Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härad vore, genom sina locala förhållanden nästan öfver dess förmåga onereradt och dess invånare längesedan, ur samma skäl som dagsverksskyldige till Dahlby och Fliinge, bordt söka och förtjent befrielse från alla ifråga satte, så kallade lijelpedagsverken, hvilka icke från ordinarie räntor vore härflytande. Betan landen, N:o 386. 4o5 Och hafva med Jöran Andersson sig förenat Tufve Larsson från Christianstads Län och Auders Wilsson från Isie i Malmöhus Län, denne sistnämnde under förklarande, att lika beskaffad dagsverksskyldighet utgjordes inom Oxie Härad af berörde Län till Sandö Kongsgård, och hvilket onus jemväl borde, i Anders Nilssons tanka, för berörde Härad upphöra, Rikets år 1823 församlade Ständer beviljade väl åtskillige under Dahlby och Fliinge Kongsgårdar dagsverksskyldige Härader befrielse från de så kallade hjelpedagsverkena och anslogo en deremot svarande tillökning i penningar å Stuteriets Stat, på grund af de i ämnet hållne undersökningar och öfrige genom vederbörandes hörande vundne bestämda upplysningar; och af de Utskottet tillhandakomne handlingar har inhemtats, att de nu ifrågakomne Dagsverksskyldigq socknar allmänt yttrat den önskan att, root afstående till Staten af den nu hemmanen tillkommande så kallade Dagsverks-tunnan varda från dagsverksskyldigheten till Kongsöhrs Kongsgård befriade, Men då förhållandet med denna dagsverksskyldighet icke af de i ämnet tillgänglige handlingar kan fullständigt inhemtas och Utskottet således icke är i tillfälle att bedöma i hyad mån Kronan härigenom kan komma att förlora, eller huruvida gällande contracter om Kongsgårds-arrenden, eller andra omständigheter, kunna ligga till hinder mot förslagets verkställighet, anser Utskottet målet för närvarande icke vara så fullständigt utredt att Utskottet kan tillstyrka detsaminas 4o6 Stats-Utskottets upptagande till pröfning af 11. St:r, men hemställer dock att R. St:r må hos K. M:t i und:het anhålla, det K.
Studerande åtminstone häfver någon säker anvisning på kunnige personer till Lärare. För öfrigt finnas vid våra Universiteter, i synnerhet i Lund, flere lönlösa Docenter och Adjuncter, sorn skulle söka sig derifrån, om de ej kunde säkert påräkna någon förtjenst af undervisning. Deraf, att en mängd Lärare hafva liten eller ingen lön, uppstår ock ofta den olägenhet, att Professorer och Adjuncter söka sig från Academien till Pastorat: en anmärkning, som val icke är gjord, men förtjenar att behjertas, i synnerhet i ett land, der de flesta Studerandes förmögenhets-tillstånd ej medgifver betydliga inkomster genom enskilta föreläsningar. Dessutom äger i allmänhet den olikhet rum emellan våra Universiteter, och de Utländska, att våra Studenter aro mera medellöse, och således mindre förtjenst vid deras Den 18 December. H9 enskilta undervisning att påräkna. Dock borde vid Upsala Academie, der de Studerandes antal är mer än dubbelt mot det i Lund, och ett ännu större antal rika mäns söner infinner sig, genom enskilta föreläsningar, en ej obetydlig inkomst kunna vinnas. Jag medgifver rigtigheten af Herr Hammarskjölds anmärkning, att Latinska språket mera, och nästan uteslutande, idkas för glosor och fraser; ehuru man deraf äfven borde inhemta höga och. ädla tänkesätt, kärlek för frihet, men tillika faran af öfverdrift. För öfrigt beror allt detta mycket på personalen. Är man icke, vid Universiteter och andra Lärosäten, samt vid befordringar, nogräknad på kunskaper, så hjelpa inga fria Lagar. Med Herr Hjerta instämmer jag deruti, att Student-Examina i synnerhet borde mera strängt verkställas.
För Ramsjöns sänkning samt de ofvan och nedan liggande vattensjuka fälts utdikning, hafva jordägarne inför Länsstyrelsen blifvit hörde, men icke kunnat sig förena, hvarföre en delägare varit nödsakad göra frågan i Domstolsväg anhängig. Boskapsskötsel. Denna näringsgren drifves i betydlig skala och är den källa, hvarifrån allmogen liemtar tillgång till en del af sina skatter och utskylder. Efter 1837 och 1838 års missväxt, derunder ladugårdarne måste inskränkas, häfver uppfödandet af kreatur varit temligen lönande, emedan de betalts dyrt, hvarföre ock allmogen det näst derpåföljande år pålagt en mängd kreatur. De egentliga betesmarkerne äro svaga, men allmogen brukar deremot till stor skada för sig tidigt om våren utsläppa eller tjudra kreaturen å de bästa ängarne, för att der söka sin bergning. Härigenom förminskas höafkastningen betydligt, och svårligen lärer ladugården kunna bringas till den höjd, den borde komma, förr än helt andra principer i landlhushållningen blifvit antagna. Disponenten af Gamla Skottorp och Dömestorp Ryttmästaren P. Möller införskref år 1836 2 tjurar och 2 qvigor i kalf af den Engelska korthornade eller Durhamsracen, samt 1842 1 tjur och 1 qviga, äfven i kalf af samma race. Dessa hafva trifvits väl och croiserade med fordna racen på stället har deraf uppkommit en race, som både är god och vacker samt för klimatet passande. Från Skottorp hafva årligen till flere delar i Riket försäljning skett utaf ungkreatur af denna race, och år 1841 utgingo derifrån flera ungkreatur till Tyskland och deribland en qviga i 3:dje året, som betaldes med 175 R:dr Bgs. Fårafveln. Åberopande hvad 1839 års berättelse innehåller, får jag blott tillägga, att från England till Skottorp inkommit några får af New Dishleys-racen, hvilka lära trifvas väl. 6 Skogar. Kronoparker eller allmänningar finnas ej i Länet.
Vid behandling inom Riks-stånden af Utskottets omförmälde Betänkande, har detsamma, enligt Utskottet meddelade protokolls-utdrag för den 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 13, 15, IG och 17 nästlidne Maj, blifvit i nedannämnde delar, på grund af gjorda anmärkningar, återremitteradt; och får Utskottet nu deröfver afgifva sitt utlåtande. a) larifen för införs els-tullen. Emot det, under rubriken: »Hudar och Skinn, Pelsverk, beredda,» föreslagna stadgande: full färdiga persedlar, med pelsverk till öfvertyg, såsom SJeinnpelsar, Muffar, Boas m. m., tullbeliandlas lika med beredda pelsverket, hvaraf de bestå, med tillägg af 50 procent, hvilket stadgande Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-stånden godkänt, har inom Prcste-ståndet blifvit anmärkt, att nämnde stadgande lemnade rum för tullförsnillning och villrådighet vid tillämpningen, enär tullsatsen vore beroende af det tyg, som för tillfället vändes utåt, så att t. ex. ett plagg, bestående af kläde till öfvertyg och sjupp»kinn till foder, hvarföre rätteligen borde erläggas införsels-tull af 2 r:dr 12 sk. pr skalp., kunde, om klädet vändes inåt, förtullas med allenast 22^ sk. skålpundet. Vöre det egentliga öfvertyget. af siden, så blefve skiljaktigheten i tullsatserna ännu mera i ögonen fallande. Af sådan anledning har man ansett ifrågavarande persedlar böra tullbeliandlas efter det i dem ingående hufvudämne, som drager högsta tull, med förhöjning af 100 procent. Bill. till R. St. A andra sidan åter, är emot dessa anmärkningar inom Prestc-ståndet erinradt, att äfven den i anförda exemplet förutsatta lägre tullafgiften skulle för en sjuppskinnspels uppgå till nära 20 r:dr banko, oell sålunda innebära tillräckligt skydd för inhemska näringarne, samt att det befarade missbruket dessutom vore förebyggdt genom den under artikeln »Kläder» intagne an märkning.
De lätta gardinerna i blått och hvitt, det verkligen förtjusande nätta, men på samma gång enkelt solida möblemanget i samma färger, de beqväma bäddarne, de inbjudande rullstolarne, som glida så ljudlöst och lätt som öfver olja fram och åter på de mattbelagda golfven, den minutiösa, kärleksfulla omtanke, I f " \ I \ j I I Kl \ J | \ | Tidningen Innehåller nästan uteslutande originalbidrag. — Uppgif å n ä r m a s t e p o s t a n s t a l t n a m n o c h a d r e s s s a m t e r l ä g g en krona, sä ersom gör sig gällande i hvarje litet ting, hvarje åtgärd till fägnad eller beqvämlighet — allt förenar sig att till och med på den tillfällige besökaren göra det mest harmoniska, vi våga säga hjertevärmande intryck. Och hur skall det då icke göra det på alia dem, som här komma att få sitt hem! En trappa upp ligga samlingsoch umgängesrummen, som äro inredda med något större lyx än sjuksalarne — dock icke lyx, utan endast den gedignaste komfort. Mångfaldiga små täcka bohagsting, prydliga broderier och allsköns alster af qvinlig slöjd ha som gåfvor sändts och samlats hit upp, bärande vittne om, att många kärleksfulla tankar och händer velat vida ifrån draga sitt strå till stacken — om ock aldrig så ringa. I frontespisvåningen ligga föreståndarinnans, fröken Elin Storckenfelts, boningsrum. Äfven för läkaren finnes bostad inom anstalten. Att i afseende på badrum, operationsrum och alla slags ekonomirum allt, hvad modern sjukvårdsteknik kan bjuda, tagits till hjelp, behöfver väl näppeligen nämnas. Alla rum och lägenheter, till och med sjelfva vindarne, upplysas af elektriskt ljus. Studier, i. Det sägs, » att värmen pröfoas bäst i nöden », Ej alltid del i lifvet ter sig så. För den, som lider, mången går i döden, Men med den glade glädjas endast få.
Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adelil ansåg LagUt. -kottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremiteras. Ropades Ja och Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall al L gUtskoltets Betänkande. Ropades älven Ja och Nej. Herr Prinl&enjkjöldAxel, begärde rotering. Han4 Excelle/ice Herr Grefve Monier: Oen 23 Maji e. m. En sak, som undfallit mig under de gånger ja g tält i detta ämne, år, att Lagutskottet stödtsitt yttrande derpå, att Utskottet trott sig vara af Tryckfrihetslagen hindrad att ingå i pröfning af något förslag till ändring af 5 Cap. 1 §. MissgerningsBalken; men Utskottet har dervid icke gifvit akt på att nämnde paragraph står i Tryckfrihetslagen citerad enclnft till nummer, icke till innehåll. Följaktligen blifver Tryckfrihetslagen alldeles icke förändrad, om ån Allmänna Lagens åberopade stadgande undergår jemkning. Denna upplysning har jag trott rnig böra afgifva, och får endast tillägga den önskan, att, om Höglofl, Eidderskapet och Adeln förenar sig om återremiss, denna erinran, jemte öfrige anmårkninningar, måtte få Lagutskottet meddelas. Herr Grefven och LandtMarskalien yttrade, att då den af en Ledamot begärde votering icke kunde förnekas, ansåg Herr Grefven och Landt-Marskalken sig böra framställa följande voterings-proposition: Den som bifaller LagUtskottots Betänkande, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer, om ändring uti 5 Cap. 1 §. MissgerningsBalken, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer Utskottets Betånkan-j Den 23 Maji e. m, 489 de, alf, jemte de dervid gjorde anmårkningar, till Utskottet återremitteras.
L83 mandraget öfwer Bewillningens belopp till Lands, höfdingarne, i iz. Mom. till den 15 Augusti utsatte tid, dä kommer att förlängas titt den 15 September." Sid. 28. 14. Mom. "Jnom^flutet af Januarii mänad hwarje är äligge Öfwer-Stäthällaren för Stockholm, och LandShöfdingarne hwar för sitt Län, att till Riksens Ständers Fullmägtige uti Banken och Riksgälds. Contoiret, ej allenast in. sända fullständig sammandrag, hwilka upptaga den ester Förordningens serstillta Artiklar och Tariffer i hwarje Taxerings-District sig besti. gande hela Bewillnings-Summa, utan ock in. berätta, huru mycket deraf influtit, och hwad med säkerhet af det dä ännu utestäende kan pä« räknas, sä wäl som anledningarne till de af. strifningar och restantier, som derwtd kunnat inträffa." ' §. 6. Sid. 28. i. Mom. "Hwad Taxeringsmännen päfört och stadgat, blifwer utan ändring fastständande, sä wida ej den ssattstyldige sjelf eller genom skriftligen befullmäktigadt Ombud, antingen ge. nast, medan Taxerings. Comiteen ännu är samlad, wisar att han af miHtag och förelupen fel« aktighet blifwit för högt debiterad, och Comi. teen finner skäligt, att deruti lemna rättelse, eller ock inom fjorton dagar i Stad, och en mänad ä Landet, frän den tid dä Debetsedlarne, efter utfärdad Kungörelse, stätt att afhemta, antingen med 286 Den 16 Öctober. med sine Besvär, uti hittills wänlig ordning, wänder sig till Kongl. Maj ts Befallningsbaf. wande i Länet och widare i Laglig wäg den fullföljer, eller ock anmäler sig om CompromisiRätts erhällande, i Städerne hos Magistraten, och ä Landet hos Häradsskrifwaren. Kongl.
Sök dock icke för ro skull att lösa hennes vrede, du vet icke hur den kan ge smärta. Och så är det slut med min saga. Liljekonvaljen. Har du sett den största och skönaste bro, som leder öfver ett vatten? Har du kunnat stå deruppe, högt på den ej mycket mindre än en mil långa bron, upprätt och djerf och utan att svindla sett ned i djupet å ömse sidor, i det kristallklara vattnet; eller har du svindlande gripit fast omkring en stödjande vän, starkare än du, för att icke åt någondera sidan nedstörta i den skimrande grafven? När i fordomtimma Den Gamle hade sjungit fram det vida Suomensaari, hade utstrött dess tusen sjöar och sjungit fägring öfver hela landet, och de vida Saimavattnen med uddar och sund lågo speglande för hans blick, då log den gamle gladt; men han sade: „Långsamt röres redan den gamle, långsamt röras ock Suomis män, de springa ej som haren, de skutta ej som ikorrn, lång är vägen rundt om sjön, bro behöfves“, och se: nu sjöng han Pungaharju det sköna, öfver Puruvesis vatten det klara. Har du sett björkarna och granarna som vexa öfver hvarandra på brons båda sidor? Icke vexa de dock på hvarandras toppar, fast det ser nära så ut, der de stå i branten öfver hvarandra. Har du, bedragen af vattnets klarhet, velat plocka de blänkande hvita stenarna och musslorna i sjöns botten, der de ligga på flere alnars djup under vattenytan? Nära midten af näset står en björk, den står der så glad och blickar öfver den vida sjön. En sakta vind far öfver åsen; den lyfter björkens mjuka, behagfulla grenar; behagsjukt böjer sig den smidiga ljusgröna björken och strör sitt blomstoft än på ena än på andra sidan af höjden, ned i det glittrande vattnet, der små silfvermoln segla på det blå djupet, en himmel nere, spegelbild af himmeln ofvan.
Enär sådant skett i anledning af Städernas besvär f tillkännagif - Di n i«. /■ t brnarii. ver sjelfva rubriken, alt samtelige Sländerna icke medverkat och att således Konungens beslut saknade det väsenteliga , sorn fordrades lör meddelande af ett Privilegium. En och annan gång hafva väi ock förändringar i författingarne om handtverkerierne bliivit vidtagne i anledning af Riksens Ständers underdåniga tillstyrkanden Men om ock samtelige RiksStånden i sådane tillstyrkanden instämt , blifver deras re ultåt icke oftare privilegier, än de såsom rådane titti yckeligen benämnas. I annat fall skulle så snart samtelige Ständerne instämt i ett tillstyrkande (hvilket före 1772 medförde kraft till verkställighet) detsamma alltid ägt egem-kap af Privilegium» ehvad det angick en oeconomisk författning eller en Lieutenant* fullmagt lör en öfver p:ejudice klagande Fändrick. Tvifvelsmålet om egenskapen af Privilegier, hvilket man vtll tillägga Skrå-Inrättningarne, vinner ännu mera styrka af Kongl. Resolution på Städernas besvär af den 28 Augusti 1777, uti hvars 2 mom. stadgas, beträffande allmogens slöjder, att allmogen ej kan förmenas att sig till hjelp och understöd sälja så i Städerna sorn på Landet, hvad de sjelfve arbeta och förfärdiga kunna. Om SkräJnrättningarne ägt helgd af Piivilegier, hade val aldrig genom en negativ Resolution på Städernas besvär k unnat stadgas en så oinskränkt näringsfrihet och de orden: Hvad de sjelfva arbeta och förfärdiga kunna, öppna onekeiigen det mest vidsträckta fält lör mensklig* Den io F.cbruarii, 133 industriens -omfattning. Någon forde härvid ej utan anledning anmärka, att dessa ord endast angå allmogens slöjder. Men hvar finnes då den definition, som utmålker gränsen för allmogens slöjder ?
Derjemte, då frakten för en vara af så. stor volume nödvändigt skulle flerfallt öfverstiga dess värde, ägde Svenska Garfveri-Idkaren derigenom en säkerhet, att erhålla deri hemma till vida lägre pris än utländningen skulle nödgas erlägga, om ock förstnämnda pris klefve iner svarande mot värdet och productions-kostnaden. Det är på dessa skäl, jag vågar yttra jnin öfvertygelse, att Randtmannen endast med det villkor borde åläggas skyldigheten till barkens aflagande, att en ny utväg till Beit’, och Ekon, Utsk. Bstänkanden 521 dessförsäljning tillika för honom öppnades genom tilläten export: men att, så länge nu varande export-förbud är gällande, ekbarkens aftagande bör blifva en ovilkorlig sjelfvillig följd af den utväg, han finner till dess förxnonliga användande eller försäljning, utan sin förlust, emedan all slags industri och dess production otvifvelaktig! mindre säkert befrämjas genom befallningar, vitén eller tvångsmedel, än genom Producteurens eget intresse, samt en förmonlig afkastning af hans flit och mödor. Nr 90, Riksens Uöglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotts Betänkande, i anledning af vackt motion om upphäfvande af den författning, som påbjuder hvart frode Tunnlands plantering med Träd pS, slättbygden i Skåne. Sedan Höglofl. Ridderskapet och Adeln under den 5te sistlidne Januari till detta Utskotts åtgärd remitterat ett af Herr Munck af rosenschöld, Eberhard, ingifvet anförande, deruti han föreslår, att R. H. Ständer hos Hans Maj:t Konungen måtte i underdånighet anhålla, det den författning, som påbjuder hvart 50 tunnlands plantering med Träd på slättbygden i Skåne, måtte blifva upphåfven, eller åtmindstone betydligen inskränkt, har samma Stånd, genom remiss af den 2dra 522 .Emi’, och Elion. Utsi:. Betänkande».
M. dessutom serskildt äskat, att det anslag af 12,000 R:dr, som för Topografiska corpsens arbeten varit afsedt, måtte öfverflyttas från Krigs-Collegii Fortifications-Afdelning till nyssnämnde corps’ stat; men, enär dessa arbeten närmast kunna jemföras med andra, som afse militära föremål, hvilka samtligen stå under Krigs-Collegii redovisning, hafva Rikets Ständer ansett detta anslag böra uppföras å stat, på sätt hittills skett. 26:o Lifmundering för Indeldta Infanteriet. Detta anslag, uti hvilket ingen tillökning blifvit begärd, är utfördt oförändradt, enligt förra staten, till R:dr 71,000. 27:o Spanmåls-upphandling och bageri-kostnad. Förra staten upptager R:dr 25,000, som nu äro utförda utan förändring. 28:o Vedoch ljuspenningar för fästningsoch garnisons-orter. Anslaget är utfördt oförändradt, enligt förra staten, till R:dr 14,000. 29:d Skrifmaterialier och expenser, m. m. Anslaget är utfördt till samma belopp, som i förra staten, eller R:dr 4,500. 30:o Reseoch tractaments-penningar för militäre embetsoch tjenstemän. E. K. M. har i Nåder föreslagit, att det anslag af 6,666 R:dr 32 sk., som finnes uppfördt i staten i och för militäre embetsoch tjenstemäns rese - Exp edition s -Ul skotte t s Förslag till und. 35* och tractaments-penningar, må iklädas egenskapen af elt förslags-anslag, mera då Rikets Ständer föreställt sig, att de å denna Hufvud-Titel uppkommande besparingar skola lenina tillgång för bestridandet af utgifter, som äro af tillfällig beskaffenhet, hafva Rikets Ständer pröfvat skäligt uppföra anslaget oförändradt. 31 :o Värfningsoch recapitulalions-penningar.
Mig synes emellertid, att det vore tjenligare att icke bygga så dyrt och i stället anslå kapitationsafgiften till det antydda ändamålet. Hr Edelsvärd har redan besvarat den tekniska delen af frågan, och i likhet med honom tror jag, att man utan svårighet kan inlägga en kakelugnspipa. Frih. Alströmers förslag alser anläggandet af en rak strandgata förbi Cellfängelset och Rådhuset. Jag kan dock icke inse nödvändigheten af att strandgatan lägges i rak linie, ty då strömmen kröker, torde naturligast vara att gatan någorlunda följer dess bugter, helst ett annat förfarande skulle ådraga staden en utgift af kanske 130,000 rdr i och för inlösen af den del af Riddarhusets tomt, som skulle er.ordras, om gatan blefve förlagd i rät linie. Jag måste dessutom ogilla den del af Frih. Alströmers förslag, enligt hvilket de nuvarande vanprydande husen skulle delvis qvarstå och repareras. Jag tror, att de stått länge nog, till föga heder för Ståndet. Riddarh.- Direktionen har i sin berättelse påpekat, att de nödiga reparationerna skulle uppgå till högst betydliga belopp och mig synes då, att man icke bör uppoffra dessa medel i och för några hus, om hvilka man med bestämdhet kan förutsäga, att de inom kort måste rifvas ned. På det högsta uppmanar jag R. o. Ad. att fatta ett hastigt beslut i denna fråga, ty det är en skam för R. o. Ad. att dessa ruckel fått qvarstå, och då staden på sednare tider blifvit mycket förskönad och jernvägen snart kommer att passera förbi Riddarhusets tomt, bör icke R. o. Ad. tillåta, att anblicken störes af dessa vanprydande hus. Frih. Leuhusen har ansett olämpligt, att vaktmästaren ulle hafva sin bostad utanför det brandfria kassahvalfvet. H. V 43 674 Den !6 Juni. Mig vill det deremot synas vara en fördel, emedan inbrottsstöld derigenom försvåras, då vaktmästaren och hans folk kan tjena till skydd. Man har sagt, att Utsk:ts förslag vore af alla det sämsta.
Plviiket beslut Riksens Ständer här. medelst till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna. Riksens Ständer framhärda med djup un* dersåtlig vördnad, trohet och nit Storrnägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter Tå Ri ddersk. och Adelns På Prest-Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner J. A. Lindblom h. t. Landtmarskalk, n. v. Talman. På Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndets vägnar vägnar H. Schwan Lars Olsson h. t. Talman. n. v. Talman. Uppläst den 11 Juli. Storrnägtigste Allernådigste Konung! Sedan Riksens Ständer, efter inhemtade nog* granna upplysningar, funnit, att utom de medel, hvilka 103Q Den ii Juli. hvilka vid början af hamnbyggnaden i Helsingborg, af Staten erhållits, men till beloppet ej kunnat uppgifvas, för det nu verkställda arbete samtanskaffande af rudimaterier för innevarande år, inberäknadt Stadens bidrag, åtgått en summa 49.990 K:dr , samt att af hamnbyggnaden ännu omkring en tredjedel återstår , hafva Riksens Ständer, enär arbetet, såsom af erkänd nytta, icke kan nedläggas, sedan en så betydlig kostnad derå blifvit använd, på sådan grund och i betraktande deraf, att priset på erforderliga materialier, i synnerhet virke och timmer m. m. de sednare åren betydligen stigit, beslutit, att de af Stats-Verkets medel till hamnbyggnaden i Helsingborg anslagne 5000 R:dr årligen rpåga än vidare på fem år, eller till nästa Riksdag, utgå. Det bidrag Stadens invånare åligger, kommer dock likaledes att fortsättas och upptagas i redogörelsen öfver både inkomst och utgift, hvilken i vanlig ordning skall uppgifvas; äfvensom till Kongl. Stats Contoiret ifrån Hamnbyggnads.
Öfver hvilken motion Herrar Brinck, Grapengiesser, Christierson och Schartau jemväl sig yttrat. c') Sven Heurlins från Kronobergs Län: att Rikets Ständer måtte besluta, det hädanefter skall för alla inkommande utländska varor, de må vara adresserade till hvem söm helst, utan undantag, erläggas behörig import-tull; uti hvilket yrkande Hans Jansson från Elfsborgs Län och e?i stor del af Bonde-Ståndets öfrige Ledamöter instämt. 5:o. af) Herr Hjertås, L., om ålskillige förändrade tullbestämmelser iden af Committerade föreslagne Taxa, nemligen för Appelsiner, Apotheksvaror, Aska, Beckolja, Artificiella Blommor, Bly, Blvertzpennor, Bränvin, Cacao, Capris, Chocolad, Copol, Corinther, Dref, Fernissor, Filar, Färger och Färgningsämnen, Tenn-Folier, Garn: