Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men dä här ej är fräga om en »vid Justitiä-Ombndsmans-Embetet för alltid till fästande pligt, hwilken i sädant fall wisterligen borde uti Justitiä Ombudsmans-Jnstructionen tilläggas, utan förmodeligen endast om elt updragande Den 15 Augusti741 för denna gängen och intill desi Riksens Ständer ater sammankomma, lärer någon remisi till Constitukions-Utftottet icke wara lämpelig, man blott Expeditions-Ulstottet böra anmodas att härom projectera en underdäniq anmälan till Kongl. Majit. Herr Landt Marskalken proponerade akt delta Riksens Ständers beftuc mätte, såsom ett oeconomifft ärende, hos Konungen i underdänigher anmälas, med anhållan, att i händelse Hans Majit täcktes i näder dertill lemna sitt bifall, Hans Majit mätte till Sine Befallningshafmande nädig befallning utfärda om marlegängssatkningarnes insändande till Justitiä-Ombudsmannen, samt derjemte behaga detta Riksens Ständers beslut Justikia-Ombudsmannen i näder meddela. Bifölls; anseendes derjemte, efter någon kort öfwerläggning, Ridderffapet och Adeln icke nödigt, att något härom uti Riksdagsbeslutet inflöte. Herr Landt-Marskalken hemställde om icke, dä Riksens Ständer nu innan den tillökade Riksdagstiden till anda lupit, alla fina migtiga äliggauden fullgjort, Ridderffapet och Adeln behagade tilläta akt Herr Landt-Marskalken jenUe Herrar Talemännen singö hos Kongl. Majit om Riksdagens slutande, ä Riksens Ständers magnar, i underdånighet anhälta. Bifölls. Justerades följande: Utdrag af Protokollet, hället hos Högloft. Ridder. 74?
Jag anser nemi. detta uttryck, ”straffes seni annan tjuf,” äfven kunna leda till missförstånd, huruvida den som låtit locka eller öfvertala sig att snatta, skall straffas såsom tjuf, då sjelfva lockareu är att såsom sådan betraktas? Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad, an - 172 Den 9 November e. m. sage de emot fbrevar. betänk, gjorde anmärkn:r föranleda lill äterrcmiss. Ropades starka nej, blandade med några ja. Proposition till bifall å detta betänk, bl ef härefter framställd, och, efter dess besvarande, förklarade R. Ex., att ja dervid varit öfvervägande. Föredrogs Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ns d. 6 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 5, i anledn. af så väl K. M:s nåd. propos. till R. St., ang:de ändring af 4, 5 och f» §§, 24 cap. Byggn.b:n, som ock särskildt i delta ämne väckte motioner. Gr Sparre, Erik, anförde skriftligen: Jag täger mig friheten fästa 11. o. Ad:s uppmärksamhet på den af Gr. Mörner, emot Utsk:s betänk, afgifne reservation, uti hvilken jag instämt. Ren rörer blott ingressen till det föreslagna nya lagstadgandet, eller orden: ”att med ändring af 4, 5 och 6 §§ af 24 cap. Byggn.b:n, det varder stadgadt” etc. Detta uttryck är mindre egentligt, enär detsamma möjligen kunde gifva anledn. till tvekan, huruvida de omformälde lagrummen sedermera fortforo att vara gällande, eller om de nya Jagstadganderne skulle anses salta i deras ställe. De i nyssnämnde §§ förekommande allmänna reglor, när och pä hvad sätt samt af hvilka brandstod i allmänhet bör erläggas, qvarstå belt och hållet oförändrade. Genom det föreslagna stadgandet är blott ett undantag frän denna allmänna regeln ang:de deltagandet medgifvet för dem, som ingått i annat brandstodsbolag.
Det var frågan om ett hus, ett gemensamt hus för utställningar, ett hus, som artisterna skulle ega? N&amp;, nu fl de ju sitt hus, vi bygga det och de fl komina som våra gäster osh ställa ut sina taflor. Ä ’ de ioke nöjda då? Vi ska fastställa några för omständigheterna lämpliga stadgar och vilkor, liksom vi senast gjorde, när expositionen i Köpenhamn var i görningen, Nej, det är sä rätt, d&amp; ville de inte vara medt de stridiga sinnena (fast de kommo med till slut ändå), då sade de ... ja, hvem kan minnas hvad de säga .. .1 De heta ju opponenter, det är förargligt folk, de äro inte att lita på.Hvilka var det na som motsatte sig de 385,000 lyckligen beviljade? — Ett par af dem ha hederslegionen och medaljer, första klassens medalj, grande médaillé d ’ honneor. Hm! Men den ha de inte fått hemma inte! Do ha utställning som bftst hos Blanch ... Nåja, de fl komma och utställa med oss. Ecklesiastikministern gaf ju ett halft löfte om att de hädanefter ska fä välja jurymän, — hvar utställare skall fl en röst, alldeles som i Piria — aUt blir som i Paris. Kan man tänka sig större frihet? Deras eget hus blir onödigt, det kan gå upp i rök! Nn är det vi som ska öfvertaga ledarskapet. Nu beror det en * dast på dem, om vi ska fä skrifva menighet och vänskap&gt; i guld-bokstäfver på det nya huset vid Yasabron. Det är sant! Ha de inte sammangaddat sig att inte deltaga uti våra utställningar med mindre än att akademien reformerar sig? Nå, de fl väl ge sig till tåls. De ä ’ så spridda, så många olika vi) jor, de ska bli gamla och fä lust att sätta sig. I vårt sällskap fä de sitta i bekväma fätöjjer ... Skämt å part och ironi desslikes!
St. antagen förändring af 87 § Reg.F.; och N:o 9, angide godkända förslag lil! ändringar i Rikets grundlagar. ffr von Hartmansdorff, Au g.: Som jag vet att Coust.- Utsk. kommer in med ett mern., innehållande uppgift på de grundlagsförändringar, som af R. St. bifallits, och dä Exp.Utsk. genom sina förslag till und. skrifvelser galt Const.Utsk. i förväg, anhåller jag att båda dessa förslag mätte tills vidare få hvila på bordet. Frih. Cederström, Jacob, förenade sig med Hr von Hartmansdorff. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Jag får i anledn. af hvad Rivon Hartmansdorff yttrat, upplysa, att Exp.Ulsk:s förslag är uppstäldt efter Const.Utskis omnämnda meni., hvilket kommit Exp.- Utsk. tillhanda förr än det hunnit af Const.Utsk. på vanligt sätt afgifvas. Orsaken hvarföre Exp.Utsk. nu inkommit med dessa förslag till und. skrifvelser, var en tillsägelse från Talmans-conferencen, att dermed önskades skyndsamhet. Att nu återremittera dem för att invänta Const.Utsk:s mern. och sedermera remittera det lill Exp.Utsk. skulle endast föranleda en onödig utdrägt af riksdagens längd, ty uppställningen blir i alla fall densamma. På grund deraf anhåller jag, att Exp.Utsk:s nu föredragna förslag lill und. skrifvelser måtte godkännas. Hr von Troil, Emil: Jag tror lika med den siste talaren, att i afseende på sjelfva författandet af de und. skrifvelserna all möjlig rättfärdighet blifvit uppfylld. Jag går än längre, ty jag skulle tro, att elen rätta formen vore iakttagen, äfven om Exp.Utsk. uppsatt detta betänk, utan att från Const.Utsk. hafva erhållit någon annan vägledning, än det betänk, om hvilande grundlagsförslag, som det afgifvit till RiksShn.
Man må märka, annat är upphäfvaj annat bibehålla en Lag. För det senare behöfves ingen motion! Kan icke saken först bringas derhän, att Utskottets förslag till Jury-inrättningens afskaffande vinner Grundlagshelgd, så Constitutions-Utskottets Memorial N:o <;$. så lära icke heller Riks-Ståndens anmärkningar emot förslaget rimligen kunna sägas åsyfta ändring i Grundlagen. Jag är fast i min öfvertygelse, att Utskottet, såsom en delegation af Riks-Stånden, är skyldigt ställa sig till efterrättelse de föreskrifter, Stånden, i enlighet med Grundlagen, kunna gifva, och jag vågar derföre vördsammast hos Rikets Ständer föreslå, att sådane föreskrifter må meddelas, att Högh Constitutions-Utskottet i dessa delar återbringas till sitt ursprungliga skick.” Häruti instämde Herr Thörn j Johan Eric Jansson Anders Nilsson och Sam. Andersson. STOCKHOLM, H. G. : ' , ' K ConstitutionsUtskottets Memorial N:o <<). i N:o 59. Ankom till Exp.-Utsk. d. 24 Nor. Memorial, i anledning af åter remiss af Mern. N:o 4i > med Grundlägs-ändrings-förslag, åsyftande Riksdags-förhandlingarnes ordentligare gång. Genom Protocolls-utdrag för den 16 och 27 nästlidne October, hav Constitutions-Utskottets Mern. N:o 41 > med åtskilliga Grundlags-äridringsförsiag, åsyftande Riksdags-förhandlingarnas ordentligare och skyndsammare gang, blifvit från samtliga Riks-stånden återförvisadt, med följande, för deras serskilda och gemensamma tanka, förklarade anmärkningar: Af Ridderskapet och Adeln vid 1 :sta punkten, att ett Serskildt Bevillnings-Utskott, hädanefter som hittills, är behöfligt; vid 4:t^e punkten, att flera Utskotts-sammanträden med hvarandra ej böra genom stadgande i Grundlagen förhindras; vid 5:te punkten, att förslaget i denna del skulle motverka Riksdagarnas förkortande, samt vid 13:de punkten, att första perioden i 80 §.
I enlighet med hvad rörande denna fråga är i underd. skrifvelse den 25 sisth Juli anmäldt, har berörde summa blifvit för omförmälde ändamål å Riksgälds-kontoret anvisad. b) För iståndsättande af Wadstena slott med dertill hörande vallar och torn, 16,800 r:dr. Ehuru statsverkets ringa tillgångar icke medgifvit beviljande af hela den äskade summan hafva Rikets Ständer likväl, till förekommande af Wadstena slottsbyggnads ytterligare förfall, å Riksgälds-kontoret anvisat ett anslag af 8,000 r.dr. c) För tillbyggnad å residenshuset i Calmar, till beredande af ökadt utrymme för dervarande Länsstyrelse, 7,000 r:dr. Då statsverkets nuvarande inskränkta tillgångar, såsom tagne i anspråk för andra mera maktpåliggande behof, icke medgifva anslags beviljande för nu ifrågavarande föremål, hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad jemväl under den 11 Juni 1841 blifvit af Rikets då församlade Ständer i detta ämne i underd. yttradt, funnit sig icke kunna till denna del af den nådiga propositionen lemna bifall. d) För nybyggnader och reparationer af de publika husen å ön S:t Barthelemy samt iståndsättande af kronans dervarande materiel m. m., 57,600 r:dr. I afseende härå, hafva Rikets Ständer redan fattat beslut, sorn i serskild skrifvelse af den 21 sisth Juni blifvit hos E. K. M. i underd. anmäldt. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 20 Oktober 1848. 824 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o ida. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Okt. 1848. Preste-ståndet den 19 Borgare-ståndet den 19 • Bonde-ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 8:de hufvudtitel. (Stats-utsk.
Under sådana förhållanden synes det mig icke vara tjenligt att till detta Institut öfverlemna en så stor summa, som den nu begärda. Jag ber att få fästa upmärksamheten på ännu en omständighet, som förefallit mig anmärkningsvärd, nemi. att detta Landtbruks-Institut icke sorterar under Landtbruks-Akademien, som har öfverinseende öfver alla andra dylika inrättningar. Det Den 4 Mars. 09 Synes mig hafva varit skäl att infordra nämnde Akademies utlåtande ang:de de ifrägasatta byggnadernas nödvändighet och Institutets oförmåga att dem sjelf bekosta, innan Propos. derom till 11. St:r afläts. Frih. von Kraemer har sagt, att de närande ladugårds-byggnaderna äro bristfälliga. Deruti vill jag instämma, ty jag har tagit dem i ögnasigte och funnit förhållandet öfverensstämmande med denna upgift, men de äro likväl icke till den grad förfallna, att de icke kunna repareras. Samme ledamot har äfven yttrat, att marken, hvarå byggnaderna äro belägna, är sumpig. Detta kan jag icke göra för mig rätt klart, enär Ultuna ligger på en höjd, hvarifrån marken sluttar ned till den derinunder löpande Fyris-ån. Jag har ej något vidare att tillägga och anhåller icke, att detta mitt yttrande må få åtfölja remissen till StatsUtsk., emedan det möjligen kan hända, att de medföljande yttrandenie ej af Utsk. studeras, hvarföre jag - ämnar föranstalta att detta mitt anförande blifver af någon enskild StatsUtsk:s ledamot för Utsk. föredraget. Frih. von Kraemer: Jag anhåller att få instämma i hvad Ilr Hjärne anfört, nemi. att i händelse öfverskott skulle upkomma å anslaget 25,000 R:dr b:ko till mejerioch ladugårds-byggnader vid Ultuna, detsamma bör till Statsverket återlemnas; ehuru min fullkomliga öfvertygelse är, att den begärda summan är för ändamålet noga beräknad. Hvad åter beträffar
Då jag förutsätter att Utskottet velat antaga Kongl. Maj:ts proposition, bör jag också tro att Utskottet antagit skälen dertill; har åter Utskottets mening varit, att icke gilla propositionen; så anser jag den underdåniga vördnaden hafva bjudit att afslå den långt hellre än att bifalla den med villkor sorn innefatta ett afelag. Ehuruväl jag gerna medgifver att Utskottet kunnat anse sig bundet vid samma grunder, hvilka vid regleringen af PensionsStaten för Högstsalig Hans Maj:t Konungens Hofstat blifvit följde, håller jag likväl före att , då Kongl Maj:ts proposition är grundad på de deruti anförde skäl : och hvilka jag anser Utskottet genom propositionens gillande äfven hafva antagit, eller att Kongl. Ma-j-f skulle äga rätt att utan hinder af de redan förut af Riksens S änder förcslagoe grunder, bereda efter omständigheterna pensioner åt de som der - Den 4 Julii. 85 till gjort sig förtjente, hade vördnaden för Konungens proposition bjudit att lenina åt Hans Maj t den latitude han i sådant afseende begärt. Men då Utskottet efter sorn dess Utlåtande utmärker icke gillat de uti propositionen upptagne skäl, kan jag för min del icke inse hvarföre Utskottet tillstyrkt medgifvande af den proponerade Summan: Lika väl kunde då Utskottet hafva medgifvit en större, med enahanda påföljd. Om likväl Utskottet skulle an^ se sig icke kunna frångå ds förut iagttagna grunder; så kan väl i min tanka detta hinder icke gälla för Ridderskapet och Adeln, och får jag således hemställa om icke Ridderskapet och Adeln skulle anse värdigt detta Riksstånd och den
Herr Hallenborgs yrkande, att de, som icke njutit en femtedels förmedling, måtte Den ii December f. in. 53 få tillstånd alt återgå lill Extra Roteringcn, är blott så vida billigt, som det icke sträcker sig längre, än till dem, hvilka äga mindre goda hemman, ty i annat fall skulle de större egendoms-innehafvarne, såsom ofta lindrigast roterade i förhållande till hemmanens godhet, blifva fria från ständiga Knecktehållet. Denna en femtedels förmedling kommer dessutom en hvar till godo, om den projecterade Rotejemkningen kommer att äga rum. Då jag nu sökt upplysa de punkter, hvilka enligt min åsigt äro de vigtigaste, återstår för mig, att granska Utskottens förslag, i hvad rör verkställigheten af den oftanämnde Rotejemkningen. Vid första påseendet kan jag icke neka, att den ideen, att genom alla Rotehållarnes votering besluta, huruvida Rotejemkningen skulle äga rum eller icke, syntes mig ganska billig; men vid nogare eftersinnande har jag förändrat öfvertygelse i detta fall. I allmänhet tyckes en provins-votering vara stridande emot allmänt bruk i frågor af så stor vigt och omfattning, sorn denna. Det bör vara Rikets Ständer förbehållit att derom besluta. Hvartill skulle annars Riksdagar tjena, om man genom sammankomster i provinserna kunde besluta i dylika invecklade frågor. De vanliga Riksdagarne hlefvo åtminstone öfverflödiga, och hvad ondt dessa än må medföra, hafva de åt - 54 Den it December f. m. minslone den nyttan med sig, att till någon del återhålla och begränsa öfverdrift i påståenden. Visserligen skulle, genom in* förandet af ProvinsRiksdagar, alla propositioner med större lätthet kunna genomdrifvas; hvilket af delta ifrågavarande mål synts, emedan man då kommer i beröring med. vida medgörligare och mindre erfarne personer, än som man bör förmoda samlas vid en vanlig Riksdag.
Ad. ursäkta om jag vid detta tillfälle söker att i min mån försvara denna Direction för de beskyllningar, som icke otydligt äro nedlagde i Utsk:s betänk. En talare före mig har redan ådagalagt huru illa man beräknat tiden för fondernes användande i lånerörelsen, och huru oriktig jemförelsen är emellan utsträckningen i Directiouens i Stockholm och Direclionernes i lånecontoren i Malmö och Götheborg verkningskrets. Man har, efter hvad jag tycker fnig bestämdt finna, i det - Den 10 December. 437 ta betänk, velat nedlägga ett underkännande af sjelfva rörelsens bedrifvande i sin helhet, och icke tillräckligt besinnat hvilka ordalag, som dervid blifvit nyttjade, och derigenom, kanske mot egen vilja, kommit att såra personlighéter, när man velat ogilla saken. Jag kan ej neka, att det finnes en viss motsägelse i BancoUtskis förfarande, då detta Utsk. vid ett annat tillfälle tillstyrkt, att en sådan discontrörelse måtte fortfara under samma villkor, fast af en annan styrelse bedrifvas, men nu fäster sig uteslutande vid sjelfva förvaltningen tills dato. Det är utaf en bland reser vanterna tillfyllest upplyst huru orätt man har i det uttrycket, att discontlån beviljats sä fort de blifvit sökta. Det kan äfven ådagaläggas, att understundom halfva antalet af låneansökningar blifvit afslagna, och öfver hufvud taget kan man beräkna, att närmast tredjedelen af sökande vägras lån. Det är R. St:s egen organisation af denna lånerörelse, som bestämmer densamma till en undsättningsanstalt, då det nemi. är hvar och ens rättighet att erhålla län, om säkerhet presteras. Och denna säkerhet, huru skall den oftast pröfvas? Jo, på det sättet, att vederhäftighetsbeviset antages eller förkastas, och i förra fallet har den lånesökande, enligt lag, en honom medgifven rättighet att erhålla lån i mån af tillgångar. Under sädane förhållanden, och dä i af lånesökande förvägras lån, torde R. o. Ad. finnå det vara obehörigt att säga, alt nästan alla erhålla lån, som sådana söka.
Riddersk apet och Adeln, att flyltn ingstiden borde utsättas tiil den j 5 Octobe r, samt för Stockholm-, der tvänne flyttnin gstider äro, tillika tillden 15 April , börai.ides jemväl uppsägningstiden en balf manad förlängas; och ville Riddcrska» pet och A lei n inbjuda sina respectiva MedStsnder, att i sitt sålunda fattade beslut instämma. S. D. Upplästes å nyo ConstitutionsUtsfeottets den 1 1 Juli på Bordet lagda Memorial, af föregatenda dag, angående för» ändring i följande §. §. i Grundlagarnaj 1:0 I 56 §. B iCgeringsFormen. 2:0 I 20 §• RngeringsFormen. 5:0 I 37 §. Regeringsformen. 4:0 I 14 §. Riksdagsordningen. 5:0 I 58 §. Rik f dag'Ord ningen 1 rörande omröstning inom Utskotten per Capita. 6:0 I 38 §. Riksdagsordningen, i fall nästföregående förslag e j af Riksens Ständfcff samt Kongl. Majit skulld; antagas. Regeringsformen, 8:0 I 29 §. Riksdagsordningen; och blefvo de uti dessa Memorial upptagn i förslag af Ridderskapet och Adeln godkända till den kraft och verkan, som 58 §. Regeringsformen innehåller. Hvarjemte Ridderskapet och Adeln, i anledning af gjord Ståndsanmärkning, återremitterade Utskottets Memorial, angående en förändiing i 4 §• Regeringsformen. Ut Supra. S. D. Bifölls ConstitutionsUtskotbefs sedan den 11 Juli hvilande Memorial, af föregående dag, i anledning af den till Utskottet remitterade fråsan om en förbättrad National Representation. Ut Supra. S. D. Sedan Riksens Ständer, genom godkännande af Lagutskottet* den 1 \
Jag begärde ordet egentligen för att yrka, att icke någon förändring i 1 § efter Hr von Hartmansdorffs åsigt måtte göras; men sedan han nu sjelf afstått ifrån sitt yrkande, så är en. anhållan derom öfverflödig, hvarföre jag begär propos. lill bifall å Utsk:s förslag. Gr. Sparre: Jag vill icke envisas för mitt förslag, efter jag finner att detsamma icke vinner R. o. Ad:s bifall; men jag kan ej annat än beklaga att vi icke lcmnat tillfälle öppet äfven för andre utländske lärde af sällsynt skicklighet att kunnh erhålla vetenskapliga platser, och hade icke trott det skulle hafva varit omöjligt att någorlunda kunna bestämma dessa. Jag skall likväl icke, som sagdt är, fortfara med yrkande härutinnan, dä jag förnimmer, att R. o. Ad. ej delar min åsigt. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Sedan Hr von Hart mansdorff afstått ifrån sin hufvudsakliga anmärkn., så återstår ingen annan än den som angår ordet afven, och jag skulle hemställa, om ej Hr von Hartmansdorff äfven i det hänseendet ville afstå ifrån densamma, hvilken jag ej anser vara af minsta betydenhet. På det sätt nämnde ord här står, kan det ingalunda förändra naturen af § för öfrigt, hvilken egentligen afser huru de personer böra vara beskaffade, hvilka Konungen utnämner. Ordet äfven refererar sig till den föregående meningen, der det står, att till lärarebeställuingen kunna kallas utländske män, och sedan kommer: ”Konungen vare äfven obetaget att uti militäre embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, men icke lill commendanter i fästningarne.” Hade orden lydt så: det vare äfven Konungen obetaget, då hade Hr von Hartmansdorff kunnat hafva rätt; men som ordet äfven nu står, sä och ehuru jag medgifver att detsamma väl kunnat vara borta, kan jag likväl ej inse, att nämnde ord står der till någon skada. Hr von Hartmansdorff:
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts Utlåt., dels återremiss deraf, dels af Hr Reutersvärd, att R. o. Ad., med afslag å samma Utlåt., måtte besluta, att återstoden af det åt Hr Anrep för ilrågavide arbetes utgifvande beviljade arfvode skulle med 400 rdr till honom utbetalas, sedan han visat, att fullständigt manuskript till arbetet blifvit utarbetadt, och dels slutligen, att Utlåtit skulle af R. o. Ad. endast afslås. Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utlåtit, hvartill svarades ja och nej i blandning, derefter propos. på Utlåtits återremitterande, hvartill svarades nej, vidare propos. på antagande af Hr Reutersvärds förslag, då svaren utföllo med många ja, jemte några nej, samt slutligen propos. på afslag å Utlåtit, hvartill svarades nej; hvaruppå förnyad propos. på antagande af Hr Reutersvärds förslag gjordes samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Cederström, Rudolf, begärde votering. Efter det 11. o. Ad., uppå Hr Gris o. Landtnv.s framställning, till kontrapropos. vid den blifvande voteringen antagit bifall till Utlåtit, uppsattes och justerades följande voteris-propos.: Maj f. m. 61 »I)en sora vill, att R. o. Ad., med alsing å Riddarh.-UtsklU Utlåt. N:o 8, ang:de väckt fråga om granskning af de utaf
-Ejfter framställning af de för samhället vådliga verkningar, som ansågos rara alt befara af det öfverhandtagande bruket att afhysa hemman och torp under hufvudgården, samt inrätta så kallade stat-torp, för att ersätta arbetsstyrkan, har herr Hammarhjelm} C. uti ett hos Högloft. Ridderskapet och Adeln afgifvet, till Lag-utskottet remitteradt, memorial föreslagit, alt nämnde system, hvilket för landet medförde högst betänkliga olägenheter, måtte, inom utsättande kort tid, ändras, antingen genom inrättande af behållne jordtorp, eller ock derigenom, att vederbörande mot nödig säkerhet ikläda sig förbindelse, att icke föräldrar eller barn af sådane stat-torpare i framtiden må genom uppkommande behof och deraf föranledt tiggeri falla socknegrannar till last, samt att deras barn må erhålla en sedlig och kristelig uppfostran; och skulle det åligga vederbörande skol-direktioner att öfver fullgörande af sistberörde skyldighet, hafva den noggrannaste vård och uppsigt. Denna framställning har Lag-utskottet, i förening med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, förehaft till pröfning; och ehuru Utskotten med motionären instämma uti den önskan, att det af honom anmärkta förhållande, hvilket utan tvifvel medförer betänkliga olägenheter, måtte upphöra, betvifla Utskotten dock, att de öfverklagade åtgärderne, såsom liggande iuotn dispositionsrättens fridlysta område, kunna genom något positivt lagbud förekomroas, enär lagstiftningen hvarken lärer få eller böra försöka någon inskränkning uti den helgd, som borgerlig ordning tillerkänner denna rätt. — Först i den män jordegaren hinner erfara de beklagliga verkningarne af ett dylikt system, som i visst hänseende upplöser förtroendets band emellan husbönder och underhafvande, — som från de förras granskap och umgängelse aflägsliar hushåll, hvilka vanligtvis flera generationer å rad varit fästade vid godset och der odlat jord samt fostrat idoga landtman, ■— som i deras ställe anskaffar och utbildar ett oftast utarmadt Stat-torpareslägte, utan kärlek hvarken Bih. till R. St.