Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län och således hvad som deraf kan blifva öfverskott uti det ena, ej får användas till afhjelpande af bristen uti ett annat; hvarföre ock följden varit, hvilket af Kongl, SeraphimerOrdens Gillets förutnämnde berättelse äfvert kan inhämtas, att flere län under loppet af de 4 år som 3 skillings afgiften utgått, oagtagt det anslag af 19,100 R.dr, hvarmed Kongl. Seraphimer Ordens Gillet under samma tid årligen bidragit till Lazaretternas underhåll, fått vidkännas brist på erforderligs tillgångar, hvaremot andra län kunnat behålla betydliga öfverskott. På samma saft skall förhållandet blifva äfven i framtiden och i synnerhet uti de län, der 3 skillings afgiften ej uppfyller behofvet, emedan Kongl. Seraphimer Ordens Gillets bidrag till Lazarctternes underhåll, nu mera blifVer förminskadt, om ej någon ändring i afseende på berörde afgift företages 3 och följden blifver, såsom hittills, att uti de län, hvarest erforderlige tillgångar saknas, de åtgärder rriå-< ste inskränkas, som erfordras för att kraftigt motverka veneriska sjukdomars spridande, och att i anledning deraf derstädes alltid en del af dermed behäftade sjuka , måste utan hjelp qvarstanna hemma, intill dess tillgångarne medgifva deras intagande å Curhusanstalterne, och således genom ytterligare spridande af sjukdomen, blifva en orsak till fleras olycka och till större utgifter för samma sjukdoms botande i framtiden. Uti de län deremot, hvar - 448 Den 17 Februarii. est 3 skillings afgiften lemnar öfverskott, kan dermed ej heller något nyttigt uträttas, då den grundade fruktan, att sjukdomen möjligtvis under ett kournande år skulle kunna blifva mera allmän och således erfordra förökade kostnader till dess botande, bör afhålla länets styrelser ifrån användandet af dessa öfverskott till den öfriga hälsovårdens befrämjande ; hvarföre dessa öfverskott således knappt kunna anses för annat än döda Capitaler, hvilkas samlande medelst 3 skillings afgiften ej kaa vara åsyftad.
Hasselroth, efter framställning af de olägenheter deraf härflyta, dels för Presterskapet, som under de kortaste hagarneaf året skall sakna tillräcklig tid för utrönande af folkets Chrrstendomskunskap vid husfar hören, samt i: större församlingar för desse förhörs anställande före Mantalsskrifningarne, dels för jordbrukaren, sorn under den så kallade friveckan måste umbära biträde vid åtskiilige angelägne höstarbeten, samt derjemte vöre nödsakad öfverlemna utfodringen af gröda» •åt andre personer än dem, som besörjt inbärgningen, hvaraf misshushållning vöre en följd, föreslagit, att berörde flyttningstermin borde utsätta* till Midsommarstiden, då vårarbetet vore verkstälidt, och dagarna tillräckligt långa för läsförhörens förrättande. Herr Justelius och Herr Langenberg hafva , under åberopande af vid sist forliulne tvänne Riksdagar andragne • skäl, framställt enahanda önskan i afseende på bestämning af flyttningstid för tjenstehjon; hvarjemte Herr Bydin föreslagit, att icke någon sådan termin borde ega rum, utan skulle tjenstetiden böra bero på ömsesidig öfverenskommelse, samt upprägelse af det ingångna legoaftalet. Mot. bifall till detta Herr Rydins förslag har Herr} Petré yttrat sig, "Vid granskning af livad vid de två sislför'flutne Riksdagarne rörande detta ämne förevarit, hafva Utskotten inliemtat huruledes flyttningstid-e» af serskilde motionairer varit föreslagen vid i8a3 år Riksdag till Is1 io och Tid sisllidne: Riksdag till Tia från hvarannan mer elier mindre aflägse 8 Lagsamt Allm. Bes v. och Ocean. Ut sk. Betänkande N: o 6- tidpunkter på året. Lagoch OeconomieUtskotten hafva viel hegge Riksdagarne, likväl efter återrenaiss viel den senare, afslyrkt bifall lill förändring i nu gällande flyttningstid.
Då för Statens ordinaira underhåll, äfvensom för det fordrade extra-ordinaira, en skyndsam reglering och bestämning är af högsta nödvändighet, i synnerhet sorn vi allt fort nalkas den tidpunkt af nästa år, då medlens disposition oundgängligen påkallas; så tyckes deraf klart följa, att detta ärende i främsta rummet bör behandlas; och 2:0 då myntbestämningen, efter nu föreslagna grunder, till sin verkställighet och deraf följande gagn, är högst problematisk, samt icke heller af någon nödvändighet påkallad, således möjligen, efter tidsutdrägt och långa discussioner, omsider blir förkastad, så upptages, i händelse deliberationen häröfver skulle förutgå, dermed onödigt en tid på den vigtigare angelägenhetens bekostnad. För öfrigt kan jag icke, lika med Herr Hjerta, upptäcka någon fara af en möjligen brådstörtad myntförbättring, föranledd af yttre eller inre conjuncturer under närvärande ställning i Europa. En sådan lerrör hörer mera till en af politiska dunster uppjagad fantasi, än till det sunda förnuftets forskningar, och, efter mitt omdöme, är denna förmodade hastiga, likasom omedelbara, förbättringen alt räkna ibland mängden af de inpracticabla mynt-theorierne, Den 7 September f. m. 137 man här sä ymnigt hört föreläsas. •—•
Jern: Gjutet: 9 Tackoch Barlast-, af Bergmalm .. 1 Skit st. v. 4 24 8 D:o D:o af Sjö- och Myrmalm 1 Sk# st. v. 2 _ Smidt eller valsadt: 6 Stång-, platt, | tum tjockt oell deröfver, under 12 tums bredd och öfver | tum fyrkant 1 Sk# st. v. 2 20 Bandoch platt-, under | tums tjocklek, bultoch gallersamt sänksmide, rundt eller kantigt, knippoch fyrkantaf | turn och derunder, Skär486 Exp di tion s-Ut skottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 190. Qvantitet för Tullvärde. TullberäkInförselstull. Utförselstull. ningen. R:dr sk. r. Jern: Smidt eller valsadt: och Klippjern, Saltpanneplåtar, | linn tjocka och deröfver, samt al 12 tums bredd och deröfver Plålar: oförtennte, under | tum t Sktt st. v. R:dr 5 sk. r. Rsdr sk. r. tjocka: af till och med 6 Lft:s vigt stycket Kläder: gång-, linneoch säng, ej specificerade: Nya: andra slag (än Fruntimmersaf till införsel lofgif33 16 1 Sk# st. v. 9 na tyger) 100 Rdrs v. 40 v — 40 . Kort: spel 1 gross 15 -— 40 — Porcel laine: oäkta, Sten eller Fayance: 1 Centner 10 måladt eller tryckt: 6 16 Tallrickar . Väfnader: Helsiden: alngods: 1 & 32 — ■— Alla släta sidentyger, så- som taft, satin, levantin Expeditions-Ut skottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o ig<y. 487 Tullvärde.
Fre.drikaBremerFörbundets stipendiefonder. 1 8 Humlegårdsgatan 1 8 d 8 Götgatan 1 8 Drottninggatan 2 af Bomull, Liiine (Almedalils) och Ylle, största sorterade loger, till cle lag sta priser i AXEL HINDERSONS Gsriibod: Hötorget 13. Priskurant siindes p5 begiiran. - Filial: Götgntsii 18. Idun Stockholm, N; r 48 (519) Prenumerationspris pr å r: Idun e n s a m _ kr. B: Iduns M o d e t. fjortondagsuppl. » 5 Iduns M o d e t. B y r å: Redaktör och utgift / are: FRITH 10F Klara södra kyrkog. telef. Rikstelef. HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. Nordling. Iduns Kungl. HofboUr. Utgifningstid: Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. hvarje fredag. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 1 5 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 Öre pr noup.-rad. t Carola J.Jet var en mild, vacker höstdag. Den lilla kyrkan ute i Solna var fylld till sista plats. Stilla och högtidligt skred ett sorgetåg fram till koret. In genom fönstren silade de bleka solstrålarna och gåfvo en sista hälsning åt henne, som nu hvilade tryggt och lugnt i den svarta kistan därinne. Om en främling trädt in och frågat sig, hvem det månne var, som här följdes till grafvens ro, så skulle han säkerligen, med blicken fäst på den lilla skaran af djupt sorgklädda unga män och kvinnor längst framme i koret, ha svarat sig själf: » Det är en älskad moder. » Men närvaron af så många andra sörjande skulle därjämte ha sagt honom, att den döda varit af betydelse, äfven i en vidare krets. Och han skulle nog ha gjort den iakttagelsen, att här hade begrafningsgästerna icke infunnit sig » å dragande kall och ämbetes vägnar ».
Utskottet skulle således anse både lämpligt och ändamålsenligt, att, på sätt nu är vordet föreslaget, det Rikets Ständers Verk, nemligen Riksgäldskontoret, som redan, i afseende på en väsendtlig del af Statens intrader, har sig uppdragen enahanda befattning, måtte erhålla den utvidgade verkningskrets och förändrade organisation, som erfordrades för uppfyllandet af omför mähle åligganden i sin helhet. Men oagladt, enligt Utskottets öfvertygelse, någon fullt tillfredsställande ordning, reda och conlroll i allmänna uppbördsväsendet icke kan vinnas, så länge de serskilda, under mångfaldiga benämningar, utgående skattebidragen inlevereras till och redovisas inför flera olika Embetsverk, finner dock Utskottet betänkligt att, innan den länge förväntade förenklingen i sättet för de flesta skattebidragens utgörande hunnit till vägabringas, tillstyrka öfverflyllningen till ett enda Verk af tlen nu emellan flera fördelade befattningen med uppbördens slutliga emottagande och användande. Vidkommande serskildt det Kongl. Slals-Contoret nu uppdragna åliggande, i afseende på dedit ingående grundskatter och öfriga så kallade ordinarie inkomster; så utgör den omständigheten, att dessa inkomster endast till en del ingå i contant, dessutom ett väsendtligt hinder emot detta åliggandes öfverflytlande tili Riksgälds-Contoret under nuvarande förhållanden. Att åter skilja denna del af ifrågavarande inkomster från den del deraf, hvars utgörande med penningar eller spanmål m. ni. beror på de skattskyldiges eget godtfinnande, skulle sannolikt för den närmaste framtiden föranleda en ännu större oreda och splittring i uppbördsväsendet, äfvensom flerfaldiga olägenheter, serdeles innan den i sammanhang dermed oundvikliga förändringen i Uppbörds-förfaltningarne hunne åstadkommas och verkställas. Utskottet finner sig fördenskull, med afseende å nu anförda förhållanden, nödsakadt för närvarande afstyrka förslaget, angående de ordinarie Slatsinkomslernes inlevererande till Riksgälds-Contoret.
Det andra undantag som härwid ager rum, Ar för Gemenstapen af Kronans KrMolk, sa nll Land - Den zo Julik. 2i6k Lands som till Sjöh för deras egna Personer sa lange de äro i werkeiig tjenst. Som denna Bewillnings-afgift utgår allenast as Förbrukaren, sa stall ock behörig anmälan wid Mantalsstrifningen göraS asalia dem, hwilka fran en sadan Förbrukningsafgift böra fritagas. Och kommer den som Tobaks förbrukning sig affagt, men anda dermed berrädes att wara förfallen till T>o Riksdalers Bot, angifwarens ensak Efter Mantalsstrifningarnes strit alla ac, bör Mantalsstrifwaren för hwarje Socken upprätta förteckningar pa alla dem, som förbrukning af Snus eller Tobak sig aflagt, hwilka förteckningar, efter det de a Socknestämmor blifwit uppläste, i Socknestugan alltid stall wara att tillgå. Wid Mantalsstrifningarne dek paföljande äret, uppläser Mantalsstrifwaren för hwarje Sockens närwarande Menighet förteckningen pa dem, sorn förbrukning af Snus och Tobak för förra äret sig affagt; och da -me för god frejd kände Män intyga, att någon sadan Tobak eller SnuS likwä! förbrukat, bör han ej allenast till ukgifwandct af här ofwanföre stadgade Böter i Laga ordning befordras, uran ock för det kommande aret paföras och erlägga tre dubbel afgift. §. 4. Gm afgift för Giöencpgs-Tapecer och MZbkr. För hwart rum med Sidentygs - Tapeter, utan ätstillnad af större eller mindre, erlägges Sep Riksdaler ärligen. Den som för öfrigt orukar Siden-Möbler, såsom Sängar, Soffor, Stbjar och Bihang. N:o Gar - »rös Den Zo Julik. Gardiner, betalar derföre särskildt Tre Riksdaler för hwart rum hwaruti sädane Möbler nyttjas.
Hr Grefven har vidare framställt ett annat , såsom det tyckes, lika skenbart skäl , nemi. den stora tidsutdrägt, som skulle uppkomma, derigenom att ordentliga förslag upprättades, innan Jänsmanstjensterna fingo tillsättas. Det är besynnerligt nog, att det icke faller honom in, såsom hvar och en annan, att vi under nuvar. förhållande ofta se en sådan tidsutdrägt äga rum. Huru ofta händer icke nu, att en länsmanstjenst i åratal skötes af tillförordnade, innan den verkligen tillsättes? Om nu utnämningen skedde, så snart förslaget inkommit, så hade man åtminstone förekommit, att dröjsmålet kunde blifva så långvarigt, som det nu mången gång varit. I ordningen förekommer dernäst, hvad som kanske rät7 H. 9 66 Den ao Maj f. m. tast bort först upptagas, nemi. Frih. Cederslröms anmärkn. att frågan, såsom ny. icke numera kunde väckas. Den värde Frihtn har biträdt mig i bevisningen af motsatsen, då han uppläst 56 §:n Riksd.Ordn., som innehåller, att motioner, efter motionstidens utgång, få väckas i anleda, af under riksdagen förekommande ämnen. Nu är dessutom detta icke någon ny motion, såsom jag sista gången nämnde, utan en motion, som jag väckte samtidigt med förslaget om löneförbättring för länsmännen, hvarvid jag ville fästa det villkor, att sådana åtgärder skulle vidtagas, att accorderna kunde förekomroas, äfvensom alt länsmannen borde hafva tagit examen. Begge dessa momenter utgöra innehållet af det nu skriftligen inlemnade förslaget, hvilket således icke är någon ny motion. Att denna motion möjligen kunde föranleda till behandling af något annat Utsk., än StatsUtsk. tror jag icke kan göra något till saken; ty grundlagen föreskrifter icke, att den motion, som väckes i anledn. af en annan förut upptagen, skall, vara af beskaffenhet att kunna behandlas af samma Utsk., som handlagt den motion, hvilken utgjort anledntn för det sednare gjorda förslaget, utan kan detta remitteras till ett annat Utsk., eller också det Utsk., som behandlat första frågan, sätta sig i beröring med ett annat Utsk. Således tror jag det af så väl Frih.
Se Jusliliae-Ombudsman. — af en Stats-Råds-Ledamot för handläggningen af vissa riksdagsärenden. Se Stats-Rådel. Förpassningsskyldighet, angående återupplifvande af FörpassningsStadgan den 28 November 1835. Se Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 39. Förrättning, om förbud för Landtmätare, alt på en gång innehafva förordnande till mera än en sådan. XIV. B. 337. A. 348. Förskott å aflöning för Riks-Ståndens och Utskottens betjening. II. B. 88. A. 107. Förskolter af Stats-Konloret angående ersättning för. XII. B. 34. A. 119. XIII. E. 113. Förskrifning, löpande, angående fri ränta, under vissa bestämmelser. XIV. B. 349, 350. XV. 55. A. 58. Försvarsverket, om skyndsamt beviljande af anslag till. III. B. 167, 172. A. 176. E. 186. — om anslaget till. Se Hufvud-Titlarne. — angående de i provinsen Jemtlands omrotering vidtagna åtgärder till slutligt ordnande af delta inom nämnde landskap. Försäljning, om sådan af åtskilliga kronan tillhörige byggnader och tomter i Götheborg samt försäljningsmedlens användande till nya Artilleri-förrådsbyggnaders uppförande derstädes. III. IX. E. 3. För - ( 81 ) Försäljning, om sådan af det s. k. Materialhuset i Calmar stads vestra qvarter, lil. 384. R. 393. VI. B. 21. A. 27. E. 253. — af bränvin, om bildande af ett särskildt Utskott för behandlingen af under riksdagen förekommande frågor, rörande lagstiftningen härför. Se Särskildt Utskott. — af bränvin, angående rättighet lill. Se Särskilda Utskottets Betänkande N:o 13. •— af kronoegendomar. Se Stats-Utskottets Utlåtande N;o 127. Förtroende-Sysslor, om ändring af 35 §.
Hon var då en mycket framstående dramatisk sångerska och siirskildt var hennes Margareta i » Faust » en prestation af första rang. Man kunde då med god vilja se bort från det der halsljudet, så utmärkt var allt det andra, men » fläcken » i hennes röst fanns där och den utbredde sig som det obotliga kräftsåret, och d&amp; hon ett par år derefter åter gästade oss, kunde ett öra, som var vant att kontrollera sångteknik, icke undgå att konstatera att fröken Ek var på retur. Nu äro både hennes stämma och sångsätt starkt reducerade, och såväl publik som kritik låta henne också obevekligt få veta det. En afgjord kontrast till fröken Ek, den motsatta ytterpunkten for bedömande och belysande af den svenska musik-karakteren, är fru Östberg. Fröken Ek tar sig ännu förträffligt ut på sceneu och har icke ringa dramatisk rutin, men hon kan icke sjunga mer, är * Vi bedja härvid fa erinra om att fru Edlings Mignon och Carmen, att du icke nämna många flere af den omtyckta konstnärinnans uppgifter, äro några af de populäraste framställningar som vår operascen haft att uppvisa. Xot af Dag. Kr.följaktligen i djupaste onåd. Fru Östberg är ingen skonhet, och hennes dramatiska talent skjuter temligen vilda skott, men ... hon sjunger som en ängel, och derför har hon också blifvit enhälligt tillerkänd primadonnarangen. De omöjligaste brister i apparitionen eller i det dramatiska återgifvandet blundar man för, när annars stämman och i synnerhet sången är god. Man erinre sig hr Lundqvists kolossala, för scenen, föga lämpliga och merendels rent af illusionen förstörande kroppshydda. Men åsynen af hans väldiga korpus generar icke svenskarne i någon nämnvärd grad (?). Han har en härlig stämma och sjunger briljant. Det ligger knappast någon stor öfverdrift i det påståendet, att de allra, allraflesta af våra operaartister hemma i Kjöbenhavn ögonblickligen skulle komma till korta för svenskarnes fanatism för sången, ifall de fingo en Stockholm sdomstol öfver sig. Ja, sjelfve gamle Schram skulle i det fallet förlän gesedan fått afsked på grått papper.
Genom allmän bevillning efter j:sta och 2:dra Art. samt Skattö-rätts och ObServations-medel, samt Tidnings-slämplingen tillsammans circa 2,270,600; 2:0 Genom fyllnads - afgift och öfverskott 124,000: 2,394,600: I öfverensstämmelse så väl med de af Rikets Höglofl, Ständer antagna grunder och i åtskilliga frågor fattade serskilda beslut, som med Utskottets ofvanberörda ågigter af Bevillningens fördelning, har Utskottet handlagt det förslag till Bevillningsförordning, hvilket härmed vördsamt underställes Rikets Höglofl. Ständers upplysta pröfning. Härvid har Utskottet destohellpe hufvudsakligen följt uppställningen af nu gällande Bevillnings-förordning, som enahanda grunder, i de flesta fall, äro bestämda och en alldeles omarbetad form, i Utskottets tänka, skulle medföra missföl - io Bevill&ngs-Utskotlets Betänkande N.-o Stånd och svårigheter för dem, som tillämpa Förordningen; men Utskottet har härvid iakttagit de tillägg, rättelser och förtydliganden, som varit af omständigheterna föranledda; i sammanhang hvarmed Utskottet vördsamt får anmäla, att Utskottet erhållit del af åtskilliga dels hos Kongl. Maj:t och dels af Kongl. Kammar-Rätten fattade sådana beslut, i tvistiga Bevillnings-frågor, som innefattat praejudicater, jemte förslag till de ändringar, hvilka i anledning deraf ansetts lämpliga; äfvensom att åtskilliga motioner, åsyftande förändringar i frågor om Bevillningens fördelning och sjelfva Författningens redaction, nu först kunnat komma till slutlig handläggning. Då Utskottet, på vederbörliga ställen, redogör för sina åtgärder, torde Utskottet få inskränka sig till det, sorn är af någon vigt och inflytelse i hufvudsaken, samt förbigå sådana smärre rättelser i rcdactionen, som icke förändra den egentliga meningen.
Presterliga meriter, samlade vid läroverket, saknade? icke: och sålunda fingo de, som, efter att hafva uttömt sina bästa krafter i kyrkans tjenst och hoppats att vid arbetsdagens slut erhålla en välförtjent lön för nedlagda mödor, den ena gången efter den andra se sig i ansökningsväg undanträngda genom en nykommen aspirauts öfvervägande förtjenster. I)e skadliga följderna deraf träffade icke blott kyrkans tjenare, utan äfven kyrkan sjelf; och det vore af sådan anledning motionären ansett sig böra föreslå: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla om ett lagstadgande, hvarigenom bestämdes, att ingen lärare, vare sig vid akademierna eller elementar-läroverken, må ega presterlig tjensteårs-beräkning för längre tid, än från den dag, då han till prest blifvit ordinerad, och endast för de år, dä han bevisligen ölvat sig i presterlig tjenstgöring. Herr Komminister Svartengren har yttrat sig i enahanda syfte, anseende alla andra utvägar till afhjelpande af den kännbara bristen pä prester skola visa sig fruktlösa, med mindre man upphäfde Skollärares rätt till befordran på den presterliga banan. Inom Carlstads stift hade nämnda brist på prester uppenbarat sig i högre grad än annorstädes. Några lediga sysslor inom samma stift hade under nästlidet år icke kunnat besättas med vikarier, utan förvaltades tillfälligtvis af andra ordinarie tjenstemän, som pä obestämd tid tillika förrättade tvänne andra sysslor. Vid sjelfva domkyrkan i Carlstad hade under någon tid af sistlidet år en lekman predikat, hvilken endast undergått examen såsom folkskolelärare. På landet predikade studerande ynglingar turvis emot lön. En ordinarie beställning, som fordom haft tolf aspiranter, hade nyligen blott haft en enda sökande. En utnämnd Komminister hade afsagt sig sacellaniet och återgått till adjunktslifvet o. s. v. Uti detta beklagliga förhållande vore ingen utsigt att vinna förbättring med mindre den starka konkurrensen från stiftets skolstat, der lärarnes antal på de sednaste 30 åren fördubblats, alldeles upphörde. Kyrkan och skolan borde ock kunna aflöna hvar sina lärare.
M:t till ifrågavarande 3:ne fästnings-byggnader begärda anslagssumma, hvaremot Rikets Ständer funnit skäligt att, intilldess tillfälle blifver att rörande de i detta hänseende för de 3:ne åren äskade statsmedel fatta definitivt beslut, nu, till utgående från Riksgälds-kontoret, anvisa för år 1851 till fästnings-byggnaderne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona sjuliofem tusen riksdaler, att af E. K. M:t efter omständigheterna fördelas. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Slockholm den 8 Mars 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Mars 1851. Preste-Ståndet — 12 Borgare-Ståndet •— 12 Bonde-Ståndet — 12 Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, angående af Kongl. Maj:t i nåder föreslagen eftergift af Kronans rätt lill dana-arf efter enkan B. II. Sandelin. (Stats-Utsk Uti., N:o 47.) S. A. K. Sedan Norrtelje stads magistrat och äldste,uti en genom E.R. M:s befallningshafvande i Stockholms län till E. K. M:t insänd och förordad skrift, i underdånighet 40 ExpeditionsUtskottets Färsing till und.
Den ii Ocloler f. ui. ansågo saken Invicklad Och ogörlig hafva, sedan de närmare undersökt detaillerne, funnit den klar och verkställbar, hvilket gifvit mig anledning förmoda, att den vid ett annat tillfälle kan vinna flere anhängare och möjeligen gå igenom eamt visa det gagn den medför. Då jag således anser’ett ytterligare utvicklande öfver denna särskildta fråga i Utskottets Betänkande för det närvarande vara öfverflödigt, bör jag, för att ej onödigt upptaga tiden, endast hvad densamma angår nämna: att den ökade personal för pappere s stämplande och de ökade utgifter, som detta papperets kringspridande i landet, enligt Utskottets mening skulle medföra och i betydlig mohn belasta PostCassan, hvaraf Utskottet ock hemtad förnyad styrka tili afslag å min Motion, efter min tanka, icke kan jemföras mot den nytta, som med detta förslags antagande hade varit förenad, enär, hvad stämplingen beträffar, mekanikens begagnande i betydlig mohnc skulle minska behofvet af en stor personal för detta ändamål, och kringsändandet af det stämplade papperet är lätt och mindre dyrt, genom de flere sjöcommunicationer vi äga. Det torde nu blifva mig tillåtit att göra några anmärkningar vid Utskottets egna förslager, hvarvid ibland annat förekommer, Utskottets tillstyrkan, att den så kallade moderation å Brefporto borde försvinna. Efter min öfvertygelse är det först och främst i betraktande med Postverkets^ ändamål, ett högst onaturligt me, Den II October e. m. 77 del) att på detta sätt beskatta den enskilte correspondenten , för att söka befrämja controll, och det innebär i sig sjelft ingen sådan, hvilket jag i mitt yttrande, som medföljde återremissen i detta ämne, meddelst calcul bevisat.