Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad contrapropositionen beträffar, tror jag, att då Herr Hjertås förslag generelt öfverlerrmar åt BancoStyrelsen att pröfva hvilka varor skola belånas, men tillika stadgar narnnsäkerhet, detta innefattar större försigtighetsmått, än Friherre Cederströms förslag, utan att binda varubelåningen till någon viss form; och jag tillstyrker derföre antagande af Herr Hjertås förslag såsom bättre. Herr Cederschöld: I afseende på den ifrågasatte varubelåningen bar jag i början af discussionen bort en ledamot påstå, att Bankens säkerhet vore så mycket större, som Städernes Magistrater skulle vara ansvarige, att de pantsatte varorne verkeligen äro af den attesterade lånebeskaffcnhelen och i behåll. Jag hemställer likväl, huru Rikets Ständer kunna ålägga Städernes Magistrater att ikläda sig en sådan ansvarsskyldighet, och derförutan lärer ej Banken kunna meddela några lån på varor. Således måste antingen Banken hålla egen betjening för varornas besigtigande, och egna hus till deras förvarande, eller ock måste Magistraterne åtaga sig ansvarsskyldighet, hvilket jag fruktar, alt man ej kan hoppas. Den 7 December f. in. Hvad åter beträffar, att en BancoFullmägtig, så väl nu, sorn vid föregående tillfällen, ifrigt yrkat, att Banko-Styrelsens pröfningsrätt må utsträckas så långt sorn möjligt, så hemställer jag om BancoStyrelsen äfven vill ikläda sig ansvarsskyldighet för all Bankens förlust på denna varu belåning? Jag skulle vilja afråda mina värda vänner bland Bankofullrnägtige att ikläda sig, ännu mindre sjelfve eftersträfva ett sådant ansvar; och jag får på förhand förklara, att om jag en annan gång åter är Riksdagsman, vill jag genom denna varning hafva beredt mig rätt att strängt kunna granska huru BancoFullmäglige fullgjort sin pröfning. Friherre Cederström: Siste talarens farhåga att Magistraterne icke skulle åtaga sig vården af de belånade varorne, är så mycket öfverflödigare, som allmänna författningar ålägga'dem det.
Dessa i korthet framstäldta särskilda föremål för Bankens nu varade verksamhet utgöra dess samband med allmänna Finance-väsendét TJtgående från den grundsats, att Sedelstocken skall till nästa Riksdag bibehållas vid sitt nu varande belopp, och afseende dervid tillika göras på den andel i representativa Myntet, som Discont-papperen intagit, följer nu i ordning, att framställa utslaget af förenämnda dispositioner, till ådagaläggande deraf, att någon indragning eller sä kallad strypning ingalunda asvftas, eller kan blifva följden af Regleringen, under det att Banken likväl tillika må göras verksam, icke, såsom det skulle kunna tydas, genom Cours-operationer, men för att bevara sina Sedlar möt ytterligare agiotage eller försämring; icke, att tillvägabringa ett posilift till ziffra och. år bestämdt stigande, men att åstadkomma den förbatring, sorn blir en följd af Sedlarnes större tillräcklighet , i den mon de återvinna den säkerhet och stadga, sorn utgöra grundvalen för Statsoch Banko-Utskottens Bettinkandeh. 2 2 i begreppet om Mynt, såsom varors måttstock. Den slags förbättring af Sedlarnes förmånUga inflytande och verkan på n.iringarne, som skulle uppkomma af ett större fortroende man emellan, den större till räckligket, som för dem inträffade, da, genom ökad production, hvarje Riksdaler kommer att mäta ett större qvantum vara, än förut, det successiva uppbringande till ett större välstånd, sorn icke kan äga rum annorledes, än ganska långsamt; matte, långt ifrån att hos någon väcka farhåga, utgöra ett föremål för allas önskningar.
Den inkomst som på detta sätt tillllöte jernvägarne skulle säkerligen ej bringa någon välsignelse; och i Skottland funnos 21 banor samt i England 8, som alls icke beforos på söndagarne, men ändock buro sig. Motionären ville emellertid icke inskränka sitt förslag blott till nu nämnda fall, då Staten Bih. till R. St. Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 38. handlar såsom förvaltande jernbanorna, utan äfven utsträcka det till alla de fall, der Regeringen omedelbart eller genom sina tjenstemän uppträder handlande; samt yrkade derföre att Rikets Ständer således måtte till Kongl. Maj:t ingå med den underdåniga anhållan, att Regeringen måtte hålla noga hand deröfver att dess tjenstemän och underlydande myndigheter, så väl civila som militära, vid sina offentliga förfoganden må, så vidt möjligt är, iakttaga söndagens helgd, så att under dem lydande icke må tvingas eller förledas att bryta emot sabbatsbudet, utan alla i Statens tjenst varande denna dag kunna få åtnjuta hvila och sabbatsfrid; samt att i synnerhet måtte iakttagas att alla bantåg om söndagarne instäHas å de jernvägar, som Staten anlagt eller hvilka medelst understöd från statskassan blifva uppbyggde. Kontrakts-prosten Janzon, med hvilken Doktor Sandberg instämt, har, med hänseende till hvad som kunde vara att åtgöra, erinrat att det visserligen vore en dårskap att vilja tvinga någon i Guds hus; men att man deremot kunde, af ett folk som kallar sig kristligt, med skäl fordra att man ej afhölle underlydande från allmänna Gudstjensten å sönoch högtidsdagar, då nödfall och kärleksfall icke hindra. Om man i städerna holle i kristlig mening fri söndag i stället för i vanlig mening fri måndag, skulle både kassan, sedligheten och lugnet deraf befinna sig väl.
Prinssessan Sophia Albertinas begrafning. S. A. K. Genom en, under den 10 sistlidne April, till Stats-Utskottet aflåten Nådig Proposition, har E. K. M. till Rikets Ständer öfverlemnat att utse erforderlige medel för de genom Högtsalig H. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas frånfälle förorsakade kostnader, hvilka förslagsvis blifvit beräknade att uppgå till 35,000 R:dr, förmodande E. K. M., att, efter afdrag af de utgifter, som för H. K. H:ts Hof-Stat och Betjening egde rum, intilldess en Pensions-stat kunde för dem ifrån och med nästa år blifva reglerad, återstoden af H. K. H:ts Statsanslag för innevarande år skulle för begrafningskostnaderne lemna en tillgång af omkring i5,ooo R:dr, deraf 224 Fxp. Utsl\ Förslag till und. Skrif v' N:o 98.’ 12,000 R:dr redan blifvit för ifrågavarande utgifter förskottsvis anordnade, så att på det liela ett serskildt anslag af 20,000 R:dr blefve af nöden; hvarjemte E. K. M. i Nåder förklarat, att för alla de medel, som användas till de genom Högtsalig H. K. H. Prinsessans död förorsakade kostnader, behörig redovisning lomme att i vanlig ordning afgifvas och af Stats-Utskottets eller Rikets Ständers Revisorer granskas. I anledning häraf, och då, såsom ofvan omförmäldt är, detta års anslags-summa för Högtsalig H. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas Hof icke lemnar större tillgång till Begrafnings-utgifterne, än i5,ooo R:dr B:co, hafva Rikets Ständer ansett fyllnaden i den härtill erforderliga summan af 35,000 R:dr böra af Statsverkets nu befintlige öfverskott med 20,000 R:dr anordnas, emot vederbörlig redovisning, som, på sätt E. K. M. i Nåder föreslagit, kommer under granskning. Rikets Ständer framhärda etc.
Komp., för dess i Eskilstuna anlagda fabrik för tillverkning af filar, enligt Kongl, brefvet den 28 Maj 1856 10,000: 4:o Mölnlycke manufaktur-aktie-bolag, i afräkning å det, enligt Kongl, brefvet af sistnämnde dag, beviljade lån å 40,000 IU.dr, för drifvande af bolagets väfveri-fabrik i Säfvedals härad af Götheborgs och Bohus län . 12,000: Summa R:dr 105,333: 16. —; och befunnos således vid 1856 års slut lån af förlags-lånefonden meddelade till ett sammanräknadt belopp af 496,113 R:dr 2 sk. 9 rst. Vidkommande gamla Ull-diskont-f'onden, inhemtas af det deröfver upprättade, härhos bifogade, kapital-slut, att denna fond under år 1856 haft följande inkomster: — Bidrag af manufaktur-medlen, enligt Kongl, brefvet den 9 November 1836, 1,200: Ersättning af sistnämnde medel för fondens brist är 1855 . 728: 6. 7. Summa K:dr 4,479: 8. 4., äfvensom att utgifterna under samma tid uppgått till följande belopp: Aflöning till Ull-kontorets tjenstemän och betjening 2,676:32. — Diverse utgifter , 227:47. 10. Ersättning till Direktören L. Hofman Bang för resekostnader är !855 601:29.— Ranta till Manufaktur-diskonten för lemnade förskott 373:26. 7. Summa R:dr 3,879: 39.
Bäst jag nu stod och funderade på mitt nya stånd och de öden jag derunder kunde komma att upplefva, öppnades dörren och ett fruntimmer inträdde, af hvars artiga och vänliga helsning jag slöt att det måste vara fru tullförvalterskan, Jag bugade mig det artigaste och djupaste jag förmådde, framförde helsningar från min mor och löjtnant Pehr, och upprepade i det närmaste ordagrant allt det vackra mor lärt mig om vår tacksamhet, glädjen att ännu vara ihågkomna, m. m. Jag trodde äfven höfligheten fordra att jag kysste min patronessas hand; men då jag skulle verkställa detta, fick jag till min förvåning höra ett högt skratt; och innan jag visste ordet af, stod ett annat fruntimmer, med långt fulare utseende, men med en mycket förnäm min, framför mig. ”Jag får be jungfrun låta bli att spela fru i huset,” yttrade hon till min f. d. patronessa, som med en ödmjuk nigning förfogade sig ut; och medan den nya mätte mig från topp till tå, utbrast hon åter i ett skarpt skratt. Slutligen stillade hon sig likväl och sade med en röst, som jag tyckte på en gång röjde nedlåtenhet och åtlöje: ”Min kära vän, har han aldrig sett ett bättre fruntimmer? Detta var vår hushållerska, jungfru Stina.” ”Jag ber om förlåtelse!” sade jag och ernade just börja på nytt samma kapitel, jag nyss slutat för hushållerskan; men frun afbröt mig med den försäkran, att hon redan hört alltsamman, och att det var godt och väl ändå. Efter ett så snöpligt affärdande hade jag ej mera att tillägga, utan höll mig alldeles tyst, tilldess hon frågade, om jag kanske vore hungrig. Jag hade redan ätit frukost ombord; men för att få något att beställa, tackade jag och fick nu på en vink följa med min patronessa in uti ett annat rum, der på en skänk någon kall mat var framsatt, hvilken jag i det närmaste åt upp, endast i brist på annan sysselsättning. ”Nu skall Arnman få gå upp och se på sin kammare,” yttrade tullförvalterskan, mycket vänligare, sedan jag bugat mig efter frukosten.
Alm, Ask, Bok, Björk, Ek och andra ej specifierade sådane trädslag, som vexa inom landel”; ”furuoch grantimmer: olillliugget eller sågblockar och tillhugget, ej specifieradt, af 10 tunis eller större diameter i jilländati"; ”Bandstakar”; ”Bräder och plankor, sågade af Ek och Ask"; ”Enträd och Enstafrar"; "Gevärstbcksainneu”; "Handspaksämnen”; ”Läkler. huggue eller täljde" och "sågade”; ”Ribbor, längre eller kortare"; "Stäfver: laggoch botten-, alia slag”, samt "ved alla stag", hvilka artiklar nu äro med uIförs**Is-I ull belagde, må från sådan lull befrias; alt utförsels-tullen å furuoch grantimmer af mindre än 10 tums diameter i lilländan och å master, bogspröt och spiror samt pumpträd, oborrade, bestämmes Iill 20 öre per stycke, samt alt nu stadgade ut lörsels-algifter å sparrar al furu och gran af mindre tjocklek än 8 turn midi på, och å årträd eller ämnen till åror utbytas mot ungefärligen motsvarande belopp i riksmynt, eller för sparrar 20 öre slycke! och för årlräd 15 öre paret. Härvid har af E. R. M:t föreslagits den förändring, alt, jemte det telegraf-stolpar specificerades med samma tull-beslämrtlelse, sorn för master, bogspröt och spiror, skulle å läkler, huggne eller täljde, af enahanda skäl, som ansetts böra föranleda till qvarslåendet af utförsels-tull å vissa slags sparrar och andra af omogen skog tillverkade trävaror, bibehållas en, den nu stadgade motsvarande, utlörsels-afgill af 30 öre tolften. Vid pröfning af denna fråga hafva Rikets Ständer ansett en något ytterligare utsträckning böra gifvas åt den, i E. R.
Stats-Secreteraren uppläste till justeringett, i följd af Kongl. Majrts förut fattade Nådiga beslut, uppsatt Förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition! lill Rikets Ständers Stats-Utskott, angående rättighet för Götha Canal-Bolag att i Riksgälds-Contoret lyfta medel till anskaffande af Ångbogserings-fartyg. Kongl. Maj:t behagade, enligt Siats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde Förslag, sådant det finnes Protocollet bilagdt; och skulle, i enlighet dermed , Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott under denna dag expedieras. Ex ProtocolJo A. F. Normelin. Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse N‘.o 44* N:o 44- Ankom i afskrift till Exp.-Utsl. den a5 Mars kl. 7 cm, KONGL. MAJ.TS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer\ angående ifrågaställd utvidgning af Götheborgs Spinnhus; Gifven Stockholms Slott den 22 Febr. i834• Sedan vid sistförflutne Riksdag Fullmägtige för Götheborgs Stad, af den anledning, att en derstädes, i förening med Stadens Fattigvårdsinrättning organiserad Arbetsoch Corrections-anstalt, vid tilllagande lättja, sysslolöshet och sedeförderf inom den arbetande classen, icke blott saknade nödigt utrymme för de personer, som deruti borde intagas, utan ock .vore för stadens invånare högst kostsam, bos Rikets Ständer framställt begäran, ali en arbetsoch corrections-anstalt med tillräckligt utrymme måtte så skyndsamt sorn möjligt, antingen uti Götheborgs Stad, eller dess grannskap, blifva på Statens bekostnad inrättad; sa hafva Rikets Ständer, uti skrifvelse den n Januarii i83o, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, alt Kongl.
Da tjenst-villiga ockrarne — vanligen välmående ättlingar af » genom hjelte-dater och höga anor berömda slägter » och köpmän, sitta då och vänta på sitt byte (arrendatorn och stundom egare till adelsgods). Kredit lemnas bonden med det vilkor att han betalar med arbete, hvarvid han naturligtvis måste förbinda sig att arbeta för minst V3 billigare pris än annars. Skilnaden utgör räntan på kapitalet, och om man antager att återbetalningen af kapitalet sker successivt under våreu och sommaren, så utgör den mer än 100 % af kapitalet pr år! Det är klart, att möjligheten att erhålla en sådan profit af jordbruket medelst kreditsystemet, utan någon som helst utlago af kapital för erhållande af åkerbruksredskap och lefvande arbetskraft (oxar, hästar) måste medföra en minskning af utarrenderad jord och på samma gång stegra arrendet. Är det väl nödvändigt att tillägga, att, på grund af bondemassans ständiga öfvergång från en högre till en lägre kategori, den som i dag är förpaktare snart skall komma bland den klass af jordbrukande arbetare, som hyr ut sig och sin häst, för att inom kort sjunka ännu c^upare under de omåttliga skatternas tryck; han säljer sin häst, nedlägger sitt jordkruk1 och förpaktar sin jordlott till sin bättre lottade granne. I det industriella Mo-scauer-området2 är antalet af sådana bönder, som nedlagt sitt jordbruk, utomordentligt stort och uppgår på sina ställen ända till 50 % af byarnes hela inregistrerade befolkning. I de närliggande rent jordbrukande s. k. » svarta jords » guvernementen 3 är denna procent något mindre men uppgår dock till 1 / 4 a 1 / 3 af hela bondebefolkningen. I det industriella området finner denna massa sysselsättning på fabrikerna eller i det s. k. » skogs-yrket », d. v. s. dels i den mindre hemslöjden, dels i handtverks-och manufakturindustrien, som fullständigt är beroende af mark 1 I böljan fortsätter ännu bonden att sköta sitt jordbruk, sedan han förlorat sin häst, i det han af sin förmögnare granne hyr den häst, han nödvändigt behöfver för arbetet. Men denna mellanform försvinner förr eller senare, och jordbruket nedlägges slutligen.
II :te punkten, ang-.de föreslaget tillägg af orden ”ingen köpeskilling, utan endast årlig” framför ordet ”städja” i f punkten af i mom. 7 § af samma förordning. Utsk:s yttrande i denna punkt bifölls. 12:te punkten, ang-.de föreslaget tillägg af orden ”eller besittning på viss tid” i 1 punkten af f mom. 7 § af ifrågavarande förordning. Hr von Hartmansdorff: I afseende, på denna punkt får jag yttra detsamma, som vid den förra, alt jag icke erinrar mig skälet, hvarföre R. 0. Ad. fattat ett annat beslut än de öfriga Stånden. Mig synes emedlertid, ehuru jag icke haft tillgång lill R. 0. Ad:s protocoll för att få behölliga upplysningar, som skulle R. 0. Ad. lämpligen kunna förena sig med de öfriga Stånden, hvarigenom denna voter.propos. komme att förfalla. Gr. Cronhjelm: Jag torde ur betänk. N:o 13 få uppläsa huru förhållandet med denna § från början varit. I 13 § läses: ”På det icke aftal, hvarigenom besittningsrätt till fast egendom på viss tid öfverlåtes, må, i saknad af bestämd föreskrift om det charlebelopp, som derföre bör erläggas, från sådan afgift njuta befrielse, hemställer Utsk., att i 4 mom. 1 punkten, efter ordet äganderätt, orden eller besittning på viss tid, må inflyta.” Jag har nu icke sjelfva chart.-sigill.-förordn. till hands, men erinrar mig bestämdt, att då detta ämne här föredrogs, så gjordes deremot - Den 5 April f. m. 65 mot af åtskilliga bland Ståndets lagfarne ledamöter, hvaribland, såsom jag vill påminna mig, Kammarrättens Advocatfiscal Hr Printzensköld, den invändning, att det skulle innebära någon motsägelse, om man stadgade samma förhållande, då fråga vore om besittning pä viss tid, och dä fråga vore om äganderätt. Jag påminner mig äfven, att en längre (liscussion i ämnet uppstod innan R. o. Ad. fattade sitt beslut.
Jag vet väl, att 47 §. i RiddarhusOrdningen tillåter RiddarhusUtskottet, att i RiddarhusDirectionens Instruction föreslå de ändringar, som Utskottet kan finna nödige, men denna tillåtelse mätte väl icke så böra förstås, som skulle Högloflige Ridderskapet och Adeln dermed hafva öfverlåtit rättigheten åt sitt Riddarhusutskott att, utan afvaktan af ändrade tidsoch andra förhållanden, utan andra motiver än Utskottets egen möjligtvis i få Ledamöters närvaro hastigt uppfattade opinion, tillstyrka ett upphäfvande af Ridderskapets och Adelns vid sist hällne Riksdag fattade beslut, ett tillstyrkande, som, i hvad för ordprål det än må inlindas, aldrig kan fråiikännas att innebära den icke ens indirecta beskyllningen, att Ridderskapets och Adelns eget vid sista Riksdag fattade beslut varit förkastadt eller byggd t på origtiga grunder; en förklaring, som ehuru blott tacite uttryckt, i min öfvertygelse, icke öfverensstämmer med den vördnad, som Utskottet är Ridderskapet och Adeln skyldigt och den aktning, som Ut - > 4j6 Den g J u n i i e. ni. skottet bör yisa Ridderskapets och Adelns beslut, I afseende på sjelfva hufvudfrågan, beböfver jag nu mera icke vara mångordig, och jag ämnar icke företaga någon utförlig granskning af de motiver, Utskottet framletat såsom förmenta skäl för sitt tillstyrkande, hälst jag från min Bänk in plena äger tillfälle att öfver dem yttra mig.
Till ränte-liqvider för dessa obligationer och kapitalets amortering anvisas samt uppföres å den Stat, som af Rikets Ständer vid hvarje Riksdag varder för Riksgäldskontoret utfärdad, ett, i öfverensstämmelse med Regerings-formens 66 §. utgående, årligt anslag, svarande emot fem procent å det belopp, som, enligt Rikets Ständers beslut, skall upplånas, så att minst en half procent å den föreskrifna lånesumman årligen må kunna användas till lånets återbetalande; kommande detta anslag att fortfarande och med oförminskadt belopp årligen utgå ända till dess hela lånet blifvit i stadgad ordning betaldt. De i denna, likasom de i föregående 4:de och 5:te punkterna meddelade bestämmelser, angående dels räntans belopp, dels obligalionernes valörer och dels förhållandet mellan stats-anslaget och lånesumman, komma endast att tillämpas i afseende på det eller de lån, som erfordras för de, under innevarande Riksdag, till jernvägsanläggningar utaf Rikets Ständer beviljade statsbidrag. Det årliga ränteoch ainorterings-anslaget bör ingå till en särskild redovisad liqvidationseller amortissements-fond, hvars behållning skall för det med dessa medel afsedda ändamål allt framgent oförryckt tillhandahållas och användas, så att ränteliqviderna, vid derför bestämda terminer, varda ovilkorligen fullgjorda samt lånets återbetalning j föreskrifven ordning verkställd. De till nämnda fond influtna medel böra, så Expeditions-lltskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o S06. 657 så vidt ske kan och sagda liqvider medgifva, städse på säkert och ändamålsenligt sätt göras räntebärande. 8:0. Lånets amortering bör alltid ske genom uppköp af för detsamma utgifna obligationer, då dessas allmänt gångbara värde understiger det i deni föreskrifna kapitalbelopp (eller al pari); men i annat fall och derest tillfälle sig icke erbjuder att under hand infria obligationerna, bör amorteringen verkställas genom obligationers uppsägning samt inlösande efter uppsägningstidens förlopp. Vid sålunda skeende uppsägning och inlösen af obligationer, bör en viss serieoch nummer-följd iakttagas. 9:o.
Lag-Comitén har ock i nya Lag”Förslaget bibehållit detsamma, och i Utskottens tanka är det byggdt på billighet 36 Las,- samt Allm. Besv. o. Oec. Ut sk. Bet. N.o 8. ”och rättvisa; hvadan Utskotten anse den ”af Wijkman väckta fråga 0111 ändring i ”meranäinnde § § böra förfalla.” 9 C a p. Af P. P. Lundström: att följande tillägg mätte göras i hvad Allmänna Lagen och Skiftes-Stadgan föreskrifva, angående afloppsdikens upptagande och underhållande å inegorne, jemte vägars och broars iståndsättande inom Byalag: ”der laga ”Skifte skall för sig gåj bör, vidjordgra” der ingen, allt sådant af Landtmätaren, ”Gode Männen och Jordegarne förutsättas ”och fördelas efter en hvars innehafvar de ”skatt i Byn, pä det den, som fått sitt ”skif te å en sidländ local, der vattendrag ”framgår, eller blifver aflägset boende från ”allmänna vägen, icke må betungas mera, vän den, som fått sina egor å en med delinder af skuren sandås ”De uti detta Capitel meddelade föreskrifter, huruledes nödigt utmål bör ta”gas till vägar, diken och andra allmänna ”behof, synas Utskotten vara fullständiga; ”och ii Cap. i § innehåller, att, vid Ego”graderingar, afseende bör fästas å större "eller mindre svårighet vid bruket af jor"den. Dessa äro de enda stadganden, som ’Ji förevarande fall lämpligen tillhöra Skif - Lagsamt Allm. Bcsv. o. Oec. Ltsk. Bet. N;o 8, 37 ”tes-Författningen; och då i Lag serskildt ”är föreskrifvet, huru vägars, broars och ”dikens underhållande bör fördelas, hem”mans-egare inom Bye-laget emellan; kunelia Utskotten å den väckta Motionen nå. ”got afseende icke tillstyrka.” 10 Cap. 1 §. Af Erik Svanberg från WesterJSorrlands
Den hade väl hittills uträttat åtskilligt, hvarom uti motionen förmäles, men på det att denna förening måtte under Statsmagternas hägn och offentlig kontroll kunna utbildas till en sådan institution, hvars nödvändighet motionären sökt visa, har han föreslagit, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:ts disposition ställa ett årligt belopp af 10,000 R:dr, hvilket belopp, sedan Svenska slöjdföreningens styrelse till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning ingifvit en för ett år i sender uppgjord och af vederbörande myndighet granskad plan och förslag samt derå vunnit Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse, skulle till bemälda styrelse utbetalas för att af densamma användas på det sätt och för de ändamål, som sålunda blefve i nåder godkända, mot åliggande för styrelsen att aflägga behörig redovisning och vara underkastad den kontroll, som Kongl. Maj:t kunde finna nödig. Då motionären icke närmare antydt sättet och ändamålet för det äskade anslagets användande, har Utskottet varit urståndsatt att om behöfligheten deraf bilda sig ett fullt tillförlitligt omdöme, och vid sådant förhållande föranlåtes Utskottet hemställa, att motionärens framställning icke måtte af Rikets Ständer bifallas. Undervisningsanstalter för handel och sjöfart. 57:o. Enligt hvad af Statsråds-protokollet inbemtas hade Kongl. Kommerskollegium, uti underdånig skrifvelse den 23 Juni sistlidna år, anmält, att Direktionen för navigationsskolan i Göteborg fästat uppmärksamheten å angelägenheten deraf att, utom de vid skolan nu anställde två lärare, ytterligare en tredje lärare derstädes blefve antagen; till stöd för hvilken framställning