Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls. ll:o Svafvelbruks-tionden, Bifölls. 12:o Mantals-penningar, jemte den till denna punkt hörande bilagan Litt. G.j Utlåtande, i fråga om mantals-penningarnes upphörande, eller ändring uti deras beräknande. Återremitterades. 13:o Lagmansoch Iläradshöfdinge-räntan, samt den till denna punkt hörande bilagan Litt. H., i fråga om samma räntas upphörande. Hvad Utskottet härutinnan tillstyrkt, blef af Ståndet bifallet. 14:o Gerningsören af Handtverkare. Bifölls. l5:o Sterbbus-afgiften, jemte bilagan Litt. Utlåtande i anledning af väckt fråga om nedsättning uti samma afgift. Bifölls. lG:o Bötes-medlen. Återremitterades. l8:o Ständiga rote-vacans-afgiften vid Skånska Infanteri-regementena. Bifölls. 19:o Tillfällisre rote-vacanceoch mötes-afgifter. Bifölls. 20:o Kneckte-rotefrihets-medel, jemte den lill samma punkt hörande bilagan Litt. K., Utlåtande, angående beräkningen af vacans-afgiften for oroterad jord, samt framställning om dess återförande till beviilningen. Återremitterades. 21 :o Båtsmans-vacans-afgiften. Bifölls. 22:o Krutoch saltpeter-försäljningsmedel. Bifölls. 23:o Controll-stämpel-medel. Bifölls. 24:o Nummer-Lotteri-medlen. Ståndet hänvisade till det beslut, som kommer alt fattas, angående Nummer-Lotteriets föreslagna indragning. 25:o Båkoch Lots-medlen. Åter re m i t ter a des. 26:o Ersättningar. Bifölls. 27:o Observatiöns-medel. Extra medel och uppbörder. Bifölls. 29:o Intresse-medel. Bifölls. 30:o Sjötulls-medlen.
Utskottets Beslut, att emot 75 §. i Riksdagsordningen afslå all jemkning i frågan om friare utförsel af Trävaror och productplacatets hvilande eller upphäfvande, fä vi oss ödmjukeligen reservera'- 962 Sesv. p(h Elon, Utsk, Bctänkanden, J3en Votering, härvid skett, och s©m hänvist frågan till 75 §. af nämnde Grundlag, må ic* he kinna tillämpas på ds delar i Högloft, Utskottets Betänkande, hvilka af Besp,ective JUksStånden redan äro godkände, nämligen att genom Underdånig skrifvelse öfverlemna fråsan till Kongl, Majas Nådiga pröfning, Nils, Mansson, C, F. Berg, Uti hvad Nils Månsson och C, F. Berg sålunda anfört, instämde samtelige LedaiwW terne af Hedervärda BondeStåndet, Ex Protocpll*. A. Fryxell, , i^rnmJOOfjOOOOgr..,- M Förteckning på 8:^e Samlingens innehåll, Allmänna Besvärsoch EhonorniUtshottens Betänk anden och Förklaringar angående; N-I 1. HUökt antal Canzli-Betjening Sid. 3 g, Bränvinsbranningens fortfarande eller inställning -*» 4* 5, Anmärkningar vid sistnämnda Betänkande llj. 4. Ändring i i:a Art. 3 §. af Kongl. Förordningen om Branvipsbrä,aningen den 20 Dec. 1314 59- <j, BondeStlndets remiss af ett Memorial om KyikaOrdningens efterlefnad och verkställighet 62, 6, Brest Stan dets remiss af Doctor Stenhammars Memorial 0111 saknad eller fördröjd verkställighet S Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers Beslut <54' 7, BondeStåndets remiss ä ett Memorial om .dea n> a Psalmbokens utgifvande 65. g. BondeStåndets remiss ä Doctor Stenhammars ofvannämnda Memorial 66, 9.
Med icke mindre förundran än den värde Ledamotens öfver mitt af honom förmodade misstag , har jag åhört det skäl han anfört för sin motsatta mening. Det återkallar i mitt minne det rygtbara beslut, sorn en gång i ett annat land förklarade en båt för Fregatt — och denna nya fregatt måste af alla Den 3 November e. »i. 73 såsom sådan erkännas. Man kan visserligen använda benämningar efter behag , men vanligen förstår man med mynt ett allmänt bytesmedel ett circulations-medel. Sådant är ja äfven det åsyftade ändamålet med de föreslagna Assignationeme ? Icke är vid begreppet mynt fästadt vilkoret af ett tvunget omlopp? Väl kunna lagar finnas, som ålägga mig att för mina fordrings-anspråk för mina varor emottaga en viss qvantitet af något visst slags mynt denna qvantitet må motsvara min rättmätiga fordran , det värde jag fäster på min vara —- eller ej, men ingen lag äger förmåga att tvinga mig att frivilligt emottaga ett mynt, som jag sjelf ej vill emottaga , och det är dock det fria antagandet, som ensamt gifver omlopp åt ett allmänt bytesmedel , eller med andra ord sagdt sätter ett mynt, hvilket som hälst i circulation. Man torde således finna den af nyssnämde värde talare gjorda distinction emellan mynt och Assignationer olämplig , och att dessa senare, sådane de nu blifvit föreslagne, endast såsom mynt kunna circulera. — Jag tillstyrker bifall å Utskottens Betänkande, men med vilkor af lägsta Summans nedsättning till 66 R:dr 32 sk., och att uttryckligen stadgas , det ifrågavarande Assignationer i ingen publik Cassa få emottagas. Herr Hjerta : Här har blifvit framställd en sats , som skulle bevisa, att i Utskottens Betänkande förbudet emot tryckta Assignationers utfärdande å enskilde ej är bibehållet. Sådant är likväl förhållandet; detta förbud är bibehål - 74 Den 3 November e. m. let , och i anledning häraf kan således ej dragas någon slutsats, hvarken af 1766 års Författning , eller af den som under ungefär samma åsigter ntgafs år igig Jag har förut yttrat , att i 1734 års
Men skulle man nu kunna gifva reciprociteten den tydning , att den kunde afse allt utom monopolier, såsom Grefve von Schwerin trott , så är jag tillfredsställd med den förändring förslaget nu vunnit och anser det då kunna vara likgiltigt, om vi antaga den nuvarande tariffen eller icke , ty i sådant fall tror jag den icke kunna medföra pågra svåra följder, ehuru jag alltid önskar , att hvad Riksens Ständer besluta , ej må bära prägel af mindre omtanka eiler hastverk. På sådan grund instämmer jag uti förslaget om ett särskilt Utskott , och tror att om någonsin en ny pröfning kan vara af nöden så är det nu. Jag anhåller således om proposition på tillsättande af ett Särskilt Utskott. Det'a hindrar ej att discussionen om Tariffen kas fortfara. D« anmärkningar som nu göras , kunna till detta Utskott öfverlämnäs. Grefve Spent : Herr von Hohenhausen har till en del förekommit mig i hvad jag ämnade yttra i afseende på det tillägg han i sista Plenum föreslog och som af mig understöddes genom begäran om votering. Li - ryen 18 Augusti /. »t. 57^ ka med Herr von Hohenhausen ansåg jag så viii uti berörde tillägg, som uti Herr Grefvenå’ Och LandtMarskalkens förslag till proposition , på grund hvaraf jag afsiod, ligga en större latitude för den administrerande Styrelsen. Denna latitude blef sedan mindre genom den redaction som af Ridderskapet och Adeln godkändes Jag har hört denna tolkas genom förklarande af ordet reciprocité, så att den kunde innefatta hvad man behagar. Kan den tolkningen vara riktig, så att alla handelsconjuncturer deruti innefattas så är jag nöjd med beslutet, och då tror jsg lika med Herr von Hohenhausen , att sjelfva framställningen till Kongl. Maj:ts pröfning redan är gjord men som jag icke så kan förstå redactionen, anhåller jag att nu å nyo få reservera mig emot det beslut som togs i Thorsdags. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
St.r exempelvis uppgifvit, attj då fråga vore örn flere till Ädelforss Guldverk anslagne hemmans indragande eller hemfallande till Staten j desamma då blcfve användbare till behof af ifrågavarande beskaffenhet j äfvensom att flere dylike fall kunde uppkomma j Betänkan cl en, N:o 273. 323 hvilka gifve tillfälle för desse fordringars godtgörande i den med Författningarne öfverensstämmande ordning. Efter tillförordnade SlatsSccreterarens tanka kunde af detta yttrande icke någon annan mening dragas, än att R. St.T trott det vara enligt med Författningarne, all hemmanen under Ädelforss kunde till godtgörande af Sökandernes skatterättsfordringär användas, ty någon serskild förmån eller grace genom undanlag från Författningarne, trodde tillförordnade StatsSecreteraren ej att R. St:r velat Sökanderne bereda, hvilket då bordt på annat sätt vara uttryckt. Att en sådan serskild förmån för Sökanderne varit R. Sltrs afsigt, vore så mycket mindre troligt, som R. St:r i öfrigt, på alla ställen i deras Skrifvelse, ansett ersättningen böra i vanlig och med Författningarne öfverensstämmande ordning meddelas. När R. St:r afgåfvo förenämnde yttrande, kände troligen R. Sttr icke eller förhållandet med tillkomsten och beskaffenheten af desse hemman, ännu mind re var det för R. St:rs pröfning ulredt, om och hvad hinder af Förtättningarne kunde mot deras upplåtande till ifrågavarande ändamål förekomma. — Att Iv. M:t äfven redan på detta sätt förstått R. Sttrs ifrågavarande yttrande, visade sig äfven deraf, alt K. M:t år i8iq vid föredragningen af R. Sltrs förberörde underd. yttrande, infordrade KammarCollegii underd. Utlåtande om desse Hemman, utan att förnärma Kronans rätt, kunde till det af R. St:r anvisade ändamål användas.
fordras för att äldre personer, som sätta värde på köpa en verkligt god landtegendom, vänlighet och omvårdnad. Priset moderat. Utmärkta referenser finnas. Svar hvarå blott finnes hypotekslån. Upplysningar af egaren E. O. L. till » A. B.j, Iduns redaktionsbyrå. Axvall, p. r. G. Hammars Lampkök * Stor värmeförmåga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. Pris: enkla med en veke 4 ä 6 kr., extra soUda 8 kr., med två vekar 12 kr. och med tre vekar 18 kr. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare. G. HAMMAR, 30 Malmskilnadsgatan ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher gratis åt Iduns och Skandinavisk Modetidnings abonnenter och för uppdrag åt andra mot en obetydlig ersättning. Alla saker skickas mot efterkraf och få returneras (dock genast) mot fraktkostnaden. Dubbelt porto torde medsändas. J O H N Försöken Th. Winborg &amp; C:is Ättika är försedd med ett välsorteradt lager af alla slags tricotvaror t i l l lägsta priser. Senap, För blandad efter engelsk och fransysk smak, flere sorter. kade Mansvästar För Normaluriderkläder, Vantar, Knävärmare, Muddar, Stort Yllevästar västar, Tricotkostymer Maggördlar, Sticaf BomullsMaggördlar, och Koftor, af tricot, Krokade - Ä-llt i Barnklädningar, I / antar, Muddar, Barnkjolar, säljas fl. Barntröjor, BarnStickade [536] GossFlickklädm. m. [137] XCELSIOR c3LA7 " ^xlitöcx *. T co 1 — i CD Ohmanska Bageriet hemsänder Allm. i Julius lesterdaW,: Kongl. Hofleveranlör efter reqvisition till alla delar af hufvudstaden, inlagdt i paketer, Delikatess-Knäckebröd: 60 öre pr kg. 34 97. l&gt;:o Spisknäckebröd: 44 öre pr kg. Allm. Telef.
Aldrig någon svensk skald, hvarken för eller efter hans tid, har i likhet med detta poem förmått att förena den lifligaste målning och inbillningsgåfva med naturens renaste känslor. Kärleken är därstädes tecknad med en oskuld, som endast förmår att göra dess afmålning interessant. Alla andra, som oss vanligen meddelas, tecknande mer eller mindre fördärfvade seder, huru osmaklige äro de icke i jämförelse med Atis och Camillas enfaldiga och förtjusande kärlek! Daphne af Creutz, likaledes införd i denna volym, tecknar skaldens omgänge i stora (världen). En aftagande oskuld röjes i den målning af kärleken, som därstädes meddelas, hvars saknad efter min tanka icke af de lifligaste färger kunnat uppfyllas. Mina arbeten, införde i denna senare volym, äro Människans nöjen och elände. Inbillningsgåfvan i det förra poemet kontrasterar mot tankestyrkan i det senare. Under en olika förtjänst anser jag dem båda af lika värde. Företrädet dem emellan ankommer på smaken. »Världsföraktaren», mitt mästerstycke, är en frukt af flera års erhållna förfarenhet så väl af umgänget i stora världen som mitt bivistande af riksdagarne. Af mitt första ungdoms försök i detta ämne äro endast de tvänne första och de två sista rader bibehållne. Afsked ifrån ungdomen, i hvilket poem jag törhända äfven bort taga afsked af sånggudinnan, är en målning af mig själf, sådan jag varit i den förflutna tiden, som i ordning kommer att vidare beskrifvas. Under våra literära sammankomster försummade Creutz och jag icke våra söndagssupéer hos franska ambassadören markis d’Avrincour, icke eller andra, isynnerhet hos kejserliga ministern, gref Goes, som gaf de splendidaste af alla. Ännu mindre kunde vi uraktlåta vår skyldiga uppvaktning hos våra prinsar. Äfven under mina frihetsmånader var jag angelägen att som oftast göra mig påmint hos kronprinsen, för hvilken min tillgifvenhet och vördnad dagligen föröktes tillika med hans ålder och förundransvärda snille. Bland hans kavaljerer hade längst för detta en förändring sig tilldragit, den jag ej haft tillfälle att anföra.
Jag anser äfven en vigtig, men nu misskänd princip, för all Stats-Oeconomi vara uttryckt i dessa få ord af Herr Baron Wirsén: ”Det är i 445 Den 7 Juli. e. nt. allmänhet vid ganska få till fållen jag ansel prohibitiv^ mesurer i längden nyttiga för Näringarne; de lifva dem ej, utan de söfva dem.1’ De hufvitdsakligaste misstag i StatsOeconomiens förvaltning i sednare tider, torde härledt sig deraf, att man ansett Englands florerande Jordbruk och Näringar hafva sin grund i dess vidsträckta Handel, då det är denna som har sin grund i dem. Särskildta Utskottet tycks ock hafva insett detta, dä det skyllar vart Rikes nu varande förlägenhet till en stor del på Handelns för stora utvidgning, och ändå vill Utskottet utsträcka vår Handel till Levanten, America och Vestindien genom lämpliga förmoner och tjenliga Tull-Författningar; eller, som vill saga detsamma, forcera Handeln så långt. Hvad jag dock i synnerhet har att erinra vid Herr Friherre WirsénS, sä väl som Herr Grefve Mörners i fråga varande Yttranden, är, att flere uttryck der förekomma, som möjligen kunde gifva anledning förmoda en afsigt, att kasta skulden för olyckorna och misstagen i den inre Styrelsen på den yttre Styrelsens förhållanden, eller, sorn nästan vill säga det samma, på Regenten sjelf. Herr Baron Wirsén sager: ”Skakningarne i den all - T)én 7 e. m. 447 manna Hushållningens särskilda grenar hafva uppstått i omedelbar följd af Krigstillståndet och andra förhållanden.” Jag vigar bestrida detta. Vi skola veta att göra skillnad imellan det quantum Bränvin, som inkom för Krigs-Behofven, och det mångfaldigt större, som enskilde fått för egen vinst införskrifva.
Ständ stadna mot twä, synes mig at eftet berörde Utstött dä utöfwar en Ständers rätt, bör detsamma denna rättighet ej kunna Silerkännas i annat fall, än om det erhäller en sadan förstärkning af Ledamöter, som Regeringsformen i 69 §. utstakat för Stats-Utstottet. 37 §. Grefwe cls l» Oaräle, Den häruti utsat. Se tid af 8 dagar synes mig högst öfwerflödig, och ser jag ingen ting som hindrar at i stället sätta sist innom Z -agar; ju snarare ett Utstött kan komma i activite ju bättre mätte det wäl wara. 38 §. Herr kellin, s. zg §. Riksdags-O^- ningen , som förcstär ett nytt Voterings - sätt eller at rösta per Capita r alla Riksens Stan. ders Utskott, Banco - Utskottet endast undanta, git, synes mig wara af den beskaffenhet at den ingalunda kan anses Consiitutionel utan fast mera rakt stridande emot Regeringsformen; som närmare inhämtas, dä det i Regeringsformen heter: "Röste de öfrige samfält icke efter Ständ, man för man och icke efter Ständ, eller röste Samfält och icke Standswis" som 69, 7>-,97, 98, ioz och 108 Z. H. ordagrannt föreskrifwa, och som äro de enda undantag dä nägon slags Capita röstning kan komma i fräga, är det lika sä klart som uppenbart at i atta andra fall och dä i Utskotten olika tankar uppstä och voteras stall, at en sädan omröstning mäste ske Ständswis; om intet detta more Regeringsformens uttryckeliga stadgande, hwarföre skulle man dä beswärat sig at utsätta alla de händelser dä an. norlunda bör ste? Det hade warit en nullitet svin warit owäntad. Uti Constitutions-UtstotLet, om Protokollet uplyser, har Friherre banner.
Skårgårds-flotta derifrån är lika oskiljaktig, som deri af hufvudsaklig nytta och synnerlig användbarhet; 4:0 att för densamma ett Sjö-etablissement, oåtkomligt för belägring fran fasta landet, i närheten af Stockholm borde inrättas; 5:0 att Hufvudstaden borde befästas, och kan sålunda utgöra ett vigtigt och uthållande försvar; 6:0 att Wanäs Fästning är en ganska nyttig och icke planlöst uppförd, centralt belägen Hufvud-Depot; 7:0 att baserade derpå och i sammanhang dermed, längs Arméens osconomiska operationslinier, om möjligt, inom hvarje af Landets Regioner, Filialeller Operations-Depöter borde uppföras, icke starkare befästade, än som fordras, för att sätta dem i säkerhet för fiendtliga StröfCorpser; 8:0 att vissa af Mälarens Sund och de märkvärdiga förenings-punkterne af Landets vigtigaste vägar vid Jönköping borde befästas, dock icke med kostsamma permanenta verk; 9:0 att Allmänna Beväringen och Indelta Arméen, i mon af vacancer, borde amalgameras; ,4 Statssamt Oec.- TJtsk. Uti. N:o 84. 10:0 att Militair-Lärare borde anställas vid alla offentliga högre och lägre Scholor; 11:0 att de i Arméen qvarstående Officerare borde årligen exercera den Beväring, sorn. icke ingått i Regementenas Numer; „is:o att Guerilla-kriget till lands och vatten är närmast öfverensstämmande med Landets focala fordringar och det fruktansvärdaste för en inryckande fiende. Med sistnämnde anförande hafva till Utskotten blifvit remitterade åtskilliga inom Riddeiskapet och Adeln afgifna yttranden.
Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Statsrådet Reuterskiöld, uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag: — till Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner till Rikets Ständer: 4;o angående pension å Allmänna Indragningsstaten för Löjtnanten vid Westgötha regemente Carl Julius von Holten; Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla samtliga ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna att, i öfverensstämmelse dermed, nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständer atlåtas. Ex protocollo A. Ekman. 14 Kongl. Majus Nåd. Proposition N:o 6. JW:o H. Ank, lili Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1862, kl. 10 f. m. Kongl. Maj.l Nådiga Proposition till Pikets Ständer, angående Ofverfältläkaren m. m. Doktor Fredrik Bågenholms uppförande till pension ä Allmänna Indragningsslaten, efter erhållet afsked eller entledigande frän innehafvande befattningar; Gifven Stockholms Slott den 24 Oktober 1862.
Jag bifaller mycket gerna Hr Printzenskölds begäran, men icke för hans skuld utan för R. o. Ad:s. 144 Den 7 December. Hr Cederschiöld: Sedan nu genom R. o. Ad:s beslut af gjordt är, att Hr Munck af Rosenscliölds motioner icke få röna grundlagsenlig behandling och remitteras till Utskott, så får jag endast nedlägga min reservation till R. o. Ad:s prot. emot ett sä beskaffadt förfaringssätt, hvars lagstridighet jag anser så mycket mera grundad, som Hr Gr. o. Landtm, nu tillkännagifvit att frågan om Hr Munck af Rosenscliölds uteslutande blef hvilande på bordet pä grund deraf att Hr Rosenschöld begagnade sin rätt att begära frågan på bordet. Hade Hr Munck af Rosenschöld sedan Hr Printzensköld väckt fråga derom att Munck af Rosenschöld mätte förklaras oberättigad alt innehafva säte och stämma på Riddarhuset, rättighet att med laga verkan framställa begäran om denna frågas hvilande på bordet, så hade han ock rätt att med laga verkan framställa sina motioner, hvilkas framställande i motsatt fall sannolikt icke af Hr Gr:n o. Landtm, tillåtits. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Ga hr.: Så vidt mitt minne icke sviker, så var Hr Cederschiöld en ibland dem, som med Hr Munck af Rosenschöld förenade sig i begäran om bordläggningen. Hr Cederschiöld: Det eger sin grund att jag, likasåväl som Hr Mannerskants begärde frågan pä bordet, men jag har ej åberopat min begäran derom, utan fäste mig dervid att Hr Gr. o. Landtm, nyligen förklarat att frågan blef hvilande derföre, alt Hr Munck af Rosenschöld begagnade sin rättighet att begära den på bordet. Då det nu således är medgifvit af Hr Gr. o. Landtm, att llr Munck af Rosenschöld hade en sådan rätt att få frågan på bordet, så anser jag alt han med samma skäl äfven haft rätt att väcka sina motioner och få dem grundlagsenlig! behandlade. Hr Printzensköld:
Glädje, som vinteren gör till herrligste sommar i Norden, Sommar, som aldrig skall bli förmörkad af tidernas höst. Hjelten, som himmelens Gud begåfvat med tappraste mandom, Kongeligt hjerta och mod, med vittraste klokhet och vett, Hjelten, hvars like af dygd i verlden man aldrig har sett, Bland dem, som Konunga-namn fått bära af folkom och landom, Hjelten nu kommer till oss, som Gud har utkorat till vän; Ypperst i gudeligt nit, som kättja och flättja nerdämpar, Ypperst i örlog och strid, bland modige, blodige kämpar: Hjelten nu kommer, och för till oss Guds bistånd igen. Vore nu alle, som Han: så trägne i gudliga tankar, Alle så faste i hopp på Herrans oändliga nåd, Litandes ej på sin makt och mennisklig vishet i råd; Vore ej någon, som mer på samvetet lastar och sankar; Bodde Gudsfruktan hos oss, och Rättvisan uti vårt land; Älskade alla sin Kung, som Konungen älskar oss alla: Skulle vi intet så lätt i plågor och olyckor falla; Skulle Gud aldrig från oss mer taga sin nådiga hand. Evig’ Allsmäktige Gud! odödlig, de dödligas Fader! Tidernas början och slut! Du slutar nu åter en tid, Sorgelig, ängslig och mörk, af menniskors blodiga strid; Börja den tiden, o Gud, som Hjelten i Norden gör glader! Börja den tiden, som frid och sällhet allena tillhör; Tiden, som länger Dens tid, som fostrat upp tidernas ära; Tiden, som gifver en fröjd, hvars minne all tid skall sig lära! Börje den tiden, o Gud, som alla lycksaliga gör! I allmänhet kan om dessa bröder sägas, att Lagerlöfs poetiska förtjenster återupplefva hos dem i en manligare skepnad. Ämbetsmannaoch statsmanna-pligter förde dem ifrån skaldebanan, eller bragte dem att sluta den såsom poetiska dilettanter. Bägge upplefde Dalins tidehvarf. – Carl Gyllenborg vinnlade sig mycket, under sednare delen af sin lefnad, om skapandet af en Svensk Theater.
Hvad serskildt formen för den föreslagna underdåniga anhållan hos Kongl. Majit beträffar, så torde mindre behöfva erinras, att densamma nu är så mycket mindre befogad, som alla riksstånden redan bifallit Stats-Utskottets på Kongl. Maj:ts egen nådiga proposition gjorda förslag uti utlåtandet N:o 166, punkt 1, rörande folkskolelärare-seminarierne, hvarföre Höglofl. Ekonomi-Utskottets här aflåtne förslag oundvikligen måste löpa fara att inom stånden blifva lagdt till handlingarne. Häruti instämma O. Johansson och Erik Carlsson från Stockholms län. 2:o Får jag reservera mig emot Utskottets utlåtande i ll:te punkten, hvarest föreslås, att en mera bestämd föreskrift måtte i 6 § af folkskolestadgan intagas, att folkskolelärare-tjenst bör med klockare-tjenst förenas. Jag anser den föreskrift i detta hänseende redan finnes uti mom. 4 berörde § af den Kongl, stadgan vara fullt tillräcklig, då deruti finnes pastor och församling medgifvet att förena dessa tjenster. Att skärpa denna föreskrift kan på längd ej medföra båtnad, hvarken för församlingarne sjelfva eller för skollärarne och klockarne. De sistnämnde eller klockarne ega sina vissa enligt lag bestämda åligganden, som ej utan förfång för embetet och presterskapets tillbörliga uppassning kunna stå tillbaka för skollärarens maktpåliggande pligter. Klockarne inom stora församlingar hafva ofta betydliga löneförmoner, så att deras tjenster allt för väl lämpa sig till att blifva en slutlig belöning för skickliga skollärare, som, i fall klockaretjenster ej funnes för dem att söka, beröfvas den utsigt de hittills haft att vinna befordran till en lugnare tjenst på gamla dagar, som onekligen bättre egnar en vid verksamhet vand person, än en knapp pension utan verksamhet, serdeles som pensioner för folkskolelärare ej en gång ännu finnas.