Mockerkalves ofantliga skepnad resa sig mot synranden. Slik jätte hade Tor dittills hvarken sett eller hört omtalas, och han var bekymrad för huru det skulle gå med fostersonen. Hunne Tor i god tid att fälla Rungner, kunde han komma Tjalve till hjälp. Annars såge det illa ut. De gingo vidare och funno nu Rungner med sköld och hen stå vid Mockerkalves sida. Rungners sköld var af sten och omtalad som mycket hård.
Detta bolag har redan nedlagt stora summor på lastage-bryggan, och jag hemställer, om väl Vägoch VattenhyggnadsStyrelsen förfarit med sin högt beprisade rättvisa, då den upfört delta arbete först i andra rummet och derigenom satt det i fara att begrafvas i vågorna, hvarigenom så väl de af bolaget nedlagda penningar som det af Staten redan beviljade anslag vore förgäfves använda. Jag har i min hand original-koncepterna till 2:ne K. Bref, hvaraf uplyses att första gången då anslag begärdes, afslogs det af K. SL, men några månader sednare blef K. Sl. uplyst om rälla förhållan det och beviljade anslaget på den ädle föredragandes förord. Tillfölje häraf blef det första Brefvet aldrig afskickadt och Grenna fick ett understöd, ehuru icke upgående till mer än 6,666 Edr 32 sk. Bko. Jag skulle önska att B. St:r, med afside på det nu begärda anslaget, ville visa samma rättvisa och ädelmod. Handeln är ingalunda så obetydlig som man velat låta påskina; ty jag är försedd med ett officiellt utdrag ur tull-journalen för år 1855, hvaraf synes att under det året utfördes 7,500 t;r råg utan att tala om andra sädesslag och viktualie-varor, hvarpå orten eger ymnig tillgång. Jag som bor i orten vet, att många både fartyg och menniskor gått förlorade blott derföre att der ej fanns någon hamn, och blott den hamnbrygga sorn på sednare tider blifvit anlagd har gjort att man mycket mera sällan hört omtalas dylika olyckshändelser. Det kan väl icke vara rättvisa att fortfarande behandla Grenna med samma styfmoderlighet, sedan man åt syskonstäderna lljo och Wadstena gifvit allt hvad de behöfva. Jag förenar mig med Hr Bogeman och anhåller om propos. på det af honom framslälda förslag. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
Jag' medgifver riktigheten af det yttrande den sista Ledamo - Den 12 Junii f. m. ten haft, nemligen att det icke med rättvisa kan åläggas det allmänna, att understödja de fattige, och att med samma skäl som Stockholm, äfven andra städer kunde pretendera biträde härtill; men härvid förekommer dock att denna Inrättning redan i 60 år har existerat, och att det ej är så lätt alt gå tillbaka, och sakna all anstalt i denna del, då man en längre tid haft en sådan. Man bör för öfrigt vid alla förändringars vidtagande gå med försigtighet tillväga, men aldramest torde Rikets största Stad förtjena denna uppmärksamhet. Härförutan förekommer, att genom dess egenskap af Hufvudstad hitflyltar från Landsorterna en mängd främmande personer, hvilka sluteligen falla hufvudstadens Fattiginrättningar till last, utan att de rätteligen dithora, och många af desse, äfvensom flere icke inom Hufvudstaden ständigt boende, begagna Assistancen. Att denna Stad har, framför Rikets öfrige Städer, behof af en Låneinrättning på pant, det torde lemnäs obestridd Hvad åter angar den frågan, alt tjenstemännen vid Assistancen endast skulle erhålla constitutorialer, så, om ej mitt minne missleder mig, har Utskottet redan anfört, att ett sådant stadgande är af 1823 års Ständer faltadt. Jag förnyar min begäran om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till återremiss. Herr Ribbingj Arwid: Alla de talare, hvilka yttrat sig, äro öfverens om att an - 42 Den 12 Ju n i i f. m. se Assistancen som en barmlierlighets-inrättning. Det vöre, att nu göra sig rigtigt förtjent af den beskyllning för orättvisa, sorn några Ledamöter påstått vara begången emot Götheborg, i frågä om underhåll för Garnizonens fattige, om man nu skulle gifva Stockholm, som redan fått så många fördelar, ett ytterligare bevis, att man vill fortfara att på de öfriges bekostnad gynna detta bortskämda barn.