Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De låneoch säker hets-handlingar, som för statsbidrags utbekommande till Riksgälds-kontoret aflemnas, förblifva i dess vård; dock skola sådana handlingar, som vederbörande embels-royndigheter kunna blifva i behof att begagna, på behörig reqvisition, till dem utlemnas. 7:o Alla kostnader, af livad namn de vara må, som med dessa eller an dra, till följd af eihällne anslag och lån, uppkommande förhållanden kunna vara förenade, skola, utan undantag, bestridas eller godtgöras af den eller dem, som statsbidragen erhållit. § 83. Dessutom hafva Rikets Ständer härigenom velat till fullmägtiges hännenedom meddela de vid innevarande riksdag beslutade och hos Kong1. Maj:t j underdånighet anmälda vilkor, stadganden och bestämmelser, som skola af vederbörande iakttagas, för att komma i åtnjutande af de, enligt 79, 80 och 81 §§ af detta reglemente, beviljade statsbidrag. Slats-Vtskottets Memorial, N'.o 3oS. 13 ilo Till Kongl. Majus nådiga piÖfning och fastställelse skall i underdånighet ingifvas arbetsplan, upptagande tiden, både när företaget skall börjas och när det anses böra blifva fullbordadt. 2:o Då fråga är om vägars anläggning eller förbättring, böra vederbörande menigheter alltid, före arbeteis begynnelse, höras, för att angående företagets lämplighet sig utlåta. 3:o Då arbetens utförande öfverlemnas lill menigheter, bolag eller enskilde, bör alltid kontrakt härom uppgöras och desse deruti förbinda sig alt, efter fastställd plan, fullborda arbetet, utan att framgent väcka anspråk på något ytterligare bidrag af staten. Derest Kongl. Majit, vid närmare granskning, skulle i nåder finna, att menigheter, bolag eller enskilde böla till något arbelsföretag lemna större bidrag, än af Rikets Ständer vid statsanslagets beviljande blifvit förutsatt, är Kongl. Maj:t oföihindrad att derom förordna eller, om vederbörande ej skulle vilja härpå ingå, helt och hållet inställa företaget. 4:o
På grund häraf vågar jag tro, att båda ofvannämnde medeltal snarare uttrycka det lägsta påräkneliga behofvet för lifsuppehälle, än någon öfverskattning af detta behof, så framt man afser en kåikul öfver hvad en skörd bör gifva för att ej blifva otillräcklig. Om man alltså vill begagna dessa medeltal såsom inultiplikatorer, blir frågan om det folkrnängdsbe lopp, som bör såsom multiplikand användas. Då femårsberättelsernes uppgifter rörande jordbruket med öf vervägande skäl kunna betraktas som ett slags medeltal för qvinqvenniet, så följer ock deraf, att endast medelfolkmängden för samma tid bör kunna ifrågakomma såsom faktor i beräkningen. Hela årliga förbrukningen till föda åt innevånare och husdjur. 19 Beräkningen utförd ined dessa faktorer angifver ärliga behofvet ensamt till föda åt Sveriges innevånare hafva varit: af säd med ärter och bönor 57,568,203 kubikfot eller 9,137,810 tunnor, oell af potatis 51,294,921 kubikfot eller 8,142,051 tunnor (å 6‘3 kubikfot). Direkta uppgifter i afseende på hvarje läns hela behof för ifrågavarande ändamål hafva ej äskats i Ta b. Litt. formuläret för femårsberättelserna, men utgjort föremål för en bland de af Finans-Komitén framställda frågorna. I nedanstående tabell Litt. G. har jag sammanställt de härom meddelade svar, som jag funnit i hand lingarne, för att genom den bifogade beräkningen af dividenden på hvar person enligt medelfolkmängden be reda tillfälle till jemförelse med det af mig här ofvan antagna förbrukningsmedeltalet på person. För att vinna upplysning om förbrukningen till husdjuren hafva likaledes i samma tabell sammanförts alla de i svaren till Finans-Komitén funna hithörande uppgifterna med specifikation för 20 län, jemte beräkning af beloppet i medeltal per styck af hästar, kor och svin sammanslagne. Alla 20 länens uppgifna medelförbrukning per styck af nämnde djur utgör 1*13 tunna.
Riddcrssapet och Adeln täcktes wid sädana tryckande tilfällen äflven ätaga sig Kronoskjuts för sina Sätesgärdar, samt dernred oka sit wrd denna Riksdag wisadc niedborgcrliga ädelmod, at sjelfmande assia siera nppä ADeliga pri vll^gie, ,ig grundade rättigheter, och hwilka allsintet Stand förmär dem lagligen frånkänna. — Mycket hafwa landets sjclfägande Bönder lidit genom denna tidens Kronoffjutsar; men sa hafwa Adelsmän och deras wedcrlikar, de wanlottade ofrälse Ständspersoner, som til intet Ständ höra, ej mindre warit plägade för sina Brnksägendomar, som är fran är blott fördjupa dem i mera gäld, samt för sina sä skatte som frälseägendomar. En del af det hederwarda Bonde Ständet, och i synnerhet en desi Ledamot, har welatpasiä, at all jord borde beskattas lika. Mä jag ock nämna denna Ledamot, som är den redelige Kiaits pcckil-L8o,i jfrän Stora Kopparberget, hwilken säfö»! för detta Fullmägtig i Riksgalds-eontoirm för sin ärlighet och ståndaktighet förtjenre en vffentelig tacksägelse och ärebetygelse. Jag har säsom Revisor ä Ridderskapets och Adelns wägnar, med beundran funnit, huru denne wärde Danneman, wid de mest eritifte tilfällen, aldrig swigtat, utan bokstafweligen ätlydt de af Riksens Högloft. Stander ät sina Fullmägtige gifne föreskrifter. Jag kunde ock med denna mannen nnrra ense, at skillnaden af jord, i en olycksstund - Den i5 Junit. ?67 stund Ivid Alsnö Herredag blef för gjorde rustningar stadgad. Den war ock deri tiden sä besvarande, at flere Frälsemän med Konungens lös, ätergingo at bliswa Skattebönder. Öm nu pä
Utgöra flera brottsliga handlingar fortsättning af ett och samma brott; varde sådant, vid straffets bestämmande för det brott, såsom försvårande omständighet ansedt. 4 §. Är någon till dödsstraff förfallen; då skola i den bestraffning anses inbegripna böter eller frihetsstraff, hvartill den till döden dömde jemväl kan hafva sig skyldig gjort. Med straffarbete på lifstid må ej heller förenas annat frihetsstraff eller böter. Är någon för särskilda brott förfallen till straffarbete på viss tid; då må ej, vid förening af straffen, tiden för det af dem, som längst är, eller, om tiden för hvartdera straffet är lika lång, den tid öfverskridas med mer än två år. Lag samma vare, der någon för särskilda brott gjort sig till fängelse skyldig. 6 §. Har den, som gjort sig skyldig till straffarbete på viss tid, tillika begått brott, som med fängelse belagdt är; då skall fängelsestraffet till straffarbete öfvergå, dervid på tiden för fängelsestraffet hälften afdrages, så att mot två månaders fängelse svarar en månads straffarbete och så vidare. Uppkommer, vid sådan öfvergång af straff, brutet månadstal; varde half månad till lemton dagar räknad. Uppkommer dervid brutet dagatal; vare det förfallet. Det straff varde med öfriga straffarbetet förenadt efter den i 3 § stadgade grund. 7 §. Är någon, som gjort sig skyldig till fängelse eller straffarbete på viss tid, tillika förfallen till böter, och saknar han tillgång till deras fulla gäldande; då skall bötesstraffet, oberoende af det beslut, som om böternas förvandling förut må vara meddeladt, öfvergå till fängelse efter ty i 2 Kap. 11 § sagdt är; och vare det fängelsestraff, under iakttagande af de i 5 och 6 §§ här ofvan stadgade grunder, med öfriga straffet förenadt. 8 §.
R:dr 8,000: i83i — 3o,ooo: 1882 till ultimo Julii — i5,ooo: Hvaraf åter uttagits: Är i83o R:dr 20,000: —■ i83r — 36,000: — I likhet med hvad vid föregående Revisionen iakttagits få Revisorerne, för att bereda en någorlunda fullständig öfversigt af Discont-Rörelsen på det hela, bifoga Tabellariska sammanfattningar, rörande hvardera inrättningens förhållanden, jemförelsevis uppställde för åren 1829, i83o och i83i (se Bil. N:o 6). v Genom utredningen af f. d. Riks-Disconten har för de 2:ne sistförflutna åren influtit inalles R:dr 777: 1. 8., nemligen: # År i83o . * . Directionerne vid Banco-Discont-Yerket i Stockholm och Låne-Contoiret i Götheborg hafva, sedan de förskrifne årliga Revisionerne af Räkenskaperne och Förvaltningen föregått, erhållit fullkomlig Decharge för åren i83o och i83r, äfvensom lika beskaffad Decharge för sistnämnde år blifvit Directionen vid Malmö Låne-Gontoir meddelad. Sedan den i förra Revisions-Berättelsen omförmälte undersökning i målet mot då varande Kammereraren vid Malmö Låne-Contoir E. P.
Jag ville nu under vänlighet gripa efter detsamma, då Rosa högtskrikande uppfor, samt bad mig för Guds skuld ej beröfva sig det enda bevis som ännu kunde uppdaga R s oskuld; ty, att här dock ett misstag komme i fråga, vore hennes fasta öfvertygelse. På hennes innerliga upprepade begäran, hastade jag nu under största ångest, att inskaffa ljus, hvarefter hon, med egenhändigt väl tillsluten dörr, beredde sig till öppnandet af paquettet. Hon hade knappt brutit sigillet, då ett tungt guldrikt och R. fullkomligt likt portrait, nedföll i hennes knä. Med ett anskri föll hon härvid tillbaka öfver stolkarmen; marmorns blekhet öfverdrog åter de sköna dragen; jag såg henne hvarje minut färdig att falla i vanmakt; men nu uppreste hon sig med obegriplig styrka; tryckte den herrlige bilden med häftighet till sina läppar, i det hon med en engels förtröstan yttrade: "förlåt, o förlåt min R.! ingen svaghet numera af din Rosa, hon vill, och måste vara stark, att med salig känsla änteligen i dessa rader kunna upptäcka din oskuld!" Under hela den tid hon med läsningen deraf blef sysselsatt, sågs hos henne intet tecken till ovanlig rörelse; endast då och då, borttorkade hon med handen den kallsvett, hvilken i ymnighet öfverlopp hennes panna; ingen enda suck förrådde hvad det arma hjertat led; efter läsningens slut räckte hon mig brefvet; "se der!" yttrade hon med dof röst, "behåll det; nu vill jag för alltid lemna dig detta; men denna!" fortfor hon, i det hon med sorglig blick betraktade bilden, "denna skall ännu i min dödsstund lisa mitt hjerta, ty, jag älskar dock den trolöse, till min sista suck!" Men, nu var det äfven ute med hennes krafter; vanmäktig nedsjönk hon i mina armar. Jag stödde under förskräckelse, så godt jag det i hast kunde, hennes hufvud emot stolens karm, samt ilade i fyrsprång att inkalla Hofrådinnan.
280 manspersoner hafva i Carlstad haft sin utkomst af handeln och handtverkerierne, å hvilka sednare den större frihet till deras bedrifvande, som genom den sednaste nådiga handtverksoch fabriksordningen uppkommit icke synes haft någon särdeles verkan till minskning af arbetsförtjenslen inom städerna. Till sjöfarten, som hufvudsakligen idkas på Götheborg, för ditfraktande af ortens export-produkter, jern och trävaror, samt hitförande af köpmansgods, hafva 15 fartyg om 400 lästers drägtighet varit begagnade och 36 personer dervid sysselsatta. Förtjensten af denna fraktfart är beräknad till 2,500 R:dr årligen. Stadens jordbruk begagnas till produktion både af säd och förnämligast af foderväxter. Jorden är vid stadens anläggning donerad, men ännu icke till hemmantal bestämd. 38 Inom staden finnes en klädesfabrik samt tvänne tobaksoch snusfabriken Yid den förra bar under de fem förflutna åren tillverkningen per medium uppgått i värde till 19,619 R:dr Banko årligen, och hafva dervid varit sysselsatte 17 fullvuxne personer och åtta barn. Yid de båda sednare fabrikerna liar tillverkningen, likaledes i medeltal, uppgått till 41,950 R:dr årligen, och dervid för arbetet varit använde 17 fullvuxna personer och 18 barn. Carlstads sparbank har haft ett välgörande inflytande så väl inom staden som orten. Dess insättningsfond utgjorde enligt sista bokslutet 381,210 R:dr to sk. och bjelpfonden uppgick till 24,978 R:dr 7 r:st. Stiftets gymnasium och en elementar-skola finnas här i Carlstad. Stadens enskilda undervisnings-anstalter utgöras af en vexelundervisningsskola, hvarest under sistförflutne vårtermin 134 gossar och 141 flickor kostnadsfritt erhållit undervisning i christendom, historia, geografi, räkning och skrifning, samt en flickskola, der 45 flickor sistlidne termin undervisades i åtskilliga handaslöjder, såsom söm, strumpstickning, spillning och väfnad.
Uplästes utur andra l^omntet söl ande: LLäemior sammanräkna sina R mor och Imiact af alla dest tilgängar, hwarefttr för aflöningai och utgifter göres afdrag, och i fall öfwerffottet stulls lemna högre Jnkomst-B<willning, an hwad nl Vnmmi-afgistcrna kunde sig bestiga, laxhus caclswien efter linsten N:o I, m>.n eljest för sina Hemman och Lagenheter ester laribstu N:o 2. Herr silverstolpe, Lustaf ^drabam. Sedan Högloft. Ridderffapet och Adeln sä nyli en har hört sig föreläsas Präste-Srändecs krotnLoilsUtdrag och den deri gjorda anmärkning, rörande den Äewillning som för ^caöemieine bllfwir föreslagen, lärer jag knappast behöfwa wända detzupmärksamhet pä objlligheren af den pä dem pros Äe racle taxerinZen Jag kan med full kännedom af saken icke lala om annat än Upsala ^ enemie. Desi Lassa är ej annat än den bonä, hwaraf desi Embetsmän böra lönas och Lniversitetets öfriga utgifter bestridas. Pä den upkommer ingen annan behållning, än hwad som spares och afdrageö af Embetsmännens Löner och samlas til bestämda änbamäl. Emedlertid om för denna behällning bör betalas lviaxjmi-afgift, ar Bewillningen en gäng erlagd. När Bewillning sedan betalaö af Loma» garena, erlägges den för andra gängen. Annu mera blefwe denna Lassa dubbelt beffattad, om 462 Den 9 Mars. sedan löningsoch omkostnads-staten blifwit afdragen, afgifcen för behållningen blefwe mindre an esker tariffen N:o 2, i hwilket fall minimi-afgiften kvmme at betalas för hela ^caclemien8 bonä, och maximi-afgift för de Löner Hc3äsmien8 Tjensteman upbära.
Dessutom har val ock en tillfällig inkomst funnits Stats-Verket tillflulen, bestående uti erlagd ränta 36,904 R:dr og sk. 5 r:st. å de penninge-försträckningar, hvilka Kongl. Maj:t i Nåder, enligt Skrifvelser till Kongl. StatsContoiret af dep 21 och 29 Nov. 1815 samt 14 Maji 1817 täcktes bevilja dåvarande FilialDiscont-Verken i Malmo och Götheborg samt "Wermlands Bruksegare; men hvilka räntemedel Kongl. Majit, som i Nåder funnit Theatrarne i Hufvudstaden tarfva understöd för deras upprätthållande intill nästa Riksdag, då Kongl. Majit ville derom göra proposition, emellertid i Nåder anslagit, likmätigt Nådiga Bref den 24 April 1820 samt den 24 Januarii och 7 Julii 1821, till bestridande af berörde behof. Då nu denna inkomst synes hafva tillhört och bordt öka öfverskotten på Stats-Intraderne, derest ej Kongl, Majit funnit nödigt att densamma till omförmäldte ändamål använda, samt denna disposition alltså i sjelfva verket skedt å öfverskottsmedel, hvilka eljest bordt ingå till Riksgälds-Contoiret; så hafva Revisorerne ansett sig pligtige, att sådant till Riksens Höglofl. Ständers kännedom anmäla.
Föredrogos ånyo Banco-Utskottels Memorial N:o 153, i anledning af väckt fråga om skjmdsam verkställighet af Rikets Ständers beslut, angående förhöjning af Manufactur-Disconteus creditiv på Rikets Ständers Bank. Lades till handlingarne. Memorial N:o 154, lill svar å ett Riks-Stånds återremiss af Utskottets under N;o 141 afgifne Utlåtande. Lades till handlingarne. Betänkande N:o 155, i anledning af väckte frågor om förändring och förtydligande af de för Handelsoch Närings-Disconlernes låne-rörelse uti 4, 5 och 6 mom. af 232 §. i Bunco-Reglemenlel af den 26 Maj 1835 lemnade föreskrifter, angående dels antalet af namn, som erfordras såsom hypothek för lån utöfver 10,000 R:dr, dels belåningen af vexlar, dels högsta tillåtna skuldsältnings-bt loppet och dels förbudet mot Iåns omsättning. Återremitterades. Memorial N:o 156, i anledning af väckt fråga, angående stadgande i Banco-Reglementet, att Kamereraren vid B mco-Discont-Verket skall ställa borgen eller annan godkänd säkerhet för den uppbörd honom anförtros. Bifölls; och Utlåtande N:o 157, i anledning af Directionens öfver Malmö LåneContoir hemställan om ändring af §. 88 morn. 8 uti nu gällande BancoReglemente. Bifölls. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D.
Som helhet betraktad ger boken rika löften — ungdomlig * heten plär ja försvinna med åren — oeh när vännen Max gjort lika rik erfarenhet inom sin nya krets som inom den gamle, kan det bli intressant nog att träffa honom igen. Man känner nästan ett behof att öfvergå från herr Lande-gård till fru Leffler. Den konstnärliga mogenheten, den objektiva något kalla analysen verkar dubbelt välgörande ofvanpå ett » ungdomslif i stämningar ». Det intryck af vederhäftighet fru Lefflers författarskap alltid lemnat stegras än ytterligare af hennes nya bilder » Ur lifvet ». Det är en lugn objektivitet i dessa skildringar, förf. nedlåter sig aldrig att ockra på en falsk sentimentalitet, hon försmår alla de konstgrepp, med hvilka den oäkta konsten försöker fånga naiva läsare. I novellen » En brödkaka » lemnas utan synlig bitterhet ett bidrag till historien om kampen för tillvaron, hvilket bränner sig in i läsarens minne med klarheten af något upplefvadt. Någon utveckling från den ståndpunkt förf. intagit i sina föregående bilder ur lifvet utmärker denna samling dock icke, vare sig i innehåll eller framställningskonst. Det synes knappast som om hon gjort några studier för sitt nya verk utan lef-vat på gamla minnen. Ett undantag skulle möjligen kunna göras för » Den gråtande Venus », en delvis i synnerligen liflig stil hållen italiensk historia, som emellertid är mera konventionell än de öfriga novellerna. De många vänner fru Leffler förvärfvat skola emellertid med glädje i denna samling återfinna det bästa man varit van att vänta af hennes skriftställarskap. På gränsen till skönliteraturen står Strindbergs » Bland franska bönder », subjektiva reseskildringar, hvilka emellertid författaren torde snarare vilja hafva betraktade såsom sociologiska stadier. Förf. har en utpräglad förkärlek för det lilla landtbruket ooh tyckes icke vara långt ifrån att tro, det den sociala frågans lösning ligger i småbondeordningen. Otvifvelaktigt torde väl vara, att förf. ser något för ljust på denna samhällsklass, men för öfrigt är ju hela detta ämne så omtvistadt och äfven så outredt, att man nog har skäl att vara förf. tacksam för de bidrag han lemnat till dess belysning, äfven om man ej delar hans uppfattning.
Nådig remiss af den 13 nästlidue April, till Utskottet, för att komma under öfvervägande i sammanhang med ilögstberörde Proposition, öfverlemnad ansökning, dels om ti 11— godonjutande af fulla 5 års räntefrihet för de erhållne lånen, att räkna från desammas utbetalning tili lånsökanderne, dels ock om enahanda räntefrihet under en tid af ytterligare 5 år; varande, till stöd för denna ansökning, bland annat anfördt: att kostnaderna för de efter eldsvådan uppförda hus, i anseende till byggnads-materialiernes och arbets-lönernes uppstegrade pris, vida öfverstigit de uppgjorda beräkningarne; att sökanderne, som af ifrågavarande län fått sig beviljadt ett sammanräknadt belopp af 123,416 R.dr 32 sk., deremot uppfört byggnader för en utaf sakkunnige personer förslagsvis beräknad kostnad af 346,745 R:dr 29 sk. 4 rst.; att, då en stor del af de, i följd af eldsvådan, efterserdeles låga försäkringsvärden, utbetalda brandskade-ersättningssummor medtagits för godtgörande af förut intecknade skulder, hade sökanderne varit nödsakade alt i annan låneväg anskaffa tillgång till de byggnadskostnader, som ofversköto de af det allmänna erhållne lånebiträden; att någon dessa kostnader motsvarande afkastning icke vore att af de uppförda nya husen påräkna; att det stadens branskadade invånare genom allmänna välgörenheten tilldelade understöd af något öfver 80,000 R.dr, på långt när, icke uppgick till värdet af den genom eldsvådan förstörde lösegendom; att, sedan Wenersborg, genom hamnafgifternes öfverlåtande till Elfstyrelsen, förlorat sin Stats-Utshotlels Utlåtande, IV. o 1S0. betydligaste inkomst samt stadens fattigafgifter, i följd af choleran oell eldsvådan, blifvit högst ansenligt förhöjda, voro de allmänna bidragen af delta samhälle redan serdeles betungande för dess invånare, men kommo likväl alt ytterligare från och med detta ar ökas, medelst bevillniugen för de ånyo uppförda byggnaderna; samt slutligen att, ehuru, enligt Rikets Ständers heslut, det beviljade byggnadslånet skulle få begagnas räntefrilt under 5 år, komme likväl denna förmon, såvida ränteberäkningen skulle börja den 1 instundande Juli, icke någon af sökanderne till godo, enär de dem tillerkända lånandelar endast successive, i mon af byggnadernes uppförande och inredning, blifvit utbetalda samt för några af dem ännu icke helt och hållet utfallit.
Sedan Höglofliga Ridderskapet och Adeln, vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 42, i anledning af väckta 508 Prol.-Utdrag den 2 April 1860. molioner om npphörande af skyldigheten för resande inom Sverige samt för Norrmän vid resor till Sverige att vara försedda med pass, bifallit Utskottets hemställan, med den förändring all det i Utskottets förslag förekommande ordet: ”inskränkas” skulle utbytas mot ordet ”upphöra”; och derjemte beslutat att inbjuda Ilögvördiga Preste-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet alt i delta Bidderskapet och Adelns beslut sis förena, så blef berörda, genom utdrag af förslbemälda Riks-Slånds protokoll (N:o 215) för den 26 dennes. Bonde-Ståndet delgifna och nu föredragna inbjudning af Ståndet antagen. Den 2 April. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Efter förnyad föredragning af Preste-Ståndets den 50 och 51 sistl. Mars bordlagda protokolls-utdrag N:o 227, innehållande, bland annat, inbjudning till Bidderskapet och Adelil all biträda åtskilliga af Preste-Ståndet vidtagna redaklionsförändringar u(i det a; Ridderskapet och Adeln godkända förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit, angående Sveriges och Norriges ömsesidiga förhållanden, beslöt Ridderskapet och Adeln, som af ankomna protokolls-utdrag inhämtade, att Borgareoch Bonde-Slåndcn icke antagit Ridderskapet och Adelns inbjudning i afseende å omförmälda skrifvelses innehåll, utan godkändt Preste-Ståndets skrifvelse—förslag, att frånträda sitt förra beslut och sistnämnde förslag jemväl antaga. Frän Uedcrv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo följande sedan den 51 sisllidne Mars på bordet hvilande handlingar: l:o.
Vid handläggning af återremisserne har emellertid Utskottets uppmärksamhet blifvit ledd derpå att rättigheten att sålunda förhöja skjutslegan kunde komma att i ganska olika män tillämpas af olika Konungens Befallningshafvande, allt efter den enes eller andres subjektiva åsigter om de förhållanden, under hvilka ett entreprenad-anbud vore att anse såsom oskäligt, äfvensom om gagnet af att höja skjutslegan eller bibehålla densamma lag. Det vill således synas sorn om önskligt vore att, när frågor om skjuts-legans höjande utöfver 1 R:dr Runt hos Konungens Befallningshafvande uppstode, desamma kunde för slutligt afgörande hänskjutas till en gemensam myndighet och enhet i besluten härom således vinnas. Vid sålunda sig företeende behof af en i berörda afseende lämplig gemensam myndighet öfver Konungens Befallningshafvande, lärer svårligen någon annan utväg återstå, än att detta uppdrag af Kongl. Maj:t sjelf öfvertages, hvadan till sista momentet af denna § efter orden: ”dock ej utöfver 1 R.dr 50 öre så i stad som å landet,” torde böra läggas följande ord: Börande likväl detta Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes beslut om förhöjning utöfver 1 R:dr, för att blifva gällande, underställas Kongl. Majlis nådiga pröfning. 1 händelse Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet sålunda anfört, torde § 39 erhålla följande lydelse: entreprenad-auktion å skjutsningens bestridande bör, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg, anställas minst ett halft år före entreprenadens början, samt förrättas, om så lämpligt finnes, pä ett ställe för flere närbelägna stationer, sedan förut varit konkurrenter öppet lemnadt att förseglade anbud till auktionsförrättaren ingifva.