Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(G. 4817) ~ TärärinnäT " BARNJUNGFRU, frisk, ordentlig och pålitlig samt med ett godt lynne, får nu genast plats pä egendom i Östergötland för att tillse ett mindre barn. Svar med fotografi och rekommendationer samt löneanspråk sändas under adress; fru Ulla Kindstrand, Duseborg, Gammalkil. U NDERVISNINGSVAN lärarinna önskas för 11 års flicka i godt hem på landet. Lön 300 kronor. Norra Inackorderingsbyrån Mäster Samuelsg. (639) F Profver sändas till landsorten. Stockholm. Aktiebolaget Ett medelålders fruntimmer, skickligt i så- väl enklare som finare matlagning, finbakning, syltning, konservering m. m., och som vet sig ega förmåga att med ordning, allvar och intresse jämte husjungfru sköta ett hem, får anställning ej långt från Stockholm i ett större tjänstemannahus, där husmor saknas. Endast det, som kan motsvara nämnda fordringar, torde anmäla sig i svar med angifna föregåenden, pretentioner och rekommendationer till » Landthusbåll nära. Stockholm », adress S. Gumselii annonsbyrå, Stockholm (G. 4855) undervisningsvan i alla ämnen, språk, musik, handarb., önskas fö.r 2:ne barn om 12 och V år. Svar till » M. Or .., Söderköping p. r. (655) Aktiebolaget FÖRYARINGSFACK Landthushållerska. V RANSK eller engelsk bonne får utmärkt plats i Norrland; likaså kunnigt hushållsbiträde. Norra Inackord. Byrån, MästerSamuelsgatan 62, Stockholm. (638) 0 " NSKAS en bildad, anspråkslös flicka att jämte fjänarinna biträda husmoder med vården af hushåll och 3 mindre barn i ett allvarligt hem. Svar med betyg och porträtt till » Hem », Iduns exp. godtgör å sparkasseräkning 5 %. A hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 i månaden utan särskild uppsägning. Hushållerska. Bankaktiebolaget Stockholm — Öfre Norrland, Specialiié: Tailor Hushållsräkning 5 %. Sparkasseräkning Räntegodtgöreise 5 proc. I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. LÄRARINNA!
Bonde-Ståndet. någon åtgärd till rörclse-Capitalets ökande, i'annan väg, än medelst belåning af Guld, Silfver, Koppar, Jern och öfrige effecter, som finnas uppräknade i Banco-Reglemenlets 4 Art. 4 Afd. §5- IO—(PaS97 och 99), förr än vid nästinfallande Riksdag Rikets Ständer derom annorlunda besluta. 12:te. Bifallen med den förändring, att en afgift bestämmes af 4 Rtdr Banco för hvarje folium af 4° rader af den löpande Räkningen, med förbehåll tillika, alt minsta afgiften , som för hvarje år beräknas , biifver 20 R:"dr Banco, motsvarande 5 folier; hvilken afgifts beräkning kommer att taga dess begynnelse den 2 Januarii i835. 12:te. Att små Sedlar af alla nu bruklige valeurer icke må tillverkas längre, än till och med i836, men alt den Småsedelvaleur, som, sedan det nya Myntet utkommit i rörelse, Banco-Styrelsen till en början finner mest lämplig att underlätta vexling och post-remisser ro. m., må intill nästa Riksdag fortsatt tillverkas och utgifvas. 13:de. Att i öfrigt ingen mindre Sedelvaleur får utfärdas än den, som motsvarar nya Silfvermynt-enheten. 14:de. Bifallen med den förändring, att afgiften för hvarje folium om 4° »'ader bestämdes till 5 R:dr Banco, samt minsta afgiften för hvarje år till 20 R:dr Banco, motsvarande 4 folier.. 18:de. Ridderskapet och Adeln► 18:de, Lill. a. b. c. d. och e., bifallna; men åt litt. f. gifven följande lydelse: ”Fastighets-lånen med den förändring, att i stället för det af senaste Ständer såsom maximum antagna belopp 5.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att val af ordförande och ledamöter i Riddarh.-Direktm skulle företagas Lördagen den 12 dennes. Ropades ja. Sedermera hemställde Hr Gr. o. Landtm., att, på sätt vid föreg:de Riksdagar egt rum, särskilda val dels af ordföranden och hans suppleant och dels af sex ledamöter och tre suppleanter skulle anställas, hvarvid å vallistorna borde särskildt utmärkas, vid första valet, hvilken utsågs till ordförande eller suppleant, och vid sednare valet, hvilka valdes till ledamöter eller suppleanter; och blef jemväl denna hemställan af R. o. Ad. bifallen. Fortsattes föredragningen af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 66, angrde regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvudtitel. 110:de punkten. mom. a. Hr Huss, Magnus; Då denna fråga förevar i Utsk:ts utgiftsafdelning, ansåg man det icke vara tvifvel underkastadt, att Staten skulle bekosta byggnader för seminarierna, der ej någon Staten tillhörig egendom vore att för sådant ändamål tillgå, utan särskild lokal måste förhyras. Enligt de upplysningar, som meddelats Utsk:t, behöfver seminariet i Linköping oundgängligen en ny lokal, men Utsk:t tvekade att tillstyrka det begärda anslaget, hufvudsakligen på den grund, att de företedda ritningarne syntes Utsk:t vara för ändamålet mindre lämpliga och tilltagna i allt för stor skala, i det t. ex. särskilda boställsvåningar voro anvisade för föreståndaren och för vaktmästaren och dessutom projekteradt särskildt gymnastikhus. Det var således endast med anledning af ritningarnes olämpliga beskaffenhet, men ingalunda på grund af någon tvekan om behofvet af ifrågavde byggnad, som Utsk:t ej ansåg sig böra tillstyrka bifall till K. M:ts Propos., utan beslöt att uppskjuta sjelfva hufvudfrågan till dess lämpliga normalritningar för seminarie-byggnader i allmänhet hunnit uppgöras; och har emedlertid Utsk:t anslagit medel för inköp af tomt för ifrågav:de byggnad.
Jag vill vis serligen medgifva, att den summa af 1000 r:dr, hvilken jag i min reservation föreslagit alt af Staten utgå för ett pharmaceutiskt institut, må anses nog ringa för ändamålet; men skälet, hvarför den icke blifvit föreslagen högre, har varit, att då det pliarmaceuliska institutet, visserligen icke fullkomligen utbildad t, likväl, såsom Hr Ekströmer yttrat, med nyttig påföljd hittills kunnat existera och gå framåt med ett anslag af 2000 r:dr, så föreställer jag mig, att det måhända ej kunde vinna all den utbildning, som med ett större anslag kunde ernås, men åtminstone till beståndet vore tryggaitt, om Staten dertill anslog 1000 r:dr, äfvensom alt detta å Ständernes sida skulle ådagalägga, alt de fästade uppmärksamhet vid de förtjenstfull åtgärder, som Apothekare-societeten sjelf vidtagit; och jag kan ej heller undgå att nämna, det jag fruktade, att om ett större anslag blifvit begärdt för ändamålet, bela saken kunnat komma att förfelas. Jag begagnar mig äfven af delta tillfälle, då jag föreställer mig, alt en återremiss måhända af R. o. Ad. bifalles, alt hemställa'' till Hr Ekströmer, som har så mycken speciel kännedom i frågan, huruvida det vore otänkbart, att de ynglingar, sorn söka undervisning vid detta institut och hvilka äro ämnade att ingå i en ganska fördelaktig näring, med ett slags exclusiv rättighet till densammas bedrifvande, —- 0111 det vöre otänkbart, säger jag, alt desse ynglingar kunde sjelfve erlägga någon afgift för institutets upprätthållande. Frågan är för principens skull af mycken vigt. 1 vårt land behandlas uppfostringsverket med mycken liberalitet. Hittills hafva ej några afgifter blifvit erlagda af studerande vid universitetsverken.
— Att qvinnans värde hittills varit nedsatt genom den mindre alfseller giftorätt henne är tillagd, tror jag ej hafva varit händelsen, men anser, att, genom antagande af Utskottets förslag, mannen skulle ofta komma i ett beroende af qvinnan, som med hans värde ej vore förenligt. Hvilken arfslag som än fastställes, kan för öfrigt blifva högst obillig i ser sk iide fall; lör jemkning deraf inträder lestamentsrälten. Den föreslagna förändringen måste, efter min tanka, verka till en ganska stor och ganska vådlig rubbning af samhällsförhållandena inom landet i politiskt och oeconomiskt afseende. I folkets sinne qvarstår ännu den gamla vördnadsbjudande öfvertygelse!!, att fastigheten bör, så vidt möjligt är, bibehållas inom slägten; på denna grundsats hvilar ock till en stor del vår representation, serdeles hvad beträffar Bonde-Ståndet, sorn; utgörande det största antalet af Sveriges invånare, äfven är i besittning af större delen af landets jordegendom, samt, i följd af tilltagande välmåga, årligen deraf förvärfvar mera. Boi Itag den olika arfsrätten — och inom en eller annan generation blir välståndet förspildt och följaktligen den kraft bruten, som nu ligger Iros Sveriges allmoge. Det påslås väl, alt, genom döttrarnes giftermål, fastigheten ändock kommer att bibehållas inom Ståndet; till en stor del kan väl detta vara sannt,'men snart torde ock allmännare inträffa, hvad ock nu stundom är händelsen, att den förmögna bondedottern ser sig om efter en man, som kan skaffa henne titel af fru. Äfven vid giftermål inom ståndet blir förhållandet säkerligen ganska rubbad t.
Ridderstolpes anmärkn. rör:de detta sockenbuds-hö, att af Bevilln.Utsk:s 12 ledamöter af PresleSt., ingen någonsin hört omtalas sådant hö. Hr Anckarsvärd, Aug.: Uti en fråga, som uteslutande rörer en fördel för embetsmanna-classen, anser jag som en skyldighet att en röst höjes, som står utom denna dass lill den grad, att den snart sagdt aldrig kan komma att räknas deribland. Jag förklarar alltså min öfvertygelse vara i fullkomlig öfverensstämmelse med hvad Frih. Sprengtporten yttrat om billigheten och rättvisan af cenlonalens upphörande. Det tyckes länge nog hafva fortgått detta systeme att gifva åt embetsmännen med ena handen och taga ifrån dem hvad man gifvit med den andra. Jag yrkar bifall på Ulsk:s första förslag. D c 11 3 O c t o ber f. m. 3i Hr Frill. o. La 11 <ll m. yttrade, att R. o. Ad, i anleda, af de här framställda flera meningar, torde linna, alt särskilda propoprr borde göras på särskilda delar af denna punkt. Hvad först anginge frågan om centonalen, så och då ingen af dem, sorn derom yltrat sig, i denna del yrkat bifall å det sednare utlåt., ansåg Hr Landtm, sig böra framställa propos. å det förra, hemställande alltså, om R. o. Ad. behagade bifalla, på sätt Utsk. i betänk. N:o 12 föreslagit, att den hittills af Inner utgående centonal skall upphöra. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Frih. Nauckhoff ansett, del R. o. Ad. särskildt borde pröfva Bevilln.Utskts förslag rörtde be v ilin. af löner samt den propos. Utsk. föreslagit för deras utgörande. Frih. Nauckhoff: Sedan fråga uppstått att pröfva grunden för åtgärden af bevilln. å löner, men icke sjelfva siffran deraf, får jag anföra hvad jag i detta ämne trott mig finna mera billigt än det sednaste förslaget.
Det har ett behof af omvexling, af nya och starka intryck. Det måste med nödvändighet föra sådant med sig.” Sant! Men hvarför säger han då att det är qvinnorna som svikit honom? ”Man kan aldrig säga att man känner en menniska förr än man vet hur hon skall uppföra sig då hon står vid randen af vansinne eller sjelfmord. Det ligger någonting hos mig som inverkar på qvinnorna så att de komma till den gränsen, och der är det omöjligt att på förhand kunna beräkna hur de skola handla. Derför misstager jag mig ständigt på qvinnor, – sällan på män. Det är att tänka sig som om man vore skeppsbrutna utan lifsmedel, med endast himmel och haf omkring sig. Om den som aldrig varit i det läget är det omöjligt att bestämma om han icke skall hugga tänderna i en af de andra hellre än att omkomma sjelf. Jag kan aldrig på förhand bestämma om en qvinna skall böja ned sitt hufvud helt stilla och dö, eller om hon skall hugga tänderna i mig. Se der min stora brist och min begränsning.” Det låg någonting ohyggligt i hans ord, som klämde mig om hjertat. När han tog på sig för att gå sade han: ”nu har jag berättat något för er, som jag aldrig berättat för någon menniska, min mor undantagen, – det om den tyska frun.” – Och då han skakade min hand till god natt sade han: ”skall ni nu berätta detta, som jag talat om i qväll, för någon?” Dagen efter tittade han upp på förmiddagen. ”Jag ångrar nästan att jag berättade för er i går så mycket som jag gjorde.” – ”Åh, jag kunde just tro det, att ni skulle ångra det!” Hur hjertebedröfvad gjorde han mig icke med de orden! – ”Nej, nej, jag ångrar mig icke. Men jag pratar så rysligt mycket om mig sjelf. Jag gjorde det icke af talträngdhet, utan för att gifva er exempel på hur kortsynt jag varit när det gält att bedöma hur menniskor skulle komma till att handla om de sattes riktigt på prof.” ”Salomos Højsang” (höga visan) sjöngs eller snarare uppfördes som ett slags skådespel vid bröllopshögtidligheter och dess innehåll var ett förhärligande af kärleken samt en satir öfver Salomos haremslif.
Och jordbruket, Mine Hrr, kan väl icke vid denna Riksdag, då så mångå andra näringar erhållit lindring, sägas hafva blifvit för mycket omhuldadt; för öfrigt ber jag, alt få fästa upmärksamheten derå, att i intet landskap torde jordbrukaren få så svåra känningar af besluten vid denna Riksdag, som i Skåne, och till följd deraf, ega mera anspråk på R. St:rs välvilja. 426 Den 22 Juni. På grund af hvad jag nu tagit mig friheten anföra, får jag yrka bifall till Utsk:s ifrågavar:de betänk. Gr. Posse, Knut Axel: Hr von Troil har så fullständigt utredt förhållandet med helgonskylden, alt jag anser det vara öfverflödigt, att derom vidare orda, hvarföre jag ber, alt få med honom instämma. Men då här blifvit yttradt, att hvarken rättvisa eller billighet läge till grund för de framställda anspråken, kan jag icke underlåta, att äfven nämna några ord. Hvad den juridiska rätten beträffar, är jag icke i tillfälle, att deröfver kunna bestämdt yttra mig; men i afseende på billigheten, torde deremot skäl dertill finnas. När helgonskylden beviljades åt skolorna, var det med vilkor, att församlingarnes kyrkosång skulle af dem uprätthållas. Detta vilkor har sedermera blifvit uphäfdt, och utskylden använd till löner åt skollärarne. Då man härjemte tager i betraktande, att dä vissa församlingar nu måste sjelfva aflöna sina Klockare, och tillika skollärarne, hvilket deremot de församlingar icke få vidkännas, som ej erlägga helgonskyld, torde det vara skäl att hoppas, det R. o. Ad. i denna fråga skall följa samma billighetsgrund, som då fråga var om salpeter-hjelpen i Småland och roteringen i Halland. 1 afseende på Frih.
Af Herr af Billbergh , J.P.: ”Då Utskottet vidhållit icke allenast samma tullbestäminelse å Spannmål, som i Betänkandet N:o 26 blifvit föreslagen, utan äfven det förklarande, att denna tullbestämmelse skulle intill nästa Riksdag fastställas , och jag för min del fortfar att anse en sådan tullbestämmelse å Spannmål utöfver beliofvet hög, äfvensom att det är oförenligt, ej mindre med det ändamål man söker, än med begreppet om en fix Tull, att icke garantera tullens bestånd längre, än till nästa Riksdag. så i6 Bil. till Bevillnings-Utskottels Uti. N.-o 4^'. får jag, i dessa hänseenden, åberopa mill Reservation vid ofvanomförmälte Betänkande N:o 26, såsom redovisande grunden för denna min skiljaktighet.” ”Discussionerne inom respective Stånden vid första Betänkandets förevarande, hafva ytterligare stadgat hos mig den öfvertygelsen, att en stadigvarande införsels-tull å Spannmål, hvars belopp icke öfverstiger Spannmåls-producentens behof af beskydd emot införsel af utländsk Spannmål i goda år, men deremot skäligen kan ega bestånd i missväxt-år, är det enda säkra medlet att i vårt land tillvägabringa en allmännare spann måls-handel , hvarigenom spannmålsprisen icke allenast må kunna uppehållas, utan äfven bibehållas vid ett jemnare pris.” ”Då likväl detta förslag icke skulle kunna vinna Rikets Höglofl. Ständers bifall, eller Konungens Nådiga sanctiou, utan Kongl. Maj:t finna lämpligare att på obestämda tider, efter omständigheternas föranledande, stadga Spannmåls-tullen, tror jag mig af det skäl företrädesvis böra egna mitt förtroende till det af Herr Winberg uti Vällofl. Borgare-Ståndet afgifna och uti detta Utlåtande intagna förslag, att detsamma i ett, som mig synes, rättvist förhållande till införsels behofvet - Bil. till Bevillning-Utskottets Uti.
Riksdags-Ordningen, förenämnda motion återlemna, för den åtgärd Rikets Ständer finna med åberopade § öfverensstämmande. Stockholm den 5 December 1856. Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Dec. 1856, kl. 12 m. Memorial. Genom remiss från Ronde-Ståndet har Stats-Utskottet fått emottaga en inom bemälda Riks-Ständ af Riksdagsfullmäktigen J. E. Rutström väckt motion, angående förändring af den för Westeroch Norrbottens län den 23 Augusti 1773 utfärdade skattläggningsmethod. Då emellertid Ulskottet anser denna fråga icke tillhöra dess handläggning, får Utskottet, med stöd af 44 g 3 mom. Riksdags-Ordningen, sagde motion återlemna, för den åtgärd Rikets Ständer finna med åberopade § öfverensstämmande. Bilt. till 11. St. Utskottet torde dock härvid böra tillkännagifva, att, sedan en dylik inom PresteStåndet af Doktor Nordlander väckt och till Utskottet remitterad motion blifvit, på nyssanförda skäl, uti Memorialet JV2 11 till bemälda Riks-Stånd återlemnad, hafva, enligt ankomna Protokolls-utdrag, vid föredragning af berörda memorial, Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet förklarat sistberörda motion böra af Stats-Utskoltet behandlas, hvaremot Presteoch Rorgare-Slånden, med frånträdande af förut fattadt beslut, remitterat densamma till Allmänna Resvärsoch Ekonomi-Utskottet. Ank. till Exp. Utsk. d. 16 Dec. 1836, kl. 12 m. Utlåtande angående medels anvisande lill vestra och sodra Jernvägs-stambanornas fortsättning efter 1857 års ingång. (Kgs-Afd.) Enligt hvad Kongl. Mai:t för Rikets Ständer tillkännagifvit i Dess, under den 28 nasti. November aflåtna och till Stals-ulskotlet remitterade Nåd.
Den jord, som fordom varit donerad till Ronneby såsom siad, äges ännu lill en del af köpingens invånare, men till det öfriga af andra personer och är delad i smärre skiften utan gräns för klyfningen. För köpingen är särskild läkare antagen, äfvensom der finnes ett pri v i - legieradt apothek. Köpingens fattigvård är afskiljd från socknens, och utgifterna dertill äro ganska betungande, enär icke mindre än 124 fattige måste förses med understöd. Christianopels köping är af ringa betydenhet. Der finnas blott 2 handlande samt några handverkare. Carlskrona landskontor och kansli den 30 December 1848. R. Trägårdh. \ TABELL för Landet anta Krono-Fisken Dito Qvarnar Frälse-Säterier Säteri-Rusthåll Insockne Frälse-Hemman Utsockne Dito Frälse-Skatte-Hemman. Ecklesiastika boställen. Lotshemman, Skatte . Skattlagde bebyggde Torp, Utjordar med flere lägenheter utan som ej under något hemmans ränta äro inbegripne, Skatte Dito Krono t Dito obebygde Oskattlagdo, bebygde dito, deraf Båtsmanstorp 1,467 st Bebygde Lägenheter, afsöndrade från hemman på viss tid eller lifstid Skattlagda Fisken och Fiske-lägenheter af serskilda slag, som e något hemmans ränta äro inbegripna, Skatte Dito Krono Tull-mjölqvarnar med 167 par Stena Tull-sågqvarnar, grofbladige Husbehofs-mjölqvarnar utan ränta Husbehofs-sågqvarnar Stampar Kopparhammare . Ämneshammare . Garfverier , Breselieqvarnar . Bryggerier Färgerier Bomullsspinnerier Klereci-Statens underhåll. o O &B. R:dr, R:dr R:dr. R:dr R:dr R:dr R:dr. R:dr. R:dr. R:dr. R:dr. V TABELL för Städerne inom Blekinge Län. Carlskrona Stad. Hus och Tomter Jord Tobaks-Fabriker Koff. Skepps Warf . Väderqvarnar
R:dr gör 22st R:dr 32 sk. io r:st. Banco. Ar 1788 (om jag ej minnes orätt) åtogo Den 5 Martil, stg samtelige de rustande att till fäderneslandets tjenst så väl under krig sam i fred uppsätta och underhålla en Rsservcorps under namn af Vargering. 1812 års Ständer som beslöto en oy skatt-läggning öfver hela Riket medelst extra rotering till lika princip så väl å frälse, sorn Kronooch Skattehemman, ansågo denna vargerings underhållande på Rusthållet» svarande deremot; jag tror mig icke fela i uppgifen då jag ville minnas det var kort derpå sorn denna vargering upplöstes, och hvarken Rusthållen eller fördelshemmanen mig vetterligen ålades något svarande emot Extraroteringsskyldigheten, hvilken skattläggning i anseende till sin principe var den svåraste sorn sedan Konung Carl den Xhs räfst drabbat Sve. rige. Förhållandet med denna Extra rotering i piovincen Skåne der den beslöts att på en gång utgöras i likhet med Rikets förut roterade provincer, har i anseende till sin dryga kostnad och olägenheterna deraf varit mig förut tillåtit inför Höglofl. Ridderskapet och Adeln framlägga. Man ansåg sig icke kunna klaga, ty billigheten låg till grund emedan man allt sedan Danska tiden der blott skattat till landets försvar med ett finga bidrag. Jag vördar vår constitutionella frihet; Försynen uppehälle den, men må hända är varsamheten att noga bevara den ett lika ömmande som skyldigt föremål! Det är en dold kUppa uti okändt farvatten der man kastad af händelsernas vågor så lätt befarar stöta sig.
Till Utskottet har ock från Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit öfverlemnadt ett Utdrag af det derstädes den 27 nästlidne December hällne Protocoll, hvaraf inhämtas, att bland Ståndets Uedarnöter i anledning af Herr Badman Sclwttes väckte ofvanberörde motion, serskildte meningar blifvit yttrade, rörande tiden, innom hvilken verkställighet å Domar och Utslag i skuldfordringsmäl borde af Krono - Fog darne - Lag-Utskottets Betänkanden. 45 darne och Magistraterne meddelas, hvarvid någre med Herr Rådmannen sig förenat, Herr Grosshandlaren Videberg förmodat att åtta dagar skulle i Städerne för nämnde ändamål vara tillräcklige, rnen Herr Xagmannen och Borgmästaren Kjellander ansett, det berörde tid bord® bestämmas till Tvenne månader så val för Krono-Fogden som Magistraten, samt i öfrigt af Herr Borgmästaren Norström fråga blifvit väckt, att då tillgång hos Gäldenären uti lös egendom till betalande af Dornfäst skuld saknas, Executoren må äga att utan vidare omgång i mät taga hans fasta Egendom.
Jag för min del kan e) inse huru desi gjorda motion-skulle kunna innefatta en förändring af 81 och 84 W Regerings » Formen, och underställer Hög» lofl. Nidderskapet och Adeln: huruwlda det wore nyt» tigt att uppdraga ät ett Utskott en rättighet, som bör wara Riksens Ständers. I följe häraf anhällcr jag hoS Herr Grefwcn och Ordföranden om proposition pä detta moment, med den tilläggning att det mä stä hwarje Ledamot, som till (konstitutions - Utskottet inlämnar ett förslag rörande ändring i grundlagarna, öppet, att, sedan han dcrä crhällit Utskottets swar, äfwen detsamma Riksens Ständers pröfning underkasta. Grefwe ve la 6srstie: Efter min tanke kunde här en medclwäg sökas. Jag för min del har ej ansett nödwändigt att hwar Person som en» skilt erhällit ett yttrande af (konstitutions . Utskottet, skulle sjelf frambära det för Riksens Ständer; utan har min mening warit, att Utskottet skulle owillkorli» gen äligga att ast noutium inlämna ett sädant sitt Utlätandi till kleng. Herr vr^erkeim förklarade, att sä framt genom denna utwäg wunncs det ändamäl, att Riksens Ständer finge om frägan öfwcrlägga, hade han deremot ej nägot att päwinna. Herr käki MSN, o to krestrlc: Om bet alltid är swärt att yttrycha stg öfwer sä djupa och wigtiga ämnen som det fbrcwarande, torde jag i spn« - nerhct behbfwa ursäkt om jag otydligt exprimerar mi» W Den 19 Ocloder. 4395 nci tankar dä de äro stridande mot Herr Grefwe törners. ven^wärda Ledamoten har, om jag rätt fattatj behagat nämna, att hwad nu blifwit förcsiagit stullr blifwa ett tillägg, till RegeringsFormen, och att sädana tillägg ej singe gdras.
Rinman. C 46 ) Förteckning på erhållen Spanmål från nedannämnde KronoMagasiner för Elfsborgs Läns undsättning år 1827. Råg. Korn. Från Wenersborgs Krono-Magasin — år 182G 290 — 000 — 1827. loda 5o* 1189 5f — Götheborgs Krono-Magasin — år 1828 . - 1038 1827 1170 Simuna g |57t)l|3i|H78i)|5f O FörsUndt till Amål * . Westra Ed w arberg . Uddevalla . Alingsås . Råg. Korn. 200 — (500 — 230 — 220 — alä i51 1 J9 320 i6 ~ — • • • 320 Förteckning på utlefvcrcrad afskrifning af Undsällmngs-Spanmålen för Elfsborgs Län, som lledogörarne med Contant ersättes. Arter. Råg. UtsädesKorn. Ilafra. Värde. Wenersborgs Magasin . Rinman. ( 47 ) Förteckning på Magasins-Afskrnfningar af Elfsborgs Läns Undsättnings-Spanmål är 1827. Arter. Råg. Ordinairt Korn. UtsädcsKorn. Hafra. Värde. Wenersborgs Förteckning på Transport-Förluster och Undermål af Elfsborgs Läns Undsättnings-Spanmål år 1827. W renersborgs Magasin Westra Eds dito Qvantensburgs dito iNordkjcrrs dito Alingsås dito Götheborgs dito Sandvikens dito Råg. Ordinairt Korn. UtsädesKorn. Hafra. Värde. Rinman. ( 48 ) Förteckning pä försåld lindsiittnings-Sp anmäl frän Elfsborgs Läns Förråder är 1827. Utsä- . Arter. Hvete. 11 desIlafra.