Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han bodde tlnnu i den stuga, der större delen af hans lif förrunnit: stugan och b&amp;ten, utom dessa har han knappast varit. Neri han &amp; r mer &amp; n e5zdast 1G gets lldste: val ä r han bara en tmrfiig ganmal fiskare, nedtjarad och rödögd, men ur blicken lyser just detta tAlamod, som af mabnga onda dagar lart sig bli bofast der, det lyser en gammal mans erfarenhet; visserligen en tarflig gammal fiskare - men som mycket ttbnkt och mycket pröfvat, och som till slutbehillning sunnit en fromhet och förnöjsamhet, som griper och förödmjukar, p&amp; samma ging som han i sitt enkla tal iit en hvar förmar gifvis lärdomar, ofta bhde sanna och djupa. Han äger intet af den djarfva barskhet, som företriidesvis karaktlsiserar Skagens och Drtachmanns hjalte, den gamle fiskasen Lars Kruse; lian har ej utfört hjlltebragder som denae, neni han ingifver en kiinslra, som aldrig Lars Kruse med sina medaljer Byckas v a c h, hur stor beundran och hur lifligt intresse man hyser för honom; han viicker vördnad. DB jag skulle söka upp honom i hans stuga, voro p&amp; den lilla garden ett par kvinnor i ifrigt arbete med att laga niat och fAlla hvitc lappar till de " bagare, " de i kobbarna fastsatta kappar, som skulle utmarka stallet, der nlringarne nedstinkts. " Goddag, " sade jag till en af kvinnorna, " jag kommer med hiilsni ng frain B. " och jag nämde namnet pP en af v4ra yngre förfittaïe. som legat p&amp; Arild en sommar och d&amp; mycket sallskapat med Knut Laveson, hvars hela bjlrta ban runnit. " Far, far! " ropade kvinnan, " htrr a r &amp; t Pierskap, som ha11stw friin B.
7ö:de punkten, stix” och ”Mjöl af vegetabilier, sorn ej kunna inbegripas under spanmål eller hänföras till medicinalier”. Gr. Cronhjelm: På förut anförde skäl anhåller jag, att utförseln å mastix mätte förfalla, och att R. o. Ad. måtte förena sig i de öfrige Ståndens beslut, hvarigenom 93;dje och 94:de voter:s-propos:rne skulle komma att utgå. R. o. Ad. instämde i de öfriga RiksStms i ämnet fattade beslut och ansåg, till följd deraf, 93:dje och 94:de voter:s-propos:rne förfalla. 74 :sla punkten, ang:de artikeln ”Nyckelringar och Nyckelhakar”. R. o. Ad. vidblef sitt i afseende på denna artikel förut fattade beslut och godkände 95:te voter:s-propos:n. 9 H. 5 34 Den 2 April e. m. 72:dra punkten, ang.-de artikeln ”Papparbeten, alla slag, olackerade, lackerade”. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Det synes mig som R. o. Afl., utan att begå någon inconseqvens, kunde frångå sitt beslut i afseende på papparbeten, och förena sig med öfrige Stånden, som godkänt Ulsk-.s förslag att något litet höja tullen å denna artikel. R. o. Ad. fattade icke något särskildt beslut i detta fall vid första föredragningen, utan blott summariskt, tillsammans med åtskilliga andra artiklar. Hr von Hartmansdorff förenade sig med Frih. Palmstjerna. R. o. Ad. instämde i de öfriga RiksStms rör:de denna artikel fattade beslut, samt ansåg i föl jd deraf voter:s-propos:rne N:ris 9G och 97 förfalla. 73:dje punkten, ang:de tullbestämmelserne för ”Papperstapeter och border”. Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer, att R. o. Ad. behagade i detta hänseende instämma med Presteoch BondeStm, som antagit Ulsk:s förslag. Gr. Cronhjelm:
Om deti nu ifrågavarande ökade friheten vid trädvarors utförsel kunde inskränkas til) vissa Provincer, för hvilka den mi hända är lämpelig, så skulle jag ändock ingenting deremot invända; mea då nu är frågan om en allmän Författning, och om en nedsättning af Tullafgifterne för allanu gående varor utan åtskillnad, och utan någon slags gradation i förhållande till deras olik* beskaffenhet, samt våra behof och tillgångar, och då man tillika snvisar ersättningen för dea härutaf uppkommande brist i Tull inkomster, uppå ökade afgifter på inkommande varor, utan att undersöka, om en sådan förhöjning har mer eller mindre svårigh®rer, eller kan medföra flera olägenheter, då kan jag rj annat än frugta, att man bereder sig förluster, som man ej piräknat, och en minskning i Tullinkomsterna, 632 Den 11 Junit e. ni. hvilken sedermera återfaller tungt på de öfriga Glassér i Samhället. Hvad som blifvit sagt om monopoliska rättigheter, i anseende till den nu existerande skillnad i afgifter emellan fria och ofria fartyg, kan jag för min del icke finna förtjena namn af monopol. Då rättigheterna icke äro inskränkte till någon viss person, utan blifva gemensamma för alla dem sorn idka samma yrke, och så väl köpare som sä 1 ja re af Träl varor äro spridda öfver hela Riket, kan jag ej häruti finna egenskaperne af ett monopol. För öfrigt önskar jag endast, att man ej måtte öfvergå ifrån en ytterlighet till en annan: men om Ridderskapet och Adeln det oagtadt skulle genast vilja antaga Betänkandet, är det icke jag, som skall sätta mig deremot. Jag har sagt min tanka till Protocollet och jag skall ej vidare i detta ämne falla besvärlig med mina anmärkningar. Herr Uggla, Goran Gastaf: Sedan Friherre Cederström med en lika grundelighet i framställningen, som sann upplysning i åsigien af ämnet, vederlagt de emot Bevillningsutskottets Betänkande gjorde anmärkningar, kan jag visst icke hafva något vidare upplysande att dervid tillägga.
Genom särskilda nådiga bref af den 3 och 30 November 1848 samt den 23 Februari 1849 bar Kongl. Maj:t, om de af Rikets Ständer å denna HufvudTitel beviljade anslag, till behörigt iakttagande dels lemna t vederbörande Embetsverk underrättelse med befallning derjemte till Stats-Kontoret, att om de i Landstaterne tillkomne förändringar vederbörande till efterrättelse förständiga, dels ock i (ifrigt meddelat erforderliga föreskrifter, i afseende på användandet af de särskilda anslagen. 1 enlighet med. Rikets Ständers derom gjorda framställning, bar Kongl. Majit jemväl under den 23 Mars 1849 förordnat om Skeppsbyggeri-Instltutets i Carlskrona förflyttning från Kofferdi-Skeppsvarfvet till Kongl. Majits Flottas Varf derstädes, samt under den 30 November samma ur för nämnde Institut utfärdat nådigt Reglemente. Enär Rikets Ständer anvisat årligt Statsbidrag för ytterligare en lägre Landtbruksskola i Riket, har Kongl. Majit, efter det Landtbruks-Akademien, i fråga om valet af tjenlig ort för densamma, sig yttrat, under den 13 April 1849, i nåder godkänt ett till Kongl. Majit ingifvet Förslag till inrättande af en dylik skola inom Örebro Län. Sorn Rikets Ständer, under yttrad åsigt, alt de af aflidne Grosshandlaren A.
Samma rättighet tillkomme ock Konungens Beja lin ings haj van de, eller den hans ställe företräder, vid pröfning af säkerhets-hand/ing, som in lemnäs till utbyte emot annan handling eller kontanta medel, när sådant utbyte af en eller annan orsak blifvit af bolaget beviljadt. Enskild Baeks lotlbref må icke såsom hypothek för grundfond i sådan Bank antagas. M om. 5. Ej må insatt grund-fond genom utdelning minskas sä länge Bankens rörelse fortfar och vid rörelsens upphörande ej i vidsträcktare, mån, än att återstoden fullt motsvarar beloppet af Bankens utelöpande och gällande förbindelser af alla slag-. M om. 6. Hvad lill grund-fonden enligt 2 mom. hörer bör i Landtränleriet eller å säkert ställe, i den stad, der Bankens hufvud-kontor är beläget, nedläggas uti kassakista med särskilda las, hvartill direktionen, samt ett af Konungens Befallningshafvande utsedt ombud, hafva hvar sin nyckel. §. 8. Förr än Banken öppnas och träder i verksamhet, skall inför Konungens Befallningshafvande styrkas: Bankooch Lag-Ulskottens Betänkande, N:o 1. 19 a) att inför Rådstufvu-r ätten blifvit i hufva dskrift förevisade och uti inlecknings-protokol/et ordagrannt intagne så väl den af Honungen utfärdade, tillstånds-Resolutionen,. sorn ock bolags-reglornc, samt att rätten, på bolagets bekostnad, låtit i ali-' manna lidningarne införa kungörelse om del ingångna bolaget; b) alt uppgift på bolagets delegare blifvit ej allenast aflemnad till samina rätt och uti inlecknings-protokollet intagen, ulan ock i allmänna tidning arne kungjord; c) att till
August, inom Ridderskapet och Adeln afgifven samt till Stats-Utskottet remitterad motion, deruti motionären, hvilken är ordförande i Hjelmare kanal-direktion, — efter omförmälande hurusom svårigheten att erhålla enligt gällande reglemente antagliga och med 5 procent ränta löpande inteckningar för utlåningen af denna fonds medel redan länge förorsakat direktionen bekymmer, och direktionen funnit sig nödsakad att för samma fonds genom ränte-afkfsträngen närmast i ordningen sig bildande tiilöknings-summor förskaffa sådana med kapitalrabatt utlemnade hypotheks-förenings-obligationer, hvaraf omkring ii procent ränta kunde påräknas — hemställt, att utlånings-räntan för den del utaf oftaberörde fond, för hvilken säkerhets-handlingar böra till Riksgälds-kontoret aflemnas, måtte af Rikets Ständer desto hellre bestämmas till minst i procent, sorn det kunde antagas, att kanal - Stats-Utskottets Utlåtande M 95. 25 kanal-bolaget icke skulle underlåta att söka bereda den högsta möjliga ränta å kanalverkets utlånla och för detta verks bestånd afsedda tillgångar; hvarjemte motionären yttrat, att oaktadt den äskade förändringen af räntefoten visserligen komme att något rubba de serie-beräkningar, som i den för fondens förökande uppgjorda plan vore antagna, syntes denna omständighet dock vara af ringa betydenhet, enär det med fondens samlande och tillvext åsyftade ändamål i allt fall kunde vinnas, utan att räntenedsättningen komme att förorsaka någon uppoffring å statens sida eller minska den genom fonden beredda säkerhet för Stats-verket att framdeles ej behöfva anlitas i och för Hjelmare kanaloch slussverks underhållande.
När en vara blifvit sålunda till förtulining angifven, skall, genast efter besigtningen, anslag å packhusdörren ovillkorligen ske, då hvar, som inom tre söknedagar, anslagsdagen inberäknad, är högstbjudande, äge att varan inlösa, såvidt anbudet uppgår till minst det angifna värdebeloppet, med tillägg af tio procent, samt under vilkor, att summan ofördröjligen i tullkassan kontant nedsättes. Anbud af sådan person, hvars vederhäftighet ej är tillförlitligen känd, skall, på vederbörande tuiltjenstemans anfordran, beledsagas af antaglig borgen för anbudets behöriga uppfyllande. Har inom anslagstiden, som räknas att fortfara intill slutet af den för packhusförvaltningen bestämda arbetstid å tredje söcknedagen från och med det anslaget skedde, någon till varans inlösande, på sätt föreskrifvet är, sig icke anmält, må vid tullberäkningen efter angifningen komma att bero, och varan, efter skedd klarering, af ägaren disponeras; men äger inlösning på förenämnda sätt rum, skola tu 11- afgifterna efter det derigenom uppkomna högre varuvärdet beräknas; och skall af inlösningssumman, hvilken den, som stannar för högsta anbudet, åligger att, sist innan klockan tolf nästföljande söknedag efter ansiagstidens förlopp, i tullkassan nedsätta, varuangifvaren genast derefter utbekomma angifningsbeloppet, tillökadt med tio procent, men öfverskottet, om sådant äger rum, tillfalla kronan och hälften ingå till det särskilta anslaget för manufakturernas befrämjande, under iakttagande af hvadiWår nådiga förordning tillförekommande af oloflig införsel och utförsel af varor i sådant hänseende stadgas, § 6. Föreskrifterna i senare momentet af nästforestående § tillämpas icke å redskap, machinerier och verktyg, som med Wårt och Rikets Kommerskol - 51 legii tillåtelse för inhemska näringar inkomma, — icke heller å brukade flyttsaker och resande tillhörige effekter, som icke utgöra handelsgods, och hvarmed förfares enligt hvad derom särskilt är eller varder stadgadt. § 7.
U. 289. A. 37 r. — N:o 157. i anledning af Friherre Löwenskjölds, Salomon, remitterade motion, rörande FörlagsLånerättighet för nya Bolaget för Skånska stenkolsverket vid Höganäs. IX. A. 208. — N:o i58. i anledning af Herr J. Wanros motion, om inställelse af vidare utgifning af Riksgäldssedelsamt upphörande af Depositions-räkningarne vid RiksgäldsContorets Sedel Verk. IX. A. 208. X. E. 4. •— N:o i5g. öfver en af Herr C. Olbers vackt motion om ett Låneunderstöd till Staden Marstrand. IX. A. 308. —- N:o 160. öfver Riksdagsfullmägtigen Lars Larssons ifrån Elfsborgs Län motion, om afsättande af en fond till understöd och lån för större nödige vattenafledningar. IX. A. 208. — N:o 161. öfver den del af Herr Friherre Hjertås, Gustaf Adolph, motion, som angår ett räntefritt lån från RiksgäldsContoret att användas till uppförande af byggnader vid Ottenby Stuteriinrättning. — N:o 162. i anledning af väckt fråga om användande af den, genom TalmansTafilarnes indragning, uppkomne besparing till understöd vid utflyttningar. IX. A. 208. >— N:o i63. i fråga om låneunderstöd till Staden Falkenberg. A. 208. X. E. 4. — Wto 164. i anledning af väckt fråga, om ett räntefritt lån för fiskerien i Bohusländska Skärgården. IX. A. 208. XXI. B. 75. A. 114. ■— N:o i65. i fråga om ersättning till Städernes Borgerskap, då de till Besigtningar, m. ro. för Kronans räkning blifva kallade. IX. A. 208. E. 366. XII. U. 290. A. 371. — N:o 166. i anledning af återremiss å N:o 67.
Deremot tror jag, att hans framställning i motionen kunde missbrukas till afsigter, som icke voro hans, men som voro andras. Efter dessa anmärkmr återkommer jag till den egentliga hufvudsaken, nemi. att vexelhandel skulle kunna begagnas för den afsigten, alt utsträcka sedelemissionen. Väl har en annan talare, Gr. Björnstjerna, ganska klart bevisat, att Bankens uppköp af vexlar icke skulle hafva annat än en blott temporär förhöjning i sedelstocken till följd; men det är dock ett annat förhållande, när Banken köper upp vexlar, eller när egentliga remitteuter göra det. Det är först och främst gifvet, att det då kommer ut nya sedlar i rörelsen, hvilket icke sker i det förra fallet. Men allt detta får likväl en helt annan karakter, när vexelhandel är förenad med en bestämd silfverupphandling och anskaffande af nytt silfverförråd. När, säger jag, man jemte det tillfälliga 210 Den 13 November f. m. vexelnppköpet förelager mera bestämda åtgärder, för ali anskaffa ät Banken ett nytt silfverqvanlum, å hvilket man drager, d. ä. försäljer vexlar, så uppkommer nödvändigt en ny sedelemission, enär man redan liar utgifvit obligationer för detta silfver och sedermera för samma silfver utsläpper nya sedlar. Delta anser jag vara en oomkullstötlig sals. För öfrigt och dä, såsom jag nyss bade äran nämna, icke någon egentligen motsagt det anförande jag afgifvit, anser jag mig böra genast öfvergå till att föreslå huru jag tror att sjelfva lag-§ skulle bäst motsvara det åsyftade ändamålet. Det vore nemi. alt helt enkelt behålla såsom redaclion och icke endast såsom princip de tvenne punkter, sorn äro lösryckta frän Hr Skogmans förslag. Dessa tvenne punkter hafva det företräde framför de af Utsk. föreslagna stadganden, att de på en gäng uppfatta både anskaffandet af fond äfvensom försäljningen, och de hafva icke det felet, som jag anmärkt i BaucoUlskis förslag, att sätta sjelfva vexelnppköpet såsom det högsta och förnämsta framföre det mera väscndlliga.
Ne-ej! Haldrig hett dugg! (ropar förargad nedåt kajutan). Kommer du du hinte hopp hi dag, Handers? vars! (kommer upp och går framåt fören). Jag ska bara bära ner ett par vedpinnar te'... HANNA ANDERS (nedifrån). Jo HANNA (stiger upp). (går framåt aktern på frånsidan). Viktor! Du skulle ju räta på bena tyckte jag! (ser utåt.) Nej, se, de 'a' lagt sig hå sofva, begge två. Så godt var det (Paus.) Vill hinte 'Anna sätta sej 'är, så ser 'on litet bättre på hutsigten? (visar på kajuttaket.) tack. (Paus.) Blir det bra förtjenst på seglingen nu för tiden, då? sen hi fjol. BOMAN. Ja HANNA. HANNA (sätter sig på andra sidan om roret). Ja BOMAN. vars, jag 'ar lagt håf hett par 'undra Ja-a, det blef tidigt höppet vatten. BOMAN. Hå så länge di bygger så hokristligt hoppe på Lagårdslande, så be'öfver di sand. det bums vara klart, Boman. ANDERS (från fören, med ett fång ved). Nu BOMAN (tittar uppåt seglet). Du ANDERS ska' kan gerna hjelpa Hanna der nere, Handers, hom det be'öfs. (går ner.) (ser slugt på båda). Jaså ja vars! värre 'är huthåt hockså. HANNA (som litet förlägen ser utåt sjön). Di ANDERS (sticker opp hufvut). Boman BOMAN (förargad). Det bygger när vi kommer te Vax'olm? varskor fäll blir min sak! (Anders försvinner.) Di hä' halt bra lyckliga, som kan bygga sitt heget. HANNA. Boman 'ar ju 'us på skutan 'an. Vet jag 'ur länge den ligger håfvan vattne? En vacker dag kan hen segla'na hi sank,... nå ja, följer hen bara med'na då, så be'öfver hen hinte något 'usrum sen vidare, hinte. Och rätt så godt vore det. HANNA. BOMAN.
För den, som med uppmärksamhet följer händelsernas gång, är det visserligen anmärkningsvärdt och icke sällan bedröfligt, alt finna, huru ofta önskningar entusiastiskt D en 9.2 December f. m. 12,5 uppkomma lill förbättring af vår i flere afseenden felaktiga Samhällsorganism, och huru dessa önskningar lika ofta sjelfmant ti 11— bakahållas, likasom hade de tillkommit och blifvit framkastade utan någon verklig grund, samt sålunda, för att i det ögonblick, då de voro nära att uppfyllas, gifva rum åt en mängd betänkligheter. I afseende på Armeens organisation, tror jag Regeringens förslag vara godt och nyttigt. Jag ville nu blott upplysa Friherre Anckarsvärd derom, att jag icke tror det förslaget innehåller någon tillökning för Befälet vid LifGardet till Häst. Om något sådant influtit i Propositionen, så har det förmodligen afseende derpå, att Officerarne redan fått sig beviljad af Kongl. Maj:t lika lön med Befälet vid de andra GardesRegementerne; och häraf är jag öfvertygad, att en livar skall finna billigheten. Hvad sjelfva manskapets underhåll beträffar, får jag nämna, att den icke är ställd på passevolance, utan på räkning. Jag beklagar, att vi af Grefve Frölich fått höra ett yttrande, som jag ännu är öfvertygad varit ett förhastande, som Herr Grefven sjelf kommer att rätta; men i annat fall tror jag, att Herr Grefven har gjort ett lika stort misstag i politiskt afseende, sorn han säkerligen misstagit sig på den känsla, som, i afseende på Fäderneslandets försvar, råder inom hvarje Svensk Riddersmans, hvarje Svensk Medborgares bröst. Den 22 De ceni ber f. nj. TTrrr TI jerla, Gustaf: Jag hade icke ämnat yttra mig; men då discussionen tagit den rigtning, alt ämnena
Dc 11 34 Juli f. m. bestrida, det Utsk:s betänk, ina blifva ja-propos.; men jag hemställer till Hr Gr. o. Landtm, samt Ståndet, huruvida det ej vore nödigt att laga närmare kunskap om Hr af Ekenstams propus., på det vi ina se, i hvad mån den rörer nite punkten, innan fråga blir om dess antagande. Frih. Boye: Gr. Cronhjelm har följt sitt vanliga sätt att, utan afseende på grundlighet, eftersträfva qvickhet; ty är det väl grundligt alt säga, det rättigheten att pröfva de ifråga var. contraproposlna blefve afskuren, då dessa skulle komma under pröfning, i fall nej vunne vid första voteringen, och den, som önskade antaga någondera af dem, således endast behöfde votera nej? Jag öfverlemnar till livar och en att bedöma, huruvida ett sådant yttrande innefattar grundlighet, eller bara qvickhet. Gr. Cronhjelm: Jag skulle gerna vid detta tillfälle afstå från allt anspråk på både grundlighet ock qvickhet; men jag vill deremot hålla mig till grundlagens föreskrift och göra den siste värde talaren uppmärksam på, att om hans förslag lyckades, skulle han sedermera icke få Hr af Ekenstarns af honom tillstyrkta förslag under pröfning, och i sådant fall skulle inträffa, att han , i motsats af hvad som skedde i går aftons, då hela Ståndet bad honom derom, komme att helt tvärt frångå sin egen propos. Frih. Boye: Jag skall icke bry mig om den nya qvicka kastningen, som Gr. Cronhjelm gjort, utan blott uppläsa 54 § Riksd.Ordn., som innehåller:
Horn föreslår, att det ifrågavar. anslaget måtte utgå i första rummet; men jag får likväl fästa uppmärksamheten på faran att anvisa en sådan utgift å en beskattning, som lan undergå stora förändringar och, må ske, äfven helt och hållet upphöra. Ingen lär inom Representationen finnas, som icke erkänner viglen af Arme'ens behöriga exercerande, och få, som ej besanna otillräckligheten af densammas vapenöfningar. Må det derföre tillåtas mig att varna för det äfventyrliga i att låta till ifrågavar., magtpåliggande ändamål D c n 3 Mars f. m. anvisa anslag, att utgå från medel, sorn äro osäkerhet underkastade. Det är endast detta, som jag för närvarande ansett mig böra anföra; och får jag anhålla, att mitt yttrande mätte få åtfölja remissen af Gr. Horns motion. Gr. Cronhjelm: Jag erkänner, att, då jag hufvudsakligen instämde med motionären, det undfallit mig, att hans tanka varit, det detta anslag skulle utgå af brännvinsbevillningen. De skäl, Gr. Brahe anfört, äro talande. Jag anser en jemnkning till förmån för jordbruket rättvis och nyttig; men jag anser beslutet likväl böra trygga säkerhet om medel till Arme'ens öfning. Dessa böra utgå af bevillningen eller, kanske rättare, af statsmedlen med förmånsrätt och till lika belopp, som passevolancesumman nu utgör. I sådant fall har Representationen bevarat den andra Statsmagten från faran af att sakna medel till Armeens öfning, och jordbrukets lindring är ändock vunnen. Gr. Horn: Jag anhåller att få göra en rättelse i ett misstag, som af de sista talarne blifvit begånget. Jag har ej yrkat, att anslaget skall utgå endast af brännvinsskatten, men har nämnt, att det borde utgå genom bevillning, företrädesvis af densamma, och detta derföre, att jag förutsåg såsom säkert, att en högre beskattning på denna production komme att äga rum. Som denna högre beskattning uteslutande drabbar jordbruket, har det förefallit mig naturligt, att den först skulle fylla ett behof, som lika uteslutande trycker denna modernäring. Gr. Brahe har gjort oss uppmärksamma på den otillräckliga summan.
Inkomster och Utgifter redovisas sålunda: ur 1838. år 1839. ©eliet. Uppbörd: Extra uppbörd, genom försäljningsvinst å spanmål, arrenden m. m 6,160: 36. 3. 2,53i:32. 6. 7* B alaris till påföljande året: Credit, Balans från föregående året: Utgift: Balans till påföljande året: Den uti i83q års Statsrevisions-Berätlelse anmärkta, i räkningen för Luleå Fögderis Kronotionde-bodar, vid 1887 års slut, balanserade post å 4>909 Hdr 27 sk. 6 rst. bär år 1838 blifvit, genom leverering till Landt-Ränteriet, minskad till 1,928 Rdr 8 rst., hvarför redovisning ännu icke erhållit*. 2:0 Den af 1889 års Revisorer omnämda, i Uddevalla KronoMagasins räkning balanserade, Statsverkets fordran, 3,783 Rdr 6 sk., är ander den 29 Mars 1840 Statsverket godtgjord. Spanmåls-Kredi ti v fonden, Räkenskaperne, hvilka för år i838 blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade utan anmärkning, hafva för år 1839 icke undergått granskning, derföre att sislnämde års Hufvudbok först den jo nästlidne September för sådant ändamål dit aflemnats. Fondens ställning under nämde år är följande: — 40 — ©eliet. ar 1838. ar 183©. Balans frän föregående året: Balans till följande året'. Skulder till Rikets Ständers Riksgälds-Kontor: — Credit. Balans från föregående året: Öfverle vereringar Skulder lill Rikets Ständers Riksgälds-Kontor: Större Undsättnings-K redi t i vet 1,000,000: 1,000,000: FyllnadsDito 100,000: 35o,ooo: Diverse 12,543: 34. 9- 12,907: to. 11. Balans till påföljande året: