Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JordaBalken; men enär någon vidare åtgärd i detta hänseende icke lärer erfordras, hafva Utskotten derjemte ansett det vara öfverflödigt och endast ledande till onödig kostnad, att för Såljaren utfärda Fastebref; äfvenledes b<>ra, efter Utskottens omdöme, i likhet med hvad för HäradsRätterne blifvit stadgadt, Parter vid alla Domstolar och Executorer undgå skyldighet, att lösa ProtocollsUtdrag öfver mål, som förfalla, så att någon Domstolens eller Executorns åtgärd dermed ej erfordras, hvaremot och då ett stadgande , som befriade Svarande och Förklarande Parter från åliggandet att lösa Dom och Utslag i andra fall än der sådan föreskrift redan är vorden meddelad, »kulle åstadkomma för mycken rubbning uti Domstolars och ÄmbelsVerks på Lag och Författningar grundade löne* inkomster, Utskotten, under åberopande af hvad de, angående tappande Parts skyldighet att ersätta vederpartens rättegångskostnad , här ofvanföre yttrat, ansett sig icke kunna med annat förord beledsaga Herr Bagges härom gjorda framställning, än tillstyrkande, att då flere Parter föra gemensam talan, allenast ett exemplar af dom eller Utslag bör för dem utskrifvas. Vidare hafva Utskotten, i anledning af 236 Lagutskottets Betdnhanden. Herr Bagges förslag, afct Parter, som för fattigdom äro befriade från Revisions-skillings nedsättande, äfven må njuta förskoning från ali lösen af Handlingar och Dom, ansett något vidare stadgande i detta åm»e, ån Expeditions-Taxan innehåller, angående dylik befrielse för den, hvars fattigdom är styrkt eller annars kunnig, icke böra meddelas; deremot torde, pä sätt Herr Ullberg föreslagit, beräkningsgrunden för lösen af alia Ämbeten och Tjenster böra bestämmas, och, jemte lösen för alla från Kongl Maj:ts StatsExpeditioner utgående handlingar i ExpeditionsTaxan införas.
Riksdag i underdånighet anmält och medelst välgrundade afhandlingar ådagalagt behofven af ökade anslag för att, genom tillräcklig öfning i krigsyrkets alla delar, bringa indelta arméen i allmänhet till sådan grad af tjenstbarhet, att densamma, må blifva i stånd att uppfylla sin bestämmelse i värnet af rikets sjelfständighet och derigenom återgälda sin skuld till nationen för dess uppoffringar under fredens tider, hvarvid alltid bristen af nödige anstalter vid infanteriet för den egentliga rekrytbildningen företrädesvis framhållits och så väl Eders Kongl. Maj:ts Högstsalige Herr Fader, som Eders Kongl. Majit sjelf, hafva ock vid de flesta Riksdagar, som under de sednaste 20 åren hållits, till Rikets Ständer i nåder framställt de omförmälda behofven i den män sådant, utan eftersättande af andra Statens kraf, funnits kunna ske. Rikets Ständer hafva likväl hittills beklagligtvis icke behjertat hvad i berörde afseenden blifvit dem meddeladt, ehuru äfven deras Stats-utskott vid tvänne särskilda tillfällen tillstyrkt beviljandet åtminstone af de till inrättande af s. k. instruktionskompanier vid indelta infanteriet begärda anslag, under erkännande af dessa anstalters stora vigt och angelägenhet, enär en fullständig rekrytbildning utgjorde sjelfva grundvalen för arméens tjenstbarhet. Kongl. Maj.ls Nåd. Vrop. om Statsverket 1853. Om en sådan af Rikets Ständer i årtionden vidhållen vägran, alt bevilja anslag för en af Landtförsvarets vigtigaste angelägenheter, visserligen icke uppmuntrar till förnyade försök att öfvervinna densamma, skulle jag likväl illa uppfylla min pligt, såsom Chef för Landtförsvars-departementet, ifall jag, svikande min öfvertygelse, läte farhågan att, lika med mina företrädare, misslyckas, afhälla mig från att bringa den angelägna frågan om nödiga anslag för indelta arméens öfning åter å bane och sålunda blottställde mig för det tunga ansvaret att icke halva, så vidt på mig berott, framhållit de vådor för det älskade fäderneslandet, som deras fortsatta vägrande, förr eller sednare, oundvikligen skall medföra.
VetenskapsAkademiens begäran uppsatte af framlidne Presidenten och Commendeuren af Kongl. NordStjerne-Orden, Friherre af Wetterstedt'). Löd*; jorna till denna vigt skola vara runda. 2:0) Att Stapelstadsvigten skall vara till Victualievigten Ett skeppund Bergseller Hammarvigt skall, såsom förut, vara 22 markpund och ett Skeppund Uppstadsvigt 21 markpund stapelstads-vigt. Stapeistads-vigten skall stämplas med 4-kantiga och Bergsvigten med 3-kantiga stämplar. 4:0) Betänkande om Mätt, Mai och Vigt. 2 73 4:0) Rå-kopparen skall äfven, för afbränning gens skull, halla 22 markpund på Skeppundet. 5:0) Tackjernet skall, af samma orsak, haf-j Va 2Ö markpund på Skeppundet. 6:0) Myntoch Medicinal-vigt blifva oför^ ändrades men Apothekare åläggas att i allt annat afsalu, än efter Läkarens recepter, nyttja victualievigt. Om Slitningsmarkerna stadgade denna Förordning intet; men de blefvo, då Rikslikarevigterna, under inseende af Landtmäteri-Contoirets Chef J. Faggot, förfärdigades, i desSa intagna, på hvilka de nu befinnas till sitt asstat utstuckna. Emedlertid vägdes med 2 2 punda lödjor Och 2 marker tillädes, till dess att Kongl. Förordningen af den 7 Julii 1782 förordnade att de borde vigterna tilläggas.
Riksdags-Chdniugen, denna fråga är, genom 3:ne Riks-Stånds beslut, afgjord, har Utskottet funnit någon åtgärd å dess sida* i anledning af den erhållne återremissen, icke vara alt vidtaga. Stockholm den 10 November 1840. St ats-Ut skottets Utlåtande j N.o 363■ 3 N:o 363. Ank. till Exp. Utsk. d. 11 November, kl. i e. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga framställning om afskrifning eller ersättning för åtskillige, dels på öfverskotten af Stats-Verkets inkomsterj anordnade, dels ifrån Kongl. Stats Contoiret, af under händer hafvande medelj bestridde utgifter. CL A.) Sedan Stats-Utskotlet förut förmält sig vilja afgifva serskildt utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts, uti Dess Nådiga Proposition ora Stats-Verkels tillstånd oell behof, gjorda framställning om afskrifning, dels af åtskillige på inkomsl-titlärnes öfverskott, under loppet af åren 1833 till och med 1837, anordnade ufgilier, uppgående, enligt vid Propositionen fogad speciticaliou, till aopyzj fhdr 3 sk. 4 rs,-> dels af sådane, på jemväl bilagd förteeknig uppförde utbetalningar, sorn Kongl. Stals-Conloiret af under händer hafvande medel måst bestrida, lill ett belopp af 46,887 R:dr 43 sk. 1 rst.; så får Utskottet detta yttrande härmedelst afgifva. På. öfverskotten å Stats-Verkets inkomster anordnade medel. För år 1833 och föregående år: tro Öfver-rotering i Skåne Rotejemknings-ersättning Rolejem knings-kost.lader För år 1804.
S. D. Föredrogs å nyo och biföllos följande från iiedannämnde Utskott inkomne samt den 1 den;’ nes eftermiddagen på bordet lagde Betänkanden: Frän Lag - Utskottet. Af den 18 sisth Mars, öfver det af Herr Lagaiannen Grefve Gyllenborg gjorde förslag till åtskillige ändringar uti nu stadgade Rättegångsordning. Frän Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten. j. Af den 16 sisth Mars, angående de flere gjorde forsla;, till ändring uti Allmänna Lagens Prot. Ut dr d. 4 April 1818. 2)7 stadganden och genom Kongl. Förordningen den 9 Februarii 1 802 meddeldte föreskrifter om stäng, sel-skyldigheten. 2. Af samma dag , öfver väckt fråga rörande rättighet för Allmogen i Blekinge och Skåne, att emellan alla hamnar derstädes få sjöledes o. behindradt fora deras produkter. 3. Af samma dag , angående yrkad ändring i nu gillande stadgande rörande jordegares rätt hos landbo, och angående rättegångs - sättet vid utsökning deraf. 4. Af samma dag , angående rätta delningsgrunden vid enskiften af hemman i Blekinge Län. 5. Af samma dag, angående Husbehofs Mjölqvarnars befrielse från Skattläggning. 6. Af samma dag , angående yrkande om obehindrad rättighet för Hemmans-ägare att uppföra och begagna husbehofs Vattenoch VäderMjölsamt Sågqvarnar. Frän Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utslottet. A-f den ao sisth Februarii , i anledning af gjord hemställan om en Comités inrättande i hvarje Församling till utdelande af de Spannemålsunderstöd , som af Kongl. Allmanna MagasinsDirektionen lemnäs m. m. S. D. Beslöt Högh Ridderskapet och Adeln att till det Förstärkta Stats - Utskottet öfverlemna Bevillnings - Utskottets i Memorial af den 6 dennes, gjorde anmälan, att vid förnyad föredragning af Utskottets under den 2 6sistlidne
R-stotker fär harwid wördfamt hanwisa till en desi Leaamoks Herr RiddarhusSccreteraren SilverstolpLs i serstildk ProtocousUkdrag bifogade yttrande, hwilket grundat Plura!ils:en6 beslut i detta äm - Drn 5 Zebruaril. 6z ne. Wandt att med yttersta grannlagenhet följa NegeringsFormens föreskrift och anvisning, har Utskottet knappt kunnat föreställa sig såsom möjlig en annan tolkning af 86 Z. än den U'ffot:ek genom TrycksriheksLagcn gifwu. Dä Författaren ansmarar icke för sin tanke, men för sin Skrift, icke som arbetare, men som Ulgifware, more dei sörmodeligen en obillig härdhet, att i förhand ana och söka Hoplacka hanö ännu ej föröfwade brott, cf,vensom Författaren ej synes behöfva uägot frikännande förrän han werkcligen kan anklagas. Klark uttryckta förbud emot möjliga förbrytelser, bestämda st.asf för redan begängna, leda utan twifwel med lila säkerhet till ändamål», men i en naturligare ordning och framför allt i en bättre öfverensstämmelse med Constiiuticnens syftning till offentlighet och IcheralitL. Utskottet är, kort sagdt, fullkomligen öfweriygadl, att en allmän Theologi^ Censur, om den ock ej more tydligen genom RegeringsFormen förbuden, barde genom en annan Grundlag blifva det, sä framt annars Samfundet mäntor nägot gagn af allmän upplysning och förstånds och we.tenstaps odling. Nägre bland Högmördige Skändels Herrar Ledamöter hafva injkränkc sig till yrkandet af en mera modifierad officiel censur för Läroböcker och xopularra andliga Skrifter. Dä en Stats Religion nödwandigr mäste gifwas, kan en wist kontroll af de Böcker, sorn wid Ungdomens underwisning nyttjas, törhända ej umbäras.
I stället för dans och musik skolen J drifvas till tungt arbete, med piskslag till nöje och trasor till prydnad. Ha, viljen J lemna eder i våld åt vilda horder. Edra mödrar skola förbanna sina grå hår“. Skälfvande af ångest slöto sig de unga tillsamman, lika blommorna i hortensians kronor. Nu ljöd från briggen ett skott, kulan hven och nedstörtade kaikens segel från splittrad mast. En storm af eder ljöd från Ibrahims läppar. „Välan, Tscherkessiens och Georgiens tärnor, tappre, frie krigares systrar och döttrar, – viljen J blifva Kossackernes slafvinnor, eller viljen J hellre dö“. Bäfvande, med bleka läppar, hviskade de unga: „hellre dö!“ Och främst i spetsen för flickorna steg Vali. Hon kastade opp sin slöja och blickade mot himlen, men ingen stjerna syntes der, att besvara hennes blick. „Fri är Vali, fria äro vi alla, blott vi vilja. Låtom oss följas åt i döden“. Vali vände sitt anlete mot öster. Ännu en kula från briggen slog ned i Kaikens tackling, den lade sig ned på sidan. Hvad skymtar mot vattnet? Var det stöten af fartyget som uppdref mjellhvitt skum, var det vågen som brusade öfver däcket? Lätta drägter fladdra, en tätt sluten krans af rosor, gungar ett ögonblick på vågorna. Ett rop, ett enda, ett skri af bäfvan ljuder, och vågorna sluka Kaukasiens och Georgiens skönaste tärnor. Ett häftigt larm uppstår på briggen. En julle utsättes och bemannas i ett ögonblick. En ung officer och tvenne man i jullen vilja kämpa mot storm och våg. Jullen välter opp och ned. Matroserne fatta tag i dess kant. Officeren simmar ännu några tag, en flik af en hvit drägt synes nära honom på vattnet. Han lyckas gripa den. Han strider mot den brusande vågen och når slutligen jullen, hvars kant äfven han med ena handen lyckas omfatta; den andra handen griper hårdt fast det hvita tyget. Krafterna börja svika, snart skall han ej mera förmå fasthålla sig vid båtkanten.
Efter uppläsande af Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 23, rörande Öfverflödsoch. Fyllnads-Afgifterne, antog Prest-Ståndet det sednare alternativet, eller att nämnda atne Bevillnings-Artiklar tillika böra bibehållas. Fran Vällojl. Borgare-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Högloft.' Banko Utskottes Memorial N:o 6 1, angående jemkning af de Respective Riks-Ståndens beslut, i fråga om reglering, rörande de från Banken ut-' 668 Prof, Utdr, d, 1$ Junii 1818. gående Odliiigs-Lån; fann Borgare-Ståndet godt nu afgifne Förslag bifalla. S. I>. Vid uppläsning af Högloft, Ridderskapets och Adelns Protokolls-Utdrag af den J 1 j denne månad, rörande Ståndets inbjudning till de öfrige Riks-Stånden att förena stg uti dess beslut att till Stats-Utskottets så väl den 24 sist. lidne April afgifne Betänkande, i anledning af Väckte motioner rörande Skånska Roteringen, söm ock den 4 dennes meddelte Utlåtande öfver de vid nämnde Betänkande gjorde anmärkningar , lemna bifall med det tillägg, att de Roteringsjäkyldige hvilka vid förra Roteringen varit från» varande må til! den nya undersökningen varda behörieen kallade , samt dervid äga rätt afgifva det Utlåtande hvartill de kunna anse sig befogade; fann Ståndet för godt att förblifva vid sitt lurut i ämnet fattade beslut. S. D. Då nu å nyo föredrogs Stats-Utgkottets förnyade Utlåtande N;o 308, angående medel till Theaterns underhållande, fann Ståndet för godt att sitt förut t ämnet fattade beslut vidhålla S, D, Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande JNTm 307 öfver anmärkningar vid dess yttrande angående Ofverste Indelningen vid f. d. Östgötha Cavallen-Regemente upplåtande till Kongl. Majas Nådiga Disposition, fann Ståndet för godt, att vid sitt förut i ämnet fattade beslut förblifva, S. D.
Det uti föregående revisionsberättelser omförmälde, i hufvudstaden bildade fruntimmerssällskap för fångars förbättring har, enligt hvad Fångvårds-styrelsen anmält, äfven under revisionsåret fortsatt sin verksamhet likasom förut samt utöfvat ett välgörande inflytande, såväl genom meddelande af nyttig undervisning åt fångarne under deras vistande inom fängelserna som ock genom att med råd och hjelp bistå de fångar, som från fängelserna utgått, och af hvilka 12 från straffoch arbetsfängelset samt 3 från norra kronohäktet frigifna blifvit intagne å förbättringsanstalterna Bethesda och Magdalena-hemmet. Ehuru dessa tillhört det slag af fångar, cm hvilkas moraliska förbättring, i anseende till deras dåliga anlag, föga hopp förefunnits, hade likväl endast en af dem för brott blifvit å nyo beröfvad friheten; hvilket fördelaktiga förhållande jemte en flerårig erfarenhet af det goda och nyttiga detta sällskap åstadkommit, föranledt Fångvårds-styrelsen till uttalande af den önskan och förhoppning, att likartade sällskaper med det snaraste måtte bildas inom rikets samtlige län. I sammanhang härmed torde böra omnämnas hvad Revisorerne vid besök å straffoch arbetsfängelset å Norrmalm inhemtat, att vid detta fängelse, i ändamål att uppmuntra dervarande fångar till läsning af nyttiga skrifter, blifvit anskaffade åtskilliga böcker, företrädesvis af religiöst innehåll, samt att dessa böcker af fångarue jemväl flitigt begagnas. — 144 - § 9. Beträffande disciplinen inom fängelserna och kronoarbetskorpsen, inhemtas af Fångvårds-styrelsens underdåniga berättelse, bland annat, att antalet af rymningar och de vid revisionsårets slut icke ertappade rymmare utgjort: Rymningar. Vid årets slut ej ertappade rymmare. Vid fästningssamt allmänna straffoch arbetsfängelserna för mankön 10. 2. » qvinkön —« — Vid kronoarbetskorpsen 17. 6. Af extra judiciella bestraffningarne hafva blifvit verkställde: Vid fästningssamt allmänna straffoch arbetsfängelserna för mankön '. Vid kronoarbetskorpsen 375. I likhet med föregående år har Styrelsen förklarat sig anse fångarnes inom straffoch arbetsfängelserna i riket uppförande under revisionsåret vara ganska tillfredsställande.
— Men antagom likwäl, att samlelige wäre närwarande Ämbetsoch Tjensteman, tillika med dem, som redan tjena pä Expectance, agde ben nästan öfwer-mänskliga dygd och sinnesstyrka, att de stilla och täliga skulle snarare jamte Maka och Barn af hunger dö under bördan, an Åsidosätta nägon enda Ämbets - pligt, eller pä annat fatt förräda missnöje deröfwer, att de isrän Statens sida blifwit beswikne i det rättmätiga och icke öfwerdrifna hopp, som' först lockat dem inpä tjenstewagen; skall wäl Swerige ändä kunna undgå a t pligta för en sädan behandling emot sina Tjenstemän? högsta sannolikhet ar. att det warnande exemplet as dessas sällsamma missöde, skall kraftigt afskräcka alla dugliga ämnen, särdeles ak den mindre bemedlade Classen, ifrän att inga pä Ambetsmanna wägen, den de e jest warit i begrepp att walja. Snart stall dä Svensta Folket nödgas se sina wigkigaste timmeliga angelägenheter, säkerheten, rättwisan, ordningen, till största "delen, fallne i hander pa duglösheten, olunnigheten, kanske afwen lägheten och illwiljan. ^ Menen Författning, dermed man wille förhwarje Ämbetsoch Tjensteman fastställa ett ärö hinder i be» Den 4 NovemberiZz befordran wid hwarje till hans förmon yppad ledighet, jamte ett ärs förlust af skillnaden emellan ett ringare och bättre Lön, eller ook af hela Lönen, innebär ju ingen härdhet dä ingen kan göra sig bestämd räkning pä sin Zöreträdarcs afgäng ä wist tid?
Hunger och svält i hvarje form således, vare sig genom fullständig saknad af föda eller af att födan är af dålig beskaffenhet och ringa mängd, att kroppens ' blod ofullständigt förmår tillgodogöra sig densamma, äro inga lämpliga tillstånd för att åstadkomma en kraftfull, flitig och driftig verksamhet och ett gladt och friskt lefnadsmod. Skälen mot de för tidiga äktenskapen skulle kunna mångfaldigas nästan i oändlighet. Här må blott tillläggas, att den omsorg, som hvarje djuruppfödare pålägger sig, att hans boskap ej må lemna afkomma, förrän den blifvit utvuxen, på det att afkomman må blifva sund och kraftig, — denna omsorg lemnar han stundom alldeles åsido, då det gäller mänskMen å andra sidan hafva vi därjemte att liga varelser, och därtill hans egna barn. Och lagen, som så noga kringgärdat rätten att köpa och sälja j akta oss för öfverdrifter med afseende på mat och dryck. I längden straffa sig omåttlighet och fråsseri oftast icke mindre strängt än alltför ringa och för dålig kost. Om också James Eyres uttryck, att » storätare gräfva sin graf med sina tänder », innebär en viss öfverdrift, står dock icke mindre säkert fast, att det ansträngande arbete, som pålägges magsäck och tarmkanal, i förening med det öfvermått af starka näringsämmnen och kryddor, som tillföres blodet, lägger en säker grund till svåra lidanden, som yttra sig företrädesvis i oordningar i matsmältningsorganen, sjukdom i lefver och njurar, blodfullhet, gikt och anlag för slag; ja historien glunkar om månget krönt och högt hufvud, som aflidit till följd af en indigestion, ännu med pastejsmaken på tungan. Hvad för öfrigt denna jordenes högt uppsatte stundom mäktat åstadkomma i konsten att äta gränsar till det otroliga. V i vilja icke närmare uppehålla oss vid de gamle romarnes utsväfningar vid bordet, där man till och med intog kräkmedel för att kunna börja •en måltid om igen, utan välja några framstående exempel från tider, som ligga närmare vår egen. Mången högt uppsatt personlighet har till och med mera utmärkt sig för sin storartade aptit än för sina öfriga bedrifter.
Maj:ts Nåd. Proposition, K:o 5. Kanal-bolag få under skattemannarätt försäljas, emot följande af Kammar-kollegium föreslagna vilkor, nemligen: l:o att skalteköpeskillingen fastställes, med tillämpning af Kammar-kollegii Kungörelse den 29 Oktober 1793, till Tretusen Riksdaler Banko, motsvarande 10 års O ' arrendeafgift; 2.o att årliga räntan af lägenheten bestämmes till enahanda belopp med nuvarande arrendeafgift en eller Trehundrade Riksdaler Banko; 3:o att den eganderätt, som sålunda af Kanal-bolaget förvärfva®, icke medför vidsträcktare rättighet, i afseende på sjelfva vattendragets begagnande för anläggning af vattenverk eller på annat sätt, än som öfverensstämmer med ofvanåberopade Kongl. Brefvet den 10 September 1810 jemte öfriga i Lag och Författningar stadgade föreskrifter; 4:o att, om Slussen med tillhörigheter af Kanal-bolaget föryttras, Bolaget likväl blifver Kronan alltid ansvarigt för utgörande af den bestämda årliga räntan, Trehundrade Riksdaler Banko, så att, derest densamma af' Slussens innehafvare icke utbekommas och Slusslägenheten således till skattevrak förfaller, Bolaget då, om Kronan det fordrar, skall lägenheten återtaga och räntan för densamma utgöra; samt 5:o alt Kronan icke skall vara skyldig i någon mon ansvara för den förlust, som köparen eller dess rättsinnehafvare kan tillskyndas i följd af någon uppkommande rättegång om hvad som under ifrågavarande skatteköp inbegripas. De detta mål rörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, till hvars handläggning ärendet blifver öfverlemnadt; och Kongl. Maj:l förbi ifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCA R. A. P. Sandströmer. Kongl. Moj:ls Nåd. Proposition, N:o 5. 13 Utdrag af Protokollet öfver Finans-Är ender, hållet inför Hans Maj.t Konungen uti Stats-Rådet ä Stockholms Slott deri i5 November i85o.
Icke var det Richert, Anckarsvärd, Bergfalk och så många andra representationsreformens uppriktiga vänner, utan det var det absurda Orebroförslaget, de hoprafsade reformsällskaperna och framför allt Aftonbladet, då utgifvet af dig men dirigeradt af Gustaf Hierta? Således min gode broder, är det ej värdt att kollationera gamla synder och misstag. De tillhöra oss båda. Det gäller nu i främsta rummet tillse att vi icke återigen inträda på samma ofruktbara bana, och släppa köttstycket för att fara efter skuggan. Detta bref har blifvit vida längre än ämnadt varit, men det ena ordet föder det andra och mellan så gamla förtroliga som vi kan en ärlig uppriktighet aldrig missförstås. Tillgifnast W. F. Dalman. P. S. Månne det kan vara politiskt klokt, att norsfc-hetsifvern hos de s. k. liberale kokar så öfver, att man der-igenom helt och hållet sammanfaller med konungens äflan att göra sin vilja gällande mot sina rådgifvare, och hvad tror man följderna häraf bli? Du vet väl att riksdagsmän af alla färger nu dagligen • uppkallas i vestra slotsflygeln för att förqväfva all opinionsyttring i norska frågan? Till C. J. K. B. Jag hade ej tid att genast besvara ditt besynnerliga bref, som jag i morgse erhöll. Jag fann det genast något obegripligt och finner det så äfven nu vid förnyad genomläsning. Att D. A: s underlåtenhet att anmäla och rekommendera ett så ledsamt kompendium som Menniskoslägtets Saga, elle / att puffa för åtskilliga besynnerliga sofismer i en, i allt fall, redan i A. B. aftryckt episod ur samma bok ang. Kahnväldet, skulle tjena såsom basis för en bevisning eller aning om D. A: s » närmande till Sv. Biets grundsatser », förefaller nära på forvirradt sagdt. Och skulle det vara allvar, så får jag nämna, att om D. Ars liberalism skall bero af dess beredvillighet att kanonisera d: na skrifter, så lärer den hafva föga hopp att hålla sig up &gt; — Men hellre än att uppoffra sin öfvertygelse, ser D. A.