Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då denna samma fråga vid förra riksdagen förevar, erfordrades för ändamålet, enligt då uppgjorda kalkyler, omkring 150,000 rdr. Nu har, genom dödsfall bland dessa gamla, förhållandet så betydligt förändrats, att behofvet går endast till 40,000 rdr. Nödiga medel torde då icke saknas, för att utöfva en handling af rättvisa och understödja dessa ålderstigna militärer, hvilkas leder enligt naturens ordning alltmera smälta tillsammans, och som med en viss bitterhet känna tyngden af sin nödställda belägenhet, då de se sina yngre kamrater försatta i bättre vilkor än de sjelfva åtnjuta. Hr von Knorring, Oscar: Jag hade icke tänkt begära ordet i denna fråga, men har nu dock gjort det, då jag ansett lämpligt, att någon i tjenst varande militär deröfver yttrar sig. Det är just för att kunna hålla arméen fullt tjenstbar, som man bör draga särdeles försorg om dem, som i dess leder offrat sina kraftfulla år; och en af anledningarne, hvarföre den Fransyska arméen åtnjuter ett så rättvist anseende, som den utmärktaste i verlden, är just den betryggade framtid, som väntar officeren, då han (jent ut sin tid och erhåller sitt afsked. Om emedlertid Stats-Utsk:t, hvilket jag dock innerligen hoppas icke måtte blifva fallet, skulle finna statens tillgångar icke medgifva beviljande af denna gärd af rättvisa åt de gamla militärer, som löre 1858 tagit afsked, så vågar jag föreslå, som ett alternativ, att de måtte erhålla åtminstone hälften så stor fyllnadspension, som de öfriga, och att således, om icke hela den begärda snmman kan anslås, åtminstone hälften deraf måtte komma att för ändamålet anvisas. Hr Lilliehöök, Carl Bertil:
Remitterades till Bevi/lnings - TJlsliatlét i jjo Prosten Dillners Memorial, om frihet frårS Bevillning å de så kallade Proste-Tunnor. sto Contrads - Trot. t!t dr. d. jo Dea, rist. J 53 l:ö Contracts - Prosten Grape* Memorial, angående förtydligande af Stadgandet i Bevillnings - Förordningen om hos Allmogen hemmavarande barm befrielse från Bevillning , efter i:dra Artikeln; '3:0 Contracts - Prosten Wahlströms Memorial, om rättighet för Embetsman, att, vid Skattskrifningarne, från skatt befria personer , sorn till dess erläggande äro oförmögne, ^:o Prosten Grevillii Motion, jemte af flera Ståndets Ledamöter gjorde tillägg, alt Mantalsoch Skattskrifning ej må få utsättas till dag näst före Helgdag, och icke hållas utom Districtet; 5:0 Theologi* - Lectorh , Doctor Haggblad* Motion, om nedsättning i Charlas Siggillatae-afgift för Fullmagter, och åtskilige i samma ämne afgifne tillägg, S. D, Blefvo uppläste och remitterade till StatsUtskottet; i:o Contracts - Prosten Östbergs Motion, om Bill, til! R, St. Prof, jSsS — iXif. attle Sami, S o Vrnt. Utrlr. iJ. to T)ec, isig - användande af Riksgälds-Contorets Local till Sessionsrum för de å:ne ofrälse Stånden vid Riksdagarne, Allm: Uttskolt m: m: 2:0 Ordens Biskoppens in: m: Doctor Wallins D:o, om begagnande af byggnaden vid Tanto f. d. Krono-Bränneri till Lärooch Arbets• Anstalt för vanvårdade barn i Hufvudstaden, i hvilken Motion, sorn med Resp. Med-Stånden skulle commu* niceras, flere af Ståndets Ledamöter instämt.
M:t äskat till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad, bifallit Utsk:ts derom gjorda hemställan, kan jag icke hysa stort hopp ont) att vinna ändring i den nu föredragna punkten, men då jag icke kan förena mig med Utsk:t i dess tillstyrkan, instämmer jag i den af Hr Rosensvärd afgifna reservation och yrkar, att, för påbörjande af förrådsbyggnader vid Carlsborg, mätte af R. o. Ad. beviljas ett anslag af 100,000 rdr. Hr a f Kleen: När Utsk:t trott, att påbörjande af förrådshusen utan olägenhet kunnat sättas tillbaka för andra utgifter, så har Utsk:t återigen misstagit sig, ty uppförandet deraf kan visserligen icke uppskjutas utan stora olägenheter, då utrymme saknas för en stor del af arméens effekter. Det vore åtminstone önskligt, om någon del af de icke bombfria förrådshusen komme utan uppskof att uppföras, hvarföre jag vågar anhålla, att R. o. Ad. dertill ville anslå 100,000 rdr, och förenar mig således i detta hänseende med Hrr Reuterskiöld och Rosensvärd. Frih. Klinckowström: Jag har i denna punkt anslutit mig till hr Rosensvärds reservation, men jag skulle tro, att det är likgiltigt, hvilket beslut R. o. Ad. i denna fråga fattar, enär den redan är afgjord genom tre Stånds beslut. Hr Rosensvärd: Frih. Klinckowström har lemnat den upplysning, att denna punkt skulle vara afgjord genom de öfriga Stms beslut, men, såvida derom icke ankommit något protokollsutdrag, torde uppgiften kunna hvila på ett misstag, och jag anser att R. o. Ad., äfven örn så icke vore förhållandet, mycket väl kan uttrycka sin åsigt i frågan. Jag får derföre fortfarande yrka bifall till hvad jag i min vid denna punkt afgifna reservation föreslagit.
Yi hafva exempel - på en sådan förläning uti Leckö-Kungsgård, och vi veta alla huru den gafs åt en ganska förtjent man för de stora tjenster han gjort fäderneslandet. Jag anser att den som på förhand betalt sitt arrende genom tjenster till fäderneslandet är mera berättigad att erhålla en optionsrätt, än den som betalar sitt arrende i pengar. Nu återstår den andra frågan, huruvida det kan vara mera skäl att gifva denna optionsrätt åt arrendatorn än åt indelnings innehafvaren. Jag kan ieke inse annat än att så väl Statens interesse å ena sidan som billigheten å andra sidan fordrar att denna fördel gifves åt arrendatorn; ty derigenom upmuntras han att sköta jorden väl, och försättes i tillfälle att godtgöra sig för de omkostnader han redan på jorden nedlagt. Det är på dessa grunder som jag gillar Utsk:s förslag och anhåller om bifall till detsamma. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: Detta Betänk, omfattar, på sätt den förste talaren anmärkte, tvänne olika rättsförhållanden. Hvad angår den första delen af Betänk., eller huruvida innehafvare af förläning må åtnjuta optionsrätt för sig sjelf och sin familj, är jag af alldeles samma tanka som det Sammansatta Utsk. enär K. Kungörelsen af d. 17 Juli 1847 äfven för ifrågavarande fäll synes vara tillämpelig. Den förste värde talaren utgår enl. min tanka från en felaktig grund, då han säger, att innehafvare af dylika förläningar deraf under besittningstiden draga all möjlig fördel; och att det dessutom vore förnärmande af tredje mans rätt, om man vid förläningstidens slut tillerkände dem optionsrätt. Inom Stockholms län finnas tvänne sådana förläningar, hvilka af deras innehafvare vårdas, ej allenast omsorgsfullt men till och med på ett ganska oegennyttigt sätt. Om något förnärmande af tredje persons rätt skulle inträffa, skulle detta bestå uti tillintetgörandet af den stora allmänhetens rätt att vid förläningstidens slut deltaga i konkurrensen om tillträdandet af denna förläning.
Båda delarne kunna blifva föremål för öfverläggning och äro alldeles icke grundlagsstridiga, men jag anhåller om bifall till Hr Lagerbjelms framställning om inbjudning genom prot.utdrag. Gr. Frölich: Jag säger alldeles icke mera än hvad jag menar, utan precist detsamma jag förut sagt, alt jag alldeles icke motsätter mig inbjudningen till BorgareStandet. Detta torde kunna lända till svar på Frih. Srengtportens framställning. För öfrigt om inbjudningen äfven skall utsträckas till BondeSt., så har jag nu till prot. uttalat min tanke, och det må för resten gå på de herrars risk , hvilka gjort förslag derom. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att inbjuda Borgaresamt BondeSUn till instämmande i R. o. Ad:s på förmiddagen fattade beslut i afseende på anslag för Strömsholms canal och slussverk. Gr. Anckarsvärd: Jag anhåller få reservera mig emot beslutet, såsom innefattande en stor oformlighet. Hr Ribbing: Jag anhåller äfven att få reservera mig emot beslutet, samt att denna reservation må få åtfölja inbjudningen. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Instämmande i de redan afgifna reservationerna, anhåller jag att äfven min reservation må blifva antecknad i det prot.- utdr. om inbjudningen, som till de öfriga Stånden skall afgå. Gr. Frölich: För den händelse att det verkligen skulle vara de värde ledamöternes allvar, att deras reservationer skola åföl ja inbjudningen, så skulle väl också mitt namn böra upptagas bland reservanterne; men jag anhåller hos dem, att de icke måtte yrka på en sådan sak, ty det innefattar verkligen nog mycket gyckel, efter min tanke, emedan, då Ståndets majoritet har beslutat en inbjudning, så bör icke i det fallet tillkännagifvas en splittring till den D e ii 24 Mars c. ra. grad åtminstone, sorn dessa särskilda reservationer skulle utvisa. i6:de, lyide, 18: de oell 19: de punkterna. Dessa 4 punkter biföllos. 2 o: d e punkte 11. Hr Lagerhjelm:
Se Extra Statsanslag. — angående beräkningen af Statsverkets inkomster. Se Inkomster. — förslag tili sammanjemkning eller voterings-piopositioner rörande åtskilliga frågor, hörande till. X. B. 352. XI. 16. A. 20. U. 185. A. 213. — angående verkställd omröstning öfver åtskilliga frågor hörande till. XI. B. 185. A. 213. — angående erforderlig bevillning för. XV. B. 219. A. 226. Stats-Rådet, angående förordnande af en Ledamot af, för handlägg ningen af vissa i Riksdags-Ordningens 36 och 42 §§. omförmälda riksdagsärender I. 49. R. 127. Slals-Utskottet, förslag till ändring i 69 §. Regerings-Formen angående behandlingen af detta Utskotts Betänkanden uti de i nämnde §. omförmälda frågor. Se Gmndlagsändringsförslag. — angående särskilda arfvoden åt 2:ne Utskottet beträdande tjenstemän. XV. B. 232 A. 235. Stals-Utskoltels Ledamöter. Se Lista. Slats-Ulskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. •— N:o 1. med öfverlemnande af Kongl. Majtts Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof. I. B. 73. A. 139. — N:o 2. angående tillökning af Utskottets tjenstepersonal. II. B. 171. A. 239. — N:o 3. med den till Rikets nn församlade Ständer af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret afgifna berättelse. II. B. 171. A. 239. ■— N:o 4. i fråga om medels anvisande för år 1854 till Topografiska Corpsens arbeten, till fortsättning af pågående fästningsbyggnader samt till anskaffning af Infanteri-gevär. I. B. 200. A. 214. II. E. 3. U. 88. A. 107.
Jag kan således icke af dessa skäl rubbas uti min öfvertygelse, men måhända hafva ännu vigtigare skäl blifvit anförda, som för mig gått förlorade. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Jag anser för min del, att man, vid bedömmande af en sak, alltid måste noga skilja mellan bruket och missbruket. Bruket kan vara nyttigt och behöfligt, under det att missbruket är ganska skadligt. Jag tror, att detta är uti ifrågavar. fall i hög grad tillämpligt på förhållandena i Sverige, der så få utvägar finnas för Konungen att belöna förtjensten. För att vi emedlertid icke måtte komma allt för långt in i discussionen om nyttan eller skadligheten för Konungen att 2 H. 27 510 Den 5 Sep tern ber. kunna belöna förtjensten, så vill jag fästa uppmärksamheten på hvad sorn är vida vigtigare, nemi. alt Konungen må kunna använda förtjensten. Så som denna § nu är redigerad, så betager den Konungen förmågan dertill, sä framt icke någon person dör, uti hvars embete den förtjente kan insättas. Må man nu med det förslag, som Utsk. uti denna punkt framställt, jemföra slutet af följande punkt, der sista perioden lyder: ”Uti öfriga militära embeten vare det Konungen likväl obetaget, att nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, äfven om de icke förvärfva! Svensk medborgarerätt, på sätt nyss säges.” Nu är detta stadgande, som förut fans i grundlagen, äfven intaget här, ehuru man föreslagit, att tillarne borde borttagas. Jag inser icke huru det skulle kunna blifva möjligt för K. M., t. ex. under krig, då det sä väl behöfdes, att använda en sådan person, som förut icke har någon grad i Svenska armeen, så framt Konungen icke händelsevis har en tjenst ledig att förordna honom till. Man måste väl hafva någon Svensk, militärisk grad, för att kunna föra befäl öfver, och kunna commendera Svenska trupper? Hade här nu uti den föreslagna grundlags-§ stått tjenstgöring, i stället för tjenst, så hade det för K. M. varit möjligt att kunna använda denne utmärkte person; men som den är skrifven, kan Konungen icke göra det.
Det har varit nödvändigt att vidtaga denna åtgärd, ty just derigenom visa sig de oerhörde belopp, hvartill dessa från Cancelliet utgående expeditioner uppgå, och jag anhåller således, att beslutet måtte blifva sådant, som det slår i de sista raderna af Utsk:s betänk., nemi. att R. o. Ad. beslusluter, alt afgifterna för de här förekommande handlingar, och hvilka från K. M:s Cancelli expedieras enligt båda §§, först sammanföras till en §, den 5:le, och att derefter alla uli 5 § af nu gällande författning upptagne handlingar, med undantag af de från K. M:s Cancelli utgående, införas i den följande eller (j §. Derigenom komma beloppen att bättre synas och man blifver icke nödsakad att, såsom hitintills varit fallet, bläddra i 2:ne §§ för att se efter huru stor charta man skall använda pä en handling. Utsk:s ifrågavar. förslag blef af R. o. Ad. bifallet. Gr. Cronhjelm: Jag anhåller, att den återstående delen af punkten mätte få uppskjutas, och att jag således nu mätte få föredraga den reservation, hvilken jag omnämnt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, fästade i anledning häraf uppmärksamheten derpå, att Ulsk:s i sammanhang med det sednast pröfvade förslaget afgifne yttrande, ang:de några i den derefter följande 5 § förekommande förändringar i afgiflernes belopp och grunden för deras beräknande, endast innefattade en anmälan. Gr. Cronhjelm: Nu förekommer den 5 §, hvilken jag icke kari tillstyrka R. o. Ad. ali bifalla. Jag anhåller således, Den 4 Januari e. m. (59 atl fiiredragningen aT denna tariff måtte få uppskjutas, ty i händelse reservationen bi fa lies, får man ändock villkorligt bifalla densamma. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, frågade, om det icke var Gr. Cronhjelms afsigt, alt hans reservation skulle förekomma i sammanhang med den tariff, som i 5 § blifvit intagen. Gr. Cronhjelm:
Ditt lif ej ville jag föröda, ditt blonda hufvud skulle storm ej nå, din hvita fot på stenar icke blöda — du var ju min — du var ju min ändå! R. Chefen för vårt justitiedepartement, statsr å d e t P. S. Fru Vult Stetjern, von holm Bosa åt v å r t till von såg J. Emma ingick hon Som hvitskär blom emellan mörka stam• mar du tycktes mig, när du till sist försvann, och jag stod ensam i den gröna kammar, där daggen som ett kvarglömdt smycke brann. dig till drottning kröna — till balers drottning i juvelers glans, men svär mig först, prinsessa Tusensköna, att aldrig glömma våren en gång fanns! Charlotta den låta # • Fallström. - Skilda världar. i Gud vet, hur hon bär s i g åt. F r ö k e n K r i n g - s p r i n g t i t t a d e s ä r s k i l d t u p p till h e n n e h ä r o m d a g e n f ö r a t t f ö r k u n n a något hårresande, hvem som som helst, skulle skrämt men hon, tror slag jag, hörde ej på hälften en gång, och gjorde hon Men väl jag visste, att på mig du tänkte, fast skog och ängar nu oss skilde åt, och väl jag visste, att när månen blänkte du kom till vassen, där jag gömt vår båt. 28 d e t. favoritskalds Ett * att Dan te / på utnämden 30 n o v e m b e r 1 8 5 1; hennes föräldSteyern Gå, barn, stånd slutliningsåret y n g s t a statsråd, chefen sedan 1 8 9 6 för Ditt lif nu skiljs från mitt. Nu dörrar stängas, som öppnas blott för rikedom och börd, men må, när krökta ryggar kring dig trängas, djupt i ditt hjärta skogens sång bli hörd! haft Charlotte Elisabeth v o n Essen. V o r d e n änka, vår Det där var då. Men liksom grafvens galler kan röfva ungdom, skönhet, rosors glöd — så rycks du nu från mig, när mörkret faller och vinterkvällens himmel (lammar röd.
Fotograf var redan vidtalad o c h allt så godt s o m ordnadt, då tyvärr oöfverkomliga hinder reste sig i form af den knappa tiden o c h konstnärinnornas redan planerade resor. V i hoppas dock, att de därmed ej ens själfva uppgifvit tanken på att vid första möjliga läglighet låta kameran hugfästa en så minnesvärd bild ur vårt musiklif; o c h att de då främst k o m m a ihåg Iduns läsarinnor — därpå anse vi oss härmed ha tagit deras högtidliga ord. J. N — g. *. — HUSLIG EKONOMI. Stärkelsens förvandling till dextrin o c h maltsocker inom djurriket underlättas genom brödets jäsning o c h gräddning samt den öfriga mjölfö- dans kokning. Cellulosan, det sista af de öfriga kolhydraterna, är ett synnerligen allmänt ämne, s o m bildar växtens skelett, eller väggarna i växtens celler (däraf namnet), o c h s o m längre än växtens öfriga delar motstår förruttnelse. Bomullen härstammar från Ostindien, m e n odlas nu m e d bästa resultat i Nordamerikas södra kuststater. Dess hår äro, sedda i mikroskop, lika långa, tillplattade, vridJUVELERARE A X D E K S O X Jakobstorgr 1 na band. Fibrerna hos andra spånadsämnen se annorlunda ut. R e n cellulosa är hvit, mjuk, olöslig, motstår kemisk inverkan o c h brukas bl. a. vid papperstillverkning. R e n t svenskt filtrerpapper består af ren cellulosa. Råmaterialet utgöres af trä, hvars fibrer upplösas till en fintrådig massa, » trämassan », som renas o c h blekes; cellulosan, s o m ensam stannar kvar, utbredes i tunna lager o c h torkas till papper (olimmadt, poröst filtrer-, läsko c h tryckpapper). F ö r att kunna användas s o m skrifpapper limmas det m e d en lösning af hartstvål och alun Papper beredes äfven af halm o c h ännu bättre, af linnelump. Linets långa stamfibrer bestå hufvudsakligen af cellulosa.
St. få hos E. K. M.i und. anhålla, att å spanmål en, under en tidrymd af 5 år, oförändrad och stadigvarande införseltull måtte sättas, beräknad så, att den å ena sidan utgör tillräckligt skydd emot utländsk concurrence, och att^ den ä den andra, under möjligen inträffande missväxtår eller mindre gynsamtna skördar, ej så fördyrar spanmålen, att brist och nöd derigenom uppkomma, i hvilket afseende Rikets Ständer trott, att inkommande tullen å spanmål lämpligen kunde bestämmas, på sätt förslaget till Tull-Taxan närmare innehåller; och då vid denna lullbestämmelse icke är afsedt att inbringa någon större inkomst för Stats-Verket, hafva Rikets Ständer ansett sig till E. K. M:s Nådiga disposition bora öfverlemna hvad tullen för inkommande utländsk spanmåi inbringar, att endast och framför andra medel användas till understöd i de orter aflandet, som, hårdast tryckte af missväxt, i öfrigt befinnas vara i högsta behof af undsättning; börandes hvad af dessa medel det ena året icke användes, till filt annat år reserveras för enahanda behof. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Mars i835» Bil. lill Expedit iöns-Uti kottets Förslag till und. Skrifvelse N.-o 3oS. 37 Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adeln den 12 Mars i835. Preste-Ståndet den 12 IWgare-Ständet den j2 Bonde-Ståndet den 12 F ö i* s i a g till Taxa å Tull-ajgifterne för inkommande och utgående varor j jemte Tariff' för Credit-upplaget och Transito-afgiften. Tull värde* Qvantitet för tu-llberäkningr Införseltull. Utförseltull. Anjovis, se Fisk. 38 Bil. lill Expeditions-UtskoUets Förslag till und. Skrifvelse N.o 3o8. Tullvärdc. Qvanlitet för tullberäkning. Införseltull. U tförseltull.
Vin och tårtor och silfver och kristaller blänka på alla bord, i alla rum; mamma själf har gått sig trött med allt stök, ty det skall naturligtvis blifva festmiddag sedan — så där bortemot klockan fem, när alla presenter aflemnats och tagits i betraktande. Och nu börjas det. Först komma stadsbuden med stora bördor af blomkrukor och granna möbler. Sedan komma damer och herrar med blombuketter och stora och små paket, som vecklas upp i tamburen. Och så uppställas gåfvorna och betraktas och beundras. Och den som gifvit en sockerskål, ångrar att hon ej i stället köpt en kristallvas, som var lika vacker och bestämdt mycket billigare, och kristallvasens gifvare beklagar inom sig, att hon inte köpte något, som mera » såg ut för hvad det kostade », och så vidare i oändlighet. Sedan dricker man Ruster och Sherry och knaprar på tårtor, och festens föremål förlora sig i tacksägelser. Bruden skänker, noga räknadt, ungefär sex tjog kyssar åt tanter och väninnor, och brudgummen utdelar lika många handtryckningar och varma tacksägelser, hvartill kommer ett lika antal klingande af glas mot glas och ett: » skål! tack du! » eller en sirlig bugning. Och så är ändtligen ståten slut. Nu blir det att beskåda härligheten. Den unga bruden är hänryckt öfver alla de vackra sakerna. Det mesta är » för-tju-san-de », somligt är » rys-ligt vackert », och alla vännerna ha varit så » rys-ligt snälla », som tänkt på dem med så många och dyrbara gåfvor. Den blifvande äkte mannen däremot är icke alldeles så hänryckt. Han ser på den broderade sammetsstolen och Undrar i sitt stilla sinne, huru den skall få plats i det lilla förmaket i den, hans tillgångar motsvarande, anspråkslösa bostad, som han hyrt, och om den inte skall alldeles slå ihjäl den likaledes anspråkslösa möblering, han tänkt sig och till en del redan anskaffat. Icke heller är det med obetingad tillfredsställelse han betraktar ateniennen med spegelväggar, eller guéridonen med dyrbara ljusstakar. Med dyster min skådar han tre
Domstolen i underdånighet härutinnan yttrat och befallte, att, i enlighet dermed , Proposition till Rikets församlade Ständer skulle afgå. Ex protocollo Rob. v. Langenberg. Transumt af Frotocollet ofver Jus titiaArender^ uti Kongl. Maj-ts Hogsta Domstol Fredagen den n April 1823. Närvarande: Justitis-Råden ; Poppius. Blom. samt 4 §. 3 Cap. M ssg B. 27 Grefve Hamilton. Friherre Kurck. Noréus. Peterson. JUanrierstam. i *illförordnade Föredraganden Profocol!s-Secreteraren Nordenstolpe löredrog i underdånighet : Götha Hof Rätts underdåniga Skrifvelse af den 12 sistl Februarii, hvaruti , under fö målande , att icke allenast olika omdömen hos Under-Domare visat sig, huruvida mål angående ansvar för den , sorn kommer drucken i Kyrka eller der Gudstjenst hålles , eller eljest gör der oljud , böra underställas Hof-Rättens Pröfning , samt huruvida jemte de i Lagen för ouiförmälde föibrytelser utsatte 25 Dalers böter, särskild påföljd bör åläggas för Sabbatsbrott, då föibrytelsen sker å Söndag ell.-r Helgedag, utan ock ibland Hof-Rättens Ledamöter olika tankar härom uppstått , i underdånighet hemställes, om icke , till vinnande af likhet i Domsluten , i Nåder måtte lemnäs, till allmän efterrättelse, Förklaring öfver Lagens rätta förstånd i dessa ämnen. Föredraganden anmälte, att vid underdånig föredragning af detta ärende i StatsRådet den 21 nästlidne Martii, Kongl. Majit täcktes i Nåder velat hafva häröfver inhemtat Högste Domstolens underdåniga utlåtande. Som den förbrytelse att komma drucken i Kyrka eller der göra oljud och förargelse, icke finnes ibland de uti 35 Cap. 5 §. Rättsg. 28 Om Förklaring öfver 5 §. 2 5 Cap. Ratteg. B. Balken uppräknade underställningsmål ; så fann Högsta Domstolen deraf följa , att