Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit föreslagit, att Rikets Ständer mätte för en gång anvisa en summa af 197,662 R:dr 50 öre, hvarjemte lill betäckande af de årliga kostnader, sorn ansetts uppkomma för arreststraffets tillämpning rid denna armé, ett extra anslag af 14,000 R:dr äskats för hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, eller för alla tre åren tillhopa 42,000 Ridr. Af ofvannämnda Stalsråds-prolokoll, deruti fullständig redogörelse lemnäs för delta förslag, inhemlas, att, sedan fråga blifvit af Krigs-kollegium väckt om de åtgärder, som vore all vidtaga för arreststraffets fulla tillämpning vid indelta arméen med anledning af Kongl. Förordningen den 29 Mars 1859 angående förmanskap och extra judicirl bestraffning vid krigsmaglen, och Kongl. Majit, för alt bringa berörda författning till verkställighet i hvad aoginge detta straffs användande då indelta arméen vore på roten förlagd, genom nådigt Cirkulär af den 17 April 1860 meddelat åtskilliga föreskrifter att i sådant afseende lills vidare lända till efterrättelse, så hade E. K. Majit låtit infordra utlåtande al samtlige General-befälhafvarne angående tillämpligheten af dessa föreskrifter, dervid olika äsigler uttalats; hvarefter Krigs-kollegium lill E. K. Majit inkommit mod det förslag i ämnet, som legal till grund för E. K. Maj-.ts härutinnan nu gjorda nådiga framställning. Rikets Ständer hafva, efter noggrannt öfvervägande af hvad såväl lörenänmfla Statsrådsprotokoll rörande detta ämne innehåller, som hvad i öfrigt uti frågan förekommit, 44 ExpeditionsUtskottets Fffrstay lill underd. Skrifvelse, i\:o 133. funnit sig för närvarande icke kunna bifalla E. K. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning om anvisande af medel för uppförande eiler inredning af omförmälda arrestbvggnader jemte anskaffande af erforderliga inventarier m. m. Beträffande åter E. K.
Sin furstliga värdighet bibehåller han dock, och som, enligt Giftermålsbalken, hustrun skall följa mannens stånd, skulle prinsens tillkommande varda furstinna. (I något af de närmaste numren hoppas vi kunna meddela fröken Muncks porträtt.) Riksdagen samlades åter i måndags. Sedan under de första dagarne den vanliga fullmaktsgranskningen egt rum, öppnades riksdagen i går högtidligen af konungen. Konungens födelsedag firas i morgon med stor bal å k. slottet, till hvilken 2 — 3,000 personer lära inbjudits. Hvita hafvet kommer att upplysas med elektriskt ljus. Zachris Topelius, » Ljungblommornas » skald, fylde sistlidne lördag sjuttio år. Att denna tilldragelse i Finland skulle firas med entusiasm, var helt naturligt. Också hyllades den älsklige skalden på mångfaldiga sätt. Och säkerligen skulle litet hvar här hemma i Sverige velat på nära håll Manuskript, som ej antages till införande, återsändes, så vida porto bifogas. Inga ofrankerade försändelser lösas. vara med och taga del i denna hyllning åt honom, som skänkt vår literatur så många sköna och oförvanskliga perlor. Topelius tillhör deras antal, hvilkas namn ej skola glömmas, så länge svenskt språk talas. En lång och fridfull lefnadsafton komme den hjertevarme diktaren till del! Profårskurs kommer, enligt departementschefens medgifvande, att i Stockholm genomgås af filos, kandidaten Helga Fredrika Linder. Lysning iiil äktenskap afkunnades i söndags i Klara kyrka härstädes mellan fröken Anna Malmerfett, dotter till major C. L. Malmerfelt och hans hustru, född Malmerfelt, samt medarbetaren i tidningen » Upsala » C. G. Möllersvård. FSrlofning har eklaterats mellan underlöjtnanten vid Svea lifgarde Erik Lagercrantz och fröken Constance de Kantsov, dotter till kammarherren, legationsrådet baron Edvard Bosenquet S:t George de Kantzov och hans baronessa, född de Vasconcellos. Likbränning. I måndags brändes i likbränningsföreningens krematorium härstädes liket efter doktorinnan Thurinna Hulphers.
Bland dessa beräknas vid åkande artilleriet 30 dagar för den rörliga art:i-exercicen och militär-macher, hvartill äfven nödigt antal hästar i förslaget blifvit anvisade o). Vid värfvad trupp har hvarje major ständigt omedelbart befäl öfver sin bataljon (division). Krigs-reserven. Krigs-reservens öfningar under fredstid bestå uteslutande i Målskjutning. I och för dess verkställande föreslås här följande: l:o) Bestämmes såsom ett kommunalt åliggande, att en s. k. Skjulförening Olifver inrättad inom hvarje socken af riket, hvilken till öfning bör sammanträda hvarje söndags eftermiddag, när årstid och väderlek sådant tillåta. 2:o Skjutningen verkslälles under upsigt af en i närheten boende officer, under-officer eller korporal af indelta arméen, biträdd af 2:ne soldater. a) Se Tab. 21. 92 Den 7 December. 3:o) Till begagnande af skjutföreningarne öfverlemnas lill hvarje församlings sockennämnd 10 infanterigevär med tillhörande bajonetter; deremot åligger socknen att, hvarest naturlig skottvall icke finnes, inrätta och underhålla en dylik, jemte nödvändiga målskjutningstaflor. 4:o Hvar och en person bekostar sjelf den ammunition, som af honom förbrukas; ammunition erhålles af kronan på sockennämndens requisitum, emot samma betalning den kostar statsverket (circa 1 sk. r:gds för hvarje skarp patron). 5:o Målskjutningen verkställes dels med dels utan påsatt bajonett på samma distancer, som för infanteriet äro bestämda. 6:o Hvar och en inom socknen boende vapenför' mansperson eger och bör upmuntras lill att i skjutöfningarne deltaga; hvarje krigsreserven tillhörande person är deremot skyldig att della såsom åliggande fullgöra, så ofta icke gillig! skäl mellankommer. 7:o På statsverkets bekostnad utdelas årligen inom hvarje sockens skjutförening lämpliga premier af en fjerdedels, en half o. s. v. ända till 2 r:dr silfver, och hvartill nödigt anslag å utgiftsstaten finnes anvisadt a).
Hvem kan förklara menniskosinnets vexlingar. Min röfvare föreföll så oförskämd och näsvis, der han stod med handen i sidan, duken kring hufvudet skjuten på sned och foten framsträckt, att min rädsla gaf vika för en känsla af oemotståndlig vrede. Men hvad kunde jag göra. Plötsligt fick jag en idé. På min palett hade jag en klart ljusgrön färg benämnd »Paul Veronese». Hastigt tog jag den största pensel jag hade, lät den upphemta så mycket färg det var den möjligt och strök med tvenne drag min röfvares näsa så bjertgrön som en nyss utslagen ärtskida. Effekten af mitt »attentat» blef så genomkomisk, att jag brast ut i det hjertligaste, det mest ohejdade löje. Min öfverrumplade fiende stod alldeles orörlig, med öppen mun och stirrande ögon, under det att den gröna färgen så småningom droppade ned på hans kinder och haka, en bild af häpnad och förlägenhet, som alldeles icke var röfvarelik. Slutligen måste han hafva funnit min munterhet smittosam, ty helt plötsligt instämde han i mitt löje så högljudt och kraftigt, att först hår och så skägg föllo till marken. Stor scen! Min röfvare var en beskedlig tysk, min vis à vis vid bordet, som af värden blifvit »tillrådd» till den maskering han anlagt, för att gå riktigt säker och som vid min åsyn icke kunnat afhålla sig från ett skämt, väl tyskt kanhända och som kunde haft allvarliga följder nog för någon med ett ömtåligare nervsystem än mitt. Sedan vi riktigt hjertligt skrattat ut åt vårt äfventyr och den stackars misshandlade näsan blifvit tvättad med så mycket terpentin, att den från ärtgrön öfvergått till skarlakansröd, gingo vi för att uppsöka Giovanni, som var — försvunnen, trots värdinnans vackra loford. En stund derefter såg jag honom ligga framstupa i ett skjul, spelande »krona och klafve» med en annan bandit, höll jag på att säga, och som det är italienarnes praktiska sätt att studera nationalekonomi, så lät jag honom vara.
Att derom gifva Konungen en påminnelse, skulle antyda ett misstroende till hans vaksamma omsorg. Att anse denna påminnelse som ett stöd skulle förråda en föreställning, alt Konungen icke ville eller icke vågade återtaga ett kungs-ord, då folkets nöd fordrade detta återtagande. Jag vill icke neka, att, från synpunkten af bränvinets fördyrande, åtgärden för detta ändamål skulle vara tjenlig. Men under det att vinsten deraf skulle tillfalla dem, som, efter att hafva begagnat båda månaderna, sin produkt ännu icke försålt, äfvensom dem, hvilka tillhandlat sig den sålda produkten, så skulle förlusten till största delen drabba idkarne af husbehofs-bränning, hvilka beräknat denna för att kunna framföda sina kreatur, hvilka behållits med förlitande på den foderhjelp, som genom bränning i April månad kunde för dem beredas. Skulle nu dragarne icke kunna framfödas, så komme detta att inverka på vårbruket och således äfven på kommande årets skörd. Detta tyckes mig hvarken rätt eller billigt och komme att äfven drabba arbetaren, så väl derigenom att arbetsgifvaren, vid förlusten af en beräknad inkomst, skulle nödgas att derefter äfven inskränka arbetet, som ock genom fördyrandet af äfven nästa års skörd.” Nils Svensson från Christianstads Län: ”Då jag ej med min röst inom Utskottet bidragit till att vilja alstra misstroende mellan regering och folk, måste jag äf - Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 5. II ven offentligen reservera mig mot det beslut, Särskilda Utskottet med 2:ne rösters pluralitet uttalat angående bränvins-bränningens fortsättande under instundande April månad, och om jag än någon gång varit frestad dela lika åsigter med pluraliteten, har jag så mycket mindre kunnat göra det, som jag alltid ansett det vara mindre väl betänkt att vilja förmå någon svika gifvet ord och löfte, och då Kongl. Majit har medelst Kungörelse den 13 Juli sistlidet år, påbudit alt ”bränvins-bränningen ”skall inställas under nästkommande vår och vinter i fyra månader, så att deri ”endast begagnas 2:ne månader nemi.
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-utskottets andra gången bordlagda utlåtande N:o 184, angående beredandet af tillgångar för det lill rustningskostnader beviljade serskilda kreditiv. S. D. Lästes och remitterades Lill Banko-utskottet en af Bengt Gudmundsson frän Hallands län, under föredragningen af Stats-utskottets 342 Prot.-utdrag den 3 Juni 1848. utlåtande N:o 184, angående beredandet af tillgångar för det till rustningskostnader beviljade serskilda kreditiv, väckt motion i samina ämne. 3. D. Fortsattes ytterligare föredragningen af Bevillnings-utskot tets betänkande Nio 13, hvaraf nu medhålls från och med artikeln Knif va/’_, pag. 40, till och med artikeln Köttj pag. 42. Ståndet biföll hvad Utskottet tillstyikt, rörande artiklarne koppar och krita samt uti 2:dra mom. af artikeln krut, om underdånig skrifvelses aflåta lide till Kongl. Majit med hemställan om nödiga försigtighetsmåtts vidtagande i afseende å upplag och försäljning i städerna af utländskt krut, hvaremot Ståndet vid tullbehandlingen af artiklarne knifvar, kopparnickel, kreatur, krokar till fiske, krukmakare-arbeten, käppar och köttj ansåg 1845 års tulltaxa böra tillämpas. I fråga om artiklarne spelkort och krut beslöt Ståndet, med bifall lill hvad betänkandet härom i öfrigt innehölle, den ändring, att tullen skulle höjas till 331 procent af dessa artiklars värde. Den 3 Juni. Från Högv. Preste-standet. S. D. Föredrogs ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkande N:o 12, i anledning af väckta frågor om nedsättande af en kommitté för undersökning rörande skogshushållningen, om inskränkning i dispositionsrätten af enskild skog, om förhöjd ansvarspåföljd för åverkan samt om ett förändradt hushållnings-sätt i afseende på härads-alimänningarne. lista och 3:dje momenterna af Utskottens förslag biföllos, hvaremot det 2idra momentet af slogs. S. D.
Men jag ber blott att få fästa upmärksamheten derpå, att 10 år knappast hafva förflutit sedan man verkställde en fullkomlig reglering af rnstningsoch roteringsverket inom Jemtlands län, då äfven alla sådana omständigheter togos i betraktande, som voro nödvändiga för att åstadkomma en, på billiga grunder och med särskildt fästadt afs. på ortens mindre lyckligt lottade beskaffenhet, verkstäld rotering. Att säl. redan nu, efter en så kort tids förlopp, vilja medgifva någon lättnad i denna börda, anser jag ingalunda vara klokt, ty följden skulle ovilkorligen, som Hr Rosensvärd mycket riktigt anmärkt, blifva den, att hela det öfriga kavalleriets rusthållare skulle anse sig berättigade till en lika eftergift. För öfrigt tror jag mig med bestämdhet kunna påstå att rusthållarne i Jemtland ej på långt när äro så betungade, som motionären sökt förespegla. På dessa skäl anhåller jag, i likhet med Hr Rosensvärd, att Utsk:ts i denna punkt gjorda framställning måtte af R. o. Ad. afslås. Hr Nordenfelt, Enar: Jag nödgas motsätta mig de sista värde talarnes åsigter i ifrågavarande punkt, och anser mig dertill hafva ganska goda skäl. I första rummet vill jag anföra den omständighet, att, oaktadt allt hvad som hittills blifvit gjordt för att åvägabringa en lindring i roteringen inom Jemtlands län, så äro dock rotehållarne, eller som de nu kallas rusthållarne, mer betungade dep än annorstädes. Det är nemi. allmänt bekant huru med regleringen af rustningsverket tillgick. Efter långa klagomal blef ändtligen, efter samma grunder, som för de öfriga provinserna, en ny rotering derstädes införd. Men under sådana förhallanden blef nummerstyrkan derstädes betydligt mindre, än hvad K.
Jag tror lika med Herr Cederschjöld, att frågan om Under-StåthålhreEmbetets bibehållande icke tillhör ConstitutionsUtskottets pröfning , utan ingår uti den öfriga organisationen af administrativa myndigheter, samt att Kongl. Majit i alla fall icke lärer vara bunden att bibehålla detta Embete. Uti samma §. finnas äfven uppräknade Öfver-Adjutanter, Stabs-Adjutanter och Officerare vid LifDrabant-Corpsen , hvilka tjenster till en de! för det närvarande ej finnas, och deras uppräknande Den 3 December e. m. 243 på ett sådant sätt torde ej böra anses hindra deras indragning. Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade , om RiddersKapet och Adeln godkände Herr von Hartmansdorffs anmärkning , att det t förevarande §. befintelige ord: Stats-Förvaltnings-Departemétiter borde utbytas mot ordett Stats-Expeditioner. Ropades J a. Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln instämde uti Herr von Hartmansdorffs mot förevarande $. likaledes gjorde anmärkning, att ordet: Under-Ståthållaren, borde utur §, utgå. Ropades J a och Nej. Herr Cederschjöld: Efter som jag fattat meningen med ifrågavarande Grundlags-förändringar, böra blott sådane nu beredas, sorn kunna sätta Konungen och Rikets Ständer i tillfälle att vid nästa Riksdag vidtaga de organisations-förändiingar, söm vi anse nyttiga och nödiga, hvilket icke kan anses ait obehörigt anticipera på kommande Ständers beslut. Då dessutom, såsom Herr Mannerstam rätt anmärkt, flere Förtroende-sysslor finnas nämnda i Grundlagen, hvilka icke i verkligheten nu mera existera , så tror jag icke heller något äfventyr vara att bibehålla Undcr-Ståthållarens deribland. a44 Den 3 December e. m. Friherre Cederström :
Jag känner, att' oaktadt förbudet mot veds utförande från Blekinge till Skåne sådant likväl årligen sker , på det sätt, arr Bön er och äfven andra med sina Båtar och små Jakter segla till Bergqvara i Calmare Län, och der skaffa sig betyg, det de hstat ved denf ån för att gå till Skåne, hvaremot Förlattningarne ej lag. ga något hinder och hvarigenom Kronan förlorar de Tubafgifter, som eljest bordt erläggas. I öfrigt får jag upplysa att Öilogs Flottan de Ridd, och Ad, Prof. V B, i A/d, 33» 34* 253 Den 4 April. sednare åren icke erhållit någon ved från Blekinge. utan har den afhämtats från Småland. Ö 7 Herr af Brichman Gustaf: Det smärtar mig, att mitt fria yttrande öfver det förekomne ämnet, väckt, obehagliga känslor; men jag lider häldre denna smärta än den bittra förebråelsen att hafva lemnat flere tusende människor åt ett hotande öde, utan att åtminstone framställa det. Jag har dessutom icke bestridt Allmogens ifrågavarande rätt: Jag har endast påstått , att den af andra Medborgares anspråk, på tillvarelse i Samhället mäste begränsas; och om sanning och rättvisa böra grundlägga hvarje enskilt Domares öfvertygelse; så måste de vara ännu mera angelägna för Nationens Representanter, för att icke genom förhastade omdömen, bereda vådliga följder. Derföre har jag trodt och tror ännu , att närmare upplysning i detta ämne, långt ihan att vara öfverflödig, fast hälldre kunde gagna , vid en lugn och fördomsfri pröfning, och vid ett i förhållande dertill rättsenligt fattat beslut. Herr Grefven och LandtMarskalkeu hemsthl* de, om icke enär Pluraliteten af Ridderskapet och Adeln syntes benägen att nu genast bitalia Utskottets Betänkande, Heir af Brinckman behagade afstå från sitt yrkande om återremiss deraf. Herr af Brinkman : Jag känner lifligt värdet af Herr Grefven* och LandtMarskalkens Den 4 April. föreställning, och vördar för mycket Höglofl.
Af det således icke klart utredda begreppet om det lagstridiga och moraliskt orätta att olofligen tillgodogöra Kronans egendom, dertill ej sällan uppmuntran gifves af personer ibland produklernes afnämare, fastän desse icke hafva att förebära okunnighet om Lagens bud, uppstår såsom naturlig följd, att åverkan a kronoskogen hänföres till sådana företag, hvarmed egenteligen icke någon nesa är förenad och tili hvilkas upptäckande och lagliga bevisande en i andra stycken rättänkande granne icke gerna eller utan nödtvång vili låna åklagaremaktens organer sitt biträde. Ännu en och måhända hufvudsakligaste orsaken anser jag vara kronorna thornes upplåtande åt nybyggare. Den landsfaderliga afsigten med dessa åtgärder, som i nu gällande Åfvittrings-Stadga af den 10 Februari 1824 angifves vara, alt, jemte ernående af Landets uppodling, åt idoge arbetare bereda tillfälle till bosättning, hade endast kunnat vinnas, derest, jemte iakttagande af en noggrann och på ändamålets vinnande beräknad urskiljning vid valet af dem, åt hvilka nybyggen upplåtas, en allvarlig kontroll ulöfvats öfver sättet huruledes lie ined frikostig hand utdelade nybyggesrältigheterne begagnades. Men ty värr! har jag haft allt för många tillfällen alt öfvertyga mig, ej blott att ändamålet, med högst fä undantag, icke vunnits, utan äfven att åt gärden visat och än mera kommer att visa så för allmänt som enskildt väl förstörande verkningar. Till största delen belägne i grannskapet af fjällen och således under ett hardt klimat och med en jordmån, hufvudsakligen beslående af så kallad sandmjulna, ej sällan af den beskaffenhet, att i landtmätarens beskrifningar flera tusende tunneland upptagas såsom saknande någon tili åkerodling tjenlig lägenhet, fordra desse marker, med de derå ymnigt förekommande större och mindre frostledande myror och så kallade surkäiar, i allmänhet en ansträngning och eli arbete 39 för deras försättande i fruktbärande skick, sorn borde förutsätta bos nybyggaren egandet af ett for bans underhåll under arbetstiden tillräckligt kapital.
Han har velat sätta i tvekan, hvem som vore vederbörande. Jag hyser ingen tvekan i detta fall, och till stöd för min mening skulle jag kunna anslå en loyalare känsla. I hvad egenskap erhåller nemi. Constit.Utsk. Statsrädsprotm? Jo! såsom ett depositum. Nå val! är det loyalt att af ett depositum göra ett sådant bruk, som motionen afser? En ledamot i Constit.- Utsk. behöfde ju blott i sina yttranden till Utsk:s prot. göra citationer af de delar af Statsrådets prot., som han önskade måtte blifva kända, och ändamålet vore vunnet, i händelse Constit.Utsk:s prot. finge utlemnas. Men månne man icke på samma gång gjort ett obehörigt bruk af sitt depositum? Man säger, att man icke vill granska Statsrådsprotm. Det är möjligt, att den ledamot, som sagt det, icke vill granska dem ; men så länge vår Tryckfr.-förordn. lemnäs öppet att skrifva och trycka, hvad man vill, så länge lärer lian icke hafva i sin magt att fråntaga andra alt granska, hvad han icke vill granska; och ganska säkert är, att hans återhållsamhet skulle icke blifva allmänhetens. Frih. Ehrenborgh: Jag skulle icke ytterligare uttänja denna discussion, om här icke blifvit yttrade åtskilliga satser, som jag icke kan erkänna. Jag skall, så vidt i min magt står, bjuda till att i alla mina handlingar vara conseqvent. Jag måste således, då jag förklarat min öfvertygelse vara den, att granskningsrätten endast ligger hos Constit.-Utsk. och att det ej tillkommer Stånden i något fall att upphäfva sig till granskare, förrän en anmärkntsanledning inom Constit.-Utsk. öfvergått från anmärkntsanledn. till anmärkning, hafva den conseqvensen att förklara, att jag icke medgifver åt Stånden den granskningsrätt af Utsk:s yttranden i dessa frågor, som andra talare anse Stånden äga. Det är möjligt, att jag misstager mig i denna min opinion; men jag vidhåller den, emedan den stödjer sig på min öfvertygelse om grundlagens mening.
Kronprinsens förmälning och verkställde utländska resa, Från B e v i 11 n i n g s - |L a g -'s a m t Allmänna Besvärs och Oeconom i e U tskotten: Rörande Fattigvården i Riket, och Tiggeriers hämmande. Angåenda uppskof med återbetalning af ett [ifrån Banco-Diskont Verket år i8i8 a utgifvel Lån. F,rån Lag-Utskottet: Om yrkad befrielse från “bysättai 11g för Löftesman, som ingått proprie borgen så länge sjelfva Gäldenären är inom Riket tillgänglig; och i anledning af väckte frågor om förändring i Brottmåls Lagstiftningen. Från Lagsamt Allmänna Besvärs och O e'c o 110 m i e Utskotten: I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, e>m anta - i3; Den ig Noraber f. m* gande af en författning, angående förändri ng eiler utdömande af WatlenVerk, som genom uppdämning skadar jorden elier hindra dess odling; samt rörande frihet till Svedjande A Skattehemmans ägor, och begagnande af Ma' steträd och Ekar. Från Allmänna, Besvärs och Oeconom i e - U t s k o o 11 e t; I anledning af föreslagen förändring uti Ex-,imina för inträde i de Civila Embets Verken; öfver gjorde förslag lill upphalv, indeeller ändring af vissa Stadgande uti Kongl. Majrts förnyade Nådiga Skol-0 rdning af den 16 December 1820, Samt till Kongl. Ujipfostrings-Conriteens upplösning; i anledning af väckte frågor om ett förhättradt Skolväsende uti Landt-Församiingarne till Barns fullständigare och tidiga undervisanden uti lä sa skrifva och räkna; rörande jemnkningi Extra Rönningen, i hvad som angeck frågan om denna Roterings förvandling till andra praestationer ; angående understöd af Staten för Höganäs .
Under år 4 857 — det sista för hvilket man af offentliga handlingar kan erhålla upplysning om de tolagsbelopp, som, enligt de gamla beräkningsgrunderna för dessa algifters utgående, stapelstäderna tillflutit, och under hvilket år vissa förnödenhetsartiklar redan voro på grund af Kongl Maj:ts särskilda tillstånd tullfria — utgjorde tolags-uppbörden, enligt derom af vederbörande Magistrater och Drätsel-kommissioner till Kommers-kollegium algi foa berättelser:, i Stockholm 190,362 Riksdaler Banko eller 285,543 Riksdaler Riksmynt; i Göteborg 179.080 Riksdaler Banko eller 268,620 Riksdaler Riksmynt; i Norrköping 27,647 Riksdaler Banko eller 44,470 Riksdaler Riksmynt; i Gefle 3,060 Riksdaler Banko eller 4,590 Riksdaler Riksmynt; i Malmö 10,051 Riksdaler Banko eller 15,076 Riksdaler Riksmynt; eller tillsammans för nu uppräknade fem städer 615,299 Riksdaler Riksmynt. Om deremot de bestämmelser, som genom den nya tolags-regleringen stadgades, skulle hafva tillämpats under sistnämnda år, så skulle för det första, utan beräkning af tolag på tolag och tolag på handelsoch sjöfarts-afgiften, nämnda fem städer hafva af Staten uppburit följande tolag-ersättningsbelopp, nemligen: