Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Får underhållas ännu af Allmogen till ringa antal, och dessa af sämre beskaffenhet, då deremot den finare fårafveln af åtskilliga bland ortens Ståndspersoner blifvit drifven till sådan höjd, att endast Skåne i detta fall lärer vara Länet öfverlägset. År 1836 funnos, vid Bysta, 1,737 finulliga Får, vid Boo 1,060, vid Carlslund 716, vid Falkenå, (hvarest numera, i följd af ombyte utaf ägare, Schäferiet blifvit nedlagdt) 700, vid Hinseberg 360, vid Myrö 180, vid Medinge 130 och vid Ullavi en hjord af 120 stycken af ren nazer-race, samt dessutom mindre antal fina Får vid Rynninge, Åkerby, Säbylund m. 11. ställen; och har ägaren af Schäferiet å Ullavi, Öfversten och Riddaren von Böhnen, som, utaf den lilla stam af 2:ne Springbaggar och 4:ra Tackor, dem Eders Kongl. Maj:t år 1830 lät ifrån Naz Schäferi i Frankrike införskrifva samt till bemälte Öfverste aflemna, bildat omförmäldte sin hjord, hvaraf stammen numera är Staten återgäldad, sedan tvenne Springgumsar och åtta Tackor, i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts Nådiga tillåtelse, blifvit från Ullavi öfverlenmade till Öfverste Löjtnanten och Riddaren Baron Th. v. Essen i Westergöthland för anläggning der i orten af ett Stam-Schäferi af nämnde race, vidtagit en åtgärd lill den finulliga fårskötselns förkofran inom Provinsen, som lofvar att blifva af väsendtlig förmån, samt ändamålsenligast och hastigast befrämja Eders Kongl. Maj:ts Nådiga afsigt med stammens införande.
Hvad beträilär drickspenningarne till kronobetjeningen, tror jag det vara ganska lämpligt, om han försitt besvär får 3 rdr, på samma gång sorn jag är ölvertygad om att tillverkaren dermed skulle vara ganska belåten. Gr. Mörner: Det är för att motsätta mig det af Gr. Hamilton gjorda förslaget, att 2:dra mom. skulle utgå, som jag begärt ordet. Den förändring, som han åsyftar, skulle leda derhän, att ingen komme att anmäla sig för mera än minimum, då han alltid hade att påräkna en tiondedel af öfver-bränvinet för det gamla priset, och han, för hvad lian ytterligare tillverkade, hade den vinst att icke behöfva betala skatten förrän bränvinet blifvit färdigt. Om en sådan öfver-tillverkning blir för honom fördelaktig eller icke, beror på priset på bränvinet vid den tidpunkt, då det är tillgängligt till försäljning. Då det ar naturligt, att risken för bränvinstillverkaren minskas, då han blott 14 dagar förr, än varan blir färdig att kunna försäljas, behöfver fatta sitt beslut om tillverkningen, och han, med ledning af de uppgifter, som från bränvinskontroll-byrån allmängöras, städse kan med någorlunda säkerhet beräkna tillgången af bränvin i landet, samt han, hos hvilken den egenskapen väl måste förutsättas, att han skall kunna addera, dessutom lätteligen bör kunna uträkna huru många kannor han har, så vet jag icke hvarföre en rättighet, sådan som den ifrågavarande, kan vara af nöden. Jag anhåller om afslag å Gr. Hamiltons förslag. Gr. Hamilton: Då Hr Gr. o. Landtm, väckt min uppmärksamhet på, att ingen propos. kan göras, enär ingen motion i frågan blifvit väckt, så får jag derföre förändra mitt yrkande till anhållan om en återremiss i den syftning jag föreslagit. Hvad beträffar det af Gr. Mörner fällda yttrande, att ingen skulle komma att anmäla sig för mer än minimum, så anser ag det föga troligt att så skulle ske.
61 Är han ej utan många vackra sidor En verklig hjeltetyp, så manligt skön... KRITON. NU är det nog. Du vet, att härarne Emot hvarandra legat flere dagar -I morgon tidigt blåser man till strids; Men då är det för sent att hoppas räddning. Philippos räknar våras antal dubbelt. Strategerna uti vår här ej ense Om någon stridsplan äro. Undergång Är viss för oss.. Derför jag kommit hit I denna drägt att söka dig och stärka Din föresats; ty nu jag vet, dig kallar En högre makt att frälsa Hellas' folk. HERMIONE. Min far, jag fattar ej hur du har kommit Till sådan visshet KRITON. Zeus, allfadern sjelf, Har sådant gifvit mig i sinnet in. Då du mig lemnat, fattade mig sorgen, Farhågor tärde djupt min själ, tills jag Ej längre kunde härda ut. Då grep mig Helt plötsligt tanken att de höge Gudars Orubbeliga vilja forska ut. Jag vandrade åstad bort till Dodona Att af oraklets svar bli kunnig om, Hvad öde dig och Hellas förestod. HERMIONE. Hvi gick du då förbi det helga Delphoi?. KRITON. Ack, det ju Pythia har öfvergifvit, Se'n man Apollons helgedom med plundring 62 Besudlat. Mycket ondt jag på min väg Fick lida, tills jag sent omsider hann Mitt mål. Det var en natt; förfärligt mörker Betäckte redan hela nejden. Rundt Kring bergets toppar blixtar, fräsande, Upplyste templet som vid foten låg. Stormvinden skakade den gamla eken, Som i århundraden den store Zeus' Kronions eviga beslut har tolkat Med sina tusen gröna tungor. Se'n Jag, offerskänken gifvit, satte sig Prestinnan under trädet till att lyssna På löfvens tysta språk och klangen af De kopparbäcken, som i trädet hängde. Hon bidde så det ögonblick, då Guden Sig skulle sänka ned i hennes sinne; Då reser hon sig plötsligt upp, och med En stämma, skälfvande af helig bäfvan, Uttalar hon de ödesdigra orden: »Offret re'n färdigt står; Athenas dotter det tänder».
Förslags-anslag, oförändradt byggnader och Reparationer i Stockholm, Reser va tio n s-anslag, oförändradt Byggnader och Reparationer i Landsorterne, Reservations-anslag, d:o . Förslag till blifvande Riks-Stat. Penningar. Indelta räntoT. Kronovärdi. Markegång på förslag. Spanmål. Indelt. Oindelt. Mått. Yärde förslagsvis å 6 V3 R:dr T:n. Mått. Värde förslagsvis å 6% R:dr T:n. Sjunde Hufvud - Titeln. Indelta räntor, 1852 års anslag Indelt Spanmål: 57 T:r 2 k:pr å 62/3 R:dr Transport-kostnad för Stats-Verkels Bergs-effekter. Förslags-anslag, oförändradt Remisslage: Förslags-anslag (utgår ur Riks-Staten, såsom i nästföljande anslag inbegripet) Observationsoch Uppbörds-procenter, m. m. Förslags-anslag Mantalskrifnings-provision: Förslags-anslag, oförändradt Tionde-profvare: Indelt Spanmål: 90 T:r 16 k:pr å 62/a R:dr Restitutioner: Förslags-anslag, oförändradt Reseoch Traktaments-penningar: Förslags-anslag, oförändradt Skrifmaterialier och Expenser somt Ved och Ljus, Förslags-anslag. 1852 års anslag Afgår: genom öfverOyttningar, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, till åfskillige Allönings-Stater under denna Hufvud-Titel . samt serskilt hvad i Kongl. Stats-KontoretS Fyllnads-Stat af detta anslag inbegripes och ytterligare för jemnande af Hufvud-Titelns slut-summa . 20,007: 29. 9. 3,133: 16. — 1,272: 2: 39. Extra Utgifter: 1852 års anslag . • Kongl. Theatern, d:o 6,000: — Tillkommer: Förhöjning 14,000: — Förslå till blifvande Riks-Stat. Penningar. In delta räntor. Kronovärdi. Markegång på förslag. Spanmål.
Äfven jag hyser den mening, att anslaget till Kungsholms fästnings fullbordan är ett nyttigt anslag, och jag hade önskat, att förstärkta StatsUtsk. företrädesvis beviljat detsamma; men jag kan icke af Gr. Posses argumentation till försvar för StatsUtsk:* nu föredragna betänk, finna, att detsamma ju icke till sitt re» sultat innebär ett upphäfvande af R. St:s beslut. När nemi. R. St. afslagit allt anslag för Kungsholmen, innefattar väl sådant icke blott, att anslaget afslogs på 3:dje hufvudtitein, utan att intet särskildt bidrag till ifrågaställa ändamål af statsmedel borde äga rum; och då det icke kan nekas, att StatsUtsk. nu tillstyrkt en tillökning å 8:de hufvudtitein af 34,ooo r:dr, så hemställer jag, om icke ett sådant beslut, det må uppställas i hvad form som helst, till sitt resultat innehär ett upphäfvande af ett redan fattad t beslut, hvar» igenom allt anslag till ifrågavar. ändamål afslagits. Jag kan åtminstone icke inse annat, och jag kan således icke medgifva, att jag eller de, som tänka lika med mig i den» na fråga, begagnat någon lagstridig tactik. Men jag skulle t. o. m. hellre vilja directe upphäfva R. St:s fattade be» slut och anslå 34,000 r:dr till Kungsholmen, än bifalla detta utlåt.; ty jag anser den satsen högst vådlig, som Gr» Posse utvecklat och Utsk. framställt, att nemi. det skulle bero af K. M. att använda arbetscompagnierna på det sätt, som han ansåg ändamålsenligast, utan afseende på till huru dryga statsutgifter sådant kunde föranleda. Ännu oformligare är det, att Ständerna genom en underd. skrifvelse skulle tillerkänna K. M. detta prerogativ. Om Konungens rådgifvare anse Konungen äga en slik rättighet, å la bonne heure! må Konungen då begagna sig deraf; men må sedan R. St. och deras revisorer pröfva, huruvida rådgifvarne handlat rätt.
Revision af i833 års förvaltning och räkenskap besörjdes år i83ij af Rikets Ständers Banco-U (skott, hvarigenom annan utgift dervid ej kom i fråga än 69 R:dr till Vaktbetjeningen. (Fortsättning från i83.i års Revisions-Berättelse), ' -' ''' 1 - • * - ; År 1 8 3 2. Summa. Antal. Summa. Antal. Summa. * tJtgifn« nya Lån mot Reverser oeh Borgen ■3,147 3,350,350 3,126 3,363,600 3,152 3,362,980 jDistrieter i Stockholms Stad Stockholms. Län Södermanlands Län Westmanlands . Norrbottens. Gottlands ... Bergsbruksidkare inom Bonde-Ståndet . • »> „ utom Bonde-Ståndet . • . Fabriksidkare * Handlande Handtverkare . Dg tillgängelige Utgifter ne för gref i$33 innefatta icke fördelning efter Näringar och Yrken af Låne-Antalet 3,taff i Litt. C. Sammandrag öl ver de i G O jorgs Låne-Contors Rörelse begagnade Bankens Fonder, afkastningen deraf och dess användande för åren iS3a, i833 oell i83. (Fortsättning frän i832 års Revisions-Berälielsé'.} l:o Utlåning’ mot Reverser och Borgen. Skuld: Till Vexel-Banken, för begagnadt Crediliv . • . Lånc-Bunken, för balancerad vinst . • Ombudsmannen, för lefvererade Lagsökniugsmedel utöfver erhållet förskott Tillgång: Cassa-behållning Utestående Län • Osäkra ansedda Lån, särskildt balancerade Behållna Expence-medel hos Ombudsmannen Fordran hos lagsökta Gäldenärer, tor Contoret åbragte Lagsöknings-kostnader Särskild fordran hos en Gäldenär enligt dom
Jag vill ej göra vår tid en förebråelse; men jag tillstår, att jag här ökar ålderdomens sällhet med ett lån af forntiden, då hon vid alla tillfällen njöt det utmärkta afseende, att den Romerske Vältalaren ej tvekar att skatta denna enda njutning högre än alla ungdomens nöjen 6. – Han är ock menniska, och har aldrig hos sin behöfvande like fordrat en annan egenskap än denna. Den fallne, som han räckte sin hand; den irrade, som han återförde; den svage, som han styrkte; den förtviflade, som han gaf utsigt och hopp: alla dessa återkomma nu, såsom till en gudomlighet, med offer af deras tacksamma hjertan. De som neka denna ålder förmågan af sällhet, böra äfven neka honom utöfningen af denna dygd, neka honom förmågan af mensklighet; ty med den himmelska lotten att hjelpa olyckliga, är det omöjligt att sjelf vara det. Man glömmer sitt eget lidande, då man förmildrar en annans; liksom den tryckta atmosferen lättas, då den gjuter sin välgerning öfver de törstande fälten. – Han är man, han är fader; och när skulle, af dessa heliga band, känslan vara honom ljufvare? när skulle han med mera sinneslugn deråt kunna öfverlemna sig? Det är här, det är i skötet af dess familj, man bör se den ålderstigne vise, för att hafva ögonskenliga bevis om dess sällhet. Man bör se honom vårdad af sin tillgifna maka, med denna dess köns obeskrifliga ömhet, den ingenting afskräcker, ingenting förtryter. Se honom omgifven och hyllad af sina älskade barn, som vörda i honom skaparen af deras lycka, som täfla med hvarandra att lätta bördan af hans ålderdom, den de, om möjligt vore, emellan sig ville dela. Men hvad man ej kan se, hvad han sjelf ej kan uttrycka, men tåren som darrar i hans blinkande öga ger att dömma, är den glädje som genomtränger honom vid dessa ömhetsbetyg. – Han är vän af naturen, och äger liflighet nog att röras af hennes oskyldiga behag.
St:r förslag till grunder för bevillningens fördelning samt sättet för dessas tillämpning, efter hvilka på ett lämpligare och rättvisare sätt än efter gällande Bevilln.Förordn. den af R. St:r fastställda bevillningssumman må kunna fördelas til! utgörande.» Jag anser en und. skrifvelse till K. M. af enahanda beskaffenhet, som jag tagit mig friheten föreslå, vara så mycket mera önskvärd, som jag eljest tror att vi icke kunna vinna det önskade målet, att vid nästa Riksdag få en förbättrad och på andra grunder byggd BevillmsFörordn. Den 1 April f. ni. 6 Jag anhåller vördsamt om bifall till det af mig framställda förslag. Hr Printzensköld, Carl: I likhet med den siste värde talaren tror jag, att Frih. Sprengfportens förslag är af så vidt omfattande beskaffenhet, att det kommer att dröja alltför länge innan det blifver möjligt för det embetsverk, som får sig ifrågavarande utredning updragen, att densamma fullgöra. Jag hyser också den fruktan, att hvad Frih. Sköldebrand föreslagit måhända äfven kommer att leda till samma resultat. Jag skulle derföre tro, att den und. skrifvelsen icke bör innehålla begäran, att K. M. måtte föreslå någon grund till fördelning af skatterna, utan helt enkelt att K. JI. täcktes, på sätt Han kan finna lämpligt, låta verkställa en undersökning om jordegendomarnas och fastigheternas verkliga värde, samt om städernas skattebidrag; samt derefter förelägga denna undersökning R. St:r, hvilka då kunna bestämma beloppet af den bevillning, som bör utgå. Godkänner man ett sådant skrifvelse-förslag, så har man dermed vunnit den fördelen, att man icke talat om, att resultatet af dessa undersökningar skola R. St:r föreläggas; och jag anser detta så mycket heldre böra underlåtas, som det, enl. min åsigt, är rent af omöjligt att under den knappa tiden som återstår intill nästa Riksdag verkställa dessa undersökningar. Jag anhåller alltså om bifall till det af mig nu framställda förslag.
Depositions-räk - ning för besagde år, så skall Öfver-Ståthållare-Embetet föranstalta, att den del af äldre årens balans, från 1715, 1752 och 1755, som ännu i Räkningen qvarstår, enligt Revisorernes tillstyrkan, varder med snaraste till afskrifning anmäld. Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte. Maur. LEWENHAUPT. Stockholm den 15 Maj 1844. P. E. Ingelgren. 155 Direktionens för Teknologiska Institutet underd. Utlåtande, i anledning af 1843 års Revisorers Berättelse, ang;de granskningen af nämnde Instituts förvaltning och räkenskaper. Stormäktig ste Aller nådig ste Konung! Genom nådig Remiss, har Eders Kongl. Maj:t anbefallt Direktionen för Teknologiska Institutet, att, i afseende på den af Rikets Ständers Revisorer den 11 sistiidne December afgifna Berättelse, angående Teknologiska Institutets räkenskaper och förvaltning under åren 1840 och 1841, till Eders Kongl. Maj:t inkomma med underdånigt Utlåtande, hvilken nådiga befallning Direktionen nu får i underdånighet fullgöra. Rikets Ständers Revisorer hafva anmärkt, ”att ingen Berättelse fun”nitSj rörande Institutets ställning under revisionsåren, till ledning vid ”räkenskapernas granskning”, äfvensom att lnventarie-förteckning ej är räkenskaperna bifogad. Hvad den första omständigheten angår, förekommer, att afgifvandet af Berättelse angående Institutets ställning hittills hvarken varit anbefalldt eller af förra Revisorer fordradt; men möter ej hinder att sådant fullgöra, om Eders Kongl. Majit i nåder förordnar, att en dylik Berättelse hädanefter skall till Rikets Ständers Revisorer afgifvas.
Våra trogna undersåtar förstår säkert den vånda under vilket detta beslut fattades. Det var dock nödvändigt för att visa att Konung och Lag fanns inom Riket. Vi måste kväva Vår medfödda ömhet för var och en av Våra undersåtar, för att övertyga en förvillad menighet, vad som gäller i landet. Vårt beslut hade också önskad effekt, folksamlingen skingrades och lugnet återställdes. Detta lugn har sedan rått, men jäsningen finns kvar och kan ännu en gång blossa upp. Sådant kommer att straffas och beivras. Av bilagda berättelse av Vår tjänstgörande generaladjutant kan ni närmare läsa om förloppet av denna bedrövliga dag. Må den bli en varning mot illasinnades planer, som endast under de ädlaste förevändningar, vill dölja den lust till allmän plundring och oordning, för att få samhället på fall och kränka äganderätten. Följ däremot Edra plikter mot Gud och överheten, så skall ni vinna kraft under livets vidriga öden, tröst och samvetsfrid när döden nalkas. Förlita er på er Konungs verksamma åtgärder att bringa lugn och personlig säkerhet. Split och tvedräkt förlamar den allmänna kraften, som förr eller senare bidrager till Statens undergång. Enighet befäster ett samhälle. Om de råd er åldrige Konung lämnar er skulle förfela sin verkan på era hjärtan och ni hellre lyssnar på illasinnade personer, så skall ni en dag få uppleva, hur detta urgamla rike förlorar sin självständighet och dess missledda innevånare genom sina våldsamheter påkallat främmande härars intrång, då skall ni fälla blodiga tårar över er villfarelse och förgäves minnas det lyckliga tillstånd, som ni förlorat. Vi ryser vid denna tanken och uppmanar er att i fast förbund med Oss skapa lugn, så att vi kan leva och dö som självständiga svenska män. Vi befaller Våra befallningshavare att allvarligt vaka över den allmänna ordningen och vara rättvisa och hulda mot alla redliga och laglydiga män, skonsam och mild mot dem som inte felat, men sträng och kraftfull mot de brottsliga och illasinnade. Slutligen är justitiekanslersämbetets berättelse ett bevis, som kan trösta och upplysa Våra undersåtar i avseende av det beklagliga dödsfallet som bortryckt Oss en älskad son och Riket en ädel furste på vilken varje redlig svensk man satt sitt framtida hopp.
Den rätte kom inte förr ' n långt omsider, kom inte, förr ' n det var för sent. » » För sent; hvad menar du? » frågade han. » Jo, han kom inte, förr ' n han var gammal och grå, och så fick jag reflexen af den där första ungdomsflamman, som han ägnade henne, henne som jag är lycklig nog att påminna honom om. » Hon talade i en mild, dämpad ton; hon böjde sig ned och lade sina mjuka läppar på hans panna, men hennes stolta, fina natur, som gett allt oeh därför fordrade mycket, skälfde under en bitter känsla, som hon ej kunde dölja. Men den syntes ingalunda förefalla honom misshaglig, ty han reste sig från sin nonchalanta ställning, satte sig bredvid henne i soffhörnet och försäkrade, mellan kyssar, att hans kärlek inte var någon reflex, utan den varmaste, sannaste känsla, som någonsin fyllt hans bröst. » Ja,jag kan gärna tillägga — den enda, » sade han, » ty den där första var egentligen en dröm, en fantasi. Lucia — du vet inte riktigt, hvad som bor inom mig. Far min var artist, och bror min har ju på gamla dar gett ut ett dikthäfte; ja, ja, det var därefter förstås! Det ligger i blodet, vi äro romantiskt anlagda. Min trånad framstod ej i taflor, ej heller utgöt den sig i vers; nej, den målade och målade på en enda bild, djupt nere i hjärtegrunden, och en envis idé präntade under bilden: hon eller ingen! Ja, tro mig eller ej, men den där ideala bilden, hälft drömd, hälft skådad, har mången gång trädt mellan mig och ödet. Den har gycklat bort ett rikt parti för mig, ty den ställde sig midt på kassakistan och frågade: » Ä r Fortuna lik mig min herre, är Fortuna lik mig? ! » Den har hejdat mig midt i frestelsens stund, sett på mig med stora, allvarliga ögon och varnat: » Låt ingen fläck vidlåda den skära bilden, ty då känner du kanske inte igen henne, när I träffas engång. Akta mig, idealist, akta mig! » Han lade armarna bakom hufvudet, stadigt, tungt, liksom ville han fasthålla en sväfvande tankesvärm.
M:t af den 22 Decemb. 1825, i underd. anhållit om närmare underrättelse om de i Nåder stadgade villkor, så väl, i afseende på återbetalningen af LånCapitalet, som räntan, 35i Stats-Utskottets sedan den upphör,t, att från StatsVerket utgå; men att, i svar härå af den i5 Januarii 1826, K. M:t i Wäder behagat H:rr Fullmäktige meddela: att enär Helsingborgs Hamnbyggnads Direction, i saknad af serskild fond, ej är i tillfälle att å ifrågavarande, af WummerLotteri-medlen för längre tid tillbaka erhållne föiskott göra någon afbetalning, K. M:t funnit godt i Nåder förordna, att samma uti Räkenskaperne, såsom tillgång, upptagne belopp af i4>99° R:dr skulle hos R. Ii. St:r vid först infallande Riksdag till afskrifning anmälas. Och som K. M:t, under d. ig Novemb. sisth år, aflåtit Nådig Skrifvelse till Utskottet om denna afskrifning, och Utskottet i anledning häraf, redan afgifvit serskildt Betänkande N:o 56, så får Utskottet nu endast samma Betänkande vördsamt åberopa. b) I sammanhang med frågan om NummerLotteriInrältningens till RiksgäldsContoiret aflemnade Tillgångar, hade hos H:rr Revisorerne förekommit, huruledes R. H. St:r, vid sisth Riksdag, beslutat, att NummerLotterilnrättningens behållning i penningar och fordringar skulle till RiksgäldsContoirets disposition öfverlemnas, och tillika stadgat, att, ifrån och med år 1824, skulle uti RiksgäldsContoiret hållas Lotteriinrättningen tillhanda allt hvad till förefallande utgifters bestridande erfordras, i den oförmodade händelse, att Lotteri-spelet ett eller annat år med förlust utfölle, genom hvilka förfoganden, R. II. St:r, enligt H:rr Rättelse: Sidan 296, rad. i5, står Nordenfeldt, läs Frih.
» D e t var godt, far, att hon ändå fick vår välsignelse, fast hon gifte sig mot vår vilja; men karlen var hygglig o c h rådde j u inte för, att han var utländing. » » H a n hade fin släkt — där fanns till oeh med en lord, som han räknade släkt med — och hans m o r ville behålla Betty hos sig, men det tillät inte vi. V å r flicka hade satt opp ett riktigt testamente, där det stod, att vi skulle ta ' barnet, och G u d välsigne henne för det. Jag for själf öfver o c h hemta ' henne. » » H v a d sa ' barnet, när ni kom? » » H o n grät o c h ropa ' på » m a m m y », men när jag sa ' henne, att hon skulle få en ny » m a m - m y » — se, hon förstod då både engelska o c h svenska, o c h jag blanda ' in litet af hvart i mitt tal — så vardt hon nöjd. M e n under hela resan sa ' hon nästan ingenting, o c h när hon sedan k o m hem till byn, där vi då bodde, så sa ' hon heller ingenting, utan bara satt och såg så allvarsamt m e d sina märkvärdigt stora ögon. Men säg inte mig, att ungen inte funderade öfver hela sitt lilla lif, det som varit och det som nu var — funderade på sitt vis förstås, » » O c h vet fröken, hvad det första var hon s a '? » inföll gumman. S e, på kvällen, när jag lagt henne i den lilla bädden, jag gjort i ordning, reste hon sig upp, såg på mig så underligt o c h fundersamt, o c h så sa ' hon så där, som hade hon frågat sig själf: » mammy? » Och se ' n har hon alltid sagt » m a m m y » till mig o c h » granny » till far. » » O c h hon fann sig bra hos er s e d a n? » » H o n låg o c h grät nästa morgon, när jag kom för att väcka henne, utan att det var möjligt att få ur henne, hvad hon grät för. Sen har hon aldrig gråtit till den dag i d a g. » D e gamla nicka småleende åt hvarandra.
ISTOCKHOLM, (. d. Schultzes Boktrycken, 1851. Lag-Utskottets Ut/ätafide, N:o 20. 1 N:o 20. Ank. till Exp. Utsk. den 10 April 1851, kl. 10 f. m. Utlåtande i anledning af anmärkningar emot Lag-Utskottets Betänkande, N:o 12, i fråga om ändring i 1 §. 23 kap. Rättegångs-Balken, efter dess lydelse i Kongl. Förordningen den 18 April 1849, så vidt den af ser domfört antal ledamöter i Hofrätt. Ilerörde, genom Kongl. Maj:ts Nådiga proposition väckta fråga, har af samtliga Riksstånden blifvit till Utskottets förnyade behandling återförvisad. Meningarne i ämnet hafva ock inom Stånden varit serdeles skiljaktiga, enligt hvad de Utskottet tillhandakomne diskussions-protokollen visa. Få röster hafva emedlertid höjt sig till försvar af det utaf Kongl. Majit i Nåder framställda förslag.