Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af de upläste prot.-utdragen täcktes R. o. Ad. finna att jag hade fullkomligt rätt i min förmodan, och att således grundlagsenligen intet annat beslut kan fattas än att lägga inbjudningen till handlingarne med vidblifvande af det förra beslutet. I afs:de på den siste talarens anförande anhåller jag dock att i största korthet få tillägga att jag för min del är af en alldeles motsatt tanke än den ban yttrat, i det jag tror, att genom det beslut som R. St:r fattat om ökande af elementarlärarnes löner och deras pensioneringsrätt på allmänna indragningsstaten kommer Komministrarnes tillstånd och vilkor att blifva betydligen upphjelpte mot hvad de f. n. äro. Uppå härefter framställd propos., vidblef R. o. Ad. sitt förut i ämnet fattade beslut och lades PresteSt:s förev:de prot.-utdrag till handlingarne. Föredrogs ånyo Högv. PresteStrs den 25 och 28 sisth Nov. på bordet lagda prot.-utdrag N:o 403, innehållande inbjudning till de öfrige lliksSttn att förena sig i det, vid föredragning af StatsDtsk:s Utlåt. N:o 148 af PresteSt., med hufvudsakligt gillande af Utsk:s tillstyrkande å 54 sidan rörande terminsafgiften, men med förändring af ordalagen deri, fattade beslut »att den föreskrifna terminsafgiften må uphöra att till Statsverket ingå och i stället användas till anskaffande af såväl böcker och undervisningsmedel som af eljest behöflig materiel för det läroverk, till hvilket den inbetalas.»
Att hvad Utskottet föreslagit, i anseende till hampa, lin och ull, samt flera till beklädnad eller andra behof tjenliga artiklar, äfvensom angående insamling af horn, tagel, borst, hår och lumpor gillas och antages. 6:0 Att i anseende till de Svenska Stenkolen och den å desamma föreslagna Tullförhöjning Ståndet vill sitt yttrande meddela, i sammanhang med granskningen af Stats-Utskottéts Betänkande om expoptätions-premier och publiks lån m* m. för Skånska Stenkolsgrufvan. 7:0 Att Den 2 o Juli. 7:0 Att genom lättade Tull-afgifter importen af åtskilliga rudimaterie!' , hörande till de inhemska Fabrikernas drift, befordras, och att deremot Tull-afgifterna ökas på utländska dels beklädnads dels förtärings-artiklar. 8:0 Att Ståndet med Utskottet instämmer angående nyttan af Tull-Specialernas meddelande genom Trycket i sammandrag vid hvarje månads slut, äfvensom att confiscations-mål hädanefter endast måga upptagas och afgöras vid Ordinarie Domstolarna. g:o Att till Kongl. Maj:t öfverlemnas, i anseende till Tullstyrelsen och Bevakningen, fatta de Beslut. Kongl. Maj:t i Nåder anser lämpliga för ändamålet saint tili förekommande afi Tullförsnillning; men att Ståndet anser betänkligt, i underdånighet tillstyrka , det Tulljagterna bemannas med Kronans Manskap och Befäl, äfvensom Ståndet ej inser nyttan af Utskottets Förslag om
Ständer ingalunda vilja frånträda denna grundsats vid beviljandet af det ansenliga bidrag af allmänna medel, hvarom nu är fråga, torde Rikets Ständer icke finna skäl antaga någotdera af de utaf motionären alternativt framställda förslag i afseende på utförandet och underhållandet af den förordade kommunikationsleden mellan hufvudsladen och hafvet, antingen på Statens bekostnad och genom dess omedelbara försorg, eller genom ett för sådant ändamål bildadl särskilt bolag. Vid nu anförda lörhållanden finner sig Stats-Ulskottet för närvarande icke kunna understödja Herr Brincks framställning om en större anslagssummas beviljande och ställande till Kongl. Maj:ls nådiga disposition för öppnandet af oftanämnde kommunikationsled, utan får Utskottet. 28: o. hemställa att denna framställning icke måtte af Rikets Ständer bifallas. Men med anledning af den härom väckta motion och under åberopande af Utskottets ofvan yttrade åsigler angående ifrågavarande kommunikationsleds vigt och fördelaktighet lör hufvudstadens sjöfart och handelsrörelse, anser sig Utskottet höra 29:o. föreslå, att Rikets Ständer måtte uti derom afgående underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Majit täcktes vid nästa riksdag gifva Rikets Ständer tillkänna, huruvida Kongl. Maj:t anser några 40 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 158. betänkligheter med hänsigt lill hufvudstadens försvar vid inträffande krig förekomma ernol öppnandet af en segelled af minst 18 fots djup under lägsta vattenytan från Baggens (järden, genom sunden vid Bo, Baggens stäke och Skuru, lill saltsjöviken Stora Wärtan, samt derjemte meddela Rikets Ständer upplysning om kostnaderna för utförandet och underhållandet af de befästningsarbeten, sorn i anledning af det sålunda öppnade nya inloppet till Stockholm komma att erfordras, äfvensom att Kongl. Majit, sedan nyssnämnde stad fått tillfälle förklara pä hvad sätt och i hvad män staden vore villig bidraga till de kostnader, som ifrågavarande kommunikationsleds beredande och framtida underhållande måste medföra, täcktes underrätta Rikets Ständer om
N:o 266 ansetts fulländad, framställde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, propos. till bifall å StatsUtsk:s utlåt:n N:is 81 och 266, hvarvid ropades starka nej blandade med ja. H. Ex. hemställde sedermera om R. o. Ad. behagade, med afslag å samma utlåtm, bifalla det af Hr Fåhraeus uti utlåt. N:o 266 bifogad reservation framstäldta förslag, samt förklarade efter denna propos:s besvarande med starka ja, jemte några nej, det han funnit ja öfvervägande. Efter härvid af Hr Printzensköld begärd votering, uplästes til! justering ,och godkändes följande voter:spropos.: Den, som bifaller StalsUtsk:s uti utlåt. N:o 81 afgifna och uti utlåt. N:o 266 vidblifna yttrande, voterar Ja: den det ej vill voterar Neji vinner nej, afslås dessa ullåtm och bifaller R. o. Ad. det af Hr Fåhraeus, uti utlåt. N:o266, bifogad reservation, framstäldta förslag. Vid voteringens slut befunnos röslerne hafva utfallit sorn* följer: Ja — 10. Nej — 28. Hr Fåhraeus: Sedan R. o. Ad., med afslag å StatsUtsk:s nyss förehafde utlåt., bifallit det förslag som jag uti utlåt, bifogad reservation afgifvit, samt bekant är att Vällofl. RorgareSt. och Hederv. BondeSt. bifallit nämnde utlåt, vågar jag hos R. o. Ad. vördsamt hemställa, om icke det skulle vara lämpligt att aflåta en inbjudning till dessa 2 Stånd att, med frånträdande af sina i ämnet fattade beslut, sig med R. o. Ad. förena. Hr von Troil:
flickan; egen naturell och fästmannens suggestiooch närmare: feststämningen på midsommarnatten; fadrens bortovaro; hennes månadssjuka; sysslandet med djuren; dansens upphetsande inflytande; nattens skymning; blommornas starka aphrodisiska två tillsammans i ett lönligt rum, plus den upphetsade mannens tilltagsenhet. Jag har således icke förfarit ensidigt fysioinflytande; och slutligen slumpen som drifver de logiskt, icke monomant psykologiskt, icke bara skyllt på arf från modren, icke bara kastat skulligheten», icke endast predikat moral. den på månadssjukan eller uteslutande på »osedDenna mångfald af motiv vill jag berömma mig af såsom tidsenlig! Och ha andra gjort det före mig, så berömmer jag mig af att icke ha täckter kallas. varit ensam om mina paradoxer, som alla upp X gjort figurerna temligen »karakterslösa» på följande grunder! Ordet karakter har under tidernas lopp fått Hvad karaktersteckningen angår, har jag flerfaldig betydelse. Den betydde väl ursprungoch förvexlades med temperament. Sedan blef en individ som en gång för alla stannat vid sin upphört att växa med ett ord, blef kallad ka ligen det dominerande grunddraget i själkomplexet, det medelklassens uttryck för automaten; så att naturell eller anpassat sig till en viss rol i lifvet, rakter, och den i utveckling stadde, den skick lige navigatören på lifvets flod, som icke seglar lofva upp igen, blef kallad karakterslös. I förvar så svår att infånga, inregistrera och hålla med fasta skot, utan faller för vindkasten för att ringande bemärkelse, naturligtvis, emedan han vård öfver. Detta borgerliga begrepp om sjä- lens orörlighet öfverflyttades på scenen, der det borgerliga alltid herrskat. En karakter blef der en herre som var fix och färdig, som oföränderligt uppträdde drucken, skämtsamt, bedröfligt; och för att karakterisera behöfdes bara att sätta röd näsa, eller att man lät vederbörande uppkis vill gerna», eller så. Detta sätt att se men ett lyte på kroppen, en klumpfot, ett träben, en repa ett uttryck såsom: »det var galant», »Barskorna enkelt qvarsitter ännu hos den store Molière.
Med skyldig wördnad för Konungens Nådiga afsigtcr och liflig öswertygelse om ädelheten deraf har Utskottet icke ett ögonblick lwekat att göra rättwisa al syftemålet med de af Konungen sörestagne förändringar i Grundlagen och till större delen har också Utskottet trott sig kunna beledsaga deras öfwer, lemnande till Riksens Ständer med sitt tillstyrkande; Men om Utffottet, i wista fall trott sig böra förestå modisicationer, och i andre icke kunnat till den föreslagna förändringen lemna sitt gillande, har sa dank - Den >4 Julik. 164; dank endast härrört af de olika synpuncter under hwilka Utskottet a sin sida trott sig böra betrakta de i staga warande ämnen, och förestår Utffottet nu till Riksens Ständer, alt äfwen i de ämnen Utffottet icke trott sig kunna tillstyrka, lata Konungens Nådiga Proposition, jemte Utskottets förslag hwila till nästkommande Ständers framtida pröfning. Det har icke undfallit Utffottet att Arendernes driftiga och skyndsamma behandling, att möjligheten att för hwarje huswudgren af Stats-Förwaltningen hos en enda man finna answarigheten, ware föremal af lika mycken wigt och allmän nytta, som bidragande till lättnad och tillfredsställelse för den Styrande, och Utffottet wagar hoppas att intet af dest forsing skall motarbeta en sadan afsigt. Men a^ en annan sida har Utffottet trott sig äfwen böra fästa uppmärksamhet pa den i war Grundlag radande och med enffildkas säkerhet sa nära förenade grundfats, att jemte det en person finnes som för Radstagen är answarig det tillika bör förekommas att icke densamma ensam ma wara mästare af malens framställning, att derföre Konungen bör omgifwas af alla möjliaa upplysningar. Till detta ändamål är det som Utffottet trott nödigt att, med någon inskränkning till antalet af personer, bibehålla det i början af 8 §m Regerings - Formen förekommande stadgande angående dem, seni da beslut af Konungen fattas böra wara narwarande.
Friherre von Stedingks enskilta tillsägelse lill Casseuren, fåLt utöfver hvad han förut uppburit, ett tredje förskott af 3o R:dr, som sedermera allt intill år 1826 balancerats i Cassaförslagen för hvarje månad, och hvarom J således icke kunnat vara okunnig; samt sluteligen att J icke inom behörig tid låtit anställa lagsökning emot Wallins tredje löftesman Handlanden Palm. Och ehuru J således genom Edert nu anmärkte förfarande, efter JuslitiaeCanzlersEmbetets omdöme, ådagalagt både försummelse och bristande uppmärksamhet vid bandhafvandet af Vår och Kronans rätt, har bemälte Embete likväl, då med visshet icke kunde antagas, att ifrågavarande förlust uppkommit såsom en omedelbar följd deraf, ansett sig icke kunna mot Eder yrka någon ersättningsskyldighet, utan i underdånighet hemställt, att vid afskrifningsåtgärden mätte få bero, men att J i nåder målte anbefallas, alt, uti hädanefter förekommande mål, Edia åligganden noggrant iakttaga. Efter det J sedermera under den 26 Juli 1831 inkommit med underdåniga förklaringar af dem bland Edre Ledamöter, hvilka deltagit uti de anmärkta åtgärderne och besluten, samt Yi, genom Yår Högsta C 71 ) Domstol funnit pröfningen af dessa förklaringar böra hos Oss, genom Vår KrigsExpedition, äga rum; Så hafre Yi nu ånyo, allt livad vid ifrågavarande mål anfördt, påstådt och förklaradt blifvit, i Nåder låtit Oss föredragas; Och då JustitiaeCanzlersEmbetet, uti dess afgifne AnmärkningsMemorial, ansett sig till något påstående om ersättningsansvar af Eder icke äga anledning, och Högsta Domstolen på grund deraf förklarat frågan icke utgöra föremål för dess pröfning, bafve Yi funnit målet i denna del höra förfalla; dock vilje
Ank. till Exp. Utsk. den 11 Juli, kl. 1 e. m. Utlåtande, öfver väckte frågor om lönetillökning dt ombudsmännen vid låne-kontoren i Götheborg och Malmö samt om tillsättande af en kanslist vid förstnämnde låne-kontor. Till Utskottet hafva blifvit hänvisade dels från högloft. Ridderska - Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 76. 7 skåpet och Adela en af herr Rosenblad, Bernhard, väckt motion, att lönen för ombudsmännen vid iåue-kontoren i Götheborg och Malmö, utgörande för det närvarande för hvardera 500 rd:r, måtte förhöjas, för den förre till 800 rd:r och för den sednare till 600 rd:r, samt att vid förstnämnde låne-kontor, till ombudsmannens biträde, anställas en kanslist med 400 rd:r lön, dels ock från högvörd. Preste-ståndet en af biskop Bruhn gjord framställning derom, ej mindre att lönen för ombudsmannen vid lånekontorel i Götheborg måtte förhöjas till 1000 rd:r b:ko, än äfven att en kanslist linge till bemälde ombudsmans biträde antagas, uti hvilken sistnämnde framställning pros tärne Traneus och Osterman sig förenat, den förre med åberopande af den erfarenhet, han, såsom Irenne serskilde gånger förordnad revisor af nyssberörde låne-kontors förvaltning, varit i tillfälle inhemta.
Maj:ts Befallningshafvande har upplyst, att, äfven om ifrägasatt jernvägsanläggning mellan Gellivara malmberg och Storbacken vid gränsen mellan Jockmocks och Ofver-Luleå socknar kommer att utföras, vägen förbi Skröfven ändock är af behofvet påkallad, emedan jernvägen komme att dragas genom vestra, mindre bebyggda delen af Gellivara, till föga gagn för den på betydligt afstånd derifrån i östra delen bosatta befolkningen. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande har tillika anmält, att, ehuru Kongl. Maj:ts Befallningshafvande funne angeläget att, såsom förut varit tilltänkt, upptaga väg utefter he!o sträckningen från Gellivara till Kangis i Ofver-Kalix socken, hvaraf nu ifrågavarande väg utgör en del, och haft för afsigt att föranstalta ytterligare undersökning för väganläggning jemväl emellan Skröfven och Kangis, för att sedermera i ett sammanhang göra underdånig framställning om understöd för arbetet i sin helhet, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande likväl af nu för handen varande omständigheter ansett sig föranlåten att, utan afbidan af lämplig tid för berörda undersökning, söka åstadkomma medel för den mindre vägdelen; och har Kongl. Majrts
Motionärens yrkande att hos Kongl. Majit måtte begäras föreskrift derom, att lediga Länsmanstjenster böra före återbesättandet kungöras, bar Utskottet, med afseende å dessa tjensters beskaffenhet och då Konungens Befallningshafvande, äfven derförutan, icke lärer sakna kännedom om de personer, som dervid kunna komma i åtanke, samt det i allt fall måste bero af Konungens Befallningshafvandes bedömande, hvilken som kan vara mest lämplig och förtjent att till en ledig dylik tjenst ut nämnas, icke skäligen böra till någon åtgärd föranleda. f afseende å den Konungens Befallningshafvande, genom 10 §, tillagda rätt att. för handhafvandet af högsta polismyndigheten uti länet, uti sådana läll. der ansvar icke är i lag bestämdt, stadga erforderliga vitén, har, på sätt i det föregående är omförmäldt, blifvit yrkadt, att en sådan rätt borde inskränkas till de läll då an svar för öfverträdelse af ekonomisk författning funnes påbjudet, men för tillfället 14 Allm. Best.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 70. behöfde förhöjas. Berörde stadgande öfverensstämmer med Kongl. Maj:ts den 10 Maj 1815 meddelte beslut, att Konungens Befallningshafvandes rätt att stadga vitén i politimål vore inskränkt till de fall, då något ansvar uti lag och författningar icke vore bestämdt. Motionärens förslag innefattar således antagandet af en motsatt åsigt. Utskottet anser likväl, att det icke vore lämpligt, att åt Konungens Befallningshafvande medgifva rättighet, att förhöja ansvar, som redan blifvit genom gällande lag eller författning faststäldt, enär sådant kommer att innebära en ändring af gällande stadganden, som endast bör kunna meddelas i samma ordning, som dessa tillkommit.
Denna art uppdagade orättvisa, som lika lätt kunde urarta till 10, 20 eller 30 procents afdrag som den för närvar, inskrän - 198 Den 15 December f. m. ker sig till 3 procent, är endast en beqvämlighetslära hos dera, som hafva sig ålagdl att fylla Stats-bevillms behofver, och vid afdrag af löner hafva den lättare mödan att igenom en arithmelisk operation uppå hvarje lönebelopp bestämma afdraget, under det, jag är öfvertygad derom, ingen af H. Bevilln.Utsk:s ledamöter vågar anse lönestaterne vara för höga. Man har sträckt beskattningslusten ända derhän, att lägga skatt uppå s. k. karaktersfullmakter som uttrycka ett bevis af Konungens nåd. Man har sagt, som grund härtill, att dessa karaktersfullmakter voro bevis af en fåfänga hos sökanden som förtjenade att beskattas. Jag ser endast deruti ett bevis af Konungens uppmärksamhet på gjorda tjenster och tror ej att våra bevillnrs-författningar äro ämnade att befatta sig med hvad man behagar anse som moraliska lyten. Om så vore, så borde skattkammaren icke blifva svår alt fylla, ty uppå lyten äro vi alla rika. Jag finnér deremot, alt när Ständer tillåta sig att lägga skatt uppå Konungen nådebevis, så i detta ofvannämnda fall, som vid Konungens utnämningar till adelig värdighet, eller till riddare af Dess ordnar, så beträder man ett gebiet, som borde vara fredadt för Ständers bevillning — ja, man inkräktar på Konungamakten — och detta blir säkert icke den vid detta riksmöte rådande tendensen. Jag tror mig sålunda uttala eder åsigt, mine Hrr! då jag nu väcker följande motion: ”Att hädanefter löner, pensioner, arfvoden, resolutioner på afsked eller tjenstledigheter, karaktersfullmakter, upphöjelse i Adligt Stånd eller upptagande i K. M:s ordnar, må befrias ifrån bevillning och karteafgifler.” Jag anhåller att denna motion må remitteras till H. Bevilln. Utsk.
Den sednare fordrar ändamålsenligt anordnade öfningar af åtskilliga slag. Flera af dessa (t. ex. artillerioch broslagnings-öfningar) blifva, under nuvarande förhållanden, billigare genom hufvudstadens granskap, än om de skulle utöfvas längre derifrån. Skulle nu erforderligt antal lärare, jemte den för ölningarne nödiga attiraljen, förläggas till en af universitets-städerne, eller kanske till begge, samt den Den 28 Januari f. m. theoretiska och praktiska undervisningen der meddelas lika fullständigt, sorn vid Statens nuvarande officers-bildnings—anstalt, sä betviflar jag, af flera skäl, den deraf följande »stora besparingen.» Att skolan vid Carlberg ej kan lemna allt det befäl, som Arméen behöfver, är visserligen enligt förhållandet och har aldrig kunnat påräknas med hittills beviljade anslag. Att 'den blott lemnar »en ringa del» af detta befäl, är likväl sä ali förstå, att frän denna skola årligen utgå alla för flottan behöllige Officerare och något mera än | af det vid Arméen erforderliga befälet. Orsakerne härtill äro naturligtvis utrymmet och. såsom jag nyss sagt, det till skolans underhåll nu anvisade anslaget. Viii bedömande af detta sednare bör tagas i betraktande, att läroverket derför är skyldigt att underhålla 20 frikadetter och att, med den återstående delen af anslaget, bestrida kostnaden för de vid samma undervisningsverk förenade landtoch sjökrigsskolornc, hvarföre äfven vårt land icke, så som folket är med andra Stater, bekostar underhållet af någon särskild sjökadcllskola Hr Gr:n tilIkännagifver ytterligare sin åsigt vara, att landtoch sjökadetter ej höra erhålla undervisning vid ett gemensamt läroverk, utan de sednare böra flyttas till Carlskrona. — Med anledning häraf, tillåter jag mig uplysa, hvad Hr Gr:n sjelf förmodligen har sig bekant, att denna fråga länge varit föremål för olika tankar bland Officerare inom sjövapnet; att K.
Vid de stora kyrkohögtiderna blef det sålunda brukligt, att äfven bildligt åskådliggöra festevangeliets innehåll: så uppställdes vid jultiden i kyrkorna en krubba till minne af Kristi födelse, och vid den tillbådo och offrade de helige tre konungarna; långfredags eftermiddag nedlades ett krucifix uti ett inom templet inredt grafkapell och påskmorgonen upptogs det åter ur grafven; på himmelsfärdsdagen uppdrogs Kristi bild i kyrkhimlen och satans brinnande bild nedstörtades. Några förmena väl att dessa nu nämnda bruk äro yngre än de tidigast skrifna andliga dramer56, men sannolikt är det dock uti dylika enkla symboliska handlingars förening med de nyss omtalade växelsångerna, som man har att söka det kyrkliga dramats ursprung. Till en början bestod en sådan handling blott deri, att personerna kommo, gingo, svängde rökelsekaren och afsjöngo de bibelvers, hvilka hade afseende på den firade kyrkohögtiden. Denna enkla början utvidgades ytterligare derigenom, att personerna öfvertogo bestämda roller i den heliga handlingen. Påskdagen uppträdde tre prester, klädda som qvinnor, och gingo med rökelsekaren till grafven, sjungande: quis revolvet nobis lapidem? en annan prest, klädd som engel, sittande på grafven, frågade sjungande: quem quæritis? hvarpå de förre svarade: Jesum Nazarænum, och fingo så till svar: Non est hic57. Mera dramatisk anläggning erhöllo dessa föreställningar, då utom qvinnorna, äfven Kristus, lärjungarna, Maria Magdalena infördes, och körer, duetter och terzetter omväxlade. Ursprungligen föredrogs i dessa växelsånger endast den latinska bibeltexten efter Versio Vulgata; men snart slöto sig dertill rimmade latinska versar, hvilka behandlade ämnet för dagen. Ännu i 13:de århundradet kallas dessa versar i Frankrike ”non authentici” och voro sålunda af kyrkan ej erkända och stadfästade, men väl tolererade (non improbamus)58. Denna form hafva de älsta, af Mone meddelade latinska påskspelen i Tyskland; och det tyckes företrädesvis hafva varit den betydelsefulla påskhögtiden, hvars innehåll man sålunda sökt att för församlingen åskådliggöra.
Hvad åter försträckningarnas till Discont-verken i Malmö och Götheborg appropriering till Riksgälds-Contoiret beträffar, enär dessas Octrojer 1817 års slut upphöra, så lärer först böra decideras, huruvida Götha Canal-Discont, såsom det lättaste publiqua biträdet, ytterligare, uppå val bepröfvade grunder % må Den 20 Juni. 1073 må fortfara; da ock vid sådant bifall andra vanskeliga Depots eller För valtnings-Contoir i Götha Piké ej (orde behöfvas. Ett bil rade förväntas billigt genom bokförda Lån uppå afskrifning ä 3 procent, förutan några utfärdade Sedlar, enär likasom förra gången skedde vid Riksgälds-Disconten, fordringarne vid anfordran honorerades. Lån på ett års uppsägning, ehuru med 5 procents renta, föga för Verket förrnonlige, torde knappt till 3 millioner kunna erhållas, och det vissa blefve att alla sådana 5 procents Låw, satte uppå längre uppsägnings-terminer, förflyttades uppå 1 års sigt. Att undfå permanenta Annuitets-lån, eller så kallade a fonds perdu eller att de aldrig af Fordrings-ägaren kunna uppsägas, å 6 procent till ett belopp af 3 millioner, står icke vid sådana Lånsökningar äfven emot högre renta att hoppas; åtmindstone blefve det blott af några cha'itabla Inrättningar, sotn aldrig trodde sig behöfva Capitalen; vid oviljan att besväras med Inteckningar och deras bevakande, hafva vetterligen några Barmhertighets Stiftelser med sådana vilkor placerat Capital hos härvarande Bours-Directionen. Nödigt lärer åtmindstone blifva att sådana fordringar befrias ifrån all Bevillnings-afgift, samt att de blifva transferable lika som de fonderade Engelska Stocks. De vid 1810 års Riksdag i Slockholm beslutne, men snart derpå i (Lebro inställda Annuiteter, voro likasom de Engelska; för 4:de B.