Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär, vid pröfningen of tulltaxan, det liberala tullsystemet icke kunnat göra sig gällande bos Rikets nu församlade Ständer, utan man ansett förbudssystemets bibehållande ännu vara behöfligt, hafva Ulsktn, dä de lill följd af inkomna motioner behandlat detta ämne, trott sig böra föreslå skarpa controller lill förekommande af oloflig ineller utförsel af varor, på det att R. St:s fattade beslut malte kunna ställas i verket och icke stå såsom tomma, betydelselösa ord på papperet. Riktigheten af denna princip inser jag äfven och önskar att den må följas samt iakttagas så långt som sig bör; men jag kan icke gå in på den princip, som hos den prohibitiv! sinnade majoriteten inom Utskm gjort sig gällande, hvarigenom controllerjngseller visitationsrätten blifvit sträckt alltför långt och djupt ingripande på medborgarens husliga och enskildta område. Bland de första lagar, som i Sveriges rike stiftades, var den afMagnus Ladulås stadgade husfriden. Den ansågs då såsom helig och blef äfven sedermera så ansedd, ända till dess den, under upplysningens och civilisationens framsteg, någon gång måste brytas till följd af politiska inIressen. Denna medborgarens största helgedom har sedermera, under sken af Statens intresse, allt mer och mer blifvit förminskad och omsider, enligt sammansatta Utsktns förslag, kommit derhän, att den laglydige medborgaren måste öppna sina dörrar, sina lås, sina innersta gömmor för den mer eller mindre nitiske beslagaren, hvilken nu icke en gång må - Den i April e. m. 65 måste stödja en sådan åtgärd på en angifvelse, utan utöfvar den efter eget godtycke. Denna rättighet kan urarta till hämnd, till ohyggliga tilldragelser och uppträden in. m., hvilket jag nu icke vill uppräkna.
Bref icke kunna i förevarande fall tillämpas, af den anledning, att tionde-sättningen för Stockholms län ej blifvit i behörig ordning fastställd, har Utskottet funnit sig föranlåtet att söka erhålla närmare upplysning om detta förhållande och dervid erfarit, att förslag till tionde-sättning för alla härader af Stockholms län (med undantag af Färentuna härad eller Svartsjö län) redan under åren 1726—1730 blifvit upprättadt och att ifrågavarande tionde-längder i December månad år 1740 blifvit af Konungens Befallningshafvande till Kammar-kollegium insände; att denna tionde-sättning, allt ifrån nämnda tid gällt och ännu gäller till efterrättelse för alla de hemman och lägenheter, hvilka dervid fått sig kronotionde åsatt: samt att, då fastställelse af de för särskilda orter "upp - 8 Stals-Utskoltels Utlåtande N:o 85. gjorda tionde-sättningar i allmänhet blifvit af Kongl. Majit, uppå anmälan af Kammarkollegium eller Kongl. Majits Befallningshafvande, meddelade, det otvifvelaktig! måste hafva tillhört dessa embetsmyndigheter alt bereda sådan fastställelse älven ä ifrågavarande tionde-sättningar, för Stockholms län. — För öfrigt har Utskottet erhållit kännedom om en af Kammar-kollegium den 19 September 1764 till Landshöfdingen iStockholms län aflåten skrifvelse, deruti Kollegium uppgifvit, att oftanämnda tionde-sättningar skulle hafva blifvit den 26 Juli 1739 af Kongl. Majit fastställda ; men då något sådant, af Kongl. Majit meddeladt beslut hvarken i Riks-arkivet, Kammar-kollegium eller Landskontoret i Stockholms län kunnat tillrätlafås, torde det få antagas, att denna uppgift härrört af misstag.
N. islelswAius^ N;p 10, Transumt af Banco-FullmägtigeS Protocoll föx 2Z October IZO2, Herrar Fullmägtige fbrctogo till öfwcrwägand? de» r anledning af Kongl. Majrts ankomne, samt till Protocollet för den 22 hujnS intagne Nödiga Skrifwelse, angäende Riksgälds - SedlarneS Realisation författade Calculer. Sedan förberörd? Calculer bkifwik af Herrar Fullmägtige pä det nogaste gcnomsedde och granskade, anförde Herr Doctor Klurra^ följande till Protocollct: Oä jag skall yttra mig i ett ärende af yttersta wigt, som pä det närmaste rörer Swensta Mäns hela wälfärd, Rikets wälständ för kommande tider,och följakkcligcn är ett det ömmaste föremäl för en Nödig och wiS Konungkärlek för undersätare och omsorg om sttt Rike - Den zo October. 435 l ke, känner jag, pä ett sätt som inga ord kunna uttryc, ka. tyngden af det kall, jag här har den äran att. bekläda. Hindrad af sjukdom att biwista Herrar Fullniägkigcs sista sammankomst och äfwenledes nu tryckt as plägor, torde föga nägon mindre än jag haft styrka och utrymme, att sä öfwerwäga och granska allt som sig borde. Men dä Kongl. Maj:t allernädigst wid Len nyare, af Konungen i Räder uppgifne Realisationsplancn, anbefallt Banco-Fullmägtigc, att allerundcrdänigst utläta sig: Om icke Realisationen af Riksgälds Scdlarne, med förberörde tillgängar kan, enligt de för Banco-Förwaltningen i allmänhet stadgade Författningar och Jnstructioncr, werkställaS? samt derjemte: Wid hwilken tid rc.?
Ständer framhärda rc. Uppläst hos Ridd. och Adeln d. i; Julii. Prest-Slä,idet d. i; - Borgare-Ständeld. iz - BoNde-Ständet d. iz Stormägtigste Allernadigfte Lonung! ^ anledning af hos Riksens Ständer gjorda anmälanden om angelägenheten af Fyrbäkars anläggande, sä väl pä den sä kallade Holmön wid Qwarken, som ä Östergarns Holme utan för Gottlands östra redd, hafwa Riksens Ständer, med skyldig uppmärksamhet ät wigren af en anstallt, hvarigenom säkerhet för Sjöfarten i defla wädeliga farwakten befordras, inför Eder Kongl. Maut welat nedlägga den underdäniga önskan, att Eder Kongl. Maj:t täcktes infordra wederbörandes underdäniga utlätanden, huruvida ifrågavarande tvenne Fyrbäks an - 15)6 Den lz Julii. anläggningar kunna blifwa swarande emot det goda ändamälet, och om dertill uppgifne stätten äro sullkomligt tjenlige, eller om andra dertill böra utses, samt i sadanl fall derom Nadigst förordna; da Riksens Ständer waga hoppas, att Eder Ksngl. Maj:t, wid frägan om medels erhållande dertill, faster Nådigt afseende pä Riksens StänderS wid 1809 och >810 arens Riksdag yttrade underdåniga önskan, rörande Lotsoch Bakfondens anwändande till bestämda föremal och uppdragandet of Inrättningens styrelse ät en Direktion, under Ordförande af Chefen för Sjömätnings-Corpsen. Riksens Ständer framhärda rc Uppläst bos Ridd. och Adeln den !Z Julli. - » Prest-Ständet den rz - - » « Borgarc-Ständet d. i; - Bonde,Ständer den iz Stsrmägtigste Allernäbigste Ronung! ^enom Nådig Proposition af den 22 sistk.
Då för ett ändamålsenligt bestridande af öfverinseende! öfver Myntoch Controll-verken onekligen erfordras sådane kunskaper i metallurgiska och dermed sammanhang egande vetenskaper, hvilka icke kunna förutsättas hos Ledamöterne af ett Embetsverk, lill hvars befattning endast höra Uppbörden och redovisningen af Statsverkets tillgångar, men så beskaffade insjgter deremot såsom en hufvudsaklig beståndsdel ingå bland de kun - 6 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 208. skapsprof, Sorn skola afläggas för vinnande af inträde i Kongl. Bergs-Collegium, utgör sådant onekligen ett väsendtligt skäl att biträda det af motionären väckte förslag, att Myntoch Controll-verkens öfverstyrelse åter måtte till bemälde Collegium öfverleinnas. Utskottet medgifver visserligen, dels att en dylik åtgärd icke skalle stå i fullkomlig öfverensstämmelse med den, a ti Kongl. Förordningen af den 16 sistlidne Maj, stadgade fördelning af ärendena emellan de serskilde Stats-Departementen , enär nemligen enligt denna Förordning, mynt-väsendet är stäldt under Finance-Departementet, hvaremot de Kongl. Bergs-Collegium tillhörande ärender i allmänhet skola genom Civil-Departemenlet i underdånighet föredragas, och att i detta hänseende vore mera lämpligt, att Kongl. Stats-Conloiret, såsom lydande under Finans-Departementet, bibehölle öfveruppsigten öfver Myntocli Controll-Yerken, dels att täta förändringar af de förvaltande \ erkens organisation och verkningskrets, så vidt möjligt är, synas böra undvikas; men Utskottet har likväl ansett dessa betänkligheter mera underordnade, i jenmförelse med det här förut anförda väsendtliga skäl för ändrings verkställande; hvadan och i betragtande jemväl af det tillfälliga förhållande, att Kongl. Bergs-Collegii embets-rum befinna sig i den byggnad, deruti Myntoch Controll-verken blifvit inrymde, hvarigenom en närmare tillsyn å dessa begge sistnämnde
med en mindre arbetspersonal, inkomsten af arbetena uppgålt lill 8,231 R:dr om året, oell Stals-Verket endast lemnat ett årligt bidrag af 5,928 R:dr; alt detta vackra bevis på en nitisk och verksam förvaltning, i förening med det menliga intryck , förrbemälde Direeteurers förpligtande att godtgöra en balance, lill hvars uppkomst allmänna omdömet å stället ansett dem oskyldige, skulle förorsaka, och de stora svårigheter, sorn i mer än ett hänseende måste uppkomma, så framt ingen af Norrköpings stads invånare skulle, afskräckle genom detta exempel, vilja i Directionen ingå, och om Inrättningen förlorade i arbetsväg det förtroende, som Schuberts och Fagerströms förvaltning den tillvunnit, föranledde Styrelsen att lill Kongl. Majlis Nådiga pröfning i underdånighet öfverlemna, om icke Kongl. Maj:t skulle täckas af Gunst och Nåd bifalla den af enkan Gahm samt Fabriks-idkarne Rundstedt och Schubert i underdånighet sökta eftergift och restitution af oftanämnde summa 2,3o4 R:dr 19 sk. 10 rst. B:co. Med anledning af hvad sålunda förekommit, har Kongl. Maj:t , jemte Nådig skrifvelse af den 5 sistlidne September, hvilken finnes införd under N:o 87 uti 1 Samlingen 1 Afdelningen af Bihanget lill Riks-Ståndens Protocoll vid innevarande Riksdag, behagat lill Stats-Utskottet öfverlemna handlingarne uti förrberörde mål för det afseende, omständigheterne syntes förtjena. Vid behandlingen af ifrågavarande ärende, har Utskottet icke underlåtit att egna behörig uppmärksamhet åt de flerfaldiga förhållanden, hvilka , serskildt för hvar och en af förrbemälde sökande, blifvit anförde såsom bevekande skäl för beviljandet af den sökte befrielsen från ansvarighet för meranämnde cassa-brisl; men härvid mäste tillika i betragtande tagas, alt, då sökanderne blifvit dömde att, gemensamt med Direclionens f/d.
In ing, sorn Bergslaget underlåtit att till fonden för samma år kontant erlägga, hvilken insättning äfven i framtiden Grufve-rätten, enligt 3 §. i gällande Reglemente, eger att årligen i behörig lid Bergslaget affordra oell redovisa, alltid med enahanda ränleberäknings-skyldighet lör Bergslaget af minst 5 procent å alla sådana fondens kontanta medel' hvilka enligt årlig redogörelse kunna komma all hos Bergslaget innestå-, hvadan Utskottet vördsamt hemställer, att Rikets Ständer ville, uti allåtande underdånig skrifvelse, jemte i anmälan om hvad sålunda, efter Utskottets granskning af ifråga varande 3 års räkenskaper, emot tillsynen i allmänhet öfver och den särskilda förvaltningen af Sala silfver-verks ränte-ersältningsfond ånyo förekommit att anmärka, tillika i underdånighet anhålla om Nådigt meddelande af. förnyade föreskrifter, ledande dertill att ej mindre Kongl. Bergsoch Kammar-kollegierna sorgfälligt utöfva deras gemensamma skyldighet, att vaka öfver denna fondens behöriga förvaltning oell skyndsamma förkofran, samt i vederbörlig ordning befordra alla härom , gifna föreskrifter till snar verkställighet och noggrann efterlefnad, än ock att nämnda Grufveräll lagligen tillhålles, alt, sitt åliggande likmätigt, fondens medel årligen uppbära till både räntor och kapital-tillskott, samt alla dessa medel enligt föreskrift fruktbargöra och redovisa, med minst 5 procent ränta ifrån den 1 November 1852, ej mindre å fondens hos Sala Bergslag då, efter uppgift, utan ränta innestående kapital-behållning, än äfven å silfver-insätlningen, som samma dag bort af Bergslaget hafva kommit fonden i dess räkenskaper för året kontant till godo. Stockholm den 13 Juni 1854. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Slalt-Ulskollels Ullålande, JY° 167. 1 JW 167. Ank. till Exp.-Utsk. d. lä Juni 1854, kl. ä c. m.
Hr Lefre'n, Joh. Pehr; Som jag är känd för att vara en varm vän af realisationen och således äfven af allt hvad som bör lända till realisationens bestånd, så har jag trott mig, oaktadt discussionen sträckt sig så vida, böra begära ett ögonblicks uppmärksamhet, helst jag haft förtroendet att vid föregide riksdagar vara ledamot af BancoUtsk., som egentligen bragt realisationsförslaget till mognad. Här är nu hufvudsakligen fråga om den million, sorn Utsk. vill afsätta under form af förstärkning i bankens credit och säkerhet. Att dömma af BancoUtsk:s betänk., vågar jag yttra helt enkelt den öfvertygelse, att BancoUtsk., såvida det varit ändamålet, visserligen icke har genomtänkt sättet huru en banks credit skall skötas, skall försäkras mot den enda våda som är tänkbar, nemi. att dess contanta silfvercassa skulle så anlitas att något behof inträdde att densamma med silfver förstärka. Det sätt att använda den omtalta millionen, nemi. dels till fastighetslån och dels i andra lånerörel - Den 21 November c. m. 229 ser inom landet, bevisar tillräckligen, alt nian icke betänkt bur man skall gå till väga, då man vill befästa en banks slyrka, så att den kan göra front mot de påkänningar i cassan, man har anledn. förmoda någon gång kunna inträffa. De medel en bank insticker i inrikes rörelsen, stå qvar lili rörelsen och kunna icke till capitalet lyftas i de ögonblick de behöfvas för att förvandlas lill silfver lill cassans förstärkning, ulan att ryckas från näringarna oell således astadkomma strypning af näringarna, som egentligen är den moder, hvaraf banken skall lefva. En bank, som har contant cassa och vill sköta sig förståndigt, bör, jemte denna contanta cassa, hafva en räntebärande del uti cassan, hvilken i hvarje ögonblick är realisabel i silfver. Detta låter sig göra på tvänne sätt, antingen derigenom att man bereder sig på utrikes ort silfvercredit, med rättighet alt lyfta större eller mindre belopp i mån af det tillfälliga behofvet alt förstärka bankens contanta cassa.
För deras skull, hvilka måhända betrakta detta ”slut” såsom otillfredsställande och af Juanna fordrat ett annat handlingssätt, måste vi erinra att denna tidsoch sedemålning ej får betraktas såsom ett konststycke hopfogadt efter författarinnans godtfinnande. Det är med denna historia så som med de öfriga i dessa skuggspel, att de, hvilande på lifvets egna natur-romaner, måste följa dess lagar och att, hvad helst dikten än kan sammanföra eller utveckla i bipartierna och hos bipersonerna, den dock aldrig får intrassla sig i grunddragen, det vill säga i den allvarsamma sanningen. En kunglig gunstlings sista öden. I ”Svenska Vitterheten” af Hammarsköld, sid. 352, läses följande: ”Johan Magnus Lannerstjerna – född den 10 december 1758, först konglig page, sedermera konglig lifdrabant, slutligen kapten, död den 15 januari 1797 – hör till de glada snillen, som Gustaf III:s tidehvarf frambragte. Af honom hafva vi fyra teaterstycken: Qvinnorna och Förtroendet”, komedi, ”Adolf och Lotta”, dram, ”Magistern”, komedi, samt ”Äfventyraren eller Resan till månens ö”, komedi. Bland dessa har man icke på flera år uppfört någon annan än den sistnämda, ett ganska muntert, i lediga verser utfördt fantasispel, lika behagligt att se som att läsa. Han har ock, dels på vers, dels på prosa, öfversatt flera komedier: ”Den oförmodade upptäckten”, ”Den förställda trolösheten”, ”Tom Jones i London”, ”Slott i luften”, ”Tom Jones och Fellamar” samt ”De vänfasta rivalerna”. I samlares gömmor träffas stundom åtskilliga skämtsamma poemer af Lannerstjerna. Hans ”Pagead” lärer vara ett af hans första försök. Mera utmärkta äro tvänne ”Tal i sällskapet Parbrikoll 1791”, särdeles det, som blef uppläst på högtidsdagen den 15 maj. Han förtäljer der huru han på den 1 maj blef från källaren Freden upptagen till Bacchi slott och bjuden till en fest bland olympens gudar.” ...
Hvad ha ni haft för öfverläggningar här på morgonen? Jag karl jag har aldrig kunnat med honom har landen, eller hvad är meningen? FRU BARK. är en utmärkt bra karl och vet du han är bestämdt kär i vår Berta. BARK. det förstås, Berta är ju en förbaskadt duktig flicka men det är det där okvinliga hos henne inte ville jag ha henne till hustru, det vet jag då. Men det vore emellertid ett förträffligt parti för Berta kamrer Lundberg är en utmärkt bra karl Kär i Bertha! det var en underlig smak. Ja ja, Käre gubben jag tror att kamrer Lundberg tyckte jag hörde Bertas vän, kamrern en otreflig han nu också blifvit indragen i våra penningeförhål jag har alltid tyckt särdeles mycket om honom men han är ju fattig som en skåpråtta och har en gifta sig. hel familj att försörja hur tror du han skall kunna FRU BARK. med större inkomster. Han skall ju vara mycket duglig. BARK. Ja, utmärkt duglig. Har han redan friat? FRU BARK. besluta sig. Nästan tror jag. Men Berta kan visst inte BARK. någon vill ha henne. Du måtte väl för all del inte låta henne gå och göra några dumheter. FRU BARK. Berta har sitt eget hufvud BARK. griper inte, hur hon blifvit sådan med en mor, som är så sant kvinlig. Men det är som jag säger faster Malla opp i dagen. Nå, hon tar väl sitt Ja, jag vet nog tala inte om det. Jag beÄr flickan galen? Det är ju en riktig lycka att Jag tänker att han nog kan få en bättre plats förnuft till fånga. Nu, min lilla gumma, skall du vara söt och taga fram det där depositionsbeviset FRU BARK. svåra olyckor. Om du visste, hvem som nu sitter gör ondt i hjärtat att höra henne! BARK. Hvad nu då? FRU BARK. sent i går afton. Hennes man väntade henne inte och hon har gjort en upptäckt en förskräcklig upptäckt. BARK. En upptäckt! Hvad vill det säga? FRU BARK. har glömt henne under sitt lif här i Stockholm och inlåtit sig i ovärdiga förbindelser. barnet är alldeles förkrossadt.
I anledning af denna erinran tillåter jag mig att vördsamt hänvisa till hvad både i anmärkningsmemorialet och sedermera i slulpåståendet är anfördt under första punkten, äfvensom under andra och tredje punkterna samt under den tionde, utvisande nogsamt, hvad jag nu ytterligare upprepar, att icke blott anvisningarne å andra hufvudtitelns föregifna besparingar lill löner åt embetsoch tjenstemän i KammarRälten och StatsKontoret samt till arfvoden åt vexelkontrollörerna, utan ock, såsom serskildt besvärande, den vid hvarje af dessa punkter uppgifna och styrkta omständighet, att anvisningarne egt rum, oaktadt brist på tillgång å hufvudtiteln funnits, utgöra föremål för åtalet i nämnde 362 punkter och följaktligen ingå i det slutliga påslåendet om ansvar och skadeersättning. Förklaringarnes innehåll, rörande de återstående anmärkningspunkterna ifrån den elfte till och med den sextonde och sista, påkallar å min sida ej annat yttrande, än ett vördsamt åberopande af hvad jag, i afseende å dessa punkter, redan andragit. Beträffande slutligen det af mig, jemte ansvarspåståendet, framställda yrkande, att respektive Svaranderne måtte, i mån af livarderas deltagande uti de i denna sak anmärkta åtgärder, förklaras skyldige att ersätta hvad sålunda af Statens medel utgått eller blifvit användt, hafva respektive Svaranderne ansett nämnde yrkande lika otillbörligt som olagligt, då jag ”härvid ej kunnat åberopa, att något enda af de olycksfall, hvarom 16 § Regeringsformen handlar, varit följder af deras rådgifvande åtgärder i någon af denna frågas delar.”
Likasom redan skett med vår allmänna Lag, verkställes en ny redaotion af alla Financiella, Commerceoch Ekonomiska Förförfattningar, former och föreskrifter hvaraf en mängd måste dels upphäfvas dels förenklas. 5 Äfven förenklas Uppbördsoch RedogörelseVerket. En Comité nedsättes, hvartill Ledamö^ ter utnämnas af Konungen och Riksens Ständer gemensamt, hvilken föreslår, på de a£ Särskilta Utskottet uppgifna grunder, en ny Organisation samt indragning af Embeten och fos Serskildta Utskottets Betankandcn. Tjenster, samt samlar och redigerar de eko» nomiska stadgar» som ur allmänna Imagen böra uteslutas, äfvensom alla andra, så väl ekonomiska» som handeln och slöjderna samt drätselverket rörande Författningar. Den skulle arbeta i bredd med den redan länge» sedan nedsatta Lag-Comité, sorn utarbetar en förbättrad organisation af’ Domstolarn® och en ny redaction af de civila och brottmåls-lagarne. Samma Comité bör äfven föreslå eli Censionsinrättning för civila Embetsoch Tjen» steman samt löningssättet. 6 En Fensionsanstalt för Civila Embets» och Tjenstemän inrättas. 7. Da tjenstsökande* och tjenstbehöfvandes antal minskas genom mera stränghetvid dimissioner från Scholoroch Gymnasiersamt vid Student-examina, äfvensom vid andra examina. 8 Alla titlar, hvarmed icke ordinarie tjenst och lön följa-, böra afskaffa* för alltid. E. Z. Munck af Rosensköld. Memorial, uppläst i R. II. St. Serskild0 ta Utskott den 22 Aprill 18*8 af Riks„ dagsmannen Anders Danielsson från Elfsborgs Län. Då det åligger mig, såsom Ledamot af detta Utskott, att yttra mina tankar i det vigtiga ämne, som Riksens Höglofl. Ständer till Utskottets handläggning öfverlemnat, fullgör jag denna pligt med fullkomligt erkännande af mina insigtera otillräcklighet att lemna något fullständigt eller utarbetadt förslag, Serskildta.
Bonde-ståndet ingifvet och derifrån till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets behandling remitteradt memorial, anfört: alt, «efter hvad för honom blifvit berättadt», dét oskick, serdeles inom Öfre Elfdals härad af Wermland, lärer innästlat sig, att heväringsskyidige ynglingar icke inställa sig vid de årliga mönstririgarne och följaktligen icke eller vid vapenöfningarne. Då emedlertid detta oskick, hvilket, y>su vidt den meddelade berättelsen är sanfärdig,» lärer gått så långt, att icke halfva antalet af heväringsskyidige inställt sig vid den beramade mönstringen sistlidet ar, förorsakade icke allenast stora ledsamheter inom orten, utan äfven ett ganska betungande besvär för kronobetjeningen och i synnerhet för fjerdingsmänncn, hvilka nödgades genomtåga hela distrikier från by till by för att samla beväringsynglingarne till inställelse å bestämd dag i Carlstad, ehuru detta besvär ofta vore förgäfves, emedan de heväringsskyidige afrest till aflägsna orter, syntes det motionären, enär den nuvarande påföljden för den tredskande att, i händelse han anträffas, erhålla fri skjuts till Carlstad och sedan derifrån till öfningsmötesplatsen, om han approberas, vore alldeles ändamålslös att förmå honom till inställelse, och att annat, mera mot ändamålet svarande, ansvar borde stadgas, såsom penningeböter af 1' riksdaler i silfvermynt, eller, vid saknad tillgång till böterne, förvandling deraf till annat lämpligt straff.
Jag tror slutligen — och detta är för mig ett hufvudmotiv — att det enda sättet att bibehålla och äfven framdeles vinna bestånd åt en folk vänlig, konstitutionel regering, är en reform i den rigtning, som regeringen nu sjelf föreslagit, och hvarigenom hon framdeles skall kunna uti representationen finna ett fast, icke såsom nu endast ett prekärt och tillfälligt stöd för sina åtgöranden till landets förkofran och bästa. Hvad särskildt beträffar det Stånd, jag har den äran tillhöra, för hvilket jag har att tacka både min elementära bildning vid H. Hl. " 15 226 Den 18 Mars f. m. universitetet och den lycka, jag under nio riksdagar egt att fa deltaga uti öfverläggningarna och besluten om ett älskadt fosterlands angelägenheter, och der jag i öfrigt inhemtat de, ehuru ringa, politiska insigter, jag kan besitta, kari jag naturligtvis icke vara främmande för en känsla af den uppoffring, Ståndet gör genom att afsäga sig en dyrbar medborgerlig rättighet. Men jag tvekar icke att tillägga, att jag icke blott ur det allmännas, utan äfven ur K. o. Ad:s eget intresse anser denna uppoffring vara förestafvad af både nödvändigheten och klokheten. Svenska Adeln har stora minnen, hvilka aldrig kunna utplånas ur Sveriges, ja Europas häfdeböcker. Den har både på den krigiska ärans fält och inom det Svenska parlamentet städse med utmärkelse försvarat sin [ilats. Den har äfven länge oftast tagit initiativet vid reformerna både inom landets lagstiftning och sociala områden. Men detta initiativ är förloradt, spiran vacklar alltför niycket i dess hand, såsom Stånd betraktarit. Det är då tid att nedlägga densamma och såsom en åldrig Konung öfverlemna den i folkets händer, .lag tillstyrker bifall till K. M:s Propos. 0111 antagande af ny R. O. och dermed sammanhängande ändringar i R. F. Hr Ehrenhoff, Gustaf Herman, uppläste ett anförande af följ:de lydelse: