Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Del är vali alvil velelili^l, »ll, al>erölinsdl den iclie rini;g lioslnnden, 8om ej 8läi' »llundvili», 8lor» 8vä>i^liel-r älven i ali i^l lö, elianna» tor n^p^ör»iide »s snll8l»ndiA» liei älinin^gr osver li6inin»lien8 M6del-»sli.i8lnin^, enär D»nd8liösdinA»rne8 I^ewäi8-Iierällel8er, jemle dervid löi;»de l»l)eller, ej liunn» »nls^»8 eg» ertorderli» no^^r»nnliel, sör »tl, i oinsörmäld» Iiän86ende, ljen» lill ^imnd, vali dere8l de88» l>erälininvur 8li„lle upj,»vi»8 ^enom iZxeriu^-Lomileerne eller sör lillsällel or^»ni8el»de Ooinileei-, de88» i »Ilinäniiel ej eller linnde »>,8e8 li68ill» 8» lillröelili^ liännedom o,n de vid Irvsije 8e>8liildl liemman v»r»nde förmåner, »ll der-,8 omdöme linnde i^äll» 8»8om 8»lier vali asell>»r jorund sär liedöm:, nd el »s Ii6mmgnen8 läll» värde. Dili» lilel torde ändemälel liunn» vinn»8 Aenom ujijiAisler frän de 8liullslivldiza, lrvilli» l dell» s»ll med 8liäl ^.o r lliunna anges jäkviga, oeb bland bvillia dessutom mänga linnas, som salina körmäga att öfver en jordegendoms allrastning oell cless derutaf beroende värde uppgöra en nägorlunda tillförlitlig berälining.
M:t jemväl äskat ett a/hslag af 27,000 R:dr, men enär af Generalfälttygmästare-embetets underdåniga förslag i ämnet inhemtas, dels att å de af föregående Ständer anvisade anslag till ifrågavarande föremål reservationer förefinnes, dels ock att tillverkningskostnaden å slagkrutshufvar, i följd af förbättrade machiner och vunnen större arbetsskicklighet, nedgått till mera än hälften af hvad förut beräknats, anse Rikets Ständer, att nedsättning i den af E. K. M:t begärda summa kan ega rum, och hafva derföre, till anskaffning af slagkrutshufvar, beviljat ett belopp af 10,000 R:dr, att med j årligen från Riksgälds-kontoret utgå under åren 1851, 1852 och 1853. 8:0. Till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad äro af E. K. M:t äskade 150,000 R:dr. Enär ett påskyndadt fullbordande af denna fästningsbyggnad icke synes vara så maktpåliggande, att tilIgängarne företrädesvis, framför andra angelägna statsbehof, dertill nu höra med ökadt belopp anvisas, hafva Rikets Ständer ansett sig ej kunna bevilja högre anslag, än Rikets sednast församlade Ständer funno för ändamålet nödigt, och hafva således, för fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad, anvisadt ett anslag af 90,000 R:dr, att, med afdrag af de 30,000 R:dr, som för innevarande år redan blifvit bifallna, från Riksgälds-kontoret utgå under åren 1852 och 1853. 9:o. E. K. M:t har jemväl begärt ett anslag å 315,000 R:dr till fortsättande af fästningsbyggnads-arbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona, att af E. K.
Af Herr Presidenten Poppins är hem* stäldt, om icke de i Utskottets förslag till förändrad lydelse af i §. i detta Capitel förekommande orden: ’’heille han sig inom 'sitt hus, intilldess första dom i saken ut"gifven är, 55borde ändras sålunda: hålle han sig inom sitt hus intilldess Domaren annorledes derom förordnarj helst gäldenären ej kan fordra större frihet endast derföre, att dom fallit i första instantien, enär hans öde ännu beror af laglig pröfning i en annam Herr Kyrkoherden Lyth har föreslagit följande redactions-förändring i samma §.; hålle han sig inom sitthus intilldess dom annorlunda stadgar. Af Herr Winberg åter är yrkadf, att Gäldenärens skyldighet att hålla sig inom sitt Lag'Utskottets Utlåtande N'o 100. 37 sill ht/s bär fortfara till dess skriftvexlingstiden förbigått, och ali gåldenären äfen derefter icke ma ega lof att, utan sysslomans bifall, från orten sig begifva; i följd hvaraf, och enär gäldenärs förmon att njuta underhåll af boet ej billigen han fortfara längre, än hans skyldighet att hålla sig inom sitt hus, g §, i samma Cap. borde erhålla denna lydelse: i*Gäldenär njute, till dess proclama ''och skriftvexlingstid förbigått, för sig, hustru. ”och ojörsörjde barn underhall af boet." Hvad nu fdrst angår Herr Presidenten Poppii och Herr Kyrkoherden Lyths hemställan och förslag; så, emedan föreskriften, att gäldenär skall hålla sig inom sitt hus, endast afser det ändamål, att gäldenären alltid må vara till hands, när han af Rätten, eller af gode män, eller sysslomän kallas till upplysningars meddelande i frågor, som höra till concursmålets och massans utredning; men detta ändamål skäligen må anses uppfyldt, sedan ärendet kommit i det skick, att förste dom i saken kunnat meddelas; finner Utskottet sig icke ega skäl att i detta afseende tillstyrka någon ändring i Utskottets förslag.
Derföre återstod ej annan utväg än att uphäfva dödsstraffet och lemna åt domaren ett visst spatium, inom hvilket han, allt efter sig företeende omständigheter, egde att afmäta straffet. Att stadga lifvets förlust för alla slag af rån, äfven de aldra ringaste, skulle utan tvifvel, på sätt Frih. Cederström ganska riktigt anmärkt, leda derhän, att rånaren icke skulle hysa någon betänklighet att beröfva den rånade lifvet, enär han visste, att samma straff följde ä brottet, ehvad lif spilldes eller icke. Om deremot rånaren vet, att han får umgälla sitt brott med fästnings-arbete, såvida han endast lager penningar eller gods, men att han ovilkorligen straffas lill lifvet, om han spiller den rånades lif, så får han en anledn. att icke drifva väldet till det yttersta, utan skona den våldfördes lif. Man har sagt, alt dödsstraffet för rån borde bibehållas, derföre alt, om äfven detsamma för det närvande, till följd af de uuvande maktegandes åsigter, icke tillämpas, det kan komma en annan tid, då en motsatt åsigt gör sig gällande och -straffet således anses böra tillämpas. Om jag hade någon anledn. att befara, det K. M:t någonsin skulle omgifva sig med sådana Rådgifvare, hvilka ansågo, att alla slag af rån skulle med lifvets förlust bestraffas, sä skulle jag i sanning vara-ännu mera angelägen om att få lagens stadgande i afseende ä rån förändradt, ty jag skulle anse, att om lagbudet bibehölles och utan nådens mellankomst tillämpades, rättvisa icke mera skipades i landet, och jag tror, att denna min åsigt har ett stöd hos den allmänna rätts-känslan inom landet. Jag delar icke Frih. Cederströms missaktning för denna känsla, ty den är det lefvande uttrycket 36 i Den 16 Augusti f. m af hvad folket anser rätt vara, och jag tror ej, att någon lagstiftare ostraffadt kränkt densamma. Jag fortfar i min anhållan oni bifall till §:n. Frih. Cederström: Jag skall icke vidare tvista med Gr.
Sjöboden, – ... jag tackar er! eftersom ni inte sjelf vill följa med, så ska vi allena, på Kronans vägnar, göra en liten rund, för säkerhetens skull, ser ni, – hvarefter jag skall ha den äran återställa er nycklarna. Ursäkta! (afsides i det han går.) Nu vill det finnas, om det är någon sanning i den galna mannens rysliga berättelse. (går tillika med Stadstjenaren.) TIONDE SCEN. ARNMAN, GABRIELLA. Gabriella. Har du någonsin sett ett mera befängdt original, bäste Arvid? Huru är det väl möjligt, att några tjufvar eller mördare, skulle kunna vistas i våra byggningar, utan att man blifvit dem varse? Det är afskyvärdt! och hans underliga obehagliga grin sen Jag vore sannerligen färdig att bli rädd för den der karlen Arnman. Bry dig inte derom, min vän Ett öfverdrifvet fjesk i tjensten, när det inte behöfves, är ju ingenting ovanligt hos dessa herrar. Men förstår du väl, hvar gubben tagit vägen Gabriella. Han hade troligen något ärende i grannskapet, och kommer väl hem mot aftonen. Du måste emedlertid hjelpa mig, bäste Arvid, att söka reda på Anton; – jag är i den grufligaste ångest för den arma menniskan ... st (lyssnar förskräckt.) Himmel det är Birgers röst Arnman (likaledes lyssnande). Ja, verkligen Gabriella. Ja, vid Gud de äro hemma. Bäste, gode Arvid, skynda hit in i sidorummet, tills jag först hunnit tala med Erika ... Arnman. Gabriella, ... behöfver jag väl dölja mig Gabriella. Ja Arvid du måste lyda mig! jag känner Birgers häftiga lynne skynda skynda! Arnman. Nå väl (Han går in i sidorummet.) ELFTE SCEN. GABRIELLA, BIRGER, ERIKA, HARALDSON. Birger (strängt till Gabriella). Har du din hemlige älskare qvar här, så önskar jag tala med honom, – och det ju förr desto heldre Gabriella (ond). Min hemlige älskare? jag vet inte om någon sådan. Jaktlöjtnanten
Holberg lär då liafva svarat: » Ja, det var ogsaa en fandens skjfielm. » Och Holberg hade rätt. Henrik är » en fandens skjeelm ». Men det är man sjelf också vid den åldern — och kanske sedan också för resten — och derför har man rätt att tveka om honom. Ty tycket är så friskt, så barnsligt och så äkta naturligt. Ja, vi läste Erasmus Montanus, och vi gladde oss åt de .kostliga latinska tvekamperna. Vi läste Jeppe pä Berget, och vi tyckte, att det var oändligt roligt, när lian var full och grälade med sina obstinata ben, som nödvändigt ville gå tillbaka till krogen igen. Och jag glömmer aldrig, hur en liten andäktig krets af skolkamrater vid en tretton, florton år brukade lielsa på hemma hos undertecknad, hvarvid vi turvis läste Holberg högt och njöto af hans naturliga lift-varma skildringar. Och derför älskar jag den gamle skalden högt, så högt, att jag ogerna vill skrifva något till hans berömmelse. Det skulle endast bli de gamla vanliga fraserna. Och de komma nog ändå. Men han har meddelat ett och annat om sig sjelf, och ur dessa meddelanden torde stycken vara att anföra, som kunde vara af intresse för de svenska läsare, hvilka läst mycket af Holberg, men föga om honom. Holberg har nämligen utgifvit » Trende epistlar till * * *, hvorudi befattes det forncniste af hans Lif og Levnet. Dessa bref innehålla i enkla och manliga drag konturerna af hans lif, skildringen af hans resor, af hans arbeten, af hans sysselsättning och karaktär, hvarjemte han äfven deri ganska oförblommeradt yttrar sina åsigter om frågor, som än i dag höra till de s. k. brännande. Det är några utdrag ur denna märkliga bok, som denna uppsats åsyftar att meddela, hvarför efterföljande närmast torde få betraktas som ett anspråkslöst referat af, hvad Holberg meddelat om sig sjelf.
Till förekommande deraf, att icke RiksgäldsContoiret skulle komma att sakna hela detta Ståndets biträde, vågar jag ödmjukast föreslå: l:o) En ordning upprättas emellan de Adeliga Ätterna, som utvisar i hvilken ordning hvarje dess hufvudman skall vara skyldig att under försakande af dess Riksdagsmannarätt för den gången, sjelf eller genom Riksdagsgild Fullmägtig, träda i den Riddersmans ställe vid Riksgälds-Contoiret, som Bilaga C till Exped. 199 2:o) inom följande dagen efter Riksdagskungörelsen i Hufvudstadens kyrkor anmäler hos Riddarhus-Secreteraren sin föresats att bevista den utlysta Riksdagen. 3:o) Nästa postdag derefter underrättar RiddarhusSecreteraren den nya Ledamoten derom, att han har att befattningen i Riksgälds-Contoiret ofördröjeligen tillträda. Men den bortfiyttande kan derföre icke anses att vara entledigad innan dess Suppleant ankommit. I det Högvördiga Preste-Ståndet, som tagit hittills sine Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret bland Stockholms Presterskap, kan brist i denna del lätteligen uppkomma, då, utom Pastor Primarius i Stockholm, 2:ne Kyrkoherdar och en Comminister kunna blifva kallade till Riksdagsmän. Till afhjelpande af den häraf uppkommande svårighet får jag föreslå: l:o) Utom de vanligen i afseende på sjukdom och dödsfall utvalde vicarier väljas så många andra sådana bland Stockholms Presterskap, som Ståndet finner vara att för ändamålet tillgå. En ordning upprättas emellan Stiften i hvilken de skola ersätta bristen på det sätt, att 3:o) den Kyrkoherde, som vore närmast i ordningen att blifva Riksdagsman, anses att vara sjelfskrifven Riksgälds-Contoirs-Suppleant, enär 4:o) hans Consistorium uppå erhållen underrättelse af Stockholm Stads Consistorium om behofvet honom sådant förständigar. I det Vällofl. Borgare-Ståndet torde det göra tillfyllest, att Ståndet utser dubbelt antal Suppleanter för detta ändamål och bestämmer ordningen dem emellan.
Privatbankernas längsta ullåningstermin bestämdes lill 3:ne månader, och lagsökning derefter borde genast verkställas (en stränghet som jag likväl är långt ifrån att nu yrka), så blefve den närmaste följden, at Bankerne icke gåfvo stöd åt egendomsspeculationer eller långa och ovissa beräkningar; det i Sverige ovanliga förhållandet skulle inträffa, att låneanstalterna blefve fullt tillräckliga för hvarje säker, hastig och vinstgifvande speculalion; i stället för att, såsom de fordna filial-disconlerne, söka vinna på rörelsens sjelfsvåld, skulle Bankerne sins emellan täfla att accomodera mot nedsatta räntor; producenten skulle alltid ega öppet tillfälle att belåna sina säljbara varor, eller den vexel han dragit på köparen, och i samma mon som omsättningstiderna i landet förkortades, kunde rörelsecapitalet förökas, »tan nedsättning af dess inre metalliska värde. Hor till Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande H:o 4- Jag har här velat antyda en grundsats, enligt hvilken jag önskat, att man i sjelfva denna Lagstiftning, genom föreskrift om lånterminernas förkortning och ökade fordringar på säkerhet och ordning, gifvit åt hela lånerörelsen en förändrad caraclere, som, i min tanka, skulle gifva bank* rörelsen en ny rigtning till understöd åt näringar och handel, i stället för att öka discontvingleriet på myntvärdets bekostnad. För grundsatsens tillämpning vågar jag likväl ej nu föreslå mera, än alt längsta lånetiden målle förkortas till 6 månader och alt lagsökning bör ske inom i4 dagar efler förfallodagen. j8 §. kan förenas med den 23, om man utan åtskilnad Bankerna emellan stadgar en minimisumma af ii million R:dr och ett actievärde af iooo R:dr courant. Vill man bibehålla de skiljaktigheter, som Utskotten i dessa delar föreslagit, så kunna likväl dessa i olika momeut af samma § upptagas. ig §. anser jag innebära ett stadgande, sorn äfven för solidariska Banker är högst nödigt.
Jag vet då icke, huru den, som nitälskar för Ständernas envälde i dessa beskattningsfrågor, kan begära bättre bekräftelse. Men det är behöfligheten af Konungens samtycke till upphäfvandet, sorn begge motionärerne bestrida: Frih. af Nordin, i enskild mening, men Gr. Anckarsvärd i form af motioner, nemi. genom de 3:ne sista, förmedelst hvilka Konungens bifall skulle framtvingas, eller verkan af hans vägran tillintetgöras, om han ej godvilligt gåfve efter. Detta är, efter min förmening, den andra olagligheten i målets behandlingssätt. Försöket alt beröfva Konungen sin röst, i fråga om de ordinarie skatternas bibehållande, är dock icke nytt. Mig vetterligen, har det gjorts 2 gånger förut, nemi. 1829 i Bonde-och 1834 i Borgare-St. Vid begge tillfällena vägrade talmännen propos., och begge gångorna gillades deras åtgärder enhälligt af dåvar. Const.Utsk. Till fullständig upplysning om förhållandet, torde Utsk:s belänkanden Den 5 Februari. a43 N:o 27 af den 18 Maj 1829, och N:o 5 af den 14 Maj t834 få uppläsas. Upplästes Const.Utsk:s inem:r N:o 27’ vid 1828—i83o årens riksdag och N:o 5 vid 1834 och 1835 årens riksdag; hvarefter Hr von Hartmansdorff fortfor att uppläsa sitt skriftliga anförande, så lydande: Härtill får jag lägga: att 80 §:n Reg.F. förklarar indelningsverket böra förblifva till sina liufvudgrunder orubbadt, intill dess Konung och Ständer finna nödigt någon ändring deruti samfäldt att göra. Någon väsendtligare förändring deri, än henimantals-räntans borttagande, kan väl svårligen ifrågasättas. Huru skulle den då kunna lagligen göras, utan Konungens samtycke? Frih. af Nordin talar väl örn ersättning åt vederbör.; men denna både för civiloch militärstater så väsendtliga omständighet synes icke hafva ingått, hvarken i Gr.
De unga artisternas bidrag äro samtliga af högt värde, och om vi här blott i korthet och i förbigående kunna nämna deras namn — K. Bort / h, P. Svedlund, A. o. Stockenström, P. Malmborg, A. Bergström — så är det icke därför, att vi underskatta deras medverkan, utan emedan Idun naturligtvis främst har fäst sig vid det sällsynt konstnärliga kvinnoarbetet. Ärade läsarinnor i hufvudstaden, försummen för all del ej ett besök! Utställningen pågår till och med nästa tisdag, hvarefter den kommer att Hyttas till Göteborg. Några ord om vår " Giftermålsbalk. " För Idun af Kata Dalström. (Forts.) edan dess har arbetet på kvinnans frigörelse gått framåt, om än mycket långsamt. Lars Johan Hierta, en af sin tids mest frisinnade män, var en bland dem, som först bragte på tal uti riksdagen kvinnans rättslösa ställning i samhället och familjen. Han möttes med ovilja, och hans första förslag i riksdagen föll, utan att ens diskuteras, d. v. s. motionen tegs ibjäl. Isen var dock bruten, sedan följde flere i hans fotspår, och den ena lilla segern vanns efter den andra. Och nu, den dag som i dag är, har den ogifta kvinnan nästan samma rättigheter som mannen, om man undantager den politiska rösträtten; men i och med det samma hon blifvit vigd, mister hon alla sina nyvunna frioch rättigheter och blir omyndig som det minsta lilla barn. » Sedan man och kvinna sammanvigda äro, då är han hennes rätte målsman och äger söka och svara för henne, » står det i » Giftermålsbalken ». Bland de ifrigaste förkämparne för kvinnans frigörelse var baron Stackelberg, som under en lång följd af år förde hennes talan vid riksdagen. Men utom riksdagen arbetade han med ifver för samma mål, särskildt genom sin lilla ytterst satiriska och humoristiska diktsamling » Träkol », som han utgaf anonymt. » Träkol af Olof Stig » gjorde mycken både lycka och nytta. Man läste den och skrattade åt den, man fann, att många tänkvärda saker förekommo där under form af skämt.
M:ts och Rikets Stats-ConUair, den 28 sistlidne Maji aflåten och af Fullmägtige meddelad Skrifvelse inhemtat, att, sedan, till följd af Kongl. Majus Nådiga Förordnande r.f den 6 Octobei 1794, angående betalning af Idof-Rådet Eckerdts fordran för lefvereradt ekvirke, Stor-Amirals-Embetet, under den 31 October samma år, till Eckerdts rätts innehafvare, Grosshandlaren Fabritius, utfärdat 4 st. Obligationer, med 4 procents ränta, beräknad fran den 16 fnrutgångne September, 488 Underdåniga Skrifvelstr. Stats-Contoiret, enligt beslut den 34 November^ dels till inlösen af den genast förfallne Obligationen N:o 1, stor 5ooo R:dr Hainb. Banco, eller densamma, som nu är ifrågaställd , låtit till Fabritius anordna den foreskrifna summan , jemte 1 månads, 28 dagars ränta, med tillhopa 3019 R:dr 16 sk. Hamb. Banco i Vexlar, dels ock fogat anstalt, att nämnde belopp afskrefs å Kongl. Orlogs-Flottans Skuldfordrirgs-Stat, efter ig~ sk.s Cours och 22 procents agio, med 3798 R:dr 33 sk. 6 rst.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flera ledamöter, Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o Ekon.Utskis nedunnämnde d. 22 dennes på bordet lagda Betänkm': N:o 30, i ani. af väckte motioner om ändringar uti K. Förordna ang:de expeditions-lösen d. 30 Nov. 1833; och N:o 31, i ani. af framställde förslag dels om förhöjning af Häradshöfdingars samt Borgmästares äfvensom extra Domares i brottmål ersättning för skjuts och dagtraktamente, dels ock i fråga om rätt för Häradshöfding att vid extra förrättningar beräkna skjuts och dagtraktamente för ett skrifvare-biträde. Föredrogs och bifölls Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 22 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 32, i ani. af väckt motion om utarbetande af förslag till ny patent-lag. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flera ledamöter, StatsUtsk:s d. 26 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 114, med ani. af ålerremisserne i fråga om anslags beviljande för den bland Statens jernvägsbyggnader föreslagna stationsgård på Södermalm, äfvensom för reparations-verkstäder här i hufvudstaden. Föredrogos och lades till bandlingarne Bevilln.Utskis nedannämnde d. 26 dennes på bordet lagde memorial: N:o 19, i ani. af verkstälda omröstningar ang:de ifrågastäIda förändringar i föreskrifterna om allmänna bevillningens utgörande; och N:o 20, i ani. af verkstälda omröstningar ang:de ifrågastälda förändringar i vilkoren för bränvins-tillverkning. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flera ledamöter, Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis nedannämnde d. 26 dennes på bordet lagda Utlåt:n: Den 31 Augusti. 175 N:o 108, i ani. of återremiss utaf Betänk.
Betjenter, Hofmästare, Jägare, Kammartjenare, Kuskar, Lakejer och Taffeltäckare i lagstadd tjenst, samt alle andre manspersoner, som till upppassning nyttjas, med undantag af minderårige gossar: För en eller två, hvardera B:ko R:dr 1: 16.— » den tredje „ , 2: 32. Betillnings-Utskottet» Utlåtande, N:o 2i. 43 Fiir den fjerde B:ko R:dr 4: » den femte . » 5: — —. v den sjette, och hvar och en derutöfver v 10: Ali sådan betjening i ett hushåll skall sammanräknas, så att för hustru eller minderåriga barn någon särskild betjening ej jnå uppgifvas och den förhöjda afgiften derigenom minskas. Hofmästare och Kammartjenare betala dessutom den här nedanföre stadgade afgift. Biljard-egare: För biljarder på inrättade sällskap och klubbar: i Ftockholm och Götheborg B:ko R:dr 30: i de öfriga städerne a 20: — —• För biljarder vid hebsobrunnar och som endast begagnas under brunns-terminerne ... » 15: Men då inkomsten deraf tillfaller brunns-kassan eller de fattige, betalas icke någon bevillning. André Biljarder, se mom. 1. Boktryckeri-kons tfurvandler, B:ko R:dr 1: 1(1.— Brädvräkare, » 1: 16.— Concert-gifvare, ineller utländske, erlägga förskottsvis för hvarje koncert: i Stockholm B:ko R:dr 2: samt i alla öfriga städer och orter » 1: - Gesäller • » 1: 16.— Guvernänler och inforinations-fruntinnner i privata hus . » 1: Fruntimmer, sorn hemma hos sig hålla pensions-inrättningar eller skolor, betala, i sådan egenskap ingen afgift efter denna artikel. Hampvrältare, B:ko R:dr 1: 16.— Hofmästare hos private » 6:
Ständers Stats _ Utskotts Utlåtande, i anledning af Rikets Högloft. Ständers till StatsBancooch Riksgälds Verkens öfverseende för ordnade Revisorers Berättelse om Riksgälds-Vérket, t den del, sorn angur det linder sistnämnde Verk lydande General-Assistande - Contoir ,* såsom ock öfver de hos Riks - Stunden väckta Motioner i samma ämne. Rikets Hciglofl. Ständers till StatsBancooch. Riksgälds-Verkens öfverseende senast församlade Revisorer hafva uti devas under den tg iiästledne November till Rikets Högiofl. Ständer afgifne och tili Stats-Utskottet remitterade Berättelse om Riksgälds-Verket anfört, huruledes af den anledning, att det under sistnämnde Verk lydande General-Assistance-Contoir, sedan Lömerne derstädes, vid 1815 års Riksdag, blifvit förbättrade, icke kan uti dess nuvarande skick,1 jned den senast bestämde Foful af 200,000 R:dr Råneo underhållas, titan betydlig förlust för Riksgälds Contoiret, fråga hos Revisorerne blifvit vackt om vidtagande af någon förändring ined förstberörtfe Contoir, men att, då, för upp - Stats-Utskottets Bellini: anden. 3737 rättandet lif något förslag härtill, ärfordrades en vidlöftig och noggrann undersökning om Inrättningens föremal, beskaffenhet och organisation, ilen Révisorernes inskränkta tid, som mast delas ät mera angelägne ocl# thagtpäliggamde förrättningar, icke kunnat medgifva, Revisorerne måst låta bero dervid, att blott anmäla förhållandet till Rikets-Högloft. Ständers närmare öfvervägande. Jemväl äro Motioner, rörande Genaral-Assislance-Gontoiret, inom 3:00 Rilcs-Stånd väclfta och till Stats-Utskoitets åtgärd remitterade. Hos Högloft, liidderskapet och Adeln Ilar Herr Gustaf Grönhagen föreslagit, att räntan å