Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Amiralitetstorget, utgörande i längd 13,801 alnar, naed särskilda ledningar inom staden till Flottans Skeppsvarf och quain vid Hög* vakten, Sjukhuset, nya dockorne och quain derstädes, Stumholmen och Flottans Bageri och till en brunn vid BarnhusSkolan, 4243 alnar, till SkeppsgosseKasernen, en Springbrunn å AmiralitetsSlätten och en dito å Amiralitetstorget, en brunn å Kyrkogatan och en dito å f. d. Strömholmska tomten, 583 alnar, för reservoirens tömmande 339 alnar, samt dels från hufvudröret och dels från reservoiren för stadens innevånares behof, längs Wittusgatan till planen vid CoopvardieVarfvet, äfvensom till Handtverkaregatan, en brunn i korset af Amiralitetsoch Drottninggatorne, lilla och stora Björkholmen, vestra delen af Köpmangatan å Möllebacken, Kungsgatan, en springbrunn i korset af Borgmästareoch Ronnebygatorne, en dito i korset af Kyrkooch Drottninggatorne, en dito å Bredgatan, 2:ne dito å vestra delen af Amiralitetsgatan, samt en brunn i korset af Borgmästareoch Handtverkaregatorne, hvilka ledningar jemte springbrunnsrör utgöra 4000 alnar, varande kostnaden beräknad för stora ledningen till 164,046 lt:dr, för ledningarne för stadens behof till 44,324 R:dr 18 sk. och för ledningarne för Kronans behof till 54,447 R:dr 46 sk. 6 r:st., eller tillsammanlagdt 262,818 B:dr 17 sk. b:ko, hvilken kostnad dock torde något minskas, om, i st. f. att rören, enl. ofvanberörde förslag, skulle nedläggas i en trumma af träd långs broarnes östra sida, undervattensledning der kan verkställas.
Owillkorlige fordringar hos en lag äro: att dest stadganden skola stödja sig pä allmänt giltiga rättsgrunder; att densamma mäste wara werkställbar; och att desi ordalydelse skall wara bestämd samt stilen den lagstiftande magten wärdig. Men art 79* Den 2 6 Iunii» att det nu afgifne förflag saknar flera detze eaenskaper torde Annas af följande anmärkningar: Uti i § 4 mom. star, akt utgifware as periodisk skrifter skola anmälsig jemte titeln och tryckningsorten Ho6 äostLantzlerenz bör heta; anmäla sig samt upgifwsimftenS titel och tryckningsort: sanik längre ned i afseende pä ds före skrefne bewifenS meddelande: Zof-T-ntZlciLN skall, i stället för ZofCant^leren stör. Harwid bör jemwäl någon rid stadaas inom hwilken det äskade hewiset skall af Hof-Cantzleren Meddelas, Dä man welat göra det till ett åliggande för Hof-Cantzlsrrn, att meddela bcwis öfwer den anmälandes frägd, borde Man tillika hofwa öfwerwäs gat möjligheten för Hof-Canrzleren att känna alla SweriqeS, i belägenhet att utgifwa skrifter, tvarands iinnebyggare z men dä detta är uraktiäkit, kan det lätteligen hända, att Hof-Canrzleren blir älagd akt meddela benus öfwer en persons oskuld, som wcrkeligen lkan wara till nesligt brott fönvnnnen, och således antingen den brottslige akers» förlorade rältighetee oller en hög embetsman comprometkeras. i tz 6 moni., innefattande att borgcsmänney kunna äläggas författare-answar, förutsätter den möjlighet, atr en oflyidig kan straffas för den skylLiges brott.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss a Betänkandet N:o 278, i frågan om upphörande af Nyeds Sockens Bergslags-frihet. (I.-A.) Utskottets berörde Betänkande innehållande, ”det Utskottet ansåg sig ej äga skäl att för Nyeds Bergslag tillstyrka de hittills åtnjutna privilegiernas indragning för närvarande, har blifvit återremitteradt från H. f?» o. A. samt V. BorgareStåndct på grund af de skäl, Ur v. Hartmansdorffj uti den vid Betänkandet fogade reservation, andragit. Vid den i anledning häraf anställde förnyade granskning af ämnet, har Utskottet ytterligare erfarit, att genom K. Resolutionen den 27 Julii 1726, det blifvit Nyeds Bergslag vid vite förbjudit att, till andre än de inom Socknen befintlige Bruk, sina kol förS 20 3o6 Stats-Utskottets sälja. — Då Bergslaget således genom omnämnde ännu gällande Resolution fått en viss prestation eller rättare inskränkning i dispositions-rätten öfver deras skogar sig ålagd, kan Utskottet icke tillstyrka R. St:r något bestämdt yttrande i hufvudsaken , förr än en närmare utredning ägt rum öfver beskaffenheten och omfånget af de ersättoings-anspråk sora vederbörande Bruksägare möjligen skulle kunna göra, enär Nyeds Bergslags innebyggare, vid förlusten af Bergslags-privilegierna, skulle befrias från den inskränkning i deras kol-försäljning, hvilken de nu äro underkastade, ii vadan Utskottet tillstyrker: att R. St:r måtte till svar på K. Mits Nåd, Remiss i målet, uppgifva detta hinder för afgifvandet af det yttrande K. M:t äskat; med underd. anhållan, att detta hinder, måtte intill nästa Riksdag undanrödjas, genom undersökning huruvida Bruksägarne i berörde Socken äro berättigade att bibehålla eller måhända vilja afstå från den dem genom K. Resolutionen d. 27 Julii 1726 tillagde options-rätt till de kol, som inom Nyeds Socken tillverkas; då frågan derefter torde vid nästa Riksdag R.
SKOA I KTIEBOLAGET SVENSK KONSTSLÖJD UTSTÄLLNING (S. Giöbel) har genom sin nyss afslutade höstutställning fogat ett nytt vittnesbörd till raden af likartade föregående utställningar om huru vår möbelindustri och textila slöjd allt fortfarande utvecklas i skönhetens och nyttans tjänst. Betraktom till exempel den stora matsalsmöbeln i fornnordisk stil, af hvilken en ' afbildning meddelas öfverst på nästa sida. Utförda i ljusbonad ek, göra såväl buffet som matbord tillika med högsäte och stolar, allt rikt ' skulpteradt, ett intryck af enhet, kraft och originalitet, som vanliga grannlåtsmöbler med sin stilblandning aldrig uppnå. A buffetens öfverstycke är infattad en porslinsplatta, hvilken med den därå anbragta » flygande eskaderm af drakskepp åstadkommer en vacker dekorativ effekt. Hela möbeln, utförd efter ritningar af artisten A. Wallander, är afsedd för den höstutställning af konstslöjdalster, som innevarande månad öppnas i Karlsruhe. Interiören n:r 2 visar en rätt tilltalande möbel i allmogestil, omfattande skåp, soffa, skrif-, arbetsoch toalettbord samt stolar — hela möbeln blåmålad furu, ornerad med stiliserade röda liljor. Äfven detta möbelgarnityr är komponeradt af artisten Wallander, som likaledes uppgjort kartongen till den synnerligen vackra dörrinfattning i gobelinväfnad — motiv: skator i fruktträd — hvilken väfts, af fröknarna Klintberg och Kårman och som är afsedd för nästa års Paris-utställning. Af denna gobelin utgör denna artikels infattning en afbildning. GOBELIN A F A. W A L L A N D B E. — 5 — IDUN 1899. finansminister och kvarstod i denna befattning till slutet af september 1874.
Det förslag, Utskottet, i följd deraf, framlägger, ege Stånden antingen förkasta, eller med eller utan förändring godh än., na Godkännes förslaget oförändradt af samtlige Riks-ständen; förblifve det hvilande till nästpåföljande riksdag Förkastas det af samtlige Riks stånden, eller minst frenne bland dem, för falle. Varder det af trenne Riksstånd godkändt, men af det fjerde förkastadt, och detta sig icke, på Utskottets framställning, efter de andra fogar; då, äfvensom då förslaget af tvenne stånd godkännes och af tvenne förkastas, skall Konstiiutions-utskotlet, genom val af Kaks-ståndens plena förstärkt till ett anta! af tjugu personer af hvarje stånd, medelst samfäld omröst ning afgör a, huruvida förslaget må till nästföljande riksdag hvila, eller genast af slås. Förena s'g samtlige Miks-stånden om förändring i en eller flere delar af Utskottets förslag; hvile detsamma, sålunda förändradt, till nästa riksdag Aro Stånden af olika tankar om de förändringar, som göras skola, och kunna dessa olika meningar, Bilt tilt R St. Prot. 184-; och 1848, 3 Sand. 12 Haft. 2 10 Konstilutions-Utskoitcts Memorial, N.o 21. på Utskottets framställning , ej sammanjemkas ; af göres genom omröstning, som af Utskottet föreslås, uti förstärkt Konstitutionsutskott, hvilken förändrade ordalydelse skall hvi/ande jörblifva, eller, om ingen sådan godkännes, att ali ändring i förslaget må förfalla. H vilande förslag till grundlags ändring ege Biks-stånden vid näst påföljande riksdag antingen ogilla, eller oförändradt antaga, jintages förslaget, varde drt, genom ståndens talmän, öfverleirrnadt till Konungen, som, sedan Han deröfver inhemlal Stats-rådels tankar, tager Sitt beslut och meddelar Riksens Ständer å rikssalen Sitt samtycke, eller ock orsakerna till Sin vägran. Vill Konungen hos Riksens Ständer afgifva.
Dun 12 Octo ber e. in. de under N:o 146, hvilket i senare Utlåtandet blifvit oförändradt bibehållit, förekom ett af Utskottet afgifvit yttrande, rörande revision af Arméens PensionsCassas förvaltning, hvaröfver Ridderskapet och Adeln redan i förmiddagens Plenum fattat sitt beslut. Friherre von DubeUj Carl: Jag begagnar detta tillfälle, alt reservera mig emot det beslut, som genom votering på förmiddagen blifvit fattad t, rörande revision af Arméens PcnsionsCassa; icke derföre att jag ogillar principen, att alla Cassör, till hvilka Rikets Ständer lemna medel, böra granskas; icke derföre att jag har någon panisk fruktan att, som man i förmiddags så sinnrikt yttrat, Rikets Ständer skola lägga vantarne på Cassan; tvärtom skulle jag gerna tillstyrka, att Cassan i sin helhet reviderades af Rikets Ständers Revisorer, om icke derigenom det ofprmliga af tvenne Revisioner å en och samma Cassa uppkom, hvilka livar för sig kunna gifva olika utslag. Genom det beslut, som fattats, har Ridderskapet och Adelil authoriserat KrigsBefälet att, — må jag betjena mig af detta uttryck — gå utanpå Rikets Ständer, ty KrigsBefälets Revisorer kunna möjligen ogilla hvad Rikets Ständers Revisorer tilläfventyrs anmärkt, och enligt deras Reglemente lemna Direction decharge utan afseende på, 0111 Rikets Ständers Revisorer kanske nyss förut gjort anmärkningar vid Cassaförvaltningen. Den 12 October e. m. 77 Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å StatsUtskottets under N:o 146 afgifne Betänkande i hvad det rörer StatsVerkets bidrag till Arnmens PensionsCassa, med undantag af Utskottets hemställan, rörande Rikets Ständers Revisorers granskning af Cassans förvaltning, i hvilken sistnämnde omständighet Ridderskapet och Adeln redan fattat sitt beslut. Ropades Ja. Andra Momentet. Amiralitets - Krigs mansCassan.
Naturligtvis är det nödvändigt för en Konung, som vill strida mot de slags rikets flender, som inom fäderneslandet beröfvat hvart 12:te barn sina föräldrar alt intaga positioner på stridsfältet. — Konungen har redan rättigheten att, af 3:ne föreslagne, tillsätta Consistorii Ordförande eller Biskopen, och skall, enl. det afgifna nåd. förslaget, äfven utnämna 2:ne andra ledamöter, hvilken rättighet K. M. skolat, för tillfälle af deras förfall, bortgifva till Rofrätterna, ifall icke förslaget blifvit rättadt. Under liden af de tillförordnades tjenstgöring kunde mycket uträttas, som icke vore efter sådana grundsatser, som hyllades af dem som Konungen tillsatt. Del är med sann glädje för en hvar, som nitälskar för en bättre ordning inom den ecklesiastika styrelsen och revision af de uråldriga författningar, som i den K. proposm omförmälas, att se Konungen villja Sjelf besörja och hafva Sin hand med om hvad som erfordras för en bättre vård om kyrkan och skolan, och endast för den händelse att den åsigt, som varit Konungens Högsta Domstols flesta ledamöters, skulle vilja göra sig gällande inom LagUtsk., dit jag förmodar att den nåd. proposm remitteras, är det som jag anhåller att hvad jag nu yttrat må få åtfölja remissen af den K. propos:n till LagUtsk. för den kraft och verkan del kan förmå. Frih. Cederström: Eders Ex. har behagat framställa förfrågan huruvida R. o. Ad. äskade upläsning af den K. proposm; derpå irördes intet svar. I detsamma begärde Hr Ribbing ordet och yttrade sig om innehållet. Jag får för min del vördsamt anhålla om upläsning af högstberörde K. propos., på det R. o. Ad. må ega tillfälle om dess stadganden taga allmännare kännedom; hvarefter mig torde tillåtas afgifva några anmärkn:r i ämnet. Sedan den begärda upläsningen försiggått, yttrade Frih. Cederström: I den K. proposm, som blifvit upläst, finner jag för min del några förhållanden, som äro mig oklara.
Under åberopande af sitt, under M 259 afgifna, Memorial, får Stats-utskot tet härmedelst till Rikets Ständers pröfning och fastställelse öfverlemna det af Utskottet uppgjorda förslag till den afdelning af Riksgälds-kontorets nya reglemente, som bör handla om detta verks fordringar för de af dess medel utgifna lån, och hvilken afdelning innefattar nedan uppräknade <§§, nemi.: 21 §, angående lånet för Upsala akademis Ribliotheksbyggnad, innehåller enahanda stadganden, som nu gällande reglementes 28 <§. 22 §, angående lånet för Carlstads läroverks utvidgning, motsvarar nu gäl lande reglementes 56 §. 23 §, angående lånet för reparerandet af skolhusbyggnaden i Nyköping, innehåller de för detta lån vid sistförflutna riksdag stadgade betalningsvilkor (92 § i 1845 års reglemente). 24 §, angående lånet för fullbordandet af den nya stiftskyrkan i Hernösand, upptager de i nuvarande reglementes 90 § meddelade föreskrifter rörande samma låns återbetalning. 25 §, angående det för Carlskrona stads pastorat vid 1840 och 1841 års riksdag beviljade lån, är hufvudsakligen lika lydande med 35 § i 1845 års reglemente. 26 §, angående det byggnadslån, hvilket vid 1823 års riksdag beviljades staden Norrköping, är af samma lydelse, som meranämnde reglementes 20 §. 27 §, angående de till staden Borås återuppbyggande efter 1822 och 1827 års eldsvådor beviljade lån, innefattar samma stadganden, som hittills gällande 21 §; dock är det kapitalbelopp, hvarå afbetalningarne, enligt ,§:s sednare moment, skulle beräknas, i detta moment utsatt. 28 §, angående staden Öregrunds byggnadslån, är, utom en förändrad ord ställning i slutet af §:n, likalydande med nuvarande 22 §. Hilt. till n. St.
Skiftesverket har inom della län haft synnerlig framgång. Sedan utfärdandet af Kongl. Maj:ts Nådiga stadga derom den 4 Maj 1827 härintill 1841 års slut laga skifte härstädes öfvergått inalles . 992j förmedlade mantal Sedermera hafva under året 1842 skiftats 57. Summa l,317ljf. förmedlade mantal eller nära hälften af länets hela ägo-område. För de utflyttningar, som berörde skiften föranledt, hafva understöd af allmänna medel till och med år 1846 blifvit beviljade med tillsammans 87,980 Enligt bifogade sammandrag af de från Fögderierne och städerne inkomna statistiska tabeller, hvaruti statsbidragen upptagits särskildt för hvarje slags hemman och näring, hafva sådana till kronan ingående bidrag tillsammans utgjort: för landet R:dr 160,952: s: 3. » städerne » 76,032: 41: 9. 236 985' •> Enligt nästföregående femårs-berättelse utgjorde nämnda bidrag: för landet R:dr 181,725: 7: 8. » städerne “ 69,127: 34: ii. 250,852: 42: 7. hvadan under ifrågavarande femårs-skifte statsbidragen minskats för landet med 20,772: 47: 5. men ökats för städerne med 6,905: 6: 10. På det hela företer sig alltså en minskning med 13,867: 40: 7, som hufvudsakligen är ali tillskrifva den genom 1845 års riksdagsbeslut stadgade nedsättning till hälften af den personliga skyddsafgiften. — Att oaktadt denna nedsättning, intägten af städerne ökats med omkring 10 procent är uteslutande en verkan af Götheborgs ökade rörelse. Beskaffenheten af skattebidragen inom detta län i allmänhet och sättet för deras utgörande synas icke påkalla någon ändring särskildt för detta län.
Borttagandet af den nuvarande inskränkningen skulle för Banken icke kunna föranleda någon våda eller olägenhet, då det icke blefve något o vilkorligt åliggande för Banken att, på anfordran, utgifva plantsar, utan sådant fortfarande komme att bero af Fullmägtiges bepröfvande i hvarje fall och dä det väl, med fullt förtroende till Fullmägtiges insigt och omtanka, kan antagas att Fulhnägtige alltid skola tillse ej mindre Bankens än äfven det allmännas fördel. Utskottet anser sig således böra till Rikets Ständer hemställa, att åt Banko-fullmägtige må öfverlemnas att kunna, i stället för svenskt silfvermynt, från Banken utgifva silfveroch gnldplantsar mot det pris, som Fullmägtige, med ledning af priset å silfver och guld på utrikes orter, bestämma. Och skall Utskottet, i händelse denna hemställan vinner Rikets Ständers bifall, framdeles till Rikets Ständer afgifva förslag till det stadgande, som bör i Banko-reglementet, intagas. Stockholm den 9 Februari 1863. Reservationer: af Herr Julins Lindström: ^Emot Utskottets beslut att afstyrka bifall till den af mig väckta motion, angående skyldighet för Rikets Ständers' Bank, att till ett lägre pris, än det i Bankoreglementet nu bestämda, utlemna omyntadt silfver och guld, får jag härmed mig reservera. Hvad Banko-TJtskottels Utlåtande JW 26. 9 Hvad som för sin tid kan synas vara lämpligt oell ändamålsenligt, är det icke för alla tider, och på intet område af den sociala foller nationalekoniniska verksamheten kan eller bör ett stillastående ega rum, ej heller eger det rum. Vår egen bank-lagstiftningshistoria, icke mindre än andra länders, ådagalägger detta. Också har ingenstädes motståndet varit större än just pä detta område.
April om beredande af ökade anslag för afvittringens fortskyndande inom länet, — Ofverdirektören, under tillkännagifvande att från Gefleborgs och Jemtlands län, der afvittringarne äro nära fullbordade, några yttranden hvarken blifvit äskade eller inkommit, i omförmälde hänseenden afgifvit underdånigt utlåtande och förslag, med bifogande af samtliga deruti åberopade handlingar — Utaf ofvanberörde handlingar inhemtades hufvudsakligen, beträffande a) Stora Kopparbergs län: att, i anseende till de vid storskiftesverket anställde Landtmätarens mödosamma, helsoförstörande och kostsamma tjenstgöring, samt med hänsigt till de numera ökade lefnadskostnaderne, flere af desse hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om den förbättring i deras atlöningsvilkor att, med bibehållen rättighet att, såsom hittills, genom flit och ansträngning kunna, medelst arbete utöfver det för årsarfvodets tillgodonjutande bestämda, förvärfva sig en särskild inkomst af högst 300 R:dr för året, det årliga arfvodet, som för ett faststäldt visst belopp af arbete nu utgår med 700 R:dr till de i tjensten äldre och med 550 K:dr till de yngre Landtmätarne, måtte förhöjas till 1,000 B:dr för de äldre och 800 R:dr, allt Banko, för de yngre Landtmätarne; å hvilken underdåniga anhållan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, med vitsordande af de begärda arfvodes-förhöjningarnes behöflighet, i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall, med hemställan tillika att Styresmannen vid Storskiftesverket jemväl måtte i nåder förunnas en lämplig förhöjning i det arfvode af 1,800 B:dr han nu åtnjuter, hvilken förhöjning Kongl. Maj:tS Befallningshafvande föreslagit till 333 ll:dr 16 sk.
Wieselgren, s. o. III. s. 162, dock utan att anföra sin källa. Klemming, s. o. s. 6. Gervinus, Gesch. d. deuts. Dicht. II. s. 338. Carl Leo Cholevius, Geschichte der deutschen Poesie nach ihren antiken Elementen. Leipzig 1854. I. Cholevius, s. o. s. 218 o. följ. Prutz, Gesch. d. deutschen Theaters. s. 51. Devrient, s. o. s. 78. Ehuru Hroswithas dramer tillhöra medeltiden, hafva vi icke i vår skildring af medeltidsdramat omnämnt dem, enär de för detta dramas bildning äro utan särdeles stor betydelse. Den franska kritiken (Magnin, Revue d. deux mondes. T. XX. 1839. Jfr Bendixen, ”Die Komödien der Nonne Hrotswitha, uebersetzet und erläutert” (1850) s. 5) har med stor entusiasm omtalat denna författarinna och ser i hennes verk förebudet till den kommande Racine; men af sina landsmän skattas hon icke alldeles så högt. Cholevius, s. o. I. s. 267.Prutz, s. o. s. 17, m. fl. Cholevius, s. o. I. s. 281 o. följ. Prutz, s. o. s. 61—62, 75 Gervinus, s. o. II. s. 345—7. Reinhardt, ”Kommunitetet og Regentsen” i Historisk Tidskrift. Tredie Række. Om skolkomedierna se Gervinus, Gesch. d. deuts. Dicht. III. Cholevius, s. o. I. s. 264—82. Alt, Theater und Kirche, s. 462—484. Overskou, s. o. I. s. 46—48. Gervinus, s. o. III. s. 101—3.
Hvad LagUtskrs åtgärd beträffar, liar Utsk. med full anledn. af grundlagen redan tillvägagått, då det, inom 8 dagar efter motionens öfverlemnande, inkommit med anmälan, att Utsk. icke ansåg sig behörigt densamma upptaga. 1 sådant skick står saken nu, och det beror på Ståndet, antingen det vill återremittera betänk, med föreläggande för Utsk. att upptaga frågan, eller ock besluta remiss till annat Utsk., sä vida icke, hvad jag fortsatt yrkar, man funne för godt att bifalla betänk. Hr Cederschjöld: Utaf det, som Frih. Boye uti sin vidlyftiga recension af mitt sista yttrande anfört, vill jag blott upptaga den värde Frihts vädjande till allm. begreppet, och hade i det afseendet tänkt fästa både Frih:s och hela husets uppmärksamhet derpå, hurusom, att döma efter förhållandet, då förslaget af Ståndet antogs, allas vårt och äfven hans begrepp om frågan var helt annorlunda , ända till dess K. M:s nåd. skrifvelse ankom. Men sedan Frih. nu omtalat, att han uti enskild väg redan då yttrat samma åsigt som nu, oaktadt han icke ville göra det till prot., så får jag just af denna hans underlåtenhet draga den slutsats, att Frih:* åsigt icke varit särdeles bestämd, eller det befarade ingreppet i Konungens prerogativer för Frih. visat sig särdeles betydligt; ty med hans kända värma och nit hade han i annat fall säkerligen icke låtit förmå sig att undertrycka sin opinion. Det vill således åtminstone synas, som hade Frih:s begrepp af den K. propostn fått en betydlig potensiering och stålsättning. Åtskilliga hördes yrka propostn. Gr. Frölich: Frågan är verkligen af det interesse, att det måste ursägtas, om man deri är något vidlyftig. Man har sagt, att någon gräns i grundlagen, uti det omtvistade afseendet, icke är till linnandes. Just derföre är det nödigt, att man uppgör sig rediga begrepp för att sluta till denna gräns. Det kan vara förlåtligt, om personer, som icke studerat våra lagar, kunna misstaga sig i denna del; men mindra förlåtligt är det, då sådana misstag visa sig hos jurister.
Och hafva Rikets Ständer för en ridskola vid omförmälda kungsgård uppfört å Riks-statens Fjerde Hufvudtitel ett årligt anslag af 14,200 R:dr, och medgifvit att för ridskolans ordnande medel af första årets anslag må få användas; samt för uppförande af en stallbyggnad derstädes anvisat ett extra anslag af 18.000 R:dr, att i mån af behof från Riksgälds-kontoret utgå. Dti omförmälda betänkande har Kavalleri-komitéen äfven fästat E. K. Maj:ts uppmärksamhet på den synnerliga vigten deraf att resestipendier varda stiftade för att bereda tillfälle åt kavalleri-officerare eller lämpliga stallmästareämnen att, genom längre tids vistande i främmande länder, förvärfva vidsträcktare kunskap och skicklighet till fullkomnande af den bildning, hvilken ridskolan hade för ändamål att meddela, och hvarförutan svårighet mötte att få vid skolan anställde fullt duglige stallmästare; med afseende hvarå komitéen ock föreslagit, dels att dylika stipendier till en början måtte bestämmas till tvänne, att under två på hvarandra följande år tilldelas sådane för skicklighet vitsordade sökande, som hos E. K. Majit genom kavalleri-inspektören till deras erhållande förordades, dels ock att, då stipendierna sannolikt komme att företrädesvis tilldelas mindre bemedlade sökande, hvilka för sitt underhåll på utrikes ort blefve uteslutande beroende af stipendiets storlek, dessa stipendier icke måtte bestämmas lägre än 2,000 R:dr hvartdera, hvadan den summa, som härtill borde under titel reservationsanslag anvisas, skulle komma att uppgå till 4.000 R:dr årligen. I enlighet med hvad komitéen sålunda anfört, har E. K. Majit ock äskat, att till resestipendier för kavalleri-officerare eller stallmästare-elever ett årligt reservationsanslag till sistberörda belopp måtte af Rikets Ständer anvisas.