Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då dessa inträdt som elektorer, skall Ståndet samfäldt in pleno välja 5 nya suppleanter; och öfver 10 elektorer komma antagligen icke förr än långt fram under riksdagens lopp att ånyo tillsättas. Vid denna riksdag hafva redan 4 elektorsval måst anställas; hvaremot, med tillämpning af det nu ifrågavarande valsättet, endast ett dylikt val under samma tid ifrågakommit. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den ir April e, m. Sol Sorn en Krigsfond, att ersätta credit ivel; ty det torde förtjenas att tagas i betraktande, huru man vid ett uppkommande krig må äga att begagna en säker tillgång, som ej rubbar Rikets Penningeverk. Af dessa anledningar anhåller jag att StatsUtskottets Betänkande må återremitteras. Grefve af Ugglas, Gustaf: Det är blott i afseende på hvad jag bär hört yttras om Saltpetersfonden, som jag anhåller att få] anföra några ord. Man liar sagt att den tillhörde Jord - bruket. Den har visserligen ifrån början tillkommit genom den skatt af ett halft lispund Saltpetter af hvarje hemman, hvilken alltifrån år i8o5 utgjorts och ännu utgöres; men man bör oek taga i betraktande, att alltsedan år 1810, då Saltpettersfonden koni under särskild förvaltning, ett årligt anslag af 58,000 Riksdaler till fonden utgått ifrån StatsVerket. Häraf uppkommer på i5 år en summa af 754,000 Riksdaler, eller nära hela den behållning, som nu ar att tillgå. Jag nämner detta, blott för att visa, att icke endast Jordbrukaren bidragit till fondens bildande, utan att hela Nationen derå kan hafva anspråk. Om Statens anslag blott sedan sista Riksdagen tages i beräkning, så stiga de tillsammans till en summa af 290,000 Riksdaler, eller nära det belopp, som nu är i fråga att till förevarande ändamål användas. Fonden utgjorde år 1817 omkring 3oo,ooo Riksdaler. Den är nu ökad till nära 700 000 Riksdaler, och är således i ganska förmonligt Dm ii April e. m. tillstånd.
Den ena är kryddkrämardotter, den andra markisinna; m e n hvarken pappa eller m a m m a Michu, generalen markis des Ifs eller flickebarnen själfva ha till en början klart för sig, h v e m s o m är det ena eller det andra, då den slarfven Michu s o m nyfödda blandat bort d e m i ett badkar. Brunetten Marie Blanches aristokratiska tendenser o c h den blonda Blanche Maries smått plebejiska kynne verka icke tillräckligt öfvertygande. Det behöfs ytterligare ett bevis, o c h detta presterar den sistnämnda m e d hjälp af puder o c h andra verksamma toalettmedel i en scen full af grace o c h pikanteri. Hvarpå systrarna skiljas, den ena för att s o m kapten Bigouds maka bli en prydnad vid hofvet, den andra för att sälja smör och » pinfärska » ägg vid sidan af sin älskade Aristide. Något mindre uttänjd, skulle operetten säkerligen verkat betydligt kraftigare. Musiken, af A n d r é e Messager, är fin o c h lekande, men sällan af elektriserande art. Mest bifall väckte systrarnas duett » Marie Blanche o c h Blanche Marie », deras naiva åkallan af Sankt Nikolaus, de små barnens (och gamla ungkarlars) skyddspatron samt den förtjusande lilla pudervisan, med skälmskt behag föredragen af fröken Frisch, Blanche Maries ungdomligt täcka o c h käcka representant. Fru Emma Berg s o m Marie Blanche föreföll något m o n o t o n o c h ointresserad, hvilket senare måhända till en del kan tillskrifvas hennes älskare, herr Nyblom — kapten Rigoud. Fru Strandberg var en ypperlig flickpensionsföreståndarinna med militärisk pli o c h en enda kärlek: den franska armén. Hrr Emil Strömberg o c h Adami gåfvo likaledes g o d k o m i s k anstrykning åt sina respektive framställningar af specerihandlanden Michu o c h bodbetjänten Aristide. — * — s Skiss för Idun af Sophie Unge. » H v e m är d e t?
Men alt jordegarens rättighet att, innan han besluter sig att i arbetet deltaga eller derifrån afstå, vara satt i tillfälle att med säkerhet bedöma gruf-anläggningens art och beskaffenhet, jemte de utsigter för framtiden, den kan erbjuda, härigenom icke på ett tillfyllestgörande sätt blifvit betryggad, torde lätt vara insedt, då i betraktande tages, att ehuru Bergs-kollegium velat göra till en skyldighet för inmutaren att alltid hafva inom de 12 månader, hvarunder skärpnings-sedeln skulle gälla, så långt fortskridit med sitt undersöknings-arbete, att den inmutade fyndighetens rätta art och sträckning må kunna bedömas, sådant likväl mången gång för inmutaren blefve omöjligt att fullgöra, så framt han ej under första året skulle förbindas till en vida större arbetskostnad, än skäligt vore och han mäktade bestrida. Då således äfven med de föreslagna skärpnings-sedlarne någon visshet ej kan vinnas, att ju icke den utan all föregående undersökning på stället och endast efter inmutarens uppgifter meddelade mutsedeln ofta skulle komma att utfärdas, innan gruf-anläggningen hunnit längre, än till ett högst osäkert försöks-arbete, har det synts mig mera lämpligt, att, med frånträdande af det hittills följda systemet, enligt hvilket jordegaren har åliggande att bevaka sina rättigheter inom viss tid, sedan inmutning skett, låta hans rätt att i arbetet deltaga stå öppen till utmåls-läggningen, och i sammanhang härmed göra denna förrättning, såsom det sista och i sjelfva verket väsendtligaste stadium för processen vid alla nya gruf-anläggningar, till en terminus ad cjuem jemväl för alla andra mot inmutaren riktade anspråk, helst genom ett sådant förfarande flere vigtiga fördelar ernås. Icke blott att derigenom alla af en inmutning föranledda tvistefrågor kunna göras till föremål för en enda rättegång, uti hvilken, enligt den naturliga ordningen, inmutaren sjelf måste uppträda såsom kärande eller sökande part, utan domaren får jemväl, sedan dylika tvister numera skola afdömas Kongl. Maj:ts Nåd.
Committerade få slutligen i underdånighet anmäla, att Committerade icke för sig dolt, att de förslag de nu i underdånighet afgifvit rörande Correctionssamt Lifstids-fångar, i flere delar fordra förändring och jemkning i de nu gällande Lagar, för att kunna bringas till verkställighet, äfvensom att deras utförande kräfva betydliga Stats-anslag; af hvilka anledningar Committerade i underdånighet öfverlemna till Eder Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande, huruvida berörde förslag måga förtjena att understödjas af Eder Kongl. Maj;ts Proposition till Rikets nu församlade Ständer, i afseende på nödige medels utfinnande; och hysa Committerade den öfvertygelse, att i samma mån som allmänna eller enskilda industrien hinner sysselsätta det antal fångar, som vid Sik, t, Rikt-St, Prot, t Sdml, I$2J, 1:* Bani, 9 ijO dng. inr. af ett allm. Arb. och Correctionsh. m.m'. Corrections-Inrättningen arbeta, skall detta arbete icke allenast godtgöra Staten dess hufvudsakiigaste bidrag till Inrättningens iståndsättande och underhällande, utan äfven bespara åt fången en penning till den tid, då han pröfvas skicklig att återgå till Samhället.
Lx ?rotoe.o!Io, 8. L. Irägärllk. Utdrag af Protocollet, hällit hos Bonde-Ständet den er Augusti 1809. S. D. Bonde-Ständet har i dag latit flg föredragas Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utffottets Betänkande under den 7 dennes, angäende nödwändigheten deraf, at de indelte Regementernes Monderings-persedlar som as Roteoch Rusthållare böra anskaffas, warda, sä sällan som möjligt är, förändrade. Wid öfwerläggning i detta ämne, med hwad mera dermed äger gemenskap, fann Bonde-Ständet Utskottets i hwarjehanda delar tilstyrkte medel til förenämde ändamäls befrämjande, wara pä et wälgrundadt sätt omfattade, hwarföre Ständet enhälligt biföll hwad Utskottet härutinnan föreslagit; och ffulle de öfrige Respeetive Ständer, genom Protocolls-Utdrag wördsamt och »vänligen härom underrättas. Ut supra. Lx ?rot0Lollo, L. L. IckliZäräk, Den 18 2lugustk. 10ZZ Utdrag af Protocollet,hällit hos Bonde-Ständet d. 8 Augusti 1809. S. D. Bonde-Ständer som i underdänighet lätit sig föreläsas Kongl. Maj:ts nädiga proposition den 6? sistledne Juiri angäende uphäfwande af Kongl. Förordningen under Len 26 Januarii L802, om answar för den som afsäger sig Adelskap, eller dermed förenade rättigheter, beflöt at häröfwer inhämta Lag-Utskottets stpndesamma utlätande. Dit skulle säledes högstbcrörde nådiga proposition remitteras; hwarom underrättelse skulle genom ProtocollsUtdrag meddelas ej mindre nämnde Utstött än Le öfrige respective Ständen.
Vid Högsta Domstolens granskning af Lagkommittéens förslag till Kriminal-lag anmärktes att, med afseende å angelägenheten att bevara den vördnad, som barn äro skyldiga sina föräldrar samt för att ej sätta dessa i nödvändighet att, så vida våldsamheter, utöfvade af barnen mot föräldrarna, ej skola blifva ostraffade, sjelfva såsom angifvare uppträda, borde sådana brott mot skyldeman i rätt uppstigande led alltid vara underkastade allmänt åtal, och under åberopande af samma skäl blef af Högsta Domstolen vid granskningen af Lag-beredningens förslag till strafflag hemstäldt om den ändring deruti, alt all misshandel, så ock dragande af lifsfarligt vapen mot skyldeman i rätt uppstigande led, svärfader eller svärmoder, skulle offentligt åtal underkastas. I öfverensstämmelse härmed ändrades det till Rikets Ständer sedermera öfverlemnade strafflags-förslaget; och enär någon annan mening än den, som låg till grund för samma ändring, icke heller gjorde sig hos Rikets Ständer gällande, har det synts olämpligt att nu föreslå en inskränkning af den genom strafflags-förslaget åt allmänna åklagaren uppdragna rätt Kongl. Majus Nåd. Proposition Jtä 59. 78 lill talan i omförmälda hänseende vidare än i fräga om väld mot svärföräldrar, ätvensom dragande af lifsfarligt vapen, vare sig mot föräldrar eller svärföräldrar. För öfriga skiljaktigheter torde nägon särskild motivering icke erfordras; varande, med stöd af Högsta Domstolens enhälligt uttalade åsigt dels om olämpligheten af alt i nu ifrågavarande författning uppställa andra bcstraffningsgrunder tor brott af öfvermaga, ari de genom 31 Kap. Missgernings-balken i allmänhet stadgade, dels om den i lagskipningen antagna tolkningen af 61 Kap. samma balk, stadganden om bestraffandet af misshandel, sorn göres af öfvermaga, äfvensom allmännare bestämmelser rörande delaktighet i brott från förslaget uteslutne, samt dessutom, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Högsta Domstolens dervid gjorda anmärkningar, åtskilliga mindre förändringar och jemkningar i förslaget gjorda. På dessa grunder vägar jag i underdånighet hemställa, att Eders Kongl.
Balans frän föregående året: Inkomst: Credit. Utgifter: Balans till påföljande året: Vid dessa räkenskapers granskning, hafva Revisorerne icke funnit annan anledning till erinran, än att 1849 års räkningar innehålla en mängd skriffel, såsom oriktiga transportsummor, förvexlingar af personers namn m. m., vittnande om mindre omsorg och uppmärksamhet vid räkningarnes utskrifning. — 168 — Öfverst åt hållm •e-ern betet. (För anslagna medel till betäckande af utgifter i anledning af de under Mars månad år 1848, i hufvudstaden timade oroligheter.) Genom nådigt bref af den 11 April 1848, har Kongl. Maj:t för berörde föremål anvisat 4,000 R:dr, att till Öfverståthållare-embetet utbetalas med 3,000 R.dr af besparingarne å riksstatens 6:te hufvudtitel, emot redovisning inför Kongl. Kammarrätten, samt med 1,000 R:dr af samina bufvudtitels anslag till extra utgifter, emot enahanda redovisning, som dittills, i följd al Kongl, brefvet den 25 November 1812, ägt rum i afseende a det vanliga anslaget, 15,000 R:dr, till polisinrättningen i hufvudstaden, hvilket anslags förvaltning icke undergått granskning af Rikets Ständers Revisorer; och äro dessa summor, den 18 April förstnämnde år, af Kongl. Statskontoret till Öfverståthållare-embetets disposition anordnade. Revisorerne, som fått emottaga redogörelse för användandet af det förra anslaget å 3,000 R:dr, hafva dervid icke funnit något att erinra. Af denna redogörelse inliemtas: Utgifter: år 18-18. Aflöning till extra ordinarie uppsyningsmän och polisbetjening 2,291: Gratifikationer för biträde till ätskillige 90: Kungörelsers tryckning och uppslagning 73: 28. 10. För 200 batonger åt polisbetjeningen 200: „ protokollsföririg vid undersökningen 200: „ protokollers renskrifning — 52: 40.
fall af blodstockningar, vid Kyrkogata Salubrin användes m e r eller mindre utspädt m e d vatten, hvarjämte det i många fall är behöfligt förhindra dess förflyktigande g e n o m användning af gummitaft, såsom närmare angifves i den hvarje flaska Salubrin medföljande beskrifningen. Begär prospekt. kokkärl med sand och aska, ty däraf slites kärlen och förtenningen uti Det bästa och angenämaste skuroch rengöringsmedel är L A G E R M A N S K R A F T - S K I I R - PULVER Säljes hos alla minuthandlare i riket. Ett antal äldre årgångar realiseras till betydligt nedsatta priser och erbjuda för dem, som förut ej äga desamma, en billig, omväxlande och lärorik lektyr. Mot insändande af nedannämnda belopp till Expeditionen af Idun, Stockholm, erhålles inom Sverige P O R T O F R I T T: Idun 1893 (n:r 1 felas) 2: 25 Idun 1894 (komplett) — 2: 25 Idun 1895 (julnumret oberäknadt) 2: 50 Idun 1896 (d:o d:o) 2: 50 Idun 1897 (d:o d:o) 3: — Idun 1898 (med juln.) flere sorter hos Q. Depositionsränta - 5 proc. Uppoch Afskrifningsränta 3 » Sparkasseräkntng (vid Afd.-kont.) 4V2 » På kapitalräkning å 6 mån. uppsägning godtgöres Bankens högsta depositionsränta och tillämpas vid inträffande ränteförändring den nya räntesatsen omedelbart utan föregående uppsägning. (S. T. A. Stockholm. Fabriken (S. T. A. Gefle. ANNA THEORIN, föd-d Andersson. Bruksanvisning medföljer hvarje burk. P Å G R U N D AF O M B Y T T AFFÄRSverksamhet finnes en mår,garig, väl upparbetad sybehörsoch hvitvaruaffär att öfvertaga på förmånliga villkcr. Reflekterande torde hanvända sig till Baiometerns tryckeri i Kalmar. (G.
16 sk. samma mynt, hvarförutan Kongl. HofRätten ansåg Häradshöfdingen Gothilander, för det han uti sin öfver Vice Advocat-Fiscalen Hcrnbloms Memorial afgifne förklaring Revisorers Berättelse. i r 2 3 nyttjat, otjänligt och missfirmande skrifssätt, hafva gjort sig skyldig, att jemlikt i4 Cap. 7 §. Rättegångs-Balken, böta 5o Daler Silf:mt med 16 R:d. 32 sk. Banco. Ifrån Expeditionerne af Kongl. Maj:ts Cancelli hafva följande Kongl. Maj:ts Nådiga resolutioner öfver Riksdagsmäns underdåniga besvär och ansökningar till mig blifvit insände och till vederbörande Stånds Cancelli derefter af mig öfverlemnade: 1:0 Af den 21 September 1818, uppå Riksdagsmannens Jonas Anderssons ansökning, om lindring uti Mötesr-vacance-äfgiften samt om Yacancc-rä t tighet för svagare rotar i Sunnerbo Härad af Kronobergs Län. 2:0 Af den 3o November 1819, uppå Johan Wiklunds underdåniga ansökning, att ej allenast alla i Westerbotten nu anlagde eller hädanefter anläggande Nybyggen måtte befrias från extra rotering, och anslås till hjelp för de af ålder drygt roterade hemman, utan ock Krono-Nybyggen i Lappmarken, efter dem förundte 4° eller 5o frihetsårs förlopp, måtte skattläggas och till deltagande i rotering, samt Kronooch Ilållskjutsbesväret lika med andra hemman indelas. 3:o Af den 3 Augusti 1820, uppå Åboernes å Annex-hemmanen Perstorp och Wed - 1124 Riks. Ständ. Revis. Berättelse. hy i Norra Åsbo lili rael och Christianstads Län, genom Riksdags-Fullmägtigen Nils Persson, gjorde underdåniga ansökan, att få nämnde Annex-hemman till skatte lösa. 4:o Af den 5 Junii 1821, uppå RiksdagsFullmägtigens E.
Går Konungen i fält, eller reser till aflägsnare inrikes orter eller till konunga riket Norge, förordne tre ledamöter af Statsrådet, under den ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af sitt hus eller ibland Statsrådets ledamöter serskildt nämner, att föra Konstitutions-Utshottets Memorial, N:o 7. 13 regeringen i de mål, Konungen föreskrifver. Med de mål, Konungen då sjelf afgör, förhålles på det sätt, som 40 § stadgar. § 52. Ministeriella mål, hvarmed förstås alla de, som angå rikets förhållande till R. F. § 11. främmande makter, må Konungen låta bereda och handhafva på det sätt, Honom lämpligast «ynes. Statsministern för utrikes ärendena tillhör, att dessa mål inför Konungen föredraga och anmäla, i närvaro af någon annan Statsrådets ledamot. Ar Stats-ministern frånvarande, föredrage den Statsrådets ledamot, som Konungen äfven i detta fall tillkalle. Sedan Konungen af desse embetsman inhemtat till protokoll anförda råd, för hvilka de blifva ansvarige, fatte Konungen, i deras närvaro, besluten; åliggande det den dertill serskilt förordnade att protokollet föra. Af sådana beslut må Konungen låta till Statsrådets kunskap komma, hvad Honom nyttigt synes, så att äfven någon kännedom af denna riksstyrelsens gren måtte hos Statsrådet finnas. § 53. Vill Konungen afhandlingar och förbund med främmande makter ingå, höre r. f. § 12. deröfver, enligt föregående §, Statsministern för utrikes ärendena och någon annan tillkallad Statsrådets ledamot. § 54. Kommandomål, hvarmed förstås sådana, som Konungen, i egenskap af högste R. F. § 15. befälhafvare öfver krigsmakten till lands och sjös, omedelbarligen besörjer, och hvilkas omfång skall bestämmas genom serskild lag, må Konungen, då Han sjelf förer riksstyrelsen, afgöra i närvaro af den bland Krigs-departementens chefer, till hvars departement ärendet hörer.
Ständer att i underdånighet anhålla det Kongl. Maj:t täcktes i utfärdande kungörelse i Nåder förklara ått i de församlingar der öfverenskommelser om Presträttigheternes utgörande redan ega rum och inged del af tionden levereras i skaftet samt något om tionde lada icke blifvit bestämdt, äfvensom på de ställen der sådana öfverenskommelse!' framdeles kunna afslutas må Försam - 1048 LflglJtikottas Betänkande». lingsboerne under den tid Conrentionen lacker, vara befriade från skyldigheten att bygga eller underhålla tionde lada, samt berättigade att densamma efter godtfinnande disponera. Dock underställes detta Riksens Höglofl. Ständers egen upplysta profning jemte vördsam anmälan, det Betänkandet blifvit godkändt af Högv. Preste-och Vällofl. BorgareStåndet. Stockholm den 29 Augusti i8a3. Ankom d. 5 Sept. t8a3. Riksens Höglofl. Ständers Lag samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 73, angående rättighet till grustägt å andras egor för under hållande af allmänna vä garn e, samt sättet och ordningen till samma rättighets bestämmande och be a gagnande. Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Yälofl. BorgareStåndet hafva till Utskottens förnyade handläggning åtterremilteradt ofvannämnde Betänkande, hvaremot följande anmärkningar blifvit gjorde: hos först - LngUt slottets Bet wianden» i°49 nämde RiksStåtid, af Herr Riben, Carl Wilhelm,' som förmenat menniskor i allmänhet ej vara så ogena, att den af Utskotten föreslagne lagen hehöfves, då man gerna upplåter sina sandgropar åt vägl ullnings-skyldige, i hopp att i sin tour njuta samma välvilja af en annan; och i öfrigt trott, att resultatet af Utskottens förslag skulle blifva endast tvister och processer, som dessförutan aldrig hade kommit i fråga.
Ofvannämnde hyresersättning och arfvode tillsammans 1,300 Rdr, hvilken summa för det närvarande utbetalas såsom arfvoden till särskildt tillförordnadePolismästaren med 1,000 Rdr, samt till den person, som under Transport 4,300: Träns - 17 den tid, förste notarien förrättar denne Polismästares registratorstjenst vid verket, bestrider förste notarietjensten, med 300 Rdr, kornme icke, förr än vid särskildt tillförordnade Polismästarens afgång, att utgå, pa sätt detta förslag innehåller. Rdr 800 1 förste kanslist vid sekreterare-expeditionen 500 Transport 4,300: — 1 andre „ vid dto d:o 1 magasinsförvaltare 10 gevaldiger, hvardera lön 500: hyresersättning . 50: Enär afsedt är, att polisbejeningen för framtiden bör vara försedd med uniform, för att begagnas vid alla de tillfällen, då Qfver-gtåthållare-embetet finner sådant nödigt, upptagas såsom beklädnadsmedel 50: 400: 500: 11,300 600: 20 konstaplar, en benämning , som ÖfverStåthåliare-embetet anser lämpligare än den af uppsyningsman, hvardera lön 300 hyresersättning . 50 6,000: beklädnadsmedel 50 50 d:o, hvaribland en vaktmästare och en 400 8.000 Transport 14,000: Bil. Diverse Utgifter, hvilkas föreslagna belopp grunda sig på nästföregående årens räkenskaper: Omkostnader för vaktkontoren 1,200: Skrifmaterialier . , 1,000: Skjutsoch transport-kostnader 550: Belöningar för upptäckter af stölder och andra brott, för uppsigt å misstänkte personer, samt till oförutsedda utgifter 2,450:
re än till en knagglig innanläsning, att skrifva ra - r-t Man skulle emellertid kunna be fru V., att, när dåliga bokstäfver ocb möjligen en räknefärdig fl hon söker lämna oss måleriska bilder af skånskt het med nakna siffror till hundra eller något folklif ocb skånskt landskap, hon då ville göra däröfver; ty längre — om ens dit — sträcker bilden sådan, att den vore igenkännlig för med sig i sanning inte fareller mormödrarnas bO förhållandena bekanta personer. Landskapsbilden kunskap i den samhällsklass, hvarifrån Ave häm a&gt; i ifrågavarande teckning är nog riktig, men så i tat sin bild — det vore i sanning obilligt, bjärt pq löst. ingen mån folklifsbilden. De uttröttade skolbarn Ave talar om känna vi Om man vill arbeta för en god sak, bör man o inte därför nedsvärta en institution, som trots heller inte till; åtminstone inte trötta i Aves ^ 4 mening. Att ett tankearbete tröttar, det är ju E. V. väl ändock torde komma att fortlefva. Att lungsoten och andra smittosamma sjukdoför hvar och en, som sysslar därmed, ett kändt sS faktum, men omväxling på arbete gör det möjli; mar kunna spridas genom många personers gea a&gt; mensamma vistande i samma lokal, torde väl inte för organismen att hålla ut, att bibehålla sin kunna gendrifvas, men att ge folkskolan ensam spänstighet; och det är också omväxling vi sträfskulden för att lungsoten sprides, det är helt va efter i skolan. enkelt att handskas lättsinnigt med sanningen. Sång, gymnastik, slöjd, fria lekar, omväxlande Q Rätteligen torde och borde man kunna säga med det mera fordrande tankearbetet, motverka O till fru V.: antingen känner ni inte alls förhållanden öfveransträngning och förslappning, hvaröfdena i en nntida skånsk folkskola, eller också ver Ave klagar. Hvad nu beträffar läxläsningen PI talar ni mot bättre vetande för att kunna utvore det visserligen ett önskemål, att denna in PI gjuta er vrede öfver folkskolan.
Det har längesedan upphört att vara en hemlighet, huruledes bränvinsbrännaren kari, med redskap af mindre kannetal eller tillhörande en lägre klass, på lika tid tillverka nästan samma qvantitet bränvin, som med redskap af den högre kannerymden eller i den högsta klassen, synnerligast om ånga användes, i hvilket fall afverkningen beror mera af ångtrycket, än af redskapens storlek och konstruktion. Alt ett sådant, till en i högsta grad oriktig beskattning ledande, förhållande kari ega rum, torde till en del böra till räknas den brist på nödiga föreskrifter' angående konstruktion och riktig uppmätning af 3:dje och 4:de klasser nas redskap. Väl förekommer dels uti förordningens 12 § 1 morn., i sammanhang med beskrifningen på enkel bränvinsbrännings-redskap, den föreskrift, att hatten, inberäknadt löst eller fastsittande rör, som sammanbinder pannan med afkylningsred skapen eller mäskvärmaren, icke får innehålla mer än J af pannans rymd, vid äfventyr att, enligt 16 § 2 inom., i af öfverskottet eljest läggas till pannerymden, dels ock uti sista momentet af 13 §, att vid redskap i Ira och 2:a klasserna hvarken uti mäskvärmaren ej heller annorstädes iankrum får inrättas, eller spritångorna, sedan de utgått från hattröret, ledas i uppåtgående rigtning; men beträffande 3:e och 4:e klassernas redskap saknas alla motsvarande bestämmelser, äfven der de utan hinder af den med bränvinsbränning i dessa klasser förenade rättigheten till rektifikation skulle kunna meddelas. Härigenom har också inträffat, att man fått se rcktilikations-apparater, som, i förening med de från bränvinspannan uppstigande rör och rummet omkring mäskvärmaren, innehållit pannans mångdubbla rymd, och hvilken redskap alltså för Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 29 bildandet och uppstigandet af bränvinsimman lemnat ett utrymme långt betydligare, än det som varit afsedt vid beskattningens bestämmande efter pannerymd.