Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 11 Januari. stiger i välmåga, med låg penningeränta och hastig omsättning, som under alla årstider har ett öppet farvatten och dagligen lemnar seglare tillfälle att i de goda hamnar inlöpa, hemta varor och afsätta hvad de medföra; ett land der således på kortare tid omsättningen af kapitaler ne är mångfalldigare, att, säger jag vilja med Sverige jemföra förhållanderna inom detta land och genast här tillämpa de derinom antagna grundsatserne för handeln, anser jag åtminstone oriktigt och omöjligt. England kan erbjuda hela verlden fri tällan med sig ifråga om afsättning af industriens alster, men våra förhållanden äro helt olika. Vårt land är fattigt på naturprodukter, och de få, på hvilka vi äro rika, äro spridda pä en stor yta, folkmängden är gles och kommunikationerna långväga, rikedomar äro icke samlade, folket i allmänhet är benäget för utgifter men föga för att spara, kapitaler finnas icke, räntan är hög, afsättningen är svår genom våra vintrar, som tvinga fartygen i våra hamnar alt blifva öfverliggare under längre tider, vårt rörelse-kapital kan icke så ofta omsättas som i andra länder; under sådana förhållanden mäste helt andra grundsatser här följas, såväl i fråga om tullafgifterna som i mångå andra bestämmelser ronde handeln. Detta synes mig åtminstone klart och naturligt. Visserligen vore det önskligt, att småningom uphinna den lyckliga ställning, hvari England sig befinner; man måste dock derjemte taga i betraktande, att just inom detta land finnas åtskilliga betänkliga förhållanden i hvilka man skulle önska, alt vi aldrig blifva försatta. Man har åberopat de Nord-Amerikanska Fristaternas liberala tull-lagstiftning ; men jag får bekänna, det jag icke tror att man här skulle finna sig belåten dermed. Den lägsta tullen är der fem proc. och den högsta hundrade proc.; men i alla fall är förhållandet inom dessa Stater så olika med våra, att något exempel icke kan derifrån hemtas. Min öfvertygelse är, att K. Skrifvelsen går, i fråga om förbuden, så långt som man under närv:de förhållanden kan begära. K. M. har deruti yttrat Sig möjligheten kunna innan nästa Riksdag blifva satt i tillfälle att borttaga ett eller annat förbud i följd af traktater med fremmande makter.
Om, till undvikande af denua samhällsskada, lillvcrkningarne hållas i så högt pris, att den frie arbetaren kan företrädesvis afsätta sina; så Nika fängelsernas osålda varulager högst betydligt fångvård skostnaderna. Till dessa, ehuru de icke synas på statsanslaget, bör äfven räknas underhåll af deras hustrur och barn, som, efter det nya systemet, skulle hållas längre, och lill större antal än tillförene, inneslutna i fängelse. Församlingarne finge väl för det mesta vidkännas dessa kostnader; men på de betalande verkade de likasom en ny skatt, fastän de icke upptoges i statsregleringen. Hr Dalman jemte andra talare hafva väl förklarat, att man kunde ganska visst veta huru långt fångvårdskostnaderne sträckte sig, och alt man icke behöfde hvarken befara att de blefve öfverdrifva, eller fördenskull inhemta närmare erfarenhet inom landet. Men deremot hafva vi hört Chefen för Fångstyrelsen, Hr von Troil, helt öppet och uppriktigt förklara, att han icke trodde sig kunna pä förhand beräkna dem. Sä förhåller man sig, när man icke dömmer efter hugskott, utan pä grund af sakkännedom och samvetsgranhet, såsom det egnar en embetsman. För egen del tror jag knappast, att man på förband kan med någorlunda tillförlitlighet beräkna någon annan kostnad, än fängelsebyggnaderna, hvilka redan äro påbörja - Den 26 A p r i 1 e. ro. 189 de. Men huru manga oell stora, som behöfvas, vet man ju icke ens. Bland förberedelserna till den lagskipning, hvars anlagande nu yrkas, sakna vi ej blott nödiga fängelser, utan hvad mahanda värre är, domare med nog urskillning och mognad menniskokännedom, för alt rätteligen begagna den vidsträktu makt de erhålla. Hedan har jag, mine Hrr, fästat eder uppmärksamhet på denna nyhet i vår lagskipning, och på orsaken dertill. När vi nu besinna, alt domarebefattningen vid häradsrätterna i allmänhet utöfvas af unge män, som äro tillfälligtvis förordnade, ofta nog dä de nyss kommit från universiteten; sä torde det finnas betänkligt, alt lemna ett sådant godtycke i deras händer.
N:o 99, i anledning af väckt motion angående alstående af jord till Marstrands stad och dess Elementar-läroverk. Bifölls. N:o 100, i anledning af väckta motioner angående förut varande arrendatorer företrädesrätt vid förnyad utarrendering af boställshemman. Bifölls. S. D. Vid förnyad föredragning af Stals-Utskottets Utlåtande N:o 101, dels i anledningj^af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse i fråga om lörändrade grunder för Mjöloch Sågqvarnasj beskattning, dels angående enskild motionärs framställning i ämnet, beslöt Ståndet återremittera detta Utlåtande samt hänvisa ärendet till behandling af Sammansatta Statsoch Bevillnings-Utskotlet. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs oell remitterades till Siats-Utskottet Kongl. Maj:ts nådiga Proposition tili Rikets Ständer af den 18 dennes, angående pension å Allmänna Indragnings-staten åt aflidne Professoren m. m. Anders Betzii Enka, Emilia Sophia Wahlberg. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats-Ulskoltels Memorial, N:o 110, angående aflöningens bestämmande för den hos Riks-stånden och Utskotten anställde Kanslioch Vaktbetjening, endast med de förändringar, att den föreslagna hyresersättningen för Hedervärda Bonde-Ståndets Sekreterare afslogs, och alt det månadtliga arfvodet för bemälde tjenstemän skall beräknas ej ifrån den 2 September 1859, på sätt Utskottet tillstyrkt, utan ifrån Riksdagens början, den 15 Oktober samma år. 450 Prot.-Uldratj den 26 Maj 1860. S. D. Föredrogs å nvo och bifölls Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 25, i anledning af återremiss å Betänkandet, N:o 3 8, angående
Här förekommer, efter min öfvertygelse, ett stort misstag vid beräkning af tillverkningsheloppet för den största i sådant bränneri lofgifna redskap eller 63 kannor enkel form, då man anser densamma kunna tillverka t. o. m. 7560 kannor, derefter skatten är beräknad lill 315 r:dr. Med den erfarenhet jag äger skulle jag tro att åtminstone halfva beloppet häraf är förmycket, således kalkylen missledande vid beskattningen af sådan redskap och bör således närmare begrundas. Ifrån en godtycklig beräkning af hvad comiterade kallar husbehofsbränning med 1200 kannors tillverkningsrätt för den aldra minsta jordägare, samt lill binäring för jordbruk för den, som innehar 6000 r:drs hemmansvärde, om i öfrigt den för densamma uppgjorde beräkning vore riklig, gör comiterade ett språng till fabriksbränningen, hvilken i anseende till den dervid beräknade minsta tillverkning af 32,400 kannor, af få lärer kunna begagnas; men uteglömmer alldeles ali tillerkänna hvarken husbehof eller binäring, som det kallas, åt mängden af dem hvilka innehafva jord utöfver ett värde af 6,000 r:dr och önska utöfva bränvinsbränning relativt till den produktion af rudimaterier, som kunna förefinnas å deras egendom, och hvilken klass jordägare säkerligen utgör större delen af dem som hitintills idkat denna handtering, eller, med andra ord, förslaget tvingar alla jordägare utöfver 6000 r:drs hemmansvärde, att antingen åtnöja sig med produktion efter 63 kannors panna utgörande rätteligen några 1000 kannor, eller ock anlägga fabrik, hvilket allt synes obilligt samt illa beräknadt. Här finnes i landet i detta nu en mängd brännerier om 10 å 15 kannors rymd för ånga i 3:dje och 4:de klass, med hvilka tillverkas från 10 till 15,000 kannor och passa väl för mängden af egendomar relativt till omfånget af deras jordbruk, och kosta dock i anläggning icke obetydligt. Sådana verk, jemte alla andra med betydliga omkostnader anlagde, komma således alt försvinna, då de icke kunna hänföras till de nya benämningarne.
– »Och under allt detta skref herrn vidt och bredt i sin tidning om arbetarnes rättigheter och fattigdomens afhjelpande, görande sig sjelf till en folkets man. Jo, sådana äro de! Och arbetarne läsa och betala», – han hånlog och betonade ordet. – »Också jag läste och betalte, och det fastän min egen räkning låg der oqvitterad. Men sådana äro vi. Det fins många som kunna skrifva så att svart blir till hvitt, när de fått lärdomen», – rösten sjönk åter. Han tog upp mössan, slätade ut vecken derpå, och fortfor under det han ännu såg ned: »När jag låg i tyfus, gick min hustru hit, hon, som ensam stred och arbetade för oss alla», – rösten stockade sig, och han måste göra ett uppehåll för att tvinga rörelsen tillbaka, men så bröt vreden lös i ett ljungande utbrott, »och du lät henne gå usling!» »Vet hut, fähund!» röt tidningsmannen och for upp. Han var aldrig grof, utan när han blef riktigt ond, hvilket sällan hände. Arbetaren skrattade trotsigt, och i det han steg tillbaka, rätade han ut sin böjda gestalt, och fylde dörröppningen. Nu hade han sagt det värsta, det som låg djupast, det som satt jäsning i hans sinne. Nu kommo orden snabbt och högljudt, som om de legat färdiga. Den yngre kamraten hade närmat sig andra dörren, färdig till flykt, men hvarje ord trängde ut till honom, klart och skarpt, och sjelfva förskräckelsen brände dem fast i hans minne. »Hat åt kapitalet – dumheter! Det är just kapital som behöfs. Regeringen? Puh, – lag och rätt måste finnas. Nej, bort med dessa harkrankar, dessa yrfän, som icke ega ett öre, och dock vilja lefva som hade de millioner! Ynkryggar, som festa och kalasa och bedraga arbetaren på hans förtjenst; som spela kort om hundrakronesedlar och stå i skuld för kläderna på kroppen. Afskum, som flyter ofvanpå! Tiggarhögfärd, som skäms för att gå med en gammal rock!
Majit i Nåder insett fördelarna härvid och besluter hvad som närmast länder till Rikets bästa, i underdånighet erkänna och samtycka hvad Kongl. Majit i Nåder sålunda för godt funnit, i synnerhet då Kongl. Majit i Nåder såsom ett vilkor härvid täckts antaga, att det Capital, som för denne ultramarinska besittning må kunna erhållas, alltid blifver att anse såsom en Sverige tillhörig ]Fond, som allena mot säkerhet kan användas till större eller mindre tiel i och för ändamål, flem Kongl. Majit i Nåder finner med detta Rikes interesse instämmande; Dock torde Rik - Stats-Utskottets Betänianden. 1949 sens Höglofl. Ständer härvid i underdånighet förnya det i deras underdåniga Skrifvelse den 15 Maji 1812 yttrade förbehåll, att Svenska Stats-Verket icke må belastas med någre utgifter i och för det serskildta Departementets eller Tjenstemännens underhåll, som tillhöra 1- fragavarande Colonies Styrelse. Hvilket allt vördsamligen underslälles Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 23 Juni 1818. N:r 31g: Riksens Höglofl. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsooh Ekonomi-Utskotts gemensamma Utlåtande, i anledning afl Kongl. Maj.ts Nådiga Skriflve/se om bidrag från Allmänna MagazinsInrättningens Fonder till flore kommande af stegring i priset ä groft bröd för Hufvudstadens obemedlade Foltzclasser. Samtelige Respective Riks-Stånden hafva till Stats-Utskottets samt Högvördige Präste Ståndet och Hedervärda Bonde Ståndet jemväl till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets yttrande remitterat, Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 3 i denna månad af följande innehåll: (Denna Nådiga Skrifvelse uteslutes här och finnes tryckt under N:r 27 i i:sta Sami. till destta Bihang sid, 3370 1950 Statsoch Besvars-Ulskouens Betänkdnden.
Om de främmande kapitalerna kunna bär i värt land an vändas pä ett sätt som blir till landets båtnad, som kan medföra en större utveckling af våra nationella krafter, lifva vår industri och befordra landets välstånd, sä äro de välkomna; men det återstår att undersöka huruvida de nu ifrågavande kapitalerna, hvilka likväl ännu icke äro oss erbjudna, skola åstadkomma eli sådant välstånd uti den skala hvarefter summan är beräknad. Jag instämmer deri, att jernvägar äro önskvärda och alt önskvärdt vore, del vårt land dermed vore försedi; ja del vore till och med önskligt all eli jernvägsnäl bade spridi sig öfver hela landet liksom vära landsvägar; men det återstår att betrakta huruvida det är möjligt alt åstadkomma ett jernvägssyslem i vårt land, huruvida det är möjligt att våra tillgångar i en ännu långt allägsen framlid kunna blifva tillräckliga för något sådant, med det afstånd som är mellan våra serskilda provinser. Det torde icke kunna förnekas att blott de jernvägslinier, som vi hafva fått se projekterade i oklrnjen af är 1845, skulle kunna kosta eli par hundra millioner. Sådant later önska sig, men jag belvitlar, och är säker ull hvar och en med mig, belvitlar möjligheten all åstadkomma något sådant, förr än landet är upfyldt med ett mångdubbelt antal invånare och produktionen stigit i förhållande dertill. Emedlertid får man rälla mun efter matsäcken och göra hvad man kan för att småningom närma sig det mål man önskar sig att upnå. Men då bör man börja frän den rätta ändan, börja sä, alt man med hvarje steg pä den bana man beträder samlar krafter för alt laga ett steg till, så ali man icke vid det nästa stegel stannar tröttad ulan gagn och utan ära. I ett folk-, penningoch induslrifattigt land, som Sverige, får man (aga sig tillvara all för hastigt framgå i ett företag under hvars tyngd sjelfva England eli ögonblick suckat. Med den största aktning för den ihärdiga omtanka, och den berömvärda fosterlandskärlek, som lifval Gr.
Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utsk:ts den 22 dennes bordlagde Mern. N:o 3, med den till Rikets nu församlade Ständer af Ful!m:ge i Riksg.-Kont. afgifna Berättelse. Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 22 dennes bordlagde Mern. N:o 4, ang. riksdagskostnadernas bestridande af ftiksg.- kontoret. Sedan Hr Gr. o. Landtm, uppstått och allägsnat sig samt Ordförande-platsen intagits af den enl. matrikeln främste närv:de ledamoten, Gr. Posse, Arvid, föredrogs och bifölls Stats-Ulsk:ts den 22 dennes bordlagde Mern. N:o 5, ang. godtgörande af Hr Landtm:s och Hrr Talmäns riksdagskostnader. Efter det Hr Gr. o. Landtm, återkommit, föredrogs punktvis och bifölls Stats-Utsk:ts den 22 dennes bordlagde Mern. N:o 6, ang. förskott å aflöningen för den hos Riks-St:n och Utsk:n anställda betjening. Föredrogs Konst.-Utsk:ts den 25 dennes bordlagde Mern. N:o 2, ang. det hvilande förslaget till ny R. O. och dermed sammanhängande ändringar i R. F. Detta Mern. begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad., i enlighet med hvad Riks-St:ns Hrr Talmän vid hållet sammanträde öfverenskommit föreslå, behagade besluta att till afgörande Den 27 November. 175 företaga Meirr.t i det plenum, som komme att hållas Måndagen den 4 nästk. December. Ropades ja. Föredrogs Konst.-Utsk:ts den 25 dennes bordlagde Mern. N:o 3, med uppgift å hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne. Sedan detta Mern. af flere ledamöter blifvit ånyo begärdt på bordet, anmälte sig och yttrade Gr. Posse, Arvid:
Detta skedde bäst vid de värfvado kavalleri-regementena, vid hvilka all ryttareförmåga borde kunna drifvas längre, än vid de indelta med deras begränsade öfningstider; och hade Komitéen på grund deraf föreslagit: att hvartannat år i Stockholm och hvartannat år i Malmö skulle en kavalleriskola bildas den 15 Juli och fortgå under tvänne månader; att till kavalleriskolan i Stockholm skulle beordras två subalternofficerare och två underofficerare från hvarje hel kavalleribataljon, utom de i Skåne förlagda, samt en officer och en underofficer från Jemtlands hästjägarekorps, och till kavalleriskolan i Malmö två subalternofficerare och två underofficerare från hvarje kavalleribataljon i Skåne; att skolan skulle stå under öfverinseende af chefen för det regemente, hvarvid den vore förlagd; att till befäl och undervisare vid skolan skulle kommenderas en ryttmästare, en äldre löjtnant och en stallmästare; och att i skolan skulle öfvas enskild ridning, men hufvudsakligen fältridning, ridning öfver hinder och vapenföring till häst; varande, enligt hvad Komitéen jemväl tillkännagifvit, kostnaden derför i medeltal beräknad till 5,400 Riksdaler. Med godkännande af Komitéens åsigter och förslag, har Kongl. Maj:t äskat, att för hållande af dylika, för kavalleribefälet afsedda skolor, hvartannat år i Stockholm och hvartannat år i Malmö, ett fortgående anslag af 5,400 Riksdaler måtte beviljas och på förevarande Hufvudtitel uppföras.
SÅ ATT STARKT S K U M FÖR ATT GÅ FRUN ALLA LÄMPAS UTFÄRDER D o k t o r Gai ?I p i e n s b u r g UNG FÖRÄLDRALÖS FLICKA TILL HÖSTEN PLATS (INFÖDDA LÄRARINNOR), Målarskola p å landet. ETT GODT OCH SKYDDANDE H E M. ÖNSK. VID ELEVER. SKOLÄMNEN, LEDNING. PROSPEKT M. Å DE Doktor A. [1968] LUFTIGT, EJ FÖR SOLEN UTSATT STÄLLE. Att I VANL. ders byrå, DIVERSE TILL E N GOD F A M. HELST I VESTERGÖTEN TRAKT (» M Ä R K I S C H E EMOTTAGAS språk musik, KRAFTER. [1975] S Ö M N A D. S V. TILL » 2 1 Å R », JUNGSKOLA, P. R. Bohaget. SKOGRIK [1800] LAND FÖR ATT BITRÄDA I HUSHÅLL OCH M E D Elin. I I OCH INNEHAR PLATS OCH D E M TILL TORKNING P Å ETT [1941] KURSERNA (G. 3124) DRAGER UT KLÄDERNA I SIN BEHÖRIGA FORM HÄNGER S V. M E D FÖRSTA TORDE TILL » F. », SOLFVESTA P. R. EN PENSION I NÄRHETEN AF BERLIN, DELT. UTI DE HUSL. GÖROM. SVAR TORDE SÄND. I BENÄGET SÄNDAS M. J. S. G U M. A - B. STHLM. BESTRYKER DE FLÄCKIGA STÄLLENA VÄL MED SKÄRGÅRD, DÄR SALTSJÖBAD ERHÅLLAS. ÖNSK. ELEM.-LÄROV. FÖR FLICKOR, ÖNSKAR FÖR » LN », I NÅGON KUNNA UNDERVISN.
Nådiga omsorg och förutseende af hvad till Rikets bästa må finnas lända, stanna i ett beslut, som med Kongl. Majus Nådiga önskan och afsigt instämmer, öfvertygade derom, att Kongl. MajU, enligt dess Nådiga förklarande, så understödjer det steg Riksens Ständer taga, att ändamålet må kunna vinnas på det för Riket fördelaktigaste och xnindst kännbara sätt. På den tillgång af 2,000,000 Preussiskt Courant, som för Pommern och Rugen inflyter, och Kongl. Majtt i Nådår föreslagit för i frånvarande liquid, hafva väl Riksens Ständer, sedan Kongl., Maj:t genom Nådig Proposition den 12 i nästlidne månad, täcktes upplåta dessa medel till Riksens Ständers disposition, beräknat utbetalningen af förra Kongl. Familjens 9 rf efter Högst-Salig Hennes Majit EnkeBrottningen , utgörande omkring 300,000 Rid och af Xrigs-Skulderna vid pass 1,500,000 R:d, hvarföre Obligationer på tre år skulle utfärdas', samt i öfrigt ersättningen af Stats Verkets förskott stort 300,000 R:d till contant afbetalning på dessa skulder, elier tillsammans 2,100,000 R:d Svenskt Banco; men då omförmaldte 2,00a, ©00 Preussiskt Courant, efter nu gällande Cours ä 66 sk. forde kunna antagas till ett belopp af 3,750,00.0 lodsamt hola dennaSumma syne» vära. jp<m st Augusti^ vara att påräkna, förbehofyerts, pnär Kongl^ Majiti Högstberörde Nådiga Proposition för-, klarat sig hafva noder den på Preussiska medlen afdragne Summa af 1,500,000.
För fullgörande af den i 2 §. af Banco-Utskoltets nu gällande Inslruclion Utskottet tillhörande skyldighet, att, vid Riksdagens början, Rikets Ständer skyndsamligen meddela den af Banco-Fullmäglige tili Utskottet afgifne Berättelse, dels om Bankens tillstånd och rörelse i sin helhet, dels ock om Förvaltningen af Tumba Pappersbruk , har väl,angående tryckningen af samma Berättelse, anstalt redan blifvit fogad; men som ifråga varande tryckning, oaktadt all skyndsamhet derutinnan iakttages, icke kan, i anseende lill arbetets vidlyftighet, medhinnas på kortare tid än 2 å 3 veckor, får Utskottet, lill undvikande af anmärkningar om försumlighet i berörde hänseende, härigenom hos Rikets Ständer anmäla, det Utskottet desto heldre ansett sig böra uppskjuta öfverlemnande! af omförmälde Berättelse, intilldess tryckningen deraf blifvit verkställd, som utskrifningen af fyra exemplar utaf merberörde Berättelse med dertill hörande Tabeller, i likhet med hvad vid sisllidne Riksdag egde rum, skulle erfordra nära samma lid, som den för tryckningen behöfliga, och dessutom leda till ökade kostnader, ulan alt medföra någon deremot svarande fördel för Rikets Ständer. Slockholm den 7 Februari 1840. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckerietj 18/fO. Banco-Utskottets Memorial N:o 4- N:o 4. Ankom till Exp.-Utsk. d, 12 Febr. Memorial med öfverlemnande af Banco-Fullmägtiges Berättelse till Utskottet år i84o. Till åtlydnad af föreskriften uti §. 2 af nu gällande Instruction för Rikets Sländers Banco-Utskott, får Utskottet till Rikets Ständers kännedom härhos öfverlemna Banco-Fullmägtiges, lill Utskottet afgifne, Berättelse dels om Bankens tillstånd och rörelse i sin helhet, dels ock om förvaltningen af Tumba Pappers-Bruk. Stockholm den 24 Februari 1840. Bihang till R. St.
@n>ea 9?ife3 ©fditöerS © tif i l it n g f&r år 1831 0$ be påf&ljanbe intill (Intet af bet år, bå en f&rntjab' 93eit)illning^<Stabga af SiKifeté ©tånber warber antagen; (Bjort) o$ fömtydff tutö lagtima 9*tf£tmgen i <5to#otm ten 21 åe&ntarit 1830. OM till fanget t, X 0,5]>rot, 182-8-,183c10,0aml. 2, Q3anb. s^o 399,) Cum Gratia SrJ Privil. S:a R:o? Majitis. ©Joefbolm, Äongi. SSoftrpcferiet, 1830. m. $i?L 8rt. in 3 n n c 1; ä IL . Afgift af £on, genbom cct; ERorelfe, m. tn. §. 2, S(f Smbeftf» oö) $j*nf?emdn farnt ^Betjente, m. fl. 6 §, 9. 23cn>itlnmg af ©(Sterne —* g §. 21. 23eici1Inin0 af ^orbbrufet <>g §. 29. S5en>ittmng af S3crgn>erfen, fS ct! af fdriFiftfe S)?a. nufacfurter, gaBriPer, 2BerP cfy 3fivrSt(ningar pS Sanfcet 33 §. 34.
Shdant dar briikade nog herrarne tala om, sjalf visste han endast besked om grufdriften, om det olika värdet af de olika kolflötsarna, om den eldfasta leran som för Höganasverken ar af s % stort varde, om arbetstiden och arbetslönen och mera sådant. Och det kunde han godt veta, ty han hade kommit ner i grufvan som barn och var nu en femtioårs man. På återvägen kommo vi .till afplankningar med dörrar vaktade af Iialfvuxna gossar, hvilka buro små lampor fastade i mössan; de öppnade dörrarne för oss utan ett ord, allvarsamma, tigande, gnomlika. &amp; !ed en känsla af lättnad återsågo vi den glödande gnistrande elden vid uppfordringsschaktet. Nu voro vi snart uppe igen och aldrig hade val solen lyst så klart, aldrig hade traden synts oss mera gröna, himlen mera blå! Höganas ar ett samliälle med omkring 4,000 innevånare och då nian ser dess torg och öppna platser, tror man sig vara i en stad och den icke en af de minsta i vårt land. H a r mötte också den urbana civilisationens förfining, har funnos prydliga hus, vackra blomstergrupper, plaskande fontaner, ined intelligeus och skönhetssinne ordnade hem och parker. H a r bjödos vi på doftande rosor och svällande drufvor, h#r fingo vi höra om bruksbefolkningen, om deras lefnadsvillkor och familjeförhållanden, deras sorger och fröjder, om skolor och sjuk vård ocli mångt och mycket annat som lifligt intresserade oss. VBr färd var i sanning rik på omvexling och kontraster, det kunde ej f örnekas. ' F r å n järnvägen sigo vi h y 0 de vidsträckta åkerfälten, välskötta som. trädgårdar, hvilka genomskaras af banan, tiinnland efter tunnland, kilometer efter kilolometer, med talrika flockar af betande boskap hvilka kunde räknas i hundratal - och vi tyckte a t t allt detta var godt a t t hafva på denna sidan om siindet ocli gladdes å t moder Sveas rika kornbod.
Böra åfättag några få anbra nu afgiftsfria tanbtmanna*probufter, belg Beflutat afffaffanbc af numaranbe tull* afgifter för alla be artiflar, font, enligt gällanbe tarif, ännu äro meb utförfeltull Belagba, bolö od mibtagit åtffitliga föränbringar i be till Sulltapan höranbe Huber* rättetfer; alttfammanS i enlighet meb Söår ben 4 fiftltbne SiooentBer i betta ämne till Ötongt. 9)taj:t aflåtita uitberbåttiga ffriftoelfe, beruti Söi tiltifa anhållit att jfottgl. SJtajd Behagabe, efter föregången utrebning af faffunttigc mätt, tilt Stifetg näft fautmanträbanbe ©tättber i ttåbcr aflemna förflag tilt ttt; Stulitapa, bertili, meb iafttagaube af erforberlig cnfelhct i affeettbe på uppftättningen, införfettullarne för be faBrifatcr, font utgöra föremål för inheutff inbuftri, må förefCåS tilt fåbana Be* topp, att be, å ena fiban, ide funna lemna ben fmenffe probucenten tillfälle att fförba offätig miuft på öfrige ntebBorgareö Befoftnab, ntctt, å ben anbra, göra bet för honom möjligt att, meb amoäitbaitbc af otntanfe od; flit/ förbelaftigt Beftå i fottfurrenfen meb främmanbe, i affeettbe å ftimat, läge och fapitaltitlgång mera tydligt lottabe länberg inbuftrt