Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt hvad Kongl. Maj:t nu föreslagit skulle såsom årligt anslag för Sjette hufvudtiteln under nästa statsregleringsperiod utgå R:mt R:dr 3,857,265: 39. hvaraf förslagsanslag 1,259,434 R:dr 9 öre; och dessutom till föremål, hörande till civildepartementets handläggning, erfordras tillsammans R:mt R:dr 2,139,600: — Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N;o 1, om Statsverket 1862. 55 Sjunde iSufvudlileln, innefattande anslagen för Finansdepartementet, hvilka anslag i nu gällande riksstat utgöra: Penningar R:mt R:dr 4,242,688: 40. Indelta räntor, förslagsvis beräknade enligt markegång till » » 25,600: — Indelt spanmål, 967 kubikfot 4 kannor, värderade, efter 2 R:dr kubikfoten, till » » 1,934: 80. Oindelt spantnål, I 13 kubikfot 4 kannor, efter enahanda värde » » 226: 80. tillsammans R:mt R:dr 4,270,450: — Enligt hvad hosföljande den 14 innevarande månad öfver Finansärenden förda protokoll utvisar, har Kongl. Maj:t, vid pröfning af de till Sjunde hufvudtitelns reg-^ lering hörande frågor, ansett följande förändrade bestämmelser i afseende å anslagen på denna titel erfordras, nemligen: 1:o. Departementets expedition. att anslaget till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjeningen måtte förökas med R:mt R:dr 1,000: — 2:o.
Herr OcMeivg-lVl-Tjoren L^ron ^alsiLreutL och Herr Efwer-^äffuanten, ^'fwerste Dientenanten och Riddaren ^6lk-r8p:rrrtnu kallas för at erhälla Ridderffapets och Adelns bifall och tacksägelse blir detta uttrycket af endast ett Ständs tänkesätt, hwaremot jag är öfwertygad, at desse Herrar och deras Vapenbroder böra hoppas och wänta en genom samtelige' Riksens Ständer be siutatz - Dcn 5 Maj. 9 ftntad sEtion af deras trl Fäderneslandets räddande utförde wärf. Jac; wägar derföre ödmjukeligen föreslä, at tacksägelse-aär<-8s«r til desse Herrar och alla som deltagit i deras ärofulla bragder, blifwa upsatte, ocl/at Ridderffapet och Adeln, genom nu afgäende l>pu^6on, hos ve öfrige respeclivo Niks-Ständen anhäller, at de wille Sig med Ridderfkapet och Adeln förena om berörde /^clrossers clLcretsrancle i samtlige Riksens Ständers namn. Herr Laron och Landtmarskalken. Högloflig Ridderffapet och Adeln hade redan bifallit upkallelsen inför Ständet af de förbemäldtö Herrar och Män, och sedan Ridderffapet och Aoeln rm pttrat stg wilja förklara fin wälwilja, äfwen för Hans Lxeellence Herr Grefwe klingspor, skulle Herr Landtmarffalken foga anstalt om en invitation til Hans bxeellence, at stg äfwen r förmiddag inställa. Sedan, enligt hwad afen wärd Ledamot är proponeraclt, Ridderffapet och Adeln spnes wara ense at Riksens Ständer mätte frambära sin tacksamhet för Hans Kongl. Höghet
Preussiska Regeringen försäkran om full Accords-ersättning för inneliafde tjenster, hvilken eval verad i Svenskt Banco, uppgått till omkring 4>5oo R:dr, samt att Herr Öfversten Silfverskjöld, sorn betalt ett vida större Accord, således genom qvarblifvande i Svensk tjenst, ej allenast gick förlustig af denna Accords-ersättning, utan äfven gjordt vida större förlust derigenom, att hans Compagnie-Rustkammare, sorn. uppgick till ett ansenligt värde, förut var under Kriget af fienden vid Strålsunds intagande tillgrepen och förskingrad, och berörde försäkran jemväl synes instämma med en af Kongl. Preussiska Regeringen den 26 Julii 1821 utfärdad och i Svenska Postoch Inrikes-Tidningen införd Kungörelse, innehållande att de deruti nämnde Olficerare af Pommerske Regementerne, hvaribland Öfverste Silfverskjöld icke finnes, egde att inom den i5 September samma år anmäla sig till utbekommande af Accords-ersättning, utgörande för en Compagnie-Chef 2,419 R:dr i5 sk. 4 r;st. Preussisk Courant; så enär denna deras rätt grundade sig på den 0111 Pommerns öfverlemnande till Kongl. Preussiska Kronan afslulade Convention, deruti Betänkanden. % förbehåll gjordes, att de Officerare af de tv änne Pommerska Värfvade Regementerne, som i Pommern qvarstannade, skulle afKgl. Preussiska Regeringen erhålla Accords-ersättning, hvilken således kan sägas hafva indirect graverat Löseskillingen för Pommern, hvaremot Herr Öfversten Silfverskjöld, sorn redan då till Sverige öfvergått och här qvarstannat, af en dylik förmån icke kunde komma i åtnjutande; men det ej synes med billighet instämma, att en slik förmån skulle honom betagas, för det han i hoppet att blifva använd och än vidare kunna gagna sitt Fädernesland, här qvarhlef, anser vid ett sådant utrédt förhållande, Stats-Utskottet sig ega anledning hemställa, om icke Riksens Höglofl.
Under loppet af 4 år har således elevantalet ökats med öfver 206 Motioner i Preste-Ståndet 1862. Att undervisningen af detta betydligt ökade antal lärjungar ej utan största svårighet kunnat af de ordinarie lärarne bestridas, är sjelfklart. Uppå gjord underdånig framställning bar ock Kongl. Maj:t, för förflutna läseåret beviljat 2:ne, samt för det innevarande 4 extra lärares antagande. Men dels har det icke varit utan stor svårighet att finna skicklige och duglige personer till dessa extralärareplatsers bestridande, dels kunna sådane lärare, om de än med goda kunskaper och undervisningsgåfvor äro utrustade, ingalunda fullt ersätta bristen af ordinarie lärare, hvilka oafbrutet egna sina krafter åt läroverkets tjenst. Kongl. Maj:t har derföre ock i sin, till Rikets nu församlade Ständer aflåtna nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof äskat, att dessa åt Jönköpings läroverk beviljade 4 extra lärare måtte såsom Adjunkter på ordinarie stat uppföras. Om detta af Rikets Ständer beviljas, skulle således antalet af ordinarie lärare vid nämnde läroverk komma att uppgå till 17. Men enligt Rikets Ständers uttalade och af Kongl. Maj:t i förut omnämnda nådiga Bref gillade grundsats, att ett normal-antal af 16 lärare må anses motsvara behofvet för 200 lärjungar, samt att, då dessas antal ökas med 30 eller 40, en ytterligare lärare bör påräknas, skulle Jönköpings elementar-läroverk nu vara berättigadt till 19 ordinarie lärare. Detta antal är ock redan nu det minsta, så vida det synnerligen menliga förhållande skall kunna undvikas, som sistlidet läsår egde rum, nemligen att ända till 54 lärjungar måste undervisas gemensamt. Ännu mera är för den närmaste framtiden detta lärareantal det minsta möjliga, såvida ej extralärare-systemet med alla dess olägenheter genast ånyo skall behöfva anlitas ; ty med visshet kan antagas att skaran af lärjungar för hvarje år ökas åtminstone i icke mindre proportion än hittills, dels till följd af Jönköpings stads läge, dels ock till följd af det förtroende dess läroverk med skäl tillvunnit sig. På grund häraf anser jag en förstärkning i lärarekraft vid detta läroverk af minst 6 ordinarie lärare vara af ett tvingande behof påkallad.
Men ehuru berörde förändring således närmast är påkallad af den föreslagna organisationen, hvilken, efter hvad ofvan förmäles, ej skulle sträcka sig till konsistorierne i Stockholm, anser likväl Utskottet de i 4, 6 och 7 §§ tillstyrkta föreskrifter i afseende på domfördt antal, tiden för sammanträden och underskrift af utgående expeditioner böra af nämnde konsistorier iakttagas; och får alltså Utskottet vördsammast tillstyrka, det måtte Rikets Ständer besluta en förordning, hvarigenom, med ändring af 7, 3 och 43 §§ i Kongl. Förordningen den 44 Februari 4687, angående rättegån gen i domkapitlen samt med upphäfvande af Kongl. Brefvet den 45 Juli 4752 om domfördt antal ledamöter och af Kongl, brefvet den 43 Juli 4799, som berättigar samtlige Lektorer vid Gymnasium lill säte och stämma i domkapitel, varder förordnadt, som följer: Domkapitel skall bestå af Biskop, som förer ordet, sam fem ledamöter. Sjelf skrifne ledamöter år o Domprosten, der så dan finnes, samt Theologie Lektorn vid läroverket i stifts-staden eller, om universitet der är, äldste Theologie Professoren. De ledamöter, som derutöfver fordras för fyllande af sagda antal, utses genom val bland Kyrkoherdar i stiftet samt Bektor och Lektorer vid nämnde läroverk, efter ihy här nedan sägs. I val af ledamot i domkapitel ega alla ordinarie prester i stiftet samt lärare vid stiftets elementar-läroverk deltaga-, och håfve dervid hvar af dem en röst; skolande vid sådant val, derför dagen utsattes af domkapitel, röstas af prester och lära - Lag-Utskottets Betänkande As 65. 7 re gemensamt inom hvarje kontrakt på sätt och i den ordning', som viel val af Biskop iakllages. § 3.
Juliette befinner sig i den farliga period, då allt synes vilja drifva henne i älskarens armar. » Det är » — säger diktaren genom en af sina personer — » en moralisk sjukdom, som angriper äfven de bästa kvinnor på tröskeln till deras högsommar. — De flesta kvinnor tillbringa sitt lif med att plundra det gamla trädet, hvaraf Eva först åt, på dess mogna eller omogna frukter. Och så stark är dragningen till denna fördömda frukt, att icke ens de ärbara kunna besluta sig för att dö utan att hafva bitit i den. » Hela hennes omgifning lockar henne och retar. Öfverallt lurar den falska ormen på henne, — ute i stora världen, på teatern, i böckerna, ja, äfven i muséernas målningar och skulpturverk. Dygden ställes upp på en piedestal och man dyrkar den, allt under det man böjer sig för dess kalla marmorbild. Lasten hviskar lidelsefulla ord i hennes öra, talar om » volupté, ideal, cour, amour » och kläder sig i de skönaste och mest tjusande former. » Hur vill du då » — utbrister Feuillet — » att en intelligent kvinna skall kunna undgå begäret efter att invigas i en religion, som eger alla dessa trollska lockelser, i ett mysterium, som döljer alla dessa blomster? » Skulle hon blifva kall, saknade hon ju hjärta; då vore hon en kvinna utan inbillning, heter det, d. v. s. hon vore icke i stånd att inspirera hvarken någon sonnet eller kavatina eller målning. Då kunde hon ej annat än taga mot sin mans kyss — » le froid baiser conjugal, et voilà tout! » Botemedlet består i att låta krisen ha sin gång, att låta henne få bita i den förbjudna frukten. Först sedan hon fått Ögon » för den brutala verkligheten », upptäcker hon sitt fel och är för ali tid botad. Proverbet, som ger en bild af dessa hårfina teorier, slutar som Gabrielle med en försoning mellan makarne. Skilnaden är blott den, att när försoningen egt rum, kallas den käre mannen en poet af Gabrielle, underdet att Juliette kallar honom » god som den gode guden! »
Om Hr von Hartmansdorff anser Konungens Bef:h:des yttrande såsom tvunget, så må väl detta icke kunna utsträcka sig till Commerce-collrm och General-tullstyrelsen, och han må förlåta, att anser han Konungens Bef:h:de uti ett så vigtigt ärende som delta hafva varit influencerad af eomplaisance för orten; så tror jag deremot, att det yttrande, på hvilket Hr von Hartmansdorff fastat så myckel afseende, nemi. af handelssocieteten i Carlshamn, alltför mycket utmärker en jalousie de merlier. Nyttan åter, utom att den ligger bevisad i Commerce-collegii utlåt., ligger temmeligen öppen för hvarje sundt förstånd. Gottlands läge är så tjenligt ali rivalisera med Köpenhamn, att det icke är svårt att förutse, att den stora vinst, som Köpenhamn för del närvar, skördar af alt vara medelpunkten för sjöfarten till hamnarna i Östersjön, skulle till ganska betydlig mån komma att delas af Sverige, så snart Slilö blefve nederlagsplats. Delta enda skäl synes mig vara starkare, än alla de andra för nyttan och fördelen deraf. De politiska betänkligheterna utesluter jag derför, att om i någon punkt Ständerne böra afhålla sig från yttrande, så är det i denna; men jag hyser den fullkomliga tillförsigt lill K. M:s vishet, att då frågan gäller landets förkofran genom inre anstalter, väger hos K. M. ganska litet farhågan, eller kanhända borde jag säga försigtigheten, och jag tror icke att farhågan för hvarken Ryssland eller England afhåller Sveriges Konung att handla så, som Han för Sven - Den 9 September f. m. Svenska folket finner nyttigast. Hvad åter den betänklighet angår, att Gottland skulle blifva ett lurendrejeriställe, så förundrar den mig, då denna invändning af sig sjelf förfaller. Här är icke fråga 0111 annat, än alt Slitö hamn må blifva en nederlagsplals för transitohandel. Nåväl, mine herrar! Yi hafva ju flera sådana här i landet; äro de alla lurendrejeriställen?
Si, jag går i dag alla verldenes väg, och I skolen veta af allt hjerta, och af allo själ, att icke ett ord felat hafver på allt det goda, som Herren edar Gud eder sagt hafver; allt är skedt, och intet tillbakablifvet. Lika som nu allt det goda kommet är, som Herren edar Gud eder sagt hafver, så skall ock Herren låta komma öfver eder allt ondt, tilldess han förgör eder utu detta goda landet, som Herren edar Gud eder gifvit hafver; Om I Herrans edars Guds förbund öfverträden, som han eder budit hafver, och gången bort, och tjenen andra gudar, och tillbedjen dem; så att Herrans vrede förgrymmar sig öfver eder, och snarliga förgör eder utu det goda landet, som han eder gifvit hafver. Och Josua församlade alla Israels slägter till Sichem, och kallade fram de äldsta i Israel, höfvitsmän, domare och ämbetsmän. Då de voro framträdde för Gud, Sade han till hela folket: Så säger Herren, Israels Gud: Edra fäder bodde i förtiden på hinsidon älfven, Tharah, Abrahams och Nahors fader, och tjente andra gudar. Då tog jag edar fader Abraham på hinsidon älfven, och lät honom vandra i hela Canaans land, och förökade honom hans säd, och gaf honom Isaac. Och Isaac gaf jag Jacob och Esau; och gaf Esau det berget Seir till besitta; men Jacob och hans barn drogo neder uti Egypten. Då sände jag Mose och Aaron, och plågade Egypten, såsom jag ibland dem gjort hafver. Sedan förde jag eder och edra fäder utur Egypten, och när I kommen till hafvet, och de Egyptier jagade efter edra fäder med vagnar och resenärar intill röda hafvet; Så ropade de till Herran, och han satte ett mörker emellan eder och de Egyptier, och förde hafvet öfver dem, och öfvertäckte dem; och edor ögon sågo hvad jag i Egypten gjorde; och I bodden i öknene i en lång tid.
Efter lagen kännedom om hvad i afseende pä behofvel af dessa anslagstillökningar är uti Stats-Rådsprotokollet anfördt och upplyst, hafva Rikets Ständer funnit godt, att ofvan uppgifna belopp under de af E. K. Majit föreslagna vilkor bevilja såsom förhöjning i Navigationsskolornas årliga anslag. 33:o. Med afseende å S k eppsby g g er i-i asti tu tets > Carlskrona fördelaktiga inflytelse å skeppsbyggerivrket inom Riket, har E. K. Majit i nåder föreslagit, att del frän Riksgälds-konlorel för bemälde Institut nu utgående årliga anslag af 5,000 R:dr mätte under instundande stalsreglerings-period än vidare få fortfara, med rättighet för E. K. Maj:l att använda delta årliga belopp till lärares aflönande, elevers underhåll och andra för Institutet erforderliga utgifter; och hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnal bifall. 34:o. Under erinran, hurusom nödvändigheten påkallade en sträng hushållning med landels tillgång på brännmaterial, hvilket i annat fäll skulle blifva otillräckligt för att uppfylla de. oundgängligaste vilkoren för samhällsmedlemmarnes trefnad och civilisationens bestånd, hafva hos Rikets Ständer framställningar skett, dels att lil! förebyggande af den nationallörlust, som årligen uppstode genom nu brukliga, högst felaktiga kolningsmethoder, hvarmed endast i-delar af vedens kolämnen tillgodogjordes, Bib. lill !!. St. Prat. 1869 <$■ 1860. 40 Sami. 4 Afl. % Band. 10 74 ExpeditionsUls/cotte/x börs lag till under (I.
Med afslag å Utskottets hemställan, biföll Ridderskapet och Adeln de väckta motionerna om understöd ät de sedan 180R—1809 års krig ännu qvarlefvande landtvärnsman pä det sätt, att för sagda ändamål beviljades ett årligt anslag af 10,000 R:dr R:mt under nästa statsregleringsperiod; och skulle de öfriga RiksStånden vänligen inbjudas att i samma beslut sig förena. 6:te punkten. Utskottets hemställanden biföllos. t :de punkten samt 2\:sla punkten jemte förslaget litt. k i Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JV2 118. Med afslag å sistnämnda Utskotts förslag, biföll Ridderskapet och Adeln Statsutskottets hemställan. 22:dra punkten i Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 118. Bifölls. 8:de punkten i Ståts-Utskottets Utlåtande. Utskottets hemställan bifölls. 9:de punkten. Återremitterades. Utskottets hemställanden biföllos. 25:te punkten. Med afslag å Utskottets hemställan biföll Ridderskapet och Adeln Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda framställning. Utskottets hemställanden biföllos. Med afslag å Utskottets hemställan, biföll Ridderskapet och Adeln Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda framställning. 29:de — 34:de punkterna. Utskottets hemsthllanden biföllos. 35:te och 36:te punkterna. Utskottets hemställanden afslogos och Kongl. Maj:ts framställningar biföllos. 37:de oeh 43:dje punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 44:de punkten. Lades till handlingarne. Utskottets hemställo uden Lif ollos.
Maj sistlidne år, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, böra för Rikets samtliga län upprättas, har hos Kongl. Maj:t fråga uppstått, huru vidi granskningen af de nya jordeböekerna lämpligen må kunna utsträckas; i hvilket afseende förekommer: att, med anledning af gjord underdånig framställning om beholvet af jordeböckernes granskning för afhjelpande af deruti befintlige felaktigheter och brister, Kongl. Majit, som ansett denna fråga, hvarpå många enskilda rättsförhållanden berodde, böra med nödig varsamhet, på behörigt sätt samt utan öfverflödiga och vidlyftiga omgångar behandlas, under den 24 Maj 1853 anbefallt Kammar-kollegium i underdånighet föreslå, huru och på hvad sätt, i öfverensstämmelse med gällande författningar samt under behörigt afseende å Kronans och enskildes rätt, men med åstadkommande af minsta möjliga rubbning i bestående förhållanden för de sednare, äfvensom minsta omgång och besvär för vederbörande EmBih. till R. St.
Jag har visserligen önskat, att den Princip-förändring, som ligger till grund för 2 Gap. i Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den ipsistlidne December, angående jords och lägenheters afsöndring ifrån skattskyldiga Hemman, hade blifvit till Rikets Höglofl. Ständers granskning öfverlemnad, innan samma Höga Författning utfärdades; men uttrycket af denna min önskan har hitintills varit återhållet af den öfvertygelse jag i allmänhet 33o Den 11 November f. m. fattat, att om misstag i Ekonomisk Lagstiftning blifvit begånget, bör sådant först af erfarenbeten uppdagas och vitsordas, då rättelsen kommer att följa i den naturliga ordning, som klefve afbruten, deräst JustitiaeOmbudsmannen genom anmärkningar i förtid ville gifva rigtning åt allmänna uppmärksamheten, hvaraf kunde för lagligen tillkomna stadgar väckas ett missnöje, hvilket endast af erfarenheten om deras skadliga verkningar bör föranledas. Men då nu, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, Dess Höga Förordning af den ig sislledne December blifvit lagd under Lagstiftande Magtens ögon; så, ehuruväl sådant skedt i ett enda uppgifvet afseende, bör jag likväl iagttaga detta tillfälle, att uttrycka min mening: ”att den i ”Förordningens i Gap. medgifna rättighet, ”att ifrån Skattellemman upplåta och af”hända under full ägande rätt till och med ’Vö Hemmanets Jord-rymd, icke står i ”förening med allmänna Lagens ännu gäldande bud i 4 Cap. g § JordaBalkenEj må den, som å Skattskyldig Jord sitter, genom köp, skifte, eller å annat sätt, något söndra och minska af det, som dertill med rätta hörer: gör det någor vare ogildt. Vid sådant förhållande får hos Herr Grefven och LandtMarskalken samt IJöglofl.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, samt ITr Gr. o. Landtm, framställt hurusom under densamma blifvit yrkadt, dels bifall till Utsk:s hemställan, dels bifall till K. M:s Propos. i afseende å rationsersättningen för officerares tjenstehästar, dels ock återremiss, blefvo propos:r till bifall å dessa yrkanden framställda och besvarade med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förevar:de hemställan, samt efter det svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Stjernsvärd, begärde votering. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Uplästes till votering och godkändes följande voteringspropos.: Den som bifaller den del af 5:te punkten i StatsUtsk:s Utlåt. N:o 71, som angår rationsersättningen för de officerare, hvilka böra vara med tjenstehästar försedda, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot Utsk:s Utlåt, i denna del gjorda anmärkmr föranleda till återremiss. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 63. Nej — 10. Härefter förekom Utsk:s tillstyrkande i fråga om ersättning af kostnaden till stallhyra m. m. för tjenstehästarne, och yttrade sig derom: Hr Bildt, Knut: Efter min tanka har StatsUtsk. så behandlat denna fråga, att man förfarit med billighet mot åtskilliga officerare, som hafva rations-ersättning, men obilligt mot andra. Vid genomläsning af Statsråds-prot. i ämnet finner man, att hvad K. M. framställt som ett minimum, det har StatsUtsk. antagit till maximum; och om man läser K. Propos:n om finansernas ställning, så måste man medgifva, att orsaken ej kan vara bristande tillgångar.
MALTS BEFALLNINGSHAFVANDES UTI ÖREBRO LÄN TILL * u wier dunifj het afgifna FEMÅRS-BERÄTTELSE för åren 1851, 1852, 1853, 1854 och 1855. P. A. NORSTEDT & SÖNER, KONGL. BOKTRYCKARE. •he ri T ri ryinp | ^ b. M t. “• J. 1 1- m sm sm mi m, - .»set, , .MilJua/iiWil .JOVKM Underdånig Berättelse om tillståndet i Statistiskt och Ekonomiskt hänseende inom Örebro Län för åren 1851, 1852, 1853, 1854 och 1855. § 4. Länets allmänna beskaffenhet. I topografiskt hänsende har, sedan sista fenaårsberättelsen afgafs, Länet icke undergått någon hufvudsaklig förändring. Frågan om sänkning af sjöarna Hjelmaren och Qvismaren har varit hvilande sedan E. K. M. uti nådigt bref till Dess Vägoch Vattenbyggnadsstyrelse den 11 April 1833 ansett förordnande om ifrågasatt minskning af segeldjupet i Hjelmare kanal icke böra under dåvarande omständigheter äga rum. Dock lefva ännu hos flere, hvilka hafva vidsträckta ägor, som angränsa dessa vattendrag, och nu lida af öfversvämning, förhoppningar om framtida verkställighet af sänkningsföretaget, i händelse icke ett nyligen väckt förslag, åsyftande nästan enahanda fördel medelst jordvallars anläggande mot Hjelmaren samt uppfordringsverk och grafvar för vattnets utpumpande från ofvanliggande vattendränkta trakter, på sätt, som vid Sickelsjö egendom i mindre skala med framgång blifvit försökt, i en icke aflägsen framtid skulle komma att sättas i verkställighet. Utom ofvanberörde dammanläggning vid Sickelsjö, som åt denna egendom förvärfvat omkring 200 tunnland odlingsbar jord, har vid Oppeberg 80 tunnland sankmark blifvit beredd för plogen genom uppförandet af en vall emot Norrby å samt en större afloppsgraf.