Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RiSt. uiul. Skrif v, till K.M. åren 1828—3o 3 i8 Register öfver Rikets Ständers und. Skrif reiser. N;o Karlbergs C. A.j ansökning om nedsättning i arrendet för Krono-hemmannen Hogsta och Norrby . i53 Kj rkoherde-boställen: förklaring och tillägg i Kongl. Kungörelsen af d. 17 Mars 1824, om oeconoiniska be sigtningar derå . 177 Kjrkohemmanneji i Halland: angående åbo-och besittnings-rätten till dem 178 Kyrkor: sammanbyggande deraf 368 Kungsöhrs Ladugårds södra del: arrendatorns af en fjerdedel deraf, ansökning om nedsättning i arrende afgiften 200 Krutförsäljnings-Expeditiöner: angående tvänne till Amerika och Medelhafvet företagna 66 Konstbränneri-redskaps flerfaldiga sammansättning 358 Koskull, C. G.j Friherre och Major: ersättning till honom för förlorade lönings-förmoner 4^3 Krigs-skeppenTapperheten och af Chapman: angående försäljningen dei’af 4o4 L Lappland: de derstädes från Svenska Församlingarne inflyttade Nybyggares skyldighet att deltaga uti allmänna Beväringen 16 Lovers Alun-verk på Öland: ansökning Register ofver Rikets Ständers und. Skrifvelse!'. 19 :o om beviljande af frihets-år från Tiondes erläggande deraf 48 Landsorts och Korsö Fjrbäkar: angående inköp deraf 5i Lagfart med förpantad fast egendom; ändring af Kongl.
Jag fruktar alt sittplatserna då blifva mindre beqväma än de nu äro, ty nu kan man åtminstone begagna 2:ne bänkar på en gång, hvilket, om ryggstödena komma emellan, ej låter sig göra. ålin reservation är tillkommen, emedan jag ansåg Ståndets beslut vara bestämdt åläggande för l)irekt:n al bygga dessa bänkar; men icke derföre alt jag ansåg salen derigenom blifva beqvämligare inredd; ty jag fruktar att densamma icke kan rymma ett tillräckligt antal beqväma sittplatser för 500 personer. Om biinkarne skola byggas så alt platserna blifva beqväma, måste man, enl. min tanke, åtnöja sig med ett mindre antal än 500 till och med än 400. Jlin reservation härledde sig således endast derifrån att jag ansåg Dircktm böra verkställa denna inredning, äfven med utsigt att man skulle fä höra sägas: "det var dumt och är icke förträffligare än förut." Hvad kostnaden slutligen beträffar, tror jag alt såväl Utsk. som Direktm fästat allt för stort afseende vid densamma; ty denna lärer väl komma att likasom alla öfriga utgifter för denna sal, bestridas af helt andra medel än Riddarhusets. Gr. Mörner: Vid pröfningen af denna fråga undgick det icke TJtsk:s upmärksamhet att Riddarh.-Direktm måhända icke från flere sakkunnige personer infordrat särskilta förslag öfver den förändrade inredning, sorn Riddarhussalen borde undergå i enhhet med det beslut R. o. Ad. vid förra Riksdagen fattade; och det var af sådan anledn. som Utsk. infordrade Direktms yttrande derom, och sedan Direktm tillkännagifvit alt den vändt sig till den person som den ansett lämpligast och skickligast att uprätta ett sådant förslag, nemi.
Jag vill derföre inskränka mig till att tillstyrka bifall till Utsk:ns betänk., på det att ifrågavar. undersökning må äga rum på ort och ställe, som vederbör, och utredningen må lända till allmänhetens upplysning, hvilket R. o. Ad. torde finna vara det angelägnaste i detta mål; ty att en stor del af allmänheten för närvar, är af den tanke, att i detta mål rätt icke fått gälla, är, enligt min åsigt, ett stort skäl för bifall till TJtsktns i detta afseende gjorda tillstyrkande. Det tillkommer egentligen och ensamt R. St. alt i afseende på dessa hemman göra rättsanspråken gällande; ty sakägare i detta mål äro endast kyrkan och Kronan, och med Kronan förstås R. St. och Konungen. R. St. äro således den rätta parten, som kan väcka fråga om undersöknings anställande, huruvida Kronan har rättsanspråk på dessa hemman eller icke. Hemmansåboerna kunna icke väcka en sådan fråga, och i det fallet har Hr Rosenblad ganska rätt, att icke den ringaste sådan anledning, som Svensk lag fordrar för alt göra rättsanspråk gällande, äges af åboerna, då de ej kunna för sig yrka äganderätt, och i fall en åbo skulle till domstol instämma frågan, huruvida det hemman, han bebor, är Kronans eller kyrkans, lärer målet ej kunna upptagas, såsom icke instämdt af rätter man, som är Kronan, hvarföre det äfven är R. St:s rättighet att anhålla om undersökning. Detta är grunden för mitt tillstyrkande af bifall till betänk., hvilket i hufvudsaklig måtto instämmer med Ständernas vid sista riksdag gjorda begäran, ehuru termerna blifvit något förändrade. Frih. Boye: I anledn. af Gr. Horns yttrande begär jag att få erinra derom, att alla rättsfrågor, som förekomma i Konungens Conseil, måste behandlas efter naturen af målets beskaffenhet, d. v. s. att ett mål kan icke på samma gång behandlas juridiskt och kameralistiskt. Det ärende, som i Conseillen förevar, var en kameralfråga, som rörde en rättsfråga, men skulle behandlas efter kamerala författningar.
Jag är å ena sidan icke någon anhängare af sjelfsvåld, men å andra sidan icke heller af förtryck, minst från ett skolkollegium, men för ett sådant lemnar nuvarande stadganden ett ganska stort fält. En värd talare ansåg, att jag icke rätt återgifvit hans yttrande, då jag efter honom sagt, att en lärare skulle kunna anse sig ursäktad, om han försummade de lärjungar, som icke läste grekiska. Jag var sjelf icke närvarande då han yttrade sig, men jag hörde det omlörmälas af flera ledamöter, och sedan den värde talaren numera förklarat, att han uttryckt sig så, att läraren hade rätt att fästa ett underordnadt intresse vid de lärjungar, som icke läste grekiska, hemställer jag till honom sjelf att afgöra hvad skilnad är emellan detta uttryck och den uppfattning jag återgifvit. »Ett underordnadt intresse» tror jag icke att en lärare bör egna någon af sina disciplar. En annan talare trodde sig finna att jag med missaktning yttrat mig om, — såsom han uttryckte sig — skolkarlarne. Det har jag icke gjort, så vida fråga varit om skollärarne såsom sådane, men deremot har jag mindre vördnadsfullt yttrat mig om det lärda pedanteriet och detta har långt löre min tid varit utsatt för att gisslas både på vers och prosa, och en nu mera afliden, ganska högt aktad ledamot af detta Hus citerade vid en föregående riksdag från en af våra gamla skalder några rader i denna syftning, om hvilka jag ber att få erinra. De lyda sålunda: »De gamla grekers skor han nogsamt känner, Men sina egna jemt han bakfram spänner.» För min _del tror jag, att den fråga, som nu är under öfverläggning, är af icke ringa betydelse. Den gäller huruvida landets ungdom skall få undervisningen inrättad på det sätt, som för dess framtid kan vara mest tjenligt, eller om man skall i detta hänseende göra eftergifter för att böja sig efter, hvad som är mest öfverensstämmande med Hrr Skolföreståndares beqvämlighet och besparar dem besväret att uppgöra de serskilda läsplaner, som kunna behöfvas för de lärjungar, som ej läsa grekiska.
Jag tillstyrker ensamhetsfängelse för ransakningsfångar, kanske ock vid början af fängelsestraff; men jag afstyrker dess utsträckning till ersättning för nästan alla andra straff, emedan dess vanlighet gör det förakladt; jag afstyrker det för dess omåttliga dyrhet, som ökar den förorättades lidande genom underhållskostnad åt brottslingen; jag afstyrker det i den klemighet hvarmed det nu föreslås; jag afstyrker det, emedan dess högsta grad, ensamhet i mörker, är en grymhet vida utöfver alla kroppsplågor, dock ingalunda tjenande lill varnagel, emedan fasan af en dylik belägenhet, som i vanliga lifvet aldrig förekommer, oekså icke kan i allmänhetens föreställning intränga: och jag afstyrker det slutligen såsom medel till förbättring; ty den skall aldrig åstadkommas uti ensligheten, aldrig uti en atmosfer af last. Före antagandet af nu gällande lag qvarfanns mången egenskap af fordna folkting vid våra häradsrätter. De bevistades af all domsagans adel, dess presterskap och besutna allmoge; ibland af landshm, städse af ortens öfrige tjenstemän. Lagarne voro dä, visserligen ej så fullständiga som nu uti hvarjehanda casus, men bestämda emellan brott och straff. Deras sällan undergångna 246 Den 18 December f. m. förändringar, den kunskap hvar man om dem ägde, nämndens ålder och erfarenhet, närvaron af en talrik, upplyst och lagkunnig folkmängd, hade kunnat tjena såsom motvigter mot en godtycklig latitud, om den dä funnits.
Direktionen ej har något att i underdånighet erinra, emedan det öfverensstämmer med hvad om dylika medel i allmänhet stadgadt är, vill Direktionen, från och n\ed år 1855, för hvilket räkenskapen icke ännu är afslutad, och framgent till Kammarrätten öfverlemna redovisningen för dessa statsmedel, åtskiljd från redogörelsen för dem, hvilka härröra från enskilda bidrag och förvaltas efter derför gifna föreskrifter. De under b) och c) upptagna statsmedel hafva, enligt bilagda intyg från Kommissarien i Civil-kontoret af Kammar-rättens Ofver-revisions-departement, blifvit derstädes granskade, från och med år 1843 till och med 1854, samt utan anmärkning för de ifrågavarande revisions-åren 1852 och 1853. Skälet hvarföre dessa medel ändock blifvit upptagna i skolans gemensamma räkenskap är jemväl det, att ifrågavarande statsanslag ej heller förslår till fyllande af Seminariets behof icke mindre af möbler, skol-materialier, eldning och ljus uti lärosalen, än äfven af sängkläder, möbler och eldning uti boningsrummen för de medellösa seminarister, hvilka denna förmån .åtnjuta, vanligen till antalet omkring 20; hvilket allt af skolans enskilda tilgångar bekostas. Om normal-skolans och det dermed förenade Seminariets alla inkomster och utgifter icke sammanförts i en gemensam redovisning, skulle sällskapets Revisorer icke hafva kunnat med vederbörligt sammanhang granska Direktionens förvaltning i det hela. Derföre anser Direktionen sig böra, om Eders Kongl. Majit i nåder anbefaller särskild redogörelse i Kammar-rätten för ofvannämnde 2,000 R:dr, jemväl framgent för Vexel-undervisnings-sällskapet redovisa hela sin förvaltning, utan undantag; hvilken redovisning, hädanefter såsom hittills, kommer att genom trycket allmänheten meddelas. Den fordran af 834 R;dr 33 sk. banko, hvilken Direktionen, enligt 1851 års räkenskap, äger i aflidne Bokhandlaren Bagges konkurs, härrörde icke från statens medel, utan — n\ från skolans enskilda tillgångar, medelst hvilka Direktionen förlagt och åt bemälte Bokhandlare till försäljning öfveriemnat läroböcker och kartor för folkskolorna.
Bifölls. N:o 34j om sam man jemkning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottens betänkande N:o 12. Ståndet antog inbjudningen, samt lade för öfrigt memorialet till handlingarna Den 10 Augusti. Från Höglo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-utskotiels den 5 och 9 dennes på bordet lagda memorial N:o 280, med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets nya reglemente, angående åtskilliga vid föregående riksdagar beviljade, men ännu icke verkställda utbetalningar, biel' detta förslag af Ridder skåpet och Adeln bifallet, med undantag af 65 §:s lörsta moment samt 67 §; hvaremot gjordes anmärkningar, som ansågos föranleda till återremiss, hvarjemte Bidderskapet och Adeln biföll den af Utskottet tillstyrkta underdåniga anmälan hos Kongl. Maj:t i afseende på det, kapten Baltzar Cronstrand beviljade, understöd för utarbetandet och ordnandet af hans samlingar angående den fordna Egyptiska byggnadskonsten, samt lades förevarande memorial i öfrigt till handlingarna. S. D. Prot.-utdrag den 12 Augusti 1848. 633 S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens den 5 och 9 dennse på bordet lagda betänkande N:o 32, i anledning af väckta frågor, dels om bestämmande af b vad med matlag bör förstås, dels ock om ändringuti Kongl. Kammar-kollegii kungörelse den 20 Juli 1830, om sammanläggande af hemmans-delar under olika nummer i samma skifteslag. S. D. Föredrogs och lacles till handlingarne Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens i gårdagens plennm på bordet lagda memorial N:o 37, i anledning af erhållen återremiss af Utskottens betänkande N:o 27, i fråga om ändringar uti nu gällande Expeditions-taxa. Från Hög v. Preste-stIndet.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 69 e) Kanalisering af Luleå eif, till beredande af farled förbi Hedensoch Edsforsarna, hvilket företag, som beräknats alt, jemte anskaffande af ångbåtar och pråmar, erfordra en kostnad af 1,500,000 R:dr, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens »län anmält till erhållande af ett anslag af motsvarande belopp, men hvartill Styrelsen ansett sig icke kunna anteckna högre bidrag än 1,000,000 R:dr, under förbehåll, alt vederbörande bekostade återstoden och ansvarade för farledens framtida underhåll; f) Uppförande af brobyggnad öfver Bjelmarc-sund, i föregående generalförslag upptaget till ett statsbidrag af 150,000 R:dr; g) Anläggning af väg från stranden af sjön Bolmen till trakten af Wieslanda station å Södra stamjernbanan i Kronobergs län, hvarigenom skulle åstadkommas en genare kommunikation emellan Laga-dalen och Helgeå-dalen; men, som intressenter ne icke erbjudit sig att sjelfve deltaga i anläggningskostnaden, hade något bidrag der till icke kunnat af Styrelsen föreslås; samt h) Ytterligare sänkning af sjön Tåkern i Östergöthlands län, för hvilket företag förnyade undersökningar i åtskilliga delar befunnits erforderliga, hvadan något bidrag dertill ansetts icke böra uppföras. Under åberopande deraf, att planer till åtskilliga mindre hamnbyggnadsoch årensnings-företag, som vore förtjenta af statsbidrag, funnes upprättade och, jemte ansökningar om understöd till verkställigheten, blifvit till Styrelsen inlemnade, hade Styrelsen i underdånighet hemställt, det Kongl. Majit täcktes af Rikets Ständer äska att till ifrågavarande ändamål måtte, i likhet med hvad vid sednaste riksdagar egt rum, afsättas en särskild fond af 60,000 Riksdaler, att utgå med 20,000 Riksdaler årligen, under nästkommande statsregleringsperiod.
1 d:o d:o pathologisk anatomi och fysiologi 4,000. 1 d:o d:o kemi (farmaceutisk och fysiologisk) 4,000. 1 d:o d:o medicinsk naturalhistoria och materiamediea . , 4,500. 1 d:o d:o medicinsk pathologi och terapi . 4,000. 1 d:o dw medicinsk klinik 4,000. 1 d:o d:o kirurgisk pathologi, terapi och oftalmiatrik 4,000. 1 d:o d:o kirurgisk klinik 4,000. 1 d:o d:o gynekologie och obstetrik 4,000. 1 d:o d:o pediatrik 4,000. Summa K:dr r:mt 54,000. Ett större antal Adjunkter än nu finnas erfordrades nödvändigt emedan dessa borde äga undervisningsskyldighet d. v. s. biträda Professorerne vid undervisningen. F. n. finnas 8 Adjunkter. Dessa borde ökas till 15. Med lön af 1,500 till 1000 R:dr r:mt gör detta en summa af 16,500 R:dr r:mt. Således Summa Summarum 71,000 R:dr r:mt. Men som den medicinska undervisningen i Upsala och Stockholm efter föreslagna löneförhöjningar skall kosta 55,000 R:dr; så skulle denna högst fullständiga läroanstalt endast kosta 16,000 R:dr mera; en summa alltför obetydlig i jemförelse med den ofantliga nytta den skulle medföra. Slutligen vill jag blott tillägga, att alla slags lärosalar, samlingar, och hvad för ' öfrigt är erforderligt, redan äro i fullständigt skick här i Stockholm, för att utan vidare kostnader kunna mottaga den nya läro - 230 Den 3 December e. m. anstalten. Fördelarne äro för stora och svårigheterna för ringa för en dylik förening af den medicinska undervisningen i Stockholm, att jag skulle anse mig behöfva trötta med vidlyftigt ordande derom.
I afseende å motiveringen för 7 Kap. 3 § må anmärkas, att i fall man borttoge »allt förbud emot arbete och handel å sönoch högtidsdag», det ej blott »an»setts komma att verka sårande på flertalets af folket religiösa känsla», och såmedelst åstadkomma »allmän förargelse», utan ock kunde bidraga til! hindrande af den mo raliska och estetiska känslans utveckling hos den lägre arbetande klassen, samt förslöa och äfven i fysiskt afseende skada dem, som vanligen sysselsättas med tungt kroppsarbete, eiler stå under andras lydnad eller befäl. Särskildt borde strängare straff utsättas för dem, som tvingade tjenare att arbeta å sabbat, eller hindrade dem att då bevista gudstjenst. — Redaktionen uti den af Utskottet nu föreslagna ändring af ifrågavarande § är tyngre, än i den förra utur Kongl, förslaget tagna, och kunde heldre lyda sålunda: Den, som å helgedag, mellan klockan sex om morgonen och klockan nio om aftonen, idkar handtverk &c.
A. D. Biköll Bonde, Stander Bewillnings och OoconomiT. Ukjkoitens Betänkande angående Bränwinö, Bränningen i hela sin widd till nästa Riksdag, men den ändring nit med afseende a Fiskares fördel i BohusLanska Skärgården, det skulle wara hwar och en obetagit, att till dem, enär de a Sillstsks wista?, Branwin i minut försälja; derom de ösckge Rclpecciwe Ständen genoni Protocolls , Utdrag skalle wördsamk och wänligen underrättas. Or lu^ra. klx krotocollo. 8. L. Irägarälr. Utdrag ak Protokollet hältet hos BondeStåndet den l December 1809. S. D. Till ytterligare åtgärd upptogs Stats. Utskoclets den 29 sistledue Augusti uppläste och pa bardet lögde Betänkande af den 22 i samma manad, angående Lönerna för Herrar Stats. Secreterare, samt arfwvde för Ledamöterne i Rikets Allmänna A, renders Beredning; ocb blef samma Betänkande i lik, hel med hivad de öfrige Re pcctjwe Ständen för det, la beslutar, chwon af Bonde Skandet gillat och «am, tyckt, hwarom underrättelse skulle genom Protocolls, Utdrag tili de Respectiwe Med, Ständen afga Ot lupra. Lx krcuocc llo. 8. L. DiriAsrclk. S. D. Deri z Januari. /o ^ !OZ S. D. Företag Bcnde,Siändet till pröfning den derstädes tili granskning ännu icke förehafde frago, angående bestämmande af tiden, hwarifran Justitie, Ombudsmannens besättning barde kaga sin början, och fann lika med Högloft.
Och till honom kommo blinde och halte i templet; och han gjorde dem helbregda. När de öfverste Presterna och de Skriftlärde sågo de under, som han gjorde, och barnen, som ropade i templet, sägande: Hosianna, Davids Sone, blefvo de misslynte; Och sade till honom: Hörer du hvad desse säga? Då sade Jesus till dem: Hvi icke? Hafven I aldrig läsit: Af barnas och spenabarnas mun hafver du fullkomnat lofvet? Då öfvergaf han dem, och gick utu staden till Bethanien, och blef der. Om morgonen, när han gick in i staden igen, hungrade honom. Och han fick se ett fikonaträ vid vägen, och gick dertill, och fann intet deruppå, utan allenast löf; och sade till det: Växe aldrig härefter frukt på dig. Och fikonaträt blef straxt torrt. Och när Lärjungarna sågo det, förundrade de sig, och sade: Huru är det fikonaträt så snart torkadt? Då svarade Jesus, och sade till dem: Sannerliga säger jag eder: Om I hafven trona, och tviflen intet, så varden I icke allenast görande sådant, som med fikonaträt skedde; utan jemväl, om I sägen till detta berget: Häf dig upp, och kasta dig i hafvet, då skall det ske; Och allt det I bedjen i bönene, troendes, det skolen I få. Och när han kom i templet, gingo de öfverste Presterna och de äldste i folket till honom, der han lärde, och sade: Af hvad magt gör du detta? Och hvilken hafver gifvit dig denna magten? Då svarade Jesus, och sade till dem: Jag vill ock spörja eder ett ord; om I sägen mig det, vill jag ock säga eder, af hvad magt jag detta gör: Hvadan var Johannis döpelse? Af himmelen eller af menniskom? Då tänkte de vid sig sjelfva, och sade: Sägom vi, af himmelen; då säger han till oss: Hvi trodden I då honom icke?
Jag skulle för min del tro, alt icke något annat ord behöfves, men om meningarne i delta fall äro delade, så bar jag ingenting emot en återremiss. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Då denna punkt blifvit föremål för en särskild öfverläggning i afseende på redaclionen, så anhåller jag om Ståndets uppmärksamhet för den frå - 342 Den 20 Januari. ga, huruvida icke äfven de sista orden skulle Lehöfva undergå en förändring. Der slår nemi.: ”om den Svenska handelns och sjöfartens intressen sådant skulle påkalla”. Jag tror, att dessa ord borde fattas allmännare, t. ex. så: när K. M. kan anse öfvervägande skäl till dylik förändring förefinnas. Jag skulle icke hafva gjort denna anmärka., om icke återremiss blifvit begärd; ty in praxi torde det måhända komma på eli ut. R. o. Ad. ansåg de emot della förslag gjorda anmärkntr föranleda lill dctsammas återremitterande. Hr Fåhraeus: Under öfverläggningen hos R. o. Ad. sistlidne Fredag, i afseende på tnllbestämmelscrna för ospecificerade handtverkerioch manufactur-smiden af jern samt stålarbeten, beslöt R. o. Ad., sedan dessa artiklar blifvit åsatte tu 11- afgifter efter minimivärdc, att en särskild föreskrift borde i lulltaxe-underrätlelserna inflyta derom, alt prof af de i Eskilstuna vanligen förekommande jernoch stål-arbeten borde, tilt vägledning för omdömet, tillställas samtlige tullkammare i Riket.
D e föreningar för kvinnlig simkonst, vi föreslå, skulle hafva till uppgift att anskaffa för simundervisningen lämplig lokal o c h lärarinna, utdela fribiljetter åt fattiga flickor, anordna uppvisningar o c h promotioner, gifva premier för framsteg i konsten m. m. M a n skulle förmå familjerna på sommarställena — vi tänka här egentligen på stadsförhållandena — som ej kunde sända sina barn in till stadens simskola, att i stället låta en simlärarinna resa ut till dem vissa dagar. Blefve afståndet för långt, skulle för s o m - maren engageras ett fruntimmer såsom ett slags guvernant i simkonsten, hvilken b o d d e hos en af familjerna, men undervisade hela traktens u n g d o m. Anvisning på sådana lärarinnor kunde nog erhållas vid närmaste simskola för fruntimmer, åtminstone är så fallet i S t o c k h o l m. Saknas andra utvägar, skall Idun med nöje göra sig till mellanhand här på platsen. Beträffande lokaler för simundervisningen skulle föreningarna vidtala en och annan villaägare att bygga eller utvidga sitt badhus, så att det finge en för undervisningen tillräckligt rymlig oeh i öfrigt passande bassäng. Framför allt skulle dock dessa föreningar söka att genom lära o c h exempel förvärfva anseende o c h förtroende åt simskolorna, så att ingen m o r behöfde af sanitära eller konventionella skäl tveka att sända dit sin dotter. M å på hvarje ort de tongifvande o c h sakkunnige — till de senare räkna v i särskildt våra läkare och lärare — gå i spetsen, tala för saken o c h framför allt sända sina egna döttrar till s i m - skolan — denna skola, som i motsats till så många andra skänker sina lärjungar hälsa, glädtighet o c h fägring, tre härliga gåfvor, dem väl hvarje m o r o c h far vill förvärfva åt sin unga dotter 1 Ett oväntadt a f s l a g. IkMft} omnämnde i Iduns förra nummer, att damÉafec? komitén för den svenska kvinnans deltagande i Chicagoutställningen vändt sig till kgl. Svenska komitén för Världsutställningen i Chicago m e d en vördsam anhållan o m ett anslag af 3,000 kr. o c h ett utrymme af 50 kv.-mtr.
£ I C fe t &gt; * to (Q häftena utkommit. 5 af 2J^ " " 10 Sigrid Danielson, co a co 2 M Samlade Skaldeförsök Af Reseda. Bronsarbete. Man låter en snickare göra en träram, som på alla sidor är 5 cm. bred, och i hvars öppning ett kabinettsporträtt noga passar in. Hos en bokbindare eller kartongmakare kan man sedan få glas insatt och stöd anbragt bak, i händelse man vill ha ramen stående. Man bestryker den därpå jämntjockt med flytande lim och däröfver jämnstora bohvetekorn, så att hela träytan är betäckt. Skulle ännu någon fläck vara bar, sedan Kornen torkat fast, måste man ännu en gång bestryka träet och beströ det. Då allt är torrt, blandar man silfverbrons eller annan kulört brons med bronsolja och bestryker ramen därmed. Den ser nu ut, som om den utgjordes af metall. Efter behag anbringar man ytterligare i ett hörn en bukett af bronserade blad och grenar. K G-ODTKÖPSUPPLAGA AF PRAKTVERKET u (fi cd * - * » börjar i nov. under ledning af insiktsfulla och samvetsgranna lärarinnor. Kursen beräknas till 50 timmar, då eleven bör vara kompetent att på egen hand klippa till och sy icke blott nytt utan äfven med ringa kostnad » stufva upp » gamla klädningar. V i d kursens slut erhållas fullständiga mönster och lemnas åt f. d. elever äfven framdeles råd och hjälp vid behof. Pris 25 kr. pr kurs. Prospekt med referenser, närmare upply-sn. och anteckn.-lista finnes å iduns Uträttningsbyrå, äfven som hos undertecknad, kursens föreståndarinna, som träffas kl. 12 — 3 i kursens lokal Handtverkaregatan 4, n. b. (midt emot Korjgl. Myntets trådgård.) f. von Schantz. B Nytt subskriptionsverk på Adolf Bonniers förlag. &lt;e CTI För Kegering-sgatan 2 4. G u s t Holmblom Damkappfabrik h u d!