Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i 7 November f. m - si Skulle Directionens val ogillas, eller blifver Riddarhus-Secreterare Syslan under påslående Riksdag ledig, fy lies ledigheten, på sålt Ståndet, lämpligast linner. Är Riddarhus Secreteraren genom laga förfall hindrad, föres protocollet af förste Riddarhus-Cancellislen, så framt Riddarhus Secreteraren ej är i hellof af tjenstledighet på längre tid än i4- dagar, i hvilket sednare fäll Ridderskapet och Adelil äger~profva, huruvida serskild vicarius bör för honom tilsättas eller icke. §. 5i. Sedan Kongl Majrt på Riks-Saien åtskiljt Riks» ns Ständer, och deni liemförlåfvat, samt Landtmarskalken derefter på Riddarhuset afslutat Ridderskapets och Adelns sammankomster, aflämnar Landtmarskalken Stafven till den efter Matrikeln äldste närvarande Ledamoten, hvilken med Sex Deputerade af Ridderskapet och Adeln genast uppträder till Kongl. Majrt, för alt Landtmarskalks Stafven i underdånighet återlämna, och må sedermera någon sammankomst, för Ridderskapet och Adelil, den Riksdagen, ej ega rum. v Likväl må de då ojustejrade pleni-protocoller sedermera, efter tillkännagifvande i Tidningarne, inför Riddarhus-Direqtionen justeras i närvaro af de Ståndets Ledamöter, sorg åslunda dervid •vara tillstädes. *2 Den 17 NoTtmber f, m, 3:o Att den af Utskottet för eskg ne Stadga till Ordnings vinnande vid Ridderskapets och Adelns sammankomster af Ridderskapet och Adeln gillades, endast med undantag af ^:de puncten, hvilken i stället torde erhålla följande lydelse: Den som ulan laga förfall eller erhållen ledighet från Eleclorers, Utskotts, eller Nämnders sammanträden utehlifver, erlagge för hvarje gång två R:dr. Ut Supra. Herr Blomstedt, Hans: Som jag har den äran representera en Friherrlig
PresteSt, i fråga otn Utsk:s skyldighet att upptaga väckta motioner om riksdagens prorogerandé. Hr Hjärne, Hayald: Jag liar inom Utsk. varit af den tanke, att Utsk. icke behöft begära bestämdare utlåt, af R. o. Ad, i detta ämne, än det R. o. Ad. redan afgifvit derigenom , att Ståndet lagt Utskts förra betänk, till handkna. Jag ansåg nemi., att då ett Stånd, på framställning af dess ordförande, lägger ett betänk, till handkna, har Ståndet genom denna utgärd, samt då inta anmärkningar blifvit gjorda, uttryckt sitt gillande af betänk. Jag har äfven trott, alt då grundlagen icke omtalar riksdags prorogerande, borde en derom väckt motion icke kunna remitteras till något Utsk. utan hade Talmannen i det Stånd, der den väcktes, i8o Den i3 S ej» t em her. bort vägra propos. på remiss af densamma, och af samina skäl tror jag Hr Gr. o. Landtm, af grundlagen vara förhindrad att af R. o. Ad. fordra ett bestämdare uttrvck af Ståndets tanke, än det, som redan blifvit afgifvet genom det förra betänkts läggande till handJtna. Jag har således i Utsk. varit af den tanka, att Utsk. kunnat genast förklara, att a:ne Stånd stadnat emot a, enär atnc Stånd återremitterat betänk., och 2tne andra Stånd lagt detsamma till handbna , eller ock genast hänskjuta frågan' om remissen, på grund af 3 mom. 29 5 Riksd.Ordn., till Constit. CJtskts afgörande. H. Ex. Jfr Gr. o. Landtm, hemställde, örn icke, då Oecon. Utskts memor. nu endast koniiue att läggas på bordet, R. o. Ad. skulle behaga uppskjuta ali vidare discussiop i ämnet. Bifölls. Företogs val af 12 Electorer och 4 Suppleanter till utseende af R.
Men då hans allvarliga upfattning af de nya pligter som derigenom skulle påläggas honom, jemte bans kännedom om vigten och vidden af dem Den 4 December f. m. 311 som redan ålågo honom, förde honom til! den slutsats, att han icke skulle kunna, på ett sätt som kunde motsvara hans samvetsgranna fordringar på sig sjelf, upfylla alla dessa pligter förenade, ansåg han sig vara nödsakad att lemna åsido de materiella fördelar som då stodo för honom tillgängliga. Då man icke kan annat än i hög grad gilla detta handlingssätt, och högakta motiverna för detsamma, så synes det mig att man l edan i denna omständighet borde finna ett giltigt skäl att söka bereda Björling någon ersättning för den betydliga upoffring hans samvetsgranna pligtkänsla af honom utkräft. Jag bar hittills inskränkt mig till att anföra de omständigheter, som synas mig bevisa att Björling innehar ett utmärkt rum bland Lärarne vid Rikets ElementarLäroverk; jag anhåller nu att få anföra några andra, som tyckas försätta honom i en helt annan kategori än dessa i allmänhet. För mer än 14 år sedan blef Björling af Consistorium Academicum i Upsala upförd å förslag lill den då lediga Mathematiska Professionen vid Universitetet, och följaktligen förklarad kompetent till den högsta Lärarebefattningen i Mathematik inom Riket. Sedan dess har han utgifvit en mängd upsatser och afhandlingar af vetenskapligt värde, dels i form af Specimina vid ansökningar, dels i VetenskapsAkademiens och VetenskapsSocietetens i Upsala handlingar, dejs ock i Vetenskapliga Tidskrifter inom Tyskland och Frankrike. Ar. 1846 invaldes han till Ledamot af VetenskapsSocieteten i Upsala, och 1851 till Ledamot af K. VetenskapsAkademien, hvilken sistnrde 4 serskildta gånger tillerkändt honom det s. k. Fernerska Priset för derstädes inlemnade mathematiska afhandlingar. — Då jag för något mer än 10 år sedan var i Paris, hade jag den stora tillfredsställelsen att af Frankrikes störste då lefvande Geometers egen mun erfara den högaktning Björlings arbeten ingifvit honom. På alla nu här ofvan anförda skäl får jag vördsamt föreslå: All R.
Förhållandet är i öfrigt, att detta departement är det mest sysselsatta oell oumbärliga, samt äger den skillnad trän lånebanken, alt då denna ombesörjer utlemnandet af lån, emottagning af inbetalningar m. m., så tillhöra lånecanci Hiet de, med våra närvar, inteckningslagar, så högst vigtiga bevakningarna m. m., eller den s. k. vigilaneen. Göromälen på de båda ställena äro altså ingalunda desamma. Jag tillstyrker derföre, att låuecancelliet må bibehållas, men utgöra en 5:te hufvudafdelning. Hr von Troil: Hr Rosenblads åsigt i frågan skiljer sig från min deruti, att han anser låuecancelliet hafva den mängd göromål, att det icke kan förenas med en hufvudafdclning; men utan att ingå i någon vidlyftig utiedning i detta afseende kan jag försäkra, att min erfarenhet uti ett annat penningeverk öfvertyga.t mig, att antalet af tjensteman icke behöfver vara så stort, som det är, och att reduction altså bör äga rum. Det är ju dessutom icke gifvet, att hvarje afdelning skall hafva ett lika antal tjenstemän; men då det är klart, att det är enahanda befattning att låna på jern som fastighet, ehuru den sednare är något vidlyftigare, kan jag ieke frångå mitt yrkande, helst det likväl fortfarande kan finnas särskildt ansvariga tjenstemän för hvarje slag af rörelse, och här således egentligen är fråga, om en eller 2 departementschefer äro nödiga. Hr Rosenblad: Jag ber att blott fa fästa uppmärksamheten vid den stora skillnaden emellun fastighetshcläningen i Banken och den i andra verk. Man vet nemi., att inbetalningarna ske i små årliga afbetalningar. Dessa fördra sai skilda uträkningar; antalet lån, silfverJänen oberäknade, går till öfver 5ooo m. in. Från min erfarenhet, såsom inspector för denna afdelning, kan jag vitsorda, att ehuru dertill gemenligen valdes de skickligaste commissarierna, fordrades dock största ansträngning för att med noggrannhet utföra, hvad som vederborde.
(Statsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 9.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad på de stora svårigheter, som icke blott vid debitering af de räntor och onera, hvilka efter skatt utgå, utan ännu mera vid kontrollen af debiteringens riktighet', föranledas dels af de uti åtskilliga provinser antagna olika benämningarne på mantalets underafdelningar, såsom: tunnland, trög, mål, seland, öre, snesland, penning o. s. v. samt dels af hemmaneller skalte-talets uttryckande i exakta bråk, der täljare och nämnare hafva 9 å 10 ziffror. Sålunda förekom me i Jemtlands södra fögderi, skattelal uttryckta på följande sätt: Tunneland Socken. Hemman. N:o skatt, å 6 på mantalet. Skid frelse N:o 76. 163 och 1858 års jordebokssumma för södra fögderiet, uttryckt i mantal enligt förändringsextrakt, utvisade skattemantal 452111° fri®#, krono d:o 60t4I! Med anledning häraf och då de vid sådant räkenskapsförande så lätt i ögonen fallande svårigheter kunde afhjelpas, derest, i öfverensstämmelse med den för mål, vigt och mynt redan vidtagna förändring, skattetalsbråk finge lill decimalbråk med en viss nämnare reduceras, hvilket läte sig göra ulan skada för någon, enär det fel, som vid reduktionen uppkomme, kunde genom en tillräcklig stor decimalnämnare göras mindre, än som motsvarade minsta lagliga myntenheten öre; har framställning blifvit gjord att Rikets Ständer måtte besluta det hemmaneller skattetalet skall öfver hela riket till enhet hafva det gällande mantalet och att nuvarande bråk reduceras lill decimalbråk med högst tre decimaler eller till ett-tusendedelar af mantal och hvarje sådan del benämnes Miller.
En sådan osäkerhet liar den påf öljd, att persöner, som vore skick - Den aa Juli f. ra. 189 lige att utarbeta läroböcker, blifva afskräckle från ett så tidsödande arbete, då de icke kunna påräkna tilli äcklig afsättning. Jag skulle derföre önska, att Ulsk:n ville föreslå ändamålsenliga utvägar att uppmuntra skickliga författare att använda sin tid och möda på detta vigtiga ämne, under sådana villkor, alt de dervid kunde finna sin uträkning. I händelse af återremiss, anhåller jag, alt dessa anmärkntr måtte få åtfölja densamma. Hr Ribbing, Arvid: De anmärkn:r emot Utskrns betänk. som jag punktvis reserverat, hafva icke allenast blifvit understödda, utan skälen för desamma så fullständigt utvecklade, att derom något vidare icke tarfvas. Om talare af de mest stridiga åsigter vid behandlingen af denna fråga i bufvudsaken instämt, så är det ett glädjande bevis på den enighet, som råder, då en af fäderneslandets vigtigaste angelägenheter är å hane. Man har önskat alt kunna skynda med den goda sakens införande hvarken för fort eller för långsamt; vårt språk har det egna ordet: lagom; må det kunna nu uttryckas i handling! Gr. Anckarsvärd har understödt den särskilda mening, som Biskop Agardh låtit åtfölja betänk., om hemläshingsskolor, i stället för de af TJtsk:n föreslagna, och Hr von Hartmansdorff har anmärkt, att Utskm utsatt alltför kort tid af 5 år, hvarinom skolväsendet skulle efter den nya inrättningen vara fullbordad. Under det jag vill söka försvara Utskms förslag i båda dessa hänseenden, önskar jag kunna i 1 ätter tid varna håda de värda talarena, med hvilka jag i bufvudsaken tänker lika, äfvensom andra, från att låta förleda sig till alt beträda den bana, som, under utseende af ömhet och omtanka, möjligen skulle kunna till domning och likgiltighet återföra den vigtiga folkundervisningsangelägenhelen.
Uti underdånig skrifvelse den 13 Juni 1844 har Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Hallands län sedermera, utan att vilja antyda, det länets utsockne frälsehemman äro af svagare beskaffenhet än hemmanen af annan natur inom länet, i underdånighet hemställt, att, då det större antalet af berörde frälsehemman, antingen i afseende på egovidd eller bördighet äro mycket svaga, den utsockne frälsejorden i Halland sednast påförda ordinarie rotering, såsom för mycket betungande, måtte på det sätt varda nedsatt, att högst 6 hemman beräknas tili hvarje rote i stället för högst 4, som den för rolerings-kommissionerna utfärdade nådiga instruction anbefallt, eller alt de af utsockne frälsehemman inroterade båtsmansnummer förminskas med en tredjedel; hvarjemte bemälde befallningshafvande föreslagit, att berörde hemman mätte helt och hållet frikallas från erläggandet af all då inneslående rotevakansafgift. Hvad sålunda förekommit rörande de Halländska utsockne frälsehemmanens rotering, innefattar fullständig upplysning i ämnet och utredning af de derå inverkande förhållanden, på grund af hvilka Kongl. Maj:t icke allenast uli instruktionen den 20 December 1825 för roterings-kommissioncrna antagit, utan äfven genom nådiga bref den 2 November 1833 och den 24 Oktober 1837 bestämdt och uttryckligen förklarat, samt, i öfverensstämmelse dermed, enligt Kongl, brefvet den 23 Februari 1844, för dess del, funnit nämnde hemman vara skyldige att draga ständig rotering, så att frågan derom numera endast beror på Rikets Ständers beslut vid granskning, pröfning och fastställande af den tillökade ordinarie och extra roteringen, ej mindre i Halland, än i andra rikets provinser. Skulle Rikets
Såsom skäl till bifall åt förslaget har jag hört anföras först och främst att vi redan en gång förut skulle hafva bifallit detsamma. Hvad det beträffar får jag säga att det är det nuv:de Riddarhusets o v i 1 k orl i ga rättighet att afslå detsamma, sedan det möjligen betänkt sig och blifvit bättre uplyst om saken. Jag har äfven hört det skäl upgifvas att om man nu gjorde denna eftergift åt BondeSt., så skulle möjligen detta Stånd vid ett annat tillfälle gå vår önskan till mötes. Detta skäl kan jag för min del icke gilla; det är samhällets och det allmännas hösta vi skola hafva för ögonen, men icke få vi hafva andra motiver eller andra beräkningar för våra beslut. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, framställt propos. först till antagande och sedermera till förkastande af ifrågav:de förslag, och svaren dervid utfallit med blandade Ja oah Nej, blef förnyad propos. till förslagets antagande framställd och besvarad med starka Ja jemte många Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan härvid Frih:ne Paykull och Cederström begärt votering, uplästes till justering och godkändes en så lydande voter:s-propos.: Den, som antager det i Const.Utsk:s Mern. N:o 2 under N:o 11 framställda förslag till ändring af 52 § Reg.Fm och 24 § Riksd.- Ordn., ang:de tillförordnandet af BondeStåndets Sekret., röstar Ja, den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, varder förenämnde förslag af R. o. Ad. förkastadt. Vid voteringens slut hefunnos rösterne hafva utfallit sålunda: Ja—102. Nej—76. Punkten N:o 12, innehållande förslag till ändring i 39 § Riksd.Ordn:n, ang-.de val af Ordf:de i Ut sk. och andra R. St .rs delegationer. GG8 Den 13 December e. m. Frih. von Saltza, Anton Philip Carl:
Herr Bovin, J. A., om anslag till norra stambanans fortsättande från Up sala till Sala. , Herr Carlson, C. Fr., om löneanslag till ökadt antal lärare vid Westerviks högre elementarläroverk, i ändamål af detsammas utvidgning till fullständigt äfven på den klassiska bildningslinien. Herr Gahn, H. P. W., angående upphäfvande af hvad i 134 § af Kongl. Stadgan för rikets elementarläroverk föreskrifvits om särskild bokföring och redovisning af den under mom. d) omförmälda terminsafgift, m. m. , Herr Gahn, H. P. W., om vissa ändringar och tillägg i allmänna lagen samt Kongl. Förordningen angående handelsböcker och handelsräkningar den 4 Maj 1855, i afseende å underpant för förlag. „ Herr Bolinder, A. M., angående ändring och tillägg i Strafflagen, i fråga om böters förvandling. Herr Gahn, H. P. W., om tackjerns-tiondeskattens upphörande inom bergs lagen. „ Herr Bjertström, Fr., om anslag till omläggning af landsvägen emellan Serarps och Hvetlanda gästgifvaregårdar i Jönköpings län. „ Herr Rooth, F., angående Helsingborgs högre elementarläroverks förändring till fullständigt, äfven på den klassiska bildningslinien. „ Herr Rooth, F., angående nedsättning af fordringarne för dimission från elementarläroverkens reala bildningslinie till likhet med fordringarne för dimission på den klassiska linien. Herr Hallström, Gabriel, om anslag till en jernväg från Hemgrafven i Medelpad till Sundsvall. „ Herr Berggren, E., om anslag till anläggning af ny väg från lastageplatsen vid östra ändan af Stödesjön i Medelpad till allmänna landsvägen åt Sundsvall. „ Herr Heijkenskjöld, S., om upphörande, i likhet med hvad i afseende å jernhandteringen egt rum, af tionde å tillverkningen af öfriga metaller och mineralrikets produkter, der denna icke är i besittning af särskilda förmåner. „ Herr Heijkenskjöld, S., angående ändring af 13 § förra mom. i Kongl.
R:dr 43 sk. och för aldra terminen 10 R:dr 45 sk; och har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för sin del i underdånighet hemställt, att sökanden mätte förunnas afkortning af berörde pannerymds-afgift för 43 dagar med 7 R:dr 3a sk. 5 r:st. Banco; 4:o af Bruksidkaren, m. m. N. F. Tisell, hvars bränneri-byggnad å egendomen Hättorp i Tjellmo socken af Östergöthlands Län genom vådeld den 12 Febr. 1843 nedbrunnit, hvarmedelst sökanden blifvit uturståndsatt att under återstående delen af första bränvins-brännings-terminen begagna de af honom vid sist förrättade manlals-skrifning angifne a:ne bränvinspannor i a:dra klassen, den ena af 77 och den andra af 18 kannors rymd att drifvas med eld och hvarför honom blifvit påförd en afgift för nämnde termin af 135 R:dr; varande härvid af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånighet tillstyrkt, att sökanden måtte få sig tillagd afkortning för 47 dagar med 70 R:dr 24 sk; 5:o af Possessionaten J. PTingqvist på Stora Lundby i Laske Härad af Skaraborgs
Controllen på biandkaren är lika så möjlig och säker genom st-ämpling, som på sjelfva bränvinspanr.orna. På landet, der flera egendommar af 15,000 Ildrs värde, eller derutöfver, inom en mil af samma ägare in» nehafvas, må ägaren, ellar dess rätts innehafvare, icke utöfva bränvinstillverkning för alla egendomarne tillhopa, eller serskildt, utan endast med en 90 kannors panna, vid den af gårdarne, som honom beqvämligast Synes. Vid hvar och en af da öfriga egendomarne, som tiljhöra samma ägare, eller af dess rätts innehafvare brukas, må ingen större panna begagnas än af 50 kannors rymd. Spannemålens besparing eller afsättning till brödföda är den hufvudsakliga förmon, sorn härigenom åsyftas och vinnes. Då rättigheten till husbehofsbränningen på landet icke är fästad vid personalen, utan vid verklig egendomsbesittning, finnér jag strida emot sanna och rätta principer för bränvins* tillverkningens tillåtelse, att städerna i Riket, Stockholm, Götheborg och Carlskrona undantagne, hvilkas förhållande är mycket Eesv, och Ekon, Utsk. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG Till Samtliga Riks-Ståndens Protokoll} Innehållande de Handlingar,’ Hvilka till Riks-Stånden blifvit aflemnade, Såsom Konungens Nådiga Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Betänkanden och Förklaringar, Samt Riks - Ståndens Protokolls - Utdrag, vid Urtima Riksdagen i Stockholm 1817—i8i8- Fjerde Bandet'. 0 äO. STOCKHOLM, tryckt i Marqvardska Tryckeriet 1818. Till delta Band hora a 4:de Samlingen Arlen N:r J13 236 eller ifrån och med Sidan 897 till och med Sidan 1888, innehållande Be Riksens Högloft.
Prop. om Statsverket 1853. lemnäs fullt motsvarande antal nya kolletter och lägermössor, utan äfven derutöfver 5,000 af hvartdera slaget beräknats att anskaffas, hvarigenom den återstående behöfliga utgallringen så mvcket förr komrne att försiggå och sålunda äfven denna exercis-mundering ändtligen blefve försatt uti ett fullt tjenstbart skick, så att ytterligare 25.000 man i första ögonblick af behof kunde dermed beklädas under af vak tan på den tid, som åtgår för att utaf reservförrädets materialier för 15,500 man hinna förfärdiga lika många beklädnader jemte tillhörande remtyg, utredning och lältlags-tross. Sålunda blefve då icke allenast 40,500 be värings-ynglingar fullt utrustade till krigsbehof, utan äfven 25,000 exercis-munderingar att tillgå för dem, som lemnäs qvar vid depoterna eller reserven för att i mån af behof komplettera dem, som förut blifvit utkommenderade. Då för öfrigt tillsyn, anskaffning och underhåll komma att besörjas af regementena sjelfva, blefve omsättningen emellan lifoch exercis-munderingen jemte befintliga rudimaterier särdeles lätt att verkställa och att i sin helhet tillvägabringa inom hvart 10:de år. Omsättningen i reservförrådet åter skulle dessutom genast befrämjas genom användande af hela tillgången till nyanskaffning af de behöfliga vapenrockarne och klädesbyxorna, äfvensom kolletterna och lägermössorna, hvarjemte ock regementena för framtiden skulle förpligtas att från nämnde förråd uttaga alla erforderliga reqvisila, hvilka på detta sätt aldrig kunna blifva gamla eller förlegade. 1 händelse nu af mig underdånigst framlagda förslag vinner Eders Kongl. Maj:ts nådiga bifall, anhåller jag i lika underdånighet, det täcktes Eders Kongl.
Utaf dehe HäradsElectorcr »valdes äter, samlade inom hwarje Län »vid Landshöfdingc-Residenset, Ledamöter till Andra Kammaren en för hwarje 8 L 10,000:de personer. 548 Expeditioner till RikS-Ständeo. Harwid anmärkes, att inom Socknarne skulle fä wäija hwar och en derstädes boende och mantalsskrifwen mansperson, till myndige är kommen, sorn utan att wara stateller legohjon, eller eljest uti privat tjenst, äro sjelfwe Jordägare eller ock innehafware af Jordbruk eller annat sjclsberoende Näringsfäng, enär derföre enligt debetsedel betalas lika mycket Kronoutskylder som för ett fjerdedels mantal, krögerioch wärdshusidkande samt bränwinsbrännerier under ofwannämnde näringsfång icke inbegripne; men ej borde wäljas pä nägon, som icke wore jordägare och boende inom församlingen, och åtminstone en wara af Bonde-Ständet, sa widt någon jordägande Bonde inom Socknen funnes. Hwad Städerne i allmänhet beträffar, lärer wäl någon särskild föreskrift i öfwerensstämmelse med ofwannämnde principer böra lemnäs. Städerne Stockholm, Götheborg och Carlscrona, samt hwar och en annan Stad, som har 8 ä 10,000 innewänare, torde böra njuta egen walrätt till Ledamöter i Andra Kammaren, i proportion af folkmängden, samt Stockholm och Götheborg anses i afseende pä wal af Ledamöter till Första Kammaren som twänne särskilde Län. Sockne-Electorerne skulle till Härads-Electorerne ej fä wäija nägon, som, enligt Bewillningstaxeringen, icke kunde wisas hafwa wärdet af 200:de tunnor spannemäl uti inkomst till det minsta, dock torde någon jemkning böra äga rum i anseende till de norra Provincerna. Jag anser för wigtigt, att dehe Härads-Electorer, hwilka skulle förrätta walen till National-Representanterne, innehafwa en witz betydligare förmögenhet.
då likväl länets vidsträckta lappmarker, der afvittringen ej mindre än å kustlandet vore af behofvet påkallad, skulle återstå, utan att nu kunde ens ungefärligen uppgifvas, huru lång tid för dessas afvittring erfordrades; att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, vid detta förhållande och då främsta vilkoret för afvittringens skyndsammare - Bil. M 5 till Kongl. Maj:ts ISåd. Prop. M 1, om Statsverket 1850. 65 satnmare gång, önskvärd äfven såsom för staten i ekonomiskt afseende fördelaktigare, vore ökandet af den nuvarande ar.betsstyrkan, dervid dock icke finge förbises att, för åvägabringande af enhet vid göromålens utförande, endast så stort antal nya Landtmätare anställdes, att deras arbeten kunde ordnas af en enda styresman, funne sig böra i underdånighet föreslå, att 10 Landtmätare finge för afvittringen i länet ytterligare antagas; att, i anseende till det oundgängliga bebofvet af förhöjning i Afvittrings-landtmätarnes arfvode och resekostnadsersättning, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansåge sig böra föreslå, att desse tjenstemäns årsarfvode måtte förhöjas med 333 R:dr 16 sk. Banko, att då, genom förökandet af Landtmätarnes antal, styresmannens göromål och resekostnader ökades, jemväl dennes arfvode borde förhöjas och bestämmas, respenningarne inberäknade, till 1,333 lt:dr 16 sk., samt att, då Landssekreteraren vanligen vore så öfverhopad af de dagliga göromål, som tillhörde hans handläggning, att svårighet för honom skulle möta, att med erforderlig skyndsamhet bereda, föredraga och expediera afvittringsmål af vidlyftigare beskaffenhet, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansåge ett anslag af 500 R:dr B:ko årligen vara af behof påkalladt såsom arfvode åt en skicklig person, som kunde förordnas att i egenskap af särskild föredragande inför Kongl.