Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och ehuru pröfningert huruvida och i hvad mån en sådan eftergift nu skut. le kunna lemnäs ofvannätnnde orter samt föreslåendet deraf, icke tillhörer detta Utskotts åt^ gärd, har likväl Utskottet trott sig böra fästa Rik - 640 D< n 19 JUfii. Riksens Högloft. Ständers uppmärksamhet å en sadan utväg till meddelande utaf ifrågavarande ersättning. Hvilket dock vördsamt hemställes Riksens Högloft. Ständers eget bepröfvande. Stockholm den 14 Juni 1815. På Högloft Riddersknpet På Högvordiga Prestoch Adelns Ledarnö- Ståndets Ledamöters ters vägnar vägnar Carl De Geer. Gustaf Murray. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Carl Fred. Landberg. Jon Jonsson. C. Tunelius. Uppläst Iros Högloft. Ridd. och Ad. d. ig Juni,' Högvörd. Prest-Ståndet. d. 15 Vällofl. Borgare-Ståndet d. 15 — —- — Hederv. BondeStåndet d. ig — Riksens Högloft. 'Ständers Stats - Utskotts utlåtande, angående Herr Assessoren von Schantz's Memorial, om Krono - Rentorncs utgörande i persedlar och varor i stället för penningar. T ill Högloft. Ridderskapet och Adeln har Herr Assessoren J. F. G. von Schantz ingifvit ett så lydande Memorial: För Den i g Junit 641 För hvarje rättsinnad Svensk skall det alltid blifva smärtande alt erfara, det Stats-Cassans tillgångar årligen blifva mindre tillräcklige fött behofven och att, genom en sådan redan förmänga år tillbaka inträffad brist, andra händelser oberäknade, Statens skulder ökats, utan att. man äger något fullkomligt säkert hopp, att kunna förmindska dem. Det bör vara hvarje patriots förnämsta föremål, att söka upptäcka möjligheten, att för en framtid förekomma en sådan Statens olycka, samt uppgifva sättet att frambringa denna möjlighet.
S. D. Efter skedd föredragning blef Stals-Utskotlets Memorial, N:o 9, angående godtgörandet af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns ökade riksdagskostnader till Utskottet återremitleradt med dervid gjorda anmärkningar. S. I). Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet Johan Perssons från Upsala och Anders Perssons från Östergöthlands län motioner, angående grundskatternas kapitalisering, samt, i anledning af berörde motioner, afgifne yttranden. S. D. Föredrogos och remitterades till: Stats-Utskottet: l:o Josef Smedbergs, J. P. Andreassons, Johannes Anderssons och Per Benjaminssotis från Elfsborgs län motion, om anslag till en landtbruks-skola inom södra delen af Elfsborgs län; 2:o Nils Larssons från Jemtlands län motion, om anslag till beredande af lättare kommunikationer inom Jemtland, samt emellan nämnde landskap och Norrige; o:o Anders Janssons från Westmanlands län motion, om pension åt fram lidne Intendenten vid Allmänna Barnhuset i Stockholm Theodor Sandströms enka; 4:o Josef Holms från Stockholms län motion, om understöd och lån af statsmedlen för återuppbyggande af Wallentuna församlings nedbrända kyrka; 5:o Johannes Holms från Jönköpings län motion, om lindring i rustningsoch roterings-besväret inom Småland; 6:o Olof Larssons från Gefleborgs län motion, om statsanslag till aflöning åt Predikanten vid Annefors, med bilaga; 7:o Johan Westermarks från Westerbottens län motion, om statsanslag till odlingsföretag inom Westerbottens och Norrbottens län; 8:o Sven Haraldssons från Blekinge län motion, om upphörande af grundräntan å sågoch tull-mjölqvarnar samt åsättande i stället af bevillning, med anmärkningar; 9:o Nils Svenssons från Blekinge län motion, om förhöjning af anslaget till läroböckers och lärda verks utgifvande; samt 10:o E. J. Badbergs från Calmar län motion, om förhöjning i lönerna för Seminarii-föreståndare.
R:dr förhöjdt till 45,000 R:dr R:mt. 50:o Enär Rikets Ständer af de år 1855 församlade Revisorers Berättelse angående Statsverket erfarit, att under revisionsåren Frielevs-platser vid nämnde Institut stålt längre eller kortare lid lediga, hvilket Revisorerne ansett böra, såvidl möjligt vore, för framtiden undvikas, hafva Rikets Ständer tagit del af Institutets Direktions i anledning af Revisions-Berältelsen algifna underdåniga Utlåtande, af hvilket Rikets Ständer i afseende å förevarande ämne inhemta!, att det anmärkta förhållandet visserligen särdeles vid Institutets afdelning för blinda, stundom egt rum; men att, då det, enligt 17 § i Eders Kongl. Maj:Is för Institutet den 19 Juni 1846 utfärdade förnyade Reglemente, vore åt vederbörande Konsistoriel’ uteslutande öfverlemnadl att, hvar för sill Stift, utse, antaga och låta inställa de gralister, sorn på Statsverkets bekostnad skola vid Institutet vårdas och underhållas, sedan behöriga intyg i afseende ä deras ålder, kroppsoch själsförmögenheter m. m. blifvit, afgifna, och Direktionen endast ålåge, alt om den inträffade ledigheten på förhand meddela vederbörande Konsistorium underrättelse, hvilket icke heller blifvit af Direktionen uraktlåtet, Direktionen vanligen förfarit sålunda, att, om ledigheten en längre tid fortfarit, Direktionen ansett sig, lill befrämjande al ändamålet med de gifna statsanslagen och under reservation af vederbörande Slifts rättighet att alltid få begagna 52 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 222. det lediga rummel, då sådant äskats, vara oförhindrad alt inlerimsvis upplåla plals för eli eller annat värdigt föremål bland de (lere Irån orterne särskildt Iros Direktionen anmälda fullt qvalificerade sökande, dock så, alt dessa elever sedermera, när Konsistorium fordrade plats å Institutet för något af samina myndighet anmäldt barn, kunde öfverflyttas på Institutets egen fond.
Maj:t aflåtas, med anhållan, alt behörig undersökning mätte anställas, angående de försnillningar, som i detta fall påtagligen egt rum, och det sätt, hvarpå de blifvit bedrifne; b) att det för säljare af ostämplade kort stadgade ansvar må så till vida skärpas, att de oslämplade korten blifva underkastade confiscation j 4 Bcvillnings-Utskoltets Utlåtande N.-o 4o* e) att uttryckligen må stadgas, att ej blott vanliga spelkort, utan alla slags kort, så väl figurerade som oiigurerade, hvarmed spel kan öfvas, skola stämplas och för desamma betalas de afgifter, sorn blifva af Rikets Högloflige Ständer fastställde; rf} att, till förekommande deraf, alt flere kortlekar kunna hallstämplas, än som blifva bevillningsstämplade, den föreskrift må meddelas, att, vid anmälan till bevillning*- stämplingen, afgiften, såsom hittills, insattes, i hufvudstaden, i Rikets Ständers Bank samt, i landsorterne, i LandtRänterien, för Riksgälds-Contorets räkning, och attesten deröfver aflemnas till vederbörande, som bevillningsstämpJingen verkstfller, men beledsagad af tvänne reversal, hvilka upptaga ej mindre den afgift, sorn blifvit erlagd, Mn antalet af de kortlekar, hvilkas stämplande sökes; börande det ena af dessa reversal, behörigen qvitteradt, å~ terbekommas och vid hallstämpligen öfverlämnäs till HallRätten eller Magistraten, som vid hvarje års slut till Riksgäldskontoret insänder ett sammandrag öfver alla onder året inkomne sådane reversal, jemte reversalen’|sjelfve, för att tjena till control emot derstädes förde räkenskaper öfver bevillnings-stämplingen af spelkort.
I vinter vill jag vara ung, jag vill vara i Paris — jag vill dansa. Hvem vet — Monsieur de Talleyrand kan få i sinne att skicka Louis till Petersburg eller Konstantinopel i morgon. Tror någon, att jag vill följa med dit! Edmée var glad och i strålande humör. Hon visste nu, att de snart skulle resa till Paris, de hade lofvat att komma till Mademoiselle de Permons bröllop först i November. Hon gifte sig med Förste Konsulns vapenbroder och ungdomsvän, kommendanten i Paris, general Junot, och Laurette hade skrifvit, att hela familjen Bonaparte hade lofvat att komma på bröllopet. Åh, der var en förtrollande ångest bara i den tanken att se honom igen! Var han vred? Hade han helt glömt henne? Åh nej! Nu, när hon visste, hon skulle återse honom, svunno alla farhågor som snö för solen. En af de sista dagarne de ännu voro på Belles-Rives, fick Edmée genom tjenstfolket fatt på Fontanes flygskrift, författad i anledning af Ceracchis attentat den 18 Vendémiaire: «Jämförelse mellan Caesar, Cromwell, Monk och Bonaparte». Med stigande intresse läste hon de cirkladt logiska, retoriskt afrundade fraserna, som alltför ostentativt sökte bevisa, att Förste Konsuln var nödvändig för Frankrike, för statens bestående, att han, och blott han, vore värdig att bära kronan — landets framtid fordrade, han skapade en dynasti. För henne voro de bevisgrunder, som brukades, fullkomligt tillfyllestgörande, och väl förberedd, som hon var, behöfdes der icke mer för att fullständigt och för alltid ödelägga hennes tro på Bourbonernas sak. Hon tyckte det var så solklart, att han, som med sina fabelaktiga segrar grundlagt ett helt nytt Frankrike innanför och utanför det gamlas gränser — att han, och han ensam, vore berättigad till landets första hedersplats, att i sin person representera nationen. Med förvåning och vemod tänkte hon på, hur många tappra chouaner, som gifvit sitt lif för kungens sak. Hur var det möjligt, att de — män — kunde vara så förblindade? «Le diamant seul doit parer Des attraits que blesse la laine.»
Joli.,: »Jag reserverar mig mot pluralitetens beslut att underkänna nedanstående, af revisionens lista afdelning framställda förslag till § uti Revisorernes berättelse angående statsverkets tillstånd och förvaltning, afseende detta förslag, såväl undanrödjandet af anledningarne till en sådan kassaförlägenhet, som den, hvilken, enligt förlidet års Stats-revisorers berättelse, inträffat i Stats-kontoret, förnämligast till följd af den brist, som år 1858 uppstod uti de af Rikets Ständer beräknade inkomsterna af tulluppbörden, sorn ock, i sammanhang dermed, en förenkling af sättet för statsinkomsternas förvaltning. Afdeluingens förslag var af följande lydelse: »Af den berättelse, nästlidet års Stats-revisorer afgifvit inhemtas, att den 15 Oktober 1860, då revisionen afslutades, hade Stats-kontoret ännu icke till Riksgäldskontoret gjort någon afbetalning å den summa af 966,200 Ridr, hvarmed de af Rikets Ständer beräknade och till Stats-kontoret ingående statsinkomsterna borde för hvardera af åren 1858, 1859 och 1860 öfverskjuta de till ordinarie statsregleringen hörande statsutgifterna; och ägde Stats-kontoret sålunda en skuld till Riksgälds-kontoret för dessa tre år af tillsammans 2,898,600 Bidr, utom ett belopp af 1,900,000 Ridr, som, enligt liqviden emellan dessa båda verk för år 1857, det tillkom Stats-kontoret att utbetala. Revisorerne anmäla derjemte, att Chefen för Finans-departementet^ egnat serskild uppmärksamhet åt detta förhållande och, på sätt ett vid Kongl. Majits till sednast församlade Ständer aflåtna nådiga proposition om statsverkets tillstånd och be hof bilagdt protokoll upplyser, derom uttalat sin mening.
lLkter det 8taden ^Vexiä i Vovemlaer mänad 8i8tlidne är äter l-lilvit llem8ölit ak en 8vär eld8väda, liar lxonAl. !>1gi:t, till förmildrande ak innevänarN68 elmelia, i ljäder beviljat en 8umma ak 240,000 ll.dr, att, 8ä8om lr^AAnad8län, pä vi88a före8lirifna villlior, 8taden8 innevänare i mon ak lleliok tillliandallälla8, oell llvillien 8umma lalifvit anvi8ad, att al det ä 1liIi8AäId8-Lontoret 8tä11da mindre Lreditivet utAä. Vid detta tillfälle, Iilig8om clä IvonAi. lVIas:t den 6 ^sliil 1838 lleviljade förenäninde 8tad, elter dä inträffade eld8- väda, ett Il)'AAnad8län al 100,000 k:dr, är ak ^ono>. 51aj:t vordet lorordnadt, att Iän6-färf>indel86rn6, alkattade i ölven88tämmel8e med al 8tat8-6ontoret vjlsllättadt formulär, 8liola utlländiA38 till nämnde lHiml>et8-verIi, 8om, slä 8ätt vidare lalilvit före8lirilvet, 8liulle, elter det utläninAen 8edna8t är 1850 lör 8iA Aätt, de8amma emottaga 8amt Ilandllgkva ätsärderne för framtida räntelicsvider oell äterlietalninA; men enär laelattninAen med det förra Iänet8 in NÄ Ä. Lr. /'/or. 7§^^. 7 Lam. 7 7 //ä/ier. - 10 74 TVae?.
Majtt sjelf i Räder täckes bestämma; Hvarförutan utfodring för Etthundrade femtio hästar, i stallet för 202, som antalet nu utgör, bör af StatsWerket in natura befläs, beräknad efter iZ tunnor 2^ kannor Hafra, 365 Lispund Hö och 5 tjog halin för hwar häst om äret. Ofwanberörde utgifter, som i anledning härutaf komma att af Eder Kongl. Majrc med förenämde summa, efter eget »välbehag och fördelning besörjas, hesta uti följande nemligen: Hans 734 Den 18 November. Hans Majus Konungens Handpenningar Hennes Maj:t Drottningens Dito. Aflöningar För Herr RiksMarffal en och Ofwerste Kammarherren, samt följande lill Konungens uppwaktning hörande Embeten Kgt. Majus Ofwerste KammarJnnkare, HofJunkare, KammarPager, Kam. marTjenare, Friseur, KammarLaquaijer, HofQwarkermästare, HofFouriercr, KammarWaktmästare, Löpare, Laquaijer. Fyrbykare, GardecobsDrängar, PaZeBetjenter, Pukare, Trumpetare, StändDrabanter med deras Corporal, Städerskor och Listwätterjka. Lör Zennes Maj t Drottningens uppwagt* ning. En OfwerHofmästarinna, StatsFruar, Öfwer» Kammarherre, Kammarherrar, KammarFruar, KammarPager, KammarLaquaijer, Friseur, Löpare, Heijdukar eiler PsrlChaise - barare Städerjka och LifTwätterjka.
I sådant afseende förekommer att, oaktadt den vidlyftiga utredning ärendet erhållit, saknas likväl all redogörelse för förhållanden, hvilka, efter mitt förmenande, icke allenast på frågans fullständiga uppfattning och bedömande väsendtligen inverka, utan — 280 — äfven äro af beskaffenhet att desamma icke bordt med tystnad förbigås. ^Sedan nemligen Revisorerne, genom skrifvelse till H. Ex. Herr Justitie-statsministern, på anförde skäl, anhållit om upplysning, af hvad anledning verifikationer saknats för en del utgifter å Utrikes-departementet, under titlar: »reseoch kurirkostnader, expektans-löner samt extra utgifter», så har bemälte Herr Justitie-statsminister, uti skrifvelse af den 10 September detta år, jemte omförmälan, att Revisorernes skrifvelse blifvit inför Kongl. Maj:t föredragen, till Revisorerne öfverlemnat en af H. Ex. Herr Statsministern för utrikes ärenderne afgifven, inför Kongl. Maj:t jemväl föredragen promemoria, af hufvudsakligt innehåll: att det Statsrådsprotokoll, hvaruti den instruktion för Kamereraren uti Utrikesdepartementet, på grund hvaraf omförmälde verifikationer undandragits Revisorernes granskning, blifvit beslutad, redan vid sednaste riksdag varit föremål för Konstitutionsutskottets granskning, utan att lemna rum för någon anmärkning; att i alla tider och i alla länder äfvensom under alla olika styrelseformer, Utrikes-ministeren till sin disposition ägt större eller mindre anslagssummor, för hvilka re~ do visning i vanlig ordning aldrig varit ifrågasatt;, och slutligen att sjelfva beskaffenheten af en del af dessa utgifter vanligen utesluter möjligheten och lämpligheten af deras bekräftande medelst qvittenser eller andra verifikationer. Härom förekommer icke ett ord uti den framställning
Jag säger, alt det var ett afsteg, just lill förmån för den högre förmögenheten, och jag ber blott att i detta afseende få erinra, ali det mig veterligen icke finnes något annat representativt samhälle, hvarest man tilltrott sig alt göra en sådan gradation, att gifva den förmögnare ända till (i gånger större rösträttighet, än den mindre bemedlade jordägaren. Orsaken till detta förhållande är helt enkelt den, alt om man tänker sig sjelfva begreppet af hvad en representation egentligen innebär, så är det väl icke jorden, som skall representeras, icke fällen, åkrarna, ängarna, skogen eller åbyggnaderna, utan det är folket, menniskorna. Derföre bafve vi också ännu aldrig någonstädes sett ifrågasatt att representera ett land med rösträttighet efter sockenstämmoprinciper. Det kan väl vara en möjlighet, att denna theori kan låta sig verkställas; jag vill ej tillmäta mig att afgöra en sådan sak.; jag säger blott, hvad som är ett factum, alt den ännu ingenstädes är försökt, och alt den, efter hvad jag tror, knappast kommer alt försökas, af det enkla skälet, alt de angelägenheter, som förekomma i 110 Deli 23 Augusti. en riksförsamling, äro af helt annat slag, och derföre mäste afgöras efter helt andra grunder, än de sorn tillhöra sockenstämman. Man har vidare sagt, alt det icke finnes någon öfre kammare, sorn lemnar sä litet värn för den conservatrva principen, som den, hvilken Coust.Utsk. i sitt betänk, föreslagit. Hr von Troil har redan i detta fall hänvisat till en jemförelse med Norrige, der öfre kammaren är mycket mindre conservaliv än här. Jag kan icke underlåta att upprepa denna hänvisning, men ber tillika, mine Hrr, att få fästa uppmärksamheten pä, huru man på andra sidan behandlar hvarje sådan hänvisning.
Och therpaa giörer Clara Register, Och samma Register Sijdenn forschicker lil Superintententem at hann kannd lade ther efftergiöre en reti och visse Jordebog paa alle Kocker* og Prosters Gaarde, Jorde og Eigendomme offer allt stigtit paa thett mannd theraff kann viide och forfare, huad kirck ens och Prestens Eigendom er, och alt ther fränn Jnghen skulle föröckes. Thermed skerr Wor ahvorlig Wilge och Befaling, tili thager ther Ingen Forsömmelse for, saafremblt j icke ville stannde til rette, Forbydenndesh med alle wor Fogitts Embitzmend, Riddmenndzmend, och alle aff Addelenn, Saa och alle a lindre Geisllige och Werdtziige, aldeles Jngen undenthagit, nogenn hinnder eller Forfanng at giöre for:nt Prouester udj thenne thieiis bestillning och befalning, men thennom lier udinden fast mere att hielpe och til thett beste att ford re och fremme, saa at the forrne thieris befaling udi alle Maade med Flid effter thelle wore breffs lydelse mue fuldgiöre. Wed wor Hyldest och IS aade Da t. Fredriksborg thend ll:te Augusti Aar 1569. Geenpartens Overeensstemmelse med den i det Danske Cancellies Archiv beroende Registrant bevidnes herwed. Cancelliet den 21:de October 1825. (Sigill) Hiorthöij. Cancellie-raad och Archivarius i det Danske Cancellie. Likheten med Original-afskriften intyga: A. J. Olde. t. f. Copist i K. EccL Dep. Jacob Fredr. Ek. Notarie i Kgl. Yet.-Acad. StaU-Ulskottets Utlåtande, N:o 182. 55 Transsumt. Litt.
för sina » Kvinnokörer med pianoackompagnement ». Sonja Kovalevsky inför England. 1 dagarne har i London gjorts den öfverraskande upptäckten, att icke mindre än fyra personer verkställt en öfversättning till engelskan af Ann-Charlotte Lefflers lefnadsteckning af Sonja Kovalevsky. Öfversättning till engelskan af något svenskt arbete är ganska ovanligt, och alla dessa personer ha arbetat i okunnighet pm hvarandra och känna en djup missräkning. Åtminstone en öfversättning kommer att tryckas, nämligen en af miss Bayley, som arbetat på uppdrag af den bekante förläggaren T. Fisher Unvin. Lefnadsteckningen kommer att af denne förläggare utgifvas i en volym tillsammans med fru Kovalevskys biografiska roman » Systrarna Rayovsky ». En ny, tidsenlig, prafctisk pension för unga flickor öppnas denna höst å Axel Lindahls naturskönt belägna villa vid Södertelje, nå- gra minuters väg från Stockholm. Undervisning kommer där att meddelas uti lefvande språk, konslväfnad, handarbete och slöjd, samt uti allt hvad till ett väl ordnadt hushålls skötsel och förskö- ning hörer. Föreståndarinnorna, som själfva besökt flere af utlandets bättre pensioner och studerat undervisningen såväl i Englands som Amerikas berömda » colleges », hafva för afsikt att ordna pensionslifvet till ett verkligt familjelif, där de unga flickorna, såsom döttrar i huset, få deltaga uti alla hushållsgöromål och så småningom blifva i tillfälle att på egen hand sköta såväl matlagning som andra till ett hushåll börande göromål. Äfven språkundervisningen bedrifves enligt en ny, praktisk metod, och särskild vikt lägges vid språ- kets talande. Fördenskull anordnas hvarje aftermiddag s. k. talecirklar, då franska, engelska och tyska omväxlande talas. Elevernas hälsotillstånd öfvervakas af en skicklig utexaminerad gymnast och massage samt gymnastik lämnas i mån af behof. Endast ett begränsadt antal elever antages, och vi hänvisa för ytterligare upplysningar till den i dagens n:r införda annonsen. linningarna inte skulle stärkas? Här står jag nu färdig att kväfvas och blir inte färdig heller. Knäpp! » » Så!
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, under N;o242, meddelade, och den l.j sistlidne September e. m., på bordet lagda ytterligare Utlåtande , i fråga om publikt understöd åt Författaren af Svenska Folkets Historia under Konungarna af Vasaätten , fann Ridderskapet och Adeln för godt att , med afslag å berörde Utlåtande , tillägga bemälde Författare, Herr Strinnholm, såsom understöd till arbetets fortsättande, Ett Tusende Riksdaler Banco, uti hvilket beslut de öfrige respective Riks-Stånden skulle inbjudas att sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D, Då nu å nyo föredrogs Stats-Utskottets, under N:o 243 , afgifna och den 14 sistlidne September e. m., på bordet lagda ytterligare Utlåtande, i fråga om anslag af Statsmedel , för författandet af en fullständig Historia om Konung Cari, den XI:» Regering, samt den så kallade Frihetstiden ; beslöt Ridderskapet och Adeln att, under förkastande af berörde Utlåtande , i och för 78 Prof. Utdrag den 12 Odoler 1829. fortsättningen af det utaf Herr Cederschjöld Pehr Gustaf, påbegynta ufgifvandet af äldre Riksdags-Handlingar , frän och med Riksdagen år 1719, till år 177*, anslå 100O R:dr B:co; och skulle de öfrige respective RiksStånden inbjudas att uti delta beslut med Ridderskapet och Adela sig förena.
Diverse Vinst å Guld ocliSilfver, Duk 5 + Silfv. D:o å Kopparutinyntningen utan afdrag a myntningskostnad Stock-prof från Kongl. Skuld till Rikets Ständers Bank, för Guld och Silfver till utmyntning: Summa B:co R:dr 346,554: i.— 390,923:29.10. Credit. Balance från föregående är: Skuld till Rikets Ständers Bank, för Silfver till utmyntning: i värde 35,811: 37.7. + 35,702: 20. D:o för Medel till myntningskostnader 40,000: 40,000: Utgift: Tjenstcmäns Aflöning och Arfvoden samt Myntarbetares Dagsverks-Penningar (utom hvad från Kgl. Stats Contoret utgår 11,797: 6.— 10,355:35. 7. Mynt-Machiner, Gjutgods, Olja, Ljus och Talg, Smiden, åtgångnc Dcglar, Ved och Kol, Affall vid Kopparsmältningen, Koppar till lojering m. m 15,786: *9. 4. 11,824:— 1. F&i-lust i Guld och Silfver genom prof o. s. v. 34 Duk. + 165:37.9. Balance till påföljande år: Contante Tillgångar: Guld, Duk. 1,077. Behållningar i omyntade Metaller: Guld i värde 7,715:34.11. 12,525:47.10. Inventarier af Deglar, Ved Kol och Svafvelsyra 3,166:45.— 2,314:16. 6. Fordran af Öfver-Intendents ■ Embetet för Förskott till Myntets Quaibyggnad 12,291:41. 4. 7,291:41. 4.
ansetts fulländad, yttrade Hr Frill. o. Landtm., att, då 12 §:ns antagande blifvit tillstyrkt, R. o. Ad. likväl torde finna, att lörsta frågan vore hvad sorn borde införas i stallet för den vid slutet af §:u intagna hänvisning till 11 §:n. R. o. Ad. hade afslagit 10 och 1 1 §§:na, och således kunde icke Ii ir utsättas ”på sätt 11 §:n stadgar,” enär Frih, Sprengtportens nyss genom voteringen antagna förslag, 0111 det infördes i stället för en af de afslagna §§:na, blefve den 10 §:n, och den nu ifiågavar. §:n, ifall den antoges, korinne att blifva den i i och således, derest den oförändrad godkändes, skulle innehålla en hänvisning till sig sjelf. Hr von Hartmansdorff hade föreslagit, att, i stället för orden ’’i 1 §,” införa ”nästföregående §,’ hvilket likväl icke instämde med hvad som varit Utsktns mening, hvarföre de, som tillstyrkt antagande af Utskms förslag uti förevar. 12 §, måhända afsell att, sedan R. o. Ad. afslagit 11 §:n, bär skulle införas hela ordställningen af ansvarsbestämmelsen i denna afslagna § Hr Landtm, hemställde dock nu, om R. o. Ad., för den händelse att 12 §:n antoges, ansåge orden ”11 §” böra deri uteslutas och utbytas ediot orden ”nästföregående §,” Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, framställde derefter propos. till antagande af Utsktns förslag i 12 §:n. Ropades starka nej jemte ett och annat ja, i ardedn, hvaraf Hr Landtm, förklarade det R. o. Ad. afslagit denna proposition.