Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom dessa med liera olägenheter, sorn åtfölja Systemet, lärer ej få förbises de mångfalldigt ökade och ganska tryckande municipul-bestyr, som deraf uppkommo, till egenskapen af desto obehagligare art, sorn, om ej ändamålet skulle alldeles förfelas, de förutsatte nödvändigheten alt med uppmärksamhet följa äfven sådane föremål, som ligga inom den enskilda verksamhetens krets; hvadan Utskottet, som, af Herr Friherre Cederström dertill uppmanadt, nu ej kunnat undgå, att sålunda vidröra Systemets brislfälligheter, ehuru desamma vid flere Riksdagar redan blifvit klart och tydligt ådagalagde och insedde, får, med åberopande af hvad Utskottet härom uti Betänkandet N:o 5 förut anfört, ytterligare vördsamt afstyrka antagandet af iSio års Bevillningsgrnnder, med eller titan den deruti af Herr Friherre Cederström föreslagna förändring. Såsom anledning lill klander mot de af Utskottet föreslagne hufvudprinciper och deras utveckling i betänkandet, hafva flere Ledamöter anfört, bland annat, att Utskottet förbisett förm o lien af den indirecla beskattningen, och en Ledamot inom Högvördige PresteStåndet har till och nied gått så långt, att han ansett Utskottet hafva felat deruti, att det icke hyllat en sanning, hvilken icke blott inom denna, utan inom de fleste Representationer, gör sig allt mer gällande, att nemligen den indirecla beskattningen har många och stora fördelar framför den directa , och att man således till beredande af landets och hufvudnäringarnes uppkomst bör söka, så mycket möjligt är, åstadkomma den senares förminskande, i samma nion man för Slatsbehofvens fyllande måste öka den förra.
Detta skulle åter förlora mycket af sitt behag, om beslutet inom RiksStånden, i afseende på Revisorens förtjenst af beröm eller tadel, utföll ofördelaktigt. När dessutom Kongl. Maj:t vid föregående Riksdag förklarat Tacksägelse-adresser ej vara constitutionelle, hemställer jag, om den nu föreslagna väl kan vara lämplig. Jag önskade derföre, att motionen finge förfalla utan proposition derå. Grefve Horn, Claes Fredrik: Det torde vara öfverflödigt för mig att gifva tillkänna motiven för min gjorda framställning; de äro redan ådagalagde af Herr Hjerta. Då jag väckte frågan, var det icke min 7° Den 22 Ja n un r ii f. in. mening att hvarken smickra Herrar Revisorer eller blottställa deni för något klander; jag tror, att de böra vara öfver så väl det ena, som det andra. Blott den kan möjligen blifva blottsläld, som skulle vilja vägra att uttrycka ett godkännande af Revisorernes mödosamma och väl uppfyllda värf; och då här endast är i fråga alt gifva tillkänna en opinion, som Ridderskapet och Adeln redan uttryckt genom förkastande af den nya Instructionen för Rikets Ständers Revisorer, kan jag icke finna, att Ståndet här på minsta sätt skulle kunna blifva blottstäldt. Saken är föröfrigt icke af allmän, utan af enskild egenskap; ty jag har gjort min framställning till Ridderskapet och Adeln, icke till Ständerna. Jag kan derföre icke dela Herr Hjertås åsigt, att frågan bör behandlas såsom motion och remitteras till StatsUtskottet, utan jag tror den blott innefatta en enkel hemställan, som Herr Grefven och LandtMarskalken, utan remiss, kan framställa till Ståndet. Jag förnyar alltså min begäran, att Herr Grefven ocb LandtMarskalken täcktes inhemta, huruvida Ridderskapet och Adelil instämmer i den framställning jag gjort. Herr von Hartmansdorff, August: Då Motionairen, såsom skäl lill förslagets godkännande, anfört, att Ridderskapet och Adeln redan på förhand skulle hafva gillat motionen, genom förkastande af den nya Den 22 Ja n u a.r i i f. m.
Af de under sistnämnde tvänne år till allmänt arbete dömde personer voro år 1854 2 män och 3 qvinnor, samt » 1855 2 män och 4 qvinnor sådane försvarslöse, som icke blifvit straffade för gröfre brott, men enligt Kongl. Kungörelsen den 13 Juli 1853 undergått varning inför Sockennämnd eller Tillsyningsman. Förhållandet med folkundervisningen inom Länet år 1855 inhemtas af följande Tabell: Fögderier. Befintliga Folkskolor. Examinerade Skollärare. Antal barn, som Beloppet för år i 1855aftiilRänteriet influten 1 Folkskol eafgift. Fasta. Flyttbara. äro i skolåldern. bevistat skolan. Banko. R:dr sk. r. År 1850 funnos inom Länets sex fögderier tillsammans 63 fasta och 98 flyttbara folkskolor. Således hafva under dessa fem år tillkommit tillsammans 9 af det förra och 2 af det sednare slaget. Utom den i sista kolumnen af förestående Tabell upptagna folkskole-afgift har särskildt understöd af statsmedel till folkskolelärares aflönande beviljats åtskillige församlingar, inom hvilka folkskoleafgiften befunnits otillräcklig. Beloppet af dessa särskilda understöd utgjorde nämnde år för hela Länet Femhundra tjugo Riksdaler banko. 15 Från det bär i staden befintliga Skollärare-Seminarium utexaminerades: år 1851 » 1852 » 1853 » 1854 » 1855 13 elever. Dock synes af den införda Tabellen, att många af Folkskolorne i Länet ännu sakna examinerade lärare. Jo7'dbruket är Länets hufvudnäring.
Det enda skäl, som deremot skulle kunna förebäras, vore, att akademien fruktade att de experimenter och försök i landtbruksväg, hvilka årligen företagas och som stundom kosta rätt betydligt samt ej alltid lyckas, skulle genom de summor, sorn räkenskaperna genom dem få vidkännas, föranleda till oblida anmärkn-.r, helst som man ej kan begära att de, som för ämnet äro fremmande skola rätt upfatta vigten af dessa praktiska företag; men i det fallet åter, tror jag 108 Den 26 Februari. att K. Kammar-rätten skalle billiga de uplysningar, som i denna väg afgåfvos, hvarföre jag icke heller i sistnämnda omständighet kan finna skäl, att Landtbruks-akademien skulle undandraga sig en form den alla andra verk hos oss äro underkastade. Till följd af hvad jag här i korthet anfört, hemställer jag om ej R. o. Ad. vill antaga Vällofl. BorgareSt:s inbjudning och besluta, att K. Kammar-rätten framdeles måtte komma att granska Landtbruks-akademiens räkenskaper ? Frih. Palmstjerna: Garl Otto: Emot det StatsUtsk:s utlåt, som föreslog en underd. skrifvelse till K. M. med begäran, att Landtbruks-akadem:s räkenskaper skulle underkastas revision i K. Kammar-rätten, har jag icke reserverat mig och bar således mot sjelfva saken intet att erinra, hvaremot, i afseende på den nu föredragna inbjudningen förhållandet är olika. I den frågan, huruvida en skrifvelse i ämnet borde till Konungen afgå eller icke, hafva nemi. 2:ne Stånd slädnät emot två, hvarigenom densamma, enl. 75 § Riksd.Ordn. är förfallen. Ordalydelsen i den citerade §:n är följande : ”skulle två Stånd stadna emot två, förfalle frågan och förblifve vid det., som tillförne stadgadt varit, utan att samma fråga må kunna vid den riksdagen å nyo väckas eller uptagas Att nu ingå på den framställda inbjudningen, vore, i min tanka, ingenting annat än att ånyo uptaga en fråga, som redan för 14 dagar sedan är de facto förfallen.
s i g en oerliörcl inängd skrynkliga alileten, infd1ii.a munnar, clinnmiga brillor och slirunip11 w h.äiicler, meii ingen h d s 11.aiid lilwäl., som. har tv&amp; lat^^ ringm. Det var allla de hänsofna gamla ii~ainsell.eriia i Sveriges lalid, ' soin 11.~110 niidn attsiniissa i Österhaniiige lyyrla. sig hennes döda syster frani mot lie~iiie. D Syster, &amp; ngrar c l ~ i 1- vad clii gjort för dessa di11.a systrar?)) Nej u, sade inamsel1 Fredrika. sHvad 11.ar j ag att vara glad ijfver oiii ej öfver det, att det 1:) l.ef mig besliiii$t altt as&gt;) ' beta fur dem! J a g offrade en. ghiig mitt författareanseeiidc för dem. J a g är glad, att jag visste l ~ a ja.g d offrade och ändn gj orcie det. » Sh kan d11 stanna och liöra mer)), sade systern. I cletsainim h.örcles iitigon tala. borta i koret, en inilcl, ineii tydlig röst. » Mina systrar r, sade st&amp;111man, ~ v ~ belclaga~isvärda r t slakte, v&amp;rt okiinniga och f ' örhA: ~lacle släkte skall siiart ej fi1111as 111ei:. Gncl liar velat, att vi skola dö u t frih jorden. Rära v ä ~ i n e ~ vi, skola snart vara en saga Blott. De gandn mmseller~ias matt är fyllclt. Döden rider om.kring iite p&amp; kyrlivägeii för att t r f i den sista af oss. Iniian agsta inidattsi si näs sa är Iion död, cleii sista gamla inainselleii. » Systrar, systrax!
Bonde-Ståndet har, i nära öfverenstämmelse med nu gällande föreskrifter och med bibehållande af begränsningen uti införselsrätten af grof ull till vissa släder, stadgat, att endast två slag ull skulle i taxan upptagas, nemligen det ena, ”grof Jutsk, Isländsk, eller annan likartad", och det andra, ”finare slag”, samt, i afseende å den förevarande paragrafen, förklarat, att orden ”grof och medellin ull,” borde förändras i enlighet med Ståndets beslut om artikeln ull till ”grof eller finare ull.’’ Borgaie-Ståndes åter, som för ull bibehållit tullbestämmelserna i nuvarande taxa, med tillägg efter orden: ”grof Jusk och Isländsk” af dessa: ”eller annan härmed jemförlig”, men afslagit Ut - Bevillnings-Utskottens Utlåtande, N.o 16. skoltets tillstyrkande, att oftanämnde inskränkning i rättigheten alt införa grof u!l till vissa städer måtte fortfara, så att den borde tillåtas till införsel i alla stapelstäder, har återremitterat det föreslagna tillägget till 9 §, på grund afgjord anmärkning dervid, att dess lydelse icke vore lämplig, sedan Ståndet sålunda medgifvit, alt ull linge till alla Rikets stapelstäder införas, samt enär i sagde tillägg talades om grof och medellin ull, hvilket ej stöde i öfverensstämmelse med Ståndets beslut angående de ullsorter, som äro underkastade olika tullafgifter. Utskottet, sorn af hvad sålunda förekommit anser vara ådagalagdt, att samtlige Riks-Stånden äro ense deri, alt, derest ull fortfarande skulle komma att eftpr dess olika beskaffenhen åsättas serskilda tullbeslämningar, vare sig två eller flere, enahanda rättighet bör, på sätt Utskottet föreslagit, tillkomma schäfferiegare och ullproducenter vid införtullning af sådan ull för hvilken egaren ej vill erlägga den högsta tullafgiften, sorn elen, hvilken för närvarande är tillerkänd Fabriksoch'
17 med återremissen, nu till behandling företagit, yrkar Nils Håkansson, att, då inom Kronobergs Län skall hafva inträffat, att Autoriteterne straxt efter Comitéernes sam' inanträden, till verkställighet befordrat de • Comiierades Förslag i afseende å oroterade | hemmans indelning till ordinarie rotering, I men sådant icke bordt ega rum, innan Rikets Ständer pröfvat och godkänt förslaget, I Rikets Ständer nu måtte hos Kongl. Maj:t i I underdånighet anhålla derom, att denna verk! ställighets-åtgärd genast varder upphäfven,- j samt dessa hemman, tills vidare och intill. I dess Rikets Ständer kunna annorlunda förordna, försättas i deras förut befintliga | skick i afseende på roteringsbördan; och hafva, i dessa sålunda gjorda hemställanden, Riksdagsfullmägtige Anders Danielsson och | Anders Håkansson från Elfsborgs Län, samt Casper Wijkman från Upsala jemte flera af i det Hedervärda Ståndets Medlemmar sig I med Nils Håkansson förenat. 6:0 Af Nils Strindlund från Vester; Norrlands Län, att de öfverklagade roteringsåtgärderne äfven kommit att sträcka sig till sådan jord, som redan i sjelfva Verket underI gått ordinarie rotering, i det åtskillige egare Si/i 1 till Rih‘St, Prof, 1828 och 1829. 4 Semi, 2 A/J, ie;é Hit. 3 18 Statssamt Allm• Eesv-o.Oec.- Vtsk<Utl,N:o 44. till fjerdedelshemman, för att bereda sig rättighet till ytterligare klyfning af sin jord, atagit sig ett och annat ars förhöjning i skattetalet , hvarigenom inträffat, att, da ökad rotering sådane hemman nu blifvit ålagd, desamma 1 sjelfva verket blifvit tvänne gånger roterade.
Den massa af anklagelser, som blifvit hopad öfver Konungens nu under tilltal ställde Rådgifvare, drabbade väl icke Herr StatsRådet belt och hållet, men hans andel derutaf var dock tung nog för skuldror, redan tryckta af år och mödor, och Herr StatsRådet hade derföre ansett sig böra serskildt svara i de ämnen, som honom rörde, och utbad sig få uppläsa hvad han i sådant afseende nedskrifvit. Herr Justitieombudsmannen erinrade härvid: RiksRätten hade genom beslut den 29 Mars nästlidet år utstakat den ordning, som, med anledning af Herr JustilieOmbudsmannens indelning af de serskilda åtalen, borde vid deras 353 utförande ega rum. Denna ordning var äfven i dag iakttagen ej mindre af RiksRätten, som låtit hvarje af Herr Justitieombudsmannen instämd sak serskildt uppropas, än äfven af öfrige Svaranderne, då de vid sådane upprop serskildt svarat i hvarje sak. Herr Justitieombudsmannen trodde således, att jemväl Herr StatsRådet Poppius bordt ställa sig nämnde beslut till efterrättelse, och hemställde till RiksRätten och Herr StatsRådet sjelf, om icke hans förklaring åtminstone borde anses afgifven serskildt för hvarje serskild sak, den omfattade, helst härigenom Herr StatsRådets rättighet, att i förklarings väg andraga allt hvad han nödigt aktade, en rättighet, den Herr Justitieombudsmannen ingalunda hade för afsigt att Herr StatsRådet betaga, syntes icke kunna lida någon inskränkning. Herr StatsRådet Poppius genmälte: Det vore långt från honom att vilja hindra Herr Justitieombudsmannen att vid rättegångens utförande begagna de ordalag och den tankeledning, Herr Justitieombudsmannen för sina afsigter och ändamål fann nödige; men formen och innehållet af förklaringen öfver Herr JustitieOmbudsmannens påstående ansåg Herr StatsRådet, enligt den enda rättegångsordning, som af Lag och förnuft godkändes, bero allenast af honom, såsom anklagad. Hvarje häi’emot stridande åtgärd vore inqvisitorisk och gående derpå ut att tvinga den tilltalade svara så, som åklagaren önskade.
Vid Statens öfrige embetsverk kan någon ledighet vara att påräkna för tjenstemännen, men inom Banken är förhållandet icke sådant, ty om allmänheten skall der rätt betjenas, finnes der ingen hvila, och då mäste man tillse, att Bankens tjenstemän icke sä betungas, att Banken slutligen kommer att sakna, om icke tjenstemän, åtminstone sådane, som äro skicklige och pålitlige. Gr. Gyldenstolpe: Jag har utgått från den synpunkt, att man icke hör utgifva penningar i annat fall än dä något dermed kan uträttas. Den öfvertygelsen, som må vara förlåtlig, eftersom jag deltagit i afgifvandet af detta förslag, hyser jag ännu, nemi. att samma beqvämlighet, som genom Komiterades förslag beredes allmänheten, tillskyndas henne genom det förslag Fullm:ge afgifvit. Skillnaden är blott den, att för verkställighet af Komiterades förslag erfordras en utgift af 30,000 K:dr, hvaremot verkställigheten af Fullm:ges förslag erfordrar en mindre eller rättare ingen kostnad. Jag hemställer då, om icke Fullm:ges förslag bör lemnäs företrädet. Det synes mig altså, som borde man försöka att vinna ändamålet utan en dylik utgift. Visar det sig att della mål icke utan dessa 30,000 R:dr kan vinnas, så må de utgifvas, men det är ännu icke bevist, huruvida Komiterades förslag lemnar allmänheten större beqvämlighet än det af Fullm:ge framställda. Jag kan icke bestämdt säga hvilketdera är förhållandet, ty det kan endast erfarenheten afgöra, men i alla fall bör man väl börja med det förslag, som kostar intet, och icke med det, som erfordrar en kostnad af 30,000 R:dr. Hr Arnell: Hr Printzensköld har haft godheten uplysa mig, att ordet qvartals-sammankomst betyter, att dessa sammankomster inträffa endast 4 gånger om året. Tacksam härför får jag likväl erinra honom, att ifrågavande ords betydelse ingalunda är mig obekant.
Slaten tillhandahåller mannen, hufvudsakligen afser att göra honom skicklig alt verka i Statens tjenst och för dess ändamål, synes i afseende på den qvinliga undervisningen ett helt annat förhållande ega rum. Dervid torde Statens pligt böra anses uppfylld, då den för qvinnan underlättar möjligheten att förvärfva sig de kunskaper, hvaraf hon sjelf linner sig vara i behof, och detta torde lämpligast ske derigenom att dugliga lärarinnor genom Statens försorg utbildas. Utskottet hyser således den öfvertygelse att Statens omsorg i afseende på den qvinliga undervisningen hufvudsakligen bör afse underhållet och den ändamålsenliga utvecklingen af sådana läroanstalter, som för bildande af lärarinnor äro erforderliga. Det för nämnda ändamål inrättade seminarium har likväl icke hunnit för sitt ändamål fullständigt organiseras. Dertill skulle erfordras Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 139. 69 upprättande af en i nära samband dermed ställd flickskola, hvilken leddes efter samma plan som seminariet och kunde för eleverna derstädes tjena till mönsteroch öfningsskola. Redan utaf Kongl. Majits vid sistlidne riksdag till Rikets Ständer aflåtna skrifvelse i detta ämne inhemtades, hurusom dåvarande Departements-chefen, vid underdånig föredragning af frågan om inrättande af ett seminarium för bildande af lärarinnor anfört att, ehuru de äldre lärjungarne under sista läroåret skulle använda en bestämd tid för deltagande i de yngres undervisning, vore likväl någon öfning äfven i mindre harns handledning ulan tvifvel nödig för deras fullständiga utbildning till lärarinnor, och det hade således varit önskvärdt om nian med den högre läroanstalten kunnat förbinda en modellskola för mindre flickor, för hvilken den årliga kostnaden beräknats till omkring 5,000 R.-dr Rirnt. Emellertid ansåg sig Departements-chefen dä ej böra i afseende på en dylik skola framställa något underdånigt förslag, af skäl, bland andra, att läroanstalten fordrade någon tid för att komma i verksamhet, samt det icke syntes omöjligt att under denna tid bereda eleverna tillfälle till nödig öfning uti någon inom hufvudstaden befintlig flickskola.
Embete icke uppförde lön på ordinarie Stat och Eders Kongl. Maj:t ansett erforderligt alt med lämpligt arfvode förse den person, som Embelets förvaltande i Nåder anförtroddes, samt medlen härtill anvisats å besparingarne på den Hufvud-Titel, till hvilken Krigs-Collegium, enligt gällande Stats-Reglering, hörer, så och emedan Hufvud-Titelns tillgångar medgifvit en så beskaffad disposition, synes desto mindre någon emot Grundlagen stridande åtgärd härmed blifvit tagen, som medlen, i enlighet med hvad Riksdags-Ordningens 30 §. 2 mom. bestämmer, icke blifvit ”dragne till andre ändamål än dem, som under samma Hufvud-Titel höra” och Hufvud-Tillarnes besparingar dessutom icke blifvit af Riksens Ständer anslagne till serskildte behof. I afseende å förskottsvis utbetaldte medel i och för fouragerirrgen af värfvade Cavalleriels och Artilleriets Hästar, hafva Revisorerne ”ansett det icke vara med ordning i Stats-förvaltningen förenligt att utgifterne för ett löpande år anticipationsvis bestridas med ett kommande års anslag.”
Majit behagade i nåder förordna om hvad sorn för verkställighet af beslutet om böternas ingående till Kronan, alla ersättningars utbetalning till berättigade, jemte de anvisade medlens fördelning enligt ofvannämnda grunder, provisoriskt under nästa statsregleringsperiod vore af nöden, samt att Kongl. Majit derjemte för Rikets Ständer, vid nästa riksmöte, ville låta framlägga ett definitivt förslag tili aflöning för allmänna åklagare i riket.v 4 Sammans. Statsoch I.ag-Ulskollels Betänkande Nio i3. Utskottet har till en början ansett sig böra tillse, huruvida samma skäl, sorn föranledt ofvanberörda stadgande i 2 Kap. 8 § i Strafflag-förslaget äfven tala för indragande till Kronan af alla böter och vitén. Om de klagomål, som försports deröfver, att åklagare blifvit af vinstbegär förledda till anställande af åtal, understundom haft skäl för sig, har detta grundat sig derpå, att de lagbud. hvilkas tillämpning blifvit genom åtalen påkallad, varit i och för sig så föråldrade, att de genom dem förbudna handlingar redan upphört att i allmänna omdömet anses för brottsliga, och i följd deraf det lagliga beifrandet fått utseende af förföljelselusta och af snikenhet. Nu eger med en allmän Strafflag det förhållande rum, att, då folkets seder, af hvilka Strafflagen måste, så vidt möjligt är, vara ett uttryck, i och för sig äro underkastade en oupphörlig utbildning och förändring, under det lagen å sin sida inåste ega karakteren af stabilitet och fasthet, vissa förbud och dermed sammanhängande straff qvarstå i Strafflagen, äfven efter det de förlorat sin grund i det allmänna rättsmedvetandet; hvilket gäller företrädesvis i afseende på de mindre brotten, som äro belagda med böter.
Städernas salu-accis, angående: B. X. 249, 283, A. 283. — hamn-taxor, angående förändring af dem m. m.: B. XI. 5, 120, A. 120. Stammo-böter, angående ändring i sättet för beräkning af —: B. III. 525, 637, A. 640. Stämning, angående ändring i ll:te kapitlet 4'de och 7:de §§:na Rättegångs-Balken, i fråga om —: B. IX. 179, 367; X. 5, A. 5; E. XI. 219. Stämpelpappers-afgiften, angående beräkningen deraf: B. XI. 337, 354, A 354. Stämpel-penningar och våg afgifter, angående upphörande af deras erläggande samt om införseltull å de artiklar, som i gällande — s — tulltaxa äro tullfria, m. ra.; motion af Herr Sebastian Mathias Tham: se Motioner. Stämplade pappers-afgiften : se Stämpelpappers-afgiften. Stämpladt papper, angående utvidgning af skyldigheten att belägga handlingar dermed; motion af Hans Excellens Herr Grefve Carl Axel Löwenhjelm: se Motioner. Stämpling, angående särskild sådan af de tidningar, hvari intagas annonser om utländska lotterier, m. m.; motion af Friherre Fredrik Wilhelm Rehbinder: se Motioner. Stängsel-skyldighet, angående ändringar, tillägg och förtydligande af Kongl. Förordningen om egors fredande mot skada af annans kreatur och om stängsel-skyldighet, den 21 December 1857: B. X. 248, 284. A. 284. Successions-rätten till under bruk skatteköpta hemman, angående förändrade bestämmelser rörande —: B. VII. 272, 357, A. 357- Sundhets-lära, om utarbetande af en allmän sådan i sammandrag, för att tryckas och utdelas till skolorna i riket; motion af Herr Evert af Georgii: se Motioner.
Jag kan visserligen icke förutse hvad StatsUtsk. kan besluta; men så mycket lior jag mig tinna, alt, derest tillräckliga upplysningar förebringas inom StatsUtsk., Utsk. anser sig förbundet tillstyrka skuldens betalning, på det att Riket må komma i det skick hvaruti det bör befinna sig; ty jag mäste antaga för säkert hvad Hr Ihre uppgifvit, att anslaget är oundgängligen behöfligt; och när det kan visas, synes det vara klart, att det äfven måste beviljas, oberoende af frågan om ansvar eller skadestånd för cabinettscassans skuldsättning. Medan jag har ordet, utber jag mig att få yttra några ord i ett annat ämne, som äfven förekommit under dagens plenum, nemi. ang:de Hr von HartmansdorfFs förslag om medels utdelning t7 H. 57 45o Don 28 November f. m. till länen för att användas till bepröfvade ändamål. Jag erkänner nyttan deraf, då beloppet är måttligt; men jaggilJar icke en utdelning, sorn medtager allt livad man har att disponera. H. Ex, llr Gr. Löwenhjelm: Gr. Anckarsvärd har i så måtto riktigt anmärktmitt uttryck: K. proposition, som min ordställning förblef ofullständig. Jag hade bort säga K. M:s nåd. propos. ronde statsverkets behof. Dock var min mening tydlig. Att någon speciel K. propos. i ämnet icke sedan inkommit, kunde ej vara mig obekant; men det förslag till riksstat, som i början af hvarje riksdag till Stånden aflemnas, heter på titelbladet K. proposition, och hvarje artikel deri, således också den som angår ministerstaten, är en K. proposition. Gr. Horn: Som det möjiigivis skulle kunna läggas mig till last, derest StatsUtsk. hnge uppbära förebråelse för någon felaktighet i arbetsordningen, med afseende på förment uraktlåtenhet af StatsUtsk. att pröfva erhållna upplysningar; så får jag äran tillkännagifva, att den af Baron Stjerneld till Utsk. inlemnade uppgiften grundade sig på en anhållan från Utsk. att få emottaga en sådan uppgift.