Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag uppmanar således till en närmare granskning af det förhållande, som nu förefinnes emellan Luleå Lappmarks Lnnevånare, och huruvida Landets beskaffenhet verkligen medgifver, att Nybyggarne, med något slags hopp om framgång och bestånd, kunna så högt mot fjälltrakten upptränga, att det Folk, hvars tillvarelse beror på ett ostördt vistande der, må rättvist kunna än vidare sammanträngas. Jag önskar att något värn måtte ställas mot Renbetets förstöring uti det nedre Landet, och såmedelst den olycka förebj^ggas, hvarigenom Lapparne beröfvades den förtjenst, hvilken en långlig vana för dem gjort till ett oeftergiflig! hehof; och af hvilken anledning äfven nu föreslås: / 1:0 Att alla i Luleå Lappmark befintlige Nybyggen och Nybyggesanläggningar afvittras på Statens bekostnad3 med bibehållande af sådane lägenheter äfven utom dessas områden, på hvilka innehafvarnes anspråk kunna lagligen gälla, och med vilkor att desamma inhägnas, eller att derå bergadt höfoder i lador vårdas. 2:0 Den j5 December f. m. i45 2:0 På öfverlopp smarken utsynas och från densamma utbrytas alla derå befintlige lägenheter till Nybyggen, hvilka sedan kunna, i den ordning som framdeles lärer stadgas, till begagnande upplåtas. Äfven må den, som inom föreskrifven tid visar sig vara innehafvare af lägenheter utom sitt område, till det belopp, att ett hemman af minst mantal dermed kan inrättas, till ny anläggning erhålla tillstånd, dock uti bägge fallen, att den i förfaltningarne foreskrifne odlingsskyldighet årligen fullgöres vid rättighetens förlust, och att Nj^byggaren för öfrigt ställer sig till efterrättelse de vilkor, sorn tillståndsbrefvet kan komma att innehålla. 3:o
Det vore nu i högsta måtto obilligt, ora för giftermål, ingängne före d. 14 Sept. 1845, mannen skulle taga dubbel lott i giftorätt, men hustrun icke desto mindre till lika lott med mannen surrogera för begges deras nytta såld endera makan tillhörig odaljord. Det är således nödvändigt, att detta förhållande genom lagförklaring bestämmes. På samma sätt är det med bakarf. Efter den gamla lagen ärfde enligt landsrätt föräldrar sina barn, mannen | och hustrun tridjung; denna fördelning af föräldrarnas arfsrätt efter barnen grundar sig på fördelningen af Den 9 Februari f. m. 377 hvarderas giftorätt, oell 0111 raan nu vid den nya lagens tillämpning ville bibehålla dubbel giftorätt för mannen uti de äktenskap, som voro ingångne före d. 14 Sept. 1845, så borde väl äfven den dubbla arfsrätlen bibehållas vid bakarf för samma äktenskap; pä det att således icke en ny förklaring öfver lagförklaringen må blifva behöflig, anser jag nödvändigt, alt den lagförklaring, sorn nu utfärdas, blifver i dessa afseenden fullständig och anhåller, på sådan grund, om återremiss af Ulsk:s betänk. O Hr Akerman: Då jag sist nämnde om min förundran deröfver att LagUlsIcs ledamöter, som tillstyrkt betänk.i denna fråga, iaktlogo tystnad, anade jag visserligen oråd oell jag har i anledn. af eli värd talares sista yttrande vunnit bekräftelse på min förmodan. All emellertid meningen i fråga om den nya lagens tillämpning kan hos allmän helen vara högst olika, det bevisar den skiljaktighet, sorn här företer sig ibland jurister. Om det vore mig möjligt att följa Gr. Sparre i de uttlygter han tillåtit sig vid framställandet af sina åsigter af frågan, så skulle jag gerna vilja det, men han talade om så mänga förhållanden, Svenska och utländska, nutida och forntida, all det, med hästa vilja, icke är mig möjligt. Jag anhåller dock att få lästa mig vid några få punkter uti hans yttrande. Han talade om alt det borde förhålla sig lika i fråga om giftorätt och arfsrätt.
I förra fallet så kunde länets indelta infanteri samt arbetsföra arrestanler gemensamt sommarmånaderna göra arbetet, men åbyggnaderna och hägnader på entreprenad med enskilde, derefter indeladt till minst J:dels mantal, tillräckligt för tarflig föda och kläder åt en familj med 4 å 5 barn, till en början på vissa år skattfritt insätta sådana afsigkomne proletärer och mindre brottslingar, deraf någon förbättring på egen hand kunde väntas, att der föda sig med föreskrifven odlingsllit, sorn årligen af närmast boende kronobetjening borde besigtigas, samt till vederbör, auktorileter inrapporteras, hvarigenom man kunde vänta förbättrade seder och lefnadssätt, ty nöd och fattigdom förorsaka ovillkorligen de nu företeende brott och sedeslösheler, men i framtiden riket återbekomma en välsignad ränta för sine kapilaler i många afseenden af skatt m. m., som tacksamt erlades af efterkommande generationer. Denna motion anhåller jag äfven communiceras med här församlade MedRiksSt:n och blifvande Utsk. Remitterades till StatsUtsk. samt communiccradcs de öfriga RiksSlm. 13. Då ett betydligt antal af Riddarhusets ledamöter, äro dels mycket aflägse boende ifrån Stockholm, der riksdag enligt grundlagen skall hällas, äfven med pekuniära uppoffringar, ej hafva så öfverflödiga tillgångar, det de utan känbar förlust kunna riksdagskostnadcrna utur egen kassa bestrida; således desse, ehuru innehafvande både erfarenhet och kunskaper uti hvad fäderneslandets rätt och bästa angår, måste uteblifva, till stor förlust vid förekommande öfverläggningar ra. m., så torde tillåtas mig, att inför H. R. o. Ad. motionsvis föreslå lill antagande: l:o Att hädanefter vid hvarje riksdags kallelse, inför K:s Bef:de i hvarje provins-residensstad, å tillkännagifven dag, capita sammanträda och sig emellan genom ordentlig vallängd rösta för större eller mindre antal af inom provinsen befintlige Grefvar, Friherrar och Adelsmän, till Riddarhusoch riksdagsrepresentan ter. 2:o
Väl hade varmhjärtade personer genom donationer och gåfvor bidragit till kassans tillväxt, men dessa voro härvidlag blott » en droppe i hafvet ». E n utväg återstod dock ä n: en vädjan — den första från tidningsmannahåll här — till den allmänhet, hvars talan man fört och för. Och denna vädjan h a r nu krönts med en framgång, som måste betecknas såsom storartad. Ej något lotteri hos oss har till dato kunnat uppvisa omkring 3,400 vinster, och lika litet k u n n a vi anteckna någon festtillställning, därvid öfver ett tusental personer medverkat för att göra densamma så lockande och inbringande som möjligt. Jag talar nu blott om festerna i hufvudstaden. Ty det var ej endast Helsingfors, som lämnade sin medverkan, fester firades äfven i snart sagdt alla landsortsstäder, ja äfven i flere landskommuner buro dessa dagar vittne om, att något annat än det hvardagliga gick af stapeln. Festernas rad här i Helsingfors inleddes med lotteriet den 3 nov. i societetshuset. Den storartade vinstexpositionen, smakfullt anordnad som den var, ådrog sig allmän uppmärksamhet, och tillströmningen af lottköpande var så stor, att samtliga, till ett 30,000 tal uppgående lotter inom något mer än en timme slutsåldes. På kvällen samma dag var en sportfest anordnad i Cirkus-manegen å Broholmen, nu lokal för Helsingfors ridinstitut. Den tidigare, mindre tilltalande lokalen företedde denna afton, prydd som den var med guirlander, draperier och sköldar i rödt och gult, en praktfull anblick och den rikliga elektriska belysningen bidrog i sin m å n att höja det hela. Salongen var proppfull, ja den var det jämväl vid den reprisföreställning, som den 5 nov. gick af stapeln därstädes. Gräddan af hufvudstadens publik h a d e här stämt möte. Programmet bjöd här på rullskoåkning, i hvilken äfven den europeiskt ryktbara fru Nadja Franck deltog, vidare på bicykelnummer, ridnummer, gymnastikuppvisning, sabelhuggning, amatörbrottning m. m.
«Jag har aldrig haft något att anförtro dig, fast du kanske trott att det bara var, derför att jag inte ville. Men nu har också min tur kommit, och det ville jag gerna säga dig.» Bengt var med ens vorden som förändrad; det kom fart i hans ord, och det lyste af lycka omkring honom. Det var ett bundet jubel, som ändtligen sprängt de konstlade banden; han satte fram hvart ord och hvarje detalj med något af den på samma gång förtviflade och triumferande hänsynslöshet, hvarmed den alltför tystlåtne och tillbakadragne söker öfvertrumfa känslan af skamsenhet vid ett utbrott af förtroende. «Hur länge går du och bär på detta, Bengt?» «Ja, det kan man ju aldrig säga. Man vet ju inte, när det egentligen begynt. Kanske var det engång i fjor vintras. Jag hade rest hem till Mårtensdag; en dag for jag till Grödinge på besök. Det var blåst och rusk och alldeles mörkt, när jag kom fram. Föräldrarna voro bortresta; och i stugan satt bara en piga, som visade mig ut till flickornas rum. Då var det, – när jag öppnade dörren en stund förgick, flickorna suto lutade öfver sitt arbete; jag vet inte hvarför, men jag tyckte med ens så blodigt synd om dem; liksom om de sute här ensamma och skulle alltid få komma att sitta här ensamma. Då såg Hanna plötsligt upp och fick syn på mig, och den blick, jag då fick, gick varmt igenom mig. Det är kanske den som gjort det hela.» «Och hon? Har du talat med henne?» «Nej, men jag tror nog, hon håller af mig. Der har i alla fall varit små tecken, som sagt mig det. Du vet, sådant der som egentligen ingenting är, men som man icke kan taga fel på.» Det hade kommit en stolt tillförsigt öfver Bengt. Han talade vidare om sin kärlek. Nu ville han göra undan sin examen, skaffa sig en plats och ett hem till sig och henne. «Det skulle vara lyckan,» slöt han vekt och bäfvande på målet. «Det gör du rätt i,» svarade Truls varmt och sakta. De gingo en stund under tystnad. I nordvest höjde sig fullmånen, kopparröd och med sotteckning, öfver grannbyns almdunge hastigt upp på natthimmeln.
Den inskränkning tror jag dock böra göras, att af den låne-dividend, jag ansett böra tillfalla handeln och näringarne i inskränktare mening, ej mer än en viss, äfven af Rikets Ständer bestämd, andel, högst hälften, får utlånas åt personer, boende i eller inom 2 mil från städerne Stockholm, Götheborg och Malmö, der lånen Isomme att utgifvas, emedan eljest kunde inträffa, att andra orter af riket blefve mer eller mindre lotllösa. Slutligen anser jag Rikets Ständer böra besluta att af den utländska lånefonden intet lån får på en hand eller åt ett bolag utgifvas till högre belopp än Tjugu Tusen Riksdaler Riksmynt»; Häruti hafva instämt Riksdags-fullmäktige Nils Andersson från Christianstad och lierman Öbom från Norrland. Bih. lill R. St. Prot. 1«56—1858. 6 Sami. 1 Afd.fM Haft. 3 18 Banku-Vlskollels Utlåtande M 70. af Riksdags-fullmäktigen Jonas Andersson från Östergöthlands Län, som instämde med Herr Doktor Sandberg i hans mot 2:a och hufvudsakligen äfven 4:de och 6:te punkterne afgilna reservation, med förmälan derjemte, att då da medel, sorn skola upplånas, äro afsedde att, under de 3:ne nästföljande åren, underlätta landets hufvudnäringar, för att sålunda bereda möjlighet för desse att på samma gång kunna oafbrutet framalstra nÖdvändighets-artiklar till förbrukning inom landet samt exportvaror, äfvensom att åt den arbetande klassen bereda sysselsättning och förtjenst, så berodde på sättet för lånemedlens användande huruvida det sökta ändamålet kunde vinnas eller ej. Så som affärs-förhålla odet nu gestaltat sig inom ocfi utom landet, vore det af vigt att ordna användningen af medlen så, att dessa icke direkte genom de större köpmännens händer genast ginge ur landet till utländska liqvider för importerade varor och dermed sammanhängande vexelskulder, hvarigenom hufvud-ändamålet med låneoperationen skulle förfelas.
Stats-lJtskottets Eetänianden. 837 Stats-Ulskottet hemställer, att på enahanda sätt nu måtte förfaras, ej mindre med det a£ Herr Commerce-Rådet G ellén innehafvande Lån, än de öfrige af Kongl. Bergs-Collegii till RiksGälds-Contoiret nu aflemnade Cassa varande utlåningar. Hvilket allt Riksens Höglofl. Ständers Eget wmpröfvande vördsamt underställes. Stockholm den 17 April 1818. Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Remiss af Fullmäktiges i fernContoiret underdåniga hemställan om inför skrifvande af Engelsmannen Thomson i och för försök af ett nytt femberednings -sätt under namn af Puddlings-Processen. Sedan Bruks - Societetens Fullmäktige i JernContoiret under den 23 sistledne December hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemstält, att, då Götha Canal - Directlon vore betänkt, att för anläggandet af ett Gjuteri, som vore behöfligt för Canal-Bolagets räkning, införskrifva en Engelsman vid namn Thomsson, och denne äfven skall äga fullständig kännedom om det i England brukliga Jernberednings - sätt, under benämning af Puddlings - Processen, Fullmägtige äfven måtte tillåtas, att vid anställande Jern - gg8 Stats-Utskottets Betän&anden. beredningsförsök , sorn dermed agde likhet, begagna bemälte Engelsman, och Kongl. Majt häröfver hört Dess och Rikets Bergs collegium ^ sorn sådant lillst,yrkt; så har Kongl. Maj:t genom Nådig Remiss af Handlingarne, den 20 nästledne Februarii, behagat öfverlemna detta mål till Riksens Ständers Stats-Utskott. Vid förehafvande häraf har Stats-Utskottet. enär fråga icke är om någon utgift af Statens medel, funnit sig icke kunna tillstyrka Riksens Höglofl.
Stackars Nino, hon bad honom e j, hon vågade ej anförtro honom något så maktpåliggande. Men på kvällen, då de små lustbomberna knallade kring gästernas fötter och då icke blott stråtaken öfver bänkarna, utan ock hönsburarna, boningshuset och brunnen strålade af grön-röd-hvita lyktor och då Nino antände bengaliska eldar ute bland kronärtskockorna, såg han, om ingen annan, hvad hon menade. Det var, som o m hon, med hvarje glas vin hon gaf soldaterna, ville säga: » Gån och gören allvar af det. Romas kvinnor vilja se nya triumftåg skrida upp mot Campidoglio! » Nino hade aldrig dundrat så mot kriget på fredsföreningen som dagen efter den festen. Då truppen afreste till Neapel, där den 11 Hon tänkte blott på en, och hon gaf honom ej blommor, men han skulle lofva henne att eröfra Meneliks hufvudstad. Löjtnant Ugo lofvade henne, att han skulle komma tillbaka till henne m e d den abessiniska kejsarinnans krona. Och så skildes de. Men de hade ej varit borta i två dagar, de hade ej hunnit afresa från Neapel, förrän det inträffade, att den stora svärmen, som varit upplagrad i Adua, började röra på sig, och det kom telegram på telegram. Det var just då, när ingen tänkte på annat än den seger, som måste vinnas därborta, sedan så oerhördt mycket folk blifvit ditsändt Kungen hade begifvit sig till Neapel för att se truppernas affärd. Ena dagen talade han till dem o m den ära de skulle vinna åt det älskade Italien, andra dagen kom telegrammet, och det berättade — om förlorad batalj, upprifven här, flykt och panik. Just egendomligt att tänka, hur telegram men träffade i de dagarna. Meneliks kulor hade endast kunnat fälla en sjutusen man, men telegrammen togo upp kulornas verk, kommo ifrån Aduas högslätt, passerade Medelbafvet och nådde målet. Icke ett italienskt hjärta kom oskadadt undan! Teresa kom till Nino alldeles tillintetgjord. » Hvad har skett därute, Nino?
Sverige med sin från andra länder i mångå afseenden skiljaktiga natur och egendomliga förhållanden, genom väl utförda geologiska undersökningar icke blott skall erbjuda vetenskapsmannen intressanta företeelser, utan afven lemna industri-idkaren och framförallt måhända mest jordbrukaren mångfalldiga i praktiskt hänseende vigtiga upplysningar och materialier, hvilka, rätt använda, för dem och således för landet i allmänhet skola medföra stor vinst och oberäkneliga fördelar. Det förslag till en omfattande special-undersökning af landets jordoch berg-lager, Kongl. Majit nu täckts för Rikets Ständer framlägga, är derföre, i Utskottets tanke, ‘ förtjent af största uppmärksamhet och synes jemväl böra med lifligt deltagande af Rikets Ständer omfattas, helst med temlig visshet kan förutses, Stats-Utskottets Utlåtande M 203. 7 aöt landets matenela utveckling härigenom i hög grad skall främjas och kostnaden snart nog måhända blifva betäckt af de nyttiga och välgörande frukter, landet deraf bör kunna påräkna. För egen del föreställer sig likväl Utskottet, att öfvertygelsen om den verkligen stora nytta de flesta näringsgrenar kunna hemta af nu ifrågaställda geologiska undersökningar säkrast och mera allmänt, än hittills varit fallet, skulle kunna bibringas och utbredas, om ifrågavarande undersökningar till en början icke företoges i allt för stort omfång, utan inskränktes till någon eller några delar af landet, så att dessa arbeten hunne afslutas inom nästkommande 3 år och komma att utgöra ett helt för sig. hvars resultater Kongl. Majit då jemväl torde låta meddela Rikets näst sammanträdande Ständer, hvilka således bäst blifva i tillfälle att pröfva och bedöma ändamålsenligheten och nyttan af dylika företag samt i anledning deraf fatta sina beslut för framtiden. I öfverensstämmelse med dessa i korthet antydda grunder och med stöd af de i den nådiga propositionen i öfrigt anförde skäl, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer, med bifall till Kongl.
Den 19 November f. bv *45 de Lotsoch Båk-afgifterne; om ökadt /inslag för Modell-kammaren och Mechaniska Skola»; rörande inköp af Professor A diar ii örtoch Laf-samling ; angående Em nels - Och Tjenstemäns rättighet, som fyllt 70 års ålder, att behålla Lönen vid afskedstagandet; om Pension för Lands-Kamererareu, Kammar-Rätts Rådet A, Ekelund; angående förre Härads-Skr ifvar en Santesson» Pension; rörande Häradshöfdingars Pen-" »ions-rält; om Landshöfdiugars Pensionsrätt; angående Riks-Statens fide HuivudTitel; om den 7-‘de Hufvud-Titeln ; rörande Ståts-regleringen under 9;de IdufvudTiteln; i fråga oin Riks-Statens /pdeJIufvud-Titel; angående 5;te Hufvud-Titeln med antagande af det utaf Utskottet i frågan om anslag till Musikaliska Acadeinien framställde ;:sta Alternativ; örn reglering af Allmänna Indragnings Staten; rörande vackt Motion om nedsättning af en Comité, för att undersöka beskaffenheten af alla hemmans onera; qm Andrarums Alnn-Yerks rätt lill inköp af Skogselfecter m. m ; rörande Räntorues Utgörande för någre Thorshälla Stad upplåtne hemman; om ersättning till Handlanden Tausen för afträdt Arrende af Uranienborgs Kungs-Ladngård ; i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande angående rättighet för Bergsman, att lösa Kronans persedeloch tionde tackjern ; om Pension till f. d. Landshöfdingen H. Järla; angående Lönförhöjning for Krono-Fogdar och Härads-Skrifvare i Bohus Län 5 om up» Dsn ig November f, m. låtelsc till cnslulte af den under Gripsholms Kungsgård lydande Lägenheten Tegelhagen kallad; angående förhöjning i Djekiiepenningarne; rörande väckt Motion om Löneanslag för en Lärare i Statshushållnings Vetenskapen m. m ; angående inrättande af en gemensam
Ifrån och med 1810 års Bevillnings-förordning, som bestämmer Taxerings-männens antal \ Stockholm till 51 ledamöter, hvaraf 36 utaf Borgareståndet, uti Götheborg och lista klassens städer tili 24 ledamöter, hvaraf 15 utaf samma stånd, uti 2:dra och 3:dje klassens städer till 18 ledamöter, hvaraf 12 borgare, och uti alla öfriga städer till 15 ledamö - 32 Bevillnings-Utskottels Betänkande, N:o 4. ter, hvaraf 9 borgare, hafva följande riksdagars samma förordningar, med undanlag af år 1812, som upptager 72 st. taxeringsman för Stockholm, hvaraf 48 st. utaf borgerskapet, efterhand kommit till de bestämmelser, som nu äro gällande såväl för stad, som för land. Ännu år 1835 hade landel 9 st. taxerings-ledamöter, hvaraf endast 3;ne utaf bondeståndet.
Något skäl till klagan Öfver liden orättvisa syntes ej heller vara för handen från deras sida, som i följd af tillfälliga förhållanden ej genast kunde komma i åtnjutande af de med skatteförenklingen afsedda förmåner, enär hela åtgärden icke afsäg Stats-Utskotlets Utldtande N:o 91. 47 afsåg att i nägon mån öka eller minska skattebeloppet, och i allt fall dessa räntegifvares ställning i förhållande till räntetagarne icke blef sämre, än den förut varit. Huruvida årspriset blefve högre eller lägre än markegångspriset, kunde icke på förhand förutses, hvadan man saknade all grund för bedömandet om det vore förmånligare att tillhöra den ena eller andra klassen af räntegifvare, eller, med andra ord, om det vore mer eller mindre tryckande att utbetala räntorna efter medelmarkegång än efter årspriset, hvarföre man då icke kunnat vidtaga den af motionären ifrågaställa åtgärd att tillägga de räntegifvare, som ej genast finge utbetala sina räntor efter medelmarkegång, ersättning derför af Statsverket. Nu, efteråt, kan frågan om hvad i nämnde hänseende är förmånligast utan svårighet lösas endast derigenom, att man i markegängstaxan jemför årspriset med medelmarkegångsvärdet. Det faktum motionären till stöd för sin framställning åberopat grundar sig ock på en sådan jemförelse för åren 1855, 1856 och 1857. Dess giltighet kan lika litet förnekas som att, om jemförelsen af nämnde pris i markegångstaxan för ifrågavarande län blifvit fortsatt för de följande åren, ett alldeles motsatt förhållande skulle för sistnämnde år visat sig hafva egt rum och att, om saken betraktas i sin helhet, förhållandena jemnat sig sjelfva, utan någon ersättning å ena eller andra sidan.
Disconterpes utredning i jemförelse till döt För* slag, som i Utskottens Betänkande innefattas, hvarjemte, och i grund af den förmoda*, att Kögloflige BancöUiskottet fotat siria Calculer på bestämda beräkningar, jag önskar sit 1$ Utskottets upplysta pröfning underställa, om icke en gräns borde bestämmas för Banquens möjliga förluster, hvilka i annan Väg, om så fordras, af Statens Medel kunde godtgöra», och hvartill jag föraplåtes af den farhåga, att des* sa förlaster sluteligen blifva för Banquen större än man nu sig föreställer, om jemlikt Utskottens Betänkande, icke nya Lane utvägar öppnas för nu säkfa och ordentliga Låntagare sorn omsider ännu blifva osäkra , då Lån-till flera Millioners belopp innom få år skola indrifva», utan allt Låne-biträde dertill , och då, ge«öm UtmätningsAuctiöner, den omtänksamme hus* hällaren jemte vinglaren kommer på obestånd. Jag förmodar väl Utskotten, med afseende å allmänna yälfärdens fordringar, och de Bad* tjuen botande större förluster , genom en hastigare intagning j Discont-rorej*<öft, i dess Väntade FinanceBetänkande deremot b?rödt erforderliga Correctiver, och föreslår derföre vörfbamligen, att prörtling>n af förevarande Betänkande, då det ifrån Utskotten återkommer, måtte hvila , för aft i sammanhang nied FinancejPlaneq afgqras, Utskotten hafva, i förening med den alte männare meningen, ansett Disconternas för» Den 17 Martil, /, 'in.
M. ansett de under benämning af ''Understöd för vetenskapliga arbetens utgifvande”, såsom ersättning för räntan af ofvanämnde Cassa, uppförde 450 R:dr, böra från 8:de Hufvud-titeln uteslutas; och har, i öfverenslämmelse härmed, berörde summa icke blifvit å Riks-Staten uppförd. ia;o Institutet för blinda och döfstumma. Med anledning af bos Rikets Ständer derom gjord framställning, hafva Rikets S:änder funnit skäligt bevilja en årlig tillökning af 1000 R:dr uti bemälde Instituts anslag, att användas till förbättring i lönevilkoren för lärare och vårdare vid Institutet, äfvensom Rikets Ständer uppfört ett årligt anslag af 5000 R:dr till understöd för en under Styrelsen öfver Institutet för blinda och döfstumma ställd serskild undervisningsanstalt för blinda. i3:o Kyrkors underhåll. Med föranledande af bos Rikets Ständer derom gjord framställning, hafva Rikets Ständer till underhåll för Wisby Domkyrka, af Kronans behållne arrende-spanmål utaf Wisborgs Kungs-ladugård anslagit 50 tunnor årligen att intill nästa Riksdag utgå. Då uti öfriga å denna Hufvud-titel förut uppförda anslag någon förändring icke af Rikets Ständer ansetts erforderlig, med undantag af i det föreslags vis beräknade markegångs-värdet å Clerecie-Statens Indelta Räntor tillagde 4 R.dr, för jemnande af Ilufvud-titelns slutsumma, hafva dess anslag blifvit upptagna att, från och med innevarande års början och intill nästa Slals-Reglering, utgå som följer: Expcdilions-Utskottels Förslag till lind. Skrifvelse} N;o 88. Ecclesiastik-Departementet: l:o Ecclesiastik-Departementet: Departements-Chefen, Lön 4,500:- Talfel-penningar 2,500: - 9,298:16.