Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På särskild begäran förde min följeslagare mig i Kioto ej till det der befintliga europeiska värdshuset, utan till ett japanskt herberge, såsom vanligt utmärkt för renlighet, för en talrik, språksam qvinlig tjenareskara och för värdfolkets utmärkta vänlighet mot gästerna, så snart dessa genom att vid dörren taga af sig stöflarna gifvit till känna sin afsigt att ej på ett stötande sätt bryta mot japanska seder och bruk. Ett visitkort och ett bref från sjöministern herr Kawamura, som jag från hotellet sände till Kiotos landshöfding, förskaffade mig en adjutant n:o 2, en ung, glad och språksam tjensteman, herr Koba-Yaschi, hvars ögon hyste af förstånd och glädtigt lefnadsmod. Man hade snarare kunnat taga honom för en omtyckt och firad studentordförande från något nordiskt universitet, än för en japansk tjensteman. Det var redan sent på dagen, så att jag före nattens inbrott endast hann taga det bad, som i hvarje ej allt för dåligt japanskt värdshus alltid står den resande till buds, och anordna om den draggningsutfärd, som jag, tillsammans med löjtnant Nordqvist, följande dagen ämnade göra på Biva-sjön. Vägen mellan Kioto och Biva tillryggalades följande morgon i ginrikischa. Inom kort blifva dessa ställen sammanbundna med en jernväg, byggd uteslutande af inhemska arbetare och inhemska ingeniörer. Den blir och är anlagd på att blifva en verkligt japansk jernväg. På en betydande sträcka ledes den genom en tunnel, hvilken dock, enligt hvad några bland europeerna i Kobe påstodo, lätt kunnat undvikas, »om ej japaneserna ansett i sin ordning, att äfven Japan skulle hafva att uppvisa en jernvägstunnel, eftersom dylika finnas så väl i Europa som i Amerika». Antagligt är i alla fall, att de krokar, som varit nödvändiga för tunnelns undvikande, i längden skulle kostat mer än tunneln, och att derför japanesernas åtgörande varit mer välbetänkt, än deras europeiska afundsmän vilja medgifva.
»I sådant hänseende visar sig ock nödvändigheten att företrädesvis bibehålla berednings-komitéerne, såsom närmast svarande mot ändamålet; hvar emot Utsk:t anser tax:s-komitéerne på landet kunna indragas. Derigenom vunnes likhet till formen emellan landet och städerne, utan uppoffring af den beskattningsrätt, som ytterst tillkommit och äfven framgent synes höra tillkomma sjelfva socknarne eller kommunerne;” och hemställde, på grund häraf, Utsk:t att tax:s-komitéerne på landet, sådane de hittills varit, må indragas och förenas med beredms-komitéerne, likväl under gemensam benämning af: tax:s-komité på landet. Denna Utsk:ts hemställan, hvilken, i ani. af deremot inom åtskilliga af Riks-St:n gjorda anm:r, uti det på grund deraf afgifne Bet:de N:o 27 af Utsk:t förnyades, hlef af R. St:r derefter hufvudsakligen bifallen. Då nu häraf inhemtas att tax:s-komitéerne, hvilkas verksamhet af Gr. Lagerbjelke må hända med skäl klandras, egentligen, fastän under benämning af tax:s-komitéer, varit beredn:s-komitéer med den afsedda verksamhet, som de nu ånyo föreslagna bevillms-beredningarne åsyfta, föreställer jag mig att missbelåtenheten med de förstnämnde egentligen är föranledd af en i tillämpningen af gällande föreskrifter, under tidens lopp måhända oriktig eller ofullständig uppfattning af desamma, men ej af sjelfva föreskrifterne; och vill det således synas, som den nu föreslagne förändringen härutinnan ej vore egnad att leda till större säkerhet och ordning i afs:de å taxeringen; hvadan jag af denna betänklighet hemtar en, efter min åsigt, giltig anledning att påyrka återremiss af denna §. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H.
Ad. ville godkänna den af Eiddarh. Direkt. vidtagna åtgärd. Hr Gr. o. Landtm, framställde att, vid det af Gr. Puke uplyste förhållande, E. o. Ad. torde finna, att den till Hr Cederschiöld utlemnade pollett blifvit honom meddelad i fullkomlig öfverensstämmelse med Eiddarh.Ordmns föreskrift, och att E. o. Ad. ej kunde i ani. af Hr Ugglas anhållan vidtaga annan åtgärd, än att godkänna Eiddarh.Direkt:ns förfarande i denna fråga. Bopades ja. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att, enl. från K. M:s Öfverste Kammarherre ankommen skrifvelse, K. M. till i afton kl. 7 behagat utsätta tiden för emottagande af BiksStms underd. HelsningsDeput:r; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, anmodade de ledamöter, som önskade deltaga i E. o. Ad:s Deput:n, att samlas i Eiddarhus-Salen före kl. V, 7, då E. o. Ad-.s jemte de öfriga BiksSt:ns Deput:r komma att derifrån afgå till Kongl. Slottet. Vidare tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att han genom skrifvelse från H. M:s Öfverste Kammarherre blifvit underrättad derom, att K. M. behagat inbjuda 50 ledamöter af E. o. Ad. jemte Biddarh. Sekret. att i morgon efter slutad ceremoni på EiksSalen intaga middag å Kongl. Slottet i blå salongen af Kongl. Gästvåningen, 2 tr. upp från vestra Slottshvalfvet; hvarförutan Hr Gr. o.
Lån blefvo derigenom liqviderade, som kanske annars ej blefvo det, utan genom Låntagarens och Caventens Concours Utomdess om det är så skadligt, att Disconterne nödgas taga i betalning sina egna Papper, så är det ju bättre, att blott Afbetalning sker, än att full Inbetalning forceras. Det är åtminstone obilligt, att blott den som har förmögenhet nog, för att betala Lån, fullt ut skall få vid Liqviden nyttja Discontens Sedlar. Jag får således för min del begära Proposition , i enlighet med hvad Herr Strussenfelt föreslagit. Herr Wirgin, Axel Fredric, uppläste följande: Vid ett Riksmöte, hvars egenfeliga ändamål varit, Regleringen af vårt i största förvirring iråkade Penninge-Verk , och ett lika bedröfligt, som olyckligt förfall af våra Financerj borde det val icke undfalla vår största och kanske billigaste uppmärksamhet, den nöd, och det verkeligen svåra lidande , den största delen af våra Medborgare, i alla Rikets delar, för det närvarande kanna, af den olyckliga ställning, i hvilken vi blifvit försatte. Monne icke Mänskligheten, och vår Medborgerliga pligt, Den 2 Februarii: 79 kalla oss, af t använda all vår förmåga, för att hjelpa och rädda de olyckliga Medbroder, som stå på branten af sitt fall. Ingen upplyst och oväldig kan neka, att den som för 3 å 4 år sedan, såg sig nödsakad att sätta sig i skuld, under de mäst sakta förhoppningar, art genom flit, arbetsamhet, och en klok hushållning, icke allenast kunna afbörda sig densamma, utan ock i framtiden njuta bugten för sin möda; ser sig nu på det grymmaste bedragen. Under Lagens tvång, att uran barmhertighet, till sista skarfven betala en skuld, hvartill alla utvägar äro stängde, ser denna sin välfångna Egendom sköflas, och Armodets rysliga bilder framställda för sina ögon.
Ost) ffulie de Resp. MedStänden genom Protocolls-Utdrag inbjudas att i dessa beslut med Borgare-Ständet instämma. blx ?rotocollo ck O. Vsisrius. Utdrag af Borgare-Ständets Protccoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 15 October i8»o. S. D. I^ti Memorial, som den iz dennes lädes pä bordet, bade Lag. Utskottet förklarat, att det ej ansett sig tillhörande att afgifwa nägot hufwudsakligt yttrande öfwer Herr Borgmästaren Ar sen i i förslag om upphafmande af Riksens Ständers Benädningsrätt i Balanceoch ersättningsmäl m. m.; och blef detta förklarande af Borgare Ständet godkändt. Utsuprs. lTx ?rotocollc> O. Valerius. Utdrag af Borgare Ständets Protocokl wid Urtima Riksdagen i Orebro den 15 October isro. S. D. ^8ifölls Lagutskottets den 15 sistlcdne pä bordet lagda Memorial, med förslag till L44 Den 15 October. inskränkning och närmare bestämmande af Lagens Allmänna föreskrist rörande afhandlingar VM jvrda-fäng. l-lt supra. Lx ?rotocollo 5. 1). Vslsrius. Utdrag af Borgare-Ständets Protocoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 15 Oktober 18 lo. S. D. ^§edan Borgare. Ständet lätit sig ä nyo föreläsas ConMutions.Utskotlets Memorial af den 12 dennes, med öfwerlemnande af de anmärkningar och förslag till ändringar i Re^ gerings-Formen och Rlksdags-Ordniugen, som i wederbörlig ordning, dels wid förra, dels wid denna Riksdag bliiwit framställde och beredde, fann Ständer att desie samtlige förslag borde, till följd af Grundlagens stadgande, hwila, för att wid nästa Riksväg pröfwaS och afgöraö supra. blx krotocollo l). Valerius.
I sammanhang härmed, får Stats-Beredningen i underdånighet anmärka, att, då Uppfostrings - Commitén funnit sig föranlåten att för Stats-Utskottets Betänk anden. Scbolorne i Lunds Stift, samt för Scholan i Halmstad föreslå förhöjda Lönevillkor, i anseende till dels Orternes större dyrhet på lefnadsfurnödenheter, och dels Lönings-Spannemålens beskaffenhet, som utgöres af så kalladt Helgonskylds Korn, torde dock denna förhöjning ifrån 50 Procent, hvartill den i underdånighet blifvit föreslagen, kunna nedsätta,? till 33 j Procent; hvarigenom vunnes en Besparing af 188 § Tunnor Spannemål, Äfvenledes anser Stats-Beredningen i underdånighet Cantors - Lönerne vid högre Lärdoms - Scholorne, som i Planen N:o 2 blifvit uppförde till lika belopp, som i Planen N:o 1, kunna tåla att nedsättas ifrån 2 o T:r t,ill endast 15 T:r Spannemål; hvarmedelst skulle besparas 5 j Tunnor Spannemål. Vidkommande åter den i Planen N:o 2 föreslagne Lönings-Stat för Gymnasierne, har Stats-Beredningen tyckt sig finna den, i jemförelse till Planen N:o 1, skedde nedsättningen af 362 T:r 31 Kappar Spannemål å Löne-anslagen vid en del af nuvarande Gymnasier, hvilken nedsättning träffar visse Lectors * Löner, kunna ske utan men för den af Commitén antagne principe, att Lectorer äro bland de Embetsman i Staten, som böra vara väl lönta. Såsom vanlig Lectors-Lön föreslår Planen N:o 2,’ 120 T:r Spannemål.
I anledning häraf anhåller Stortinget hos den Kongl. Norrska Regeringen, att den utverkar Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction till detta Stortingets beslut, på det att en Lag derom, i öfverensstämmelse med Grundlagens 8 § må blifva utfärdad. Christiania i Stortinget den 13 Juli 1815. På samtelige Representanternas vägnar Christie, p. t. President. Weidemann, p. t. Secreterare. VI CARL, med Guds Nåde, Sveriges, Norriges, Göthes och Wendes Konung etc. etc. etc., gore veterlig!, att Oss blifvit förelagdt ett af det nu församlade Lagtima Storting fattadt beslut af den 13 Juli 1815, så lydande: »Konungs myndighetsålder skall vara fyllda Aderton år». Ty håfve Vi antagit och bekräftat, likasom Vi härmed antage och bekräfte detta beslut såsom Lag. Gifvet på Stockholms Slott den 18 Juli 1815. Under Vår Hand och Rikets Insegel. CARL. Sommerhielm, i Ministerns frånvaro. Hans Majestset har, i Anledning af Grundlovens 8:de §, naadigst meddeelt Kongeriget Norges ordentlige Storthing Efterretning om en af Sverrigs Riges Stsender eenstemmigen fattet Reslutning, nemlig: at Kongens Myndighedsalder forandres saaledes, at, istedet for det 21:de Aar efter Regjeringsformen af Aar 1809, det fyldte 18:de Aar skal vsere Kongens Myndighedsalder; hvorhos Storthinget har modtaget Hans Majestsets naadigste Proposition om, fra Norges Side at tage en hermed overeens - Bilaga till Mern. N:o 39. 1047 stemmende Beslutning og ligeledes at bestemme Kongens Myndighedsalder til det fyldte 18:de Aar.
M. har vidare i Nåder föreslagit, att, af det å denna Titel till kostnader vid spanmålstransport och för bakning uppförda anslag, ett belopp af 10,000 R:dr måtte till 8:de Ilufvud-Titeln öfverflyttas; men enär, i öfverensstämmelse med hvad R. S. yttrat i afseende på väckt fråga om en dylik öfverflyttning till sistnämnde Titel af det för lika beskaffade utgifter å 3:dje Ilufvud-Titeln upptagna anslag, R. S. anse alla utgifter för Mi 1 i t a i reoch Försvars-Verket till sjöss, hvartill kostnaderne i och för brödanskaflningen åt Flottans manskap äfven höra, böra på ett ställe vara synlige; hafva R. S. funnit berörde summa af 10,000 R:dr bora å 4;de Titeln qvarstå. 3:o Till kostnaderne vid öfningar för Flottans bemanning har E. K. M. äskat ett ytterligare anslag af 35,000 R:dr årligen; och då R. S. inse vigten och nyttan af den ifrågavarande utgiften, samt att det till sjöexercicen för närvarande uppförda anslag af 25,000 R:dr icke kan för sådan exerciccvid Flottans 3:ne Stationer vara tillräckligt, hafva R. S., med iakttagande deraf, att, så vidt möjligt varit, inskränka utgifterne inom Stats-Verkets för handen varande tillgångar, beviljat en tillökning i berörde anslag af 20,000 R:dr, uti hvilken summa tillgång jemväl är afsedd för öfning af det Beväringsmanskap, som tjenstgör till sjös. 4:o Af den anledning R. St. underdåniga Skrifvelse af den 2 sisth Junii närmare gifver vid handen, har å denna Titel nu blifvit uppfördt 2,997 R:dr 28 sk. såsom ersättning för den under anslaget för Flottans underhåll och nybyggnad hittills såsom indelt upptagna Skatteljära från Gottland, tunnor, emot det att denna skatt bland Kronans behåll na ordinarie räntor till enahanda belopp intages.
Andre Kanslisten åligger att, under inseende af Ridd.Sekret, och den Ridd.Direktör, som har tillsyn öfver de Gencalogiske samlingarne, iordninghålla dessa samlingar samt komplettera de Genealogiske Tabellerne; äfvensom att biträda Ridd.Fiskalen vid inrättande af den i § 9 omnämnda förteckning å Atternes hufvudman. linder riksdagarne är Andre Kanslisten, näst Ridd.Sekret., närmaste föreståndaren för Ståndets Kansli. Och skola de, ej mindre vid slike, än vid andre tillfällen, antagne extra RiddarhusKanslister under hans tillsyn förrätta deras arbeten. 11. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, silbert Munck. Onsdagen den 21 Maj 1851. Plenum kl. 9. f. m. Justerades 8 prot.utdr. för d. 14, 16 och 17 dennes samt pleni-prot:n för d. 26 sisth April f. och e. m. Uplästes till justering och godkändes ett af Exped.Utsk. under N:o 73 afgifvet förslag lill R. Sl:s underd. skrifvelse till K. M. ang:de uplåtelse af Kronan tillhörig jord till hamnanläggning vid Wadstena slott i Östergöthlands län. Äfvenledes uplästes till justering samt godkändes Exped.Utskis nedannämnde förslag lill inledning och §§ i Riksdagsbeslutet. N:o 1, innefattande inledningen lill Riksdagsbeslutet; N:o 2, ang:de verkstäld omröstning öfver Högsta Domstolens ledamöter. 78 Den 17 Ma N:o 3, ang:de val af Just.Ombudsm., dess Suppleant samt komilerade till tryckfrihetens värd; N:o 4, ang:de kurhus-afgiflen; och N:o 5, ang:de uphörande af det särskildta bidraget till gäldande af 1848 års krigsrustningskostnader. Öpnades
Skogsordningen den 1 Augusti 1805, rörande lösen för Resolutioner i Skogs-utsynings-mål, Kongl. Majit har uti den 11 sistlidne Januari aflåten Nådig Skrifvelse förklarat, att som KonglMajit genom Nådigt Circulaire-Bref till samtliga Uandshöfdingarne den 4 Octoberi8i4 redan förordnat, det lösen for dylika Resolutioner icke får af vederbörande fordras eller uppbäras, och Skogsordningen för öfrigt tydligen föreskrifver, huru med utsyningar bor tillgå, Kongl. Majit ansett utfärdandet af någon särskildt Kungörelse derom icke vara nödig, har väl Utskottet å ena sidan ansett otvifvelaktigt, att vederbörande Embetsman noga ställa sig till efterrättese hvad Kongl, Majit 488 Den q 9 Mars, Maj:t härom i Nåder föreskrifvit, samt att de upptäckte ofverträdelser med sådan lösens tagande, som forapledt ofvan o mförmälte underdåniga hemställan, således oj ytterligare borde vara att befara; men då Utskottet ä andra sidan trott sig finna, att en allmän underrättelse om vederbölandes ratt att utan losen erhålla forberörde Resö! tit Ion er, desto me ra skulle vara gagnelig, sorn flere af dem, hvilka äro 1 behof att på det uti Skogs-Ordningen stadgade sätt söka Utsyningar för deras Hemmans nödtorft, torde vara i okunnighet om herörde deras rätt, och ' af sådan anledning blifva förledde till onödiga utgifter, har Utskottet på sådan grund ansett sig böra tillstyrka, det Kongl. Majus Högstberörde Nådiga Förklaring må genom Kungörelse till allmän kännedom lemnäs.
Sverige otvetydigt tillerkända, dels ock Noriges förpligtelser, särdeles i fråga om krigsmaktens användande för det gemensamma försvaret, icke äro desamma, utan mindre än Sveriges, och jemlikhet i rättigheter, om den funnes, måste förutsätta och medföra jemlikhet i skyldigheter. Ett fullkomligt genomförande af likställigheten mellan båda länderue, såsom grund för föreningen, skulle ock, om det kunde förverkligas, snart nog visa sig icke åt ledningen af de förenade rikenas gemensamma angelägenheter bereda den säkerhet och styrka, som en förutseende om - 572 D en 26 Mars f. m. sorg för föreningens bestånd kräfver. Då R. St:r, i öfverensstämmelse med hvad redan blifvit antydt, finna en revision af föreningsbestämmelserna och deras fullständigande vara af behofvet påkalladt, anse K. St:r derföre ock att detta bör verkställas endast på sådatie grunder, att det främre rummet inom föreningen och rättigheten att i förhållande till andra makter representera densamma böra fortfarande åt Sverige bibehållas, såsom tillhörande Sverige icke blött med afseende på föreningens historiska tillkomst och såsom varande det mäktigare af de båda rikena, utan äfven derför att, då likhet i skyldigheter mellan de båda rikena ej lärer kunna åstadkommas, bibehållandet af Sveriges främre ställning är den enda form för föreningen, som synes lemna säkerhet för dess framtida bestånd. Tillika hafva R. St. trott sig böra särskildt fästa upmärksamhet på vissa punkter, hvilka, efter R. St:rs tanka, utgöra särdeles angelägna föremål för ändrade eller fullständigare bestämmelser de förenade rikena emellan. Sådana äro: formerna för Konunga-, Thronföljareoch Förmyndareval, InterimsRegeringens sammansättning och verksamhet, UnionsKonurigens dispositionsrätt öfver Arméen och Flottan, samt Försvarsverkets ordnande efter gemensam plan, bestämmande af grunderne för utgörande af bidrag till gemensamma kostnader, samt formen för en unionel representation af de båda rikena.
Majit Rikets Ständers mening vara, att icke allenast stam-rotarne, utan ock strö- eller utrotarne, skola, i mon af behofvet, åtnjuta detta understöd, helst stamoch utrotar deltaga i Knektehåliet lika, utan annan skillnad, än att stamrotarne merendels hafva soldat-torpen på sina egor; men ehuru Rikets Ständer, lika med Collegierne, tillstyrkt detta anslags fördelning, jemlikt de grunder, som af Rotehållarne utsedde Ombud, vid gemensam öfverläggning med Kongl. Majlts Befallningshafvande i begge Länen, bestämma, efter ledning af en på localkännedom stödd uppskattning af hvarje rotes behof, finner Kongl. Majit dock i Nåder samma fördelning kunna lämpligast fullgöras äf de Commissioner, som verkställa den nu anbefallde roterings-jemkningen, emedan angeläget är, att lika grunder iakttagas vid nämnde anslags fördelning, som vid föreslåendet af rotarnes förstärkande. Rolejemknings-Commissionernes åliggande blifver, i följd af allt detta, att, med ledning af Gode Männens förberörde undersökningar och uppgifter, föreslå dels det anslag af nyhemman, eller, i hvist af närbelägna sådana, det understöd af vacance-afgift för vissrotedel, som hvarje uppgifven svag rote vid Westerbottens Regemente skulle åtnjuta, intill dess definitiv och allmän rotejemkning5 vid Regementet kan verk Bih. till R. Sl. Prot. 1834- 1 Sami. 1 Afd. 3 * 4'de Häftet. i8 Kongl. Maj. ts Nådiga Skrifvelse N.-o 22. ställas, och dels den rotehjelp, som för den förflutna tiden, frän ocTi med år i83o och intill dess den provisionel jemkningen medhunnits och blifvit i Nåder fastställd, bör de svaga rotarne årligen tillkomma.
1 Norrige har man haft ett rayonsporto med två portosatser och under den lid, som delta system varat, har korrespondensen ökats, så alt man der nu mera anser sig kunna borttaga den ena portosatsen. Skulle icke äfven vi kunna gå samma väg, som dessa länder galt före oss? Först göra den förenkling, som f. n. utan allt för stor upoffring kan göras och sedermera taga stegel fullt ut, för att öfvergå till hvad man anser endast önskvärdt? Jag förnyar min anhållan om återremiss. Hr Bildt, Knut: Vid denna frågas behandling inom Bevilln.- Utsk. har jag icke biträdt Utsk:s förslag. Jag har ansett K. M:s Propos., i närmare öfverensstämmelse hvarmed afdelningens förslag äfven blifvit gifvet, vara fullkomligt riglig. Då nu så mänga skäl anförts för återremiss af Betänk, behöfver jag icke anföra flera, utan förenar mig endast i begäran om återremiss. Gr. Björnstjerna: Jag skall söka att med några ord be svara de anmärkn:r, hvilka blifvit gjorda mot min reservation. Frih. Palmstjerna har klandrat andra punkten der det står, att frimärken ovilkorligen skola begagnas, då bref inleranas vid poststationerne. Jag anser ett sådant stadgande vara nödvändigt. Naturligtvis få inga bref afsändas utan stämplar. Desse sednare skulle då vid sjelfva postkontoren påsättas, i händelse ostämplade bref kunde inlemnas, ingen kontroll kunde härå hållas, ej eller kan man billigtvis fordra det post-tjenslemännen skola utan ersättning härmed sysselsätta sig. Dä porlomärken alltid skola linnas att tillgå vid postkontoret, vore det ju föga besvärligt för en hvar att der skaffa sig dem och der - 94 Den 7 Juni e. m. med sjelf förse silf bref Hr Frih:n har vidare anmärkt som en brist på logik alt, sedan jag yrkat att inga oslämplade bref finge afsändas, jag i nästa punkt omtalar, huru med dylika förbudne bref skall förhållas. På eu ångbåt eller diligens kan ju lätteligen ett. sådant bref i ladan instoppas.
Hr Rosenblad, Bernh.: Jag skall icke vara vidlyftig i denna fråga, utan inskränker mig till det förklarande, att jag går ett steg längre än Gr. Posse. Det slutliga resultat, hvartill Utsk:n kommit, ”att nemi. någon ytterligare ”lagstiftningsåtgärd för R. St:s Bank, efter 87 §Reg.F., ic”ke under närvar, förhållanden bör äga rum,” anser jag bestämdt böra godkännas; men jag förstår då med närvar, förhållanden något helt annat än Utsk:n. Jag förstår dermed omöjligheten att, under saknad af den erfarenhet, sorn är nödvändig för att kunna åstadkomma en god bancolagstiftning, nu ändamålsenligt kunna vidtaga en sådan; och derföre bör man icke nu binda händerna på sig derigenom, att man i civil lagstiftningsväg nu behandlar frågan. Å andra sidan instämmer jag högligen i den önskan, att R. o. Ad. må genom afslag ogilla de obestämdheter i Ulskrns framställningar i öfrigt, hvarigenom Utsktn formligen sökt deducera tillvaron af ett laglöshetstillstånd, hvarifrån vi så nyligen velat befria oss; och det är med afseende derå, sorn jag vill ogilla betänk. Gr. Posse: Sedan jag närmare genomläst 56 § Reg.F., finner jag det vara tvetydigt, huruvida ett betänk, kan endast läggas till handlingarna, utan att något annat beslut deröfver blifvit fattadt. Jag är ock underrättad derom, att ett sådant sätt hittills icke blifvit iakttaget; och då jag icke vill åstadkomma något sådant prejudicat, inskränker jag mig till att yrka afslag å betänk. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Lika med Hr Stuart och Gr. Posse erkänner jag, att Utsk:ns skäl icke äro riktiga; men resultatet, hvartill Utskrn i förra punkten af sitt utlåt, kommit, är vigtigt, och jag tillstyrker på sådan grund bifall till betänk., ehuru jag, i motsats med Utskms yttrande i sista punkten, anser Banken böra blifva föremål för lagstiftning. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag instämmer icke med Utsk:n hvarken i försatserna eller i slutföljderna.