Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt kassa-redogörelsen öfver Slite hamns fästnings-byggnad, dertill vid sistlidne riksdag anvisades ett extra anslag af 113,304 R:dr 22 öre Knnt, att under nuvarande stats-reglering med en tredjedel eller 37,768 R:dr 7 öre årligen utgå. hafva medel till denna byggnads fortsättande under revisions-åi;et dels blifvit levererade från Krigskollegii Fortifikatjons-afdelning med 21,300 R:dr, dels erhållits genom influtne 3,632 R:dr 97 öre, för försålde diverse persedlar, och oredovisade förskottsmedel från förra året, 2,032 R:dr^42 öre, utgörande ett sammanlagdt belopp af 26,965 R:dr 39 öre. Utgiften har under året stigit till 17,407 R:dr 74 öre, och visar sig af hufvudboken, att vid 1858 års slut å detta anslag blifvit anticiperade 68,829 R:dr 33 öre. § 11. I afseende pa mathållningen för manskapet vid garnisons-regementena hafva Revisorerne funnit, att, utom förut befintlig brist sedan år 1857, uppgående till 120,000 E:dr Runt, anslaget för år 1858, uti riksstaten upptaget till 175,000 R:dr, blifvit öfverskridet med ett belopp af 65,708 R:dr 6 öre. Ett likartadt förhållande har inträffat med utgifterna för fouragering af Artilleriets och Kavalleriets hästar, hvilka utgifter, då anslaget blifvit bestämdt till 300,000 R:dr Runt. hvarförutan några smärre inkomster förefunnits till ett belopp af 3,027 R:dr 6 öre, likväl uppgått till 391,655 R:dr 84 öre, hvadan således en brist uppstått af 88,628 R:dr 78 öre R:mt. § 12.
Ekon.Utsk:s d. 5 dennes på bordet lagda betänk: n: N:o 17, i anledn. af väckt motion om fyr-anläggningar å Agön samt å skäret Skomakaren ; och N:o 18, i anledn. af väckt motion om beredande utaf fyr-anstalter i sjöarne Mälaren och Hjelmaren. Vid föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 5 dennes på bordet lagda betänk. N:o 19, i anledn. af väckt motion om stapelstads-rätt för staden Sölvitsborg, yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Au g.: Vid hvarje riksdag då fråga uppstått om vidtagande af strängare bevakning emot lurendrejeri och tullförsnillning, har man alltid anmärkt, att stapelstäderne vore för mänga. Men då man, för någon af dessa städer, vill inskränka rättigheten att införa vissa varor, så klaga stadens innevånare genast öfver obehörigt intrång i deras frioch rättigheter. Under sådane förhållanden är det svårt att göra det rätta gällande. Men är det väl skäl att nu, dä man ännu icke kommit så långt i handelsfrihet att all bevakning kan undvaras (och äfven om frihandels-grundsatsen antages torde man icke kunna, för uppbördens skull, vara den förutan), är det dä skäl, säger jag, att medgifva och förorda inrät - 39? Den 9 Februari e. m. tandet af ännu flere stapelstäder. Ekon.Ulsk. har här, pä grund af motionärens uppgifter, anfört att staden Sölvitsborg skulle behos af 18 handlande, 16 handtverkare och 34 näringsidkare med tillsammans 771 r:drs bevillning, ägande 10 större och mindre fartyg som begagnades till utförsel af beck, tjära m. m. Alla dessa uppgifter visa att stadens vigt såsom handelsort är sä ringa, att om hon funnes i något annat land än Sverige (der släderne i allmänhet åro obetydliga) skulle hon icke ens fä namn af stad.
KÔERSNERS BOKTRYCKERI-AKTIEBOLAG STOCKHOLM. PERSONER. _____ DEN OKÄNDE. DAMEN. MODREN. FADREN. CONFESSORN LÄKAREN. CÆSAR. M. fl. TIGGAREN DOMINIKANERN samme person. INNEHÅLL. _____ Akt I Utanför Stugan .. sid. 201 Laboratoriet » Rosenkammaren . » Akt III. Akt II. 237 Krogen-Banketten ... » Fängelset ... Akt IV. Rosenkammaren . Krogen ... » Hålvägen ... Rosenkammaren . Akt I. Utanför Stugan AKT I. _____ UTANFÖR STUGAN. Till höger en terass på hvilken boningshuset ligger. Nedanför löper landsvägen inåt fonden, som visar en tät barrskog med höjder hvilkas linier skära hvarandra. Till venster antydes flodstrand, utan att floden synes. Boningshuset är hvitt med små fönster infattade i ramar af sandsten och försedda med galler. Väggen klädd med vinrankor och klängrosor. Utanför, uppe på terassen en brunn; utmed terassens kant pumpväxter som hänga nedöfver med stora gula blommor. Fruktträd utmed landsvägen; och ett minneskors öfver en olyckshändelse. Genom terassen går en trappa ner till landsvägen med blomkrukor på balustraden, nedanför trappan en bänk. (Landsvägen löper in från höger i förgrunden och slingrar förbi terassen, hvilken skjuter fram som en udde, samt sträcker sig sedan inåt fonden.) Fullt solsken från venster. (Modren sitter på bänken nedanför trappan. Dominikanern står framför henne.) DOMINIKANERN.*) Tala, min fru! _______ Ni har låtit kalla mig i en för Eder vigtig familjeangelägenhet. *) Samme person som Confessorn och Tiggaren. - MODREN. vet icke hvar jag felat, då jag så drabbats af Försynens onåd. DOMINIKANERN. triumfen väntar segraren!
Helig ifver, förakt och liknöjdhet hafva visserligen under förgångna tider endrägtigt samverkat till förstörande och förskingrande af gamla klosteroch kyrko-handlingar. Men hvarföre skulle just alla de hafva förkommit, som i denna fråga kunnat något upplysa? Eller utfördes dessa mysteriespel hos oss på ett så enkelt, rått och enfaldigt sätt, och hade de ej att fröjda sig åt ett så allmänt deltagande, att det lönade mödan derom något uppteckna? Hafva vi under medeltiden egt andliga skådespel — hvilket vi hvarken vilja påstå eller bestrida —, så gifves dock icke något skäl till det antagandet, att de uppförts af dertill särskilt bildade sällskaper, såsom i Frankrike och Italien varit brukligt, icke heller af borgerliga skrån eller gillen såsom i England. I de svenska städerna som ock på landsbygden fanns visserligen en otalig mängd gillen, men om intet är bekant, att det haft något dramatiskt syftemål. I grunden kanske blott en utbildning af de gamla sammanskotts-lagen (samburdaröl), voro de stiftade till minne af något helgon eller någon helgedom; gillesbröderna och gillessystrarna förbundos genom lagen till inbördes bistånd och barmhertighetsverk samt läto vid sina sammankomster religionsöfningar växla med gästabud, dans och väldiga drickeslag156. Mera sannolikt är, att de andliga spelen försiggått vid de ofvan omtalta klosteroch katedral-skolorna. Lärjungarna, hvaraf många voro fullvuxna män ”med ben i pannan och skägg på hakan,” lemnade presterna förträfflig tillgång på skådespelare. Vid de lärda skolorna i utlandet, der svenskar studerade, gåfvos årligen dramatiska spel, och då den älsta underrättelse om skådespels uppförande i norden är den om komediers spelande i Aarhus af skolynglingar år 1501157, och då vi vidare veta, att under 16:de och en del af 17: de århundradena endast skolynglingar och studenter uppträdde som skådespelare i Sverige, så torde kunna antagas som säkert, att om den dramatiska konsten idkats under medeltiden, har detta endast skett vid skolorna.
för en del af Wermeland svårigheter för omforma!ta inrättning af Permanenta Domstolar ännu skulle mota, rättegångs tiderna der tills vidare kunde förblifva oförändrade: ali andro Dnmstoleneller JLagmansJiä'ten borde, till undvikande af en vidlyftig omgång och uppehåll med Civila tvisters befordrande till slut, alldeles afskaffas: alf hvarken i de större eller mindre Städer mera än ett slags Under-Domstol skulle finnas; att, vid indragningen af Lagmans-Ratten å Ilandet oda andra Domstolen i Städerna, de flera Divisioner, af hvilka Hofrätterna nu bestå, .måtte utflyttas till särskilta orter och erhålla, hvardera efter landskapens folkmängd och vidd, sin afmatta Domkrets: att i hvarje sadan Hofrätt kunde blifva 6, 5 eller 4 Xedamöter, Presidenten inberäknad, allt efter soto Domföra antalet till 5. 4. eller 3 bestämdes: att hela antalet likväl hurde vara så stort, att alltid en ledamot, i ombyte efter tour, kunde äga ledighet, under det arbetet af de tjenstgörande fortsattes ulan ferier; och att denna , från arbete inom H of-Rätt en lediga, ledamot salund a vöre alt tillgå, för att verkställa de besigtningar , som Hof Rätten - Dm a 8 Juni. 1447 Raden stundom kunde finna angeläget att beslutta, sedan Lagmans Rätten upphört, men vid hvilken saken likväl icke komrne att afgöras, utan. af Hof-Rätts Ledamoten, med biträde af någon Uthärads-Domare och Nämnd, blott undersöktes, så att den sedan vore i skick att af Hof-Rätten slnteligen afdömas. Vid företagen granskning af detta förslag har, i förening dermed, Utskottet ansett följande från Höglofl, Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde Ståndet till Utskottet hänskjutne Memorial jemväl böra förekomma, nemligen, 1:0 af Her A. J.
Vill man för öfrigt se, huru just det nya tidsinnehåll, som väntar på sin diktare och som under den förstkommande store diktarens händer af sig själft skall formas till den nya stora poesien, i den oinvigdes hand kan bli sterilt eller karrikatyraktigt, så erbjuder den senaste franska vitterheten intressanta och lärorika exempel därpå. Jag talade i inledningskapitlet om den psykofysiologiska mystik, som sprängt sig ut ur den naturvetenskapliga materialismen, samt om dess särskilda förgreningar. Ett af dessa specialgebiet, de hypnotiskt-spiritistiska fenomenen, har upptagits af den parisiske Buddha-aposteln Josephin Pléadan och blifvit till boken »La victoire du mari», hvilken handlar om en gift kvinnas våldtagande af en spiritistisk nürnbergerdoktors astralkropp samt om en amerikansk duell emellan sistnämnda och den kränkta äkta mannen. Ett annat af dessa områden, könspsykofysiologien, frestar en annan af dessa litteraturens sistkomna: och en anonym person, om hvilken man endast vet att det är en helt ung flicka, nedskrifver en roman »Monsieur Venus», hvilken alldeles förträffligt lämpar sig till att inrangeras ibland de öfriga intressanta fallen i KrafftEbings »Psychopathia sexualis», men i hvilken ämnet ligger kvar i sin råform, ett faktum utan själ, ett generelt fall, som förblir skaldiskt ofruktbart, emedan det råkat under en experimentators brännglas, ett rent patologiskt fall, som icke genom en diktares skuggning blifvit till en fysionomi ur vårt omgifvande normala lif. Tyskland har också, i den naturalistiska berlinerskolan, fått sin släng af slefven, änskönt både knappt och sent, och på rebellion inom det nya lägret har det heller icke fattats. Det dröjde förvånansvärdt länge, innan naturalismen sköt sina tyska skott. När det skedde var den redan ett murknande, ihåligt träd, i Frankrike så väl som i Skandinavien. Man hade allaredan hemma i norden en god stund betraktat
Huru dessa lämpligt skulle inympas på sqvadronerna, förstår jag icke, ty så väl till exercis som i ekonomiskt hänseende skulle de kunna anses såsom femte hjulet under vagnen. Det nuvarande befälet har i båda fallen hvar sin bestämdt utstakade verkningskrets, då deremot det föreslagna tillökade skulle sakna både sysselsättning och ansvar, utom att rida bakom sqvadronen i dammet, då den manövrerar, utan att för öfrigt halva något med densamma att skaffa. Utan tillfälle att sysselsätta sig med truppen, skulle detta befäl sannolikt blifva ett klent befäl. En Underlöjtnant t. ex. skulle aldrig få rida på flygeln oftare än en Löjtnant vore sjuk eller borta. Han skulle sålunda möjligen först 160 Den 27 November. då han blifvit befordrad till Löjtnant, eller efter 5 å 10 års tjenstgöring, få göra sin första lärospån häruti. Komiténs idée är hemtad från utländskt mönster, men passar icke hos oss. Vid det utländska Kavalleriet manövreras uteslutande med troppar. Hvarje tropp har sin förare framför fronten. Tropparne hafva icke midtelrättning, utan rättas åt flygeln, och SqvadronsChefen flankerar ett godt stycke framför sqvadronen utan att hafva direkta ledningen af densamma. Han spelar rolen af bataljons-chef. Sådant är icke förhållandet hos oss. Våra sqvadroners rörlighet och smidighet skulle i icke ringa mohn förminskas af lösa ryttare, som sitta framför och bakom sqvadronen. Vi hafva nog af 2:dre troppföraren, som vi icke kunnat erbjuda bättre plats. Jag har nu framlagt en del af de betänkligheter, jag hyser mot det framlagda förslaget, och som jag anser tillräckliga för att derpå grunda det afstyrkande af detsamma, hvarom jag anhåller. En förändring, som icke innebär en förbättring, är alltid förkastlig; huru mycket mera den, som i alla afseenden torde medföra stora betänkligheter. Hvad jag deremot gerna understöder, är komiténs förslag till Kavalleriets ökande medelst värfvade sqvadronen Jag anhåller, att detta mitt anförande måtte få åtlölja den Nåd.,Proposrn till vederbörligt Utsk.
För att åstadkomma enhet i beslutet och då det kan vara ändamålsenligt att icke för mycken inskränkning göres i afs:de på åldern, och då det dessutom i vanliga fall kan antagas, att en sjöman vid 45 års ålder kan vara fullkomligt tjenstbar, isynnerhet till en sådan befattning som att vara machinist, hemställer jag till B. o. Ad., om B. o. Ad. ej ville, lika med BorgareSt:t, bestämma 45 år såsom maximum. Hr Björnstjerna: Man kan visserligen säga, att, om rättigheten att insätta en sjöman i en beväringsskyldigs ställe skulle utsträckas till 45 år, detta ej skulle medföra något synnerligt hinder, då det tillika finnes stadgadt att han skall vara duglig. Men man bör äfven taga i betraktande att han efter 5 år skall vara tjenstbar, i händelse han då behöfver inträda; och det torde vara tydligt för hvar och en, att närmare 50- talet äro krafterna i viss mån förminskade och således denne beväringsskyldige mindre lämplig till tjenstgöring. Skulle dock någon fördel uppstå genom antagande af BorgareSt:ts beslut, vill jag visst icke motsätta mig detsamma. Uppå framställd propos. bifölls §:n med den förändring, att siifran 40 i slutet af 2:dra mom. utbyttes emot siffran 45. § 12 386 Dea 23 Maj f. m. Bifölls. § 13. Hr Björnstjerna: Utsk:t har i denna § gjort en afvikelse från hvad i K. H:ts Propos. finnes stadgadt, enär i samma Nåd. Propos. finnes närmare bestämdt, huru tillgå skall, i händelse en legokarl tagit lega af tvenne eller flere beväringsskyldige. Likväl och då det, som Utsk:t föreslagit, är en strängare ansvarspåföljd än hvad K. M:t ansett lämpligt, och då dessutom denna strängare bestämmelse blifvit af 2 Stånd antagen, så finner jag icke skäl att yrka någon lindring deri, ehuru jag anser, hvad K. M:ts Propos. stadgar, vara tillfyllestgörande. §:n bifölls. § 14.
Sommar och höst tycktes hafva stämt möte på denna fredade plats, där jungfruvinet klängde upp mot planket för att förvandla själfva stängslet till en prydnad, och dit sorlet från staden blott nådde i dämpade ljud. Ägaren till detta lilla paradis gick själf med spänstiga steg på den slingrande gången, Bom förde till ett litet öppet lusthus på andra sidan om vattenkonsten. Han var ej ung mera. Men hvem djärfdes kalla honom gammal, fastän en och annan silfverstrimma blandade sig i hans mörka hår och pannan icke var slät som på en yngling? Hans ögon hade ännu en ungdomlig glans, hans mun var frisk och leende, om än ett litet nästan omärkligt veck vid ena munvinkeln talade om, att ungdomen flytt. Emellan ögonen kunde man äfven skönja ett djupt veck, men det slätades ut, då han log, och ögonens glans försvagade intrycket däraf. I dag såg han nästan ung ut. Det låg ungdom i blicken, och den strålade ut öfver hela ansiktet. Det låg ungdom i tanken, i gången, i hållningen, och fontänen sjöng därom. Han uppfattade sången och log däråt. Men rosorna skakade sina tunga hufvuden, liksom tycktes de vilja motsäga honom, ehuru han ej förstod dem. Heliotroperna doftade så starkt, det berusade nästan, och den yppiga kapusinerkrassen med alla sina skiftande färger ifrån djup purpur till gulhvitt bländade hans syn. Det föreföll honom, som glittrade ett par ljusbruna ögon honom till mötes ifrån bassinen, som upprepade det sorlande vattnet ett namn, som skymtade mot bakgrunden af gulnande vinlöf en smärt flickskepuad. Han sänkte blicken. Sökte han måhända i sanden lätta spår efter små fötter. Hans tanke var uppfylld af en obestämd, men likväl tjusande föreställning. Hans ungdom var ej borta, han var i sina bästa år. Hvad våren nekat, skulle sommaren skänka honom i sitt fullaste mått, och han skulle taga emot det. Huru vattnet sjöng denna morgon! Det var som fågelkvitter, lefnadsfriskt, muntert, förtrollande. Hvem kunde höra det utan att förtjusas? Sommar! sommar! Huru härlig är du ej, då rosorna slå ut och liljorna dofta! Tänk på den klara kvällen i skogen!
Ålfiskena vid llolstra, Werne och Målarp i södra Wedbo härad, gifva väl ännu en husbehofvet öfversligande fångst, som inbringar - 17 bringar någon penningevinst åt idkarne; äfvensom sjöarne Bolmen, Algunnen, Rusken, Landsjön, Möcklefloen, Wixen, Soljen, Kalängen, Anebysjön och Noén ännu uppgifvas såsom temligen fiskrika; men Från alla andra orter beter det att fisket antingen icke inbringar öfver husbehofvet, eller är så ringa lönande, att det ej ersätter tidspillan och hvad redskapen kostar i inköp och underhåll. Körslor och foror dels med handelsgods dels med jern och kol äro ännu bland allmogens hufvudsakliga biförtjenster, ehuru trafiken med handelsvaror blifvit mindre sedan Götha kanal öppnades. Försäljning aj bjelkar, bräder och plank utgör För sex socknar i Wassbo härad en vigtig inkomstkälla, likasom för Mo härad afsättning af alla skogselfekter. Saltpetersjtidningen, som förut varit en icke obetydlig binäring, har nu så aflagit, att förhållandet dermed synes förtjena en utförligare framställning. Till och med 1834 utgjorde priset hvarmed Kongl. Majit och Kronan inlöste saltpeter 7 R:dr 24 sk. för lispundet; det nedsattes 1835 till 6 R:dr 32 sk. och 1836 till 6 Rtdr, Under den tiden tillverkades årligen emellan 1,200 och 1,020 Ltt, År 1837 nedsattes priset än ytterligare till 5 R:dr, hvarefter tillverkningen utgjort: År 1838 711 L# 7 tt „ lod. „ 1839 Banko. AF förutvarande 137 väl underhåline saltpeler-sjuderi-planllador återstå 87 till större delen förfallne, Saltpetersjuderi-arbetspersonalen på stat har nedgått från 72 man till 30, hvilket sednare ringa antal med svårighet linner sysselsättning, mest med sjudning i ladugårdshus.
Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Är enden, hållet inför Hans Maj: t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 21 December 1865. ' N ärva rande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld, Carlson. Departementschefen, Statsrådet Grefve von Platen, anmälde i underdånighet: Kongl. Maj:ts Nåd. Härefter uppläste Departements-chefen till justering ett, i öfverensstämmelse med nu på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående väckt fråga om öfverflyttning på Kronan af bestyret med anskaffning och underhåll af båtsmännens kappsäckar och s. k. småpersedlar; Och täcktes Kongl. Maj:t, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt befalla att, i enlighet dermed, nådig Skrifvelse skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo L. Th. Neijber. Bih. till 11. St. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 54. i N:o 54. Ank. till Eip.-Utsk. den 11 Jan. 1866, kl. 12 midd. Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition till Rikets Ständer angående förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande ål enskilde af Kronans mark i Norrland och Stora Kopparbergs län, samt om dispositionen af stubböresmedlen; Gifven Stockholms Slott den 21 December 1865.
Vid sådant förbål ande, och då Utskottet i allmänhet anser de till lindring i roleringsbördan medgifna rättigheter oell förra oner böra med den störsla sorgfällighet hållas i helgd, får Utskottet vördsamt hemställa, huruvida icke Rikets Ständer, med afseende härå, skulle finna lämpligt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, derest, i följd af Kroao-parkerne Halleoch Hunnebergs nya reglering, en del Rotehållare i Skarabargs Län skulle, på sätt nu är vordet uppgifvet, vara betagna den af dem tillförene åtnjutna rättighet att å dessa Krono-parker erhålla utsyning af virke för sina kneckt-stugors uppbyggande» en sådan rättighet målte varda dem lill fortfarande begagnande i Nåder tillerkänd, i likhet med hvad i afseende på åtskilliga mililiae-boställens utsyningsrätt å samma parker redan lärer i Nåder vara medgifvet. Stockholm den 12 Mars i84o. Antom till Fxp. Utsk. den 12 Mars, kl. 4 em Utlåtande, angående väckt fråga, antingen om de till Boställen åt Chef erne för Blekinge och Södra Möre Båtsm, tns-CompagnK er fordom upplåtna Krono-hemmans försäljande till Skatte, eller ock om förändring i tillsynen å samma hemman. Under anförande af det förändrade förhållande, som i senare tider inträffat med de, Cheferne for Bhkinge och Södra Möre Båtsmans-Compagnier, genom Kongl. Resolution af den 27 Apiil 1685. anslagna 7 st. Bohemman, sedan dessa hemman blifvit utarrenderade oell Cheferne, i stället för de (ill Stals-Verket ingående arrende-afgifterne, å Flottans Stat erhållit beslämda penninge-arfvoden, har Herr 11. 1.
R;dr om äret, och att det förslagsanslag, som till gäldande al Statsverkets fjerdedel erfordras, således ej heller behöfde bestämmas till mer än Ijerdedelen af berörde summa; men dä inom Riks-Stånden sa mänga röster höjt sig med påstående, att den verkliga kostnaden Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 23. 13 skulle komma att vida öfverstiga Utskottets beräkning, anser sig Utskottet böra å dessa påståenden fästa det afseende, att Utskottet föreslår förslagsanslaget att utgöra 200,000 R:dr Runt ärligen. Beträffande tiden, dels från hvilken det erforderliga anslaget borde utgå, dels hvarifrån den nya ordningen för skjutsningsbesväret borde vidtaga, vid häller Utskottet sin i förra Utlåtandet uttalade åsigt att dervid böra tagas i beräkning ej blott fördelen af förändringens skyndsamma genomförande, utan äfven det behof af rådrum samt de kostnader som de förberedande åtgärderne härtill fordra, äfvensom att de blifvande entreprenaderne böra taga sin början vid den tid pä året, att entreprenören kan dertill i sin tjenst erhålla nödigt folk samt till billigt pris uppköpa foder för dragare; hvadan Utskottet jemväl nu föreslår den 1 November 1801. såsom infallande kort efter tjenstehjonsflyttningen berörda år, att vara den, dag dä skjutsningsbestyrets bestridande efter nu uppgifne plan bör träda i verket. Utskottet tillstyrker således Rikets Ständer, att besluta det, till betäckande af Statsverkets andel i kostnaden för skjutsningsbestyrets ordnande medelst entreprenad, anvisas å 6:te Hufvud-titeln ett förslagsanslag af 200,000 R:dr Runt ärligen, under nästa statsreglerings-period; och kommer denna nya reglering af skjutsbefordringen att träda i verket den f November 1861, då Statsverket jemväl med J:del inträder i de förpligtelser, som, enligt dä ännu gällande skjutsentreprenadkontrakt, åligga skjutslagen mot entreprenörerne.