Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sådant fall blir dess upphäfvande förenligt med rättvisa; men uppsägningskältens afskaffande är deremot orättvist, så länge mafkegången bestämmes af s. k. ståndsdeputerade, hvilka äga fält att besluta om priset efter egna hugskott, utan afseende på Verkliga förhållandet, såsom nu kan ske, enär hvar och en torde finna, att deras åliggande, att till prot. uppgifva skäl för prisuppgifternas frångående, icke iemnar någon garanti för att dessa skäl äro grundade; och man bör ihågkomma, att de ändringar, som i KammarColItm kunna beslutas i följd af Kainmarfiscalens yrkande, ej blifva gällande för den enskilde medborgaren, och att de rättelser, sorn Oppå enskilda besvär beslutas , endast gälla för den klagande Och icke för allmänheten. Frågan är således äf högst ingripande vigt såväl för staten soni för den enskilde, och det går icke an att för det närvar, instämma i BorideStrs inbjuda., innan ännu förslaget till dén lag, sorn bör ligga till grund för ifrågavar. förändring, undergått pröfning. Jag får derföre, 21 IX, > 1 Den a3 April f. m. i motsats till Gr. af Wetterstedts begäran, anhålla, att R. o. Ad. ej matte nu instämma i BondeSt:s inbjudn., men att R. o. Ad. måtte till StatsUtsk. remittera ett prot.utdr., hvarigenom Utsk. förständigas att inkomma med utlåt, i anledn. af Gr. af Wetterstedts motion om utsättande af tiden för markegångssättningen till Jan. månad, samt att derjemte yttra sig öfver de framställningar, som vid remitterandet af denna motion ägde rum, hvilka StatsUtsk. undandragit sig att upptaga på den grund, att 2:ne Ständ icke hade i frågan beslutat. Frih. Boye, Ludv.: Innan jag ingår i ämnet, uther jag mig att få erinra om de yttranden jag förut i ämnet afgifvit, till undanrodjande af den inconsequens, man deruti kunde vilja söka.
Hvad af 1821 och 1822 årens Besparingar förut blifvit upptaget uti Liqviden om 1820 och föregående årens Öfverskotter 272,315: 43. - På Förslags-anslagen uppkomne brister, nemi.: å i:a Hufv.Titeln, till Ved och Kol för Kongl. Hofven, samt. till HofStallets utfodring; å 2.:a Hufv.- Titeln, på Postverkets Stat, Chartae Transport 1,772,915; 44- Betänkanden, JY:& 154. 4oq Transport 1,772,916: 44- n. 5'igi Halse-Verkets anslag, StatsContoirets anslag, genom aflöningen åt RiksBokslutsContoiret, och å anslagen till Skrifmaterialier, Expenser, Vedoch Ljus-penningar saint Reseoch Tractaments-penningar; å 3:dje Hufv.Titeln, på anslaget till Lotsei i-Staten; å 4tde flufv.Titeln, på anslagen till Clerecieoch Läro-Verken; a 6:te flufv.Titeln, på anslagen till Hospitaler och Lazarettet-; å 8:de Htifv.Titeln , på anslagen till Fångars skjuts och underhåll, Remisslage, Procenter, Restilutioner in. m. samt å Allm. IndragningsStaten år 1824, genom pensioner åt Embetsoch Tjenstemän, som erhållit afsked med bibehållande af deras löner på denna Stat; utgörande tillsammans 961,531: 35. 6, Utgifter, sorn å Öfvei skotten blifvit afförde, nemi.: Sådane som dels varit en följd af R. St:rs beslut, dels haft oskiljaktigt sammanhang med uppbörden, och hvilka senare i annat fall skolat minska densamma . .170,159: 6. - Sådane som hos R. II.
Den speciela granskningen af nämnda lagförslag har ock blifvit fulländad i April månad innevarande år; hvarefter Lagberedningen sysselsatt sig med slutlig justering af förändrade lagtexten, jemte dertill hörande motiver, så att omarbetade förslaget, med motiver och dervid gjorda reservationer, kunnat vid Lagberedningens allmänna sammanträde den 21 nästlidne Juni framläggas och til! protokollet fogas. Sedan Kongl. Maj:t, enligt den underrättelse Statstidningen meddelat, under den 20 förutgångna Maj i nåder ytterligare utsett och förordnat till arbetande Ledamöter i Lagberedningen ExpeditionsSekreteraren m. m. J. G. Richert samt Juris Professorerne Doktor C. J. Schlyter och Doktor P. E. Bergfalk, hafva dessa nya Ledamöter äfven ingått uti Lagberedningen vid dess ofvanberörde sammanträde, då jemväl, med föranledande af hvad Ordföranden, Hans Exellens Herr JustitieStatsministern anfört om Kongl. Maj:ts nådiga afsigt med bemälde ledamöters tillförordnande, sålunda blifvit förfogadt, att de skulle äga tillfälle att taga kännedom om förrnämnda, redan uppgjorda förslag innan det af Lagberedningen till expedierande afslu - 14 II. St. Just. Ombudsm. Emb.-Bcrättelse den 11 Juli 1844. tades. Emedlertid och när det kan vara tvifvelaktigt, huruvida omständigheterna medgifva mitt deltagande i den ytterligare handläggning vid ärendet, som af nämnde förfogande må blifva en följd, har jag för min del ansett tillbörligt att tills vidare åberopa det redan framlagda förslaget, jemte de af mig emot detsamma, angående vissa ämnen, afgifna reservationer. Ehuru, vid betraktande af dessa förhållanden, det torde vara svårt att med säkerhet bestämma, om någon del af det nya Lagverket må kunna vid innevarande Riksdag till grundlagsenlig behandling förekomma, bör man likväl hysa grundad förhoppning derom, då Kongl. Maj:t, enligt Herr Justitie Statsministerns utsago, tillkännagifvit Sin nådiga vilja vara, att brottmålslagförslaget, sedan det ifrån Lagberedningen inkommit, skall till företagande i sådant afseende vidare handläggas. Genom Rikets Höglofl.
1 Lap. 3U8l!l ue-Iiällen /r/re/'^, oell f-refve 8/-rr/ve älieropurle 3err>8, viri Zrun8lininF r»f l D:>p. i Du^-<3omiteen8 /'ro/ro^rkrorr^ ^V/0 69. torslaf, den 6 Decemder i83g, affifna utlåtande samt tillstyrkt i underdänifdet, att förevarande La^itel, som ej dadé na»ot motsvarande i »anda Rafen,mätte, såsom, efter deras omdöme, till innedället merg politiskt, än juridiskt, fä utfä, oelr att, i stället de stadfanden i ämnet, livida cist kunde dnnas nödift ellern^ttift att intaga i allmän la», varda införde i redan fällande elleri en madända dlifvande n^ Rättefänf8-Ra1k. 3ustitise-Rädet tilläde, det lustitigs-Rädet, för rlen dändelse, att n^ssderörde meninf ieke vunne difall, ville i underdäniflret Irenr8tällla, dels, livad 1 H. an»ar, om sadan andrin» deri, att stadfandet anfäende sk^ldiflret för 8vensk. man att efter 8verif6S Rgf oelr vid 8vensk
VIII. A. 101. X. U. 298. XI. A. 21. — N:o 27. i anledning af vackt fråga om förändring i fö reskrifterna, angående förslitna småsedlars utbyte i landsorterna. VII. B. 298. VIII. A. 101. — N.-o 28. rörande dels uppsägning och dels äfven omskrifning, efter ursprungliga myntvärdet, af de så kallade lånebankocapitalen. VII. B. 298. VIII. tor. A. 161. X. U. 298. XI. A. 21. XVII. U. i75. XVIII. A. 116. — N:o 29. berättelse om bankofullmäktiges åtgärder och förvaltning på det hela, efter nästförflutna Riksdag. VII. B. 298. VIII. rot. A. 174. X. U. 298. XI. A. 21. — N:o 3o. i anledning af väckt fråga, att icke någon cora missarie-beställning i Banken må tillsättas, utan i närvaro af minst 2:ne ordinarie-ledamöter bland Bankofullmäktige af hvarje RiksStånd. VII. B. 298. VIII. A. 101. •— N:o 3i. med anmälan af en rättelse i Utskottets betänkande N:o 20. VII. B. 299. — N.-o 32. i anledning af trenne särskilda ansökningar om eftergift af öfverräntor å discontlån. Banko, utgörande kostnaden för vid Tumba bruk anställda försök till beredande af förbättrad papperstillverkning. IX. B. 323. A. 384. — N:o 34. angående väckt fråga, dels om fördelning af Bruksförvaltarens å Tumba, J. Bagges, löneinkomst i lön och arfvode, dels om bestämmande för framtiden af det belopp, som till erforderligt biträde för upprättande af brukets bokslut årligen må utgå. IX. B. 323. A. 384- — N:o 35. angående hufvudgrunderna för en förändrad organisation af Bankoverket.
Ständers disposition afstås samt vilkoren derför borde utaf Banco-Utskottet ensamt behandlas och att, efter det Banco-Utskottels Utlåtande deröfver blifvit Utskotten genom Protocolls-utdrag delgifvet, sammansatta Utskotten omedelbarligen ville företaga pröfning af de serskilda frågor om disposition af medlen, som voro väckte eller derefter kunde väckas och sorn funnos vara af natur att gemensamt kunna behandlas, det likväl icke var, i och genom berörde beslut, Banco-Ulskotlct betaget att underställa Rikets Höglofl. Ständers pröfning och godkännande dess åsigter uti ifrågavarande vigtiga ämne, och att dertill desto större anledning förefanns, som Utskottet hyste den, enligt hvad nu erhållne ålerremiss jemväl ådagalägger, icke ogrundade förmodan, att meningarne i afseende ä beloppet af den summa, som borde till statens behof afstås, skulle vara mycket delade, och det syntes Utskottet nödigt, att desamma blefvo i möjligaste målto sammanjemkade, innan frågan om den aflrädda Banco-vinstens användande för serskildta ändamål till afgörande inom förenade Utskotten förekom. I hufvudsaktn är för öfrigt emot Betänkandet anmärkt: l:o I afseende på förslaget, ”att Bankens j enligt i83g års Hufvud-bok utöfver grundfonden behållna vinst och capital öfverskott må komma det allmänna till godo med fdel deraf hvarje år från och med 1841 i” af några ledamöter inom Höglofl. Ridderskauet och Adeln: att Bankens vinst för innevarande år 1840 origtigt blifvit undandragen lillgåhgarne för Statsverkets behof, och att den borde ibland desamma inberäknas samt utgå fördelad emellan de fem kommande åren på samma sätt, som den banco-vinst, hvilken redan är till ziffran känd; af en ledamot inom Högv.
Som, i öfrigt, den, rörande försäljningen af Kronans effecter, i allmänhet lemnade föreskrift, att dylike effecter böra å olfentelig auction försäljas ostridigt finnes grundad på förutsättningen af ett större antal speculanter och deraf uppkommande täflan; men svå, righeten att lill en handel af sådant omfång som den ifrågavarande finna någre medtäflare, synes Utskottet gifven, samt härtill kominer den af Förvaltningen gjorde och på erfarenhet stödde uppgift, att, någre Belänkanden, N:o 101. 97 feif Kronan gynnande försäljningspriser, vid afyttrandet å offentelig auction af äldre Krigsskepp i allmänhet icke erhålles, har Utskottet ansett den af Revisorerne i ornförmälte hänseende gjorde anmälan ej kunna till någon åtgärd föranleda. c) ”Att de i Köpet inbegripne 3:ne månaders utbredning af alla slag, jemte kanoner, kulor och krut "uti Köpesumman icke blifvit till särskildt värde beräknade:” I anledning af hvilken anmälan det blifvit af K. Förvaltningen anförd t: (Rev. Ber. p. 270.) ”Att enär det i allmänhet vore bestämdt hvilka ”och huru många persedlar för hvarje cert Fartyg be”stås, samt i följd häraf desse artiklar äfven ingått ”uti de åberopade byggnads-, Inventarieoch Utred”nings-FörsIager, syntes det först angifne Resultatet ”endast behöfva åberopas och denna anmärkning ej ”fordra något vidare utredande;” och finner Utskottet, efter granskning af förberörde Värderiogs-instrurnenter, förhållandet härmed vara nöjaktigt förklaradt. d) ”Att betalningen för krutet, hvaraf försäljnin”gen i den af Ä. St:r fastställda RiksStat , upptages så”som en InkomstTitel, icke genast efter Köpet kom”mit StntsVerket till godo:” Uti häröfver af K. StatsContoret afgifven underd. Förklaring
Jag använder detta uttryck, emedan jag anser den obetydliga skjutslegan ingalunda motsvarande kostnaden af att nödgas hålla hästar, dräng och åkdon; ty om man ingår i detaljerna af den mindre jordägarens hushållning, skall man finna, att han, för att kunna bestrida skjutsningsskyldigheten, måste Ilalia hästar, äfvensom tjenstehjon till ett större antal än hans ekonomi i öfrigt skulle fordra, och hvaraf olägenheterna troligen endast kunna försvinna genom en förhöjd skjutslega, motsvarande dess verkliga värde, då jag föreställer mig, att entreprenörer skola uppstå, hvilka finna sin fördel vid att fortskaffa de resande för en lägre afgift, än den bestämda, och hvarigenom jorden befriades från ett tryckande onus, som både är demoraliserande för nationen och hinderligt för jordbrukets samt boskapsskötselns förkofran. — Jag får således äran föreslå, att skjutslegan fördubblas, och att Regeringen måtte ålägga herrar Landshöfdingar att, hvar och en inom sitt län, på hvarje skjutsstation genom entreprenad-auction söka åstadkomma den lägsta möjliga skjutslega. Genom denna åtgärd bevakades jordägarens, lika med den trafikerandes intresse, och en möjlighet uppslår, att utan förlust kunna medelst forvagnar och deligencer fortskaffa mindre bemedlade, eller mindre beqvämlighelsälskande resande. Jag anhåller vördsamt om remiss af denna motion, till R. St. Allm. Besvärsoch Ekon.Utskott. Lades på bordet. Hr Hjerta, Lars: Under den olikhet i meningar, som vanligen yppar sig inom lagstiftande församlingar, och som redan tyckes börja göra sig gällande vid denna riksdag, har dock tillika en särdeles öfverensstämmelse tyckts röja sig uti en hos alla gemensam önskan, att några medel kunde ultinius till riksdagens förkortande. Flera motioner i denna syft - Den 15 Februari e. m. i43 ning hafva ock redan inkommit, så väl|inom detta Hus, som hos de öfriga Stånden.
Dessa bränningar, mot hvilka nutiden vetat så väl skydda sig, och som nu, i sin vilda skönhet, utgöra ett af de mest gouterade nöjen, dem främlingar från världens alla kanter söka här, skulle bereda denna blomstrande fiskarestads undergång. En dag kommo olyckan och förödelsen. En naturrevolution utbröt, som jagade det rasande hafvet in öfver stranden. Icke ens klippan kunde motstå bränningarnas oerhörda kraft. De splittrade berget och slungade det i småstycken ut i oceanen, där de ännu ligga kringspridda och gifva åt denna Biskayavikens strandremsa ett så pittoreskt utseende. Det säger sig själft, att icke heller staden kunde motstå detta naturens våldsdåd, och af det medeltida Biarritz återstodo, efter denna katastrof, endast några torftiga hyddor och fem eller sex små båtar, som voro hänvisade till det lilla fisket. * Sedan dess ha biarritzborna veterligen aldrig jagat hval i Atlanten, utan deras fiskerinäring har inskränkt sig till att fånga makrill, flundror och hvitling, ett stycke utanför den farliga stranden, dit de fly, så snart floden kommer. D e få fiskarne ha åt sig b y g g t en hamn, som med sina små dammar och dockor erbjuder åt deras båtar ett säkert skydd. Öfver detta lilla system af fiskarehamnar, som med sina inhägnader och små hängbroar erbjuder en mycket målerisk anblick i det starka solljuset, har kung Oscar från sina fönster i det storståtliga, denna trakt behärskande Grand Hotel en förträfflig utsikt. Men ett ännu mera rörligt och färgbrokigt lif skulle han få bevittna från sin våning i det ytterst eleganta hotellet, ifall han komme att dröja kvar, tills själfva badsäsongen i maj tar sin början, eller ännu bättre till dess den står i sitt flor i augusti. Till höger, nedanför Grand Hotel, utbreder sig nämligen den stora » plagen », den breda och ganska långsträckta strand, med sitt stora byggnadskomplex för afklädningsrum, å hvilken stora världen badar under bar himmel. Detta badlif måste ses i all sin glödande kolorit under denna varma himmel, som mångdubblar hvarje föremåls och landskapets färgverkan.
Den 20 Februari c. m. framkastade svårigheten, alt antalet af dem, hvilka skola pröfva säkerhetshandlingarna, borde vara sådant, att det kunde divideras med 4> i händelse mitt förslag, om det antal röster som skulle erfordras till beslut, gillades; så finner jag Ur Ribbings anmärkn. häruti ganska riktig; men ingenting hindrar, att äfven den iakltages uti detta lagstadgande. På sätt som vill synas af ordställningen hafva Utsktn utgått frän den förutsättning, att bolaget för sin egen säkerhet skulle deltaga i pröfning af säkerhetshandlingarna. Förslaget ar öfyen å min sida bygdt på denna förutsättning. Skulle uter bolaget åt delegerade uppdraga sin pröfningsrätt, så är det gifvet, att desse delegerades antal måste blifva sådant, att detta af mig föreslagna beräkningssätt kan äga rum, i händelse detsamma antages. En talare liar sagt, att då det ligger i bolagets eget intresse att sörja för bolagets säkerhet, emedan delägarnes välfärd deraf vore beroende, så vore försigtighetsmått å Statens, sida öfverflödiga, Till svar derpå får jag nämna, alt Konung och Ständer stifta lag för dessa banker, just derför att de äro af för stor vigt för den allmänna säkerheten, för att blott taga i betraktande enskilde delägares säkerhet. Det är för det allmännas säkerhet jag ifrar och anser af yttersta vigt, att dessa grundfondshandlingar innefatta full antaglighet. Hvad Hr Aminolfs yttrande angår, så ber jag få förklara, alt jag är ense med honom i afseende på första frågan; men i afseende på sednare frågan tror jag att vården om den allmänna säkerheten fordrar Konungens Bef:h:des, icke blott närvaro och deltagande uti handlingarnes granskning, utan äfven bestämda bifall, om handlingarne skola anses säkra. Frih. Stjernstedt: Utsk:n hafva visserligen nyttjat orden: ''eller allmänna verks och inrättningars räntebärande obligationer, som för sådant ändamål af bolaget godkännas efter pröfning” etc.; men det bar icke varit Utsktns mening att deraf skulle följa, att bela bolaget skulle deltaga i pröfningen. Jag kan pröfva sjelf eller genom ombud, och så kan äfven ett bolag.
Äfven de nuvarande tschuktscherna utgöra utan tvifvel en blandning af flere förut vilda och krigiska raser, som blifvit jagade af främmande inkräktare från södern mot norden och der antagit ett gemensamt språk, och på hvilka näringsvilkoren vid polarhafvets strand, den arktiska nattens köld, snö och mörker, polarsommarens rena, ljusa luft tryckt sin outplånliga prägel, en prägel som med föga vexling möter oss, ej allenast hos de folk, hvarom här varit fråga, utan äfven – med behörigt afseende på de ej alltid lyckliga förändringar en ständig beröring med europeer medfört – hos Skandinaviens lappar och Rysslands samojeder. Det vore af stort psykologiskt intresse att kunna utreda, om den förändring, som i fredlig riktning försiggått med dessa folk, är ett framåtskridande eller ett tillbakagående. Oaktadt allt det intresse polarfolkens ärlighet, fridsamhet och menlösa vänlighet inger, så tror jag, att svaret måste blifva – ett tillbakagående. Det förefaller nämligen, som om man här skulle bevittna omgestaltningen af en vild, rå och grym menniska till en visserligen ädlare varelse, men en varelse hos hvilken just de egenskaper, som skilja menniskan från djuren, som skapat på en gång menniskans storverk och menniskans brott, allt mer och mer utplånas, och hvilken, i fall särskildt skydd eller särskildt gynnande omständigheter ej förefinnas, knappast skall kunna bestå kampen om tillvaron med nya i landet inträngande raser. TRETTONDE KAPITLET. Utvecklingen af vår kunskap om Asiens nordkust. – Herodot. – Strabo. – Plinius. – Marco Polo. – Herbersteins karta. – Sibiriens eröfring af ryssarne. – Deschnews färder. – Kustfart mellan Lena och Kolyma. – Berättelser om öar i Ishafvet och äldre färder till desamma. – Kamtschatkas upptäckt. – Sjöfarten på Ochotska hafvet öppnas genom svenska krigsfångar. – Den stora nordiska expeditionen. – Bering. – Schalaurow. – Andrejews land. – De Nysibiriska öarna. – Hedenströms expeditioner. – Anjou och Wrangel. – Färder från Beringssund vester ut.
Då tillkom Ulsk. all efterse, på hvilken grund bränviusbränningen idkas i förening med pressjästberedning, och Utsk. måste då fästa sig vid de Kongl. Resolutioner, som tillåta, att bränvinsbränning må idkas i förening med pressjåstberedning. Dessa resolutiouer sluta sålunda: ”alt sä länge sednast i Nåder utfärdade Förordn. om tillverkning och försäljning af bränvin är gällande, sökanden må under den tid af året, då bränvinsbränning icke är i allmänhet tillåten, begagna bränvinsbränningsredskap med vilkor, dels alt jemte den serskilda bevillning, som enl. gällande Bevilln:s-Förordn. kan för pressjästberedning varda påförd, för bränvinspanoans begagnande under ofvanberörde tid erlägges den i 28 § af K. Förordn. den löOkt. 1851,ang:de tillverkning och försäljning af bränvin, i förevande fall stadgade förhöjda pannerymds-afgift, dels ock alt pressjäst oafbrutet beredes och af god beskaffenhet ständigt hålles emot skäligt pris till salu, hvaröfver styrkta betyg böra af sökanden månadtligen företes hos kronobetjeningen i orten, allt vid påföljd i annat fall, att den sålunda beviljade rättigheten varder förverkad.” Då K. M. genom desse Nåd. resolutiouer tillåtit, att vid pressjästberedning en bräuvinspanna får begagnas, kan man väl säga, att denna panna kan begagnas lill annat än bränvinsbränning, men hvar och en, som känner sältet för pressjäslberedningen, vet äfven, alt den är helt och hållet skiljd från bränvinsbränningen, hvilken i sammanhang med pressjäst-heredningen utöfvas, endast för att tillgodogöra det recidium, som öfverblifver, sedan jästen är beredd.
Ridderskapef och Adeln. S. D. FötedrogoS å nyo och gillades följande Allmänna Besvärsoch Oeconömie-Utskottefs, den sfi sistlidne Maji,-aflåtna och, den 4:de dennes e. m., på bordet lagda Utlåtanden: N:o las, öfver väckt fråga om Nämndemäns inom Stockholms Län befrielse från HållOch Reserv-skjutsens utgörande; N:o I26, i anledning af väckt fråga örn alternativ utöfning af Jus Patronatus, den ena gången af Patronus och den andra af Församlingen. Bih. till R St. Prot. 1828 och 1829. 9 Sami. 2 Band, 2 :a Baft. cj fiG Pro t. Utdrag den i5 Junii 1829» S. D. Före<lrogs a nyo och bifölls Stats-* Utskottets, den I3:de sistlidne Maji, under N:o 154 aflåtna och, den 4 dennes e. m., på bordet lagda Memorial, angående Ofverskotten å Stats - Verkets Inkomster samt Dispositionerna derå. S. D. Föredrogos S nyo och biföllos följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets, den 26 sistlidne Maji, afgifna och, den 4:de dennes e. rn., pä bordet lagda Utlåtanden: N:o 120, angående väckt Motion om inrättande af Fattig-Colonier; N:o 12 t, i anledning af väckt Motion, angående förbättrade anstalter med Pionnier-Corpsen a Vanäs Fästning; N:o 123, i anledning af väckta Motioner, angående de i Riket vistande Judar. S. D.
Menniskorna hade verkligen haft rätt, då de sade att det varit ett tycke mellan honom och hans elev i filosofi, men detta tycke hörde till de sällsynta, som, då de dunsta bort, gå öfver i ett fortsatt, vänskapsfullt umgänge. Han brukade alltid besöka henne minst en gång i månaden, för att samtala med henne och underhålla hennes vetgirighet. Nu på senare tiden, då hans tankar och känslor varit så upptagna af annat, hade han försummat dessa besök, men en vacker dag – han hade varit förlofvad omkring en månad – vaknade hos honom en oemotståndlig lust att besöka sin forna elev och höra, hvad hon hade att säga. Det var en förmiddag vid tolftiden. Hon satt i sitt skrifrum i en beqväm hvilstol, sysselsatt med att läsa, då en tjenarinna kom in och anmälde docenten. Det var ett vackert rum, elegant och vårdslöst möbleradt – öfversålladt med taflor, böcker och prydnader. Det hvilade en själfull och svårmodig, men likväl iskall stämning öfver det hela. Vid ena fönstret stod en marmorstaty – visheten – med armarne korslagda och blicken lugn och fast, och som pendant dertill en martyr med bröstet genomstunget. Då den unga damen hörde docentens namn, reste hon sig långsamt upp, lade ifrån sig boken och kastade en blick i spegeln. Hon var mörkt klädd, och hennes drägt, som satt utmärkt väl, var icke så litet kokett, oaktadt sin enkelhet. Det låg för öfrigt någonting kokett vårdslöst i hela hennes uppträdande. Hennes ljusa hår var fäst i en enkel knut högt upp i nacken, så att den sköna grekiska formen på hennes hufvud skarpt framträdde. Äfven dragen voro grekiskt sköna, men ansigtet blekt och färglöst. Hon var mycket lång och smärt och gick något krokig, och hennes ögon hade denna dunkla blick och dessa blåaktiga ringar, som ögon få, då de gråtit eller vakat mycket. Hon rörde sig i allmänhet långsamt och nedlät sig aldrig att skynda sig med någonting. Ända ifrån sin barndom hade hon icke gjort någonting annat än just det, som var henne sjelf behagligt; hon var sina föräldrars enda barn, och deras lika enkla som välmenande uppfostringsmetod hade varit att applådera allt hvad hon sade och gjorde.