Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det gamla ordstäfvet, att allt i Frankrike slutas med visor, gäller framför allt 1700-talets första hälft. I tusen former, som bordvisa, dryckesvisa, politisk och erotisk sång, behandlade dessa allt som hände, dränkande det sista nederlaget mot Fredrik II och den sista skandalen med samma lustiga omkväden, samma parodiska alleluia, och samma galna »lon lon la de rirette», »lon lon la de riri». Och sångarna äro legio. Det är abbéer, som de L’Attaignant, som hade Petrus till skyddshelgon, därför att tuppen bredvid honom är en kapun, som genast kan stickas på spettet, och nyckelknippan vid hans sida är nycklarna till vinkällarn. Han sjunger om Bacchus, om Cupido, om Phyllis och Iris och dess emellan någon andlig sång öfver Kristi uppståndelse på melodien Près de la jeune Thèmire. Det är abbé de Grécourt, den själfsvåldigaste af prästerlige skämtare, drifvande en lek med fikonalöf ännu dristigare än La Fontaines, med samma hufvuddilemma i sitt lif som Sankte Fredman: Dois-je-aimer, dois-je-boire? Irai-je à ma Nanon? Irai-je à mon flacon? Det är de »sista gallerna», Collé och Piron, båda laddade med lustiga kupletter och infall som elektricitetsmaskiner med elektricitet, stiftande med kolleger och fränder »le Caveau», denna 1700-talets berömda litterära dryckesklubb, där chansonen ständigt satt till bords med gästerna och skrattade och galnades i kapp med dem. Kring denna krets samlade sig en mängd visdiktare, alla i stånd att »mellan vinet och tobaken» improvisera sin visa. Framhäfvas bland dessa bör särskildt J. J. Vadé – på grund af det folkliga draget i sina sånger.
Ständers Stats - Utskotts hemställan, angående Riks-Stå/tdens ser - a876 Stats-Utskottets Betänkdnden skildte beslut i frågan om understöd för Theatrens under hållande. Sedan Stats-Utskottet i dess ytterligare utlåtande af den 10 i denna månad, i frågan om medel af Staten till understöd för Theatrens underhållande* tillstyrkt Förslaget om en frivillig, afgifts erläggande inom Hufvud - Staden fur detta ändamål samt tillika, att, i händelse denne afgift för nästa år 1819 ej skulle inbringa det belopp af 30,500 Frdr, som för berörde Inrättning de sednare åren af allmänna Medel varit bestådd, fyllnaden i denne Summa måtte för nästa år ersättas utaf Statens Ofverskotts* Medel; så hafva val Höglofl. JRidderskapet och Adeln samt Högvördig© Prest - Ståndet den 18 i denne månad bifal it Utskottets tillstyrkande i alla delar; men Vällofl. Borgare-Ståndet, som förut hade gillat hvad Utskottet i dess första Utlåtande i detta ämne af den 12 sisth Maji föreslagit, att nemligen Theatren blott för innevarande år skulle af Statens Medel understödjas med 30,500 R:dr, utom det förut å Stat anslagne årliga belopp för Dramatiska Spectaclets underhåll, har, enligt Protocolls-Utdrag af den 18 dennes vid föredragning af det sednare Utlåtandet, förblifvit vid dess förra i ämnet fattade beslut; och Hedervärda Bonde-Ståndet har åter berörde dag, med bifall till den föreslagne afgiften till Theatern och det för innevarande år ti lstyrkte understöd, afslagit det extra ordinaire bidrag för nästa år, som i omförmäldte fall skulle af Statens Öfverskotts-Medel utgå; i följd hvaraf aine Stånd stannat mot de andra arne Stats-ZJtskottets Betankanden'. 1877 i olika beslut angående nämnde tillfälliga understöd för nästa år 18x9.
Men för att detta skall kunna ske, måste först inom den stam, vi ega, utbildas en sådan skicklighet, att derifrån ^tillräckligt antal, fullt kunnige instruktörer kan erhållas, som inom hvarje socken borde meddela åt den uppväxande ungdomen den nödiga praktiska undervisningen i vapenlöringskonsten, till sådan utsträckning, att då ynglingen hunne beväringsåldern, han redan vore lika vapenöfvad, som om han hade genomgått några veckors rekrytskola. Ifrån skyldigheten att inträda i beväringen och deltaga i dess, och möjligen också stamhärens vapenöfningar, för att derigenom förvärfva förmågan att röra sig i trupp och vänjas att lyda det befäl, hvaraf han skall föras till striden, borde dock ingen vapenför yngling befrias, ehuruväl jag tror, att dessa öfningar betydligt skulle kunna förkortas, och möjligen inskränkas till blott ett eller högst trå år, om hvad jag ofvan antydt, blir satt i verket. Men att, såsom den Kongl. Propos:n ifrågasätter, fritaga tre fjerdedelar af till beväringsåldern hunna ynglingar ifrån ali skyldighet att under freden öfva sig i vapenföring, det måste jag anse vara en både skadlig och lärlig åtgärd, som helt och hållet strider emot den allmänna vapenpligtens idé, hvilken innefaltar en förbindelse både för samhället och den enskilde att alla, som äro vapenföre, skola tå tillfälle till öfning och låta öfva sig att kunna med kraft och skicklighet föra vapen emot fienden, när behofvet deraf förr eller 154 Den 25 November. sednare inträffar. Och försummelsen att under fredliga tider, genom för dem anställda milita riska öfningar kraftigt erinra alla i vapenåldren inträdande ynglingar, att de skola vara färdiga till strid när krig utbryter, tror jag skulle lia till påföljd, att den krikiska anda, som nu lifvarvårt lands ungdom, komme att försvinna, samt att, när vapenpligten en gång af alla mäste utkräfvas, den då blott med motvilja af de flesta skulle utgöras.
R:dr. öre. kläder, sorn utgöras af knutna eller stickade eller på strumpstol tillverkade persedlar, såsom hufvor, tröjor, underkläder1, m. m., äfven om dessa äro färdigsydda, försedda med knappar och band o. s. v., förtullas, utan förhöjning, efter hvad för art. Strumpor och Strumpstolsarbeten är bestämdt. gångkläder, synbart brukade, tillhöriga sjöfarande eller resande, äfvensom nya, af egaren sjelf medförda, då kläderna pröfvas icke öfverstiga egarens personliga behof Fria andra synbart brukade gångkläder R:dr 100 Rrint 10 Klöfvar: hänföras under Horn, oarbetadt. Knallhattar, askarnes vigt inberäknad 1 skålp. — 50 Knapergall och Ekollon, malen och omalen Fri Knappar af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen 1 skålp. — 40 30 Anm. Då knappar af glas, horn, metall, perlemor eller stenkol icke annorlunda äro af sammansatta ämnen tillverkade, än att öglan är olikartad, böra de förtullas på sätt taxan stadgar för det ämne, arbetadt, hvaraf sjelfva knapparne äro förfärdigade. Knappnålar: hänföras under Nålar. K nil va r: rakmed eller utan fodral 1 skålp. — 30 25 penn1 skålp. — 60 50 Anin. Såsom pennknifvar förtullas äfven knifvar, hvari finnas pennknifblad jemnte andra knifblad eller redskap. tälj-, sjömanseller gröfre arbets1 skålp. — 8 5 J ' 0 O bordsoch andra slag, ej specificerade, samt gafflar: med skaft af silfver, pläter, ebenholz, elfenben ... 1 skålp. — 60 50 med skaft af andra ämnen 1 skålp. — 15 10 Knytningar; hänföras till Strumpstolsarbeten. Ko boltmalin och Metall Fri Kochenilj; hänföres under Färger och Färgningsämnen, andra slag, ej specificerade. Koélfyrcr; tullbehandlas i likhet med hvad för Kläder är föreskrifvet.
Som likväl de uti Bevillnings-förordningen intagna bestämmelser om vissa minimi-afgifter för rörelse och inkomst väl torde vara af behofvet påkallade, för att förekomma en alltför långt drifven sänkning af afgifts-beloppen, samt någon*olägenhet deraf ej bör kunna befaras, då taxeringsmännen hafva sig rättighet tillerkänd, att, när verkliga skäl förekomma, sätta afgifterne lägre än berörde minimi-beslämmelser; alltså och då ett stadgande i öfverensstämmelse med hvad som blifvit föreslaget om befrielse frän bevillning för hvar och en, som icke har inkomst öfver en viss stimma eller fast egendom öfver ett visst värde, utan tvifvel skulle, genom hoppet alt möjligen komma inom de afgiflsfrias kategori, gifva en uttryckligare fart åt mångens redan förut alltför stora benägenhet alt söka undandraga sig äfven en rättmätig beskattning, anser sig Utskottet böra afstyrka bifall till ofvan omförmälda förslag, angående ej mindre upphäfvandet af ifrågakomne minimi-afgifts bestämmelser, än äfven införandet uti Bevillnings-förordningen af sladganden derom att inkomster, som ej öfverstiga 200 R:dr, eiler last egendom, hvars värde ej öfvergår 500 R:dr, skulle vara frie från bevillning. Då vidare ett frånträdande, på sätt Herr Konlrakts-prosten Kullman föreslagit, från den nuvarande jemnare beskattningen å borgerlig rörelse, efter en för alla gemensam afgiftsprocent, icke svnes vara af något behof påkalladl, men deremot säkerligen skulle medföra en kännbar minskning i Statens inkomster, får Utskottet hemställa, att Herr Konlrakts-prosten Kullmans förslag om en progressiv beskattning å borgerlig rörelse under 1,000 R:dr inkomst ej måtte vinna afseende.
Om, under tidens längd, några förändringar deri blifvit behöfliga, hvilket, långt ifrån att af Borgare-Ståndet besLridas, är hvad detta Stånd redan år 1812 hos Kongl. Maj:t underdånigst framställt, med anhållan, Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsholtcts Betänkande, N.-o Jq. 7 aLl alla då gällande förf.ulningar oell reglementen, rörande handel oell näringar, mätte öfverses samt så jemkas och förändras, som behof.vet kunde fordra och en vunnen erfarenhet föranleda, så synas likväl de Hesta grunddragen ännu vara antagliga och värda att bibehålla. Ytterligare och i anledning af ofvannämnda hemställning aflemnade VälI o 11. Borgare-Ståndet i underdånighet den 23 Januari 183o* serskilde, vid då hållen Riksdag, utarbetade, förslag.lill Handels-och H irnitverksordningar samt till författning, rörande de handtverk, sorn utan burskap få å landet idkas, hvilka förslag i åtskilliga hufvudsukliga omständigheter äro skiljaktig© från de af Rikets Ständer uppgjorde; och uttryckte Borgare-Ståndet dessutom sin åsigt öfver förevarande, på Kongl. Mäj:t ännu lyckligtvis beroende, vigtiga ämne, uti serskild underdånig skrifvelse af den 21 December 182g, hvarutur nedan, upptagne moment blifva införde, nemi.: 'ditt en hvar vore berättigad att, till siri förkofran, använda* förvärfvad arbetsförmåga och vunnen skicklighet, med uteslutande äfven af det i äldre författningar föreskrifne vilkor af bestämda lärooch gesäll-år, blott den sökande, vid viss uppnådd ålder, före inträdet i det borgerliga yrke, han valt och hvaruti han ämnar sig bosätta, allägger antagligt och godkändt prof af sin kunskap och skicklighet inför vederbörande myndighet.
Ridderska - Statssamt Allm. Besv.- och Ekon Utskottens Utlåtande, N:o 70. 23 pet och Adelil vemil (ernt en af Herr Friherre Hermelin j August Söderling, i berörde ämne väckt motion, deruti nnföres: alt del s. k. liva skol-systeniet under de sednare åren vunnit allt flera anhängare; ali, jemte del, till utrönande af detsammas verkan, den så kallade nya Elementarskolan i Stockholm redan år 1830 inrättats, och att det blifvit af sednast församlade Skol-revision i så måtto förordadl, att Revisionen tillstyrkt dess införande å de ställen, der Lärare jemte Ephorus ansugo det nyttigt. Sorn emedlertid det nya lärosället ännu icke hunnit blifva utom Stockholm mera allmänt kändt, vore det nödvändigt, att det funnits en skola, till hvilken aflägse boende familje-fäder och förmyndare kunde sända sina barn oell myndlingar, och hvarest dessa kunde i afseende på så väl undervisning, sorn uppfostran i öfrigt erhålla behörig vård. En sådan skola hade år 1829 blifvit inrättad å Barnängen i Stockholm af det så kallade lii 11- ska Skol-bolaget, förmedelst en actie-lecluiing, uppgående till 70,500 R:dr Banco; och ehuru det från början beräknade capital af 100,000 R:dr icke blifvit till fullo sammanskjutet, hade inrättningen likväl kommit till stånd och vore för det närvarande i tillfälle alt emottaga 120 elever, hvilket antal kunde med utvidgade tillgångar ökas till 150. Denna skol-inrältning bade ännu icke inbringat och komme sannolikt ej alt inbringa utdelning eller inkomst för aclie-egarne, och då kostnaderna hufvudsakligen för aflöning till flere lärare samt för tillbyggnader och reparationer å den skolan tillhörande fastighet ökats till den grad, alt inkomslerne ingalunda vöre mot utgifterna svarande, hade tvekan uppstått om fortsättandet af skolan.
Herr Cederschjöld har framställt ett annat. Deraf inhämtas, att andra kunna finnas, än de af Utskottet nu föreslagne. Jag såsom Domare vill hellre ingå på något besvär, för att gå lånsökandes lofliga önskningar till mötes, än uppoffra omyndigas rätt. En annan Ledamot bär midtöfver har framställt såsom motskäl, att inom vårt fädernesland funnits en så kallad munktid. Allt har sin barndom och vagga. Christendomen här i landet har haft Catholicismen till sin; men man får ej bortkasta barnet med vaggan. Catholicismen är borta, men jag hoppas, att de känslor och de grundsatser äro qvar, som bjuda, alt freda enkors och faderlösas rätt. När Catholicismen borttogs, bibehölls icke de omyndiges rätt. Det var under en annan lid, då creditväsendet ansenligen vårdades, och då reductionen fullföljdes från PresteStåndet till ett annat Stånd, som man ändå hade nog samvete att införa Lagar till omvårdnad för de omyndige. Det var, såsom jag redan tror mig hafva nämnt, under Carl NI:s tid. Densamme Ledamot, som om munktiden gjort oss vidlyftiga framställningar, har trott, att säkraste medlet för ett godt 23 H. 14 aio Den 7 Maji f. ro. ändamål vore att släppa löst de band, som förvara omyndiges rätt. Jag medgifver, alt det vore ett medel att visa, hvarthän denna vårdslöshet skulle leda, och huru nödvändigt det blefve att vidtaga nya skyddande författningar, men jag beklagar, om i detta förslag intet hjerta finnes för dem, som under elisen skulle förléra sin egendom. Måhända skulle ock desse, då deras tid att besluta en nödig befunnen återgång infölle, finnas så litet kära i ett fädernesland, som vanvårdat deras rätt, att de lika litet vårdade sig om kommande slägters. Då redan af så många Ledamöter är framlagdt, att flere andra ämnen med denna sak ega sammanhang och af mig är visadt, att man genom bifall till detta Betänkande skulle göra resultatet af deras behandling om intet, anhåller jag, att Ridderskapet och Adeln måtte bevilja återremiss.
Lika med samma §§ i Kommitterades förslag. § 1°- Egare af fartyg, som vid Svenskt Skeppsvarf nybygges, är berättigad att, sedan fartyget kommit i fullfärdigt skick och sådant inför General-Tullstyrelsen blifvit styrkt, få tillgodonjuta restitution af erlagda införselsafgifter för materialier och skeppsförnödenheter, dem egaren genom behöriga intyg visat hafva varit till fartygets byggnad, tackling och utredning använda och för sådant ändamål från utrikes ort införda. De skeppsförnödenheter, hvarmed ett Svenskt, från utrikes ort återvändande fartyg under resan blifvit förscdt, äro icke underkastade tull så länge de förblifva i samma fartygs bruk. s 11 Allt hvitt socker, hvilket icke är angifvet såsom raffmeradt eller annat under samma tullbestämning hänförligt slag, skall underkastas besigtning af sakkunnige och ojäfvige personer i Tullkammareeller Packhus-Inspektions-föreståndares närvaro. Yppas dervid olika meningar om varans rätta beskaffenhet, hänskjutes frågan till General-Tullstyrelsen, då prof å sockret jemväl hör insändas. § 12. Vid utförsel sjöledes från stapelstad af följande utaf utländskt råämne inrikes tillverkade varor, beviljas restitutionsvis af tullmedlen: för 1 Skålpund raffmeradt socker alla slag 10 öre, » 1 Skålpund tobak, arbetad, alla slag 12 » Bih. lill R. Maj:ls Nåd. Prop J\t SI. för 1 Skålpund bomullsväfnad af garn i finhet af N:o 32 eller derutöfver efter Engelsk beräkning 12 öre, » 1 Centner läder alla slag 2: 50 » Hvarvid bör iakttagas: l:o att etc. (lika med § 11 i Kommitterades förslag). s,3- Lika med § 12 i Kommitterades förslag. Lika med § 13 i Kommitterades förslag. § 13.
Nåder finner godt att arbetets utgifvande å Trycket understödja, äger Kongl Maj:t äfven härtill erforderlig tillgång af den till extra utgifter på Stat anslagna summa. Hvilket vördsammeligen underställes Riksens Höglofl'. Ständers bepröfvande. På HÖglofl. Riddersk. pch Ad. Ledamöters vägnar Carl de Geer, På V älloft. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr, Landberg, På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Guslaf Murray, På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar And. Sandsten, C. Tunelius» Pppläst hos Häglof], Ridd. och Ad. den 7 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 7 _ Vallöf). Borga re-Ståndet den 9 _ Hederv. Bpnde.Ständet den 7 Riksens Högloft, Ständers Stats-Utskotts Betänkande, i anledning af En af Rikets Herrar, öfverste-Marskalken m. m., Herr Grefve E. Ruuths till Utskottet inkomma an* sökning o?n prolongation ?ncd afbetalningarne på de <l:ne Län, som Hans Exeellence. uti Riksgålds-Contoiret innehar.
Till sist afsluta vi v.lr korta öfversigt med följande citat ur den, lagberedningens förslag åcöljande reservationen af haradshöfding Wåhlin, i hvilkrt yttrande för öfrigt hr Presidenten Berg instämt: * Ett siadgande, soorn tiflrtter &amp; trn att rrtdu bjver ege~rrlottr, men h1tiRu iiurrhdiler, alt munnen cger radn öyvcr h u s h n, irrncbdr en i18re misägcfre. Skull luLchar&gt;~ ega fomafhzingsrätt, bör munnens rn~In~zanskup rrppoffras.~ L. A: Ibsen. %, n ensom Mand !s SB kallar han sig sjelf, och d kallas han af andra. En man, som flyttar milstolparne allt IXngre och längre ut och star pS vakt, spejande efter soluppging. SS snart han blir upphunnen, drager han sig skygg undan och kämpar sig allt Iangre ut p8 iStenrnse og Vidders. Han stannar icke för att se om han far andra med sig. Han är en pionier, som gitr före sin samtid och derför alltid kommer att gS ensam, höjande baneret och manande ständigt: framat l uppat! Man ville blott önska, att den outtröttlige vandraren stundom ville unna sig nigra ögonblicks rast och se sig om för att fa klart för sig, huru Iangt stycke vag dock blifvit lagd till rygga. Det skulle taga bort en del af bitterheten ur hans själ. LikvXl skall han aldrig kunna inpassas i gruppen af * tidens store män *. Henrik Ibsen kan icke följa en sluten trupp. Han ser framtidskolonnerna rycka fram, men han gir alltid förut. För honom gäller i hela dess kraft bibelns onl, till den, som satt handen till plogen. att icke se sig tillbaka.
Betänkanden. fria Concurrence, som, i Utskottets tanka, förnämligast befordrar, ej mindre en lifligare afsättning på konstflitens och idoghetens alster, än en lättare tillgång på Landtmannens både förnödenheter och proaucter; och då, på denna grund, Kongl. Maj;t, genom dess Nådiga Bref den 11 Juni 1788, redan lixehagat stadga, att alla enskilda Marknader såsom hinderliga för en större samling af folk och varor, samt för gynnande handelsspeculationer och ett, på billighet gruncladt jemt varupris, böra a/lysas, och inga andra tillåtas än de sä kallade Frimarknader, till hvilka säljare och köpare i hela Riket, utan minsta skillnad, äga ett fritt och obehindradt tillträde, så finner Utskottet, med åberopande af så många års allmänna och öfvertygande erfarenhet, om denna Nådiga föreskrifts välgörande följder, sig icke kunna tillstyrka Riksens Högled. Ständer6 bifall till den, af Herr Fogelmark i detta Memorial gjorda hemställan, som åsyftar en förändring eller inskränkning af hvad berörde Kongl. Bref tydligen stadgar. Hvilket dock Riksens Höglofl. Ständers egen upplysta pröfning vördsammeligen underställes. Stockholm den Februari 1818. Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch JZkcnomiUtskotts Betänkande i anled - Best. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 133 , ving af vacht fråga om ett shyndosamb kringspridande af de, för Landtbruket nyttiga, redskaper, som, genom Kongl• Landtbruks Akademiens försorg, i Stock_ holm blifvit förfärdigade, ef ter inkomna Engelska modeller, Uti Memorial, som från Hedervärda BondeStåndet blifvit hit remitteradt, har Riksdagsmannen Johan Leiditz hemställt, om icke, sedan en mängd nyttiga redskaper för Landtbruket i Stockholm blifvit förfärdigade, efter de Engelska modeller, som, genom Kongl. Landtbruks
Såsom princip vid genomförandet af åtgärder, så genomgripande, att de, såsom i närvarande fall, så väl med afseende på flottans personal, som materiel, afse ett förändradt system inom båda dessa hufvuddelar af Rikets försvarsverk till sjös, vågar jag i underdånighet föreslå, att en öfvergångstid för uppförandet och stadgandet af grunden till den nya byggnaden matte antagas. Hvad personalen vidkommer, torde denna tid böra begagnas att så ordna hvad Sjöförsvaret nu deraf eger, att den tjenstbarhet vinnes, hvilken nu till stor del saknas, hvadan icke någon annan ny uppsättning af befäl och trupp, än som för detta ändamål oundgängligen erfordras, under denna period skulle förekomma. Likaledes torde, hvad angår materielen, denna öfvergångstid begagnas att i komplett och krigsfärdigt skick, i full öfverenstämmelse med de grunder, som i min förut åberopade framställning angifvits, så väl med hänsyn till fartyg som förråder, försätta den del af materielen, som nu finnes och skulle bibehållas, likasom att fullborda, samt till lika grad af fullfärdighet bringa de nu under byggnad varande krigsfartyg. Slutligen fordra behofven för arbetsmanskapets och båtsmännens föda och beklädnad ett skyndsamt afhjelpande. Det är visst en sanning, att, på detta sätt, och om Flottans rustning under denna tid, skulle förekomma, den stora bristen på förmän inom besättningarne skulle blifva känbar, till hvars fyllande ett ökadt antal matroser, kanonicrer och Kongl. Maj:Is Nåd. Prog. om Statsverk. 1850. 3 kanon-kommendörer vöre behöflig!, helst den närvarande styrkan deraf knappt är tillräcklig för den materiel, som finnes och skulle utgöra en beståndsdel af den blifvande Flottan, då någon reserv äfven af detta manskap mäste påräknas.
Middendorff för ådömdt ersättningsansvar i målet, rör:de den efter aflidne Tullförvaltaren Finér yppade balans; N:o 264, ang:de uppförande å Upsala läns landsstat af anslag till löner för 2:ne slottsknektar; N:o 265, i anledn. af väckt motion om låneunderstöd af allmänna medel för hamnanläggningen vid Warberg; Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskotten : N:o 39, i anledn. af väckt fråga om upphäfvande af K. cirkuläret d. 7 Juli 1841, samt upplifvande af K. brefvet d. 8 Juni 1819, ang:de sättet för fångars transporterande; N:o 40, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ronde vården och tillsynen å, samt hushållningen vid de i Riket varande häradsallmänningar m. ra.; N:o 41, i anledn. af K. M:s till R. St. aflåtna nåd. skrifvelse, ang:de inqvarteringsskyldigheten i Stockholm; N:o 42, i anledn. af väckt fråga om anslag till premier och understöd för utgifvande af läroböcker för folkskolorna och läseböcker för allmogen; Den 22 Juli.
Länens påräknade undsättnings-behof af utsäde och Brödföda, hos Kongl. Directionen (Bilagan Litt. G.) anmält sig, att få disponera 195,700 tunnor, hvaraf Directionen till utlcmnande Bifallit 161,460 tunnor Råg, Korn och Hafra, samt de inkomster in natura, som härflyta utaf Afrad, Kronotionde m. m., och de utgifter, som till värfvade Regementernes, Bränneriers m. fl. Behof synas hafva kunnat på förband beräknas, hvadan så tillräckelig afsättning af Spannmålen synes hafva egt rum, att lagret kunnat nedsättas till hvad Belopp som heldst; förekom hos Revisorerne den förmodan, att lagret under nämnde tid af tvänne år kunnat minskas med 60,000 tunnor , i stället att ökas med detta belopp. Med anledning häraf, hafva Revisorerne af Kongl. Directionen infordrat, ej allenast ett Förslag, som för meranämnde tiderymd utvisat all Spannmål till sine tittlär och sädesslag samt de levereringar som inträffat, utan äfven uppgift uppå de orsaker, som till Spannmålslagrens ökande i synnerhet Bidragit. Till följe häraf har Kongl. Directionen, uti afgifvet Utlåtande, anfört, att det varit för Direetionen omöjligt att vid Junii månads slut -Revisorers Berättelse. 861 ar 1818 kunna bedöma huru mycken Spannmål bordt anskaffas under tvänne påföljande år, hvarjemte, till bevis på osäkerheten af ofvannämnde beräkningar, uppgifvits, att ehuru åren 1817 och 1818 i Stockholms Slottsoch Förråds-Magazin bordt i Afrad och Kronotionde inflyta omkring 12,000 tunnor hvarje år, blott 7,276 tunnor inflöto 1817 och 6,464 tunnor år 1S18. I öfrigt har Directionen påkalladt minnet af de botande utsigter i Maji och Junii månader 1818, hvaraf Riksens Högloft.