Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det år naturligt, att om Lapparne icke hafva den kroppsbyggnad, sorn gör dem användbare till krigstjenst, blifva de derifrån fritagne; men om bland dem finnas ynglingar så utbildade, som för vapenöfningar erfordras, böra desse icke mera ån någon annan undgå en skyldighet sorn år allmän. Jag tror således att Utskottets Betänkande kan bifallas* - Den 7 Maji e. m. Hans Excfillence Herr Grefve Mörner, Adolf Gåran: I anledning af de Upplysningar, som blifvit letnnade uf tvenne värde talare, hvilka hafva personlig kännedom af de orters beskaffenhet, hvarom nu år fråga, hemställer jag till Högloft. Ridderskapet och Adeln, om ej saken kunde förfalla och Betänkandet rent utaf afslåsi Jag vet väl att enligt detsamma det skulle åt Kongl. Maj.t uppdragas att låta undersöka, huruvida och i hvad mohn Lapparne böra i NationalBfevåringen deltaga ; men om såsom Friherre Cederström anfört, saken skulle behandlas såsom en rätts fråga * blef Kongl. Maj:t derigenom försatt i någon embarras och det blefve svårt att utur en sådan synpunkt afgöra en sak som egentligen beror af localiteter. Då saken utan reclamation fortgått tio år sedan beslutet om National-Beväring fattades; då Lapparne föra ett annat lefnadssätt och hafva en annan författning, ån den öfriga delen af Nationen; då de Svenske Lapparne icke synas böra betungas mera ån de Norrske och Ryska, hvilka ej åro Beväringsskyldighet underkastade; så tror jag det vara opolitiskt, att väcka en fråga hvarigenom de Svenske Lapparnes belägenhet kunde synas försämrad och jag tror derföre att hela saken utan skada för det allmänna kan förfalla. Grefve Löfvenhjelm, Carl Axel: Hufvudsakligen får jag endast åberopa hvad Hans Excellence Herr Grefve Mörner nyss anfört* i synnerhet sista delen af yttrandet, som angår en jemförelse emellan Svenske och Norrske Lap^ 142 Den 7 Maji e. m, parne, hvilken, i händelse
Detta må emellertid vara huru som hälst: man kan ju gärna antaga, att drottningen af Rumänien riktigt noggrant studerat fångarnes lif i Oknas saltgrufvor och nedlåtit sig att mycket ofta vistas bland det dansande och sjungande folket — det är den sidan af folkets lif som anses värdig furstarnes intresse, åt minstone på afetånd, från en slotts-balkong eller från dynorna i en furstlig kalesch — men därigenom erhåller hennes operatext endast ett yttre etnografiskt intresse. Det rumäniska folkets egentliga lif lär man därför icke känna. Etnografien är för öfrigt icke det väsentliga i ett konstverk. Men sådan texten än må vara, har professor Hallström likväl funnit den värdig att användas till den af honom komponerade musiken, och det är detta som räddat den från fullständig undergång. Om det också är musiken som satts till den redan fardiga texten, så förändrar detta ingenting i förhållandet mellan den konstnärlige tonsättarens verk och författarinnans dilettantmässiga försök. * Om hetmes lyriska begåfning få våra lösare sjelfva tillfälle att döma, i det att nästa häfte af Dagens krönika kommer att innehålla ett längre originalbidrag af Carmen Sylva, ett hittills otryckt poem, återgifvet på svenska från hennes handskrift. Red.Otvifvelaktigt är det också tonsättarens förtjänst, jämte de utförandes egen förmåga och goda vilja, att framställningen af » Neaga * kunnat göra så fördelaktig verkan i dramatiskt afseende. Det är kanske sällan man i det afeeendet sett en opera hos oss utföras så godt. Hr Strömberg har-öfver-raskat i Ylads parti, fröken Ek i Neagas. Man har förvånat sig öfver, att den förre kunnat intresseras så mycket af sin ganska tråkiga uppgift, men intresserad har han onekligen varit, och därför har han lyckats. Det samma måste sägas om fröken Ek, som genom sitt verkningsfulla spel gjort en personlighet af denna i sig själf så föga betydande Neaga. Fröken Graboiv, hvars utförande af sångpartiet väl ej kan annat än erkännas, var vid första föreställningen, sannolikt till följd af mindre godt hälsotillstånd, något matt i sitt spel, men en gång kan icke uppställas som regel för bedömandet af en hel rad föreställningar.
Hela denna årliga afkomst af Ferna-skogarne emotsvaiar 24,886 stigar kol, eller 61 lunna kol på hvart tunnland skogsmark, hvarigenom dock skogen i kubikmassa efter hand skall enligt planen ökas, då deremot densamma, efter hvad erfarenheten gifvit vid handen, genom förra behandlingen minskades, thuru afverkningen då skedde till endast 4 tunnor kol per tunnland om året. Hufvudsaken i den nyare methoden vid Ferna synes vara den införda hjelp gall ringen och den omständigheten ali skogs-arealen vunnit en icke obetydlig tillväxt, derigenom, alt mossarne, som till stor del äro beväxla med småskog, nu ingå i afbrukningsplanen och skötas så, att de, efter denna småskogs afhuggande och användande, a nyo kunna producera sadan skog, som jordmånen förmår. Att omsorgen om skogarna under det sisla qvinqvennium tilltagit, bevisas dessutom af följande exempel. Å Kusta egendom, tillhörig Löjtnanten C. von Post, blef sistlidet år 1843 af Jägmästaren Tottie införd en reglerad skogshushållning, ställd på en 90:årig omloppstid och fördelad i nio perioder. Det årliga afverkningsbeloppel å denna skog, om 404 1 Tunnlands vidd, är i planen beiäknad till 12,500 kubikfot eller 125 famnar samt dessutom genom hjelpgallring omkring 75 famnar, eller tillsammans 200 famnar. 14 Brukspatronen G. C. Timm på Engelsberg liar gjort försök med 4 liggmilor af till Bruket framförd torr ved. Denna kolning, som skett med omsorg, liar gifvit det förmånliga resultat, att af hvarje kubikfamn ved erhållits 30 tunnor goda kol, då deremot vid landtböndernas vanliga kolningssält hvarje kubikfamn ved leinnat endast 22 tunnor kol; hvilket visar huru nyttigt det är, att kunniga och driftiga arbetare vid kolning begagnas.
Stats-Utskottet har, i öfverensstämmelse med de åsigter, som vid flera föregående riksdagar uti likartade fall i allmänhet gjort sig gällande, väl funnit de omständigheter, hvilka i förevarande hänseende förekommit, innefatta giltig anledning till förordande af motionärens framställning om eftergift af den rätt, Kronan må cga till ifrågavarande qvarlåtenskap; men då, beträffande densammas användande, det af motionären i detta afseende framställda förslag synts Utskottet icke vara fullt lämpligt, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer ville för sin del medgifva, att den rätt, Kronan kan ega till ifrågavarande qvarlåtenskap, må å Dala pastorat öfverlåtas; dock med vilkor att af medlen bildas en stående tond, hvaraf den årliga räntan användes till underlättande af skolgång för fattiga barn inom nämnda pastorat; hvarom, i händelse af Rikets Ständers bifall, underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t torde böra aflåtas. 3:o. Uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 29) har Herr O. E. Widell anfört att det med hvarje år tilltagande antalet lärjungar vid Strömstads lägre elementarläroverk gjorde en utvidgning af läroverksbyggnaden nödvändig, och att staden, hvilken icke hade någon laglig skyldighet att bekosta ett sådant företag, icke, utan bidrag från annat håll, kunde åtaga sig detsamma, enär dess tillgångar redan förut vore starkt anlitade. Stiftets byggnadskassa, som enligt skolstadgan borde lemna byggnadshjelp, saknade dertill medel peli den nyligen genom lärjungarncs afgifter bildade byggnadskassan vore ännu obetydlig. Rikets Ständer, som hittills icke visat sig benägne att gifva direkta anslag till byggnader för de lägre elementarläroverken, hade likväl icke undandragit sig att, vid tillfälle, understödja små kommuner, som för sådana ändamål ansträngt sig. Sådana tillfällen yppade sig vanligen vid hvarje riksdag derigenom att Rikets Ständer kunde efterskänka Kongl. Maj:ts och Kronans rätt till dana-arf, för att användas till behöflig nybyggnad eller utvidgning af läroverkshusen i de orter, der dana-arfven uppstått.
Inom oss, som någorledes känna hvarannan, är det måhända mindre svårt att, efter framställningarnas upphof, [bedomina om de blott åsyfta att fängsla den allmänna uppmärksamheten, för att samka sorl och försvaga Regeringen för vissa tillfälliga ändamåls vinnande, eller om de syfta något längre. Men huru skola våra medbroder i landsorterna veta hvad afseende de böra derpå göra eller icke? Hvad skola de tänka, då de från enskilda motionärer, från liela Utsk. och Stånd förnimma öppna anfall på Konungamakten, eller förtäckta på hennes innehafvare, och då de med detsamma erfara, att strafflöshet yrkas för gemenskap med den afsatta Konungaätten? De som påstå, att Regeringen vid sina åtgärder bör göra afseende på vältänkande medborga - ■iGS Den i8 Mars f. m res omdöme i landsorterna, böra ihågkomma, att detta skapas icke blott af hufvudstadens tidningsskrifvare allena, och att Svenska folket har i sjelfva verket, om ej i lagens bokstaf, lika grundade anspråk på redovisning af sina riksdagsman, som af Konungens rådgifvare. Huru har mången hittills skött sitt riksdagsmannakall? Hafva våra öfverläggningar mest angått helsosamma förbättringar för framtiden, eller fruktlös klagan öfver det förflutna, eller orättvisa, skadliga och olagliga försök att sönderbryta våra gamla inrättningar? Hade den ifrågavar. motionen framkommit under andra omständigheter, eller, från en annan hand, eller hade hon blott åsyftat förändring och ej fullkomligt upphäfvande af 1812 års förbud; så skulle jag dervid fastat mindre afseende.
Utskottens förslag i fråga om flytiningstiden framställde anmärkningar, af hvilka en stor del åsyftar att få denna tid till midsommaren eller omkring midsommaren bestämd, och en ännu större, att den sedan år 181g gällande kunde varda bibehållen, få Utskotten, som väl göra rättvisa åt hvarje skälig framställning, men icke kunna tillfredsställa hvarje skälig önskan i ämnet, nu och efter sorgfälligaste granskning af motiven för de serskilda förslagen, jemförda med innehållet af de discussioner, som föranledt återremissen af Utskottens Betänkande i frågan, vördsamt fästa Rikets Höglofl* Ständers uppmärksam - het derå: att den olägenhet, som nu gällande flyttningstid förmenas medföra, nemligen dubbla tjenstehjons omgångars befattning med utfodringen af ett och samma års gröda, synes vara af mindre betydenhet, enär uttodringen till så ringa del i October verkställes, och en omtänksam husbondes tillsyn lärer lika litet denna, som andra tider af året, uteblifva; att, under loppet af 10 förflutna år, det vördige Presterskapet medhunnit förrätta husförhören emellan flyttningsoch mantalsskrifnings-terminerne, och någon den ringaste oordning i den delen icke är vorden förspord; samt att Rikets åren 1817 och 1818 församlade Ständer, efter långvariga öfverläggningar, framburit deras un - Lags. Allm. Besv. o. Oec, Utsk. Uti. N:o7i. 45 derdåniga anhållan, att flyttningstiden måtte till den 24 October bestämmas. I betraktande häraf, och då Kongl. Maj:t i Nåder behagat till efterrättelse fastställa den sålunda af Rikets Ständer sjelfve föreslagna flyttningstid, och täta ombyten af oeconomiska förfoganden böra, så vidt möjligt är, undvikas, finna Utskotten sig föranlåtne att frångå det afgifna förslaget till förändring i flyttningstiden, och få alltså vördsamt hemställa , att nu gällande flyttningstid må varda bibehållen.
Val och tillräckligt framfödde, måste sådant allt hafva till följd, örn ej boskaps-afvelns försämring, åtminstone en mindre afkomst, än om foder-tillgången emellan färre och bättre lödde kreatur fördelades. Emedlertid är adugårds-alkastningen icke allenast tillräcklig för Länets behof, utan lemnar °ck, egentligen från fjellbygden, der betet är ymnjgt och godt, ett betyd v mwmm* ' l 6 ligt öfverskott tili afsättning på andra orter. I kustlandet deremot och Länets iner bebodda trakter' äro betesmarkerna ofta så otillräcklige, att boskapen måste öfver sommaren föras till så kallade fäbodar, stundom på flere mils afstånd, hvarifrån, tid efter annan, afkastningen i smör och ost hämtas. Mycken tidspillan tillskyndas härigenom hemmans-åboerne, som derjemte under sommaren lida af mjölkbrist, och tillika oftast nödgas i fäbodarne qvarlemna den gödsel-tillgång, som eljest kunnat komma jordbruket till godo. Stallfodring öfver sommaren kan vid sådant förhållande icke komma i fråga och den äger ej eller i någon del af Länet rum. Häst-kreaturen, såsom i allmänhet väl underhållna, äro derföre vanligen goda och starka; varande, till hästracens. vidare förbättring, en landtbeskällare från Strömsholms stuteri till Länet afsänd och på Holms säteri stationerad. De anstalter, sora blifvit vidtagne till fårafvelns upphjelpande i Länet hafva icke haft önskad framgång och föga utsigt är för hand, att göra den till en näringsgren för orten.
I en sådan ställning hvad skulle väl Ministéren hafva gjort? och hvarföre framträdde icke då Friherre Anckarsvärd , hvars far här förde ordet, eller andra som lika med honom finna ett nöje att klandra det framfarna, hvarföre säger jag framträdde de ej och uppgåfvo de arcana, som utan att blottställa Statens välfärd kunnat förekomma en för stark utgifning af sedlar? Med hvad Friherre Anckarsvärd kallar Discontkatastrophen, förhåller det sig ungefär på lika sätt. Det var icke Assignationernes emottagande i allmänna uppbörden som vållade olyckan, det var den för mycket vågade utvägen att till utvidgande af Djsconternas rörelse emottaga Lårjeinsättningar, hvilka vid uppvisandet skulle inlösas, och att på 6 månaders uppsägning, med gifvit tillstånd till Den 17 April e. m. omsättningar, utgifva lån, hvilka på sådant sätt blefvo en längre tid stående, det var detta, som i mån Creditrörelsen och Circulationen genom Handelsställningens förändringar blef trögare, skulle vålla Disconternes undergång. Bankens och Rikets Ständers Revisorer hade må hända kunnat förutse detta förhållande och hade kanske, när de enskilta Låneinsättningarne i för stark proportion öfverskredo Disconternas creditif i Banken , bordt inskränka emottsgandet af de förra. Men detta är lättare att finna nu efteråt än det var då, när inga olägenheter men en ren vinst för Disconterne visade sig. I alla fall hade Ministéren dermed intet att befatta. Dess åtgärd blef allt hvad den kunde vara, nemligen att varna och att genom temporaira lånebiträden till Disconteme söka upprätthålla deras rörelse, för att med detsamma upprätthålla den allmänna crediten. Då jag afhandlar detta ämne bör, jag icke med stillatigande förbigå den förebråelse Friherre Anckarsvärd gjort Minisiéren att haf. Va understödt hvad han kallar det otyckliga företaget Götha Canal. För min del tror jag att det är just detta företag, sorn kommer stt för dess upphofsman och för då varande Minislére grundlägga en odödlig ära.
Slilt följb af p o ftb ef örbr ingenS loerffiältanbe nteb poftbitigenö eller§etnmans be» å fermo äg pafma från poftf!jutöf!plbigpet frifaltatö 390 poftpemman, t>ojtfönng«» få att peta antalet poftpemman, pioitla efter poftbiligenöbeforbringenö tnförattbe fomntit i åtnfutanbe af en bpti! förmån, numera uppgår titt något mer än 500. ©eban t Början af näftlibne år poftföringen öfioer ©amitar! otpsjityofiföratg. @(beperttgbömetta btiftoit titt följb af friget afbruten, egbe unber loppet af ttoå månaber fjöpoftförbtnbelfe runt emellan S!åne ocp SJlecflenBurg, ptoarefter på grmtb af en färfftlb nteb ©amitar! träffab öftoerenöfotm melfe fföpoftfarten unber bet återftåenbe af årets feglationötib itnberpöHö på Sitbed meb antoänbanbe af Smenffa ocp ©anfla ångfartyg. Huber loppet af tttneioaranbe år par emellan SJtalmö ocp Stral* fmtb Blifiott öppitab fjöpoftförbinbetfe, ptoitlen unber ftörfta belett af fegtationötibcn marit utfträcft tilt alta bagar t medan. 76 S3cr atte tf e om lj»ab t IRifet octj b ef é <pofiförbrog .jpärom tjär ett ntytt poftförbrag
16:de punkten, ang:de anslagen till remisslage, observationsoch uppbördsprocenter samt mantalsskrijnings-provision. Vid hvad Utsk. i denna punkt yttrat, lät R. o. Ad. bero. 17:de punkten, ang:de anslaget för skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus; 18:de punkten, ang:de anslaget till extra utgifter, 19:de punkten, ang:de K. Theatern, samt 20:de punkten, ang:de öfrige till 7:de hufvudtiteln hörande anslag, deruti förändring ej blifvit ifrägaställd. 394 Den 29 Mars. Hvad Utsk. i dessa punkter hemställt, tillstyrkt och yttrat, blef af R. o. Ad. bifallet. 21:sta punkten, ang:de f/e, med afseende a behof vet af särskildta anslag för sadane till ~:de hufvudtiteln hånförlige föremål, hvartill K. M. ansett medel böra sökas inom de utöfver statsverkets fortgående ordinarie och extra ordinarie inkomster, disponible tillgångar, af fl. M. äskade summor: a) För slutligt liqviderande af köpeskillingen för en till ny lokal åt myntoch kontrollvcrken inköpt egendom, samt till betäckande af öfrige med desse verks flyttning förenade kostnader. R. o. Ad. fann delta mom. af 21 punkten icke erfordra någon åtgärd. b) Till istundsätlande af Wadstena slott med dertill hörande vallar och torn. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i detta mom. tillstyrkt. c) För tillbyggnad af landsh.rcsidenset i Halmar. Frih. Raab, Adam Christian:
Landshöfdinge-embetets i Örebro län underdåniga memorial af den 20 innevarande månad, deruti LandshÖfdinge-embetet anmält, att, för anläggningen af jernväg från Örebro stad till lastage-platsen Skebäck, i laga ordning jord blifvit tagen från de Landshöfdingen i länet på lön anslagne Alnängarne, och ersättnings-beloppet derför i Landtränteriet levereradt med 2,739 R.dr 24 sk. 9 r:st Banko, samt anhållit, om nådig föreskrift, huru ersättning för den jord, hvaraf Landshöfdingen sålunda gått i mistning, borde honom beredas. Sedan Kongl Maj:t genom nådig remiss den 26 berörde månad infordrat Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga utlåtande i ämnet, hafva bemälda Kollegier under den 17 sistlidne April sådant utlåtande till Kongl. Majit afgifvit, deruti, jemte anmälan att Landshöfdingen i örebro län, Friherre C. Åkerhjelm, lemnats tillfälle att uti ifrågavarande afseende framställa sina anspråk, hvilka innefattade, att 6 procent med bevillningsafdrag minskad ränta å ofvannämnda kapitalbelopp måtte honom med 456 R.dr 6 sk Banko årligen tilldelas, så vida icke Kongl. Maj.t i nåder ansåge lämpligare, att dessa ränte-medel förvandlades till spanmål och lösen derför till honom årligen erlades efter länets medel-markegångspris, — Kollegierne i underdånighet anfört, att, enär ifrågavarande lägenhet varit till aflöning ät Landshöfdingen i Örebro län anslagen, Kollegierne ansåge ersättning derför böra åt honom å stat samt 6:te hufvud-titeln uppföras, dock endast till fem procent af den derför erlagda afträdes-summan, med 436 R.dr 46 sk. 4 0 rist Banko; hemställande Kollegierne, att, på det någon förlust härigenom icke skulle Stats-verket tillskyndas, kapital-beloppet måtte till Riksgälds-kontoret öfverlemnas, för att såmedelst blifva för Rikets Ständer disponibelt.
Po« lilie ärende komma ock i början af ;ne mom: orden: Och Taxeringsman, att ulga, 7:0 Der i samma Mom. nämnes: akt krogars anläggande ä Landet ej ma tilläms, förr än Iordä» garen dertill lämnar tillstånd, lör, af enahanda grund, som wid andra mom. äberopad blifwit wid ordett jordägaren, tilläggas: eller den hemmanet diopsnerar. 8:0 I anseendet till stället för kcogars anläggande ä landet samt deras afstånd frän Kyrkor och Gästgifv wener, anser Ständeri öfwerenLstämmclse med Hederwärde Bonde - Ständers sttkade Bcstuk, Skärgär, danie i Götheborgs och Bohus Län böra frän delta stadgande undantagas. 9:0 Pä det förbudet för innehafware af krogar, ott Utborga bränwin, icke n a kuuna mistlydaö derhän, ott en sadan person, hwilkeu kill äfwentyrs äger rättighet, att sjelf tillwerka bränwin, skulle förmenas att denna sin wara utan det i mera nämnde ;;te mvm.
Nederlagsoch Transito-handel, så förmånlige för rika Stater, för sådana, der in. hemska industrien växt till sin högd, der stående och rörliga capital börjat att blifva oanvändbara i inhemska Näringar, och der desse handelsgrenar således blifva en följd af hunnen välmåga och national-rikedom, eller ock Den 31 Murs. 387 i de Stater, som af ett inskränkt område och utan naturs förmåner till llerfaidiga Näringars bedrifvande, icke lemna tillfallen till vidgad nationalindustrie, blifva en utväg till en, ibland för vissa personer stor, rnen lör Staten mindre solid förmögenhet, och den enda man kan erhålla, skola dock ännu i långliga tider icke medföra åt värt Fädernesland de fördelar man deraf påräknar. De skola tvärtom, så vidt de gynnas tramför^inhemsk industrie och handel, så vidt de bedrifvas med inrikes förlag, alltid åstadkomma motsatta verkningar. De kunna medföra, och hafva hos oss äfven medfört, hopad förmögenhet i hast på några tå händer, men oftast med förlust hos mängden och den allmänna välmågan: de draga penningeomloppet från landets mest välgörande Näringar tili de mindst nyttiga: de minska derföre nationalproduetiönen , men bidraga till den utländska, ty det förefaller mig klart, att hvart och ett Svenskt capital, som ingår till uppköp af främmande varor, hvilka från det ena landet föras till det andra, blir, så vidt det kunnat användas i våra Näringar , och ännu mer, så vidt det blifvit återtaget från dem, en förlust för vår p oduetion, att det deremot befordrar de främmande varornas samt derföre de Staters pröduetion , hvarifrån de köpas, och jag öfverlemnar, i anledning häraf, till beaömmande, om fördelarne, som ds få personer, hvilka idka denna handel, för sig enskildt hämta, i mindsta mån motsvara den förlust,allmänna välmågan lider genom minskadt förlag och aftynade tillverkningar. De äro dessutom af 388 Den 31 Mars. den natur, att den vinst, som dera? uppstår hos de Handlande, senast af alla användes till inhemska näringar. Ett exempel iorde upplysa detta:
N:o 28, i ani. af väckt motion dels om nedsättning af fyroch båkafgifter jemte lotspenningar, dels om lotsarnes aflönande utaf statsmedlen. Föredrogos oeh biföl los Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts nedannämnde, d. öde dennes bordlagde Utlåt:n oeh Betänk:n, nemi.: N:o 28, i ani. af återremiss af Utskds Betänk. N:o 2, ronde väckta förslag, att den H. Nattvarden må kunna omedelbart efter skriftermålet, före den allmänna gudstjensten, utdelas; N:o 29, i ani. af återremiss af Utskds Betänk. N:o 3, ronde väckt förslag om fördelning på vissa år af de kostnader i och för allmänna byggnader, som från boställen utgå; N:o 30, i ani. af väckt motion derom, att, när för brott sakfälld person, under en tid af 10 år efter det brottet blifvit begånget, ådagalagt ett oförvitligt upförande, något omnämnande af den utaf honom begångna förbrytelse icke må i hans frejdebetvg vidare ega rum; samt N:o 31, i ani. af väckt motion om utfärdande af en lag rörande flottningsoch flodrensningsväsendet uti riket. Den 12 September e. m. 153 Föredrogs och lades lill handlingarne StatsUtsk:ts d. Side demie9 bordlagde Mern. Nio 173, angide verkställd omröstning i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut, ronde åtskilliga till statsregleringen hörande frågor. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, BankoUtskits d. 8:de dennes bordlagde Mern. Nio 38, med förnyadt förslag till föreskrifter angide Bankens reservfond. Föredrogs och bifölls BankoUtskits d. 8:de dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 39, i ani. af väckt fråga om inlösen af sedlar å daler kopparmynt.