Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill blott, såsom exempel på författningar, stridande mot vårt nuvar. statsskick, anföra polisförordn. af 1772, upplifvad den 24 Juli 1838, duellsplacatet 111. fl. Skulle Utsk. ej finna revisionen påkallad, anser jag mig först förpligtad anföra de speciella skäl jag kan hafva för denna min önskan. Att en revision af våra författningar äfven är påkallad i det afseende, att man må kunna veta hvilka författningar äro gällande, bevisar den verksak, att här i detta Stånd kunnat hållas en lång discussiou om upphäfvandet af K. förordn. af i8o5, som stadgar urbota straff för civil person, som öfverfalier en militär, klädd i uniform och undergevär, tills slutligen en ledamot af Högsta Domstolen aktade nödigt upplysa, att, enligt hans öfvertygelse, denna K. förorda, redan var upphäfven 1807: det skulle ju kunnat handt, hvad värre vore, att någon blifvit dömd efter denna förordning, då dess upphäfvande är så litet kändt; ja det är till och med tvifvel underkastadt, om icke samme ledamot af Högsta Domstolen misstog sig. Remitterades till Ailm. Resvärsoch Ekon.Utskottet. Vid förnyad föredragning af Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förbud emot utslagslösen förvandlande, vid bristande tillgång, till fäugelse, blef samma motion till LagTJtsk. remitterad. Ånyo föredrogs Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förändrad tid för väglagningen. Hr Munck af Rose nschö 1 d, Nils Rudolph, uppläste följande:
Jag tror, att StatsUtskottet fullständigt utredt alla Cassans inkomster, men jag hemställer dock till Rid - Den 12 O c to ber f. m. 63 derskapet och Adeln, om icke en närmare granskning bör äga rum, innan man kan bestämma, hvad som tillhör den ena eller andra fonden. Statsbidragen bestå af 45,ooo R:dr Krigsmanshusmedel, och 12,000 R:dr Lönebesparingar under de så kallade liggemånaderna. Detta säger Utskottet tillhör Staten; men liggemånaderna innefatta en inkomst, som sker på personalens bekostnad; jag tror derföre att saken fordrar en noggrannare undersökning, innan man definitivt fattar ett beslut. Jag hemställer i anledning deraf, om icke den sista propositionen må vara tillfyllestgörande. Enär det tillhör Kongl. Maj:t att tillse, det äganderätten bevaras, och Armeens Fullmägtige, att revidera Cassan, tror jag all nödig försigtighet vara iakttagen. Herr Rosenblad: Herr Lefren har alldeles ingen anledning till farhåga, att Revisionen skall sträcka sig utöfver Statsmedlen, emedan det i sednare Utlåtandet står, att granskningen endast skall sträckas till Statsmedlen. De redan varande fonderne äro en besparing, som tillhör Cassan; men de, som hädanefter bildas, tillhöra Revisorerna att granska. Någon farhåga ser jag således ej. Då Rikets Ständer visat välvilja för Ammen, och man satt värde på revisionen af Cassan, tycker jag man gerna saklöst kunde bevilja denna revision. Jag anhåller sålunda om bifall å Utlåtandet. Men på det vi 64 Den 12 Octo b er f. rn. må undgå votering, får jag begära upplysning, huru de andra tre Stånden afgjort frågan. Herr Ribbing: Jag är förekommen af Herr Rosenblad uti anhållan, att få höra, huru de andra Stånden afgjort saken. Undertecknad Riddarhus Secreterare: Jag är för närvarande icke i tillfälle, att kunna lemna upplysning, huru denna fråga blifvit af de frenne öfrige Stånden afgjord. Herr Lefren: Herr Rosenblad tyckes hysa den tanka, alt jag varit emot granskningsrätten.
Den under 10:de punkten antecknade godtgörelse åt Landshöfdingen i Kopparbergs län blef redan vid sistlidna riksdag å stat uppförd. Vidkommande slutligen den under 25:te punkten förekommande utgiftspost, har Utskottet utaf Kongl. Maj:ts den 13 September 1864 till Statskontoret aflåtna nådiga Bref inhemtat, hurusom — efter det Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag anvisat ett extra anslag af 75,000 R:dr för anskaffande af 2,000 stycken infanterigevär, afsedda att ersätta ett lika antal målskjutningsgevär, som skulle från Kronans förråd utlemnas till de frivilliga skarpskytteföreningarne, men detta anslag, i anseende till kammarladdningsgevärens högre pris i jemförelse med de vid anslagets bestämmande afsedda gevär af 1860 års modell för mynningsladdning, befunnits otillräckligt för anskaffande af kammarladdningsgevär till ofvannämnda antal — Kongl. Majt, då någon inskränkning i det antal gevär, hvarmed Rikets Ständer velat understödja de frivilliga skarpskytteföreningarne, icke borde ega rum samt Kronans förråd äfven borde undfå ersättning för de gevär, som till samma föreningar utlemnades, funnit godt i nåder förordna, att hela antalet, 2,000 stycken gevär, oaktadt det stadgade priset i följd af kammarladdningssysteinets införande skulle under innevarande statsregleringsperiod tillverkas, samt att den för dessa 2,000 stycken gevär i anledning deraf uppstående ökade tillverkningskostnad, 16,500 R:dr, skulle med 5,500 R:dr under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866 af Statskontoret under förskottstitel utbetalas.
Hr Frih. o. Ordfidcn framställt att i afs:de på förra delen af förev:de punkt deri Utsk. tillstyrkt förhöjd pension för Exped.Sekret. Richert, blifvit yrkadt dels bifall och dels afslag, samt att emot sednare delen, hvari Utsk. afstyrkt förslaget om understöd för hans möjligen blifvande enka, icke någon anmärkn. blifvit gjord, blefvo de först till bifall och sedan till afslag å förenämnde del af denna punkt framstälde propos:rne besvarade med blandade Ja och Nej, och då sedermera propos:n till bifall derå förnyades, ropades starka Ja jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Frih. o. Ordbden förklarade att han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Den Deh 9 December f. m. 161 Den härefter till bifall å sednare delen af denna punkt framstälda propos. blef med Ja besvarad. 65:te punkten, angtde pension för Redogöraren vid Högre Artilleri Läroverket, och vid Kronoegendomen Marieberg J. P. Lundgren; G6:te punkten, ang:de ett personell anslag för Lektoren, Magister E. G. Björling; 67:de punkten, ang;de pension för VexelKonlrollOren G. Smedberg; 68:de punkten, ang:de pension för Läns Bokhållaren L. G. Lagerstedt; oell 69:de punkten, ang:de förhöjd pension för förre LänsNolarien, LandsSekret. O. II. Förberg. Dessa punkter bi föl los. 70:de punkten, Löjtnanten C. E. Hahr. Hr von Knorring, Erik Oscar: Det är icke sårad egenkärlek deröfver att en af mig väckt motion blifvit afslagen som förmått mig att nu upträda, men i detta afslag förekomma principer uttalade, hvilka jag icke kan gilia, och hvilkas oriktighet jag i så måtto vill söka ådagalägga, att jag hoppas det R. o. Ad. skall på mitt förord bifalla motionen.
V O Y L tZw .Lonckelr. Förbundets tidskrift Dagny. Enligt riikensliaperna. uppgar Dagnys itg gifts summa För året till kr. 2,173: 10 mot en inkoinst af kr. 2,188: O S, hvilket visar en behallning af kr. Alltsil l: nka vi alt anteckna det Iiittills aldrig inträffade lyckliga fiii~liillanclt~t, att Dagny under det förflutna gret f~illkomligt burit sig. Bref frAn Lf ?1.er7~ilu Bïwnel '. Secetl .Kil / lil~ry. Om iiktenskapshldern för kviiina~i. Jf. S. 13rev til Dagny fra Kristiania. I f a m Hildebmnd. Kvinnans stiillning under den romcrska kejjsaretidcn. XZleu li %ieu. Om hemstudier IIC. Fru S. Whitlocks stipendium. ICvinnofr&amp;gan inför kongl. m: ts befallningshafvantle. [sociala iVodw. Sed eller osed. [ragor ined 3 1 L Yrslrildt af. r h stipendiekomitén. En tidsrnlig uppfosti.nn al liiiwiiiilrnr. Skrift, liris wnnornas belönt af Fredrika-Bremer-F ' iIrt~tln~let. iillning och orksamhet, 3tadsfullmiik~igsalen. jedlighets%gan, uppEsselde. Björnstjerne Hjörnsons föreläsning. stran m. m. red: ^. Om sainskolan. Red: n. Den in ternationela kvinnokongressen i \ Vashington och n Agrii af dess ledare. [&lt;ed: %. Kvinnofrågan och iiktenskapsåldern. Foretlrag af E. Ssensc ' n. Esselde. Sed och osed inom hemmen. arsberättelser från krinnoföreningar. Esselde. Kvinnan v i de politiska partiernas tjenst. G. A-g.
N:o 46, ang:de väckt motion om befrielse för utsockne frälse-hemmanen i Halland från skyldigheten att erlägga rotevakans-afgift, af BondeSt. fattade beslut, all med afslag å förenämnde betänk, och utlåt., antaga det förslag, uti hvilket afdelmn inom Ulsk., som behandlat ämnet, stannat. Frih. Cederström, lindolf: Af de ankomna prot:s-utdr:n och BondeSt:s inbjudning synes, att det i denna stund beror på R. o. Ad. att genom det beslut, R. o. Ad. varder fallandes, gifva denna fråga dess slutliga utgång. Jag medgifver visserligen, att inbjudningar böra alldagligen hvarken göras eller antagas, men då våra grundlagar tillåta sädane inbjudningar, mäste sådant förutsätta, alt de, om än endast undantagsvis, må förekomma och vid serdeles vigtiga fall, i samma män äfven behjertas. Då jag vid flere föreg:de tillfällen tagit R. o. Ad:s tid i anspråk med utveckling af mina åsigter i denna fråga, är del nu för mig en desto större skyldighet att i möjligaste korthet redogöra för de skäl, hvilka synas mig kraftigast tala för den ifrågavar:de inbjudningens antagande af R. o. Ad. Det är således nödvändigt, i främsta rummet framställa den erinran, att roteringsskyldigheten inom provinsen Halland ifrån böl jan varit frivilliga och att det berott af provinsen, att dertill lemna bifall eller icke. Dessa satser äro äfven erkände af Ulsk:s utlåt. N:o 221, ang:de väckt motion om befrielse för utsockne frälsehemmanen i Halland från skyldigheten att erlägga rotevakans-afgift. Likaledes anser jag nödvändigt att ihågkomma huruledes dessa hemman efter år 1810 till större eller mindre del öfvergått ur Adelns i andra händer, men säkerligen alltid under den förutsättning, alt de nya egarne skulle besitta dem under samma vilkor, hvarunder de förut af sina adliga innehafvare egdes.
Riksdag gjorda underd. ansökning om en specifik och ständig donations-rättighet å Rörstrand, med hvad derunder innehades, KonglMaj:t, genom Resolution d. 14 Febr. 1757 i Nåder förklarat det böra förblifva vid Intressenternes med Stockholm egande Contract; samt att Porcellaines-verket med tillhörigheter sedan denna tid gått i köp och salu, särskilde personer emellan, och genom afhandling den 18 Dec. 1797, blifvit till aflidne Öfver-Directeuren och Riddaren Geyer försåldt. 25* Underdåniga Skrifvelser, Beträffande särskildt den Stockholms Stad tillagde nyttjande-rätt till Lägenheten Rörstrand, hafva Stadens Magistrat och Drätsel-Cornmission, hvar för sig, instämt i det utlåtande, att, ehuru aflidne Ofver-Directeuren Geyer i lifstiden frivilligt förbundit sig, att, i stället för elen vid upplåtelsen af Rörstrand åt Porcellaines-manufactur-Societeten år 1731, Staden förbehållne hyra 350 Dd kopparmynt, erlägga till Staden, under sin och sin hustrus lifstid, 100 R.dr Btco årligen, kunde likväl ifrån en sålunda af Staden begagnad rättighet icke härledas någon Staden enskildt tillkommande närmare eller fjermare rätt till sjelfva grunden till Rörstrands-Gödset och dervarande åbyggnader: att, vid sådant förhållande och pä flere anförde skäl, Magistraten, jemte Drätscl-Cominissionen, trott en af Geterska arfvingarne väckt fråga om friköp af Rörstrand icke kunna blifva föremål för någon slags dejudication af Municipal-Styrelsen , och således i anledning af Arfvingarnes före detta särskildt gjorde ansökning, att, då Stockholms
Nådiga framställning vid sistförflntne Riksdag, om otillräckligheten af detta anslag anmälte Riksens Ständer uti underdånig skrifvelse af den 3a April 1818, det Riksens Ständer icke kunnat lemna utan afseende, att Ämbetsoch Tjensteraäns Enkor och Barn, som befinna sig i det torftiga tillstånd åberopade Författning af den 29 Junii 1798 förutsätter, uti nämnde pensionsbelopp, hvilka icke blifvit för-, böjde sedan de berörde år anslogas och då de kunde anses någorlunda svarande emot deras ändamål, nu mera, vid ett fallet myntvärde och högt stigne varupris, njuta ett så otillräckligt understöd, att deras belägenhet vore ömmande och kräfde å det ifrågavarande Statsanslaget, i mån af Statens tillgångar, en tillökning, som, ehuru ringa, likväl för dem i deras nödstälda vilkor vore betydlig att påräkna; på hvilka skäl Riksens Ständer beviljat en sådan tillökning af 5,710 11;dr samt öfverlemnade till Kongl. Maj:ts Nådiga omsorg och beprÖfvande, att dermed öka och reglera förberörde Pensions-Stater uti 7:de 8:de och 9-’de Classerne, äfvensom för Under-Officerares Enkor och Barn. Enligt Nådigt Bref till Kongl. StatsCautoiret af den 3 December 1818, har Kongl Maj;t derefter behagat vidtaga den förnyade reglering af ifrågavarande Pensioner, med 1819 års början, som innefattas Stats-Utskoltets Betänkandert. *4?^ Uti Kongl. Stats-Contoirets Kungörelse af den 22 i nyssnämnde månad, nemligen: 1:0)
Till 136 allmosehjon lemnades 62,899 portioner mat, som, jemte kostnaden för utdelade skor och andra beklädnadspersedlar, ved, sjukoch begrafningshjelp, äfvensom bidrag till lancasteroch söndagsskolan, medfört en utgift af 5,408 R:dr 10 sk. 3 rst., hvarförutan för 34 barns uppfostran å landet berörde år utbetaldes 859 R:dr 11 sk. 8 rst., så att behållningen till år 1851 utgjorde 11,445 R:dr 9 sk. 5 rst., allt Banko. Och hafva i öfrigt 18 barn af fattiga föräldrar i Falu stad njutit uppfostran å landet hos antagne fosterföräldrar, hvartill kostnaden för år 1850 utgått med 432 R:dr 5 sk. 4 rst. Banko af dertill genom aflidne Brukspatronen P. Forslind i lifstiden anslagna medel. Sedan för flera år tillbaka fråga blifvit väckt öm inrättandet af ett räddningshus för vanvårdade och vanartade barn inom Stora Kopparbergs Län och början med insamling af medel dertill blifvit gjord; §å har, dä dessa ännu icke kunnat sammanbringas till ett för ändamålet erforderligt belopp, efter vederbörandes hörande, den anstalt blifvit beslutad, att tills vidare för så beskaffade barns utackorderande till vård af tjenlige fosterföräldrar använda räntan å det samlade kapitalet, uppgående vid 1850 års sjul lill något mera än 11,000 R:dr Banko. Efter branden i Falun uti Oktober månad år 1847, hvarvid den tiniade skadan blifvit beräknad till mera än 60,000 R:dr, hafva, enligt brandkdmitens redovisning, till understöd för dem, som förlorat ej brandförsäkra! egendom eller eljest i följd af branden ledo nöd, blifvit utdelade af slatsjéhedel anslagne 1,000 R:dr och af den välgörande allmänheten insända gåf. •'vor till belopp af något mera än 19,000 R:dr Banko, utom betydliga bidrag i spanmål och andra varor.
Denna punkt återremitterades, med förklarande, alt Ståndet anser anslaget böra bestämmas lill 30,000 Rdr årligen, intill nästa Riksdag;. 3:o Tillstyrkandet af ett anslag, stort 93,000 Rxlr, för befästningsarbetena vid Carlsten: Denna punkt återremitterades, med förklarande, att Ståndet anser delta anslag böra bestämmas lill 20,000 R:dr årligen, intill nästa Riksdag; 4:o Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL vid Urtima Riksdagen i Stockholm Åren 1844 och 1845. -c —#■ - FJERDE SAMLINGEN. 1E Afdelningen: Stals-Ulskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. • r/: ■ ■?, . i-r^U •t. .Iti • b v imiJti ■ v \\ , ,W." : \.. ■" . V, . .\w\5 . ,V \\ - Stats-Ulskotlets Utlåtande, N\o 164. t N:o 164. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Febr., kl. 9 f. m. Utlåtande, angående utbetalningen af återstoden utaf extra statsanslaget till uppförande af en Residensbyggnad, med erforderliga embetsrum, för Landshöfdingen i JVexiö. (R:glds-Afd.) På salt 60 § i nu gällande Reglemente för Riksgälds-Contoret innehåller, beviljade Rikets åren i84o och 1841 församlade Ständer ”ett extra statsanslag af 25,ooo R:dr till uppförande af ej mindre en stenhusbyggnad i Wexio, till residens åt dervarande Landshöfding, med nödigt utrymme för Lands-Canzliet, Lands-Contoret, Landt-Ränteriet och Landlmäteri-Contoret, jemte boställsrum för Landshöfdingen, än alla härvid erforderliga ulhusbyggnader”; hvilken anslagssumma anvisades å Riksgälds-Contoret att enligt Kongl. Majlis
Jag utber mig endast få anmärka, att den sista värde talaren missförstått min mening, då han tyckt sig finna, det jag skulle hafva sagt, att redactionen af ifrågavarande §. vore beräknad blott för att ljuda i Bråt. Jag tror tvärtom och är fullkomligen öfvertygad, att afsigten dermed varit att tillfreds* ställa förståndet, ehuru händelsen gjort, att resultatet utfallit annorlunda. Herr Mank af Rosenskjöld, Eberhard: I denna fråga, har jag visserligen icke något annat att yttra, än hvad jag redan sagt vid sista Riksdag, då samma fråga förevar. Jag utbeder mig derföre, att få uppläsa detta mitt anförande, emedan det innefattar den mening, jag äfven nu i ämnet hyser. Herr Munk af Rosenskjöld uppläste der-; efter följande: Jag har förr haft den äran förklara, det jag ansåg 74§. i RegeringsFormen Den 22 April f, m. *55 vara nog tydlig oell bestämd för den som rille rätt förstå den. Jag har ansett farligt medgifva en obestämdhet i en så väsentlig föreskrift innan man vore säker om någon mera bestämd; och säker derom blir man ej genom ett förslag af Riksdagsman, emedan det behöfver alla fyra Ståndens och Konungens sanction. Men sedan enskilde Riksdagsmän, nemligen Friherre Ankarsvärd i vårt Stånd och Friherre Åkerhjelm i Constitutions Utskottet, afgifvit förslag till ett närmare bestämmande af de i denna §. nämnde Commandomål, samt ConstitutionsUtskottet i dess Betänkande, rörande anmärkningen mot Friherre Björnstjerna, föiklarat att Formerne i detta fall ej voro fullständigt nog beskrifna och således både dessa förslag och detta Betänkande innefatta ett indirect medgifvande, att gränsen för Commandomål icke är i Grundlagen nog bestämd, har jemväl jag ansett nödigt, att ett noggrannare bestämmande af hvad med Commandomål förstås, i nämnde §. blefve tillagdt. Det har varit så mycket mera fägnesamt, att Konungen sjelf behagat meddelett förslag för detta ändamål, som Kongl. Maj:ts
Det anförande, R. o. Ad. nu sednast åhört, visar i märkligaste måtto huruledes förfäktarne af decimalsyslemet sjelfve vilja stå på empirismens och icke på den abstrakta vetenskapens ståndpunkt, vid förordande af ifrågavar. system till allmänt bruk och begagnande. Säkerligen lärer ingen förneka, att ju den siste värde talaren eger en obestridlig rätt alt föra vetenskapens talan i detta mål; och han har medgifvit, att ur ren vetenskaplig synpunkt betraktadt, egde duodecimalsystemet, om det med yttersta konseqvens kunde tillämpas, verkliga fördelar framför decimalsystemet. Det oaktadt yrkade den värde ledamoten, icke något sådant, enär han erkände sjelf, att dess införande skulle medföra oöfvervinnerliga hinder. Men när vetenskapens fordringar få, i afseende å duodecimalsystemets svårigheter för praktiken i dess ytterst stränga tillämpning, sålunda ge vika, hvarföre ej följa samma förfaringssätt när fråga är om decimalsystemet? — Det lärer å andra sidan icke kunna nekas alt nuvar. system innefattar en sammansättning, af duodecimaloch decimalsystemerne; men i denna omständighet ser jag icke något skäl till dess förkastande. Vetenskapen kan, såsom vi redan sett, icke herrska fullständigt; empirismen och det praktiska behofvet måste tillåtas deri göra någon modifikation. Lägg härtill den märkliga omständighet, jag eger att åberopa till stöd för mina åsigter i ämnet, nemi. folkets föreställningssätt, vanor och begrepp. Om verkligen det år 1826 affattade förslag vore af den, icke blott vetenskapligt, utan äfven praktiskt tillfredsställande beskaffenhet, att dess resultater borde hafva förmodats väcka ett allmännare intresse, huru kommer det då till, att man nästan blott vid riksdagarna hör decimalsystemet beprisas? Att någon menighet godvilligt antagit detta system, ens i någon vrå af landet, det är för mig obekant.
Då emedlertid Utskottet, uti dess af motionären åberopade utlåtantfe N:o 32, hemställt och samtlige Riks-Stånden, i anledning deraf, beslutat en underdånig anhållan, det Kongl. Majit, med anledning af väckte förslag, Stats-Ut skottets Utlåtande, N:o 141> il att antingen de blifvande Departements-Cheferne måtte erhålla bostäder uti samma hus, der deras Expeditioner varda inrymde, eller ock att samtlige Expeditionerne sammanföras i en local, utan att boställsrum i sammanhang dermed anvisas, må täckas, efter anbefalld undersökning af alla de omständigheter, som på bedömandet af det ena eller andra förslagets företräde, samt sältet för dess utförande, till Rikets Ständer vid nästkommande Riksdag i Nåder öfverlemna denna utredning, jemte Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet, hvarefter Rikets Ständer skulle blifva i tillfälle att taga frågan i närmare öfvervägande, och då vederbörande Embets-myndigheter, till hvilka den ifrågavarande utredningen lärer komma att öfverlemnas, ej torde underlåta att jemväl taga i betragtande den af motionären afsedde local, har Utskottet, som, med .afseende härå, icke anser verkställighet af någotdera förslaget kunna för närvarande komma i fråga, ej funnit sig bora, i anledning af Herr von Hartmans dorffs motion, tillstyrka någon åtgärd. Stockholm den ig Maj 1840, N:o 14 *» Ank. till Exp, Utsk. den 21 Maj, kl. 9 f. ra. Utlåtande, i anledning af väckt motion om National-belöning för Öfverste Klingstedt. (U. A.) Uti en inom Höglofl.
Att åter tillstyrka en så betydlig förstärkning af revisions-personalen, sorn skulle erfordras, för att på den nu angifna kortare tiden verkställa ifrågavarande arbete, måste Kammarrätten för sin del anse betänkligt, då, utom den tillökning i kostnad, som deraf blefve följden, den alltjemt återkommande svårigheten att emellan flere Revisorer fördela vissa större räkenskaper alltid qvarstode. Måhända vore det icke eller tjenligt att tillskapa en tjenstemanna-personal, som, strängt anlitad med arbete under två tredjedelar af året, för återstoden deraf blefve nära nog utan sysselsättning. Då härtill kommer, att stats-revisionen omfattar samma räkenskaper, som för året skola i Ofver-revisions-departementet granskas, ser Kammar-rätten ingen annan möjlighet att så ordna gransknings-arbetet inom nämnda departement, att detta arbete kan vara fullbordadt vid tiden för Rikets Ständers Revisorers sammanträden, än om dessa kunde framflyttas 44 månader eller in på följande kalenderår. Huruvida detta lämpligen må kunna ske tillåter sig Kammar-rätten dock ej att bedöma, men då annat sätt att lösa den förelagda uppgiften icke kunnat utfinnas, har Kammar-rätten ej eller bordt tveka att på denna utväg fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet. Med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, ruth a. iföaiYHa. C. E. ALANDER, referent. A. MILIT. EDMAN. C. PRINTZENSKÖLD. C. O. Y. BURÉN. C. W. ZETTERSTRÖM. L. S. Stockholm den 14 December 1858. Fr. Bergman. — 271 — Kong!. Hof-rättens öfver Skåne och Blekinge underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid samma Jlof-rätts expensmedels-räkning för år 1850. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Sedan Rikets Ständers innevarande år församlade
Georg Ulfsparre. J. K. Cederstråle. J. A. Tornérhjelm. G. Brakel. ut in prot. Allert Munck. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 11 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Tisdagen den 14 Januari 1845. Plenum kl, 10 f. m. Justerades pleniprot. för e. m. d. 21 och för d. 23 December. 6 II. 30 234 Den 14 Januari f. m. Upplästes till justering och godkändes nedannämnde frän Exp.Ulsk. inkomne förslag lill R. Stis und. skrifvelser till K. M.: N:o 66, ang:de tillgång lill inköp af inslrumenlalier ni. m. för 3:ne navigalions-skolor; N:o 67, ang:de ytterligare anslag till fullbordande af reparation å de vid Wreta klosters kyrka varande graf-chor; Nio 68, ang:de aflöningsmedel, hvilka i lifstiden icke ulbekommils af numera aflidne Provincial läkare!) D. F. Rudolphi; N:o 69, angide afskrifning af f. d. Statstidningens skuld till statsverket; Nio 70, angide öfver fly I! n ing lill Riksg.cont. af befallningen med det till staden Wexiös återuppbyggande, efter den år 1843 staden öfvergångne eldsvåda, af allmänna medel beviljade låue-understöd; Nio 71, angide sökt lindring af betalningsvillkoren för erhå11ne län lill återuppbyggande af staden Wexiö; Nio 72, angide utdelning af Just.Ombudsmannens embetsberättelse!' ; Nio 73, angide restitution af bevillning, erlagd inom Neder-Calix socken af Norrbottens län ; Nio 74, angille stämpling af spelkort saint afgiflen dervid; samt Nio 75, angille controll emot missbruk vid gårdfarihandel^ idkande. H. Ex. Hr Gr. o.