Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
ren och lemmel, efter hvilka spår och spillning syntes på slättlandet. I hafvet sågs en hvalross, åtskilliga snaddar (Phoca hispida) och ett par stim hvithvalar. Alla elfvar voro nu uttorkade, men vidsträckta grunda flodbäddar gåfvo till känna, att vid snösmältningstiden ett rikt vattenflöde här eger rum. Sorl af snöbäckar och fogelskri bilda då helt säkert ett afbrott i den ödslighet och tystnad, som nu var utbredd öfver slättlandets kala, på nästan all växtlighet blottade lerbäddar. Sannolikt kan man dock litet längre in i Den längst norr ut lefvande skalbaggen. Micralymma Dicksoni Mäk. 12 ggr förstor. landet, i någon mot nordhafsvindarne skyddad däld, finna helt andra naturförhållanden, ett rikare djurlif och en växtverld, sommartiden lika blomsterrik som den, hvilken möter oss i Isfjordens och den »Namnlösa bugtens» (Besimannaja bays) dälder. Några spår efter menniskor sågo vi icke härstädes. De berättelser, som redan på sextonhundratalet voro gängse om beskaffenheten af Asiens nordspets, göra det dock sannolikt, att Sibiriens nomader någon gång drifvit sina renhjordar ända hit upp. Det är till och med ej omöjligt, att ryska fångstmän från Chatanga jagat på Taimur-landets nordspets, och att Tscheljuskin verkligen varit här, derom vittnar den på ryska kartor ganska riktiga utläggningen af den udde, som nu med rätta bär hans namn.205 Bergarten utgöres af en lerskiffer, insprängd med chiastolitlika kristaller och kristaller af svafvelkis. På sjelfva udden är skiffern genomkorsad af en mäktig gång af ren, hvit qvarts. Enligt gammal polarfararsed uppbyggdes här till minne af vårt besök en ståtlig stenvarde. För att kunna få en god astronomisk ortbestämning på denna vigtiga punkt dröjde jag der till den 20 aug. om middagen. Lena fick order att under tiden ånga ut för att dragga. Den mötte åtta minuter norr om den vik, der vi lågo för ankar, grof och ganska tät is.
Konungens föredragande läste handlingarna såsom Utsk. gjort, om deras framställningar vore så ofullständiga som Utskts, särdeles på den anklagades sida; om deras slutsatser vore så obestämda som Utsk:s; om de till den grad misstoge sig om personer och data; hvad skulle Sveriges Konung och folk, hvad skulle Utsk. sjelft hafva skäl att säga derom? Bland 48,000 mål, — jag antager ett uppgifvet antal, — som under 6 år blifvit afgjorda, liar Utsk. funnit anledn. till io3 anmärkntr, hvaraf 8 äro räknade 2 gånger, eller efter både 106 och 107 §:na. Men örn vi, för jemn räknings skull, antoge dem tili 100; så har bland 480 åtgärder 1 befunnits anmärkningsvärd; och hurudan är anmärkntnas halt? Den har jag, så vidt de mig beträffa, sökt för eder ådagalägga. Under 5 månader har Utsk. inkommit med 17 memorial, hvaraf 2, nemi. N:o 4 och N:o 17 blott innehålla uppgifter på misstag; ty ett bihang af sådana har hittills åtföljt hvarje större mål ifrån detta Utsk. Afdragas berörde bihang, så återstå i5. Utsk. har följaktligen expedierat 3, under det att Konungens föredragande i medeltal expedierat 666 mål i hvarje månad. Om man på alla i5 af Utskrs utlåtrn fördelar de 57 fel, som jag anmärkt vid ett enda, och de misstag, som Utsk. sjelft angifvit; så belöpa 4 till 5 fel på hvarje af Utsk;s mål, under det att Utsk. endast anmärkt 1 fel bland 480 mål, som Konungens rådgifvare handlagt. Mig har Utsk. anklagat både efter 106 och 107 §§:na, utan att bestämdt säga, på det bristande nitet när, hvari mina fel bestått. Måhända menar det, att jag är saker till alla der uppräknade förseelser. Detta är äfven min mening om Utskottet.
Ilr Cederschjöld har lill mig framställt den frågan, huru jag kan veta, att ett större rorelsecapital nu erfordras emot förr. Jag behofver blott i minnet återkalla, att vårt jernsmide under tiden betydligen stigit, att våra manufacturtillverkningar uppgå till dubbelt mera än för io år sedan och att spannmålsproductionen ökats ända till export. Detta i förening med en ökad folkmängd torde tillräckligt visa behofvet af ett ökadt rörelsecapital. Hr Cederschjöld har vidare på ett nog oparlamentariskt sätt yttrat, att jag sagt osannt, då jag påstått, att inga publika cassör utlåna sina medel för mindre än 6 proc. Talaren har emot mig åberopat Riddarhuscassorna och sparbanken; men jag har endast talat om publika cassör, och jag upprepar ännu en gång, att jag icke känner någon sådan cassa, som utlånar under 6 proc. —Men jag återkommer nu till Hr v. Qvanten. Jag hörde hans anmärkn:r, innan jag haft tillfälle att taga kännedom om PresteStrs beslut; men om delta beslut antages , skulle jag tro, att anmärkningarna kunna förfalla.
Jag är hufvudsakligen förekommen, i frågan om djurläkare, af Hr Sandelhjelm; men jag anhåller få tillägga, det jag önskade att StatsUtsk. ville fästa någon mera uppmärksamhet på det förhållande, som äger rum i Elfsborgs län. Detta liins geographiska form sträcker sig från Norrska gränsen ända till södra delen af Småland. Jag hemställer då, om det är möjligt för endast en veterinärläkare, att i ett så långt och smalt län utöfva den nytta, som man af en sådan annars kunde vänta. Den djurläkare, som nu finnes i länet, är stationerad i Wenersborg; han är således nyttig egentligen för Dahlsland, men största delen af länet, som gränsar till Borås vore alldeles beröfvad en sådan, om icke hushålls—sällskapet med stor kostnad skaffat en. Likväl har det icke varit möjligt att få en så skicklig person, som man hade önskat, emedan de villkor man kunnat lemna varit för ringa. Jag får derföre, med anledn. af den motion Hr Sandelhjelm förut väckt, hos Utsk. anhålla, att Utsk. måtte fästa sin uppmärksamhet på angelägenheten af en djurläkare i Borås för den södra delen af Elfsborgs län. Hr von Rosen, Georg: T likhet med" Frih. Hamilton får jag yttra mig öfver StalsUtsk:s utlåt, om behofvet af flera djurläkare i länen. Jag kan ej gilla StatsUtsk:s yttrande, att det skulle öfverlemnas åt menigheterna sjelfva att skaffa sig sådana. Det ville säga detsamma, som att saken är omöjlig. Man kan icke tänka sig, att socknarne skola gå in på något bidrag till sådana djurläkare, man får tacka Gud om man får dem inom länet; men sådana öfverenskommelse!' kunna ej träffas länsvis. I Christianstads län finnes tvertom hos en mängd af allmogen en känsla af be - Den 5 Maj f. ra. 155 stämd motvilja att anlita djurläkare, och exempel saknas ej, att kronobetjeningen fått lemna handräckning till öppnande af stallen och ladugårdarna för undersökning af dem, då det varit fråga om smittosamma sjukdomar. Allmogen har ofta undanhållit kreaturen, så att man ej kunnat finna dem. Man kan då icke tänka sig någon förening till djurläkares aflönande.
Ehuru tjenliga ämnen dertill numera saknas närmare kusten, och långväga forsling gör denna näring ringa lönande, idkas den dock i de aflägsnare trakterna, dels inom Skatteoch Krono-Hemman samt Ny hygges områden, dels, såsom förut är omförmält, å Krono-Allmänningarne af torra trän, vindfällen, stubbar och rötter, i sistnämnde fall, efter tillstånd och fastställd stubböres-afgift. Saltpeter-tillverkningen, hvilken redan spridt sig till en del af Lappmarken och betydligen bidragit till Länets fördel, har, i anseende till missväxterne, idkats med större verksamhet än eljest varit fallet efter nedsättningen af Kronans lösningspris, som ännu år 1834 var 7 R:dr 24 sk., men sedermera småningom fallit till 5 R:dr Lispundet, som föranledt att någon del af tillverkningen blifvit försålt till enskilta personer. Lefvereringen vid uppbörderne under ifrågavarande 5 år uppgår till 67,490 Lispd. 11 Skålpd., och lösningspriset sammanräknadt till 438,506 R:dr 14 sk. 10 r:st., som per medium utgör en årlig inkomst af 87,701 R:dr 12 sk. 6-i r:st., allt Banko. Berörde qvantum Saltpeter öfverstiger således med 21,397 Lispd. 1 Skålpd., hvad sista Femårs-Berättelsen innehåller. Pottaske-beredning är en i sednare tider införd näring, som af HushållsSällskapet genom premier först uppmuntrades och af enskilte understöddes, samt har småningom vunnit en sådan förkofran, att, ifrån första Fögderiet, på sätt mitt till Eder Kongl. Maj:t den 26 September I836afgifna underdåniga utlåtande innehåller, redan år 1834 föryttrats omkring 25,000 Lispd. calcinerad Pottaska, hvaraf exporten från hela Länet, de tvenne sistförflutna åren, uppgick till 89,220 Lispd. 10 Skålpd.
Någon våda deraf är ej att befara, då man ej må utöfva vidare våld än nöden kräf ver; men ett stadgande i omförmälde syftning kunde deremot verka till minskning af det skydd, våra lagar alltjemnt lemnat hemfriden. Utskottet, som, lika med Lagberedningen, ansett den i gällande lag stadgade preskription af två år för åtalande af ringare brott eller sådana, som ej äro belagde med svårare straff, än fängelse i sjunde grad, motsvarande det af Utskottet föreslagna fängelse, och böter, böra bibehållas, finner deremot betänkligt att, hvad gröfre brott angår, till någon tid inskränka åtalsrätten. Någon egentlig rättsgrund finnes icke för de i lag förekommande stadgander om preskription. De utgå, hvad brottmålslagstiftningen vidkommer, hufvudsakligen från billigheten, och måste följaktligen ur sådan synpunkt försvaras. Nu har man ock derifrån sökt hemta stöd för den inskränkning i åtalsrätten af gröfre brott, som i 2 mom. 12 § af dettla kapitel blifvit föreslagen; men då billigheten ej får gälla der den kan komma i strid med samhällsordningen och rådande rättsbegrepp, torde man, vid betraktande af följderna utaf omförmälde inskränkning, finna grundad anledning till den betänklighet 36 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 08. Utskottet deremot yttrat. Genom det stadgande Lagberedningen i denna del föreslagit, skulle nemligen, bland annat, den, som stulit och lyckats att under fem år dölja sin brottslighet, vara helt och hållet fri från annat ansvar än ersättningsskyldighet; han skulle, sedan han hållit sig undan under nämnde tidrymd, kunna oblygt framträda och trotsa lagen; men att han dermed skulle åstadkomma allmän förargelse och såra folkets rättskänsla, torde vara temligen uppenbart. Enahanda kunde förhållandet blifva vid en mängd andra brott; och det är i följd häraf, som Utskottet uteslutit 2 morn. 12 § af detta kapitel. De nu anförde skäl gälla till en del äfven för borttagandet af IS §.
Utskottet sakna skäl understödja motionärernes nu afgifna förslag, som endast afser att genom reseunderstöd sätta Mandelgren i tillfälle att anskaffa vidare materialier för fortsättning af ett arbete, hvars utgifvande icke synes vara af någon särdeles vigt för det allmänna, hvadan Utskottet afstyrker Rikets Ständers bifall å motionärernes framställning. 142:o. Under åberopande hurusom Rikets Ständer vid sednaste riksdag, såsom understöd åt Lithografen Carl Johan Billmark för fortsatt utgifvande af plancheverket »Sverige, aquarell-lithografier och tontryck», beviljat ett anslag af 800 R:dr för hvart och ett af åren 1861. 1862 och 1863, liar uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad, motion (N:o 60), Herr L G. a/ Sillén, med hänseende till berörda arbetes allmänt erkända utmärkta beskaffenhet, föreslagit, att jemväl för nästa statsregleringsperiod, eller åren 1864—1866, enahanda anslag af 800 R:dr årligen måtte Lithografen Billmark förunnas. Då, enligt hvad Utskottet inhemtat, Lithografen Billmark med oförminskadt nit fortsätter utgifvandet af omförmälda planeheverk och fortfarande är af ifrågavarande understöd i behof, tillstyrker Utskottet, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139. (Fortsättning ) att såsom understöd för fortsatt utgifvande af plancheverket »Sverige, aquareli-litografier och tontryck», må åt Lithografen Billmark jemväl, för näste statsregleringsperiod, eller åren 1864, 1865 och 1866, beviljas ett ärligt anslag af 800 R:dr. 143:o. Uti en hos Borgare-Ståndet väckt, till Stats-Utskoltet remitterad, motion (N:o 140), har Herr J. Börjeson hemställt, att aflidne Ofverste-löjtnanten U.
På grund af hvad nu är anfördt, vill Kongl. Majit härmed i nåder föreslå, att Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, det Öfver-Jägmästaren Kasten, när han 12 Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. JYi 105. från denna befattning erhåller afsked, må, för sin återstående lifstid, å allmänna indragningsstaten uppföras till den sökta årliga pensionen af Ett Tusen (1,000) Riksdaler Banko eller Ett Tusen Fem hundra (1,500) Riksdaler Riksmynt. De till ärendet hörande handlingar skola tillställas det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning ärendet varder öfverlemnadt; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Dalum ut supra. OSCAR. J. A. Gripenstedt. • - Utdrag af Protokollet öfver Finans-Är enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stochholms Slott den 23 Maj 1857. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas. Chefen för Finans-Departementet, Stats-Rådet Gripenstedt, uppläste i underdånighet ett, i enlighet med Kongl. Majlis förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till nådig proposition, angående pensionsrätt för Ofver-Jägmästaren Anders Henrik Kasten; och behagade Kongl. Majit, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes protokollet bilagdt, samt befallde, att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle tili Rikets Ständer afgå. Ex Protocollo Carl von Schantz. Kongl. Maj:ts Nåd.
Riksgälds-kontorets inkomster och utgifter under förra hälften 'häfftmaf af innevarande år, med undantag af hvad derunder influtit och utbetalts utaf de för sta<*,. JS62. tens jernvägsbyggnader afsedda medel. Inkomster luniér Januari—Juni månader ISG2: Bevillningsoch observationsmedel samt kortoch tidningsstämpel afgifter 2,480,413: 70. Skatteköpeskillingar och ekeskogsmedel 9,325: 90. Aflemnade äldre depositionsmedel 686: 55. Kapitalafbetalningar å de af Rikets Ständer eller Kongl. Maj:t för vissa föremål beviljade län 182,250: 50. Ränteinbetalningar ä sådana län 106,667: 73. Återbetalning utaf de till förräntande af Riksgälds-kontorets kontanta behållning utgifna lån 2,438,000: — Räntor å sistnämnde lån 42,089: 43. Återbetalda kreditivmedel, jemte de för dylika medel godtgjorda räntor, 80,422: 4. Öfverskott å 1860 års statsinkomster 1,200,000: — Till Riksgälds-kontoret, enligt Rikets Ständers beslut, öfverlemnade besparingar och behållningar 9,136: 42. Deponerad behållning utaf 1861 års inkomst genom rörelsen på statens jernvägar 200,000: — Summa K:dr 6,748,992: 27. Utgifter under Januari—Juni månader 1862: Räntor och kapitalafbetalningar å Riksgälds-kontorets skulder, med undantag af jernvägslånen, 84,095: 24. Utaf 1862 års ränteoch amorteringsanslag för nyssberörde län 647,694: 45. Transport: 731,789: 69. 7 — 50 — Riksgäldskontorets kredit ir ä Rikets Biander s Bank. För stålens jermdy shyggnadc. r npplänia och utke t alda medel. , Transport: 731,789: 69.
Och det synes så mycket mera varit afsigten, att låta den sträcka sig ända till Revisionstiden, som Revjsorerne skola utreda Stats-! Verkets tillstånd; hvilket ord, utan bifogad särskild tidsbestämmelse, icke lärer kunna tillämpas på annat än den närvarande tiden, Dessutom finnér man af ordställning gen klart, att ordet minst är här utelem-' nadt, lika sorn på många andra ställen och nästan öfver allt i våra Grundlagar, der meningen i alla fall är tydlig. Sålunda är det till exempel i 14 §, Riksdagsordningen stadgadt, \ första momentet: För att blif-, va Elector af Borgerskaj>et eller Riksdags-. man för Stockholnij fordras^ att hafva va-, rit tvenne år Borgare derstädes: minst tvenne år naturligtvis, I 38 §. Riksdagsordningen, likaledes: Inom BancoUtskot-. tet skola Qvid omröstningar j i de mål der IJtskottetj med Riksens Ständers rätt besia ter-, två tredjedelar af hvarje Stånds Le-, damöter vara närvarande. Det måtte väl ej vara förbndit för den tredje tredjedelen Den 5 Mars f, m, m alt äfven vara tillstädes? Således är det klart, alt här menas minst två tredjedelar. I 8 §. Regeringsformen stadgas: Ej må Konungen fatta något beslut i de maij hvaröfver StatsRådet höras börj derest icke tre af Stats Rådén, jemte vederbörande StatsSecreterarej eller den hans tjenst förrättar j tillstädes äro. Äfven här bör sålunda ordet minst ovedersägligen förstås inunder, och man kan ej undgå att vid begreppets uppfattning ifylla det. På alla dessa ställen äro talesätten alldeles enahanda: och med samma skäl som man kunde inskränka feevisionerna till endast två år, skulle man äfven kunna förmena flere än två tredjedelar af BankoUtskottets
Jemväl torde det böra upmärksammas, att till följd af den mängd af banor, som nu på en gång skola påbörjas, egnar sig här i landet en stor mängd unga män åt civil-ingeniörsyrket, hvilka under den tidjernvägsbyggnaderne fortgå hastigt erhålla fördelaktiga cmployer, men efter 15 å 16 års förlopp, då Statens jernvägar beräknats vara färdiga, komma att tinna utrymmet för sin verksamhet minskadt. Då torde vi få uplefva detsamma som man erfarit i England, eller att det hufvudsakligen är Ingeniörer, som. för att få sysselsättning och förtjenst, upgöra den ena planen efter den andra för nya jernvägsanläggningar och dervid ej spara förespeglingar i sina kalkyler för att locka till bildande af bolag för deras idéers utförande ofta nog till stor förlust för dem som äro benägne att lyssna dertill. Men för att återkomma till hvad jag nyss antydde, så vill jag fråga, om det är antagligt, att då vi ännu icke här i landet ega några eller åtminstone ytterst få Ingeniörer med verklig praktisk erfarenhet i afseende å jernvägsanläggningar, så fullkomligt tillförlitliga undersökningar blifvit verkställda på alla de ifrågasatta jernvägssträckningarne, att misstag dervid ej blifvit begångna? För att ådagalägga huru stora variationer beräkningarna vid sådana undersökningar kunna vara underkastade, må det tillåtas mig att erinra om ett fall som helt nyligen tilldragit sig vid ett annat företag. Det var nemi. fråga om att ej långt ifrån liufvudstaden, söderut härifrån, omlägga en landsväg för att undvika några större backar, och man hade för detta företag begärt understöd af Staten. Den första undersökningen af den nya vägslräckningen verkställdes af en landtmätare, som uptog kostnaden för vägomiäggningen lill något öfver 4,000 R:dr b:ko. Ortens innebyggare ingåfvo förslaget till Styrelsen öfver Vägoch Vattenbyggnaderne, med begäran om dess förord till erhållande af Statsanslag. Styrelsen svarade, att den föreslagna vägen hade en något för stark sluttning, så att Statsanslag dertill icke kunde tillstyrkas.
STOCKHOLM, typografiska företagens boktryckeri, 1860. Ålim. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 31. 1 N:o 31. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Febr. 1860, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af täckt motion med afseende å tiden för beståndet af enskildt ingångna överenskommelser om pasloralitts utgörande. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottet har blifvit remitterad en inom Hedervärda Bonde Siåndet af Jonas Amtersson från Östergötlands län väckt motion, deruti, till förekommande af de (rister, som på flera ställen skola uppstått om sältet och vilkoren för tertiaItiondens och andra pastoraliers utgörande under nådår, som förunnats enkor och barn efter Pasiorer i sådana församlingar, hvarest fastställda konventioner saknas, och på det icke tillfälliga innehafvare af dylika presträttigheter må taga sig anledning att verkstäda tionderäkning å sädesfälten, blifvit föreslaget att genom allmän författning måtte stadgas, att den emellan en Pastor och dess åhörare ingångna öfverenskommelse ont pastoraiiernas utgörande sku le äfven efter Pastors död och intill dess pastoratet af ny Prestman tillträdes, ega bestånd, och sålunda hvarken den aflidnes enka och barn eller en af Konsistorium antagen arrendator ega annan eller bättre rätt, än som tillkommit den aflidne under hans embetstid. Vid öfvervägande häraf finner Utskottet, i likhet med motionären, de olägenheter som försarnlingarne i ofvan uppgifna fall måste under närvarande förhållanden vidkäunas, vara af beskaffenhet, att undanrödjande af desamma genom särskild lagstiftnings-åtgärd bör sökas; men då härvid billigheten fordrar, att icke deras rätt, hvilka, efter en Pastors frånfälle ega att, intill dess sysslan af ny innehafvare tillträdes, deraf njuta inkomsterna, förnärmas genom tillerkännande af förbindande giltighet för dessa äfven åt sådana aftal, Bih. liU R. St. Fröt. \ 2 Allm.
St. och en underd. skrifvelse afläts till Konungen i öfverensstämmelse dermed. Till Nåd. svar härpå, har Han nu afgifvit en Propos., som endast angår tiotalsräkningens införande blott i mynt, men icke i mått, mål och vigt. R. St:rs begäran är således oupfylld i de tre sista hänseendena och fullgjord blott i det 172 Den 22 Februari f. m. första. När målet under denna Riksdag förekom hos BorgareSt, höll det sig väsendtligen vid den omständigheten att systemet icke vore fullständigt, utan blott till en del framstäldt, samt har gjort anmärkning dervid, såsom vore det erhållna endast ett lösryckt slycke. För min del har jag städse bestridt tiotalsräkningens införande i myntet och bestrider det fortfarande; men då jag nyligen yttrat min mening i ämnet och det förmodligen skulle trötta R. o. Ad. att åter höra henne uprepas, så anhåller jag, att andra mäns tankar om saken, hvilka, såsom reservationer finnas Utsk:s Betänk, bifogade, måtte få föreläsas och jag derefter erhålla ordet. Sådana reservationer äro försl Hr Dokt. Björkmans och derefter Hr Commerce-Rådet Wijks. Den sålunda begärda upläsningen egde rum, hvarefter Hr von Hartmansdorff, anförde: I öfverensstämmelser med de reservationer, som nu blifvit uplästa, anser jag tiotalsräkningens införande endast tjena till beqvämlighet för de stora räknemäsfarne, som äro fåtaliga, men deremot lända till svårighet för de små, som är många. Vill man likväl antaga det, så anser jag det böra ske för myntet i sammanhang med dess införande i mått, mål och vigt, på det att, om denna olycka skall öfvergå oss, hon måtte blifva så lindrig som möjligt; ty får man systemet i sin helhet så skulle jag tro, att man lättare kan draga sig fram än om man blott får en del deraf.
795 drag af protocollet vänligen inbjuda de öfriga Riks-Stånden att uti detta beslut sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Banco-Utskottets den 5 dennes f. m. på bordet lagda memorial, N:o 50, med tillkännagifvande, att omröstning blifvit i Förstärkt Banco-Ulskolt anställd öfver en af de frågor, som omförmälas i Utskottets memorial, N:o 43. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskottefs den 5 dennes f. m. på bordet lagda betänkande, N:o 137, i anledning af väckt motion om utfärdande af en ny Skrå-ordning. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo Bevillnings-Utskottets memorial, N:o 34, med förslag till sådane förändringar vid en del af de i Utskottets memorial, N:o 30, om sammanjemkning af Riks-Slåndens olika beslut, angående tullbevillningen, förekommande voterings-proposilioner, som af antagne inbjudningar funnits påkallade; och blefvo de föreslagna voterings-propositionerna godkända; äfvensom memorialet, i öfrigt, gillades. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets utlåtande, N:o 136, i anledning af väckt motion om tillsättande af en comité, för att utarbeta förslag lill en förändrad National-representation: Utlåtandet återremitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, med föreläggande för Utskottet att gifva grundlagsenlig behandling åt omförmälda motion. S. D. Föredrogos å nyo Banco-Utskottets memorial och utlåtanden: N:o 45, i anledning af de inom 3:ne Riks-Stånd framställda anmärkningar emot Utskottets, under N:o 34, afgifna utlåtande, angående afhjelpande af penningeförlägenheten i allmänna rörelsen m. m.: