Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottets Memorial M 32. 29 De yttranden, som sålunda inom 3:ne Riks-stånd blifvit afgifna till förmån för en fyr-anläggning på Brämön, tyckas antyda att en dylik anläggning är bland de nödvändigaste, hvarmed icke tillsvidare kan anstå, men då en led-fyr, försedd med omgående lentille-apparat af 4:de ordningen, samt med rödt sken, hvilken af Lotsdirektören blifvit föreslagen och i kostnads-förslaget upptagen till 1 5,500 R:dr, icke, enligt de upplysningar som kommit Utskottet tillhanda, motsvarar behofvet, utan att ett fyrtorn af sten eller af jern och trä, sådant som blifvit af Utskottet föreslaget att uppföras på Hernö klubb och hvarför kostnaden beräknats till 40,000 R:df, erfordras, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer måtte, för uppförande af en fyr på Brämön, bevilja ett anslag af 40,000 R:dr Riksmynt, att under de år den nu skeende stats-regleringen omfattar från Riksgälds-kontoret utgå. Hemställande Utskottet att, på sätt i afseende på fyr-anläggningar å Bjurö klubb, Hernö klubb och å Björn blifvit tillstyrkt och af 3:ne Riks-stånd bifallet, det vilkor må fästas vid beviljandet af nu tillstyrkta anslag för anskaffande och utläggande af ett fyrskepp på Finngrunden, äfvensom för fyrars uppförande på Agön och Brämön, att för dessa fyr-inrättningars framtida underhåll Stats-verket icke varder med några särskilda utgifter utöfver tillgångarne från fyroch båk-medlen betungadt. Beträffande slutligen öfriga af Borgare-ståndet återremitterade punkter, så enär desamma blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-stånden bifallna har Utskottet, i stöd af Riksdags-ordningens 75 8, O o O funnit återremissen ej kunna till någon åtgärd föranleda. Stockholm den IG Oktober 1857. 30 Sammans.
4» och 5 föreslagit, och samma Betänkande således redan kan anses vara af Irenne Riks-Stånd, i denna del, godkändt. De hvarandra motsatta anmärkningar, som blifvit framställde emot Utskottets under mom. 6 gifne tillstyrkan, anser Utskottet så mycket mindre kunna föranleda till någon ändring af hvad Utskottet i samma mom. föreslagit, som Utskottet, genom dess i Betänkandet N:o i58 gjorde tillstyrkan om rättighet för Banco-Fullmäglige att till annan Bankens lånerörelse anvisa någon del af de fonder, som under eu längre tid icke kuiir nät för de dermed afsedde ändamål användas, icke velat på konslladt sätt uppdrifva Bankens lånerörelse, utan endast förekomma inträffande å nyo af det förhållande, som sedan sista Riksdag egt rum, att nemligen för vissa ändamål afsatta betydliga fonder till större elier mindre del blifva obegagnade, under det fonderne för andra grenar af Bankens rörelse finnas otillräcklige, och hvad den inom Bonde-Ståndet gjorde anmärkning beträffar, densamma grundar sig på ett misstag, enär Utskottet, genom dess tillstyrkan, att uti det vid Handelsoch Närings-Disconten tillåtne högsta skuldsättningsbeloppet, 4o,ooo R;dr, icke må inbegripas, hvad gäldenären eljest kan vara till Banco-Disconten skyldig, allenast bibehållit hvad 5 Mom. af 232 §. i senaste Banco-Reglemente i detta afseende stadgat. På grund af hvad Utskottet sålunda anfört, får Utskottet ånyo underställa Rikets Ständer det förslag till förändring af 232 §. i senaste Banco-Reglemente, som Betänkandet N:o 155 innehåller.
Manne den ej, om den genom denna missledning vållat att hans kraft till ny framalstring på den gamla jorden förminskats, år skyldig att hjelpa honom till att återvinna den? Månne den ej bör öppet såga honom: Du borde vål betala mig så mycket årligen; men jag har missledt dig, fastän utan afsigt; du kan det ej, derföre vill jag två å tre år endast hafva hälften deraf? Och månne ej denna Stat, utan fruktan, i likhet med den stora egendomsägaren, som ser sina underhafvande tryckas af missvåxtårets följder, ktfn ikläda sig för ett ögonblick låntagarens besvärligheter, för att hjelpa dem? Endast af ett Särskildt Utskott hafva vi att vänta en mogen pröfning af ett så högst vigtigt ämne, utan att störa gången af de lliks - 346 Den 14 Februarii„ dags-angelågenheter, som de öfrige Utskotten böra behandla. Och ännu flera orsaker synes mig förefinras till det nu öfverklagade tillståndet, hvil-» ka öka anledningen att tillstyrka ett Särskildt Utskott. Beskattningen år ofullkomlig. Utan att ingå i en vidlyftig beskrifning deram, tror jag att man redan hunnit långt, om man låter det Särskildta Utskottet utreda och förelägga Ständerne, de naturliga förmonerne eller olågenheterne för detta Rike, af en capitatians-afgift: en slags beskattning, som synes enlig med Grundlagsformemes jemnlik hets-principer, och som för den, som undersöker orsaken till och sättet att utgöra, våra mantalspenningar, visar sig i Sverige endast bestå i dea »ista Riksdag beslutne tre akillings afgift, Folk-undervisningen år ojullkamlig, Då jag ej härvid vill eller kan ingå i dess pröfning från en högre åsigt, tror jag mig göra för en hvar lått tydligt huru bristfällig den år, genom denna enda fråga: Huru skola Jordbrukets sig allt jemt ökande alster gifva samma eller större behållning, om folk-under visningen Icke genom konstfärdighets utspridande å ena tidan gör dessa alster afsättlig» åt ökadt antal
Onkel Jonas gjorde sig då så rak i ryggen som möjligt, sträckte på sina korta ben och satte sporrarne i sidorna på hästen, och i det han red förbi muren, hälsade han militäriskt med ridpiskan, medan de unga damerna skreko hurra i munnen på hvarandra. Cordelia, som annars var en mannahatare, gjorde ett undantag för onkel Jonas. Hon betraktade h o n o m snarare som en gammal rar tant, och hon visste, att det var h o n o m ett sant nöje att skänka henne hjälp till hennes fattiga. Han kom alltid med fickan full af klingande mynt. Han sjönk oftast ned i en af de stora länstoDjurgårdsteatern bjuder sedan i tisdags på ett larne o c h tog Anne-Sophie och Tony på livar nytt program, s o m utan tvifvel bör kunna locka sitt knä. en följd goda hus i sommarsäsongens elfte Anne Sophie anförtrodde h o n o m gärna sina timme. Det inledes af Anders de Wahts sedan i mycket omväxlande kärlekshistorier, och Tony fjor kända täcka lilla proverb: » För tidigt », där spelade på luta och sjöng för h o n o m: » H u l d a den manliga rollen fortfarande på ett innerligt och maj, din englablick », » Blott den som älskog käntilltalande sätt utföres af författaren själf, o c h där ner » o c h » Arma flicka, minnes du » och andra fru Eliason s o m den unga backfischen mycket af hans favoritvisor. friskt och intagande sekunderar honom. Bifallet Han satt med hufvudet på sned o c h lyssnade var också synnerligen lifligt. smäktande, medan hans stora ögon fylldes med Det franska lustspel, som därefter följer, » Varieté- klart vatten liksom förgät-migejer i regnväder. sångerskan » af firman Gondinet o c h de Sivrac, Så hände det en dag, att Tony stod nere i erbjuder intet nytt, jämfördt med sina många fö- bak-rummet o c h lagade smördeg till middagen.
De stadganden. om Handtverkerier, sorn ännu finnas uti 3 och 4 Capitlen Handels - Balken , ehuru de såsom Oeconorniska otvifvelaktigt böra från allmänna Hagen uteslutas, fordra likväl nu Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers samfälliga beslut för att upphäfvas, men icke i egenskap af Privilegiifrågor, utan såsom hörande till Rikets ännu gällande Civil-Kag. O m‘likväl, äfven efter Regerings-FormenS antagande, rättighéten att^ idka borgerlig näring kunnat anses såsom ett Borgare Ståndets Privilegium ,. så hade detsamma blifvit till alla delar upphäfvet genom den på samma Stånds medgifvande grundade Kongl. Förordningen den 6 April 1810, hvilken så mycket heldre bort derefter tjena till rättelse och efterlefvas , som detta medgifvande utgjorde ett vilkor för de öfriga Riks-Ståndens concessioner, hvilka genast gingo i verkställighet, och sorn detsamma icke innefattat någon eftergift å Borgare Ståndets sida, om meningen deraf kunde annorlunda, än efter •idet klara ordaförståndet tydas. Det ar således än mera utan alla hinder af ensidiga fördelar för någon viss Medborgareklass|, som ämnet kan och bör 1 hela sin vidd betrak - 678 Den 5 Juli. betraktas, i afseende på de Stats-Oeconomiska följder, sorn ändringar uti nia gällande föreskrifter om Borgerliga Näringar kunna medföra. Om man härvid vill skilja imellan Borgerliga Näringar och andra näringar utiStaten, skall svårighet' uppkomma att bestämma denna skillnad, och resultatet torde blifva, att någon egentlig åtskillnad i detta fall icke äger rurn , utan att alla Näringar skiftevis äro passande för alla de orter och ställen j Stad eller på Landet, der locala förhållanden medgifva deras idkande.
Öfverläggningen rörtde den ifrågavar. cabinettscassabristens beklagliga tillvaro och uppkomst har blifvit förd med så mycken skicklighet och utförlighet, — fastän StatsUtsk., särdeles genom sitt sednare förfarande, lagt hinder för frågans slutliga, och fullständiga utredande; — äfvensom frågan i afseende å så väl betäckande af denna brist, som ock Statens förpligtelse att bonera de förbindelser, hvilka i och för dess väl och behof blifvit ingångna, befinnes så utredd att föga torde vara att tillägga. Man har klandrat det opnrlementaiiska derutinnan, att Den 3o April f. m. Konungens höga personlighet uti dessa öfverläggning»!' blifvit inblandad. Jag bestrider icke detta fullkomligt; likväl liar det i sä måtto icke kunnat undvikas, sorn Dess höga namn finnes å någon af förbindelserna undertecknad!. Jag nödgas upplaga detta, emedan det är en ibland de hufvudsakligaste grunder, hvarpå Statens betalningsskyldighet blifvit bestridd. För mig synes delta verka lill ett alldeles motsatt förhållande. Att brislen uppkommit medelst i och för Statens räkning verkställda utgifter, är ett obestridligt factum. Något anslag till såsom uti andra länder befintliga hemliga fonder, finnes icke uti vårt Iand. — Svensken bär afsky för allt hvad sorn hemligt och lön liga göres och låtes; deraf kunna vi hemta dess obenägenhet för s. k. hemliga utgifter. Sådana finnas likväl och kunna jcke abstralieras ifrån begreppet af statsförhållanden. Att så alfallet kan icke, sa m v e t sen 1 i g t, förnekas. — Men till frågan. De utgifter, hvilka orsakat bristen, hafva af vår Regering befunnits för Statens sannskyldiga nytta erforderliga; de äro gjorda och måste betäckas. Omme om landets ära, dess värdighet och sjelfständighet, hafva de höga löftesmännen icke tvekat att ikläda sig borgen för dessa Statens utgifter, för hvilka vi stå i skuld hos utländningen. Skola väl folkets representanter icke erkänna detta; — vara mindre ömtålige om fosterlandets heder, dess anseende och credit?
Så länge de inte ge sig, är ingenting att frukta för den närmaste framtiden. Nu ha vi nästan vant oss att vänta föga af det yngsta skådespelareslägtet En stor förmåga har trädt fram i första ledet af de våra, ett par aktningsvärda krafter ha vun-nité — men för öfrigt föga att vänta. Kungliga teaterns manliga rekryter äro båda förut välkända af vår publik. Det dröjde innan den ena af dem fick visa hvad han förmådde. Af herr Baeckströms komiska kraft, som vi hade i godt minne från Leonarda, Kråkfötter, Reif von Reiflingen och flera stycken, fingo vi ej se mycket på hela höstterminen, och någon för honom riktigt lämplig roll iick han ej förr än han nu fick spela Thurman. Hans tid kommer dock säkert. Såväl fröken Björkegren och fru Bosin som herr Thegerström började sin bana vid kungliga teatern med en lång osynlighet, som likväl ej skadade dem. Litet hvila för en ¿ång skärper blicken och lusten att pröfva sin kraft. Har herr Bseckström sålunda varit undanskjuten, så har herr Palme så mycket mera direkt fått gå in i hetaste elden. Han var liksom förutbestämd till framgång. Och det går an, när framgången berättigas af så ärligt och insigtsfullt arbete som det, herr Palme visat Men hvarför använda honom i tid och otid? Han har på förståndigt sätt spelat både kung Erik och gossen Axel i Madeleine Bunge, hvar-jämte hans göteborgska glansroller Hjalmar Ekdal och Ambrosius lågo fårdiga för honom här. Nu har han spelat Tygesen — och är hans repetoar då icke omvexlande nog, så blir väl hans härnäst följande roll Fregattkaptenens. Hvad danske författare längta efter: ett ungt stycke, speladt af unga krafter, det kan man få se på vår Nya teater. Dess personal har alltid bjudit på ungdomar, men de ha oftast försvunnit derifrån igen, antingen för att inte mera synas till eller för att på annat håll utveckla sig för kungliga scenen. Hur det skall gå med Nya teaterns nuvarande unga garde, vet ingen, säkert är likväl att det kommit med vackra löften och att dess utveckling hittills väckt det varmaste intresse. Herr Gründer var den förste. Hans föregående kandelansdortsborna ensamt till.
Besvärsoch Oeconomi-Utskottets Betänkande i anledning af väckt fråga, huruvida Invanarne i någon ort kunde förbjudas att hvarest som helst inom Riket söka sig arbete, fogade tillägg, nemi.: dels att de Prestbevis, hvilka enligt Utskottets Förslag skola tjena Allmogen till Resepass, böra utgifvas efter dertill inrättadt Formulär, hvaruti omnämnes , att de i sådant ändamål gälla, dels ock att hos Kongl. Majit i underdånighet må anhållas, att Kongl, Majit täcktes efter särskildta Bandsorters olika behof och omständigheter,- genom någon författning i Nåder föreskrifva hvad för öfrigt i detta afseende bör iakttagas, pj det Allmogen , såmedelst må undvika den kostnad och det hinder, som ordentliga Respass anskaffande skulle medföra. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. Den 2 Juli. 13 S. D. H när Allm. Besvärsoch OeconomieUtskottets på bordet hvilande Betänkande, ang. vidtagande medel till Vaccinationens befrämjande, nu å nyo föredrogs, blef detsamma med dervid gjorda anmärkningar till Utskottet åter remitteradt. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Beiänkanden, angående tillökning i de Kongl, och Furstliga Hofvens Stats-Summor, samt angående Stats-Summa for H K. H. ArfPrinsen Oscar, i händelse Hans Kongl. Höghet skulle innan nästa Riksdag sig förmäla., fann Prest-Ståndet för godt att lika med Hedervärda Bonde-Ståndet nämnda Betänkanden bifalla, på det sätt, att enär den föreslagna årliga tillökningen finnes mera afpassad efter Rikets nuvarande svaga penninge-tillgångar, än efter tidernas förhöjda varupriser och Hans Kongl. Maj:ts ovärderliga förtjänster mot Fäderneslandet, så skulle densamma för hans Kongl. Maj:t och de öfriga Kongl. Personerna taga sin början från den x Januari detta år, och för Hennes Kongl. Höghet Prinsessan fortfara till dess
Domkapitel äfvensom Direktionerna för Stockholms stads undervisningsverk samt nya elementarskolan i nåder infordra uppgifter å samtlige de lärare, som på grund af sagde medgifvande skulle vara berättigade att under innevarande statsregleringsperiod i högre lönegrad uppflyttas. Dessa uppgifter, som numera fullständigt inkommit, gifva vid handen, att ej mindre än 22 lärare anmält sig till erhållande af ifrågavarande förmån, och att de flesta äfven Bih. till R. St. Fröt. 1865. l:a Sami. l:a Afd. 1 2 * Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. blifvit dertill af vederbörande skolstyrelser förordade. Vid granskning af de skäl, som till bestyrkande af dessa lärares rätt blifvit anförda, visar det sig att, om Rikets Ständers ofvannämnda medgifvande skulle utsträckas till alla dem, på hvilka detsamma enligt ordalydelsen borde ega tillämpning, de derutaf betingade löneförhöjningarne skulle för innevarande statsregleringsperiod uppgå till mera än 25,000 Riksdaler. Då likväl Rikets Ständer för berörda ändamål endast anvisat 2,000 Riksdaler årligen, eller för åren 1864—1866 tillsammans 6,000 Riksdaler, ligger det antagande nära till hands, att Rikets Ständer förutsatt, det antalet af de lärare, som befunne sig i den här afsedda kategorien, inskränkte sig till inalles fyra. Detta antagande vinner ytterligare stöd af diskussionerna inom Presteoch Rorgarestånden, af hvilka stånd i första rummet det beslut fattades, som sedermera, genom förstärkta Stats-utskottets omröstning, i detta ämne blef Rikets Ständers. Inom det senare ståndet angåfvos äfven namnen på dessa fyra lärare. Med hänseende till otillräckligheten af den utaf Rikets Ständer för ändamålet anvisade summa, får jag underdånigst hemställa, det Eders Kongl. Maj:t täcktes förklara
i4 §. omförmäles, så komma, efter hvarje af dessa för insättningen bestämda terminer, inga andra Actier att P Banco-Utskottets Memorial IV.o ij.8. att få belånas, än rle, för'hvilka den för året förfallna Actie - insättning , efter 2i procent å gamla Actierne, blifvit, enligt Canal-Directionehs bevis, fullgjord. (Se Statsoch Banco* Utsk. Bet. N:o 23 pag. XXII.) b) Adier i Södertelje Canal och Slussverks-Bolag bibehållas vid deras hittills åtnjutna belånings-rätt, nemligen 5o procent af det ursprungligen tecknade Capitalet, belöpande sig till i o procent af den summa, nu varan* de Actierne upptaga, Räntan å dessa lån émot Actier och Documenter förblifver, såsom hittills, 5 pro* cent, och iakttages, att lånetiden ej får öfverstiga 6 månader, samt att ingen omsättning eger ruin; skolande Lånehandlingarne för de lån, som ej vid förfallotiden infrias, skyndsamligen utlemnas till Ombudsmannen, §• Af denna fond må ej någon kunna på samma gång innehafva större lån, än sam* manrSknadt 20,000 R:dr. (Obs. Dessa 14, i5 och 16 §§. aro uppsatta i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut — (se Banco-Utsk. Bet. N:o Bill till Riks. Sl. Prot. 1828—i83o. G Sami. 3 B. a3:dje Häftet. i8 Banco-Utskottets Memorial N.o 148. 82, N:o 130 och N:o i3o samt Statsoch Banco-Utskottens Bet. N:o 23), med iakttagande tillika, alt ett anmärkt misstag vid beräkningen af förhållandet emellan Södertelje Canal-Actiernas ursprungliga och nu varande Capital-summa blifvit rättadt.
I staden, där hon var född och uppfödd, var man dessutom så van att se henne, att ingen tänkte på eller talade om hennes utseende. K o m en Dy jungfru i huset, medan hon var barn, kunde det väl hända, att denna nere i köket eller jungfrul ammaren råkade utbrista: » Hvar i all världen har herrskapet, som bägge ä ' så vackra, fått den där svarta fula flickungen ifrån? » Men det dröjde icke många dagar, förrän den » svarta, fula flickungen » genom sitt vänliga väsende fullkomligt eröfrat den nya jungfrun, i den grad att den senare skulle räknat för en oförlåtlig synd att finna » den lilla söta, rara fröken » ful. Hon växte upp och kom ut i sällskapsvärlden. Men de hon mötte hade antingen sett henne växa upp eller växt upp jämte henne — ingen af dem tänkte på hennes utseende. Förbisedd kunde hon aldrig blifva, omtyckt var hon af de flesta, någon särskild hyllning fordrade hon ej, koketteri och eröfringar kom aldrig i hennes tankar. Glad och naturlig, med friskt och öppet sinne, gick hon sin väg framåt, obekymrad och fri, tills hon mötte honom. Han var främling i den krets, där hvar och en var henne så välbekant, och dock var det från första stunden, som om hon mött en barndomsvän. Och han blef genast intagen af detta unga, friska modiga själslif, som talade ur hela hennes väsen. Han älskade henne, utan att veta det, vid första ord de växlade; han älskade henne och jublade, när han visste det. Och hon vaknade upp ur sin ljufliga barndomsdröm till en ännu härligare verklighet. Bröllopet firades med stor ståt. Till den rikt prydda kyrkan strömmade folk från alla kanter för att beskåda härligheten. Och då, just då, när hon i sin snöhvita dräkt af silke och spetsar — en dräkt, som icke förhöjde den starkt brunetta hyn — när hon vid makens sida gick genom folksamlingen ut till sin väntande vagn, då träffades hennes öra af de halfhögt uttalade orden: » Så ' n rysligt vacker brudgum och så ' n vådligt ful brud! » Hon ryckte till. Det hade hon aldrig förut tänkt på.
Den 17 Juli. e. m. jemte Utskottets Betänkande återremitteras» Herr Berghman, Ambrosius Magnust Uti hvad Hére Grefve Gyllenborg anfört , får jag till alia delar instämma, och blott tillägga: att dä nästan 1 hvarje pl-no,i anledning af Utskottens Betänkanden, högst betydliga tillökningar göras uti ^tätens redan förut sä dr': ja utgifter, såsom nu af j . ra 250,000 R:dd T edfe FfulvndTiteln, n u: * viii Statsverket s». i 'en blifva öfver ail måtta belasta it; ty grdt v•• Avrid Artikeln, hvaraf jag hort några anslag blifvit tagna, kan ej vara af . i mycken betydenhet, att den fyller manga behof. För att fa medel till de förökade utgifternas bestridande, är således nödigt att söka nya utvägar till Statens understöd, på detdenredanså betungade skattdraga» ren icke måtte alldeles nedtryckas under sina bördor. Förr, under fredstider, stodo vissa Rotar vid hvarje Compagnie under Indeldta Regementerna vacanta för Kronans räkning , emot en årlig afgift. Och som vi rut befinna oss i fredstiilstånd, får jag föreslå: att StatsUtskoitet anmodas inkomma med project till en sidan arrangement, som sedan af Riksens Högloft. Ständer kunde till Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande underställas. Beloppet af en sådan vacanceafgift är lätt gifvet, då Rotarnas antal vid hvari; Regemente blir determineradt, och kan genast derefter införas ibland Statens inkomster, samt anslås för några af de på ökade - v. Den 17 Juli. e. m, 8*7 ökade utgifters bestridande. I anledning af de vid Utskottets Betänkande gjorda sumärkniogar får jag anhålla om äterreniiss aiBetankandeL. Då Ridderskapet och Adeln, uppå tillfrågan af Herr LandtMarskalken, icke ansåg de gjorda anmärkningarna hindra antagande af Utskottets Betänkande, biet detsamma af Högloft.
Jemte förmälan, hurusom vid det, enligt Stockholms stads .Tustiliaekollcgii och Förmyndare-kammares förordnande den 30 April 1842 verkställde arfskifte efter collega scholae Jacob Ekelund, som den 6 December 1840, ulan kände arfvingar, med döden afgått, ett belopp al tvåtusende sjuhundrade tjugufyra riksdaler 31 sk. 1 rst. banko blifvit afsatt för Ekelunds okände arfvingar, hvilka likväl, oagladt å deni i behörig ordning utlärdad kallelse, underlåtit att inom laga tid göra deras avfsanspråk gällande, har, uti en till Kongl Majit ingifven skrift, bemälde Ekelunds efterlemnade enka, Eva Christina Engberg, i underdånighet anhållit, alt då, ehuru väl det å Stockholms stads vägnar väckte påstående, det ofvanberörde 2,724 r:dr 31 sk. 1 rst. mölle såsom dana-arf staden tillerkännas, blifvit genom Svea Hofrätts den 25 April 1845 meddeldta, af Kongl. Majit under den 2 Juli förlidet år fastställda, dom underkändt, hinder för medlens utbekommande af sökanden mötte derigenom, att den utaf hennes man i lifstiden upprättade testaments-handling, hvarpå hon velat grunda sin rätt till mannans qvarlåtenskap, dels icke vore i laglig form aflatlad, och dels icke blif - 8 Kongl. Moj:ls Nåd. Proposition, N:o 63. vil inom i lag föreskrifven tid efter mannens död vid domstol företedd. Kongl. Majit, med afseende å de för sökanden förekommande ömande omständigheter, i nåder täcktes, derest ifrågavarande, såsom ett kronan tillkommande dana-arf ansedde, 2,724 r:dr 31 sk. 1 ist., jemte ränta, icke kunde sökanden omedelbarligen tillerkännas, vidtaga sådane åtgärder, hvarigenom kronans rätt lill samma medel, tillika med derå upplupen och vidare upplöpande ränta, måtte varda å henne öfverlåten.