Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— R:dr 285,000: — dels ock att hvad af personliga skyddsafgiften ej varder för vissa behof anvisadt, äfvensom de på de särskilda anslagen uppkommande besparingar, må af Eders Kongl. Maj:t för folkundervisningen tillhörande föremål disponeras.» »Härförutom hemställer jag att Eders Kongl. Maj:t behagade föreslå ej allenast att den ännu återstående delen af de medel, Rikets Ständer anvisat såsom fond för stiftsvis inrättade pensionsaustalter för afskedade folkskolelärare, må jemväl under nästinstundande statsregleringsperiod och under samma vilkor som hittills ställas till Eders Kongl. Maj:ts disposition, utan ock att Rikets Ständer, till behöflig förstärkning af samma fond, anvisa den slutliga besparing, som under nu löpande statsregleringsperiod kan å den personliga skyddsafgiften uppkomma.» Omförmälda förslag till Proposition, sådant det finnes detta Protokoll vidfogadt, blef härefter uppläst och täcktes Kongl Maj:t, uppå hemställan af Stats-Rådets ledamöter, förordna, att nådig Proposition i enlighet dermed skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex. protocollo C. A. Th. Adelgren. 14 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 44. Alik. till Exp.-Utsk. den 28 Not. 1862, kl. 2 e. m. Kongl. Majlis nådiga Proposition till Pikets Ständer, angående anvisande aj medel till ombyggnad af Nyqvarns bro öfver Sagän i Tillinge socken och Åsunda härad af Upsala län, jemte deraf föranledd vägomläggning; Gifven Stockholms Slott den 25 November 1862. Ibland byggnader som vidmagthållas på bekostnad af de till underhåll af Kronans hus och byggnader i landsorterne anslagne medel är äfven Nyqvarns bro öfver Sagån i Tillinge socken, Asunda härad och Upsala län. Yid denna bro, belägen å allmänna landsvägen emellan Enköping och Westerås, finnes tillika en mjölqvarn, hvars damm och islafvar äro med bron sammanbyggde.
Ehuru jag medgifver, att Ordfiden i StatsUtsk. kan hafva rätt deri, att Utsk. icke varit befogadt att utsträcka sitt förslag utöfver K. M:s på KanslersEmbetets förslag grundade Propos., hemställer jag likväl, om det deremot icke är billigt, att B. St:r gå längre än Utsk. Då Utsk. Den 20 November f. m. .'.07 tillstyrkt, att lönerne åt Professorerne vid Tecknologiska Institutet skola bestämmas till 4,500 Edr, synes det mig orätt, att de yngre Professorerne vid Upsala Akademi icke erhålla samma summa. Ar det väl för mycket, att en utmärkt vetenskapsman undfår detta belopp, synnerligast han dermed upnått den högsta befordran, hvartill han kan sträfva? Af dessa skäl anhåller jag, att alla Professorslönerne vid Akademien höjas till 4,500 Edr. Hvad angår Akad.Adjunkterne, har Gr. Lagerbjelke rätt deri, att de icke kunna jemföras med GymnasiiAdjunkterne, men deremot kunna de göra det med Adjunkterne vid Tecknologiska Institutet, hvilkas löner föreslagits till 2,500 Edr. Jag yrkar således, att de 8 äldre Adjunkternes löner bestämmas till enahanda belopp, hvarigenom E. o, Ad:ns samt PresteStåndets beslut blifva lika. H. Exc. Gr. Sparre har yrkat fiterremiss i ändamål att få summan jemkad, jag tror dock att Ståndet kan, hvad som flere gånger skett, bestämma den utan återremiss. Den långt framskridna tiden för Eiksdagen gör all onödig omväg mindre lämplig.
Actietecknar» ne partielt utrkes uppnegotiera de nödiga summor ne, troligen på vida svårare vilkor ån Staten kan erhålla. I sednare håndelsen måste utmärkt lofvande utsigter till vinst erbjudas, för att utländska Capitalister skulle, med möjlig fara för förlust, våga på detta sått använda sina capitaler. Jag tror således ett utländskt lån i närvarande ställning vore att föredraga. Den förlust för Riket man kunde anse uppkomma deraf, att 2 å 5oo,ooo R:dr Hamburger Banco årligen kommo att gå ur landet till räntor och amortering, försvinner, då man deremot räknar besparingen af de summor, utländska Växelhus nu skörda genom coursagiotering, och man äfven tager i beräkning den ökade production nåringarne kunna åstadkomma, sedan det starkaste hindret för deras trefnad blifvit undan * V röjdt. Också 1800 till exempel under en liflig industriens verksamhet, kunde RiksgåjdsContoiret, utan känning för landet, i växlar remittera Öfver 1,400,000 R:dr Hamburger B:co till ränta och afbetalningar å vår utländska skuld. Med anledning af hvad jag nu anfört, får jag för Högloflige Ridderskapet och Adeln uppläsa en af mig uppgjord realisations-plan, jemte dertill hörande Bilagor. Den slöja sorn änuu till hälften betäcker en del af Bankens förhållanden, har hindrat mig att kunna upprätta bestämdt säkra kalkyler; men i allmänhet har jag iakttagit. att beräkna allt, hvad som är till förmon Deii 6 Martii. för min plan, under det sannolika, men deröfver allt hvad sorn är emot elen. Härefter uppläste Herr Rosenblad följande: (Se Bilagan N:o 3.) Herr Rosenblad tilläde derefter mundteligen: Detta är den så mycket fruktade realisationen. Förtjenar den verkligen denna fruktan? Dess grundval är rättvisa, skydd för all ägande rätt, de+ta Staternes första åliggande. D ess inål är lif och trefnad åt näringarne, enskildt och allmänt välstånd, en byggnad som endast på sådan grund kari uppföras.
Maj:t begära aflägsnandet af dess Rådgifvare, måste den dessutom såsom ett oeftergifligt vilkor äga vissheten, att en sådan begäran af Kongl. Majit hvarken kan eller bör blifva åsidosatt, eller, om jag så får uttrycka mig, lagd till handlingarne; hvarom icke förvandlas en dyrbar rättighet af Lagstiftaren, ämnad att i nödens och farans stund vara ett räddningsmedel och ett uttryck af nationalviljan, endast till ett politiskt af representationen begånget felsteg, rigtadt mot dess eget anseende och afslöjande dess egen obetydlighet. På dessa skäl, och då jag gör den rättvisa åt den rådgifvande personal, som omger Thronen, att efter förmåga och samvete hafva uppfyllt sitt ansvarsfulla och stundom, otacksamma kall; afstyrker jag vid detta tillfälle all tillämpning af 107 §. RegeringsFormen. Herr Crusenstolpe: Jag kan ej annat än på det högsta beundra den frimodighet, hvarmed en värd Talare Friherre Boije åter kal - Den 18 J ti 1! i e. m. 449 kallat den för honom minst hedrande tiel af hans politiska hana. Jag vill endast försäkra Herr Friherren, att här icke finnes någon, som vill förråda sin Konung eller sitt Fädernesland, med ett ord ingen af ij8g års Subscribenter. Herr Hjerta: Jag ber om förlåtelse, att jag åter upptager Ridderskapets och Adelns tid; men Friherre Boije har mot slutet af sitt anförande förvandlat discussionen om StatsRådets ansvarighet till frågan om oppositionens ansvarighet. Friherren synes dermed åsyfta, att angifva ett oppositionsparti. Jag känner ej ett sådant, och skulle visserligen ej nu uppträda, om icke Friherre Boije åsyftat mig personligen, och påstått att jag yrkat en fullkomlig Ministereförändring. Jag har således rätt att upptaga stridshandsken.
Men ingen al oss lärer tro, att Romin - Den g Maji c. m. 43 gen äger allena Jhjra Riket, utan pä det föll Regeringsformen föreskrifver. Och sannerligen Carl Johan har aldrig glömt och kan aldrig glömma, att Han allena på det sätt äger ait styra Sveriges Rike, som Sveriges Regeringsform föreskrifver. Det är således endast sättet hvarpå Grefve Mörner läst 4 §., som jag till dess menliga följder vill framställa, i läll det vid andra Grundlagsparagrapher skulle af Konungens Rådgifvare användas. Jag läser nemligen 10 §. Den lyder (se RegeringsFormen) läser jag ej denna §. till punkt utan stadnar vid ordet förrättar har jag endast dess föreskrift sålunda; (se nämnde §). Då biifver icke Rikets allmänna Beredning hvad den enligt Grundlagen bör vara. Bortglömd eller icke nog aktad, biifver hon icke svarande mot Gruodlagens fordringar, utan endast tillfredsställande enskildte personers pensionsbehof» Jag läser 2S §. Den lyder; (Se RegeringsFormen) stadnar jag här vid ordet utfärdar, föreskrifver densamma endast följande: (Se nämnde §.). Då förglömmes den förslagsrättighet och med detsamma den skyldighet, att rätt upprätta Förslag, som för de inför Konungen ansvarige Chefer för Embetsverk m. m. måste bibehållas, om de skola kunna gagna Konungen och landet, Jag läser 33 §. Den lyder: (Se Regeringsformen), läser jag nu endast till och med or - 44 Den 5 Maji c, m, den yttra fig9 skulle denna §. blott bjuda: (Se nämnde §■) och då förglömdes en af folkets billigaste fordringar; den nemligen, att i Statens Embetsman se personer kände för skicklighet och förtjenst. Jag läser 37 §. Den lyder; (Se Reger.
I det första betänkandet 8tatsock bancoDtskotten gfgäkvo rörande Ill^ntväsendet köreslogo Utskotten att värdet ak en b:dr Ibgdssedlar, eller fjerdedelen af nuvarande 8peciebiksdalern, skulle antagas till boket för det n)a 8ilfverm^ntet. I närvarande Betänkande liakva Utskotten frsnträdt deras först yttrade öfvertygelse oell i stället föreslagit att värdet af i b.dr b:co8edlar eller ^ ak nuvarande 8peeiebiksdaler borde dertill antagas. blindrad ak sjukdom att deltaga i öfverläggningsrne öfver det sednare betänkandet bar jag saknat tillfälle att efter önskan försöka försvara rigtigbeten af den förra Zsigten, bvarköre jag nu vid justeringen begagnar min rättigbet att till biks8tänden vördsammast i detta fall anmäla reservation oeb framlägga grunderne dertill. Ikrän början af öfverläggningarne om myntväsendet bar jag ansett oeb anser ännu kragan om iVI^ntbnketens ändamälsenltga bestämmande för den vigtigaste näst sjelfva busvudbeslutet att m^ntbestämning ock fri växling skall äga rum; ock dä jag lifligen önskar^ ock ännu vagar kosmas, alt biks8tänden skola, med förkastande af bitskottens sednare förslag om lVlyntbnketen, gilla det först akgilne, anser jag mig böra anspråkslöst framlägga en närmare utredning sk de betänkan den, Nto iH. 289 skäl, som tala kör antagandet af gamla 8pecieb:drns ^idel (värdet as 1 b:dr b:gds) till boket för den n^a 8ilkverm^ntsi ökningen ; dessa äro: 1:0 8lörsta delen af den 8venska Allmogen begagnar M-rrb oek såsom värde mäta re, dä 8 sk. b:gds utgör i Daler, 2 sk. b:gds i Mark ock ^ sk. b:gds 1 stvkver.
D« n j8 Xo»t rn b c r f. m. som Riksg.contoret e r 11A11 e r under loppet af år 1842, utgörande 40,91 o rtdr, så uppkommer en sammanlagd inkomst af 2,546,910 r:dr. Då derifrån dragas alla Riks».contorets utgifter för samma år, nemi årliga räntor till K. M. 200,000 r:dr ; stalsbristsnmman sådan som StatsCJtsk. beräknat benne uti dess betänk. Nto 2.54 1,090,880 r:dr; förvaltnings omkostnader för ftiksg:eonloret med 5o,0oo r:dr; aflöningar ocb expenser för II. St. J 11st.ombudsmans och Tryekfribetscorniteens expeditioner 6ono r:dr, samt de capital-afbetalningar oell räntor, som åligga Riksg.contoret för år 1842 257,540 rtdr, så utgör hela utgiften 1,603,760 r:dr. När denna summa fråndrages den beräknade tillgången, så blir öfverskottet t)43, i5o r:dr. bagges nu detta belopp till den tillgång StalsUtsk. uppgifvit af 5,026,000 rtdr, så uppkommer en summa af 5,969,000 rtdr. När denna ökas med bankens ränlevinst oell cäpital-öfverskolt för åren från oell med 18 55 till och med år 182(9, 3,3i 1,210 rtdr, så utgör sammanlagda tillgången 7,280,210 rtdr. Då har jag likväl icke beräknat den bancovinst, som troligen blir tillgänglig för Ständerna innan de åtskiljas; emedan, så vidt jag kan bedomina ärendenas gång, riksdagen icke lär kunna upplösas så tidigt, att icke bankens bokslut för i84o dessförinnan är färdigt.
Jemte noggrannt iakttagande af hvad Rikets Ständer, i afseende på förvaltningen af Riksgäldskontoret och dit anslagna medel, beslutat och föreskrifvit, åligger Fullmägtige att omsorgsfullt vårda och befrämja detta Verks rätt, säkerhet och förmån, samt för öfrigt vidtaga alla på Fullmägtige ankommande åtgärder, i och för verkställigheten af de utaf Rikets Ständer Fullmägtige meddelade beslut och uppdragna åligganden. 8 230. Befallningar, som af någon annan än Rikets Ständer, meddelas, angående användandet af Riksgälds-kontorets tillgångar eller förvaltandet af samma Verk. få icke af Fullmägtige åtlydas och efterkommas; varande Fullmägtige, för sina åtgärder i denna egenskap, Rikets Ständer eller deras Stats-Utskott och Revisorer allena redo skyldige, samt kunna icke för sitt förhållande till ansvar ställas, utan i laga ordning och till följd af Rikets Ständers eller deras Revisorers beslut, eller, mellan riksdagar och revisioner, genom Rikets Ständers Justitie-ombudsman (70 8 2 mom. Till ledning vid pröfningen och afgörandet af förekommande ärenden, för hvilkas behandling antingen icke några eller mindre tillämpliga och bestämda 20 Stats-Utskottets Memorial N:o 23G. föreskrifter blifvit af Rikets Ständer meddelade, ega Fullmägtige att af Rikets Ständers Revisorer begära råd och yttranden. Angående Fullmägtiges sammankomster. § 232. Med undantag af de, enligt 1.69 och 170 ät vissa Deputerade uppdragna bestyr och åligganden i afseende å lån för Statens jernvägsbyggnader m. m., böra alla Fullmägtiges behandling tillhörande mål inför Fullmägtige, vid deras sammankomster, föredragas och få endast der afgöras. Fullmägtige hafva sina sammankomster i Stockholm, så vida icke riksdag å annan ort hålles, i hvilket fall Styrelsen öfver Riksgälds-kontoret anses vara till rikdagsorten öfverflyttad, derest Fullmägtige till ett antal af minst Åtta, i egenskap af Riksdagsmän, derstädes vistas.
Ridderskapet och Adeln beslutat, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes, efter skedd undersökning om förhållandet med Lots-statens lönevilkor, taga frågan om hehofvet al förbättring i Lotsarnes löneförmåner i Nådigt öfvervägande. De af Herr Ekholm framställde anmärkningar, hvilka föranledt återremissen från Vällofl. Borgare-Ståndet, innehålla hufvudsakligen: att, ehuru det vore af vigt att Lotsarnes lönevilkor förbättrades, vore det lika vigtigt, att en annan reglering af Lots-districten och sådane förfoganden vidtogos, att fullt skicklige, och duglige Lotsar måtte öfverallt på kusterne finnas, der hehofvet så erfordrar; hvarföre en underdånig framställning om Lotsdistrictens reglering borde afgifvas samtidigt med den om förbättringen af Lolsarnes lönevilkor. t afseende härå får Utskottet erinra, dels att den väckta motionen icke gifvit anledning till den utsträckning i behandlingen deraf, som uti anmärkoingarne blifvit yrkad, och dels att, enligt hvad Utskottet har sig bekant, en Comité lör närvarande är sysselsatt att utarbeta ett nytt LotsReglemente; till följd hvaraf någon åtgärd i detta hänseende från Riket* Ständers sida icke är behöflig; och då 2tne Riks-Stånd dessutom hafva bifallit betänkandet i sin helhet, anser sig Utskottet böra vidblifva sitt deruti afgifna förslag. Stockholm den 2g November iS44- STOCKHOLM, thuckt uos W. F. Dalman, 1844. Ank. till Exp. Utsk. cl. 3 Dec., kl. io f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om tillåtelse att årligen få utföra 50,000 Skeppund Tackjern. Uti en från Vållofl.
Jo, att de inrättningar, vare sig fattighus, skolor, eller hvad de vara må, som af dessa medel draga sina inkomster, hlefve lidande; och hvem ersatte dem deras förlust? Församlingarue skulle visserligen icke vara benägua alt åtaga sig nya bidrag för alt ersätta hvad som hade förskingrats, och då hlefve, såsom sagdt är, de fromma stiftelserna ulan. Kan det vara riktigt eller samhället värdigt, att pä della sätt blottställa dem, sorn företrädesvis hurde skyddas? Om Kronans medel, säger man, att för dem kan vara säkerhet nog; ty vederbörande må väl tillse, alt intet af allmänna medel förfares. Men del är nogsamt bekant, att uppbördsman i allmänhet icke kunna ställa någon säkerhet, som pä långt när svarar mot flen upphörd, hvilken de hafva om händer. Kronan har ingen annan tillförlitlig säkerhet alt påräkna, An just den tysta förmånsrätten i uppbördsmäunens egendom, .lag belärar nästan, alt om icke sä vore, skulle löftesskrifter icke ens kunna erhållas; ty hvem vågade lemna sin borgen ät en uppbördsman, när löflesskriften hlefve så hög, som den dä borde blifva, och när löftesmannens egendom icke vore utsatt för samma äfventyr, som under närvarande förhållanden? Genom den embetsbefaltning, jag för närvarande innehar, ser jag dagligen, huru Kronans > medel äfventyras, oaktadt slen förmånsrätt, hon hos uppbördsmännen äger. Vore nu denna borttagen, sä skulle hon komma att äfventyra alltför mycket. Jag mäste följaktligen, icke blott för enskilde omyndiges och de fromma sliltelsernes bästa, utan äfven för skydd och värd af Kronans medel, vördsamt yrka, att K. o. Ad. mätte afstå Utsk:s betänk. Hr Tornerhjelm, Rudolph: Den siste talaren har yttrat, alt R. o. Ad. icke skulle antaga detta betänk., emedan 2:ne Stånd dä skulle komma att stanna emot 2:ne och således betänk, möjligen genom en inbjudning kunna blifva anlaget.
Här följer receptet på en lösning af citronsyrad jernkinin, hvaraf man kan ta en matsked 3 gånger dagligen: man köper på apoteket 5 gram citronsyrad jernkinin och upplöser detta i 250 gram vatten. Ett litet glas äkta vin är ej heller olämpligt. Våren är gerna förkylningarnas tid. Derför bör man vara försigtig. Många äro de, som ådraga sig en förkylning genom att aflågga vinterkläderna för tidigt; men det är så frestande, när man ser det vackra vädret. Det är intet lätt att styra sig. Och man hänger undan vinterplaggen. Esomoftast blir man emellertid inom längre eller kortare tid tvungen att taga fram dem igen. Man har fått snufva eller » ondt i halsen ». Derför bör man vänta, till dess det blir värme i luften, och då lägga af de tjocka kläderna så småningom. Vår är icke sommar. Flertalet menniskor, synnerligast de unga, tyckes förvexla dessa två årstider. Så fort nätt opp solen skiner värmande ned öfver backarne, slå de sig ned att hvila; eller bli de stående stilla långa stunder, kanske med våta fötter. Har man nu begått en slik dårskap, fryser man, är varm i hufvudet och kall om fötterna; med andra ord — är man förkyld, bör man utan dröjsmål sörja för varm mat och dryck och varma kläder. Det enklaste, om än ej behagligaste sätt, hvarpå man kan befria sig från en förkylning är att gå till sängs och taga in varma och svettdrifvande drycker. Här torde ock vara på sin plats att på- minna om, att den stora vårrengörningen helst bör uppskjutas till längre fram på våren, då den kan företagas utan allt för stor risk. B eatrix. Ett minne af Dolly Roon. |et är märkvärdigt, huru man ibland förföljes af ett minne. Jag vet egentligen ej, hur det kom sig, men i dag, då jag satt vid femtiden uti mitt kabinett och drack min sedvanliga kopp pekoe med en tunn skifva toast (ett förträffligt medel för hyn, en kopp té före dinern), så kom jag att tänka på Beatrix v. Hohenburg. Stackars Trixie, ingen var hennes like till att förljufva five o ' clocken.
Klajits Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, om tilldelande af pension frän Allmänna Indragnings-Staten ät Direktören och Kommendanten vid Straffoch Arbets-Inrättningen pä Långholmen, Majoren Nils Johan Gjertz; Gifven Stokholms Slott den 27 Januari 1851. Uli ansökning, som Styrelsen öfver fängelser och arbets-inrättningar i underdånighet öfverlemnat och förordat, har Majoren Gjertz anhållit, att då han, hvilken den 10 April 1839 blifvit förordnad till Direktör och Kommendant vid ofvannämnde straffoch arbetsinrättning, men den sednare tiden fått, i anseende till sjuklighet, från utöfningen af samma befattning åtnjuta ledighet, nu mera, efter hvad Läkare intygat, vore till helsan så försvagad, att förhoppning icke funnes, det han skulle återfå förmåga att befattningen återtaga och fortfarande bestrida, Kongl. Majit, ehuru Gjertz, såsom född den 3 November 1794, icke uppnått sextiofem års ålder, likväl, med afseende å hans sjuklighetstillstånd och obemedlade ställning, så ock derå, att han nära tolf år eller längre än den tid af tio år, som för pensions-rättighetens tillgodonjutande vore stadgad, sin tjenstebefattning innehaft, i nåder täcktes vidtaga åtgärd till hans förflyttning på indragningsstat med den pension af Ett Tusende Riksdaler, som åt föreståndaren vid ifrågavarande inrättning blifvit anslagen. I anledning häraf och på de grunder, som innefattas uti härvid fogade Stats-Rådsprotokoll för denna dag öfver Justitie-departements-ärenden, vill Kongl. Majit i nåder härmedelst föreslå Rikets Ständer, att Majoren Nils Johan Gjerts må, vid afskedstagandet från Bih. till R. St.
Människan är alltid egenkärare än hon tror, och hur det än var, så förvånade j a g mig mera öfver patienternas försvinnande än öfver deras tillströmning. J a g uttömde mig i gissningar. N e j, ingendera delen. Efteråt insåg j a g sammanhanget. D e t är ondt om nyheter i våra småstäder. E n ny läkare är ett evenemang, och man går till hans mottagningsrum med samma känslor som till en premiére. I intetdera fallet är det konsten som drager; det är begäret att vara först, att ha något nytt att berätta för vänner och bekanta, och sedan nyfikenheten är tillfredsställd hos premierepubliken och recensenterna, så nöja sig de öfriga med referaten. N å, j a g hade min egentliga sysselsättning vid lasarettet och bekymrade mig i själfva verket föga om den enskilda praktiken. E n dag fick j a g emellertid besök af en af mina närmaste grannar, garfvare till yrket. D e t var en medelålders, mycket hygglig karl, rätt förmögen och hvars hustru hört till premiérepubliken och försvunnit med den. H a n föreföll också något generad, då han såg sig omkring i mitt tomma mottagningsrum, hvilket emellertid icke hindrade honom från att fråga, om j a g hade tid att titta in till honom. H a n s enda barn, en pys på sju år, var dåligt och hade ondt i halsen, och hans hustru hade också känt sig krasslig på morgonen. H a l s e n är aldrig att leka med, och j a g följde genast med honom hem. Under vägen gjorde j a g honom några frå- gor angående deras illamående och kände mina farhågor växa. Mycket riktigt. D e n första blicken på gossen angaf difterisymptom. Mordängeln var i huset, och från barnet hade den kastat sig öfver på modern. E n näsduk, en enda moderlig putsning af den lilles näsa hade varit tillräcklig för att förmedla öfvergången. H ä r gällde det att handla raskt. Något epederaisjukhus fanns icke, de bägge angripne isolerades därför omsorgsfullt i den ena ändan af våningen, barnen inlogerades på den motsatta sidan och alla öfliga försiktighetsmått vidtogos.
St. V 34 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. Förste Löjtnanten vid Nerikes Regemente Johan Henrik Lundh 525: — Förste Bataljonsläkaren vid Uplands Regemente, Doktor Anton Fredrik Jacobsson 1,200: — Förste Bataljonsläkaren vid Skaraborgs Regemente, Doktor Thure Fredrik Lundberger 1,200: — Qvartermästaren vid Krigs-akademien, Majoren m m. Johan Gustaf Lyström 600: — Regements-kommissarien vid Smålands Grenadierbataljon Johan Magnus Friman 370: — (alternativt — 550 R:dr) Regements-kommissarien vid Kronobergs Regemente Carl Fredrik Schmaltz 450: — Trumpetaren vid Lifgardet till häst Johan Magnus Wahlqvist 400: — Regements-stallmästaren vid Lif-regementets Husarkorps, Ryttmästa ren Mathias Leijon 400: — F. d. Kaptenen Nicolas Christiernin von Hess 400: — 3:o) På Sjöförsvars-departementets föredragning: att för Kaptenlöjtnanten vid Kongl. Maj:ts Flotta C. O. L.