Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit efter sednaste riksmöte vidtagna åtgärder för ordnandet af läkarevården i ofvanherörda hänseende och de framställningar i detta ämne, som derefter blifvit af Sundhets-kollegium härutinnan gjorde, meddelas i det den nådiga Propositionen vidfogade Statsråds-protokoll, att, sedan Rikets sednast församlade Ständer — i anledning af ett utaf Sundhets-kollegium den llite April 1859 afgifvet af E. K. Majit vid sistlidne riksdag framstäldt förslag, bland annat derom, att 48 nya provincialläkare, hvardera med en lön af 1,500 Ridr årligen, måtte anställas ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. 57 och inom länen fördelas; att de 26 extra provincialläkare-befattningarne i riket skulle på ordinarie stat uppföras, jemväl med årlig lön af 1,500 Ridr för hvardera; att för 15 vid olika län specificerade provincialläkare-beställningar måtte, utöfver ordinarie lön, beviljas en efter omständigheterna lämpad löneförbättring, under benämning af tjenstgöringspenningar; samt att åt en provincialläkare inom hvarje län måtte uppdragas att, jemte vården om eget distrikt, i egenskap af förste provincialläkare hafva det allmänna inseendet öfver länets helsö- och sjukvårds-angelägenheter och derför åtnjuta ett särskildt arfvode af 1,000 R:dr — beviljat dels 30,000 R:dr till aflöning vid 20 nya provincialläkare-beställningar, dels 1,500 Ridr att såsom tjenstgöringspenningar fördelas till lika belopp mellan tre provincialläkare, så hade 19 af de nya beställningarne, efter det vederbörande sig yttrat öfver det vid anslaget fästade vilkor om skyldighet för kommunerna att åt läkaren anskaffa kostnadsfri bostad, hittills blifvit, enligt Sundhets-kollegii af E. K.
Maj:ts Befallningshafvande inom hvarje Län, efter sädesafkastningens olika förhållande, eger bestämma; 4:o alt den gäldenär eller den för honom betalnings-ansvarige gäldenär, som kan, men ej gitter fullgöra levereringen, är underkastad utmätning för hvad sorn levereras bort, spanmålen då i penningar beräknad efter gällande markegång*pris ; 5:o att, der understöd i penningar blifvit lemnade mot antingen enskild eller gemensamt af en socken åtagen ansvarighet, och skuld derå återstår, sådan penningeskuld må beräknas till spanmål efter Länets marke - 6 Kong!, Majus Nådiga Proposition N',o St, gångspris det år, då penningeunderstödet erhölls, samt, efter en sådan be räkning af spanmål in natnia, till i-3:djedel om året godtgöras; 6:0 att den del af ifrågavarande äldre undsättnings-skulder, för hvilken, enligt derom redan hällne undersökningar, ingen tillgång är att påräkna, skall af vederbörande Kongl. Majits Befallningshafvande ofördröjligen till afkortning uppgifvas, så att derefter synas må, hvad som qvarblifver till återgäldande med spanmål in natura; samt 7:0 att denna liqvidation skall allvarligen handhafvas, och, då missväxt ej inträffar, ingen eftergift ega rum eller uppskof med indrifningen beviljas. Kongl. Majit framställer härefter lill Rikets Ständers pröfning följande speciela frågor, hvilka med realisationen af Magasinsfondens tillgångar ega gemenskap, nemligen: 1:0 En af Seraphimer-Ordens-Gillet i underdånighet gjord anhållan om nedsättning i köpesumman för ett till Ordens-Gillet forsåldt Magasinshus i Upsala.
Under erinran om en god hästafvels stora vigt för landet så väl i ekonomiskt som i militäriskt hänseende, har Herr Lagerhjelm, G /?., uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats—Utskottet remitterad motion [M 121), enär hittills vidtagne åtgärder för nämnda afvels förbättrande, hufvudsakligen af brist på medel och genom ofta påkommande förändringar i de vid stuterierna följde principer, icke förmått uppfylla sitt ändamål, eller att inom landet bilda en ädel, konstant race, hemställt att Rikets Ständer måtte hos Kongl Majit i underdånighet anhålla det Kongl. Majit täcktes i nåder tillsätta en komité af sakkunnige män, hvilka finge uppdrag att, i samråd med Stuteri-öfverstyrelsen, uppgöra ett. utarbetadt förslag till system särskildt för hvarje af Kronans stuterier till hästafvelns förbättrande i Sverige, grundande sig på de behof, som inom hvarje gren af den allmänna hushållningen framställde sig, samt att Rikets Ständer måtte anslå en summa af 100,000 Ridr, att under nästa statsregleringsperiod utgå till inköp 76 Stats-Utskottcls Utlåtande M 99. af lämpliga hingstar och ston för att bilda en konstant, ädel, inhemsk normal-race i Sverige. Uti en jemväl till Stats—Utskottet remitterad, inom Bonde-Ståndet väckt motion (JVs 303), har Riksdagsfullmägtigen Paul Andersson från Jemtlands län hufvudsakligen anfört, hurusom, i anseende lill jordbrukets hastiga utveckling, tillgången på goda arbetshästar icke motsvarade det ständigt ökade behofvet, så att under sednare åren sådana hästar måst från utrikes ort införskrifvas, ehuru inom provinsen Jemtland funnes en hästrace, hvilken för våra förhållanden vore bättre än någon af de dyrköpa utländska racerna. Denna hästrace förenade styrka med snabbhet och härdighet, på ett sätt, som gjorde honom användbar till alla de ol ika bruk, hvartill arbetshästar här i landet behöfde användas.
Staden måtte aldeles beims från återbetainingsskyldjgheren af detta Lån samt emedlertid frikallas från räntas erläggande derå, intill dess Kongl. Maj:t i Mäder täcktes till verkställighet befordra Riksens Ständers vid 1809 och ig o årens Riksdag tagne beslut om Casserners och andra tor Militairen nödiga Byggnaders anskaffande på Statens bekostnad , uti de Garmzons-Orter, som icke äro försedde med tillräckelige byggnader af detta slag; Utskottet funnit sig icke kunna i nu varande ställning tillstyrka bifall å hvad Herr Falkman sålunda hemstäldt; men hvad anginge Capitalafbetalningarne på ifrågavarande Län, har Utskottet trott Sig böra hemställa om icke ett anstånd pä gme års tiel med erläggandet af de 2 proCent, hvilka ärligen skola på Capitalet utaf berörde Län afbetala?, kunde Staden beviljas, så att första Terminen härtill, hvilken skulle inträffa den 3 December 1818» framflyttades lill samma dag år ig2i ; samt sluteligen beträffande Herr Haaks anförande, i hvad detsamma hade till föremål det Staden Ystad bevilljade Lån och afbetalningen derå; så enär för Staden Ystad icke företedde sig enahanda skäl till prolongation af tiden då afbetalningarne skola taga sin början som för Malmö Stads Lån, ansåg Stats Utskottet sig icke kunna tillstyrka någon förändring uti de betalningsvilkor, hvilka vid Länets bevilljande blifvit stadgade. Af den 16 i denna manad, i anledning af gjorde Anmärkningar innom Hedervärda Bonde-Ståndet vid Utskottets yttrande ,i fråga om fortfarande af det för Fattigvårds-Inräctningen i Carlscrona anslague uuderstöd af Statens Medel, deruti Utskottet, med tillämpning af 6g §. i Regerings-Formen, såsom svar på Återremissen meddelat, att de öfrige trenne Riks-Stån. den bifallit Utskottets förra Betänkande. 3:0 Af den 12 i denna manad, öfver de af Herrar M. Thunell och H. W.
— Det är då bestämdt ett af dina påhitt. Det tror jag inte att Karl gör. — Du får väl se i morgon. Hon dominerar som ett kyrktorn. En illa undertryckt fnissning hördes från barnkammaren, hvars dörr stod öppen. — Pehr, hur kan du ... barnen! Köksan, gamla Lena, stod röd och varm i spiseln, när fru Linde vid sjutiden följande morgon kom ner. — Får jag se på baket? — Tycker frun inte att brödet ser bra ut? — Jo visst, men Lena har bakat för mycket. — Ja, nog har jag hållit på sen klockan fyra, men inte är det för mycket. Hvem vet, hur länge de främmande stanna? — Nej, det är nog sant. Lena har ju reda på hvad vi skola ha till frukost: chokolad, omelett, stekta ägg och skinka och biffstekar — och så det kallskurna. — Ska vi inte ta in sill och potatis? — Jo, det är kanske bäst, det tycker min bror om. Ja, det blir allt tillräckligt. Och så ha vi middag klockan tre. Fru Linde gick in i linnerummet och tog fram duktyget. Maja, husjungfrun, en ung bondflicka, som nyss kommit ut för att »lära» på herregården, hade aldrig sett ett fint bord, långt mindre dukat ett, så frun och fröknarne fingo hjälpa henne. Det såg ståtligt ut, när det väl var färdigt. Blommor på bordet, en särskild liten bukett vid Hilmas plats. Bästa servisen, bästa glasen och det gamla silfret från fru Lindes föräldrahem. Hon var belåten, riktigt belåten. Naturligtvis hade Hilma det finare och modernare, men i alla fall, för att vara hos enkla människor och utan pretention på landet ... — Nu få vi snygga oss litet själfva, flickor, vi ha dem snart här. Om det bara ville hålla upp, tills de hunnit ur vagnen. — Det är inte värdt att önska, mamma, det rägnar redan, sade Elin, som höll ut handen genom det öppna fönstret. — Vet någon, hvar pappa är? — Han är visst i ladugården. — Gunnar du, spring ner och säg till pappa, att nu ha vi genast de resande här; han måtte väl inte tänka på att ta emot Hilma i de grå kläderna. Äro gossarne färdiga, Kristin?
Domstolarne började taga öfwerhand, utkom ett bref til HofRätterne af den 27 Maji 1^01, som älade desta at noga tillse, det sädane mistbruk, som inritat sig skulle strängeligen beifras och tillses, at ordning handbafdes: Kongl, Götha Hof-Rätt har också til följe deraf utfärdat at Cirkulär til alla Domstolar . som biuder bland annat, at Domare sä tidigt skulle afkunna Utslagen, at Parternes fatalietid icke försummades; at inga andra skulle tillätas föra andras talan inför rätta, än säda«e, som wid Akademierne aflagt behörige prof af deras kundskap samt destutom wörö kände för redlighet m. m., som Allmänna Lagen nämner. Men olyckan war at dristigheten redan blifwit Den 26 Iu?n. 459 sä stor genom den efterlåtenhet of bestraffning för öfwerträdelsen af sädane Författningar, svin utmärkte Konungens omwärdnad om Lagens helgd, at de knapt efterlefdcs någre mannder, och sedermera kommit i sadan glömsta, som om de aldrig episterat.
Hvad Baiicu-lltskutlets Betänkande, N:o 29. 61 Hvad nu först angar den del af Ilerr Klingstedts förslag, li vilket afser ullärdandet af en kungörelse, med uppmaning Lill Rikets Samtlige innebyggare, att i Banken mot obligationer insätta eller till Banken försälja umbärligt verksilfver; sa oell jemte det Utskottet, för sin del, anser en sådan kungörelse olämplig och icke ledande till något resultat, bar Utskottet bordt upplysa, att, enligt nu gällande föreskrifter, en hvar, som sådant åstundar, eger att, till Banken försälja controlleradt verksilfver å 1 R:dr 5 sk. 4 Banko per lod. Och då vid de tillfällen, Banken verkställer upplåning hos Allmänheten, Obligationer kunna uttagas för de penningar, som erhållits genom försäljning af kontrolleradt verksilfver; 48:o. torde ifrågavarande del af motionärens förslag icke fordra någon vidare åtgärd. Beträffande åter den sednare delen af Herr Klingstedts motion, eller frågan om Privat-bankernes indragning; hänvisar Utskottet till det yttrande om sådane banker, hvilket här ofvan förekommit. De förslager om upptagandet af ett utländskt lån, hvilka blifvit framställde af Herr Rosettblad samt Herr Prosten Berlin afse att bereda Bankens metallika kassa den förstärkning, hvarigenom ytterligare medel skulle utan våda för Banken kunna i låneväg utgifvas. Genom den reglering af Bankens lånerörelse, som Utskottet i det föregående tillstyrkt, förmodar Utskottet att den rådande penninge-förlägenheten skall åtminstone tili en del blifva afbjelpt; och tror icke att Banken bör meddela någon vidare utvidgning af nämnde rörelse. Enär dessutom Bankens metalliska kassa under delta år vunnit någon förstärkning, förefinnes, enligt Utskottets åsigt, för närvarande icke något behof att upptaga utländskt lån, en åtgärd, som torde böra uppskjutas intill dess nöden dertill tvingar. Bih• till R. St. Utskottet afstyrker således bifall till sist omförmälde tvenne motioner.
R:dr 32 sk. för dem hvardera, att inom tvänne månader derefter till borgenärernes granskning förete fullständig redovisning för den afträdda egendomens förvaltning och boets ställning; och bar Advokat-Fiskals-Embetet hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens Län begärt, att, emot bevis, som likväl ännu icke inkommit, omförmälda Utslag måtte varda sysslomännen delgifvet. Hvad förevarande Berättelse i afseende på Utrednings-Afdelningens räkenskaper i öfrigt innehåller, nemligen Revisorernes anmälanden om en ny rustkammare-byggnads uppförande för Svea Lif-Garde samt om kostnaderna, dels för utarbetande af en författningssamling rörande krigsmakten till lands, dels för utgifvande af sammandrag utaf stadganderna rörande rotehållare!! och soldaten vid de indelta Regemen terna, samt fortgången af dessa redaktionsarbeten, bar Kollegium ansett icke påkalla annat yttrande eller upplysning, än att den i 1843 års hufvudbok för Utrednings-Afdelningen balanserade fordringspost, stor 12,108 R:dr 45 sk., förskjutna kostnader för omförmälda redaktionsarbeten, blifvit, på grund af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 12 Augusti 1845, Utrednings-Afdelningen den 7 Oktober samma år ersatt. Slutligen får Kollegium å Utrednings-Afdelningen, rörande Revis. orernes framställning i afseende å användandet af upptagna medelsbehållningar i Kollegii Utrednings-, Artillerioch Fortifikations-Afdelningars räkenskaper, endast underdånigst tillkännagifva, att denna fråga, som rörer flera Kollegii Afdelningar gemensamt, kommer att utgöra — 373 — föremål för särskildt underdånigt Utlåtande af Kollegii plenum, hvilket Utlåtande i sammanhang härmed nu till Eders Kongl. Maj:t ingår. Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts G. Söderberg.
Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades följande motioner, väckta: af Herr Staaff, N:o 50, angående förändrade stadganden, i afseende på kröning af fiskekärl; uti hvilken motion Herr Ellberg instämt; af Herr Carl Rinman, N:o 60, derom, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet begära utfärdande af en författning, hvarigenom qvinna tillägges kompetens till organist-tjenster; af Herr Carl Rinman, N:o 61, angående utsträckning af den utsyningsrält, som genom Kongl. Brefvet den 20 April detta år är medgifven, till träd å Kronomarker; al Herr Räcklin, N:o 65, om tillåtelse att äfven efter 1862 års utgång få begagna vissa viktualievigter; vid hvilken remiss afgifna yttranden åtfölja; af Herr Wahlbom, N:o 69, om medel, till uppmuntran af laga egoskiften; af Herr Wahlbom, N:o 70, angående omtryckning, uti Svensk Författningssamling af skiftes-stadgan den 4 Maj 182 7, till det innehåll den bör hafva: af Herr Wahlbom, N:o 71, angående ändring af föreskriften i Kongl. Brefvet den 15 Augusti 1829 om den till svaga rotars understöd bestämda ersättning; och af Herr Hierta, N:o 75, angående förändring af vissa föreskrifter i gällande Författning om Sockenstämma och Kyrko-råd; vid hvilken remiss afgifna yttranden åtfölja. S. D. Till Revillnings-Utskottel remitterades en af Herr Sundvallson väckt motion N:o 81, med förslag, att, med upphäfvande af åliggandet för arbetsgivare, fria arbetare ega sjelfve att ansvara för sina krono-utskylders erläggande vid uppbördstiden, eller ock att afsked må arbetarne förvägras, till dess krono-utskylderna äro godtgjorda. S. D.
Extra utgifter A Volontärvakans-fonden - Regementen eller Kårer Kavalleri Lifgardet till häst Kronprinsens Husar-regemente Artilleri: Svea Artilleri-regemente Götha dito Wendes dito Fyrverkare-kåren Infanteri Svea Lifgardet Andra dito Wermlands Fältjägare-regemente Ingeniör-kåren Diverse utgifter för värfvade Arméen i allmänhet 60,464 66 133,802 Summa Summarum 59,029(92 393,939|35 176,274|04| 29,610)13 Statistiskt General-sammandrag af samtlige bestridda kostnader för värfvade Arméen å riks-statens 4:de hufvudtitels ordinarie anslag samt under Kongl. Krigs-kollegii förvaltning ställda fonder år 1860. Antal man. N. till 1862 års revisions-berättelse, angående stats-verket, sid. 73. Statistiskt General-sammandrag af samtlige bestridda kostnader för Beväringen å riks-statens 4:de hufvudtitels ordinarie och extra anslag år 1860. Regementens eller Kårers Beväringsmanskap: Lifgardet till häst Svea Lifgardet Andra dito Svea Artilleri-regemente Lifbevärings-regementet Lifregementets Dragon-kår Dito Husar-kår Smålands Husar-regemente Skånska dito Skånska Dragon-regementet ... Kronprinsens Husar-regemente.. Jemtlands Hästj ägare-kår Götha Artilleri-regemente Wendes dito Lifregementets Grenadier-kår .
Hvad vill den säga, den gamla, menniskoförgudande gudaförhädande och roenniskovärdekränkande läran, som gör de födda regenterna till högre än menskliga väsen och folken till devas slafvar? Hvad vill den säga nu? nu, säger jag, sedan Ludvig Philip, sonen af 1’Egalite, sitter på Frankrikes thron, Leopold på Belgiens och Otto på Greklands; nu sedan Portugal och Spanien fått constitution, sedan Espartero är regent i Spanien och Amerika företer snart sagdt en hel verldsdel af republiker. Jag är öfvertygad, att nationernas förtroende är thronernas endastöd, och att intet är dynastiskt, utom det som på samma gång är nationelt. Hade Regeringen haft samma förtroende till folket, som den nu fordrar det skall hafva för sin Regering och delat dess sympathier — det lär väl icke begäras, att med en nation, som tagit en främling lill Konung, förhållandet i detta sednare afseendet bör vara tvertom, — så hade måhända till en del de utgifter, som åstadkommit denna skuldsättning, aldrig kommit i fråga, långt mindre någon skuld derigenom orsakats och funnits, men de utgifter och skulder, som funnits, hade ej blifvit fördolda under 18 år; allt detta, säger jag, hade aldrig kommit i fråga, om Regeringen haft samma förtroende och sympathi för nationen, som den nu fordrar oförskyldt af nationen, då den vill all den utan betänklighet blindt skall bifalla hvad den begär; den måtte veta, att R. St. icke äro en suverän, periodisk oligarki i Staten med ett eget intresse; deras handlingar kunna endast äga kraft då de äro ett uttryck af folkets allmänna tänkesätt och billigas af detsamma; deras och folkets intresse är ett. Men slutligen, för att äfven framställa elt bevis på den liknöjdhet om att spara Statens tillgångar och på den mindre månhet om hushållning man vid denna cassas förvaltning iakttagit, vill jag blott exempelvis nämna ambassaden vid kröningen i England.
Att, med undantag af de taflor, som nu äro, eller, efter ett nytt ordnande, borde qvarblifva i Konungens nedre Gallerie, alla andra, som nu finnas spridda i åtskil 1 ige Slottets rum, finge i ofvannämnde local hopsamlas; och 3:o att det måttliga bidrag af Ett tusende R:dr för deras första uppsättning och rengöring måtte beviljas, saint Lill de - Den 19 December e. m. 379 ras underhåll sedermera årligen Femhundrade R:dr anslås. Jag tror, att verkställigheten af detta förslag icke skulle möta så mångå hinder, sorn jag befarar för det större, mera vidt omfattande, ehuru visserligen mera ändamålsenligt och Nationen värdigare; men vi komma härigenom åtminstone något närmare ändamålet, och äga, under hoppet af ett bättre, tillfredsställelsen, att vår betydliga tafvelsamling undertiden icke vanvårdades, och snart sagt, utan nytta för Konsten och dess idkare, finnes i vårt Land. I förbigående får jag äran nämna, i anledning af hvad Herr von Qvanten anfört oin Bildergalleriet i Köpenhamn, att det förvaras i 12 salar af det ånyo uppbyggda Slottet Christiansborg, samt innehåller öfver 900 taflor af 45o mästare, alla väl ordnade efter olika Skolor med en deröfver utgifven fullständig Catalog. Jag anhåller, att detta mitt yttrande måtte åtfölja Friherre Klingspors Motion till vederbörligt Utskott. Hans Excellence Herr Grefve Fleming: Jag för min del, som har någon befattning med Kongl. Maj:ts Slott, tror mig böra upplysa, att för sådant ändamål för det närvarande icke finnes något utrymme. Dessutom bör jag tillkännagifva, det jag anser 3So Den 19 December e. m. Ett Tusende R:dr otillräcklige lill Taflornes reparation. Jag förenar mig i detta afseende nied hvad sednare delen af Friherre Klingspors Motion innehåller.
Jag har bevarat den orubbad. Freden och lugnet äro hvad Mina bemödanden hafva eftersträfvat, och att vinna dess lyckliga följder, har Jag ställt Thronen i Nationens sköte och åt dess värn anförtrott den. Under endrägtens lyckliga inflytande kunna Yi hädanefter förbättra Vår allmänna Lag och genom ett klart och tydligt uttryck af dess mening lätta dess verkställighet. Denna klarhet, lika påkallad af de rältssökande, som af domarena sjelfva, skall åt alla lemna en ny säkerhet, och lagkunnige mäns mogna granskning gifva en ledning åt de beslut, som vid nästa Riksmöte Den H) Mars e. m. i detta vigliga ämne komma alt fattas. Det är förnämligast på arfsoch äganderätten, samt på inteckningars säkerhet, som Vi böre fästa Vår uppmärksamhet. Borgenärer och gäldenärer äga gemensamt behof af tillräcklig bestämdhet i detta afseende, uti den omarbetade lagen. Jag upprepar hvad Jag redan vid ett annat tillfälle yttrat: Folken böra vakta sig, att likna de enskilta, som ofta förstöra allt af missförstådt nit, att på en gång vilja allt förbättra. De böra deremot stödja sina åtgärder på tidens långsamma gång och hämta upplysning af det förflutnas erfarenhet, för att befästa och förbättra sitt tillstånd. Låtom Oss lugna alla intressen och så ordna Våra förhållanden, att den, som lefver af sitt arbete, ej må behöfva frukta, att nästa dag finna utvägarne för sin bergning tillstängde. Om Vår representation har behof af ett förbättradt skick, så glömmom likväl ej, alt Rikets fyra Stånd, sedan trenne århundraden, utgjort grundpelarne för den lagbundna Konungamakten. Civile och Militäre tjenstemännens förbättrade lönevilkor voro af behofvet påkallade, och Jag har derföre sett med tillfredsställelse, att öfverskotten af StatsVerkets inkomster blifvit till detta nyttiga ändamål af Eder anvisade. Med samma känsla har Jag äfven erfarit de gjorda ansla66 H. 37 * 4ao Den 19 Mars e. ra. gen till Rikets försvar, Armeens materiel och den allmänna undervisningen. Jag bör äfven betyga Eder Min erkänsla för antagandet af Min proposition till förmån för fastighetsägare.
Och hon tänkte på Emil Kjellson, apotekarens långbente son med de röda händerna, som alltid voro i vägen; han var jemnårig med Max och skolpojke; hon rynkade på näsan; det anstod inte en vuxen dam att umgås på förtrolig fot med skolpojkar. Men med Max skulle hon dansa en dans, för slägtskapens skull, men till Emil Kjellson skulle hon säga, att hon var uppbjuden. Det rullade en vagn fram till trappan. Hon reste sig upp och lyssnade. Nej, hon hörde ingenting mer; men nu fick hon väl lof att gå ner. »Ellen! Ellen! Max är kommen!» ropade lilla Maria i korridoren. Ellen öppnade dörren till sitt rum och gick utför trapporna. Det fans en ovanlig värdighet i hennes hållning; hon hade beslutat att redan från början göra klart för kusinen hvilket svalg, som var befästadt mellan en vuxen dam och en skolpojke. När hon trädde in i salen kom han emot henne med båda händerna framsträckta och ögonen glänsande af vänlighet. »Goddag — du!» Ellen tyckte, det såg ut som om han ville ta henne i famn. Hvad var det pojken inbillade sig! »God dag, Max», sade hon kallt och afvisande med en liten anstrykning af nedlåtenhet, medan hon räckte honom sin hand. Han mätte henne med en hastig blick och blef flammande röd. Derpå satte han sig igen, tog Maria på sitt knä och smekte henne. »Ja-ja», sade majoren, »här har skett stora förändringar sedan du var här sist.» Max svarade icke; men hans ögon stodo fulla af tårar. Ellen satt och var missbelåten med sig sjelf. Det gjorde henne ondt, att hon sårat honom. Något mindre kall kunde hon väl ha varit; han var ju deras gäst, och de hade ju ändå så mycket gemensamt. Han var fåordig och förstämd; han satt och grämde sig öfver Ellen. Det kändes så bittert i alla fall, fast han egentligen hade varit förberedd på, att de skulle vara främmande för hvarandra. Åhnej, han hade nog gladt sig åt att träffa henne ändå, den lilla lifliga tösen i gröna klädningen, kajan, som han brukat kalla henne derför att hennes ögon voro så grå. Men hon var förändrad, mer än han egentligen hade trott.