Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna fruktan förmodar Utskottet hafva sin 664 Serskildta Utskottets Bctänkarden» rätta grund i en förväxling af de tvenne si vidt skilda begreppen om en Despotisk och en Gonstitutionell Statsinrättning. Under en Envåldsregering, der Regenten» vilja är den högsta Lag, der Statens Embetsman äro ingen annan än honom ansvarige för sina handlingar, och der således ingen annan motvigt finnes för Embetsmamia-förtrycket än Regenten# öfverlägsna förstånd, vaksamhet och kärlek till rättvisan, der är en MinisterialFörvaltning visserligen farlig och i samma ögonblick För» derflig, sorn Regenten upphör att äga någondera af de nyssnämda egenskaper. Uti en så organiserad Stat betraktas derföre sorn en klenod hvarje privilegieradt forum, hvarje Collegium eller Embetsmanna-Corporation, som genom den i dess natur grundade långsamheten och betänksamheten vid ' ärendens afgörande, bildar ett slags efterhängsen mot» kraft, hindrande, så långt den förmår inflyta, den utan uppehåll framåt verkande Minis teriak Styrelsen. Ett exempel härpå lemna de fordna Parlamenterne i Frankrike, hvilka, sedan folkets friheter under en följd af envåldsregeringar råkat i glömska, utgjorde genom sitt, likväl mer på häfd och småningom ökadt anseende, än på verkeliga prerogativer grundadt inflytande, den enda öfriga bom emot förtrycket, den enda makt, sorn i någon måtto förmådde hejda Ministrarnes och Hofvets vexande anspråk. Men i Constitutionella Stater är ett sådant för» trögnings-systern Icke blott öfverflödigt, utan verkeligen skadligt. Organismen är der icke Serskildta Utskottets Betänkanden. <505 jemförlig med ett mechaniskt verkande Machim-ri, sorn, för att icke löpa för fort, behöfver här och der en blyvigt till rörelsens justerande den är tvärtom fett lefvande helt, der rörelsekraften mäter och bestämmer sig sjelf, och der jemvigten endast kan rubbas af tillfälliga eiler yttre hinder, dem man derföre, långt ifrån att vidhäfta, bör vara angelägen att undanrödja.
Genom vänlig öfverenskommelse med skalden, publicerar » Dagens Krönika » ^dock blott tre sånger; de öfriga 21 torde komma att åt Svenska Akademiens sekreterare öfverlemnas, för att vid lägligt tillfälle i Akademiens handlingar intagas. Red.s a / tm. Vr Dagens Krönika. 1Man tror ju mina ord i andra kammarn, Den starka kammaren, som makten har; Jag samlar bönderna på Grand Hotell Och hvad jag bjuder är dem alla lag. Hur underbart att alla tro på mig, Att till min visdom alla hylla sig. O stolthet, att den underbara gåfvan, Förtroende, har unnats mig från ofvan. Ja, underbart i sanning! Mången gång Var dock min gerning icke särskildt egnad Att väcka den orubbeliga visshet Att för det helas väl jag ensam stred. När jag förfäktade det tiodubbla, Af hvilket jag var ensam fabrikör, Man kunde lätt dock kommit på den tanken Att för min egen del jag skref och stred. — Men ingen trodde det — jo, kanske en, Min namne, J. W. Smitt, som alltid var Likt en Thersites emot mina planer. Men hvad betydde väl hans lömska funder Emot mitt rena uppsåt, seger vann Jag då som jemt! Jag minnes ju så väl Hur » ringar * stampades ur jorden upp, Arbetarhärar uppå tiotusen, Som lystrade mitt bud, min minsta vink, Så länge jag min kassa öppen höll. En klubba lofvade jag skänka dem Af ¿benholts, med silfver rikt beslagen Och löftet togs med tacksamhet emot — Det ryggades, än seni Olydnad bör Bestraffas exemplariskt, och de lydde Ej som de borde — men hvad gjorde det.O, detta svenska folk, det är så snällt, Så fredligt och så lugnt till sin natur; Jag mins ju hur mitt ångkök grundades, Jag mins den lysande, den stolta fest, Hvarmed det vigdes in. Jag mins hur ärkebispen På denna festen nämde mig sin vän Och hur jag hedrades med samma namn AT Nisbeth och af Hagström! Den vinst som lofvats abonnenterna Jonglerades så lätt och hastigt bort, Hur nästan ingen vågade att gny Mot mig, som egde millionerna. Jag minnes tusen lika ljufva minnen, Hur alltid glansen af mitt stolta namn,
Veter ng -resu tat *>99*993 9 99 fesudr, om ändring i sättet för anförande deraf emot Öfver - Stathållare-Embetets och Konungens öfrige Befaliningshafvandes beslut i mål, angående brott emot Police-föifattningarne , , , , , , om ändring i tiden för anförande deraf emol Härads-Rätts beslut bevillningj för sågqvarnar, om upphörande deraf , „ den allmänna vid delina Riksdag, grunders derföre 99 Ytterligare derbm I 41 b. I 41 b. I . a 40 V 40 å. %° 40 a. a. | 40 b. V 40 a. a. | 40 b. | 40 V 40 a. a. BorgareStåndet. « å. V 40 b. I 41 å. ¥ 40 y 41 b. | 40 a. a. ¥ 40 I 40 a. a. ¥ 40 å. V 40 b. | 40 b. V 40 | 40 a. a | 40 b. II 40 a. a. A 4Q a. a. | 41 y 40 a. a. ¥ 40 b. fl 40 a. a. 40 a. a. å 41 å. v 40 A 40 å. I 40 a. a. | 40 å. Bevillning I anledning af olika beslut i fråga om Beredningsoch Taxerings-Comitéerne på landet , Ytterligare i anledning af olika beslut i fråga om Beredningsoch Taxerings - Comitéerne på landet 99999999999999 Sammanjemknings-förslag och Voterings-propositioner ,»>>> Ytterligare angående Voterings propositionerne , , , , , , , , , Svar på återremiss Omröstnings-resultat , , , , , , DitO DltO 9 9})J9f t9 af jagt till premier för rofdjurs dödande 9 9 9 9 9 9999) 9 99999 9 Bevillning s-af gifter, om ätskillige Redogörares inom Jönköpings
Då presterskapet enligt 18x3 års circulärbref äger rättighet att genom kronobetjeningens försorg afsända till K. M:s Bef:hde de utlåUn och handlingar, sota blifva affordrade, innefattar detta större delen af de embetsbref, som från presterskapet afgå till K. M:s Bef:hde. Det återstår blott några em betsberättelser; men dessa äro så få, att jag ej inser, hvarföre icke presterskapet för deras insändande skulle kunna begagna vanlig post eller annan lägenhet. Deremot skulle Utsk:s förslag medföra ökadt besvär för kronobetjeningen, hvarå, ehuru obetydligt det än kan vara, afseende borde göras, i stället att man nu förtiden aldrig fäster afseende på den förut nog betungade kronobetjeningens öfverhopande med ytterligare göromål. Dessutom synes mig denna fråga vara så enkel och af så ringa betydenhet, att presterskapet, om det finner sådant behöfligt, kan directe ingå till K. M. med ansökning i ämnet. Jag fortfar på grund häraf, och på det R. St. må iakttaga nödig sparsamhet med sina underd. skrifvelser, att yrka afslag å betänkandet. Hr von Hartmansdorff: Jag tror, att de fall, då vederbörande kyrkoherdar måste till K. M:s Bef:hde aflåta embetsbref eller inskicka handlingar, som ej blifvit dem affordrade, icke äro så få, som den siste talaren förmenat. Exempelvis får jag nämtfa, att då fråga om ny kyrkobyggnad uppstår, måste alla dithörande handlingar och sockenstämmobeslut, jemte kostnadsförslag och ritning, insändas till K. M:s Bef:hde för att vidare fortskaffas; likaså då collecter begäras, vaccinationsrapporter ingifvas, ra. m.
Man skulle kunna tänka sig, att det funnes några få så varma anhängare af vår nuvar. representationsform, att de ville för all framtid förhindra en representations-förändring, det. behöfdes då icke vidare än, att då ett. hvilande representations-förslag föredrogek, begärde en af dem, alt frågan skulle hvila till nästa riksdag; det remitterades till Utskott; drog så ut en och annan månad, innan man erhöll svar; då utlät sig Utskottet afstyrkande och Ständerna biföllo Utsk:s hemställan; då stiger en annan ledamot såsom motionär upp och begär att frågan måtte upskjutas, om vi vore vid nästa riksdag, till riksdagen 1856 och tredje gången till 1851) och på det viset fortfor man till den riksdagens slut. Sålunda kan man börja vid nästa riksdag och skulle man på sådant sätt fortfara, så skulle man derigenom leda sig derhän, att en enda ledamot skulle kunna för alltid hindra möjligheten af en representations-förändring. Jag vore derföre af den tanke att Frih. Tersmedens yttrande, eller om man vill kalla det motion, skulle kunnat genast afgöras. Vi hade då varit på fullkomligen ren fot. Vi hade då ställt Frih. Palmstjernas yttrande i den ena propos., Frih. Tersmedens i den andra, och den för - Den 11 December. 139 qväfning som då ägt rum, hade icke varit på sidan om grundlagen, utan varit en följd deraf att majoriteten alltid kan förqväfva minoriteten. 31 en nu har ett annat förhållande inträffadt. Hr Cederschiöld har hegart frågan om och hvart Frih. Tersmedens yttrande skall remitteras på bordet; det är obestridligen hans rätt, alt få den tvisten hvilande till nästa plenum, och det är derföre som en förqväfning af Hr Cederschiölds, icke af Frih. Tersmedens rätt upkommer, om en votering äger rum emellan Frih. Palmstjernas och hvilket annat förslag som helst.
Pä de före den 31 Mars utgifna lånen hade räntan blifvit bestämd till 9 procent, att betalas förskottsvis hvarje örte månad. Skälet för denna höga ränta uppgals bland annat vara det, att de med stats-lånets uppgörande och indragande förenade kostnader fordrade, för att blifva beläckta, så hög ränta. Från och med den 31 Mars beslölo Herrar Fullmägtige att nedsätta räntan på de derefter utgående lånen till 8 procent. Anledningen till denna nedsättning var den, att Fullmägtige då hade lyckats, att på det belopp af stuts-länet, som tills vidare qvarstanuade hos Bankens affärshus på utrikes ort betinga Banken tillgodo en ränta af dels 2, dels 1V2 procent, hvarigenom omkostnaderna för slals-lånet i samma förhållande minskades; och då i följd häraf Staten utan förlust kunde åtnöjas med lägre ränta, än före den 31 Mars, så borde denna nedsatta ränta med lika stort skal tillgodokomma ej allena dem, som efter nämnde dag er höllö lån från Stats-låne-fonden, utan ock, räknadt från samma dag, dem, som derförinnan hade från nämnda fond undfått låne-undersiöd mot 9 procent. Staten kan ej gerna antagas vilja uppträda såsom ockrare vid sina låne-under stöd till afhjelpande af en allmän förlägenhet i affärslifvet. Får han sina kostnader betäckta, så är del allt hvad rimligen kan fordras. Tillfälle, att låta låntagarne före den 51 Mars få tillgodonjuta ränte-nedsättningen från denna dag, lika med andra låntagare efter den tiden, erbjöd sig, dä de förre nästa gång derefter inställde sig, för att förskottsvis betala halfårs-räntan; och som denna nedsalta ränta ändock öfverstiger den lagliga, borde väl Staten vara den lörsta ali, så vidt det utan förlust kan ske, söka att åter närma sig den. Hade låntagarne före den 31 Mars upptagit sina lån till en böljan endast på halft år, skulle de obestridligen vid nästa omsättning fåll tillgodonjuta den nedsatta räntan. Kan det då vara förenligt med Statens höga ställning, att begagna en juridisk öfvervigt till att betunga några med högre ränta, än andra personer i samma kategori erlägga? Säkerligen icke.
De af StatsUtskottet såsom en afvikelse från gifna föreskrifter anmärkta försträckningar af Saltpetermedlen till GevärsFaktoriet i Carl Gustafs Stad, till Höganäs StenkohlsGrufveIntressenter, samt till Götha CanalBolagsDirection, sakna icke heller ConstitutionsUtskottets vitsord att StatsUtskottets åsigt af ämnet grundar sig på er. sträng tolkning af bokstafven; men anmärkning eller en åtgärd tillvinnande af rättelse för framtiden kan Utskottet icke medgifva; emedan GevärsFaktoriet hörer till Deensionsyerket; emedan Höganäs stenkolsgrufvas bearbetning, äfvensom Götha Canal äro allmänt gag-r nande företag j emedan medlen blifvit utlånte mot sådan säkerhet att ingen förlust dervid kunnat äfventyras. De skäl som Utskottet låtit inför sig gäl - Den lo Julii J. ni. la hade ofelbart hos Ständerne sjelfve åtnjutit ett lika billigt afseende, men hvarföre har Ut* skottet icke annat Ständerne att få gifva sitt ConstitutionsUtskott samma hedrande vitsord, •om ConstitutionsUtskottet gifvet StatsUtikotteft, att nemligen dess åsigt grundar sig på en sträng tolkning af Bokstafven.
Räkenskaperna, som undergått granskning af Civil-statens dertill utsedde Revisorer, framställa följande förhållande mellan inkomster och utgifter: (Bilaga Litt. L.} Med anledning af hvad sednaste revisions-berättelse innehåller i fråga om den, på anförda skäl, utaf Rikets Ständers Revisorer gjorda och af Direktionen öfver Civil-statens Pensions-inrättning förordade framställning att redogörelserna för pensionering af civile embetsoch tjenstemäns enkor och omyndiga barn samt för Civil-statens allmänna enkeoch pupill-fond borde hos Kongl. Kammar-rätten undergå granskning, hafva Revisorerne ansett sig böra omförmäla, att Kongl. Maj:t under den 7 Mars 1856 i nåder förordnat, att nämnde redogörelser hädanefter skola till Kongl. Kammar-rätten för behörig granskning öfverlemnas. Revisorerne hafva i afseende på räkenskaperna icke haft anledning till någon erinran. A vincens Pensfosi s-kassa. Räkenskaperna, hvilka undergått granskning af delägarnes egne Revisorer, utvisa följande förhållande: Balans från föregående år: Ersättning för slutliqvid för föregående år Ersättning för inkomst af besparingar Kreditiv för pensioneringens uppehållande j);0 d:o för föregående år Besparda pensioner. S:r Balans till påföljande år: Skulder Skulder Summa Credit. Balans från föregående år: Utgifter: Pensioner och begrafningshjelp Aflöning, provisioner och diskretioner Diverse utgifter Afkortningar S:r Balans till påföljande år: Kontant behållning Pensionärernes antal vid de under revisions-åren, pensions-regleringar utgjorde: Allmänna pensions-staten: Års-pension. Mars månad, verkställda Pensio närer. Pensions-belopp. Pensio närer. — Redogörelserna för det under Direktionens öfver Arméens Pensions-kassa förvaltning ställda anslaget för pensionering af militäre emfmtsoch tjenstemän samt under-officerares enkor och barn äro för begge revisions-åren i Kongl. Kammarrätten granskade utan anmärkning och utvisa följande förhållande: Debet. Uppbörd: Credit. Utgifter: H ,fO ö Balans till påföljande år:
Hvad sålunda blifvit stadgadt skall icke ega tillämpning å embetsoch tjensteman, hvars lön icke är upptagen å rikets stat, eller hvars löneinkomster blott till någon ringa del från samma stat utgå, så vida ej i sednare fallet den pension, hvartill han är berättigad, kan pröfvas vara för honom tillräcklig; kommande i afseende på tullverkets personal alt lända till efterrättelse hvad för densamma särskildt är stadgadt.» Rikets Ständer hafva tagit denna fråga i öfvervägande, och ehuru Rikets Ständer visserligen anse, att det vore för det allmänna fördelaktigt, om, utan att sådant medförde andra olägenheter, utvägar kunde beredas, ledande dertill, att de tjenstemän, som icke vidare vore i stånd att sina befattningar bestrida, lemnade rum iör andra, dertill lämplige personer, finna dock Rikets Ständer, med hänsigt dertill alt Statens tjenster må med skicklige personer besättas, betänkligheter möta emot antagandet af É. K. M:ts ifrågavarande nådiga förslag. Det är ett kändt förhållande, att, oaktadt vissa tjenstemäns ställning uti ekonomiskt hänseende i sednare tider blifvit, i följd af lönetillökningar, i någon mån förbättrad, likväl samtidigt dermed antalet förminskats af dem, som söka inträde på tjenstemannabanan, äfvensom det med någorlunda säkerhet kan antagas, att redan nu öfverflöd ej förefinnes på personer, hvilka, egnande sig åt Statens tjenst, dervid ådagalägga en mera utmärkt embetsmannaskicklighet; och befara Rikets
I sådant förhållande och då alla tiders erfarenhet, i håga om Fatligbidrag besannat, alt, ”Ju mer du ger, ju mer begärs det, liksom en valtensiglig, ju iner han dricker, törstar desto mer,” har ock sista rakenskaps-Revisionen föreslagit, att största delen af directa årliga fattigskaILen,. 12 å i,3oo R:dr bör genast indragas af skäl, som ingen kännare af fatligförsörjningsväsendet lärer motsäga, att nämligen Fatligfondernes förökning utöfver verkliga behofvet är icke allenast onödig, utan positivt skadlig, sålunda alt den lägre demoraliserade folkclassen, med hoppfulla blickar på de rika tillgångarne, afledes från bemödandet till sjelfförsörjning och öfverlemna!- sig sorglöst åt lättja och sedeslöshet, öfvertygad all i beli o fvets stund kunna påräkna nödigt understöd af Fattigvården. I stället alt fattigförsörjningen skulle rälla sig efter behofvet, rättar sig således behofvet efter fattigförsörjningen och de hjelpsökandes antal ökas utan alt de Fattiges minskas. England, med sina omätliga fattig-fonder, har i långliga lider haft en sorglig erfarenhet af denna sanning. Men utrikes exempel äro öfverflödiga. Vi ega inom Länet 2:ne Socknar, som hafva särskilde rike donationer lill sine fattige och just i desse är, som i i833 års Berättelse redan anmärktes, antalet af fattighjon bedröfligt större än i någon annan Socken, med samma folknummer. Förra årets räkenskaper utvisa, alt den personal, som af Inrättningen åtnjutit dels fullkomlig försörjning under hela året, dels mer och mindre understöd, dels undervisning och uppfostran, då utgjorde sammanräknadl med personalen af Inrättningens Lärare och betjening 383 och all kostnaden för hvarje individ har för året uppgått lill Sex R:dr 24 sk., samt alt öfverhufvud en person, som begagnat Växeloch Söndags-skolorne koslal
Lades till handlingarne; och Memorial N:o 78, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 66. Ståndet lät bero vid hvad Utskottet anmält och lade Memorialet till handlingarne; samt 310 Pr oi.-Utdrag den 25 April 1857. Betänkandet N:o 79, i anledning af väckta motioner, om dels Smålands Hussar-regementes, dels ock fyra sqvadroners af Skånska indelta kavalleri-regementena afsittande; oell N:o 80, i anledning af väckt förslag om förändrad reglering af klockares aflöning; hvilka båda Betänkanden af Ståndet biföllos. S. D. Efter skedd förnyad föredragning biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkanden: N:o 6, i anledning af väckt motion att fader, som icke kan bidraga till sitt oäkta barns uppfostran, bör till allmänt arbete hällas; N:o 7, i anledning af väckt fråga om ändring i 1 § 2 kapitlet ByggningaBalken; samt N:o 8, i anledning af väckt motion om förbud för kringresande komedianter att vid marknader samt å sönoch lielgedagar anställa förevisningar. S. D. Godkändes Expeditions-Utskottets nedannämnde förslag till Rikets Stän ders underdåniga skrifvelser till Kongl. Majit: N:o 62, i fråga om anslag till upprätthållande af den Arméens Pensionskassa åliggande pensionering; N:o 63, om medels anvisande för fortsättning af arbetena å vestra och södra jernvägs-stambanorna under innevarande år; N:o 64, i fråga om anläggande af en elektrisk undervatlens-telegraf emellan Skåne och ön Rugen; N:o 65, i anledning af väckt Iråga om Styrelseoch Förvaltnings-verkens reorganisation; N:o 66, angående stapelrätts beviljande för staden Wadstena; samt N:o 67, om beviljande af stapelrätt för staden Falkenberg.
Vid granskning af Konungens Befallningshafvandes omförmälda, enligt Kongl. Circulärbrefvet den 16 September 183o,. till mig insända kungörelse, och då jag trodde mig finna, det Konungens Befallningshafvande derigenom trädt utöfver gränsorna för dess lagenliga verksamhet, kunde jag ej undgå, att i sådant afseende anmärka: att någon egentligen lagstiftande myndighet Konungens Befallningshafvande i intet fall tillkomme; att den, medelst författningarne', Konungens Befallningshafvande medgifna rättighet, att, i ekonomie och politie mål, fastställa vitén, vore med vissa, serskildt bestämda undantag, inskränkt till de fall, då i Lag och författningar förbudna handlingar icke funnos med ansvar belaggda, men, med nämnda undantag, icke finge utsträckas till förhöjning i en behörigen stadgad ansvarspåföljd, eller inskränkning i medborgares lagliga rättigheter; . att, då Kongl. Maj:ts högstberörde Nåd.
D:o för ersättningar till vittnen i brottmål. Bet. Nioio^; Mern. D:o till folkundervisningens befrämjande. Uti. D:o för Tullverket, om tillökning deri. Uti. N:o 126. t Apologist, 0111 anställande af en sådan vid Fahlu Högre lärdomsskola. Uti. Apologist-skol ari i Haparanda., om en ytterligare lärares anställande derstädes. Uti. N:o 26; Meni. Arbets-commenderingar, om befrielse derifrån för indelte Soldaten eller ersättning derför. Uti. N:o 17; Meni. N:o 57. Arbets-inrättningar, 0111 skyddsafgiltens användande dertill. Uti. N:o 39; ytterligare Uti. Banco-vinsten, Uti. angående densamma. Barne m. fl. Härader i Skaraborgs Län , om utsyning af Kronoskog till Kneck testugors uppbyggande. UlI. Beväringsmanskapet; om förändring i dess beklädnad. Uti. Biskopsembetenaj om indragning af dem. Uti. Bjäre Härad, om åtskilige Rusthållsnumers skyldighet att erlägga Kronotionde. Uti. Blockhusudds tull; om uppförande af en landningsbrygga och om hamnumgälders erläggande derstädes. Uti. Bohuslänska skärgården, om åtgärder till sillfiskets up| Bet. Boo Sockens Comministersboställe, om dess befriande från rotering. Ull. N:o 93. Boskapsskötselns befrämjande genom Stamholländeriers inrättande. Uti. D:o D:o genom inhemska kreatursracers förbättrande. Ull. N:o 47- Boställshavare, om deras befriande från skifteskostnaders erläggande. Uti. Brefbäringsskjldigheten, Krono-; om lindring deri. Uti. N:o 1 1 ; Mern. Brott; om ersättning till dem, som sådana upptäcka och åtala. Bet. Bränvin; om restitution af skatt för hvad deraf till utrikes ort expo 1 teras. Bet.
Nådigt samtycke till ifrågavarande lagförändring, har, uti motion, som Herr Hjerta, Lars, till Högloflige Ridderskapet och Adeln ingifvit, det yrkande blifvit framställdt, att Rikets Slä nder målte, genom förnyande af deras å förra Riksdagen i ämnet fattade beslut, undanrödja de olägenheter, för enskilda credit-rörelsen, sorn af berörde förordning härflyta. Lag-Utskottet, till hvars behandling denna motion blifvit öfverlemmul, har tagit densamma i öfvervägande; och som Utskottet delar de åsigter, som i omförmälde underdåniga skrifvelse blifvit yttrade, hemställer Utskottet vördsamt, alt Rikets Ständer cl nyo mätte, för deras del, besluta, att Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818, angående hands!, rifve, på Sedelhafvarén eller på viss man och ordres ställde invisvinga rs eller så kallade assignationers belopp, varder upphäjven. Stockholm den 18 September 1840. Reservation af Hr Frih erie Stjernstedt: ”Den af Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag uti förevarande ämne gjorde underdåniga hemställan blef af Kongl. Maj:l afslagen, i anseende till de missbruk, som vore att befara, om handskrif ne Invisnisningar, af löpande egenskap, flngo utgifvas på mindre summa än 100 Riksdaler Banco; och då, enligt mitt omdöme, giltigheten af det skäl, Kongl. Majit anfört emot bifall till förslaget ej kan jafvas, får jag för min del, med reservation emot Utskottets Betänkande, afstyrka bifall å Herr Hjertås ifrågavarande motion.” Uti denna reservation hafva Herr Grefve Mörner, Herr von Böök och Herr Doctor Elmgren instämt. *2 Lag-TJiskotlets Betänkande, N\o 129. Ank. lill Exp LJtsk. den 19 Sept., kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckt motion om förhöjning af den i lagen stadgade mansbot.