Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Danielssons anmärknings-anledning, med af" seende på roteringsjemkningen i Jemtland , blefvo hos PresteStåndet nu föredragne och till handlingarna lagda. Pro t. Utdrag den 6 April 182g» 21 S. D. Efter uppläsning af ExpeditionsUtskottets Memorial, N:o45, till PresteStindet, i anledning af återremiss utaf Förslag till en underdånig Condoleance-Adress, b!e£ berörde Memorial lagdt till Handlingarne. S. D. Återremitterades, på grund af dervid gjorda anmärkningar, Lagsaint Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottens Betänkande, N:o 8, i anledning af gjorda anmärkningar vid Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om SkiftesVerket i Riket deri 4 Maji 1827. Från Vällofl. BorgareStåndet. S. D. Vid förnyad föredragning, återremitterades Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconoraie-Utskottens Betänkande, N:o 8, i anledning af gjorda anmärkningar vid Kgl. Majds Nådiga Stadga om SkiftesVerket i Ri: ket, dat. den 4 Maji 1827. S. D. Vid förnyad föredragning, ladés till handlingarne följande ConstitutionsUtskottets Memorial, nemligen : 1:0 N:o i4, rörande StatsUtskottets an • 9 märknings-anledning emot disposition af Abo Academie-Fonden, och 2 2 Prot. Utdrag deri 6 April 1829.
Af alla dessa skäl yrkar jag en nedsättning i anslaget till MinisterStaten, af 66,000 R:dr E:co, då det för samma stat återstår 333,000 R:dr B:co, hvilken summa för mig synes vara så rundlig, att jag icke skulle kunna ursäkta, det jag hegart en så ringa nedsättning, om jag icke vore i okunnighet om räkenskaperna, ty jag tviflar icke, alt ju ytterligare nedsättning kunde äga rum. Här har blifvit af en värd Talare Herr Tham yttradt, utan att hafva blifvit besvaradt, att han tror mera på Konungen, än på Grefve Horn. Detta yttrande kan möjligtvis låta ganska naift, synnerligen då det är sagdt i afsigt, att försöka nedsätta representantens yttranden. Jag mäste dock påminna derom, att det är oformligt, att draga fram en sådan jemförelse, och otillämpligt, emedan ingen discussion mig veterligen i ämnet varit emellan Kongl. Majr^ocb Grefve Horn, ty endast i detta fall hade en jemförelse kunnat göras, derest icke Herr Tham haft behof af denna så ofta af honom brukade egid, hvilken annars är för mycket utom jemförelsen, att i jemförelseväg kunna begagnas. Jag anhåller slutligen att 43 H. 4 5o Den 28 September f. m. få fästa uppmärksamheten derpå, att den utväg jag föreslagit lill en minskning i utgifterna af 66,000 R:dr B:co kan blifva en ersättning till nära samma summa för den frikostighet i löneförhöjningar, hvarmed Ridderskapet och Adeln utmärkt sina beslut. Hans Excellence Herr Grefve Löwenhjelm, Carl Axel: Ej närvarande, då discnssionen öppnades, har jag ej haft tillfälle att afhöra de anmärkningar, som blifvit gjorda, innan Herr von Schulzenheim uppstod. Jag skall således endast svara på de yttranden, som sedermera blifvit af Friherre Anckarswärd och Grefve Horn afgifne.
Den major, som i år förde befälet vid Svea gardes beväringsbataljon, var icke fullt 20 års officer, således obetydligt äldre officer än den yngste, från Lifbevärings-regementet till Svea gardes bevärings-bataljon kommenderade kapiten. Den yngste kapitenen på Svea garde, som aflönades på Lifbevärings-regementets anslag och i år tjenstgjorde vid beväringen, var icke fullt 12 års officer. Kongl. Majits nådiga tjenstgörings-reglemente föreskrifver, i lista delens 3:dje kapitels 27 §, att officer af Gardes-regemente, i gemensam tjenstgöring, tager befäl och företräde framför officerare af lika grader uti den öfriga Arméen. Förhållandet är sålunda redan nu, vid denna gemensamma tjenstgöring, att en officer, som tjenat 12 år, tager befäl och företräde framför en officer med 28 tjensteår; och hurudant skall väl förhållandet då blifva, i fall man fortgår på denna bana, innan ens nuvarande kapitens-grad vid Lifbevärings-regementet hinner afgå med pension? Enligt beräkning efter hittills skedt avancement vid Kongl. Svea Lifgarde, då yngste kapitenen derstädes är 12 års officer och yngste kapitenen vid Lifbeväringsregementet ännu har 18 år qvar till pension, skulle en framtida officer vid Gardet ännu hafva ett par år på sig innan han behöfver taga inträdesexamen vid Carlberg för att, i en framtid, taga befäl och företräde framför nuvarande yngste kapitenen vid Lifbevärings-regementet, hvilken måste qvarstå för att en gång få pension. — Jag anser mig ej behöfva mera än att endast påpeka hurudant förhållandet skall blifva innan den nuvarande löjtnants-graden hinner afgå. Och förhållandet skall ovilkorligen alltid blifva sådant, då det ena regementets personal står stilla med pension, såsom sin enda förhoppning, under att det andras avancerar på det förras anslag. Jag har endast omnämnt detta missförhållande, hvilket med siffror kan bevisas, bland de Bifi. till R. St.
St. underdån. Skrifv. N:o 133. om underdånig skrifvelse med anhållan att de medel, som nu användas lill första klassens öfningsmöten, i stället måtte anvisas till arfvoden åt instruktörer för motsvarande öfningar i de fasta folkskolorna. Motion N:o 129. Stats-Utsk. Utlåt. BevärillgS-exercis, om befrielse derifrån för beväringsyngling, som tillhört Skarpskyttekorps. Motion N:o 87. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 31. R. St. underdån. Skrifv. N:o 112. om inskränkning i tiden för densamma lill hvad den var före 1856 års Riksdag. Motion N:o 97. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 31. R. St. underdån. Skrifv. Beväringsmanskapets vapenöfningar, om inskränkning deraf lill endast ett år, samt om nedsättning i den summa, hvarmed beväringsskyldig kan befria sig från sådan exercis. Motion N:o 312. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon. Utsk. Betänk. N:o 31. R. St. underdån. Skrifv. N:o 112. — —-om inskränkning i tiden för. Motion N:o 434. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 31. R. St. underdån. Skrifv. Beväringsskyldige från Bräkne oell Listers härader, om rättighet att få undergå vapenöfningar vid den s. k. mönstringsslätten vid Asarum. Motion N:o 27. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Bjerkander, Gustaf, från Skaraborgs län.
Jag har mindre haft för afsigt att undersöka äfventyret för en sådan åtgärd; jag har blott velat förekomma Ahörarnes utvisning på grund af så få Leda - 4o Den i April f. ra. möters yrkande, ehvad äfventyret för Publikens misshag må kunna blifva. Herrar Cederschjöld och Lefren hafva således sett saken från helt annan synpunkt, än jag. Ännu förblifver jag i den tro, att det är lättare att få 2 eller 3 än 5 Ledamöter att förena sig om Åhörarnes aflägsnande; och just i. svårigheten att få så inånga ense derom, ligger garantien mot rättighetens missbruk. För öfrigt skulle de, en för alla och alla för en, ehvad de voro 3 eller 5, dela misshaget af Allmänheten, om de utan skäl begärt, att Åhörarne måtte afträda. Jag torde ej vidare behöfva tala om rättigheten att begära votering, som ej hör till denna sak. Dock får jag dervid erinra, att det exempel Herr Cederschjöld anfört, bevisar ingenting, emedan, då Lagen bestämmer att votering skall ske, om blott en Ledamot sådant yrkar, det är alldeles öfverflödigt att någon mer instämmer i hans anhållan om votering, och sålunda kan ej dervid utrönas, om flere önska att den må äga rum. — I afseende på formen för behandlingen af förevarande ärende, är jag ense med Herr Hjerta deri, att Memorialet med alla dervid nu gjorde anmärkningar rörande det reglementariska af saken må återremitteras till RiddarhusUtskottet, och att Lagutskottet må genom remiss anmodas inkomma med Förslag till straffbestämmelser för Åhörarnes öfverträdelser, Den i April f. m. Herr von Hartmansdorff: Jag begärde icke att Memorialet skulle läsas om, utan till slut; ty uppläsningen lärer icke hafva varit fulländad, såsom Ordföranden i RiddarhusUtskottet sjelf anmärkt. Men ett misstag är äfven af mig begånget derigenom, att jag förblandade Herr Falkmans vidlyftigare yttrande, med Utskottets, emedan båda delarne upplästes, då målet förra gången förevar.
Enär denna §:s nu varande ordalydelse föranleder (ill en sådan tolkning, som skulle den, hvilken anmält sig till bränvinstillverkning, men derifrån afstått och först efter den uti §§ J2 och 44 stadgade lid till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande inkommer med anmälan härom, vara skyldig alt på en gång erlägga hela den afgift, som emot uppgifna tillverkningen s\arar, då han deremot, i händelse han alls icke gör sådan anmälan, som i nyssnämnde §§ omförmäles, blifver bibehållen vid honom uti § 43 (42) tillerkänd rätt att afgiften för blott en half månad i sender erlägga, har Utskottet genom en förändrad uppställning af § 47 (46) sökt undanrödja en sådan oegentlighet; Och torde denna förändring af Rikets Ständer godkännas. § 50. Riksdags-fullmäktigen Peter Carl Andersson från Östergöthlands län har uti en inom Bonde-ståndet väckt motion föreslagit, att det i § 50 stadgade arfvode till kontrollör måtte, såsom allt för högt i jemförelse med ej mindre hvad gode män vid landtmäteriförrättningar och ledamöter vid egodelningsrätter, än äfven hvad kronolänsman åtnjuta i och för deras både ansvarsfullare och mödosammare uppdrag och tjensteåligganden, nedsättas till ett belopp af 5 R:dr riksmynt, hvilket borde af bränvinstillverkaren för hvarje dag utbetalas. Då det emellertid är af obestridlig vigt, att till bränneri-kontrollörer erhållas redbare och pålitlige personer, och della svårligen skall kunna ernås med mindre, än att arfvodet för dylika tillfälliga uppdrag bestämmes till ett belopp, som erbjuder en mot förtroendet svarande fördel, samt det dessutom är af synnerlig vigt att desse kontrollörer så litet som möjligt göras beroende af dem, hvilkas åtgärder de böra öfvervaka, anser Utskottet Peter Carl Anderssons ifrågavarande motion icke förtjena afseende. Bevilln. m. fl. Btsk. Bet. Sedan erfarenheten visat, att den i morn.
Vid båda dessa tillfällen synas framställningarna hafva gjorts och tagits i det syfte, att man vilie vinna inkräktning på den enskilda eganderältens område, ehuru jag förmodar della icke varit hvarken ofvannämnde motionärs eller Kongl. Hushållssällsknpets mening. Till förekommande af de många tvister och stora olägenheter, som i framliden skola fortfarande uppstå, derest denna fråga icke på ett eller annat sått närmare ulredes; lager jag mig friheten vördsamt föreslå: att Bikels Ständer ville besluta en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit af innehåll: ”Dikets Sländer anhålla underdånigst, det Kongl. Majit täcktes i nåder anbefalla Dess Befallningshafvande i länen, att, efter det dessa låtit å sammanträden böra länens innevånare, genom vederbörande Kronobeljpnie låta verkställa behörig utredning om — och hvarest — sådana allmänna vintervägar öfver sjöar och mossar, som i 25 Kap. 7 § Byggninga-Balken omförmäias, skola uislukas och underhållas; hvarefter det bör bero på Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes pröfning, huruvida de sålunda bestämda vintervägarna må kunna ändras eller borttagas. EU sådant förfaringssätt har hittills icke egt runi, ulan de mest allmänna vintervägar hafva af jordegarne ensidigt borttagils, oansedt de varit till ploglag indelade, och förty hänförliga till den kategori, som med skäl benämnes allmänna. Skall laglöshelcn härutinnan lort fa ra, löper man den risk, att medan slättboerne sitta hemma och frysa, lå skoghoerne lida brist på penningar, spannemål och foder under vintertiden, ty sommanägarne i skogsbygderna uro ollasl alltför oläudiga att lärdas med så lunga varor som skogsprodukter, och då tiden lör vinter—körslor, särdeles på de längre afstånden, är allt för dyrbar, vågar jag påslå, att detta ämne är väl värdi såväl Rikets Ständers sorn Begei ingens behjertande.
Carl XlII.‘S Syster, prydd af hans dygder, hade äfven ärft den tillgifvenhet för denna milda Konung, som i häfderna evigt skall hedra arftagaren af hans spira. Föremål för Nationens vördnad Var Hon det äfven för dé Ömmaste omsorger af Eder Maj:t öch Dess Hus, och då Hon slutligen, i ett molnfri lefnadsafton, egde belöningen för en, under olika skiften, alltid ädel vandel,- glömde Hort ej, att i sin tacksamhet mot Försynen innesluta Vårdaren af Hennes ålders lugn och lycka. Hon tillhör ttu icke mer de Iefvandes antal; men i en högre rymd skall Hon vaka för de välönskningars uppfyllande, sorn Hon egnade Eder Maj:t, Dess Hus öch Svea Land. Rikets Ständer anhålla underdånigst, att i Edet Kongl. Maj:tS höga Nåd och Ynnest städse få vara inrteslutne. Bihang t. R. $-.s Fröt. 98 Expeditions^ Utskottets Utlåtande, N:o 44.' JV'o 44- Utlåtande, i anledning af återremiss utaf förslaget till en underdånig Skrifvelse, angående Nummer-Lotteriets fordran hos Hamnbjggnads-Directionen i Helsingborg. Sedan, i anseende till befunnen otydlighet i första Punkten af Expeditions-Utskottets under N:o 4x afgifna förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående beviljad afskrifning i räkenskaperne utaf Nummer-Lotteriets fordran hos Hamnbyggnads-Directionen i Helsingborg, så väl Högvördige Prestesom VällofL Borgareoch Hedervärda Bonde-Stånden berörde förslag till Expeditions-Utskottet återremitterat; så får Utskottet, som funnit den anmärkta otydligheten härröra af inträffad migsskrifning utaf ett ord i ofvanomförmälde första Punkt, ifrågavarande förslag, behörigen rättadt, härhos tili justering och godkännande af Rikets Höglofl. Ständer å nyo vördsamligen öfverlemna.
St:r icke afdraga de 700 Rdr Bko å det anslag, som beviljades honom vid hans inkallande från Finland, hvarföre jag anhåller, att med saflag å punkten, Riksårchivariens lön bestämmes till 5,000 Rdr Rmt. Hr Gr. o. Landtm, hemstälde nu om R. o. Ad. behagade bifalla Utsbs ifrågav:de tillstyrkande utan förändring, men härvid ropades Nej; hvarefter Utsk:s tillstyrkande bifölls, med uteslutande af den deri förekommande slutmening: »men att för nuv:de innehafvaren af denna beställning afdrag sker med det belopp af 1,050 Rdr, som han från Allm. Indragningsstaten upbär, så att aflöningen för honom på RiksArchivets Stat kommer att utgå med 3,950 Rdr nämnde mynt.» De öfriga delarne af 4:de punkten biföllos. 5:te punkten, ang:de Kongl. Bibliotlieket. Härvid förekom först och bifölls Utsk:s hemställan i fråga om anslag för en ny Amanuens och till arfvoden för extra biträde. Då sedermera återstående delen af 5:te punkten föredrogs yttrade: Frih. Cederström, Rudolf: Såsom motionär i fråga om ökad aflöning för tjenstemännen i Kongl. Bibliotlieket, tillhör det mig att betyga min tacksamhet, hos Utsk., som gjort afs:de på min motion, äfvensom hos R. o. Ad., som bifallit denna del af Utsk:s Utlät.; men det synes mig som Utsk:s anförda skäl för bifall till min motion borde ega fullt lika, om icke större, giltighet i afs:de på de sednare punkterne, hvilka vi nu skola behandla, enär Utsk. vitsordat, att Kongl. Bibliotlieket till följd af donationer o. s. v. behöfver ökad arbets skicklighet. Ledningen af arbetet påkallar dock större omsorg och större förmåga än som hos de utförande krafterne tages i anspråk.
Statscalendern visar, att dåvar. Statsråds-ledamöter och Jiistitiaecanceller, hvilka troligen öfvervarit författningens granskning, voro, utom Gr. Gyllenborg, Frih. von Engeström, Fiih. Rosenblad, Frih. Fleming, Hr Lagerbring, Frih. Adlerbeth, Frih. af Wetterstedt och Gr. Trolle Wachtmei - 264 Do o if? Mars f, m. ster. Flere af förenämnde herrar och män torde till skarpsinnighet, kunskaper, rättskaffenhet och aktning för lag, hafva varit åtminstone jemförlige med dem, för hvilka Hr Grefven vill rödja rum, att lyckliggöra det nya Sverige. Men hvarföre säger han, saknas 1812 års förhud i Missg.btn? Jo af samma skäl, hvarföre det ej utfärdades på Piikssalen ; emedan det ej är allmän lag för ständiga förhållanden, utan en tillfällig stadga, som fördenskull hvarken kunde inflickas i denna balk , eller dervid tilläggas. Hr Grefven anmärker, hurusom 14. St. vid 1812 års riksdag väl efteråt godkänt det egenmäktiga steg Konungen tagit, att under sin sjukdom insätta duvar. Kronprinsen i konungamaktens utöfning, men att en sådan påföljande sanctiori saknades för 1812 års förhud. Den ifiågavar. bekräftelsen behöfdes ej efteråt, emedan R. St:s obegränsade bemyndigande var gifvet på förhand. Likväl om vi se närmare på saken, så finnes t. o. in. ett påföljande godkännande, utom det ensamt behöfliga, att Const.TJtsk., vid i8i5 års riksdag, lemnade författningens utfärdande opåtalt. I en särskild und. adress lill K. M. af den 1 1 Mars i8i5, yttrade R. St. deras synnerliga förtrytelse öfver de försök , sorn förnummits vara vågade, att göra f. d. Konungens och hans efterkommandes förmenta anspråk gällande, hvarjemte R. St. anhöllo, alt K. M. måtte låta föra personerna af det fordna Konungahuset till minnes det beslut, i grund hvaraf de njöto sina pensioner.
Den h a r till och med skaffat sig ett helt annat verkningsfält än det gamla nyss nämnda, börjat måla helt andra figurer än sjuttonhundratalets aristokrater och hofdamer och framställt folkscener med stora, kraftiga arbetsfigurer samt till och med landskap. Fråga kan dock vara, om detta verkligen är så lämpligt för pastellen, men h ä r är ej tillfälle att söka afgöra det spörsmålet. I hvad fall » om helst gifver detta materiel, såsom sagdt, b ä t t r e spelrum för konstnärens egen individualitet, och detta torde väl äfven kunna sägas om Kerstin Cardons pastelltaflor. Hvilken mångfald af olika personligheter h a r denna konstnärinna icke m å l a t! F ö r a t t endast erinra sig de m e r a b e k a n t a bland dessa må anföras: porträtt af generallöjtnanten, friherre B. A. Leijonhufvud, hel figur, af grefve Raoul Hamilton, landskapsmålaren G. Rydberg, fabrikören A. Bjurholm och det redan nämnda af doktor Sven H e d i n, do senare fyra knä- stycken och alla fem utförda i olja. Bland herrporträtt i pastell erinra vi oss isynnerhet grefve F r e d r i k v. Rosens, friherre J o h a n BeckFriis, och löjtnant G. Flygares. Louise Hamilton, född Beck-Friis, fröken Eva Leijonhufvud, presidentskan Augusta Wrern, född grefvinna Lagerberg, och många flere, af hvilka några i helfigur. Bland damporträtt i pastell ihågkomnta vi fru A n n a Bobergh, född Scholander, grefvinnan Maria v. Rosen, född Adelsvärd, friherrinnan A n n a Beck-Friis, född Adelsvärd, fru H a n n a Flygare, friherrinnan Clara Fleetwood, född Sandströmer, fru Ellen Neijber, född Silfversvärd, med flere, allt för många att h ä r uppräkna.
Motiverna till förändringen eller tillägget återfinnas i betänkandet pagina: 36 tr! K CO 1 cL ^ & pi p O CB? p (33 T~“ O: ui p ~ <. P •—1 C? w SL sL & 2 g“ O Ct> g w p p c2. r -• p: O r? p’ r~' U3 l-A < sr oq £• a (D S. ^ w g ? C B “ 5T CB? „ ^ ~ - z, <*- gcL. 2SO CL, ** Ct> § 25. Mom. 1. Behörigen förpassad eller med prestbevis på vandring » p. 51. stadd beväringsskyldig och legokarl bör, vid den påföljd allmänna passförfattningarne stadga, icke afvika från den i passet utsatta väg eller begifva sig till annan, än den i passet eller prestbeviset bestämda ort, såvida han icke hos Kongl. Maj:(s Befallningshafvande i residensstad eller Borgmästare i annan stad försett sig med påskrift, som berättigar honom dertill. Amnar han blott begifva sig till annan ort inom samma län, p. 51. äge äfven länsman å landet att å passet eller prestbeviset anteckna den förändrade bestämmelseorten. Vid ankomsten till bestämmelseorten skall den bep. 52. väringsskvldige eller legokarlen ofördröjligen anmäla sig: i stad hos Borgmästaren och å landet hos länsmannen i orten, för att i bevä- rings-dagboken varda upptagen, samt derom taga anteckning å medhafvande pass eller prestbevis. Försummas det, varder han, på sätt i Kongl. Maj:ts nådiga förordning om beväringsmanskapets mönstringar m. m. är stadgadt, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg efterspanad eller efterlyst. § 26. Beväringsskyldig, som, efter det han blifvit approberad, vinner p. 52. befrielse från beväringspligten till följd af Kongl.
För alt med desto större tydlighet och korthet detta ådagalägga, torde mig tillåtas att, med några få ord, söka åskådliggöra innehållet af hvad som här är i fråga. Utskottens första beslut stadgade, att Bolags-Banks utgifna creditsedlar och förbindelser hugo uppgå lill en summa, svarande mot hvad delegare insatt af grundfonden, men icke högre. Utskottens senare beslut stadgar, att denna insats äfven skall vara innestäende. Dermed kan icke menas, alt den af delegare icke får till större eller mindre del åter uttagas; en supposition så orimlig, att den icke kan ens sättas i.fråga, då Bankens delegare under octrojtiden aldrig kunna komma i disposition af mera än vinsten. De, som djupare se in i saken, lära icke härom tvifla: och skulle möjligtvis någon betänklighet härvid återstå, sfi kunde lällligen ett tillägg göras vid den i2:le punkten, som handlar om Bolagsstämma, der det kunde stadgas, att Bolaget under intet vilkor egde att disponera öfver någon större eller mindre del af den en gång insatta grundfonden, utan endast öfver vinstmedlen. Stadgandet att den insatta delen af grundfonden äfven skal! vara innestäende måste således innebära, att den skall vara oförminskad. Förminskning kan ske dels genom inträffade förluster, som dock under en klok och varsam styrelse mäste blifva få och ringa, och dessutom endast, genom Bankens fortsatta, oförhindrade functioner kunna ersättas: dels genom vexling i den contanta cassan emot de utgifna och dagligen återgående creditsedlarna. Denna sistnämnda förminskning kan icke undvikas. Det ligger i Bankens natur, att den måste ega rum. Den kan gå i olika proportion tili hälften, tredjedelen, fjerdedelen af contanta cassan emot de utelöpande sedlarna. Sedan nu utlåningen upphunnit sitt maximum, och invexlingen fortgår, så kan, enligt nu varande lydelse af 6:le punkten, Banken icke mera utlåna en skilling, om ock näringarna och allmänheten vore deraf i största behof, om ock Banken egde den högsta tänkbara soliditet. Genom upplåning kan ingenting uträttas, ty den tillökning cassan derigenom vinner, motsvaras jemt af de derföre utställda förbindelser.
Utskottet instämmer visserligen i den åsigt, att ali varsamhet måste iakttagas vid Cassa-creditivs beviljande, men tior, alt, då Bankens tillgångar få an vändas till förökande af så väl rörelse-capital som silfverfond, någon våda ej kan uppslå deraf, att sårlane creditiv redan från och med i836 från Banken beviljas af sådane medel, som annars kunde i annan låneväg göras fruktbärande. De vid 23 punkten gjorde erinringar emot der förekommande föreskrifters tillämplighet, i afseende på de Cassa-creditiv, som åt enskilde beviljas, anser Utskottet ej kunna leda till någon förändring uli dess förut gifue tillstyrkan. Vidkommande åter de anmärkningar, hvilka åsyfta sådane jemkningar i de af Utskottet föreslagne vilkor för Cassa-Crediliv från Banken, alt desse Creditiv må blifva af större användbarhet för de Hypol heks-föreningar, som kunna uppstå och till Cassa-Credili vs erhållande sig anmäla, så, enär det måste medgifvas ej mindre, alt det sätt, uppå hvilket desse Föreningar skulle komma att utöfva deras verksamhet, för alt motsvara det med dem afsedde vigliga ändamål , gör det till en nödvändighet, att Crediliv-rällighelen för dem utsträckes utöfver den i allmänhet föreslagne tid af ett år, än äfven alt desse Föreningar, såsom grundade på en fortgående amortering, hafva behof af någon lindring uti de för Cassa-Credili v i all - 7° Banco-Utskottets Utlåtande N.-o 16. mänhet föreslagne afgifter, liar Utskottet, med skyldigt afseende jemväl å det lifliga interesse, hvarmed frågan om dylike föreningars bildande blifvit inom Riks-Stånden omfattad, ansett Hy/jotheks-jöreningarn?