Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bräcke och Sundsvall, om kommunikationsled mellan. Se Sundsvall. Bränvin, om förhöjning i införsel-tullen å. Motion N:o 425. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 17 samt Mern. Nås 22 och 23. R. St. underdån. Skrifv. N:o 148. 13 Bränvin, angående åtnjutande al drawback vid utförsel al'. Motion N:o 46. Sammans. Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- oell Ekon.-Utsk. Betänk. BrällVilisförsäljnill^, om tillägg till Kongl, förordningen den 7 December 1860 rörande vilkoren för. Motion N:o 98. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4 och Utlåt. N:o 11. K. St. underdån. Skrifv. N:o 170. om tillägg till 12 § i Kongl, förordningen den 7 December 1860, att kommunerna sjelfva må höras och besluta om den gästgifvare tillkommande rättighet att utskänka bränvin. Motion N:o 355. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4 och Utlåt. N:o 11. R. St, underdån. Skrifv. N:o 170. om tillägg till 15 § i Kongl, förordningen den 7 December 1860, i fråga om rättighet för bolag äfven å landet att utan föregående auktion bedrifva handel i minut med bränvin. Motion N:o 314. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4. om ändring i 24 § i Kongl, förordningen den 7 Decembr 1860, angående fördelningen mellan stad och land af afgiiterna för bränvins försäljning. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.-och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4, Utlåt.
R:dr, deraf dock under år 1867 icke borde utgå mera än 50,000 R:dr. Beträffande behofvet af ifrågavarande byggnader har af institutets styrelse blifvit, bland annat, anfördt, att samtliga ekonomibyggnaderna vid Alnarp vore på en gång alldeles otillräckliga och af den beskaffenhet, att de ej kunde motsvara tidens fordringar eller längre bibehållas. Endast med största svårighet vore utrymme för tillfället beredt åt institutets djur och, vid nu förestående behöfliga tillökning af dessa, saknades för dem helt och hållet utrymme. En del af såväl stall som logar måste medelst yttre stöttor hindras från att ramla ned, och för de bättre åkerbruksredskap, som institutet måste anskaffa, saknades något passande hus. Att dessa förhållanden måste menligt inverka på ekonomien och lägga stora hinder i vägen för god ordnings vidmagthållande, låge för öppen dag. Att Blh. till R. St. Prot. 1865 §' 1866. 4 Sami. 1 Afd. 27 Häft. 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. genom reparerande vidmagthålla de gamla korsvirkeshusen, uppmurade med obrändt tegel, vore ej med god hushållning förenligt, och dessutom snart sagdt gagnlöst. Blott ett medel återstode att afhjelpa denna brist och det vore att uppföra nya ekonomibyggnader. Behofvet af nya dylika byggnader hade redan då Alnarp anslogs till landtbruksinstitut varit framhållet; och detta behof, äfven af institutets revisorer påpekadt, hade för hvarje år gjort sig allt mer och mer gällande, i samma mån som större utrymme för djur, redskap och gröda blifvit behöflig! och som de gamla husen blifvit svårare att underhålla.
Bankens utdelning till aktieägare har varit: åren 1848—50 i medeltal R:dr 75,000, » 1851—54 » » » 99,000, år 1855 » 135,000, » 1860 » 135,000. Göteborgs Sparbank, den äldsta stiftelse af detta slag i Sverige, har, enligt de årliga förvaltningsredogörelserna, under loppet af de 40 år, som sedan dess stiftande förflutit, vunnit fortfarande förkofran. Delägarnes behållning, som vid 1855 års slut utgjorde 1,366,416 R:dr 68 öre, uppgick vid 1860 års slut till 1,894,898 R:dr 69 öre, och bankens enskilda kapitalfond, som vid slutet af år 1855 utgjorde 70,681 R:dr 6 öre, var vid 1860 års slut ökad till 113,090 R:dr. Tab. Litt. v. Bankstyrelsens redogörelse för år 1860 utvisar i öfrigt följande klassifikation, tab. Litt, V., af bankens delägare samt deras innestående kapitalbehållning vid nämnde års slut. o Ar 1858 stiftades i Göteborg en Ränteoch Kapital-för säkring sanstalt, som, enligt de för densamma den 3 December samma år af Kongl. Maj:t fastställde stadgar, förvaltas af Sparbanks-Direktionen jemte fyra af anstaltens delägare. Anstaltens hufvudändamål är att åt mindre bemedlade bereda lifräntor till någon hjelp på ålderdomen. Insatserna hafva år 1860, i 262 särskilda poster, inalles uppgått till 25,068 R:dr, dervid lif - Tab. Litt. T. Sjöassuransföreningens verksamhet. Antal fartyg. Andelar. Värdeu. U. Enskilda bankens verksamhet. Utelöpandn sedelstocken har varit: Utlåningar. Inbetalningar. Saldo vid årets slut. » 4,648,810. 1848 Girorörelsen har visat:
Samma år borttogs tionden i Hertigdömet Nassau; 1832 och 1833 dels afskaffades, dels nedsattes skatterna på grufvor uti de Preussiska bergsdistrikterna; 1833 afskaffades hammarskatten i Norrige; 1836 minskades exporttullen i samma land; 1837 nedsattes bevillningen af jerngrufvorna i Belgien; 1839 och 1842 skedde nedsättningen i tionden i Norrige; 1843 upphäfdes exporttullen och 1845 slutligen tionden totalt i detta land; 1851 minskades återstående skatter i Preussen och slutligen 1852 borttogs tionden af jerngrufvorna i Sachsen och blefvo utbytta mot en låg afgift på utmålet och bevillning. Vi hafva således icke förhastat oss i denna reform och sent omsider följt i denna del, i det öfriga Europa redan erkända beskattningsgruuder. Bruksröirlsen beskattas också nu i allmänhet hos oss endast genom bevillning, ehuru några mindre skatter ännu qvarstå, för hvilka man just icke kan uträkna några synnerliga skäl. Såsom egenhet hos oss må nämnas att våra bruk blifvit satta i mantal, hvadan de äro underkastade betungande mantalsafgifter till prester, kyrka m. m. Hvarje härd deltager för 1 mantal i kyrkooch prestgårdsbyggnad, lönar prest för 1 mantal; prest erhåller tionde af tackjernstiliverkningen. Att vi upphäft tullen på jernvägsskenor, bult-, galleroch sänksmide, smidt eller kantigt, knippoch fyrkant-jern och plåtar, synes mig särdeles förunderligt. Just i denna del af tillverkningen äro våra bruk svagast. Man är icke berättigad påstå, att Staten skulle sjelf sett sig till godo härutinnan, då den varit och är i behof af jernvägsskenor och för öfrigt skattkammaren hade återbekommit i tullen hvad den i import-tull eljest hade kommit att utbetala. Besynnerlig är emellertid åtgärden, vittnande om första början till det planlösa användandet af de största anslag, som någonsin för industriel ändamål blifvit gifna i vårt land.
Vid exsekutivt uttagande af en sådan fordran torde endast två invändningar böra upptagas, den ena derom att domen eller utslaget icke vidare har exsekutiv kraft, hvilken invändning den föreslagna förordningen afser; och den andra att fordringen vore betald, hvilken fråga måste just vid utmätningen kunna pröfvas, enär betalningen till äfventyrs kan vara erlagd efter det icke allenast domen, utan äfven förklarandet om dess fortfarande exsekutiva kraft meddelades.» Ex Protocollo C. il. Broberg. 22 Kongl. Maj:ts 'Nåd. Proposition JVJ 36. Transsumt af Protokollet öfver Justitie-Departements-Ärenden, hållet inför Flans Majit Konungen uti Stals-Rådel å Stochholms Slott Tis dagen den 21 Oktober 1862. I närvaro af: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström, .Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld, Justitieråden: Carleson, Naumann. Statsrådet Grefve von Platen anmäldes vara af sjukdom hindrad att i Stats-Rådet uppkomma. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet: Ett inom Justitie-Departementet uppgjordt Förslag till Förordning angående förnyande af svensk myndighets beslut, som förlorat sin exsekutiva kraft i främmande stat; varande samma förslag af följande lydelse: Sedan, vid anmälan häraf den 18 Mars innevarande år, Kongl. Maj:t i nåder infordrat Högste Domstolens utlåtande öfver nämnde förslag, så hafva, vid granskning häraf den 16 sistlidne Juli, Högste Domstolens dervid närvarande fleste ledamöter lemnat detta förslag utan annan anmärkning, än att de hemställt, att redaktionen måtte jemkas till följande lydelse: Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern yttrade: »Den hufvudsakligaste olikheten emellan lydelsen af det till Högste Domstolens utlåtande öfverlenmade förslaget, och den af Högste
Sedan ett aktie-bolag, i början af år 1856, bildat sig för anläggande af jernväg från Göteborg till den på |rdels mils afstånd derifrån belägna vigtiga fabriksorten Mölndal, har Herr J. J. Ekman, uti eu bos Borgare-ståndet afgifven motion, Siats-Utskottets Utlåtande JVs 2,To. 31 föreslagit, att då kostnaderna för denna jernvägs-anläggning, hvars egentliga ändamål skulle vara att sammanbinda nämnde stad och fabriksort samt dervarande mångfaldiga och ansenliga fabriker jemte andra inrättningar, komroe att betydligt höjas derigenom, att samma jernväg, hvilken skulle utgå från den i Göteborg af Staten anlagda jernbane-station, erbölle den lämpligaste riktningen för en framtida jernvägs-förbindelse mellan Göteborg och de söder om denna stad belägna orter, äfvensom den för sådant ändamål afsedda, med stats-banorna öfverensstämmande, konstruktion, Rikets Ständer måtte, såsom bidrag för utförande af arbetena ä sagde jernbana, hvars anläggnings-kostnad, nied tillägg af den rörliga materielen, uti det af Majoren C. E. Norström uppgjorda kostnads-förslag, beräknats uppgå till 437,000 R:dr R:mt, bevilja aktie bolaget ett lån å 130,000 R:dr samma mynt, emot enahanda vilkor, som stadgades för det till jernvägs-anläggningen mellan Gefle och Fahlun under sednaste Riksdag anvisade låne-understöd. I anledning af denna motion, får Stats-Utskottet upplysningsvis erinra, att redan under 1830 och 1831 års
Skillnaden består deruti, att till indragning wid Jnnehafwarens afgång, blifwit pä Allmänna Indragnings»Slaten flynad, Landshöfdingen tzrens indeldta Lön och Respenningar tillhopa 70 Rdr. LhristjansAadS Län. 422 Tunnor 7 7 Kappar Krono - Den 22 November^99 '2/ Kronotionde Spannmål a 36 si. Z'6 32 Oindeldt 2,825 ,6 — Extra Ordinarie Staten. 44 Tunnor " 14 Kappar Kronotionde Spannmäl a 36 si. 33 16 Oindeldt 936 32 — 142 — 1810 ärs projecterade Stat upcager: 422 Tunnor, 7 ^Kappar Kronotionde Spannmäl a 36 si zi6 Oindeldt - 3,762 970 -4,112 ^4,a?8 32 Skillnaden bestar derUli, att pä Allmänna Jndragnings. Staten blifwit flyttade till Jndragnnig wid afgäng: De Ränteoch Landt-Ränte-Mästaren ?. , för Proviant-Mästare-Sysilans bestridande enligt Kongl. Breswet af den 20 November 1798 be» städde 44 Tunnor 14 Kappar Kronotionde Spannmäl a 36 si Mål - izos Den 22 November A7almöhuS Län 1809 ars Ordinarie Stat upkager: Ointclor 8,809 iL Lrtra Ordinarie Staten. Oindeldt 8z 16 — 3,892 Z2 1810 arä prejecleradc Stak innchällcr enahanda Summa, emedan något dcrwid icke warit att anmärka. Hallands Län 1809 ars Ordinarie Stat upkager: Jndeldt 1,470 Sindcldt " 625 . 2,295 Skillnaden bestar deruti, akt pä Allmänna Judragnings-Siaten blifwit flyttad.
Herr Ehrenborg, Casper, har yttrat, att af skälen för och emot ifrågavarande försäljningssätt, han val lika med Lagutskottet finner de förre öfvervägande; men då Utskottet i de härom nu gåilande stadganden föreslagit åt-kiliige efter Herr Ehrenborgs tanka väl beräknade modificationer, har Herr Ehrenborg trott sig böra hemställa, om icke en föreskrift i sammanhang dermed vore nödig för det fall att elne eller flere bjudare på en gång ropa Mitt; i hvilket afseende Föreslås, att i sådsmt fall Auciionen dem emelian borde i Uppslag fortsättas och högsta budet afgöra köpet; deremot utropet i Uppslag vid början af Auctionen kunde aldeles undvikas, och början genast ske med Utrop i Afslag efter någon viss fastställd grund, t, ex. att den Summa, som Utgjorde frenne gånger fastighetens uppskattade varde, först utropades och småningom minskades till någon utropade ordet JlJitt* Herr Grrfve Spens, Garl Guslaf, har med hufvudtakiigt instämmande uti Herr Ehrenborgs yttrande, ansett lämpligast, örn, då ?IS Lagutskottets BetHnkandett, ’ Auction i Uppslag alldeles undveks, första afslagssnmman finge bestämmas af Gäldenären: att Taxeringsvärdet vore en olämplig grund, men bättre passande om Gäldenären finge yttra sig då hans fatt derpå be» ror, hvaraf någon olägenhet ej ekall kun» uppstå; och Herr Friherre Cederström, Jacob, har yttrat den mening, att uppslags Summan bör bestämmas genom fritt utrop öfver hvarannan; men att samma förhållande ej bör vara med AfslagsSumman, på det sammansättningar må förekommas; samt i öfrigt lika med Herr Ehrenborg ansett föreskrift nödig, huru förhållas skall då flere på en gång ropa Mitt. Utskottet, som, i följd af Höglofl, Ridderskapets och Adelns ÅterRemiss å Betänkandet, nu får besvara desse anmärk» ningar, anser dem icke föranleda någon ändring uti hvad
Detta förskott har, emot nyssnämnde vilkor, till följd af Eder Kongl. Maj:ts Nådiga befallning till Sundhets-Collegium, uti skrifvelse af sistnämnde år och dag, utgått, utan att af Directionen sedermera ersättas; hvarigenom det blifvit nödigt att summan årligen balancerats. Att nu detsamma infordra, skulle tilläfventyrs hafva betänkliga följder, enär Directionen ansett beloppet böra hos sig tills vidare qvarstå, för alt undvika Capital-Fondens anlitande, hvilken testamenterad eller donerad af det enskildta ädelmodet, endast kan och bör ligga till grund för Inrättningens bestånd och framgena välgörande syfte; men som ingen anledning gifves att betvifla, dqt ju flere donationer kunna komma Inrättningen till godo, och den således i framtiden kan blifva i C 5 ) tillfälle att ifrågavarande förskott utan olägenhet ersätta; så får Collegium i underdånighet hemställa, huruvida, då någon ersättning för närvarande icke lärer vara att förvänta, Collegiuin må, emot det i Kongl. Brefvet den z5 April 182S fästade, vilkor för förskottets beviljande, eller af framdeles ersättning, omförmäldte 5oo R:dr låta afskrifva. Collegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit Stormägtigste, Äller ivådigste Konung! Eders Kongl, M a j: t s alleiunderdånigste, tropligtigste tjenare oell undersäter C. E. VON WEIG EL. Er. af Edholm. Jöran Booth. C. Trafwenfelt. Carlander. Stockholm den 25 Februari 1833». Philip sen. ( 6 ) Underd. Utlåtande til! Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets Ständers år i832 församlade Revisorers Berättelse, ang. verkställd granskning af Lappmarks Ecclesiastik-Verkels Fond.
Vill borgenär sjelf stamma, utan att afbida den tid, som nu är såget; stånde det honom flitt. T 4 .Lag-Utskottets Utlåtande N:o 59. § 2. Uppstår, vår egendom för, en borgenär utmätas skall, fråga om förmånsrätt dertill för annan borgenär; varde ej af den fråga utmätningen eller egendomens försäljning uppehållen. Finnes ej, sedan egendomen såld är, full tillgång för alla borgenärer, som rätt till betalning derutur ega, och kunna de ej åsämjas, huru den tillgång, som år, må dem emellan skiftas; prof ve Konungens Befallningshafvande, hvad en hvar tillkomma må. Finner Befallning sliafvanden borgenärernas anspråk 'tvistiga; förvise dem att talan vid domstol utföra, och varde tillgången i lånets ränteri nedsatt, intilldess faststäldt blifvit, hvad en hvar deraf njuta må. % 3. Föres talan hos Domstol om rättighet att få gods från utmätning undantaga, efter ty i 1 § sagdt är; pröfve Domstolen, på borgenärens yrkande, huruvida den, som omförrnälde rättighet påstår, må åläggas att med ed intyga, det han redeligen samt på god tro och ej till förfång för vederparten sin rätt åtkommit. Gitter han ej eden gå; håfve saken tappat. § 4. Hvad om bevisning för uppgifven rätt till utmätta lösören är genom 3 § stadgadt, skall ock tillämpas i de fall, då tvist uppstår om gods, sorn i afträdt bo finnes, men uppgifves tillhöra annan än gäldenären.y> Stockholm den 9 Oktober 1860. Lag-VtfkotkU iBeiänkmtk N:o tiQ. 5 JW 6U. Alik. till Exp.-Utsk. den 9 Okt. 1860, kl. 2 e. m.
Är deremot värdet af kopparn i slautarne cj mer än Den 2o Augustt /. w. 749 två tredjedelar af deras nominela varde, så är det rent skadligt att förbjuda exporten, om den är möjlig, ty det är naturligt att denr.a vara innom landet ej kan få mindre värde, än dess myntvärdeoda kan den ändock med fördel exporteras, så är det en vinst för Riket, emedan fabricerandet af slsntarne äfven lemnar vinst för Svenske medborgare. Hvad beträffar pro centen för införseln, så bör den bibehållas, emedan det är skadligt, att få underhaltige slantar oss påförde. Grefve Lagerbjelke. Om slantar finge utföras för intet, så skulle de möjeligen företrädesvis för koppar utföras. För några år sedan var en conjunctur förmånlig för utförseln af koppar och koppirslaniar, och då saknades skiljemynt aldeles i rörelsen. En sådan händelse kunde möjdig^n ännu en gång inträffa, och således tror jag iörbudsprincipen vara riktig. Herr Cederschjöld : Den händelse sorn den siste värde talaren befarar, att slantar kunde med fördel exporteras, kunde ej förr inträffa, än kopparn stigit en tredjedel högre, eller coursen uppgått till 200 sk., och innan dess lärer väl Riksdag inträffa, så att man kan slå slantar af ännu lägre halt. Jag instämmer således med Friherre Cederström, och itererar att förbudet mot slantars utförande för principens skull måtte upphöra, ty det är orimligt att förbjuda utförsel af mynt. Men då detta mynt tillika är underhaltigt, så är det riktigt att icke Den So Augusti J, mi allenast införseltullen är som på koppar9 utari den borde ändå vara så mycket högre, sora skillnaden är emellan kopparns handelsvärde och slantarnes myntvärde. Rörande kopparn skall jag sedan yttra mig, då den förekommer till discussion. Friherre hf Nordin: Jag måtte hafva o tydligt uttryckt mig.
S. D. Efter ånyo skedd föredragning biföllos Banko-Utskottets följande Utlåtanden och Memorial: Nio 25, i anledning af väckt motion om inrättandet af vexlings-kontor i hvarje län, för afhjelpande af bristen på småmynt; Nio 26, i anledning af f. d. Handlanden ./. N. Petterssons ansökning om eftergift af öfverränta å 2lne Handels-diskontlån; och Nio 27, med hemställan om afskrifning af Elfva från Banken utgifna odlingslån. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Expeditions-Utskottet remitterades en af Herr Wijk gjord mundtlig Bih. till B. St. Vrot. 1853—54. 9 Sami. 21 162 Prot.-Utdrag den 15 Mars 1854. framställning om bestämmande af tiden för nästa Riksdags början till den 15 Oktober 1856, jemte hvad, i anledning deraf, inom Ståndet af flere dess ledamöter blifvit yttradt. S. D. Föredrogs Höglofl. Ridderskapet och Adelns, genom Utdrag af dess Protokoll, denna dag gjorde inbjudning till de öfrige Riks-Stånden att förena sig uti Ridderskapet och Adelns fattade beslut; att Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse den 13 uti inneva rande månad, angående Hans Kongl. Höghet Hertigens af Södermanland dödliga frånfälle, skulle Expeditions-Utskottet meddelas, med anmodan att uppsätta och inkomma med förslag till en underdåning Skrifvelse till Kongl. Maj:t, med betygande af Rikets Ständers innerliga och djupa deltagande i den sorg, som drabbat Konungahuset, och i den förlust, de båda förenade rikena lidit. Med antagande af denna inbjudning, öfverlemnade Borgare-Ståndet den Kongl. Skrifvelsen i omförmälda ändamål till Expeditions-Utskottet.
11 farliga oell då denna fråga riksdag efter riksdag, ända till dess den blifvit löst, ständigt skall återkomma, hemställer jag om icke det vore skäl att öfverlemna den till regeringen för att få den behörigen utredd, och jag anhåller derföre att R. o. Ad. ville till Utsk:t återremittera Betänk:t. Jag hoppas att Ståndet icke skall förvägra en sådan remiss, ty Sveriges Ådel har äfven i fråga om våra högskolor stora minnen att häfda. Nordens första universitet, det i Upsala, stiftades för nära 400 år tillbaka hufvudsakligen af tvenne Svenska ädlingar, den ene då Svenska kyrkans primas, den andre i spetsen för Rikets styrelse såsom Riksföreståndare. Under striden mellan katolicismen och protestantismen samt den inre och yttre oro, som utmärkte 1500- talet, förföll detta universitet mer och mer, och det var den största af Vasaätten, honom, som ock stiftade detta hus, förbehållet att åter upprätta det, särskildt genom att till detta universitet skänka de s. k. Gustavianska arfvegodsen, fordom en svensk adlig familjs tillhörighet. I sina sträfvanden för upplysningens heliga sak understöddes han förnämligast af Johan Skytte och Axel Oxenstjerna, tvenne män,' dem Sveriges Ridderskap med stolthet nämner för sina. — Tvåhundra år senare än Upsala högskola inrättades Lunds universitet af Carl XI:s förmyndareregering, bestående af 5 Riksembetsmän, alla tillhörande detta Stånds mest lysande familjer. Sedan Lunds universitets stiftelseurkund utgafs, hafva i år jemf 200 år förflutit. Sveriges folkmängd samt såväl andeliga som materiella resurser hafva under denna tid ökats vida utöfver hvad man vågat hoppas. Må då äfven våra högskolor bära vittne om ett raskt framåtskridande. Detta Stånds politiska bana nalkas sitt slut; det sista bladet i dess historia håller på att skrifvas, men är ännu icke färdigskrifvet. Man har ju försäkrat, att detta blad genom R. o.
Majit ej finner böra för tjenstens bestridande åt vikarien afstås 1 Byrå-chef 1 Dito, indrages vid innehafvarens (Förste Expeditions-sekreteraren L. J. Lovens) afgång O O 1 Byrå-chef För Byrå-chefs-göromålens bestridande . 1 Registrator 1 Kanslist 1 Kopist 1 dito Till befrämjande af göromålens gång inom Kanslistoch Kopist-graderna Arfvode för beredning och föredragning af Lag-ärender; egande den person, hvilken härtill af Kongl. Majit förordnas, att derutöfver uppbära löneinkomster af innehafvande ordinarie tjenst, till så stor del, som Kongl. Majit finner ej böra för tjenstens bestridande åt vikarien afstås Till arfvoden för extra tjenstgöring . 1 Vaktmästare 1 Dito Till gratifikationer åt e. o. Tjenstemän och Vaktbetjente Summa SiatsUtskollet föreslår Löner m. m. R:dr R:mt. Förhöjningen i Expeditionens anslag blifver således 3,000 Ridr. Hör till Stats-Utskottets Utlåtande 1859 & 1860, N:o 49. Tab. Litt. B. *Ssisi ilieMi tems lers-TEacp etli ti oit en. Nuvarande Aflöning m. m. Kongl. Maj: t föreslagit Löner m. m. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Boströmska dito 1,875: — Bergman-Mullerska dito 1.200: — Petreijiska dito 1,837: 50. Stockholms gymnasii fonder 3,800: 5. Maria dito ,. 2,665: 73. Hedvig Eleonora: dito 185: 50. Adolf Fredriks dito 295: 3. Uppbörd: Stockholms stads’ undervisningsverks fond 88,723: 73. F. d. kathedralskolans fond 636: 12.
Strängen fins kanske, men hammaren slår inte... Så där, nu börjar jag bli poet också... Alltid en ny branche... (Går några steg, slår handen i bordet.) SIGRID. Jag önskade ta mig fan, att... Hvad? Paus. KRISTOFER, tvärt, liksom afvisande. Att jag kunde låta bli att vara en flabb... VÄRFLOD TOLFTE SCENEN DE FÖRRA. LINA. Lina kommer från vänster med vin och mat på en bricka. LINA. Vill fröken slå i vinet sjelf? SIGRID. Sätt in karafinen. Lina går in i Sigrids rum. KRISTOFER. Åt henne? SIGRID. Ja. Lina återkommer utan bricka. LINA. Hon sofver, fröken. Hon går ut till vänster. TRETTONDE SCENEN KRISTOFER. SIGRID. KRISTOFER. Mins du mitt bref om pengarna, jag stal, och det där? SIGRID. efter pappas död. Ja, jag har det qvar till och med. Jag gömde det FÖRSTA AKTEN KRISTOFER. skall du ha tack för, och mamma med. SIGRID. Att ni gjort en sak, som jag bad om där i brefvet, Hvad då? KRISTOFER. hyggliga mot henne. Jo, för att ni tagit litet hand om Marie och varit SIGRID. Nej, nej, Kristofer... KRISTOFER. kunde hon gärna följa med mig till eländet därborta. kan be sin mor, att ni skulle ta litet vård om Marie. bli sanning. Ser du, jag höll allt mycket af henne. Men inte Derför skref jag och bad, så innerligt som man endast Jag kunde inte lida tanken, att pappas antydningar skulle SIGRID, i högsta ängslan. Kristofer, jag skulle vilja säga dig något om Marie... KRISTOFER. än om jag bedt Wolff, som jag först tänkte. SIGRID. Jag ser väl, att hon har det bra, tusen gånger bättre Gustaf? KRISTOFER. han var så ung då, och det hade varit dumt att kanske För resten är ju Gustaf utrikes nu... Vet du, hvad jag tänkte på hemresan, Sigrid?