Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet får härvid upplysa, att större delen af dea föreslagne tillökningen har, såsom af förra Betänkandet synes, förutafTredje HufvudTitelns Besparingar utgått; och hafva de, enligt K. Proposition!, tillkomne Commendanterne i Gränseorterne Haparanda och Grisslehamn synts Utskottet lika nödige som de förut varande, med enahanda aflöning försedde i Ystad och Helsingborg, der i och för någre större Garnizoner serskille Conunendanter ej heller äro behöflige, hvadan Utskottet, som uti pröfning af hvad Casper tVijkman i öfrigt anfört ej kunnat ingå, hemställer Utskottets förra Förslag till R. H. Sltrs bifall. Å hvad, hos V. BorgareStändetj Hr Cronius anfört angående otillräckligheten af de för Commendanten i Christianstad föreslagne HushyresMedel, hvilka Hr Cronius ansett böra ifrån 5o R:dr till 200 R:dr förhöjas, har, enär i detta afseende ej mera af K. M:t blifvit äskadt, Utskottet ej kunnat fästa nugot afseende. Betänkande n, Nto a3g. 107 8:0 Att Anslaget för KrigsAcademicn tinder de sednare åren utfallit med en ständigt stigande brist, hafva, hos II. R. o. A. Hr Grefve Horn, C. F., och Hr Anckar swärd, A., samt hos H. BondeStändet Casper 'Wijkman ansett så mycket besynnerligare, som nästan alla varuvärden varit i fallande; hvadan närmare upplysning härom blifvit äskad och emedlertid ali tillökning i Anslaget bestridd, med yrkande, att, ifall sådant vore nödigt, Pensionsbeloppet för hvarje betalande Cadett i stället kunde okas; och har Hr Rosenqvist af~ Åkershult, F. L., ansett, att, då B..
Claire. Saften buteljeras derefter o c h flaskorna hartsas. Dura. Matlagning ". Bröd-soppa. Ulla. S e d a n detta ernåtts, Här äro vi med honom uppsöka återgaf de gjorde gemenhonoratiores o c h invid domaren, sergeant den förklarade infinna a f hennes många o m ett arma barn, tårar än med försista medel och Gabriellos, än kysste doktorns händer. (Forts.) Från Iduns läsekrets. vi Gabriello andra herrar, hvilka der och likaafskedssig m e d glädje bes i g; emellertid var hvar att och säga — Doktorn förde vetenskapliga fält, Gabriello den varmhjertade till buds, och en hade flere skrifvelser, gelser till införda det Ave nästa första nummer, redaktionen oss böra förra som är tacksä- nummer idéer ». omnämna gång meddela, föredrag mottagit d e bjertligaste » Fru Haraldsons ansett vi på s a m m a raldsons har för den i Iduns uppsatsen vi härmed vilja håll innehållande kommer I detta, att fru H a - att det fjerde första. inflyta i qvartalets Med. det ej så en hvar och understödde stånd saken likaledes och de båda vägen till underrätta på åter klar på alla klara vännerna Carmelas äfven artilleri med s o m stod all honom ersattes af Så b l e f då ur tal o c h ändtligen håll, alla m e d festens andades ut, förinbjudna ändamål, då de togo moders lilla hus, för henne morgondagen. Dura. Bakning. Vera. E. Inläggningar. Sallad af pumpa. sig stackars flickan, hvartal på det tunga ännu fattades tillgänglig. missförstånd, han efter honom talförmåga, hvad var spela m e d m y c k e n skicklighet det medlidande m e d den för den roll, som att erfarenhetens Sockerkaka. Köket. Mjuk sötost. i ske gästerna? » öfriga karabinierernas närvarande tilldela den road: de spänstighet; Alla att så sjelf. utropade botandet moderlig instinkt än vore fråga alldeles lätt göra sammankomstens ändamål klart och behörigen börja tillförsigt eller sju måltiden.
Det har litat på, att den opposition, som man haft inom högern, åtminstone icke rörande de flesta oppositionela krafterna var så stark, att man komme att gå löst direkte på kabinettet, och i tillit härtill har ministéren stått fast och stundom användt hela sitt in-ilytande på att hålla de gensträfviga i tygeln och hindra dem från att sluta förbund med venstérn. Det har sändt hela sin press ut mot dessa jäsande element och låtit dem veta att intet affall skulle blifva tåldt; ministéren ville sitta fast i sadeln som alltid, den ville också hädanefter behålla den makt, som en gång blifvit beskärd. Sålunda har modet småningom sjunkit hos dem, hvilka tänkt att gå på egen hand, ministéren har ännu en gång kunnat hålla trupperna tillsammans så till vida, att den hindrat alliansen med ven-stern. Men hvad man icke kunnat hindra, det är att stämningen mot kabinettet äfven här i Köpenhamn, der man har afgudat Estrup, är så ovänlig som möjligt. Detta fick i dessa dagar ett eklatant uttryck, då bonden Niels An-dersen, Estraps varmaste anhängare, förklarade inför Hörup, som talade om köpenhamnarnes ovilja mot Estrup, att derom behöfde icke Hörup docera, ty det var en välbekant sak, att Estrup icke längre var populär i Köpenhamn. Sin del har säkert också biskop Monrads broschyr bidragit härtill. Monrad är den intressantaste af dem, somäro qvar från 1848. Han var en af de politiska hufvudle-darne 1864, och då Dannevirke föll, var det han som utfärdade till folket proklamationen om, att “ landet ligger öppet för fienden ", ord hvilka voro skrifna i förtviflan och gjorde ett förtvifladt intryck. Monrad var emellertid icke mera ansvarig för 1864 än många andra af de nationalli-berala, framför allt icke mera än Hall. Men han var den ende, och det är hans oförvissneliga förtjenst, som hade den framstående mannens mod att tillstå sitt fel. Missmodig och olycklig öfver utgången af de tilldragelser, i hvilka han sjelf hade spelat en så stor roll, lemnade han Danmark och reste till Nya Zeeland.
Maj:ts Befallningshafvande anförda skäl, såsom sannolikt af tillfälliga omständigheter beroende, föranleda Kollegium att tillstyrka den äskade tillökningen i lönen för Provincialläkaren i Falköping. Alltså en tillökning i utgifter för detta län af R:dr 16:o. Östergötlands län, mod en befolkning af 230,600 personer, deraf 27,793 i städerna, har två ordinarie och en extra Provincial-läkare, stationerade i Linköping, Söderköping och Kisa, tre så kallade Distriktsläkare, med befordringsrätt, vid Åtvidaberg, Motala och Finspång, en läkare vid Tranérska sjukvårds-stiftelsen i Torpa, sex Stadsläkare och tyra Bataljonsläkare, af hvilka två derjemte innehafva hvar sin af ofvannämnda stadsläkare-befattningar. Med afseende på den nuvarande läkare-personalens otillräcklighet för detta folkrika län och provincial-läkare-distrikternas olämpliga vidd, föreslår Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, med ledning af hvad de i ämnet hörda menigheterna yttrat, att länet måtte för Transport R:dr 50,000 6,000 2,000 58,000 Bil. till Kongl. Maf.ts Nåd.
Jag föreställer mig tverlom, att denna handelsrörelse kommer att öfvertagas af mera välmående bönder och kanske äfven herremän, hvilka kunna finna sin uträkning vid att erlägga en bestämd skatt för rättigheten att i mindre parti sälja bränvin. Vi böra ej förgäta, att en sådan rättighet för närvar:de utöfvas af hvarje bränvinsbrännare. När nu rättigheten fråntages bränvinsbrännarne i allmänhet och öfverlemnas endast till dem, som derför erlägga skatt, så tror jag icke, att utöfvandet af denna rättighet skall ses med föraktliga ögon. Jag föreställer mig, att vid auktionerna å denna rättighet skall upkomma konkurens emellan förmögna personer, hvilka kunna lemna så väl materiell som moralisk garanti för upfyllandet af deras åtagna färbindelser. Vådan af auktionssystemets antagande torde icke vara större på landet än i städerna. Kasta vi en blick på landets befolkning och jemföra den med städernas, torde vi icke kunna påstå, att den förra är sämre än den sednare. Vi böra jemväl ihågkomma, att, enl. R. o. Ad:s beslut i afseende å 13:de §:n, socknenämnden skall utlåta sig öfver ansökningar att hålla utminnteringsoch utskänknings-ställen samt dervid bestämma den trakt, der näringen får bedrifvas; att ärendet derefter pröfvas af sockneboerna på allmän sockenstämma och slutligen afgöres af Landshöfd:n. Härtillkommer, att socknenämnden eger att pröfva anbuden samt dervid fästa afseende å de bjudandes behörighet och tjenlighet, utan att ovilkorligen vara tvungen att antaga det högsta anbudet. Då sådana garantier äro af Utsk. upställda, tror jag det icke vara förenadt med någon våda att fastställa auktions-systemet äfven för landet och jag har icke heller, oaktadt moget öfvervägande, kunnat utfinna något annat sätt att af bränvins-försäljuingen, hvilken, enl. allas åsigt, bör högt beskattas, draga den största möjliga inkomst.
De sista femton åren af Thorilds lefnadsbana visa oss honom på utländsk jord: först, såsom någon tid vexlande bostäder eller stadd på en alltjemt resande fot; sedan, såsom förd i en hamn af borgerligt lugn; men ock, med detsamma, såsom i sina auctorliga förehafvanden städse mer aflägsnad från sitt fädernesland, samt ändtligen rentaf ifrån svensk poet och litteratör förvandlad till tysk philosoph, – odeladt och ifrigt fördjupad i den sträfvan, att inför tyska medphilosopherande utbilda sin verldsåsigt i en strängt systematisk skepnad. I en följd af bref, de flesta skrifna till en vän i Stockholm, Hof-Auditören Edman, och några till den gamle gynnaren Tham, har han sjelf, med oförliknelig åskådlighet, berättat det vigtigaste af sin historia under nära hälften af detta tidsförlopp; vid hvars början han ännu befinnes nitiskt sysselsatt med svenskt skriftställeri och ideligen, i andanom, lefver på fosterländsk grund bland fordna vänner. Från och efter bosättningen i Greifswald blefvo – såsom det tyckes – hans meddelanden till de svenska vännerne mera sparsamma, och väl i allmänhet mindre märkvärdiga. Redan – såsom ur brefven till Edman tydligt nog framskymtar – föga begripande hans förändrade Politik, måste de finna ett ännu mörkare tal i hans speculativa Philosophi. Trofast vårdade de mellertid hvarje relik efter den unge Thorild. Det är någonting rörande deri, att de lefde och dogo i ett slags Thorildsdyrkan, en religion, hvars profet var uppfaren ifrån dem till en rymd ofvanom deras synkrets. Han, å sin sida, knöt inom den nya rymden nya själsband. Vi klandra honom ej, att han från och efter år 1800 helst brefvexlade med män, sådana som Herder och Reinhold. En och annan commenterande betraktelse, som föranledes af följande bref, torde lägligast meddelas sedan de blifvit lästa. Till Edman. Köpenhamn den 23 Maj 1793.
Skrifvelse, N:o 65. uppgjorda planen, enligt hvilken hela kostnaden beräknats till 96,750 R:dr. Emellertid hade, enligt hvad E. K. Maj:t uti nådig Skrifvelse till Rikets nu församlade Ständer af den 2 sistlidna Januari meddelat, den för ifrågavarande företags utförande utsedda arbets-direktion uti en till E. K. Maj.t ställd och genom Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader insänd skrift, på grund af anförda förhållanden, i underdånighet hemställt, att den ursprungliga planen för ifrågavarande sjösänkningar måtte så ändras, att de föreslagna arbetena mellan Hafravikssjön och Qvarnarps qvarn finge derifrån utgå och, med användande af de medel, som derigenom besparades, i stället upplagas afloppsgrafvar från Mellby göl till Solgen samt från Ingarps och Räffla gölar till Ingarps sjö, i enlighet med ett i sådant afseende upprältadt kostnadsförslag, slutande å en summa af 15,420 R:dr. Med anledning af denna underdåniga framställning, till hvilken Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen tillstyrkt bifall, har E. K. Maj:t uti omförmälda nådiga Skrifvelse, med afseende å hvad härvid förekommit, till Rikets Ständer hemställt, att det till ifrågavarande företag beviljade låneunderstöd måtte lör arbetets utförande efter nu föreslagna förändrade plan få bibehållas; Och hafva Rikets Ständer härtill lemnat bifall, med föreskrift tillika om fortfarande iakttagande af härvid i öfrigt stadgade vilkor. Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm deu 5 Juni 1866. X: O 65. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Juni 186 6.
Rlomstedt, som vid 1852 års början innehade 274 R:dr, såsom förskott till arfvode åt besigtningsmästare, och samma år förskottsvis erhållit ytterligare 200 R:dr, ännu icke vid 1853 års utgång redovisat dessa förskott, hvilkas sammanräknade belopp, 474 R:dr, alltså till påföljande år balanseras. Beträffande slutligen aflidne Fortifikations-redogöraren K. N. Hallströms proprie-balans af tillhopa 1,813 R:dr 4 sk. 4 rst. å de till 4:de hufvudtiteln hörande medel, komma Revisorerne att yttra sig i sammanhang med frågan om den å extra statsanslags-medlen uppkomna balans. - 102 B.) Extra stats-anslagen. Förhållandet med inkomster och utgifter i afseende å dessa anslag inhemta» af bifogade sammandrag. (Se bilagan Litt. G.) §. 20. Uti Kongl. Majrts nådiga reglemente den 11 Augusti 1812, angående uppbörd och redovisning af spanmål, proviant och fourage-persedlar vid Kronans magasiner och sjukhus samt under sjö-expeditioner om skeppsbord, stadgas, att uppbördsman, såsom ersättning för den å vissa varor genom mätning, vägning, gräsning eller afdämning m. m. uppkommande minskning, äga att vid redovisningen tillgodonjuta afskrifning till bestämda belopp för utlevererade varor och proviant-artiklar; och innehåller 1 §. 8 mom. af högstberörde reglemente, i afseende å beräknandet af denna ersättning, följande stadganden: »Då den här bestådda afskrifning blifvit tippbördsmannen till godo beräknad, svare han »derefter för all å uppbörden uppkommande brist, sedan likväl persedlar, hvilka vid räken»skaps-slutet utfallit med öfverskott, blifvit qvittade efter värdet emot dem, hvarå brist »uppstått.
Herr Skjöldebrand, Pehr Erik, Landshöfdinge. N:0 2008- Herr af Barelli, Isac. Herr von Wahrendorff, Anders , Bergs Råd. Den a December. Herr af Brinkmanj Gustaf, Landshöfdinge. Herr Skjöldebrand, Pehr Eric, förklarade, att sorn han, i anseende till det honom anförtrodde Landshöfdinge-Embete, ej komme att beständigt vistas Vid Riksdagen, nödgades han afsäga sig den honom i Bevillnings-Utskottet uppciragne befattning. I Allmänna Besvärsoch Economie-r Utskottet. N:o io£j. Grefve Knuth, Eric, En af Rikets Herrar, Öiv rste-Marskalk. Friherre Löwen, Axel. Friherre Lövenskjöld, Salomon, President. Friherre von Willebrand , Ernst Fredric, Öfverste-Lieu tenant. N:o 3f2. friherre Drufva, Thure, Landshöfdinge. Herr von Becker, Fulim. Herr Flach, Philip, Capitaine, N:o 1149. Herr Hjärne, Carl Jacob, Öfverste» Lieutenant. N:0 I3XL Herr Leyonstolpe, Jonas Samuel, Häradshöfdinge. Herr Lilljenberg, Fulim. Herr Danck« vardt, Gustaf Magnus, Assessor. Herr von Heynne, Georg, Öfverste» Lieutenant.’ N:o 2021. Herr Hertzenhjelm, Carl Johan, Ca» pitaine. 7 6 JDen a December. Herr Bergencreutz, Lars Alger, öf* verste. * Hans Exccllenee. Herr Grefve Ruuth, Eric, yttrade, aft, da ålder, svag syn och hörsel gjorde det för honom omöjligt , att intaga det rum i Allmänna Besvärs och Economie-Utskottet, hvilket bbfvit honom anförtrodt, ansåge han sig böra denna befattning sig afsäga, un» der anhållan likväl, att uti Högloft. Ridderskapets och Adelns vanliga ynnest och bevågenhet alltid la vara innesluten.
I de sydligare trakterna äro kreaturen af en större växt och mångenstädes röjer sig inblandningen af bättre blod från de tider, då afkomlingar från Holländeriet vid Strömsholm och andra ställen med vårdad boskapsstam blefvo spridde i landsorterne, så att äfven från allmogens ladugårdar i vissa socknar kor kunna erhållas som på året lemna 7 till 800 kannor mjölk och deröfver. För att åstadkomma en förbättrad boskapsafvel blef en Kronans stam af Ayrshire djur, utgörande likväl icke mera än 1 tjur och 8 qvigor, år 1860 uppställd vid Näsgård i Husby socken, men förflyttades snart till Grängshammar i Stora Tuna socken, och för enahanda ändamål uppköptes samma år af ett enskildt, för sådant ändamål bildadt bolag, 2 tjurar och 10 qvigor af nämnde race, hvilka uppställdes vid Wassbo i Aspeboda socken, der länets Landtbruksskola är förlagd. Inom öfre Dalorten underhålles icke fjäderfä, om ej hos någon ståndsperson, och äfven i öfriga delar af länet är antalet af underhållne dylika djur mindre betydligt, bestående nästan endast af vanliga höns. Blott i ringa mån idkas af en och annan biskötsel i nedre delarne af länet. I några socknar af Vesterdalarne utbröt år 1859 mjeltbrand bland nötboskap och svinkreatur, och för öfrigt har bland hästar springorm nästan alla år varit mer och mindre gångbar. Någon allmännare dödlighet hafva dessa sjukdomar dock icke åstadkommit. Den förstnämnde sjukdomen upphörde snart med de förhål landen, som framkallat densamma, och i den mån Djurläkares biträde i tid påkallas visa sig föreskrifterne verksamma äfven till den senare sjukdomens häfvande, men då allmogen endast med motvilja kan förmås att anlita behörig Läkares råd, har springorms-sjukdomen år från år blifvit allmännare spridd och mera svårartad. Genom nyodlingar förnämligast å förut vattendränkt mark, sedan den genom afdikning blifvit dertill användbar, utvidgas jordbruket årligen, ehuru vidden deraf ej kan här uppgifvas.
Styrmän lämpeligen kunna uppföras till samma afgift som Styrmän, samt Timmermän och Constaplar tillika med Lätsmän, Matroser och Jungmän. 4.0 Att Utskottet förmodade det ingen Församling fanns, der ej nägot omröstningssätt wore wedertagit, till bestämmande af bidrag till de Fattiges underhäll, och derföre ansäg öfwerflödigt, att det skulle uttryckligen lemnäs hwarje Församling öppet att serskildt bestämma omröst. ningssättet, hwilket i alla fall genom öfwerenskommelser kunde förändras. Hwarom Utdrag af Protokollet skulle expedieras, blt supra. Lx krotocollo Larl O. LlrvAmra - Utdkag af Protokollet, hältet i Riksens Högloft. Ständers Allmänna BeswärSoch Oeconomie-ULjkott den n October i8»c>. S. D. Upplästes ett rftän det Hederwärda Boude-Ständet meddeladt ProtocollS Utdrag med Den 11 Oktober. 109 med anmärkningar wid Utskottets afgifne Betänkande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nädiga Proposition om skyldigheten för alla att del. taga i wärdén af de Fattige, m. m., och bestöt Utskottet att till sivar ä berörde anmärkningar afgifwa följande Förklaring. 1.0 Att de i Utskottets Betänkande förestag. ne afgifter, som af allt Sjöfolk wid förhyrningar borde erläggas, icke frikallade nägon ifrä» den fattig, afgift, hwartill han säsom Ledamot af en Församling wore förbunden, men att det wore sä mycket mindre lämpeligt, att den afgift som sälunda wid förhyrningen af hwar och en Sjöfarande uppbars, skulle tillfalla den Församling der han hade sitt hemwist, som berörde afgift jemwäl af utlänningar borde utgöras. 2:0 Att Utskottet i anledning af det derom i Kongl.
Söderns stolta brister: » Usch, hvad jag är förkyld, det är skönheter fördunklade till och med för ett alldeles förskräckligt, hvar har detta kunnat ögonblick minnet af hans blida nordiska mö; ske! » Jo, mina unga fröknar, det vet jag; han föraktade sig sjelf, och hans bref, i början det var på balen i natt! I smålen misstalrika och varma, blefvo färre och onaturliga. troget, liksom I, i allmänhet, tvifladen på mitt Guérita kunde ej undgå att märka det. ord och i synnerhet på detta allt för djerfva Hennes gamla valspråk: _ » allt — eller inteU, Skiss af E L N A T E N O W. påstående. dref henne ännu en gång ut i lifsstormen, och (Slut fr. föreg. n:r.) Men, förlåten mig, jag kan ej afvika från då Waldemar ett år derefter å nyo stod utandenna min öfvertygelse. ftor denna afton gingo dagar och månader. för den lilla trädgårdstäppan och tryckte pä Lyssnen nu till några af de skäl, jag har Sy^t; AllaGuéritas betänkligheter och hennes allt den välkända gamla ringknappen, öppnades döratt anföra. svagare och svagare försök att förmå honom ren af en lurfvig skomakare med spannremmen Nåväl — i går qväll, då I kladden eder till att lemna henne åt sitt öde och glömma henne i handen. bal eller rättare afklädde eder till denna festbesegrades af deras kärlek, som hon i det » Bor fru Möller inte här ?&gt; lighet (ingen vill väl förneka, att en dam på längsta envisades att kalla vänskap, och snart » Nej, här bor jag. » bal är jemförelsevis mera afklädd än klädd), var Waldemar en dagligen sedd gäst i det » Ni kan väl inte säga mig, hvart hon har tror jag att I redan lade grunden till er snufva. lilla tarfliga hemmet i villaqvarteret, der » Marflyttat? » Hvilken skadlig temperaturvexling utsätten I gareta Möller » gaf musiklektioner för 50 och Ett ljust qvinnolmfvud stack nu fram bakom eder för, då I från en varm, ofta till och med 35 öre i timmen.
LAGMANNEN. gå, gå, hungra, törsta framför stängda dörrar tills Du lärt Dig tacksamhet! Blygs att kasta skulden på den oskyldiga, och ADOLF. Låt mig nu blott säga farväl till mina barn så skall jag gå. Jag önskar Dig detsamma i dubbelt mått igen! LAGMANSKAN. smärta, så skall jag göra det; och har redan gjort det! ADOLF. Då Du icke vill skona dina barn från afskedets ryktet burit; och nu förstår jag hvad grannen menat när han sade att Ni... inte tålde se solen! LAGMANNEN. Det också! Nu tror jag Er om allt ondt som Dig och rättvisans hand... Inte ett ord till; då skall Du känna lagen drabba Han lyfter högra handen så att man ser hur pekfingret saknas. ADVENT nalkas och tar handen för att undersöka den. ADOLF fingret hvilket fastnade på bibeln när han svor falsk ed! Ve Dig! Ve Er! ty vedergällningens dag är backarne och anklaga Er. inne, och Era gerningar skola stå upp som lik ur Rättvisans hand, menedarens hand som saknar LAGMANSKAN. blåste eld på oss! Gå lögnarande och må helvetet bli din lön! Hvad är det han säger? Det är som om han ADOLF. Gud mina barn! Må himlen löna Er efter förtjenst, och skydde Går. LAGMANNEN. Jag tyckte rösten kom nerifrån en stor sal under marken. Hvad var detta? Hvem var det som talade? LAGMANSKAN. Hörde Du det också? LAGMANNEN. om solen! Det tyckte jag var det underligaste af Gud hjelpe oss då! Mins Du hvad han sa allt? Hur kan han veta att... att det är så? FÖRSTA AKTEN Att jag är så egendomligt född att solen alltid bränner mig, det säger man beror derpå att min mor fick solsting då hon bar mig, men att Du också... LAGMANSKAN skrämd. Säg, är inte solen nere? Tyst! När man talar om trollen, så... LAGMANNEN. Jo visst är hon nere? LAGMANSKAN. Solkatten rör sig.
Utskottet meddelade öfver förhållandet med öfverskotten på Statsinkomsterne de förflutne åren samt hvad för Stats - 166 Stats-Utskottets Utgifterne årligen erfordrats äfvensom öfver de belopp af årliga StatsbristSurnmorne, som, i anseende till förhanden varande tillgångar på öfverskottsmedel, hos RiksgäldsContoiret förblifvit innestående, det blifvit upplyst, att den fördelaktiga verkan på RiksgäldsContoirets Gassa-ti Ilstånd, som med förslaget hufvudsakligen åsyftats icke vinnes; alltså och då härjemte afseende måste fästas på de flere skäl och omständigheter, som, efter hvad ofvanberördt är, i öfrigt blifvit anförde emot den föreslagne förändringen, har det synts Utskottet håde onyttigt och olämpligt, att uppbörden af Stora S/öTullsPostC harta'Sigill a t a: och Husbehofsbrdnnings-mrdhn mera, än den af lika egenskap varande Salu-Accis-aJgiften af Städerne, som icke i Förslaget blifvit omnämnd, verkställes i annan än den derföre redan stadgade ordning. Och har, i följd häraf, Utskottet funnit sig böra vördsamt tillstyrka: det den aF Friherre Anckarswärd härutinnan yrkade förändring icke må af R. St:r bifalla*. Herr Friherren har, i sammanhang med denna fråga, äfven föreslagit visse åtgärder i afseende på bestämmandet af de i 63 §, Reg.Form. oinförmäldle GreditivSummor, Framställningen derom är af Utskottet redan besvarad i Uti. N:o 280, hvilket alltså i denna del åberopas, Den 5 December 1829. Reservati oner! Af Herr Riben, C. W. Emot Höglofl.