Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det blir summa 20 och äggen hafva i vinter kostat 2 ä 2: 75 pr tjog. Gryn är uppsatt för en vecka till 25 öre, men då » gröt af omvexlande slag ätes till kvällarna », B a torde 25 öre vara för litet beräknadt, synnerligast som de billigaste risgrynen kosta pr kg. Dessutom finnas en sådan mängd poster, som, om de icke räknas till själfva hushållet eller maten, dock höra med till de tvungna utgifterna i ett hushål), men som ej finnas upptagna, och dit höra fotogen, såpa, soda, tripel, putskalk, skosvärta, skuroch andra borstar, vispar, mattor och hvad de allt heta dessa småsaker som behöfvas. Tvätt brukar också vara en dryg post. Litet hvar bör kunna förstå, att icke allt detta tillika med specerier kan sparas in af 10 kr. i veckan, med mindre än att herrskapet mycket ofta är borta och på så sätt får fritt vivre, då det » extra », som mannen lämnar, när det kommer främmande, icke tages med i beräkningen, men hvilket antagligen utgöres af en femma eller någon gång en tia. Alltsammans af det » extra » torde icke gå åt på en gång, utan » öfverlefvorna » både i mat och kontanter betydligt dryga ut de ordinarie hushållspengarna. Om vi således till desamma (hushållspengarna) lägga de 2: 80, hvilka till eu del funnos in natura, och så tänka oss, att öfverlefvorna efter det » extra », tillika med någon förhöjning af priset på ägg och gryn, går till 1: 20 pr vecka, så få vi 14 kr., hvilket blir 1 kr. pr dag för person. Och den är ändå beundransvärd, som i alla dessa små detaljer 365 dagar om året, år in och år ut, kan genomföra en sådan sparsamhet, så litet beaktad, så genomsvår och så litet uppskattad af familjemedlemmarne själfva i hemmet, där hvar och en oftast blott talar om hvad han eller hon vill hafva, men icke hvad som kan sparas. Gammal matmor. Undertecknad har varit gift i 16$ år, dessförinnan under en ovanligt praktisk och duglig moders ledning deltagit i hushållsgöromålen samt sista året i mitt föräldrahem hushållat för min fader, som då var enkling.
Det är i sådan afsigt, och med anledn. af det under riksdagen inträffade förhållande, att så betydliga förut okända tillgångar från Banken, blifvit disponible, som jag, under åberopande af Riksd. Ordms 56 § föreslår: l:o Att af de tillgångar, hvilka, i öfverensstämmelse med BancoUtsk. i betänk. N:o 44 afgifna förslag, från R. St:s Bank komma att till Riksg.cont. levereras, afsättas först de medel, hvilka, enligt StatsUtsk:s förslag uti betänk. N:is 156 och 230, skola ställas till K. M:s nåd. dispos. att i allmänhet användas dels till anläggning, förbättrande eller omläggning af vägar, 400,000 r:dr, dels till utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar för odlingsförelag, 150,000 r:dr, och öfverskottet, beräknadt till 2,450,000 Den 17 Mars f. m. 415 ndr anslås länsvis enligt nedan uppgifne grunder till sådane allmänna företag, som afse stigande production, näringars förkofran och arbetstlitens användning till allmän framför enskild fördel, såsom landsoch vattencommunicationers eller hamnars anläggning och förbättring, större odlingar, vattenaflappningar, afdikningar, införande af nya näringar, förbättrade arbetsoch hushållningsmethoder m. m. 2:o Att medlen icke må användas till minskning eller borttagande af årligen utgående afgifter till Staten eller communerna, eller till bildande af fortfarande cassör eller fonder. 3:o Uti förenämnde tillgångar erhålla länen förmånsrätt enl. den på bilagde tabell med afseende på folkmängd, skattebidrag och areal uppgjorde fördelning. 4:o Förslag till medlens användning skola årligen uppgöras af vissa af länets pröfningscomitéer valde deputerade, bland hvilka Konungens befdnde bör vara Ordförande. Öfver länsdeputerades förslag bör Konungens Bef:h:de gifva sitt särskilda utlåt., hvarefter ärendet, så beredt, aflemnas till K. M:s afgörande, börande de medel, som icke med K.
Ständer medgåfvo också, i anledning af derom då väckta motioner eller gjorda och genom Fullmäktige för dåvarande Stats-utskott anmälda ansökningar, att ett betydligt antal, först efter preskriptionstidens slut, hos Riksgäldskontoret till inlösen företedda dylika sedlar, oaktadt den för sådant fall stadgade påföljd, eller förlusten af ali rätt till betalning för desamma, finge utaf detta verk infrias. Jiih. till R. St. Enligt den sålunda, redan före preskriplionsförfattningens utfärdande, uttalade åsigt och i öfverensstämmelse med uti enahanda frågor under sistförlidne riksdag fattade beslut, torde ltikets Ständer jemväl böra medgifva, att de bland nu ifrågavarande riksgäldssedlar, som vid deraf genom Riksgälskontorets kommissariat anställd granskning befunnits riktiga, likaledes varda utaf samma verk inlösta.
De sålunda genom Kongl. Majits och Rikets Ständers sammanstämmande beslut fastställda' grunder kungjordes genom Kammar-kollegii Cirkulärbref den 14 April 1824, som angående de ifrågavarande vid afvittring öfverblifna kronomarkerna i norra länen innehåller, “att de, i anseende till folkbrist och felande kommunikationer, i deras närvarande skick voro af föga värde och ieke kunde med större nytta för det allmänna användas, än till nya hemmans anläggning för att befordra landets uppodling och befolkning, hvarföre dessa skogar vid den reglering, som komme att företagas, icke vidare kunde komma i fråga, utan skulle med dem förhållas efter de författningar, som i förenämnda ändamål redan vore gifna eller vidare kunde af Kongl. Majit i nåder meddelas.® Ehuru Skogs-komitéen i sitt betänkande lagt mindre vigt vid den förödelse, som genom missbruk af nybyggesrätten drabbar de norrländska skogarne, och Kammarkollegium, i utlåtande om dispositionen af öfverloppsmarkerna, afgifvet den 23 November 1859, tillstyrkt, att berörde marker borde, på sätt afvittringsiörfattningarne föranledde, fortfarande lemnäs öppna för nybvggesanläggningar, och att till följd deraf någon annan åtgärd å Statens sida för det närvarande icke borde vidtagas, än att det tillsåges, att ifrågavarande marker vårdades, och under tiden intilldess de toges i anspråk för nybyggesanläggningar, så vidt tillfälle dertill yppades, gjordes fruktbärande 6 Expeditions-U(skottets Förslag lill underd. Skrifvelse, IV:o 181. för Slaten genom skogsalsters försäljning eller utsyningar — så har likväl E. K. Maj:t, vid föredragning af Kammar-kollegii ofvanberörda utlåtande, sorn åtföljdes af vederbörande länsstyrelsers yttranden, oell i sammanhang dermed, af en af numera aflidne Landshöfdingen i Norrbottens län, Per Henrik Widmark, under den 16
Af Sven Nilsson från Christianstads län. om ett statslån för sänkning af Ifösjön. Omkring Skånes största insjö, Ifösjön, och på den deri belägna Ifö finnes en betydande jordvidd, hvars afkastning väsendtligen minskas genom det vattenstånd sjöns uppdämning förorsakar. — Strandegarne hafva i anledning häraf, under åren 1840 och 1844, låtit anställa laga undersökning för sjöns sänkande, genom borttagande 334: Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 223. af vid dess utlopp belägna Bromölle qvarnoch sågverk, hvilka inrättningar då blifvit värderade till 35,956 R:dr 24 skilling Banko. Emedan strandegarne ej kunnat, ulan understöd från det allmänna, företaga sig detta i en framtid vinstgifvande värf, hafva de, genom ortens riksdagsman, vid hvarje riksdag Irån och med 1847 års, utom sistförflutne — då representanten ej ankom förr än efter motionstiden slut — anhållit om understöd. Följden af dessa upprepade anhållanden har inskränkt sig dertill, alt Kongl. Maj:t låtit genom Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader, under åren 1852 och 1853, verkställa en såsom nödvändig ansedd, mera fullständig undersökning, hvarvid arbetskostnaden, med lösningssumman tillagd, beräknats till 55,006 R:dr 24 skilling Banko, eller i Riksmynt 82,509 R:dr 75 öre. Strandegarne hafva, vid den af dem föranstaltade undersökning, ansett tillräckligt med ådagaläggande deraf alt företaget vore så fördelaktigt, att ofvannämnda vattenverk derföre kunde utdömas och således — såsom kan inhemtas af det på Bäckaskog den 10 Juni 1844 gillia utlåtande — ej låtit upptaga ”den jord, som genom sänkningen blefve brukbar och nu är under vallen”, utan endast ”de sanka egorna” till 678 tunnland och 28 kappland.
Äro de gifta, intressera de sig för deras familjeförhållanden; för hvarje familjens barn insattes en bestämd summa i lifränte-och kapital-försäkringsanstalten. När tjänarne ej orka fullgöra sin tjänst längre, I konungens rökrum. IDUN 1895 skyddshem ». I egenskap af beskyddarinna och ordförande i hemmets styrelse vårdar drottningen själf dess angelägenheter, för hvilka hon alltid hyst stort intresse. Hon är vidare beskyddarinna för » Sällskapet för inrättande af småbarnsskolor » samt för » Sällskapet för den lappska missionen ». Äfven en del välgören" hetsmrättningar i landsorten och i Norge har hon jämte konungen främjat genom beskydd och penningebidrag. Därjämte har hon varit den ledande i många komiteer och upprop till insamlingar inom både Sverige och Norge. Detta jämte mycket annat är hvad man genom pressen och andra i tryck tillgängliga upplysningar känner. Men hur mycken välgörenhet öfvas ej af deras majestäter, hvilken man i det offentliga ej vet om. De summor, som så bortgifvas, få ej nämnas, men så mycket torde få sägas, att de äro mycket stora, större än någon anar. Finge man bläddra i chefens för konungens hofförvaltning räkenskaper, skulle man förvåna sig öfver den mängd pensioner, konungen utbetalar. Dessa pensioner äro dels sådana, som konungen personligen iklädt sig att betala, dels sådana, som han tagit i arf från sina företrädare. Det finnes ännu pensionstagare från Karl X I V: s tid, många från Oskar I:s och Karl X V: s. Likaså skulle man förvåna sig öfver den mängd af fromma och milda stiftelser, till hvilka från konungen årliga bidrag, större och mindre, lämnas. I Stockholm torde knappt någon sådan finnas, som ej njuter hans understöd; och till dessa komma många landet rundt. Sångstund, för professor Hallström, lämnas dem betryggande pensioner. Deras barn hjälpa de till platser. Aftider en manlig tjä- nare, som är familjefar, lämnas åt änkan och de minderåriga barnen pensioner. Alla i deras majestäters tjänst anställde jämte deras familjer hafva under tjänstetiden fri läkarevård och fria niedikamenter.
»Och med människokrafterna sedan!» tillade rektorn. »I hvilken afdelning af inrättningen finna vi oss nu?» sporde Giro. »I den första för de exakta vetenskaperna. Här i första klassen beredes barnet för mottagandet af de kunskaper som kunna göra det till matematiker, fysiker, kemist och mekaniker. I den andra klassen uppdragas biologer, således förnämligast etnologer, zoologer, botaniker, o. s. v.» »Nå de öfriga afdelningarne?» »Jo, vi komma nu dit. Här i andra afdelningen hafva vi de klasser, som framkalla logiker, metafysiker, historiker och fornforskare. Den tredje afdelningens klasser äro afsedda för språkforskare, talare och skriftställare.» »Men den högre affärsverksamheten? Har hon icke någon afdelning? Behöfver hjärnan icke förberedas för att sedan lära sig handelsvetenskapen och finansläran, för att icke tala om det högsta af alt, insigt i bankväsendet?» »Visserligen!» svarade rektorn med ett öfvertygande och lugnande leende. »Den fjärde afdelningen innehåller de klasser som i ständigt stigande utbildning förbereda de hjärnor som skola ägna sig åt handeln, och i de klasserna utbildas också organerna för lefnadsskick.» »Det är bra, det är just som jag skulle hafva önskat det,» utropade bankdirektören med synnerlig förnöjelse. »Lefnadsskick och handelsförstånd höra i hop.» »Vår femte afdelning omfattar de klasser,» fortfor rektorn, »hvilka skola skapa omtanka och handlingskraft och bereda hjärnorna för den högre finansen och bankvetenskapen. De nedra klasserna i samtliga afdelningarne måste hvarje lärjunge genomgå, så väl gossar som flickor. De lägga grunden till allmän mänsklig och medborgerlig bildning. Efter denna första, för alla gemensamma hjärnutveckling, öfverlemnas barnet till den särskilda utbildningen för olika lefnadsyrken, och detta sker i de öfre klasserne inom de olika afdelningarne. Vi behöfva lyckligtvis icke mer tänka på någon särskild handtverksutbildning, såsom i forntiden, enär maskinerna nu mer göra alt arbete som fordom utfördes af handtverkare och äfven förfärdiga sig själfva. Vi behöfva blott att utbilda mekaniker som skola uttänka maskinerna.»
J'atl hvarje Stad, Fursamling eller Socken bemyndigas att inom sig utvälja och organisera ett Municipal-Råd, under namn af Förmyndarekammare, som borde under sin vård emottaga alla inom samma Stad, Församling eller Socken befintlige omyndige personers gods att förvalta och redovisa , pä sätt 14 Lag Vtshaiuts Bettlniandt N:o i3s. allmänna Lagen om Förmyndare och dess ansvar stadgar och formar f‘ “att denna Förmyndarehammare shall hesta af 5,7 eller 9 Ledamöter, i förhållande till folkmängden och de väljandes antal ‘'att dessa Ledamöter skulle väljas vid allmän Sockenstämma, efter de grunder, hvarom de väljande kunde öfverenskomma;“ “att,före valet, Reglemente för Förmyndarehammarens åtgärder borde , genom de väljandes försorg, vara författadt och af dem godhändt, och att samma Reglemente borde hos Häradsrätten uppvisas , för att af Domaren. såsom of verförmyndare , till efterlefnad fastställas ;“ “att, då. Ledamoterne af dessa Förmyndarekamrar borde ansvara en för alla och alla för en. för förvaltningen, och säkerheten af de omyndiges egendom och medel, borde det äfven af dem sjelfve bero, att sins emellan fördela de göromål, sorn orsakades, af Bou.pteckningar , Alf skiften , Auctioner och Rättegångar , f ör de omyndigas räkning , hvarföre kostnadcrne skalle debiteras hvarje myndling, i den ordning, sorn bevakandet af dess rätt fordrade f “att, enligt den nu vanliga grunden, en procent af de vanliga sex , som för utlånta. Lagutskottets Betänkande N-o 132. i5 penningar erhällan, jemte sjettedelen af den afkastning , sorn inflyter af omyndigs fasta gods , hårde utgöra det arfvode, sorn Förmyndarekammare ns Ledamöter egde att sig emellan fördela , och hvaraf alla omkostnader för skrifmaterialier , skrifvarebiträde och räkningars f örande borde bestridas, utan att tinder någon förevändning föras de omyndige till last •"
Innan Utskottet yttrar sig öfver den föreslagna löne-regleringen, torde Utskottet böra i korthet anföra hvad det Kongl. Majlis Nådiga proposition jemväl åtföljande protokoll öfver Finans-ärenden af den 11 Oktober nästlidet är (bilagan Nio 6, pag. 9—11) innehåller, angående ifrågaslälld förändring af arbets-ordningen inom de olika afdelningarne af Kongl. Majits Kansli. Efter vidrörande af de brister, som vidlåda den nuvarande arbels-ordningen, har Föredraganden yttrat, att den Expedilions-sekreterarne, enligt instruktionen, åliggande skyldighet att ansvara för expeditionernas uppsättning skulle på det lämpligaste sättet fullgöras derigenom, alt koncepterne, uppsatte af kanslisterne, blefve för granskning och kontroll öfverlemnade lill Expedilions-sekreterarne, genom hvilken anordning desse embetsmän finge mera tid öfrig, äu nu, till uppfyllande af den första och vigtigaste pligt, som instruktionen dem ålägger, nemligen ali i mål, som lill dem öf-verlemnas, uppsätta för föredragningen erforderliga berättelser och sålunda genom ärendenas beredning äfven i väsentlig mån grundlägga de beslut, hvilkas rälla uppfattning samme embetsmän borde, med den vunna kännedomen om hvarje måls inre art, kunna desto säkrare öfvervaka. Den målens fördelning, som det tillkommer Departements-chefen ali bestämma, blefve sålunda, om den Följdriktigt ge - Stats-Ulshottets Utlåtande N:o 74. 3 nomfördes, en inrättning af byråer eller afdelningar, hvilkas chefer Expeditionssekrelerarnc skulle vara. Med biträde af hvar sin kanslist och (or öfrigt af c. o. tjenstemän, tillhörde det då Afdelnings-cheferne alt handlägga de lill afdelningen, enligt bestämda grunder, anvisade ärendena; och skulle genom en dylik permanent arbels-fördelning icke allenast en mera regelmessig förberedande behandling af de vigtiga re målen vinnas, utan ock cn mera sammanhängande historisk kännedom äfvensom en noggrannare och fullständigare detalj-kunskap om de till hvarje afdelning hörande ärenden derstädes kunna utbildas och vidmakthållas.
År 1837 , . , . 771 Skepp. — —• 1838 1,698 1839 1,350 1840 2,282 — 700 skepp. 1841 2,604 — 390 — Af lill Bergsrörelsen hörande handteringar äro stångjernsoch manufaktur-smiden samt stålbränning hufvudsakligen de, som jemnt och med alfvar bedrifvas, hvilket sker v id tolf siv eken Bruk med 24 stångjernsham - rar och åtta lill en del samma Bruk med 8 ämneshamrar samt vid ett at bruken i 2 stålugnar. Elter de underrättelser, som möjligen stätt att erhålla, kan tillverkningsvärdet vid samtliga dessa Verk, inberäknadt rudimaterie]!, antagas, på grunder som bilogade kalkyl närmare utvisar, lill omkring 280,000 R:dr per medium årligen. Två kopparhammare inom Länet förädla årligen i medeltal 180 skeppund köpekoppar. Tillverkningsvärdet kan ej med visshet här beräknas; men kalkylalionsvis efter 150 R:dr skeppundet uppkommer lör det hela, råkoppareu inbcräknad, 27,300 R:dr. Till Bergsrörelsen kan för öfrigt räknas: ett Tälgstenshrotl uti Wedbo härad, hvarest till afsalu förfärdigas grafstenar, milstolpar och vägvisare samt grytor och andre käril; flera skifferbrott inom Nordahls härad, dervid takskiffer Tillverkas jemväl till afsalu utom orten. Qvarnstenshrolt inom VordaliIs och Gäseneds härader, derifrån orternes allmoge upphugger qvarn. stenar för husbehof och jemväl till alyttring åt andra orter; kalkugnar, deraf inom Wäne härad vid löten af limmeoch Halleberg finnas ellofva stycken med rik tillgång på kalksten, och hvilka vanligen för året tillverka och afsätta minst 1000 tunnor kalk hvardera, hvarförutan åtskilliga mindre kalkstensbrott finnas på andra spridda ställen inom Länet och begagnas till kalkbränning för egarnes eller grannars husbehof.
Under sist haline Riksdag i ärebro hafwa föl, lande Riksens Ständers unde!daniga skriswelser blist wit genom Justitie-fördelningen af Kongl. Majits Cancellie expedierade. no. Angående wisie omständigheter i afseende pa Inteckning i fast Egendom. Kongl. Maitts Nådiga Förordning härom utfärdad under den is Oktober i8ro. a:o. Angående ett begärt tillägg rvid i4§. i Rikfenö Ständers JustitieOmbudsmans Instruktion. Kongl. Masts Förvåning härom utfärdad under den rx October 1810. z:o. Anaaende Förklaring öfwer i? Cap. 2 §. Rättegångs-Balken. Kongl. Maj:tS Förordning härom utfärdad under ten is October r8ro. 4:0. Angående Förklaring öfwer 6 Cap. s §- Misigernlngs B lkcn. Kongl. Maj ts Förordning härom utfärdad under den is October 1310. I öfrigt aberopas för Riksdagen i Stockholm arén 1829 och 1810, ten tillförene af mig afgifne krc» blemorin. Larn. dlo reus. Mö - Den 2Z April. lzz (ödmjuk kro blemoris. Undertecknad Revisions-Secreterare, häri anledning af Riksens StänderS Proposition wid 1809 ars Riksdag expedierat Förordningen af den ro April 18 ro angående ändring uti allmänna Lagens Stadgande i 5 och 6 §. §. 2 Cap. Gift. Balken. Någon annan af Ständerne gjord underdånig Propo, siiun har jag icke föredragit eller i anledning deraf någon Expedition utfärdat. Stockholm den s Mars 1812. j. k. dvlaulierskLlits. Af sadana Författningar Herr Grefwens och Justitie-Canczlerens Note den 2irsta innewarande Februarii omförmäler, har undertecknad icke föredragit och utfärdat någon annan än:
Man har yttrat, att den långa tid, hvarunder hemligheten ägt rum, gifvit den samma helgd, och visat, att man dermed varit belåten. Jag förklarar än en gång, att jag för min del icke tror på nyttan af denna hemlighet, fullkomligen öfvertygad, att publiciteten långt mera gagnar; men frågan derom är ibland dem, somt ej hastigt kunna afgörag, den har länge varit omtvistad — länge af fördomen bestridd. Det är må hända möjligt, att man äfven nu lyckas, att qvarhålla det täckelse, som hindrar ljusets inträngande, _ men den stund skall komma, då man med den kraftägande viljan fordrar den rättigheten, att veta hvad lappen i fickan gäller, och täckelset måste då falla. friherre Boije; Dea sista värda Talaren 6o8 Den 29 Maji. har lemnat föga öfrigt, att säga, för den sak han försvarat. Jag skall dock utbedja mig, att få den äran tacka Friherre Wirsén för dess yttrande, att Bankens credit kan behöfvas för Statens bäs<a; ett yttrande, som styrker min tro, att Banken är tili för Nationens skull, och således bör handhafvas till Nationens fördel. Må det tillåtas mig, att ännu framställa ett skäl för publiciteten. Den stora del af AID mänheten, som tror, att penningeindragning är skadlig, torde möjligen kunna öfvergå till en viss misstanka, att, oaktadt alla försäkringar, det Sedelstocken alltid förblifVer densamma, ett hemligt indragnirtgssystem dock fortfar att verka; och ingenting betryggar mera deremot än Sedelstockens publicitet. I anledning af den förmoden, sorn en författare hade framställt, att en indragning hade sedan 1812 ägt rum, försäkrades oss, vid 181 'S åts Riksdag, från de der Bänkarne, af Ledamöter, hvilkas ämbeten gaf dem trovärdighet, att ingen sådan hade existerat; och nu underrättas vi likväl af Konungens proposition derom, att 3 millioner varkligen voroindragne emellan 1812 och 1S 15 årens Riksdagar.
Stånden stanna uti samma beslut, som Utskottet, så återstår för bergsmansslåndet vid Stora Kopparberget intet annat hopp, än förtröstan på Domstolarnes rättvisa, och man må ej undra, om allmogen låter leda sig in uti en rättegång emot oss, som förorsakar oss en oskyldig oro och kostnad, då Utskottet så synbart gynnar deras förmenanden. För att undvika en större omständlighet än denna reservation medgifver, underlåter jag att här anföra åtskilliga andra skäl, i afseende på skattekolen, der förändringarne äfven mera utfallit lill allmogens fördel. Dessa 28 Albn. Besv.- oclv Ekon.-U(skottets Betänkande, N.-o 14-0. rättigheter grunda sig hufvudsakligen på de Kongl. Skrifvelserne af åren jGo6 och 1617. De skola, jemte de öfrige, ej glömmas, då rättegång kommer i fråga. Hvad köpekols-rätten beträffar, så har Bergslagen i senare lider, då malmtillgången så betyligt minskats, icke dermed hållit strängt, samt har medgifvit kol-districtets betydliga förminskning, men att afstå derifrån alldeles, kan icke ske utan kopparhandteringens eller Stora Kopparbergs Bergslags ruinerande, hvilket i sin ordning ledde till en stor skada för hela orten. För detta ar man nu blind; det är dock ohjelpligt, om man vågar försöket. En borttagen afsättning af alltid öfver 4° tusen stigar kol årligen, genom hvilkas försäljning allmogen förvärfvar sig en stor del af födan samt Krono-utskylderne, torde icke eller för allmogen blifva utan känning; och borde denna således besinna, att det torde vara bäst, att vi alla räcka hvarandra hjelpsamma händer samt bemöta hvarandrasom landsmän och icke såsom vi tillhörde serskilda fiendtliga Stater. Köpekolsrätten är dessutom icke heller en, allmogen emot dess samtycke pålagd tunga, ty den grundar sig på dess egna medgifvanden, sorn vitsordas af Kongl.
Och har Utskottet härjemte skolat anmäla, att, sedan Ridderskapet och Adeln, för sin del, beslutat det tillägg till Utskottets hemställan, som Herr Mannerskantz, C. A., i sin, Utlåtandet bifogade, reservation föreslagit, eller »att Kongl. Majit må berättigas, att för hvarje Diskont-direktion tillsätta ett ombud, som skall ega deltaga i Direktionens bestyr med utlåningen af Stats-låne-fondens medel; börande det för Banko-diskont-verket i Stockholm af Kongl. Majit sålunda tillsatta Ombud jemväl erhålla rätt att yttra sig i fråga om Stats-låne-fondens fördelning samt beredas tillfälle att inhemta kännedom om de beslut och åtgärder, som vidtagas med afseende å sättet för medlens användande till näringarnes understödjande inom alla delar af landel»; samt Ridderskapet och Adeln inbjudit öfriga Riks-Stånden att i dess berörde beslut sig förena, så har, enligt ankomna Protokolls-utdrag af den Bih. till R. St. Brot. 1856 — 1838. 6 Sami. 1 Afd. 5i Hå[t. 1 s Ranko-Ulskoltels Utlåtande M 76. 23 och 27 nästlid ne Januari, denna inbjudning blifvit af Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden afslagen; vid hvilket förhållande Ridderskapet och Adelns ifrågavarande beslut förfallit. Stockholm den 1 Februari 1858. Ånk. till Esp.-Utsk. den 1 Febr. 1888, kl. S e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion, alt någon viss del af Banko-vinsten må, enligt uppgifna grunder, till Bankens konsoliderande användas.