Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
3 mörka stunder, när din ande höjs, mot minnets stjärnor dina blickar höjs — en af dem klarast skall i natten stå, det är ditt barndomshem, som vinkar då. CMcn hård är striden. %nsam kämpar du — ej någon delar dina sorger nu, ej mera någon liten kvinlig hand från pannan stryker molnet bort ibland. ~Och när du kommer hem om kvällen trött, sen du om dagen kalla hjärtan mött, tom står dm våning, inga glada skratt och ingen mun, som kysser ömt godnatt. &amp; tt hem, ett hem — det är ditt drömda mål, det ger din hjärna tankar, viljan stål — ett hem, en famn, där du kan hvila ut från stormarna, när mödans dag är slut. Daniel Fallström. Hvad man högst älskar, det värnar man omsorgsfullast om. Sveriges kvinnor älska sitt fädernesland, kan det då förmenas dem, att de vilja se det på allt sätt skyddadt och tryggt. Låt då i all billighets namn politiken vara politik, där den i det offentliga lifvet brytes i sina egna strider, låt sparsamhetspartiets betänkligheter vid riksdagen ha sina djupa goda skäl, låt den rena försvarsnihilismen måhända utgå från en idealt erkännansvärd synpunkt. Men låt då ock de svenska kvinnornas kärlek till sitt fosterland vara hvad den är; och är den nog stark och nog villig att från tusen sinom tusen hem skjuta sina frivilliga offer samman till dess skydd, är den nog lefvande och vaken att i det tysta så uppfostrande säde till kommande skördar i barnahjärtan vid hemmens härd, kan väl detta rättvisligen vändas till klander? Det är icke politik, detta — det är äkla kvinlighet! Sverige är ett fattigt land, och en tung militärbörda förmår det ej bära. Vår armé är därför ock otillräcklig för landets försvar, de värnpliktige få en öfning, som på intet vis uppgår emot storstaternas långvariga värnepliktstjänst, vår flotta finner ej medel att i tillräcklig mängd bygga dessa millionslukande pansarkolosser, som dock en dag, om faran stode för dörren, kanske skulle afgöra räddningen. Faran? V i göra oss väl icke alla säkra, söfda af en sjuttioårig fred. 1890 Så kommo kvinnorna själfmant att hjälpa. Deras hjärtan drefvo dem därtill.
Motionen bordlädes och föredrogs ånyo den 28 Mars; genom pluralitetens beslut harman med 123 röster mot 63 vägrat mig remiss; jag reserverade mig mot detta beslut såsom stridande mot 49 §:n Riksd.Ordn. Man har slutligen vägrat mig genom 102 röster mot 3o få communieerad min motion med MedStånden. Jag reserverar mig i allo mot detta beslut, 1:0 emedan det, hvarom man voterat, var, huruvida grundlagen skulle följas; 2:0 emedan det genom voteringen afgjorda beslutet är i rak strid mot 52 §:n Riksd.- Ordn.; 3:o emedan samma beslut är stridande mot den praxis, sora förut vid denna riksdag inom detta Stånd blifvit följd; man vägrade Gr. Anckarsvärd remiss å en af honom väckt motion, men ansåg'sig ej grundlagsenlig! kunna vägra honom att få densamma MedStånden communieerad. Man har under discussionen anfört såsom skäl, hvarföre man trodde sig hafva rätt vägra mig remiss, äfven om man ej fann motionens innehåll grundlagsvidrigt, att det var en ny motion, tillkommen efter motionstidens slut; men 1:0 har jag, såsom prot. utvisar, protesterat emot, att den så skulle anses, då jag blott vidtagit en ordförändring uti densamma, utan att ändra dess hufvudmening, hvilken alltid varit, alt R. St. i önskningsväg ville hos K.
Detta må kunna expliceras af talaren, huru honom godt synes, det tillhör icke mig att gifva denna explication, han må återtaga det och gifva det en annan vändning, sådant ber®r allt på honom sjelf; men då nu af Frih. af Nordin icke är väckt fråga tnp Den 3o April f. m. 335 att pröfva halten af detta yttrande, eller huruvida det är förolämpande mot en eller annan ledamot, utan han ansett det i allmänhet innebära en karakter af förolämpning och på grund deraf öfverlemnat till it. o. Ad., om icke genom tillsättande af ett Utsk. denna fråga må närmare pröfvas, hvilket Utsk., såsom bestående af 6 personer, valda af Landtm., och 6 personer valda af den ledamot, som blifvit föremål för anmärka., måste kunna anses såsom en ojäfvig preparatorisk committé', så, och om man följer ordalagen, sådana de finnas i 3o § Ridd Ordn., der det icke står, att efter skedd förolämpning ett Utsk. skall organiseras, utan: ''Uppstår fråga, om någon tillåtit sig personligen förolämpande uttryck, pröfve R. o. Ad., om han derför af Landtm, varnas bör eller saken af ett Utsk. skall närmare pröfvas eller ock alldeles förfalla;” samt då saken för närvar., efter den afgifua förklaringen, är, lindrigast sagdt, i lika tvetydigt skick som förut, utom det att detta yttrande innefattar syftningar till förolämpningar, som röra andra persener än dem, till hvilka jag har äran höra, finner jag, i egenskap af ledamot utaf detta Stånd, mest öfverensstämmande med Ståndets värdighet och rättvisast emot den person, som tillåtit sig det anmärkta yttrandet, att R. o. Ad. må pröfva, huruvida ett Utsk. skall nedsättas, för att undersöka halten deraf och afgifva utlåt., huruvida Utsk. anser det förolämpande eller icke, hvarefter åter R. o. Ad:s rätt att pröfva och afgöra frågan vidtager.
Denna Kätt skulle utgöras af fem ledamöter, af hvilka Konungens Befallningshafvande borde förordna två mom taxeringsdistriktet boende personer, som icke deltagit i den Taxeringskomité, hvars åtgärd öfverklagats, samt två skulle väljas af motparten Den femte ledamoten skulle hvarje Taxeringskomité utse, innan den åtskiljdes. Den, som Konungens Befallningshafvande förordnat till ordförande, borde, så fort ske kunde, utsätta tid och ställe för Kompromissrättens sammanträde och förelägga klaganden att der, vid talans förlust, jemte de af honom utsedde kompromissarier sig inställa, Vanlig taxeringsed skulle af kompromissarierne afläggas och bevillningsförordningens stadganden af dem noga iakttagas, inom fjorton dagar, efter det ett mål blifvit af Kompromissrätt företaget, borde detsamma vara afgjordt. Uti det beslut, Kompromissrätt fattat, kunde ändring icke sökas, A de genom sådant beslut förhöjda eller förminskade bevillnmgsafgilterna borde förteckning genast aflemnas, å landet till Häradsskrifvaren och i stad till Magistraten. De af Konungens 49 Konungens Befallningshafvande förordnade kompromissarier, äfvensom den af Taxeringskomilén utsedde, skulle ega rätt till skjutskostnadsersättning och dagtraktamente utaf allmänna medel. Om af skattskyldig valde kompromissarier »skulle för »ett sådant medborgerligt förtroende fordra vedergällning», vore den klagande pligtig att deras skjutskostnad godtgöra. Med mindre väsendtliga redaktionsförändringar hafva föreskrifterna i 1810 års bevillningsförordmngs 4:de artikel blifvit öfverflyttade till alla sedermera utfärdade dylika förordningar. Vid den, för tronföljarevalet, under sommaren och Siösten år 18K) inlrä/fade riksdag beslöto Rikets Ständer, att de under nyss förut hållna riksmöte antagna grunder för allmänna bevillningens ulgörande, hvilka då ännu icke hunnit användas och pröfvas, skulle fortfarande förblifva gällande; dock ansågo Rikets Ständer några tillägg och förändringar samt förklaringar i afseende på 1810 års bevillningsförordning erfordras, hvarom särskild författning under den 46 Oktober samma år utfärdades.
Län skyldighet att erlägga kronotionde: bifölls; N:o 76, i anledning af väckt motion om första och andra Lif-gre nadier-regemeutenas befriande från garnizons-tjenstgöring i Malmö: bifölls; N:o 77, i anledning af väckt fråga om befrielse för boslällshafvare att erlägga skifteskostnader: bifölls; N:o 78, i anledning af väckte frågor om öppnandet af åtskilliga nya poslcoinmunicationer: bifölls; ]V:o 79, i anledning af väckt fråga om indragning af ordinarie aflönings-anslagen för åtskilliga post-contor: bifölls; N:o 80, memorial i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 11, angående väckt fråga om lindring i kronobrefbärings-skyldigheten: Lades t dl handlingar ne; N:o 81, i anledning af erhållen återremiss af utlåtandet, N;o 22, i anledning af väckt fråga om inrättande af en statistisk cenlral-byrå* 748 Prot-Utdrag, den 29 Mars 1845' Ståndet vidhöll sitt i frågan redan fattade beslut, och biet utlåtandet lagdt till hand lingar ne. Den 29 Mars. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Banco-Utskottet en denne dag af Herr von Hartmansdorff', August, väckt motion om rättighet för Banco-fullmägtige att, under lika vilkor som förut å deposition i Hamburg emottaga och inlösa allt det silfver, som kan blifva Banken erbjudet, intilldess Fullmägtige kunna, vid sjöfartens öppnande, detsamma, till större eller mindre del, indraga, eller varda till vexelhandel bemyndigade; tillika med de i anledning af denna motion afgifne yttranden.
Direktionen, som åtagit sig att tillse, det de vilkor, som äro fästade vid statsanslagets utgående till Institutet, i allo må varda uppfyllda, har, städse beflitande sig om att fullgöra denna sin förbindelse, såväl genom enskilda besök vid Institutet af dess medlemmar, som ock i sina gemensamma sammanträden, öfvertvgat sig om, att hvartenda af de sex i Rikets — 336 Ständers skrifvelse till Eders Kongl. Majit af den 26 Augusti 1851 upptagna vilkoren för anslagets tillgodonjutande blifvit uppfyllda. Först efter att en sådan granskning skett, har Direktionen, vid de af dess sammanträden, som äro bestämda att hållas i slutet af Mars, Juni, September och December månader, funnit sig såväl oförhindrad, som berättigad att från Kongl. Stats-kontoret reqvirera och på Föreståndaren disponera anslaget för det löpande qvartalet. Ått i dessa anordningar hvarje gång, punkt tor punkt, upptaga de fastställda vilkoren, och punkt för punkt intyga, att de blifvit uppfyllda, har Direktionen ansett lika vidlyftigt som olämpligt, och har hållit före, att, då Direktionen intygar att förbindelserna blifvit i allo uppfyllda, deruti ovilkorligen ligger, att ingen förbindelse blifvit försummad. A en annan sida har Direktionen, alltsedan Institutet fått sig ett årligt statsanslag af Rikets Ständer beviljadt, städse högligen önskat, att samma Höglolliga Ständers Herrar Revisorer behagade taga närmare kännedom om Institutets verksamhet och ställning. Direktionen har derföre alltid haft sina protokoller och Institutets matrikel så förda och sina handlingar och verifikationer så ordnade, att de kunnat när som helst framläggas för Herrar Revisorers granskning och skärskådande. Efter att hafva lemnat denna förklaring, och för öfriet åberopande sin, under den 25 Februari 1852, till Eders Kongl. Majit inlemnade underdåniga skrifvelse af nära enahanda anledning, tillåter sig Direktionen i underdånighet tillägga, att, i fall, med anledning af Herrar Revisorers anmärkning, Rikets Ständer behaga bestämma någon särskild form för reqvisition af statsanslaget och dess redovisning, så skall
Verkställes annat till bränneri hörande arbete emellan klockan 8 på morgonen och klockan 5 om aftonen å söneller helgedag, eller öfverträdes förbud, som i § 16 gifvet är; bote bränvinstillverkare eller distilleringsidkare från och med 5 till och med 50 R:dr. Vid de förbrytelser, som nu sagde äro, vare så väl bränvinstillverkaren eller distilleringsidkaren, som de arbetare, hvilka honom biträdt, underkastade ansvar för sabbatsbrott, enligt allmän lag. Bil. till Bevillningsm. fl. Utskotts Betänkande N:o 4. 13 .§ 49. För öfverträdelse af hvad i § 32, mom. 2 och 3 samt § 34, angäende bränvinstiilverkare, stadgas, vare ansvaret böter från och med 20 till och med 200 R:dr; för underlåtenhet att iakttaga föreskriften i § 70 botes från och med 5 till och med 50 R:dr. § 50. Vägrar man den, som i afseende å förbrytelser mot denna författning eger undersökning anställa, tillträde till rum eller byggnad, der, enligt § 64, undersökning ske må; bote från och med 75 till och med 1,500 R:dr. § 51. När förbrytelse mot denna författning åtalas, ansvare bränvinstiilverkare eller distilleringsidkare för hustrus, barns, tjenstefolks och vid bränneriet anställde arbetares gerningar, i fall bötes-ansvar eller förlust af redskap eller tillverkad vara eller kärl, hvari den förvaras, ifrågakommer, derest icke omständigheterna visa, att förbrytelsen skett utan hans vetskap och vilja. Redskap, tillverkad vara och kärl, hvari den förvaras, skola, fastän bränvinstillverkare icke är egare deraf, förbrulna dömas, när förbrytelse, som sådan påföljd medförer, är begången af bränneriets Arrendator eller Föreståndare, eller ock efter Arrendatorns eller Föreståndarens föreskrift.
Riks-slånd sedermera emoltagit andra der aflemnade handlingar rörande meranämnde kanaloch slussanläggningar, deraf Utskottet, bland annat, inhemtat, alt de före December månad sistlidet år använda kostnaderna för arbetena vid Forshaga utgjorde 101,949 R:dr och vid Dejefors, med inberäkning af hvad som utgifvits för anskaffade materialier, 34,957 Ridr, samt att utgifterna för de derefter återstående arbetena beräknades uppgå vid det förra stället till 40,295 R:dr och vid det sednare till 214,067 R:dr, allt B:ko. Såsom Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader i sitt infordrade underdåniga Utlåtande öfver lörbemälde Direktions gjorda ansökning erinrat, har samma Direktion genom dess ingångna och i Februari månad sistlidet år, å Kongl. Majlis och Kronans vägnar, antagna kontrakt förbundit sig att, emot uppbärandet af det under sistlörflutna Riksdag för oftanämnde företags utförande beviljade län, inom den lista Oktober 1858 fullborda arbetet enligt derför fastställd plan och kostnadsförslag, ”utan ”att anspråk på ytterligare bidrag dertill af allmänna medel må framgent kunna väckas, ”samt att genom egna tillskott skall utgöras hvad utöfver slats-bidraget kan erfordras.” När åberopade kontrakt afslutades och lånesumman derefter lyftades, hade redan den stegring i arbetslönernas belopp och materialiernas pris inträffat, till följd hvaraf de 56 Stats-Utskotlels Utlåtande N:o 158. arbeten, hvarom kontraktet ingicks, på sätt i den, några månader derefter, till Kongl. Maj:t ingifna underdåniga ansökningen anmäldes, omöjligen kunde utgöras för den summa, som fanns upptagen i det år 1840 af Öfverste Ericson uppgjorda koslnadsförslaget. Detta förhållande kan ej heller skäligen antagas hafva varit okändt eller lorbisedt af de bruksoch fastighetsegare m. fl. i denna ort bosatta personer, hvilka underkastade sig nu anförda uttryckliga vilkor för utbekommande af det bidrag utaf allmänna medel, som Rikets Ständer för merberörde företag beviljat.
Ibland sådane ämnen hafva de åtgärder,1 hvilka ifrån Riksgälds - Contoirets sida blifvit vidtagne, i afseende på Restantierne å Allmän, na Bevi Iningen i Götheborgs och Bohus Eän, der en ansenlig Balance sedermera yppats, i synnerhet fästat Uiskottets uppmärksamhet; och hvarom Utskottet låtit författa en sammandragen Berättelse, som sub Litt. A. bifogas; vid hvilken Utskottet ansett sig böra tillägga, att Utskottet alldeles fnst-ämmer uti det yttrande, Herrar Revisorerne låtit uti deras Protocoll införa, att Revisorerne med synnerlig tillfredsställelse erfarit de åtgärder, hvilka sd val af Herrar Full« tnägtige, som af Commissarierne blifvit vidtagne, i afseende pä Restantierne i Götheborgs oell Bohus Leir.. Efter erhållejr upplysning af RevisionsHandlingarne, att så val Herrar Fullmägtiges,’ som Commissariernes uti Riksgälds - Contoiret Protocoll till Augusti månads slut nästlidet år 1817 blifvit af Revisorerne granskadt, har Utskottet ordentligen genomläst de sedermera till nyssnämnde års slut hos Herrar Fullmägtige och Commissarierne förde Protocoll, hvaryitl något ipke varit att anmärka, 124^ Stats Utskottets ÉetähkariJen. Beträffande Räkenskaperne, så befinnes den för år 1816 vid Rik-gälds - Contoiret afslutade Hufvud-Bok vara granskad af Herrar Revisoreme. — Och, då uti Herrar Revisorernés Berättelse till Rikets Högloft. Ständer» Contoiréts financiella tillstånd vid nyssnämnde års slut blifvit uppgifvet och omständligen utredt» har Stats» Utsko'tet ansett öfverflödigt, att detta så nyligen framlagda förhållande här upprepa, Hen för nästlidet år 1817 vid Riksgäld*-*
Det behöfves ej mera än ett skott af ett Fartyg, för att alla Humrar dö på en gång* Faran är så stor för sjelfva transporten, att hvad onus som pålägges varan vid försäljningen, skall verka dertill att denna handel upp« hör , hvarföre jag tror att, sedan Engelsmännen nu vänt sig till Bohuslänska kusten , man bör ej genast pålägga den ökade afgifter. Skulle man, i följe af Hans Excellence Herr Grefve Mörners och Grefve von Rosens yttranden vilja gå in på en ökning, så bör den ej vara hög. Om man skulle sätta Tullen ej till to men till 5 procentJ deruti skulla jag kunna förena mig. Grefve Den 18 Augusti e, ml Grefve von Rosen: Jag skulle ej ifrån bör? jan hafva vågat att framställa denna Batts, om jag ej sä snart exporten börjades, hade funnit att de entraver, son? funnos för denna handel,1 understundom voro tryckande. Den börjades i Marstrand. Man feck ej exportera från annat ställe, än der tull var belägen. Jag utverkade då, att hummerfartygen fingo an« kra på hela kusten, en besökare sattes om bord på fartyget , och så klarerades tullagifterne. Nu har denna handel flyttat sig till norra kusten. Först var denna handel endast vid Marstrand. Der var en commissionaire som köpte för I R:dr Banco , och feck 4 R:dr. Nu har man till och med gifvit 5 R:dr Riksg. åt fiskarne. Jag har således gjort mera för dem, än den afgift sorn nu är i fråga, hvilken utan känning kan påläggas. Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af den å Hummer af Utskottet föreslagne utgående Tullprocent. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Herr 'Grefven och Landt Marskalken hemställde, om icke berörde Tullprocent borde till 5 förhöjas Ropadas starka Ja, jemte några Nej. Ridd, 0. Ad, Prof. VII. Band. 46 722 pen ig Augusti e, m. Herr Grefven och LandtMarJkalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Ar 1S39 tex. beräknades bankens utelöpande sedelstock knappt till 18 millioner £, de andra bankerues till nära 24 millioner, (de Skottska och Irländska inberäknade), och dä dertill kommer den metalliska cirkulationen, som minst kan beräknas till 15 å 20 milliouer, kail den Engelska bankens andel i rörelsen knappt antagas utgöra g: men 0111 något starkare tillitande af privalbankcrnes cassa ökar deras behof af metallisk valuta, är det Engelska banken — sorn på dessa bankers rörelse saknar allt inflytande — hvarifrån bristen fy lies. Dessa för England särskilda förhållanden tvinga denna bunk alt hälla en, i proportion till dess sedelstock, stor metallisk cassa. Sverige är fattigt pä capitaler. Det är icke der, som främmande länder i behofvets stund söka sina lånebilräden. I medeltal kan numera Sveriges spanmålsutförsel anses öfverstiga dess införsel. Sveriges liela peuningeeirkulation utgöres för det närvarande af något, öfver 19 millioner r:dr i bancooch riksgäldssedel', något öfver 3 millioner i privatbanksedlar, efter afdrag af deras cassa i riksmynt, oell ett obetydligt belopp i enskilda assignaliouer och i klingande mynt. Bankens sedlar kunna således antagas utgöra nära f af hela cirkulationen. I afseende pä Engelska bankens rörelse, har man endast för lider af fullt omlopp, då penningarne cirkulera lätt, antagit en viss proportion af / till 3 emellan metalliska cassan och sedelstocken, såsom önskvärd.
Då ifrågavande effekter alltsedan år 1842 varit från alla slags afgifler vid utförseln befriade, så torde kunna antagas afl det nu beslutade betungandet af trädvaruhandeln egentligen alser att öka Statens inkomster, .och det är väl också endast ur denna synpunkt som detsamma kan rimligen försvaras, hvaremot det icke lärer finnas något giltigt skäl för att genom en sådan åtgärd, på skogsegarens bekostnad, rikta några af Rikets stapelstäder. Jag får derföre, med den rätt 56 §:n Riksd.Ordmn lemnar, vördsamt föreslå att i 22:dra §:n af underrättelserna till tulltaxan måtte införas det stadgande, att: Bräder och plankor, sågade, af furu och gran äro frän tolag frie, äfven vid utförsel. Om remiss till Bevilln:sUtsk. af denna motion anhåller jag vördsamt. Begärdes på bordet. Föredrogs ånyo SlatsUtsk:s den 28 och 29 sisth Juli på bordet lagda Utlåt. N:o 191, i anledn. af erhållna återremisser å Betänk. N:o 92, ang:de K. M:s Nåd. Propos. om de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling. Delta Utlåt, företogs punktvis till afgörande. lista punkten, innehållande anmälan, att BorgareSt:s återremiss « dels Ulsk:s hemställan, att den förenkling af grundrdnlorne, som kunde för Upsala län finnas lämplig, måtte diJinitivl antagas och således, ulan Länets innevånares vidare hörande, hringas till verkställighet, dels ock Utsk:s tillstyrkande rör:de ränleförenklingens verkställighet för Westerbottens, Christianstads, Blekinge, Jemtlands och Norrbottens län, ej kunde till någon åtgärd föranleda. Lades till handlingarne. 2:dra punkten, innehållande tillstyrkande alt B. St:r mätte för deras del besluta dagsverksränlans förvandling lill penningar. I sammanhang härmed uplästes Hederv. BondeSt:s, genom en Deputation aflemnade prot.-utdr.
Såsom något märkbart torde förtjena äfven anföras, det allt sedan första början af i5:de sedet, då Gottland inköptes af Preussiska KorssRiddarne, och då Konung Erik XIII af Pommern besökte Gottland, ingen af Sveas Konungar henrat denna Ö med dess närvaro, med undantag Den o Martii. af Konung Carl X, som likväl endast i egenskap af ArfFurste, år i646, besökte denna Province då han genast insåg dess intrinsequa värde. Sedan jag nu haft åran att för Höglofl. Ridderskapet och Adeln framlägga det Historiska af ifrågavarande ämne, fortskrider jag vidare, att enligt min ringa förmåga utveckla skålen till Portofrancofrihetens eller åtminstone en fri Nederlags-råttighets meddelande , antingen åt hela Gottland, eller blott åt vissa Hamnar deraf. Trenne hufvudomståndigheter förete sig, synnerligast vid stiftningen af en slik inrättning hvarå torde böra göras afseende nemligen: i) Gottlands locala och andra förmåner, samt dess egna produetiva resourcer; 2) dess vornmerciella förhållanden till det öfriga Sverige och andra Nationer, samt o) den fördel en sådan rättighet skulle förskaffa Svea land i Statsoeconomisk och politisk hänsigt. 1) Gottlands locala och andra förmåner samt dess egna produetiva resourcer kunna förnämligast betraktas nied afseende å dess tillgångar på 1) födoämnen och förfriskningar så vål för de der sig bosättande inflyttingar, sorn ock, för dem som kortare eller längre tid nödgas på ön qvarstanna, eller blifva vinterliggare; 2) goda och säkra Hamnar, danade så vål af naturen som konsten; och 5) materialier till Magaziner och andra byggnader, på det ej afskråckande hyror må för mycket stegras för varu-upplag och i orten inträffande speculanter. 30 2 Den 3 Martii.