Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som vid destilleringen fås ”lank” eljer ”annan sprithaltig vätska,” hade redaktionen ej bort vara sådan, att en kitslig åklagare deraf kunnat hemta anledning til! åtal, tvert emot lagens rätta mening. Denna anmärkning gäller ock i afseende å det i § 24 nyttjade ordet ”annat sprithaltigt ämne.” Särskilda Utskottets Memorial, JY o \ I. 24 S 53. Rörande afgiften åberopas Friherre Raabs reservation. Af (lera skäl instämmer jag i Friherre Raabs, och, hvad redaktionen beträffar, i Presidenten von Harlmansdorffs reservation. Herr Hasselrot har begärt få antecknadt, att han icke var närvarande, då utlåtandet beslöts. Magnus Månsson från Östergöthlands Län, med hvilken Georg Nyqvist från Wärmelands Län och Eric Jansson från Stora Kopparbergs Län sig förenat, har reserverat sig mot den i Utskottets utlåtande yttrade åsigt, att frågan om det stadgande, som förekommer i 7 § af gamla förslaget (6 § i det nya), bor anses vara genom tre Stånds beslut definilift afgjord och icke innefatta ett ämne af bevillning* natur, hvilket bör till omröstning i förstärkt Stats-utskott hänskjutas. Georg Nyqvist från Wärmelands Län: Ehuru jag har all anledning att tro, det Rikets tre Stånd lika litet nu som då lagstiftningen i sin helhet för tillverkning af bränvin behandlades inom Riks-stånden, fäster sig vid Ledamöternas af Bondeståndet reservationer mot Särskilda Utskottets för bränvins-frågans behandling afgifna betänkande i följd af åter-remisserna, så anser jag mig ändock skyldig dervid göra följande anmärkningar, nemligen: Vid behandlingen af den nu föreslagna destillerings-rätten, har Utskottet frånträdt den grundsatsen, som i öfrigt genomgår hela författningen, för så väl tillverkning som försäljning af bränvin, nemligen att upbringa varan till högt pris.
Men crldrig lastes anglosaviska ur denna synpunkt vid Holloway College, btminstonealdrig under min fid. J a g har ndgot utforligare talat om studiet af den engelska litteraturen, diirfor att detta .amne sysselsatte mig under min tvtiriga vistelse vid Holloway, hvarfor jag bast kan bedoma detsamma. Men de af mina v b n e r, som studerade klassiska sprbk, arbetade enligt liknande princip. Och att doma af de engelska, med anmarkningar forsedda. upplagor af de franska och tyska klassikerna, hvilka allniiint begagnades, studerades dessa helt risst pb samma siitt. ") Den forsta engelska litteraturen forskrifver sig frbn omkring Jag vill dock icke med dessa, s o n det kan tyckas nigot hiirdu. omdomen om nndervisningsmetoden vid R. H. *) - och jag tror vid kvinliga Colleges i allmanhet - ha ansetts uttala nAgon forkastelsedom ofver densamma. Onskligt vore endast - och kanske giiller detta icke blott England, utan kan tillampas p i niirmare ha1 - att en massa af de onodiga detaljerna (stiger de oabdiga, ty mturligtvis &amp; detaljarbete till en viss grad nodviindigt) uteliimnades f8r att gifva plats tit en mera allmiintutvecklande och frulitbringande undervjsning. Afven vid sjiilfstudium borde den studerande vanjas vid ett mera pB sak giiende arbete och vid att bilda sig ett eget, om ocksii omoget och miinga moderationer underkastadt omdome. Sii mycket om litteraturstudiet. Hvad inatematiken betriiffar,. tror jag denna vetenskap ofver hufvud taget studeras mer i England fin hos oss; Atminstone ar forhdlandet s i ' v i d skolorna och iifven de. forsta &amp; en vid ett College. Under min vistelse vid H~llomtly aflade tvenne af dess liirjnngar i Oxford glansande matematiska examina med hogre betyg, Bn som niigonsin forr tilldelats lrvinnor och endast. n&amp;gra fB miin. Den afton de iiterkommo till R '.
Maj 184.1- Reseryation af Herr Helsingius under åberopande af Stals-Utskottets uti Utlåtandet N:o 435 framställde och af Rikets Ständer godkända förslag i afseende å fruktbar-görandet af de för extra Stats-regleringen afsedda tillgångar intilldess deras användande kan ifrågakomma* Stah-Utskotlets Utlåtande, N.o 5a5. Ank, till Rxp,-Utsk. den 12 Maj, kl. 2 e, w, Utlåtande, i anledning af en anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 4&7> angående Herr Hallings motion om Banco^ vinstens användande# CRSS Afd.) Ridderskapct och Adela samt Preste-Ståndet hafva bifallit, menBord gareoch Bonde-Stånden återremitterat ofvanberörde Betänkande, deruti Utskottet afstyrkt ett af vice Talmannen Herr Halling framställt förslag, innehållande, bland annat, att utaf Bankens reserverade vinst borde 2.000.000 Rnl anslås, för att, under namn af krigs-fond, upptagas på ett Deposilions-conto för Riksgälds-Conloret, äfvensom att det i Regeringsformen förcskrifna förseglade Creditiv måtte innesluta en anvisning å denna deponerade fond. Bonde-Ståndets återremiss är endast grundad på yrkandet, att det i Betänkandet omförmäldte förslag måtte tagas i öfvervägande, i sammanhang med en af Riksdags-Fullmägtigen F. von Zweigbergk väckt motion om tillgångars afsältande för Creditiven samt dessa medels förräntande genom Banco-Styrelsens försorg.
Om man således användt de lättare rälerna hade man endast inbesparat 3,1 procent i anläggningskostnad, men deremot underkastat sig olägenheten alt nödgas använda lokomoliver af 42 procent mindre dragkraft än de tyngre, som kunna begagnas å de starkare rälerna. Denna förlust i dragkraft skulle naturligtvis ersättas genom ett i samma förhållande ökadt antal lokomotiver och så snart det dagliga bebofvet af dragkraft öfverstege det lättare lokomotivets förmåga, måste Hänne sådana machiner användas i stället för en tyngre. Tages nu i betraktande alt kostnaden för de lättare lokomotiverna är proportionsvis större än den lör tyngre och alt det ökade antalet lokomoliver tager i anspråk vidlyftigare reparationsverkstäder och flera lokomotivsljdlar, så inses lätt, att den billigare anskaffningskostnaden för de lättare rälerna till betydlig grad förlorar sitt värde genom den förökade anläggningskostnad som de lättare, men till större antal behöfliga, lokomotiverna framkallar och alt således den ifrågaställa besparingen i anläggningskostnad nedgår till en obetydlighet. Deremot är det gifvet, att, då flera machiner måste användas för skötande af samma trafik, som med ett enda lokomotiv af större tyngd eller kraft beqvämligen skulle kunna underhållas, måste äfven ett proportionsvis större antal af konduktörer och underkonduktörer, lokomotivförare och eldare, arbetare vid reparationsverkstäderna o. s. v. användas, ulan att denna större personal, med afseende ä trafikens skötsel, kunde uträtta mer än den, som för ett enda starkare lokomotiv vore nödig. Jag torde icke särskilt behöfva framhålla huru den stora personalens jemförelsevis improduktiva arbete skulle menligt inverka på driftkostnaden och det anförda torde vara nog för alt visa det ogrundade i förutsättningen deraf, alt användandet af räler om 15 it. i stället för 21j it. skulle för Statens jernvägar varit ekonomiskt.
— N:o 51 3. i anledning af väckt motion, att enahanda grunder för afskrifning eller godtgörande af skulder för undsättnings-spanmål måtte uti Rikets samtliga län blifva gällande. XXV. B. 146. A. i56. E. 4*6. — JN:o 514- i anledning af Bruksidkaren A. W. Gyzanders enkas och sterbhusdelägares ansökning om befrielse från ådömd betalningsskyldighet i följd af ingången borgen för aflidne Kronofogden B. — N:o 5i5. i anledning af f. d. Kronofogden A. Hellbergs ansökning om eftergift af Kronans andel i honom ådömda anmärkningsmedel. XXV. B. 146. A. i56. E. 4'8. — N:o 516. i anledning af anmärkningar vid Utskottets memorial N:o 454, angående de i RegeringsFormen föreskrifna creditivsummor. XXV. B. 28, 79. A. 248. U. 480. XXVI. A. 16. U. 1 15. A. 125. E. 193. A. ig5. — N:o 517. med anmälan om RiksStåndens stridiga beslut, i anledning af en föreslagen voterings-proposition. (Se memorjalet N:o 447-) XXV. B. 86. A. 128. U. 479- XXVI. 16. A. 33. — N:o 518. med förslag till voterings-proposition, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut öfver utlåtandet iN:o 489? angående anslag för Cabinettscassan. XXV. B. 86. A. i3S. U. 415. A. 464. E. 476. — N:o 5rg. i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, angående ett lån till Carlskrona stads pastorat. (Se utlåtandet N:o 455.) XXV. B. 86.
Intill dess Näringarne hunnit utvidga sig, anser jag all indragning skadlig, och endast komma att orsaka mångas undergång. Jag hemställer således, att RörelseCapitalet i Bancooch RiksgäldsSedlar, inberäknadt Disconternes 3 proCentssedlar och Assignationer, till den numerair det utgjorde ultimo December 1814» utan förändring intill nästa Riksdag förblifva, oberoende af de eventuella bidrag Riksens Ständer nu kunna besluta, tili Magazinslnrättningen och Lånen på Exportabla Etfecter. Herr Påhlman_, Otto Fredric: Det är redan så mycket både taladt och skrifvit uti förevarande ämne, att det nästan vore att missbruka Riddetskåpets och Adelns tålamod, att ingå i hela ämnets omfattning; men när frågan nu angår att bestämma för framtiden, om Sveriges mynt skall äga något värde, eller om det må förfalla till Assignater, samt myutför # - Den 6 Junii f. ni. 235 sämringen således ytterligare fortfara, och Credilen man och man emellan alldeles upphöra, då bjuder skyldigheten, att ej stillatigande afhöra öfverläggningen, och jag nödgas, i följd deraf, utbedja mig Ridderskapets och Adelns tålamod. Man har talat mycket om Nationens rättighet, och Interesse att blifva förhjelpt utur den förlägenhet, hvari den befinner sig; man har likväl måst erkänna, att denna förlägenhet förnämligast härledt sig från ett för stort och hastigt utsläppt RörelseCapital, från alltför mycket utvidgade lånetillgångar, hvilka, i stället att komma de productiva näringarne till godo, befordrat yppighet och luxe. Derigenom har bandt, att man velat passera för rik, ehuru man varit ganska fattig, att man speculerat på myntförsämriug, alt, när förlägenheten nått sin höjd, man endast sökt att få mera lån, och liksom ett af sig kommit Handelshus, för att förvilla Creditorerne, lefvat ännu öfverdådigare än förut, intill dess man slutligen nödgats göra en ännu större Bankerud, enär den verkeligen icke längre kunnat cacheras.
Hans mod och ihärdighet ökas genom den öfvertygelsen, att han kan använda sin arbetskraft med allt större fördel, ju större erfarenhet och deraf följande oberoende han genom flit och bildning vet förskaffa sig. Det är arbete i ordets egentliga bemärkelse, ett arbete som bibehåller folket vid full kraft, framkallar materielt välstånd och tillgifvenhet för landets politiska institutioner. Med dessa tänkesätt och varmt tillgifven den nyare tidens näringslagstiftning, förmenar jag, att en häfkraft för den frie arbetarens utveckling ligger icke så litet i det tillfälle, som beredes honom genom att uti främmande länder förvärfva sig ökade insigter och konstfärdighet, och att detta bäst befordras genom anvisande af erforderliga medel, på det att bidragen må kunna höjas och till flere personer utdelas; i följd häraf får jag föreslå, att anslaget på sjette Hufvudtiteln till reseunderstöd åt sådane arbetare i de särskilda näringsyrkena, hvilka i främmande länder önska förvärfva sig ökade insigter och konstfärdighet, må från 3,000 till 6,000 R:dr förhöjas. Stockholm den 15 November 1865. C. J. Svensén, från Calmar län. 456 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af ('ari Johan Svensén från Calmar län, om rättighet för Svensk qvinna att vid universiteten i riket undergå vissa examina, samt att dessutom tillerkännas rätt till inträde och befordran i vissa rikets embetsverk. Vid de tvänne föregående riksdagarne har jag väckt förslag om utvidgande af qvinnans medborgerliga rättigheter, om frigörande ur den tvångströja, hvari trångbröstade fördomar hållit henne bunden, så att hon måtte blifva i tillfälle att, ärligt och sedligt samt, i öfverensstämmelse med sin natur, förtjena sitt ekonomiska oberoende.
Ständer hafwa ansett det sa mycket angelägnare att af Eder Kongl. Majrt utbedja sig ett sadant stadgande, som dessförutan den händelse kunde inträffa att om Lagens och Contracternas innehall bokstafligen följdes, mangen hemmansagare inom Conscriptions-aldern, da han ej pa en gang kunde tjena för Roten och såsom Conscriberad, kunde nödsakas ga ifrån sin åborätt, eller gwarblifwa i krigstjenst längre än hans, med andre medborgare gemensamma pligt honom alägger. I sammanhang ined åtskilliga af dessa redan anförda underdåniga önskningar, wilja Riksens Stander äfwen i underdånighet anföra deri, att icke mindre än en 952 Den z Alili!. en hel elak? i sender ma uppbadas. Anledningm dertill ar den, att wart Presterffap sällan med full säkerhet inom kertare perioder än äret kan uppgifwa ålderns weckeliga förhållande, och att när de Conscnbtto.kcs antal akes ju längre tidsrymd för uppbädningen antages, erhåller Eder Kongl. Majrk ett större utrymme att permittera de ynglingar, som af moddrlbshtt icke forma lega, men antingen för sine Studier, yrken eller en sti Ide förhållanden, pröfwas böra fran Krigstjenst frikallas. RikseirS Stander an hälla äfwen i underdånighet, alt ingen Conscrrberad matte mot sin wilia trugas till tjenstgöring som Batsman eller tili Slös» da det är en erkänd sak, att böjelsen till en betydlig del bestämmer dugligheten till tjenstgöring pä detta element.
Åh, det är foll föräldrera, som sk a rå i tåckre saker, skull' jag tro. Erik ska gifte sej med B ritta, säjer jag ; fö rr bli r det aldri rek tig karl åf'en. Ja, Gudskelof, Britta är allt förståndig och arbetssam och kan ställe bra i huse, det har j ag sett, se'n hustrua mi' dog, salig menniska. Det är såleds sagdt som sagdt är, och jag kommer hit med Britta te midsommersvaka i måra afta. Ja, då ska vi s tälle te trolofning mellan barna, och se'n låter vi med det förste l yse för dom bort i eran kö rke, så att bröl oppe kan få stå i röda rappe. Lisa. Ola. Sven. Lisa. Ola. Sven. Det sk a inte hinke, var ni säker på det. Adjö nu med er! Tack för i dag! Adjö, adjö, f ader Ola. Sven. Lisa. (Ola går.) Helse så godt te dotra. Jag tycker så Erik sk a bli storögd, när han k ommer hem och får höre att vi ett tu tre skaffat honom e fäs tepige! Bri tta i Gyllby är allt e fin och vacker jänte, så nock ska gossen bli belåten med te få'na, det tror jag säkert. Och vi ska' också bli belåtne med te få honom bort u r huse, du Lisa. Men det var sant, j ag ska säje dej , att Patron med son och doter h ar kommet hem frå Stockholm. T änk, om vi skull' be dom göre sej så gemene och komme hit i måra och ti tte på dansen? Mener du , att det k an gå an? Det vor' allt satingen så rart. Men se der kommer ju herrskape på vägen. Vi ska g å och helse på dom. Lisa. Sven. Lisa. FJERDE SCENEN. BRUKSPATRONEN. WILHELM. LOTTA. PER och STINA komma tillbaka. DE FÖRRE. God af ton, godt folk! Se nu är jag h emkommen igen och har mina kära barn med mig. De vi lle nöd
— 198 — f afseende å den i föregående revisions-berättelser omförmälda frågan angående den nya byggnad för Institutet, till hvars uppförande Rikets Ständer vid särskilda tillfällen anvisat tillsammans ett belopp af 157,500 R:dr R;mt, få Re,visprerne, enligt erhållen upplysning, meddela, att plats för ifrågavarande byggnad visserligen blifvit utsedd i närheten af öfre Manilla, men att kostnadsförslag och ritningar dertill ännu icke till Kongl. Maj:t inkommit. Hvad Institutets förvaltning angår, hafva Revisorerne, som besökt nämnda inrättning, ansett sig ega skäl att vitsorda det nit och den omtanka, hvarmed Direktionen i detta hänseende tillvägagått, äfvensom Revisorerne funnit, att de vid Institutet anställda Lärare på ett särdeles tillfredsställande sätt besörjt elevernas undervisning. Kolonien Sst Barthelemy. Enär Revisorerne ej i vanlig ordning fått sig tillställd den redogörelse öfver nämnda Kolonis förvaltning för det år denna revision omfattar, hvilken det åligger vederbörande att upprätta och sedermera i gransknings ändamål till Kongl. Kammar-rätten aflemna, för att derefter Rikets Ständers Revisorer delgifvas, hafva Revisorerne sökt förskaffa sig upplysning om orsaken härtill, och dervid af en från Herr Stats-rådet och Chefen för Kongl. Finans-departementet till bemälda embetsverk den 25 nästlidne Augusti aflåten skrifvelse, bland annat, inhemtat, att
Jaha; man kan få lära något af ungdomen också! ADOLF. Jag tror du börjar älska ungdomen redan! TEKLA. Det har jag alltid gjort; och det är därför jag älskat dig! Har du något emot det? ADOLF. Nej; men jag såg helst att jag fick vara ensam! FORDRINGSEGARE. 61 TEKLA (skämtsamt jollrande). Mitt hjärta är så stort, ser han, lilla bror, att det räcker för många flera än honom. ADOLF. Men lilla bror vill inte ha flera bröder! TEKLA. Kom till Kurre nu, så ska han få lugg, för att han är svartsjuk, nej, afundsjuk är ordet! ADOLF. (Två stötar af stolen i Gustafs rum höras.) Nej, jag vill inte leka! Jag vill tala allvarsamt! TEKLA (jollrar). Herre Jessus, vill han tala allvarsamt! Det var fasligt hvad han har blifvit allvarsam. Skratta lite nu! Så där ja! (Tar hans hufvud och kysser honom.) ADOLF (ler motvilligt). Din förbannade menniska; jag tror rakt att du kan trolla! TEKLA. Ja, ser han det; därför ska han inte bråka, för då trollar jag bort honom! ADOLF (upp). Tekla! Sitt ett ögonblick för mig i profil, så ska jag sätta ansiktet på din figur. TEKLA. Det kan jag väl göra! (Vänder profilen till.) FORDRINGSEGARE. 62 ADOLF (fixerar henne; låtsas modellera). Tänk inte på mig nu! annan! Tänk på någon TEKLA. Jag ska tänka på min sista eröfring! ADOLF. Den rena ynglingen? TEKLA. Just han! Han hade så små, små söta mustascher, och såg ut som en persika på kindbenet; det var så mjukt och skärt, så man ville bita i det! ADOLF (mörknar). Behåll det där draget vid mun! TEKLA. Hvilket drag? ADOLF. Det där cyniska, fräcka, som jag aldrig har sett förr! TEKLA (gör en grimas). Det här? ADOLF. Just det där! (Stiger upp.)
Banco om dagen» hvilket traetamente utgår så väl under den för Revisions-förrättningen bestämda tid, som under resan lill och ifrån Stockholm, då 8 mil beräknas för dagen;: börande hälften af dessa revisions-omkostnader», efter hvad förut vanligt varit, af Banken utgifva». §■ 9* Lämplige’ arfvoden åt den i och för Revisions-förrättningenvid Banco-Verket anställde Cancelli»- och Yaktbetjening ega Revisorerne att, i moa af arbetets vidd och beskaffenhet, bestämma samt anordnandet deraf åt Fullmägtige uppdraga. Expeditions-Utskottets Förslag, till und. Skrifvelse N.-o 3 5o.. »4$ Hos E. K. M. få Rikets Ständer i underd. anhålla, det E* K. M:. Nåder täcktes låta Nådig Kungörelse härom, till vederbörande» efterrättelse, utfärda.. Rikets Ständer framhärda & c. Stockholm den19 Maji i835- N:o Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 21 Maji i83'J. Preste-Ståndet den 21 Borgare-Ståndet den 21 —■ — Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underd. Skrifvelse^ angående iakttagelser till förekommande af omtryckning, af vissa till Bihanget hörande Handlingar. S. A. K.
Jag vill framställa ett exempel: om jag på min sotsäng lemnar mina barns egendom under förmyndarevård åt en person, som jag visste vore vederhäftig, men denne, just till följd af den kända vederhäftigheten, öfverhopades med en mängd uppdrag af andra personer, men hvilkas rätt och bästa han sedermera af en eller annan orsak ej kunde vårda, lill följd hvaraf samme person äfven slutligen kom på obestånd; skulle då, derföre att andre personer öfverhopät denna man med uppdrag och han ej genast kunde göra redo för sig, mina barns rätt förminskas, ehuru han emot - Den 5 Februari e. m. 123 tagit deras medel på en lid, då han var fullt vederhäftig? Jag hemställer om slikt vore billigt. Man har vidare sagt, det skulle jag hafva påstått, att en omyndigs alla medel skulle intecknas. Jag har aldrig yttrat något sådant; tvertom önskade jag endast, alt de contanta medel, som förmyndare emottaga för sina myndlingar, skulle intecknas, men att de öfrige, som man ej ville taga om händer, skulle sättas på säkert ställe. Man liar sagt, att inteckning skulle kunna begäras genast vid förmynderskaps tillträdande. Af det på f. m. antagna förslaget finnér jag icke anledn. dertill. Om jag skulle emottaga ett förmynderskap enligt nu gällande lag, eller enligt nyssnämnde förslag, och den omyndiges händer ville att jag skulle medgifva inteckning i min egendom, så skulle jag svara, att lagen stadgar hvilken förmånsrätt den omyndige tillgodonjuter, nemi. efter inteckning. Slutligen får jag göra den anmärkn. vid en af en värd talare yttrad sats, att antagandet af detta förslag skulle vara ett sätt att tvinga communerna till bildande af förmyndarekamrar, att det kunde hända, det under tiden och intilldess kunde alla de omyndige, hvilkas medel voro öfverlemnade till förmyndare, vara ruinerade* Månne det vore klokt af lagstiftningen att vidtaga en åtgärd, för att, genom åtskilliga samhällsclassers ruin, tvinga communerne att vidtaga anstalter lill skydd för omyndige..
Af Statsråds-protokollet inhemtas, att, sedan Kongl. Majit föreskrifvit, dels att 8,000 stycken infanterigevär af 1857 års modell skulle till de norra orterna 62 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51, af riket afsändas och efter, bestämd fördelning', i framtiden förvaras och vårdas å mötesplatserna Frösön, Sångamo, Gumboda och Pitholmen, uti derstädes befintliga förrådshus, dels att samtliga infanterioch jägare-regementen och' korpser, undantagandes de afsutna rusthållsregementena samt Gotlands nationalbeväring, skulle förses med ett för dem hvardera bestämdt större antal för krigsbruk afsedda gevär af 1854 års upprefflingsmodell, att likaledes allt framgent förvaras och vårdas uti regementenas förråder å mötesplatserna, dels ock att Krigs-kollegium borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslå de förbättringar eller tillbyggnader af å mötesplatserna befintliga ^förrådshus, äfvensom de föreskrifter i öfrigt, hvilka för gevärens framtida vård kunde af behofvet påkallas; så hade bemälda Kollegium, efter granskning af de från regementsoch korps-chefsembetena inkomna utförliga förslag och kostnadsberäkningar, hos Kongl. Maj:t anmält behofvet af ett anslag till nyssnämnda belopp, att användas för dels nyoch tillbyggnader, dels förbättringar och förändringar af redan befintliga förrådslokaler vid tillhopa 20 regementen och korpser, såvida dels undvikas skulle att gevären, genom otillräcklig'» eller otjenliga lokaler för deras förvarande samt rengöring och reparation, toge skadå, dels gevärsförråden i öfrigt måtte kunna på tillbörligt sätt handhafvas. Då Kongl. Maj:t. funnit nödigt att för krigsbruk afsedda gevär vid samtliga infanteri-regementens och korpsers mötesplatser uppläggas, lära jemväl för gevärens omsorgsfulla vårdande lämpliga byggnader, der sådana icke redan finnas att tillgå, böra vid mötesplatserna uppföras eller inredas; men då det icke torde vara oundgängligen nödigt att dessa byggnader på en gång vid alla de ifrågakomna mötesplatserna iordningställas, har
Stats-kontoret afgifna redogörelse för 4:de hufvudtiteln, men att dessa olikheter föranledas af de i vissa hänseenden skiljaktiga bokförings-methoder, som tillämpas i dessa båda embetsverk. A) JF'ferde hufvudtiteln. Öfver förhållandet med inkomster och utgifter lemnar bifogade tabellariska sammandrag upplysning: (Se Bil. Litt. H.) Bilaga Litt. O. till 1859 år* revisions-berättelse, angående Stats-verket. sid. 58. Mtebet. Balans från år 1856: Uppbörd: Riksstatens 4;de hufvudtitel Extra stats-anslag för landtförsvaret Krutoch salpeter-försäljningsmedel Riksstatens 4:de hufvudtitel Extra stats-anslag för landtförsvaret Krutoch salpeter.-försäljningsmedel Trosspassevolans-fonden Förenade mötes-passevolans-fonden Norrbottens Hästjägare-sqvadrons fond Balans från år 1856: Utgifter : Riksstatens 4:de hufvudtitel Extra stats-anslag för landtförsvaret... Krutoch salpeter-försäljningsmedel En-per-mille-fonden Trosspassevolans-fonden Förenade mötes-passevolans-fonden Norrbottens Hästjägare-sqvadrons fond II. till 1859 års revisions-berättelse, angående stats-verket, sid. 58. Ii eb et» Summa Fordringar och förskott, balanserade från år 1856 inom linien. Kontant behållning från år 1856. Stats-anslag. Extra uppbörd. Anticipationer till år 1858. Brist. Till trossens underhåll Mötes-kostnader ; Ersättning utöfver markegång för dagportioner , Lifgardet till häst Kronprinsens Hussar-regemente Svea Lifgarde Andra Lifgardet Wermlands Fält-jägare-regemente Svea, Göta och Wendes Artilleri-regementen Ingeniör-korpsen Kavallerioch artilleri-hästars remontering och skoning Lega för hästar till Artilleriets exercis Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar. Lifbevärings-regementet Gottlands National-beväring Hallands Beväring „...