Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Anslagets användande med dertill börande detail-omständigheler samt ordningen för reparationernes verkställande i mohn af tillgång på medel, äro frågor af administralif beskaffenhet och icke kunna af II. St:r behandlas; \ anser Utskottet Hr Frih. Ridderstolpes berörde hemställan icke fördra någon It. Sttrs åtgärd. 4:o I anledning af uppgiften i 1/^.,-de Punden att det Anslag af 6 R.-dr 4° sk., sorn Ramlösa Hälsobrunn åtnjutit, nu mera blifvit, såsom på längre tid ej utanordnadt, från vidare beräkning biand bestämda StatsAnslag uteslutet, har uti V. BorgareSlåndet Hr Lagman Ståhle yrkat, ali då grund saknades för uteslutandet af Anslaget och detsamma utgår till enskild man, af hvars godtfinnande det beror att lyfta beloppet för läDgre eller korrtare tid, Utskottet måtte sig utlåta, huruvida det kunnat på giltiga skäl utesluta nämnde Anslag ibland utgifterne. Utskottet får i anledning häraf upplysa, att då, på sätt Utskottet utredt, Anslagets utbekommande ej på ^digre tid ifrågakommit, har Utskottet deraf hämtat skäl till beloppets uteslutande från bestämda StatsUtgifter; men häraf kan ej den slutsats dragas, att vederbörandes rättighet anses gått förlorad i afseende på medlens utbekommande efter derom i behörig ordning skeende anmälan; kunnande denna mindre utgift bestridas af det å denna HufvudTifel till rcstilulioner förslagsvis uppförda Anslag af 4ooo R:dr. 5:o Vid 22 Pundens eller Anslaget för Slröins~ holms Stuteri. RiksdagsFullmäktigen Johan Jacob Rulberg från Norrbottens Län bär, under åberopande af den, rörande misshushållningen vid näniude Stuteri, sistförflutne Riksdagar förekomne fråga och hvilken förauledt lill R. St:rs underd. skrifvelse!-, med framställning om nödige anstalters vidtagande till vinnande af snar och verksam rättelse derutinnan, hos H.
PresteStåndets inbjudning till Medstånden att sig i PresteStåndets Beslut förena, IX 3. s 56, ej antagen af BondeStånclet, IX 3. s i33. Utskottens Memorial lill BorgareStåndet om utlåtande öfver frågan, VII 3. 2. s 92 — 99, Ståndets Svar, IX 3. s 3j3. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 44’ fom öfverlåtelse af den vid Auctioner å confiscerade varor utgående FattigProcent till Götheborgs; Motion, remitt .till StatsUtsk ottel, s 1226. Utskottets Utlåtande, IV 1. s 724 — 729, bif. af Adeln, IX s 2i5, af BorgareStåndet, IX s 219, af BondeStåndet, IX s 220, af PresteStåndet, IX s a3o. 94 Fattigvård, om understöd för Carlskrona Stads; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1147. Utskottets Betänkande, IV 1. s 173 — 176, bif. af PresteSlåndet, IXS73, återrera. af BorgareStåndet, IX s 75, af Adeln, I^X s 77, bif. af BondeSlåndet, IX. s 85. Ytterligare Utlåtande, IV 1. s 4^4» lagdt till Handlingarne af BorgareStåndet, IX s 130. Fieandt, rörande en ansökan af Lieutenant voll, om ersättning för licjen förlust å hans Boställe; StatsUtskottets Betänkande, IV 5. s 193—199, bif. af BorgareStåndet, IX s 1137, af BondeStåndet, IX s ii34, af Adeln, IX s n38, af PresteStåndet, IX s 1147» Underd. Skrifvelse, X 1.S874—877. Fjerdingsmans skyldigheter, om närmare bestämmande af; Ekon.
Af mig bör icke väntas någon uppgift å de tjenligaste medel, att återställa lagens mening i öfverensstämmelse med bestående förmer; sådant lärer Utskottet ej underlåta. Jag får derföre endast tillägga min lifliga önskan, att hela denna framställning, måtte undgå stämJ pel af en 6trid emellan personer; men deremot att den, såsom öfverläggning om sak, måtte under full opartiskhet framträda, nog kraftigt* för att antyda verkliga behöfvet af Lagens upprätthållande i ett fall, som, ehuru stun-1 dom ringa ansedt, likväl möjligen kan medföra de betänkligaste följder. Den 7 April f. ni. :'Dli 85 N:0 3* tierr von Francken, Angujl: Friherre Bjönsfjernas motion rörande lofor-i drandet af vissa uppgifter för den blifvande Financeplanen kan af mig visst ej annat än bö^ geligen gillas, ehuru öfverflödigt det än tyckes vara att vilja understödja ett anförande, framställt af en person sorn i ämnet visat verkelig kännedom och för detsamma arbetat mer än man ägde skäl att tro dess tid skulle medgifva. Just detta förtroende jag har till Friherre Björnstjernas insigt i de allmänna Financerna, gör att jag hoppas det ej misstyckes att jag begär ett tillägg i det antal frågor Friherren be«' gärt besvarade af Statsoch Bancoötskotten^ nemligen ungefära tiden da nämnde Utfkott tror sig till Stånden kunna hinna inkomma med sitt betänkande öfver Financeplanen. Skjmdsatht svar på denna fråga tror jag ar i synnerhet behöfligt för Högloftige Ridderskapet och Adeln, af hvars Ledamöter flere redan bortrest och ännu flere sedan nu tvåtredjedelar af den i Grundlageni för Riksdagens varande utstakade tid är tilländalupen, äfvensom af årstidens gjöromål kallade, otvifvelaktig! hemresa, men kanske af dem ganski manga, endast de visste i frågavarande tid, icke göra afseende på 20 å 30 mils väg för att återkorinna oeh öfvervara slutliga afgöraridct af eri Den i April /, m.
Härtill får jag korteligen tillägga, att jag instämt i de reservationer, som af Herr Grefve Spens och Herr Prosten Hallström blifvit afgifna, rörande anmärknings-punkterna N:ris 2, 3, 6, 16, 25, 31, 33, 41, 42, 43, 45, 47, 49, 56 och 72; att jag ansett en skyldig grannlagenhet hos Utskottet hafva fordrat förbigåendet af anmärkningarne i N:o 18, helst någon för Rikets sannskyldiga nytta menlig följd af berörde åtgärder icke med någon Constitutionx-Utskottets Memorial, Pf:o i3. någon snnnolikeht kunnat befaras; alt de i puncterne N;ris 27, 55, 68, 6p klandrade uppskofveti och besluten hafi, både i sin egen, ofta djilptgående beskaffenhet och i Vederböra niles både Riks-Slånds och Embetsverks, afgifna Utlåtanden och forsing, ganska antaglig grund; att det i punclen 37 uppgifna lånebehofvel icke till egentlig hufvudsaklig del berott af det i samma punct omförmäldla Regeringsbeslutet, utan fastmer af Riksens Ständers egna åtgärder; alt Conslitutions Utskottet icke bordt i 46:te punclen ingå i bestämdt bedömande af den omtvistade beskaffenheten af TolagS-frågar, såsom tillhörande, eller icke, den ekonomiska Lagstiftningen; att anmärkningarne i 3/f.'de, 35:te och 57:de puncterne sakna stöd, både i föregående
Bland flere andra viktiga företeelser på samma område, hvilka infalla inom årets första halft, vill jag endast påminna om den Gustavianska utställningen i Konstföreningens gamla lokal, om den förnyade täflingen för väggmålningar i Nationalmuseum och om konstoch industriutställningen i Göteborg. Den lifaktighet i våra konstförhållanden, hvarpå dessa framtida fakta tyda, har äfven gifvit sig tillkänna däri, att redan under detta års Januari och Februari i hufvudstaden hållits öppna flere konstutställningar än någonsin förr varit fallet. Den permanenta utställningen i Birger Jarls-bazaren har fortsatt sin tillvaro sedan föregående år, en annan dylik nar öppnats af herr Th. Blanch vid Drottninggatan; tillfälliga utställningar ha hållits af Konstföreningen samt af enskilde konstnärer till förmån för Svenska konstnärernas byggnadskassa. Dessa två sistnämnda utställningar, af hvilka den senare nu är afslutad, den förra ännu pågår, hafva hvardera i sin art varit af ojämnförligt intresse, och båda måste ansessåsom synnerligen lyckade försök till ett expositionssätt, hvarvid vi här hemma ännu äro föga vana. Hvar och en känner de olägenheter, som äro förenade med beskådandet af stora tafvelutställningar och gallerier. Hur massan af konstverk tröttar Öga och fantasi, hur den ena taflan » slår ihjäl » den andra, hur man kastas ur den ena stämningen i den andra, och hur en » estetisk hufvudvärk » ofta nog blir det föga angenäma minnet af det, som bort vara en oblandad njutning. Först efter upprepade besök hinner man sätta sig in i de olika mästarnes skaplynnen och teknik, lär man sig skilja det bästa från det mindre goda och förmår man öfverlemna sig åt den njutning, hvilken det är konstens enda legitima mål att väcka. Hvar och en vet dock också, att dessa olägenheter ofta äro lika många nödvändigheter, då ju å ena sidan en stats konstskatter bäst bevaras och tillgodogöras, då de finnas samlade på ett ställe, å den andra sidan begäret och nödvändigheten att täfla samt det däraf afhängiga expositionsväsendet är ett för vår tid — ej minst i konsten — utmärkande faktum, som ej kan bort-resonneras. Emellertid har man allt mera börjat anordna specialutställningar af en konstnärs eller ett fåtals arbeten.
Södertelje, vederlag åt kyrkoherden derstädes Sölfvitsborgs hamnbyggnads-1 ån, anstånd med T. Tackjerns-tionde, nedsättning d<?ri Tekniska skolor, anslag till 'Theatern, Kongl., anslag till . ersättning af förskott till . Thersner, Thora, anslag för fortsättning af ett planche-verk Thurgren, J. A., anslag för fortsättning af ett kameral-arbete ... Tjörns härads krono-tionde till Marstrands kyrka och skola . 1Topografiska korpsens arbeten, anslag till. Torps komminister-boställe, roterings-frahet för . Trana, G. E., pension för Trippi ska hemmanen i Halland, återlösningsrätt till • Regist. till StatsLUstc. Trosa, anslag till uppmuddring af inloppet till . 158. Trosspassevolans-afgift, upphörande af 64, 176. Troxhammars krono-hemmans utbyte 84. Trysunda fiskehamns afträdande 94, 195. Trädgårds-föreningen i Stockholm, anslag till . 71. Tull-bevillning, omröstning i Förstärkt Statsutskott om 216, 255, 375. Tull-verket, anslag för 72, 184. v: Uddevalla och Wenersborg, jernväg mellan t . 274. Ull-Diskonten, förhöjning af låne-procenten vid . 193. Ultuna kungsladugård, jordupplåtelse från 269. Landtbruksinstitut, anslag för en byggnad derstädes 110. Ulrika församling, vinsäd till 285. Umeå kyrkas reparation, lån för . 80. Undervisnings-anstalter för handel och sjöfart, anslag till 71. jordbruk m. m., aof slag till 71. slöjderna, anslag till 71. Und ning i missvext-år, medel till .. 95. Utf' ' nings-medel till Norroch Westerbotten, afskrifning af . 97. Un siteten, anslag till ... r .. 73, 185. Uppbärds-arfvode till skepps-ombudsmannen vid Stockholms sjömanshus
Hant Excellence Herr Grefve Mörner, Adolph Göran : Jag har ej deltagit uti discussionen ifrån början och icke eller följt den, men jag får fästa uppmärksamheten derpå, att viner, i anseende till den volume de intaga, äro mindre sujette för tullförsnillning, än andre varor. Derföre tror jas, att den nu föreslagne högre tullen , med tillstånd för Kongl. Majit att nedsätta den, uppfyller det ändamål man önskar, utan någon Prsescriptionstid. Jag tror ej att Ridderskapet och Adeln är i stånd att med sakkännedom beräkna ett sådant ämne. Det enklaste ar då att bestämma en hög tull, och tillåta dess nedsättning. Dessutom får jag fästa uppmärksamheten deruppå, att den bestämning, sorn Friherre Cederström föreslagit af gröfre, fina och finare viner, väl är bra uti idéen , men icke verkställbar, emedan den lemnar för mycket arbitrairt åt tullbetjenmgen, och beskrifningen blir svår. Till undvikande deraf tror jag det vara försigtigare , att bibehålla det bestämmande af vinslsg ifrån productions orterne sorn finnas i tulltaxan , än de obestämda benämningsrne af gröfre, fina och finare. Friherre Cederström: I fall äganderätten i 974 Ben 22 Augusti /, m, någon män kunde rubbas, ®m min proposition bifallas, skulle jjg ej framställa den , men då det blifvit upplyst, att hela det qvantum, sorti blifvit införtulladt, är 91,000 kannor, och att man utskeppat vin för 75,000 R:dr,så frågar jag om här kan finnas något lager, och onr icke med nuvarande vinprissr, man kari bestämdt dömma, att massan af vin inkommit titan tullumgälder. Hvad beträffar rubrikerna af gröfre, fina och finare* har jag blott nyttjat dem för att collsctift yttra min mening , meri anser , att de benämningar, söm uti Utskottets förslag finnas, böra följas. Der äro vinerne bestämde så till orter sorn sorter.
HanS Exccllcnce yrkade, alt denna upläsning, dä deraf berodde omdömena om hans fbrhäklande och banS ryckte, worc HanS rättighet, hwilkcn han ej mer än andra Ledamöter af detta Ständ kunde afstä. Mänga ropade äter emot upläsningen. Grefwe Gövensiieim, Larl Hxel, hemställde om icke, dä Riddci skåpet och Adeln, för sin egen wärdighck, tagit det partlle, att anmoda en Ledamot, att widtaga nägot lagligt steg till bcifrandc af honom gjorda särande tilmälcn, Ridderskapet och Adeln äfwen funné nied all billighet öfwercnSstämmande, att afhdra hwad samma anklagade Ledamot kunde hafwa att anfdra till sin jusiification. Herr 8iiver8tolpe, Gustsf ^brskism: HanS Erccllenccs Herr Grefwe ak yr kande om upläsningen af de framlcmnadc Acterne synes mig wara en följd af ett missfbrständ af Ridder, skapcts och Adelns i silanum den litte sistledne fattade bestut. Ridderffapct och Adeln har icke af HanS Cxcellcnce begärt nägon justification. Det är emot e, genskapcn af ett Riks-Ständ, att det skulle kunna uphäfwa sig j nägot afseende till rn Domstol. Riddcrskapet och Adeln har i denna fräga aldeles icke dertill uphäst sig; och jag fdr min del skall med all kraft i hela mln lifstid söka motstä att detta eller nägot annat Ständ skulle dertill fbrwandlas. De Handlingar HanS Ercrllence rörande Processen med Herr Grevves möklen - Dcn 82 September. 721 möblen nu will läka upplysa , an gä oss derföre aldeles icke. Ridderskapet och Adeln har endast begärt, ait Hans Excellence mätte taga ett steg, att j.laga ordning afskudda sig de härda tillmälen honom i genom trycket ntgifne Handlingar blifwit gjorda.
Då det nu redan är tillåtet att idka handtverk med biträde af hustru och hemmavarande barn, utan någon slags anmälan; och då det icke kan blifva så särdeles mångå andra handtverkare, som nedsätta sig på landet, tror jag icke att deras ansökningar skola öfverhopa K. M:s Beflude med göromål; och för sökanderne sjelfva tror jag icke heller att detta skulle medföra något besvär, då skrifkunnigheten nu är så allmän. Jag kan således icke finna, att de förespeglade stora svårigheterna förtjena något afseende, utan tror jag, att man med skäl kan bifalla Utsk:ts hemställan, hvilket äfven vore öfverensstämmande med det beslut, R. o. Ad. fattat vid handelsordningen. Frih. Stael von Holstein: I anledning af de båda sista värde talarnes yttranden, ber jag att (å förklara, att jag, då jag nyss talade om gerningsmännen och om de olägenheter, sorn skulle följa deraf att de skulle söka tillståndsbevis, såsom Utsk:t föreslagit, icke dermed afsåg det ökade besväret för K. M:S Beflude, hvilket, såsom upplyst blifvit, icke skulle blifva så särdeles stort, utan jag tänkte på gerningsmännen, liksom jag i allmänhet med min opposition mot Utsk:ts förslag afsett icke myndigheternas fördel, utan allmänhetens bästa. Hr Fahnehjelm: Jag har endast begärt ordet för att, i anledning af Gr. Mörners lysande skildring öfver våra näringars tillstånd, fästa uppmärksamheten på, att 30 handtverkare i 3,000 socknar gör 90,000, och icke 900,000, såsom Hr Gr:n påstod. Hr Paykull: I anledning af en talares uppgift, att den hittills gällande (örordn:n innehöll föreskrifter i samma syftning, som de nu af Utsk:t föreslagna, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att gerningsmännen antagas af sockenstämman och att det är ordföranden i sockenstämman som skall göra anmälan.
AUGUST STRINDBERG MODREN. onda magter kunde bekämpas. Sedan fick han fatt i några böcker, som lärde honom att dessa DOMINIKANERN. Nå: har han lyckats besvärja straffandarne? MODREN. Han påstår det; och synes ha återfått nattens lugn. DOMINIKANERN. kärleken till sanningen, skall Gud sända honom kraftig villfarelse, så att han skall tro lögnen. Ja, han tror det; men ser Ni, fru, derför att han icke anammade Jaså, han är der och tittar i det fördolda, som skall vara fördoldt! MODREN. sinne också. Hon var visserligen hvarken kall eller varm förut, men nu är hon på väg att bli ond! Der må han stånda sitt kast, men han har ändrat min dotters DOMINIKANERN. Hur lefva makarne tillsammans? - MODREN. som djeflar. Halfva dagen som englar och andra halfva pina de hvarann TILL DAMASKUS DOMINIKANERN. Det är vägen: de skola plåga hvarandra fram till korset. MODREN. Såvida de ej gå ifrån hvarann. DOMINIKANERN. Redan! MODREN. det synes som de voro fastkedjade, och väl vore det, ty barnet är i antågande. De ha rest bort redan fyra gånger hvar, men kommit igen; DOMINIKANERN. friskar upp unkna själar! Låt då barnet komma; de små bruka ha förning med sig som MODREN. redan om barnets namn; de tvista om dess dop; och modren är Om så vore! Men här synes ett nytt trätofrö spira. De tvista redan svartsjuk på mannens barn i förra giftet, och han kan icke ovilkorligen han skall lofva det. Ingen ända finnes på detta afgrundslif! lofva att älska detta barnet så högt som de första, och modren vill - DOMINIKANERN. så ha vi fatt i honom, och våra böner, Fru, äro kraftigare än hans motstånd, och verka lika utomordentligt som hemlighetsfullt! Åhjo! Vänta bara! Har han inlåtit sig en gång med magterna, AUGUST STRINDBERG DEN OKÄNDE (synes uppe på terassen.
För den skull hafva motionärerna föreslagit: att de så kallade gymnasii-hemmanen i Bohus län måtte, emot en köpeskilling i medeltal beräknad till 1000 r:dr banko för ett helt mantal, försäljas till de bönder, hvilka dertill bekommit sitt åboskap genom laglig arfsrätt; att der någon sitter i annans taga eller blott är på behaglig tid antagen till åbo, må han, så länge honom vederbör, sitta oqvald å hemmanet, som sedan ulbjudes till inlösen af rätte arfvingar; att köpeskillingen bör erläggas inom fern år, men att redan från första året köparen disponerar hemmanet, då köpesumman qvarstår såsom första inteckning i hemmanet; samt att den för närvarande till stipendii-kassan af hemmanen utgående årliga ränta och dagsverks-skatt må för evärdeliga tider åt kassan, bibehållas. Fördelarne af ett sådant köp vöre, i motionärerncs tanka, utomordentliga för så väl stipendii-kassan, sorn allmogen. Den sednare skulle, befriad från ett lagstri s digt godtycke, komma till välstånd och kassau åter skulle i sina inkomster få en tillökning af 7000 r:dr banko, eller räntan at de 140,000 r:dr,_ som blefve köpesumman för jordegande-rätten. Stats-utskottet, som erfarit, att fråga om skatteköp af förenämnde slipendii-hcmman för närvarande är hos Kongl. Maj:fe anhängig samt att Kammar-kollegium den 14 Oktober nästlidet år derom afgifvit underdånigt utlåtande, har deraf hufvudsakligen inhemtat följande. Uti underdånig skrifvelse af den 7 September 1848 hade Bonde-ståndet framställt den önskan, att åboerne å stipendii-inrättningens hemman måtte, emot skyldighet att allt framgent lill stipendii-fonden årligen utgöra såväl den gamla grundskatten, som ock en sednare tillkommen så kallad kornskatt, samt efter erläggande af lämplig löseskilling, undfå eganderätt till samma hemman;, i hvilket afseende Bonde-ståndet hemställt om aflåtande af nådig proposition till Rikets Ständer.
Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande, N o 40. 3 samt Utskottet, genom såväl sist berörde i underdånighet föreslagne ändringar i Kongl brefvet den 20 Januari 1824, som hvad detta nådiga bref dessutom stadgar i afseende på förevarande ämne, ansåge så många kontroller vara pappersbruksidkarne ålagde, att några uttryckligare föreskrifter om deras skyldighet att hålla kommissionärer i socknarne eller iakttagande af andra föreslagne yrkanden, icke voro behöfliga, framställningarne härom borde förfalla; och har slutligen Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet vid sistlidne riksdag uti afgifvet, af Presteoch Bonde-stånden bifallet, men af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet afslaget Betänkande, dels med ledning af Rikets Ständers ofvananförda, vid 1840 —1841 årens riksdag afgifna underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t i detta ämne, tillstyrkt förnyande till hufvudsaklig del af samma underdåniga anhållan, dels ock föreslagit Rikets Ständer att hos Kongl. Maj.t anmäla deras underdåniga önskan, att Kongl. Majrt måtte i nåder anbefalla noggrann efterlefnad af nu gällande stadgande om Kongl. Majrts befallnings* hafvandes åliggande att uppmana pappersbruksegarne att i hvarje socken, der de vilja samla lump, hålla en bofast man såsom ombud, genom hvilkens försorg lumpen uppköptes och till bruken afsändes, så att dymedelst behofvet af kringstrykande lumpsamlare undanröjdes. Efter att sålunda hafva framställt hvad rörande detta ämne vid föregående riksdagar förekommit, går Utskottet att upptaga och besvara den nu till Utskottet remitterade motionen.
Beträffande den förra frågan; så enär det i allmänhet icke synes vara förenligt med begreppet om rätt och hvarje samhällsmedlems anspråk på skydd utaf Lagarne, att antaga, det en förbrytare, innan han blifvit för sitt brott slutligen dömd och straffad, skulle kunna, utan serskildt ansvar, och således strafflöst, förnya enahanda brottslighet; men det likväl, på en annan sida, torde vara skäl, att, så vida brottets förnyande skall medföra serskildt ansvar, den felande, före sitt återfall, åtminstone genom anställdt åtal, skall hafva emottagit erinran om gerningens straffbarhet, helst, i annat fall, åklagaren kunde finna sin räkning dervid att låta förseelsen flere gånger förnyas innan åtal skedde; hafva Rikets Ständer trott, att den, som, sedan åtal emot honom skett, och han undfått del af anklagelsen, för sådan brottslighet, hvarå böter ega rum, med undantag dock af olofligt tillgrepp, derom serskildt stadgadt är, å nyo begår enahanda brott, skall för det senare vara förfallen till serskildt ansvar; hvarigenom dock icke göres någon rubbning i hvad Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, nionde punkten, innehåller derom, att den förhöjning i ansvaret, som Lagen utsätter för iteration, i vissa fall icke äger rum, med mindre bestraffningen för föregående resan blifvit i alla delar fullbordad innan brottet å nyo begicks; och då, hvad serskildt urbota brott vidkommer, ett skiljaktigt förhållande med desamma inträffar, i thy att den för sådant brott tilltalade äfven gemenligen blifvit häktad, synes något stadgande om bestraffning för förnyande deraf, innan straffet för förra brottet blifvit verkställdt, icke vara af behof påkalladt. Vidare hafva Rikets
Vid första larm beredd, men ej förskräckt, På kämpavis han väpnar sig och tiger, Och spejande på Odins kulle stiger, Att se hvad honom ur sin hvila väckt. Der står han hög och tunga lansen skakar Och ser omkring sig, stolt och allvarsam Men, fiende! du märker att han vakar; Du dristar ej ur dina gömslen fram. Så blicka, Prins! med glädje mot den höjd, Der Du en dag skall Nordens scepter bära! Blif der, som Wasa, fosterlandets ära! Blif der, som Titus, mensklighetens fröjd! O våra sångers och vår kärleks ämne! Sig våra själar sluta till din själ. Hur tryggt, hur gerna i din vård vi lemne En forntids minnen och en framtids väl! O! må de blomstra på en tacksam jord Och bära frukt i lyckliggjorda länder, De ädla skördar, dem Carl Johans händer Så ymnigt sådde i den vida Nord! Och Du, den ädlaste utaf de skänker, Han gaf sin nya fosterjord till arf! Från Dig, så länge Carlavagnen blänker, Må Skandien räkna sälla tidehvarf. Gudomliga Försyn! Du hör i nåd De böner, som af rörda hjertan gjutas: Låt i ditt skydd vår Älskling inneslutas, Ledsaga Honom i ditt visa råd! Kring Nordens barn i Öster och i Vester De skönsta frukter af Hans dygder sprid, Och låt Hans dag, bland fosterlandets fester, Stå fram i glans till sensta eftertid! SVENSK YNGLINGA-SÅNG. Bälten Vi spänna Och brynjor vi draga, Och hurtigt till strids, som till lekar, det går. Hjelten Vi känna, Som skall oss ledsaga, Med röst och med klinga, i fädernas spår. Gifva Vi handen, Att oss vi församla, Likt ljungande viggar, vid Asa-Thors röst? Lifva Då anden, Du höga, du gamla Manhaftighetskänsla i Nordmanna bröst! Flamma, Som farit, På blänkande svärden, Med fäderna fordom i ledungafärd! Samma Du varit, Och samma kring verlden Du blixtre ännu från de Göthiska svärd! Kunna Vi falla, Vi kunna ej svika