Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, att i Nåder fästa det afseende derå, som grundlag och allmän lag medgåfve; och trodde Herr Friherren således omförmälde del af den föreslagna underdåniga skrifvelsen höra derutur uteslutas,; och af Herr Friherre L. Boije, som ansett den af Utskottet föreslagna uppmaning till invånarne på landsbygden, att inom hvarje socken utse Gode Män, för att, dels hvar för sig, dels i samråd med Gode Männen ifrån öfrige socknarne inom samma härad, efter bästa insigt och öfvertygelse, men utan skyldighet att åtaga sig något lagligt ansvar, vaka öfver de omyndiges angelägenheter, ej stå väl tillsammans med de motiv, Utskottet anfört för dess beslut, att icke tillstyrka förslagen angående Förmyndare-Kamrars inrättande, och hvilka motiv Herr Friherren i allo biträdde, Herr Friherrn trodde det också vara olämpligt, att Konungens myndighet comprometterades genom en uppmaning, sorn det berodde Bihang till R. St. Prat. 1834. 7'de Sami. ysta Afd. 1 IQide Håftet. Lag-Utskottets Utlåtande No 108. af de enskilde att bifalla eller afslå; och Herr Friherren kunde ej inse nyttan af en dylik inrättning, utan ansvar för hvad som gjordes eller försummades. Enligt Herr Friherrens tanka hade Utskottet bort stanna vid dess afstyrkande af bifall till de gjorda motionerne; inom Hällo fl. Borgare-Ståndet: af Herr Böök: att förslaget om utväljande af Gode Män förmodligen åsyftade att bereda control derå, att Förmyndare uppfylla sina åligganden, men att någon verklig control icke kunde väntas af personer, som icke hade någon ansvarighet, som oftast skulle utses ibland allmogen och saknade förmåga att inse det rätta eller felaktiga af en Förmyndare-redogörelse, och hvilka alltid skulle finna det ytterst betänkligt, att emot en Förmyndares förvaltning framställa anmärkningar, enär desse, i händelse de pröfvades obefogade, kunde leda till reconventionstalani emot anmärkaren.
Banko förvandlas till årlig ränta härå efter 5 procent, motsvarande detta en årlig statsutgift af 1,920: 13. Infe. för Krigs—kollegii Artilleri—afdelning, sorn framdeles skulle behöfva årligen efter gångbart pris uppköpa 156! Sk® svafvel, erfordrades ett statsanslag motsvarande skillnaden emellan gångbara priset å detta svafvelqvantum och den summa, som nu med 9 Rdr 32 sk. för hvarje Sk® till Dylta Bruksegare årligen utgår; och som sorn medium af de pris, hvartill Krigs-kollegium under föregående åren uppköpt svafvel, uppginge till 18 R:dr 26 sk. 4f rst. Banko per Sk®, upptages denna skillnad, å 8 R:dr 42 sk. k\ rst. per Sk®, till ett årligt belopp af 1,388: — 1. den framdeles försvinnande årliga bevillningen för Dylta bruks tillverkade effekter upplages till samma belopp som ofvan, efter medium af 10 års räkenskaper, eller 37G: 46. 3iV hvarigenom Statens förlust skulle utgöra Banko R:dr 3,685: 11- 6 t Ve* Häraf visade sig således en årlig förlust för Staten af 877 R:dr 14 sk. 5,54 rst.
Den lyder sålunda; 5 Finnes ej viss betalnings-tid i skuldebref eller borgesskrift uts >tt, och vill borgesman blifva sin borgen fri; såga derom till borgenären, att han må kunna annan borgen af gäldenär tsga, Söker ej borgenär, inom ett år elter tillsägelsen sin fordran bos borgesmannen, örn denne borgat som för egen vkuld, eiler lagsöker han ej inom sagde tid gåldenåren, om borgen ej år så ingången; håfve sedan ej någon rått emot borgesmannen. Har gäldenär förbehållit sig viss Den 27 Augusti /, m jgj Uppsägnings-tid; njöte borgenär yttermera denna tid att borgesman eller gäldenär söka.” Jag kan ej inse, att detta stadgande, som är alldeles^nytt och ej finnes i vår nu. varande Lag, har något sa oskiljaktigt sammanhang med hvad i öfrigt i 7:de Capitlet af nya HandelsBalken förekommer, att det ju icke kan särskilt antagas, hvadan jag derå utbeder mig Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition. Herr Hjerta, GujiafJag kan ej annat ån instämma med den sista Talaren om vigten deraf, att någon åtgärd vidtages, hvarigenom man tryggar löftesmånnens rått, att uppsåga borgen, når den år gifven på viss tid. Således anhåller jag om proposition, i enlighet med Herr Ehrenborgs förslag, och, i Lil Ridderskapet och Adeln dertill skulle samtycka, ber jag, att de öfrige RiksStånden måtte inbjudas, att uti enahanda beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena. Herr Grefven och Landt Mar/ka Ilen gjorde proposition till bifall å LagUtskotlets förevarande Utlåtande. Ropades Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarJkallen hemställde, om Ridderskapet och Adelil behagade, med förkastande af berardo Utlåtande, antaga 16 §. i 7 C pillet af LagComiléens förslag till den nya HandelsILlken. jgå fyen 27 Augusti f. ni. Bifölls.
Under den 11 December 1857 har Kongl. Majit anbefallt Kammarkollegium att, efter det Kongl Majits samtlige Befallningshafvande blifvit hörde, afgifva underdånigt utlåtande i anledning af Rikets Ständers berörda skrifvelse; hvarjemte Kongl. Majit då tillika, utan afbidan på den utredning, som borde äga rum innan ärendet till vidare nådig pröfning förekom, fann godt dels utfärda nådig kungörelse angående legan för gästgifveri-, hålloch reserv-, äfvensom för kungsoch kronoskjuts, dels till samtliga länsstyrelser aflåta ett cirkulär, med föreskrifter angående skjutsentrepenaders inrättande. Derefter har Kongl. Majit under den 19 Juni 1858 behagat tillsätta en Komité med uppdrag, på sätt Rikets Ständer begärt , att efter inhämtande af upplysningar från de olika länens i frågan intresserade medlemmar, utreda och föreslå, huruvida och på hvad sätt skjutsningsbesväret må kunna från jordbruket skiljas samt denna vigtiga angelägenhet för öfrigt i framtiden på lämpligaste sätt ordnas. Denna Komité, som genom nådig remiss af den 18 Februari innevarande år fått till sig öfverlemnadt Kammarkoliegii ofvanberörda den 8 i samma månad till Kongl. Majit inkomna underdåniga utlåtande, har sedermera i frågan om åtgärder till ordnande af skjutsningsbesväret den 6 innevarande September afgifvit betänkande och förslag. 140:o af den 4 November 1857 angående Bergskollegii indragning (144). 1857 1857 den 11 December i underdånighet anmäld, då allmän kungörelse utfärdades angående Bergskollegii upphörande såsom särskildt, embetsverk och dess förening med Kommercekollegium; hvarefter öfrige i följd häraf nödvändiga föreskrifter klefve den 30 i samma månad meddelade. 141:o af den 4 November 1857, angående anslående af f. d. Profossboställe! vid Westgötha Regemente, Backabo M 5 Thorbjörnsgården, till boställe åt en särskild Länsman i vestra distriktet af Gudhems härad och Skaraborgs län (145).
»Ej må någon för framtiden gällande förklaring af Grundlagarne stadgas, utan på det sätt, sorn enligt föregående tvänne §§ vid ändringar i dem iakttagas hör. Efter deras ordalydelse skola de i hvarje särskildt fall tillämpas». Meningen och ändamålet af desse stadganden kan ej vara annat än att fullkomligen och ovilkorligt förhindra, det några frågor eller förslag, icke allenast rörande Grundlagars ändrande och uphäfvande utan äfven öfver deras förklarande, må i Ståndens plena kunna föras under någon slags ventilation, innan desamme, i föreskrefven ordning, först undergått Constitutions-Utskottets granskning och sedan, om de af detta Utskott blifvit gillade och tillstyrkte, hvilat till näst påföljande Riksdag. Det är äfven utan tvifvel af högsta angelägenhet, att ett sådant stadgande af Grundlagen bestämdt föreskrifves. Men också, då det skedt, och då derigenom nödig säkerhet för denna ordnings iakttagande är vunnen, så måste det till als intet tjäna att derutöfver utsträcka föreskrifterne till sådane ytterligare observantier, som på intet sätt mera bidraga till ändamålet. Af denna grund skulle det efter min tanka vara en öfverflödig tilläggning till förenämnde stadgande att förbjuda, det Grundlagsfrågor måtte kunna hos Constitutions-Utskottet anmälas lika så väl af Ståndens plena som af en enskild person. Jag kan ock således icke tro sådant vara Grundlagens mening på de anförde ställen. Om det ock skulle kunna yrkas och böra medgifvas, att frågor rörande Grundlagars ändrande eller uphäfvande, för en ytterligare säkerhet och för att undvika det inflytande, som man kunde föreställa sig ett helt Riks-Stånds önskan möjeligen hafva på Constitutions-Utskottets beslut, aldrig borde hos Utskottet utan af en enskild person anmälas, så kan dock sådant af intet skäl gälla för frågor rörande Grundlagarnes rätta förstånd och mening, deras tillbörliga tillämpning eller nya stadgars vidtagande för de händelser, som fordra det och för hvilka intet förut finnes förordnadt.
Vidare äskar Kongl. Majit, för den händelse båtsmännens beklädnad skulle komma att, enligt hvad Kongl. Majit uti serskild skrifvelse till Rikets Ständer föreslår, af kronan underhållas, uppförande å stat af årligt anslag härtill med R:dr 28,000: För verkställighet af planen för beväringens vapenöfningar erfordras, hvad sjöförsvaret beträffar, följande årliga anslag, nemligen: a) för sjelfva vapenöfningarna af beväringsmanskapet 38,213: 32. •— b) för samma manskaps beklädnad och beväring 19,558: 44. — c) för stammens vapenöfning 8,471: 3ö. — d) för gevärens underhåll 500: Och föreslår Kongl. Majit, under åberopande af de skäl och upplysningar i detta ämne, hvilka Transport R:dr 94,744: 16. — 15,397: 24. Kongl. Maj.ts K åd. Prop. till It. St. 1847. 25 Transport R:dr 94,744: ig. — innefattas uti bifogade protokoll öfver Sjöförsvars-ärendeu för den 9 innevarande månad, alt berörde anslag, tillsammans utgörande 66,744 R:dr ig sk., nu mätte till uppförande A Lotsen'- och Fjrings-Stater}!a. Då Kongl. Maj:t anser nödigt att inflytande båkoch lols-medel hädanefter, som hittills, oförryckt bibehållas såsom en tillgång lör lotsoch båk-inrättningen, samt denna inträd här nedan bland Stats-verkets inkomster upptages med förhöjd beräkning lill 78,000 R:dr, i stället för vid sista Statsregleringen beräknade 73,000 R:dr, utföres här såsom tillökning i nuvarande anslag R:dr 5,000: På sätt Rikets Ständer vid sisla Riksdag begärt, har undersökning skett om förhållandet med lotspersonalens nuvarande aflöningsvilkor.
Jag tror visserligen också, att smärre fel deri finnas; men jag anser dem ej vara af den vigt, att det hela derföre hör förkastas. Och för att förekomma en sådan utgång, i följd af fördomar och otidiga farhågor, skulle jag tro Den 23 Februari i f. m. 43 det vara nyttigt, att desse Grundlagsfrågor lemnades ytterligare oafgjorde till nästa Riksdag, samt emedlertid underkastades Allmänhetens omdöme och yttrande. Skulle under tiden ett eller annat nytt förslag i samma ämnen framställas; ser jag ej något hinder för ConstitutionsUtskottet och Rikets Ständer att deröfver yttra sig; tverlom vore det, i min tanka, en fördel, om Rikets Ständer vid nästa Riksdag hade att välja tvänne olika redigerade förslag i detta afseende. Af desse skäl vågar jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om Proposition till Ridderskapet och Adeln, alt ifrågavarande GrundlagsFörslag må lemnäs hvilande till nästkommande Riksdag, •• samt att de öfrige RiksStånden må anmodas att häruti instämma, och att denna Rikets Ständers önskan må till Kongl. Maj:t i underdånighet frambäras, allt i enlighet med hvad 81 §. Regeringsformen för dylike fall stadgar. Friherre Boije, Ludvig: Jag bör kanske först yttra mig öfver den siste värde Talarens förslag, att pröfningen af desse Grundlagsfrågor må ytterligare uppskjutas till nästa Riksdag. Ett sådant upskof skulle, i min tanka, ej tjena till annat, än att qvarbålla Nationen i oro och fruktan, att få ett förändradt Regeringssätt. I alla fall bör det nu icke äga rum; ty de ifrågavarande projecterné äro af så ofullständig 44 Den a3 Februarii f. m. beskaffenhet, att de ej kunna bifallas. Det är dessutom icke något hinder att, äfven om dessa förslag nu förkastas, få samma ämne under afgörande hos Rikets Ständer vid nästa Riksdag; emedan hvilken Representant som helst kan vid denna Riksdag å nyo väcka ideen hos GonstitutionsUtskottet, med mindre fara för Nationen, än om de nuvarande förslagens pröfning skola ytterligare upskjutas.
Fölgden af allt detta 'olifver, att up”märksamheten concentrerar sig till Styresman på ”stället. Jag tillviter honom hvarken vanvård ’’eller misshushållning, men hvad jag med säkerhet anser mig finna är, att han åtminstone 6,68 StatsUtslottets Betänkanden. ”ej har lyckan för sig, och jag dömmer af hittills erhållne resultat till nödvändigheten att ”försöka verkningarne af ombyte med person. ”Man är dervid så mycket mindre bunden att ”antaga en inom-TjiäTlStaterne i Ridkonsten skicktig Man, son” Riksens Ständer redan vid 1812 ”års Riksdag funnit, att en redlig, kunnig och ”värdig Man såsom StuteriDirefteur borde anta. ”gas, då vid Stuteriet idke någon RidSkola fin”nes; hvaremot Hästars upfödande, vård och ”skötsel utgör hufvudföremålet för StuteriDirec”feurens omtanka. Till vinnande af ett redan ”länge förgäfves sökt ändamål skulle i min tan”ka äfven bidraga, att Tjenstemän på stället ic”ke borde tillika få vara Arrendatorer af Angar. ”Sådane äro mina tankar, dera jag vördsamt ”framställer till Riksens Ständers uplysta och ”patriotiska bepröfvande, vid en tidpund, då den ”Kongl. Committéen, hvari jag deltagit utan att ”se dess bemödande krönt med framgång, nal”kas dess uplösning och Stuteriet fruktansvärdt ”dess förstöring.” Herr Presidenten och Commendeuren cort Schulzenheim anförde: ”Wid de öfverklagade tal”rika dödsfall ibland Hästar vid Strömsholms ”Stuteri, har jag trott mig böra erindra, att så'dane olyckshändelser oftast kunde förekommas 'genom en fullkomligare HästLäkare eller så ”kallade Veterinaire-kunskap. Ett årligt arfvode ”gifves väl vid Strömsholms Stuteri åt en Häst”Räkare; men denne torde sjelf medgifva, att ”han saknat tillfällen i nämnde vetenskap in”hämta grundelig kunskap. 'Rikets Höglofl.
Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 646, angående yrkadt upphäfvande af Gränse-Tullbevakningen mot Norrige, fann Preste-Ståndet, som redan bifallit Utskottens först i ämnet afgifne Betänkande, för godt att lägga ofvanberurde Utlåtande till Handlingarne. 3^6 Fröt, Ut dr, d, 10 Dccetnb, 1823 t S. D. f. rn. Vid å nyo skedd Föredragning af Bevillnings.Lagoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o C6) i anledning af yrkade Förändringar i den nu gällande Seglations-Ordningen, ansåg Preste-Ståndet, det borde nämnde Utlåtande till Kongl. Maj:t i underdånighet ofverl emnås, till det afseende och den påföljd Kongl. Maj:t i Nåder finner af nöden; helst i Utlåtandet flere Puncter innehållas, hvilka bero på de beslut, som Kongl. Majrt Nådigst täcktes vidtaga, i afseende nå de af Riksens Ständer till en utvidgad Handelsfrihet förotagne åtgärder. ;> s, D. f. m. Då nu å nyo föredrogs Stats samt Allmänna Besvärs, och Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 643, i frågan om årligt understöd för Dykeri-Comraissarien Vestbeck, fann Preste-Ståndet för godt, att med afslag å berörde Utlåtande förena sig i Högloft. Riddrskapets och Adelns beslut, enligt hvilket Herr Vestbeck tillägges uppå Allmänna Indragnings Statens blifvande behållningar, en årlig Pension af 600, Riksdlr.
Men det kan åtminstone icke anses vara någon illusion, att borttagandet af 360,000 R:dr årligen i mantalspenningar, hvilka under 50 års tid och, såsom jag förmodar, äfven under de sista åren varit i jemnt stigande, är en förlust för Statsverket, som på annat sätt måste återtagas. Och med det begär alt minska de ordinarie skatterna, som här i går gjorde sig gällande, och hvilket äfven i dag somliga vilja än vidare utsträcka, kan jag icke fatta annat, än att vi slutligen råka in på. den farliga grundsats, som tilläfventyrs många önska, att alla ordinarie skatter skola försvinna, och att Statens behofver skola fyllas genom bevillning. För min del anser jag detta för en stor olycka för landet; men vill deröfver icke yttra mig, enär saken redan förut blifvit på detta rum tillräckligt utvecklad. Jag fortfar med mitt yrkande om återremiss. Hr Wolffelt: Då jag föreställer mig, att Utsk:s ifrågavar:dé Utlåt, blir af R. o. Ad. återremitteradt, tager jag mig friheten fästa Utsk:s upmärksamliet på några ord, som tarfva en närmare tolkning. Jag menar nemi. husmän oeh backstugusittare. Med husmän tror jag, att man i de södra provinserna förstå torpare; hvaremot ordet backstugusittare förekommer i alla rikets provinser; men bland dessa personer finnas sådana, som sitta på sina afträdda hemman med ganska betydliga undantag, hvadan jag 5 H. 28 434 Den 23 Mars e. m. tror att mellan ifrågavar:de båda benämningar den skillnad i begreppet bör göras, att man med husmän förstår sådana, som icke éga jord, och med backstugusittare sådana, som icke njuta s. k. undan tags -förmåner. Hr Gr. o. Landtm:s härefter först till bifall å StatsUtskis förevar:de Utlåt, framställda propos. besvarades med Nej, och uppå sedermera framställd propos., blef detta Utlåt., på grund af de deremot gjorde anmärkmr, af R. o. A.d. återremitteradt.
PresteSt.; sä har jag icke kunnat underlåta alt för mig sjelf uppkasta den frågan: hvad kan väl vara orsaken, att, allt detta oaktadt, så många ledamöter, hvilka talat mot förslaget och som fulleligen pä förhand varit vissa om sin seger, likväl funnit nödigt ali inlägga i motiveringen af sina anföranden en så alldeles ovanlig värma? Hvad kan väl vara orsaken, att åtskilliga ledamöter, om hvilka man redan förut nogsamt och till öfverflöd har sig bekant, att de icke älska democratien eller tidningarna, likväl funnit så särdeles angeläget ali i dag ånyo afgifva en särskild förklaring derom, i de kraftigaste uttryck ? Jag anser vidare nödigt att taga något i betraktande de termer, som motständarne lill förslaget nyttjat, såväl om sjelfva detta förslag, som om dess försvarare. Några föreg-.de talare hafva ansett grannlagenheten fordra alt förbigå dessa termer, men jag måste bedja om ursägt, alt jag icke helt och hållet kan följa deras exempel; ty det är, hurudan än utgången af hufvndsakeu må blifva, icke likgillligt, i och för det moraliska intrycket af hela denna debatt, att hvarje ledamot och hvarje åhörare, som utgår från detta Hus, må derifrån kunna medtaga en rättvis och opartisk, på verkliga skäl grundad öfvertygelse, om hvilkendera sidans ledamöter begagnat sig af den mest logiska bevisningen och varit mest tolerante mot sina motståndare och hvilkendera det är, som brustit häri, medan den velat ät sig sjelf förbehålla patriotismen såsom ett monopolium. Jag tager mig derföre friheten upprepa några af dessa uttryck.
Maj:ts Nådiga af-i görande beroende fråga blifvit af RiksStånden Den 8 Julii. 2 23 fattade, jemte Utskottets Betänkande och dervid bifogade serskildte meningar borde till Kongl. Maj;t i underdånighet öfverlemnas. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande af nedannämnde Utskott den 6 dennes afgifne och sistlidne gårdag på bordet lagde Utlåtanden: AJ Stats-Utskottet: 1) Angående sluteliga bestämmandet af Ståndsoch UtskottsCancelliernes aflöning. 2) Angående serskildt arfvode åt ExpeditionsUtskottets Secreterare, för besörjande af tryckningen utaf Bihanget till RiksStåndens Protocoll, m. m. 3) Angående Gratification åt Stats-Conn missarien Frödelius, jemte aflidne Stats-Commissarien Lunii Enka. Aj Statsoch BancoUtskotten: Öfver anmärkningar vid Utskottens dets 23 sistledne Junii meddelte Betänkande, i an. ledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition rörande behofvet af serskildte penningetillgångar till upphandling af Spannemål, Ut supra. 324 Den 11 Julii. Höglofl. Ridderskapet och Adela åtskiljdes kl. half till 9 om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Lördagen den II Julii* Plenum klockan 10 förmiddagen. Upplästes till justering och godkändes så väl ExpeditionsUtskottets insände förslag till S, 9 och io §. §. af Riksdagsbeslutet, som ock det från Bevillnings Utskottet inkomne Förslag till en förnyad Chartae-Sigillatae-Förordning. Herr Manner stam, Johan: Vid det den 8 dennes eftermiddagen fattade beslut, angående de af Statsoch Banco-Utskotten tillstyrkte bidrag till Spannemåls uppköp, var jag från-» varande, emedan jag hade anledning förmoda, att Den ii Julli. 225 att endast Protocolls-justering då skulle före. komina.
Maj:t förnya sin vid sista Riksdag i underdånighet gjorda anhållan, att i ämnet erfarne och kunnige män måtte utses att en fullständig revision och omarbetning af fattigvårds-stadgan verkställa; så och då de anmärkningar, hvilka blifvit af motionären anförda såsom skäl för de af honom föreslagna förändringårne, till större delen blifvit af Utskotten underkände, samt i allt fall, den ar 1S53 förändrade Fattigvårds-förordningen så kort tid varit gällande, att erfarenheten vid dess tillämpning icke torde kunna åberopas såsom giltig anledning till en dylik anhållan, få Utskotten, med afseende jemväl derå, att Kongl. Majit vid utfärdandet af samma förordning täckts i nåder godkänna de af Rikets Ständer vid de två sistförfluten Riksdagarne i förevarande ämne uttalade åsigter, vördsamt hemställa, att Peter Gabrielssons omförmälda yrkande ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stocksolm den 4 Augusti 1854. Reservationer af Herr Friherre Alströmer, C. J. O.: “Kongl. Förordningen angående fattigvården i Riket af den 13 Juli 1853 stadgar i g. 2: “vilja samhällets samtlige, vid sockenstämma i beslutet deltagande, medlemmar, i afseende på fattigvården fördela samhället i kretsar eller rotar, med åliggande för en hvar af dessa att försörja dithörande fattighjon, vare sådant ock tillätet; och gälle detta beslut hvarje gang för fern år, efter hvilkas förlopp frågan ånyo skall till öfverläggning förekomma och de fleste rösterna bestämma, om fördelningen må ytterligare för fern är fortfara.® En enda röstägande kan således förhindra tillvägabringandet af en så beskaffad utaf fattigvårds-samhällets alla öfriga medlemmar önskad och nyttig ansedd fördel - Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottens Betänkande, M 20. 15 ning.
En secret har jag dock haft en smula umgänge med denne aimable cavalier. I förra wickan war han så gracieus at skänka mig en charmant present, beståendes af en mouchedosa af skölpadd och en ask pommade de Paris, souveraine at befrämja hårwäxten, och i går afton passade han mig i farstun när jag återwände från en promenad i staden. Wet du, hwad han sade til mig? Mon Dieu, Mademoiselle, hwad jag är lycklig at äntligen hafwa mött Er ensam. Ni är alt för söt! Hwarpå jag swarade en souriant. Jag har aldrig hört någon säga det för! – Icke det? Då feliciterar jag mig at wara den förste, som får säga Er det. – Badinage, min herre, badinage, fast jag Gud ware prisad är utan lyte. – Oh la belle modestie! Jag swär at Ni är charmante, och at jag är förbålt kär i Er. Jag blir den lyckligaste bland dödlige, om I täckes nämna mig til Er riddare. Just då jag skulle swara härpå måste han förswinna, ty någon kom, men dess förinnan smusslade han en biljet-doux i min kjortelsäck. Men när jag kom in därhemma, var jag både röd och hwit och det gick ikring i knoppen på mig. Hur är det fatt, frågade min altid tendra mor. Jag måste swara, at jag wisst gått i drag och fått ryggskott och borde i säng. Men då kan du tro, at mèren genast kom med kamfert och fläderthe, Trawenfelts ältsalfwa och hela husapotheket. Det war intet annat än at hålla god mine i elakt spel och äta all den swåra medicinen. Så tändes lilla sjuklampan, och der låg jag under bolstrar och kuddar och swettades. Men bara ma chère mère wäl hunnit i säng, war det jag som slog sparlakanet åt sidan, tog brefwet ur fickan och läste. Det lydde så här ... »Min lilla sköna!