Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De tvänne sednare ålgärderne beslutade Rikets Ständer; men Myntregleringen uppskjöts och den hindrar oss således ännu alt komma till del rättaste och bästa, hvilket jag anser mig skyldig Öppet förklara, jag i Löneregleringsliågan anser vara det, som Regeringen nu föreslagit; fastän jag ej anser tiden vara dertill tjenlig, då ej myntet är iordningstäldl. Förslaget lill nytt Arrendesält, hvilket jagar pligtig att förklara, i anledning af Herr Thams yttrande, icke var allenast mitt förslag, utan bela InkomstAfdelningens af SinisUtskottet, der Friherre af Nordin och ÖfversleLieutenant von Heynne, jemte mig äfven voro Ledamöter, blef icke heller antagit. Det gick mig då, som det troligen går viii denna Riksdag. De verkliga förbättringar man skulle kunna vidtaga, för att tjena det allmänna, och sorn utgå ifrån klara, rediga åsigler om det närvarande tillståndet och de till förbättringen disponibla krafter; dessa förbättringar kunna Den 11 December f. m. allting genomdrifvas. Det är redan en våda, att ens väcka fråga derom; ty det finnes då genast tillreds 2:ne slags menniskor, sorn utan all besinning, oförmögne att egna förtroende åt andra och lefvande i en annan verld, än den, som är, göra allt för att skämma bort saken. Dessa äro: Natur* menniskorne_, hvilka när det är fråga att taga ett beslut, som är möjligt att fatta med Statskroppens bibehållna jemvigt, vilja att allt skall ske på en gång; Skrå- och Corporations-mmniskorne j, hvilka genast vilja, alt man skall återgå till hvad som varit brukligt för några hundra år sedan. Detta vållade äfven då, att det sätt jag föreslagit, till att bereda Indelta Armeens Befäl, vid denna Riksdag, en högst behöflig löneförbättring, icke antogs. Den förra sorten ville hela Indelningsverkets upplösning; den sednare ville återsätta våra ogifta Lieutenanter och Fändrikar på frdels hemman, att odla jorden och sköta Ladugården.
Rörande fördelning af influtne Medel, genom en med Kejserliga Ryska Regeringen afslutad LiqvidationsConvention; angående Låneunderstöd till Staden Borås; om Låneunderstöd till TrollhätteCanaloch Slussverks Bolag; rörande bidrag af StatsVerket till Arméens PensionsCassa och AmiralitetsKrigsmansCassan; angående Låneunderstöd för Staden Norrköping; om Anslag till fullbordande af de i Hufvudstaden anlagde Correctionslnrättningar; af följande Riksdagsfullmägtiges Memorial: Anders Svenssons, om Löntagares contanta aflöning, samt att Fjerdingsman ej måtte aflönas af Staten; Pehr Burges och Pehr Mårtenssons, om LazarettsInrättningen på Gottland; och om Lönetillökning för Befälet vid Gottlands NationalBeväring; Fahle Burmans, om Arfvoden, efter taxa, för AfvittringsLandtmätare i Norra Provinserne; Olof Nilssons, om kostnaden för Fångars forsslande; Anders Nilssons, från Wermlands Län, om Anslag till väghållning inom Nordmarks Härad; och i86 Den 22 Juni! e. m. angående förbättring af Länsmäns Löner; Anders Danielssons, om Lön för Fjerdingsman på Landet; om befrielse för Mölndahls Qvarnägare från skyldigheten alt mot . nedsatt Tull förmala spanmål, som åtgår till Garnizonernes och Fångarnes underhåll i Götheborg och på Ny Elfsborgs fästning; om anstånd för åtskillige orter, med betalning af undsättningsspanmål; om Allmogens åtagande, att erlägga lika lösen som Ståndspersoner, för af LandsSecreterare och LandsKamererare utfärdade Expeditioner; om förbättrade Lönevilkor för LandtRäntmästaren i Götheborg; samt att tiden för Kronofogdars
Om nemligen den princip finge stadga sig, att Konungen ägde styckevis antaga ett lag-förslag; så vore det icke vidare värdt, att Rikets Ständer någonsin mer till Thronen frambure något sådant; ty kan en liel § uteslutas, så kan det samma äfven ske med en del deraf; och då skall icke mer något menskligt förnuft förmå uppgöra ett lagförslag, som icke lätt skulle kunna vändas tvärtemot den mening, det åsyftade. Hvad RiddarhusOrdningen beträffar, är den visserligen i sig sjelf för Svenska folket af ringa vigt; men om den princip derigenom stadgas, att ett lagförslag kan styckevis sanctioneras; anser jag alla 4 RiksStånden och hela Svenska Folket deruti förmycket interesserade, att Ridderskapet och Adeln skulle kunna betrakta denna fråga blott såsom en Stånds-sak. — Jag anser mig derföre böra vördsammast hemställa , om icke princip-frågan borde communiceras med de öfriga Stånden, och remitteras till ConstitutionsUtskottets utlåtande. Slutligen får jag tillägga, att då den nu ifrågavarande Riddarhus-Ordningen ej blifvit tryckt under inseende af TryckfrilietsComitéen, åt hvilken Grundlagarnes correctur-läsning varit uppdragen och icke heller, så vidt jag har mig bekant, under RiddarhusDirectionens; så anhåller jag, att, för säkerhetens skull, få se det af Kongl. Maj:t underskrifna Originalet dertill. Den 18 November f, m. •49 Grefve Spensj Carl Gustaf: Jag bar egentligen begärt ordet, i anseende till Ilerr Grefve af Welterstedts yttrande, rörande den af RiddarhusUtskottet föreslagne, samt af Ridderskapet och Adeln under sista Riksdag antagne förändring af 35 §. Riddarhusordningen, om Diarium och föredragningslista. Den förändring, som deri gjordes, bestar ej uti ett tomt ord. Det vore för vidlyftigt, att genom uppläsande af den gamla och den nya §., visa delta. Om någon sådant åstundar, skall jag visserligen göra det.
Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o SO. 5 A:o 36. Ank. till Exp,-Utsk. don 1 Okt. 18(iOr kl. 10 f. tn. Betänkande, i anledning af' väckte motioner, dels om indragning af Auditör s-tjenstår ne samt upphäfvande af' lirigs-rätler och af Kongl, lirigs-hofrätlen ; dels äfven om indragning af Begements-paslorsoch Balaljons-predikants-befaltningarne. Motioncrne i ämnet äro inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckte af Herr Grenander och Herr Gahn, Henrik, af hvilka den förre andragit att, lika motbjudande som det måste kännas att, under närvarande stora behof af sparsamhet med Statens medel, finna sig förpligtad framkomma med hemställan om statsanslags beviljande till ett eller annat ändamål, lika angenämt vore det ock att framställa verkställbara förslag till stats-utgifternas minskande. I denna belägenhet, funne sig nu motionären, då han föreslog indragning af auditörs-tjensterne. Bland många öfverflödiga tjenster inom landet, vore med visshet ingen så öfverflödig som dessa. Auditörens tjenstepligter vore att vara ledamot och protokollsförande i Krigs-rätt; att vid vissa regementen äfven föra protokollet vid Beklädnadsdirektions-sammanträden; att förrätta syner å Under-officers och till regeinenternes lönings-fonder indragne boställen, samt att biträda vid Chefs-expeditionen. När arméen sammandroges upphörde de vanliga Regements-krigsrätterne, och några sådane domstolar vore dessemellan icke erforderliga, enär dithörande mål kunde utan olägenhet upptagas af allmänna domstolarne, med inkallande, vid dessa måls handläggning, af två militär-ledamöter. Krigs-rätter vid de indelta regementerne förckommo sällan och gemenligen då under mötestiden, samt afsågo 6 Santmans.
Det är en orimlig princip att en 60 kannors panna får tor 15 R drs afgift tillverka 3000 kannor bränvin, då 2tne 90 kannors pannor, sorn äro blott 3 gänger så stora, och ej kunna tillverka mera än 3 gånger så mycket bränvin eller 9000 kannor, skall derföre i stället för 3 gånger 15, eller 45 R:dr betala den oerhörda bevillningen af 270 R:dr Banco, eller 13 gånger 15 R.dr, då naturligtvis en större egendom kräfvcr större tillgångar och större utgifter. Bil. till Ridd. o. Ad. Att bränvinsbränningen med inmurade pannor, ej får ske annorlunda än efter jordenä värde, så att intet bruk, sågars eller qvarnars värde deruti får ingå, att sådant värde ej får bestämmas af ägaren, utan skall vid större bränneriverk, noga undersökas af Taxeringsoch PröfningsCommitéer. 3:0, Lyftpanneafgiften blifver oförändrad. 40. Om bevillningen ej kan nedsättas, utan att tillgång till samma summa å annat håll måste sökas; så vågar jag ödmjukast föreslå, att den lägges å btänvins-consumtions-afgiften. Kongl. Maj:ts Nådiga Utslag till förmån för Gefle Stad, hvarigenom Staden å 16 stycken 90 kannors pannor fått en årlig afkrifning af 1350 R:dr Banco, visar äfvenväl att Hans Maj;t anser den nuvarande bränvinsbevillningen alltför hög och landet torde äfven behöf-j va en sådan lindring. N:o u: Herr Reen fl jerna, Nils Svante: En Jordbrukare som bidragit till landets förskönande och uppodling, som nu klagar, afspisa» med det orimliga ordet öfverproduction. Det är bristen på penningar (och för hvilken brist, skylle sig törhända Ständarne Den 15 Februarii. 38? ejelfve) och denna brist ensamt som vållat, att en större production blir sin egen mördare, då producten faller till halfva värdet, men productionskostnaden blir densamma.
Vidkommande åter sådana Depositioner, som ske med afsigt att i allmänna rörelsen utgifva ett större belopp i löpande Assignationer, än som af redan insatta tillgångar motsvaras, har Utskottet tagit i noggrannaste öfvervägande de motioner, som inom 2ine Riks-Stånd blifvit väckta, dels om totalt upphörande af denna Assignerings-anstalt, dels om betydligt inskränkande åtgärder emot dess begagnande. Utskottet inser visserligen, att den ej är förrnonlig för Banken, enär dess egna sedlar i någon moa un - 24 BancoUtskottets Betänkande AVo 6. danlrängas af de i omlopp varande Assignation erne, som dessutom, i afseende på säkerheten, sakna åtskilligt af de garantier, som med hvarje cireulerande mynt-rejjresentativ borde finnas förenade. Utskottets tanka är oek, att detta slag af creditpapper hör framdeles afskaffas, nemligen så snart i tillräckligt antal hunnit uppstå sådana inrättningar, de der kunna erbjuda mindre äfventyrliga utvägar att underlätta och tillgodogöra den enskilda crediten; men Utskottet befarar, att om de löpande Assignationerne dessförinnan förbjödos, skulle deraf uppkomma kännbar afsaknad för allmänna rörelsen, synnerligen för Bergshandteringen, hvars vigt för samhället lika litet kan nekas, som man bör förbise, attden för närvarande befinner sig i en critisk conjunctur, hvarföre det nu sannolikt vore mindre väl betänkt, att frånrycka den ett hjelpmedel , hvarutaf den hittills varit i åtnjutande; men deremot finner Utskottet i sin ordning, att räkningshafvare af detta slag åläggas någon lämplig afgift, för att såmedelst må kunna betäckas till någon del de kostnader, Banken måste vidkännas för en ökad personal och en vidlyftig bokföring i detta hänseende. Af dessa skäl och anledningar tror Utskottet sig böra tillstyrka: 16:0 att privata assignérings-rättigheten i Banken må tills vidare få fortfara emot en viss afgift för hvarje folium af den löpande räkningen.
Finssa namnet mätte al.id blif» tva et hclgadt minne i Swensta bröst, mätte alla Finnar altid finna sin kilflygt och sin tillfredsställelse Uti den Swansta mcdborgeligheten, och om än Po» liriquens 06) egemiyttans Swärd afklipt detta Uitpmla föreningsbandet, sä mätte wäl aldrig mitztröstan finn« vmöjelighcten as denna kedjas förnyande. Fjerde Bandet 4Z. Det» 5Z8 Den 12 December. Detta Artilleri, Regemente bibehåller ännu, och som jag önstar, mätte altid bibehålla del Finsta namnet, dels som en älskad och kär påminnelse af Finsta Medbrövcr, och dels att detta Regemente mätte al» lid wara en föreningspunkt för Swensta Finnar. As Stats-UkffotletS Betänkande styrker jag äf-> wen i den öswertygelfe, att Kongl. Maj:tS Egen Nådiga wilja instämmer uti den önskan hwarje rättsinnig medborgare hyser, att sä upfylla den kallelse, svin tacksamheten mot wärd» krigare bjnder, hwarföre jag förmodar akt icke nägra hinder möka, att ju Urstot» tets i Desi Betänkande gjorde tillstyrkan för Regemen» tets bibehällande mätte winna allmänt bifall och detta Regemente således öfwerflyttad pä Swensk Stat med ätnjutande af alla de rättigheter, som den wärfwade Armeen äro tillerkände, dä detta Regementes underhäll af den för Defcnce Wcrket anflagne en Million Riksdaler möjeligen kan utgå; och da jag för min del tror att reparnrion af denna Million till Rikets Försmak ensamt bör tillhöra Kongl. Majrk, sä förmo» dar jag att den enda srägan nn bör wara om icke Högloft. Ridderstaper och Adeln bifaller att Finsta Artilleri-Regementet hibehälles och pä den Swensta Staten öswerfiyltas.
Vid Myrby gästgifvaregård, belägen emellan Westerås och Torgesta i Upsala län, har hemmansägaren på vissa vilkor frivilligt åtagit sig att, utan särskild ersättning af skjutslaget, under den tid uppgjord skjutsentreprenad vid Torgesta varar, och hvilket ännu vid 1860 års slut fortfor, bestrida skjutshållningen. Tal». Litt. Taxor för väg-, brooch färjeafgifter. Fran Nordanö till Vesterwåla ')• Karl som går öre Hant Iliist och karl » » Enbetsukdon med häst och karl » » Vagn med hästar och personer, för hvar häst » » Åkdon med 2 dragare » » För hvarje dragare derutöfver » » Vagn med 2 hästar och folk » » Dito 3 dito » » Dito 4 dito » » Eu slädvagn med 6 hästar » » Dito med 4 dito » » Dito med 3 dito » » Släda med 1 hust » » En oxe eller ko » » Får eller svin till och med 10 st. o. s. v » » Vägafgifter. 6 12 25 6 Broafgifter. Vid Herrevads bro 2). Vid Mellansundet 4). Diligenser. Postskjuts. Kronobrefbäring. Jernvägar. Under vinterraånaderne emellan 1858 och 1859, 1859 och 1860, samt 1860 och 1861 har en del af trafiken för så väl resande som posten och paketer varit bestridd på vägen emellan Enköping och Arboga, o genom diligenser, hvilka på bekostnad af ett enskildt bolag varit i gång. Angbåtarnes och diligensernas numera allmänna begagnande af resande, samt framgången af skjutsentreprenaderna, hafva samverkande betydligen förminskat tyngden af skjutsskyldigheten, hvilken likväl är mycket ojemn, då afgiften till entreprenörerne på olika ställen omvexlar emellan nästan intet och till och med 30 ä 40 R:dr på helt mantal. För postskjutsen har lindring uppkommit, dels genom allmänt begagnande af ångfartyg och jernvägar vid posternas transporterande, dels genom det icke obetydliga antal af poster, som transporteras med gästgifveriskjuts eller efter särskildt uppgjorda kontrakter.
Ständers serskildte uppmärksamhet härå 'för närvarande icke behöfva fästas, hälst, utom det att anmärknings - författaren icke lärer underlåta bevaka sin talan, Deputerade jemväl blifva i tillfälle att fortfarande följa målets gång och, om derunder så nödigt finnes, anlita Riksens HöglofL Ständers Justitiae-Ombudsman om dess Embete* åtgärd uti ämnen Under åberopande af 7 §. uti Deputerades Instruction hafva de ytterligare framställt, huruledes 1 §. 8 morn. af Kongl. Afskrifnings-Reglementet under den 12 Augusti 1812 innehåller: ’”Skulle Uppbördsmannens redogörelse utfalla med öfverskott, som af vederbörande E» ltonomi-Administration godkännas och fastställas, inlösas de till Kongl. Majit och Kronan ef-; ter medelpriset af upphandlingarne.” Men, sorn efter Deputerades tanke Proviant -Ofverskotter icke lagligen kunna uppkomma annorlunda, än derigenom, att en reqvirerad och qvitterad Proviant-artikel, hvarå brist uti Magazinet är, utbytes emot en annan, samt derigenom att Redogörarens Afskrifnings-Procent, som ej får af honom disponeras, bespares, syntes annan ersättning för ofverskotter, än sorn svarar emot i-872 Stats-Utskottets Betänkanden. biisterne å andra artiklar samt AfskrifningsProcenteri, desto mindre böra Redogörarne till. komma, sorn, när Magazins-Redogörare är förbudet, att i allmänhet befatta sig med upphandlingar, äfvensom att blanda egne tillgångar uti Kronans förråder, vidare ersättning endast möjligen kan leda derhän, att Redogörare antingen på hvarjehanda sätt söker att från Rakenskaperne utesluta eller till verkliga beloppet förringa en påförd lefverans, hvarigenom afsändaren råkade i betydelige brister, som i alla fall biefve svara att utreda och omsider folie Kronan till last, eller ock genom mindre noggrann vigt och mått orsaka för Regementet och Corp. ser samt ehskildte
En termin måste bestämmas, inom hvilken församlingarna må kunna ombesörja det materiella af skolornas inrättande och skada sig skollärare, skickliga för ändamålet. Dertill anser jag fem års tid vara tillräcklig, och på sådan grund tillstyrker jag att detta morn. mätte blifva anlaget. llr Ribbing, Arvid: Då anledningen, hvarför jag anmält mig, egentligen var att begära en viss ordning för föredragningssältet, sä är det kanske orätt, att jag inlåter mig i något yttrande om den fråga, sorn nu är å bane. Jag tror mig likväl kunna göra det, då jag helt kort instämmer i hvad Hr von Hohenhausen anfört, och derefter yrkar att föredragningen måtte ske i ordning momentvis. Vi ii ro redan på tredje inom., måhända kunna vi nu också afgöra detta, och sedermera, om Hr Frih. o. Landtm, täckes tillåta ett sådant föredragningssätt för denna gång, taga det första och andra och derefter fjerde mom. under ompröfning, hvarefter en mera bestämd nummerordning kan följas. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer i Hr von Hohenhausens anmärkt), vid tredje mom. och önskar blott att han ville utbyta competenta emot behöriga; men jag bör först instämma med Hr Ribbing i anhållan att Hr Frih. o. Landtm, läcktes tillåta, att, sedan §:n blifvit, på sätt som nu skett, i sin helhet uppläst, vi finge öfverlägga och besluta om hvarje mom. särskildt. I tredje mom. innefattas ett stadgande, som jag, för min del, anser oriktigt och hvilket egentligen hörer till andra momentet. Om nu II. o. Ad. antager 2 morn., emot livad jag tror vara rätt, sådant som det för närvar, är, så måste äfven det 3 mom. förblifva oförändradt, men i annat fall icke. Jag utber mig derför, att Hr Frih. o. Landtm, ville medgifva att vf finge 1 moni. under öfverläggning, och dermed samtidigt det andra, emedan de stå med hvarandra i oåtskiljelig gemenskap.
Och en röst hördes utu skynom, den der sade: Denne är min älskelige Son; honom hörer. Och i det samma rösten hördes, funno de Jesum vara allena. Och de tigde, och förkunnade ingom, i de dagar, något af det de sett hade. Så hände sig dagen derefter, då de gingo ned af berget, mötte honom mycket folk. Och si, en man af folket ropade, och sade: Mästar, jag beder dig, se till min son; ty han är mitt enda barn. Si, anden begriper honom, och straxt ropar han; och han sliter honom, så att han fradgas; och han far med nöd ifrå honom, då han honom slitit hafver. Och jag bad dina Lärjungar, att de skulle utdrifva honom; och de kunde icke. Då svarade Jesus, och sade: O! du otrogna och genstörtiga slägte, huru länge skall jag vara när eder, och lida eder? Haf din son hit. Och vid han nu framgick, ref och slet djefvulen honom. Men Jesus näpste den orena andan, och gjorde pilten helbregda, och fick honom sinom fader igen. Och alle vordo förskräckte öfver Guds härlighet. Då alle undrade på allt det han gjorde, sade han till sina Lärjungar: Fatter dessa orden uti edor öron, ty det skall ske, menniskones Son varder öfverantvardad i menniskors händer. Men de förstodo icke detta ordet; och det var fördoldt för dem, att de det icke kunde förstå; och de fruktade att fråga honom om det ordet. Och kom ibland dem en tanke, hvilkendera skulle störst vara. Då Jesus såg deras hjertas tankar, tog han ett barn, och ställde det när sig; Och sade till dem: Hvilken som anammar detta barnet i mitt Namn, han anammar mig; och den mig anammar, han anammar honom, som mig sändt hafver; men den der minst är ibland eder alla, han skall vara störst. Då svarade Johannes, och sade: Mästar, vi sågom en, som utdref djeflar under ditt Namn, och vi förbödom honom det; efter det han icke följer med oss.
Uti de flesta Landsorter saknas tilgäng pä Rustnings - Hästar, ätminstone til den myckenhet svin fordras til Regementernas Remontering; Denna brist sätter Rusthällaren uti nödvändighet at ifrän et me, ra aflägset ställe staffa sig en sädan Wändee han sig til en Hästhandlare, af hwilken han tror sig kunna blifwa bedragen, som oftast händt och stedt, ehuru han i underhandling med en sädan skulle kunna winna en wida lägre inköps-summa, finner han uti denna sin brydsamma belägenhet ingen annan utwäg, än at anmoda CompagnieBefälhafwaren anskaffa densamma; denne äter är ingen Hästhandlare, utan nödgas wanligtwiS wända sig til en sädan; och detta sä wäl som det äfwentyr Officeraren stär uti at fä en af honom präsenterad Häst wid Mönstringen caflerad, oberäknadt at nägon winningslysten stulls kunna finnas, medförer en nödwändig följd: at Hästens inköps-summa blir oftast odrägeligen hög, och denna, af sakens enkla beskaffenhet sig härledande päföljd, kastar oftast skugga och tadel pä en wärdig Ämbetsman, som torde hända, utan egen minsta winning gätt Rusthällaren tilhanda, obehagligt för den eller dem det drabbar, och ledande til mifltroende emellan Befälet och de Rustande, som oftast wäcker owilja emot de förstnämnde, och lika ofta skadligt för sjelfwa tunsten. Det är säledes maktpäliggande at bidraga dertil, at Rusthällaren mätte beredas utwäg at fä en duglig Häst med minsta kostnad, utan at kränka hans rättighet at sjelf anskaffa sig en sädan, om han finner dertil utwäg, och at jemte undanrodjandet af de npsiuämnde obehaglig - L56 Den S August?. heter för Befälet, bespara detsamma beswäret wid Rustnings-Hästars anskaffande, hwilket in, galunda hwarken bör eller kan räknas för desi Ämbets-stpldighet.
Regerings-Formen föreskrifver, anställt omröstning öfver följande så lydande Voterings-Propositioner: Första Voteringen. Den, som bifaller, att full tillgång för de extra anslag, Rikets Ständer nu kunna bevilja, må anvisas å Riksgälds-Contoret att med |-del årligen af Bevillnings-medlen utgå, voterar Ja; Den det ej vill, N ej; Vinner Nej , blifver beslutet: 1:0 att hvad Rikets nu församlade Ständer bevilja såsom extra Stas-anslag skall med !:del årligen af Riksgälds-Contoret utbetalas; 2:0 alt Riksgälds-Contoret. derest tillgång dertill ej af disponible medel finnes, må i detta afseende upptaga lån till erforderligt belopp; samt 3:o att de sålunda upptagne lånen skola senast inom i5 år vara till fullo återbetalde. Voteringen har utfallit med 78 Ja och 40 Nej, hvarförutan en lapp såsom varande dubbel, måst easseras, och som Ja sålunda vunnit, alltså kommer för de extra anslag, Rikets Ständer nu kunna bevilja, full tillgång att anvisas å Riksgäldskontoret, att med Udel årligen af Bavillnings-medlen utgå. Rih. till R. St. Förstärkta Stat s-Ut skottets Memorial N:o 378 !Andra Voteringen. Den, som godkänner Stats-Utskottets förslag, hvarigenom allt anslag för anskaffning af så kallade Kustpiecer afstyrkes, voterar Ja, Den det ej vill, Nej; Vinner Nej, kommer en summa af 25,000 R:dr att för nämnde ändamål anslås. Som denna Votering utfallit med Ja och 4^ Nej, och Ja sålun da vunnit; så kommer något anslag för Kustpiecer icke att beviljas Tredje Voteringen Den, som anser, att Contra-Propositionen i fråga om anslag för gevärstillverkningen bör blifva det af Ridderskapet och Adeln fattade beslut, eller att för anskaffning af Gevär anslås en summa af 3oo,ooo R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, Nej, Vinner Nej; blifver Contra-Propositionen, i enlighet med Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, eller att icke något extra anslag för Gevär kommer att ega rum.
Verket drefs för Kronans räkning Efter 3093I Skepp, Malm 2 Mark. 7} Lod Guld' 1802 3221 Dito 4 D:o 7 Lod Dito* 1803 — 2629 Dito 2 D:o 14^ Dito, __ 1804 — Dito 3 P:o 4 Dito. —- 1305 21x8 Dito. 2 D:o 9 Dito. t1806 1535 Dito 2 D:o 4 Dito, 1807 — 2216 Dito 2 D:o Dito, wi 1808 2312 Dito i D:o I2| Dito, Såsom 1803 års och följande BergmastareRelationer icke omtala att något arbete vid detta Bokverk blifvit förrrättadt, är sannolikt, att det redan 1803 var nedlagdt, 1763 års BergOommiSsion ansåg det hafva trång plats och syag Vattendrägt, jfustitifjeOmbudsm. För åren 1809, 1810,” 18x1 och I8I2 finnas ej BergmästareRelationer om Grufvedriften och kan således ej här uppgifvas hvarken det under dessa åren brutna Skeppundtal Malin, ej heller vigten af utur densamma tillgodo gjordt Guld.