Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets yttrande derom, att, då tull-uppbörden under nästlidne år 1859 med omkring 3 millioner Riksdaler öfverstigit den beräknade normalsumman, Staten skulle undgå att af detta betydliga öfverskott i tolags-ersättning utbetala mera än fem procent, i stället att, om ingen tolags-reglering egt rum, städerna varit berättigade att för hela den tullpligtiga varu-inoch utförseln tillgodonjuta tolag efter den högre procent, som förut varit gällande; så torde jag få erinra derom: Bevillnings-Utshottets Betänkande JYS 13. 11 alt dessa 3 millioner till mera än hälften utgöras af tolags-, handelsoch sjöfartsafgifter, hvarå, enligt gamla beräkningsgrunderna, ingen tolag skolat erläggas, tillföljd hvaraf nämnda, på 3 millioner erlagda 5 procent här torde förvandla sig till cirka \\ procent, beräknade på den del af det ifrågavarande öfverskottet, som egentligen bort vara tolag underkastadt; att tolagen på det hela, beräknad efter förut gällande grunder, visat sig hafva till följd af medgifven tullfrihet för en stor mängd varuartiklar, som i förhållande till värdet och den deraf beroende tolags-pligtigheten varit jemförelsevis lågt tullbeskattade — i medeltal räknadt nedgått i icke obetydlig mån under 8^ procent af tullbeloppet. För öfrigt och för att här undvika en alltför stor vidlyftighet, torde jag, för beräkningen af regleringens sannolika resultat under det nu ifrågavarande året '1859, fä hänvisa tiil den under pag. 1 1 och \2 i motionen förekommande approximativa beräkning, som är grundad på en i det närmaste lika tulluppbörd med den för sistnämnda år uppgifna. I afseende på Utskottets erinran derom, att den vid sistlidne riksdag föreslagna och förutsatta tullfriheten för 3:ne af de i kalkylen upptagna artiklar, nemligen Sill, Gråsidor och Salt, icke af Rikets Ständer antogs och att följaktligen de för dessa artiklar upptagna poster borde från kalkylen uteslutas, kan naturligtvis så mycket mindre någon tvist uppstå, som de också endast upptagits under den nämnda förutsättningen.
Innan provinserna Jemtland och Herjeådalen, genom freden i Brömsebro år 1645 samt fredstraktaten i Roeskild år 1658, kommo under Sveriges krona, var derstädes inrättadt både ryttare-, dragonoch knekte-håll, som för landet var serdeles betungande. Efter flera förändringar i afseende härå och emedan bönderna uti Jemtland, genom affall ifrån Sveriges krona, ansågos hafva förverkat den skatterättighet, sota de flesta af dem påstodo sig ega till de hemman, hvilka de innehade, förordnades - Sidhnrh 'Ehon.-Vtisknifenx Tte' änknnåe, A':o 22. 17 nades alt (le ryttare, som blefvo värfde skalle sättas i besittning och brak af hemmanen, till en gärd på hvar häst, så framt bönderna icke ville ånyo städja dessa hemman och derom med ryttarne sig förena, hvarjemte för utrönande af den skatt, hvart oell ett hemman borde draga, en allmän skattläggning anbefalldes. Af de hemman, som på sätt nämnd t blifvit, blefvo ryttarne inrymde, skulle hvar och en af dem åtnjuta den utgående räntan på sätt som annorstädes i riket var brukligt, men erlade deremot till kronan de extra ordinarie utskyldema, hvilka anslogos till officerarnes lön och fördel.
Andra Lif-Grenadier-Regementet, Ett Sjukhus af träd i 2 våningar, med brädtak och tegeltäckning .■ . .• 10,358? 16.—-• En Trädbod med tegeltak på bräder . 120: En Dito med dito . .- 126:32.— Ett Kruthus af träd . Ao0: „ - 11,000? —' —' Ä Mötesplatsen Axevallahedx ‘Westgötha Regemente, Ett Kommissariatshus under tegeltak . 1,060: •—■ — 1,570: T—• Ett Spanmälsmagasin under dito . Ett Hömagasin under halmtak . Ett Slagthus under dito Fern Köksoch Materialbodar under ett tak 1,600: 1,670: — i3o: — Transport 6,o3o: — —• 55,633: 20. 8. — &4 ~ Transport 6,o3o: — 1— af halm och lorf 3on: Ett Ett Hästlasarett under tegeltak i,5oo: Ett Sjukhus under tegeltak, jemte tillhörande 2:ne Hemlighetshus 5,oio: Ett Bageri under tegeltak g 4-5oo: I Malmköping: Södermanlands Regemente, En Sjukhusbyggnad af träd under tegeltak i,3oo: En mindre Byggnad under tegeltak 133: 16. — En Wedbod i6:32. — Stallj Foderlada och Fähus under ett taklag af tegel .. »5o: — —- Å Mötesplatsen Kronobergshed: Kronobergs Regemente, Ett Sjukhus, uppfördt år 1826 af träd under tegeltak, med dertill hörande Hemlighetshus och en Brunn Ä Mötesplatseti Skillingaryd:
Län, som gränsa intill den nära vid Götha Elf belägne Insjön, Hällsjön kallad, skola lida en ganska betydlig skada derigenom, att stränderna af nämnde sjö, hvilka bestå af lös jordmån, årligen skola genom jordras nedfalla, och dymedelst blottställa ägarne fot öfversvämningar; i anledning hvaraf Riksdagsmannen, på anmodan af ofvannämnde Härad, anhåller , att någon ersättning matte bevilljas de i förenämnde måtto lidande hemmansägare, antingen genom lindring i bevillningen, eller genom någon fonds anslående af Stats-Medlen till slika ersättningars utgörande, hvarjemte yrkas, att enär uppdämningarne vid Trollhätte - Canal skola i betydlig mån medverka till vattnets ökande i Hällsjön, nämnde Canals bolag måtte åläggas, att deltaga i'de anstalter, som till hämmande af den öfverklagade öfversvämningen kunna blifva företagne; och hafva till bestyrkande af de gjorde uppgifterna åtskilliga bilagor blifvit Memorialet bifogade. Utskottet har vid granskning af detta Memorial väl funnit det innehålla sådana omständigheter. som Utskottet ansett förtjena ett närmare behjertande, men likväl trott sig ej kunna deröfver afgifva något hufvudsakeligt yttrande; dels derföre,' att den väckte motionen ostridigt bör be - Hen 19 Juni. bertaktas såsom ett enskildt, på undersökning beroende inål; dels af den anledning, att Utskottet ej funnit de bifogade handlingarne vara af den beskaffenhet, att Utskottet derpå kunnat grunda ett säkert tillstyrkande till hvad ofvan blifvit yrkadt; men i händelse klaganderne skulle finna för godt, att hos Kongl. Maj:t framföra sina underdåniga besvär, lärer Kongl. Majit ifrån dess Befallningshafvande i .Elfsborgs Uän i Nåder infordra nödiga upplysningar, till afgörande af denna fråga, och derefter i Nåder meddela ett sådant beslut, som Kongl. Majit efter sin visa pröfning, kan finna med målets beskaffenhet öfverensstämmande; Hvilket dock till Riksens Högloft. Ständers eget godtfinnande vördsam!igen öfverlemnäs.
Detta, Den i Mars e. m. •77 Detta, jemte hvad E. K. II. uti und. memorial af d. 17 sisth Mars i ämnet anfört, håfve Wi Oss i Nåder föredragas låtit; och då, vid tidpunkten af Flottans förändrade organisation år 1825, sökandens tur och befordringsrätt till en då ledigvarande capitaineslön icke i annat fall kunnat ifrågakomma, än så vida den lediga capitainesbeställningen hade blifvit återbesatt, men hvilket, i anseende till organisationen, icke ägt rum, samt sökanden å expectance-staten kommit i åtnjutande af enahanda lönevilkor, som han å ordinarie stat innehaft, håfve Wi funnit sökanden till någon högre lön å expectance-staten icke vara berättigad; men då han, enligt hvad vitsordadt blifvit, under en lång tjenstetid sig städse med välförhållande skickat, vilje Wi, på sätt E. K. H. och Förvaltn. af Sjöärend. jemväl i und. tillstyrkt samt då för öfrigt, i händelse af sökandens tidigare afskedstagande, en besparing derigenom skulle för Staten uppkomma, i Nåder tillåta, alt sökanden vid afskedstagandet, jemte pensionen ur Amiralitets-Krigsmanscassan, såvida han dertill är behörigen qvalilicerad, må för sin öfriga lifstid å Flottans expectance-stat årligen uppbäi’a 200 R:dr B:co. Wi befalle &c. &c. Stockholms Slott d. 12 CARL JOHA N. C. G. Grip. Likheten med originalet intyga: J. O. Lennman. A. Oxehufvu d. Lika lydande med den vidimerade afskriften betyga: S. H. Flodin, Dav. Ulr. Rydell, Kamererare. Controllör. 9:0 Jag föreslår vördsamt, att GeneralTullstyrelsen och CommerceColhm måtte sammanslås under en Chef och en förenklad administration; hvarom jag oförtöfvadt skall vidare afgifva ett detailleradt förslag. Om remiss häraf till Oecon.-Utsk. anhålles.
Maj 1857, hvilket författningsrum innehölle, bland annat, att, om innehafvare af civilt eller militie-boställe sökte laga skifte, han då skulle i allt betala såsom enskild jordegare, hvaremot, om icke han, utan en annan delegare i skifteslag, sökte skifte derstädes, denne skulle betala endast den för kost och husrum belöpande del i arfvodet, eller l/4:del af detta, samt de öfriga 3/4:delar, äfvensom resekostnadsersättningen såväl för Landtmätare som Gode Män och arfvode för de sistnämnde af allmänna medel godtgöras. Med hänsigt till hvad sålunda blifvit anfördt och då det af Rikets Ständer föreslagna sätt att i viss mån bereda boställshafvare lindring i deras hittills varande betungande skyldigheter i förevarande afseende skulle komma att ganska betydligt öka flere myndigheters sysselsättning i tjensten, samt då Statens och vederbörande kyrkors eller församlingars utgifter icke, enär de flesta i skifteslag med andra hemman liggande boställen redan undergått enskifte eller laga skifte, kunde blifva särdeles betydliga, om de kostnader, som fordrades för verkställighet af laga skifte å boställen och af sådant skifte blefve en följd samt nu ålåge boställenas innehafvare, öfverflyttades från desse på Staten eller vederbörande kyrkor och församlingar, för att af dem, likasom för skiften å deras utarrenderade hemman och lägenheter, utgöras, hemställde Öfverdirektören, att nådig proposition i sådan rigtning mätte till Rikets Ständer aflåtas. Rikets Ständer hafva i deras underdåniga skrifvelse yttrat, att genom det beviljade anslaget skulle, utan någon uppoffring från statsverkets sida, boställshafvare befrias från nöd%'ändiglieten att på en gång anskaffa en större summa och frän äfventyret att ej fä densamma godtgjord. Något sådant äfventyr, som här om - 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Förekom-; iner der någon 6ak till öfverläggning och beslut, som den magt angår, i hvars tjenst han är bör han ej öfvervara beslutets fattande, hvar. ken in Pleno, Utskott eller Nämnd. Adelsman, som med Konungens serskildta Nådiga tillstånd, sig emot fremmande Öfverhet med trooch huldhetsed förpligtat, och egendom eller embete under de 3.ne siste åren före Riksdagen inom Riket innehaft, må med lika vilkor 2 punkten i denna §. föreskrifver, säte å Riddarhuset intaga. Med Adelsman, •om är i fiendtlig fångenskap, och med fremmande Öfverhet* tillstånd vistas i Fäderneslandet, vare i afseende på öfverläggningarnes bevistande i frågor, som röra denna magt, Lag samma, som angående den person, hvilken frädt i fremmande Öfverhet* tjenst här ofvan stadgadt är. 12 Den 4 December e. tn. §• 10. Flyttar Adelsman sitt bo och hemvist utrikes, på sätt 3* §. i 1723 irs Adeliga Privilegier omförmäler, håfve han och hans efterkommande, som utrikes äro, förlorat säte och stämma bland Ridderskapet och Adeln, änskönt han eller de fast Egendom här i Riket äga. Inflyttar i Riket sådan Adelsman åter, eller hans Son, och lagligen styrker, att hans förbindelse emot främmande magt upp. hört, samt att han med ny trooch huldhetsed emot Konungen sig förpligtat, då må han, efter att hafva de 3:ne sista åren före Riksdagen här i Riket skattskrifven varit, af det ut. rikes vistandet icke hindras, att inträda i alla rättigheter, såsom Svensk Adelsman. Afkomling i fjermare led, än Son af den utflyttade Adelsmannen, må icke återfå sin rätt till säte och stämma på Riddarhuset, förr än han dertill erhållit Konungens särskildta Nådiga tillstånd, samt i öfrigt företett sådane bevis, som här ofvan föreskrifne äro. §. 11. Adelsman, sorn utur Riket afvikit, hafva förverkat rättighet till säte och stämma på Riddarhuset.
Majus Nådiga Skrifvelse af den 28 Febrtiarii (såsom motsvarighet för de af Riksens Ständer äskade, men uteblifne förtydligade föreskrifter för deras Revisorer) uppräknade Tullverkets Militiae-Boställs, krigsmanshus och Seraphimer-Gillets från allmänna bidrag härrörande fonder och räkenskaper. Att Kongl. Maj:t med stöd af 68 Riksdags-Ordnmgens ordagranna lydelse, ej erkänner oinfånget för denna granskning, lagligen kunna utsträckas vid hvarje Revision utöfver 2:ne års afslutade Räkenskaper. Att Kongl. Maj:t icke kan gilla och derföre ej till vederbörandes efterrättelse utfärda den af Riksens Ständer i underdånig Skrifvelse af den 10 November föreslagne nya Instruction för deras Revisorer af Stats-Verket, men anser Instructionen af den 10 Junii 1812, till sin kraft och verkan gällande. Att med ändring af hvad 5 $. i denna Instruction innehåller: att Revisionernas Stats-Utskottets Betänkanden, 55g Berättelse om Stats-Verket skall uti Riddarhus-Cancelliets Archi v förseglad förvaras till nästa Riksdag, för att då till Riksens Ständer aflemnas, Kongl, Majit i så måtto ville bifalla Riksens Sränders förslag i afseende på denna Berättelses tryckning och allmängörande, att detta genom Kongl. Majit Nådiga försorg kommer att ega rum i förening med de Åmbets-Verks svar och förklaringar emot hvilka Revisorernes anmärkningar blifvit rigtade. Att Kongl. Majit icke medgifver Tullmedlens afleverering till RiksgäldsContoiret såsom en i dess administrerande myndighet ingripande och för öfrigt till en onödig omgång ledande åtgärd; i följd hvaraf Riksgälds-Contoirets uppköp af Vexlar för Siats-Contoirets behof skulle förfalla. Och sluteligen, att Kongl, Majit i afseende på Creditiverues begagnande och redogörelsen derföre, skall noga iakttaga hvad 63 och 64 §. §. Regerings-formen, samt 3o och 68 §. §.
Frih. Peyron: Jag har icke begärt ordet för att göra anmärkmr mot de anmärkn:r Gr. Anckarsvärd nyss gjort emot mina anmärkmr. Jag tror verkligen att nästan alla de anmärkmr, Hr Grefven nyss omnämnde, här blifvit upplyste och i det till StatsUtsk. öfverlemnade betänk, utredde. Jag vill blott, i afseende på det Grefvens yttrande, att alla våra krigsförråd dem man i andra länder kallar arméens rikedomar, blott finnas i Stockholm, nämna att det är ett misstag; ty vi hafva ett för vestra gränsen i Götheborg. Hvad åter beträffar de till krigsbruk tjenlige gevären, nämnde jag för ett par limmar sedan, att deras antal gick upp till 80,000, och af desse 80,000 äro 60,000 i Carlsborg; således mätte det icke vara det förhållande Hr Grefven uppgifvit, eller rättare sagdt klandrat. Det har blifvit anmärkt, att en generalsperson, som nu händelsevis är i Stockholm, icke blifvit salt i tjenstgöring. Jag frågar Eder, mine Hrr! om jag gjorde väl att nu indraga i tjenstgöring denne general, som är fylld 70 år, då det nu föreslagits att generaler vid 60 års ålder borde blifva pensionsmässige? Frih. Cederström, Jacob: Den diskussion, som nu ägt rum och upptagit hela f. m. för R. o. Ad., har visat huru rätt jag hade uti mitt yttrande i går, om följderne af att göra Konungens propos. om Statsverkets tillstånd och behof till öfverläggningsämne innan StatsUtsk. öfver densamma blifvit hördt. Jag hade icke heller nu skolat begära ordet för att ytterligare förlänga denna diskussion, om det icke förefallit mig nödigt afvisa det försök, som blifvit gjort att fiska efter popularitet genom fraser, hvilka ej äro grundade på något verkligt förhållande. Gr. Anckarsvärd har nemi. yttrat, att tiden bortnött R. o. Ad:s uteslutande rätt att besitta säterier m. m. Detta yttrade står i strid med verkliga förhållandet.
För att återvinna hvad som sålunda förloras, erfordras en så högst betydlig årlig tillökning i rekommenderade brefvens antal, att den aldrig ernås. Skulle möjligen antalet bref något ökas genom den lägre afgiften, så blifver det dock så ringa, att Postverkets förlust blifver alltför kännbar; ty man kan antaga såsom säkert, att den som anser 35 öre vara för stor summa att utgifva för att bereda sig säkerhet för sin postförsändelse, hail anser också en uppoffring af 24 öre för stor i detta fall. Då Kongl. Postverket med den största beredvillighet söker att uppfylla alla anspråk om postbefordringens utvidgande och då alla dessa anordningar medtaga högst betydliga kostnader, som på sednare tider än ytterligare ökats genom anskaffande at postångfartyg, diligenser m. m., hvilka alla utgifter icke kunnat bestridas utan att Postverkets reservfond måst anlitas, så är det en särdeles illa vald tid att nu beröfva Postverket en så högst betydlig inkomst, som den ifrågavarande. Följden häraf måste blifva att Kongl. Poststyrelsen nödgas, antingen att upphöra med förbättringarne i postbefordringsväsendet eller ock begära statsbidrag för deras fort sättande. Af dessa skäl anhåller jag att Rikets Höglofliga Ständer, med ogillande af Utskottets förslag härutinnan, behagade besluta, att rekommendationsafgiften för slutna rekommenderade bref bibehålles vid dess nuvarande belopp, 35 öre. Bilt. till B. St. Nisbeth, 1866- Bevillning*- Utskottets Betänkande JS 7. i N:o 7. Ank. till Exp.-Utsk. den 19 Mars 1866, kl. 2 e. m.
In fidem, under Pastors sjukledighet Carl Niclas Brunberg23) Församl(inge)ns tilförordnade comminister Upläst och vidkändt, intyga Eric Carell And: Blomberg Anders 01o(f)s(o)n i Sörgölet Pehr Olof son i Foglö Sexman Fattig-Föreståndare SPECIFIQUE FÖRTECKNING å den lön som Klockaren och Organisten i Stora Malms församling hvardera för sig, hafva att efter soknens Mantal, årligen i råg upbära, neml.(ige)n af — W 0: 3 3 Efter förmedlat edlat mantal hemmantal Mt.*) Tr.*) Kr.*) Vi Afrad 2 Vi Backa 2 Vs Banninge Vi V4 Brenäs 1 Vi Bjurstorp 2 Va Jbidem 2 3/s Båltsnäs lVi V« Brogetorp 1 V4 Bronäs . 1 V4 Björnmoen 1 Va Björnkälla V2 Vs Bergstorp Vi Vs Bertilstorp Vi V» Bogtorp 2 Vi Bjelkebohl 2 Vie Dörren v« Vi Dahl 2 V2 Jbidem 2 Vs Espenäs Vi Vs Ericstorp Vi Vs Elgsjövik Vi Vi Foglö — 2 Vi Jbidem 2 Vi Jbidem 2 Vi Jbidem 2 Vi Jbidem 2 Vi Jbidem 2 1 Forssjö Qvarn — 1 — 5/8 Fårnäs 2Vi Vs Fäboda Vi V4 St(or)a Fräntorp 1 Vs L(ill)a Fräntorp Vi 117/16 Transport 1 3 l3/4 *) Mt.
— Hr Anrep, G., angående godkännande af Tullvaktmästaren G. J. F. jon Schantz’ anspråk att, såsom tillhörande Adeliga Attén N:o 1255 von Schantz, varda å nämnde ätts stamtafla uppförd: IV. 603, R. 607; B. V. 443, 459, A 459, — Hr von Axelson, J. F., om beviljande af medel för skynd samt fullbordande af Statens jernbana emellan Arvika och Norska gränsen (N:o 3 i Bihanget): 1. 32, R. 32; B. III. 130, 201, 266, A. 267, 357; B. IV. 272, 361 ; V. 36, A. 37, E. 427. — d:0 om ändring i 27:de §:n af gällande Förordning an gående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spiritusösa drycker (N:o 59 i Bihanget): I. 104, R. 105; B. V. 551, 560, 565, A. 570, 575, 577, 581, 582, B. 660, 661, A. 661, B. 703, 707, A. 707. — Hr Bennich, N. A. G., om utarbetande af förslag till samt liga Landtränteriers indragning och öfverflyttande af deras kassa-förvaltning på bank-inrättningarne, m. m. (N:o 73 i Bihanget): I. 106, lil, II. lil; B. II. 155, 158, 186, A. 203. — M — 107 Motioner, väckta hos Ridderskapet och Adeln: af Hr Bennich, N. A. G., om löneförhöjning åt Landshöfdingarne i Jemtlands oell Norrbottens län, m. m.
Vidkommande derefter den föreslagna väg anläggningen mellan Östmarks kyrka och Kaikelandstorp vid Norska gränsen, hvilken väg enligt ofvanomförmälda kostnadsförslag skulle för en sträcka af 57,364 löt medföra en anläggningskostnad al 53,397 R:dr; så — och under förutsättning att denna väg, enligt hvad upplyst blifvit, skulle komma att inom Norrige fortsättas till Glommens dal — hafva Rikets Ständer ansett anläggningen deraf medföra så stora fördelar, alt densamma likaledes bör med statsmedel understödjas; och hafva alltså Rikets Ständer, för anläggning af väg mellan Östmarks kyrka och Norska gränsen i närheten af Kaikelandstorp, anvisat två tredjedelar af den härför beräknade kostnad, att utgå med, i jemnadt tal, Trettiofem tusen R:dr, under vilkor Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:<> 115. 39 all vederbörande vägbyggnadsskyldige åtaga sig att, mot åtnjutande af detta statsbidrag, ansvara tor arbetets utförande och vägens framtida underhåll, B; Brobyggnader. 7:o. Sedan E. K. Majit, uti Dess nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, för uppförande af en jrrnbro öfver Sagan vid Nyqvarn i Upsala län samt deraf föranledd vägomläggning, äskat ett anslag af 52,100 R:dr, under tillkännagilvande, att E. K. Majit framdeles ville till Rikets Ständer i frågan afläta särskild nådig framställning; har lill Rikets Ständer blifvit öfverlemnad nådig Proposition al den 25 November sisi lidet år, rörande detta ämne. Rikets Ständer hafva tagit del af den fullständiga utredning, som berörde Nådiga Proposition i afseende å denna fråga innehåller, och deraf inhemta!, bland annat, att Öfverintendenls-embetet i slutet af år 1859 fästat E. K.
Det återstår således att visa huruvida förändringen kan åstadkomma någon skada. Jag skall till den ändan fortsätta det i betänk, framställda exemplet: jag antager att två fastigheter, X och Y, som hvardera äro värde 1,000 r:dr, voro gemensamt intecknade för en fordran af 1,000 r:dr. Om jag sedermera får inteckning i egendomen X pä 1,000 r:dr och egendomen Y vid den liden icke är intecknad, så vet jag, i följd af 19 § i nu gällande inteekn:s-lag, som säger: ”Borgenär, som för sin fordran fått inteckning i flere fastigheter, må ej till minskning af annans rätt, som å samma tid, eller efter honom låtit dess fordran intecknas i endera fastigheten njuta ur denna sednare betalning för mer än som i de andra fastigheterna brister, ” att den inteckning jag fått till belopp af 1,000 r:dr i egendomen X, då egendomen Y, som också är värd 1,000 r:dr, icke är serskildt intecknad, lemnar full säkerhet; ty då den som har sin fordran intecknad i den odelade fastigheten, icke får taga utur egendomen X större del af fordran än som icke kan fås ut ur den andra egendomen Y, så får icke allenast den person, som har den odelade inteckningen, sin fordran fullt ut, utan äfven jag min lill fullo. Detta vet jag nu; under sådane förhållanden ingår jag lånetransaktionen, erhåller inteckning i fastigheten; men om den nu föreslagna lagen antoges och skulle verka på redan beviljade inteckningar, så skulle, till gäldande af den gemensamma inteckningen, först lagas 500 r:dr af hvardera af egendomarne X och Y. Alltså återstår icke mer än 500 r:dr att taga ur X, således får jag icke mer än 500 på min fordran. Sådant blir resultatet om den nya lagen antages alt verka retroactivt, och B. o. Ad. finner således detta 410 Den 15 Juli. leda lill bestämd förlust. Det skydd lagen förut gifvit min fordran, del skulle lagstiftaren fråntaga mig. Sådant kan en lagstiftning icke göra, icke med föreskrift af 5, 10 eller 20 år efter lagens utfärdande.
I sammanhang med de under innevarande Riksdag afgifna förslag till beräkning af statsverkets inkomster, äfvensom till reglering af utgifterna under Riksslatens serskilda hufvudtillar, har Slats-ulskoltel hemställt, alt förslagsvärdena å spanmålsoch öfriga indelda räntor icke måtte af Rikets Ständer till uppförande å Riksstaten definitivt fastställas förr än den dels medelst Kongl. Maj:ts nådiga proposition, dels genom enskilda motioner väckta fråga om indragning till statsverket af dylika indelningar och deras ersättande genom kontanta stats-anslag blifvit af Utskottet hanllagd samt af Rikets Ständer slutligen pröFvad och afgjord; hvilken hemställan jemväl vunnit Rikets Ständers bifall. Då emedlertid, efter det Utskottet rörande sistnämnde och dermed gemenskap egande ämnen i utlåtandena N:is 242 och 3i3 samt memorialet N:o 3ip afgifvit yttrande, Riks-slåndens beslut i afseende på de punkter af samma utlåtanden och memorial, sorn inverka på ofvanberörde fråga om indelningarnes indragning, utfallit sålunda, att vissa deribland blifvit af Rikets Ständer bifallna, men i fråga om de öfrigas godkännande eller förkastande två Riks-stånd stad nät emot två, hvarefter och sedan i anledning häraf voterings-propositioner för ärendenas afgörande i förstärkt Stats-utskott blifvit föreslagna, dessa propositioner af två Riksstånd antagits, men af de tvenne öfriga ogillats; samt det af Utskottet derefter gjorda försök till sarnmanjemkning af Ståndens olika meningar icke G Slals-VtshotMs MemoriaN:o 331. vunnit Rikets Ständers bifall, så och enär i afseende på förevarande fråga om skatteväsendets förenkling något Rikets Ständers beslut vid innevasande Riksdag icke vidare lärer vara att förvänta, bar Utskottet funnit sig höra hemställa, att Rikets Ständer måtte nu lill s ullig pröfning företaga den uppskjutna frågan om bestämmande af förslags-beräkuingen å de lill Riks-staten hörande indelda räntor och tionde spanmål.