Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Palmstjerna deruti, alt fä femtonåriga ynglingar äga den styrka, alt de kunna handtera musköten med dertill hörande bajonett såsom soldater, men de förslå mycket väl att handtera studsare, pistoler med kolf, dermed de äro försedda, och kunna lära sig alt med dem skjuta väl. Utom förmågan härtill, äga de viljan, som man sedermera icke finner; och der icke viljan finnas att inöfva målskjutning, der träffar icke eller skottet. I fält är det dessutom icke ensamt styrkan och manbarheten hos folket som behöfves. Dessa gossar äro, om också svagare, likväl rörligare, intelligentare och, om jag så får säga, nyfiknare än de äldre karlarne, alt smyga sig fram och se hvad som finnes framför. Hvar och en, som gjort tjenst i krig, vet huru obeskrifligt nyttigt sådant är för den, som anför truppen. Jag förnyar min begäran om afslag å betänk. Den 9 April e, m. 209 Hr von Hartmansdorff, Äng.: Det skulle anses förmätet af mig alt vilja tala i en militärisk organisationsfråga, så vida jag inginge i sjelfva sakens beskaffenhet. Men det finnes några yttre omständigheter, hvarpå jag anhåller att fä fäsla Ståndets uppmärksamhet innan beslut fattas. Organisationen af Gottlands nationalbeväring uppgjordes på en lid, då minnet af anfall och missöden var friskt, då ändamålet hufvudsakligen var att försvara sig. Nu deremot äro dessa minnen något förbleknade. En långvarig fred har gjort, att man knappt tror på ett krigs möjlighet. Dä var man uppmärksam på allt, som kunde lända till försvar, nu är man uppmärksam på allt som kan lända till besparing, eller med ett ord till hvila. Då jag fortfarande tänker på försvarets nödvändighet, tror jag mera på riktigheten af den organisation, som uppgjordes då, än på den man nu vill göra. Derföre instämmer jag med Frih. Cederström och Hr vou Hohenhausen. Då nu öfverläggningen ansågs vara slutad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om Ii. o. Ad. bifölle Statso. Ekon.Ulskms utlät. Ropades starka nej, blandade med ja.
Prot. 1856 f 1857. 9 Sami. 78 618 Prot.-Utdrag den 1 November 1857. det af särskilda kommilterade afgifna underdåniga utlåtande och förslag, angående åtgärder för befrämjande af en förbättrad skcgs-hushållning, dels ock af väckta motioner i samma ämne och dermed gemenskap egande frågor, fattade Ståndet följande beslut: Jemte det Ståndet, som för sin del erkände angelägenheten af en förbättrad skogs-hushållnings snara införande i riket, godkände de anmärkningar Utskottet framställt emot de bestämmelsere, Kongl. Majit i Nåder ansett böra läggas till grund för en ny lagstiftning, angåend skogarne i riket, hvilka anmärkningar linnas upptagne öfverst å sid. 9 af Utlåtandet i 2:ne moment och angå, dels en friare dispo sitions-rätt öfver de till krono-hemman och nybyggen anvisade skogar för innebyg garne i de sex norra länen, dels boställs-innehalvares rätt till begagnande af boställs-skog, oberoende deraf att skogen icke öfverstiger ett visst tunnland-tal, — anmärktes ytterligare emot högstberörde Nådigst meddelade bestämmelser och Utskottets godkännande af dessa: att icke någon inskränkning, vare sig i fråga om svedjande, getters betande, eller i hvilka fall som helst må ega rum från statens sida uti den enskildes fria dispositions-rätt öfver sin skog och mark; att innehafvarne af krono-hemman och lägenheter, hvilka besittas med stadgad åborätt, böra, i afseende å dispositionen öfver hemmanen och lägenheterna tillhörande skogar, bibehållas vid samma rätt, som de hittills åtnjutit; att förhållandet bör vara enahanda med delegare uti de till menigheter upplåtna häradsoch sockne-allmänningar; samt att de, som lagligen haft utsyningsoch betes-rätt å krono-parker och andra kronans skogar, äfven må dervid framgent bibehållas. Ståndet, som i öfrigt godkände de grunder, Kongl.
Vid 100:de punkten, mom. a, c, d, e och f (angående anslag för lärohus i Upsala, Wenersborg, Christianstad, Westervik och Skara): af Riksdagsfullmägtigen Jonas Andersson från Östergötlands län, med hvilken Riksdagsfullmägtige Eric Ersson från Gefleborgs län, Carl Ifvarsson från Hallands län, P. O. Hörnfeldt från Wester-Norrlands län och II. Hcegermarck från Gefleborgs län instämt: “Emot Stats-Utskottets beslut, under punkten N:o 100, mom. lit. a, c, d, e och f, deruti Utskottet tillstyrkt statsanslag till byggnadshjelp för åtskilliga elementarläroverkslokaler, får jag mig reservera. — Såsom regel har alltid lärarnes aflöning vid så väl lägre som högre elementarläroverk ansetts böra, i mån af behof och tillgång, utgå af Statens medel, hvaremot de stadskommuner, som önskade vinna förmånen af att inom sina områden ega dylika läroverk, haft åliggande att, med tillhjelp af för ändamålet afsedda kassor, sjelfva bekosta derför erforderliga byggnader, ehuru Staten i vissa undantagsfall och efter ompröfning af behofvet ofta med någon hjelp för nämnda ändamål mellankommit. Men i samma mån som behofvet af flera, utvidgade eller fullständiga läroverk gjort sig gällande och fördelen af dessas egande i närheten af egen bostad blifvit insedd, har också, synnerligast hvad angår högre läroverk, anspråken på statsbidrag till skollokaler ökats och slutligen vuxit ända derhän, att hvad som borde höra till undantagen snarare närmat sig till regel. Inseende detta missförhållande och för att befria statskassan från de alltmera utsträckta anspråken, beslöto Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag att terminsafgiften för alla icke medellöse skolelever skulle höjas med 5 R:dr, för att deraf bilda en särskild byggnadskassa, hvilken naturligtvis tillvexer i den mån ökadt lärjungeantal gör skollokalernas utvidgning nödvändig, i ändamål att sålunda göra Statens bidrag i detta afseende öfverflödigt.
Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-'Utsk:ts den 7 och 9 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 42, i anledn. af väckt motion om en lagsamlings utarbetande på allmän bekostnad. Frih. Klinckowström, Rudolf: Ehuru jag tror,att man för närv:de icke kan komma till annat slut, än det af Utsk:t tillstyrkta, nemi. att låta frågan falla, kan jag dock icke undertrycka min ledsnad deröfver, att Utsk:t icke fästat mera afseende vid denna fråga, åtminstone i en del af densamma. Som vi alla veta, äro redan vissa perioder af författningar samlade och utgifna, och Modées verk, som innehåller författningarne från 1718 till 1795, torde i detta afseende vara det förtjenstfuilaste. Från den tid då Modées författningsverk afstadnade, och intilldess år 1825 Författningssamlingen började utgifvas, finnes emellertid ingen särskild samling af de författningar, utom det s. k. årstrycket, som under den tiden utkommit. Detta originaltryck, bestående af lösa kungörelser, är mycket svårt att få komplett, hvilket jag sjelf erfarit, då jag sökt förfullständiga den samling jag lyckats åstadkomma, och det torde derföre vara önskligt, om för nämnde tid utarbetades en författningssamling. Denna torde icke föranleda särdeles stora kostnader, men skulle af alla dem, som nitälska för lagsamlingar, mottagas med glädje. Derjemte vore det, i min tanke, önskvärdt, om ett fullständigt register upprättades, hvilket skulle blifva af ofantligt gagn för domstolarna och de administrativa verken. Jag har icke velat låta frågan passera utan att göra denna anmärkning. Den 10 Februari. 553 Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef ifrågav:de Betänk, af R. o. Ad:n bifallet.
På de ställen, der inga gemensamma jordar finnas, äfvensom der, hvarest antingen ingen, eller allenast ett otillräckligt antal af stadens innevånare finnas villiga att ingå uti Wagnmanslaget, eller på skäliga vilkor vilja öfvertaga de jordar, med hvilka Wagnmanspligt bör förbindas, skola Lagen göras fulltaliga dymedelst, att andra stadsboer, som bruka jord af en viss storlek, eller som hålla hästar för idkande af näring, förpligtas inträda i Wagnmanslaget. 7 §. Nyssnämnde förpligtelse åligger en hvar, som brukar 6 tunnland och drifver borgerlig näring, eller '10 tunnland såsom Embetsman eller icke-näringsidkande stadsbo, eller såsom beneficiarius. 8 §. Den, som sålunda förpligtas inträda i Wagnmanlaget, skall der qvarstanna i 4 år för hvart 6:te tunnland han brukar såsom näringsidkare, och för hvart 10:de tunnland när han icke drifver näring. Och sedan han stått i La get den bestämda tiden, aflöses han af den, som näst efter honom har det största jordbruket. 10 §. I de städer, som icke ega någon gemensam eller egendomsjord, skola de näringsidkande innevånare, som i och för rörelsen hålla hästar, vara pligtige att ingå uti ställets Wagnmanslag, på det sätt nemligen, att de inträda först, som hålla största hästantalet, och derefter de, som hafva ett mindre antal. De, som hålla 2 hästar, qvarblifva i Laget 4 år, de, som hålla 4 hästar, i 8 år o. s. v. 1 2 §. De, som bo utanför städerne, men på dessas mark, skola likaledes vara förpligtade att ingå uti här omförmälte Wagnmanslag. 13 §. Likaledes skola bönder, men endast i yttersta nödfall och när de icke bo öfver 1500 steg från staden, förpligtas deltaga i Wagnmansbefordringen efter förut erhållet samtycke från Konungens Räntekammare. Förordningen af den 26 Juni '1844 bestämmer Fribefordringen eller Friskjutsen. Denne indelas i 3 klasser nemligen: l:o Kongl.
Alltså ådagalägger sig den absoluta identiteten i substansen såsom sina momenters konkreta, i sig reflekterade enhet, hvari de ega själfständig tillvaro genom upphäfvande af sin sinliga själfständighet, eller såsom egande en från sinligheten ren konkretion och reflexion i sig. Men eo ipso ådagalägger sig den absoluta identiteten i substansen såsom egande dessa egenskaper genom att sönderfalla i sinligt själfständiga tillvarande momenter, emedan substansens återvändande i sig såsom momenternas konkreta och i sig reflekterade enhet förutsätter de sinligt själfständiga tillvarande momenterna, hvilket förhållande återinträder såsom processens produkt. — Emellertid ådagalägger sig i substansen den absoluta identiteten endast såsom egande konkretion och reflexion i sig vid sina momenter genom upphäfvande och sättande af deras sinliga själfständighet, ej vid sig själf. Men substansen öfvergår i begreppet. Det sinligt själfständiga tillvarande momentet har nämligen denna sin tillvaro genom att vara det såsom satt-vara satta sattvarat eller reflexion i sig, hvari tillvarons negativitet negeras. Därigenom är det själf den konkreta, i sig reflekterade absoluta identiteten — begreppet. Sålunda ådagalägger den absoluta identiteten sig själf i begreppet såsom i sig, ej blott vid sina momenter, egande konkretion och reflexion i sig. Emellertid visar sig lätt denna identitetens konkretion och reflexion i sig ega samma dubbelsidiga karakter som vid substansen, ehuru närmare utvecklad. Den i begreppet förekommande negationen af tillvarons negativitet såsom dess reflexion i sig måste nämligen betraktas ur tvänne med hvarandra nödvändigt sammanhängande synpunkter. Å ena sidan har negationens negation, såsom ligger i dess begrepp, positiv betydelse. Detta innebär, att tillvarons negativitet, som i den samma negeras, är något intigt, genom hvars negerande tillvaron icke förlorar i konkretion, utan i stället positivt reflekteras i sig i hela sin bestämdhet, d. v. s. i och för sig är fullständigt bestämd, då sålunda begreppet såsom varande just den i sin negativitet negerade och därigenom i sig reflekterade tillvaron har denna karakter.
Majit finner utvägarne dertill, till en stor del, i förhand redan beredde , dels uti Konungens Nåd. Propositioner1 117 uti Bankens ägande enskilda inkomster, dels uti de afbetalningar pä Rikets skuld , som Rikets Ständer Ranken tillagt. Om Rikets Ständer bifalla, att dessa afbetalningar, hvilka hittills till Ranken ingått uti Sedlar, hädanefter må ingå etti reelt värde och användas till förökning af redbarheterne eller den reela tillgången, är derigenom den hufvudsakligaste grunden lagd, för att i bestämdt förhållande öka Bankens förmögenhet. För att bereda utväg härtill, behöfva Rikets Stan-' der endast förordna: 1:0. Att Tull-afgifterna, hvilka hittills utgjorts i Hamburger Banko med Banko-Sedlar efter kurs., må hädanefter erläggas endast i Silfver eller vexlar efter samma beräkningsgrund , och att, med undantag af hvad som erfordras för Minister-Staten och Stats-Verkets utgifter i utländskt jnynt, det öfriga af Tull-intraderne , nemligen Stora Sjötullen, inoch utgående, må helt och hållet ingå till Banken, efter dagens kurs; men som det icke vore rådligt, att bestämma ett oföränderligt uppbördssätt af Tull-inkomsterne, emedan man ej kan förutse alla händelser, och det vore en möjlighet, att, sex månader efter slutad Riksdag, konjunkturen och äfven handelns fördel härutinnan fordrade förändring, så anser Kongl. Maj:t nödigt, 2:0. Att Regeringen hädanefter,' som för det närvarande, lemnäs fria händeratt, efter omständigheterna, förordna och jemka i detta afseende. KonglMajit bör bibehålla rättigheten att, i samråd med Bankens Fullrnägtige, vid serskilda tillfällen, bestämma, antingen Tull-afgiften bör Konungens Nåd. Propositioner. bör utgå nfi klingande mynt, uti vexlar eller Banko Sedlar. Tull -inkornsterne , per medium beräknade frän det ena året lill det andra, kunna anses utgöra en ärlig summa at' minst Femhundradefemtio Tusende Riksdaler Hamburger Banko.
#Arsenal.# Krig. #Artist.# Nöje. #Artighet.# Drömmer en man att han är artig: god hälsa; en qwinna: lycka; en flicka: ostadighet. #Arrende.# Underteckna ett kontrakt: förestående fara; göra upp ett: onyttiga planer. #Auktion.# Ögonblicklig hjelp. #Avtomat.# Kryperi för den man ser under drömmen. #Axel.# Inflammerad: rikedom; bruten: ledsnad; fyllig: lycka. B #Bad.# I klart watten: god hälsa; i grumligt watten: slägtingars eller wänners död; se någon bada: bedröfwelse; taga bad af måttlig wärmegrad: lycka och nöjen; stiger man in i ett alltför warmt badrum, betyder det husliga bekymmer; kläda af sig utan att bada: öfwergående beswärligheter mötas. Allt slags hafsbad är ett förebud till utmärkelser utan winst. #Bajonett.# Hemska förebud. #Bakelser.# Göra: intriger; äta: sinlig njutning. #Bal.# Glädje och penningar. #Ballet.# Utswäfwande nöjen. #Balkon.# Farlig upphöjelse. #Ballong.# Onyttiga planer. #Band.# Sätta på sig: klokhet; taga af: bekymmer. #Banditer.# Om de anfalla: förtröstan på egna krafter; anfaller man sjelf: något inträffar inom kort; ser man dem blott: säkerhet i affärer. #Banér.# Säkerhet och lycka. #Banken.# Bedrägliga löften. #Bankett.# Alltför dyrt köpta nöjen, som man bör undwika. #Bankrutt.# Affärerna stå på dålig fot. #Barn.# Trolöst förslag. Se ett barn taga bröstet, betyder sjukdom; om den drömmandes hustru är hafwande, betyder det att barnet får dålig hälsa; är det ett fruntimmer som drömmer, betyder det, att hon blir hafwande med en flicka, eller också en förestående olycka; se flera barn och tala med dem: orättwisa. #Barnsbörd.# Lycka, om den går wäl; olycka om motsatsen.
Deruti visar sig således att bränvinsbränningen under Nov. och Dec. månader förlidet år efter alla anledn:r, har varit något ringare än på hösten 1852. Hvad beträffar anledmrne för bedömmande af bränvinsbränningen i nästlcde April månad, så visar sig ungefär samma förhållande. Förlidet år i April månad brändes med 15,247 pannor och för April månad innevande år Den 4 Februari e. m. 363 äro anmälda 15,§15 pannor, således ungefärligen 570 pannor mera och kannerymden för April månad är ungefärligen lika för båda åren. Således är det argument falskt som Utsk. här har framlagt, att bränvinsbränningen under förra hösten har bedrifvils med större ”öfverdrift” än vanligt. Det andra argumentet är, att ”nöden stur för dörren”. Detta vore verkligen ett talande skäl, om det vore sannt, men jag frågar Eder Mine Hrr, står verkligen någon nöd för dörren under det kommande året? Hvad beträffar brödfödan, så sammanstämma alla upgiftcr från Landshöfdingarna med hvad en talare här anfört, att det väl är blist på penningar alt köpa för, men icke brist på spanmål. Det är äfven kändt, att om än råggrödan förlidet år var dålig och betydligt mindre än vanligt, så var likväl vårsädsgrödan jemngod med hvad den under vanliga år plägar vara. Detta visar sig deraf, att priserna för vårsäden i år icke stå mycket högre än i vanliga år. Hvad dessutom be träffar de höga priserna på råg, som man velat antyda skall komma att användas i bränvinspannorna, hvilket jag icke tror, så är orsaken härtill, helt annan än bränvinsbränning. Det är påtagligen den dåliga skörd, som har blifvit öfver hela Europa med ganska få undantag. Det är de höga spanmålspriserna i andra länder, hvilka föranledt oss att skeppa ut spanmål, som härtill äro orsaken, och detta har föranledt att rågpriserna i de orter som gränsa till de större Stapelstäderne på vestra kusten, äro så högt updrifna.
Alla hemmansbrukare synes bära i detta Mende äga lika ratt, och antingen för alla eller ingen hemmansbrukare undantm b-nvftjos; hwaremot hemmansbrukare i allmänhet, synes bö^a jemte andre, bibehällaö wid den rvanliqa befrielse fran Utstylder, dä de hafwa syra wrmalsstrifire Barn; men hwilket af Högloft. Mffvlket lärer wara upphafwit. — Hwad jag anser gan - Den 5 Januarii. Z41 ganssa snmärkningswärdt är, utt ofyifren för Rusttjenst marker är mdchaäeii i 2-.dra Art. i Förvrdningen, hwilket, fä',om oförenligt med BewjilaingSarunderne och billighet, icke bör medgstwas. — Da w!d de distwande Hemmans - wäcdermgar, Frätse-egrnstapc-i c-, ett hemman ofelbart föranleder tilt ett fö.löjdt warde, da ^kattejordagaren Njuter otdrag för räntan wid d>tz inkomst-deräkiilug och dymedelst kommer ! famina förhäxande med F-aste ägaren, sam ruan säd-snt afdrag mäste beräkna en större inkomst ; sä är en femMbsl r förbäliandek iagltoglc, och utan vrattwisa nägon Bewillning för Rusttjenst marker, under hwad benämning som hälst, synes icke böra äga rum." "Wid kamma Art. anmarkes, att dä wan« ligen 12 men högst 2 hesa mantal utgöra en (Soldat Rote, och Vacance-afgift för. en sädan manligen upvgär ull zo R.dr och derönoer, torde den i Förordningen stadgade Rokefnheks afgift 8 R dr för hw^rje helt mantal skäligen kunna höjrS ull nära dubbelt.
Eric Ericssop. C. Klintberg. Uppläsr Den 5 Juli. Uppläst hos Samteliga RiksStänden den 5 Juli. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Betänkanden angående gjorda Anmärkningar vid Stats-Utskottets Betänkande om Stats Verkets Inkomster och deras beräkning i RiksStaten ifrän nästkommande års början och påföljande år intill nästa Riksdag. Genom Protocolls-Utdrag af den 15, 19 och 20 i denna månad hafva Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördiga Prest-Ståndet samt Vallöf!. Borgare Ståndet, i anledning af inom Stånden gjorda anmärkningar, till Stats-Utskottet återremitterat Stats-Utskottets under den g dennes till de Respectiva Riks-Stånden afgifne Betänkande, angående Stats-Verkets Inkomster och deras1 beräkning i Riks-Staten för nästkommande och påföljande år intill nästa Riksdag. De inom Respectiva Riks Stånden gjorde Anmärkningar bestå uti följande: 1:0 Angående Dödsfallsoch Avancements Be« 9parings medel. Så väl hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, som af en Ledamot uti det Högvördiga PrestStåndet, har blifvit yrkadt, att dessa medel icke böra ibland Stats Verkets Ordinarie Inkomster uppföras och beräknas, utan hädanefter som hittills upptaga? ibland tillkomna eller tillfälliga Inkom - 512 Den 5 Juli, Inkomster, såsom varande egentligen besparin» gar å Utgifts Titlarne. Efter inhämtad närmare kännedom af RiksStaterna och Räkenskaperna samt i öfrigt erhållna upplysningar, har Stats-Utskottet uti Dess förra Betänkande ansett dessa medel vara af den egenskap, att de både borde och kunde ibland Stats-Verkets Ordinarie och ständiga Inkomster upptagas och beräknas. Då uti Riks-Staten alla Eoner beräknas och afioras till deras fulla belopp, men ofelbart kan hända, att vacancer under loppet af året uppkomma, då Eönerna hvarken kunna eller böra utbetalas
Banco-Utshotlcts Betänkande, JVto 2 g, 4:0 Rikets Ständer i Revisorers yttrande, i anledning af gjord' hem* ställan till Bankens tryggande emot förlust å lån emot fastighetspant, bes värad med: inteckning , som eger företrädesrätt framför det sökta länet. (9 835 års R'ev. Berättelse, pag. 29— 3o.) Sedan, i anledning af stadgandet uti Bnneo-Reglemenlet, § 189 mom. 2- lill, c., att, om fastighets-panl, hvarå lån sökes, är bes varad med inteckning, egande företrädesrätt framför det sökta lånet, beloppet - af samma inteckningskall afdrag-as från den -y del af taxeringsvärdet, hvarutöfver lån icke får meddelas, Bankens Commissariat, uti dess till 1835 års Revisorer afgifne Berättelse, utbedi sig Revisorernes yttrande, huruvida, på sätt Banco-fullmäktige den a 5 Juni i83o rnedgifvit, jemte capitalet, fern års ränta derå får från tredjedelen af taxeringsvärdet afdragas, så att den återstod deraf, sorn Banken liela irar, i alla händelser må vara fri från gra va tioner hafva bemälde Revisorer, på anförde skäl, ansett det böra bero på Bancafullrnäktige att, uppå Commissarialets derom i serskilda fall gjorde framställningar, efter omslnndighelerne lemna de föreskrifter, som för Verketssäkerhet pröfvas mest betryggande. Efter öfvervägande af hvad Revisorerne, till stöd för deras åsigt, andragit, har Utskottet funnit allt skäl alt i Revisorernes yttrande instämma. 5~:o Angående af Banco-/ull mäktige vidtagen åtgärd till Banketts säkerhet mot förlust ä län pä. fastighet span t, som uppgifves. vara af lironoskatte-natur. (1839 års Rev. Berättelse, pag. 33—35.)
När nu beslut öfver della sednare betänk, ännu icke är af RiksStm fattadt, så lärer det vara orsaken hvarföre Exped.Utsk. icke kunnat hafva officiel kunskap om förhållandet. Men sorn sistnämnda förslag är R. o. Ad. bekant, så får jag vördsamt anhålla, att förevar, förslag till underd. skrifvelse måtte återremitteras, på det att hela denna punkt måhända kunde uteslutas och saken sedermera genom en särskild framställning från R. St. förekomma. Under tiden kunde Utsk. i särskildt memorial, på vanligt sätt, underrätta RiksStm om skälet hvarföre denna punkt uteslöles. Gr. af Ugglas, Ludv.: Efter den upplysning, som Den i Mars. 5 Hr von Hartmansdorff meddelat, får jag förena mig med lionom i begäran om återremiss. Dock får jag'anhålla med detsamma, att R. b. Adis beslut härom måtte meddelas de öfriga Slånden, på drt att Exped.Ctsk. må äfven från dem kunna erhålla auloiisation att företaga den uteslutning, som llr von Hartmansdorff begärt. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att den gjorda anmärknm borde föranleda till förslagets återremitterande, på det sätt att den genom särskildt prot.- utdr. meddelades de öfriga Ständen. Ropades sta i ka ja, blandade med några nej. Hr Fril).-o. Landtm, förklarade, det lian trott sig finna alt ja öfverrösta! nej. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. i öfrigt behagade gilla Ulskts förslag. Ropades ja. Föredrogos till justering och godkändes Exped.Ulskts den 27 sisll. Febr. på bordet lagda förslag till R. Sl:s und. skrifvclser lill K. M.: N:o 254, angtde förändring i consulad-afgiflers beräkning, m. 111.; N.-o ?.55, ang:de stämpling af spelkort samt afgiften derför; N:o 256, i anledn. af K.