Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:rs Bank att till ett bestämdt pris utlemna omyntadt silfver; N:o 27, i ani. af det utaf 1860 års revisorer väckta förslag om indragning af Bankens sedlar å En rdr rmt. Hr von Koch, Nils Samnel, anförde skriftligen: Uti underdånig skrifvelse den 25 Augusti 1860 anhöllo R. St:r, med afseende å »det trängande behofvet af en förändring» uti nu gällande sjölag af den 12 Juni 1667, att R. St:r måtte få denna »riksdag motse ett, efter nuv:de tidsförhållanden lämpadt förslag till ny sjölag, jemte stadgar i dermed sammanhang egande ämnen.» K. M. har, i dess tal till R. St:r vid riksdagens öppnande, tillkännagifvit, att »ett förslag till ny sjölag, som af behofvet högt påkallas, är utarbetadt» och kommer att till R. St:rs pröfning öfverlemnas. Den K. Proposm i ämnet är, den 20 i denna månad, justerad och underskrifven. Så snart tryckningen af lagförslaget hinner fullbordas, varder den K. Proposm till R. St:r afgifven. Man har börjat hysa någon lörhoppning derom att denna riksdag skulle kunna afslutas åtminstone uti Juli månad. Förutsatt att samma arbetsamhet och enighet fortfar inom StatsUtsk:t, lära åtminstone Utsk:ns förberedande arbeten i allmänhet lemna grund för dylik förhoppning. Men Lag-Utsk:t har, utom det vanliga antalet af motioner, vid denna riksdag att behandla K. M:s Nådiga förslag till ny strafflag. Ett förslag till »författning ang:de den nya strafflagens införande och hvad dervid iakttagas skall», är äfven att från Iv. M. förvänta. Under sådana förhållanden torde, om ock den yttersta ansträngning användes af Lag-Utsk:t, det icke blifva möjligt för detsamma att medhinna behandlingen af sjölagsförslaget innan den tid, öfriga Utsk. hinna fullborda sina åligganden.
Ridderskapet och Adeln ätfkildes klockan ^ till 3. Ult supra. In ststom protocolli H.. 6. äilvLrstolpe. Män - Den 27 April - 6? Mändagcn den 27 April. Plenum klockan ^ 12 förmiddagen. Herr Ländt Marskalken erinrade det han inför Midderskapet och Adeln redan anmält den provisoriska anst, lt Banco-Iullmägriqe til! Bancowerkecs siyrelfe under det de fleste fnllmagtige i och för Riksdagen härstädes wistas,vidtagit samt akt en ledamot afRidderjtkapet och Ade n ansett frägan härom böra till utlåtande af Banco-Uiskotler hänwisas, hwilken fräga som remisi bliswit pä bordet hwilaude; och hemställde Herr Landt-Marskalken om icke sedan Banco-Utskottet nu mera more organiserad?, Ridderskapet och Adeln ansäge denna fräga böra till detsamma remitterar. Bifölls: hwariemte pä gjord motion af Friherre Nannerkrnm, Uars ^uZuli, och proposition af Herr Land! Marskalken, Ridderskapet och Adeln beflör anmoda Banco-Utstorret, art sig häröfwer skyndsamt utlära. Friherre Lronliesit, ^acod Otto, och 8piherre ÖrnLöIsiz ^okan anmälte förhin der, den förre, att wara ordförande uti Oeoonomiä-Utskottet, den sednare, att nri Expedirions-Uk» skottets göromål deltaga, j anledning hwaraf Herrar Llectorerne anmodades, ari de genom desin afsägelfer ledige rum besätta. - -»— UplästeS Herrar Bänkmäns lista öfwer d»t den - 68'. Den 27 April. denna dag hällne tvål till Elcctorer efter de Herrar som blifwic til! Utskottsledamöter walde: och bcfunnoö följande Herrar hafwa blifwit till Electorer utsedde:..
Antalet röstande och röster i hufvudstaden ii olika valkretsar svnes af n e d a n s t h d e tabell, som vi taea oss friheten meddela eker A. B. - A " &amp; l Rb~fmi * Rörttv (Storkyrkof (lm. och Kungsholmen 5 133 (Klan .. 24 8go (ikob och Adolf Fredrik . 38 r056 (stermalm och Johuinis .. 38 g71 valkretsen nlkmicn Tre+ valkretsen Pivdt valkretsen Fcmu valkretsen (blarii och Katarina . z6 Summa r31 Fän&amp; Amim 862 3.9i2 Finland. Finska qvinnoföreningen har börjat utgifva en tidskrift F m d t, som i fria h8ften skall afhandla f r k o r rörande qvinnans deltagande i kulturarbetet. Det nyligeii utkomna första hartet innehiiller: Hvad är qrinnofrigöreliens m i l? 1.Broverkel för gossar och flickor i Helsingfors. - Klocktoncr. al Alde. Den nya aflöninpsinten för fruntimmersrkolornn. - Finska qvinnorr olTa~iliim verksamhel, I. - Ingn, af Alvilde PryU. - RiUisfall. Vid finsk qvinnofdrenings irsmötc. - Notiser. - Norge. En af qvinnofrågans mest framstilende förk %mpar i Norge, Bankdirektör Berner, har nyligen i stortinget vllckt en motion angaende fömogmhttIfih.håIIandet m e U ~ kkta makars. Danmark. Qvmligo studenttr. Privata underrXttelser till Dagny gifva rid handen. att ej 7, som i förra numret efter otillförlitlig kalla uppgifvits, utan 17 qvinnor f. n. studera vid Köpenhamns universitet, af hvilka 7 sistlidet &amp; r togo studentexamen. d a n i k Kvind~saiofund.~ Antalet af samfundets medlemmar, som den 31 Dec.
Pensioner och stipendier i Fältläkare-korpsen 8,679: 15. Carolinska Medico-kirurgiska Institutet 7,841: 18. Farsoters och smittosamma sjukdomars botande 88,950: 35. Svenska läkare-sällskapet 2,250: — Rese-understöd till läkare 2,100: — Arfvode till Provincial-kirurgen i Stockholms län 225- — Gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbetjente 300: — Leverering till Kongl. Ränte-kammaren 1,990: 23. 368,859: 35. Balans till år 1859: Af Kongl. Sundhets-kollegii berättelse inhemtas, att utgifterna å anslaget till farsoters och smittosamma sjukdomars botande, förslagsvis beräknadt till 40,000 R dr, för den vanliga sjukvården uppgått till 54,736 R:dr 37 öre, och för kolera-sjukvården till 34,213 R.dr 98 öre, tillsammans 88,950 R:dr 35 öre, hvartill kommer ytterligare ersättning till Jönköpings läns Ränteri, 300 R:dr, för år 1857 förskjuten aflöning till en kommenderad extra läkare, så att en brist af 49,250 R:dr 35 öre uppkommit, hvarifrån bör afgå 5,475 R:dr från föregående året oredovisade reseoch traktaments-kostnads-förskotter, hvilket sistnämnda belopp är inbegripet i ofvannämda utgiftssumma, då verkliga bristen utgör 43,775 R:dr 35 öre. Vid årets slut återstod af de från Kongl. Stats-kontoret utöfver anslaget levererade 45,162 R:dr 77 öre ett belopp af 1,737 R:dr 42 öre, deraf 200 R:dr utgjorde öfverskott å extra anslaget till farsoters och smittosamma sjukdomars botande för ar 1857 och 735 I :dr äfvenledes öfverskott å 1858 års extra anslag till samma ändamål. Af dessa 2:ne belopp levererades till Kongl. R:dr under sistnämnda år och 735
Och då först efter de pensionerade äldre Lärarnes bortgång denna Spannemål kommer att lill Skolfonden inflyta samt skillnaden, emellan bristen för de Ordinarie tjenstgörande Lärarnes Aflöning, 237f Tunnor Spannemål, och ofvanbelörde i6of Tunnor, således erfordras med 77! Tunnor innan någon indragning af samma 160^ Tunnor bör äga rum; hafva R. St:r bifallit, att en emot desse lööfTunnor svarande Summa efter Markegångsvärde jemväl hädanefter må till disposition af Directionen öfver UndervisningsVerken i Stockholm utgå; likväl på det sätt, att, sedan genom någon af de äldre pensionerade Lärarnes bortgång, nyssberörde 77i Tunnor först kommit Skol-fonden tillgodo , vid hvarje sedermera skeende förändring i desse Lärares personal, indragning till StatsVerket, med motsvarande belopp, af hvad en sådan äldre Lärare uppburit, bör af ifrågavarande iöojTunnor eller deremot svarande penningevärde verkställas. Rörandes ock nyssbemälde Direction årligen til! StatsGontoiret afgifva Berättelse om behofvet af detta serskildta Löneanslag i öfverensstämmelse med desse föreskrifter. 11:0 Bruksidkaren Owen, hvilken för mer än 20 år sedan, genom Regeringens åtgärd hit till Riket inkom, och härstädes användt den verksammaste delen af sin lefnad, till stort gagn för det allmänna, men till föga enskild fördel, har synts R. Str vara förtjent af något understöd, för att vid en tilltagande ålder och genom oaibrutna mödor ådragen sjuklighet, se sig för sine återstående dagar tryggad mot behofvet. g8 Stats-Utskottets R. St:r hafva derföre beslutil: att till K. M:t frambära den underd. anhållan att Owen å denna Stat under den serskildta Titeln: Beneficier och Benådningar uppföres till åtnjutande under sin lifstid af en årlig Gratifikation af 2000 R:dr B;co, 12:0
Då utlåning eller förräntning af möjligen uppstådda öfverskott eller besparingar å de af Krigs-kollegium förvaltade statsanslag hitintills icke blifvit i nåder anbefalld, samt Eders Kongl. Majit, uti Dess till Rikets nu församlade Ständer aflåtna nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof, begärt Rikets Ständers medgifvande dertill, att de å ifrågavarande, vid sistförflutna riksdag, från 9,000 Rdr till 6,000 Rdr nedsatta anslag uppstådda reservationer, hvilka vid 1852 års slut uppgingo till vid pass 49,500 Rdr, måtte få användas till aflöning och underhåll för de ur indelta arméen utgående garnisons-kommenderingar på Carlstens fästning, vid Grisslehamn och i Haparanda, för hvilket behof, dertill å 4:de hufvudtiteln hittills ej funnits någon bestämd tillgång, kostnaderna beräknats i medeltal uppgå till omkring 12,000 Rdr årligen; så lärer, vid sådant förhållande och intilldess Rikets Ständer meddelat sitt beslut om den ifrågaställda dispositionen af reservationerna å berörde statsanslag, Revisorernes framställning om de reserverade medlens utlåning icke böra till åtgärd eller förslag å Kollegii sida föranleda. Beträffande det af Revisorerne i 11 § anmärkta förhållande i afseende å f. d. Fortifikations-redogöraren å Carlsborgs fästning K. N. Hallströms balans å koinmendantskapsmedel, 71 Rdr 12 sk. 8 rst., att samma belopp är upptaget i balansrelationen så väl till Fortifikations-afdelningens konto för dess andel i anslaget för försvarsverket i allmänhet, som till f. d. Utrednings-afdelningens enahanda konto, får Kollegium i underdånighet anmäla, att sedan Eders Kongl. Majit, i nådigt bref den 11 Maj 1849, befallt, att de ärenden, som angå kommendantskaps-utgifterna, skulle från f. d. Utrednings-afdelningen återläggas till Fortifikations-afdelningen, hvars förvaltning dylika ärenden före år 1827 tillhörde, hafva de å förstnämnde
ningsverket, hvilar berörd a reglering hufvudsakligen på den äfven vid Förslaget till Landl-staternas reglering antagna grund, att indelningar i hemmansräntor ochKronotionde skulle till Statsverket indragas och lönerna, beräknade i silfver, från Statens Cassör contant utgå i Bancosedlar, efter en för hvarje Riksdag, enligt förhållandet de 5 föregrde åren antagen xnedelcours, som nu för de fem kcmmande åren är upptagen till 128 skillingar för 1 R:dr Specie i silfver; samt i öfrigt, att den, efter förrättade undersökningar, utrönta behållna aft kastningen af de bo - • 2,708,000: ^Transport Maj.ts Nådiga, Propos. Transport . ställen, som af en del löntagare komma att bibehållas, varda å lönerna affäknade, hvilket allt, jemte beloppet af lönerne för hvarje tjenstegrad, närmare inliemtas af projecterade Lönings - Stater , som skola till Rikets Ständers Stats - Utskott öfverlemnas. Sedan tvänne Under - Officerare vid hvarje Compagnie af Indeldta InfanteriRegementerna blifvit uppförda till boställens innehafvande, med inberäkning deraf i sjelfva lönen, vill Kongl. Maj:t jemväl förbehålla Sig, att tillägga den tredje enahanda vilkor, der locala omständig - 2,708,000: \ Transport • 2,708,000: 48 Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. Transport . heter det medgifva; men, der sådant ej utan olägenhet kan ske, utgår aflöningen i penningar, såsom Project-statenutvisar; äfvensom Kgl. Maj:t i öfrigt förbehåller Sig, att kunna göra de modificationer, som af locala förhållanden påkallas i afseende så väl å boställen och löner, sorn. i hvad med löne-regleriugen i öfrigt eger gemenskap, alltid under iakttagande, att sådane jemkningar icke i någon raon göra tillökning i hvad Rikets Ständer för ändamålet anslå. De, efter verkställd reglering
Med den bästa naturliga fallenhet för sjömannayrket, hvilken bos svensken ganska allmänt förefinnes, kan likväl en sådan duglighet icke vinnas annorlunda än genom yrkets jemna utöfning, synnerligast under ungdomsåren, då uppfattningsförmågan och vetlgirigheten äro lifliga samt, i följd deraf, kunskaper och färdigheter lättare förvärfvas, jemte det de, då inhemtade, säkrare bibehållas, än vid mera Bih. till B. St. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1856. framskriden ålder plägar Vara fallet. Riktigheten af denna sats har hittills icke heller bestridts af någon, som egt närmare kännedom om hvad som fordras, för alt kunna anses såsom utbildad sjöman; men man bar stundom påstått, att sådan utbildning skulle lättast och hvad mera vore, ulan särskild kostnad för det allmänna, af örlogssjömannen kunna förvärfvas genom alt laga tjenst på handelsflottan, och för blott iå årtionden tillbaka var detta äfven här i landet för örlogsfloltans personal i allmänhet enda utvägen att komma till sjös. Om det må medgitvas, alt genom tjenstgöring pä handelsfartyg kan, likaväl som ombord på krigsfartyg, vinnas hvad man kallar sjövana, eller förmågan alt uthärda sjölifvets besvärligheter och bekantskapen med de för alla segelfartyg gemensamma förrättningar, har dock tjenslen å krigsfartyg sina särskilda fordringar, hvilkas beskaffenhet endast ombord å sådana fartyg kari inhemtas under ständig öfning, så mycket angelägnare, som örlogssjömannens tjensleskyldigheter böra vara så grundligt inlärda, att de hos honom öfvergå till vana och sålunda icke förbises under förvirringen äf en sjöstrid samt dennas utgång derigenom äfventyras. Månget sjötåg har, oaktadt i öfrigt gynnsamma omständigheter, alldeles misslyckats eller till sina följder blifvit af ringa betydenhet blott genom ovana vid sjökrigstjensten hos fartygsbesältningarne.
Jord-egare håfve äfven dervid lätt, att, såsom om Strömrensningar i allmänhet stadgadt är, till undanrödjande af alla hinder för vattnets fullkomliga afledande, verkställa nödig renshing af vattendraget, och ege jemväl, der så för ändamålets vinnande nödigt är, fordra att vattendraget utvidgas eller förändras, dl det, utan bestämd olägenhet för egaren af jorden ske kan. Vare likväl skyldig, att i dessa fall lemna denne senare full ersättning i iord eller penningar, alltsom Domaren, i brist af godvillig öfverenskommelse, det skäligt pröfvar. §■ i3, Kongl. Majitr. Befallningshafvande eger tillse, att ränta eller andra allmänna skyldigheter å vattenverk, som »trifvas, eller å den del deraf, som genom förstoring borrtgår, blifva, efter de för skattläggningar i allmänhet stadgade grunder, i vederbörlig ordning flyttade på den jord, för hvars båtnad verket rifves eller försämras. §• 24. Om Jord-egare åslundar, att till beredande af odlingsbar mark, sjö sänka eller uttappa, strom Förslagi "397 eller å afleda, ellef derifrån skyrdar eller ränilar göra, och sådant, ulan förnärmande af annans rätt, ske kan , skall han ändock vara pligtig, att gifva det tillkänna hos Kongl. Maj;ts Befallningshafvande, som bör låra undersöka om anledning vara må, att något allmänt nyttigt ändamål deraf skulle kunna förhindras, såsom att flott eller farled, sorn inrättad är, skulle obrukbar göras, eller tjenlig lägenhet till inrättande deraf i framtiden borttagas. Finnes sådan anledning, bör ärendet till Kongl. Majrts Nådiga pröfning hemställas; i annat fall må Kongl. M:ts Befallningshafvande till aftappningen eller vattenledningen lemna tillstånd. §. 15.
Om nu detta, som blott är anfördt såsom ett motiv, skulle förvandlas i form af beslut, skulle sådant möjligen kunna föranleda dertill, att ledamöter, icke inom delta Stånd, men inom de öfriga Stån - $6$ 2} Juli f, fa. Jen, hvilka hafva att anmärka mot proportionsberäkningen, skalle kunna finna skäl att icke instämma i vårt beslut; oell det tjenar således till intet att här uttrycka, hvad som endast bör komma i fråga uti sjelfva svaret till K. M. För min del anser jag sålunda endast de tvenne sista punkterna böra komma under öfverläggning, och jag får derföre till Hr Gr. o. Landtm, hemställa, om icke Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa propos. på antagande först af punkten, som börjas med orden: att till slutligt och slutas med: bankens sedlar, samt sedermera å den punkten, som börjas med: tillstyrka R. St. och slutas med: myntfot. Hr Lefre'n: Af BancoUtsk:s memor. N:o i3 med tillstyrkan, att R. St. måtte hos K. M. i underd. anmäla de hinder, som mött för silfverutvexlingens början å den af K. M. i nåder föreslagna dag d. i sisll. Juli, torde jag vid detta tillfälle få uppläsa följande: "Enär K. M. uti dess d. 8 Febr. innevar. år till R. St. aflåtna och af samtliga RiksSt. till Utsk. remitterade nåd. skrifvelse bland annat yttrat den åsigt, att ytterligare silfverköp icke vore af nöden för att sätta i verkställighet myntbestamningslagen af d. i Mars i83o, samt att således intet hinder förekommer för Bankens öppnande till utvexling af silfver senast d. i nästk. Juli, så och ehuru Utsk. fortfarande förblifver vid dess redan yttrade öfvertygelse, det Bankens ställning är sådan, att densamma kan å den af K. M. i nåder föreslagna dag till utvexling af silfver öppnas, likväl då Utsk:s i ämnet afgifna betänkta Ntris 6 och 8 icke vunnit R.
Sedermera hade Stockholms stads Drätsel-kommission samt Magistraten och Borgerskapets Äldste blifvit hörde i hvad Stadskassans bidrag angick och dervid tillstyrkt och beslutat, att nämnde bidrag för en blifvande Ofver-ståthållare förhöjdes med 3,000 R:dr, till fördelning så att taffelpenningarne ökades med 2,300 R:dr eller till 7,000 R:dr och vedanslaget med 500 R:dr eller till 2,000 R:dr. Och då Landshöfdingarne i länen, hvilka af Stats-verket, utan något tillskott från kommunerna, aflönas, i allmänhet äro i åtnjutande af inkomster, vida öfverstigande det belopp, som här är af Kongl. Maj:t föreslaget att utgöra Statens bidrag till Öfver-ståthållarens aflöning, samt då sammanlagda beloppet af de aflöningsförmåner, hvilka, enligt förslaget, skulle Öfver-ståthållaren tillkomma, visserligen i och för sig är betydligt, men, i betraktande af denne embetsmans höga samhällsställning och den vidsträckta representationsskyldighet, som med hans befattning är oskiljaktigt förenad, synes, under nuvarande stegrade Iefnadskostnader, icke vara för högt beräknad, finner Utskottet den för Öfver-ståthållaren begärda lönetillökningen, 3,317 R:dr 55 öre, vara af rättvisa och billighet påkallad och alltså böra af Rikets Ständer beviljas.» Uti denna reservation instämde: Grefve Cronstedt, Fr., och Herr Sandels, L. G., Biskop Annerstedt, Doktorerne Gumcelius, Söderberg och Arrhenius samt Kontrakts-prosten Tegnér; och hafva Friherre af Ugglas, Gust., Herrar Leyonancker, F. W., och Montgomery-Cederhielm, R. M. G., samt Professor Selander och Herr G. H. Stråle anmält att de icke varit i Utskottet närvarande när denna fråga derstädes afgjordes. vid 13:de punkten, mom.
Sphinx – det ofantliga djuret med menniskoansigte är de gamle Egyptiers egentliga symbol. De hade funnit en lära, för hvilken de sjelfve förskräcktes. Under Tyranner, Pharaoner, som tvungo dem till dessa ofantliga arbeten, hvilka ännu göra en sen eftervärlds häpnad, hafva de dock förnämligast dyrkat, tjenat och förherrligat Tyrannen – Döden. Deras religion är en dödens Religion. De hafva användt sitt lif att bygga sin graf. ”De lefvandes boningar – säger Diodorus Siculus – kalla de gästgifvargårdar, emedan de så kort bebos; men grafvarna kalla de eviga boningar, emedan man i Hades lefver en gränslös tid.” Någre förmena, att, enligt Egyptiernas tro, själen först skulle begynna sia vandring efter kroppens upplösning, andre, att perioden för en själs vandring genom åtskilliga djurgestalter ur tretusen år; hvarefter själen skulle återkomma till kroppen, om hon kunde finna honom. Sannolikt har någon sådan tanka legat till grund för den ängslan, hvarmed de sökte föreviga den döda kroppen. Så är de gamle Egyptiers grafreligion en på själavandringen grundad protest emot den omenskliga själavandringen. Hela deras lif har i grafvarna blifvit hugget i sten. Man ser med förvåning i det sista stora praktverket: I Monumenti del’ Egitto af Rosellini, alla deras konster, näringar, sysselsättningar, allmänna och enskilda lefnad, – en ofantlig förstenad, flertusenårig menniskoverld. Och hvilka dimensioner! – Så ofantliga äro templen i Edfu, säger v. Prokesch, att den nuvarande staden Edfu ligger i ett hörn af förgården till det stora Templet. – Thebes ruiner öfvergå i storhet allt hvad den djerfvaste inbillningskraft kan föreställa sig; och likväl faller Thebes upphof i en så dunkel fornålder, att den aflägsnaste urtid, som vi känna, endast viste, att tillskrifva det Gudarna. – Thebe sönk, då Memphis byggdes. Och hvad var Europa, då Egypten byggde Memphis?
Iskottets Förslag till undt Skrifvelse, N.o 28. mål, äfven sådana, som tilldragit sig utom städernes egentliga territorium, dessa domstolar i Rikets samtlige släder måtte tilläggas enahanda rätt, som de i Stockholm och Götheborg redan åtnjuta, att af Staten erhålla serskildta arfvoden för tullmålens behandling; och da Rikets Ständer anse rättvisa och billighet påkalla, att de af Rikets öfriga städer, vid hvilkas Rådhus-Rätter, i följd af stadens läge eller andra omständigheter, undersökningar rörande förbrytelser mot tull-författningarne oftare förefalla, komma i åtnjutande af samma förmon, som blifvit Stockholm och Götheborg beviljad medelst serskilda a rf voden, anslagne Rådhus-Rätterne af tullmedlen, få Rikets Ständer härigenom hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det läcktes E. K. M. , efter Gelieral-Tull-Styrelsens hörande och sedan utredt blifvit, i hvad mon RådhusRätterne i andra städer inom Riket må, i följd af der handlagda tullmåls antal och betydenhet, anses böra en serskild ersättning derför tillgodonjuta, till dessa Domstolars ledamöter och expeditionshafvande af tullmedlen anvisa arfvoden till i förhållande derefter bestämde belopp. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 1 Juli 1840. Uppläst oell godkändt lios Ridd. och Adelö den 20 Juni 1840. Preste-KStåndet den 27 Borgare-Ståndet den 27 Bonde-Ståndet den 1 Julij — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Majoren U. G. von Konows ansökan om åtnjutande af pension. (Stats-Etsk. Uti. N:o 130.) S. A. K. Medelst Nådig remiss af den 24 sistlidne Mars, har E. K. M. behagat till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemna en af Majoren U. G. von Konow gjord underdånig ansökan, det E. K.
xi upphörandet af i frånvarande afgifler, i händelse allmänna omdömet varit derom ense; tilen då Utskottet, å ena sidan, funnit sig icke kunna anvisa några StatsVerkets tillgångar till användande såsom ersättning för desse serskildte afgifter, och, å den andra åter, bordt bemöda sig, att tillökning i SlatsbristSmriman, utöfver hyad den vid sista Riksdag faststäl|tes , måtte, så vidt möjljgt varit, undvikas, torde vid så beskaffade omständigheter Utskottets åtgärd, att icke föreslå afgifternps upphörande, böra anses riktig. Hvad Hr Montans anmärkning hos V. BorgareStåndet vid Utskottets yttrande och lydelsen deraf angår , får Utskottet dels hänvisa till dess i sammanhang med Statsregleringen vid förslaget till y:de HufvudTiteln bilaggde Utlåtande N;o t/fö, angrde bidrag af StatsVerkel. till Armeens PensionsCassa och Amiralitets KrigsrnansCassan, dels ock blott tillägga, alt, så vida de ifrågakomne Afgifterne samt innehållningarne af löner icke tills vidare kommo att fortfara, det icke eller finnes någre tillgångar att öfverlåta till nämnde Cassör för meddelandet af sådane bidrag K. Rl:ts Nåd. Proposition omfönnäler och Utskottet tillstyrkt böra bifallas. Vidkommande åter Hr Montans bestridande, att Centonal icke må utgå af Städernes Embetmäns löner, så länge de ej äro delägare i Civile PensionsFonden, så utgör frågan derom ett ämne, hvarom motion icke blifvit väckt inom den i Riksdagsordningen föreskrifne tid, och kan således icke till pröfning vid denna Riksdag förekomma. Börande Utskottet likväl upply - xii Stats-Utskottets sa, att den ärliga inkomst, Civile PensionsCassan genom en viss andel af samma afgift uppbär, grundar sig på R. Sttrs år 1823 fattade beslut samt K.Mrts i anledning deraf utfärdade Nåd.