Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är icke heller någon fara att kronan skulle komma att sakna upbördsmän derföre att man ferdrade penningar i st. f. borgen ; det skulle vara rätt väl om icke allltför många fattiga personer komme till npbördstjenster, utan alt dessa bestriddes af sådane, som något egde, eller åtminstone i sin personliga tillförlitlighet hade den säkerhet att personer ville låna dem penningar. När således Staten härpå intet äfventyrar, ser jag icke hvarföre man skulle motsätta sig denna åtgärd, om icke af undseende för det allmänna borgens-system, som man i värt land med så mycken förkärlek omfattat, och som skadar vårt allmänna välstånd. Om detta system kunde undanrödjas, eller åtminstone någon början dertill göras i kronans tjenst, så vore det nyttigt, och jag inser icke hvarföre R. St:r skulle sätta sig deremot. De, som fått betala hvad hos upbördsmännen heister borde väl vara mest intresserade deraf, att kronan eger tillbörlig säkerhet. Om än ansvars-summan nu är ringa i jemförelse med uphörden, så bör man åtminstone laga så att denna ringa säkerhet finnes och icke beror på en oviss borgensförbindelse. Jag vågar förnya min anhållan om återremiss af detta Betänk., ty många af de tvister, som lin föras inför Kammar-R:n, skulle, om en sådan åtgärd vidtoges, i och med detsamma för framtiden undvikas. Ilr Bråkenhjelm, Pehr R e i n h.: Såvida det är angeläget, såsom den siste talaren yttrat, att kronan erhåller pålitlige män till sin upbörd, så får jag till honom och det Höglofl. Ståndet hemställa, hvilket som antyder den största pålitlighet hos en sökande till sådan tjenst, att kunna anskaffa ett eller annat 1000 R:dr i kontanta penningar för tillfället, eller att kunna förskaffa sig en hederlig och välkänd man till fullständig borgen. För min del skulle jag tro att det sednare är ett vida säkrare kriterium på en hederlig karl, än det förra, och hemställer till dem, som äro vana vid affärer om icke förhållandet verkligen så är.
Genom denna lagtolkning hade fast egendom för rätta egaren gått förlorad för gäld, som tillkommit honom alldeles ovetande och utan hans samtycke, den han sjelf icke gjort eller å sig tagit. Om en egendom, som består af flere hemman och häftar för deruti intecknadt lån, sedermera skiftas eller säljes och sönderstyckas på flera händer, samt inteckning efteråt tillkommer i det sålunda skingrade godset, både ojemt och å olika -tider, eller någorlunda samtidigt, men ändock icke vid samma Domstol, om hemmanen äro inom serskilda härad, så skulle, derest en sådan lagprincip, som den ofvannämnde, borde användas, uppstå ett förhållande emellan borgenärerne, som svårligen, och någon gång alldeles icke kunde redas, med bevarande af allas rätt, och köpare af ett eller annat dylikt hemman vöre alltid blottställd för äfvenlyret, att se sig helt oförmodadt blifva sin egendom qvitt för annans gäld. Således syntes det vara af yttersta nödvändighet påkalladt, att antingen en förändring af Intecknings-Förordrängen meddelas i full öfverensstämmelse med Lag-Utskottets Betänkande N:ris 58 och io3 vid sista Riksdags och det tillägg BorgareStåndets Protocoll den 8 October 182g (pag. yo5) upptager, eller det åtminstone bestämdt förklaras, att tillämpning af stadgandet uti 1 g § endast må ega rum, så länge egendomen ostyckad finnes uti låntagarens eller en egares hand. Den, som efteråt gåfve försträckning å ett afsöndradt hemman, finge sjelf se sig före, att beloppet icke öfverstiger fulla återstående värdet af denna part, när äldre gravationen, i nion af hvad derå belöper, är godtgjord.
Att se sig nödgad att nedrifva den boning, der man varit född och uppfödd, och njutit alla lifvets beqvämliglieter, att öfvergifva en trakt, vid hvilken man af tycke och vana blifvit fästad, och att åt en annan afträda den jord, som man under största ansträngning af möda och arbete samt med betydlig kostnad uppodlat och förbättrat, för att å en aflägsen ödeplats åt sig uppsätta en ny bostad, hvartill man kan hända saknar tillräcklig förmåga, och söka sin ersättning för den förlorade jorden å en stenbunden mark, den man af ålder och bristande krafter hindras att uppbruka, innefattar utan tvifvel det hårdaste tvång och försätter jordegaren i en ställning, derifrån lian skulle anse sig mera än lycklig att vinna befrielse, genom upplåtande af sin egendom emot blott full ersättning af dess värde. Desse olägenheter, vida öfvervägande det obehag, en vattenverksegare igenom tvunget afstående af sitt verk kan tillskyndas, har Stadgan om Enskifte i följe med sig: men vare det likväl långt från Utskotten att deraf vilja hemta skäl till klander af en Författning, som redan beredt och skall fortfara att jng lagUtskotters Betiinknndett, bereda en vidsträckt allmän nytta för Landet, Till det redan åberopade beviset om inskränkningar i egande rätten , sorn genom ■våra Lagar blifvit helgade, få Utskotten för att icke hafva eftersatt något medel till mildrande af det motbjudande i den fores!agne Lagen, nu lägga exemplen af hördsrälten, rättigheten för en större Lott* egare i ett Hemman, att tillösa sig en min* dre Lottegares del, samt de rättigheter som genom BergsFÖrfattningarne blifvit
Vid slutet af år 1850 utgjorde undsättningsfondernes kontanta behållning 5ö,043: 32. — till Riksgälds-kontoret öfverlemnade och der <lå inneståen de medel , • 590,500: utestående fordringar för erhållna undsättnings-lån 346,856: 3. 5. samt den, under år 1850 influtna, men först under år 1851 nämnde fond godtgjorda spanmälstull 130,058: 27. — tillsammans R:dr 1,120.458: 14. 5. Vid sistlidet eller 1853 års slut egde denna fond åter en kontant, i Rikets Ständers Bank innestående, behållning af .. 81,998: 22. 3. samt ett i Riksgälds-kontoret depone radt belopp af 1,222,821: 5. — och skulle fondens, i länen utestående, fordringar vid sistnämnde tidpunkt utgöra 529,694: 34. 5. 1,834,514: 13. 8. Då au härtill lägges den fonden för sistlidet år tillkommande spanmälstull, utgörande utom hvad under December månad kan hafva influtit för strandad och då förtullad spanmål 179,058: 12. — så uppkommer en sammanräknad tillgång af 2,013,572: 25. 8. Således S/af*-Ufskottets VHå/ande, \:o 95. 9 Således har undsättnings-fonden under åren 1851. 3. utöfver de beviljade och utestående undsättnings-lånens härunder okade belopp: och utgjorde, med tillägg af sistlidet års spanmålstull, men utan beräkning af föreskriina afbetalningar å dessa län, de till ytterligare undsättningar disponibla medel vid innevarande års början R:dr 1,483,877: 39. 3. aren samt 1845 till och med 1853, i De under eller missvexter •sammans hvaraf, utom sådana mindre undsättningar, hagelskador beviljade följd af felslagna skördar undsättningar hafva utgjort till.
Efter noggrant öfvervägande af nu antydda samt öfriga härvid förekommande förhållande)!, har Utskottets öfvertygelse stadgats derom, all Rikets Ständer ej heller i afseende på räntefoten för de fonderade obligationer, som genom Riksgälds-konloret komma att å Rikets Ständers vägnar ulgifvas, böra meddela någon närmare bestämmelse, ulan äfven i detta hänseende öfverlemna åt Fullmäktige all söka befordra upplåningen till verkställighet på de fördelaktigaste vilkor, sorn för det allmänna kunna beredas. Vrid behandlingen af frågan om del årliga belopp, som bör anvisas till de upptagna länens amortering, jemte ränta, har Utskottet icke kunnat underlåta laga i betraktande det ansenliga kapital, som för ofvan uppgifna ändamål mäste genom upplåning anskaffas, och den tid, sorn erfordras innan Statens jernvägs-anläggningar blifva fulländade och behofvet af vidare upplåning för verkställigheten deraf upphör. Med derjemte fästad! afseende å den omständigheten, alt under den närmaste framtiden någon betydligare inkomst för Slaten genom trafiken å dess jernvägar icke är alt med säkerhet påräkna, har Utskottet ansell alt lili ränleliqvider och lånens amortering bör anvisas ett årligt anslag, som motsvarar ej allenast den för hvarje låns hela belopp utgående ränta, utan äfven derutöfver en procent af del i obligationerna förskrifna kapital; börande, enligt Utskottets åsigt, anslaget till amorteringen af hvart och ett särskildt lån utgå från och med året näst efter del, hvarunder obligationerna för samma lån blifvit lill långifvarne utlemnade; och kommer amorteringen att ökas i den mån ränle-ulgifterna, till följd af verkställd obligalions-inlöseu, minskas, hvarefter em del af del årliga ränteanslaget äfven lill kapitalets amorterande användes.
Hvad motionärerne sålunda föreslagit hafva Utskotten noggrant öfvervägt; och ehuru Utskotten medgifva, att bestämmandet af ett lågt medelporto, lika för hvarje bref om 1 lods vigt till alla orter inom riket, utan afseende å afståndet dem emellan, samt införandet i sammanhang dermed af brefmärken, hvarmed postporto finge betalas, skulle icke allenast föranleda en ökad brefvexling, utan äfven åstadkomma en nyttig förenkling i uppbörden och redovisningen af postmedlen samt i öfrigt fördelaktigt inverka på industriens och handelns utveckling, anse Utskotten likväl, med hänsigt till den sannolika minskning i postintraderne, 8 Betalningsoch Ekon.-i/sk. Betänkande, N:o 2. sorn af reformens införande skulle, åtminstone till en början, blifva en följd, och då Utskotten, i saknad af fullt tillförlitliga beräkningar, icke tilltro sig kunna, endast på grund af förhållanderne i andra länder, på förhand antaga, att denna minskning i postintraderna icke skulle medföra en alltför betydlig uppoffring för Statsverket, sig icke kunna föreslå Rikets Sländer, alt å herrar Bergs och Murens samt riksdagsfullmäktige Falcks och Per Mårtenssons ofvanomförmälda förslag för närvarande fästa annat afseende, än att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes anbefalla poststyrelsen att låta upprätta, på tillförlitliga beräkningar grundad!, förslag till införande af ett, i den syltning motionärerna antydt, förändradt system, i afseende å postväsendet, samt att nådig proposition i ämnet derefter måtte till Rikets Ständer vid nästa riksmöte blifva aflåten. Stockholm den 17 Mars 1851. STOCKHOLM. Östlund & Bedling, 1851. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 3. 1 N:o 3. Ank. till Exp. Utsk. den 14 Juli 1851, kl. 2 e. ni. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 1, angående vi/koren för tillverkning och försäljning af bränvin.
Fiirsakringibref Förnyelsebevis, Premie-qvitlc.ns eller annan handling, af hvad namn som helst, hvilken hädanefter af utländskt bolag eller dess agent här i riket utfärdas eller utleinnas till försäkring af fast eller lös egendom mot eld och brand eller sjöskada, äfvensom af menniskolif, skall, på försäkringsbolagets bekostnad, förses med stämpel till följande belopp, nemligen: för försäkring af läst eller lös egendom en half procent af utbetald premie och för försäkring af lif en fjerdedels procent af premien; dock icke i något lall under — 25. Gåfvobref å fast egendom och fartyg; se Köpebref. Hy reskonlrakler; se Kontrakter. Kartor, geometriska, som utgifvas från General-Landtinäteri-kontorel samt af Landtmätare i landsorterna: för hvarje helt hemman — 20. derunder lill och med treljerdedels hemman — 15. derunder — 10. Kontrakter. Ka?pedilions-tits kottets Förslag lil/ unden/. Siri/velse, N:u 135. Kontrakter: Arrendeoch ■ andra kontrakter, angående egendomar, hus, rum, bodar, källare, tomter och trädgårdar, så på landet som i städerna, samt åkrar, ängar, beteshagar, qvarnar och sågar m. m.. ehvad de äro på landet belägna eller städerna tillhöriga, skola, ulan afseende å det säll, hvarpå de finnas upprättade, jemväl om de blifvit för vederbörande embetsverk och genom deröfver meddeladt protokolls-utdrag alslutade, förses med stämpel lill 30 öre för hvarje lulla 100 R:dr, beräknad, då inteckning på grund af dem sökes, efter den arrendesumma, hyra eller afgäld, som för ett år i penningar eller penningars värde utgöres, och för kortare tid i förhållande derefter; samt, då de för fordrans utbekommande vid domstol eller hos exsekutor företes, efter den summa, hvarför betalning sökes.
Då i öfrigt erfarenheten icke visat något behof af den härutinnan föreslagna ändring, anse Utskotten densamma böra undvikas, och hemställa således, uppå dessa sammanlagda skäl, att motionärens förslag icke må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 22 Augusti 1848. Emot Utskottens beslut i denna fråga anmälde herr Winge reservation. Ank. till Exp. Utsk. den a5 Aug., kl. 2 e. in. Förslag, till sammanjemkning af Riksståndens skiljaktiga beslut i anledning af Utskottens betänkande N:o 35. Genom erhållne protokolls-utdrag hafva Ulskotten inhemtat, att, vid behandling af Utskottens betänkande N:o 35, i anledning af väckta motioner om upphäfvande af eller ändringar och tillägg uti de angående fattigvården i riket gällande bestämmelser, samma betänkande blifvit af Hederv. Bondeståndet bifallet, men att Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högv. Preste-ståndet och Vällofl. Borgare-ståndet uti vissa punkter dels ogillat det af Utskotten tillstyrkta förfaltnings-förslaget, dels ock deruti beslutat åtskilliga ändringar och tillägg. Till följd häraf och då det är Utskottens åliggande att afgifva förslag till de skiljaktiga meningarnes sammanjemkande, få Utskotten härigenom, efter §§:s ordningsföljd i det vid omförmäldta betänkande fogade författnings-förslaget, de skiljaktiga besluten anföra, med förslag till deras satamanjemkande i de fall, då frågan anses icke kunna förfalla. § 3, mom. 2. Höglofl. Ridderskapet och Alein har beslutat, att delta mom. skulle erhålla följande lydelse: Inom hvarje fattigvår ds-samhälle skall finnas en Lagsamt Allm.- Besv.- och Fhon.-V!skottens Betänkande, Av o 4o. 1 fattigvårdsstyrelse. A landet utgöres denna styrelse af sockne-närunden, uti hvilken kyrkoherden å enibetets vägnar är ordförande, då fattigvårds - ärende der förekommer. För stad utses sådan styrelse i den ordning, hvarom antingen redan kan vara bestämdt, eller kan öfverenskommas, eller framdeles kan blifva föreskrifvet.
Tackjernsblåsningen vid hyttor och masugnar, af hvilka 61 år 1841 voro 1 gång, är uppskattad i medeltal årligen: uti Nora och Lindes bergmästaredöme 89,643 SkU. „ den tili Vermlands bergmästaredöme hörande del af Carlskoga bergslag 19,856 — „ Nya Kopparbergs bergmästaredöme 48,167 — Summa 157,666 SkU. Vid jemförelse med sista underdåniga Femårs-berättelsen, hvilken upptager slikt medium till 146,444 SkU, finnes således en årlig tillökning i tackjernstillverkningen al 11,222 SkU. Tackjernsti 11 verkarne, särdeles vid bruksmasugnarne, hafva tillegnat sig sednare tiders förbättringar i det teckniska af handteringen, deri man kan finna en väsendtlig orsak lill större tillverkning under kortare tid, så att när t. ex. i Lerbäcks bergslag år 1832—1836 tillverkningen per dygn utgjorde i medeltal 11,73, densamma under de påföljande fem åren ökades till 16,63 SkU.. I Carlskoga steg den under sistnämnda år 11 lill och med till \1\ SkU. per dygn. Genom de mera allmänt införda blåsmachiner af förbättrad konstruktion har vunnits betydlig besparing i koltillgångarne, så att, när t. ex. till ett skeppund tackjern åtgick per medium år 1837 emellan 13 och 14 tunnor kol, erfordrades år 1841 endast 10 till 12 tunnor. Tackjernslillverkningen inom Lerbäcks socken, som förut var i märkbart aftynande, har under de sednare åren ökats, egentligen till följd af användandet af Nora malm i stället för den förut begagnade fattiga och trögsmälla O O O ö Tabergsmalmen ifrån Småland, af hvilken Lerbäcks bergslag genom den gamla regleringen af byteshandeln med malm och limsten emellan Lerbäcks och Tabergs verks bergslag, varit nödsakad att efter bestämdt pris årligen lösa 1,500 SkU.-, dock kommer denna reglering att med år 1845 upphöra.
Wackert och wäl sadladt: förestående giftermål med en ung och wacker flicka som skall bereda ens lycka; fult och osadladt: går-an-parti, som skall ruinera er. #Stol.# Utmärkelser. #Stork.# Om sommaren: stöld; om wintern: fult wäder. #Storm.# Skymf, stor fara. #Stormning.# Seger. #Straff.# Bedrägligt lugn. #Strid.# Tycka sig strida: stark hälsa; se någon af de sina i strid, betyder att han är lycklig och mår wäl; se på medan fruntimmer slåß: gå miste om arf. #Strumpband.# Swaghet. #Strumpor.# Af linne eller bomull: måttlig förmögenhet; af siden: fattigdom. Tar man af dem, får man penningar. Äro de söndriga: bedräglig lycka. #Strupe.# Skära sig i: godt hopp; beundra en wacker: lycklig kärlek. #Strypa.# Någon: seger öfwer edra fiender; sig sjelf genom mat: sjukdom genom för många nöjen. #Stubb.# Hwit: koketteri; färgad: hushållning; taga af den: fåfänga begär; låta borttaga den: sorglig kärlek. #Studium.# Lugn och waraktig lycka. #Stuß.# Se sin egen: wanära; se ett fruntimmers: slöseri. #Styltor.# Storartade dårskaper. #Stål.# Kroßar man, betyder det seger; rör man derwid, är ens existens i fara; kan man icke böja det: frukta någon motgång. #Städ.# Winstgifwande arbete. #Stöflor.# Nya: lycka i affärer; gamla: träta. #Stöld.# Lycka, om man begår; motgång, om man råkar ut för. #Swafwel.# Bebådar förgiftning. #Swaghet.# Wacklande hälsa, som fordrar mycken omsorg. #Swala.# Se den: erhålla godt budskap; se den flyga: en önskan går i fullbordan; bygga de bo i huset: redlig wandel; förstöra swalbon: underblåsa twedrägt. #Swamp.# Girighet och bristande förtroende.
Efter inhemtande af desse anmärkningar, och sedan Beredningen, till följe af Riks Ståndens Remisser, företagit sig att pröfva Kongl. Maj :ts nådiga Proposition om förbättringar i Tryckfrihets lagen i sammanhang med Constitutions Utskottets dervid under sisth Riksdag gjorde anmärkningar, så uplästes 1 Stycket fr. o. m. orden Justerades föroch eftermiddagens t. o. m. orden derom stadgat är återfinnes i C. U. M. 1810—181.5, sid. 364 ff. 2 Westins anförande är tryckt i C. V. M. 1810—1815, sid. 344. 3 Jämför utskottets plenarprotokoll den 4 juni, ovan sid. 154 samt där i not given hänvisning! I 2 mom. 2 punkten deraf skulle i tillägget sättas de fall i stället för det fall. Då dagblad och veckoskrifter på intet ställe i Tryckfrihets lagen äro uptagne under något särskildt stadgande, så ansåg Beredningen lämpligt att nu företaga hvad som dermed ägde gemenskap i Kongl. Maj :ts Nådiga Proposition. 4 mom. 1 punkten deraf, angående tillståndsbref för utgifvandet af Dagblad och Periodiska skrifter kom under öfverläggning, då Beredningen beslöt att föreslå följande stadgande: Den som vill Dagblad eller Periodiska skrifter utgifva anmäle sig, jemte titeln och T ryckning sort en hos HofCanzleren, som äger, att, så vida sökanden ej för nesligt brott blifvit dömd eller förklarad ovärdig föra andras talan, meddela bevis, att intet hinder emot skriftens utgifvande förekommer. Häremot anförde: Biskop Tingstadius: Utgifvaren må anmäla sig hos HofCanzleren, men tillståndsbrefvet af Konungen bero. Jag finner för min del ingen anmärkning eller tilläggning vid Konungens egna uttryck i Proposition behöfvas för deras förtydligande. Biskop Faxe: Jag inser ganska väl, att samma ändamål vinnes, men då Kongl. Maj :t i Dess nådiga Proposition utmärkt sig behaga, att låta sig dessa ämnen i underdånighet föredragas, finner jag ingen anledning att tillstyrka den föreslagne förändring.
Gerhard Lagerstråle blifvit i ludman och Nåder kallad och förordnad att vara medlem af Konungens Statsdess SuppieRåd och i följd deraf afsagt sig det honom lemnade förtroende att ant" vara Rikets Ständers Justitise-Ombudsman, kafva Banko-Fullmäktige, gemensamt med Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret, till åtlydnad af föreskrifterne i 98 § Regerings-Formen och 63 § 4 mom. sista punkten Riksdags-Ordningen, icke allenast den 6 Maj innevarande år uti Justitim-Ombudsmans-Embetet insatt Herr StatsRådet Lagerstråles af Rikets Ständer valde efterträdare i nämnde Embete, Häradshöfdingen i Listers domsaga R. N. O. Carl Wester och förordnande för honom utfärdat, utan äfven den 27 i samma månad utsett Hof-Rätts-Rådet i Kongl. Maj:ts och Rikets Götha Hof-Rätt Åke Lemchen till Suppleant för Rikets Ständers Justitieombudsman och genom protokollsutdrag honom dertill förordnat. § 6. Till åtlydnad af föreskrifterne i 5 § af Lagen för Rikets Stänöfversigt aj ders Bank den 1 Mars 1830 och 25 § af Banko-Reglementet, äro Hankens stallmom. Banken uppgjorda samt derefter tryckta och med allmänna nm9- tidningarne utdelade icke allenast uppgifter för den 31 December 1857 och den 30 Juni 1858, öfver Bankens metalliska kassa samt utelöpande sedlar och depositionsskuld, jemte obegagnade andelar af kreditivoch låne-förlag, utan äfven en öfversigt af Bankens hela ställning efter 1857 års bokslut. Af nyssnämnda öfversigt inliemtas, bland annat, att Hankens inkomster oell tillfälliga vinster nästlidne år uppgått till B:ko 1,919,095: 35. 2. att, efter afdrag af ränte-utgifter, förvaltnings-kostnader m. m „ 477,095: 11.
Jag har frågat henne, hvarför hon icke rymt ifrån honom för länge se’n, och har fått till svar, att han är »den beskedligaste menniska som fins», när han bara är nykter – skada blott, att han då alltid är ute på arbete, så att hon ej får godt af hans beskedlighet. De flesta af barnen äro döda, och hon tycks vara nöjd dermed. Svält och stryk var ju det enda som väntade dem. Men låt oss lemna allt detta och gå tillbaka öfver heden. Den har fått något ödsligt öfver sig, nu sedan solen sänkt sig mot sin nedgång; men långt borta på en klint står en ensam ko och idislar i stilla belåtenhet, skarpt aftecknande sig mot aftonhimlen, som vore hon målad på guldgrund. Jag lemnar er nu, kanhända led vid mitt sällskap, trött af vårt ströftåg och vred öfver det osköna i taflan, men, tro mig, sanningen är ändå det vackraste i lifvet – vore den än aldrig så ful. Från Malmö. Droskan väntar, stig upp! Jag känner skjutsstallets vagnar och har bedt att få den här, som är den bästa, ty jag är svag för att åka godt – när jag icke får gå. Kusken ser ju ståtlig ut i sin galonerade hatt med kokard; också var det han, som hade den äran att köra för Sarah Bernhardt, när hon gästade staden, och sannerligen tyckte jag inte, att han såg helt högtidlig ut den gången, kanske högtidligare än nu. Allting klart. Låt gå! Så rulla vi då åstad för att se – jag aktar mig nog för att säga Malmö märkvärdigheter, ty dem kan inte jag föra till torgs – jag menar bara trakten, utsidan af tingen. »Detta något, som ligger bakom», känner icke jag. Vi köra igenom staden, ned åt Södergatan och öfver Gustaf Adolfs torg. Det är ingen prydlig teater, de goda Malmöborna hålla sig med, men det törs jag väl inte säga högt: kusken kunde sqvallra. Här ha vi kanalen, som annars doftar så, att man beskyller den för att sända rödsoten som en landsplåga till sin omgifning, men i dag är den vid goda vätskor och luktar icke. Kör sakta här på bron! Se så vackert! Särskildt åt
— N:o 30, i anledning af väckt motion om rätt till presterlig tjenstårs-beräkning för lärare vid högre lölk-skola : B. VII. 23 36, A. 36. ■— N:o 31, i anledning af väckt motion om förändrad anordning af böne-gudstjensterna i städerna: B. VII. 23, 36, 64, A. 64, E. 269. — N:o 32, i anledning af väckt motion om särskildt stadgande, att afhandling, hvarigenom jord blifvit från hemman för alltid afsöndrad, skall intecknas: B. VII. 23, 36, 64, A. 64. — N:o 33, i anledning af väckt motion om förhöjdt ansvar för andra resan lurendrejeri: B. VII. 23, 36, A. 36. — N:o 34, i anledning af återremiss af Sammansatta Lag-samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o ^ öfver väckta motioner om ändringar i nu gällande föreskrifter rörande vilkoren för afsöndring af jord: B. VII. 164, 170, 222, A. 222, 226, 227, 228, E. 393. — N:o 35, i anledning af återremiss utaf vissa punkter i Sam mansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 6, öfver väckta motioner om ändring af 122 — L — gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar och broar: B. VII. 164, 170. A. 170.