Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
• 4 * Teater och. musik. Kungl. operan gaf sistlidne fredag för första gången en repris af Nicolais komisk-fantatiska opera » Muntra fruarna i Windsor ». Denna opera med sin lifliga och sprittande, melodiösa och stundom rent af genialiska musik hör till dem, som aldrig borde försvinna från repertoaren. Högst förunderligt var det emellertid, att den denna gång ej fyllt salongen. Detta var dock närmast en förlust för dem, som ej infunnit sig; ty operan erhöll ett på det hela taget jämnt och godt utförande. Hufvudfiguren i operan är den älskogskranke drinkaren sir John Falstaff, och att hr Brag ej fullt räckte till för denna mycket fordrande roll, må varda honom förlåtet. H r B. är nybörjare så godt som och gjorde i alla fall sitt bästa samt lyckades tämligen väl. Eösten är klangfull och fyllig, ehuru något svag i de djupare tonerna; spelet saknar åter denna saftiga humor, som återgifvandet af en Falstaffstyp kräfver. H r B. rörde sig emellertid rätt ledigt i sin tjocka skepnad, och mimiken var ej heller oäfven. — Högt öfver alla glänste dock fru Östberg, hvilken för första gången återgaf fru Ströms parti och detta på ett sätt, som — ej blott bokstafligen — inbragte henne en ny lager till sina många föregå- ende. Det ingalunda lätta sångpartiet erhöll ett förträffligt utförande, liksom fru Ö. också i spelet lyckades på ett måttfullt sätt pointera det parodiska i rollen. Fröken Almati var tämligen matt som fru Page; partiet tycktes också ej rätt väl lämpa sig för henne. Hrr Johanson och Strömberg som Ström och Page voro båda till sin fördel, särskildt den förre. Öfriga medspelande skötte väl sina mer eller mindre viktiga partier. Baletten i sista aktens vackra skogsscen var förträfflig, och det hela gick jämnt och utan nämnvärda slitningar under herr Hennebergs ledning. Operan förtjänar att gifvas för många fulla hus. Fru Vilma Norman-Neruda (numera lady Hallé) gaf i lördags sin första konsert å k. operan i förening med k. hofkapellet.
En och annan af E. o. Ad. torde också icke hafva glömt, huru som vid akademien Seminaristernes lärosal i dagligt tal betecknades med ett namn, sorn tillkännagaf att der icke dväljdes något högt mått af bildning. Den kallades nemi. bland studenterna sjelfve allmänt för drängstugan. Likväl hade de åhörande derstädes genomgått de klassiska eleinentar-läroverken, skola och gymnasium. Enl. den nya Skol-stadgan skola de klassiska språken bibehållas såsom en vigt, hvilken skall betunga ynglingen vid dess första inträde i skolan, ehuru han deraf icke har annan nytta, än att han vid en mognare ålder kan på 6 månader inhämta, hvad honom i spädare år under åratal uti dessa språk bibringats. Således, utan att ynglingen erhåller någon egentlig kunskap i dessa språk, går en för honom ganska dyrbar tid förlorad. Den, som i detta afs:de hyser några tvifvel, behöfver till dessas undanrödjande endast öfvervara en offentlig examen å Stockholms Gymnasium. Han skall då få höra läraren fråga ynglingen, huru den eller den frasen lyder på Joniska eller Doriska dialekten, och då han som fader ser denne 13-årige ynglingen med afbleknade kinder till följd af den ansträngande undervisningen, grundad på en usel Skol-oidn., måste det skära honom i hjertat. Härmed har jag på intet sätt velat kasta någon skugga på lärarne, ty de äro hvar i sin stad utmärkte män och göra allt för att inplanta kunskaper i ungdomen men de äro tvungne att ställa sig denna oefterrättliga Skol stadga till efterlefnad, och endast i denna omständighet ligger felet. I afs:de på denna del af frågan har motionären gjort en anmärk, som är af vigt. Han säger nemi.: »Det har blifvit ytt rädt af personer, som haft praktiskt inflytande på frågans lösning, att om ynglingen icke tvingas läsa de gamla språken, tillräckligt antal prestämne» komma att saknas.
Domprosten /ZeurZ/u^ brosten ^gre/Z, Doctor Z!öaZ,cc^ Linsten 6rev/ZZ,»^ Lrosten //ägg^ZarZ^ Domprosten Doctor r^n,irZZ>ZacZ^ LroHessor /IZore/i^ Linsten f^Z/s/röm^ Lroslen Lette esson ^ Doctor ^Z/mamZ»/^ LnmmerceLädet //cooZcrg^ Lädmannen »5tMcZZ,Z-r»Z, Lagmannen Zl/o<ttZrau^ Assessor <7roremus samt Liksdagsfulliuägtige ^ZZs ^ttZucZZuurZ ock L>/c ^»rZersso/t. Orossbandlaren r^c^erm-rn.- Dä de Dögl. sammansatte Vtskollen ansett Lanken sr i8äl ej kunna vara i ordning, meri verkställandet al realisationen, afLancosedlar emot silfver efter 128 sk. cours, annorledes än genom upptagande as ett län, sä mäste jag reservera mig emot beslutet, alt realisation vict nämncls tidpunkt skall kunna taga sin början. Utskottens förut lagné beslut, att invell ulvexlingen ej skall begynna förr än Lanken ager valuta i silfver, till ett belopp af Adelar emot 29 millioner uti sedlar, anser jag tydligt ej bär afseende pä annan tillgäng i silfver, än <len, som genom Länkens egne Inkomster är samlad, ocb sälcdes ej uppä en sädan, som endast genom länär förskalfad. Likaledes reserverar jag mig emot det beslutet, att till Lanco8t) > elsen; egen pröfning öfverlemna», burn öe till realisationens befrämjande beböibge 2oo,ooo Lidr i silfver skola upplagas, antingen genom län eller öppnandet af Lredit. lag anser
Skillnaden emellan dessa totalsummor och sammanräknade beloppet af de specificerade persedelräntornes markegångsvärde har ansetts utgöra markegångsvärdet af alla öfriga persedlar med tillägg af tilteln diverse uppbörd, hvilken, ehuru den synes utgå till dels i penningar efter kronovärde, till dels i de här serskildt uppförda persedlar, dock i saknad af tillgång på specificerande uppgifter, måst intagas på detta sätt. — I slutsummorna hafva några mindre olikheter visat sig med kommittéens, dock ingen af den betydenhet, att i ringaste mån inverka på föremålet för denna tabell, — nemligen att göra åskådligt förhållandet emellan hufvudpersedlarne, samt de öfriga sammanräknade persedlar, och penningeräntan, så väl för hvarje län serskildt som för hela riket. Den betydligaste är, att specialsummornas sammanräknade belopp för Götheborgs län öfverstiger totalsumman för hela länet, (hvarigenom samma förhållande måste uppkomma för hela riket), hvartill orsaken måste vara någon miss-skrifning eller något tryckfel i kommittéens uppgifter, då de här införda, för detta län, blifvit flerfalldiga gånger på det noggrannaste kontrollerade, så väl till persedelbeloppens och penningeräntans summor, som till förvandlingen efter markegång. Någon procentfördelniugs upprättande för detta län har ansetts ändamålslös, då hvad som i persedlar derstädes utgår i natura eller efter markegång, nästan uteslutande tillhör den Vestgötska delen af länet. Att i Vesterbottens och Norrbottens län så betydliga belopp tillhöra titeln öfriga persedlar, ehuru derstädes (med undantag af Nordmalings socken) hemmansräntan endast utgöres af korn, smör och penningar, härleder sig derifrån, att i dessa liin betydliga räntor utgå af skattlagda sågqvarnar (i bräder) och fisken, (fiskvaror, hufvudsakligen lax.) 5ä* STOCKHOLM, TRVCKT HOS JOH. BECKMAN, 1848. Föritärkla Stats-Uiikoltets Memorial, N:o 313. 1 N:o 313. Ank. till Exp. Utsk. den 2 Sept., kl. 9 f. m.
För Riks-archivet åter har någon annan lokal väl ännu icke blifvit för framtiden bestämd; men Ofver-Tnlendents-embetet har, uti underdånigt memorial den 1 nästlidne Juli, ifrågasatt, huruvida icke den södra och äldsta byggnaden å den så kallade Geijerska tomten, N.o 1, i qvarteret Riddarholmen, vid Birger Jarls torg, skulle kunna, om den blefve för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning inlöst, med någon tillbyggnad och förändring användas till Riks-archiv, på samma gång den öfriga tomten begagnades af Stockholms stad för anläggande af en strandgata och en öppen plats vid Riddarholms-kyrkans chor. Då detta sistnämnda ändamål, hvarmed skulle afses icke blott att befria kyrkan från en eldsfarlig och skymmande byggnad i sitt närmaste granskap, utan äfven att bereda åt Rikets Ständers hus fördelarne af bättre dager och utsigt, samt ett mera fritt och tillgängligt läge, likväl komme att endast på ett ofullkomligt sätt vinnas, så vida icke äfven den till Riks-archiv ifrågasatta gamla byggnaden blefve bortröjd; och då Kongl. Maj:t numera jemväl, i Nådig Proposition den 28 sistlidne November, angående utförandet af de större jernvägs-anläggningar inom Riket, hvilka böra af allmänna medel bekostas, för Sin del i Nåder antagit den al Öfversten in. m. N. Ericson framlagda plan lill vestra och norra stambanornas förening i Stockholm genom en jernväg, som, bland annat, borde från södra mynningen af Riddarholmskanalen föras utmed samma kanals vestra sida öfver Geijerska tomten, synes den dervarande gamla byggnadens användande till Riks-archiv icke längre böra ifrågasättas. Vid sådant förhållande bar Kongl. Maj:t ånyo fästat Sin uppmärksamhet vid ett redan för några år sedan väckt förslag om uppförande af ett nytt hus, uteslutande afpassadt och inredt för de vigtiga behof, som ett Riks-archiv har att uppfylla.
DEPOSITIONSRÄNTA 5 % S PARKASSE RÄNTA 5 % A hvarje sparkassebok kan lyftas intil 1,000 kr. \ månaden utan uppsägning. HOFLEVERANTÖR.) Pris för lottsedel 1 0 k r. porto och dragningslista). Hela behållningen tillfaller Nordiska Museets Byggnadsfond. GORDISKA] WASEETS IIOTTERI, FREDSGATAN 32, STOCKHOLM. GOD FRAMTID. (G. En gammal solid affär i större landsortsstad, som till sommaren öppnar NVITVARUafdelning, söker en fullt kompetent att på egen hand förestå denna afdelning. Platsen tillträdes 1 Juli. Lönevillkoren goda. Svar med uppgift å lönepretentioner m. m. emotses under signatur » Kompetent », adr. S. Gumselii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 75895) KÖP ALLTID RADIATORSMÖR! 20: —, direkt till privata personer. ftricber £n6en GULDMEDALJ VID STOCKHOIMSUTSTÄLLN. GULDMEDALJ BERGEN 1S98. I smak som finaste bordssmör. Tillverkad under stats lig kontroll. Pasteuriserad grädde och mjölk. Bakteriologisk undersökning af råvara och färdigt fabrikat. Högsta kvalité är märkt S. O. M. i stora röda bokstäfver å lådan. Generalagentur och nederlag i Stockholm E. ZTIRRERS SIDENFABRIK). ZURICHS ÄLDSTA SIDEN-ETABLISSEMENT, GRUNDL. SÄNDES TILL FABRIHSPRIS FRANTO Rekvirera, OCB TULLFRITT TILL B E M M E T prof ver! hos Ekström &amp; Hoflwid, Skeppsbron 24. I n t e t h å r a f f ä l l n i n g e n " VTU GENAST finnes plats på landet för i.1 en anspråkslös lärarinna, kompetent att undervisa två barn på 11 och 13 är, i vanFordringar! fullkomligt frisk, enkel och med ett godt / V ^ J R I.
(beväpnad med en gärdsgårdsstör). Det var dumt, säger jag, att han skulle få si’t. Då har han alltid det te prata om. Brita Stina. Han må prata, tills tänderna ramlar ur mun på’n. Och käringen med. Det skadar ingen. Karolina Akta dig, Jan Anders. Han har en påk. Jan Anders (upp). Har I fått tvättat af er tjufmjölken än? Brita Stina. Jaså, I sitter där och lurar bak busken som Adam i paradiset. Karolina (upp). Ja, vi är ute på jakt efter tjufvar. Jan Anders. Ja, si när en är en latrygg, så får en skaffa sig födan, så godt en kan. Lars Anders. Det smakte allt mums, du, den tiden när du hölls och häfde i dig ur min drickestunna. Karolina. Minns du, när din räliga unge sprang och skrämde hönsena till skogen för mig, så att räfven tog dem? Brita Stina. Den räfven var nog ingen annan än du, med ditt falska räfvatryne. Karolina. Allt det Gud ger, är godt, utom en elak käring, plär de säga. Och du, Lars Anders, du har allt fått veta, att du lefver. Lars Anders. Fan visste inte, hvad helvete var, förrän han var gift, du. Det tror jag passar på Jan Anders. Brita Stina. När David blef gammal, sjöng han psalmer, säger de också. Men nog minns jag, hvad du sjöng för visor förr i världen. Jan Anders. Det var en bra påk, du har tagit med dig, Lars Anders. Lars Anders. Den onde kan inte gömma klorna. Och jag såg nog, hvad du gick och tänkte på. Jan Anders. Men jag träffar dig nog utan påk, hvad det lider. Och då kanske jag har hunnit skaffa mig en. Karl Johan (kommer tillbaka, stannar och skrattar tyst). Lars Anders. Jag vill inte ge dig nu, efter jag ser, att du har tagit pojken till hjälp. Men vi träffas. Kom, Brita Stina. (Falsk sortie.) Brita Stina. Kom öfver till vårt en gång, så ska du få se, om vi inte kan sätta lus i skinnpälsen på dig. (Ut.) Lars Anders (tillbaka).
Nya Postgångar emellan Höganäs och Helsingborg ytterligare 2:ne gånger i veckan; emellan Öfveroch Neder-Kalix ytterligare en gång i veckan; emellan Linköping och — 44 — Westervik öfver Åtvidaberg två gånger i veckan; öfver Gamleby emellan Wimmerby och Westervik; emellan Wimmerby och Nottebäck i Kronobergs län en gång i veckan; emellan Jönköping och Wenersborg öfver Skara och Håkanstorp två gånger i veckan samt i sammanhang dermed en serskild post en gång i veckan från Skara till Sköfde; emellan Christianstad och Halmstad öfver Wittsjö två gånger i veckan; emellan Askersund och Ramundeboda två gånger i veckan; emellan Osthammar och Gefle en gång i veckan; emellan Norbergs nya post-expedition och Westerås två gånger i veckan; emellan Norberg och Avesta två gånger, samt emellan Norberg och Wik likaledes två gånger i veckan; emellan Hörby och Ystad äfven två gånger i,.veckan; emellan Haparanda och Öfver-Torneå två gånger i veckan; emellan Öfver-Torneå och Pajala ytterligare en gång hvarannan vecka, samt emellan Pajala och Mauno hvar 14:de dag äfven under Februari med Oktober månader; emellan Ostersund och Norska gränsen ytterligare en gång i veckan; i åtskilliga riktningar inom Wermlands län från de derstädes nyinrättade post-expeditionerne vid Ökne, Sunne och Råda; från Malmö till Trelleborg under sommaren samt från Klörup till Trelleborg under vintern en gång i veckan; emellan den nya post-expeditionen i Östra Husby och Norrköping två gånger i veckan; emellan Karlshamn och Qvarnemåla gästgifvaregård i Kronobergs län, att sammanbindas med snällposten emellan Wexiö och Karlskrona, två gånger i veckan; samt emellan Karlskrona och Kristianstad två gånger i veckan under den tid af året, då ångbåtsfarten emellan Ystad och Stralsund eger rum; emellan Borgsjöbergs postgård och Hafverö prestgård i Wester-Norrlands län en gång i veckan, samt slutligen emellan Österåsen och Gäddede i Jemtlands län en gång hvarannan vecka. För dessa nya poster, omfattande sammanlagdt 26,438 mil årligen, uppgår kostnaden till circa 21,000 R:dr
Beträffa nde derefter frågan om åläggande for grufegare att gemensamt med den församling, der grufvan är belägen, bidraga till dervarande fattiges underhåll, så finna Utskotten ett sådant åläggande öfverensstämma med den uti Kongl. Kungörelsen den \f\ Februari 181 r uttryckta grundsalts, att skyldigheten att försörja de fattige, vare sig äldre eller barn, skall anses åligga hvar och en, som icke sjelf är i behof af annans hjelp; hvadan Utskotten biträda motionärens åsigt härutinnan. På flere ställen, serdeles vid de större grufve-fälten, äro äfven åtgärder 00b beslut i den af niotionären framställda syftning redan vidtagne, och ehuru Utskotten ej äro i tillfälle att rörande detta ämne lemna någon fullständig och detaiilerad utredning, hafva Utskotten sig dock bekant, att orter gifvas, der grufegarne frivilligt inrättat serskild fattigförsörjning för grufarbetarne, och att, å andra åter, grufegarnes bidrag till församlingens allmänna fattigförsörjning äro genom öfverenskommelse bestämda. Men då, hvarken genom of vanberörde Kongl.
L U N D S T R Ö M &amp; C:o. Stenkol, Ookes, l:a maskinkrossad A n t h r a e i t, Barnklädningar, BarnfMläden, Barnkappor, Barnmössor, Flick&amp; Gosskavajer, Regnkappor &amp; Regnkragar bästa bränsle för illuminationskaminer och värmenecessärer. Cappé-Brikettep för kokspislar, kakelugnar, strykugnar m. m. Allm. Allm. Försäljning: S Strandvägen B. Rikstelefon 22 20. Allm. Fru RNS r \ Stockholm, 19 Tunnelgatan rekommenderas i benägen Välkänt y^telier för åtanke. Damtoiletter elegant snitt till moderata priser. Särskild afdelning för beställningar från landsorten, som utföras omsorgsfullt utan profning da ett välsittande lif insändes jämte längdmått på kjolens^ bak-, sidoch framvåd, och då för ändamålet särskildt konstruerade mekaniska byster inköpts, kan hvarje figur på- räkna ett välsittande arbete. Finaste rekommendationer öfver hela landet. Förfrågningar besvaras omgående. Telegrafadress OKNS, Stockholm. (S. T. A. är allmänt omtyckt och tm~ rekommenderad af Idun. O Eva Hellmans il ustrerade KOKBOK H || af egen tillverkning till låga bestämda priser. OBS! Egna syatelierer! O B S. Välgjord / t a r b e t e! M. LUNDBERG I STUREPLÄN. ^ — «l I Husmödrar Liktornslösningsmedel. Panoptikon Damernas uppmärksamhet rast m t r tagas, ast försäl ho j s es C. å F 1 kr. DufV p a, r Drot sats ti Stackholm. E. "
Sta,e-U,stöllet äSerremitteras. Swarades Ja Föredrogs a nyo Srats-l^skottetS, den 17 Junit pä bordet lagda, betänkande, i anledning as Herr Amiralen Friherre kduöolpk Lefteiströms förslag, om rättighet för Kongl. Ma,:, art, i händelse landets sjelfständighet skulle horas af främmande magt, öppna inrikes län mot Stare-Obligationer med ränta eller annuiretcr till belopp af 4 aZ millioner R:dr eller om denna summa icke ikulle kunna till fullo erhällas, uptaga resten säsem krigsgärd, hwilke» äfwen kommer art med Statsobligationer tiqnideras. friherre vesterström, kustolxkr,upläste följande: Sedan Skate U skottek uci silk betänkande yttrat: Att de hwarken af samtid eller efterkomma»- mande wille ädraga sig den förcwitelsen att hafwa äsidosatt nägon omtanka för Rikets stvddande emot päkommande wädor, eller att hafwa Den 20 Junit. 675 hafwa förgätit wigten och angelägenheten af sädana utwägar hwilka sätta Rong! k>7aj:t i tillstånd att i farans stimd wara beredd till ett kraftigt förswar emot anfall eller hotande tillställningar — sä äkerkager jaa »lilia anmärkningar svin arföljt detsamma. — Det stall blifwa en glad tänsta och tillfredsställelse för mig, au se samma ändamäl kunna upfyllas med lämpetigare utwägar än dem jag söreflaglt, och det stall aldrig falla mig in, att möta med owilja ett steg, som länder till godt ändamäl, men af olika tankar Med mig. Sedan Stais-Utstottet wisst sä warm kärsta för
Då emedlertid Rikets Ständer vid denna Riksdag redan beslutat, att den upplupna Bankovinsten skall användas till Bankens konsoliderande, så kan min mening i detta afseende ej mera göras gällande.” ”Ett annat, jemväl oss eget, förhållande är, att 2 millioner, vid pass, reserverats uti Riksgälds-Kontoret till ändamål, som först framdeles kunna uppfyllas. 1 stället för att, såsom i andra Stater, der man kan räkna, låta slalsmedlen vara i rörelsen så oafbrutet som möjligt, för att gagnas vid transaktionerne man ocb man emellan, hafva vi för plägsed att hopa dem såsom depositioner i Banken, eller att deraf bilda behållningar, som fästas genom utlåning på vissa händer. Vi tillräkna oss derigenom någon ränta — vi vinna i år 1 million uti räntor — men vi försvåra och besvära den allmänna cirkulationen, hvars tröghet återverkar på tillgångarne för statsbidragens utgö - 20 Stats-Utskotlets Memorial > N.-o 61. rande. Jag inser nogsamt svårigheten att ändra vanorna, äfvensom beskaffenheten af de farhågor, hvilka göra att man vidhänger dem, oaktadt erfarenheten de sista åren tyckes hafva gifvit något mera upplysning uti saken. Men jag kan ej undertrycka den mening, att när penningeförlägenhelen är allmän, den inre handelsrörelsen oerhördt trög, deri fattigare befolkningen i saknad af tillräcklig sysselsättning och reproduktiva företag inbjuda till verksamhet i alla riktningar, då bör Slaten öppna sina kassor och komma de näringar lill understöd, som Staten sugit utur, för dem öppna nya källor till verksamhet, medel till besparingar och utvägar till afsättning. T. ex. i Westergöthland: vore icke Lidköpings hamnbyggnad det nyttigaste användande af de räntor, Banken hemtat från Westergöthlands slättbygd? Likaså kunde
Barnekow, Kjell, hvilken af samma orsak afsagt sig sin befattning såsom ledamot i Ridd.Utskottet. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Bogeman, Carl, erhållit 3 veckors ledighet från sin befattning såsom ledamot i BancoUtsk., och anmodade Hrr Electorer att utse, så väl en ledamot i nämnda Utsk. efter honom under ledigheten, som en ledamot i Exped.Utsk. och en ledamot i Ridd. Utsk. efter Grefvarne Cronstedt och Barnekow. Hr Ribbing, Arvid: Till utveckling af förut väckt motion och af hvad jag redan andragit, i afseende på StatsUtsk:s betänk. ang:de löneanslag för länsmän , och till förekommande deraf, att delta anslag varder förspildt för Staten, som sker, ifall tjenste-accorderna komma att fortfara, då en ökad lön eller behållning af tjensten endast tjenar att öka köpeskillingen eller accordet för samma tjenst, utan att förbättra tjenstemannens villkor, enär lönetillökningen åtgår till ränta å den ökade köpeeller accordssumman , får jag föreslå följande ordning för länsmäns befordrande, såsom villkor, hvarförutan löneanslaget icke bör få äga rum. I likhet med hvad ang:de civile tjenster i allmänhet är stadgadt, bör i:o då länsmans-tjenst varder ledig , sådant i allmänna tidningarna kungöras, med föreskrift om hvad den har att iakttaga, som tjensten söka vill. Vid Den 13 Maj f. 111.
Vid förlängdt lefnadslopp hade han troligen ombildat detta försök, och efterlemnat det i ett skick, svarande mot våra önskningar. På det vackra Skenäs bo ännu slägtingar till den bortgångne Skalden. Ehuru en kojans son, har jag för det moderna adels-hatet aldrig haft sinne; jag har alltid sett, att hos de fleste, som bära på läpparne föraktet för börd eller anor, är detta förakt, när det upplöses i sina verkliga beståndsdelar, sjelft någonting ytterst föraktligt. Jag säger alltså med Tegnér: ”Börden är för den enskilde ädlingen, hvad fäderneslandet med sina minnen är för ett helt folk. Det måtte vara skönt, att härstamma från en slägt, hvars namn sjelfmant väcker minnet af fäderneslandets ärofullaste dagar; det måtte vara skönt, att från barndomen kunna sammanknyta sitt väsende med hvad detta fädernesland haft högst och ädlast, och som ättling lysna till sådana förfäders röster.” Åt invånarne af Skenäs är denna sköna lott beskärd. Tvifvelsutan skall ock Skaldens ande, sväfvande vid solnedgången öfver Vingåkers leende skördefält, njuta en fägnad, så ofta han i dess fagra parker, och helst vid Sundängens lind eller strand, ännu (liksom fordom) träffar någon, hvilken han kan tilltala med denna hviskande musik: Om du än med lifligt sinne, När du läser Skördens sång, Öfverraskas någongång Af en uppväckt känslas minne; Om du, vid dess taflor rörd, Känner dig tillbakaförd I den tid de återkalla, Och ditt öga hastigt skymdt Af en tår, som redan rymt Förr’n du kände honom falla; Om du då hör kringom dig Låga suckar höja sig, Och, bland susningar som stanna Mellan löfven dem de väckt, Tycker som en vinges flägt Skulle hvifta kring din panna: Då är du ej ensam mer; Och en skugga till dig nalkas, Som i tysthet stiger ner På den luft, hvaraf du svalkas. Känn då henne! Känn då den, Som, vid sångens ljud, igen Vill sig till din boning ärna! Räck din famn åt vålnaden; Och med ömhet, bägges Vän!