Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
KammarColl. bibehålies vid pröfningsrälten af länets markegångspriser, eller denna pröfningsriilt öfverflyttas pä annan myndighet, varsamt föreslå, aliade ändringar uti markegångstaxan, som i vederbörlig ordning slutligen varda fastställda, måga gälla icke 318 Den 20 Augusti. blott för deri klagande, utan ock för alla andra räntegifvare och räntetagare inom samma län. Om remiss till StatsUtsk. får jag vördsamt anhålla. Remitterades lill StatsUtsk. II. Ex. Hr Gr. Löfwenhjelm, Gastaf, npppläste en så lydande motion: St. vid förra riksdagen beslutade, att Riksg.conl:s nuvar. bus skulle upplåtas åt Riksarchivet samt åt de under K. Witterhets-, Historieoch Antiqvitets-Academiens inseende ställda samlingar af antiqviteter, mynt och historiska märkvärdigheter, anslogos särskilda medel för inredningen åt Riksarchivet, samt särskildt 1000 r:dr b:co till rummens aptcrande för de sistnämnda, under academiens inseende ställda samlingarne. Som academien icke ännu fått tillträda den nya localen, hafva icke eller de anslagne 1000 r:dr b:co kunnat användas. Rådet academien, när hon, som man hör hoppas, snart får komma i besittning af nämnde local, må kunna åstadkomma den inredning, som ovillkorligen blifver nödig till skydd mot eld och tjufvar samt till de dyrbara samlingarncs ändamålsenliga anordning, så föreslås, icke blott att de redan vid förra riksdagen lill sådant ändamål anslagna 1000 r:dr b:co, som icke fått begagnas, mätte af de nu församlade Sländerne ånyo beviljas, utan äfven alt denna summa, som för det uppgifna ändamålet är otillräcklig, mätte förhöjas lill 2000 r:dr b:co, hvilka synas böra ställas lill Regeringens disposition, för att i mån af behof lill Witterhets-, Historieoch Antiqvitets-Academicn anordnas.
Då det synts Revisorerne vara af vigt, att en gräns sattes för de under sednare åren ständigt stigande kostnader, som genom General-tull-direktörens inspektions-resor tillskyndades statsverket, äfvensom att kontroll derå Stats-Utskollels Vitätande, N/o JO. 5 Tonnes, att statens medel ej belastades med sådana kostnader i vidsträcktare nion än vederbör, hafva Revisorerne hemställt, det Rikets Ständer måtte utverka Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift om skyldighet för General-tulldirektören att, i afseende på hvarje af honom företagen embetsresa utom Stockholms län, till Kongl. Maj:t årligen afgifva underdånig berättelse om resans föremål och hvad han derunder iakttagit. Utskottet får, i anledning häraf upplysa, att Kongl. Maj:t, på grund af ofvanstående, utaf Revisorerne gjorda, erinran, enligt nådigt bref till Generaltullstyrelsen den 26 Februari 1846 förordnat, dels att den promemoria, angående skedda iakttagelser i afseende på bevakningsanstalter m. m., hvilken General-tull-direktören, då någon längre inspektionsresa af honom blifvit företagen, hos General-tullstyrelsen aflemnar , dädanefter skulle meddelas jemväl Chefen för Finans-departementet, hvarvid General-tullstyrelsen tillika torde till bemälde I)epartements-chef afgifva berättelse om de åtgärder som möjligen kunde af nämnde promemoria föranledas; och som det af Revisorerne med förevarande erinran afsedda ändamål således synes vara vunnet, lärer i detta afseende någon vidare åtgärd icke erfordras. § 5. (Rev. Ber. pag. Fork], pag. 3y3.) Revisorerne hafva jemväl fästat uppmärksamhet derå , att inkomsterna af Landsorts fyrbåk, oaktadt densamma numera blifvit för statens räkning inlöst, icke på enahanda sätt, som öfriga fyroch båk-medel, ingingo till statsverket, för alt derifrån hållas Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena tillhanda, utan från General-tullstyrelsen levererats direkte till Kongl. Förvaltningen; hvilket förhållande
De i fräga warandc Kistorne ha^wa warti i Banqucn under wänlig form deponerade. Sä snart Protocolls-Utdra» get seni är en deposition attest upwises, kan ej Dan, qven wägra, att ett sädant steposi um utlämna. W:d nyheten om en StatS hwälfning i Swerige frugtade Hertigen af Braunschweig för säkerheten deraf. Han wände sig till den Engelska Regeringen, och det är nu pä Hertigen af BravnSchwiegs wägnar hos tvär Rege, ring af Engelska Beskickningen rcclamcradt. Jag tror dä e), att betz utlämnande ät sin ägare, kan af nägot skäl wägraS. Friherre Lesterströ m: Grefwe ve; IL Oarstie upgifwcr wäl, att Engelska Beskickningen pä Hertigens af Braunschwiegs wägnar reclamerad! detta strpolitum; men denna reclamation är ä- nu för Riksens Ständer alldeles okänd; derom behöfdes en officiel uplpsning. Herr Grefwen och Landt-Mar, skalken: Jag fär för Höglofl. Ridderffapet och Adeln nämna, att jag hos Hans Mast sett Engelska Lksrtz4 st'^lkairens reclamation, sä wäl som det recepisse han aflemnak, dä depositionS-attcsten honom tillställdes. Friherre Legerström: Grefwe Oe Is Osrstie hur sagt, att beha Kistor tillhöra Hertigen af Braunschwieg. Wapen, Chiffer m. m. kunna upp» lysa» att sakerne tillhört honom, men hindra ej atk de genom nägot accord blifwit till f. d. Konungen bfwerlätne. x Tredje Band. Herr 978 Den 26 September. Herr Lesterstolpe, Larl August, fbrmc.de Kistornc mätte förblifwa under Danquens wärd, till dest det blifwcr upplpst, hwilken som är deras rätta ägare.
Nådiga pröfning; äfvensom att Kongl. Maj:t uti serskild Nådig Skritvelse den 27 Mars i83o, angående förbättrad Expence-Stat för Post-Förvaltare m. m., tillåtit Öfver-Post-Directeuren att, efter det ofvannämnde regleringar blifvit fullbordade, i den nion tillökte öfverskott å Postinkomsterne sådant medgåfvo, föreslå ny Lönings-Stat för Embetsoch Tjenstemännen vid Postverket i allmänhet, grundad på hvarje befattnings vigt och mödosamliet, samt med hänsigt att bereda lättnad i de afgifter, som Correspondenterne nu måste utgöra; och då den af Utskottet i berörde afseende tillstyrkte åtgärd således icke lärer vara af behofvet påkallad, får Utskottet, frånträdande dess förra yttrande, rörande så väl omarbetning af nu varande Post-Ordning och Instruction för PestInspectorer oeh Post-Förvaltare, som tillvägabringande af nytt löningssätt för nämnde Tjenstemän, vördsamt hemställa, att Herr Cederborgs väckte motion i desse delar icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Slutligen har Utskottet skolat vördsamt tillkännagifva, att det återremitterade Betänkandet blifvit af Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 10 sistlidne Maji afslaget, men af Vällofl. Borgare-Ståndet den 7 i samma månad bifallet. Ankom till Exp.-Utsl. d. i3 Juni!. Utlåtande, rörande anmärkningar vid Betänkandet N:o 58, i anledning af väckt motion om en författnings utfärdande, hvarigenom lönen för Pastor emes Adjunct er eller Vicarier bestämmes att alltid vara en, i denna författning fastställd, del af Pastoratets kända inkomst.
Den nu begärda utsträckning af fataiietiden ansåg han således va' ra nödvändig för de norra provincerne; inom Högvördige Preste-Ståndet: af Herr Doctor Lindahl: att, i anseende till del stora afståndet ifrån Lappmarken, Westerbotten och Norrbotten lill Hufvudstaden och svå r.gheterne af commun.cationen så aflägsna orter emellan, det'syntes bil" ligt att ifrågavarande orter finge åtnjuta en längre fatalietid än öfrige landskap i Riket; 'a1- inom Vallo fl. Borgare-Ståndet: . af He.'j TJahrl: atl lian el inse något ondt af serskild nim scnptionstid for de norra orterne, hvaremot det vore lätt att fatta svå ngheten for dessa orters invånare att söka ändring i Hof-Rätts Utslå/ 1 O * 4 Lag-Utskottets Utlåtande N.-o iSf. då de bodde i^o mil ifrån Stockholm. Undantag för dem syntes alltså vara billigt. Mången gång inträffade, att parten ej kunde skaffa ombud; mången gång åter vore det af vigt för ombudet, att inhemta partens önskan, huruvida saken skulle fullföljas eller icke, och dertill funnes tiden af 3o dagar alltför kort; med Herr Hahn har Herr LeJJler instämt. af Herr Olbers: att då Lagen bestämde olika lider för fullföljd af rättegångsärenden ifrån mer eller mindre aflägsna orter, trodde lian det äfven vara skäl, att den här ifrågavarande fatalietiden förlänga; inom Hedervärda B onde-Ståndet: af Motionairen Joh. Jac. Rutberg: att rättvisa och billighet fordrade, att den, som af Hof-Rätt blefve i brottmål dömd till ansvar eller ersättning, icke beröfvades tillfälle att, i ett möjligen felaktigt beslut, hos Kongl. Maj:t söka ändring, desto hellre, som medborgares heder och välfärd ofta derpå vore beroende.
N:o 223) föreslagit att för nämnda sjösänkning måtte anvisas ett lån af 40,000 R:dr att innehafvas räntefritt i fem år och derefter betalas på så billiga vilkor som möjligt. Vägoch Vattenbygguads-styrelsen, som uti sitt generalförslag fortfarande bland andra klassens arbeten upptagit detta företag, för hvilket kostnaden blifvit beräknad till 81,010 R:dr 25 öre, har dervid erinrat, att denna kostnad vore hög i förhållande till blifvande jordvinsten. Då Utskottet, lika med hvad under föregående riksdagar blifvit yttradt, är öfvertygadt att Kongl. Maj:t, derest företaget befinnes vara af någon större nytta, kommer att för detsamma lemna allt det understöd det kan förtjena, hemställer Utskottet: 49:o. att de härom ånyo gjorda framställningar ej heller vid denna riksdag må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Riksdagsfullmägtigen P. J. Holmlin har uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 495) anhållit, att Rikets Ständer måtte bevilja ett statsbidrag utan åter - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 73 återbetalningsskyldighet af 1,000 R:dr för att användas till uppförande af fördämningar i Hvalö och Ytterby sjökilar, eller vikar, belägna i Svenneby socken, Qville härad och nämnda län, hvarigenom från sjön skulle eröfras ett område å tillsammans 53 tunnland, för en kostnad af 4,886 R:dr 8 öre. Då den för ifrågavarande arbetes utförande uppgjorda plan icke varit underställd Styrelsens för allmänna Vägoch Vattenbyggnader granskning, samt Utskottet hvarken är i tillfälle bedöma arbetets utförbarhet eller huruvida den derför beräknade kostnadssumma må anses tillräcklig; får Utskottet, som förmodar att, derest förslaget underställes Väg-och Vattenbyggnads-styrelsens granskning och vid en sådan granskning giltiga anmärkningar dervid icke förekomma, understöd för dess utförande kan beredas af de till Kongl. Maj:ts disposition ställda medel, hemställa: 50:o. att ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende.
Det kan visserligen vara intressant att få veta, om det är staden eller Staten som betalar inqvarteringen för Stockholm, men frågan huruvida tolagen bör förändras eller icke är en helt annan fråga, som med den förra ej får inblandas. Det är blott på denna omständighet jag velat fästa Ståndets uppmärksamhet. Gr. Horn, Claes Fredr.: Då R. o Ad. funnit för godt att återremittera det föregtde betänk., så anser jag ej skäligt vara, att yrka på bifall till det nu ifrågavar.; men detta betänk, stödjer sig hufvudsakligen på samma princip, som blifvit uttryckt i det förra, nemi. att Staten skall öfvertaga hufvudsakliga kostnaden för inqvarteringen i städerna. Då nu denna fråga hvilar för städerna utom Stockholms stad, så är deraf en naturlig följd, att den äfven för Stockholms stad bör hvila; och på grund deraf måste äfven jag, för min del, anhålla, att betänk, måtte återremitteras. Hvad åter angår den af en värd talare midtemot gjorda anmärkn., att frågan inom Utsk:n icke blifvit nog detaljeradt upplyst, så tager jag mig friheten erinra derom, att här icke synes vara fråga om att upplysa om sättet för utgörandet af Stockholms inqvarteringsbesvär, emedan detta mera kan anses såsom ett enskildt contract emellan Stockholm och K M. och Kronan, än såsom ett ämne, hvaröfver R. St. äga att besluta. Huruvida inqvarteringen är mer eller mindre betungande för staden, är en fråga, hvarom R. St. egentligen icke behöfva taga någon kännedom. Men oberoende af allt detta står dock den andra frågan qvar, nemi. att Staten bör öfvertaga samma inqvarteringsbesvär för Stockholms stad, som för de öfriga städerna, — och endast derom är nu fråga. Jag tror, att dessa frågor böra i ett sammanhang af Utsk:n behandlas, och att betänk, således bör återremitteras. Hr Munck:
Landtm, yttrade att han, då Gr. Frölich först begärde bordläggning, icke ämnat derom yttra sig, innan alla talare afgifvit sina yttranden, men nu, då Gr. Frölich åter begärt ordet, ansåg sig böra framställa sin tanke, på det Gr:n må komma i tillfälle att anföra hvad han, i anledn. deraf, kunde vilja framställa. 49 § Riksd:sOrdn:n, som talade om bordläggning, förutsatte såsom dess föremål en allmän fråga, som i något Stånd väcktes och sedermera, i följd af sin beskaffenhet såsom allmän, borde till Utsk. remitteras, Gr:n hade begärt att den episod, han anmärkt, måtte hvila på bordet. Om dervid förekommit något förslag af Hr Gripenstedt, hvars anförande Gr:n syntes egentligen hafva afsett, så hade det varit möjligt att detta förslag kunnat bordläggas, för att sedan remitteras, men ett sådant förslag hade icke blifvit väckt, och det kunde således endast vara här afgifna yttranden, hvilkas bordläggning af Gr:n blifvit begärd. Hr Cederschiöld, som äfven begärt bordläggning, hade närmare bestämt sin mening genom yrkandet, att Hr Gripenstedts anförande, så vidt det innefattade anklagelser emot Riksg:sKont:s Fullmäktige, skulle läggas på bordet. Rörande påföljden af ett sådant yrkande innehöll grundlagen icke något stadgande, men härvid förekom att återremiss var begärd, och i alla händelser kunde begäras, och att, om återremiss beslöts, de anmärkntr, som blifvit gjorda, borde till Utsk. åtfölja. Om det då vore en ledamots rätt att bordlägga ett af de yttranden, deri dessa anmärkn:r förekommo, så skulle derigenom Ståndets rätt att till Utsk. återremittera det förevända Betänk., jemte de gjorda anmärknme, vara uphäfd; och i följd deraf trodde Hr Gr. o. Landtm, att ett yttrande, afgifvet vid pröfningen af ett Betänk., hvaröfver definitivt beslut vid det tillfället bör af Ståndet fattas, icke kunde af någon ledamot särskildt läggas på bordet. Gr. Frölich:
II. B. 232. A. 280. Expeditions-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. — N:o 6. lill Hedervärda Bonde-Ståndet, i fråga om val af Revisorer m. m. för granskning af Banko-Diskont-verkets räkenskaper. IV. B. A. 116. — N:o 7. i anledning af väckta motioner om bestämmande af dag för nästa lagtima riksdags början. VI. B. 496. VII. 49, 117. A. 118. — N:o 8. angående återremiss af skrifvelse-förslagen N:ris 117, 118 och 119. IX. B. 182. A. 185. — N:o 9. i anledning af återremiss å skrifvelse-förslaget N:o 136 och förslaget N:o 8 till §. i Riksdags-beslulet. IX. B. 233. A. 251. — N:o 10. angående medels anvisande till gratifikation åt extra biträden vid Utskottets Kansli. IX. B. 317. A. 332. — N:o 11. angående förhöjdt arfvode åt föreståndaren för tryckeri-afdelningen af Utskottets Kansli. IX. B. 317. A. 332. — N:o 12. i anledning af skiljaktiga beslut i fråga om skrifvelse förslaget N:o 136 och förslaget N:o 8 till §. i Riksdags-beslutet. — N:o 13. i anledning af återremisser af skrifvelse-förslaget N:o 174. IX. B. A. 327. — N:o 14. i anledning af återremiss å skrifvelse-förslaget N:o 173. IX. B. A. 366. U. 496. A. 594. — N:o 15. i anledning af återremisser å skrifvelse-förslaget N:o 187. IX. B. 385. A. 388.
Då Eders Excellens gjorde proposition om uteslutande utur Ii struetionen af 3:dje Art. a § rörande RiddarhusSecreterarens ifräg. ställde R presentationsräit, trodde jag meningen dermed vara, att denna § skulle särskilt för sig antingen genast, eller i nästa Plenum, pröfvas. Som jag likväl nu erfar, att paragraphen anses Vara afslagen, får jag mot detta beslut anmäla jain reservation. Grefve Posse begärde få veta, om nyssiiämnde § borde anses såsom afslagen. Hins Excetknce Herr Grefven och LcmdtJMorskalkm förklarade, att då, enligt den bifallne propositionen a Art 2 §. borde utur den nya Instruciionen uteslutas, följde ock drraf, att berörde §• blifvit af Ridderskapet och Adeln alslagen. Företogs till pröfning RiddarhusUtskott«ts den 20 dennes afgifnea och samma dag Den 22 Jitnii e, m. 4 Grefve Spens, Carl Gustaf'. Jag skall först anhålla att få veta om Betänkandet punktevis eiler i ett sammanhang, kommer att till pröf-j ning företagas. Hans Excellenee Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att som Betänkandet första gången vore under pröfning, borde detsamma, i händelse anmärkningar deremot framställdes, till Utskottet återremitteras; och torde således nu böra i ett sammanhang till granskning företagas. Grefve Spens: I sådant fall torde jag få emot alla punkterne hvar efter annan göra mina anmärkningar. Först yttrar Utskottet den tanka, att Ridderskapets och Adelns Ledamöter boide vara valda, men anser sig likväl ej böra föreslå något sätt dertill; då saken således egentligen ej är i fråga, förbigår jag den. Sedan föreslås i 1 det stadgande, att hvar Riksdagsmässig Riddersman bör äga 310 Riksdaler Banco inkomst, emedan 300 Riksdaler är minsta inkomstsumma af löner, pensioner o. s. v-, hvarföre Bevillning erlägges, och det skulle synas obilligt, att den, som ej skattar, skulle få skattlägga.
Det var j u min egen dagliga glädje, s o m jag fikade att alltid få behålla, mitt gamla egoistiska stycke! » » H a n fick emellertid aldrig infria sitt löfte. » » Nej, m e n det vet jag så väl, att han gjort, bara han k o m m i t o p p igen, så det var minsann inga tomma ord — han rådde väl inte för, att döden k o m emellan! » » Var det hans böcker, de där? » frågade besö- karen o c h pekade på ett bokskåp. » Ja men, var det så, » sade gumman m e d vemodig andakt; » det var det käraste han hade. Ur d e m läste han ofta högt för mig o m så många märkvärdiga o c h vackra saker. Hvar skulle jag fått sân ' a högtidsstunder ifrån, o m inte han varit! Och tror herrn, att så ' nt kan ersättas med pengar — åhnej, det är allt jag s o m står i skuld för mycket hos h o n o m, där han ligger i mullen. — Och så tänkte ändå den token sälja bort en del, då vi en gång hade det litet svårt! Jag visste, att jag inte skulle härda ut att se hans saknad, o c h därför styrde jag o m, så att det inte blef någon försäljning af — orätt kanske det var af mig att tänka så m y c k e t på egen tillfredsställelse o c h hindra h o n o m i hans beslut. Men jag hittade j u i alla fall på en m y c k e t bättre utväg. » \ » Hvilken då, o m man får vara frågvis? » » Jo, » sade gumman m e d ett småslugt leende, » jag pantsatte min nya vinterkappa, s o m jag inte behöfde på våren. » » Mamsell Stafva lagade väl ändå, så hon fick igen kappan? » » Jag fick visserligen inte igen den, » sade gumman smått förlägen, » för jag råkade att inte ha pengar till omsättningen.
S. D. Afslogs StatsUtskottets utlåtande JV:o i3, i fråga om eftergift af ett Danaarf till Piteå Stad,) S. D. till BevillningsUtskottet remitterades serskilda yttranden af Anders Johansson Brissman från Skaraborgs Län, och Anders Daniels* son från Elfsborgs Län, rörande Bränvinsbränningen. Ifrån Höglofl. Ridderskapkt och Adeli», S. D. Instämde Ridderskapet och Adeln uti det af Högvördige PresteStåndet den 1 dennes fattade beslut att Rikets Ständer, genom deputation inför Kongl. Maj:t, skola betyga deras underdåniga tacksägelse för den visa och hulda omsorg, som Kongl. Majit haft ospard till förhindrande af Cholera-Sjukdomens inträngande i vårt land. S. D. remitterades till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, Herr Höökeniergs, Åke, den i3 dennes f. m. på bordet lagde anförande, i anledning at Grefve Cronhjelms till Utskottet förut remitterade motion om Grundlagarnes föreläsande vid Universiteten. S. D. ånyo föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Oeconomi eUt skottet i den i3 dennes e. m. på bordet lagda Betänkanden N:o 2 i anledning af väckt fråga, om anläggning af en Stad vid Lysekihl i Bohus Län; och N:o 3 i anledning af gjorda motioner om Landsfiskalstjensternes upphörande. S. D. lades till handlingarne, ConstitutionsUtskottets den 24 sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial JN:o 2, angående infordrad skyndsam uppgift å Grundlagsändrings-förslagen vid 63 och 72 §.§. Regeringsformen. S. D. vid slutlig föredragning af de, sedan sista Riksdag hvilande, och af ConslitutionsUtskottet, jemte dess den 24 sistlidne Februarii på bordet lagde, memorial JNT:o 1 uppgifne förslag till ändringar i Rikets Prot. Vtdr. d, a j Mars 1834.
I Norrige gällde frågan att genom en jernvägsauläggning förena sjön Mjusen omgifven af Toten och Hedemarken, Norriges fruktbaraste provinser, utom andra med rik export af trädvaror, med Christia - niafjorden, så att derigenom det inre af landel erhöll en lättad kommunikation med hafvet och rikets hufvudstad. Vi ega redan i Götha kanal denna nödvändiga föreningslänk emellan våra 2:ne förnämsta städer och denna kanal genomskär våra mest upodlade provinser, hvaraf följer att vi myckel mindre äu Norrige behöfva det ifrågavande sä kostsamma kommunikaiionsmedlel. Härmed vill jag icke hafva sagt att ju icke jernvägar äfven för Sverige skulle vara ganska nyttiga, men jag påstår att vi, som af natu ren fått våra kommunikationer utstakade i stora insjöar, floder och vattendrag, mycket lättare än hvarje annat Iand kunna umbära denna sednare liders inrättning och att densamma isynnerhet icke bör införas i landel med vida kännbarare upoffringar för detsaramas skattdragande invånare än den nytta vore stor som deraf skulle landet beredas. Jag instämmer derföre helt och hål let tili Frih. Palmstjernas så förträffligt utarbetade och innehållsrika reservation. Jag tror nemi. alt dessa kommunikationsmedel, hvilka nu äro i fråga, hos oss företrädesvis böra anbringas i sådana orter, der en läll och snabb kommunikation alldeles saknas, och att det kunde vara nyttigt att till befrämjande af sådana ändamål anslå statsmedel. Om del t. ex. hade blifvit föreslaget att öpna en kommunikation emellan Dalelfven kring Gagnef och de sjöar i Dalarne, hvilka genom Strömsholms kanal hafva en förbindelse med Mälaren, och öfre delarne af denna provins således skulle eihålla en lätt kommunikation med hafvet och hufvudstaden, hvilken kommunikation de för det närvarande aldeles sakna, ty Dalelfven är i anseende till sina många och svåra fall osegelbar, då hade jag med min röst bidragit att befrämja ett sådant förslag och om än förelaget icke skulle komma att betala anläggningskostnaden, hade jag ansett detsamma böra vara ett föremål för upoffringar frän Statens sida, så vida dessa ej varit för stora.
Skrifvelse, N:o 178. N:o 178. lippliist och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Aug. 1851. Preste-Slåndet den 18 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående extra anslag till föremål, tillhörande Finans-dep ar te men tets handläggning. (Stats-Utsk:s Uti. N:o 165, Meni. N:is 227 och 261, samt Först. Stats-Ulsk:s Meni. N:o 289.) S. A. K. Enligt E. K. M:ts vid innevarande riksdag aflalna nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, erfordrades för sjunde hufvudtiteln, utom de å densamma af E. Ii. M:t äskade ordinarie statsanslag, följande för tillfälliga behof begärda summor, nemligen: i:o. För ombyggnad af Trallebergs bro på vägen lili Drottningholm, 48,000 R:dr. Som en ombyggnad af Trallebergs bro är af behofvet högst påkallad, samt staten allt hittills utan någon kommuns deltagande bekostat de utgifter, som med byggandet oell underhållet af de på vägen emellan hufvudstaden och Drottningholm befintliga broar, varil förknippade, hafva Rikets Ständer beviljat det af E. K. M:t till förevarande ändamål begärda anslag 48,000 R:dr, att. från Riksgälds-kontoret utgå; samt fä bos E. H.M:ti underdånighet hemställa, ali för brons begagnande sådan afgift måtte bestämmas, hvarigenom en fond kunde bildas för brons framtida underhåll och ombyggnad. 2:o. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Till utgifter för kolonien S:t Barthelemy, 6,000 R:dr årligen i 3 år, eller tillsammans 18,000 R:dr.