Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet anförer wäl huru säker uplysning ma winnås, om werkelig mistwäxt bör föranleda till bränwinsbränningeNs antingen inskränkanve elller förbjudande; men är dek ock förenligt med sakens beskaffenhet att päräkna denna uplysmnq som säker och ofelbar. Fraga den som fäll sä litel säd att han behöfwer köpa syllnaden i silk behofoch han skall säkert smara att han har nog, pä det alt hans kända behof icke skall begagnas till prisets stegrande af den säljande; fraga honom ett annat ar dä hans skörd warit rik, och hatt skall säkert ge den ni för medelmåttig, att icke fälla prisen till sin försäljning» Rädfraga Landshöfdingarnes berättelser om ärswäxten och spannemälstillgängen, och afgör sedan om der är säkert, eller ens aproximativt, hwad äfwen den nplystaste Landshöfdinge kai, beräkna i December MaNad, om innewänarne i länet i paföljande Maji bchöfwa spnnnemälsunderstöd eller ej! styrelsen med osvard oM« soxg för innewanarneS första behof, skall hallas i en jämn inquitkude och wid wanliga förhållande, i en naturlig twekan mellan asseendet pä möjlig brist eller det obehagliga af ett förbud, som gör intrång r en etter beräknade förhållanden inrättad näring; lägg dertill den twekan som, under samum statsbehof, knapt sylva, naturligkwis skall upstä om med inskränkningen följer förminskning i en päräknad inlrad, hwilkct Uisköttet, ehuru wigkigt det warit att öfwerwäga i sammanhang med den etablerade grunden, wisterligcn till Eewillnings-kltskottct hänskjuril, dä det likwä! uplagit de öfrige Lill nämnde Utskott hörande ämnen.
Jag hade trott att ganska många här skulle uplräda, intresserande sig för strängare bestämmelser, till förekommande af villebråds utrotande, då jag för min del anser att Utsk;n gifvit ett förslag, som leder till ett godt slycke på denna väg. Jag har icke gjort mig det begrepp, att en köpare skulle få vara vittnesgilld, men erkänner icke att det tillgår i allmänhet som den siste talaren sagt, ty temmeligen öppet visar sig alt vildt köpes som man vet vara ganska nyligen skjutet. För min del skulle jag önska, att högre straffbestämmelser kunde påyrkas, men fruktande att sådant kunde anses som en serskild motion, inskränker jag mig derföre till att önska att Utsk.-ns förslag i sednare afdeln. måtte bifallas, så väl som den första afd:n. vid hvilken intet annat än bifall kan komma ifråga, emedan, hvad motionären åsyftat, vore mera skadligt än gagneligt, så vida man icke ville stadga, att den förbudna tiden borde räcka till medio af Augusti, men icke derutöfver förlängas, ty om Utsk:n yttra sig, har det den följden att då skulle villebrådet mycket lättare kunna förstöras. Jag yrkar bifall till Utsk:ns betänk. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Inom de sammansatta Utsk:n gjorde den åsigt sig gällande, att då det enl. erfarenheten vanligen lärer vara de förmögnare på landet och i släderne, som köpa det vilda, så trodde man att det skulle hafva sin betänklighet med sig för en man, som inom sin familj försökte att göra gällande skicklighet i upförande, låglydnad och andra goda egenskaper, som hvar och en anständig husfader iakttager, för en sådan säger jag, att sätta fram på sitt bord en sådan rätt för sina barn och tjenstefolk, hvarigenom han öppet visar dem att han trotsar lagen och begår ett brott. Denna åsigt har för sig, som jag tror, så goda skäl att jag icke kan annat än bifalla densamma, och hvari jag önskar att R. o.
Du gjorde komedien riktigt skulle se så uppoffrande ut, förstås Åhnej, skulle någon följa mig, så vore det väl Marie... Hon och jag för god vakt! Och skål... Hvad var det förr... för hedern och äran! SIGRID, slår glaset ur hans hand. passa ju bra ihop nu. (Tar sitt glas.) Adjö med er, och tack Du är drucken, Kristofer! KRISTOFER, vildt. Drucken? Därför att... Han ser på henne, låter armarna falla och sjunker ned i soffan med ansigtet i sina händer. FRU GERMAN, lidit. Tror du inte, att jag velat dig allt godt, det bästa bli förtviflad! Säg, hvad jag skall göra, för att du skall Kristofer! Kristofer! Du vet inte, hur jag sörjt och som fins? Du får inte gråta, min egen gosse, du får inte förlåta mig? (Griper hans händer och faller till hälften på knä.) Allt, allt i verlden, bara du förlåter mig, bara du stannar, bara jag får se dig glad igen. Se på mig, Kristofer! Hör du, stöt inte bort mig! SIGRID, i högsta förtviflan. Hvad sade jag? Hvad sade jag? Mamma! Mamma Pastorn, hvad har jag gjort? PASTORN. Gå in till er, fröken. VÄRFLOD SIGRID. än! Sista brickan först! Och dra mig ur spelet, menar ni? Fly? Åhnej, inte FRU GERMAN. Hvarför svarar du mig inte, Kristofer? SIGRID. dig om förlåtelse så där? Är det inte du i stället, som skulle be henne förlåta dig? Hvad har hon förbrutit? Kan hon stå till svars för andras heder Det är för dig, hon har lefvat hela sitt lif. Hon har lidit för dig Nu är det nog, Kristofer! Kan du se mamma tigga och förlåtit dig, fast du öfvergaf henne, när hon bäst behöfde ditt stöd, förlåtit dig, fast du kommer tillbaka utan kraft, utan mod, bara med häftiga ord och förebråelser... Du sade, att vi ljugit för dig. Jag ville
Huslig ' ekonomi. Doktor Astrid Cleves föreläsningar på Stockho m l s högskola. K. champagne 13,6, ungerskt vin 16,7, sherry o c h portvin (spanska) 21 o c h 20 pr. Vinförfalskningar äro allmänna o c h svåra att upptäcka. Cider beredes af sura, dåliga äpplen. Bärvin tillsättes m e d socker. Brännvin tillverkas af säd o c h potatis, s o m försockras genom maltinfusion. Mäsken destilleras. Biprodukt: dränk (fodermedel). Första spriten, » råspriten », är förorenad af finkelolja, hvars obehagliga lukt alstras af amylalkohol. Nutidens brännvin är nästan fritt från finkelolja. Vanlig konjak är brunfärgadt brännvin; den äkta franska destilleras af vin. Whisky är sädesbrännvin, g e n o m s v e p t med rök, s o m efterlämnat röksmak, arrack risbrännvin, rom brännvin tillverkadt af melass, genever vanligt brännvin, omdestilleradt öfver enbär. mans 96 volymer brännvin. G e n o m att utdraga vatten ur vattenhaltiga ämnen, t. e x. Lätt antänd, brinner den m e d klar, blå, icke sotande, m e n värmande låga. Alkoholen, s o m fryser först v i d — 130° C, användes $ 1 termometrar för uppmätande af starka köldgrader (kvicksilfret stelnar som bekant vid — 39°). Men hvad var det — på den gamlas dörr. 1898 Silfverarbeten, Eordsilfver. håll. Modernast! Solidast! Billigast IDUN 1898 S ö d r a t e a t e r n har åter ett program, s o m väl förtjänar ses af alla, de där älska ett harmlöst löje. Den lilla förpjäsen » Svärmödrar » är visserligen en m y c k e t obetydlig historia, m e n göres njutbar g e n o m fröken Hjorths uppenbarelse som den sötaste unga lilla fru.
Innan du köper något till julklappar, så var snäll och betala din sömmerska, din tvätterska och alla de öfriga handtverkare och arbetare, hvilka du möjligen är skyldig något. » Och så satte gamla konsulinnan sitt namn under biljetten samt skref själf utanskrifterna » Men går det an, kära du, att skicka ut dessa små underliga krafbref? Inte kan det väl vara möjligt, att alla dessa fruar och fröknar, som ha fullt upp af lifvets goda, låta fattiga medmänniskor vänta på deras förtjänta arbetslön? » sporde jag. » Alla? Nej, det hoppas jag, men bland dem finnas flere, som göra sig skyldiga till denna grymma synd; därpå är jag viss. Och du känner ju ordspråket om det slag, som slås i flocken. — Var lugn du, ' gamla konsulinnan ' får stå till svars på nästa bjudning, och till dem, som veta sig vara oskyldiga, säger kar; icke ens den minsta — hon kan krusa örngåttsband nu, vet konsulinnan — har bedt om smör på brödet eller om kaffe eller nå- got, utan vi ha alla varit förnöjda med separerad mjölk, morgon, middag och kväll. Alma — min äldsta — hade trott, att hon skulle få ut sina veckopenningar för två må- nader, men fröken Berg, som hon arbetar bos, kan ej få in sina utestående fordringar hos sina kunder. Där är det fruar och fröknar, som låta henne sy den ena fina klädningen efter den andra på kredit, så fröken Berg själf halfsvälter, men är ändå ej i stånd att jag då blott: Tacka Ond, för det att mitt krafbetala sina fattiga biträden. Ett par fruar, bref icke hade ärende till dig! Tror du, att som hon kraft, ha nu tagit sig andra sömjag förlöper mig genom att utskicka dessa merskor, förstås. » biljetter? » utbrast hon med sin ungdomliga » Nå detta var min första inblick i detta liflighet, när jag satt tyst och såg på utanslags synd i den här staden, » fortsatte gamla skrifterna, undrande, hur det skulle kännas i konsulinnan; » jag hade sett åtskilligt däraf samvetet för dem, som voro skyldiga, när de på andra platser, och under detta år ha dessa läste krafbrefvet.
Om det redan nu inträffar, att personer, hvilka en gång öfverlemnat sig åt lättja, liderlighet eller liknöjdhet om sin familj, sällan återvända till ett ordentligt och arbetsamt lefnadssätt, vore detta än mindre att hoppas, om de en gång genom sitt. uppförande kommit derhän, att de ej längre sjelfva fingo uppbära sin arbetsförtjenst. Otvifvelaktig! skulle denna ställning äfven minska deras omtanke om deras egen framtid. — Utskottet anser emellertid nu gällande lagstiftning i ämnet, der den rigtigt tillämpas, lemna åt fattigvårdsstyrelserna ali den magt öfver deras understödstagare, sorn lämpligen kan åt dem uppdragas, enär dessa sednare ej blott stå under styrelsernas målsmansoch husbondevälde, utan äfven vid visad tredska, sjelfsvåld, oordentlighet eller sturskhet kunna, efter anmälan af vederbörande styrelse, komma att behandlas såsom försvarslösa. Med stöd af hvad Utskottet sålunda anfört, får Utskottet hemställa, om icke Olof Olssons motion må lemnäs ut n afseende. Stockholm den 29 Januari 1863. JW 07. Ank. till Exp.-Utsk. den 2 Febr. 1S63. kl 11 f. ro. Betänkande, i anledning af väckt motion om inrättande af ett ÖfverKonsistorium.
Det är just känslan af hur låg, hur futtig, hur tarflig denna kärlek är, trots all sin s.k. poesi, som gör att jag klarare än någonsin ser polygamiens och mång-kärlekens förbannelser, – hur leken med trohet och beständighet nöter och utplånar det bästa i en menniskas moraliska karaktär. Jag skulle i alla händelser ha viljan att vara trogen, genom att låta känslan afsvalna till en fast vänskap. Men den vårdslöshet, hvarmed han betraktar det hela, kan icke bli utan inverkan på mig. En karaktär sådan som min erfar en bismak af ringaktning vid åsynen af en karaktär sådan som hans; och der ringaktning fins, der blir kärleken antingen låg och sinlig eller också förvandlas den till ett slags öfverseende välvilja, hvilken har mycket litet med kärlek att skaffa. Det är samhället, som gjort oss qvinnor trogna, jag erkänner det gerna; af naturen tror jag icke att qvinnan är mera trogen än en man, men jag tror att troheten är eftersträfvansvärd; det fins intet skäl att låta qvinnan lära sig af med den, men för att uppnå likställighet bör mannen sträfva efter att vara just så trogen mot qvinnan, som han fordrar hon skall vara emot honom. Det är underligt, det är riktigt styggt att tänka på hur föga det fins af verklig tillgifvenhet och aktning i den känsla jag hyser för honom. Jag känner den eggelse, som man erfar vid ett chackparti, jag känner en hungrig nyfikenhets hela lockelse när jag frågar: hur käns det att älska och att vara älskad? Jag känner äfven mer: – en förfinad hunger efter smekningar. Af sjelfva den gröfre sinligheten känner jag ingenting alls, åtminstone icke ännu. Det rinner mig i minnet, medan jag skrifver, hur han på tal om den der olycksaliga sjelfanalysen, som jag visade honom, yttrade, att han icke undrade på att jag skrifvit den för mig sjelf, men att han aldrig kunde fatta, att det kunde falla mig in att visa den för honom.
Ständ medförde ett protocollsurdrag af denna dag af innehall, att Bonde-Ständet bifallit Kongl. Majus nådig, prypostkion angäende en ny inrättning af förstärkningseller bewäringsmanfkapct pä sätt der till handläggning deraf förordnade särlkilta biffkött ut» dch deröfver ben r > i denna manad afgifua betänkande förestagit men förkastat ffrsfottetS förstag till Riksens Ständers underdåniga önskningax i fullkomlig förtröstan pä Kongl. Majus wishct och hulda omwardaad för Rikets allmoge, för jordbrukets och hergwerkens bestånd och trefnad, till Kongl. Maj:t eget nädlga bepröfwande vfmerlemnat att widtaga kc Reglementarijka författningar som Kongl. Majit med nådigt afseende deruppå, kill ändamålets befrämjande aktar nödige, efter de af Kongl. Majis j näder föreslagna grunder, och de omständigheter som Den r5 fom i serskilt, fall kunna förekomma, eller hos Kongs. Mast i underdånighet anmälas. Sedan Deputation?!; afträdt, fullföljde Herr Hallman sitt dicramen till flitt, och tistade derefter munteligen: Sedan jag nu haft äran yttra mina tankar öfwer förewarande ämne i allmänhet, torde mig benägit tillätas i lika ödmjukhet nämna, huru jag anser legningsfrägan böra betraktas dä den rsrer Riddersi -ivet 06) Adeln cn ställ i och för sine per» söner. Jaa anser ingen af detta Ständ med bibe hållande rättighet till medborgerlig aktning och med Upfyllande af de fran Adelstapek ofkiljaktige fordringar , kunna uti farornes stund undandraga sig art personligen framträda kill fosterlandets försmår. Mia öfwertygelse kan icke wara bindande för någon annan, men alt i en sak som äger för uärq gemenstav med wär heder, hösitideligen förklara mina tänkesätt är jag skyldig min egen tillfredsstääelse.
Deras längd utgör knapt halfannan fot: den sirliga, lätta kroppen hvilar på skönt bildade ben, som ej äro mycket tjockare än en pennfjäder. De stora, strålande ögonens behag upphöjes genom tvenne nedanför liggande ljusa streck, som gifva djuret anseende af att hafva fyra. Färgen är rödbrun, här och der förskönad genom hvita stjernor och fläckar. De tama djuren åto sammanblandad mjölk och honing ur små porslins-skålar: deremellan togo de ur sin unga herrskarinnas händer späda blad, blommor och frukter. Då och då talade hon vid dem några ord, hvilka de tycktes bättre förstå än jag. Mellertid hade jag, då jag fann mig obemärkt, närmare framträdt. Den okända var klädd i en af dessa genomskinliga indiska gazer, som man snarare kunde kalla en väfd luft, ett linnetöcken, än en klädnad. Den nedföll i rika veck kring hennes smarta växt, och sammanhölls af ett smalt, blått, silfverstickadt band, som hopknäpptes med ett litet gull-lås. En ljusblå shawl fladdrade öfver hennes axlar, och kring hennes kinder sväfvade en tunn slöja, uppburen af ett enkelt perlband, som flätade sig genom hennes lockar. Långt hade jag ännu icke framgått, förrän de båda hjortarne blefvo mig varse och veko skygga åt sidan. Flickan uppsteg hastigt och vände sig med oslöjadt ansigte åt den sidan der jag befann mig. Högblå ögon, hvit genomskinlig hy, stänkt af rosens färgor, – hvilken syn för en sydländsk yngling, som ännu aldrig sett annat än landets infödda bruna flickor! Likväl äro Kaschmirs skönheter med rätta prisade öfver hela Asien: men ännu hade jag aldrig skådat någon sådan, som på mig hade gjort det minsta intryck. Länge stod jag liksom fastväxt vid marken: äfven flickan stannade, rädd och förlägen. Först då hon ville draga sig tillbaka, skyndade jag emot henne, och gaf henne tecken att vänta. Oviss och tvekande drog hon sig än några steg tillbaka, än stod hon några secunder stilla och orörlig. Men nu var jag redan hos henne: jag höll hennes hand, och besvor henne att dröja.
Be sv. och Oecon, Ulsh Betänkande No 39, kostnad, eller om bidrag af allmänna medel voro af behof vet påkallade, samt slutligen ali, i ilen ordning lag och författningar förmå, med noggrannhet tillse, det K ungsådra, på säll redan finnes stadgadt, och der serskilda undantag icke voro af ålder medgifna, hålles fri och öppen och ej genom stängningar ifrån motsatta stränder inskränkes eller hindras i sitt rätta lopp. Ehuru, af hvad sålunda blifvit anfeldt, det synes, alt Kongl. Maj;t redan i Nåder vidtagit alla de åtgärder, sorn, för det så kallade staömiiskets befordrande samt Kungsådrors yidmagthullande, i allmänhet kunna anses vara af nöden, likväl och med afseende å det serskilda förhållande, alt Kungsådran i Dalelfven vid Elfkarleby blifvit bestämd å ett ställe af floden, der fisken är förhindrad att uppstiga, samt att den del af elfven, der. detta annars kunde ega ruin, genom inrättningar i och för Kronofiske!} »hallavara spärrad, finnér sig Utskottet . böra tillstyrka Rikets Högloft. Ständer, att hos Kgl. Maj:t i underdånighet anhålla, det en undersökning, inom den tid arrendet om berörde fiske tilländalöper, måtte anställas till utrönande af ofvanberörde förhållande, samt att Kongl. Mäj:t derefter täcktes vidtaga det beslut, söm i Nåderpröfvas vara af omständighelerne påkalladt. Hyilket lili Rikets Högloft. Ständers eget bepröfvande öfver lemnäs. Stockholm den 1 n April i834. Ankom till Exped.-Utsk, d. 17 April il. 6 eft. m. Utlåtande, i anledning af vackt fråga om Jemtlands åter förlä g gande under Ve st er Norrlands Län.
Frilen har sökt inför K. o. Ad. göra misstänkt min uppgift rörande resultatet af den verkställda aktieteckningen och dervid anfört, bland annat, att Göteborgs köpmän särskildt skulle vara intresserade i företaget, emedan de vore delegare i de i orten belägna grufvor och hyttor. Jag vill ej göra mig till domare öfver någons motiver; men om det kan tjena till någon upplysning, ber jag att få nämna, att mig veterligen är ingen af de Göteborgs köpmän, hvilka tecknat aktier, intresserad i företaget på den grund, att han är delegare i dessa grufvor; men deremot äro dessa köpmän intresserade deruti i deras egenskap af exportörer; och jag är fullt öfvertygad, att Frih. Klinckowström är så stor patriot, att han, just till följe deraf att han ser våra finanser i så mörka färger, måste önska, att vår export blir så liflig som möjligt; emedan det är det enda medel, hvarigenom våra näringar kunna bringas till full utveckling. Jag vågar fortfarande anhålla om bifall till Utsklts hemställan. Gr. von Saltza, Carl Anton Philip: Jag ger möjligen hugg på mig, då jag börjar med att förklara, att jag rörande denna fråga ej känner mycket mera, än hvad Utsk:ts Betänk, derom innehåller. Under förmiddagens plenum, då frågan om anslag till östra stambanan förevar till behandling, aflägsnade jag mig, icke derför att jag ej v isste hvad jag ville, eller derför att om min röst varit af behofvet, jag ej skulle hafva varit närvarande; men jag var öfvertygad, att min åsigt ändock ej skulle segra, och då var det mig vidrigt att deltaga i voteringen. Den östra stambanan, M. Hrr! är Den 17 Maj e. m. 387 icke en af dessa filantropiska jernvägar, sådane som vi redan byggt mer än en; den är ej en af dem, som vi draga genom ofruktbara trakter, i hopp att derigenom framkalla industri och näringar; det är en bana, som dragés genom en rik provins och som skulle komma att bära sig och möjligen äfven lemna betydligt öfverskott.
Man har glömt, att hvarje sådan ingripande ekonomisk fråga fordrar en icke så kort beredelsetid, som den värde ledamoten yttrat, innan den af Konungen kan afgöras, emedan en sådan fråga måste till något visst embetsverk remitteras, derifrån, först efter upplysningars erhållande frän landshöfdingarne, och ofta jemväl från menigheter, betänkande kan afgifvas, hvarefter först frågan kan K. M. till slutligt afgörande föreläggas; i följd hvaraf lätt torde inses, att behandlingen af dylika frågor möjligen fordrar en tid, som upptager mellanrummet emellan tvenne 3 års lagtima riksdagar. Gr. II amilton, Henning Ludv. Hugo: Den diseussiau, som blifvit, förd, har till större delen inskränkt sig dertill, att man ä ena sidan uppgifvit ett förhållande, som af den andra sidan blifvit beslridt, utan att det i sjelfva verket varit möjligt eller blifvit erkändt, att den ena kunnat dermed öfvertyga den andre. Sålunda har ä ena sidan blifvit sagdt, att de tätare återkommande riksdagarne skulle leda till ökad tunga för landet, under det alt man å andra sidan detsamma motsagt, ulan alt någondera delen kunnat bevisa sitt påstående. Så förhåller sig med de Hesta skälen, och detta må äfven gälla såsom en ursäkt, om de anledningar torde anses vara af samma beskaffenhet, som föranleda mig att rösta för bifall lill förslaget. Mina skäl äro nemi., att förg:de förhållanden tyckas antyda ett behof af oftare återkommande riksdagar, alldenstund vi af !) sådane haft 5 urtima. Det är visserligen sant, såsom den siste värde talaren yttrat, att de framkallades af särskilda förhållanden, men mig förefaller det likväl sannolikt, att i en Stat förhållanden i allmänhet mäste uppstå, som göra det till ett behof för Regeringen att oftare än hvart 5 år höra yttranden och tankar af folkets representanter. Att sä äfven måste vara förhållandet, synes mig temligen tydligt af den vid sisth riksdag afgifna K. propos.
Ridderskapet och Adeln ankomna ProtocollsUtdrag icke innefattar något yttrande i ofvanberörde afseenden, får Expeditions-Utskoltet af denna anledning hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vördsamt anhålla, att i dessa delar få inhemta Ridderskapets och Adelns beslut. Memorial till Högloft. Ridderskapet och Adeln, med öfverlemnande ånyo till justering af Expeditions-Utskottets under N:o 87 afgifne Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om Curhusafgiftens fortfarande. Sedan genom omröstning i Förstärkta Stats-Ufskottet numera blifvit afgjordt, att maximi-beloppet af Curhus-afgiften bör utgöra 5 sk., och den anmärkning i nämnde afseende, som lärer gifvit anledning till återremiss från Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Expeditions-Utskottets unfder Nio Bih. till B. St. JV.o 16. 87 afgifna Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Curhus-afgiftens fortfarande, sålunda torde vara undanröjd; får ExpeditionsUtskottet samma förslag, som af 3:ne Riks-Stånd redan blifvit godkände, till justering hos Högloft. Ridderskapet och Adeln härhos ånyo vördsamligen öfverlemna. Memorial till Rikets Höglojl. Ständer, i anledning af Vällojl. BorgareStåndets äterremiss af Expeditions-Utskottets Förslag till underdånig Skrifvelsej, angående upphäfvande af Spärrningsanstalterne mot Chöler a-farsoten. Genom Protocolls-Utdrag af den i3 dennes, har Vallöf!.
Oss öfverlemnat ett, efter ämnets behöriga beredning, upp^- rättadt Förslag till en sådan Författning; så bafve Yi, med godkännande af de hufvudgrunder, hvaruppå Förslaget sig stödjer, likväl, för Vår del, beslutit åtskilliga ändringar oeh tillägg derutinnan, hvilka Yi, uti omarbetadt Förslag till ifrågavarande Författning, jemte Skrifvelse af dea 12 i denne månad, till Kongl. Majjts Nådiga ompröfvande i underdånighet ingifvit. §• 37. Kongl. Majit har, vid innevarande Riksdag, till Vår pröfning i Nåder aflåtit frågan om en vidsträcktare Närings-friheL till följd hvaraf och efter öfvervägande af åtskilliga i ämnet väckta motioner, Vi deröfver fattat de beslut, som i Vår underdåniga Skrifvelse den 12 innevarande månad, samt uti dervid fogade Förslag till Förordning om Handtverkerierne, till Författning om Gerningsmäns antagande på Landet, och till Handels-Ordning, finnas närmare upptagne. iog §. 58. Efter erhållen del af Kongl. Majks, under deli 5 Mars innevarande år, till Vårt Stats-Utskott aflåtne Nådiga Remiss, å ett af vissa Committerade utarbetadt Förslag till en allmän Pensions-Cassae-Inrättning för Civile Embetsoch Tjenstemän, hvilken Inrättnings fond skulle, i likhet med Årméens Pensions-Cassa, sam manbringas genom bidrag både af Staten och af vederbörande Löntagare, håfve Vi, med erkännande af Statens förbindelse, att besörja sine Löntagares underhåll, samt med öfvertygelse om f-ördelarne af ifrågavarande Inrättning, funnit skäligt, att, till befrämjande af ändamålet, bevilja åtskilliga anslag, på sätt och med de villkor, Våra underdåniga Skrifvelser af den 2 September och 17 October närmare upplysa. §• Till