Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter det Herrar Fullmäktige sedermera från så väl nämnde Kommitté, som Magistraten, infordrat upplysningar i afseende på ifrågavarande egendoms föryttrande, anställdes för sådant ändamål ny auktion under loppet af nasti. Augusti. Ehuru det härvid erhållna högsta köpeanbud endast uppgick till 3,ooo R:dr, eller föga mer än 2/s:delar af Riksgälds-Kontorets i egendomen intecknade kapitaloch räntefordran, hafva Herrar Fullmäktige likväl, med afseende å de meddelade upplysningarne om egendomens förfallna skick och verkliga värde, funnit sig böra antaga detta anbud, dock under fortsatt reservation af — 29 — anspråken mot Byggnadslåne-Kommilteen. — Enligt hvad Herrar Fullmäktige, i sin till Bevisorerne afgifna Berättelse, yttrat, hafva Herrar Fullmäktige, alltsedan de lörsta lånehandlingarne från Wenersborgs Byggnadslåne-Kommilte inkommo, ansett sig äga anledning befara dylika förhållanden, sorn det nu inträffade, i anseende till de, i jemförelse med de intecknade egendomarnes brandförsäkringsvärden, alltför stora lånesummor, sorn Kornmitteen till husägarne utlemnat.. Revisorerne hafva icke funnit något att erinra, hvarken vid de af ^'tteriigåre^ Herrar Fullmäktige, angående tillämpningen af betalningsvillkoren för Bygguadsläo. ofvan omförmälda lån, meddelade beslut och förklaranden, eller vid de åtgärder, Herrar Fullmäktige, till vårdande och bevakande af RiksgäldsKontoiets rätt och säkerhet för samma lån, vidtagits
Den 7 September e. m. 4°9 BevillningsUtskottets : I anledning af Kongl Maj:ts Nådiga framställning, om icke Barmlrertighetslnrättningar borde från erläggande af Bevillning för deras egendomar af både hus och jord njuta befrielse; om förenklande af Beredningsoch TaxeringsCommitteers förrättningar; om Prostetunnors befrielse från Bevillning. BancoUtskottets: Om den vid Tumba Pappersbruk timade eldsvåda. Lagsamt Allmänna Besvärsoch * EkonomiUtskottens: Angående väckt fråga dels om föreskrift för Konungens Befallningshafvande, att till JustitiaeCancelleren och Justitieombudsmannen insända exemplar af kungörelser, som Konungens Befallningshafvande utfärda, dels om inskränkning i Konungens Befallningsliafvandes obestämda rättighet att kalla Länens innevånare till sammankomster och muntliga förhör, ra. m. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: Om anläggande af en Köping vid Fiskeläget Fjellbacka i Bohus Län; om Malmvågars begagnande vid Masugnarne i stället för skollär; om Rotehållares vid Båtsmanshållet åliggande att vid GeneralMönstringar sig inställa; om Landsfiskals-tjcn - 4to Den 7 September e. m. sternas indragning; om registrering af otryckta Riksdagshandlingar ; angående yrkad förändring i stadgandet om lästeufgift för fartyg, som förses med Turkiska pass. Af den i, 3, 6, 9, i3, 17, 20, 24, 27 och 3o sistlidne Julii, innefattande: 1:0 Remisser till Statsoch BancoUtskotten: Af Ola Jeppsons från Blekinge Län, anförande, i anledning af Utskottens Utlåtande i fråga 0111 myntvärdets upprätthållande. Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: Af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse angående Directionens för Dykerioch BergningsCompagniet uppgifne vilkor för vidare fortsättning af dess befattning med Dykerioch Bergnings-anstalterne i Riket.
Majit föreslagit en viss aflöningsoch omkostnads-summa för Tullverket, mea Utskottet likväl förhöjt densamma, kan jag icke undgå att finna denna åtgärd så mycket olämpligare, som jag är öfvertygad, att Kongl. Majit icke föreslagit det uppgifna beloppet, om icke vederbörande tilltrott sig att dermed kunna administrera. Jag vet ganska väl, att en del utgifter vid Tullverket äro af ombytlig natur, men tror derjemte, att de bero af handeln och alltid böra medföra ökad inkomst. Jag hade äfven trott, alt det bort vara af vigt för den majoritet, som bär pålägger oss ökade skattebidrag, alt åtminstone få förslags-räkningarne att se måttliga ut. Jag vidhåller derföre mitt vid återremissen gjorda yrkande, att Kongl, Majits Nådiga Proposition måtte antagas till ledning för hvad sorn skall å Slät för Tullverket uppföras, ehuruväl jag ganska väl vet, att någon besparing derigenom icke vinnes. GrefveP osse, Arvid: Förevarande punkt innefattar visserligen tillstyrkande af en betydlig summa, dock endast förslagsvis, ly hvad som erfordras till bestridande af aflöning och omkostnader vid Tullverket måste utgå. Mig förefaller det alltså likgiltigt, om man föreslår detta anslag till 45°>ooo Ridr eller blott till 4°°>000 fbdr; men då det visat sig, att det förstnämnde beloppet Verkligen åtgått, finner jag ock rättast, att Ben 28 September e. rn. det beräknas» ty det är med Statens utgifter, sorn med enskildes, att om man calcnlerar dem till för lågt belopp, får man, alltid skäl alt ångra sig. Jag tillstyrker alltså bifall lill Utskottets förslag i denna punkt, och får endast erinra Herr Hjerta, att jag för min del alltid, då jag tillstyrker ökade anslag, gör det på grund af öfvertygelse om verkligt behof deraf. Herr Munck af Rosensköld, Eberhard:
Hr Ridd.secret. nyss uppläst ur hillänget till sistföi flutna riksdags prot., biföllo R. då församlade St. deras BancoUtsk» hemställan ang:de blcoreglementets öfverlemnande till K. M. R. St:s sålunda i detta aa H. 34 266 Den 23 Maj. afseende fattade beslut måste följaktligen fortfara att vara gällande, likasom alla andra vid förflutna riksdagar meddelade stadganden angtde Banken, intilldess detsamma varder af minst 3:ne RiksSt. upphäfvet. I händelse nuvar. BaneoUtsk. utan R. St:s dertill lernnade bifall, egenmägtigt uteslutit ur det nya reglementet denna, i öfverensstämmelse med R. St:s beslut, uti nu gällande reglemente införda föreskrift, skulle Utsk. således, efter min åsigt, verkligen hafva förtjent de förebråelser, hvarmed man under sednare dagarna både inom och utom Representationen öfverhopat detsamma. Hvad sjelfva frågan om b:coreglementets öfverlemnande till K. M. för öfrigt vidkommer, §å kan jag i sanning icke inse, hvarföre ej sådant efter denna riksdag skall kunna låta verkställa sig på samma sätt som efter förra riksdagen. Expedierandet af reglementet till fullmägtige kommer naturligtvis att äfven vid innevar. riksdags slut ske sålunda, att sjelfva originalexemplaret af detsamma tillstädes fullmägtige, då de emottaga Utskts afskedshelsning. Man har fästat sig vid den omständigheten, att merberörde stadgande uti nuvar. reglemente börjar med orden: "Särskildt uppdrages och autoriseras Baucofullmägtige" &c. Detta uttryck förefaller mig deremot både riktigt och högst naturligt, emedan den sålunda meddelade föreskriften angick allenast en enda åtgärd, efter hvars vidtagande densamma, såsom uppfylld, icke vidare vore gällande.
M:t i underdånighet anhålla, det tillfälle må beredas de vid Statens arbeten anställde arbetare ätt få sina besparade medel ställda under allmän vård, så vidt möjligt är, mot någon billig ränta. Rikets Stäuder framhärda &e. Stockholm den 22 Juli 1857. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Juli 1857. Presle-Ståndet den 20 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers Förordnande för Häradshöfdingen, Assessoren G. Lagerstråle att vara Rikets Ständers Juslilie-Ombudsntan. Wi efterskrifne Sveriges Rikes Ständer &c. &c. &c., som härstädes å Lagtima Riksdag äro församlade, gore velerligt: att, sedan den vid innevarande Riksdag utsedde Juslitie-Ombudsmau det erhållna förtroendet sig afsagt, så oell i följd af föreskriflerne i 98 § Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 96. Riksdags-ordningen, insatte WI härmedelst i bemälda embete Juslitie-ombudsmannens i behörig ordning valde efterträdare, Häradshöfdingen i Luggude domsaga, Assessoren Gerhard Lagerstråle; och vilje WI, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Gerhard Lagerstråle, att vara Wår Juslitie-ombudsman, hvarvid honom åligger att ställa sig till efterrättelse Rikets grundlag och laga stadgar, jemte den för Juslitie-ombudsmannen den 1 Mars 1830 särskildt utfärdade instruktion; kommande han att åtnjuta de lönevilkor och öfrige förmåner, som WI för delta embete anslagit. Till yttermera visso bafve WI detta underskrifvit och med Wära insegel bekräftat, som skedde i Stockholm den 22 Juli 1857. Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln deri 20 Juli 1857.
Rrgements-adjutanterne ensamme biträda med brefvexlingen vid Chefs expedi - SammansStalssamt Allm. Bcsv och Ekon.-Ulskaliets Betänkande N:o 36. 9 expeditionerne, dervid likväl utlåtanden eller bref i ekonomiska ärenden remitteras tili uppsättande af Regements-skrifvaren. t Oro. Protokollet vid Beklädnads-direktionernes sammanträden föras af antingen någon direktionens ledamot eller Regements-skrifvaren; och ll:o. Synerne på samtlige militie-boställena öfverflyttas på domrarne. inom hvars domsaga boställena äro belägna, med rättighet likväl för desse embetsman att njuta ersättning derför såsom för syner å andra boställen, af vederbörande arrendatorer eller indelningshafvare. Vidare har motionären anfört att om, af den besparing, som enligt detta förslag uppkomme, 75 till 100 R:dr R:mt tilldelades hvar af de tjenstgörande Regements-adjutanterne för tillökningen i deras göromål, återstode dock för Statsverket en högst betydlig årlig behållning. Vid värfvadc och i garnison liggande regementen vore likväl förhållandet härutinnan annorlunda. Vid dessa regementen kunde särskilde Auditörer svårligen undvaras, och vore orättvisa begången, då man tilldelat de vid garnisonsregementen anställde Auditörer lika lön med de vid indelta regementena anställde, ehuru de förutnämnde hade mångdubbelt mera arbete. Medan Auditörerne vid indelta arméen vore med Krigsrätts-göromål besvärade vid somliga regementen blott hvart 3:dje eller 4:de år, ginge deremot, vid hufvudstadens garnisonsregementen, sällan någon månad förbi utan en eller två Krigs-rätter; och dock voro dessa göromål de, som minst toge Regements-auditörens tid i anspråk.
Mången torde väl invända, att en dylik frihet blifvit uti Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets ofvanberörde Betänkande för Bergsmännen tillstyrkt; men att så ej skett, utan att tvertom de villkor, som blifvit fäste vid den föreslagne smidesrättigheten, lika med förbud , hindra Bergsmannen från begagnandet af densamma, utvisas i Riksdagsmannen Boéthii emot nämnde Betänkande afgifna reservation, hvilken jag i detta hänseende åberopar. Det är ock märkligt, att, med undantag af bränvin, som blifvit till införsel förbudet, tackjerne1 så vidt jag kan minnas, är den enda vara, i afseende hvarpå förbud blifvit i Tull-Taxan bibehållet. Öfverflödet inomlands på den förra varan torde, i förening med densammas i allmänhet skadliga egenskap, vara ett tillräckligt skäl att ej tillåta import af densamma. Hvad deremot beträffar förbudet alt exportera tackjern, bar jag förgäfves sökt uppleta några lika giltiga skäl för dess bibehållande; ty icke kan det allmänna skadas deraf, att så stor del af denna vara, som ej inom landet förädlas, finner afsättning hos Utländnineen. Och att någon större mängd deraf, än som nämndt är, ej utskeppas, derföre garanterar så väl dess tyngd och dyra transportkostnad, som den tullafgift, hvarmed det belägges. Skulle åter någon anse detta förbud böra grundas på varans högsta möjliga förädling, innan den till Utländningen försäljes, borde af samma skäl äfven stångjernet vara till utförsel förbjudit; tydetta är ej eller annat än ett råämne, som, för att blifva användbart eller nyttigt, tarfvar vidare bearbetning. Bih. till R. St. På nu anförde grunder yrkar jag, att tackjern må varda till ut~ Järs el tillåtet, emot en tullafgijt af högst 1 R'.dr Banco Jör hvarje skeppund. ’’ Af Ephraim Larsson från Elfsborgs Län: "Emot Högloft.
Riksgälds-kontoret för livart och ett af de sednaste åren influtna bevillning utgjort samt det belopp, hvarmed Riksgälds-kontorets inkomst af allmänna bevillningen öfverstigit den för samma år påräknade årliga bevillnings-summa. Före slutet af 1859 års tredje qvartal, hvartill den i sednaste revisions-berättelsen meddelade enahanda utredning sträcker sig, hade utaf allmänna bevillningen för år 1856 till I.iksgälds-kontoret influtit ett belopp af R:dr 2,102,432: 81. Om härtill läggas de bevillningsmedel, som till Riksgälds-kontoret under förstnämnde års 4:de qvartal levererats för ej mindre 1856 än föregående år, utgörande ■ » 131: 89. så uppkommer en summa af R:dr 2,102,564: 70. hvilken öfverstiger den vid 1853—1854 års riksdag, för hvart och ett af nästföljande åren, förslagsvis beräknade bevillnings-summa » 1,725,000: — med • Bokföringen af amortissementsfondens ränteinkomster. Utredning af allmänna bevillningens årliga belopp. Enligt åberopade utredning, utgjorde det före samma tidpunkt till Riksgälds-kontoret influtna belopp af allmänna bevillningen för år 1857 R:dr 2,177,206: 30. Landt-räntmästarne A. M. Tollins och E. G. Harlins balanser. Derefter hafva såsom bevillning för sistnämnde år till detta verk ytterligare levererats: under sistlidet års 4:de qvartal
HofRätt, om förbud för -Ledamöter i> att sig emellan byta lottade mål; LagUtskottets betänkande, återrem. af Adeln, s. 179. af Presteståndet, s, 187. återrem. af Borgareståndet, s. 191. bif. af Bondeståndet, s. 194. Ytterligare tillåtande lagdt till Handlingarne af [Bondeståndet, s. 429. förkast, af Borgareståndet, s. 478. Adelns beslut, s. 484. förkast, af Presteståndet, s. 489. Memorial, om Sråndens olika beslut, lagdt till Handlingarne af Adeln, s. 1176. Presteståndets beslut, s, 1189, Bondeståndets, s. 1200. *— om ställandet af den öfver Skåne oell Blekinge på indragningsstatj StatsUtskottets betänkande återrem. af Presteståndet, s, 261. af Borgareståndet/ IX Sami. Tredje B:d. p 66 s. *64. bif. af Bondeståndet, s. 267. af Adeln, s. 270. Ytterligare Utlåtande bif* af Presteståndet, r* 742* af Borgareståndet, s, 827, med undantag, af A* deln, s. 846# HofjRatten öfver Skåne etc» om tiden till bevakande af mål som vid, anhängige göras, LagUtskottets be^ tänkande, bif. af Adeln, s, 450, af Bondeståndet, s. 459. af Presteståndet, s. 475» tStallets utfordring, om ersättning för en brist i Kgl. StatsUtskottets betänkande, bif, af Presteståndet, s. 563. af Borgareståndet, s. 584. af Bonde* ståndet, s, 594» af Adeln, s. 599. Hospitalsinrättningarne, om en förändrad Reglering af, i Riket.
' in sorg jag nu vill skrifla, WwM O läsarinnor, inför er, S Ty tänk, se ' n vi blef gifta, Jag knappast Hjulman ser. I forna, sälla dagar Till mig att fara var han mån. Nu kilar han så lätt ifrån, Och därför så jag klagar: Med krokig rygg och bara knän Han skalar kring det hela län Och kör omkull båd ' folk och fän. När sist i någon backe Han brutit af sin nacke, Jag fäller nog en sakna ns tår Ändå vid Hjulmans bår. Men ljufligt blir att slippa Den grymma oro nu jag har; Medaljer i en knippa Jag har ju alltid kvar. Och för mitt minne skall han stå, Som sist jag honom sett, I permissioner af trikå Med flottig grå kaskett, Oeh dessa vackra orden Jag låter sätta på hans vård: » Här hvilar en som slog rekord Och stöp för fosterjorden Uti en ädel sport. &gt; Det blir ju enkelt, klart och kort. Och så jag låter rista I ena hörnet se ' n på sned En bild af hans velociped, Att ända i det sista Den liksom följer med. Och edra skråmor glömmen, I alla, som han åkt omkull, Och ej er vrede tömmen Uppå hans döda mull! Men flickor, flickor, sist till er Ett hjärtligt menadt råd jag ger: Visst är om män det fasligt tunt, Och giftas är er alla undi, Men mycket bättre ensam gå Än att till man en herre få Som åker » Målarn rundt ». Snor re. Ur mitt lif i Kina. Ett minne af en svenska, nedskrifvet för ldun. " T J e k v ä m t utsträckt i en hvilstol på en af de J^ji) stora verandor, som omgåfvo vårt hus i Shanghai, låg jag o c h njöt af aftonens svalka, glad öfver att solen ändtligen försvunnit bakom horisonten, så att man kunde våga sig utom dörren, utan att få solsting. Med ens väcktes jag ur mina tankar af en kinespojke som anmälde: » Vagnen är framme min fru ».
Det har icke varit af någon tvekan om hvilken person, som icke skulle kunna fullgöra updraget att vara Ordf:de vid Ståndens första sammankomster, som jag gjort anmärkn. -r emot det af Utsk. föreslagna systemet. I detta fall, har 272 Den 28 Maj f. m. jag af Frih. Cederström blifvit missförstådd, men jag skulle tro, att vigtigare saker kan Riksförsamlingen hafva att sysselsätta sig med än att granska alla de 300 personernas dopattester. Om med ordet äldste menades den till åldern äldste, så skulle det införas en föreskrift att Riksförsamlingens ledamöter vid ankomsten till riksdagen skulle vara försedda med dopattester. På det att Riksförsamlingens göromål icke må behöfva fördröjas genom en sådan granskning, så anser jag ett sådant stadgande, såsom olämpligt, böra undvikas. Det skulle eljest äfven kunna hända att om två äro födda på samma dag, lottning emellan dem måste ega rum. Deremot behöfver man icke någon undersökning i kyrkornas arkiver för alt få veta hvem som bevistat de Hesta riksdagarna. Det har Riksförsamlingen sig bekant af sina egna handlingar, hvilket medför en stor fördel. Den 86-åriga person, ora hvilken Frih. Cederström nämnt, hade, efter hvad jag tror mig veta, äfven det företrädet att hafva deltagit i de flesta riksförsamlingar. Hr von Hartmansdorff: Jag hade icke föreställt mig, att Utsk. menat den till åren äldste ledamoten, men instämmer med Gr. Mörner. Om någon är så gammal, som den Frih. Cederström nämnt, så är det väl icke gagneligt att han blifver riksdagsman och än mindre Ordf:de, ty om han än sköter sitt kall illa, så näms man icke anmärka något emot honom; Af aktning för ålderdomen, låter man ärendena gå illa. Om vi ur vår gällande författning antaga den ordalydelse, Gr. Mörner åberopat, så torde det vara lämpligast. Då skulle den närvarande ledamot, som de fleste riksmöten bevistat blifva Ordf:de.
Besv. och Ekon. Etsk. Betänkande, N:o 38. rande af ifrågavarande stämplingsåtgärd; och har motionären ansett sig nu böra göra denna framställning hos Rikets Ständer anhängig, enär det icke lyckats för ålskillige rusthållare vid Lif-Reg*en enlets Husarer att, efter derom gjord underdånig anhållan, få nämnde stämpling afskaffad, utan Kongl. Maj:t deremot under den a5 Juli sistlidet år, efter vederbörandes hörande, i INåder förklarat Sig icke finna skäl att å deras framställda anhållan fästa något afseende. Utskottet har tagit ofvanberörde motion i behörigt öfvervägande och får, på grund af de utaf motionären uppgifne skäl, vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer alt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Circulairet af den a5 October i83t), angående numer-hästarnes vid indeldla Cavalieriet förseende med Sqvadrons-märken måtte till all kraft och verkan upphöra. Stockholm den i Oct. i844- Emot Utskottets beslut anmäldes följande reservation al Herr von TroilS. G: ”Emot Utskottets nu fattade beslut får jag anmäla min reservation. Numerliästarnes vid det indeldta Cavalieriet märkning med brännstämpel, härleder sig nemligen icke, såsom motionären synes förmena, ifrån lusten att ernå ett vackert utseende, utan snarare derifrån, att man med dessa märken åsyftat att erhålla ett för befälet ej mindre än för rusthållaren ofta nödigt igenkänningstecken. En stor del af reinonterne vid våra Cavallenregementen inskrifvas för numer vid knappa 4 års ålder, men commenderas sällan till Recrutoch Remont-mölet förr än vid uppnådda 5 år. Under denna mellantid, som vanligen tillika är hästens egentliga utbildningsperiod, undergår den oftast en så betydlig förändring till sitt utseende, att den, derest icke brännmärket funnes, mången gång vore för befälet oigenkänlig, synnerligen vid Regementen, som hafva hästar af endast mörka färger.
Stockholm den 19 inars 1897. I I. Elfving. E. von der Lancken. Bil, IV. Utdrag ur. Styrelsens i Draktreformforeningen Arsberattelse. Arbetet, har w r i t riktadt hufvudsakligen pii forfardigandet af en ny skoldrlktsmodell. Den be&amp;&amp; af en tricottr6ja (Lahmanns system), en c1tenzilet.t (linne och byxor i ett plagg) af bomull samt en welland d c t (lifstycke och delad kjol i ett plagg) af ylle. En noggrann revision af foreningens modeller och monster har Ugt rum, och titskilliga forbiittringw h a vidtngits &amp; desamma. Modellerna och monsterf8rsaljningen ofvertogos i maj 1896 af firman E. Lundberg, Storkyrkobrinken 7, Stockholm. Hos n a m d a firrna mottagas bestallningar ii samtliga foreningens modeller. P i begiiran erhillles illustrerad prislcurant. Forberedelser hafva vidtagits for foreningens deltagande i 811- manna konstoch industriutstallningen i Stockholm 1897. Styrelsens ansokan om befrielse f r h erlaggande af platshyra har beviljats. Den 9 oktober 1896 holl fru Gurli Linder ii Vetenskapsakademiens horsal ett foreclrng 0111 en praktisk och hygienisk skoldralct for flickor. Den 22 oktober npprepade fru L. infor en talrjk och jntresserad publik inom Samfundet for beframjande af ett naturenligt lefnadssgtt samma foredrag, hvilket infordes i tidshiften Eylgilts novemberoch .decembernummer 1896.. Af E ' lickskoleforeningen i Got: berg erhiill fru L. sedermern inbjudan att i niimda stad forevisa skoldraktsmodellerna. Den 4 fehr. 1897 holl fru L. diirstades id Handelsinstitutets stora sal ett foredrag infor ett af Flickskoleforeningea inbjudet auditorium, uppghende till 450 personer.
Ekonomi-Utskottens Memorial, N\o 4- Andra momentet i 26 §:n af Utskottens förslag, hvarigenom beskattningen å enkla pannor under 10 kannor blifvit upptagen till 12 sk. kannerummet, hafva Borgareoch Bonde-stånden godkänt; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bibehållit oförändradt samma moment i 28 §:n af nu gällande Förordning, deri nämnde beskattning är föreskrifven för alla slags pannor under 10 kannors rymd. Då emedlertid denna fråga är af beskaffenhet att kunna på Bevillningsafgifternas belopp inverka, och otvifvelaktigt är, att stadgandet i nu gällande Författning, ehuru icke tydligen uttryckt, haft afseende å endast enkla pannor, hemställa Utskotten, att Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet måtte antaga ifrågavarande af öfrige Riks-slånden godkände förslag; men få, för annan händelse, föreslå, att votering må anställas öfver följande voteringsproposition: 2:0. Den, som, lika med Borgareoch Bonde-stånden, antager Utskottens förslag, att 26 §:n 2 mom. må erhålla denna lydelse: ”För enkla pannor under 10 kannors rymd skattas efter 12 sk. kannerummet”, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer, i öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adelns samt Preste-ståndets beslut, 28 §:n 2 mom. af nu gällande Förordning att oförändrad bibehållas.
För öfrigt har det, såsom jag förut anmärkt, blifvit Kammar-Rätten, genom i8i4 års Instruktion förbjudit, att då någon dess anmärkning beträffar en högre embetsman eller ett Collegium, fullfölja saken, utan regeringens tillåtelse. Jag anhåller att dessa mina anmärkningar måtte få åtfölja Herr af Tibells yttrande till vederbörligt-Utskott. 1 Lades på bordet. Herr von Hartmansdorff, hade under loppet af sitt yttrande, tvenne gångor blifvit afbruten, dela genom Grefve De la Gardies, Ja - Den ix Martti, 565 eob, återkomst med Ridderskapets oell Adelns Deputation från de öfrige Riks-Stånden, dela genom ankomsten af en Deputation från Hedervärda Bonde-Ståndet, anförd af RiksdagsFullmägtigen från Malmöhus Län Nils Månsson i Skumparp, hvilken tillkännagaf, att BondeSfåndet instämt i enahanda beslut som Ridderskapet och Adeln, i afseende på de ofvanomformäldte underdåniga Adresserne till Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen. Herr Grefven och Landt-Marsicalken förklarade, att då Ridderskapet och Adeln uti ifrågavarande ämne redan fattat samma beslut som Hedervärda Bonde-Ståndet, hade Ridderskapet och Adeln dertill varit föranledt af orubbelig trohet mot en älskad Konung och ett kärt Konunga-Hus; och vore Ridderskapet och Adeln öfvertygad, att dessa tankesätt fullkomligen delades så väl af Bonde-Ståndet, som af hvarje Svensk undersåte , Och hvarje vän af Fäderneslandet, Deputationen aftradde, på vanligtvis utbeledsagad.