Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För att befordras lill underlöjtnant vid infanteriet, kavalleriet, artilleriet och ingeniör-brigaden erfordras: antingen att vara utexami nered kadett och hafva uppnått 18 års ålder, eller att vara underofficer och hafva tjenstgjort under 3:ne års sommaröfningar, samt tagit fastställd officersexamen. Utaf all befordran från underlöjtnant t. o. m. kapten vid fören:de vapen sker -Jrdelar i tur och Jolel utom tur; dessutom utgör det, vid artilleriet och ingeniör-brigaden, ett vilkor för befordran till löjtnant alt hafva med approbation undergått den för dylik befordran fastställde examen. Alla befordringar till och med kapten ske: vid infanteriet, kavalleriet och ingeniör-brigaden, inom hvarje brigad för sig; vid artilleriet, inom hela vapnet. För att kunna befordras utom tur erfordras: 2 års effektiv tjenst i graden; stadgadt upförande; utmärkande praktisk och theoretisk militär-bildniug, användbarhet samt ådagalagdt nit i fjellsten. Med ledning häraf uprättas årligen af hvarje Brigad-chef (vid artilleriets allmänna stab och ingeniör-brigaden, af chefen för stabs-expeditionen) en befodringstablå, nptagande af hvarje grad ett sä stort antal personer, som möjligen under året kunna ifrågakomma att befordras utom tur. Denna tablå underställes derefter, vid först blifvande inspektions-förrätlning, General-inspektören, som skall försäkra sig om att alla å tablåen uptagne personer upfylla de för befordran utom tur föreskrifne fordringar, hvarefter en afskrift af lamma tablå insändes till chefen för Landtförsvars-Depart:tet. Med ledning af nämnde tablåer, ega Brigad-cheferne vid infanteriet och ingeniör-brigaden, samt General-fälttygmästaren vid artilleriet, hvarje gång befordran utom tur inträffar, att hos K. M. föreslå den, hvilken de anse mäst förtjent.
\id den tidpunkt då spårvidden för de Svenska stambanorna skulle bestämmas, lorefunnos således redan till den grad vigtiga skäl lör antagandet af det mätt, som nu är gällande och som är detsamma som här ofvannämnda, att knappast något val i detta afseende kunde ifrågakomma, äfven om denna spårvidd icke varit af andra förhållanden loreskrifven. Dä det ofta offentligen blifvit yllradl, att våra stambanor äro anlagda efter det så kallade Engelska systemet, hvilket i allmänhet är det kostsammaste, torde jag, innan jag går vidare i utredningen af nu behandlade frågor, böra upplysa, att hvad öfverbyggnaden eller den så kallade permanenta vägen beträffar, är det i Tyskland allmänt antagna byggnadssättet med bredbasiga räler, omedelbart hvilande pä och med spik fästade vid sliperna, anviindt vid de Svenska stambanorna och att detta byggnadssätt kan anses såsom en medelväg emellan det dyrbara Engelska och det ofta provisionela Amerikanska, men alt, hvad rörelsematerielen deremot angår, de i England och Frankrike allmännast brukliga lättare fyrhjuliga passagerareoch godsvagnar blifvit hos oss antagna, i stället för de i Tyskland mest förekommande vagnar med sex hjul, hvilka både äro tunga och ohandterliga samt, till följd af det större afståndet mellan de yttersta hjulen, åstadkomma en starkare slitning i kurvorna. Beträffande de vid Statens jernvägar begagnade räler, har i Rikets Ständers skrifvelse blifvit anmärkt, att, enligt uppgjord beräkning, skulle, endast genom begagnande af jernvägsskenor om 15 i stället för 21 £ ti. vigt per fot, uppslå en besparing af nära 40,000 R:dr per mil. Dä priset per vigt-enhet kan antagas vara ungefär detsamma för räler af 15 och 21$ ti. saint skilnaden i vigt emellan de båda olika slagen pr löpande fot utgör ti., eller för hvarje mil 408,000 ti., d. v. s.
Protokollet öfver landlförsvarsärenden för den 13 Mars 1850 innehåller baroni, att, då Kongl. Maj:t i afseende å Rikets Ständers revisorers ifrågavarande anmärkning redan i nåder anbefallt den åtgärd, ärendet påkallat, funne Kongl. Majit sökandens underdåniga skrift icke kunna till något ytterligare förfogande derutinnan föranleda 5 Och har Utskottet, som vid rådgifvare-åtgärden i afseende å detta beslut icke funnit något anmärkningsvärd^ samt ej anser det tillkomma sig att ingå i pröfning af hvad Herr Stjernsvärd till sakens belysning i öfrigt anfört, förklarat anmärkningen böra förfalla. 7. Angående rådgifvarens i kommandomål uraktlåtenhet att afhjelpa den sedan 20 år rådande bristen på tillgång af tjenstgörings-reglemente för arméen, hvilket Herr Stjernsvärd anser vara så mycket behöfligare, som “det vore det enda medlet till att vidmakthålla en med helsosamma frukter förenad krigslydnad och ett icke förslafvande samband emellan hvarje länk i den militära hierarkien4'. Konstitutions-utskottet har icke funnit denna anmärkning kunna till någon åtgärd från dess sida föranleda. 8. Angående det sätt, hvarpå Herr Sljcrnsvärds underdåniga ansökning om afsked från hans beställning såsom kapten vid Södra Skånska infanteri-regementet blifvit behandlad, innan den till afgörande föredrogs Kännande hela obehaget utaf alt beröra ett förhållande, som angår honom sjelf, är det af pligt mot det allmänna och för att för andra i en framtid förekomma förnyande af den olagliga behandling, han rönt, som Herr Stjernsvärd ansett sig böra framlägga denna anmärkning. Herr Stjernsvärd hade den 21 Maj 1850 inlemnat sin underdåniga afskedsansökan. Denna återsändes, med förklarande af departements-chefen, att den, såsom icke uti föreskrifven form affattad, ej kunde mottagas. Orsaken härtill var, att ansökningsskriften upptog detaljerade motiver för sökandens beslut att anhålla om afsked.
Bristen på potates kännes svnnerligast inom norra delen af länet eller den egentliga skogsbygden, der potatesodlingen bedrifves mera vidsträckt, i följd af jordmånens särskilda beskaffenhet och utgör de mindre bemedlades hufvudsakliga näringsämne. Derjemte ingår potates såsom en väsendtlig ingrediens vid bränvinstillverkningen inom länet, och kommer bristen af potates säkerligen i och för bränvinslillverkningen att ersättas med säd. De förhållanden, som häraf uppstå, komma att inverka betydligen på spanmålskonsumtionen och på spanmålshandeln. Skogarne inom länet äro i aftagande. Annu råder i allmänhet håglösheten att med omtanka vårda denna vigtiga hushållsgren. Väl ser man en och annan större jordegendoms innehafvare, som har skog att vårda, på ett mera rationelt sätt behandla skogsskötseln; men i allmänhet förgätes omtankan på framtiden i detta hänseende, då skogsskötseln pä ganska få ställen är grundad på någon återväxt. Priset på skogseffekter är också betydligen i stigande. Väl äro dessa produkters värde i beroende äfven af jordvärdet i allmänhet; men då konsumtionen deraf årligen ökas, på samma gång som tillgångarne minskas, ligger häruti hufvudsakliga skälet till den stigande dyrheten; hvilken utgör ett stort bekymmer i de mindre bemedlades hushållning. Torfmåssarne, som fordom ersatte vedbristen, undergå på liera orter samma öde som skogarne, i följd af den större konsumtionen. Redan har stenkol måst begagnas på de orter, der den kan erhållas, och är det att förutse att denna artikel kommer framdeles att allt mer och mer blifva en betydande handelsvara. Men den kan endast till en del ersätta vedbristen. Byggnadsmaterialier äro också ett behof, som för framliden ej kan fyllas af egna tillgångar. Svnnerligast har eketimmer blifvit allt mer och mer svårt att få och återstår föga deraf, med undantag på en och annan af de större egendomarne, der man ännu ej medhunnit att förstöra och utrota detta trädslag. Hästafveln har så förbättrats att de inom länet förlaggda Indelta KavalleriRegementerne till större delen nu kunna remontera af inhemsk afvel.
Tidens allmänna betryck, kan hafva Ben II April /. m. i45 oräkneliga andra orsaker, än Statsskulden,’ och några af ordsakerna ligga i öppen dager; i England till exempel verkade krigets upphörande, att tusende slags derpå använda arbeten och krafter komma ur verksamhet som tills vidare äro onyttiga, och endast öka förlägenheten; i Sverige synes, åter RörelseCapitalets alltiör hastiga förminskning jemte felaktiga Ekonomiska Författningar, och de på han-i deln och industrien lagda fjettrar, vara tillräckeliga orsaker som förklara den trånad, och det sjukdoms tillstånd, hvilket till fördel för några få individer hotar att förstöra oss. Genom HypothekBanker, Privata Banker, och enskilda Assignationer, kommer småningom mindre behof af lån att existera, och således för-t svinner äfven speculationen att af differecceräntan göra sig en vinst; men om man kan uti vissa cassör lagligen låta nedsätta räntan, så kan man också antyda, att icke utlåna åt andra, än de som mot fullkomlig säkerhet bevisligen äro näringsidkare. Vid frågan om Statsverkets skuld till Banken, såsom förvandlad till räntebärande obligationer, svarar Friherre Wirsén att det tjenar till ingenting att utställa räntebärande obligationer till sig sjelf; men kan ett sådant förhållande äga rum då dessa obligationer äro garanterade af Ständer, samt räntan och amortiseringen ordanteligen betalas? Visserligen vore än mer att enligt min tanka erinra, men jag hoppas att det vigtigaste blifvit vidrördt, «huru icke i den svite jag hade önskat — e - M4 Dm il April f, m. medan det är svårt då man blott här och der upptager de punkter som anses nödiga till öfverläggning; jag vill således ej nötta Ridderskåpet och Adeln med ämnen som vid Financernas sluteliga afgörande vidare komma att upptagas, slutar blott med att önska att den utåt Friherre Wirsén framstälda tankan måtte observeras, att om skatterna kuncs ökas, i mohn af en stigande förkofran, de äfven måste minskas vid en aftagande; jag önskar ytterligare att Embetsman och Representanter kunde öfverfygas att skatter aldrig böra påläggas utöfver den högsta nödvändigheten.
Redaktör och utglfvare: Axelina Prawitz. är, s y n e s d e t o s s b l i att för den, Prawitz, beskrifvä henne, sådan Axelina Feldt var född ling i Upland. af tagen å T y s t a skolan i Stockåterkaholm, där för att i mångfald lust sig, blef o c h fröjd. det, inte på nu det framför solstråle, inh o n g e n o m g i c k en sjuårig lärokurs. Sedan hon 1870 Da minnes vistades hon mestadels under de ögon porträtt, så ålder lif o c h dina dig! v i d n i o års det sant! Öppna T a m m s å Fånö försorg O c h h v a r de än uppenbarade se sjön Hugo de du och har Där har du en som en männikonfirmerats närmast åren å Manilla, därpå följande i h e m m e t, till d e s s h o n 1874 erhöll anställning biträdande som lärarinna v i d den skola, där h o n själf en gång Två därefter ska kan vara det: varm, blid, varit ljus s ö k t e o c h e r h ö l l h o n lärarinej och leende. Sol finnes blott på himlen, den kan äfven b o i ett par m ä n n i s k o - ögon, den kan s å s o m ett vänligt och godt sinnelag i ett h e m, där en och lycklig Fru hos stråla hjärtevarm kvinna härskar. nebefattning stumma grund barns organisation plats här tog äktenskap år troget verumgänför den borgs för främlingar, direktor för hvilka ju e j förmottog e n d a s t af h e n n e s u t t r y c k s - relsens fulla språk ansikte och hennes vänliga ö g o n k u n d e dan hon var. d ö m a, hurusom anstalt här sköta ingick nyss nämnda förenings Johan hon Gefleanstalt barns vård, Prawitz, och på samma gång styför skolan a n b u d husmodersatt o c h slöjdlärarinnebefattningen lan.
Skulle emellertid, detta allt oaktadt, de Franska underhandlarne omöjligen kunna förmås att afstå från sina anspråk i berörda hänseende eller åtminstone att låta frågan derom hvila, intill dess de hunnit erfara, om icke den ersättning för eftergifterna till de Förenade Rikenas sjöfart, som billigtvis begäres, genom fördelning på importartiklarne i allmänhet kan till fullo vinnas, så måste komiterade för sin del obetingadt uttala den öfvertygelsen, att det för Sverige är af öfvervägande intresse, att de fördelar, hvilka på sätt ofvan är antydt, genom sjöfartstraktaten skulle komma Sverige till godo, icke uppoffras för någon skiljaktighet med hänsigt till tullsatserna å siden väfnader. Enligt hvad de Svenska underhandlarne antydt, förmodas det blifva möjligt att såsom minimum betinga en tull af 5 francs par kilogramme, eller omkring 1 Rdr 50 öre per skålpund, för helsiden,- samt hälften deraf för halfsiden-väfnader och band. För helsidenväfnader skulle denna tullsats utgöra 16f procent å den här ofvan beräknade Svenska tillverkningskostnaden; och ehuru denna tullsats samt den i yttersta fidi af Franska underhandlarne fordrade af endast 4 francs pär kilogramme, eller ungefärligen 1 Rdr 20 öre per skålpund, motsvarande 13,3 procent af nämnde tillverkningskostnad, ingalunda bör med giltiga skäl kunna befaras tillintetgöra den Svenska sidenindustrien, om denna eljest, efter sin långa medelst förbud och höga tullsatser skyddade tillvaro, öfvergått till en för Sverige 11 naturlig näring, skulle dock en så hastig öfvergång från nu gällande höga skydsstuilar som vid traktatsunderhandlingarne blifvit ifrågasatt, genom sitt inflytande på föreställningen hos näringens idkare sjelfve om behöfligheten af ett högre tullskydd möjligen förlama den kraft, som vid näringens inträde i de nya förhållandena mera än eljest tagas i anspråk. För hvarje sådan öfvergång erfordras dessutom äfven i länder med högre utveckladt iudustrielt lif en beredelsetid, hvilken måste i samma mån utsträckas, som vilkoren för varuomsättning och nya anordningar, såsom hos oss, bero af mindre regelbundna kommunikationer, m. fl. förhållanden.
Jag röstar för bifall för Utsk:s betänk. Frih. Pal mijer na: Jag vill endast anhålla alt, om propos. kommer att framställas på det förslag Frih. Stjernstedt framställt och Den 12 Mars f. m. 363 jag understöd!, ordet ”boställen” måtte derutur uteslutas och blifva föremål för en serskild propos., enär åtskilliga serskilda meningar i delta afseende här hafva blifvit yttrade. Frih. Raab: I afseende på propos.-ne anhåller jag att Hr Frih. o. Landtm, ville först framställa propos. på Frih. Stjernstedts förslag och, i händelse icke bifall dertill lemnäs, på den andra meningen, som är att utesluta boställena. Häruti hördes flere ledamöter instämma. Ilr von Hartmansdorff: När framställningarne äro så beskaffade att de kunna delas och någon begär att det må ske, så är det enl. grundlagen de begärandes rätt, att få delningen verkställd. Frih. Palmstjerna har begärt en sådan och den lärer icke kunna honom bestridas. Gr. Mörner: Jag föreställer mig att i denna fråga det kommer att förfaras i vanlig form, så att Utsk:s betänk, blifver den ena propos:n och man derefter får utröna kontra-proposm. Frih. Stjernstedt: Då jag framställt det förslag, hvarom nu är fråga, så hemställer jag att mitt förslag må förekomma i sin helhet till propos. Hr Weidenhjelm: Jag har icke hört någon under diskussionen påyrka bifall lill Utsk:s betänk. Hr Printzensköld: Ehuru också propos:ne må ställas, så anhåller jag att de måste ställas så, alt de ledamöter, som vilja afslå betänk., må komma i tillfälle att dervid få sin mening uttryckt. Frih. Hamilton: Då jag yrkade bifall på betänk, så förbisåg jag den nödiga ändring deri, som Frilune Stjernstedt och Palmstjerna föreslagit och får derföre förena mig med dem i den anhållan att betänk, måtte bifallas med den ändring de föreslagit. Hr von Hartmansdorff:
Extra statsregleringen vid 1840 och 1841 års Riksdag tillhörande anslags-summor, med undantag af anslagen för folkundervisningen, „ Yid 1844 och 1845 års Riksdag beviljade tillfälliga stats-utgifter utan återbetalningsskyldighet . „ Utaf anslagen för folk-undervisningens befrämjande „ Lyftade kreditivsummor. „ För vissa bestämda föremål beviljade låneunderslöd och emot ålerbelalnings-skyldighet meddelade försk otter „ Kapital-afbetalningar och räntor å Riksgälds-Kontorets skulder, utom den för Strömsholms kanals ombyggnad afsalia fond, „ Deponeradt belopp för fullföljden af rättegången angående en gammal kronofordran Kostnader för Riksdagar och Statsrevisioner samt aflöning och expenser för Justitie-Ombudsmannen och dess Expedition „ Förvaltningsoch uppbördskostkostnader samt pensioner m. m. „ Restitutioner „ Allmänna Bevillningens belopp. — 14 Vid ofvanstående inkomstoch utgifts-summors jemförande, visar sig, att Riksgälds-Kontorets inkomster för år 1845 med 106,168 R:dr 17 sk. 4 rst. öfverstego utgifterna för samma år, hvaremot under år 1846 ett motsatt förhållande ägde rum, emedan inkomsterna då understego utgifterna med icke mindre än 870,655 R:dr 20 sk. 10 rst., hvilket hufvudsakligen måste tillskrifvas den under sistnämnde år verkställda lyftning af största delen utaf mindre krediti vet, samt då äskad och erhållen godtgörelse för bristerna i Riksstatens förslags-anslag för år 1845.
» P Å begäran af Aktiebolaget Barnängens Tekniska Fabrik har jag inköpt profver af några i handeln förekommande koncentrerade munvatten: Vademecum, Dentolin, Stomatol, Gahnelit, Azymol och Aseptol, och anställt jämfö- rande undersökningar öfver deras förmåga att döda bakterier och att hindra bakteriers utveckling. Dessa undersökningar hafva skett under ensartade förhållanden för de olika munvattnen, såväl hvad beträffar munvattnens utspädningsgrad och temperatur som metoden för undersökningarna och de använda bakteriekulturernas motståndskraft. Resultaten af dessa undersökningar framgå af nedanstående tabeller: I. i matlagning och sömnad, erh. plats i familj i Sundsvall. Svar m e d fotogr. o. betyg t. «God plats », Sundsvall p. r. (962) EN BÄTTRE F L I C K A, som är fullt kunnig i klädsömnad och respektabel att leda arbete, får förmånlig anställning i Stockholm å atelier. Goda muntliga eller skriftliga rekommendationer fordras. Svar till » Pålitlig 9 9 », Iduns expedition. (963) SjukskötersRebefattningen vid Varbergs Epidemisjukhus är ledig och aga kompetenta sökande, hvartill fordras betyg öfver tjänstgöring å större epidemisjukhus och lasarett, att i vidimerad afskrift insända sina betyg före den 1 instundande juli till undertecknad. Lön 500 kr. jemte fri bostad, ved o. ljus. Tillfälle till extra inkomster finnes. " Varberg den 10 j u n i 1899. G. PROC. LÖSNING AF MUNVATTNEN. Difteribacillen på 1 min. Dentolin » • -. » på 2 — 3 min. Difteribacillen på 2 min. Dentolin i » » » 1 min. » p å 3 — 4 m i n. Gahnelit » » » » 1 min. » på 4 min. « på 4 min. » ej på 1 timme. Aseptol » • » ej p å 24 timmar. • ej på 24 timmar. 1 2 I JTN I L I N N E S O M N A D fullt kunnig 25 ä !i 30 års flicka m e d godt sätt att behandla kunder får genast plats i hvitvaruaffär.
— Således komina de före slutet af år 1859 utbetalda summor utaf ifrågavarande anslag att utgöra 18,800,000: — och det deraf vid nästa års ingång återstående belopp 1,200,000: — Säger K:dr 20,000,000: — /t) .Inslagna anndel täll folh-iiiiclervisniiisens befrämjande. (%% 184-187.) Utaf de för detta ändamål under 1833 oell 1834 års riksdag beviljade och vid sednaste riksdags slut bos Riksgälds-kontoret innestående anslags-summor, utgörande tillsammans Ridr 25,350; — hafva, enligt Kongl. Maj:ts derom meddelade nådiga beslut, för åtskilliga uppgifna, folkskoleväsendet tillhörande, föremål hittills utbetalts 1,875: —- hvadan återstoden, som, derest icke någon ytterligare utbetalning af dessa medel före innevarande års utgång varder af Kongl. Majit beslutad, ej kommer att för ofvanberörda ändamål vidare reserveras, följaktligen utgör - R:dr 23,473: — Enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, anslogs til! folk-undervisningens befrämjande ett halfva personliga skyddsafgiften motsvarande, till 230,000 R:dr beräknadt, belopp; och skulle, derest Kongl. Stats-koutoret af under händer hafvande medel förskottsvis utbetalde hvad Kongl. Majit anvisade till utgående af detta årligen anslagna belopp, det sålunda utgifna förskott, sedan nämnde afgift till Riksgälds-kontoret influtit och äfven förut, om det erfordrades, godtgöras af detta Verk. Utaf de medel, som till folk-undervisningen blifvit af Rikets Ständer anvisade, ställdes fitedelar, eller 100,000 Ridr, till Kongl. Majits disposition för inrättande af små-skolor, äfvensom för aflönande af examinerade folkskole-lärare; och hafva deraf, enligt härom till Fullmägtige ankomne Kongl. Bref, tillsammans 64,056
Ofvanstående bevillnings-grunder gälla således äfven: för Ecclesiastik-staten och dertill hörande betjente, organister och klockare på landet och i städerne, i anseende till tionde och öfrige rättigheter af församlingarne, löner och lönings-tillökningar i penningar eller hemmansräntor, vederlag, förläningar och andra inkomster, som i och för tjensten verkligen åtnjutas, hvarunder äfven begripes för ordinarie Capelianer den inkomst de, efter slutad och behörigen fastställd öfverenskommelse, njuta af Kyrkoherdarne, hvilka sistnämnde derföre ega att berörde utgift från sina egna inkomster afdraga; för Academie-, Gymnasiioch Skol-staterna, Domkyrko-sysslomän, Kyrko-inspeetorer, m. fl.; för städernas Magistrater samt öfrige Tjenstemän och Betjente; för dem, som åtnjuta pensioner, gratialer och benådningar, hvilka utgå efter stat, eller af allmänna medel; Bil. till Bevillnings-Utskottets Betänkande j N.o 12. 5 för qvinna, som njuter lön eller annan inkomst, så ock pension, gratial eller nådegåfva af allmänna medel, med de undantag för dessa sista t vänne punkter, som i 145 §. intagne äro. §. 3. Till förekommande af misstag och på det Statens inkomst må med säkerhet kunna påräknas, skall hvarje ordinarie Embetsoch Tjensteman, ritan afseende å hvad dess medhjelpare eller vicarie må åtnjuta, oafkortadt erlägga bevillning för alla tjensten åtföljande löneförmoner; hvaremot medbjelparens eller vicariens löneinkomst befrias från bevillning. §. 4. Under lön förstås all den inkomst, som genom tjensten under loppet af året blifvit förvärfvad.
Nto 38, i anledning af gjord anhållan om anslag af Allmänna medel, till en Canals och flera nya Communicationsvägars anläggande inom Stora Kopparbergs Län; N:o 3g, med anledning af framlagdt förslag om en Jernrailvägs anläggande emellan Sjöarne W et~ tern och Hjelm arn-, N:o 4o, i anledning af väckt fråga om indragning af Strömsholms Stuteri. S. D. Återremitterades, på grund af deremot gjorda anmärkningar, Slats-Utskottefs Utlåtande, N:o 173, i anledning af väckt motion om anslag till inköp af Irenne Taflor, S. D. Sedan Stats-Uiskottet, uti Memorial, N:o 167, tillkännagifva, att Rikets Högloflige Ständer gillat Utskottets Betänkande, N:o 4°, deruti Utskottet hemställt, att det måtte uppdragas åt Riddarhus-Directionen, samt öfrige Riks-Ståndens Cancellie-Directioner gemensamt, att till nästa Riksdag anskaffa, så vidt möjligt är, uti något välbeläget hus tjenlige ruin, såväl till serskilda Klubbar för hvarje Riks-Slånd, som en större Sal elli r minst tvänne med hvarandra sammanhängande Rum, till gemensamt begagnande »f alla Fyra RiksStåndens Ledamöter, med iakttagande, att uti HyY-s-Contra etet åt Rikets Högloflige Ständer fölls hålles lämplig uppsägningstid, äfvensom beloppet af det skäliga skadestånd, som, i händelse af uppsägning, skall godtgöras, bestämmes och utsattes ; fann Preste-Siåndet nu för godt anmoda dess Fröt. Utdrag den 6 Julii 182g. Cancellie-Direction att, i hvad på Directionen ankommer, till verkställighet befordra ofvanberörde Rikets Ständers beslut. S. D. Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande, N:o 1, j anledning af Kongl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970