Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vill man, på sätt TJtsk. föreslagit, ovillkorligen afskaffa dödsstraffet för vissa af de brott, för hvilka ett dylikt straff blifvit stadgadt, må man åtminstone bibehålla sjelfva principen, så att de brott, hvilka för 120 år sedan qvalificerades vara af svår pcb neslig art, också 1854 må betraktas på samma sätt, ty jag betviflar dock, huru opinionen än må hafva förändrat sig, alt denna förändring sträckt sig derhän, att man anser rån eller en stöld under eldsvåda uti sig innefatta någon olikhet i afseende på nesligheten, utan skulle. jag tro, att opinionen i afseende på dessa brott är fullkomligt lika nu, som den var när 1734 års lag utkom. Jag kan således icke inse någon giltig grund för det straff, som Utsk. för de i9:de §:n upräknade brott föreslagit, utan skulle jag tro att det hörer till principen, att straffet skall stå i förhållande till brottet, samt att Utsk. följaktligen borde hafva föreslagit för dessa brott enahanda straff, som för rån. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, tillstyrker jag återremiss af Betänk. Gr. Sparre: Den siste värde talaren har yrkat, attomman icke bibehåller lifsstraffet för alla de brott, som 1734 års lag stadgar, borde man åtminstone bibehålla det i afseende på ifrågavar:de brott. Om man icke antager såsom regel att vid lagstiftning göra afseende på tids-åsigterna i allmänhet, kan visserligen den värde talarens åsigt försvaras, men om det måste erkännas att straffet i och för sig sjelf icke kan genom någon logik deduceras från brottet, utan att detsamma i mer eller mindre mån beror på det samhälles upfattning af brotten, inom hvilket detsamma blifvit begånget, måste straffen undergå förändring. Det är bekant alt dödsstraffet förr användes för en mängd brott, samt icke allenast då lif spilldes, utan äfven för egendomsförbrytelser i allmänhet. Då man icke begagnade detta straff, skar man öron och näsa af folk. Asigterna hafva sedermera förändrat sig, ty man skär numera icke näsa och öron af folk, ej heller beröfvar man någon lifvet, då endast stöld blifvit begången.
Svenska hästracer icke kunna förbättras af de hingstar, som nu för tiden från Norrige erhållas; och som berörde åsigt kan anses destom era tillförlitlig, som Stuteri-Öfver-Styrelsen bäst är i tillfälle att öfverskåda ämnet i sin helhet och bedöma möjligheten och framgången af den föreslagna åtgärden, samt af bemälde Öfver-Styrelses bemödanden för uppl) jelpande af Landets häst-cultur äfven är att förvänta, det förbättringen af allmogens hästracer icke lemnäs utan tillbörlig uppmärksamhet; 6 AJm. Besv.- och Oec.-U<tk. Bet. A'\o i3 så anser Utskottet framställningen om anskaffande af Norrska hingstar vid Stuterien, för att såsom beskällare till alla delar af Riket utskickas, nu icke höra till någon Rikets Höglofl, Ständers åtgärd föranleda. IIvilket dock till Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Ankom till Exp. Ulsk. den 27 Mars kl. 8 e. rw. Uti ätande j i anledning af väckt motion om förbud emot införsel i Riket af hästar ifrån Danmark och dess Tyska Provincer. Riksdags-Fullmägtigen Jöns Persson ifrån Malmöhus Län har, uti ett till Hedervärda Bonde-Siandet ingifvet och till Utskottet rernitleradl Memorial, efter framställning af den höjd och förbättring hästculturen i Skåne hunnit och af nödvändigheten att undanrödja de hinder, som för dess vidare utveckling kunna finnas, föreslagit, att förbud måtte skyndsamligen utfärdas emot införande i Sverige af hästar från Danmark och dess Tyska Provincer, enär sådane hästar, enligt hvad mångårig erfarenhet visat, fastän prydlige till utseendet, äro mindre uthållige än de inhemska; och hafva med Jöns Persson sig förenat Thomas Nilsson, Per Nilsson och Per Jönsson från Christianstads Län, hvilken sistnämnde anfört, att tillgången på Danska hästar medföter förlust för Rusthållare, genom antagandet till remonter, och för hästproducenter i landet genom minskad afsättning, deraf häslculturen också motarbetas.
Till venser utbredde sig hafvet, klart, blått, oändligt, utan fäste för blick eller tanke, och, innesluten i denna mäktiga halfcirkel, låg den gamla teatern, i en dämpad, lugn halfdager, som kom färgprakten och lyxen der bakom att framstå än rikare, än mera bländande och gaf dess egen skönhet ett klassiskt lugn och hvila, som var af en mäktig, oändligt tilltalande verkan. Och när man, öfverväldigad af så mycket majestät och skönhet, vände sig bort, såg man från motsatta sidan, huru långt bort i fjerran Calabriens kust inneslöt hafvets försvinnande synrand som i en lockande, skimrande gördel, hvars väfnadtycktes bestå af hälften luft och hälften guld. Underbara Taormina! Färgprakten på Etnas sidor böljade nu så småningon att förblekna, men röken, som alldeles rakt höjde sig i den lätta luften, upptog de försvinnande ljusreflexerna och återsände dem till himmelen i form af rosiga, guldglänsande moln, hvilkas färg blef allt rikare och allt varmare, till dess solen slutligen sänkte sig fullkomligt, blott lemnande en bred purpurstrimma qvar som minne af sin makt och härlighet. En nästan osynlig dimma höjde sig nu långsamt från Etnas fot och insvepte blygsamt det nyss så praktfulla berget i sina mjuka luftiga vågor. Skymningens lugn och frid hade fallit öfver Taormina. Underbara Taormina! Etna. Spridda minnen. Söndagsstämning. Endast natur. Det inflytande som Etna eller »berget», som folket helt enkelt uttrycker sig, utöfvar på sicilianerne, är helt märkligt. Redan i Palermo, der man blott anar Etnas mäktiga former och snön på dess spets blott skimrar som ett hvitt, glänsande moln, fästes främlingens uppmärksamhet genast vid dess tillvaro, och i Catania märker man, huru det bokstafligt ingriper i hela folkets existens. Arbeten rättas efter bergets mer eller mindre hotande utseende, resor företagas under skyddet af dess löfte om vackert väder, första frågan på morgonen är, huru Etna ser ut, och sista blicken på qvällen gäller den mäktiga, som i sitt sköte bär tusendes väl eller ve.
Vi håfve, i synnerhet t Landsorterna, eif bedröfvande tafla för våra ögon af stagnation j penningrörelsen, och deraf följande inbördes förlägenhet emellan köpare och säljare, samt afbrutet eller försvåradt förtroende i penninge afhandlingar man och man emellan och detta, oaktadt en ofantlig sedelstock af flerfaldig beskaffenhet, en sedelstock som kallas circulerande, emedan den visserligen dertill är ämnad, men som verkligen saknas i allmänna rörelsen, der den icke en gäng, utan stor svårighet, kan framlockas uti smäire belopp, genom hemliga vilkor om dubbelt högre renta, än som uti detta Land är tillåten, samt ofta derutöfver, jemte tillräckliga särskildta panter eller hypotbeker: ett öfver all beskrifning tryckande hinder för alla de produetiva näringar i Riket, som oundgängligen fordra betydliga förlag, för att kunna bestå eller drif®- vas till högre fullkomlighet, Den 20 Marri 129 En öfverdrifven mängd af importerade Varor, till allmän skada för vår handelsvåg, qvarstannad inom Landet, har ökat växelbehofvet, i synnerhet på några bland våra han« dels-staplar, till ofantlig grad öfver växeltillgången lör vårt eget Lands exporter. Redan denna naturliga orsak måste i lika mån som missförhållandet em lian verkligt växelbehof och växeltillgäng sätta Svenskt mynt i vanvärde mot de utländska, hvaruti växlarne ställas; men mängfalldiga listigt anlagda försåt och en dristig verksamhet i deras utförande af Vinglare, till skapande af ett chimerikt växelbehof och till VäxelCoursens bestämmande eber godtycke, hafva ytterligare bidragit till Svenska Myntets förnedrande.
Kanslist, angående antagande af en sådan hos Bevillnings-Utskot tet; utöfver den i Riksdags-Ordningens 24 §. bestämda kanslipersonal. II. B. 187. A. 232. Kant, Regementsskrifvaren, J. C., angående restitution till af origtig debiterad löne-bevillning vid Uplands Regemente. Se Restitution. Kastman, förre gårdsegaren Sven Carlsson, angående dess ansökning om eftergift af en del utaf ett af honom från Bankodiskontverket erhållet lån. Se Eftergift. Kassör, angående väckt fråga om anställande af en sådan vid Lånekontoret i Götheborg. Kassörer, Bankens, ansökan om förhöjning i de åt dem anslagna missräkningspenningar. IV. B. 290. A. 492. Katechesen, angående föranstaltande af en normal uplaga af. Se Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden N:ris 16 och 77. Kemiska undervisningen vid Universitetet i Upsala, angående anslag till befordrande af. Se Anslag. Klassiska språkens läsning uti Elementar-låroverken, angående föreskrifter derom. II. 175. R. 232. VIII. B. 468, 478. A. 519. IX. E. 3. Klintorp, klockare-boställe, angående utbyte deraf emot indragna fjerdingsmans-bostället Mylinge. I. R. 23. lil. B. 414. Klippan Björn, angående väckt fråga om en fyranläggning å. Klockare inom Lunds Stift, angående såsom sådane anställda prestmans tjenstgöringsskyldighet. A. 316. — bibehållandet af valfrihet vid deras tillsättande i Skåne, Halland och Blekinge. IV. B. 117, 124, 313. A. 314. E. 427. — på Gottland, om befrielse för dem från skyldigheten att till kyrkoherdarna utgöra onera för innehafvande boställsjordar, äfvensom undersökning om dessa jordar. V. B. 351. A. 482.
För öfrigt får jag upplysa, det jag icke yrkade, alt man borde vänta på Engelska tullens nedsättning, utan min mening var, att sådana förändringar komme att äga rum i Engelska tulltaxan, att, genom möjligheten att, utan den mest orimliga lull, införa vissa dimensioner af trävaror, byggerierna inom landet skulle uppmuntras; men jag fruktade, att om en tullfrihet för de Norrländska provinserna nu medgåfves, sådant kunde leda till hyggen af dyrbara piecer, hvilka, innan ändring uti Engelska tullagarna ägt rum, i anseende till dessas nuvarande orimlighet icke der kunna införas eller säljas. Det är kanske icke bekant, att importtullen för vissa dimensioner stiger till hela 3 ä 4oo proc. öfver varans värde hos oss. Hr Stuart har talat om öfriga sågverksägares klagan. Såsom landsman med mig hade han bort veta, att jag äfven har sågverk; och jag får upplysa honom om, att hans förutsättning om någon klagan från mig, i händelse man skulle vilja medgifva den föreslagna nedsättningen för Norrland, är ett fullkomligt misstag. Likaså har han misstagit sig deri, att läget af de norra provinsernas skogar är mindre fördelaktigt för exporten än t. ex. Wermland; ty de förra ligga vid hafvet, och exportörerna äga egna fartyg. Ilvad skogstillgången beträffar, har jag derom icke någon särskild kunskap, utan åberopar i det fallet Hr v. Troils anförande. Mig synes det alltid oklokt att uppmuntra till skogsödning, utan att emotse en betydlig vinst. Jag anser derjemte naturligt, att England skall göra sig den fråga, då det ser en stor tillförsel af Svenska trävaror, huru det kan vara behöfligt, alt England nedsätter tullen, då det ser, att, med bibehållande af den höga tullen, tillräcklig vara likväl erbjuder sig. Någon annan verkande orsak till en tullnedsättning i England kan icke uppstå än den, att Engelska folket fordrar att erhålla varan för bättre pris. Nå väl! om man genom en i det hela obetydlig nedsättning i tullen hos oss verkar en större concurrens af varan på den Engelska marknaden, så skall man ju dermed motverka den vigtiga nedsättningen i England. Sådant borde man känna, innan man tillstyrker åtgärder, hvilkas följder kunna blifva ganska skadliga.
Mer än ett exempel ega vi derpå, att många af Staten fordom vidtagna åtgärder, hvilka på sin tid varit af nödvändigheten påkallade oell för håde det all männa och den enskilde gagneliga och nyttiga, sedermera befunnits, i följd af förändrade tidsförhållanden, ej allenast icke motsvara det dermed afsedda ändamålet, utan till och med motverka detsamma. Ett sådant exempel vågar jag nu för Rikets församlade Ständer framhålla uti de åt Kronofogdarne och Häradsskrifvarne i Jemtland anslagna, så kallade bohemman, hvilka lrån början, såsom ämnadt var, förskaffade sina innehafvare många och stora fördelar och, med afseende derå jemväl togos i beräkning som en icke ringa beståndsdel i deras aflöning, men numera blifvit dem, om icke till någon förlust, åtminstone till ingen nytta eller vinst. Belägna uti mindre lämpliga trakter af landet och icke så bebyggda, att de af innehafvarne sjelfva skäligen kunna bebos, hafva dessa hemman, dels med anledning deraf och dels emedan deras innehafvare, hvilka i anseende till fögderiernas vidsträckthet en stor del af året måste i tjensteärenden vara borta från sina hem, icke ega någon tid öfver lör jordbruk, — hvilket dessutom skulle numera, sedan arbetslönerna mer än tredubblats mot hvad de förut varit, för sådana, personer ovilkorligen medföra förlust, — en längre lid blifvit mot ringa arrende till s. k. landtbonde!’ upplåtna, hvilket dock icke kunnat ske på mer,: än ett år i sender; och att sådana landtbönder icke vinnlagt sig särdeles mycket om jordens uppodling är tydligt, då de naturligtvis icke kunnat påräkna att under denna korta tid erhålla någon ersättning för deras derå nedlagda arbete. Också är det 160 Motioner i B onde-Ståndet 1862.
Flerfaldiga gånger har han varit nödsakad betala betydliga summor för att hålla verket uppe, men slutligen blef ställningen sådan, att det var af nöden att påkalla riksdagens biträde för dess reparerande, och en kunglig proposition kom i slutet på riksdagen i denna intrasslade sak. Det befans att, tack vare den dittills varande oförsvarliga ledningen, en skuld « uppkommit, som kunde vid spelårets slut uppskattas till cirka 350,000 kr. Men var ställningen bedröflig, så voro de medel, som Kgl. M: t tänkte använda till dess klarerande, icke mindre sorgliga. H. ra: t konungen åtog sig att betala de kungliga teatrarnes skuld, hvarjemte * föreslogs, att dramatiska teatern skulle slopas och de två scenerna sammanslås, att dramatiska teaterns nuvarande fasta egendom jemte en del inventarier skulle till konungen öfverlemnassamt att kungliga stora teatern skulle upplåtas åt enskild person eller bolag på viss tid, clpck ej öfver 10 år, med rätt att uppbära teatrarnes inkomster ocb deribland det till uppgående statsanslaget. I hufvudsak tillstyrkte statsutskottet detta förslag, men inryckte i sitt tillstyrkande också den bestämmelsen, att, såsom vilkor för bifall till hvad k. m: t föreslagit, skulle stadgas, att icke vidare anspråk framstäldes på vare sig särskildt statsbidrag för gäldande af en möjligen inträffande ny brist eller forhöjdt årligt anslag till teatern. Mot detta tillstyrkande yttrande voro dock åtskilliga reservationer afgifna, af hvilka en synnerligast torde vara förtjent af uppmärksamhet, nämligen herr von Strokirchs, i hvilken yrkas, att ett förslagsanslag på extra stat måtte för 1882 anvisas med 175,000 kronor till betäckande af statens halfva skuld och att från och med nästa år teaterns angelägenheter måtte öfverflyttas på ett af statsdepartementen m. m. Statsutskottets förslag lyckades icke tillvinna sig bifall af någondera kammaren. I andra kammaren afslogs alltsammans med den förkrossande majoriteten af 128 röster mot 56, under det att i första kammaren deras mening segrade, som ville anvisa 175,000 kr.
Delta härleder sig ifrän en lika vlyckelig som ostridig sanning, at det är lättare upipsa än sammansätta; ock) det ar denna öfvertygelse, som ashäller mig ifrån all granskning af förewarande ämne. Dä jag under denna synpunkt betraktar den klnzucs - Plan Hemliga Utffot - —b,; ttzt os; förelagt; dä jag härlil lagger, det NidderstapetS och Adelns Harrar blloökorer sä wäl som de af andra S anden, onekeligen warit högst sorgfällige at i detta bl,kokt insättsadnna Ledamöter, som, kil utredande af be w!gt'aa och ej okända ämnen, dem skulle updragaS, aade bade will a och förmåga; och dä jag j synnerhet dcrwid säster msg, at diste Herrar och Män, med dy, lika ogenstaper begafwade, under trägnaste arbete, in, börd s säinja och upiysustg, likwistt behöft nära Nis rinck» s tid at stadga el best ut, skulle jag anse af mig lika för -.äeet, so-n för ber allmänna wädcligt, ak NN mera ( edan ben i G undlagen utstakade Riksdagstiden sa - ä a nalkas stt stut) framkasta anmärkningar, hwilka, churu i bästa upsät gjorda, kunde ieda tkl betänkeligajie svljder. Hustoflige Ridderskap och Adol! Det Offer,' man af ost oskar, är stort, men ändamälek ar ännu större. D t är Swerige, som lider; och wi äre Swenffar; wi bade kunne och böre hjelpa det. Ja! hwilken Sw-ust 8.idde,-eman lemnar ej med glädje stt lif, myckel snarare «n d>l ak sin förmögenhet, för at rädda ek kärtWosterland och i och med det samma befrämja en alstad Ko»ungs högsta cilsredsställelse!
Då Rikets Ständers revisorer öfver Stats-, Bankooch Riksgälds-verken sammanträda, skola fullmäktige till dem afgifva berättelse om Riksgälds-kontorets ställning och förvaltning under den tid, som revisorernes granskning kommer att omfatta; och böra, vid samma tillfälle, serskilda berättelser af kommissariatet och ombudsmannen vid detta verk afgifvas och genom fullmäktige till revisorerne öfverlemnas. Dessutom skola fullmäktige, vid nästa riksdags början, till Rikets Ständer afgifva och till Stats-utskottet aflemna en fullständig berättelse för hela den tid, som förflutit sedan fullmäktiges berättelse till Rikets nu församlade Ständer afgafs; börande jemväl serskilda berättelser för samma tid af kommissariatet och ombudsmannen då afgifvas och till Stats-utskottet af fullmäktige öfverlemnas. § 24. Efter hvarje revisions slut, skola fullmäktige, på sätt Rikets Ständers för revisorerne utfärdade instruktioner innehålla, föranstalta om tryckning och utdelning med allmänna tidningarna af revisorernes, angående Statsoch Riksgälds-verken, afgifna och fullmäktige tillställda berättelser, jemte dertill hörande förklaringar; hvilka handlingar äfven, genom fullmäktiges försorg, böra till näst derefter sammanträdande revisorer och Ständer öfverlemnas. 12 Slals-Utskotlels Memorial, N:o 293 § 25. Före nästkommande riksdags början, böra fullmäktige: a) föranstalta om upphandling af det, för tryckningen af Riks-ståndens protokoller med dertill hörande bihang, under samma riksdag erforderliga papper, och, med behörigt iakttagande af Rikets Ständers i sådant afseende meddelade föreskrifter, låta upprätta kontrakter angående verkställandet af bihangets tryckning; b) upprätta kontrahter om tillhandahållandet under riksdagens lopp af de skrifmaterialier och öfriga effekter, som för Riks-ståndens och Utskottens behof kunna erfordras; c) låta komplettera och iståndsätta inventarie-persedlarne uti Riks-ståndens samt Utskottens sessionsoch kansli-rum inom Rikets Ständers hus; och d) vidtaga de åtgärder, som anses mest lämpliga och ändamålsenliga, i afseende på sättet för ekläreringens verkställande inom detta hus under riksdagens lopp.
Vid föred lagning i ett sammanhang af l:o Lag-Utskottets Betänkande, M 36, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående antagande af en författning om nya Strafflagens införande och hvad i afseende derå iakttagas skall, dels ock enskilda motioner i dermed sammanhang egande ämnen; 2:o Samma Utskotts Utlåtande, JVS 37, i anledning af väckt motion om ändring af Kyrkolagens stadgande i fråga om sältet att begrafva sjellspillingar och dem, som i lifstiden fört ett ogudaktigt lefverne; samt o:o Högvördiga Preste—Ståndets protokolls-utdrag, JVs 344, för den 15 dennes, innefattande såväl nämnda Riks-Stånds i afseende å Lag-Utskottets ofvanberörda Betänkande och Utlåtande fattade beslut, som ock inbjudning till de öfriga RiksStanden att deri sig förena; fattade Ridderskapet och Adeln de beslut, som här nedan omförmälas. Ridderskapet och Adeln biföll denna § och afslog Preste-Ståndets inbjudning om tillägg af ett nytt moment deri. § 18- Bifölls. § 19. Mom. i—8, 10 samt 12—28 biföllos. hvaremot mom. 9 och 11, pä grund af dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitterades. §§ 20 och 21. Biföllos. Preste-Ståndels inbjudning angående tillägg af en ny 22 § och Lag-Utskottets Utlåtande JVZ 37. Med afslag å inbjudningen, biföll Ridderskapet och Adeln Utlåtandet J\s 37, med följande förändade lydelse för det deri I ra riis t a llda författningsförslag »Med upphälvande af 18 Kap 12 § Kyrkolagen förordnas, att detta lagrum skall erhålla följande lydelse: Har någon förgjort sig sjelf, hans kropp skall i stillhet å kyrkogård jordfastas. Likaledes skola ock i stillhet jordfästas de till döden eller till straffarbete på lifstid dömde förbrytare, som i fängelse dö.
Huru vida Statsverket har behof af ökad inkomst af bränvinshandteringen, ligger utom Utskottets befogenhet att utreda; men då afgiften för brär.vinstillverkningen icke ensamt eller ens hufvudsakligen bör betraktas ur synpunkten af de intrader den medför, anser Utskottet ej heller de financiela skäl, som härutinnan kunna andragas. böra tillerkännas ett öfvervägande inflytande vid frågans bedömande. Då härtill kommer, att hvarje förändring i afgiften skulle i väsendtlig mån motverka den stadga, som för bränvinshandteringen liksom hvarje annan näring är behöflig, hemställer Utskottet, att tillverkningsafgiften ina fortfarande förblifva vid det belopp, hvartill den för närvarande är bestämd. § '20. Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o 32) har Herr von Mentzer. C. F., yrkat, att dä någon begagnar sig al rättigheten att erlägga tillverkningsafgift för halfva terminen i sender, kontrollör må ega att inställa tillverkningen intill dess den öfriga delen af beloppet medelst qvitto visas vara erlagd. Vid det förhållande att ansvar finnes bestämdt för den, som utöfvar anmäld bränvinstillverkning, innan afgift blifvit i föreskrifven ordning erlagd, anser Utskottet som derjemte finner en sådan åtgärd, som motionären föreslagit, såsom icke i allmänhet med kontrollörens funktioner öfverensstämmande, ej böra åt honom uti Sammans. Bevillnings-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. JW 2. 7 detta särskilda fall uppdragas, Herr von Mentzers motion icke förtjena afseende; hemställande Utskottet i öfrigt, att denna §, hvilken blifvit omredigerad i öfverensstämmelse med Utskottets vid § 2 framställda förslag, mätte erhålla den förändrade lydelse bilagda förslag utvisar. § 21.
Engelsk undersalva finner användning vid: ondt bröst hos barnsängskvinnor, stockning i mjölkflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, vid allehanda gamla skador, öppna fötter eller ben, sår, eksem, svullna fötter, t. o. m. vid benröta, vid hugg-, stick-, skott-, snitt-, krossår; för feAIKIERRTn utdragning af alla främmande ämnen, såsom: glas, träflisor, sand, hagel, PKflMM, törne m. m.; vid alla bulnader, växter, karbunklar, nybildningar, t. o. m. kräfta; mot fulslag, nagelbulnader, bläsor, onda fötter, ALLA SLAGS BRÄNNSÅR, förfrnsna lemmar, vid liggsår hos sjuka, svullnad i halsen, mot spikbölder, mot örsprång, vid hndlöshet hos barn m. m. m. m. JU ÄLDRE DEN ENGELSKA UNDERSALVAN BLIFVER, DESTO BÄTTRE RESULTAT I I hvarje familj bör alltid finnas ett förråd af DETTA ENDA HJÄLPMEDEL. Mindre Ä N 2 dosor sändes ej; försändes endast mot förutinbetalning af beloppet eller mot efterkraf. Kostar med postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr. Talrika 3 2 — Stockholm — Specialitet: KAPPOR. attester till förfogande. FnAa inl / nnccfollaSchntzengel-Apothelxe des A. Thierry l m TT FÖRESTÅ ENKELT, respektabelt ungkarlshem, helst i stad eller Iiflig trakt, önskas af en flicka af anspråkslös men god familj, kunnig i alla inom ett hus förekommande göromål. Van vid skrifgöromål, biträdt såväl på kontor som vid posten. Svar emotses tacksamt, adress » September 1899 », Lycksele. (83j (74) NDERVISNINGSVAN LÄRARINNA erhåller till hösten god plats på gods i Södermanland. Norra Inackorderingsbyrån Mäster Samuelsg.