Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kunna de det, så bör också Svenska hären med en beväring, som först erhållit 60 dagars öfning och derefter varit sammandragen och öfvad tillsammans med stammen under två månader näst före kriget, kunna bjuda fienden spetsen, och ett försvar bygdt på sådan grund, då hela Svenska folket blir vapenöfvadt, bör vara vida kraftigare, än det af K M. föreslagna. Gr. af Ugglas har här framlagt ett förslag tillbeslut, enl. hvilket K. o. Ad., utan att uttala sig öfver K. M:ts förslag, endast skola anhålla, att K. M. ville till nästa riksdag framlägga ett utarbetadt förslag i ämnet. Då jag, som vördnadsfullt och tacksamt erkänner Regeringens stora förtjenst i att hafva sökt lösa denna för vårt sjelfbestånd så vigtiga fråga, likväl ej kan biträda K. M:ts nu framlagda förslag, anser jag Borgare-Ståndets beslut, som innefattar ett bestämdt ogillande af nämnde förslag, vara att föredraga framför Gr. af Ugglas’ förslag, och får jag således hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. å nämnde Stånds beslut, hvilket lyder: »det skola R. St:r i underd. skrifvelse till K. M:t anmäla, att dä de uti K. M:ts Nåd. Propos. föreslagna förändrade grunder för beväringsinrättningen och för bildande af en landstorm ännn inom landet äro föga kända; då derjemte de icke väl torde kunna pröfvas och bedömas förr, än förslag till arméns och beväringens organisation i helhet och sammanhang blifvit frarnstäldt; då slutligen med skäl kan ifrågasättas, om den afgående representationen bör, genom sitt yttrande i en fråga af så genomgripande art som denna, i mer eller mindre mån binda en blifvande riksdags beslut, R. St:r anse sig icke böra godkänna K Mits nu afgifna Nåd. Propos., men anhålla i underdånighet, att K. M:t behagade till en kommande riksdags pröfning i sin helhet framlägga denna fråga.» Frih. Hamilton, Hugo:
Nej, antages Borgare-Ståndets beslut, att införsel-tullen å Likörer skall bestämmas till 1 R;dr 24 sk. kannan. o. Piop. N;ris 2ä<i Sorn, på sätt ofvan är omförinäldt, Ridderskapets och lii, och Adelns af de öfriga Stånden biträdda beslut, att söitsta propositionen skulle inbegripas i den allmänna voteringen, angående utförsels-afgifler å en mängd serskilda artiklar, torde komma att förfalla, hemställer Utskottet, att öfver 23i:sta och 'a32:dra propositionerne, sådune de i Memorialet N:o 4i finnas uppställde, må röstas, i hvilket afseende de likasom den i54:de och 1 55:te bär intagas: 20:o. a) Den, som anser, att till contra-proposition bör antagas Ridderskapets och Adelns beslut, att Pelsverk och Pelterier: alla andra slag, skola, med antagande af det utaf Utskottet föreslagna förlullningssätt, värde och införsels-tull, vara från utförsels-afgift frie, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer Preste-Ståndets beslut, att denna rubrik bör förtullas efter värde med 10 Rjdr vid inoch 1 R:dr vid utförsel för hvarje 100 R:drs värde, att utgöra contra-proposition. 2I:o. b"j Den, som godkänner Utskottets förslag, att Pelsverk och Pelterier: alla andra slag, böra förtullas efter vigt med 1 R:dr 12 sk:s värde, 6 sk. införselsoch 6 rst. utförselstull per skålpund, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej: vinner Nej, 28 BevillningsTJtskotlets Ull ätande, N:o 48. (i:sta alternativet) antages Ridderskapels och Adelns beslut, (ardra alternativet) antages Preste-Ståndets beslut. Pag. i5.
Men en rättvis anklagelse mot dest Organisation, cch i synnerhet mot de brister af alla stag, för hwilka den warit blottstäld, bör likwäl ej kunna werka ett.ogillande af sjelfwa dest ändamäl. Desta i wädans stund utstrefne Troupper, sammanförde utan beräkning om nKdi'°» ros Dm 4 November. nödige tillgångar funnos till Leras Bewärlng och underhäll behandlade som en, frän den öfriga Armeen, aldeles afskild reserv-styrka, af hwilken stundom allt fordrades, men som lik,väl alltid med ett kallt förakt befraktades, öfwerlemnadc derföre ät manwärdén och döden, böra för ewigt afskräcka frän ett förnyande af det elände, hwaraf Swensta folket sä nyligen warit ett witt ne. I den plan, som åtföljer denna Kongl. Majrts Nådiga Propofikion, har Kongl. Maj:t till grund, dragen upptagit, hwao som i Hans Majtts tanka bör kunna leda lill den förmonligaste inrättning af National Beväringen. Kongl. Maj:t har i synnerhet sökt att förekomma all stillnad i behandlandet emellan de ordinarie och nyst utstrcfne Troupper, sä att destas wid alla tillfällen, äfwen under Landtmark, inrättningen, ädagalagde berömliga tapperhet och gyda wilja, genom ett införlifwande med en krigsman och härdad Troupp ma erhälla en skyndsammare utwäg, att till ett gemensamt och kraftigt försvar bidraga. ^ Krigsmagtens fulltalighet, säkerheten af dest recrulering och möjligheten att, till eli efter Rikets tillgängar och behof lämpadt belopp, öka dest stridbara styrka, blifwa således de första och wäser.dteligaste sördelarne af National Beväringen.
Utgående från samma synpunkt som Hr Stuart, och då jag misströstar, att ifrågayar. förslag, under vår nu var. representativa sammansättning, kan beredas till ett antagligt helt, vill jag vara högst fåordig. Hr v. Hartmansdorff liar tydligen visat det missförhållande i regeringsgöromålens fördelning, sorn grundar sig pä den nu gällande 6 § lleg.F., och det i,förundrar mig verkligen, att Constit.fJtsk. ej sökt undanrödja dessa, utan blott med någon obetydlig förändring bibehållit den gamla fördelningen. För min del tior jagj alt Hrr Lefre'n och v. Hartmansdorff sett saken riktigast, och jag får således frångå mitt på f. m. gjorda förslag om tre föredragande af inrikes ärender. Jag skiljer mig likväl från nämnde Hrr deruti, att jag anser Just.ministern ej böra hafva den inre ordningen, eller hvad man kallar polisen , linder sitt departement $ sä yida ärenderna icke liro af juridisk art, då de egentligen icke borde kallas för polisärendel‘. Sådana ordningsmål hafva det närmaste sammanhang med landtregei ingen och näringarna, och böra således höra under det departement, som handhafver dessa angelägenheter, och hvilket departement skulle kunna heta: för näringarna Och den inre ordningen. Jag tror åtminstone ej, att detta strider emot R. o. Ad:s beslut på f. m. Hvad beträffar departementet för drätseln, hemställer jag, om detta ej borde rubriceras för kameraloch drätselverken. Det förra utmärkte den egentliga statistiska detniIleri, såsom skattläggningar och alla öfriga frågor, rör;de vårt invecklade grundskattSväsende m. m ; det sednare deremot den financiella delen af beskattningen, såsom uppbörd, controll, cassabestyr &c. För en 3:dje minister har man egentligen Velat anvisa befattningen med den inre administrationen, länsstyrelsen och postväsendet. Detta låter visserligen ganska godt; men då man besinnar, att alla departementschefer måste komma att stå i beröring med länsstyrelserna, torde man finna, att något särskildt öfverhufvud för dem icke bör finnas.
Att uttrycket å ena sidan kunnat få en större bestämdhet till undvikande af det inkast sorn gjordes bär vid debatten den 25, att nemligen MilitairVerkets material-sidas alla detailler på intet vis behöfde undersökas, vill jag visst icke bestrida, äfvensom ej heller att flera andra uttryck i meningen kunnat vara ändamåisenligare, men då licia detta mål, är ett önskningsmål, och det på Konungen ankommer att utfärda instructionen för de begärda sakkunnige granskare, måste jag fortfara i min tanka , att bifall till Utskottets Betänkande ganska lämpeligen kunnat lemnäs. Den första och mest omfattande frågan här, Den 27 Augusti e. nt. 1 371 ar ilen, om undervisnings-verk i allmänhet och huruvida samhällenas och samhällslifvets närvarande skick tillåter, eller redan anbefaller, det som jag för min del anser böra vara idealet, att ynglingens undervisande sker med generelt afseende på odling, såsom erkändt, lika nödvändig i de serskildta medborgare-classerna, och att det speciella bildandet sedan öfverlemnas, äfven för mängden af menniskor, dels åt lifvet sjelf, sedan hågen för bildning blifvit väckt och möjligheten deraf förberedd, dels åt serskilte, med hvarje yrke i sammanhang ställde inrättningar. Besvarandet af denna fråga fordrar en behörig generel åsigt af uppfostran och af det närvarande tidehvarfvets kraf och den kan så mycket mindre innebäras vid hvad slags revision af undervisningsverk som hälst, som det är just dennabe höriga åsigt, som framför allt qvalificerar den ifrågavarande RevisionsComittéens Ledamöter att kunna kallas sakkunnige. Skulle det vid denna förnyade granskning blifva utredt, som jag för min del tror, att serskildte undervisningsverk för vissa yrken, ännu äro nödvändige, eller åtminstone i vissa fall nödvåndige, äfven för Elementar undervisningen , så förekommer sedan vid pröfningen af ämnet, den andra frågan om nuvarande Militair-undervisningsverk.
O. inhemlas, äskat tillökning af 1,900 R:dr; hvarjemte Utskottet fått emottaga en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, deruti Herr Råfelt, Anlon, al den anledning att lönen för Balaljons-Predikantcn vid Götheborgs depöt uti Kongl. Majlis Nådiga Proposition endast funnes upptagen lill 450 R:dr, men, efter hvad motionären trodde sig veta, bemälde tjensteman hade lika trägna göromål sorn Butaljons-Predikanlerne vid flottans station i Stockholm, begärt att dennes aflöning måtte bestämmes till likhet med hvad Kongl. Majit för desse sistnämnde Balaljons-Predikanter föreslagit, eller 900 R:dr. Vid öfvervägande häraf har Utskottet, som inhemlal att Bataljons-Predikantens i Götheborg tjenste-åligganden äro af trägen beskaffenhet, trott sig böra tillstyrka, alt någon tillökning utöfver den för honom af Kongl. Majit äskade aflöning beviljas, och får derföre hemställa, att lönen för bemälde Bataljons-Predikant bestämmes till 750 Ridr. 1 öfrigt och då Utskottet icke funnit något ali erinra vid de af Kongl. Majit äskade löneförhöjningar, tillstyrker Utskottet, att desamma, utgörande tillhopa 2,200 Ridr Riksmynt, må beviljas alt utgå i öfverensstämmelse med Utskottets förslag i bifogade tabell M 13. 17:o.
Att genom enskilda actieägares upptagande och delaktighet i Bankens styrelse bereda en garanti emot ensidighet i administrationen samt bana väg till inträde i samma styrelse af män, hvilkas enskilda interesse, förenadt med fullständig och praclisk kännedom af affärer och vana vid deras behandling, kunde i en framtid bilda en bankförvaltning enligt grunder, allt mer och mer Jämpade efter dem för förvaltningen af andra länders nationalbanker; att genom denna magt, småningom utvidgad, uppställa en verklig motvigt och controll mot R. Sl:s möjliga hug - 272 Den 3 Mars e. in. skott att försämra myntet samt på detta sätt borttaga Ständernas öfverkiagade envälde i bankstyrelsen; och slutligen att genom enskilda actieägares tillskott af silfver förstärka Bankens fond samt öka rorelsecapilalet och således medlen till lånerörelsens utvidgning. Denna inbjudning tror jag kunna ske före silfverutvexlingen, med skyldighet att, inom någon viss prescriptionstid, anskaffa actiens silfverbelopp, till säkerhet hvarför en mot actiens halfva silfvervärde svarande summa bancosedlar genast borde insättas samt i Banken reserveras, intilldess silfret aflemnades, då sedlarna borde återställas, Actierna skulle ställas å t. ex. 5oo R:dr silfverspecie hvardera, till viss man eller hans ordres. Alla aclieägare skulle således särskildt inmatriculeras efter actiens nummer. Transport af actie skulle icke gälla, utan förutgången anmälan hos Bankstyrelsen, deröfver bevis skulle utfärdas. Actieägares utdelning skulle beräknas i förhållande till den genom hans tillskott i silfver, enligt R. St:s medgifvande, ökade pennningeoch lånerörelsen, samt den deraf, enligt särskildt conto, erhållna nettoinkomst. Om denna vinst uppginge till och öfver 5 proc., skulle endast två tredjedelar af det överskjutande beloppet tillfalla actieägarne, men den öfriga tredjedelen ingå till Bankens reservfond.
Herlufsholms: alaerde skole w niiru Xiistved glwndades 1 5fi; i af arniralen Herluf Trolle, en af den dmiska renEssansens iidlaxtth a personligheter, s t r m innan denne dog: if sina i (let ~ ~ o s d i s k sjnarukriget Bdragna sbr. Afkastningen nf det stora godset (itg51- sedan dess till nnderl~till af slzolan, en uled Atskilliga friplutser fijrsedd helpension, dar 90SSiir fran hela landet beredas till studentexamen. I de viinliga liirarefamiljerna p&amp; Herlufsliolm roro friimlingarn; ~ foremlil for den riilrilligaste danska glstfrihet, och de krinlign mijtesdelt.agarne bel~Alln nog i godt lniilne (let k u h, s o n man liiiroch d5il. i parken traliterade dem med. Den rackra, nyrestauseradt * kyrkan anvandes rid motesgudstjansterna, och: i de rymliga dottxbyggnaderna instufrades. den talrika ~mgcloinsskaran, flickornn i ett hus for sig sjallfra. Yeklighet hade wan ingen hiinsp-fbr; dl * flesta sofro i en stor sal pB homadrnsser med bnru golfvet till underlag; endast znotabiliteternw fiugo siirskild: ~ sofram med riktiga sangar. Herrarne fingo sjiilfva sistu morgonen tiirnma nr innehdllet af sina hopisar i ladan 11. b. hvad sorn fans kvor cfter Icviillarn~s heta liuddkrig. NBr jag sienna morgon kl. G vaknade i ett horn af den storn flicksalen, diir norsla taltes pb ett hAll och finska (absolut obegripligt) yb ett mnnt, '] lade jag oclcsb en dnnkel fornimrnelse af, att vi voro inknrterade lcrignre frA11 olilia delar af ett stort fii.derneslnnd och.
Eä ftglfwarc-Ordning; Kongl. Mains Rädiga k,»., polman. 28. Oeconomi» Utskottets Betänkande. 40;. följ. jttvM til en np Eästgifware-Ordning. 427. följ. Dest kxkrsK» protoeolll. 7Fy. sökt. Vennlstioy, 74Y. föls'. lliÄsmen af bluncic ak bok<:nlb.öicl. 1097. Se 0 epn k« t i on e r, Uxtrscka brot oc olli och i» x ps 8 > t i oner» ktsmiikon, Friherre Ok»! IZIQ. OiLisn.en ritk b lib iirirctz-Fragan. ! ro. OiÄsmen om broletk mot afwikallde fran dell antagrm Hemliga Utstotteks Uosliks lionz-pjsn. lZ7I. Sarsrillda yttranden i Osevnomie-Utffottet. 28L. 287. 8»Z. 14 2 lil IN S r I> e r A , Herr Henrie. 40. 56. 748» ti a w. m s r!!r ö! 6 , Herr 42. 4Z. Hemliga Utskottet: Dm dest tormersncks. 16. zr. Nådiga förklarande om iimad iaklragas bär af de Ledamöter, som tik detta Utskott blifmit walde, men willia sig detta förtroende afsäga. 92. krotoeoli.;-Utdraget af den 24.
Och Sonja själf ansåg att intensiteten alltid, äfven i kärleken, står i förhållande till de svårigheter man har att öfvervinna; således höll hon det för troligt att, om målet en gång vunnes, skulle hon kanske icke förblifva nöjd med den lycka, som, ouppnådd, syntes henne så rik; i alla händelser skulle hon ej genom denna på längden kunnat dragas från kärleken till vare sig vetenskapen och litteraturen eller till barnet. Det var alldeles icke mellan ärelystnad eller kärlek som konflikten stod; lika litet som mellan mannens och kvinnans olika sätt att älska, eller mellan denna kvinnas och denna mans olika sätt att ge och kräfva kärlek. Konfliktens art klargöres bäst genom det enda meddelande, som numera äger vittnesgillhet, den mans, hvilken frågan gälde och som medgifvit alla att få del af hans yttranden. Han såg ej i Sonja det i sig själf koncentrerade geniet, hvilket som kvinna »ville äga icke ägas». Hon delade, enligt honom, öde med mångfaldiga, icke genialiska kvinnor, ett öde, hvars orsaker i hvarje särskildt fall må vara olika och dolda i naturens hemlighetsfulla djup, men som, utifrån sedt, är enkelt och alldagligt. Mannen i fråga hade upprepade gånger, drifven åt sympati och vänskap, men icke af kärlek, bedt Sonja bli sin hustru. Han hade aldrig bedragit henne eller sig själf rörande arten af sin känsla, ej heller blifvit sårad af hennes afslag, då han insåg, att en utvecklad kvinlig personlighet, minst en så stor och rik som Sonja Kovalevskys, ej nöjer sig med att få endels, där hon ger helt. Icke heller misskände han småsint den känsla, han ej delade, utan talade om Sonjas hängifvenhet som den största, han mött i sitt lif. Lika litet misstydde han arten af de lidanden, hvilka hans uppriktighet vållade henne. Tvärtom ökades ständigt hans djupa beundran, aktning och sympati, allt under det han erkände betydelsen af det skäl, på hvilket hon grundade sitt afslag.
Dessutom får jag dock anhålla att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa propos:n så. att l:sta och 2:dra rnomma hlefve föremål för särskildt beslut, och att en särskild propos. framställes ang:de det 3:dje monv.t, som egentligen handlar om en skrifvelse till K. M.; ty om R. o. Ad. afslår de två lörsta motnma, så hindrar icke detta att det tredje kan antagas. Hr af Burén, Didrik Pontus, anförde skriftligen: Det af Stats-Utsk:t i punkten N:o 7 gjorda förslag, att, innan jernvägsarbete! påbörjas, den till banbyggnaden och nödiga stationer erlörderliea jord skall vara af vederbörande kommuner kostnadsfritt upplåten, anser jag, med hänsyn till alla de banor, hvilka kunna komma under rubrik Statens stambanor, från grundsatsernas synpunkt fullkomligt oriktigt. För att inse det oriktiga i förslaget, är det nödvändigt att göra för sig klart och tydligt hvad som företrädesvis afses med en stambana. Generelt taladt, afses med dem landets stora och allmänna intressen, dess politiska, militäriska och statsekonomiska. Dess politiska t. ex. i förbindelsebanor med utlandet, dess militäriska t. ex. i att gifva dem den riktning, att arméen, i händelse af ett fiendtligt anfall, med snabbhet och lätthet kan förflyttas till och koncentreras å erforderliga punkter, och dess statsekonomiska i att sammanbinda vigtiga och aflägsna aflarspunkter, hvarvid naturligtvis jemväl afseende måste lästas på mellanliggande orters industri och rörelse, genom att på en och samma gång såväl bereda dem nya kommunikationsmedel, som ock att derigenom tillskynda sjelfva banorna trafikfördelar. Om denna uppfattning af stambanornas betydelse är riktig, och för min del tror jag alt den det är, — kan man väl då med något anspråk af rättvisa och billighet fordra att kommunerna, öfver hvilkas mark banorna framgå, skola bekosta all den till byggnaden erforderliga jord? Jag tror det icke. Alla de större eller mindre arbeten och företag, som företrädesvis riket i sin allmänhet njuter fördelarne af, vare sig i politiskt, militäriskt eller statsekonomiskt hänseende, böra uteslutande af riket bekostas.
Utskottets hemställan i afseende d spanmål och andra landtmannaprodukter (sidorna 8 och 9). Ridderskapet och Adeln beslöt, att orfiklarne hvete, råg, hvetemjöl, rågmjöl, smör och fläsk skola åsättas följande tullsatser, nemligen hvete 20 öre per kubik - Prot.-Utdrag den 27, 28, 2!) och 30 Maj 1863. 389 fot; råg 10 öre per kubikfot; hvetemjöl 1 R:dr per centner; rågmjöl SO öre per centner; smör 3 R:dr per centner, samt fläsk 2 R:dr 50 öre per centner; men biföll hvad Utskottet i öfriga delar af denna punkt hemställt och föreslagit. Utskottets af styrkande af tullförhöjning för åtskilliga artiklar (sidan 10). Bifölls. Utskottets hemställan angående förändrad uppställning af införsels-tarifen (sidan 11), Bifölls. Artiklarne absinth—friktionsstickor och friktionssvamp Utskottets hemställanden och förslag biföllos. Färger och färgningsämnen. Utskottets hemställan afslogs och den nu gällande införselsafgiften för kochenilj bibehölls. Gallizensten. Utskottets hemställan bifölls. Garn. Med afslag å Utskottets hemställan beslöt Ridderskapet och Adeln att de nu stadgade tullsatserna å färgadt och ofärgadt bomullsgarn skola bibehällas. Gasometrar—guttapercha. Utskottets hemställanden biföllos. Hattar. Utskottets hemställan bifölls med erinran derom, att emellan orden halfsiden och eller ett semikolon borde insättas. Hudar och skinn. Utskottets första hemställan bifölls; hvaremot Ridderskapet och Adeln afslog Utskottets andra hemställan samt bihehöll den nu stadgade tullsatsen å sulläder etc.; och blef Utskottets sista hemställan jemväl afstagen. Här, häst-, eller tagel. Ridderskapet och Adeln afslog
Taflan af två enkla män, som lemna sina hem och sitt yrke, och gå ut i hela landet för att omvända nationen, hade någonting apostoliskt vid sig; det företedde någonting så långt afläg-set från de stereotypiska sätten för politisk verksamhet, att ensamt denna omständighet, oberäknadt det ämne för hvilket de verkade, rörde och intog folket, samt gaf ett visst dramatiskt intresse åt de långa pilgrimsfärder som företo-gos af de två männen, hvilka blifvit talare endast derför att de hade någonting att säga som de voro angelägna att få sina åhörare att tro. Båda begagnade hvarje tillfälle att Ur Dagens Krönika. 5säga, att der funnos andra män i föreningen, hvilka, om de än icke så öppet framträdde inför allmänheten, dock icke voro mindre hjelpsamma. Och allmänhetens föreställning tog ett lifligt intryck af detta par, som uppoffrade sig sjelfva för ett stort, offentligt mål. Men det var icke endast landet, det var äfven regeringen, som man hade att öfvervinna. Gobden valdes till representant för fabriksstaden Stockport, och från detta ögonblick började den stora parlamentariska duellen. mellan honom och Sir Robert Peel, hvilken slöt med den konservative ministerns omvändelse genom den radikale kattunstryckaren. Tilldragelsen tillhör numera historien, men få historiska händelser äro så sant dramatiska eller hinna sin klimax så småningom, så oundvikligt, i en så långsam öf-vergång från den aftonen, då premierministern gjorde sitt ryktbara angrepp mot frihandlarnes ledare, till den andra aftonen, då han några år senare söndersmulade de anteck * Vi måste här anmärka, såsom Bright ock sjelf anmärkt det, skilnaden mellan Anti-Corn-Law-agitationen samt den likartade men mera våldsamma agitation som ända intill senaste tid blifvit satt i gång af den irländska land-ligan. Det var verkligen ett fall af den politiska skickelsens ironi, att erke-a jitatorn från fyrtio år tillbaka blef ej länge sedan, såsom medlem ai kabinettet, nödsakad att föreslå tvångsåtgärder mot de irländska agitatorerna. Men Brights sjelf-försvar samt hans framställning af den tydliga skilnaden i de båda fallen äro intressanta.
Hr Hjerta, hvilken nu likasom förra gången har förklarat, att han icke är någon vän af slrypsystemet, har likväl varnat R. o. Ad. alt icke forcera ut några penningar. Jag hemställer om man i vårt land kan anses vilja forcera ut några penningar, då hela den utelöpande sedelstocken icke belöper sig till mera än circa 3 r.dr pä person? Om man jemför delta förhållande med hvad som i della afseende i andra länder äger rum, så måste man finna, alt vårt utelöpande capital är mycket obetydligt i förhållande lill den rörelse, som mäste i landet bedrifvas. Hr Hjerta har vidare antydl, att hos oss, som tala för bifall lill Utsk:s förslag, skulle ligga en arriere-pense'e lill förmån för privalbankerne. Månne man icke kan vända om frågan och säga, att hos de Hrr, hvilka motsätta sig samma förslag, ligger en arliere-pensee till nackdel för privalbankerne? Jag tillstyrker bifall till 5 § utan tillägg. Gr. Cronhjelm: Då R. o. Ad. till pröfning förehade första punkten af Utslcs betänk, yrkades af ålskillige ledamöter en redåetionsförändring, bestående deruti, alt grundfonden skulle bestämmas till minst 10 millioner r:dr. Detta förslag vann icke R. o. Ad:s bifall, utan beslöt R. o. Ad. att grundfonden skulle 9 H. 32 250 Den 10 April. vara 10 millioner. Det synes mig nu, som den värde ledamot, livilken yrkat bancovinstens användande till inbetalning af Bankens skulder till Riksg.cont. och till allmänheten, skulle hafva glömt detta beslut. Det är nemi. ganska tydligt, att beloppet af Bankens capitalöfverskolt erhälles derigenom, alt summan af Bankens skulder afdrages från summan af Bankens tillgångar. Nu finnes i betänk, denna 1,(>00,000 r:dr, som Banken är skyldig, dels till Riksg.cont., dels till allmänheten, upptagen bland Bankens skulder, och ändock äger Banken ett capitalöfverskolt af 10 millioner.