Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och den af en annan motionär uppgifna omständighet att förmyndaren med bästa vilja icke alltid kunde på bestämd dag indrifva myndlingens räntor och inkomster, är väl icke, såsom motionären förmenat, något hinder för årligt afslutande af redogörelseräkning. Riksdagsfullmägtigen Rundbäck har dessutom anmärkt, att det syntes hårdt, det förmyndaren skulle kunna tvingas att låta sin egendom till myndlingens säkerhet intecknas; och en anmärkning i ungefär enahanda syfte är jemväl af annan motionär framställd. Men då genom det i 5 § af 1861 års Förordning förekommande, jemväl af Utskottet bibehållna stadgande, förmyndaren, der han ej vill lemna inteckning, måste anses berättigad att för myndlingens medel ställa annan säkerhet och således jemväl att, i stället för att sjelf innehafva medlen, utlåna dem emot pant eller inteckning eller derför uppköpa obligationer, lärer anmärkningen i denna del icke vara förtjent af vidare afseende. 16 Lay-Utskoitets Betänkande J\l 32. Anmärkningar hafva jemväl blifvit gjorda om de förökade kostnader, som ge* nom det i ifrågavarande författning föreskrifna kontrolleringssystem skulle tillskyndas de omyndige. Så vidt dermed afses det arfvode, som af myndlingens medel skall till gode männen inbetalas, så bör erinras, att detta arfvode endast utgör en procent, icke af den omyndiges kapital, utan af räntan å kapitalet och följaktligen, i jemförelse med den nytta, som deraf tillskyndas myndlingen, är så ringa att det icke för denne bör kännas tryckande. Kostnaden åter för ingifvande af redogörelsebevis till domaren försvinner, i händelse Utskottets nedan intagna författningsförslag bifalles.
— Ja, det är han, Burley, som blef grundligt narrad april ooh jag förklarade det för honom högt till hans stora häpnad. Trots den brännande värmen infann han sig i sin åtsittande svarta högtidsdrägt. Jag önskade, du kunde ha sett honom, då jag oförmärkt hviskade honom i örat den öfver-raskning, som jag hade i beredskap åt honom Hans elakhet hade kostat mig mycken smärta ooh många tårar, men allt detta blef i ett ögonblick rikligen gäldadt Denna känsla af hämd kunde likväl icke rymmas länge i mitt hjerta, också bad jag bonom stanna; jag förlät honom allt Han nekade energiskt och gick sin * väg, svärjande att hämna sig och göra vår lefnad till ett förbannelsens lif. Men det är omöjligt, inte sant, min Alonzo? — Nej, aldrig, aldrig, min Rosannah! Den stund jag skrifver dessa rader, må tant Susannah, mormodern, det unga paret och slägtingarne i Eastport förträffligt och deras lycka skall, efter allt att döma, bli solid och varaktig. Tant Susannah återförde den unga makan från Sandwichsöarna och hade den stora glädjen att vara när-varande vid mötet mellan en man och en qvinna, som till-bådo hvar ann, utan att någonsin ha sett kvarann, ett möte omöjligt att beskrifva. Ett ord ännu om Burley, hvars nedriga anslag voro på väg att för alltid skilja våra unga vänners hjertan och existens. I det han sökte att hämna sig på en fattig fan till arbetare, öfver hvilken han ansåg sig ha skäl att beklaga sig, föll han i en kittel kokande olja. Onödigt att tillägga, att han der lemnade sitt skinn.Bo8trömianismen versus Vetenskapen. Vetenskapen tillhör ingen särskild nation, den tillhör alla. Dess ora och satser spridas kring som frön för vinden, de akta ej på folkhat eller fordomar, ej på tullar eller tungomål. Ty sanningen, till sin natur, är kosmopolit, och ses den en gång i ett land, är den snart nog i alla. Om vi med det sagda i minnet kasta blicken hän öfver boströmska filosofiens historia, skall det troligen förvåna oss att densamma, med snart femtio år på nacken, ej passerat öfver Sveriges gräns.
Nådiga stadganden äro gifna i Speciela händelser och utfärdade till vissa Publika Verk och Embetsman, samt icke blifvit till allmän kännedom lemnade, har Utskottet, i afseende å dem, ansett något annat sig icke tillkomma, än att tillkännagifva, det Utskottet funnit sig icke hafva något dervid att tillgöra. La» Ut sk. Eetankanäen 13 Detta allt varder dock Riksens Höglofl. Stanaers pröfning vördsamt understäldt. Stockholm dea i6de December 1817. A Höglofl. RidderskaA Högvördige Prestpets och Adelns LeiaStåndets Ledamömöters vägnar. ters vägnar Dan Edélcreutz, Carl P. Hagberg, Å Vällofl. RorgareStåndets Ledamöters vägnar. C. A. Cramer. Å Hedervärda RondeStåndets Ledamöters vägnar. O. Olofson. A. J. Wahlstierna. La g Ut skottets Memorial angående ett närmare bestämmande deraf] huru afvittring sbevis skola vara beskaffade. Så väl af den anledningen, att olika begrepp blifvit derom fattade, huru de betyg böra vara beskaffade, hvilka enligt föreskriften uti 12 Kapitlet 1 §. GiftermålsBalken skola af Enkling eller Enka, som gar i annet gifte, företes, att afvittring Lagligen skedd är, samt om för sädane af - 14 jLci^Utsk. Bttänkanderi. O Vlttringsbevis» endast fordras att styrka, det åen Egendom, hans eller hennes aflidne maka efter sig lemnat, blifvit upptecknad» eller om tillika bör bevisas, att berörde £- gendom är emellan den dödes arfvingar skiftad och äfven att hvarje arfvinge sin lott utbekommit» som ock i den förmodan» att då detta Lagbud således icke kan anses
Men då fleras yitiande dervid skulle arn 11 mera tora sanningen i dagsljuset, torde Höglofb Rid■ derskapet och Adein ej ogunstigt upptaga , det jag först gör en framställning af anledningarne till vår nuvarande oreda, sådana som de för mig visa sig. Min mening är ej att häruti blanda några få Enskiltas bryderi, som väl kan, i anseende till deras behof, utgöra en del af det onda , emedan flera blifvit oskyldigt deruti indragne, utan fästa mig vid de medelbara orsaker, sorn satt Riket pä obestånd, i anseende till dess in-; re Oeconomie. Onekligt är, att vårt Rike genom Snilleis ansträngningar, fått ett utseende af välmagt och Politisk: inflytande, som tyckes b'6• ra smickra hvarje Svensk3 men dermed är ej en Nations lycka fullkorn; ad. Den bör äfven inom sig känna verkningarne af lyckligare tider. Frågan blifver: göra vi det? På dessa senare fem åren hafva våra gränsor utvidgats, vår Utländska skuld blifvit ansenligen förminskad, och Landet*; fredliga tillstånd genom Alliancer tiyggadt: Öfver all denna medgång har Nationen yttrat en värdig Den 2 JänuariL enthousiasme, sorn aldrig skall slockna, så vida ej Foiket i en framtid, tryckt af armod, kallnar för en stund, för att ur sin dval8 låga så mycket starkare opp, hvilket alla tiders Historia bevittnar vara Svenska Folkets lynne. Till ett mera upplyst omdöme än mitt, letnnar jag att afgöra, om vid förra Riksdagar vidtagne, måhända förhastade, beslut, otn underläten uppmärksamhet på väckta frågor, angående nodig3 och möjliga Indragningar, om Inrättningar af nya Embeten och nya Löner med minskade Ressourcer bidragit i sin moha till den närvarande ställningen.
Utskottet hem tar ytterligare skäl deraf-: alt genom Bihangets utgifvande medelst Hr Yougts försorg, hvarken Utskottets eller Riks-Ståndens tid, såsom under förra Riksdagen handt, behöfde tagas i anspråk för pröfning af en mängd dithörande de ta il-frågor; att arfvode för efter Riksdagen återstående tryckning 'heke, såsom vid sista Riksdag, behöfde serskildt anslås; att icke heller arfvode, såsom då var fället, behöfde till redogöraren för tryckningsbestyret anvisas; samt slutligen, att bristande redovisning icke, såsom vid förutgående Riksdagar, komrae uti något fall att föranleda serskilda rättegångso eli u tsöknings-å tgärder. För öfrigt får Utskottet vördsamt anmäla, ätt dess i ämnet förut afgifna Betänkande N:o 3, blifvit af Högvördige Presteoch Välloflige Borgare-Stånden bifallet, samt af Hedervärda Bonde-Ståndet afslaget. Stockholm den 7 Mars 1834- STOCKHOLM, !S34j hos J. A. Wallbcx, Expedit io ns-Ut skottets Memorial N.o 5. i N:o 5. Memorial, angående ökadt Cancellie-biträde för Expeditionsutskott el. Expeditions-Utskottet liar, Lill bestridande af de detsamma åliggande Cancelliegöromål, hitintills endast begagnat den Utskottet, enligt 24 § Riksdagsordningen, medgifna betjening af Secreterare och en Cancellist, jemte det mindre biträde, som af antagne Extra Ordinarie Cancellister kunnat påräknas.
Det år visst icke min meningJ att, i egenskap af Ledamot i OeconomiseUtskottet, bestrida den yrkade återremissen; tvertom inståmmer jag gerna uti samma yrkande, på det Utskottet må komma i tillfälle, att närmare utreda anledningarne till dess ifrågavarande utlåtande; men jag måste förklara, det jag fruktar, att denna åtgärd leder till föga nyttiga följder, ty Utskottet saknar alldeles säkra uppgifter, både om de summor, sorn erfordras för Gymnastikens inrättande vid Gymnasierne och om de tillgångar, som redan åro att påräkna till detta ändamål. Dess utlåtande om ifrågavarande anslag, skall således ovilkorligen grunda sig på osäkra gissningar, och slutas, likasom nu, med tillstyrkande , att i underdånighet öfverlemna ärendet till Kongl. Maj:t, för att närmare utredas. Herr Manner stam, Johan: Den förevarande frågan år af så mycken vigt för den upp - 438 Ven a Maji e, m. växande generationen, att Riksens Ständer otvifvelaktigt böra deråt lemna en särdeles uppmärksamhet. Till ändamålets befordrande skall väsendteligt bidraga, om Riksens Ständer1 med ett anslag af allmänna medel understöda de Gymnastiske inråttningarne. Om jag ej irrar mig, lärer ock i Konungens proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof, fråga vara väckt om ett särskildt anslag för Centralinstitutet i Stockholm; och i fall så förhåller sig, synes det mig vara tillräcklig anledning för OeconomieUtskottet, att sammanträda med StatsUtskottet till målets behandlande; hvarföre jag äfven instämmer i den här yttrade begäran, att Oeconomie-Utskottets betänkande i ämnet må återremitteras. 11 * Herr von Hartmansdorff, August: Om Betänkandet till OeconomieUtskottet återremitteras , kan jag för min del icke inse, att Utskottet dervid lärer kunna göra annat, än hvad det hittills gjort, det 'vill såga: erkänna nyttan af Gymnastikens införande vid våra allmänna lärosäten, och önska, att åtgärder tjenlige för ändamålet', måtte, så vidt möjeligt år, vidtagas.
Gardiner. Garn. tull-lindring till hälften af hvad tarifen bestämmer, skulle komma att upphöra eller förminskas, motsvarande nedsättning i införselafgifterna för »saltad sill» samt »torra gråsidor, eller seij,» jemte »långor och torsk, med derunder inbegripne rotscher samt klipp-, stockoch platteller bredfisk», må ega rum. Vid artikeln flyttsaker innehåller Kongl. Maj:ts förslag det stadgande, att oin flyttsaker, bestående af gamla och brukade husgerådseller andra lösörepersedlar, inkomma för sådane personers räkning och vidare begagnande, som varit å utrikes ort bosatte och der betjent sig af desamma, de då må, efter (ieneraltullstvrelsens pröfning, tullfritt införas. Men då införsel af flyttsaker i allmänhet redan i gällande taxa är medgifven mot tull af 10 procent af värdet, och detta stadgande jemväl för framtiden torde böra bibehållas, synes det af Kongl. Majit derjemte föreslagna nya stadgande om tullfri införsel i vissa fall för flyttsaker vara mindre behöflig; hvarföre och då detsamma lätteligen kunde föranleda till missbruk, utskottet hemställer, att Kongl. Maj:ts förslag i detta hänseende icke måtte af Rikets Ständer antagas.
En Ledamot har i dagens Pleno klandrat Götha CanalDirectionens, äfvensom dessDiscontDirections vidtagna åtgärder, samt dervid yttrat uttrycken : Oredlighet, Bedrägeri, Tillgrepp samt ett i flere afseenden brottsligt för hållan - de. Jag har förut förklarat mig vara kall i afseende på allt hvad som rörer mig personli* geni ochdå Ridderskapet och Adeln med tystnad åhört ifrågavarande yttranden , följer jag villigt detta efterdöme i sådant hänseende. __ Jag anser det dock vara min pligt , att, oaktadt förhållandet med det förskott af Disconten, som lemnats till Canal Arbetets fortsättande, redan blifvit, genom tryckta,'för Allmänheten bekanta Handlingar, behörigen utredt och framstäldt, likväl för de värde Ledamöter, hvilka ej haft tillfälle inhämta dessa upplysningar, och hvilka af ofvanberörde yttranden skulle kunna hämta anledning till den förmodan , att Directionen i någor måtto öfverskri; dit gränsorna af Reglementen och Föreskrifter, ytterligare utveckla rätta förhållandet.
Den kommitté, hvars förslag nu underställes Eders Kongl. Majds Nådiga pröfning, har skärskådat detta ämne ej blott från 8 Kongl. Maj-.ts Nådiga Skrifvelse N:o 57. handels-lagsliftningens, utan jemväl från statsrättslig och financiel synpunkt, samt deråt egnat en så grundlig utredning (pag. 26—35 i det tryckta betänkandet), att jag anser dervid intet vara alt erinra eller tillägga; och om än jag icke kan biträda Chefens för Norrska Finansoch Tull-departementet inom Kongl. Norrska Regeringen den 8 i nästlidrie månad yttrade omdöme, att en fullständig tull-förening mellan hegge rikena hvarken i en aflägsnare eller nära framtid kan eller bör påtänkas, måste jag, på de af kommitléen utvecklade skäl, instämma i den slutsats, hvartill kommitléen derigenom ledt sig, att, under närvarande förhållanden, hvarje förslag lill vinnande af ett sådant mål möler oöfverstigliga hinder.» »Ehuru således lagstiftningen om handels-gemenskapen mellan de förenade rikena torde böra framgent hvila på samma hufvudgrunder som hittills, kunna likväl i de särskilda delarne af denna lagstiftning vidtagas ganska väsendlliga förändringar, ledande ej blott till undanrödjande af missförhållanden, som vid den nu gällande författningens tillämpning kommit i dagen, ulan äfven till beredande af vidsträcktare lättnader i handelsoch sjöfarls-förbindelserna rikena emellan.
Det fordras icke mycken skarpsinnighet för att genomskåda meningen med detta förslag; hvar och en, som aldrig så litel känner till förhandlingssättet i lagstiftande församlingar, vet allt för väl att detta ordet ”hvila” blott är ett mildare uttryck för att utmärka ”afslag” i sjelfva saken. Om Hr Rääf finge råda, skulle således frågan om en förbättrad lagstiftning till en början nu få hvila, vid nästa riksdag fä hvila, gången derpå få hvila o. s. v. tills hvarje minne deraf hunnit försvinna i den eviga glömskan. Detta vore utan tvifvel särdeles beqvämligt för deni som hata sjelfva saken, men som måhända skulle finna någon svårighet vid att ingå i en allvarlig pröfning deraf. Jag hoppas likväl att en sådan plan aldrig skall lyckas ens för Hrr Rääf och Hartmansdorff att genomdrifva. Den värde talaren har vidare yttrat, att under den långa tid saken varit under behandling af särskilda comitéer, hafva, genom nya ledamöters tillkomst, olika åsigter ofta gjort sig gällande, och att detta förhållande äfven framdeles kunde komma att äga rum, hvarigenom arbetet skulle dragas ut i oändlighet. Men just delta resonnement vill jag begagna såsom vapen mot hans eget förslag; ty är det icke klart, alt om detta förslag bifölles, d. v. s. arbetet afbröts och ånyo gjordes hvilande, då skulle precist det förhållande inträffa, som den värde talaren med rätta angifvit såsom hufvudskälet till den stora kostnaden och tidsutdrägten, nemi. att beredningens nuvar. ledamöter kunde komma att afgå och andra personer med nya åsigter inkomma? Vill man således undvika sä väl denna, som andra Olägenheter (hvaribland synnerligast bör ihågkommas den ökade kostnaden) så måste man, efter min öfvertygelse, handla alldeles i motsats mot hvad Hr Rääf föreslagit, d. v. s. låta arbetet fortgå oafbrutet och med största möjliga ansträngning i ett sammanhang till sjn fullbordan.
3 Afdelningen i Kongl. Husesynsoch Boställs-ordnrngen den l5 September iy5a stadgades, att för husesyn å Militiae-boställen allsingen vedergällning finge tagas eller begäras, men Kongl. Majtts förnyade Nådiga Boställs-Ordning af den 2.3 Januari i83f>, hvilken upphäfver alla äldre Författningar i delta ämne, icke bestämmer, antingen Syne-rätt är eller icke är berättigad att för sitt besvär åtnjuta ersättning jemnlikt Kongl. Expeditions-taxan den 15 Maj 1821, har Riksdags-Fullmägtigen från Östergöthlands Län Anders Jonsson i Tuna, med hvilken Andars Jonsson i Okna och Nils Gustaf Nilsson från samma Län samt Jöns Ersson från Wermlands Län sig förenat, uti en från Hedervärda BondeStåndet till Utskottens gemensamma behandling remitterad motion, yrkat, För undvikande af tillämpning af olika meningar i detta hänseende, att, enär Militiae-Boställshafvares lönevillkor i senare tider blifvit ansenligen förbättrade och militairen i många andra fall gynnad, samt i betragtande (ages, att en del Kykoherdar vid små pastorat vore mindre lönte, men likväl måste godtgöra Domaren och sju Nämndemän för deras inställelse vid laga syn, enahanda ersättnings-förmon måtte tillerkännas Syne-Rätt vid slika syner å Militim-boställen , dertill ett färre antal Nämndemän erfordrades. Då, på sätt motionären uppgifvit, det är genom 10 §. i 3:dje Afdelningen af Kongl. Huscsyns-Ordningen den i5 September 1752 stadgadt, ’’att för Husesyn å Officers-boställen ingen vedergällning får begäras eller tagas,■” samt Kongl.
Det var icke förrän flickorna reste sig upp för att gå hvar till sitt arbete, som fru Elisabeth sände sin man en blick, som genast fick honom att En g a m m a l h i s t o r i a. säga: • » Tony kan stanna här några ögonblick. Mamma Af Helena Nyblom. och jag önska tala med dig. » Det var något så allvarligt, nästan högtid(Forts.) ligt öfver föräldrarnes ansikten, då hon blef ensam med dem, att hon anade, att hon skulle Ä a n s runda hufvud hade icke många hår kvar, få bannor. Hon försökte minnas, om hon hade men de få små ljusa lockar, som ännu funnos i hans nacke, friserade han med stor omsorg. gjort något, som särskildt kunde ha misshagat dem, men hon kunde icke finna annat, än att Onkel Jonas var med ett ord renligheten o c h sir smördegen icke hade varit så lätt och mör, som ligheten i egen person. modern önskade det. Allt omkring h o n o m var så propert och fint, Då därför fadern började i en allvarlig ton: att man måste tro, att intet damm kunde falla i » Tony, du är inte längre ett barn, » o c h därefter hans hus, liksom man också frestades att tro, att gjorde en paus, svarade Tony med gråten i intet svårt eller obehagligt skulle kunna hända halsen: honom. » Nej, min gode far! Men det kan ibland missHan mötte aldrig elaka människor. Motgång lyckas i alla fall! » och förtret höllo sig borta från den väg, där han » Hvad är det, s o m kan misslyckas? » frågade spatserade fram med sina vällackerade stöflar, och baronen, som genast fick en skälm i ögonvrån. det var omöjligt att tänka sig onkel Jonas någonsin se ond eller uppbragt ut. Han log emot lif» Smördegen, » svarade hon med darrande vet, o c h lifvet log tillbaka mot h o n o m. stämma. » Det var inte riktigt kallt i källaren i dag, och. » Men o m han var vänligt stämd mot alla män» Det är inte fråga om smördegen, » svarade faniskor, så var han det i all synnerhet mot sina dern, medan han ifrigt vred sina mustascher för tre niécer på Arvidsnäs.
Jag ser sol, måne och stjärnor och det gäller blott att hastigt nog hinna insamla eldregnet i säckar och såll, innan gnistorna redan äro slocknade och borta. De romerska påskfesterna besitta i följd af allt detta för mig en särskild tjuskraft, men det är ganska säkert, att vore icke musiken, skulle hela främlingsskaran utebli och kyrkorna stå så godt som tomma. Så snart en talare stiger i predikstolen, begynner ett ifrigt slamrande med stolarna, och det blir endast de bigotta som stanna kvar. Det bigotta lynnet åstundar att ända till ytterlighet försinnliga religionen och popularisera den i enkla praktiska påtagligheter och kan därför ej undvara ordet. För oss andra åter har ordet för liten spännvidd och måste i alldeles särskild grad besitta filosofisk klang för att icke ögonblickligen kväfva den religiösa känslan. Det som icke minst bidrager att gifva dessa romerska påskfester karakter af något mer allomfattande än blott och bart katolska ceremonier är själfva de ädla basilikorna och de ljust hvälfda kupolkyrkorna. Fulla af skönhet och ro gifva de liksom en bild af den harmoni, hvilken trotsande individers och folks tillfälliga smärta, väl likafullt är världsalltets grundton. Ingenting är för människan så stolt och så svårt att lära som detta, att hon är ensam i sin smärta och att lifvet omkring henne sitter försjunket i samma hänryckta betraktande af sitt narkissosansikte, äfven den timme, då hon själf kvidande förgås. Allra mest är det dock utan tvifvel just den filosofiskt historiska bredden öfver några af dessa kyrkfesters ritus, som kommer främlingen att i sin tanke aningsfullt bygga en kyrka, lika vid som jorden och med bänkrum för alla. Visserligen röjer sig för ögonblicket snarare hos tänkande människor en tydlig lust att i fråga om hvars och ens världsåskådning slippa all påträngande gemenskap och allt apostoliskt förkunnande. Vi få dock icke alldeles förbise, att äfven om det ständigt kommer att finnas enstöringar, är vårt släkte likväl i grunden rustadt med så okufliga böjelser för sociala kristalliseringar, att de bredare lagren aldrig kunna upphöra att behöfva vissa samlande faktorer.
Jag fruktar, att denna motion skall med begärlighet omfattas af dem, som vid alla tillfällen söka nedrifva vår Representation och våra grundlagar, föreställande sig kunna uppbygga något bättre; men jag befarar ingen våda, om dessa prot. vägras, emedan jag icke fruktar något våldsamt försök emot vårt statsskick, så länge Representationen sjelf bevarar grundlagens helgd; men skulle Representationen eller Regeringen tillåta, att dessa grundlagar undergräfvas och småningom upprifvas, då skulle deras önskan kunna realiseras, som vilja republicanisera oss, för att sedermera stiga opp på anarkiens grundvalar. Jag fruktar icke de missbruk, som af dessa prot. kunde göras af journalismen, ehuru jag tror, att journalisterna behandla historien i våra dagar på samma sätt som Voltaire, som yttrade vid något tillfälle: Jag skrifver icke historien, jag gör den. Tillämpningen häraf behÖfver jag icke göra, då våra prot. nu finnas, och hvar och en, som läser dem och jemnför dem med journalerna, skall i dessa sednare finna misstag, osanningar och stympade berättelser. Nyttan af att erhålla del af Constit.Utsk:s prot. kan jag således icke inse, då desamma icke böra innehålla något af Statsrådsprotm, och då Ståndet, i anledning af dem, icke äger rätt att fatta något beslut. Skadan deraf ligger emedlertid Doppen dag för mig; ty utom det, hvilket jag anser af mycken vigt, att prot:ns läsning och de discussioner, som derefter skulle uppkomma, skulle medtaga mycken tid, skulle desamma blott gifva näring åt nyfikenheten och journalerna; och jag kan således icke annat än förena mig med de Hrr, som yrka afslag på motionen. Huruvida den är grundlagsenlig eller ej, derom vill jag icke ingå i något omdöme. Frih. Ehrenborgh har tillräckligen utvecklat, hvad som i detta fall är grundlagsenlig! eller ej; och detta ämne torde således icke behöfva vidare omröras. Den 8 Juli. Frill. Cederströ,m: För ungdomen i allmänhet är tron en herrlig sak. Den värde ledamoten, Gr. Cronhjelm har derpå gifvit bevis, då han trott sig hafva mig i sina händer.