Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle derföre tro, att det vore för spanmålshandeln helt och hållet förstörande, om den nu inträdda fixa tullen upphäfdes, hvaremot jag icke skulle hafva något alt invända emot att tullen på spanmål helt och hållet borttoges; men då härom icke är fråga, utan endast om borttagande af säkerheten för den fixa tullen, får jag förklara, alt en sådan åtgärd skulle, enligt min tanke, för framtiden förstöra all spanmålshandel. Frih. Raab, Adam Christian: Under discussionen om denna fråga hafva 2:ne olika ämnen blifvit bragta å bane. Det ena af Frih. Cederström, som yrkat, en ändring i den ordställning Utsk. antagit, och hvilken föranledis af K. M:s nåd. propos., nemi. ”bibehållande till slutet af år 1847.” I detta afseende vill jag visserligen billiga det skäl, som Frih. Cederström anfört, men föreställer mig, att, om R. o. Ad. antager den redactionsförändring Hr Skogman framställt, så har man å ena sidan bifallit, eller åtminstone icke uttryckt någon annan åsigt, än den Konungen antydt, nemi. att man gillar det spanmålstullen blir fix i 3 år, och å den andra sidan icke gått näst sammanträdande Ständer i förväg, hvilka likväl onekligen äga rättighet att besluta om medlens användande. Jag accederar således till den redactionsförändriug, som blifvit af Hr Skogman föreslagen. Den andra frågan har väckts af Frih. Palmstjerna, huruvida nemi. R. o. Ad. bör besluta ett tillägg, som skulle gå derpå ut, att öfverlemna till Konungen att, för den händelse Rikets väl det kräfde, nedsätta tullen.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, hemställt, att R. o. Ad. skulle förklara det i Ulsk:ts nu bifallna hemställan genom tryckfel influtna årtalet 1847 böra rättas lill 1857, samt R. o. Ad. härtill lemnat bifall; blef den vidare föredragningen af Stats-Utsk:ts förev:de Ullåt. uppskjuten till eftermiddagens plenum. Föredrogs K. M:s denna dag ankomna Nåd. Propos. till R. St:r, om antagande af ny R. O. och dermed sammanhängande ändringar i R. F. Den K. Propos:n upplästes, äfvensom de 23 första §§:ne i förslaget till ny R. O., hvarefter anmälte sig och yttrade Hr von Koch, Nils Sam.: Då den öfriga delen är temligen vidlyftig och till en stor del innnehåller transurnerade paragrafer, tager jag mig friheten hemställa, huruvida icke R. o. Ad. skulle finna att uppläsningen deraf kunde underlåtas. Sedan IL o. Ad. härtill lemnat samtycke, förklarade Hr Gr. o. Landtm., att den nu föredragne K. Proposm skulle, jemlikt 8lista §:n R. F., ölverlemnas till Konst.-Utsk:t, att sitt Utlåt, derom tdl R. St:r afgifva. R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 3. e. m. In fidem, 0. Brakel. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 3 prot.-utdr. för förmiddagens plenum samt prot:t för den 3 sistl. December e. m. Fortsattes pröfningen af Stats-Utsk:ts Utlåtande N:o 21; och förekom nu i ordningen: § 11. Lades till handlingarne. §§ 12, 13 och 14. Utsk:ts hemställanden bilöllos. § 15. Frih. Stjernstedt. Joli. Wilh.: Obestridligen hafva R.
Af de 34 pelare, som en gång bildat templet, återstå i temligen oskadadt skick endast de 16, hvilka uppbära den smäckra fasaden, genom hvilken hafvet flätar sig som ett mjukt, mörkblått band; de andra äro afbrutna, skadade, krossade. Till tak hvälfver sig den klara höga himmelen; man har svårt att tänka sig ett annat öfver dessa väggar, och så harmonisk, så oändligt tilltalande är bilden af det hela, att man icke ens för ett ögonblick önskar att kunna återställa den arkitektoniska symmetri, som sekler efter sekler arbetat på att förstöra. I ett hörn af det innersta egentliga templet ser man ännu lemningar som efter ett krossadt altare. Här var fordom presternes allra heligaste, och här trampar nu min profana fot. I en af de nedrasade pelarne var en grof, numera till hälften förrostad, krok inslagen. Kanske att på den hängde den beryktade tafla af Juno, som Zeuxis, en af Greklands mest berömde mästare, målade med fem af Girgentis vackraste flickor till modell. Han tog den enas ögon, den andras mun och så vidare. Resultatet blef det, att den man, som betraktade gudinnans bild med obetäckt ansigte, blef vansiunig af kärlek; konstnären sjelf krossade sitt hufvud mot taflans fot. Concordiatemplet, som vi besökte härnäst, är det bäst bibehållna eller rättare det enda fullkomligt restaurerade af templen. Det har för århundraden tillbaka användts till kristen gudstjenst och skulle ännu i nödfall kunna användas till kyrka. Hvilande på 34 tunga doriske pelare, med breda arkader, är det allt igenom hållet i en ren och ädel stil, ehuru det aldrig torde hafva egt Junos tempels hela tjusningskraft — åtminstone föreföll det mig så. I cellens hörn finnas tvenne uppgångar till taket — när ett sådant fanns — der presterne brukade tillbringa timmar under betraktelser och bön. Jag steg uppför den ena trappan. Den var så trång, att jag endast med möda kunde tränga mig fram; här och der gapade stora svarta hål, mossa och gräs växte i springorna, och på de förfallna trappstegen voro tydliga märken efter sandaler innötta.
N:o 275• 129 Sockenstätnmooch KyrkoRåds Protocoll och Utdrag derutur; Soldater, se Manskap, Kronans; Spel i Numer, likaledes; Stadsvakter, se Brandvakter; Stiftelser, fromma; Suppliker, som i Våra egna händer aflemnas; Uppbördsmäns besvär, se Besvär; Utsyning, Ansökningar derom; Val, Fullmagter och Voteringssedlar dertill; men i mål, angående öfverklagade olagligheter, se Prestval; Varggårdars anläggande, frågor derom; Vederhäftighets-betyg, som skrifvas på Låilehandlingar; Voteringssedlar, se Prestval och Val; Vägars underhållande, frågor derom; Värfnings-tvister, alla med tillhörande Bilagor och fallande Utslag; v Lindring i den nu fastställda stämplade Pappers-afgiften njute Allmogen, Ryttare, Dragoner, Soldater, Kronans Båtsmän samt Enrolleringsoch Fördubblingsmanskap, med de flere af Gemenskapen vid Militairen, i så måtto, att Rättegångsoch Besvärshandlingar, med förklaring deröfver, så väl som Domares och Executorers Utslag i mål, som dem inbördes röra, endast skrifvas på 3 skillingars stämpladt Papper, der för andra är utsatt 4> 5 till 6; på 4 skillingars, der andra nyttja 7 å 8, och vidare i enahanda Bihang t. A. S;s Fröt. 10'-de Sami. 2'dra Band. 17. 430 Exp. Utsi, Förslag till und. Shrifu. Nio 275- proportion; skolande, enär brutna eller ojemna skillingtal härigenom uppkomma, nyttjas sådan Charta, som ej understiger 5o procent af fullt skillingtal» Men vid de tillfällen, då med någon Stånds* person tvistas, vidkännes Allmogen lika Charta med dess vederpart.
Jagtstadga 5 Art.* 11 §.-n bestämda böter må bestämmas så, att den eller de, hvilka under förbuden tid döda, fånga eller köpa fridlyst vildt, må komma att erlägga de bestämda böterna för hvarje öfverträdelse och hvarje stycke fridlyst vildt, och ej, såsom nu är fallet, för hvarje gång åtal sker, det vildas antal må vara ett eller flera; och att hela plikten, enl. samma Art:s 24 §, må tillfalla åklagaren. Om remiss af denna min vördsamma motion till vederb. Utsk. får jag anhålla. Dessa motioner remitterades till Allm. Besv. o. Ekon.TJtsk. Hr Anrep, Gabriel, upläste följande motion: Den välvilja, hvarmed den af mig utgifna Adelskalendern hittills i allmänhet blifvit emottagen — jag vågar kalla det välvilja, ty förutom att boken köpts och begagnats, har jag haft muntliga, likasom jag ännu har i behåll skriftliga bevis derpå — den välvilja, säger jag, min kalender hittills rönt, låter mig hoppas, att Höglofl. Ståndet gunstbenäget afhör och bifaller följande motion. Jag ämnar utgifva ett stort genealogiskt arbete öfver Sveriges R. o. Ad. under titel: Svenska Adelns Ättartaflor. Denna tanke har jag länge hyst; och var utgifvandet af Adelskalendern blott en förelöpare dertill. Arbetet kommer att uptaga allt hvad de här å Riddarhuset befintliga genealogierna innehålla, med uteslutande likväl af vissa saker, som böra förbigås. Det ligger mycket af såväl allmänt historiskt, som enskildt rättsligt intresse begrafvet i nämnde luntor; hvarförutom det väl skulle vara roligt nog för en stor del af Svenska Adeln att kunna uträkna sin härkomst på fädernes möderne eller mödernes fäderne, i alla möjliga riktningar, från gamla svenskhistoriska personer, sådana som t. ex. Ivar Widfamne, BlotSven, Folke Filbyter, Sanct Brita m. fl.
Utskotten föreslå nemligen pagina 16; att, i stället för det förra momentet; ”af ”går Skeppare'’ till och med orden ’'böle ”9.5 JR:dr/’ må införas: ”Afgår Skeppare, ”utan att, der sådant fordras, hafva ut”tagit Tullpass A fartyget eller godset, bote ”första gången 10 R:dr , och sedan, för ”hvarje gång han sådan förbrytelse joraf”var, 20 R:drDet är visserligen i allmänhet en riktig lagprincip att straffen ökas i mån af förnyade förbrytelser; men dåde nu ifrågavarande lagbrotten sällan kunna leda till förlust för Staten, emedan vid skeppets Den 20 Januarii f. ra. 9 expedierande vanligen en noggrann visitation är gjord af tullbetjeningen, härflyta de mest af försummelser, brådska, m. m. Det är derföre tillräckligt med den först utsatte plikten, och jag tror att en Skeppare, sedan han erlagt 10 R;dr, är tillräckligen varnad att undvika dylika förseelser. Derföre kunde redactionen blifva på följande sätt: Afgår Skeppare j utan att, der sådant fordras, hafva uttagit Tullpass å fartyget eller godset , bote för hvarje gång han sådan förbrytelse föröfvar 10 R:dr, I sammanhang med ofvannämde förslag följer här äfven en förändring rörande Formän, så lydande: -Afgår Forman utan att, der sådant i Förpassningsstadgan är föreskrifvit, hafva uttagit Tullpass å foran, och innehåller icke någon honom meddelad forsedel anmaning att taga sådant pass, bote första gången 3 R:dr 16 sk., och sedan, hvarje gång han med sådan förbrytelse betr ädes, 10 R:dr; men har deremot Forman uti for sedeln blifvit erinrad derom, att han bör taga Tullpass, och likväl icke rättat sig derefter, bote 20 R:dr. Härvid skulle jag tro, att hälften vore tillräckligt, nemligen 10 R:dr.
307 icke torde blifva betydligare, än att de på vanligt sätt kunna sysselsättas ; Och har Kongl. Maj.'t, med Nådigt afseende å hvad Collegium sålunda i underdånighet anfört , i Nåder anbefallt Collegium att tillse, det de förbättringar, som å Fängelserummen på Warberg .finnas nödVändige , så skyndsamt sorn möjligt, blifva Verkställde, och att, då detta skett, till Kongl, Maj:t derom afgifva underdånig Rapport. Vidkommande åter fängelserne i Carlscrona, så Ilar, efter det Kongl. KrigsCollegium och. Förvaltningen af Sjö Arenderne, öfver rriinö dervid i underdånighet föreslagne förbättringar , hörde blifvit , Kongl. Maj:t funnit dessa fängelser för ändamålet mindre tjenlige och derföre i Kader anbefallt Förvaltningen af SjöArenderne, att till Kongl. Maj:t i underdånighet inkomma med Ritningar och Kostnads-förslag till nybyggnader, med behörigt afseende på närvarande be* hof af utrymme m. m. Hvarjemte Kongl. Majit redan för delta förordnat om Inrättningen af ett Arbetshus i Wadstena , samt befallt , att för• brytare och lösdrifvare icke få till Carlscrona äfsändas, så framt icke utrymme för dem 1 An* karSmedjan eller Allmänna Arbetsinrättningen derstädes , vore att tillgå. Af mig tillhandakomma Kongl. KrigsCotlegii Protocoll den 11 Januarii innevarande år, har jag inhämtat , huru som Högbemälte Collegium förordnat , det frågor om Uraklåtit fullgörande af ingångne Contracter emellan Collegium och Lefveranter icke annorledes skulle af AdVd - 308 JustiticeOmludsm.
Ridderskåpet och Adeln enhälligt, att till Slats-Utskottet med ett gynnande förord öfwerlemna, alt upgiswa för - 6i6 Den 13 Juni!- förflaa dels till skadeslöshästandc för det lidande som öfwergädl Officerarne wid Sweciges Poimnerskg Reqeniciiker, wid tillfälle af Vekla lando tagande j besiktning af franska armeen, dels till en särskild rxpectance lönings stal och accords arsätlmngs fond för berörde Officerare. s)t iupra. S. D. Wid förnyad föredragning af Riddarhus-Urskotters utläkande om ukwaq genom en afgift art godtgöra de as Riddarhus,Cahan uptagne län rrll tryckningen af de 2Nie sistförflume Riksdagars Pieni-Proiocoller, blef Utskotters tillstyrkande bifallit, och denemre af Ridderstapet och Adeln bestulit, att iryckningen af denna Riksdags prorocoller mä besörjas lika, som för be arne sista, pä förskott, och beralningen deraf sedan godtgöras af den afgift som Ridderstapet och Adeln sig nu äkagit. Dt supra. L>. D. Remitterades till Allmänna BeswärSoch Oeconomiä - Ulskottet, Kongl. Majus nädiga proposition af d. 9 dennes rörande uplösningen af Skånsta Wargeringen. supra S. D. Biföll Höqlofl. Ridderskap?! och Adeln Lag-UlskotretS, d. 9 sistl. Jnn»i pä bordel lagda, och nu a nyo föredragne memorial, i anledning af Riksens Sränders Justitiä-Ombudsmanö förslag at bestämd lösen för gravakions bewis mätte fradgas. Ok supra.
För det i nästförestående moment uppgifna ändamål ega Fullmäktige att använda dels af det belopp, hvarmed de till Riks-baukens laneoch kreditiv-rörelse anvisade förlag blifvit, vid innevarande Riksdag, förminskadt, en summa af 1,300,000 R:dr; dels ock utöfver det i (123:e §) af Ranko-Reglementet bestämda maximum för sedelstock, R:dr 2,300,000; börande dessa medel, tillsammans 3,800,000 R:dr R:ko, fördelas på de särskilda låneinrättningarne, i förhållande till det medeltal af utelöpande sedlar,' efter afdrag af behållningen i Riksmynt, hvartill den eller de Privatbankers sedel-utgifning, som skall ersättas, uppgått under de tre år, hvilka förflutit näst före den tid, då sådan eller sådana Privatbanker bordt göra underdånig anhållan om förlängd oktroj. Rolag, som, genom aktie-teckning, i stad bildas, för alt, ulan rätt lill utgifvande af egna tryckta eller graverade kreditsedlar elfer andra såsom mynt löpande förbindelser, bedrifva bankrörelse, vare sig till ersättande af upphörd Privat-bank, eller för att eljest underlätta allmänna rörelsen i någon ort, samt under namn af Filial-bank utgöres af minst tretio personer, hvilka, en för alla och alla för en, ansvara för Filial-bankens förbindelser, undfår försträckning från Rikets Ständers Bank lill nedan upptagne belopp, under följande dervid fästade vilkor och förbehåll, nemligen: a) Af tecknings-summan erlägges minst en fjerdedel, eller 23 procent i Rikets gällande mynt. För den del af tecknings-summan, som icke utgöres af Rikets gällande mynt, afgifve delegare til! den af dem gemensamt utsedda Direktion en till
De kunde nu, lika litet som vid föreg:dc riksdag, finna lämpligheten af specie-rtdrn såsom myntenhet uti allmänna rörelsen; men då skälen för antagandet af b:coeller r:gs-r:drn förra gången hade något när molvägt hvarandra, erhöllo de för den sednare nu en bestämd öfvervigt, genom möjligheten alt i förening dermed använda det efter 1830 års myntfot prcgladc silfvermyutct, såsom motsvarande 4, 2, 1, $ och l ndr r:gs, då det deremot till b:co - l)en H Augusti e. ni. enheten stod i så brutna förhållanden 2|, ly, § o s, v. alt densamma skulle göra en ompregling behöflig. Ständerna beslöto derföre för sin del, att myntenhelen skulle blifva i värde lika med en r:dr r:gs, och anhöllo i nild. om nåd. sanction. Den utcblef; och Ständerna nödgades vidtaga den åtgärd, att fortfarande lala utgifva sedlar, beräknade i b:co, inlösbara med ett visst belopp specie, men ställda på vallenrer, som i r:gs göra jemna tal, hvilka oek i brädden finnas utmärkte. Vårt nuvar. sedelmynt befinnes sålunda representera alla våra tre realisationer, eller, sägom det rent ut, bankrutter. Vid 1840 års riksdag förnyade Ständerna sin begäran om ngsenheten, med lika liten framgång, och vi befinna oss ännu i detta afseende i samma provisoriska skick, som för 10 år sedan. Vi torde dock böra hoppas, att en af R. St. ännu en gång framförd und. anhållan, som ej i ringaste män kan förnärma Kronans makt och inkomster, ej lorde komma att sakna nåd. afseende, Vid sistförflutne riksdag var jag i så måtto af enfrånpluralitcten skiljaktig mening, att jag trodde, det någon annan förändring med silfvermyntet ej borde vidtagas, än att r:drn silfverspecie kom me att benämnas en Species.
Fribref borde ovilkorligen förnyas efter hvarje års förlopp, föreslagit den förändring i stadgandet derom, att Fribrefvet, liksom Turkiska och öfriga Skepps-Documenler, måtte, vid Fartygets återkomst i Svensk hamn, blifva vid inclareringen gällande, om resan ock fortfarit öfver året huru länge som helst. Utskotten, som insett de för Sjöfarten flerfaldiga olägenheterne af nu gällande stadganden, att Fribref för Fartyg till utrikes resa endast i Stockholm ifrån Kongl. Commerce-Collegium kunna erhållas, och att sådane Fribref icke äro gällande vid inclareringen, utan måste förifras, om resan fortfarit öfver ett år, finna äfven obilligheten deraf, att, då medgifvet är, att ett Fartyg, hvars Fribref, såsom öfver ett år gammalt, vid hemkomsten är utlupet, må tillgodonjuta helfri Tullclarering, emot företeende af Magistratens Certificat och borgens presterande för nytt Fribrefs an» 6 Bevilln. samt Oecon. Utsk. skaffande, en sadan förmon likväl icke är förunnad Fartyg, som afgå till utrikes ort, oansedt det ofta blifver en omöjlighet för Skeppsredare att förse sig med ett sådant Fribref, utan att till sin skada uppehålla Fartyget flere veckor. Denna senare omständigheten tro likväl Utskotten lämpligen och snarast, utan rubbning i nu gällande föreskrifter, kunna afhjelpas, medelst följande tillägg vid 4 § af underrättelserna till Tull-Taxan: Intilldess Kongl. Majit annorlunda, om Fribrefs anskaffande och tiden för deras gällande kraft, täckes i Nåder förordna, komma Kongl. CommerceCollegii Kungörelser den 4 Maji iS18 och den i 5 Maji 1823 att tjena till efterrättelse; dock, att hvad stadgadt är 0111 tilländalupet Fribref för ett ifrån utrikes ort hemkommet Fartyg, äfven skall gälla vid Fartygets utgående ; Men för att vinna de af behofvet lika mycket påkallade rättelser uti Stadganderne angående Utrikes Sjöfarten, hvarigenom
Prosten Klingvalls ansökning om dagtractamente, under den tid Prosten, som varit en af R. St:s år i83g samlade revisorer, måst, efter slutad revisionsförrältning, uppehålla sig i Stockholm. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller att fa fasta Ståndets uppmärksamhet derpå, att den ifrågavar. Statsrevisorn begärt arfvode för 2^ månader, men att Statsoch BancoUtskrn endast velat bevilja det för en månad utöfver den tid revisionsförrättningen varat. Mannen for icke postvägen utan försökte alt komma tili Gottland på ett handelsfartyg , men måste för is återvända och stannade sedan här, tills årstiden blef dräglig. Med den som är så vanlottad, att han bebor en ö i hafvet, till hvilken vägen är stängd linder en del af vintern, måste man hafva något fördrag. Följden kunde eljest blifva den, att innevånarne af denna ö, för att icke nödgas tillsätta af deras egna knappa tillgångar eller äfventyra helsa och lif, undandroge sig alt deltaga i allmänna förrättningar. När d« likväl, efter våra för. Den i Augusti. fattningar, böra göra det, så anser jag det vara för kargt af Stunderna att vilja för dem afpruta tractamente för i4- månader af den tid de varit nödsakade alt ligga på främmande ort. Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte återremittera betänk., på det alt Statsoch BancoUtskm måtte taga salen i närmare öfvervägande och något frikostigare bemöta dessa icke afundsvärda medlemmar af vårt samhälle. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag vill icke bestrida återremiss af detta betänk., helst jag verkligen var en af den minoritet, som fann billigheten att bifalla ansökningen om ifrågavar. arfvode; men jag tviflar på, att något vinnes genom denna återremiss, ty det uttalades bestämdt af den majoritet, som inom Utskm afgjorde frågan, att da riksdagsmännen från Gottland kunnat öfverkomma till fasta landet, så hade det också varit möjligt för revisorn att öfverkomma till Gottland.
Som jag var frånvarande, då en motion lär blifvit väckt om understöd för Hr Nonnens Landtbruks-institut, och jag hör, att vid samma tillfälle K. LandtbruksAcadeiniens tillgångar blifvit tagna i beräkning, anser jag mig böra hafva äran upplysa, att K. LandtbruksAcademien, som längesedan insett nyttan och vigten af ett Landtbruks-institut, också har utfäst belöningar för den rörande detta ämne bäst författade prisskrift i6 Den 4 Mars f. ra. och fick sistlidet år tillfälle belöna en sådan, samt att K. Academien, sedan Hr Nonnen kungjort, att ett sådant institut vore vid hans egendom inrättadt, beslutit derstädes på sin bekostnad underhålla 2:ne elever, hvarom kungörelse i allmänna tidningarna ofördröjligen utkommer. Då dessa elever komma att kosta 600 R:dr, således en utgift, motsvarande 10,000 R:drs capital, och Acaderniens öfriga tillgångar äro upptagna för andra bestämda ändamål, nödgas jag gifva tillkänna, att anledning icke ar, att något ytterligare biträde kan af Acaderniens fond för institutet vid Degeberg påräknas. Genom de elever, som från detta institut utgå, blir man också bäst i tillfälle att bedöma, huruvida detta institut uppfyller det dermed åsyftade ändamål. Jag anhåller emedlertid, att dessa upplysningar få åtfölja remissen till StatsUtskottet. Frih. Ehrenborgh, Casper Wilh.: Då del varjag, som i frågan om det af Hr Nonnen inrättade institut yttrade, det jag önskade att LandtbruksAcademien kunde komma honom till biträde genom de fonder, sorn stå under Academiens disposition, anser jag mig skyldig att yttra mig, i anledning af hvad den siste talaren anfört. Sedan han förklarat, att Academien ämnade bistå Hr Nonnen genom att hos honom hålla elever, för att derigenom inhemta underrättelse, huruvida institutet kunde anses vara äf den nytta, att elever der med fördel kunde placeras, skulle Academien komma att biträda med 600 R:dr B:co årligen.
Staten har äfven rätt att fordra, att den som beviljar anslag, äfven bidrager att fylla statsbehofven; således besitter något. Stadgande!), hvarigenom dessa billiga fordringar upfyllas, kunna utan all rubbning af Adelns idé, genomföras. Begagnar sedan K. M. Sin höga rätt att adla, och vårt Stånd således kommer att omfatta allt hvad fosterlandet har utmärkt, skall det säkerligen äfven framdeles veta att försvara främsta rummet inom Svenska folkförsamlingen; liksom jag tror att historien intygar, att det hittills lyckats göra det. Må det tillåtas mig anföra följande slutord af en hädangången talare, då just denna samma fråga 1844 här afhaudlades och förkastades: »Jag är långt ifrån att icke inse de bristfälligheter som »finnas i sammansättningen af detta hus; men jag tror att R. o. Ad. »kan säga om sig, som den store filosofen Baco: »när jag ransakar »mig, blyges jag, men när jag jernför mig, blir jag stolt.» Den som yttrade dessa ord åtnjöt i högre mått än de fleste R. o. Ad:s förtroende; han stormade lika oförskräckt fiendens batterier, som han här från denna plats försvarade konungamaktens, den lagbundna frihetens och Svenska Adelns rättigheter; det må ursäktas mig om jag med vördnad nämner hans namn, det var min far. Den 16 J annar!. Allt för länge har jag redan uppehållit eder, mine Hrr. I korthet således: Jag anser 12 § Riksd:sOrdn. gifva Adeln rätt att ombilda sig sjelf, utan all yttre inblandning. Jag hoppas att R. o. Ad., lika med Högv. PresteSt., måtte afslå Konst.Utsles Betänk., samt att samtliga förslag till gemensam tanke måtte dela samma öde.