Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IJ» att, efter stadgade grunder, vederbörande Rotehållare emellan fördelas; varandes berörde understöd, till följd af Kongl. Stats-Contoirets vid samma tillfälle Konungens Befallningshafvande meddelade föreskrift, för följande åren, eller från och med för 1825, ur Landtränterien i Malmö och Christianstad, efter Konungens Befallningshafvandes anordningar, till Rotehållarne directe utbetaldt. Slutligen, och i anledning af Konungens Befallningshafvandes i Malmö, den 29 September 1826, och i Christianstad den 15 October samma år, hos Kongl. Maj:t underdånigst gjorda anmälanden, att, då Rotehållarne varit i LäneResidencen sammankallade, att öfver dispositionen - Statssamt Oec.-Utsk. Ut!. N:o g4- 33 nen af betörde, linder den i 6 Junii samma ar, från Kgl. Stats-Contoiret anordnade och till understöd för Ordinarie Koteringen anslagna Vacancemedtl förordna, pluraliteten i förstnämnde Län beslutat> att med dessa medel grundlägga en BeklädnadsIfond, hvaremot största delen af Rotehållare i Christianstads Län ansett medlen böra iLandt-Ränteriet nedsättas* för att användas till kostnadernas bestridande viden önskad ny allmän Roteringsundersökning i Skåne; samt att, vid berörde Sammanträden > anhållan tillika blifvit del-om gjord, att, utan afdrag för de med PoStföringcn förenade kostnader, Vacance-afgiften af samtlige Öfverlopps-Rotar måtte Rotehållame Vid det ständiga och effectivä Knecktehållet tillgodokomma, täcktes Kongl. Majit, den 4 Maji 1827, genom Nådig Skrifvelse till Stats-Contoiret och öfvariberörde Dess Befallningshafvande, förordna: “att, hvad angar den väckta frågan om en “ny undersöknings företagande, i ändamål att ytterligare jemna Roteringsbördan, Kongl
Vid ofvanstående uppgifter tillägges enligt rapport från jägmästaren i länet, att arealen af skogsmarken å 74 särskilda boställshemman utgör omkring 2,288 tunnland; att för öfrigt icke finnes någon publik skog i länet; att skogsbeståndet består af ek och bok, vanligen blandade med öfvervägande antal af bokträd, med undantag af nordliga delen af länet, der oftast förekommer ek, blandad med furuskog; att växtligheten i allmänhet kan sägas vara god; att någon indelning till trakthuggning å publika skogarne ej blifvit gjord och ej heller kan med fördel låta sig göra, i anseende till skogarnes nuvarande dåliga skick samt obetydliga areal, hvarföre afverkningen hittills skett efter provisionelt verkställd taxation öfver nu varande skogstillgångar; och slutligen att skogshushållningen å privata skogarne är god, och vården deraf anförtrodd åt tyska, danska och svenska forstman. Några ekeoch mullbär splantering ar finnas icke inom länet, icke heller några flygsandsfält, som äro ställde o under allmän disposition. A det Raus och Pålstorps byamän tillhöriga flygsandsfält, som finnes vid kusten emellan Helsingborg och Råå fiskeläge, har ungefär en fjerdedel, eller 100 tunnland, för längre tid sedan blifvit planterad med björk, furu och gran, hvilken plantering likväl, såsom tillhörande enskilde lottägare, blifvit under senare tider till större delen uthuggen. En å staden Ystads område på flygsand vid hafsstranden anlagd skogsplantering om vid pass 600 tunnlands rymd har under perioden blifvit väl underhållen och vårdad. ° n A städerne Skanörs och Falsterbos ägor finnas två särskilda flygsandsfält om tillsammans 115 tunnlands rymd, hvilka blifvit besådda med skog samt fredas och underhållas. Jägeristaten i länet består af en Jägmästare samt fyra kronoskogvaktare, hvilka sistnämnde tillhöra f. d. jägeristaten och numera ej äro i verksamhet. Vid Rönneholms gård och Bollamöllan inom Onsjö härad finnas två sågqvarnar. Någon export af skogsprodukter från länet kan egentligen icke sägas äga rum. Svedjande förekommer icke. Skogseldar hafva icke heller förekommit. Yed användes icke till eldningsämne vid fabriker.
Enl. 1601 års Kansliordning utgjordes sålunda våra diplomatiska representanter af följande: Residenler i Wien, Frankrike, England, Danmark, Holland, Hamburg; Agenter i Pohlen, Portugal, Frankfurt, Moskwa, Brandenburg; Korrespondenter i Venedig, Brusse], liom, Constantinopel, Schweitz, Neapel, Cöln, Bremen; Kommissarier i Amsterdam, Danzig. Det var, som jag hade äran nämna, vid kongresserna i Wien och Aachen, som man kom öfverens om att för framtiden antaga vissa reglor i afseende å benämningen af de diplomatiska Agenterne och deras respektive embets-ställning och rättigheter. De indelades då i tre klasser: Ambassadörer, Envoyéer och Chargés d’Affaires, hvartill sednare korn MinisterEesidenter, intagande platsen emellan Envoyéer och Chargés d’Affaires. Skillnaden dem emellan, som det möjligen kan intressera Eder, mine Hrr, att känna, är hufvudsakligen den, att Ambassadören har jus representandi, föreställer sin Suveräns person, talar i Hans namn och kommuniserar sig omedelbart med Eegenten Sjelf, till hvilken han i regeln skall ha fritt tillträde; att 'Envoyéen kommuniserar sig dels med Eegenten, dels med UtrikesMinistern, samt att en Chargés d’Affaires icke är ackrediterad hos Eegenten, utan endast hos hans UtrikesMinister, med hvilken han derföre uteslutande står i officiel beröring. I följd af denna deras mera underordnade ställning, hafva Chargés d’Affaires mindre inflytande och kunna icke heller vid alla tillfällen så göra gällande sina Eegeringars åsigter eller de updrag, hvilka blifva dem anförtrodda, som en person, beklädd med den högre rang, som tillerkännes Envoyéen och hvilken ställer honom på samma punkt med den, han har att göra med. I detta afseende finnes ett ganska slående exempel att åberopa, nemi. NordAmerikas Fristater.
Stånd stadnat emot två , har Utskottet framställt såsom Al. ternativer: antingen att den föreslagna Öfver, flöds-afgiften må utgå genom taxering af vissa Öfverflöds-artiklar, och, derest den erforderliga Summan icke kan på sådant sätt erhållas, jemväl en fyllnads-afgift utgöras till ersättning för LandtTullarne; eller ocf , att den föreslagna Consumtions-algiften för Öfverflodsvaror och fyllnads-afgiften för Landstullsersättningen må sammanlagda utgöras med vissa Skillingar för hvarje Riksdaler, som ettet 2. Art. för Rörelse m. m. utgår ; vid hvilket Utlåtande åtskilliga Ledamöters serskilda meningar äfvenledes voro bifogade. Upplästes följande från de andra ReSpeCtive RiksStånden ankomne ProtocollslJtdrag: Från Floguordtgc PrestStdndet: Af den 9 sistledne Februarii! Om Återremiss af Allmänna Besvärsoch Öeco* nomimUtskottets Utlåtande, i anledning af Pro; sten Doctor S.enhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af åtskilliga Kongl. Maj.ts och Rikets Ständers vidtagne Beslut. Af den 7 Mars: Om bifall till följande från Utskotten inkomne Memorial och Betänkanden, nemligen: 254 Dm 17 Martil, e. m. Fran Lavsamt Alh/iänna Besvärsoch OeconoiniceL iskotlen, rörande: 1:0 Bestämmande af Jordägares och Torpares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. 2*0'Föreslagen ändring af 24 Capitiet 5. §. Byggnings Balken. 3:0 Inskränkning i förbudet mot nyttjande af Tröskistagor utaf Ek. 4 0 Herjeådahleos undantagande från Storskif* te af Hemmansinark; och 5:0 Författande af ett Sammandrag af Författningar om Jordägares rättigheter och skyldigheter. Frän Allmänna Besvärsoch OeconomioeLtskottet, i anledning af väckta frågor om: 1:0
Efter denna olycka, som djupt grep hans känsliga själ och som dessutom torde hafva för alltid qvarlemnat ett sjukdomsfrö i hans kropp, ansattes Wallin emellanåt af en djup melankoli, ett själen förlamande svårmod, som qvarhöll honom vissa tider i overksamtet och gjorde honom bitter eller orättvis mot menskligheten och mången enskild. Ifrån den stunden begynte han misstro sina krafter och tidtals tryckas af den bittra tanken att hans lif förfelat sitt mål, att han icke gjort hvad han bordt och i yngre dagar föresatt sig att göra. Den 14 oktober lemnade han Paris, ankom den 19 okt. till Marseille, gick den 23 om bord på ett Finskt fartyg, seglande öfver Medelhafvet med öfverhufvudtaget gynnande vind, besökte den 17 november stället der Troja stått, passerade Dardanellerna den 18 nov., ankom till Konstantinopel den 25 nov. och qvardröjde i dess hamn till den 7 dec. Sedan besåg han Smyrna den 9 dec., staden Syra den 11, och ankom den 14 till Alexandria, der han qvardröjde till den 22 jan. 1844. Vidare ankom Wallin den 29 jan. till Kairo, der han ordentligen bosatte sig för flere år och det han kallade sitt österländska hem. I juli 1844 gjorde han en utflygt till byn Baranijeh och kort derpå till staden Tanta i nedra Egypten emellan Nilmynningarne; återkommen derifrån och ånyo bosatt i Kairo, begynte han den 31 okt. en högst intressant färd längs Nilen till öfra Egypten, på hvilken han dröjde till den 14 jan. 1845. Vistades så ånyo i Kairo, sysselsatt med de grundligaste förberedelser, till den 10 april, då han ändteligen den 12 april 1845 anträdde den första ökenfärden, som gick genom Gebel Shammor, inre Arabien, Mekka, Medina och Gidda, samt öfver Röda hafvet tillbaka till Kairo; den räckte ungefär ett års tid, till den 14 mars 1846.
Lagerbjelke såsom ett serdeles stort och uppenbart misstag anmärkt, att man här talat om påförd bevillning, i st. f. erlagd, på sätt satsen äfven blifvit uttryckt i det omförmälta conlraförslaget af år 1848. — Att det uppenbara misstaget dock härvid återfaller pä anmärkaren sjelf, är emedlertid lätt att inse. Ändamålet med stadgandet är nemi. icke, såsom Gr. Lagerbjelke synes hafva föreställt sig, att förekomma det en person, som varit näringsidkare, men kommit utaf sig och ej vidare mäktar betala den påförda bevillningen, icke desto mindre skulle vara bibehållen vid sin rösträtt; ty häremot praeeaverar föreskriften, alt näringen eller yrket skall fortfarande utöfvas ännu då rösträtten vill begagnas. Men på det icke personer skulle kunna förvärfva sig rösträtt blott genom en kort före valen skedd anmälan, att de vilja drifva en viss näring, har man funnit nödigt stadga, alt näringen jemväl skall vara under en viss tid förut,-eller under det nästföreg:de året, utöfvad, och att detta skall styrkas med debetsedeln, som visar att bevillning derför blfvil påförd. För detta ändamål är uttrycket aldeles tillräckligt och att utbyta det mot orden erlagd bevillning, skulle utan all vinst blott leda till den orimliga påföljd, att sä ofta valen inträffade under den mellantid, som alltid förflyter emellan bevillmns påförande och sjelfva upbördsstämmorna, de näringsidkare, som ännu icke hunnit erlägga det nästföregtde årets bevillning, skulle gå miste om sin rösträtt. I samma §, hvilken isynnerhet synes hafva blifvit föremål för den värde anmärkarens missbelåtenhet, har vidare blifvit klandrad den obestämdhet, som skall ligga i uttrycken: ”embetseller tjenstemän med ordinarie syssla eller ständig aflöning”; och visserligen har man i åtskilliga andra förslag gjort sig mycken möda för att undvika denna obestämdhet.
Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t, efter Stadsförsamlingarnes hörande!, åt Comiterade för Kyrko-Lagens öfverseende eller åt andre sakkunnige män i Nåder uppdraga utarbetandet af förslag till en fullständig Författning, angående Socknestämmor och Kyrkoråd i städerne och å landet, samt berörde förslag, till Rikets Ständer.» bedömande, låta å nästa Riksdag i Nåder framlägga. Stockholm den ja Janjuarii i835,. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet , 1835. Lngsamt Allm. Besv. ock Oecon.-Utthotmis Utlät inde Nio i IsT;o 4r. Ankom till Exp -Utsk. den 20 Jan. Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 20, i anledning af Kongl. May.ts Nådiga Proposition, angående det vid sista Riksdag framställda förslag till en ny Stängsel-Förordning. Samtlige Riks-Stånden hafva till Utskotten återförvisat omförmälde Betänkande på grund af dervid gjorde anmärkningar. Hos Häglof, Ridder skåpet och Adeln: af Herr Grefve Idom, Herr Ulfsparre och Herr Hjärne. Hos Högvördige Preste-Ståndet: af Herr Prosten Rosen, Herr Doctor Bexell, Herr Prosten Agardh. Herr Professor Grubbe, Herr Doctor Nibelius, Herr Dom-Prosten Heurlin, Herr Contiacts-Prosten Svedelius, Herr Doctor Grenander, Herr Biskopen af Wingård, Herr Prosten Ödman, Herr Doctor Grevillius , Herr Doctor Björkman och Herr Contracts-Prosten Nordin. Hos Hällöf. Borgare-Ståndet: af Herr Rubin, Herr Santesson, Herr Linderholm, Herr Sahlin3 Hett' Petre, Herr Olbers och Herr Friis. Hos Hedervärda Bonde-Ståndet: af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, vice Talmannen Jon Jonsson, Peter Jönsson från Jönköpings
Förslag till ett närmare bestämmande af Slats-Räds-Ledamöters rådgifvande skyldighet RegeringsFor meri.. § 9. Bifölls; 5:o Förslag tiE ändrad redaclion, i fråga om Sta t s - Rå ds-D e dä ra ö ter s åliggande att till protocollet sig yttra. Regerings-For mén. § 9*. sista perioden - Pret-Uldrag, den 4 September 1844■ 6.0 Förslag lill stadgande emot tillars utdelande. Regerings-Farmen. § 28. Bifölls ; 7:q Förslag, angående ullandnings naturalisation.. Regerings-Farmen. § 28. Bifölls; 8:0 Förslag lill det stadgande, ali Ledamot af Stais-Rådet eller af Högste Domstolen ej inå tillika annat embete utöfva. Regerings-Farmen. §. 34. Bifölls■; 9:o Förslag tili förändrad redaction af Förteckningen öfver afsättlig ge Embetsmän. RegeringsFunnen. § 35. sif slugs-; l'():o Förslag till ändrad redaction, i fråga om de fall', då föredragande Stats-Råds-Eedamot är skyldig att å Konungens beslut vägra contra - sri gustion. Regerings-Farmen. § 38. Bi fö, ll':o Förslag, åsyftande upphörande af rättigheten alt meddela privilegier på skrifters utgifvande. Tryckfri hets-Förordningen,■ « 1. 142 Prot.-Utdrag, den 4 September i844- 12:o Förslag om skyldighet alt hos vederbörande anmäla, när Boktryckeri ombyter egare. Förslag till förtydligande af stadgandet, rörande anonyma Skrifters införande i Tidningar eller periodiska skrifter. Tryckfrihets-Förr drängen. § 1. Bifölls ; 14:o Föreslaget tillägg, angående rätt att i Dagblad införa uppsatser, hemtade ur ett annat. Try eif vihels-För ordn ingen. § i. Bifölls ; 15:o Förslag lill ändring i stadgandet, rörande tryckning af deposila af skrifter och handlingar, anförtrodda åt publik vård.
Jag hade önskat motsatsen, och, om mitt minne icke felar, så yttrade jag mig äfven emot förslaget, när det första gången förevar, men man besvarade de anmärkmr, som gjordes, dermed, att bränvinsminuterings-afgiften blef så stor, att den skulle rikligen ersätta den bränvinsminuterings-afgift, som nu utgår till K. M:t och Kronan, så att den afgiften icke vidare liehöfde ätt påräknas. Jag vill således till Protocollet hafva nedlagt min reservation emot R. o. Ad:s i förevar:de fall redan fattade beslut, men, me - 118 Den 7 Oktober f. m. dan jag har ordet, så kan jag icke undgå, alt göra några anmärkntr emot redaktionen i förevaride §. Jag vet väl att det icke verkar lill någon ting, enär, om jag acke hörde orätt, R. o. Ad. redan godkänt den redaktion, som denna punkt innehåller, men det kan vara nyttigt att fästa särskild upmärksamhet på den lunga och otydliga mening, sorn denna redaktion innehåller. Der star: ”Af de afgifter, som i stad inflyta, tillfälle ’tde återstående £ Staden; men af defS, som från socknar å ”landel ingå, aflemnas de fk i Landlränleriet, hvarifrån det ”för hela Länet sammanlagda beloppet fördelas på dess samtliga ”socknar, i förhållande till deras folkmängd.” Nu frågar jag det Särsk. Utsk., om det är på beloppets samtlige socknar, som afgiften fördelas, eller om del är på Länets samtlige socknar, hvilket, enligt denna redaktion, skulle vara tvetydigt efter den grammatika jag läst. Att skrifva en sådan Svenska, synes tillhöra den mindre skrifkunniga klassen, men icke ett Utsk., som har lill Sekreterare en man, hvilken t. o. m. vunnit högsta priset för vältalighet i Svenska Akademien. Efter min tanka skulle man hafva uttryckt saken mycket tydligare, om man skrifvit sålunda, att dessa medel skulle fördelas emellan Länets samtlige socknar i förhållande till folkmängden. I derpå följande punkt förekommer också ordet ”dess” på ett ganska otydligt sätt.
Det tyckes således sora skulle 1734 års lagstiftare varit af samma mening i detta hänseende, som jag försökt framställa, och Den 30 Oktober. 157 om man närmare betraktar saken, tror jag, att man med mig skall instämma deruti, alt om en person tager en häst, sora går på bete, begagnar den utan att fara illa med den, samt sedermera släpper den tillbaka och han äfven kan bevisa att egaren icke under liden behöft hästen, så kan egaren icke sägas hafva lidit någon skada, men det är ändock billigt, att han erhåller någon lega för det hans häst varit ute och skjutsat. Kan deremot bevisas, att hästen tagit skada, då bör egaren dessutom hafva ersättning derför. Jag vågar fördenskull vidhålla mitt förra yrkande. * Gr. Sparre: Orsaken, hvarför 1734 års lag talar särskildt om lega och särskildt om skade-ersättning, är, såsom jag tror, den, alt lagen ålägger dubbel lega, och förmodligen deruti innefattar böterna för förseelsen. Att betala lega för den tid en person olofligen begagnat en annans båt eller häst, tror jag för min del vara ett skadestånd, som ingen domare skall underlåta alt göra gällande; eljest skulle man, utan aft betala skjutspenningar, kunna färdas en lång väg med en annans häst, ulan att dertill ega tillstånd. Att den vinst, man genom en otillåten handling velat tillskynda sig, gäldas till den, mot hvilken man begått denna handling, torde falla sig temligen klart. Men att, på sätt Gr. Lagerbjelke yrkat, på samma gång ålägga böter och dubbel lega, kan jag icke anse vara annat än att gå för långt; och då jag tror ali åläggandet af skadeersättningen innefattar gäldandet af lega, synes mig något tillägg i delta hänseende icke vara behöfligt. Hr von Hartmansdorff: Då den gamla lagen upptagit lega och skadans gäldande såsom två särskilda saker, har väl domaren äfven anledning att anse dem för sådana. Hafva nu lagstiftarne ur författningen borttagit legan, och blott låtit böter och skadestånd qvarstå; så synes mig rimligast, att domaren anser frågan om lega hafva förfallit.
Med öfverlemnande af det utaf särskilde Komiterade afgifna underd. förslag och betänk:de, i fråga om ordnande af Credit-väsendet och Låne-anstalterne i riket; 2:o I anledn. af väckt fråga om inbetalning till R. St:rs Riksg:sKontor af en emot köpeskillingen för f. d. Hofbageri-egendomen i Stockholm svarande summa af Myntverkets tillgångar; 3:0 Om förordnande af en Statsråds-ledamot för handläggningen af vissa i Riksd.Ordn:s 36 och 42 §§ omförmälde Riksdagsärender och 4:o Ang:de Folkskolelärares pensionering. Frih. Creutz, Stephan, upläste följande: Under Riksdagen år 1847 och 48 ingafs till R. St. en motion, hvilken väckte en allmän och välförtjent upmärksamhet såväl för ämnets utomordentliga vigt, som för det sköna språk hvari den var affattad. Ämnet afhandlade nyttan och nödvändigheten af frihet och tolerans i religiösa mål, det tidsvidriga i Svenska lagstiftningens samvetstvång i strid emot den öfriga civilicerade verlden, samt påpekande huru det var menniskans yttersta oförytterliga rätt att länka-, tro, bekänna och dyrka Gud efter sitt eget samvetes öfvertygelse och sina tankars upfattning, oqvald icke allenast utaf samhällets lagar, utan fast mera skyddad genom dess institutioner. I hufvudsaken utaf detta ämne af samma mening med den ädle motionären, vågar jag att härmed till R. St. afgifva mitt yttrande, uti den fråga, sorn under namn af religionsfrihetsfrågan nu sysselsätter så mänga hjertan i vårt land, och på hvars utkämpande till ett tidsenligt och framför allt kristligt resultat, så många blickar äro fästade med intresse. I anseende till de förföljelser, som pågått i Sverige emot Dissenters, de s. k. läsarne, så bringas man i sanning till de sorgligaste betraktelser.
Vexelköp kan afslutas med eller utan mäklares biträde. 6. $. Vexelgifvare vare skyldig att, samma dag då vexelslutet skett, bålla den betingade vexeln, i flere exemplar när så fordras, vexeltagaren tillhanda, emot undfående af den för vexeln öfverenskomna betalning; åliggande vexeltagaren att vexeln afhemta. 7• ti Ar vexel aflemnad utan att vexeltagaren derföre erlagt öiverenskommen betalning, och fullgör han den icke genast; då bör vexclgifvaren, inom 8:de dagens utgång, protestera och, inom samma tid, jemväl å vexeltagaren taga stämning till den domstol, sorn i 4° tisägs: försummas det, håfve då vexelgifvaren ej bättre rätt, än i annat skuhlfordringsmål. 8. ti Då t vänne eller flere exemplar af samma vexel utfärdas, vare det andra i ordningen (secunda), äfvensom hvart och ett af de följande, uti vexeltagarens hand gällande såsom quitto å erlagd betalning till vexelgifvaren : å betalning för ensam vexel, (sola vexel,) erfordras serskildt quitto. 9• tillvar, som i egenskap af syssloman vexel upphandlar, och vill vara fri från ansvar för densammas inlösen, läte ställa vexeln på sin huf - 20 Lag-Ulskottets Betänkande N.o 179. vildman, och vare då endast i ansvar derföre, att valuta till vexelgifvarén erlägges: låter deremot sysslomannen ställa vexeln på sig sjelf., blifve då, sedan han densamma öfverlåtit, för inlösen af vexeln lika ansvarig, sorn hade han upphandlat den för egen räkning. Cap. Om vexels godkännande. 10.
Föredrogs och bifölls Statsoch Banco-Ut sko’ tens den 20 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 137, i anledning af väckta motioner 0111 åtgärders vidtagande lill skyndsam nedsättning af Taxan för farten å Gotha Canal. S. D. Föredrogs och bifölls Banco-Utskottets den 20 dennes på bordel lagda utlåtande N:o 75, i anledning af väckt fråga om beviljande vid 958 Prot.-Utdrag, den 21 Maj 1845* Handelsoch Näringsdisconterna af oundgängliga kostnader i och för införandet af vexlars discontering. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets den 20 dennes på bordet lagda betänkande N:o 123, i anledning af väckte motioner, angående dels befrielse för i Hof-Rätten uteblifven svarande part från skyldighet att lösa Rättens dorn elier utslag, dels ock förklaring af 24 Cap. 7 § Rättegångsbalken. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande N:o 320, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o 240, angående väckta frågor om grundskatternas förvandling till bevillning, en allmän skattejemning öfver bela Riket m. m.: Med ogillande af Utskottets förslag, beslöt Preste-Ståndet för sin del, att, i samband med den af Ståndet beslutade underdåniga skrifvelse, i anledning af Stats-Utskottets betänkande N:o 287, må till Kongl. Maj:t aflåtas en underdånig skrifvelse, med underdånig anhållan, det täcktes Kongl. Majit låta tillika undersöka och pröfva om en grundskatternas amortering är lämplig och verkställbar på ett sätt, som är öfverensstämmande med Statens trygghet och enskild rätt, samt till Rikets Ständer vid en följande Riksdag öfverlemna resultaterna deraf eller Nådig Proposition i ämnet.