Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
( 102 ) Kinne, Kinnefjerdings och Laske Härader, om särskilda bestumm>sfser i afseende på lån mot pani af fastighet inom. Se Faslighetslånefonden. Klar-elfven, om anslag för sluss-anläggningar derstädes. Se Dejeforss och horsshaga. Kling, Fabriksidkare, angående ett honom nr Manufaktur-Diskonten beviljadt lån. Se Stals-Ulskottets Utlåtande N:o 192. Klockare, angående utfärdande af Förordning om deras väljande. Se Organist. — deras tillsättande i Skåne, Halland, Blekinge oell Bohus Län. IV. B. 121, 162. A. 353. — om uphörande af deras skyldighet, att fortskaffa kyrkoherdes bref. JX. B. 278. A. 347." Klockare, Orgelnister och andra kyrkobetjente, om förordning angående val af. XII. B. 362, 405. XIII. 189. A. 191. Klockarebord, om uphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 28 Maj 1830 angående ekonomiska besigtningar å sådane jemte kyrkoherde-boställen, kapellansamt preste-stomhemman. IX. B. 278. A. 347. Klockare-tjenst, om befrielse för sökande dertill från undergående af examen inför Kyrkoherden. III. IV. U. 215. Klosters församling inom Nyköpings Län, angående uplåtelse af mark frän Eskilstuna kungsladugård till skolhusbyggnad derstädes. VI. 644. VII. R. 4. IX. B. 468, 492. X. A. 6. E. 92. —■ angående jordafsöndring från Eskilstuna kungsladugård till utvidgande af begrafningsplatsen i. Klubb, för Ridderskapet och Adeln, angående Operahusets uplåtande lill. I. 4. Knorring, Friherre Wollrath von, yttrande. VII. 48. Kock, Slats-Commissarie, angående gratifikation åt. XIII.
Den 20 ©eptember 1815, kammarkollegium tillf om# manDe granjfningg# od) pröfningg#rätt af marfegångg#taporna, i f>voaö kronané rätt rörer, od) följaftltgen ej funna af betnälDe kollegium jernfag od> nebfättag. §. i*. 3 anleDning af Svifetg ©tanberg viD ftfla Slifgbag gjorDa un# om ternö *}3eit; DerDåniga anhållan, far väl kongl. ©iajrt behagat till Djj i 9^åDer <*#"«**««. öfverlemna ett upprättaDt $ör{Iag å ^enftong#belopp för De till kongl, bofven (jöranbe perfoner, jemte uppgift på Defautmag befattningar od) löne#vilfor; men, viD jlutlig pröfning af Denna fråga, håfve 5Bian# ^ fett anleDning tcfe vara för f)anDen, att för närvaranDe beftamma några grtmDer för $of#©tatg#perfonaleng penftoneranDe. §. 18. £)å ej allenaff SRifetg ©tanber viD febnafte fKifgbag, utan äf# ven ©erag Sceöiforer funnit åtpliga förvaltanDe <2Berfg bufvub^fSt^V6 ' 1 SBerfenS rei>o> böcfer oa> rebogörelfer t mer eller minbre titon faftta Den fulljtänDig# ^relfcr' f>et, forn erforDrag; håfve 2Bi, utt ©frifvelfe Den 6 ftflliDne Slpril, framburit till kongl. SÖlaj-.t
Afven denna anmärkning saknar icke all befogenhet; men gäller egentligen ifall de tre karteverken nu skulle samtidigt börja; icke sedan de längre tid fortgått och icke numera, utan skadliga rubbningar i hvarderas fortgång, kunde närmare sambindas. Med det topografiska karteverket har det geologiska det icke ringa samband, att det utgifves efter samma plan för bladindelningen; det geologiska dock i dubbelt så stor måttstock (1:50,000), således ett topografiskt kartblad (i l: 100,030) innehållande 4 geologiska; den större måttstocken är nödvändig för att kunna uttrycka de geologiska förhållandena; men ehuru det topografiska karteverket sedau flere år är i denna måttstock uppmätt, skulle dess utgifvaude i den större måttstocken genom den fyra gånger — 302 — kostsammare och långsammare graveringen lägga ett stort hinder för dess utgifning. Det geologiska karteverket har derföre alltid begagnat de fullt färdiga topografiska kartebladen och endast i nödfall, då dessa saknats, våra stomkartor, hvilket senare endast hittills egt rum hvad Elfsborgs län beträffar; men som de geologiska arbetena på fältet ske fortare än de topografiska, och bladens gravering också är mycket mindre arbetsam, samt emedan flere landsdelar, der topografiska arbetena ännu icke framgått, varit för de geologiska undersökningarne företrädesvis angelägna, så har detta förorsakat, att Topografiska kåren icke alltid kunnat med färdigmätta kartor tillhandagå de geologiska undersökningarne, men hvilken brist således icke förorsakats hvarken af felande samband eller af olika plan. Att ställa de båda karteverken under samma förvaltning skulle icke vara till någon nytta, i anseende till bådas alldeles olika ändamål; det ena (det topografiska), meddelandet af upplysningar för geografiska, statistiska, statsekonomiska, politiska och militära behof; det andra (det geologiska), meddelandet af uppgifter om jordarternas beskaffenhet, dels för jordbildningens vetenskapliga historia, dels för jordbrukets angelägna behof. De arbeten på fältet, som bereda dessa båda karteverk, erfordra en alldeles olika kunnighet hos den dervid använda personal, samt på alldeles olika föremål använda noggranna iakttagelser.
Jag tager mig Den 2 Juli. 7 derföre den friheten att utbedja mig Eders Exellences, Herr Grefven* och LandtMarskalkens proposition, ätt Seglationsfriheten mätte, genom Ridderskapets och Adelns beslut, äfven utvidgas till Spanmnålsexporten ifrån Skåne: hvilket beslut, när det de öfriga Stånden communiceras, lätt lärer vinha deras bifall , och sedan kan af ExpeditionsUtsbottet i den underdåniga Skrifve!- sen införas. Uppå gjord proposition blef det före-, slagna tillägget bifallet. Anmälte* och infördes en Deputation från det Hedervärda Bondeståndet, anförd af Riksdagsmannen Wessing, som medförde och uppläste ett ProtocollsUtdrag af denna dag , innefattande Ståndets bifall till StatsUtskottets betänkande af den 26 Juni, angående tillökning från den 1 Januari nästkommande nr i Hans Majt:s Konungens och de öfriga Kongl. Perso ■ O . “ t? ^ Hernas årliga HqfStats S.ummor i sa måtto, att den föreslagne tillökningen skulle taga sin början från den 1 Januari detta år, och för Hennes Kongl. Höghet Prinsessan fortfara, till dess hon återvunnit sina fordna inkomster för Stiftet Quedlinburg. Deputationen afträdde.- a Den Z Juli. Herr Silverstolpe, Gustaf Abrahama I ett, för a a gra dagar sedan hållet Plenum förekom till justering en Expedition, rörande lösen för ProtocollsfJtdrag i ned* lagde och förfallne mål , samt rörande Bouppteckningars uppvisande, då dervid an* märkning g jördes af Herr Stråle om ett nödigt tillagg, hvarigenom Riksens Ständers begäran hos Kongl. Majit Liefve mera bestämd och svarande emot ändamålet. Ifrån de andra Stånden har derom ännu icke något svar inkommit, och Expeditionen livi? lar. Detta torde komma deraf, att Stånden väL genom FrotocollsUtdrag fått underrättelse om Ridderskapets och Adelns anmärkning, men ej så fullständig som den af Herr Stråle gjordes.
Utur ett prot. må vid justm, med Ståndets bifall och på den talandes eget begifvande, uteslutas dess egna uttryck och äfven deliberationer, som deraf följt; dock kunna ej sådana uttryck uteslutas, på hvilka beslutet tydligen sig grundal-;» och slutligen stadgas i 59 §: »Alla hos RiksSt:n hållna prot. skola, så tidigt ske kan, genom trycket utgifvas till deras fullständiga innehåll.» Vid sådant förhållande torde R. o. Ad. finna, att Hr Montgomery^ förslag icke lärer kunna bifallas, Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Den fråga, som Hr Cederschiöld väckt, sönderfaller i trenne. Den första är den, huruvida ett verbal-prot. skall föras, den andra, om detta prot skall helt och hållet utskrifvas, och den tredje, om det skall tryckas. Jag tror för min del, att det är nödvändigt, att ett verbal-prot. föres, hvars bestämmelse endast bör vara att blifva ett i arkiven inneliggande exemplar. Deremot tror jag icke, att det är nödigt, att detta prot. tryckes, utan blott sammandraget deraf. Likaså är det min tanke att endast det sammandragna prot:t, som, allt efter ämnets beskaffenhet, kan göras mer eller mindre utförligt, expedieras till Utskm. Sedan öfverläggningen förklarats afslutad, remitterades motionen, jemte dertill hörande yttranden, till Riddarh-Utsk:t. Föredrogs Hr Stjernefeldts, Claes Ferdinand, d. 26 nasti. Okt. bordlagde motion, att undervisning i skogshushållningsläran måtte meddelas vid folkskolelärare-seminarierne, skolorne och universiteten m. m. Frih. von Schulzenheim, David: Jag hade önskat att innan remiss skedde å den nyss föredragna motionen, få yttra några ord. Den är visserligen framställd i största korthet, men jag vill minnas, att den innefattade förslag, att R. St:r skulle anslå medel för en persons utsändande i ändamål att taga kännedom om torfmossars förädling till brännmaterial. I anledning häraf uppläste H. Exc. Hr Gr. o.
Hvad skulle deras mammor och pappor, hustrur, fastmöar och svärmödrar säga om den saken? Men för att återgå till hr H: s sätt att karakterisera sina figurer, så måste jag än en gång åberopa mig på den ärade läsarens tålamod och alvarsamt bedja honom att noga genomläsa de här anförda ställena för att utröna, i hvad mån de kunna sägas gifva någon vägledning till en rätt uppfattning af de skildrade personerna. Om Lars Hjortsberg: Hans bästa eftermäle ligger dock i den stora popularitet som hittills omgifvit och som för många tider skall omgifva hans namn. Det låg öfver det förra århundradets menniskor, bland hvilka Lars Hjortsberg växte upp och tog sina första intryck, en prägel af egendomlig smidighet, som icke nar någon motsvarighet i vår tid. Den kvicka konversationen, den dansande gången, den oefterhärmliga åtbörd med hvilken den trehörniga hatten kastades upp under venstra armen, det utsökta behag med hvilket man ur fickan upptog den emaljerade dosan med bonbons eller snus, det sätt hvarpå man knäppte bort lem-ningarne af den lilla prisen från det fladdrande bröstkråset, den ledigt svängningen på klacken eller det sätt hvarpå man mellan högra handens fingrar bar den långa käppen, — alt detta fordrade ett helt annat sätt att gå, stå, skicka sig och vara än hvad som är fallet nu, i fadermor-darnes, de långa pantalongernas, skorstenshattames och tumyrernas jemnstrukna och affarsupptagna tid. Hvad säger oss detta om skådespelaren? Det säger, att han tillhörde det gustavianska tidehvarfvet. Men icke mer. Om Ulrik Torsslow: Den som minnes Torsslow från denna tid * * kan säkert heller aldrig förgäta hvilka högtidsstunder hans spel i dessa och andra stycken beredde hans publik. Det var en skärpa och klarhet i karaktersteckning, en vexlande rikedom i tal och mimiskt uttryck, en imponerande storslagenhet i vissa mera framstående moment, en psykologisk träffsäkerhet när det gälde att gifva farg och form åt abnorma själsstämningar, * Kurs. af G. af G.
Direktionen för nya elementarskolan i Stockholm blifvit hörd. under den 20 sistlidne Januari, till följd af nådig remiss, afgifvit infordradt underdånigt utlåtande; i sammanhang hvarmed anmäldes: a) Kommers-kollegii redan den 9 November 1861 föredragna un derdåniga skrifvelse af den 29 förutgångne Oktober i fråga om anskaffande af ny lokal för Svenska Slöjdföreningens skola; b) öfversten Ståls memorial, med plan för ordnandet af ny byggnad för nämnda skola, jemte Landtbruks-akademiens 12 Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition N:o 7i. redan den 28 Mars 1862 anmälda underdåniga utlåtande af den 15 i samma månad i fråga om utbyte af akademiens tomt med åbyggnad emot en af Teknologiska institutet hittills begagnade fasta egendom ; och c) Öfver-intendentsembetets underdåniga memorial af den 22 Juli 1862, angående hållen besigtning och värdering å Landtbruks-akademiens och Teknologiska institutets fastigheter. Departements-chefen redogjorde för handlingarnes innehåll samt hemställde i underdånighet, att Kongl. Majit på de grunder, som uti ett af Departementschefen nu uppläst förslag till nådig Proposition i ämnet funnes närmare utvecklade, behagade, på sätt och under de vilkor nämnda förslag upptoge, föreslå Rikets Ständer, att Rikets Ständer dels måtte medgifva det ifrågaställa utbytet af Landtbruks-akademiens nuvarande tomt med åbyggnader, emot den af Teknologiska institutet hittills begagnade fasta egendom, på de af akademien uppgifna vilkor, dels ock anvisa ett anslag af Trehundra Tusen Riksdaler till utgående med 100,000 R:dr under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866 för att, jemte den af Stockholms stad beviljade anslagssumma och de medel, hvilka slöjdskolans styrelse förmält sig blifva i tillfälle att tillskjuta, användas till uppförande å akademiens tomt af ny byggnad för ofvanomförmälda särskilda ändamål, i hufvudsaklig Öfverensstämmelse med de af Öfversten Stål uppgjorda ritningar och förslag.
I aktionsmålet emot Landshöfdinge-embetet i Westmanlands län, för oriktig tillämpning af 1 Kap. 9 § Utsökningsbalken, hvarom i 1860 års Berättelse, sid. 60 närmare förmäles, har Kongl. Majit, under den 30 Juli 1862 meddelat nådigt utslag och deruti förklarat, att Kongl. Majit funnit skäl icke vara anfördt, som kunde föranleda ändring i Kongl. Hofrättens öfverklagade utslag. Förre Karduansmakaren P. Kjellgren hade uti en till Justitie-Ombudsmannen ingifven vidlyftig skrift fört klagan emot Rådstufvurätten i Norrtelje hufvudsakligen öfver orätt dom och deraf föranledt olagligt inmanande i häkte. Grunden till nämnda klagan låter kortast framställa sig sålunda: Å inställelsedagen i Kjellgrens vid bemälde Rådstufvurätt anhängiga konkurs, den 22 September 1851, hade Grosshandlanden W, H. Kempebevakat fordran å Fyra Hundra Riksdaler Banco med ränta, enligt ett den 10 December 1849 utfärdadt, med Garfvaren Conrad Valtentin Kjellgrens namn undertecknadt, skuldebref å nämnda belopp, samt tillika ej allenast anmält, att hos annan domstol åtal emot Per Kjellgren blifvit väckt, för det han skulle falskligen i sin sons, bemälde C. V. Kjellgrens, namn skrifvit ofvannämnda skuldebref, utan ock förbehållit sig att, sedan utslag der - 12 öfver fallit, få detsamma till Konkurs-domstolen ingifva. Efter åtskilliga af sistnämnde domstol gifna särskilda förelägganden, inlemnade Kempe slutligen till Rådstufvurätten Kongl.
Friherre Manderström,’ Adolph Ludvig - 116 rösleel 329* Friherre Adlerbeth, Jacob 1-15 d.o 335* Friherre v. DöbelnjFullm. — 53* t)en 4 OctoberJ. m. Herr Coijet, Carl Fredric 83 Herr Gyllenhaal, Lars Herman - 115 Herr Anckarstjerna;Fullm. Friherre Lagerbjelke, Johan 83 Herr von Döbeln, Johan Wilhelm 83 Herr von Wulfschmidt; Fullm. Herr Elgenstjerna, Wilhelm . ■ 116 B. Herr Carleson, Carl Fredric 82 Herr von Weigel, Christian Ehrenfried - 82 Herr von Hedenberg, Carl August - 8o Herr Lefrén Johan Pehr 109 Suppleanter: Grefve Lagerbjelke,Axel 6 i Friherre Leyonskjöld , Fullm. Herr Tham,Wollrath -61 d:o d;o d:o d:o d:o d:o d;0 d;o röster. d:o d„® jpen 4 October J. m, IC7 3097. Herr von Francken, Fre» dric August 61 d;o 36. Friherre Mörner af Tuna; Fullm. Grefve Posse» Clas Fredric 58 d:o 1117* Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf 58 d:o 1867. Herr Stenfeldt; Fullm. Grefve von Rosen, Axel 58 d:o 2067. Herr Crusenstolpe, Magnus ... 58 d:o 31 52* Herr af Uhr, Carl David 58 ros tesi Högi. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 qvart till I eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. SOS Ben 4 Osioitr #, rfil Lördagen den 4 O cl o ber. Plenum kl. half 6. e. i». justerades följande: Utdrag af Protocollef hållit hos Högloflig» Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Slockholm eftermiddagen den 3 October 1823. S> D.
Föredrogs å nyo Stats-Utskottets utlåtande, N:o 37, angående reglering af utgifterne till Riks-Statens Fjerde llufvud-Tilel: 6:te punkten, rörande anslag till Landilorsvars-Departementet i allmänhet, från och med Litt. A. till och med Litt. IV, Idel till alla delar bifallen; 260 Prof,.-Utdrag, den 3o October iS44- 2;a punkten, angående anslagen till Indeldta Armeen: Litt. a): till Cavallenoch Infanteri-Regementen: l:o om uppförande på Fjerde Hufvud-Titelns ordinarie Stat af, bland annat, 372 R:dr 31 sk. 2 rst. till ersättning åt Jemtlands Fältjägare-Regemente lör hemkall: Återremitterades ; 2:o, angående öfverflyttning till denna, från Riks-Statens Sjette linivud-Titel, al det, till ersättning för jordförlusler genom canal-anläggningar, bestämda belopp, 2,168 R:dr 41 sk. 2 rst. Banco, som utgår lill Första och Andra Lif-Grenadier-Regementet samt Skaraborgs Regemente: Bi jöth; 3:o, angående Kongl. Majrts Nådiga Proposition om anslag lill 20 reserv-läkare al 300 R:dr årligen till hvardera: Aterrernil terades; 4;o, angående disposition al öfverskollet utaf Indeiningsräntorne till rusthållaren vid Bohus Läns Regementes Södra bala i Ilon: Bifölls? 5:o, i anledning af väckte motioner om befrielse för rustoch rotehållare från kostnaderne för Indeldta Armeens beklädnad, cavalleriets vapen samt proviant, trossoch rustningshästars utfodring under mölen: Återremitte rades. Den 30 October. Från Högloft.
I fråga om telegrafverket, så vet jag, att en motvilja bland de styrande derstädes länge egt rum mot qvinnors anställande, om än hela nationen varit af bättre tankar. Denna motvilja var förklarlig under den tid, verket ännu var i sin barndom och då de styrande viljorna derinom knappast sjelfva voro förtrogna med detaljerna af göromålen; men jag hade hoppats ett bättre af deras efterträdare. Att detta varit ett misstag, vili man måhända skylla på de förhållanden, att militärer eller militäriskt bildade personer stå i spetsen för styrelsen. Illa om detta vare anledningen. Jag hade likväl föreställt mig, att ett civilt embetsverk icke borde hafva uågou militärisk anstrykning, ty detta måste ovilkorligen mora skada än gagna det allmänna. Skulle man ännu fortfara att icke vilja taga exempel från andra länder, så medger jag visserligen att sådant är förenligt med de prohibitiv» tendenser, som från vissa håll velat göra sig gällande; man vill icke införå andra åsigter än dem man sjelf eger, de må vara än aldrig så goda och bepröfvade. Men, än en gång, är sådant förenligt med billighet och rättvisa? Då under förra riksdagen upplystes, att Sverige har öfver 280,000 flera qvinnor Bih. till R. St. J\:o 313. än männer i mogen ålder, ochäktenskapet, som skulle vara qvinnans af Försynen henne anvisade verkningskrets, omöjligen kan komma alla dessa till del, så förefaller det för den prosaiske betraktaren, som att desse utom äktenskapet stående qvinnor vore den samliällklass, hvaråt man icke särskildt borde bereda medel till förvärf Utgör då den Svenska qvinnau, eller rättare utgöra våra qvinnor en särskild samhällsklass, och i så fäll hvilken? Det är sannerligen kinkigt att söka rätt på svaret till denna fråga. Detta oaktadt kan jag icke underlåta återkomma till några exempel från vårt eget land och från andra länder, hvilka jag hoppas skola bevisa sanningen af de åsigter, jag velat framhålla.
Rikets Ständer hafva tillika förmält sig ej heller kunna förbise, att då, efter hvad upplyst blifvit, den till stadsskolorna i Lunds stift utgående Helgonskyld från vissa socknar af ringa omfång erlägges lill högre belopp, än från andra, mera folkrika, den ifrågaställa tillåtelsen att för folkskolornas förbättrande använda meranämnda afgift följaktligen skulle, derest den beviljades, tillskynda dessa församlingar betydligt olika fördelar, samt att, om äfven en jemnkning i detta hänseende kunde tillvägabringas, det missförhållande i allt fall qvarstode, att berörda, i städernas grannskap belägna, socknar komme alt, utan gillig anledning, åtnjuta en förmån, hvaraf de aflägsnare församlingarne fortfarande blefve i saknad. Och bade Rikets Ständer, uppå dessa med flera grunder, förklarat sig icke hafva funnit skäl att bevilja statsanslag för stadsskolorna inom Lunds stift, såsom utbyte emot den lill dessa skolor nu ingående klockare-helgonskyld. Då Rikets Ständer sålunda nyligen till pröfning förebaft den af motionären nu väckta fråga om Helgonskvldens användande till folkskolorna och anvisande af motsvarande statsanslag lill de stadsskolor, som hittills af densamma varit i åtnjutande, samt, efter skedd utredning af ämnet och uppå anförda skäl, förklarat sig icke-kunna dertill lemna bifall, sa anser Utskottet sig, sakna anledning att tillstyrka Rikets Ständer att för närvarande fästa afseende å motionärens förslag i denna del.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o 17) har Herr Lagercrantz, C. G., anfört, hurusom den frostskada, hvilken i början af September månad sistlidet år hemsökt provinsen Jemtland, varit så svår och så omfattande, att inom hela provinsen icke funnes någon socken, som icke mer eller mindre, och de flesta ganska betydligt, blifvit lidande af den missvext, som denna frostskada förorsakat. Genom sin storlek och sin allmänna utbredning vore denna olycka redan i och för sig sjelf egnad att ingifva allvarliga bekymmer för den nödställda befolkningens utkomst under nu ingångna år, men svårigheterna ökades ytterligare genom den utomordentliga penningebrist, som under det sistförflutna året gifvit sig tillkänna genom ett antal af lagsökningar, vida öfverstigande det högsta, som under något föregående år inom Jemtland förekommit, äfvensom genom den brist på arbetsförtjenst, som i följd af de tryckta trävarukonjunkturerna vore för handen. Då nu de tvänne nästföregående årens skördar jemväl varit ganska svaga, måste följderna af 1865 års alldeles felslagna skörd kännas ännu svårare. I anledning af nu omförmälda förhållande, hade motionären, i sin egenskap af t. f. Landshöfding i Jemtlands län, till Kongl. Maj:t ingått med underdånig anhållan, att af dertill disponibla medel måtte anvisas dels ett lån å 150,000 R:dr och dels ett anslag utan återbetalningsskyldighet af 16,000 R:dr; men då det understöd, som berörda ansökning afsåg, måste blifva otillräckligt, hade i förevarande motion framställning blifvit gjord att, genom anvisande af anslag till allmänna arbeten, bereda tillfälle till inkomst åt provinsens arbetsföra befolkning. Af sådana arbeten ansåg motionären väganläggningar vara för ändamålet företrädesvis tjenliga, likasom med provinsens behof bäst öfverensstämmande, och bland dylika arbetsföretag synnerligen de tvänne, som voro afsedda, den ena, att i länets norra del Bih. till R. St.
Lampoch ljusvekar torde kunna sammanfattas under en gemensam rubrik och införselstullen bestämmas till 20 sk. skålpundet eller 25 procent på ett antaget medelvärde af 1 r:dr 32 sk. Den nu å verktyg till 20 procent å värdet faststälda införselstull må skäligen kunna till 15 procent nedsättas. I afseende på artikeln vin, för hvilken ändring i de nuvarande tullbestämmelserna icke synes böra föreslås, åberopas i underdånighet hvad 1839 års Tullkommitté derom yttrat, att nemligen, ehuru nedsättning i afgifterna å denna vara af flera skäl må finnas påkallad, »sådant likväl, enär förhållandena med denna artikel vöre af be»skaffenhet att företrädesvis egna sig till sammanbindande med de större intressena, »så väl för utvidgad afsättning af rikets exportvaror i allmänhet, som befrämjande »af svenska sjöfarten genom beredande af lindring i de derpå i utrikes hamnar hvi»lande afgifter, måtte blifva beroende af de utvägar, som kunna i ministeriel väg, »eller genom fördrag med de länder, der vinproduktionen utgör en hufvudsaklig nä»ringsgren, för nyssnämnda ändamål beredas, antingen partielt för något särskilt lands »produktion eller i allmänhet.» Med nedsättning i gällande införselstull å vindrufvor, 6 sk. skålpundet, torde den af Tullkommitteen derå föreslagna afgift, 5 sk. eller 20 procent å tullvärdet, böra godkännas, enär varan är att hänföra till klassen af naturprodukter. Såsom af föga skiljaktigt värde synes rå och renad vinsten lämpligen kunna åsättas en gemensam medeltull af 1 sk. 6 rst. skålp., i stället för nu gällande införselsafgifter 24 sk. lispundet å den förra och 2 sk. skålpundet å den senare, jemte det den råa, enligt hvad ofvan är anfördt, ansetts böra ifrån utförselstull befrias. Den i införselstarifen föreslagna redaktionen af artikeln väfnader innebär både en förenkling i rubrikernes uppställning och en efter de särskilta varornas verkliga värden lämpad nedsättning i tullafgifterna.