Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skall icke eller ingå i den på detta rum mångfaldiga gånger, men utan verkan som det synes, förnyade bevisning om det falska i framställningen om ökade skattebidrag. Men deremot vill jag uppehålla mig vid de ställen af Herr Hjertås reservation, hvaruti angifves: ”att Regeringen icke värdigats ”till Rikets Ständers pröfning framlägga fullständiga kostnadsförslager för de materiela ”behofvens anskaffande, måhända ej en gång ”underskrifna allegater vid de uppgifter* som ”till StatsUtskottet blifvit lemnade; och att "Rikets Ständer ansetts icke böra erhålla en ”fullständig uppgift på det användbara, som ”i förråden finnes.” Sedan Regeringen vid början af innevarande Riksdag och vid Rikets Ständers för - Den 14 October e. ro. 225 första sammanträde på RiksSalen till Rikets Ständer framlagt ett fullständigt förslag öfver StatsVerkets alla delar, så till utgifter, som inkomster, hvilket förut aldrig ägt rum; sedan Regeringen dervid bemödat sig om iagttagande af den möjligaste noggrannhet, och den mest detaillerade utredning af alla uppgifne behof; sedan delta bemödande af representationen i allmänhet och serskildt på detta rum vid llere tillfällen och sednast för några dagar sedan blifvit erkändt; så är det i sanning lika oväntadt, att höra Herr Hjertås alldeles motsatta tillvitelse, sorn det vore nedslående, om densamma af flere delades. Om förebråelsen för ofullständig framställning i frågan om Armeens Materiel vore grundad, så skulle den till hufvudsakeligaste delen drabba mig i och för den tjenstebefattning, som mig i detta ämne ålegat.
Då tillförseln af brännkol till staden mer och mer aftagit, samt priset derå stegrats, har, nära invid densamma, under fcirlidet år af sine embetsman blifvit uppsatt en kolugn, som innehåller 9 kub. famnar, där kol brännas af utmärkt god egenskap, och hvarvid dessutom erhålles något tjära och en betydlig qvantitet trädsyra. Örn denna sednares förmånliga användande hafva likväl ägarena ännu icke erhållit tillförlitlig kunskap. Nära staden finnas utom flera väderqvarnar fyra vattenqvarllar, 3:ne på stadens och en på södra häradets område, hvilka erhålla öfverfallsvatten från en stor källa, som utspringer ur herget nära liafsstranden. Inom staden finnas flera springkällor, som aldrig uttorka, men någon förmånlig verkan af deras lindrigt kalkblandade vatten, som flerestädes anses fördelaktigt för färgerierna, förmärkes dock icke på de härvarandes tillverkningar, som äro af vanlig beskaffenhet. I Wisby finnes ett Gymnasium, 1 högre Lärdomsskola med arne apologist-klasser. För barna-undervisningen är i staden väl besörjdt och med nit och omsorg vakas deröfver. Ett välgörande sällskap underhåller en skola efter Bell-Lancasterska methoden, der 120 fattiga gossebarn njuta fri undervisning. Uti en annan dylik Skola för bemedlade föräldrars barn af håda könen lemnäs undervisning åt 80 å 90 harn. Uti fruntimmers-samfundets fattigskola undervisas 3o fattiga flickor, utom i läsa och skrifva, äfven i sömnad; hvarförutan finnes en af borgerskapet inrättad Söndagsskola, hvilken genom frivilliga bidrag af stadsho«rne underhålles och flitigt besökes af handtverks-lärlingar och några gesäller. 36 Flere mindre privata Skolor finnas äfven, de flesta för flickebarn. Länets hälsovård är concentrerad i staden, hvarest Hospitalet, Kurhuset och Lazarettet åro belägna, äfvensom apotheket, det enda i länet befintliga. Båda Provincial-läkarena äro boende i staden.
Län ingående medlen; att nemligen Stuteri-Räkenskaperna upptogo i836 års dagsverksmedel såsom en tillgång för Stuteriets utgifter under det året och uLbalancera såsom en fordran hvad deraf under årets lopp icke influtit, då deremot uti från Lands-Contoret afgifna räkningar allt hvad sorn under årets lopp af i834 års dagsverksmedel lill Sluteriet blifvit utbelaldt balanceras såsom en Stuteriets skuld och såsom ett förskott från Landt-Ränteriet, hvilket genom den i början af 1835 inflytande Krono-Uppbörden ersättes; med anledning hvaraf och då Stuteriet, som i förra tider använde dagsverken in natura under året, ej kan bestrida årets nödiga utgifter annorlunda än genom uppbörden af de contanta medel, hvilka såsom lösen för dessa dagsverken utgå, men medlen deremot numera icke kunna af de skattskyldige uttagas förrän vid början af påföljande året, Rikets Ständers Revisorer ansett lämpligast att beloppet ulginge från Stats-Yerket till Stuteriet med visst årligt anslag i contant samt att dagsverksmedlen inflöto till Slals-Verket bland öfriga Krono-Uppbördsmedel. Sedan Redogöraren vid Strömsholms Stuteri, Intendenten Sundell, fått del af hvad sålunda anmärkt blifvit, har bemälte Redogörare uti till Stuteri-Öfver-Styrelsen afgifven förklaring anfört; i:o. Att hvad angår den dubbla debiteringen för 1833 års dagsverksmedel från Örebro Ränteri, han, vid närmare undersökning häraf, funnit sig hafva till egen skada begått ett misstag, härledande sig deraf, att han, efter ifrån Lanhsböfdinge-Embetet under den g
Någon liten vacker aria, proponerade fru Mäienen blygt, om vi skulle ta Lucrezia Borgia, »nella fatal», och hon gnolade melodien. Nella Fatal? Känner jag er Nella! Visst inte. Hitta på något annat. Kanske Fidès' aria ur »Profeten.» Hvad för en profet? Daniel eller Manasse, dem känner mamma till, inte jag. Men mitt kära barn, ack, hvad ni är naiv och söt, ja, det är så nätt, är det inte, fru Bäck? Var ni inte vid ryska operan, jag trodde ni kunde alla möjliga stycken? Jag sjöng i kören i den der Kocks operetter, och min altstämma i »En löjtnant i kloster» kan jag ännu, den lät så här: Hon trallade och klappade takten på den lilla fruns späda axlar. Men, min söta flicka, något kan ni väl Jo, »Joachim uti Babylon hade en hustru Susanna». De båda fruarna skrattade. Det frivola skämtet hade något godmodigt, som de icke kunde motstå. Nå, och mera? Den här duger kanske: »Har ni hört en så ynkeliger händelse». Ja, den är om kungen i norra Amerika, vill frun ha den? Allvarsamt, mitt barn, kan ni inga programsånger, passande för konserter? Några ordentliga repertoirstycken? Jo, »Minä seison», »Yksittäin ole heitätty», »Toull on mun», »Minun kultani kaunis» och »Rullan går». De blir charmanta som ett smånummer, men ni måste ha en introduktionsaria. Skall det vara en marsch, så tar vi Björneborgarne? Ni har ingen aria? »Såa blomaande hallena», är det en aria eller är det något annat? Jaså, ni kan det der, den är ur »Martha». Ska vi försöka ... hur högt vill ni gå? Hur högt som helst, gerna för mig. Fru Mäienen vände sig till fru Bäck: Beundransvärdt! Hur högt som helst! Vi ta den i Ess dur på försök. Hör på! Nadja satte sig på fåtöljkarmen och försökte sjunga. Men det passade inte med accompagnementet.
Man bör dessutom icke förgäta, att stöld är ett brott, som tätare förekommer i samma nion samhällsförhållandena under deras fortgående utbildning blifva mera invecklade, beröringspunkterne samhällsmedlemmarne emellan flere och all egendom mera rörlig, hvarföre ock senare tiders lagstiftningar, långt ifrån att kunna betrakta dessa brott med större likgiltighet än tillförene, snarare måste använda all möjlig uppmärksamhet för att emot dem utfinna de mest verksamma straffmedel. Sålunda fann man hos oss, på sätt jag redan anmärkt, mot slutet af 1 ,y:cle sedet, nödigt, att till den näst föregående lagstiftningens tredubbla böter för första och andra resan stöld i allmänhet, der tillgreppet icke öfversteg 60 daler silfvermynts värde, tillägga den uppenbara kyrkoplikten, icke blott såsom en försoningsakt med Gud och Församlingen, utan, i enlighet med den tidens förkärlek för skamstraffen, såsom en verklig tillökning i straffet, hvarpå flera bevis skulle kunna anföras, om icke deduclionen deraf här ledde Lag-Utskottets Betänkande, N:o 26. 9 ledde till en onödig vidlyftighet. Så har man ock under loppet af i8:de seklet, då företrädet gafs åt de afilictive straffen, funnit sig föranlåten att, tid efter annan, jemte kyrkoplikten, stadga o vilkorligt kroppsstraff för åtskillige, såsom svårare ansedda, arter af stöld, emellan hvilka och enkel tjufnad de äldre Lagstiftningarne ej gjorde någon skillnad; och slutligen har man i det nu utarbetade nya Criminal-lagförslageten frukt af iq:de seklets lemnade preferens åt frihetsstraffen — väl borttagit både kyrkoplikt och spöstraff, men derföre ingalunda ansett tjufnadsbrotten lindrigare, än förut, utan snarare strängare, enär detta förslag belägger hvarje stöld första gången med straffarbete, som minst uppgår till 6 månader, men i mon al försvårande omständigheter eller brottets qvalification kan utsträckas ända till sex år.
En fånge stod i sina tunga järn vid rummets dörr, närmade sig under bojornas skrämmande rassel med ljudlösa steg, stannade alldeles invid bädden och betraktade henne med en ångestfull, stum och bönfallande blick, så ångestfull, som om den ville uttala det bottenlösa elände, en människosjäl kan hysa, och så trugande som en döendes sista bön o m tillgift. Den gråa fångdräkten syntes tydligt i månskenet, bojornas rassel hördes åter, då mannen vände sig mot dörren och långsamt lämnade rummet. Denna händelse gjorde ett bestående intryck på Matilda Wredes känsliga sinne. Hon tvekade visserligen ännu, hon tvinade på sin egen förmåga, på att hon, så ung och oerfaren som hon var, skulle kunna utföra ett så stort arbete. Hon vakade och bad. Vägen syntes henne tydligt utstakad, hon behöfde icke fara till det aflägsna Afrika och Kina för att söka sig ett arbetsfält; barn af hennes eget folk, finska brö- der och systrar voro i behof af hennes hjälp. Och hon fattade sitt beslut. I tolf år har hon nu arbetat, lindrat fångarnas tunga dagar, tröstat, uppmuntrat, uppväckt tro och hopp i hopplösa sinnen, tändt ljus och frid i mörka och förhärdade hjärtan. Alltid i rörelse, från den tidiga morgonen till den sena kvällen, går hon under sin vistelse i Helsingfors från fängelse till fängelse i det hopp, att något frö, som hon sår, måtte gro, växa och skänka en ljusare och renare framtid hos den, i hvilkens hjärta det fallit. På statens järnvägar har hon fribiljett och kan såluuda färdas från öster till väster, från norr till söder till alla Finlands fängelser, när helst hon från dessa eller i sitt eget hjärta hör den kallande rösten. Mycket har hon utan tvifvel verkat. Genom hennes inflytande hafva de mest förhärdade brottslingar bekant sina illgärningar; och man kan väl föreställa sig, huru smärtsamt det måtte hafva berört henne, då man någon gång förnummit, huru den bättring, som i dem försiggått, var blott en öfvergående sådan, och huru de sedermera åter fallit. Men hennes älskande hjärta är dock genast färdigt att förlåta och att ila till deras sida, visst därom, att också för dem ännu dagen gryr.
Ständer funnit lämpligt att för ifrågavarande behof å 8;de HufvudTiteln uppföra ett förslags-anslag af 3ooo R:dr. 7:0 I anledning af Rikets Ständers Revisorers, i Berättelsen om i832 års Revision, gjorda hemställan, och med bifall dertill, hafva Rikets Stäuder nu uppfört nedannämnde utgifter, som af öfverskotten å StatsVerkets inkomster hittills utgått, på Stat under 8:de Hufvud-Titeln, dit de, i följd af deras beskaffenhet, höra, nemligen: d) Indelnings-bi ist i stora Kopparbergs Län för Nämndemän och Gästgifvare, som, genom den så kallade extra Grufvehjelpens upphörande, förlorat sina lönings-anslag . Verkets koppar och jern R:dr 5,i 15: 4o. 8:0 Sedan Rikets Ständer vid senaste Riksdag å 8:de Hufvud-Titeln anvisat ett contant anslag af 5,000 R:dr till ersättning för jordförluster genom Canal-anläggningar, hafva Rikets Ständer nu ansett lämpligt, att de å 9:de Hufvud-Titeln ännu qvarstående, för samma ändamål bestäm - Fxpeclitions-Utskottels Förslag till und. Skrifvelse N.o 212. 383 da Indelningar jemväl böra till 8:de Hufvud-Titeln öfverflyttas med Indelta Räntor i Kronovärde 210 R:dr å 5 R:dr . v i,o5o. och Indelt Spanmål 255 tunnor a 5 R:dr 1,275. Af den anledning och till det ändamål, som uti Rikets Ständers underd. skrifvelse af den 19 i denna månad närmare omförmäles, har å denna Hufvud-Titel nu blifvit uppfördt ett förslags-anslag under benämning Indelningsbrist i Jemtland till ett belopp af 400 R;dr. samt 10:0
Om jag nu räknar ifrån d. 4 Nov. till d. 8 Jan., så blir det 2 månader och 4 dagar; men räknar jag, enligt R. o. Ad:s beslut, från d. 4 Dec., så blir det 1 månad och 4 dagar, inom hvilken tid debiteringen skall vara verkställd, sedan markegångssättningen försiggått. Nu skulle deremot markegången sättas d. 8 Jan. och uträkningen ej behöfva vara gjord förrän till andra uppbörds-, stämman. Den bör ske under loppet af Febr. månad, och från d. 8 Jan. till slutet af Febr. är nära 7 veckor, således längre tid för debiteringen, än om markegången sättes d. 4 Dec., fastän tiden blir kortare, än den hittills varit. Men dessutom får jag erinra derom, att samma fråga, som nu är under afgörande, äfven omfattar frågan om räntepersedlarnas förenkling. Denna del af frågan är redan afgjord och bifallen af alla 4 RiksStm, och det är ingen tvifvel underkastadt, att den kommer att gå i verkställighet. Derigenom blir hela debiteringsåtgärden så förenklad, att den kan verkställas under hälften af den tid, som nu dertill erfordras, hvaraf följer, att 10 ä 12 dagars förkortning ej kan inver-r ka menligt på debiteringen. Vidare förekomma uppbördsstämmorna. Det är en känd sak, att så snart mantalsoch skattskrifningen försiggått, uppgöras debetsedlarna. Dessa kunna framdeles uppgöras lika tidigt som 1111, och följaktligen kan första uppbördsstämman äga rum på gamla året likasom nu. Således kan endast det tvifvel uppstå, huruvida den andra uppbördsstämma!! kan hållas i Febr.; men då, såsom jag tror mig hafva bevisat, debiteringen kan uppgöras inom Febr., måste äfven andra uppbördsstämma!! kunna hållas inom Febr. månads slut, och således uppkommer ingen ändring i redogö - i8B D«* a5 April f. 91. reise terminerna, utan kunna de förblifva desamma son* förut.
Ständers särskilt nedsatte lltstottS betänkande i anledning af Konungens nådiga proposition i detta ämne, innehåller i hnfwudfrägan, anmärkningar pä dek mäst tillfredsställande sätt utwecklade, och winnar öfwer alt om det warma patriottffa nit hrvars föremål är: att förena tänkesätten kill ett med hufwudafsigkcn och allmänna wrljan närmast öfwerensftämmande resultat. Med wördsamt erkännande häraf, tror jag likwäl ett närmare öfwerwägande fordras i den ä. lerstgende wigtiga puncken om legning bör tillätas eller icke, och det ar härom jag anhallcr, fä okonstladt yttra min enskilra oäterkalleliga tanka. Mm legning tillätes, tror jag det ända» mäl, att uti en werkelig, icke ckiimerigus nationlig skyrka, ägg borgen för Fäderneslandets sjelfständighet, förfelar, och hela nationen skall snart inse ett mitztaq af de skadligaste följder. Inrättningen af samhälle grundar sig pä wista fördelar och deremot stvarande personliga pliqrerz ten första af dcsta är deltagandet i ett gemensamt sörswar dä någon fiende will i de förre göra ingrepp. Äfwen wid den flygtigaste öfwersigt uptackes genast en innefattande motsägelse deruti: att eu sam - r?6 Den i5 Maji. samhällsmedlem skulle med den under skydd af samhällsinrätkningen redan förwärswade egendom kunna lill egit och samma egendoms förswar, köpa en annan medborgares, som mahanda annu icke^ haft tillfälle atr röna någon af samhällets walgerningar. Aldraminst är der förenbark med RtdLerskapet och Adelns nysipäberopade högridliga ärkännande och jag wäqar pästä, icke heller med någon Swensk medborgares sanna fördel, att yrka såsom en förbehållen rättighet fä lega manskap till egen eller egna söners befrielse frän utskrifning.
Hälften af anslaget för aftappning af sjöarne Snörmyrstjern och Långtjern i Löfångers socken af samma Län, 400 R:dr, (dito) 200: — Transport: 1,579,859: 11. 54 — Transport: 1,579,859: 11. 1. Hälften af anslaget för utdikning af sjön Se/träsket i samma socken och Län, 310 R:dr, (66 §) 155: Utaf anslaget för utdikning af Sönkmoran vid Säfvars bj i Säfvars socken af samma Län, 900 R:dr, (dito . 600: Hälften af anslaget för utdikning af 3:ne inom Siknäs bys område i Neder-Kalix socken af Norrbottens Län belägna träsk LiUtrasket, By träsket och yttre Bredträsket, 566 R:dr 32 sk., (dito). 283: 16. — Utaf anslaget för utdikning af kärrängen Tjern vid Svartbyn i Öfver-Luleå socken af samma Län, 600 R:dr, (dito) 400: Utaf anslaget till kostnader för grundens förstärkning å norra och södra hamnarmarne vid Cimbritshamn 11,666 R:dr 32 sk., (dito) 8,000:
Redan en gång förut har jag haft tillfälle yttra mig i detta mål; jag viii således icke söka återkomma till hvad jag då sade, utan endast åberopa de skäl , hvilka jag då anförde, skäl, hvilka jag haft tillfälle , att under en mängd af ar öfverväga , då jag erkänner , att jag redan för en längre tid tillbaka insåg en förbättring nödvändig i våra Styrelseformer, men tillika äfven tog i betraktande, huru dessa förändringar skulle kunna inpassas i sakernas allmänna gång. Jag har trott , och jag tror ännu, att vid hvarje förändring, vare Sig huru god som helst, måste man tillse, huru vida de omgifvande omständigheterna tillåta den, eller icke. Jag hoppas, att de tankar jag förra gången yttrade, ej fallit mina åhörare ur minnet, de äro i alla lall uppfattade till Protoccllet, de skola vittna om mina grundsatser, och jag lemnar lugnt till eftervei Iden, att döma, om jag haft rätt, eller ej; men jag tillstår det, jag hade ej väntat mig, med den gång Sveriges constitutiooella Lagstiftnings-arender hafva, att detta mål skulle så hastigt återkomma! Och i hvad skick är det nu, då det likväl är fråga om intet mindre, än att helt och hållet iörändra Rikets Styrelse-former? Har saken blifvit öfverlagd med den noggrannhet,med den uppmärksamhet, ett sä vigtigt ämne förtjenar? Nej, jag måste bekänna, att den saknar alla de former, sorn äro brukliga vid de minsta förändringar, hviika till väga bringas af den Lagstiftande Makten. December. fråga otti en ändring eller ett beslut hos Stånden framställes, måste saken alltid remitteras till Utskott, der beredas, och återkomma tili Stånden , som äga att granska hvad Utskotten sålunda beredt. Det är då först, som en verkJig discussion öfver ämnet uppstår, och då kunna Stånden antaga, eller förkasta, eller återremittera förslaget. Nu deremot har ett så vigtigt arbete, som detta, hvilket utgör volumer, hvilket sysselsatt Särskildta Utskottet under bela Riksdagens lopp, inkommit under de sista dagarne deraf.
AllmånnaBesvärsoch Ekonomi-Utskottet: 1:0 Herr Hjertås, Gustaf, den i5 dennes f. rn. på bordet lagde Motion öm en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att Ekonomiska författningar, som blifva utfärdade, först efter en viss tid måtte sättas i verkställighet. 2:0 Herr Hjertås, Gustaf, den i 5 dennes f. m. på bordet lagde Motion angående rättighet för extra roteringsskyldige, att för sine Nummer anställda legning inom Beväringsåldern. 3:o Herr Hjertås, Gustaf, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, att alla de Författningar, hvilka angå séglationeh så väl i Rikets större insjöar, som längs kusterne, målte undersökas m. m. 4:o Herr Anckarswärds, August , den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion om förändring i Presterskapets aflöningssätt. 5:o Herr af Robsons, Carl Magnus, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Memoria!, angående de förhållanden emellan Lappar-7, och Nybyggare i Luleå Lappmark, som föranleda till afvittringars skyndsamma verkH. 8 17 a58 Den 2,9 December e. m,' ställande m. m. derstädes, jemte de af Herrarne af Schmidt, Georg Lars, och Boy, Johan Fredrik, i anledning deraf sistnämnde dag afgifne yttranden. 6:0 Grefve Cronlijelms, Otto August, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion om skyldighet, att vid Prestoch Philosophias CandidatExamen hädanefter jemväl ådagalägga prof af insigter i Vexelundervisningsmethoden; jemte Hans Excellence Herr Grefve Flemings, Clas, i anledning deraf sistnämnde dag afgifne yttrande. <7:0 Grefve Cronlijelms, Otto August, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, om närmare bestämmande af de ärenden, hvilka utgöra föremål för Sockenstämmors och KyrkoRåds behandling. 8:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, alt Kongl.
Ifrågavarande kostnad har i boksluten hittills icke blifvit underhållet påförd och det är således med ungefärligen sistnämnda summa sorn trafikinkomsterna per mil böra öfverskjuta utgifterna för att, dä framdeles ofvanberörda nyanskaffning skall verkställas, tillgängliga medel härtill skola förefinnas. Beträffande hvad i Rikets Ständers skrifvelse vidare förekommer angående trafiken å Statens jernvägar samt förhållandet emellan trafikinkomster och driftoch underhållskostnad, får jag här nedan sammanföra de fakta, jag vid åtskilliga föregående tillfällen i detta ämne underdånigst framlagt. Trafiken å Statens jernvägar har, så vidt man kan döma af resultatcrne å de efterhand öppnade bandelarne, varit tillfredsställande. Den farhåga, som af Rikets Ständer blifvit yttrad, alt denna trafik ej ens skulle bära sin egen driftkostnad och att i stället en betydlig utgift af flere hundratusen riksdaler skulle komma att för hvarje år drabba Statsverket för vidmagthåilande af rörelsen å stambanorna, har lyckligtvis befunnits sakna grund, tv sedan driftkostnad och underhåll af bana och materiel blifvit betalde, har för hvarje af åren 1860 och 1861 en summa återstått alt afsätta, sannolikt motsvarande de framtida behofven för nyanskaffning af materiel och ombyte af sleeper och räler, och sedan af dessa summor förskottsvis afdragits hvad som erfordrats för uppköp af följande års behof af brännmaterialier m. m., hafva ölverskolten, på sätt Rikets sednast församlade Ständer beslutat, blifvit i Riksgälds-kontoret insatte, nemligen för (rafikåret 1860 med 50,000 R:dr och för 1861 med .200000 R:dr. För innevarande år bör, lågt beräknadl, en summa af 300,000 R:dr komma att insättas.
Kolpulver är skadligt för i r * \ | för krympning och förtätning mindre, men ej utesluten, ty kläderna behöfva då gnidas längre och hårdare och blifva dessutom, enligt min erfarenhet, ej så mjuka och behagliga, som då man tvättar i varmt vatten. Svårigheten att bibehålla den ursprungliga hvita, vackra färgen återstår alltid. Se här hvad jag i 20 år med fördel dertill begagnat. Sedan kläderna efter sköljningen väl urvridits, upphängas de i en uppoch nedvänd tunna medels fina snören, som man träder genom hål (ungefär ett dussin), borrade i tunnans botten. Tunnan ställes sedan på en stenhäll i tvättstugan eller rent af på bara marken, och man skjuter under den samma in en skyffel eller annat kärl af jernbleck, hvilket man rödglödgat, och hvarpå man lägger ett par händer krossadt svafvel. Ett lakan lägges öfver tunnan för att hindra röken att tränga ut och sedan svaflet, efter ' / 2 timme eller något längre tid, brunnit slut, efterser man, om kläderna äro hvita och vackra; eljes förnyas blekningen. Då denna är färdig, bruka kläderna vara nästan halftorra och snart färdiga till mangling; de böra nämligen manglas, ej strykas, hvaraf alla yllekläder ovilkorligen gulna. Den lilla lukten af svafvel försvinner fort, om kläderna utbredas i varmt rum. Härvid är att iakttaga, att man ej på en gång får inhänga för många klädespersedlar, röken måste hafva fritt spelrum, eljes blifva kläderna ojemt blekta. C. F. Matlagning. tänderna. Det finnes många personer, som borsta och rengöra sina tänder med kol (vanligen björkkol). Nu hafva emellertid framstående tandläkare genom sina undersökningar i detta afseende kommit till det resultat, att kol är skadligt för tänderna, i synnerhet, om man borstar dem på tvären dermed. T y fast än det särdeles väl rengör dem, åstadkommer det vid ofta upprepad användning små ränder och sprickor tvärs öfver i emaljen, hvarigenom denna lätt kan gå förlorad. Dessutom tränga fina koldelar in i tandköttet, hvarigenom kanterna af det samma fårgas blåaktiga eller svarta, och så småningom hopa sig dessa smulor vid roten, der de stundom förorsaka smärtsamma inflammationer.