Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
som öfversteg sex för hundrade, har Utskottet likväl ansett sig böra på det sätt tillstyrka bifall till hvad föreslaget blifvit, att bevillning bör af enskilda banker utgöras med fem procent af den årliga behållning, som icke öfverstiger sex för hundradet, men med femton procent^af det belopp, hvartill behållningen för året derutöfver uppgår, allt beräknadt efter hvad af teckningssumman eller giundfonden blifvit kontant tillskjutet; börande Utskottet härvid likväl erinra, att, då bestämda belopp nu icke kunna för detta, mera än för något annat beskattnings-föremål, uppgifvas, de här utförda alltså böra betraktas endast såsom förslagsvis antagna, och att framdeles i Utskottets förslag till bevillningens utgörande hufyudsakiigt 30 Bevillnings-Utshottets Betänkande, IV; o g. yttrande i denna del kommer att, i sammanhang med öfriga procentoch sifferbelopp, afgifvas. § 36. Med anledning af en utaf Olof Persson från Gefleborgs län väckt motion, att, i öfverensstämmelse med Kongl, förordningen af den 19 Maj 1845, angående förändring i vissa delar af lagens stadganden om giftorätt och arfsrätt, befrielsen från bevillning enligt 36 § för syskons barn måtte utsträckas till syskons afkomlingar, får Utskottet sådant tillstyrka, hvadan rättelse härutinnan i förslaget iakttagits, § 37. Uti sin ofvanberörde motion har Hans Excellens herr Grefve Löwenhjelm jemväl hemställt, att då karaktersfullmakter voro alt anse såsom bevis af Konungens nåd och af Hans uppmärksamhet på gjorda tjenster, mea Rikets Ständer, genom att lägga skatt på Konungens nådebevis, icke allenast beträdde ett område, som borde vara fredadt från Ständers bevillning, utan jemväl inkräktade på Konungamakten, karaktersfullmakter måtte ifrån bevillning befrias.
Utlåtandej i fråga om utgifternes reglering under Rihs-Statem Åttonde Hufvud-Titel. (U. A.) Utskottet får härmed afgifva förslag i afseende på regleringen af denna Hufvud-Titelsför allmänna och extrautgifter — anvisade anslag, hvilka, i den bifogade Tableauen specifikt upptagne, här nedan äfven omnämnas, så vidt några förändringar ansetts behöflige, till följd, dels af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stals-Verkets tillstånd och behof, jemte de till Utskottet remitterade motioner, och dels af i öfrigt inträffade förhållanden. 1:0 Fångars skjuts-underhåll m. nu Uti Dess Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, har Kongl. Maj:t gifvit Rikets Ständer tillkänna, att å detta anslag, hvarmed de senare åren anslagen för Corrections-Inrättningarne i Stockholm och Landsorterna varit förenade, betydliga brister egt rum, härrörande dels från byggnader vid Corrections-Inrättningarne i Hufvudstaden, ■dels ock förnämligast af ett fortfarande tillök t antal förbrytare vid Corrections-inrältningarne för mankönet. Och har Kongl. Maj:t föreslagit, att för dessa föremål må på 8:de Hufvud-Titeln uppföras: För fångars vård och underhåll m. m. såsom förut 160,000: — —- För Corrections-Inrättningarne i Hufvudstaden 70,110: samt för Corrections-Inrättningarne i Norrköping, Götheborg och Wisby 15,270: * S:a 245,38o: hvarigenom, enär från dessa summor afdragas ”de förut på Titeln uppförda anslagen för spinnhusen i Stockholm och Landsortertie,” en tillökning uppkommer af 6o,38o R:dr. Såsom grund för dessa beräkningar har Kongl. Maj'.t åberopat Styrelsens för Fängelsena och Corrections-Inrättningarne underdåniga Berättelse, om förvaltningen sedan år 1826, samt de af Styrelsen uppgjorda för Bihan" till R.
St. lära väl icke uttala någon bestämd önskan förr än de få se Konungens nåd. förslag i ämnet, och det lärer väl icke afgifvas förr än en undersökning föregått, så vida ej möjligtvis den redan skedda anses vara tillfylleslgörande. Hr Oxehufvud, Olof Philip: Om det förslag till und. Den 29 April. 339 skrifvelse, Utsk. uppgjort, anlages, inträffar det förhållande, hvarom Hr Ribbing talat, eller att saken bragtes i verkställighet innan K. St. varit i tillfälle att pröfva den undersökning de begärt. Uti 2:dra mom. af 2:dra punkten står nemi. tydligen : ”att alla de genom den föreslagna regleringen ledigblifvande prebende-paslorater måtte, vid nuvar. biskopars frånfällen, med egna kyrkoherdar förses, ” etc. Derutaf synes, så vidt jag kan fatta, att så snart undersökning ägt rum och biskopsembeten blifva lediga, skola de derunder lydande prebende-pastorater frånskiljas, utan att R. St:s vidare åtgörande i saken behöfver afvaktas, eller det förslag behöfver vara för dem framlagdt, hvarom i Usta mora. talas. Då Utsk. uppgjorde sitt förslag, förbisågs icke den redan vid förra riksdagen uppgjorda beräkningen öfver samtlige biskoparnes inkomster, och som icke var annat än ett utdrag ur laxeringslängderne för ett visst år. Deraf synes att staten icke anslagit mer än 4000 tunnor spanmål till detta ändamål. De öfrige inkomsterne utgå dels af prebende-pastorater, dels ock af boställen. Derutaf upplystes också, alt åtminstone ett boställe var af enskild person doneradt. På grund af allt detta ansåg Utsk:s-afd:n att en noggrann och detaljerad undersökning och utredning borde företagas icke allenast af beloppet, utan äfven af beskaffenheten utaf biskoparnes löneinkomster, men alt man deremot alldeles icke kunde föreslå prebende-pastoraternes borttagande nu genast eller i mån af ledigheter. Jag yrkar alltså för min del bifall till afd:ns förslag, upptaget uti Frih. Cederströms reservation. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:
— Då det sålunda är utom all fråga satt, ej mindre att Bevillnings-Utskottet, som är ålagdt att inkomma med grunderne för den blifvande BeviUnings-TJtskottels Betänkanden. 125 Bevillningen, jemväl eger, att till granskning upptaga de nu utgående Bevillnings-anslagen, uppsöka källorne dertill, efterforska deras större eller mindre tillgångar, och derefter föreslå en med rättvisa i grundsatser, jemnhet ifördelning, och säkerhet för uppbörd instämmande förhöj.' ning eller nedsättning af de utgående umgälder, ne till Staten, än ock att Biksens Högled. Ständer hafva sig öppet lemnadt, att i dessa ämnen stadga och besluta, har Utskottet ej dragit 1 betänkande, att så mycket heldre egna en större Uppmärksamhet åt Stora Sjö Tulls, inrättningen och de Staten derutaf tillflytande, men af mer eller mindre mot ändamålet svarande eller också stridande organisation, beräkningsgrunder, bevaknings och uppbörds-anstalter, ökade eller min» skade tillgångar, som Utskottet fått emottaga flere inom de Bespective RiksStånden väckte frågor i detta ämne, särdeles rörande de stadgade för* budén mot uteller införsel af visse varor. Således har hos Höglofl.
Det här föreslagna anslag till uppbyggande af häradsfängelser kommer dessutom visst icke att användas annat än till de mest trängande be hof, och der antingen ett härad redan utgör en domsaga eller der den blifvande domsageregleringen är af vissa förhållanden så bestämd, att någon tvekan derom ej kan på förhand uppstå. Hvad för öfrigt blifvit sagdt om kronans belastande med onödiga utgifter, kan jag visserligen ej neka till, att uppförandet af häradsfängelser kommer att medföra icke så obetydliga kostnader och att underhållet af tjenlig bevakning der kommer att erfordra icke obetydliga summor; men deremot kommer en besparing att uppstå genom undvikandet af det beständiga skjutsandet länsoch häradshäktena emellan under pågående ransakning. Det har visserligen blifvit sagdt, att i de härader, som lingö gemensamt häkte, skulle fångarna komma att skjutsas dit, från det ställe der de grepos; men att börja med är afståndet från detta ställe mycket kortare till häradsfängelset än till länsresidenset, hvartill kom mer att i ena händelsen behöfver det korta afståndet befaras blott en gång, då i den andra det större afståndet måste skjutsas fram och åter för hvarje ting, så länge rättegången pågår. Huruvida häradsfängelserna komma att användas till bestraffning för vissa mindre förseelser i vissa lägre straffgrader, det lärer komma att bero på särskilda beslut för hvarje sådant fängelse. Der ransakningen försiggår på icke allt för stort afstånd från länshäktet, torde det blifva förmånligare att föra fångarne till länshäktet sedan dom blifvit fälld. Der återigen afståndet är ganska betydligt, såsom t. ex. i Haparanda, torde det vara mera med hushållning förenligt att bekosta en något pålitligare bevakning vid häradsfängelset för att der kunna verkställa mindre bestraffningar.
I sådant afseende har det synts mig af behofvet påkalladt, att eu förordning måtte utfärdas, hvarigenom skulle stadgas: alt derest, vid köpeller skiftes-af handling om jord och fastighet, upprättad före kungörandet af Kongl. Förordningen den 1 Maj 1810, förbehåll blifvit af säljaren gjordt, att han eller hans arf vingar och rätts innehafvare skola framdeles få vinna egendom etter, emot någon i samma afhandling bestämd penningesumma eller andre vilkor, skola den eller de, som förmena sig berättigade att ett sådant förbehåll tillgodonjuta, vara skyldige att inom någon viss tid, t. ex. ett år efter författningens kungörande, vid vederbörlig domstol söka inteckning uti den försålda eller bortskiftade fastigheten, till säkerhet för denna rättighet, och att sedermera låta inteckningen i laga ordning förnyas, vid äfventyr att, om något härutaf försummas, förbehållet anses till all kraft och verkan förfallet; att om, vid intecknings-ärendets behandling, tvist uppstår, huruvida förbehållet kan för gilltigt anses eller icke, härmed skall förfaras, på sätt g § i Kongl. Förordningen, angående inteckning i fast egendom förmår; samt att ett dylikt förbehåll skall ovilkorligen göras gällande vid första tillfälle, då detsamma, enligt de vid af talets ingående bestämda vilkor, lagligen kan ske, vid påföljd alt eljest all rätt dertill anses försuten. Tryckfel: Lag-Utskottets Betänkande N:o 25 sid. 9 rad. 11 Utsöknings-Balken. Lag-Utskottets Betänkande N:o 3o. sid. 18 rad. 3 uppifr. står: skiften läs: skriften STOCKHOLM, Lundberg & Comp.; 1844■ Lag-Utskoltels 'Belånkande , N:o 38. i N:o 38. Ank. till Exp. Utsk. den 25 Nov. k!. 5 e, ro. Betänkande, i anledning af väckt motion om rättighet för egar» till frälse skatte-joid att, efter vissa bestämda grunder, jä inlösa den af iorden utgående ränta.
September under Nio 477 afgifne.samt den 25 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande,angående General AssistanceContoiret. Herr Montgommcrie, Gustafs Det kan icke nekas, att StatsUtskottet gjort sig mycken möda, att utreda ifrågavarande ämne. Men äfven i detta måls behandlande har Utskottet icke iagttagit nog consequence. Också har Herr Prosten Ostberg innom Utskottet ganska träffande anmärkt,' pen 3 Oetober /. m, att Utskottet mera afsett GeneralAssisfancens Tjenttemäns fördel, än moralens och Staten* fordringar. Jag har redan, uti min motion om afskaffande af NummerLotteriet och General AssistanceContoiret, (hvilka inrättningar jag ansåg hafva så nära gemenskap, i anseende till deras omoraliska beskaffenhet, att jag hänförde dem, såsom aine lika brottsliga Sta lbröder, under samma ämne, att samfällt bedömas och afskaffas) haft tillfälle ådagalägga , i hvilken hög och vanärande grad dessa inrättningar äro stridande mot moral , rättvisa och billighet, och jag tror mig således nu icke behöfva upprepa, hvad jag förut anfört; men då Utskottet medgifvit, hvad Herr Prosten Ostberg lika med mig yrkat , att AssistanceContoiret åstadkommer och befordrar lättjaf misshushållning och tjufnader, och då man lägger härtill, att Staten på denna inrättning under de sednare 5 åren förlorat öfver 100,000 R;dr B:co, för att tillskynda hvarken det enskilta, än mindre det allmänna något godt, utan tvärtom ganska myc* ket ondt både i moraliskt och Oecononiiskt afseende, tyckes mig allt detta bevisa, att Utskottet åtminstone icke handladt cousequent, då det — ehuru under vissa vilkor — föreslagit AssislanceContoirets fortfarande ännu i 5 år, på det StatsCassan ännu en gång på ett föga hedrande sätt måtte bortkasta mer än 100,000 R:dr Banco.
Just jag är den, hvars ord har eder stridskraft som blad förspridt; just jag är den, som bringat er uppå fall och det min stolthet är! FÖRSTE OFFICERN. Stöt honom ner! (De tränga sig på Daniel Hjort; han rycker värjan af en officer och försvarar sig). OLOF KLAESSON (slår värjan ur Daniel Hjorts hand). Nej, bättre skall han straffas! STÅLARM. Du, svarta otack som jag så har trott. I lifvet blir det bittra aldrig slut. Med honom handla, Olof, som du vill, jag skyndar ner. Re'n striden börjad är. (Går med alla officerarne; strax därefter Olof Klaesson med Daniel Hjort). Åttonde scenen. Sigrid. Johan Fleming. JOHAN FLEMING (ännu hållande den afdånade Sigrid i sina armar). Beklagansvärda! Ha, jag alt förstår! Och den föraktlige! Sof, evigt sof! (Nedlägger henne på soffan). TABLÅ. (Kruthvalfvet afdeladt genom tvänne pelare. Daniel Hjort fastkedjad vid den ena. Bakom den andra framskymta krutfaten. Mörker). Nionde scenen. DANIEL HJORT. Vid pelaren de nitat mig i kedjor i slottets kruthvalf här. Jag måste dö med dem i samma död, jag måste se, hur facklan väcker upp förstörelsen, som slumrar här kring mig och dödstyst hotar riksföreståndarn, folket, fosterlandet med undergång. 0, afgrundsmakt af hån! O, bristen kedjor, remnen hvalf af häfvan för den förbannelse, jag slungar ut mot dessa bödlar, brottslingar, tyranner! Du håller kedja! Lumpna, usla järn, du är mer stark, mer evig än min ande! Ha, ha, ha, ha! Hör, huru hvalfven skratta åt mig, åt mig. O, död! Tag detta lif! Hölj eftervärldens vanfräjd öfver mig, men rädda, rädda hertigen och folket! Ej svar, ej tröst! Blott som ur annan värld kanonen doft igenom hvalfven suckar. Mitt hufvud är så trött, min tanke svindlar.
De måste, den ena efter den andra, gå upp för trappan och in i fruns rum för att hämta sin skrapa eller sin snäsning. Fru Hall besvärade sig ej från sin plats, utan gaf audiens vid sin sybåge inne i det halfrunda kabinettet. Det var ett bland de allra täckaste rummen i det ståtliga palatset vid Sillegatan i Götheborg. Möblerna voro af rosenträ, inlagda med fina pärlstafvar af occideradt silfver. Öfverdraget var i ljusgrått siden, inväfdt med silfver. Öfver dörrarna och omkring panneauerna hade italienaren Frulli anbragt vackra basreliefer, föreställande blomsterguirlander och fåglar. Allt var ordnadt med yppersta smak och största omtanke, och inga kostnader voro skydda. Bildhuggeriet på väggarna och öfver dörrarna var ganska ovanligt och täckt. Soffor och stolar, liksom allt annat, som fanns i rummet, var af utsökt fägring. Dock prunkade ej rummet med granna förgyllningar och prålande färger, man tänkte ej på möblernas dyrbara klädsel, på marmoreller mosaikskifvans sällsynthet, endast på den goda smaken i möblernas former och det utsökta bildhuggeri, som prydde dem. Den gäst, som beträdde detta rums tröskel, måste ovillkorligen först utropa: hur vackert! och först sedermera: hur dyrbart! Detta var herr Halls merit. Hade fru Christina fått råda, hade alltsammans nog blifvit mera grant och prålande. Fru Christina hade smak för det, som lyste och glänste. Det syntes på hennes egen dräkt. Fast det var tidig morgon, bar hon en circassienne af tjockt siden. Sammetsbandet i det högt friserade och pudrade håret var fästadt med en juvelagraff, juveler blänkte i de små, snäckformade öronen och lyste mellan spetsarne på det korslagda bröststycket. Fru Hall var ej någon fulländad skönhet, men hade en smärt och hög gestalt och en charmant tournure. Fruntimmer påstodo, att hennes stora blå ögon voro kalla, men herrarne pretenderade motsatsen, och det var om fru Christina Hall och till en af hennes kvinnliga belackare, som den kvicke Hummerhjelm sagt:
(Se Bilagan N:o 1.) Friherre To/lj Gustaf Philip j uppläste följande: (Se Bilagan N:o 2.) Friherre CederströmJacob: I anledning af de anmärkningar, sorn blifvit gjorde emot Utskotteus nu förevarande Betänkande, anhåller jag, att få lemna några upplysningar. Hvad Den 11 December f. m. först får afvelns befrämjande inom Riket beträffar, är dervid gjordt allt, hvad som utan särskildt anslag kan verkställas; hvad åter angår saknade upplysningar om fårens skötsel , får jag äran nämna, det vi icke äro så i saknad deraf, som Grefve Cronhjelm förmodar. Vi äge i detta hänseende Abilgaards Bok, som ar känd och eftersökt af Allmänheten i alla provincer. Någon fullständigare Läkare-bok mot fårens sjukdomar är icke känd. Hvad angår den underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, att Arméen alltid måtte beklädas med Svenska Kläden, så vore detta detsamma, som att begära dess beklädande med dyrare kläden , än de tilläfventyrs äro, som kunna köpas utifrån. Det har af Presidenten Edelcrantz, i ett dess Etnbets-Utlåtande blifvit upplyst, huru Commiss-kläden Lillveikas i England* och att dét enda sättet, att med framgång kunna tillvägabringa sådane, är, att de icke väfvas på Fabriker, utan att Allmogen inlemnar på Fabrikerne sin ull til! kardning och spånad , hvarefter garnet återlemnas til! dem, att väfvas hemma, och klädet sedermera å nyo skickas till Fabrikerns att appreteras. Först pä detta sätt kan det försäljas till så lågt pris. En enda person är i stånd , att väfva så mycket sorn 12 personer kunna spinna , hvaraf vinsten för Allmogen blifveroberäknelig. Om sådane anstalter här vidtogos , att Svenska Allmogen kunde få ullen spunnen och kardad för godt pris, och man tillika erhölie en sträng tillsyn , att intet underslef ägde rum , så skulle
Regerings-Formen, inkomma med förslag till sammanjemkning of de anmärkningar, som Riks-Slånden, livart för sig, förklarat för sina gemensamma tankar. Från Högvördige Preste-StImdet. S. D. Föredrog0s oell lades till handlingarne Föntärkta Stats-Utslottets Memorial, N:o 3^8, rörande verkställd omröstning i åtskilliga punkter, angående de extra anslagen; N:o 379, rörande verkställd omröstning, i ifråga om bestämmande af arfvode fjor Stats-Commissarien Tauvon. Från V ä 110 f 1, Borgaue-Ståndet. S, D. Vid föredragning den i5, 16 och 17 af innevarande månad, samt denna dag af ej mindre Bevillning#-Utskottets Betänkande, N:o 29, angående stora SjötuUs-Bevilluiugen, med bifogad Tull-Taxe-TarifF, än äfven nämnde TJtskotts Utlåtande, N:o 45, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 29, fattade Ståudet följande beslut, uppställde efter afdelningarncs ordning i Utlåtandet N:o 45: Afdelningen 1: A) Ståndet beslöt, att förbud böra i Tull-Taxan utsättas vid de va* ruartiklar, der Ståndet, vid Tull-Taxans granskning, kunde finna lämpligt att, i hvarje fall, sådant bestämma, och Ståndet gillade, hvad Utskottet i öfrigt uti första hufvudgrunden, pag. 4 af Utlåtandet N:o 45. tillstyrkt, med förklarande, att äfven för de varuartiklar, der förbud komma att bestämmas, skola tullvärden och tullafgifter utsättas; B) andra, tredje, fjerde, femte, sjette, nionde, tionde, elfte och tolfte hufvudgrunderne i Betänkandet N:o 29 antogos:
Således, skall Sverige såsom samhälle hafva lif, så måste det hafva en reli o-» gion och skall det hafva religion, sä mäste det hafva christendom; men ej en blott yttre bekännelse dertill, utan en sann, lefvande, flertalet af dess innebyggare så genomträngande tro på, samt kärlek och bekännelse till Christiina, att den upenbarar sig i allt deras görande och låtande och att de derpå vilja både lefva och dö; således för denna tro, kärlek och bekännelse, för detta andeliga lif Bro redobogna att offra sitt lekamliga lif och blod. Ar det sä, då sprider christendomen under endrägt och frid, sin välsignelse öfver land och folk, öfver alla våra företag; och då emottaga vi medgången ödmjukt och tacksamt ulan öfvermod, men äga äfven kraft att, utan förtviflan möta motgångarne och att med undergifvenhet och tålamod försaka. Dessa sanningar känna oss pä pulsen; och hvar och en som ej är blind och döf, eller tillsluter ögon och öron, måste förnimma huru det står till med christendomen i landet. Han behöfver blott se på Sabbalhens helgd, förutan hvilken ingen christendom är länkbar; andra sorgliga förhållanden att förtiga.
Navigations-skolan uti Stockholm: Löneförhöjning åt ordinarie Läraren 300: — Arfvodes-förhöjning: åt l:ste Underläraren 350 — åt 2:dre dito 375 — Till materiela behof 300 — Göteborg: Ordinarie Läraren; löneförhöjning 750 — Under-läraren; arlvodesdito 450 — Till materiela behof 300 — Gefle: Ordinarie Läraren; löneförhöjning 258 75. Under-läraren; arfvodesdito 375 — Till materiela behof 500 — Malmö: Ordinarie Läraren; löneförhöjning 630 — Under-läraren; arfvodesdito . Calmar: Ordinarie Läraren; löneförhöjning Under-läraren; arfvodesdito Till materiela behof .. Hernösand: Ordinarie Läraren; löneförhöjning Under-läraren; arfvodesdito Till materiela behof . 130 . 373 . 300 ~ 803: Westervik: Ordinarie Läraren; löneförhöjning Under-läraren; arfvodesdito Till materiela behof 100: — 400: — • • 300: — 800: — Wisby: Ordinarie Läraren; löneförhöjning 123 Under-läraren; arfvodesdito Carlshamn: Ordinarie Läraren; löneförhöjning Under-läraren; arfvodesdito Till materiela behof 323 573 287 50- 987: 30. Befrämjande i allmänhet af Bergsbruket. Till års-arfvoden samt reseoch traktaments-ersättningar åt tvänne i kolning och brärintorfs-beredning kunnige personer, som, på reqvisition af brukseller skogsegare, meddela praktisk anvisning för tillämpningen af de härvid begagnade bästa methoder Fiskeri-näringens understöd. För åstadkommande af nödiga förbättringar i fiskeri-näringen. Riksmynt. C. Tabell öfver Riks-Statens Sjette flufvud-titcl. 1861 års Riks-stat anslår: Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Spanmål. Indelt på förslag. Mått.
(U. AO Sedan, i anledning af Rikets Ständers, i Skrifvelse af den 4 Januari innevarande år, Kongl.'Maj:ts i underdånighet meddelade beslut, att till den i Stockholm stiftade Pharmaceutiska Läro-anstalt anvisa ett årligt anslag intill nästa Riksdag af 1000 R:dr Banco, att utgå mot vilkor: att Apothekare-Societeten årligen dertill bidrager med minst 2000 R:dr Banco; att Läroanstalten ställes under Sundhets-Collegii inseende samt alt, om Apothekare-Societeten icke kan eller vill dessa vilkor uppfylla, Statsanslaget då genast kommer att lill Riksgälds-Contoiret indragas, Apothekare-Societeten samt Kongl. Sundhets-Collegium, uti här öfver i Nåder infordrade Utlåtanden, andragit, deti förra: att Apothekare-Societeten, med djupaste erkänsla för det understöd, som af allmänna medel blifvit beredt för vidroagthållandet och utbiidandet af ett Pbarmaceutiskt undervisningsverk, för band sig alt fortfarande bidraga med en lika summa, som den Societeten , enligt utdrag ur dess Cassa-Bok, hitintills för Institutet uppoffrat, eller 1006 R:dr Banco årligen; att Societeten, så mycket den än önskade, icke kunde bereda den summa af 2000 R:dr Banco, hvilken, sannolikt på grund af någon vid målets första handläggning vederbörande Utskott meddelad felagtig uppgift, blifvit påräknad af Societeten och hvars utgående fästats såsom vilkor vid Statsanslaget, då nemligen Soeietetens hela årliga inkomst uti räntor af en samlad Capitalfond 62S R:dr, och årsafgifter af Soeietetens Ledamöter, beräknade till 809 R:dr 4° sk-, men >cke ingångne till Cassan med mera, än i medeltal 701 R:dr, följagtligen icke uppgick till mera än i3a6 R:dr, hvaraf 200