Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls. Och N:o 102, i anledning af väckt motion om bildande af föreningar, för ersättande af förluster, uppkomna genom hagelskador. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utslwltels Utlåtanden: N:o 112, i anledning af vackt motion om inrättande af en låne-bank för jordbrukets och dess binäringars understödjande, samt beredande af dertill erforderliga tillgångar. N:o 113, i anledning af vackt motion om statsanslag för upprättande af hydrografiska kartor. N:o 114, i anledning af väckt motion om anslag af statsmedel lill befräm jande af täck—dikning. Dessa tre Utlåtanden biföllos; och N:o 115, angående bestämmandet af resekostnads-ersättning ål Rikets Ständers Deputerade vid Hans Maj:t Konungens och Hennes Maj:l Drottningens förestående kröning i Norrige. Inbjudningen till Borgare-Ståndet antogs, och i öfrigt godkändes Utskottets hemställanden. S. D. Föredrogos ånyo San.mansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets IJetänkanden: N:o 12, i anledning af väckta motioner om lindring i ruslhällnings—skyldigheten genom Statens öfvertagande af munderingsoch ulrednings-persedlars anskaffning och underhåll. Bifölls. och N:o 13, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 6, om befrielse för Rotehållarne vid Kavalleriet i Jemtland från skyldigheten så väl all bidraga till sadelmunderingens anskaffande och underhåll, som att underhålla Ryttare - Frot.-Utdrag den 9 Juni 18ö0. 467 häslarnc under marc,herna emellan mötesoell mönstrings-slällena samt Sqvadronernas samlingsplatser. Ullåtandet, Nio 6, i hela dess vidd. gillades. S. I).
Nils Pehrsson från Örebro Län: ”under discussionen i Stats-Utskottet rörande ifrågavarande ämne, förklarade jag min mening vara den, att Utskottets Ordförande borde, i enlighet med Grundlagens föreskrift, låta i ämnet företaga votering, och denna mening vidhåller jag jemväl nu.’’ Jacob Kihlblom från Södermanlands Län instämde i hvad Hans Janason yttrat, och förmodade, att, då Bonde-Ståndet, ehuru det sett MedStåndens lagstridiga förfarande, likväl, till åtlydnad af Grundlagens föreskrift, deltagit i voter-ingarme öfver de ämnen, i hvilka det förut ogillat voterings-propositionerna, Ridderskap! oell Adeln samt Preste-Slåndet icke skulle kunna underlåta att jemväl ställa sig Grundlagen till efterrättelse. Ståndet biföll härefter ofvannämnde, af Hans Jansson gjorda hemställan, och beslöt, det de Respective Med-Stånden skulle inbjudas att, jemte Bonde-S åndet, förständiga Förstärkta Stats-Utskottet, att voteringen, rörande de af Hans Jansson omförmäldte ämnen, ofördröjligen anställa. S. D. Stats-Utskottels följande på bordet hvilande Memorial och Utlåtanden blefvo nu åter föredragne: K;> 544, med föislag till ytterligare föreskrifter i Reglementet för Riksgälds-Conioret. B'fölls. N: > 545, med förslag till Expectaneeoch Pensions-Stater vid Riksgulds-Contoret. Eif olls. N:o 568, om anslag för Riks-Archivets tjenstemän. Bifölls. S. P. Föredrogos ånyo Banco-Utskottets följande Memorial: N:o j87, i anledning af återremiss å Utlåtandena Niris 176, 177 orh 178. Lades till handlingarne. Prot. Ut dr. den 5 Jim i 184 r. N:o 188, i anledning af beslut, i följd af Betänkandena Ntris 158 och ryg. Lades till handlingarne.
Jag anser det vara för R. o. Ad. en verklig samvetssak, att icke låta detta tillfälle gå sig ur händerne, att visa dess nit för sedlighetens befrämjande, hvilket mig synes böra ske derigenom, att R. o. Ad. återremitterar denne punkt, på det alt K. M:s propos. om ett anslag af 3,000 r:dr må varda bifallen. Ilr von Troil, Sam. Gust.: Jag drager icke i betänkande att tillstyrka betydliga anslag, då något egentligt ändamål dermed kan vinnas. Deremot söker jag, såvidt jag kan, undvika att plottra bort penningar till föremål, hvilka icke upfylla, hvad man dermed afsell. På denna grund har jag äfven afstyrkt detta af K. M. äskade anslag. Ar afsigten dermed, att utskicka nykterhets-apostlar i landet för att predika, anser jag dermed intet uträttadt. Vill man åter använda medlen till lifgifvande af skrifter för nykterhetens befordrande, så är detta visserligen ganska vackert, men jag befarar att det blir en from önskan, hvaraf de väntade resultaterne komma att uteblifva, ty min öfvertygelse är, att dessa skrifter icke blifva läste af dem, hvilka om dem borde taga kännedom nemi. suparne, och för de nycktre äro de obehöflige. Uti ett serskildt betänk, som ännu icke inkommit till R. St., har StatsUtsk. tillstyrkt ett anslag af 12,000 r:dr till inköp af de redan tryckte delarne af tidskriften Läsning för Folket för att utdelas i folkskolorna. Denna tidskrift skall i min lanke verka mera för saken än alla nykterhetsskrifter. Jag anhåller på dessa skäl om bifall till Utsk:s förslag. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Jag är hufvudsakligen förekommen af den siste talaren, men anhåller att få tillägga några ord. Utan att på något sätt vilja förringa vigten af Nykterhelssällskapernes verksamhet, tror jag likväl icke, att man vinner det åsyftade ändamålet, äfven om ifrågavarande anslag bifalles.
Det lär svårligen kunna bestridas att bland sådane frågor, vid hvilkas pröfning 2 Stånd stadna emot 2, en stor del måste förtjena afseende; eller månne bland våra 4 Stånd 2 skulle finnas, med nog sjelfförsakelse att medgifva, det förslag, gillade af dem, skulle vara utan alt anspråk på allmänna upmärksamheten, ovärdige att till Ständernes bedömmande framställas. Denna mening är tillika stridande emot Constitutions Utskottets ändamål, sorn på flere ställen i Regerings formen bestämmes vara Den 4 Augusti 1812 345 att bereda och utarbeta frågor samt deröfver afgifva yttrande till Ständerne, hvilket således i alla dylika fall skulle utan nytta förfelas. Jag anser mig af anförde skäl böra sluta att 38 § :s mening ej är, eller kan vara, annan än den ordalydelsen bokstafligen uttrycker att då 2 Stånd stadna emot 2 böra de särskilda meningarne, såsom alternativer i förslaget intagas, och således frågan icke förfalla. Ty om ock den ofvan anförde Lagstiftnings principen, om nödvändigheten af skadliga motioners och onyttiga ändringars förekommande, ligger uti Wår Regerings forms esprit, hvilket jag gerna bör och vill medgifva, kan jag dock omöjligen, med våra Lagstiftares vishet, och med den tydlighet, som från en Grundlag bör vara oskiljagtig, förena den öfvertygelse, att syftningen af denna princip eller meningen, att frågor i dessa fall böra förfalla, skulle i 38 § :n döljas under en ordalydelse, som bokstafligen uttrycker motsatsen. Hvilka blifva dessutom följderna om detta hemliga förstånd af 38 § antages. Riksdags Ordningens 29 § föreskrifver att då 2 Riks Stånd stadna emot 2 om nya Utskotts tillsättande, eller till hvad Utskott en fråga bör remitteras äger C. Utsk: att i R: St :rs ställe derom besluta. Regerings formens 81 § föreskrifver huru förhållandet bör vara när i detta Utskott en Konungens Proposition antingen afstyrkes eller tillstyrkes.
Efter maghrib gjorde jag en spatsertur i Asbukijeh och hörde vid min återkomst på en 'Antari med Abdolkhalik; gick sedan med honom till cafét vid Hassanein och hörde på muhadditen, samt derefter på instrumentalister. De voro en flöjt, kanon, 'od och tabl. Musiken var ej utan ett visst behag, dock särdeles enformig i längden, i anseende till den bristande harmonin. Hade besök af shekh Ibrahim, hvars Islam jag för hvarje dag får större anledning att betvifla. Äfven folket här tyckes litet misstänka honom. Satt hemma till 'asr, då jag gick ut och gjorde en liten spatsertur på molid. Efter maghrib gjorde jag en lång promenad med 'Ali omkring Birket el asbukijeh; då vi gingo förbi den långa raden af vackra hus, som vetta dit ut och alla ägas af kristna, sade 'Ali: adi gannat el nosara ghashuma fish lamma imoto i roho gehennem. Vädret var oändligen vackert, med det klaraste månsken och af nordanvind renad luft. När vi kommo tillbaka hörde vi i ett café på shekh Isma'in, som dock tvifvelsutan är den bästa muhaddit här och så uppskattas äfven af folket. Senare gick jag till Hassanein och såg en ashareh, som man i afton gjorde för Mubashir elgamia', åt hvilken denna afton var egnad. Under processionen, hvilken var delad liksom i afdelningar eller chörer, sjöngs hela vägen, den ena chören tagande vid der den andra slöt och liksom svarande hvarandra. Orden voro blott: allahamma salli 'ala sejidna Mohammadin sala ridan. Allt hade dock ett visst religiöst fanatiskt uttryck, isynnerhet då processionen inträdde i kobban. Ty dervid fick sången ett vildare och mera fanatiskt uttryck. Jag gick dock ej in, utan vände om och gick hem. Gick om morgonen ut med 'Ali, vek in i Azhar och vandrade omkring bland shekherna, som hvar och en satt i sin krets af lärjungar och höll sin föreläsning.
Enligt §. 169 är Bankens förlag för lån mot pant af silfver och guld, jern, koppar och andra vågförda effekter samt tackjern bestämdt till ett sammanräknadt belopp af 3,500,000 R:dir B:ko. Vid fastställandet af detta förlags-kapital till nämnde belopp, beräknades all lånerörelsen mot pant af gt/ld och silfver skulle deraf upptaga 500,000 B:dr. Sedan Utskot - 20 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 34. tet numera beslutat tillstyrka, att denna låne-rörelse måtte upphöra, i händelse af bifall hvartill det deruti nu nedlagda kapital komme att efter hand ingå till Banken; så skulle, till följd häraf, ifrågavarande förlag kunna förminskas med 500,000 R:dr. För bedömande åter af frågan derom, huruvida återstoden af förlaget, Tre millioner R:dr, må vara erforderlig för bedrifvande af låne-rörelsen mot pant af jern, koppar m. 11. vågförda effekter samt tackjern, har Utskottet tagit kännedom af de angående besagde låne-rörelse till Banko-fullmäktige inlemnade rapporter samt deraf inhemtat dels att, under den tid som förflutit sedan förlags-kapilalet vid 1844—1845 årens riksdag bestämdes till visst belopp, summan af utestående lån högst utgjort: 1845 i Stockholm och Götheborg tillsammans omkring . R:dr 1846 .’ 1847 » 1848 1849 1850 » 185 1852 185 samt 1854 intill närvarande tid » dels att denna större utlåning endast ifrågakommit de tider af året då skeppningen varit afbruten, samt dels att, i allmänhet, utlåningen uppgått till allenast omkring En million R:dr. Som det sålunda visat sig alt utestående beloppet under de sednast förflutna tio åren aldrig öfverstigit Två millioner R:dr, och då svårighet icke bör för fullmäktige möta att, om vid något tillfälle denna låne-rörelse skulle behöfva större kapital, än det dertill afsatta, från andra lånefonder anvisa nödig förstärknin föranlåtet att föreslå nedsättning af meranämde förlag.
235 ledning till afredande af medborgares egendom samt påståenden om dess konfiskation, och slutligen, när dessa åtgärder af Domstolarna ogillas, lill skydd mot ansvar för den begångna olagligheten, har jag trott mig böra föreslå, att R. St. må uti underd. skrifvelse hos K. M. anhålla, alt K. M. måtte i nåder gifva vederbörande myndigheter tillkänna, att högstberörde K. Bref uphört alt vara gällande. Jag anhåller att denna min motion måtte remitteras till Ekon.Ulsk. 2:o Uti den, på K. M:s nåd. befallning, år 1807 utgifna Samling af Författningar och stadgar finnes, bland flera andra numera olämpliga föreskrifter, äfven intagen en K. Kungörelse af d. 17 Mars J7S0, enl. hvilken ”den Civile Embetsman med Konungens Nådiga ”Fullmakt, som, utan underdånigt anmälande hos K. M. och afbi”dande af dess Nådiga tillstånd, begifver sig utom Riksgränsen, och ”på utrikes ort öfver fyra eller högst fern dagar, förblifver, skall ”vara sin innehafvande tjenst förlustig.” Detta stadgande har uppenbarligen afsett hell andra förhållanden än dem, som, efter den närvarande lifliga kommunikationen med utlandet, inträdt: det emanerade nemi. på en tid då Finland ännu tillhörde Sverige och Norrige Danmark, och då följaktligen helt andra ”riksgränser” funnos än nu, då, med undantag af den nordligaste gränsen mot Ryssland, de Förenade Rikena skiljas från det öfriga Europa genom sund och haf, och det följaktligen vid de flesta tillfällen skulle blifva omöjligt för en civil embetsman att utan K. M:s nådiga tillstånd, göra ens den kortaste resa till utlandet.
Innan jag likväl går att vidröra det ämne, som utgör föremålet derför, anser jag mig böra förutsända den förklaring, att afsigten icke är att anföra något klander, utan endast att af R. St:s, på rättvisa och billighet slödda, frikostighet begära ett litet penningeanslag åt en man, hvilken utöfver 45 år nitiskt tjenat sitt fädernesland, och som gedion) en besynnerlig ödets skickelse, egentligen förorsakad genom redan döda förmäns åtgärder, fått vidkännas en minskning i de inkomster, h^n för sig och en talrik familj påräknat att under sina återstående dagar uppbära. Då jag sålunda förklarat mig icke vilja tillåta mig något klander af vidtagna åtgärder, om dertill ock möjligen skulle finnas anledning, anser jag mig, utan att fela emot 90 §. Reg.F., kunna öfvergå till ämnet, för att deraf göra en nödvändig expose'. AmiralitetsKammarRådet Strandberg, som i denna stund är Kamererare på stat i Förvaltningen af Sjö-ärenderna, ehuru tjenstledig, åtnjuter ej mer än gil R:dr B:co i lön, 80 t:r spannmål derunder inberäknade; lönen på stat är dock 1200 B:co, med 114 t:r spannmål derunder. Genom händelser, dem jag hvarken klandrar eller vill upprepa, har Strandberg från början af år 1826, då tillgångarna tilläto löneforökningen, som likväl, enligt K. M:s Nåd. Bref d. 2 Nov. 1824, var beslutad, innan Strandberg erhöll tjenstledighet, icke ännu erhållit den lönetillökning, som tillhör hans på stat ännu innehafvande tjenst. Strandberg är nära 70 år gammal, har en talrik familj, är i ganska små omständigheter och har i många värf redligt och utan anmärkning tjent fäderneslandet. Han är i de år, då han vore berättigad att, vid afskedstagande, få sin lön på indragningsstat uppförd; men han vill ej begära afsked förr, än han vet sig kunna komma i åtnjutande af hela lönen på stat, 1200 R:dr B:co, med 114 ttr spannmål derunder.
I Directionens sammansättning dels af Ribets Ständers egne fullmägtige, dels af personer, som desse på förtroende utse, tror Utskottet full säkerhet innefattas, att ej,andra än rena motiver kunna verka på dess handlingssätt; och det menliga inflytande, som af individuella grundsatser möjligen kan befaras , synes ega en tillräcklig motvigt i redan gifna 6tadganden i afseende på personernas ombytlighet. 4:0 Uti Hedervärda Bonde-Ståndets ofvanberörde ProtocoIIs-Utdrag, af den 25 sistlidne April, innefattas ett förslag af Riksdagsfullmägtigen Longberg : att från Banco-Discont-Directionen måtte infordras samt till BiksStånden öfverlem. nas bestämd uppgift öfver det lånebelopp , som till medlemmar af BondeStåndet utgått och hvad andra medborgare erhållit; hvad Disconten på de förre och på de sednare förlorat, samt huru många bedrägerier med falska Lånehandlingar hos hvardera folkclassen blifvit upptäckte. Banco-Utskottet inser visserligen att en”$ådan uppgift, som Riksdagsfullmägtigen Longberg åstundat, isynnerhet om den tillika visade antalet af lån, som för hvarje folkclass måste genom lagsökningar indrifvas , kunde blifva i någon mån upplysande ; men då , utom den svårighet , som vid uppgörande af ett sådant Extract ofta skulle förete sig, att rätt bestämma, till hvilken clases hvarje Låntagare fättast bb? hänföra, arbetet i lo6 BancoUtskottrtt Betänftanden> alla fall skulle blifva af den vidlyftighet och fordra den längre tid för att uppgöras, att det ej bilIigtvis kunde, utan särskildt arfvode, åläggas någon af Discont-Verkets Tjenstemän, samt nyttan deraf synes vara mindre väsendtlig och icke komma att motsvara den derföre nödiga kostnad i så anser Banco-Utskottet, pa desse grunder, den begärde uppgiften utu"
Då mortalitetsprocenten af barn under 1 års ålder uppgick, år 1844, till 18£ och, år 1845, till 20f procent, utgjorde densamma åter, år 1848, 30J och, år 1849, 27£ procent. Under samma är var mortalitetsprocenten af barn öfver 1 års ålder, år 1844, och, år 1845, 9|, men år 1848, 14| och, år 1849, 11£ procent. Derjemte synes det Revisorerne i högsta måtto anmärkningsvärd!, att just under de år, då fonden, oaktadt ofvannämnde icke obetydliga tillökning af gåfvooch testamentsmedel, årligen förminskades genom de vaidiga utgifterna för inrättningens underhall, den ena byggnaden efter den andra uppfördes, utan att sådant var af oundvikligt behof påkalladt, och att dervid förfors på sådant sätt, att t. ex. för ett byggnadsföretag det fastställda kostnadsförslag^, öfverskreds med mer än 150 procent. En Kommitté har väl varit tillsatt att granska den föregående hushållningen, äfvensom Kommitterades anmärkningar emot densamma blifvit remitterade till Justitiekanslers-embetets åtgärd; men ila den förra Direktionens ledamöter, såsom här ofvan af 2 §. inhemtats, uti 7 år dröjde med fullgörande af ett dem i nåder lemnadt uppdrag, är det sannolikt, att aratal vidare komma att förflyta, innan denna vigtiga fråga hinner att slutligen pröfvas; lärande för öfrigt något sådant resultat icke vara att hoppas, att Barnhuset återfår de betydliga belopp, sorn på förutnämnde mindre lämpliga sätt blifvit använda. Till rättfärdigande af detta omdöme om den olämpliga hushållningen med medel, som varit gifna endast i ändamål att dermed rädda sa många värnlösa barn, — 209 — i5um iiiv " ‘ ’ — —- luijauuc unii3iaii“ ~ tuiuc cimurdiiuet «/ digheter vara tillräckligt. De inrättningen tillhöriga gamla vedbodarne voro ej dyrbara och deras underhållskostnad uppgick icke heller till särdeles stort belopp.
Men om juryn icke vore inskränkt till den kategori, som åklagaren utpekat, skulle den tilltalade kunna blifva fälld för ett brott, för hvilket han icke blifvit tilltalad eller varit i tillfälle att försvara sig. Om t. ex. af de g ledamöter, hvaraf juryn nu utgöres, eller af de 12, hvaraf en ny skulle kunna komma att utgöras, hvarför sig hyste en. särskild åsigt om brottets beskaffenhet och hade en särskild § i sigte, hvarefter han bedömde brottsligheten, kunde den tilltalade blifva enhälligt fälld, utan att mer än en enda ledarfiot ansett honom saker till något visst brott. Det är således angeläget, att icke det misstag begås här, som jag hört sägas hafva ägt rum uti ett annat Stånd, hvarest vid återremissen såsom gemensam tanke förklarats, att ju - Den 17 October e. m. 97 juryn blott skulle utlåta sig, huruvida skriften vore brottslig efter tryckfrihetslagen. Samme värde ledamot liar yttrat, att om man fruktar, att domstolarna skulle vara tillgängliga för inflytande, kunde man frukta, att de skulle utvälja lika beskaffade jurymän. Härtill vill jag endast svara, att sådana kunna domstolarna vara, att de hafva svårt att finna 3 ä 4 ledamöter, sorn äro dem lika i sina servila åsigter. Dessutom har jag tagit mig friheten, till aflijeipande af denna olägenhet, hvars tillvaro jag icke kan in abstracto bestrida, uti Utsk. afgifva det förslag, att domstolarna icke skulle få till jurymän nämna personer, som innehafva förtroende-embeten, icke heller samma personer 2 gånger å rad. Men i alla fall tror jag ej, att domstolarna skola hafva lätt att få alla ledamöterna af samma qualification. Juryn har 2:ne sidor, sade samme värde ledamot: den ena politisk, den andra criminalistisk. Den förra vore juryinrättningens vackraste sida, sade talaren. Men beklagligtvis gick talaren likväl alldeles förbi densamma, och så mycket mera beklagligt, som talaren i afseende på den motsatta eller fula sidan icke uppehöll sig vid tryckfrihetsmål, Ulan vid brottmål i allmänhet.
I namn-sedeln bör ti bast ^unna döljas ngm"net af en författare, som finnes innom Sweriges grän''sor och wittnena äfwen ansvara derföre, annars blifwa "auctorerne till alla smädestrifter etc. Annar. Samida "ett answar sälehes är fästadt wid wittnenas intyg sys ''nes willkoret att blott wara wäi kända af Boktryckaren "sä myckek minhre tillräckligt, som äfwen resande Utsändningar eller personer utan all flags wederhäftighet tunina wara wäl kände af Boktryckaren utan att derföre, "när fräga om striftens brottslighet kunde uppsta, wara "sticklige att upfylla den förbindelse de för författaren stE "iklädt. "Röjer Boktryckare författares namn sch hemwist "etc: Detta kan wäl icke wara straffbart utom i händelser "dä författaren welat wara okänd och i sadane fall äter "kuru kan Bokn yckarcn röja hwad han icke wet, sä wida "författaren icke gjordt honom särskildt förtroende deraf. "För tydlighetens skull torde derföre Uttrycket chwaö han ''okänd wara will elier ej ett böra andras till ehwad» "han 1054 Wn 50 Apri?. "han för Boktryckaren okänd warg wilk eller ej etc. sif"we ffom efter orden: röjer Boktryckare etc. bör tilläggas ''den författares nama ock) hemwist som okänd wars "will.
2: o Sommar och vinter dagspenningar blir lika stora. 3: o Ingen timmerman eller hantverkare som är över 36 år eller behäftad med sjukdom får anställas vid Kronans varv. Skulle någon särskilt skicklig person över 36 år anmäla sig kan han antagas på ett visst antal år. Han får dock inte vara över 45 år. 4: o Ingen får antas på mindre än två år och ingen daglönare, utom för liderlighet och oskicklighet avskedas annan tid på året än november, december och januari. 5: o När lärlingar är utlärda och uppflyttas som hantverkseller timmermän skall de förbinda sig att arbeta i 6 år. 6: o Övertidsersättning blir ett tillägg på 1 / 8 av vad paradsunderhållet för båtsmän är. Skiftbetalningarna blir lika så väl söcken - som helgdagar, trots att på helgdagarna njutes dubbel lön Stockholms slott den 3 februari 1817. VICTOR von STEDINGK Kungörelse angående tiden, då den utländska manufakturvaror åsatta condemnationsstämpeln upphör att vara gällande. Stockholm den 10 februari 1817. Utländska manufakturvaror som har särskild condemanationsstämpel (en vara är förbruten) upphör att vara gällande med början av nästkommande år. Skulle sådana varor påträffas anses de som lurendrejeri och tullförsnillning. Vissa undantag kan ges om någon mot förmodan innehar sådana varor. Stockholm den 10 februari 1817. A N EDELCRANTZ Reglemente angående den under kommerskollegies ställda manufakturdiskontofonden. Stockholm den 12 februari 1817. Diskontoverket fick sitt reglemente för manufakturdiskontofonden den 22 april 1779. Kommerskollegiet anser att rättelser och förändringar bör ske och Vi förordnar följande. § 1 Alla fabriksidkare, som tillverkar vävnader av ull, silke, bomull. lin, hampa och kamelhår samt polerade eggjärnsoch andra manufaktursmiden är som hittills berättigade till diskontolån § 2 Före 10 januari skall de fabriksidkare som önskar lån anmäla detta till Hallrätten. Han skall uppge det totala värdet av tillverkningen året innan. Riktigheten skall styrkas med ed. § 3 Lånet skall tas ut under året och får inte skjutas upp till kommande år.
Hvad angår de under fjerde hufvudtiteln törekommande indelda spanmålsoch öfriga räntor, får Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad uti utlåtandena Nilis 38 och 3g iakttagits, hemställa, att definitiva regleringen af dessa räntor måtte uppskjutas intill dess den serskildt väckta frågan om indelningars indragning till statsverket, emot ersättning af kontanta statsanslag, blifvit af Rikets SLänder slutligen pröfvad och afgjord. De förändringar i afseende å anslagen underdenna hufvudtitel, hvilka, i följd af dels Kongl. Majits nådiga proposition örn statsverkets tillstånd och behof, dels enskilda motioner eller andra inträffade förhållanden, ifrågakommit, äroföljande: Landiför svar s-Departementet. 1:0 Jemte tillkännagivande, alt, enligt nådigt beslut af den 20 April sistlidne år, en förändrad indelning af militär-distrikten i riket egt rum, hvarigenom distriktens antal blifvit från sex minskadt till fem, och en af de på Generalitets-staten uppförda fördelnings-generals-löner alltså besparades, har Kongl. Majit, enär det för arméns tjenstbarhet vore af största vigt, att åt så väl Generaler som äldre Regementsoch korps-chefer bereda förmånen att vid afgång från tjenslen kunna af stats-verket erhålla sådana pensioner, som, i förening med de från Arméens Pensions-kassa utgående, någorlunda motsvara lefnadsbehofven, nu begärt Rikets Ständers medgifvande Vik. till R. St.