Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. ville vara i Nåder betänkt på en förändrad organisation af dessa Verk och Stater, hvarigenom de förut varande tillgångarne må finnas lillräcklige eller, om någon förhöjning deri blifver af nöden, uppskjuta regleringens definitiva fastställande till dess Rikets nästkommande Ständer blifvit i tillfälle att af förslaget taga kännedom och yttra sig om anvisandet af den i anslaget erforderliga tillökning. 5:o Slutligen få Rikets Ständer i underd. anmäls, det Rikets Ständer, så vidt det utan betydlig rubbning varit möjligt, förändrat till jemna tiotal de under Hufvud-Titlarne förekommande ojemna anslagssummor. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 6 October 1834. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den g Oct. i Pieste-Ståndet den 9 Borgare-Ståndet den g Bonde-Ståndet den g Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsemed t i Ikänna gifvande af verkställdt nytt vak till Ledamot i Hemliga Utskottet efter med döden afgångne Hofmarskalken Frih.Reuterskjöld. S. A. K. Sedan Ledamoten af Ridderskapet och Adeln i det af E K. M. i Nå_ a4o Expedilions-Utskoltets Forslag till und. Skrifvelse N.-o 1S2. der äskade Hemliga Utskott, Hofmarskalken Friherre A. D. Reuterskjöld med döden afgått, och lill Ledamot i samma Utskott efter honom blifvit utsedd Öfversten och Riddaren af E. K. M:s Svärds-Orden Friherre Carl Otto Palmstjerna, så få Rikets Ständer sådant hos Eder Kongl. Majit härmed i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 9 October 1834. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Oet. 1834.
Den, som bifaller Utskottets förslag, att vid artikeln Garn, Bomullsbör dels näst efter rubriken N:o 26 och deröfver, och dels näst efter rubriken Turkiskt rödt införas bestämmelserna ",tvinnadt och dubbleradt” med 1 Rdr 16 sk. värde och 8 sk. tull på förra, samt 2 Rdr 16 sk. värde och 14 sk. tull, allt per W, vid införsel, på sednare stället, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer ett med Ridderskapet och Adelns beslut, att ”dubbleradt bomullsgarn i härfvor må till Riket införas emot enahanda tullafgifter, som för det otvinnade garnet ”äro i nu gällande tulltaxa bestämda, nemligen för hvitt under ”N:o 26, 6 sk, för hvitt af N:o 26 och deröfver, 5 sk., för färJ’gadt Turkiskt rödt, 8 sk., samt för allt annat färgadt, 12 sk. per ”skålpund”, öfverensstämmande allmänt stadgande att vid slutet af rubriken bomullsgarn intagas. Garn: Kar dulls, Ull, okammad eller kammad, grof Jutsk och Isländsk, all annan. Presteoch Bonde-Stånden hafva godkänt Utskottets förslag, att, med borttagande af hittills gällande införselsförbud för * lie vi 11 ning.s-U Is kol tet s Memorial, N:o 3o, 31 otvinnaclt och odubbler adt Kardullseller s. k. Klädm akare-garn , och med rubrikens sönderdelande i två, nemligen ”öjär g adt, otvinnadt och odubbleradt” samt ”färgadt, otvinnadt och odubbleradt”, åsätta den förra 2 Rd:rs värde och 21 sk. införselstull, samt den sednare 2 Rdr 24 sk. värde och 23 sk. iuförselsafgift per %; äfvensom att höja införselstullen å rubriken ”färgadt, tvinnadt eller ilubbleradt, eller s. k.
Hvetebröd anses till o c h med i förmögna hus som en lyxartikel utom i form af » dopp » till kaffet. Den » skånska kalops », som förekommer på Stockholms matsedlar — och detta till o c h med i motsats till svensk! — har vidgat mången häpen skå- nings ögon. Kalopsen är en — spansk rätt. Namnet härledes af ordet escalopes, benämningen på köttstyckena.- Skåningens grötdyrkan har så småningom blifvit en trosartikel, men alldeles utan grund. Jag vägar till och med påstå, att Skåne är ett af de svenska landskap, där denna kult räknar ett jämförelsevis litet antal bekännare. Legendens uppkomst beror på en missuppfattning. 1 Skåne kallas en mängd rätter » gröt », hvilka här uppe hafva den gentilare benämningen créme. Rabarber-crcrne heter således, öfversatt från grekisk-franska till grekisk-skånska: rabarbeigröt. Hinc ilte lacrymae. Jag omnämner i förbifarten Kramers frejdade hotell o c h de märkliga skånska grisarne samt fördjupar mig i den skånska senapssåsen. Denna » skånska » senap är ingalunda uteslutande skånsk. Den är ingenting annat än fröna af den vanliga Sinapis areensis, hvilka äfven användas i det öfriga Sverige, o m också mestadels i form af senapsdegar. Den males med vatten i ett lerfat, o c h kvarnstenen företrädes af en rund kanonkula. Vår genremålare Jakob Kulle har skil. drat en dylik senapsmalning med färg o c h penselOm j a g nu till slut nämner, att de skånska gässen äro oöfverträffade, till och med i Pommern, så tror jag mig hafva sagt nog om Skånes kulinariska härligheter. Hvad en skåning mest saknar i hufvudstaden (nämligen från gastronomisk synpunkt) är, vid alla tillfällen: den sura limpan, på Mårtensafton (10 nov. ): sin.skånska gås, stekt på äkta skånskt maner — för de magra, slankiga Uplandsgässen hyser han ej stor aktning —, samt, vid juletid: senapssåsen och senapen till lutlisk och skinka.
N;o i3.) S. A. K. I anledning af E. K. M:s uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 8 näsllidne Februarii bland annat yttrade åsigt, att ytterligare silfverköp icke vore af nöden, för att sätta i verkställighet Myntbestämnings-Lagen af den j Mars i83o, samt att således intet hinder förekomnie för Bankens öppnande till utvexling af silfver senast den 1 Julii innevarande år, få Rikets Ständer härigenom i underdånighet anmäla, att, sedan deras Banco-Utskotts, så väl i denna fråga, som dermed sammanhang egande ämnen, afgifna Betänkanden blifvit af samtlige Riks-Stånden till Utskottet återremitterade, med flere sinsemellan skiljaktiga anmärkningar, de beslut och förberedande åtgärder, hvilka för silfver-utvexlingens begynnande äro erforderlige, ännu icke hunnit vidtagas, och att Banken således icke kan till utvexling af silfver den 1 Julii innevarande år öpp - *! 6 Expeditioiis-TJtskotlets Förda" till lind. Skrifvelse N.-o 58. nas, mon alt, så fort tle nödiga ansedde besluten hunnit fattas, Rikets Ständer skola ti i I E. K. M. inkomma med underdånig anmälan om dea dag, då Banken blifver i tillfälle alt ulvexligen begynna. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 3o Junii 1834- N:o 58. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Joln l8)4« Preste-Sl.amlet dun 4 • Borga re-St A ndet den 4 — Bondc-Standet den t\ Rikets Ständers underduniga Skrifvelse, i anledning af ver fesia! hl undersökning om den sä kallade Preste-taxans upprinnelse och beskaffenhet. (^Stals-Ulsk. N;o 14^70 S. A. K. Sedan Rikets senast församlade Ständer hos E. K.
F c b r u a r i e. m. ling till stångjern, har en jemförelsevis ganska dryg skatt, isynnerhet dii man ihågkommer icke allenast att den jord, som tillhör de verk der berörde produkter tillverkas, med högst lii undantag är beskattad såsom all annan jord, utan äfven att sjelfva näringen, i olikhet med alla andra näringar, är underkastad dubbel beskattning, nemi. dels i s. k. grundskatt eller för tackjernstillverkningen, tionde, och för stängjernssmidet, hammarskatt, och dels i förmögenhetsbevillning. I sednare afseendet betalar denna näringsidkare dessutom icke, liksom händelsen är i fråga om andra näringar, skatt efter den inkomst rörelsen anses gifva, utan skatt mäste ovillkorligen utgöras till ett visst bestämdt minimum, utan afseende på 0111 näringen gifvit någon vinst, eller icke. Detta är efter min åsigt ett orättvist beskaltningssätt, och det är företrädesvis ur denna synpunkt som jag anser att man bör betrakta frågan. Såsom ordförande i pröfningscomitéer, bar jag flere gånger med verklig motvilja nödgats tillämpa en lag, som ovilkorligen antager alt afkastning ägt rum vid skattlagde jernverk, ehuru man kunnat bevisa alt de Ivertom drifvits med förlust, fastän ägarne deraf, i anseende till rörelsens invecklade förhållande, med afseende å behofvet af biträde af kolallmoge, forslande 0. s. v. varit nödsakade, i hopp om bättre tider, fortsätta rörelsen; då jag deremot å andra sidan nödgats underkasta mig majoritetens beslut, hvarigenom en högst ringa bevillning blifvit åsatt näringar, hvilka pätagligen gifvit sina idkare ganska stora inkomster. Ur denna synpunkt betraktadt, kan jag icke finna annat än att tackjernstillverkningen, af hvilken tiondeafgift skulle till kronan betalas antingen tackjernsblåsningen sker med fördel för ägaren eller icke, bör få åtnjuta någon lindring i den dryga beskattning, som nu åligger densamma.
Denna fond har tillkommit derigenom, att sedan Rikets Ständer vid 1844 och 1845 årens riksdag, i anledning af Kongl. Maj:ts aflåtna nådiga proposition angående anslag till boskapsskötselns befrämjande i riket medelst anläggande af stam-holländerier, för detta ändamål beviljat ett anslag af 70,000 R:dr banko, så hade Kongl. Maj-t derefter, på Stam-holländeri-styrelsens underdåniga framställning, under den 20 Oktober 1848, i nåder tillåtit, att det å berörda anslag, efter verkstäldt inköp af åtta stamliolländerier, öfverblefna belopp, 21,126 R:dr 44 sk. 9 rst. banko, finge i räntebärande papper förvandlas, och fonden derigenom, samt medelst de genom försäljning af Kronans arrende-djur från stam-holländerierna inflytande medel, förökas, och sålunda tillgång beredas att efter hand med stam-holländerier förse de län, som deraf vore i saknad. Sedan stam-holländeri-fonden de följande åren blifvit enligt dessa grunder förvaltad och så tillväxt, att densamma vid 1853 års slut utgjorde 28,845 R:dr 8 sk. 7 rst. banko, har Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets sednast församlade Ständers derom gjorda anhållan, under den 10 Juli 1857, förständigat Stam-holländeri-styrelsen, att sistnämnde belopp till Stats-kontoret afleverera, för att till Riksgälds-kontoret öfverlämnäs och derifrån, i händelse af vidare behof, åter varda i vanlig ordning utbetaldt. Yid inventeringen af fondens säkerhets-handlingar, hafva Revisorerne inhemta!, att den anbefallda levereringen af berörde medel blifvit under nyssnämnde år verkställd; och befunnos fondens återstående säkerhets-handlingar, till ett värde af 3,333 R:dr 16 sk. banko, i god ordning. Utan anmärkning granskade i Kongl.
Rehbinders anmärknrr att nya skäl tillkommit i följd af Hr Lagergrens reservation så får jag deremot erinra, alt som samma reservation var tryckt och bifogad det förra betänk, så var den ock känd och pröfvad af samtlige Stånden och att således de skäl som då deri anfördes icke kunde vara okända, hvadan den anmärka, lärer förfalla. För öfrigt tror jag vid all lagstiftning böra iakttagas att då en åtgärd blifvit beslutad, man åtminstone må gifva sig tålamod att låta beslutet träda i verkställighet, innan man företager sig att uprifva det, ty eljest vet jag icke huru man skall kunna pröfva gagneligheten af ett beslut innan man sett resultaten deraf. Jag anser att f. n. icke någon annan åtgärd kan eller bör komma ifråga, än alt R. o. Ad. må vidblifva sitt förra beslut, om ej Ståndet finnér lämpligare förklara frågan vara förfallen. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: I afseende på den begäran om bordläggning som Gr. Gyldenstolpe framstälde och hvaruti jag förenade mig, så är det naturligtvis med stöd af 49 §. Riksd.Ordn. vår rättighet att få frågan bordlagd, såvida vi fortsätta vårt yrkande derpå; men då Gr. Gyldenstolpe derifrån afstått, vill jag icke heller längre fortfara i min förut gjorda begäran. Hvad åter sjelfva saken beträffar, så anhåller jag alt få betrakta den ur formell synpunkt; man finner då att en motion var väckt om fortsatt tillåtelse för Privatbankerne att utgifva sedlar på mindre valörer. Detta hade Utsk:n afstyrkt och delta afstyrkande var af 2:ne RiksStånd bifallet, således motionen af dessa två Stånd afslagen. Om nu de tvänne andre Stånden bifallit mo9 H. 22 33S Den 21 Augusti. tionen, så hade ja dessa två Stånd fattat del för densamma fördelaktigaste beslut som var möjligt, nemi. bifall; men icke desto mindre hade likväl då, enär tvä Stånd bifallit men de två andra Stånden afslagit motionen, densamma ovilkorligen varit förfallen.
Häruti hafva flere af Hedervärda RondeStåndets Ledamöter instämt, med tillägg, att Stats-Utskottets Betänk and en. ett sådant tillstånd; äfven måtte utsträckas ti 1 praebende Arinexeoch Domkyrko - hemman , samt ad pios Usus anslagne Hemman, Visingsborgs Skole-Gods-Hemman och sådane MilitieBoställs-hemman, som äro utarrenderade på 30 år, deremot någre Ledamöter af Hedervärda Bonde Ståndet, hvad de sistnämnde eller Militii Boställ - hemman angar , ansett Skattelösen derå icke lämpeligt, såsom medförande en total rubbning uti Indelnings-Verket. Stats-Utskottet till hvars utlåtande desse inotioner ifrån det Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterade, får, i anledning häraf, sig nu häröfver yttra. Hvad häraf först angår Academie-hemman; så äro de AcadCinlerne förlänte, dels af fordne Konungar under Frälsemanna rätt, till Statens aflönande, dels af Private Skänkte med de immuniteter -Frälse-Natureri åtfölja; Och då likmätigt 5 §. uti Presterskapets Privilegier af den j6.de köps-Förordningen af den lg September samma år, Skatteköp å sådane hemman icke äro tillåtne, n.ed mindre att Vederbörande, sorn disposition deröfver hafva, samt Kongl. Kammar-Collegium sådant medgifva; så kan Stats-Utskottet icke tillstyrka bifall å den härutinnan gjorde hemställan. Hvad därnäst beträffar Domkyrkohemman nen; Så är genom Kongl. Brefven af den 7 December 1796 och den 16
Den 16 Maji. 3S9 Kongl. Ö verStåtbållareEmb tet och sarai teline Kongl. Maj ts Befallningshafvande hafva härom, genom CirculaireBref, till behörig efj terrättelse förständigade blifvit. 7:0 Angående StatsCommissarien Wide» grens ansökning ora Förskott på dess Arfvode; Kongl. Maj.ts och Rikets StatsContoir har, till behörig efterrättelse, undfått del af hvad Riksens Ständer i detta ämne beslutit. 8:0 Om tryckningen af ett Utdrag utaf 1S17 års Riksstat. I afseende härpå 'har StatsCommisariea Wåhlberg blifvit förständigad,1 att af de tijl Riks» dagskostnaderne anslagne Medel utbetala dera till tryckningen utaf berörde Utdrag erfordera liga tumma. 9:0 Angående utbetalande af KronoFog^ den Westbergs Pension, Härom har Kongl. Makts och Rikets Stafse Contoir, till behörig verkställighet, lörständi» gadt blifvit. Och får jag härmed på nådigste Befallning anmoda Hans Excellence, Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken, att dessa åtgär-1 der och beslut Högloflige Ridderskapet och A*i deln meddela. Stockholm den 12 Maji i8i$<* G, af Wetterstedt, Lades på bordet. 39? Den 16 Maji. Hans Excellence, Herr Friherre af Wetterstedt , Gustaf-. Höglollige Ridderskapet och Adeln är redan underrättad att Nprriges Rikes Sforthing utvalt 12 af sina Ledamöter för att härstädes öfvervara Hans Maj:t Konungens höga Kröning , och att å Norrska Folkets vägnar betyga och tolka för Hans Majit Konungen Norrmännens känslor vid denna vigtiga och religiösa act.
Att äfven ofvariberör* de Förslag om Crediiivets indragning icke borde äga rum, utan något annat Gorrectiv emot Reglementets öfverträdande, föreslås; att Aluntillverkningen, såsom begagnande Svensk Rudimaterie, måtte bland öftige till Rån af Manufactur-Discont-Fonden berättigade ansedde Nä* rings grenar upptagas, och att den Edgång, som Commerce-Collegiutn skulle äga rättighet, att, vid uppkommen förmodan om oriktig tillverknings-uppgift af Fabriks idkaren , denne ålägga» j ieke borde i frågor af sådan beskaffenhet, föreskrifvas; samt af Vällofl. Borgare-Ståndet: Att» i likhet med hvad i de ätne, förenämnde Stånden blifvit anfördt, Utskottets Förslag om Revisorernes rätt att indraga Greditivet, vore olämpligt; att Alun-til Iverkningen borde med samma skäl, sorn Glas-tillverkningen erhålla Discontlätt; att Skepps-Varfven samt alla andre nyttiga ostempelbara tillverkningar borde af de, till Manufactur Disconren anslagne Medel, med Lån understödjas; att Commerce - Collegiutn hädanefter endast skulle bestämma, huru stor andel hvarje Lånsökande skulle äga att, efter dess tillverkning, af Fonden uppbära och säkeiheterne sedermera pröfvas samt Lånen utgifvas af Banco-Styr»Isen; och att de 700 R:dr, som frän Arbetshus-Fonden varit anslagne till Hushyremedel åt Biskopen i Götheborg Doctor Wingård i lifstiden, mätte bestämt förklaras skola till Fonden återgå och sädane anslag hädanefter icke äga rum; hvaremot Hedervärda BondeStåndet, Utskottets Betänkande till alla delar bifallit. Efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit, får Utskottet nu deröfver vördsamt afgifva dess utlåtande.
Likväl eger ett motsatt förhållande rum; ty stadsläkaren i Södertelge är så upptagen af sin praktik inom staden och dess närmaste omgifningar samt den vattenkuranstalt. han förestår, att hans verksamhet icke kan utsträckas längre, och från Stockholm har det visat sig vara nära nog omöjligt att ens till något pris erhålla läkärehjelp. vid förefallande behof. Den ende, hvars befattning ålägger honom att på kallelse komma, nemligen Provincialläkare^ i Stockholms län, är äfven bosatt i hufvudstaden och der praktiserande samt följaktligen svår att anträffa och vid enskilda sjukdomsfall knappast att påräkna, enär han vid utbrytande epidemier, beväringsmönstringar, obduktioner o. s. v. mäste vara till hands i olika delar af länet. Under sådana förhållanden vågar jag vördsamt anhålla, att Rikets Ständer måtte, i likhet med hvad som redan lärer skett i afseende på läkarebeställningen inom Daga härad af Nyköpings län, anslå åttahundrafemtio (850) R:dr årligen åt distriktsläkaren i Botkyrka och Salems socknar inom Södertörn af Stockholms län, så att dennes lön blir lika med nuvarande extra provincialläkare-lönerna, mot samma åligganden för bemälde läkare, som nu eller framdeles kunna komma att för extra provincialläkare bestämmas, och med Svartlösa härad till tjenstgöringsdistrikt. Stockholm den 15 November 1865. N. G. Wennerström. Motioner i Preste-Slåndel 1865. Af Doktor Rundgren l Angående förändring af § 9 Kongl. Förordningen om kyrkostämma, kyrkoråd och skolråd, i hvad den angår tiden för bestämmande af församlingens utgiftsoch inkomstslat.
23:co 9i;br famt i atta öfriga ftäber cd) orter jDirectovcr, £l;catev-, leib aitbra än Äomtngen6 ©pefta Sffrcfcr fåbati perjon ifrån orten, utan att bafnea benna 23c tot lin t tig för kuarje rcprcfentationSbag erfagt, attftwarar berfbr ben, font pafs tift refatt ttteb^ tefat elfer för refatt3 fcrtfättning betfamma åtccfuat. IDoctovei*/ tTCe&tcinse* elfer Hatare, för inFomft af praftif, utom tjenften, flira procent, becf ej imber 23:co9t:br 10: — f£tt t repre tior er, Kenfyållningo* o di HycFctånömntjo* i fyt;ra (Sfafjer: ?ycrfta Gfaftett 23:eo 9t:br 20: — Sf nbra b:o „ 10: —- Siebje b:o 8: — bjerhe t:c , 2: — 5a c ror er, leib StäterueS S3ruf, SPfanufactnrier ed) 2Vf t rinder ter, fe $anbcf8« erpebiter.
Bäckströms skuld till Rikets Ständers Banko-Diskont-Verk; och Hrr Wwrns och Bergmans, om belåningsrätt i Rikets Ständers Bank och dess LåneKontor i Götheborg af nämnde Stads obligationer å tillsammans 200,000 rdr banko. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades ett af Hr Berger denna dag ingifvet anförande, i anledning af hvad i Kongl. Maj:ts nådiga proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof förekommer om anslag för anläggandet af en Kanal emellan Philipstad oeh Sjöändans Lastageplats. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades följande motioner: Hr Paul Bergs, angående förändring uti 2 § 36 kap. Missgernings-Balken samt Kongl. Legohjons-Stadgans 5 och 9 §§; vid hvilken remiss åtfölja i ämnet afgifna yttranden ; Hr Eks, angående skärpt föreskrift, i fråga om verkställighet af Under-Rätts beslut i hyresoch uiflvttningsmål: t Hr Ekenmans. om antingen ändring af 40 kap. 3 § 2 mom. Missgernings-Balken eller tillägg uti 3:dje § samma kap. och Balk; 62 Prot.-Utdrag den 28 December 1850. Hr Engzells, om förklaring af Kongl. Förordningarne den 29 November och den 18 December 1823 samt den 13 Juni 1845, i fråga om verkställighet af Konungens Befallningshafvandes och Under-Domstols utslag; och Hr Hallströms, om jemkning uti arfvoden till Magistrats-personer vid Bouppteckningar efter aflidne Borgare. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades följande motioner: Hr Kjöllerstroms, angående förändring af 8 § uti Kongl. Cirkuläret den 6 Juli 1849, om reglering af Elementar-Läroverken; uti hvilken fråga Hr P. Berg jemväl sig yttrat: och Hr Bergers, angående närmare bestämmelse, i fråga om Nämndemäns befrielse ifrån skjutsningsskyldighet. Från Hederv. Bonde-Ståndet.
Där kvarstannade de till 1873, då de öfverflyttade till sistnämnda gods, sedan öfverste Ericson ett par år förut aflidit. Det är i det lilla som andens storhet framträder. Sannt är, hvad den engelske skalden Young skrifver: » Hvad är en småsak? Vet du ej, du får af sandkorn berg, sekunder skapa år och obetydligheter lifvet. » Den som fyllt sin plats inom det lilla område, försynen anvisat, är lika aktningsvärd som någonsin den fosterlandsräddande fältherren eller den snillrike skalden. Friherrinnan Ericsons sfär under de första åren af hennes äktenskap var icke stor. H o n bodde på sitt gods, arbetade att sätta sig in i sina plikter och förde ett angenämt umgängeslif med grannarne. Men särskildt en sida af hennes verksamhet är värd att uppmärksammas. Hon blef en utöfvarinna af gamla, patriarkaliska seder på samma gång som en föregångerska med afseende på en princip, hvilken i dessa dagar i pressen uttalats angående hvad förmögna och bildade kvinnor kunna uträtta för att bekämpa det växande klasshatet och de förödande strejkerna, nämligen att genom godhet och hjälpsamhet, genom besök i de sämre lottades hem, genom deltagande för deras öden, visa, att äfven den rike har känsla för och vill undanrödja fattigmans vedervärdigheter. I fullgörandet af dylika » småsaker » förflöt hennes lif på det stora godset. H o n infann sig alltid, där hennes hjälp behöfdes, stod alltid till tjänst, då hon underrättades om nöd och bekymmer. Ä n hade en pojke skurit sig i fingret, än ett barn blifvit ormbitet, bär skulle ordination efter » husläkarens » föreskrifter lemnas och husapoteket anlitas, där skulle soppa skickas till en konvalescent. På ett ställe är en slarfvig mor, som vanvårdar sin barnskara, på ett annat ställe vill en uppsatt väf icke gå. En enka har ett lytt barn, för hvars framtid utväg måste skaffas, och i en annan gård har fadern fallit ifrån, och lämpligt arbete till själf hjälp måste utfinnas för den efterlemnade familjen, så att dess medlemmar ej bli fattighjon.
BorgareStåndet : af Herr Halling, Herr Höök, Herr Helsingius, Herr Holm, Herr Hessle, Herr IVedberg, Herr Rubin, Herr Olbers och Herr Leffler; inom Hedervärda B onde-Ståndet: af Riksdagsmännen Botvid Jonsson, Olof Olofsson, Samuel Andersson och Carl Gabrielsson från Östergöthlands Län, Anders Danielsson , Lars Larsson och Hans Jans soti från Elfsborgs Län, Nils Pehrsson, Anders Ericsson, Daniel Danielsson, Eric Hansson och Eric Olofsson från Örebro Län, Peter Pehrs soti, Johannes Andersson, Anders Paulsson och Peter Jönsson från Jönköpings Län, Anders Brisman och Anders Anders - Bihang till R. St. T.dra Afd'. i 8:de Håftet. 2 jBev.-f Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Utshs Utlåtande N:o 8 son från Skaraborgs Län, Nils Pehrsson från Södermanlands Län, Sven Heurlin från Kronobergs Län, Nils Magnusson från Calmar Län, Jan Peter Janssonj Eric Ersson och Nils Insulin från. Stockholms Län, Jon Jonsson j, Ola Jeppsson och Gustaf Appelqvist från Blekinge Län, Lars Gezelius från Stora Kopparbergs. Län, Nils Larsson frän Upsala Län, Tufae Mänsson och Nils Månsson från Malmöhus Län, Peter■ Jönsson och Pehr Nilsson från Christianstads Län, Änders Svensson och Peter Andersson från Hallands Län, Olof Olofsson från Westerbottens Län, Johan Jacob Rutberg från Norrbottens. Län och Nils Strindlund lehn WesterNorrlands Län. Bland anmärkningarne förekommer en af innehåll, att Betänkandet N:o 6 i allmänhet bör rättas tili öfverensstämmelse med de af Riks-Stånden fattade beslut vid Bevillningsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande N:o 5, angående grunderne för förändrade föreskrifter om bränvinsbränningen och hvad dermed har gemenskap. De frågor, som med denna anmärkning stå i sammanhang, äro: i:o fördelning i terminer af den till bränvinsbränning tillåtne tid samt kostnaden för redskapens försegling, då endast endera terminen begagnas; 2:0 det belopp, hvartill åbyggnad får i taxeringsvärdet, ingå;, och ä:o. beskattningen.