Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. €när Det, jemlift 63 § DeegeringSformen, ålegat för oförfeDDa bänDel» fer antia od) till utbetalning å mårt SvifSgälDS^ontor anmifa tmänne fävfTiU Da fummor, Den ena att mara tillgänglig, Då konungen, till 3\ifetS förfmar ellet anDra t>ögft migttga od> angelägna änDamål, feDan hela ©tatS»3eåDetS tan» far Deröfmer blifmit tnhemtaDe, lanner Den mara ounDmifligen nöDig, och Den anDra att, miD infallanDe frig, af konungen IpftaS, feDan 5pan ©tatS»3våbet in pleno f)ört och 3tt?<tS ©tänDer fammanfallat; hafme %Bi bejfätnt ftflnämnDa fumma till £mä SJlillioner SeifSDaler Söanfo och DermiD jlaDgat, att, Dereft Den» famma fomttter att IpftaS, bör DvifSgälDS^ontoret, för Deg tubetalanDc, an» mättDa De till kontoret influtna oDiöponeraDe öfmet|fotter på ©tatSmerfetS in» fomfler, äfmenfom ifontorets öfriga härtill Difponibla tillgångar, famt anjfaflfa hmaD Derutöfmer fan erforDraS genom upplåning emot 3vifSgälDö>i\ontorctö obli* gationer, ftällDa att, efter minft ett och högft tre års? forfallotiD, inlöfaS meD De meDel, font af Setfets näfl fammanträöanDe ©tänDer mavDa härtin an» mifaDe. SöeträffanDe åter Den förfl omförmälDa frebttmfimtman, få hafme *20 i fajt» flällt
Mötet var talrikt besökt och de lill öfverläggning framställda frågorna afhandlades med både sakkännedom och ett varmt nit. För förevisade slöjdalster och husdjur utdelades betydliga premier af dertill nådigst anslagna medel. Utställningen af husdjur var både talrik och särdeles vacker, samt ådagalade, att vi inom landet äga lefvande ämnen till vidare för kofran af vår husdjursskötsel, under förutsättning att dessa tillgångar rätt begagnas och husdjursskötsel vinner den uppmuntran densamma så väl lör tjenar. I båda dessa hanseenden är man likväl berättigad till de bästa förhoppningar, då uppmärksamheten numera blifvit rigtad åt detta håll och uppmuntran icke saknas för vin nande af det vigtiga ändamålet. Till en väl ordnad landthushållning har slutligen Ultuna landtbruks—institut nlemat Länets invånare goda föredömen, såväl genom dess väl skötta jordbruk, som genom den omsorg och framgång, hvarmed boskapsskötseln vid institutet bedrifves. Under tidrymden från och med 1849 till och med innevarande år hafva tillhopa 8 lerjordsskilten, eller ett skifte årligen, utgörande 35 å 40 tunnland, blifvit omlagda, dels med stendiken och dels med tegelrörsdiken. Sålunda äro omkring 300 tunnland åkerjord vid institutet omlagda och underdikade. En del al den på detta sätt behandlade jorden har blifvit fullständigt underdikad med tätt intill hvarandra lagda täckdiken, samt derefter alfluckrad, af hvilka åtgärder särdeles gynnsamma resultater vunnits. Numera användes för underdikningen endast rörtegel, som på stället tillverkas, såväl för eget behof, som till afsalu. Å den till Ultuna hörande Kungsängen hafva 75 tunrdand de sednare åren odlats för insåning med passande gräsfrön, samt å 40 tunnland verkställts ängsvattning, dels med öfversilning och dels medelst uppdämning, hvarigenom tillfälle numera förefinnes, att vid institutet praktiskt lära känna båda dessa ängsvattnings-raethoder.
Klar brann hon långt borta mellan skanskorgarna, men han steg allt djupare ned bakom hällarna. Då hörde han knallen af skottet, och klippan darrade. Hans krafter voro tömda, och hans förstånd omtöcknades. Han mindes icke längre hvarför han gått mot fienden. Han fruktade endast dunkelt att bli sedd och gripen. Han stirrade upp i natten, och likt Åsa-Tors vagnar rullade fästningens åskor öfver fjället. Han visste icke hur länge han vacklade kring bland enbuskarna och icke hvart han gick. Till sist förnam han steg af tunga järnskodda stöflar och hörde grus och stenar rasa. Tolf soldater af gardet kommo i den branta backen med en bår. Han höll sig stilla bakom enarna och väntade. På båren låg en fallen, omhöljd i två simpla soldatkappor och med en hvit lockperuk sammandragen öfver ansiktet under den i pannan nedtryckta galonerade hatten. – Hvem är den stupade? – hviskade han så lågmäldt, att öfverste Carlberg, som framtill stödde bårens hällande sida, ingenting förmärkte. – Öfversten säger, att det är en käck officer, – svarade den eftersta bäraren, men då han därvid vände på hufvudet för att betrakta den ensamme nattströfvaren, snafvade han och segnade på knä under bördan. Den lånade peruken och hatten halkade från den dödes hufvud, så att månljuset klart föll på ansiktet med den genomskjutna tinningen. – Konungen! Vår store, älskade konung! – sorlade bärarna och ville nedsätta båren. Den fruktade, som nyss blifvit tillhviskad, att han på inga längre kunde sig förlita, låg där afväpnad, och gamla krigsmän, nedsölade af ler och sot, vredo sina frostbitna, grofva händer öfver hans lik och kvidde och stönade: – Vår store, vår älskade konung! Öfversten måste hota dem med hårdt tilltal för att de skulle tystna och icke genom sin jämmer förråda, hvad som skett.
”En stackare som jag,” (i anspråkslös, ömklig ton, men tål dock inga motsägelser, blir då röd i toppen och lemnar rummet.) ”Gud hjelpe mig öfver dessa förbannade klippor! – Kan besitta mig inte begripa hur fruntimmer kunna ha lust att ge sig ut bland dylika helvetiska backtillställningar. – Åh nej, bry er inte om mig – bara svindlar en smula,” – klifver öfver en ordinär sten. En hvit gossmössa med bred skärm.108 Han stod uppåt dörren talande med sin principal och tryckt uppåt dörrposten som om han ville trycka sig aldeles in deri. Klef och klef uppåt dörren tills hälarne stodo uppåt och han endast hvilade på tåspetsarne. Mina Stenbäck. Kungen. Den blå-gula fantasidrägten. En halfvissnad bukett från Öfraby prestgård. Rusar fram ur folkhopen och räcker honom buketten. Prinsarne. Rusar emellan dem bakifrån. En hand på hvardera axeln, tittar dem in i ansigtet: ”Gud bevare Sveriges prinsar!” Målaren. Grälat hela dagen. ”God natt lilla råtta.”109 Helena Wåhlin. Sjöbom slog sig ut för Gustafva Dahlbom. Wåhlinarna hade blifvit bekanta med henne i Ingelstorps prestgård, der hon lärde hushåll. Gjorde narr af henne. En gång under denna sejour hade Carl W. varit stygg emot henne, som vanligt, hon försökte försvara sig och hugga igen. Herrn blef stött. Gick och pös. ”Hon icke allenast smälte hans oförskämdhet utan tillochmed bad honom om förlåtelse på qvällen!” Återkomna till Malmö beslöto ungdomarne att hålla serenad för Gustafa. Icke för att fira henne utan bara för att få skratta på hennes och Sjöboms bekostnad. En studentqvartett engagerades. Carl, som ej har röst kläddes till Sjöb. och skulle stå i skuggan, kastande smältande blickar upp till fönstret. Helena var hos den intet svek anande sköna för att rapportera hur hon upptagit den förmenta hyllningen. Allt lyckades. Rapporten väckte mycken munterhet.110 Lotterikollektören.
Redactionen, enligt betänkandet, N:o 1, godkändes-, 7 §, bifölls; 8 §, 1 mom, lades till handlingarne, och det sednare mom. godkändes; 9 §, Indes till handlingarne-, 10 och 11 §§, biföllos; 12 och 13 §§, Indes till handlingarne; 14 §, bifölls; 15 och 16 §§, lades till handlingarne, dock med rättelse uti 15 § af ordet: bevisliga till bevisligen; 17 och 18 §§, biföllos; 19 och 20 §§ lades till handlingarne; 21 §. Ett uti denna §, utöfver hvad densamma, enligt betänkandet, N:o 1, innehåller, gjordt tillägg godkändes; och i öfrigt lades berörde § lill handlingarne; 3:o, Utskottens yttranden, pag. 19, i frågor om enskilda Bankers vexlings-contor, deras sedlars emottagande i kronans uppbörd, samt förnyandet af nuvarande Privat-Bankers octroyer: Lades till handlingar ne ; och 4:o, Utskottens hemställan, vid slutet af utlåtandet, dels angående en bestämmelse, för det fall, att Kongl. Majit antager en mynt-enhet, motsvarande Riksdaler Riksgäld, dels i afseende på Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet: Godkändes. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekofiomi-Utskotlens betänkanden: N:o 31, i anledning af väckta frågor om ändringar och tillägg uti Kongl.
Deremot har Utskottet funnit herr Hammarbergs samt Lars Wenanders och Per Bengtssons ofvanomnämnda yrkande om inskränkning i Kammar-rättens anmärkniugsrätt, med hänsigt till de vid mantalsoch skattskrifningarne vidtagna åtgärder, böra i den mån vinna afseende, att då, genom pröfningskommities beslut, någon blifvit från bevillning alldeles befriad, anmärkning dervid icke må af Kammar-rättens revision kunna göras eller sådan anmärkning af Kammar-rätten till pröfning upptagas; hvadan Utskottet hemställer, alt i bevillningsförordningens 126 § må inflyta det stadgande härom, förslaget innehåller. § 128. Friherre Ridderstolpe, Fj har ansett den i 128 § bestämda tid, nemligen den 1 November, hvarinom uppbördsböckerna bora af' häradsskrifvarne aflemnas till Landskontoren, numera, då endast en uppbördsstämma hålles samt i öfrigt markegångspriserna ej förr än i slutet af November blifva kände, icke vara tjenlig, och har af sådan anledning yrkat, alt tiden för uppbördsböckernas insändande måtte i stället utsättas till den 15 Januari; men då bäradsskrifvarne i slutet af året äro sysselsatte med mantalsoch skattskrifnings-förrättningarne, hvilka enligt 39 § skola börja i medlet af November, och bestyret med uppbördsböckernas upprättande lämpligen synes dessförinnan böra vara undangjordt, så anser sig Utskottet icke böra den föreslagna ändringen tillstyrka. §§ 130 och 131. Uti väckt motion har Anders Kylander från Wermlands län föreslagit, att stadgas måtte, att alla utskylder, af hvad natur de vara må, böra på en enda debetsedel af häradsskrifvaren uppföras, och att samfäldta onera, såsom hammarskatt m. m., böra af häradsskrifvaren serskildt fördelas på hvarje i hemmanet varande delegare.
Då detta förslag kommer att återremitteras till Exped.Ulsk., tager jag mig friheten att göra några erinringar mot uppställningen i 1 §, hvaruti förekommer en öfverflödig mellanmening, som måhända utan afsigt influtit, men sorn jag med afsigt vill hafva utesluten. Der står nemi.: af vårt Constit.Utsk. beredda. Denna mening anser jag öfverflödig. Mig förefaller det, som om Constit.Utsk. sökt så mycket som möjligt undandraga sig att bereda sina mål; hvarförutan grundlagen stadgar, att det skall vara ett R. S t:s förslag, som skall hvila, utan allt afseende på huru detta förslag blifvit beredt, synnerligast som ett utlåt., för att vara R. St:s, måste vara grundlagsenlig! beredt. Jag yrkar derföre, att berörde mellanmening, såsom öfverflödig och t. o. m. vid detta tillfälle rent af skadlig, måtte uteslutas. Frih. Cederström: Vid § öfver förändringar i grundlagarna har Exped.Utsk. i i:sta punkten förbigått 10 § Reg.F. Förslaget till ändring i 28 § Reg.F. är uteslutet, ehuru, sedan BorgareSt. lagt memor. JN:o 98 till handbna, Ståndet måtte anses hafva frångått sin anmarkn. Vid 72 § Reg.F., som uti § är upptagen, har icke hänvisning blifvit införd till memor. N:o 68, hvilket, jemte de åberopade 78 och 117 måste införas. Förslaget till ändring i 73 § är uteslutet, troligen med anledn. af BorgareSt:s bestridande, hvarifrån Ståndet likväl gått, då det endast lagt memor. N:o 96 till hnndhna. Det hör altså i riksd.beslutet upptagas med hänvisning till me mor. 46, 63, 8i och 96. Förslaget ang:de hänvisningen till denna § är uteslutet förmodligen af samma skäl; men som det vunnit enahanda slutliga behandling, bör det uppföras med hänvisning till memor. Constit.Utsk:s memor.
Fändrik med Lön, anstäld vid då varande Drottningens Lif-Regemente, att han, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga tillåtelse för de Officerare vid Tyska Regementerne, hvilka önskade qvarblifva i Svensk tjenst, att erhålla placering på andra Regementcr, sokte och undfick Nådig transport till Smålands Infanteri-Bataillon, der han blef yngste Surnumeraire Fändrik tills år 1820, då han i Nåder placerades på Skånska Dragon-Rege - Stats-Utskottets B et ankan den. 1789 mentet hvarest han den 1 g:de October samma år erli611 Extra Lön, men deraf ej kom i åtnjutande förr ån med September månad år 1851? samt att han således ifrån Pommerns afträdande till sistnämnde tid tjent utan Lön, ehuru han vid f. d. Drottningens LifRegemente var i tjenst såsom Stabs-Fändrick, hvadan och då han nu fått veta det någre af dess fordna kamerater vid Pommerska Regementerne, hvilka varit i ungefär enahanda belägenhet med honom, Nådigst beviljats utbekommande af Expectance Lön för de år de icke varit i åtnjutande af Lön, han i underdånighet anhållit om en lika Nåd och till bestyrkande af de anförde uppgifteme, bifogas Merite förteckning. — Dels af de den Nådiga Remissen bilagde, dels andre -tillgångeliga handlingar, har Stats-Utsottet funnit, huruledes vid f. d. Svenska Pommerns afträdande till Preussiska Kronan år 1815 hos Herr Genera 1-Lieutenanten m. m. Friherre Gust. Boije, såsom Nådigst förordnad Commissarie för Landets öfverlemnande, en Capitain, 7 Under-Officerare och Qtne Mönsterskrifvare af f. d. Pommerske
Från taket nedhänga utefter dess midt tre mycket stora ljuskronor och på hvardera sidan om dessa fem något mindre. På långväggen midt emot fönstren stå sju höga, förgyllda kandelabrar. — Innanför filen af de rum, som vetta utåt Norrbro, ligger en rad af rum inåt borggården. Namnen på dessa rum äro blå kabinettet, gröna kabinettet, Karl XIV:s sängkammare, skära salongen, grå salongen och nya sångkammaren. Vi vända åter genom dessa rum ut i » hvita hafvet ». Genom en dörr å dess södra sida komma vi ut i en stor vestibul, som vid stora fester är mattbelagd och dekorerad med lefvande växter och där förfriskningar serveras. Efter denna, i förhållande till hvad därom skulle kunna skrifvas, korta skildring af vårt konungapars våningar, skola vi nu söka teckna konturerna af konungens och Konungens skrifrxim. Festuåningen. Både plan och utrymme förbjuda att närmare beskrifva denna. Dock några ord därom. Om vi, när vi hunnit ingången till konungens våning, gå denna förbi och fortsätta ännu en trappa upp samt vika af till höger, ha vi festvåningen framför oss. — Äfven i denna trappuppgång finnas takmålningar af Kronberg, utmärkta liksom de, hvilka vi sågo, då vi stego uppför första trappan. — Festvåningen vetter med sina kortsidor åt väster och öster, med sin långsida mot norr. Det första rum vi inträda i kallas drabantsalen; därinnanför ligger i nordöstra hörnet konseljrummet, hvarest konungen håller statsråd. Vika vi nu af åt höger, se vi, om alla dörrar stå öppna, en storartad fil af rum. Först audiensrummet, vidare röda salongen eller Gustaf III:s f. d. sänglcammare och därinnanför galleriet, ett storartadt rum med nio fönsterlufter i rad. Från taket nedhänga 8 ljuskronor. drottningens hvardagslif och hvad i sammanhang därmed kan stå, för att därefter i allmänna drag skildra de sysselsättningar, som utgöra hufvudmnehållet däraf, samt nämna något om deras förhållande till sina barn och barnbarn, om deras uppvaktning och tjänare, om konungens bibliotek, det kungl. hushållet m. m.
Jag har nu haft den äran yttra mina tankar och min öfvertygelse i detta Riksvigtiga ämne, och ehuruväl jag förutser att jag för det närvarande icke kan dermed något gagna mitt Fädernesland, skall jag likväl alltid anse som en tillfredsställelse och belöning, att i våra minnesböcker få förvarade de åsigter och de skäl, hvilka ganska säkert en gång i tidens längd skola göra sig gällande, och rättfärdiga mitt bemödande, att hafva försökt motarbeta ett företag, hvilket aldrig.skall medföra någon redbar nytta, men väl en känbar skada för Svénska Folket. Jag anhåller således om proposition lill afslag å Utskottens Utlåtande. Fri - Den 3o December f. ra. Friherre Sprengtportenj Jacob Willielm: Jag skall ej falla Ridderskapet och Adeln besvärlig med någon framställning om nyttan af Gotha Canal. Den, som ej är derom förut öfvertygad, af framlidne Hans Excellence Herr Grefve Plåtens anförande, då frågan förra gången förevar, lärer jag visserligen icke kunna hoppas att omvända till bättre tänkesätt. För min egen del torde jag dock få yttra, att jag anser den komma att bära nyttigare frugter, än man i allmänhet synes vilja medgifva. Jag har begärt ordet endast för att besvara åtskillige anmärkningar, som här blifvit gjorde emot Utskottets Utlåtande. En Talare har yttrat sig mot den af Utskotten föreslagne afskrifning af Statens fordran. Denna afskrifning kommer dock ej i fråga, om icke Canalen är färdig till 1834* hvilket vi alla önska att den måtte blifva; sker icke det, så inträder Staten i alla sina fordringsanspråk i CanalYerket; Utskottet har sålunda ej bortskänkt det initiatif, som det kan för Staten vara nödigt att i sådant fall bibehålla. Men en garanti fordrades naturligtvis för att Statens uppoffringar skulle ernå någon gräns.
Del vissa är att nämnde person, kunnat få en sådan sax gjord här i landet och då hade förtjenslen på densam ma slädnät hos den inhemska arbetaren. Gr. Gyldenstolpe: Då den person, som var utsatt för den af mig omtalda händelse, är en ganska klok man, är jag öfvertygad att, om han kunnat få en lika god trädgårdssax från Eskilstuna, som den han utifrån införskref, hade han visserligen icke betalt 25 r:dr för blotta nöjet att hafva en utländsk sax. Det visar endast det orimliga skydd man velat lemna Eskilstuna sorn ändå icke går framåt. Hr von Hartmansdorff: Jag tror icke att man kan kalla del en uppmuntran för Eskilstuna när man i st. f. de nu gällande tullbestämmelserne, föreslår, såsom Utsk. gjort, hvad som är än värre. Man får icke straffa Eskilstunaboerne för andras förseelser. Frih. Gylén baal: Jag anser visserligen att Utsk. gått för långt då det föreslagit en tullnedsättning ända till 36 sk. men å andra sidan synes mig den starka tullförsnillningen ä arliklarne saxar och knifvar utvisa att den nu gällande tullen är för hög. Lurendrejeriet å dessa varor har gått sä långt att åtminstone i Göteborg numera icke något beslag göres, utan att saxar och knifvar finnas deribland. Jag tror att den nuvande tullen å saxar tål vid en betydlig jemkning och föreslår jag derföre att den må sättas till 1 r:dr 24 sk. pr tf, hvilken tull jag anser vara tillräcklig. Hr Printzensköld: Med den vidsträckta erfarenhet Frih. Gyllenhaal äger, kan han väl ej bestrida att ju tullförsnillning 25’ 388 Den 3 Juni e. m. alltid skall komina att äga rum med de varor, som äro af beskaffenhet att lätt kunna insmugglas, ehvad tullen sättes till nu gällande belopp eller det lyckas Frih:n att få tullen bestämd till endast dubbelt emot hvad Utsk. föreslagit; och jag är öfvertygad, att lika många beslag på knifvar och saxar som hittills ägt rum, jemväl hädanefter med den föreslagna lägre tullen skola inträffa. Ty 1 r:dr 24 sk. pr
Cederström, Eudolf, med 22 röster. Ilr Braunerhjelm, Ferdinand, med 22 röster. Frih. Gyllenhaal, fullm. Gr. Taube, Henning Edvard, med 22 röster. Hr Björnstjerna, Oscar Magnus, med 21 röster. Hr Aminoff, Johan Fredrik, med 21 röster. Hr Eosensvärd, Johan Henrik, med 21 röster. Sedan genom särskilda lottningar mellan dem, som erhållit lika antal röster, blifvit bestämdt uti hvilken ordning de borde uti Utsk. inträda. Denna valförrättning hade blifvit afbruten genom ankomsten af en Deputation från Hederv. BondeSt., anförd af vice Talmannen Anders Andersson i Walla, som framförde det Hederv. Ståndets inbjudning till instämmande i dess enligt prot.-utdrag N:o 452, Den 20 November f. m. 501 sorn härvid nplästes och aflemnades, fattade beslut i fråga om StatsUtsk:s Mern. N:o 149, med förslag till sammanjemkning eller voter:spropos:r i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor; och sedan Deputationen nfträdt samt valförrättningen blifvit afslutad, blef berörde prot.- utdrag föredragit och hegardt på bordet. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:s den 14 och 10 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 148, ang:de regleringen af utgifterne under RiksStatens Åttonde Hufvudtitel. l:sfa punkten, ang:de aflönivgen för Depart.Chefen; och 2:dra punkten, ang:de ifrågasläld hyres-ersällning för Depart.Chefen; Dessa punkter bilöllos. 3:dje punkten, ang:de Deparl.-tsExpedilion. Härvid förekom först och bifölls Utsk:s hemställan ang:de aflöningarne för en ny" Afdelningschef och hans tjenstebiträde samt för en ny Vaktmästare-beställning.
Slottets Police-, Lysoch Renhållning till åtnjutande af Löner lika med dem som deras vederlikar å andre Stater åtnjuta; hvarigenom ock StatsAnslaget till K. Slottets reparation och underhåll, som svårligen skall motsvara dess bestämmelse, ej skulle lomma alt för desse Tjenstemäns Aflönande behöfva anlitas. Enär ifrågavarande Personers befattningar ej äro af den beskaffenhet att Löner för deni, efter Utskottets tanka, böra å Stat uppföras, serdeles som härvid förekommer dels att de för Slotts-byggnadsArbetet nödigaste Tjenstemän aflönas å Staten för K. ÖfverlntendentsEmbetet och således synas, utan serskild vedergällning, böra åligga tillsynen vid nämnde arbete samt dels att de öfrige vid Slottsbyggnaden behöflige 48 Stats-Utskottets Personer, efter hvad Motionären sjelf uppgifvit, af SlottsbyggnadsAnslaget skola åtnjuta arfvoden, deni Utskottet förmodar vara lämpade efter den möda sorn dem af ifrågavarande arbete förorsakas, har Utskottet ansett sig icke kunna understödja Motionärens förrberörde hemställan. Utskottet har likväl vid detta tillfälle icke bordt underlåta, att fästa R. H. St:rs uppmärksamhet på det sällsynta nit och den förtjenstfulla verksamhet, sora nuvarande Ståthållaren å Stockholms Slott, Hr Frih. Klingspor ådagalagt under utförande af de vid K. Slottet och K. Hofstallet hittills förefallne betydligare arbeten, med vinnande af all den besparing i kostnaden, hvartill en klok omtanka och driftig tillsyn alltid föranleda; af hvilken anledning, Utskottet ock får till R. H. St:rs bifall vördsamt hemställa, att bemälte Hr Ståthållare, såsom ej ägande någon ordinarie Lön på Kronans Stat, måtte å Allmänna IndragningsStaten uppföras till personelt åtnjutande af 800 R:dr årligen, så länge befattningen med inseendet af arbetet vid K. Slottet med tillhörande Byggnader af honora besörjes. Utlåtande, angående Anslag tili reparationer å Strömsholms Kongl. Slott.
Sålunda kan jag icke begripa, huru man, med känsla för rätt och sannt, vill yrka att en så beskaffad moralisk inrättning vidare bör fortfara, då den, utan serdeles eller rättare ingen uppoffring, kan afskaffa till lika tnyckert tillfredsställelse, sora heder för Rikets nu församlade Ständer. Att Högvördige PresteStåndet bifallit Ut - Rid .0. Ad. Prot, IX Band lista Afd. 3. 54 pen 3 Octo ber J. m» skottets Betänkande, bevisar beklagligen ingen ting annat,än aH detta Stånd icke noga öfvervägat ämnet, och kan lyckligtvis icke verka något på Ridderskapets och Adelns beslut. Detta bevisade sig vid frågan om NummerLotteriet, hvilket PresteStåndet också bibehöll, men Ridderskapet och Adeln genom enhälligt beslut tillintegjorde, ehuru beklagligen förgäfves mot 3 Stånds motsatta beslut. Jag får således förnya min vördsamma anhållan om återremiss och att Herr Hjertås förslag måtte tagas i noga betraktande. Herr ¥011 Hohenhousen, Michael: Jag förstår icke den Statskunskap, som vid afvägandet af fördelarne af en allmän inrättning, kastar i den ena vågen den moraliska nyttan, och i den andra penningevinsten; men, om jag äfven skulle godkänna detta beräkningssätt, så då jag finner inrättningen både vara omoralisk såsom en privilegierad gömma för tjufgods och utgöra ett nödigt bihang till NummerLotteriet, samt tillika förorsaka Staten en icke obetydlig kostnad, kan jag äfven efter denna beräkningsgrund icke annat än ogilla, att inrättningen vidare bibehålles.