Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende å Landskanslisten Hanssons af läkare intygade oförmögenhet, i följd af sjuklighet, att sin tjenst vidare bestrida, samt å hvad Stats-kontoret i underdånighet anfört, har Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att bemälde Hansson måtte förklaras berättigad att, efter erhållet afsked från landskanslist-tjensten, oaktadt han icke uppnått föreskrifven lefnadsoch tjenste-ålder, å allmänna Indragnings-staten uppföras för åtnjutande af årlig pension, motsvarande landskanslist-lönen på stat, eller 500 R:dr Runt; — och får, i betraktande af hvad härvid förekommit, Utskottet tillstyrka, att denna nådiga framställning må af Rikets Ständer bifallas. 48:o. Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit remiss å en af Grefve II. A. Taube väckt motion, deruti anföres, hurusom Förste landtmätaren i Nyköpings län Gustaf Jolian Leatz, i April månad 1858 aflidit, efter att hafva under en 34:årig tjenstemannabana cgnat hela sin tid åt ett samvetsgrannt utöfvande af sina mödosamma befattningar. Under nära 7 år hade Leatz varit tillförordnad Förste landtmätare i det län, der han sedan under år innehaft samma tjenst på ordinarie stat, och under sin långvariga verksamhet hade Leatz genom ordentlighet och utmärkt skicklighet gjort sig allmänt värderad af länets innevånare. På grund häraf och då denne embetsman, oaktadt ett träget och mödosamt arbete under en lång följd af år, ej lyckats att förvärfva något till betryggande af sin familjs bergning, utan enkan deremot nödgats till borgenärernas förnöjande afträda boet, och med sex barn nu befunne sig i den mest bekymmersamma belägenhet, har motionären anhållit, det Rikets Ständer måtte bevilja henne en årlig pension af 400 R:dr R:mt, Stats-Utskottets Utlåtande N\o 152. 45
N:o 190, Angående förändring uti hittills gällande författningar om föryttrande af Bankens fastighetspanter genom Bancoauction, N;o 191, Angående vidtagen jemkning uti gällande stadgar för Rikets DiscontVerk, i anseende till den för än Gottland tidtals hämmade postgång, N:o 192, Angående ändring af slutet i Kongl. Förklaringen den 14 Maji i8o5, rörande lagfart å fast egendom. N:o 198, Med förslag till förändrad, redaction af 31 Cap, RättegångsBalken, Grefve Gyldenstolpej Anton Gabriel: Den form, under hvilken ExpeditionsUtskottets förslag till underdåniga skrivelser till Ståndet inkomma, anser jag hvarken öfverensstämmande med den ordning, som der - Den 16 October f. m. 363 vid bör iakttagas, ej eller innefattande den juridiska garanti, som är oundgänglig för handlingar af stundom högst vigtig egenskap. Förslagen inkomma nemligen utan att vara försedde med någon underskrift, och man saknar således allt bevis på att de öfverensstämma med Utskottets, på grund af Ständernes beslut, uppgjorde Conceptförslag. Då Utskottet består af Ledamöter från alla 4 RiksStånden, anser jag, att det ej vore för mycket, om på hvarje Stånds vägnar en Ledamot underskref förslagen, innan de till justering inlemnades. Jag får i anledning deraf anhålla, att Ridderskapet och Adeln läcktes anmoda ExpeditionsUtskoltet, att vid alla förslag, som derifrån hädanefter inlemnas, iakttaga samma form, som vid alla andra Utskotts skrifna Betänkanden och Förslager följes, att nemligen de undertecknas af en Ledamot af hvarje RiksStänd. Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: För att få Grefve Gyldenstolpes nu väckte motion ventilerad under större frequence än nu, anhåller jag att den må få hvila på bordet, Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J.
Yid öfvervägande häraf har det visserligen icke undgått Utskottets uppmärksamhet, att genom den föreslagna åtgärden summorna af de serskilda länens fastighetsvärden skulle komma i ett någorlunda sannt inbördes förhållande till hvarandra, men då det ändamål, som i afseende å fastighets taxeringar hufvudsakligen synes böra sökas, alt nemligen kunna i det närmaste utröna hvarje fastighets rätta värde, så väl i och för sig, som relativt till aila öfriga fastighetsdelar i hela riket, icke på sådant sätt jemväl kan ernås, så och då motionären icke sökt visa, i hvad mån beloppen i den närvarande tariffen, hvilken, likasom den af motionären föreslagna, endast upptager de minimisummor, hvilka länens taxeringsvärden icke få understiga, äro sins emellan oriktiga, anser sig Utskottet icke böra till den ifrågasatta åtgärden tillstyrka bifall. Vidare har komminister Schagerberg uti väckt motion hemställt, att, på det den fastighets-taxering, hvarom förevarande jemte andra paragrafer i bevillnings-förordningen innehålla föreskrifter, måtte kunna grunda sig på Bih. till R. St. Prot. 1847 och 1848, 5 Sami. 1 A/d. 4 Haft5 Bevilinings-Utskottcts Betänkande, N:o g. fullkomlig bekantskap med verkliga värdet serskilda hemman emellan, stadgas måtte: att socknenämnderna skulle ega rättighet att hvar för sin kommun uppgöra en billig och på sakkännedomen om egendomarnes inbördes verkliga värde grundad taxering for socknen, samt att taxeringsoch pröfningskommittéerna borde ställa sig densamma vid debitering till efterrättelse, så vida icke desto giltigare skäl funnos till dess förkastande, hvarom socknenämnden genom protokollsutdrag borde med besvärshänvisning underrättas; eller ock att kommunen skulle ega frihet att genom socknenämnden ensamt eller andra i socknestämma valde och befullmägtigade ombud ombesörja en ny taxering af socknens hemman, verk och lägenheter, under tydlig föreskrift, att taxeringssumman icke finge understiga, men väl höjas öfver det totalvärde, hvartill hela kommunen förut varit taxerad.
Vid 1847 och 1848 årens Riksdag begärdes härtill ett låneunderstöd af Staten af 75,000 R:dr; men detta afslogs på grund af då bristande tillgångar. Direktionen mäste således inskränka sig lill uppförande af den' ena projekterade flygelbyggnaden, med en kostnad af något öfver 30,000 R:dr, och i förlitande på den välvilja, Rikets Ständer i allmänhet visat mot landets undervisningsverk, hoppades man att åtminstone härtill vid en kommande riksdag bekomma ett förmånligt lån af Staten. Kongl. Maj:t afgaf ock en Nådig Proposition om ett sådant lån på 40,000 R:dr; men äfven detta afslogs, hufvudsakligen på den grund, att man ej hade för sig fullständigt utredt det nära förhållande, hvari Lunds lasarett stod till Akademien, utan ansåg lasarettet såsom egentligen en kommunal-inrältning för länets behof. Följden af detta alsing inhemtas af föregående betänkande. Inrättningen har råkat i en skuld af 15,000 R:dr, som förlamar dess verksamhet och, oaktadt de frikostiga gåfvor, som till ett belopp af numera 7,000 R:dr erhållits .af länets invånare, behöfvas ännu 10,000 R:dr till fullständig inredning af de nya rymliga lokalerna, hvilka nu till största delen måste stå tomma, och lill nödiga förändringar i gamla lasaretls-byggnaden. Det är med anledning al' detta bekymmersammaförhållande, som jag i min motion dristat begära ett statsanslag af 25,000 R:dr. Då emellertid denna motion så sent förekom i Utskottet, att Statens tillgångar redan blifvit hårdt anlitade, fann jag mig nödsakad att der modifiera den sä, att jag endast begärde 10,000 R:dr såsom anslag och 15,000 R:dr såsom lån; men icke ens detta ansåg Utskottet sig kunna tillstyrka.
En praktisk musiker skulle här utan tvifvel flikat in en » air de primadonna », ett koloraturnummer alla bokro, taranteUa, maxurka — och då hade kompositören gerna kunnat stryka den långa koncertrullad, Zephyrine oförmo-dadt ger till bästa just i slutet af ett stort ensemblenummer, dervid de öfriga sångartisterna och orkestermedlemmarae fa sig en god stunds hvila före slutackordet Sextetten i denna akt är likväl ett högeligen värdefullt nummer, och om mao under dess lopp gang på gång erinrar sig Meyerbeer, så må det erkännas, att det är denna kompositörs bästa sidor, man dervid tänker på. Badutos serenad, som inleder finalen, är i likhet med flera andra nummer ett skäligen ojemnt musik-stycke, som först mot slutet får någon större charme, trots det utstuderadt pikanta ackompagnementet, som tillika har nagot verkligt originelt i sig, med de drömmande, bi-zarrt nyckfulla harposlagen och violinernas till slut inträdande passionerade hviskningar. Efter andra akten med dess ganska stämningsrika slut — orkesterserenad med den inslumrande Zephyrines korta * sömndränkta utrop — finnes ej mycken anmärkningsvärd musik qvar. Arian är vanlig och jägarscenen barock, ehnro rvtmiserad på ett ganska finurligt sätt och harmoniserad ej utan elegans. Att den är alldeles för lång är förut i dagbladen påpekadt. En kritiker har ock mycket riktigt förordat en melodrams anbringande i sista duetten med dess zigenarmotiv à la Carmen. Som det nu sjunges och trot« Badutos goda artikulation gar den for pjesens upplösning vigtiga bekännelsen delvis forlorad.Fru Edling ocli fröken Andersson söka öfverträffa hvarandra i karaktäristikeu af den pikanta Zephyrine, den senare mera opera-comique-messig, leende, graciös och smidig, fru E. åter kraftigare, mera naturbarn, ursprunglig och naiv, bägge i dan sscenen särdeles roliga. I sångkonst mäta sig bägge konstnärinnorna med hvarandra, i föredraget in-lägger frk.
SDlaj:t i Detta hätifeettDe gillat, f>afvoe <2Bi DeriblanD antagit följanDe: l:o ?ftt Armeen bör bilDaS af (låettDe ©tamtrupper, få väl värfvaDe forn inDelDa, i förening meD ^eväringömanjfap, odj miga Dels värfvaDe, Dels inDelDa ©jötrttpper lifaleDeS utgöra ftänDig (lam, meD hmilfen tnatt(fap af©jö» beväringen förenas; 2:o 5ltt vi(ta ontråDen af lanDet beflämmaS till utgöranDe af föeväringS» manjfap för 2frmeenS och vi(ja för flottans behof, få väl i freDS» forn frigS» tiD, fålunDa, att flottans föevärtngSområDen fontnte att utgöras af t>eta £3le* finge od) <2Beffer»NorrlanDS £än, af ^vilfet ftffnämnDa <2öt Dorf anfett fjell» focfnarne böra till SirméenS föeväritigSområDen an(lås, OtanD, ©öDra Sftöre fögDeri af Valtnar Sän, De focfttar i få väl återflåenDe Delen af ftftnämnDa Sän, forn öfriga ^ttfflän, nteD ttnDantag af Norrbottens odj ^BefferbottcttS
Hrr pastorer äro ansvarige för dessa handlingar, och vid visitationerna of contractsprosten efterses ganska noga, 0111 dessa handlingar ligga i sacrislian väl förvarade. På så sätt har händt, alt mycket, som varit ämnadt lill allmogens kännedom, blifvit ifrån den helt och hållet undanhållet. Frih. Cederström: Den siste värde talarens anmärkn. måste härleda sig derifrån, att lian ej rätt uppfattat Hr Landttms framställning i anledn. af mitt förra yttrande, nemi. alt dessa handlingar skulle till allmänheten utdelas genom Konungens Bef:h:des försorg, och således komma allmogen tillhanda, och alt flera exemplar tryckas, än sorn finnas sockenstugor i Riket. Det är således icke endast för sockenstugorna, utan för Svenska medborgarne af BondeSt. som dessa handlingar komma alt genom Styrelsens försorg i Riket utdelas. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han icke rätt fattat Frih. Cederströms mening, om det vore hans mening att 3ooo exemplar af alla Ståndens förhandlingar i representationsfrågan skulle tryckas, eller örn det blott vore af BoudeSt:s enahanda förhandlingar. 120 Den ij December f. m. Frill. Cederström: Jag menade endast BondeSt:S förhandlingar i frågan, emedan detta Stånd är det enda, som begärt deras tryckning. Våra förhandlingar finnas i de tryckta prot:n, och kunna således af hvar och en, som det önskar, blifva kunda. Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, alt BondeSt. förklarat, att alla inom RiksStm hafda förhandlingar i representationsfrågan tillika med Cons!.Utsk:s deröfver redan afgifna och framdeles afgifvande memorialer skulle i ett sammanhang tryckas och kostnaden dertill af riksdagsraedlen utgå, äfvensom att exemplaren skulle tillhandahållas Ståndets commillenter genom utdelning i socknarna, hvarom riksdagsfullmäktige sjelfve hvar i sin ort borde föranstalta; och hemställde Hr Landtm., örn R. o. Ad. behagade antaga BondeSt;s inbjudning till instämmande i detta beslut i sin helhet. Ropades nej.
Frebruari månad utfärdat en offentlig inbjudning till aktieteckning ,. hvars resultat dock ännu icke hunnit visa. sigt samt alt grefivens afsigt vore, att arbetet vid ifrågavarande jernväg mellan Örebro och Hult skulle börja instundande sommar och fullbordas år i85o. Då emedlertid ett kraftigt understöd fiån Statens sida skulle utgöra den säkraste borgen för en lycklig utgång af detta vigtiga företag, samt något verksammare medel till national välmågans höjande icke gåfves, än jernvägar;, har grefve von Rosen, med hemtadt stöd deraf, att flere andra större arbetsförelag, såsom ombyggnaden af Trollhätte och Strömsholms kanalverk, blifvit understödda med betydliga, statsbidrag* i underdånighet anhållitdet Kongl. Maj:t matte hos Rikets Ständer göra framställning om beviljande af något understöd från Statens sida för anläggningen af jernvägen emellan Örebro och Hult, i hvilket afseende han alternativt föreslagit, antingen alt Stulen måtte blifva a k Heegare i jernvägen för den summa, som af allmänna medel lill densamma anslås, och deraf, lika med de enskilde deltagarne, njuta. en framtida inkomst, i hvilket fäll, om Rikets Ständer ville anslå ett lämpligt belopp att årligen utgå, detsamma kunde användas lill ränfa och amortissement å ett motsvarande kapital, som för Statens räkning uti jernvägen insattes, eller ock alt slaten måtte försäkra; aklie-egar.ne om. en viss 6 Kongl. Maj\ls Ndd Skrifvelse, K:o 85. ränta å dems kapital under vfäsa år, på det sätt att i:ö Statens ansvarighet för runia icke gällde någon högre summa, än den, som i kostnadsförsiaget upplages, eller 3,240,000 riksdaler banko, hvadan aktie-egurne, i händelse denna summa skulle vid arbetets utförande öfverskrida*, icke egde något anspråk på staten i hänseende lill ränta på öfverskoltet, och ett maximum af statens ansvarighet derigenom blefve bestämdt; 2:0
Naturligtvis undskylla de sig med, » att man nu får stickadt så billigt på maskin, att det ej är mödan värdt att sitta och sticka för hand o. s. v. » Dock borde man åtminstone hafva för princip att aldrig låta sticka yllestrumpor på maskin. I en stor familj kan det möjligen ursäktas, men kan strumpstickning ej medhinnas, så låt hellre någon gammal gumma, som stickar bra, få den förtjänsten, och ni skall vinna därpå, ty maskinarbete har aldrig samma värde som ett väl och omsorgsfullt utfördt handarbete. Hvartill användes då det öfverfiöd af tid, som naturligtvis skall uppstå? F ö r det första tagas stunderna ej så väl i akt, man känner ej eller låtsar ej om det engelska ordspråket: » tid är pengar ». Och där tiden verkligen användes, der användes den dock icke väl. Man ser nu ofta döttrarna i sina hem, vare sig i staden eller på landet, sysselsatta med att förfärdiga, efter hvars och ens vilkor, lyxartiklar, som blifva till liten eller ingen nytta. Allt möjligt krimskrams (ungefär liktydigt med skräp) stöter man på i hemmen, äfven i de tarfligaste. Spånoch degarbeteu, lampskärmar, pappersblommor i de mest onaturliga och skrikande färger äro alla alster, som bära syn för sägen och för mitt påstående. I de mer bildade hemmen utvecklas kanske i en del fall en oättre smak i fråga om handarbeten, men smak för att tillverka enklare och nyttigare sådana saknas oftast helt och hållet. Man hör ock en allmän klagan öfver, att det numera är stor brist på tjänstefolk. Hvart taga de vägen? J o, till Amerika och till — fabrikerna! Tjänstflickorna hafva så att säga upptagit emancipationsidén; de vilja med ett ord ej vara » i tjänst », de vilja blifva » själfständiga » arbeterskor i denna myllrande människohop, där hvar på sitt sätt sträfvar att komma fram till allas önskningsmål, hjärnspöket som förhexat så månget människobarn, till » frihet och oberoende ». Det förefaller de unga tjänarinnorna lockande att få arbeta på en fabrik bestämda timmar och att sedan hafva ledigt morgon och afton.
Majit, genom nådigt bref af den 10 Juni 1817, tillagt fortifikationsbefälet och tjenstemännen fri dispositionsrätt öfver ifrågavarande fodertillgång, kunna icke undgå att anmärka, att entreprenadauktion för upphandling af det för fästningen år 1849 erforderliga hö icke, enligt författningarne, ägt rum. Och hafva Revisorerne, vid granskningen af Styrelsens öfver ekeplanteringarne räkenskaper för år 1849, funnit, att 880 Sk# å Wisingsö skördadt hö, nämnde år, blifvit, för Kronans räkning, å auktion i Grenna försåldt för 2 ll:dr 25 sk. Sk#:det eller 6 sk. 1 rst. för L#:det, och således för mindre än hälften af hvad Kronan för det å Carlsborg samma år upphandlade hö fått betala. §. 13. Oaktadt den för år 1848 af Kongl. Majit fastställda stat för Carlstens fästning icke anvisar någon aflöning till kontorsvakter, hafva likväl arfvoden för 2:ne sådane — 84 — till fortifikationsbefälet blifvit utbetalda och i räkenskaperna afförda med tillsammans 203 R:dr 16 sk., och är jemväl under år 1849 enahanda belopp för samma ändamål utgifvet. §• 14. Enligt Kongl. Maj:ts nådiga stater, har, för Christianstads f. d. fästning, af Fortifikationsafdelningens tillgångar blifvit anvisadt: år 1848 R:dr 7,300: „ 1849 „ 9,670:
Utlåtande, i anledning af erhållen åt er remiss ä Stats-Utskottets Utlåtande N:o 3io.. (I. A.) Enligt Stats-Utskoltet tillhandakomne Protocolls-Uldrag, liar det af Utskottet under N:o 3 i o afgifne Utlåtande, innefattande förslag till förnyad Inslruclion för Rikets Ständers Revisorer, i hvad som rörer deras befattning med Statsverket, blifvit af Borgare-Ståndet bifallet, men deremot af de 3:ne öfrige Riks-Stånden, på grund af förekomne anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. De Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, hvilka yrkat återremiss A förevarande Utlåtande, hafva, med gillande i allmänhet af de utaf Utskottet i motiven för Instructions-försiaget antydde åsigter, endast framställt anmärkningar emot serskilda uti förslaget intagne bestämmelser. Deremot hafva inom Preste-Ståndet 2:ne Ledamöter, under förmälan alt, efter hvad erfarenheten visat, Rikets Ständers Revisorer, alltsedan utfärdandet af i83o års Instruction, icke mött några hinder för fullgörandet af sina grundlagsenlig uppdrag, äfvensom att någon klagan öfver brister eller obestämdhet uti föreskrifterne ingalunda försports, ansett det framställda förslaget om fastställande af förnyad Re.visions-Inslruction icke vara af beliofvet på ka liad t; och har derjemte deri ene af bemälde Ledamöter förklarat, att, i fall en förändring af nu gällande Instruction vore behöflig, det år 1823 upprättade, af Gref ve Anckarsvärd förordade Instructions-förslag, såsom i vissa fall innefattande större bestämdhet i föreskrifter, vore att föredraga framför det af Utskottet upprättade.
Rappe, Axel Ludv., i anseende till enskilda angelägenheter, var föranledd att lemna riksdagen för längre tid, och derföre anhöll att, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, blifva entledigad från den honom uppdragna befattning, att vara ledamot i Bancobtsk. R. o. Ad. biföll denna anhållan, hvarefter II. Ex. anmodade Hrr Electorer att välja en ledamot i BancoUtsk. i st. f. Frih. Rappe. Härefter tillkännagaf II. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att Hr Tersmeden, Nils, som varit fullmäktig för adeliga ätten Croneborg, till följd af sin hufvudmans död inlemnat sin riksdagsmannapollet, hvadan II. Ex., enär Hr Tersmeden varit ledamot af Const.Ulsk., anmodade Hrr Electorer att äfven återbesätta den sålunda uppkomna ledighet bland ledamöterne i Const.Ulsk. Föredrogs ånyo LagUlsk:s d. 27 sisth Nov. och 11 dennes på bordet lagda betänk. N:o 33, i anledn. af väckt motion, ang:de förändradt sätt för kyrkoböckers förande och skärpta conlroller i afseende på deras förvarande. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag anhåller, alt Ridd.- secret. måtte uppgifva hvilket beslut PresteSt. i detta fall fattat och att jag derefter mätte fä yttra mig. Till följd häraf upplästes Högv.
Beträffande frågan om hospitalens årliga underhall, med hvad till sjukvården, den inre förvaltningen och ekonomien hörer, samt i hvad mån hospitals-fondens årliga tillgångar kunna förslå till bestridandet af dertill erforderliga utgifter, hafva kommitteradc dels lemnat en allmän öfversigt af de olika utgifts-titlarnes sannolika belopp, sådane de för ett sjukantal af 1000 personer, och, oberäknadt utgifterne vid hufvudstadens hospitals-inrättning, i framtiden skulle blifva efter hospitalens fulländade reorganisation; dels gjort en uppskattning af inkomsterne, som, under förutsättning, att hospitals-fonden varder vid samma inkomster bibehållen, och med in - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, A':o 63. 23 beräkning af ett framdeles förväntadt icke obetydligt belopp af patienternes årsafgifter, skulle i det närmaste visa, att någon brist för framtiden, enligt kommitterades tanka, icke vore att befara. Om än denna förmodan, som till nåeion del* »run ' s o o dar sig på förhållanden, hvilka ännu icke inträdt, skulle af framtida erfarenhet besannas, så är dock hospitals-fondeu för närvarande, enligt hvad Serafimcr-ordens gillct upplyst, i behof af understöd för att kunna fullgöra sina förbindelser och betrygga hospitalens verksamhet. Ordens-gillet har nemligen uti underd. skrifvelse den 27 Maj Eiirlidet år förnyat sin först flera gånger hos Kongl.
— Dito åt 3 Ordonanser och 2 Jaktmästare å 300 . 1,500: — 81,500:— • 92,200: — Diverse Utgifter: Till belöningar för upptäckter af brott, samt till uppsigt å misstänkte personer 5,000: — Omkostnader för Polisvaktkontoren jemte skjutsoch transport-kostnader, samt oförutsedda utgifter 3,000: — Åtskilliga andra utgifter och omkostnader, såsom för skrifmaterialier, prenumeration å tidningar, tryckning af kungörelser och annonser, hyror, lyshållning, inköp och underhåll af inventarier, m. m 4,033: 16. 12,033: 16. Till pensionering af befälet vid det upplösta Nattbevaknings-kompaniet af Stadens Militär corös 1,966: 3 2. — 001 ps — 14,000: Summa B:ko R:dr 106,200: Inkomsterne åter uppgå, enligt åberopade Kongl. Bref af den 9 Mars 1850, till följande belopp: Anslag 25 Anslag från Statsverket 15,000: — » från Branclvaktskasse-administrationen 30,000: » från hufvudstadens Drätselkommission 10,000: » af afgiften för rättigheten till minutförsäljning af bränvin och andra brända eller distillerade starka drycker inom hufvudstaden 50,000: En tredjedel af Polispersonalens anparter i de till Poliskammaren inflytande böter, beräknad till 1,200: Summa B:ko R:dr 106,200:
Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 40.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har förslag blifvit väckt dels att i Statens tjenst anställde, såväl militäre som civile läkare måtte i rese-reglementet uppföras i samma klass, som de Statens militäre tjenstemän, med hvilka de innehafva lika tjenstegrader, allt i öfverensstämmelse med Kongl. Brefvet den 5 Juli 1855, och med iakttagande deraf att sjuk - Expeditions-Utskottets Färsing till underd. Skrifvelse, N:o 38. 27 husläkare och provincialläkare komma i samma klass som regementsläkare, och dels att den fältläkare-korpsen tillkommande rätt att erhålla inqvartering i Kronans hus, efter de dess medlemmar tillagde militärgrader, måtte utsträckas jemväl till sådan inqartering, för hvilken kontant ersättning tillgodonjutes. ] afseende på ersättning för skjutsoch dagtraktamente åt läkare i allmänhet, tillämpas för närvarande Kongl. Maj:ts förnyade Rese-reglemente af den 31 Oktober 1851, som är uppstäldt med hänsyn till den rang en hvar vid nämnda tid innehade, sålunda att t. ex. en Öfverfältläkare åtnjuter ersättning för skjuts och dagtraktamente enligt 5:te klassen, till hvilken jemväl Öfverstelöjtnanter i fråga härom hänföras. Enligt Kongl. Brefvet den 5 Juli 1855 innebar likväl Öfverfältläkare numera lika rang med Öfverste. Men Öfverstar tillhöra i afseende på ifrågavarande ersättning 4:de klassen af ofvanberörda rese-reglemente. Sammalunda åtnjuta fältläkare, enligt 6:te klassen, enahanda ersättning, som majorer, oaktadt de nu hafva Ofverstelöjtnants rang, regementsläkare med majors rang lika ersättning med kaptener, enligt 7:de klassen, o. s. v.; hvarförutan provincialläkare i rese-reglementet hänföras, lika med kaptener, under sistberörda klass.