Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Af detta anspråk har GantzliRådet af ’’Wetterstedt och jag blifvit innehafvare, i följd ”af arf, gåfva, köp; äfvensom af de sista Kungs”gårdsfordiingar från Tullgarns bytet, som der’’på återstå oliquiderade, utgörande tillsammans ”ej mindre än 18 R;d 13 sk. n§ rst Specie ”Skatterätt med jord in natura, hvarföre vi, ensligt bifogade Kongl. Majtts Nådiga Bref till ”KammarCollegium, den 6 November 1772, ä”ro ovilkorligen berättigade till införsel i Kungsgård; och; öm en sådan rättighet, emot Tåg ”och billighet, oss skulle betagas, blifva vi de ”enda, sorn icke fått till godo njuta hvad före”nämnde Nådiga stadgande tillägger och flere ”praejudicater gifva vid handen; hälst bland exempel, det Kungsgårdar blifvit använde till ”liqtiiderandet af Tullgarns fordringar, kan ”nämnas att Kammaherren Grefve Schverin på ”detta sätt fått lösa Stegeborgs Södra Ladugård ”■och Landshöfdingen och Riddaren Grefve ”•Herming Gyllenborg Eemmarlöfs. ”Utom att stadgandet i 77 §. af Regerings^Roxinen icke bor hafva retroaktiv verkan, så StatsUtsiottets Betlinkanden. 677 ”föreskrifver det ej annat, än att Riksens Stan, ”ders samtycke skall i sädane frågor som vår ”begäras. Wi hafva derföre hos Kongl. Majit i ”underdånighet föreslagit sätt till ersättning så ”väl för Qveckfeldtska Familjens pretention, som ”för våra Kungsgårdsfordringar och anhållit att ”det samina måtte Nådigst bestämmas och Ri”kets Ständers bifall, genom Nådig proposition, af”fordras. Ehuru vi icke tvifla, att Kongl. Majlts Nå, ”digst bifaller denna vår underdåniga ansökning, ”såsom grundad på Eag och rättvisa samt Kongl, ”Maj:t och Kronan i annat fall, eller örn vi ”tvingas vid vederbörlige
Det syntes honom likväl vara bäst utsagan tolka enkelt, efter orden, hans Herre skulle komma såsom gäst, just så som når han vandrade på jorden. * Den dag, som grydde, kulen var och grå, af moln och dimma tyngdes himlens Jäste, och en och annan stormil hördes gå med hvinande omkring det gamla näste. Snart snö med blandadi hagel yrde kring, ibland ett slag mot rutan man försporde, men Martin låtsade om ingenting, han tycktes finna allt så, som sig borde. Han hade också, stackars gamle man, i morgonstunden många ting att sköta; ty fast han fattig var, så ville han sin gäst, den höge, med all vördnad möta. Han städade sin boning riktigt fin och gjorde upp en brasa i kamin; med morgondrycken sysslade han ock samt bredde prydligt ut en duk på bordet. När allt på bästa sätt var ordnadt vordet, iförde Martin sig sin helgdagsrock. Ut genom fönstret då och då en blick, en spanande, den gode Martin sände; väl en och annan öfver gatan gick, men ingen stegen mot hans boning vände. Johannes, gårdens dräng, ej långt ifrån sågs flitigt syssla med sin tunga spade; fastän till åren kommen, var han mån, och bråclt att skotta undan snön han hade. » Ack, » tänkte Martin, » vädret år så hårdt, den arme gubben har det riktigt svårt! » Fram litet närmare Johannes skred, snart han befann sig tätt vid fönsterrutan; en doft af » Mandarin » just nu sig spred från Martins tekök. — » Skall han blifva utan? Nej! » Martin sig beslöt: han knackade; Johannes godt förstod och nickade. Sin spade bort han slängde i en hast, det var af nöden ej att honom truga, han tyckte om att taga sig en rast och steg så in i Martins varma stuga. » Jag har, som du kan se, redt till en fest, och därför bjuder jag, hvad jag har bäst. Sitt ned! » Så Martins stämma vänligt ljöd, därpå en kopp han skänkte full med råga; Johannes tömde den och tycktes fråga med ögats språk, om Martin mer ej bjöd. Jo visst!
I”d 2 £ D Jo re 2. 09 N:o I £i 2 ! g ~ §: g? 2, o (T ^ p ET i 2. ~ » 3 2. ! ta d c■ C I." Cl. « re . - I N:o | Sid. | Ridd. o. Adeli). Riks-Ståndens Beslut. PresteBorgare Ståndet. Titeln. Se! Åttonde HufvudTiteln, CO ^ w fp CD p P Oj 05 re 09 cn re sso td ^ rfq' 2 c ~nA “8 g. 9 Dec. g. 17 Mars 60 70 Se! Sjette Hufvud-Titeln. N:o Alnarps landtbruksinstitut, om i af an; till betäckande dess skuld till enskilde . » oin anslag till nya ekonomi byggnader vid » om förhöjning i anslaget til Altuna äng, angående ersättning j för utgörande af augment ränta för utjorden Aminoff, Daniél Feodor, Löjtnant, om pension åt ogifta döttrar, Sofia Charlotta och Emilia Christina Angelin, Nils Petter, Professor, årlig ersättning åt Äntiqvitets-intendent, angående anslag till arfvode och resekostnadsersättning åt . Arfsrätt, för efterlefvande maka. I anledning af återremiss » för oäkta barn, se Oäkta barn Arfvode, om nedsättning af det i gällande taxa för landtinäterigöromål fastställda . Armébefälet, angående pensionstillökning åt dem, som tagit afsked före år 1858 Arméen, om anslag till dess pen - ». indelta, om anslag till . » » angående löneförbättrin - vid » » om anslag till arrestlokaler » » angående uppskattning af dess boställen » värfvade, om anslag till Arméens vapenöfningar, angående Arméförvaltningen, angående anslag till N:o i Sid. ; Ridd. o. Adeln. Prés teStändet. Borgare Ståndet. Boude Ståndet.
vals af L. Bucommun. Wien bleibt Wien; marsch aXJohann Schrammel. Pere la Victoire; marche francaise par Louis Ganne. • En liten fin ej blott julklapp, utan äfven namnsoch födelsedagsgåfva, har förts i marknaden af bokförlagsfirman Bkedel &amp; C:o. med de små » Minnesböcker » — så blir den gemensamma titeln — af hvilka seriens första nummer nu utkommit under titeln » Hemåt ». ' Dessa minnesböcker äro afsedda att träda i stället förde så mycket använda, men ofta så intetsägande gratulationskorten. De innehålla ett tiotal synnerligen fina teckningar med tillhörande text, allt tryckt på finaste kartongpapper och bunden i ett tilltalande omslag. N:r 1 i serien — » Hemät » — är af religiöst innehåll, bibeltext med verser af Thalia, svensk teater kalender för 1890. kallar sig det kända märket L. S. Andra minnesböcker med en ny företeelse på julkalendrarnes fält, som nog annat innehåll komma småningom att följn. Priset kan göra sig förtjent af det gamla erkännandet, att är 1 kr. stycket, hvilket torde få anses billigt. den » fyller en lucka ». De många porträtten af svenska dramatiska konstnärer äro charmant utförda och de beledsagande uppsatserna af skilda pennor i allmänhet af förtjenst. V i skulle dock vilja göra den anmärkningen, att det hela förefaller en smula onödigt tungt och gediget. Om de långa artiklarne Man har iakttagit, att af alla djur äro flunågot ymnigare uppblandats med lättare gods. poesi, gor, kattor o c h qvinnor de, som använda mesta kåserier och — hvarför ej i en teaterkalender? — tiden på sin toalett. Nodier. någon liten dramatiserad bagatell, hade derför kalenderns värde ingalunda behöft förringas, men dess lättlästhet och begärlighet otvifvelaktigt ökats. Till en kommande årgäng finner sig troligen redaktören, Nornan, den välbekanta och välkända julkalendern, har utsändt sin sjuttonde årgång under redaktion af Georg Nordensvan och med som vanligt omvexlande och vårdadt innehåll.
Nynäs skall anläggas eller icke, vill jag lemna alldeles å sido; och endast hålla mig till det, som utgjort föremålet lör Utsk:ts pröfning, eller huruvida detta anslag bort beviljas. Hittills har ofta förekommit, att undersökningar uti åtskilliga orter, till och med lör stambanor, blifvit verkställda, utan att anspråk om någon ersättning af staten derför blifvit framställda. Å andra orter hafva de blifvit framställda, men icke blifvit beviljade, annat än i sammanhang med de arbeten, hvraför dessa undersökningar ligga till grund. Denna fråga synes mig så klar, att jag ej skulle anse skäligt derom vidare utlåta mig, för så vida jag icke förmärkt 184 Den 17 Januari. att man under diskussionen sökt för saken framhålla åtskillige biskal. Om man nemi. beträder den vägen att bevilja anslag, innan frågorna äro utredda, så, ehuru jag icke är mycket rädd för prejudikater, belarar jag dock att sådant skulle komma att ligga till grund lör många onödiga undersökningar, företagna i hopp att staten framdeles skall dem ersätta. Antingen är denna bana nyttig för hela landet, och då bör staten ersätta eller lemna bidrag till undersökningskostnaden, eller för Stockholms kommun eller denna ort, uti hvilket sednare fall kostnaden bör derifrån utgå; men detta allt under förutsättning att frågan på förhand blifvit utredd. Man har klandrat att undersökningar försiggått, icke allenast på en, utan flere linier. Detta förfaringssätt anser jag dock vara en förtjenst af den, som verkställt undersökningen; ty, till och med vid våra stambanors anläggning, liar visat sig att de första undersökningarne ganska väl fordrat rättelser. Något afdrag för detta större antal undersökta linier anser jag derföre ej böra ifrågakomma. Det är nemi. endast genom jemförelse man kan komma till visshet om hvad rättast är. Gr. Sparre har ordat om nyttan af isbrytare och sagt att de skulle obehindradt förmå genomskära is af 9 å 10 tums tjocklek. Samma talare bar jemväl förmält att ett sådant experiment i vinter egt rum å Wetterns vikar. Som jag bott nära Wettern under 9 års tid, bör jag ock hafva någon kännedom om förhållandet med isen i denna sjö.
Utskottet har från 6 till 8 sk. förhöjt tullen å blader och från 2 till 4 skå stjelk, men då man jemför den alltför stora qvantitet af stjelk, som blifvit förtullad jemförelsevis till blader, så anse Tobaksfabrikanter, att förtullning af stjelk måtte ofta ega rum i stället för blader, och alltså Staten gått i miste af en påräknad intrad; så får jag föreslå, att den af Bevillnings-Utskottet bestämda tullen af 8 sk. för blader och 4 sk. för stjelk så till vida ändras, att en gemensam tull af 6 sk. bestämmes för både blader och stjelk, då Staten derpå vinner och den Svenska tobaksodlingen får ett behöfligt skydd, hvarigenom denna jordbruksnäring kan utvidgas. I öfrigt instämmer jag i den af Petter Claesson från Elfsborgs Län, med afseende å den för landet så vigtiga husslöjden, afgifna reservation»” BevitlningsUt skottets Betänkande, N:o 12. n*. Med Herr Almgren instämde Herr G. kV. Gillberg. Af Herr J. JY. Arnberg. ”Om tulltaxan, i sin dubbla egenskap af beskattningstariff och de inhemska näringarnes värn vore en sanning, en lag, som med allvar och kraft tillämpades, så vore det ock en stor fosterländsk angelägenhet, att för Rikets Högloft. Ständer framhålla alla dess brister för att få dem afhulpne. Men då ej så är, då erfarenheten, då enskilde och officiella uppgifter bekräfta den sorgliga till varon af en oerhörd smugling, än ytterligare vitsordad genom de många naiva bekännelserna iuom Utskottet, och derjemte begripligvorden genom de uppenbarade sätt och medel, hvarmed man vet att kringgå lagen; derom de respective Utskotts-ledamöterne väl bära vittne, hvar till sitt stånd; så gagnar det föga att i dagen lägga alla de bristfälligheter, som vidlåda sjelfva tulltaxan.
Vid föredragning af Stats-Utskottets Memorial N:o 173, med förslag lill sammanjemkning eller voterings-propo sitioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till Riksstatens Sjette och Sjunde Hufvud-titlar hörande frågor; samt N:o 182, med förslag till voterings-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om löneförbättring för Krigs-hofrättens civile embets och tjenstemän m. 11., biel, efter af Talmannen, på anförde skäl, vägrad proposition å bifall till 3, 4, 9, 10, 11, 12 och 15 punkterna af förstnämnde Memorial, och å det sednare i sin helhet, samt då Ståndet icke desto mindre påyrkade framställandet af dessa propositioner, öfveriäggningen, jemlikt 55 § Riksdags-ordningen, förklarad hvilande, och målen, jemte hvad deruti under diskussionen inom Ståndet förekommit, förvisade till Höglofliga Konstitutions-Utskottet, som skulle anmodas att, så vidt ske kunde, inom nästkommande Fredags afton den 18 innevarande månad, afgifva motiveradt och bestämdt Utlåtande öfver frågornas stridighet eller enlighet med grundlagen. Protokollet i målet skulle genast uppsättas, utskrifva» och öfverlemnas till Höglofliga Konstitutions-Utskottet. Öfrige punkter af Memorialet N:o 173 godkändes. S. 1). Föredrogos och godkändes Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj-.t: N:o 173, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition med förslag till författning om egors fredande emot skada af annans hemdjur och om stängselskyldighet; samt Bih. till It. SI. N:o 174, i fråga om utbetalningen al återstoden utaf anslaget för Eskilstuna kanals anläggning. S. D. Vid skedd föredragning antogos såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag Konstitutions-Utskoltels nedannämnde Memorial:
Försöker nägon Stats Rads Ledamot, under den rid, dä Regeringen, enligt gy, 40, 41, 42 och 4Z §- §. as Regerings-Formcn, föres af Statö^Ra, det, att waldsammeligen ötiverändakasta RegcringS, sättet, sadant det aenom Rikets Grundlagar antagit är, eller med Råd eger gärning m-dwerkar list Lagstridigt kullkastande af någon Rikets Grund»Laq, eller tillstyrker någon StatS-RadS Ledamot, när Regeringen icke af Skats-Radet föres, eger den Em, -ersman, som i Commandomal Konungen råd gi iver 12 Den z Janrrarii. sadant Lagstridigt Steg, eger underlåter att deremot göra föreställning, enär han finnér läoant a sarve mae ra, eller uppsak'igk och bewisfigen kördöijer någon omständighet, som kunnat savank steg förekomma, ft.affas såsom Rikets Förrädare och miste Lif, Ara och Gods. Ehwad Regeringen af Stats Rådet söres eller icke, ware rt!l samma str ff sky vig den Ledamot af SlatS-Radet eller den Konungens Radailware i Comrnandomal, hwilken, genom tillstorkayde eller under» lacenhet alt föreställning göra nar han finnér sadant a sarve wara, eller genom uopsatligk och bewisstgk fördöljande af »agon uyrlyöning, befrämjar eller walkar sadant laust!idigt steg, som, enligt no Z. af Negerings. Formen, såsom Förrädare anses bör. §. 2. Unherlater Stats - Rådet den oivillkorljga pligt, <kt i de sall yi, 92, 9g och 94 §. §.
Derföre säger Herren Herren alltså: O den mordiska staden, den en sådana gryta är, i hvilko de vederbrända vederläder, och vill intet afgå; tag derut det ena stycket efter det andra, och du torf icke kasta lott om, hvilket först ut skall. Ty hang blod är derinne, den han på ena bara häll, och icke på jordena utgjutit hafver, der man dock hade kunnat betäckt det med jord. Och jag hafver också fördenskull samma blod låtit utgjuta uppå ena bara häll, att det icke skulle kunna förskylas; på det grymheten skulle komma öfver dem, och det måtte hämnadt varda. Derföre säger Herren Herren alltså: O du mordiska stad, den jag till en stor eld göra vill: Bär hit mycken ved; tänd upp elden, att köttet må sudet varda, och bekrydda det väl, att märgstycken vederbrinna. Sätt ock grytona tomma uppå elden, på det hon må varda het, och hennes koppar förbrinna, om hennes orenhet bortsmältas, och hennes vederbränna afgå kunde. Men den vederbrännan, ehuru fast det ock brinner, vill likväl intet afgå; ty det är allt för mycket vederbrändt, och måste försmälta i eldenom. Din orenhet är så förhärd, att om jag än gerna ville rensa dig, så, vill du dock intet låta rensa dig ifrå dine orenhet; derföre kan du nu härefter intet mer ren varda igen, tilldess min grymhet hafver släckt sig uppå dig. Jag, Herren, hafver det talat; det skall komma, jag skall görat, och intet försummat; jag vill intet skona, eller låta mig det ångra; utan de skola döma dig, efter som du lefvat och gjort hafver, säger Herren Herren. Och Herrans ord skedde till mig, och sade: Du menniskobarn, si, jag skall, genom ena plågo, taga dig bort dins ögons lust; men du skall intet beklaga dig, eller gråta, eller fälla några tårar. Hemliga må du sucka, men ingen dödsklagan föra; utan skall lägga din skrud uppå, och draga dina skor uppå; du skall icke skyla din mun och icke äta sorgebröd.
Så väl den inflytande årliga Capilal-afbetalningen å nuvarande fastighetslån, utgörande omkring 180,000 R:dr, som ock den Capital-afbetalning å fi procent å nu föreslagne nya fastighetslån, utgörande, då 5 millioner blifvit utlånte, 75,000 R:dr, eller tillsammans årligen 255,000 R:dr användas till fond, för att bibehålla Ränte-Cou» pons vid deras värde; i hvilket ändamål det öfverlemnas till BancoFullmäglige, alt Den 16 Wovern ber f. ni. 5 på Beursen uppköpa hvad som der kan under al pari lill försäljning utbjudas. 8:0 Intill nästa Riksdag Röra BancoFullmäglige icke inlösa utelöpande Coupons i annan händelse, än alt de å Stockholms Beurs utbjudas under al pari; med rättighet att de sålunda inlösta åter försälja, då sådant kan ske mot full valuta. 9:0 Skulle denna nya Lånerörelse icke stiga till så stort belopp, alt bela den ingående afbetalningen å gamla fastighelslånen af BancoFullmägtige pröfvas nödig till upprätthållande af Ränte-Couponernes credit; må Bancofullmäglige äga rättighet att använda öfverskottet till lån för Handelsrörelsens befordrande; bärandes desse lån ställas på kort tid, högst 3 månader, utan afbetalningsrätt, mot 7 procents årlig ränta, samt fullgod och vid sådäne lån bruklig säkerhet. Att den ofvannämnde fonden är mer än tillfyllestgörande, alt bibehålla RänteCouponerne vid pari-värde, synes deraf, att ända till tjugondedelen, eller 5 procent af hela det utelöpande beloppet, kan per år inlösas; ett förhållande, som fyra gånger öfverstiger hvad i Frankrike nu för samma ändamål är afsatt.
Ordningen blef af Utskottet gilladt.1 Beredningens yttrande2 angående det af Herr Rådmannen Kjellander gjorde förslag, att alla de hinder som enligt Tryckfrihets Lagen äro lagde för skrifters utgifvande af trycket, i synnerhet för dagblad och Periodiska skrifter måtte uphäfvas,3 och Tryckfriheten, i enlighet med 100. § :n Norriges Grundlag, blifva lika liberal öfver hela Scandinavien, blef af Utskottets Pluralitet bifallit; men Herr Professoren Munk af Rosensköld yttrade:4 Om ock tiden icke vore inne för verkställigheten af Herr Rådmannen Kjellanders förslag, så är det åtminstone icke för tidigt att bereda förslaget, och derigenom äfven bereda tillfälle för Ständerna vid nästa Riksdag att afgöra förslaget, då tiden torde för dess antagande vara lämplig. Skulle äfven då Nationens odling och uplysning samt Rikets yttre förhållanden ej medgifva förslagets antagande, så hafva Ständerne ju sig öppet lemnadt att förkasta det. Om erfarenhet om verkan af den nu inrättade Jury skulle behöfva först afvagtas, innan detta förslag kan antagas, så hindrar det dock icke att nu bereda förslaget, som vid nästa Riksdag kan, om så är nödigt förkastas, men äfven, om omständigheterne det medgifva, antagas. I annat fall kunna vi ännu i Tio år få vänta på en nog utsträckt Tryckfrihet. Herr Kammar herren Silverstolpe yttrade sig i anseende till principen vara af lika tanka som Herr Professoren Munk af Rosensköld, men att Herr Kammarherren ansåg för Tryckfriheten mindre 1 Denna mening återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 887. — Beredningens yttrande om §§ 28, 37 och 38 i Regeringsformen samt om § 38 i Riksdagsordningen återfinnes i dess protokoll för den 3 juli (se ovan sid. 697 ff.). Beredningens betänkande om § 56 R. F. påträffas i dess protokoll för den 4 juli (se nedan sid. 705) och vttrandet om § 29 R. O. är att söka i protokollet för den 6 juli (se nedan sid. 706).
Serafimer-Ordens-Gillet kan också härvid icke undgå i underdånighet erinra, hurusom Serafimer-Ordens-Gillet an - — 440 - ser del vara oundgängligen nödigt, att uppbördsman, som hafva om händer medel till betydligare belopp, hvilka icke annorlunda än för år kunna redovisas, varda aflönade på ett sådant sätt, att de icke, af brist på inkomster. till deras oundgängliga lefnadsbehof, sättas i nödvändighet att för deras bergning tillgripa de medel, dem blifvit anförtrodda; och utom det Serafimer-Ordens-Giilet hyser den öfvertygelse, att ifrågavarande lönebelopp ej kan anses för högt för en tjensteman, hvars göromål äro i den mån trägna, att lian svårligen kan ensam bestrida dem, utan är nödsakad att dertill på egen bekostnad skaffa sig biträde, får Serafimer-Ordens-Gillet särskilt i underdånighet tillägga, att Hospitals-Sysslomannen i Malmö, hvilken i många år innehaft denna sin tjenstebefattning, derunder ådagalagt en ovanlig fallenhet och skicklighet härtill, och på det mest nitiska och oegennyttiga sätt ombesöjt hushållningen vid Hospitalet, hvaraf också följden varit den, att kostnaden för hvarje persons underhåll, vård och beklädnad, inberäknadt förvaltningsomkostnaden, vid Malmö Hospital årligen uppgått till vida lägre belopp, än vid något annat Hospital i Riket. Serafimer-Ordens-Giilet har äfven häraf funnit det vara dess pligt att icke sätta denne tjensteman i sämre belägenhet, än hans vederlikar vid andra Hospitaler; och lärer Eders Kongl. Maj:t alltså i nåder anse ifrågavarande anmärkning böra förfalla. I öfrigt och då Revisorerne, uti deras omförmälda Berättelse, i förbigående omnämnt, att, vid den granskning 1842 års räkenskaper undergått uti Eders Kongl.
Det förra af dessa stadganden syntes väl lända endast lill vinst för köpmannen; men i sjelfva verket lida både han och gäldenären deraf: den förre, emedan de långa utborgningar, som deraf blifva en följd, hindrade honom att omsätta capitalet och ökade äfventyret af förluster, hvilket allt consumenten naturligtvis måste betala med högre pris, än eljest behöfdes för en skälig handelsvinst, och den senare, emedan han nu nödvändigt i tio år måste förvara alla quittencer, för att kunna värja sig emot möjligheten att blifva krafd än en gång,— samt slutligen det allmänna derigenom, att detta bruk alstrade en benägenhet att lefva på framtidens bekostnad, hvilken kanske utgjorde en af de med. mesta skäl öfverklagade olägenheter uti vårt samhälle. Om deremot prasscriptionsliden förkortades, lade detta i alla fall icke hinder i vägen för köpmannen att lemna sine kunder så lång credit, han behagade; skilnaden blefve endast den, att, sedan räkningen var förevisad lill betalning, han kunde inom kortare tid, än nu vore möjligt, på annat håll skaffa sig penningar för densamma, såsom för annan förskrifning, i mon af den credit, gäldenären egde. De fleste affärsmän ansågos vara så öfverens om dessa enkla sanningar, att de icke behöfde en vidlyftigare utveckling. Motionären har alltså föreslagit: i:o. att, med upphäfvande af 17 Cap. 2 §. Rättegångs-Balken, sådan den nu lyder, må i dess ställe stadgas följande, af Lag-Comiteen i förslaget lill Civil-lag redan utarbetade föreskrift: ' Har handlande tillställt den, som 4 Lag-Utskoltets Betänkande, N:o 5o. ”varor af honora borgat, motbok, deri tecknadt finnes, hvad borgadt och be”taldt blifvit, och kan ej fel deri visas; galle den bok för fullt bevis.