Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom ofvan är omförmäidt, har Herr Björck föreslagit, att. vid utgången af nuvarande oktrojer för enskilda banker, dessas sedelutgifnirgsrätt, borde upphöra samt att, i stället derför, alla dylika banker, mot deponerande af obligationer hos Sveriges Bank, hade att undfå denna Banks sedlar, att i deras rörelse begagnas. Utgående derifrån, att rörelsemedlets inom landet belopp alltid borde stå i ett bestämdt förhållande till handelsoch affärsställningen i allmänhet, åsyftar Bih. tili R. St. Prot. 1862 & 1863. 6 Sami. 1 Afd. 12 Håft. 2 10 Banko-Utskottets Betänkande ,j\i‘ 32. detta förslag hufvudsakligen att, när Sveriges Bank, som komme att blifva den förnämsta medlaren i landets handelsberöring med andra länder, till följd af affärsförhållandena och dessas inverkan på den metalliska fonden, ökade eller minskade sin sedelutgifning, sedehnassan i sin helhet komme i samma mån att ökas eller minskas. Den sedelutgifningsrätt, de enskilda bankerna nu ega och dermed sammanhängande vilkor torde visserligen vara af beskaffenhet att påkalla förändringar i flera hänseenden; men Utskottet antager, att hithörande bestämmelser kunna ändamålsenligt ordnas pä annat sätt än det nu föreslagna, hvilket synes medföra betydliga olägenheter af flera slag. I ett land med så olika naturförhållanden och näringsgrenar i dess särskilda delar, som Sverige, der i följd häraf, affärsställningen samt behofvet af rörelsemedel kunna vid samma tidpunkt vara på skiljda orter högst olika, och der slutligen de särskilda orterna äro till ställning och rörelse föga beroende af hvarandra samt än mindre af hufvudstaden, om denna ock i viss mån utgör en centralpunkt för större delen af landet, torde det svårligen vara rätt att införa en sådan gemensamhet uti nu ifrågavarande afseende, att samtlige landsdelar skulle undergå likformiga förändringar i rörelsemedlets belopp och vilkoren för dess begagnande. Men detta komme utan tvifvel att i betydlig mån blifva följden af den föreslagna anordningen.
Jag vill icke vidare utbreda mig deröfver, utan nämnde delta endast i förbigående. Hvad beträffar omläggningen af skenor och sleepers på enkel bana, får jag kanske äfven vid detta tillfälle uplysa, ali jag har sett rörelsen å enkla banor oafbrutet foilgä under reparationstiden, och man kan lätt begripa, att så måste vara förhållandet, då jag exempelvis blott nämner, att ehuru östra grefskapens jernväg ombytt sleepers flere gånger, räknanade man der öfver 100 bantåg om dagen. Tili svar å Frih. Palmstjernas anmärkt), om ringheten af våra transporter i Sverige får jag endast göra Hrnne en fråga. Finnes det väl någon Svensk, som igenkänner Nerike på Hr Frihms målning af en verklig ödemark. Jag tror tvertom, att de som rest genom Nerike skola finna, att det är en rik provins, för hvilken det icke fattas annat än alt kunna förflytta sina skaller från den ena punkten lill den andra. Hvad rörelsen vid Christiania beträffar, så har jag också der sett 4, 5 å 6000 hästar gå om dagen, men det var blott en kort tid, och jag är öfvertygad om, ali den, som rest emellan Nora och Orebro, skall hafva sett en massa af foror, hvilka kunnat på ett ganska positivt sätt öfvertyga om, att rörelsen i Nerike är ganska stor. Del är visst ganska försigtigt och mycket bra alt vänta, lill dess hvarjehanda institutioner i andra länder hinna utveckla sig, och tillegna sig dem så fullständiga som möjligt; men att vänta så länge, att man aldrig får dem; det är verkligen en allt för stor försigtighet. Så har det gått med gaslysningen i Slockholm, hvarom jag tror fråga väcktes redan för 25 år sedan, och Hrnne veta örn vi ännu fått eu sådan inrättning i hufvudstaden. linder det 3å4andra städer i Sverige hafva gaslysning, gå vi ännu och trefva i mörkret af lutter försigtighet all icke införa gazen. Jag hoppas, ali det icke måtte blifva samma förhållande med jernvägarna!
En fyrksättning efter hemmantalet, såväl som efter be vi Ilningen, var väl äfven i kommunal-förordningen den egentliga meningen, fastän föreskriften derom under nämnda 88 § i momentet A finnes affattad i nog svårfattliga, om ej tvetydiga ordalag. Då nemligen der säges, att vissa fyrkar höra hvarje hemman efter dess mantal påföras ulan hänseende till dess taxeringsvärde, men likväl samma fyrkar skola, enligt momentets slutord, beräknas efter förmedling, så menas väl dermed uti förra satsen fyrktalet, men i den sednare fyrkvärdel, och följer deraf, att vid hemmanens fyrksättning det endast blir samtliga kommunens hemmansbevillningar, som särskildt pä hvarje hemman fördelas, icke efter dess andel deri enligt debetsedel, utan efter hemmantalets blotta siffertal, i decimalform utfördt efter hundra fyrkar, d. v. s. hundra hundradelar pr mantal. Men en sålunda emellan hemmantal och bevillning liksom halfverad fyrksättning, sorn dermed blir i intetdera af seeudet rigtig eller rättvis, torde dock icke vara den egentligen åsyftade; och bör jag fördenskull endast till ett förtydligande af hvad i citerade förra moment af meranämnda 88 § är eller bör vara dess rätta mening, vördsamt på här ofvan anförda grunder föreslå dervid den ändring, alt ordalydelsen blifver följande: A) Hvarje i mantal satt större eller mindre hemman påföres, utan hänseende till dess taxeringsvärde, det fyrktal, som deremot efter etthundra (100) fyrkar på mantal svarar, och derjemte det fyrktal, som motsvarar beloppet af dess stalsbevillning, skolande fyrkens medelvärde i hvarje kommun efter förhållandet emellan summorna af dess hemmantal och hemmansbevillningar bestämmas på sätt derom här nedan sägs.
I de allra flesta fall sker denna vinterutfodring med späda talltoppar, som afhuggas i de vackraste ungskogsbestånden, af 15 till 20 års ålder, hvarigenom dessa till stor del förvandlas till en samling krymplingar, sorn, utbredande vidlyftiga qvistar åt alla håll, hindra ny återväxt att i den förstördas ställe uppkomma. — Ett annat, ehuru mindre vanligt, sätt att föröda tallskogen begagnas inom afiägsnarc delar af Ofvanåkers, Loos och Färila socknar i Helsingland, och består deruti, att den vackraste medelålders tallskog, som anträffas, kullfälles, hvarefter barken afskalas för att förvandlas till mjöl, som användes vid svinkreaturs utfodring. Der handel med dylikt barkmjöl bedrifves, förorsakas utan tvifvel stor skada å skogen, enär endast de längsta, vackraste och qvistfriaste tallarne, såsom med minsta arbete lemnande den mesta och bästa barken, dertill användas. Såsom skogsödande må slutligen ytterligare anföras skogseldar, men om än sådana alltjemt årligen förekomma nästan i hvarje mera betydlig skogstrakt, hafva de dock, i likhet med hvad ofvanför är nämndt om svedjandet, på senare åren blifvit mindre allmänna än förut. Såsom orsaker till skogseldarnes uppkomst omnämnes i de sydligare länen oförsigtighet vid svedjande samt torfoch jordbränning, och i de norra pro ') Efter qvinqvenniets slut hafva från statens sida åtgärder för införande af en förbättrad kolningsmethod blifvit förberedda, i det Kongl. Maj:t, med anledning af Rikets Ständers und. framställning om lämpliga åtgärders vidtagande för allmännare utbredande i landet af dels en förbättrad oell till större skogsbesparing ledande kolningsmethod. dels ock kännedom om torljords ändamålsenliga beredande till godt brännmaterial, den 19 September 1862 författandet af en ändamålsenlig och populär afhandling om kolning och de tjenligaste methoderna för dess verkställande, samt om bränntorf och dess beredning, — äfvensom att nådig framställning kommer att till Rikets Ständer aflätas 0111 ett anslag af 5,000
Menar ni verkligen att dessa unga tu göra sin » pligt », vare sig mot sig sjelfva eller mot de två andra, då de nu våldsamt qväfva en verklig böjelse för att på skilda håll knyta föreningar, som förlorat all helgd, då icke längre kärlek är grunden? Och dessa » pligtskyldiga » äktenskap, skola de någonsin kunna blifva till välsignelse? Jnga S — t. Eder artikel har länge varit uppsatt, men undan för undan måst stå öfver i brist på utrymme. Hilma G. 1888 års årgång från och med n:r 11 (der den längre följetongen tar sin början) kan erhållas inbunden till ett pris af 3 kr. En af Iduns många beundrarinnor. Vi känna ej sjelfva den omtalade sagan, men föra in er fråga till den kraft och verkan den hafva kan. Att intaga förut tryckta saker anse vi emellertid olämpligt. Red. », K a l m a r, p. r. (G. Svar märkt: » W. P ö s t e restante. m. B. VI vilja särskildt fästa uppmärksamheten på Iduns lämplighet för platssökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom för alla öfrlga slags F ä r g i A s p i n a l P s | n I U b I I M U IN l e annonser som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom 8. Qumeelius annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. o s o r! E n a m e l. För målning af nya och renovering af gamla möbler. Dosan bör aldrig stå öppen. Äldre saker, som ommålas, böra först rentvättas med varmt vatten, blandadt med något soda. Vid målning bör iakt tagas, att handen ej vidrör föremålet, emedan af värmen bildas luftblåsor, och torkningen till följd deraf fördröjes. För målning af blomkrukor, fogelburar För målning af jernsängar, korgarbeten m. m. Bör ej saknas i nå- got hem! Bör ej saknas i något hem! Erhålles i bleckdosor å 60 öre och kr. 1,50 pr st. Erhålles i bleckdosor å 60 öre och kr. 1,50 pr st. Lämpliga Lämpliga Penslar Pens ar till olika priser.
Det följande är närmast riktadt till de kvinnor, hvilka hafva håg för det vackra, men beklaga att de ej hafva råd att tillfredsställa sin håg; som suckande köpa stil' • lösa möbler, emedan blott dessa äro billiga; som tro sig nödgade att hänga sina taflor på tapeter, hvilkas oroliga rödbruna eller svartgröna fasoner slå ihjäl taflorna; som medmattbitar nödtorftigt söka skyla golfvens hårda hvithet o. s. v. Men om dessa kvinnor, när de sätta bo, följde en ung flickas exempel: att utvälja modeller till enkla, men stilfulla möbler, hvilka hon lät göra hos en landtsnickare, och sedan själf gaf en lätt dekorering af färg, så skulle — i möbelfrågan — det nyttiga, vackra och billiga kunna förenas. Hvad tapeterna angår, så kan man — genom att köpa de allra tarfligaste tapeter, men vända deras gröngrå eller mildt gula afvigsida utåt — med endast ett par kronors omkostnad förvandla väggen till en harmonisk bakgrund för både möbler och konstsaker. Efter ett mycket enkelt recept kan en hvar själf fernissa golfven i sitt hem, så att de erhålla en varm, gulbrun färgton. Den, som t. ex. af de billiga och stilfulla engelska kretontygerna själf syr kuddar till sina trä- eller korgmöbler, skall också härvid lätt ena det vackra med det billiga. handarbeten liksom dukningar af ett bord, där färgen hållit sitt segrande intåg med bordlöparen och blommorna Men ännu är den myckna vackra konstslöjden icke vorden organiskt ett med hemmets alla anordningar. Fåtalet kvinnor behandlar ett rum som en helhet, där intet bör finnas såsom blott enstaka vackert, utan där allt, färger som former, bör verka i samklang; där hufvudsaken bör framhäfvas och bisakerna, om än så vackra, underordnas; där man ena gången måste uppnå en verkan genom att fylla ett tomrum, andra gången genom att icke fylla det. Ändå färre förstå, huru en konstsak bäst skall framhäfvas, både genom sin plats och sin bakgrund. Kopparsticket t. ex. fordrar en enkel träram och gör sig bäst mot en någorlunda ljus, helst blågrå tapet; oljefärgstaflan åter fordrar en nå- got mörkare och helst grågrön bakgrund.
Högvördiga Preste-ståndet har jemväl till Utskottets förnyade behandling återförvisat minimi-tarifen, äfvensom 67, 71 och 109 §§:ne, så vidt de afse nämnde tarif, tillika med dermed sammanhang egande 49 och 104 §§ af gällande bevillningsstadga, på grund af yrkanden dels att, på sätt Herr Stolpe i sin motion föreslagit, ny minimi-tarif borde, med ledning af sednaste försäljningspris, hvart femte,år uppgöras, dels ock att denna tarif måtte helt och hållet borttagas samt uti 67 § stadgas, att fastigheterna borde uppskattas till deras verkliga värden, på sätt Herr Prosten Wåhlander uti sin vid Utskottets betänkande fogade reservation föreslagit. Under åberopande af hvad Utskottet i sitt förra betänkande, angående denna Iråga anfört, får Utskottet, som icke funnit skäl anförda, hvilka kunnat till ändring i dess förut uttalade åsigter föranleda, förnya sitt redan afgifna, af 2 Stånd godkända yttrande, hvarigenom bifall till Herrar Stolpes och Sandströmers samt Herr Kontrakts-prosten Tegnérs motioner uti förevarande frågor blifvit afstyrkt Beträffande den af Utskottet föreslagna underdåniga skrifvelse, så hafva så väl Ridderskapel och Adeln som Preste-ståndet, likväl med ändring af ordalagen i Ut skottets derot,n gjorda hemställan, godkänt en sådan underdånig skrifvelse, hvaremot Bonde-siandet afslagit densamma. borde Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit mätte täckas låta upprätta samt förelägga näst sammanträdande Rikets Ständer förslag till grunder för bevillningens fördelning samt sältet för deras tillämpning, efter hvilka på eli lämpligare och rättvisare sätt, än efter gällande bevillnings-förordning, den a/ Rikets Ständer fastställda bevillmngs-surnma må kunna fördelas till utgörande.
Frän LagUtskottet t 1:0 Under N:o 76, rörande frågan om förändring af Lagens stadgande uti 2 och 6 §• af 7 Cap. Haadels-Ralkeiu \ 120 Den 21 April. 2:0 Under N:o 78, öfver väckt Motion, om skyldighet för samtehge Embets-Verken , att vid hvarje halft års förlopp tid Riksens Ständers Justitiae-Ombudsman aflemna Arbets-förteckningar, m. m. 3.0 Under N:0 79, angående väckt fråga, om förändring af Rättegångssätt i Mål rörande Skjuttsnings-försummelser. 4:0 Under N:o 80, angående gjordt Förslag om ändring i ansvaret för fyileri och dryckenskap. 5:0 Under N:o 8r> öfver väckt Förslag att Mål, som angå fylleri och oloflig försäljning af Bränvin, Romm och Toddy, endast må af Allmänna Domstolarne upptagas, m. m. Föredrogs å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomiae-Utskottens under N:o 82, 8,3 och gy afgifne , samt den 14 dennes på bordet lagde Utlåtanden, i anledning af gjorde Anmärkningar vid de af Utskotten den j4 sistledne Februarii meddeite Betänkanden. 1:0 Rörande väckt Motion, om skyldighet för Priviligerad Jord att deltaga 1 Tingshus* och Prestegårds-byggnad. a;o Rörande .föreslagen ändring af Kongl. Den 21 April. 121 Förordningen den 30 September 1*790, om allmänna Vägarnes underhållande vintertiden. 3:0 Angående rättighet för dem, som låtit i Allmänna Brandförsäkrings-Verket försäkra sin å Landet ägande Åbyggnad , att undgå erläggande af Brandstod; och som sistnämnde irenne Betänkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne, ansåg Ridderskapet och Adeln nu ifrågavarande LJtlåtanden endast böra läggas till Handlingarne.
E n del tar saken kallt som J a k o b Ä r l i g och tänker: det reder sig väl för mig lika bra som för de andra, och så fortsätta de att arbeta på samma planlösa maner, andra åter bli nervösa och jäkta i onödan, af fruktan för att ej vara till nöjes, men högst få af kvinnorna ha männens sega, ihålliga arbetsförmåga, som närmast kan liknas vid lokomotivets: det går lugnt och jämnt framåt och drar lasset med sig trots alla hinder. D e t är just det bästa af alla arbetssätt, orubbligt och säkert skall arbetet utföras, det må vara stort eller litet, angenämt eller oangenämt. Bara framåt! D å skola nog till slut klagomålen öfver kvinnornas » omoraliska arbetssätt » försvinna: med andra ord, man skall ej nödgas höra, att kvinnorna taga betaldt för arbete, som de ej utfört ordentligt. Om jag ej misstar mig, har visst någon ärad författare framkastat det påståendet i Iduns spalter förut, och j a g t a r äfven hört det förr. E n annan sak, som » skämmer marknaden » som det heter, är att en hel skara unga, välbergade, ja rika flickor, åtager sig arbete, blott och bart för att ha något att göra och kunna få litet » extra nålpengar ». Detta är rent af en kräftskada, ej blott för kvinnorna själfva, utan för hela samhället, ty genom den billiga arbetskraften nedtryckas lönerna, så att de kvinnor, som verkligen behöfva lefva af sitt arbete, bli urståndsatta att göra detta. A t t kvinnorna börja känna behof af arbete, är ett godt tidens tecken, men må de då på inga villkor sälja sitt arbete till underpris, ty därigenom åstadkomma de tusen gånger mera skada än gagn. E t t ärligt arbete fordrar sin ärliga, välförtjänta lön, antingen man utför det för att vinna sitt lifsuppehälle eller blott för att öka sina » nålpengar », och man äger ej rätt att pressa ned lönerna för sina fattigare arbetssystrar blott » for lyst » för sig själf. D e t är dessutom demoraliserande, ty männen vänja sig vid att betrakta kvinnans arbete såsom underlägset sitt eget, och de bli dessutom förbittrade på sina kvinnliga arbetskamrater, emedan dessa, tack vare sina mindre anspråk på lön, tränga undan dem från många platser.
Uti ett från "Vallofl. Borgare-Ståndet lill detta Utskott öfverlemnadt Memorial, har Herr Waern andragit, hurusom Götheborgs så kallade Hemförare-Båt-Gille skall trycka trafiken med höga fraktafgifter, liggedagar och diverse extra taxalioner, så att åtskillige handlande vid exporter, till exempel af trädvaror, funnit sin fördel att, såsom en slags tull till Gillet, betala hälften af den enligt taxa belöpande frakten, endast för friheten att, i stället för Gillets båtar, få begagna andra, legda eller egne farkoster, hvilka, om man sig ej sålunda förenade, vore, i kraft af Gillets uteslutande rätt, confiscable; hvaraf det, efter molionairens tanka, ville synas naturligt, att upphörandet af nämnde monöpolium måste för alla dem, som till Götheborg försända effecter, hvilkas värde af den betungande afgiften nedsättes, utgöra ett stående önskningsmål, om hvars behandling af delta Utskott motionairen anhållit. Vid handläggningen af delta ärende har Utskottet inhemtat: att Hemförare-Båt-Gillet grundar sig på serskilda Resolutioner och Reglementen af den 9 Augusti 1620, den 27 April i63c) och den 5 Januarii 164», sedermera tiel efter annan bekräftade medelst Kongl.
Alltså och då, efter Utskottens tanka, dessa stadganden innefatta allt, hvad i detta afseende lämpligen må kunna såsom allmänt gällande påbjudas och de säkraste medlen att förebygga ali ojemn eller obillig fördelning af allmänna väghållningsbesväret, samt ett ovilkorligt påbud, af den beskaffenhet Motionairen föreslagit, icke sällan torde komma att stå i strid mot den grundsatts, som Lagstiftaren i detta hänseende antagit, tillstyrka Utskotten, sorn i allmänhet anse alla oeconomiska förfittningar, såsom beroende af locala förhållanden och mångfalldiga andra omständigheter, böra, så litet som möjligt, innefatta alltför vidt utsträckta speciela stadganden, att den af Olof Nilsson väckta motion må varda ogillad. Vidkommande derefter Andreas Hani* iöns hemställan, rörande skyldigheten att underhålla de så kallade Byvägar, hafva Utskotteninhemt-at, att, vid sistförflutne eller tSaö års Riksdag, enahanda fråga blifvit Väckt af Riksdags-Fullmägfigen And. Anderi* 20 Lagstimt Allm. Besv. sc/i Otc.Utsi;. Bet. N:ä i r. son från Calmare Län, hvaröfver de då förenade Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomié-Utsketten, under den i o Maji berörde år, afgifvit betänkande, deruti motionen Blifvit afstyrkt, osli hvilket betänkande är vordet af samtlige Respective Riks-Stånden bifallet. Och sorn, vid pröfningeft af delina sålunda å nyo väckta fråga, anledning icke förekommit att frånträda den grundsatts, som Rikets Höglofl.
I anledning af väckt fråga, att KrigsAcademien på Carlberg måtte såsom ElementarLäroanstalt, upplösas; i anledning af Väcklc motioner, dels om orgelbyggeriets 348 Den 7 September e. tn. befrämjande, och dels om upprättande af ett Institut, egentligen för kyrkosång; om upphäfvande af allt tvång, i afseende på lefverance af kol till vissa Bruk; angående väckt förslag örn medel till uppmuntran för fiskare, att bosätta sig i Bohus Läns skärgård; angående yrkade förändringar i stadgandet, om utkröningars beviljande å Härads-allmänningar; i anledning afåtskillige föreslagne åtgärder, till lindring i rustningsbesväret; om rättighet till dubbel tjenstårsberäkning för Lärare vid en LancasterSkola i Gefle och för Lärare vid alla i Riket inrättade LancasterSkolor, der minst ioobarn njuta undervisning; med föreslaget tillägg till Utskottets förut afgifne och af BorgareStåndet redan bifallne Betänkande, i fråga om bemmansdelars af olika numer sammanslående under en rök; om skattelösen af Eklesiastikhemman i Skåne; om bestämda föreskrifter för befordringar inom PostVerket och till derunder lydande befattningar; om fullkomlig frihet i afseende på köp och salu af tackjern, äfvensom vid jerntillverkningen i Riket; om upplösning eller förflyttning af Invalidjnrättningen vid Ulricsdahl; rörande väckt fråga om anläggande af en köping vid fiskeläget Fjällbacka i BohusLäns skärgård; rörande ett förändradt fångföringssätt; rörande yrkadt förbud emot otillåtne Landtmarknader, saint om Militaire Marknadsvakter och inställande af en Marknad i Borås, med undanlag Den 7 September e. m. 349 likväl af den del af berörde Utlåtande, sorn innefattade tillstyrkande af underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, angående den så kallade marknaden i Borås, hvilken blifvit af BorgareStåndet ogillad. 4:o Antagande till grundlagsenlig behandling, vid nästkommande Riksdag, af ConstitutionsUtskottets förslag till ett tillägg i i5 §.
Säkerligen finnas nu högst få, sora icke anse den oumbärlig. De som numera tredskas att ditsända sina barn äro, med högst få undantag, endast sådane, som genom nöd och bekymmer blifvit för allt likgiltige, och således äfven för sina barns framtid och uppfostran. Den allmänna sedligheten har väl snarare förbättrats än försämrats, men oändligen mycket återstår ännu att i det afseendet önska. Bränvinssupandet har, såsom ofvan blifvit näinndt, förminskats på landet, hvarigenom förbrytelsers antal äfven blifvit något mindre, men ännu äro begreppen om rätt och orätt för litet utvecklade hos den icke bildade klassen. Så anses t. ex. skogsåverkan nästan icke såsom något brott, och fa äro de, som göra sig samvete af att i handel narra andra. Skadligast af allt verkar likväl lättsinnigheten i lefnadssätt könen emellan. De oäkta barnens antal är ganska stort, och bland den arbetande klassen förlorar ganska ofta qvinnan ingenting i anseende bland sina likar, om hon blifver moder utan att vara gift. Det är alldeles icke ovanligt, att sådana qvinnor sedermera ingå giftermål, och det med andra personer än dem, som varit fäder till deras barn. i ganska många, kanske de flesta fall, blifver barnfadren icke känd, eller undandrager han sig af tredskande eller oförmåga att bidraga till barnets underhåll, så att detta ofta vanvårdas eller faller fattigvården till last. Måhända flertalet af dessa barn blifva således opålitliga medborgare, så väl genom bristen på uppfostran, som derigenom att allmänna lagen, på ganska goda skäl, i vissa afseenden ställer dem i sämre förhållanden till föräldrar och anhöriga, än personer födda af äkta säng, och lyckligt vore i sanning, om icke denna på sitt sätt paria-klass i en framtid blefve för samhället farligare, än man kan föreställa sig.