Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I några fall straffas brott med påföljder, utom dem, som nu sagda “äro, efter thy derom i lagen särskildt stadgadt finnes14. Yid förslagets pröfning i Stats-Rådet den 17 December 1844 synes, enligt det protokoll, som vidfogats den nådiga Propositionen af samma dag till Ständerna, om antagande af ny strafflag, Kongl. Majit icke hafva gjort afseende å nyssanförda redaktionsförslag. Uti Lag-Utskottets den 29 Mars 1845 afgifna Betänkande i anledning af berörda nådiga Proposition, ansågs påföljden, att den dömde ej må i allmänt värf brukas, “vara ett utbyte emot det i nu gällande lag antagna straffet, ärans förlust, hvilket blifvit ur förslaget uteslutet; och till detta utbyte11 hade “man, efter “Utskottets tanke, haft giltiga skäl.11 Till stöd härför har Utskottet äfven åberopat de grunder, som ur Lagberedningens Betänkande af den 16 December 1842 anförts här ofvan. Som bekant är blef Utskottets omförmälda Betänkande om straffarterna af Rikets Ständer bifallet. Då Kongl. Majit den 17 September 1847 ånyo beslöt till Rikets Ständer framställa nådig Proposition om ny strafflags antagande, ifrågakom icke någon ändring af Lag-beredningens förslag angående ifrågavarande påföljd. Lag-Utskottets, i anledning af denna sednare Proposition, den 11 Augusti 1848 afgifna Betänkande innehåller, i stället för Beredningens ofvanintagna förslag, ett redigeradt alldeles så, som Högste Domstolens ofvan citerade af den 6 December 1844.
Då densamma är upgjord med ledning af både LagKomiténs och LagBeredningens förslag, samt blifvit, efter Högsta Domstolens hörande, af StatsRådet enhälligt tillstyrkt, skulle jag föreställa mig, att det vore skäl att lita på dessa auktoriteter och antaga Proposm oförändrad, men att det deremot vore mindre välbetänkt att antaga LagUtslcs till största delen omskrifna förslag, enär det kunde hända, att sedan förslaget blifvit af R. St:r bifallet och återkommer till K. M. för att erhålla Hans sanktion, detsamma kommer att afstyrkas af Högsta Domstolen, som öfver det nya förslaget skall höras, och måhända icke tillerkänner LagUtsk. den högre vishet och lagstiftningsförmåga Utsk. utan tvifvel anser sig besitta, utan emot förslaget framställer sådana anmärkn:r, att K. M. finnér sig förhindrad att detsamma sanktionera, hvarigenom den så högst nödiga och nyttiga lagreformen blefve upskjuten till en påföljande Riksdag. Utan att derföre inlåta mig i någon analys af de utaf Utsk. gjorda förändringarne, af hvilka jag likväl vill medgifva två eller tre möjligen innefatta ett slags förbättring, anser jag det vara för sakens framgång rådligast att bifalla K. M:s Propos. oförändrad, och tillstyrker således R. o. Ad. att, med förkastande af LagUtsk:s förslag, för så vidt det rörer bedrägeri-brotten, bifalla K. M:s Propos. i denna del samt dessutom den särskilta författmn rörande brottens prsescr ipt ibi 1 i tet, som Utsk., enl. min åsigt, rätteligen föreslagit. Gr. Sparre, Erik: Anlednm till den omarbetning af det K. förslagets sednare del, som LagUtsk. företagit, är den, att Utsk. VIII H. 10 146 Ren 31 Augusti. unsett nödigt att bland de straff-arter, som förslaget uplager, jemväl intaga fängelse.
Som Ja vunnit, hafva Rikets Ständer i detta fall beslutat i enlighet med /a-propositionens ii4:de Voteringen (5:o) Den, som godkänner Ridderskapet och Adelns, af Presteoch BorgareStånden biträdda, beslut angående 15 § i Tulltaxeunderrättelserne, nemligen, att icke allenast såsom hittills redskap, machinerier och verktyg, utan äfven till deras förfärdigande behöjlige rudimaterier skola kunna antingen mot 5 procents tull af värdet eller ock tullfritt medgifvas till införsel af Commerce-Collegium, men i fråga om metaller till förarbetande i berörde ändamål af Commerce-Collegium och Bergs-Coliegium gemensamt, röstar Ja ; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, bifa lies Bonde-Ståndeis beslut, eller att, med bibehållande af paragrafens närvarande lydelse, sagde förmon icke skall kunna medgifvas de omförmälde råämnena. Resultatet af omröstningen har varit 83 Ja och 34 Nej; hvarjemte 2 sedlar casserals; och som Ja vunnit, är i detta fall beslutadt, i enlighet med Ja-propositionens lydelse. Hvilket allt Förstärkta Stats-Utskottet härmed får hos Rikets Ständer anmäla. Stockholm den 11 April 1845. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 dpril, kl. 7 e. m. Memorial, i anledning af verkställde omröstningar, angående stämplade Pappersafgijten.
Städer, der de ävo boende oell hafva deras hemvist, ”för hvarje dag* åtnjuta i Rdr Banco i Iraefamente, ehvad förrättningen ”fortfar längre eller kortare del af dagen.” Men vid ärendets behandling inom RiksStånden hade arne af desse bifallit, meri'2:ne åter afslagit Utskottens Betänkande och frågan, i följd deraf, förfallit. Den öfverklagade' olägenheten, sorn alltså hitintills fortfarit, vöre nu än mera betungande, dfels derigenom alt Kronans förråd på senare tider märkligen ökats och förbättrats, dels deraf att borgaren nu äfven saknar den ersättning för stn använda lid, moda och ansvar, att få förrätta detj arbete, hvartill lian gjort förslag, hvilket i stället ulbjudös på auction, då personer, sorn hvarken erlägga skatt till : Kronan eller Staten, dertill merendels blifva inropare. Det ofta såsom motskäl för den begärde* ersättningen åt Slädcrnes borgare framställde yttrande, att allmogen egde e!t motsvarande onus i di* dera åliggande Ordningsoch Fjerdingsmans befattningar, m. m-, vöre, i Molionan ens tanka, icke tillämpligt, enär desse allmogens besvär rättare borde jernföras med dfe tjenster, sora i* Städerne uträttas i Domstolars ärenden-, Domars utförande och ordningens handhafvande, och hvilka Borgasen val icke i egen person utför, men i stället måste i sin nion betala’, hvaribland må räknas aflöning åt Stadstjenare. Gevaldiger, Uppsyningsman, m.. (Ii På grund af hvilket allt Herr Heffler: förnyat, sin vid torflutiie
Återremitteradesj med den af S å idet, såsom dess gemensamma tanka förklarade, att i §. 39 ordet sina framför rådslag bör utgå, äfvensom att slutmeningen ”huru förhållas skall, derest Konungen längre tid än tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 91 §. stadgadt” kommer att bibehållas. Återremitterades} med förklarande såsom Ståndets gemensamma tanka, ali i det föreslagna tillägget till 43 §. Regerings-Formen orden: ”kunnande intet sådant mål utan i sammanhang med den tillförordnade styrelsens deröfver afgifna yttrande, föredragas” böra utgå och utbytas af följande ”kunnande intet sådant mål utan i sammanhang med vederbörande Departements chefs deröfver afgifna yttrande föredragas.” Och anmodades Utskottet tillse, att redaclionen i senare delen af denna §. varder jernkad, till följd af hvad Ståndet förklarat såsom dess gemensamma tanka. N;o 58, med förslag till ändring uti Regerings»Formens 39 och 43 §. §. Antogs såsom hvilande till Grundlags-enlig behandling vid nästa Riksdag, enligt 56 §. Regerings-Formen. N:o 59, med förslag om tillägg till Regerings-Formens 6 §. Återremitterades> med förklarande af Ståndets gemensamma tanka, att de i det föreslagna tillägget till denna §. förekommande orden ”ifall äfven dessa af laga förfall hindras” må helt och hållet utgå. N:o 60, med förslag till ändring af Regerings-Formens 106 §. Förslaget till ändring ogillades, såsom hvarken högst nödigt eller nyttigt. N:o 61, med förslag om tillägg till Regerings-Formens 87 §. och Riksdags-Ordningens 33:ije. Utskottets förslag ogillades, såsom icke varande, enligt 91 §. Regerings-Formen, bland de högst nödiga eller nyttiga. N:o 62, med förslag till ändring i Regerings-Formens 30 §. och Riks dags-Ordningens 3 Förslaget ogillades, såsom hvarken högst nödigt eller nyttigt. N:o 63, om val af Förmyndare att styra Riket under Konungs minderårighet.
Då lät Isai gå sina sju söner fram för Samuel; men Samuel sade till Isai: Herren hafver ingen af dem utvalt. Och Samuel sade till Isai: Äro nu här piltarna? Han sade: Det är ännu en den minste igen, och si, han vaktar får. Då sade Samuel till Isai: Sänd bort, och låt hemta honom; ty vi skole icke sätta oss, förra än han kommer. Då sände han åstad, och lät hemta honom. Och han var brunaktig, med fager ögon och dägelig skapnad. Och Herren sade: Upp, och smörj honom; den är det. Då tog Samuel sitt oljohorn, och smorde honom midt ibland hans bröder. Och Herrans Ande kom öfver David, ifrå den dagen, och allt sedan; och Samuel stod upp, och gick till Ramath. Och Herrans Ande vek ifrå Saul, och en ond ande af Herranom qvalde honom. Då sade Sauls tjenare till honom: Si, en ond ande af Gudi qväl dig. Vår herre säge sina tjenare som för honom stå, att de söka en man, som kan på harpo och strängaspel; på det att, när den onde Guds anden kommer öfver dig, må han spela med sine hand, att det må varda bättre med dig. Då sade Saul till sina tjenare: Ser efter en man, som är god på strängaspel, och hafver honom hit till mig. Då svarade en af tjenarena, och sade: Si, jag hafver sett en Isai son, den BethLehemitens; han kan på strängaspel, en dogelig man, och stridsam, och förståndig i saker, och dägelig, och Herren är med honom. Då sände Saul båd till Isai, och lät säga honom: Sänd din son David till mig, som är med fåren. Så tog Isai en åsna, med bröd, och en lägel vin, och ett kid af getterna, och sände till Saul med sinom son David. Så kom David till Saul, och gick fram för honom; och han vardt honom ganska kär, och blef hans vapnedragare. Och Saul sände till Isai, och lät säga honom: Låt David blifva inför mig; ty han hafver funnit ynnest för min ögon.
Härigenom frälses den ifrågavarande interessanta National-inrättning , som , i fall han nu förstöres, icke utan mångdubbel kostnad och otrolig möda, ja! kanske aldrig åter uppreses till hvad den nu är, och detta töremål vinnes, utan att Nationen kan sägas vara beskattad , ty ingen betalar dertill, annan än de, som antingen : i:o Frivilligt uppgifver sig vilja bidraga till Theaterns bestånd och njuta dess nöjen , och (skulle detta kallas beskattning å Nationen, så kan min Casseur också sägas utöfva en sådan, då han icke skänker, utan säljer En, tréeBilletterne) eller 2:0 Angifva sig till nämnde Öfverflödsarticlars bruk, och dessas afgift består i några Skillingar om året och drabba ingen fattig. Nyheten af mitt förslag bör icke förskräcka, ty det innehåller ju intet annat, hvarken i saken eller i sättet, än hvad i långliga tider varit och äfven nu åter blir brukadt i anseende till öfverflödets njutningar. Invänder man, att då förslaget ändå huf-i vudsakbgen utgår på en frivillig afgift, kun-; de ändamålet lika väl vinnas genom vanlig fri Subscription, svarar jag, att Subscriptioners Den 2 5 Maji. 22? vanliga öden, när det kommer till incassering, gro nogsamt bekante; Att theatern, som har bestämda utgifter, ej kan bero till sin inkomst pä så vacklande grund, och att derföre måste denna Subscriptions emottagande och indrifvande ställas under Allmänna Autoriteternas controll och åtal. Rättigheten för Theatern åter, att njuta denna officiella handräckning grundar sig på dess egenskap af ett alli månt Verk, sorn äger ett sannt nationelt värde. Bestrides detta med framgång, har jag tält förgäfves ifrån och med första ordet härom.
Magdalenahem i hufvudstaden, men dåvarande Stats-Utskott förklarat sig sakna skäl att förorda berörda framställning, ånyo underställt denna fråga Rikets Ständers pröfning, dervid motionären bemött de af Utskottet då yttrade åsigter rörande lämpligheten af att anvisa statsmedel för nämnda ändamål samt i öfrigt lika med motionären vid föregående riksmöte framhållit de lyckliga resultater, som vunnits vid de liera anstalter af ifrågavarande slag, som under sista tio åren funnits inom hufvudstaden; och liar, på grund häraf och då för vinnande af det med Magdalenahemmet åsyftade välgörande och allmännyttiga ändamål, en sådan utvidgning af detsamma vore alldeles nödvändig, att de derstädes intagna qvinnor kunde särskiljas, allt efter deras olika ålder, sinnesart, föregående lefnadsförhållanden samt upprigtigheten af deras yttrade åstundan att beträda en bättre väg, motionären hemställt att Rikets Ständer måtte ansiå 19,000 R:dr Runt, att under nästa statsregleringsperiod med 5,000 R:dr årligen utgå till understöd för det af Diakoniss-anstalten i Stockholm ledda Magdalenahem; varande tillika hos Utskottet företedt ett sammandrag, utvisande att under år 1862 vid inrättningen vårdats 75 qvinnor, deraf en under året allidit, 36 blifvit till tjenst utlemnade, 4 af föräldrar eller anhöriga återupptagits, 7 afsändts till hemorten, 7 efter behörig anmälan från inrättningen afgått, 5 förskaffat sig sysselsättning, hvarmed de kunnat sig sjelfva försörja, 3 förflyttats till försörjningseller sjukvårdsanstalt, och 5 från inrättningen rymt, tillsammans 66; och voro således vid årets slut antalet qvarvarande 9.
Ej må till befrielse från ansvar för tillmäle om brott annan bevisning vara tillåten J röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej, anses Rikets Ständer hafva antagit l-.sta alternativet: Borgare-Ståndets beslut; 2:dra alternativet: Bonde-Ståndets beslut; hemställande Utskottet, att, derest detta sednare alternativ blifver Rikets Ständers beslut, nummerföljden af 16 Kap:s §§ i enlighet dermed måtte ändras. Toteringspropositionen N:o 5 har blifvit till Utskottet återremitterad af Bonde-Ståndet; men då donna proposition blifvit af de öfriga tre Riks-Stånden godkänd, lärer återrcmissen icke kunna till någon åtgärd föranleda ; hvilket Utskottet härmed får för Bonde-Ståndet vördsamt anmäla. Stockholm den 22 Oktober 1863. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1863. Lagutskottets Memorial N:o tå. t W:o 75. Ank. till Exp.-Utsl. den 26 Okt. 1863, kl. 3 e. m. Memorial, med voterings-propositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 33, öfver väckta motioner om förändring i sladgandena, angående giftomannarält.
Jag förnekar visserligen icke möjligheten af att kunna segla utan sjökort, men det. är ungefär sorn att gissa på udda och jemt, och i mörka och stormiga nätter är det en smula obehagligt att spela lotteri, helst för dem, som få betala insatsen med sina lif. Och som K. o. Ad. nyligen beviljat 50,000 rdr årligen, eller 20.000 rdr mera. än det af K. M. äskade anslaget för Topografiska Korpsens arbeten, och dä det ingalunda är osannolikt, att 11. o Ad. beviljar de 90,000 rdr för geologiska undersökningar, sorn af StatsUtsk:t, blifvit tillstyrkta, så vågar jag hoppas, att det Engi. Ståndet liar en lika praktisk åsigt i denna ssk, samt således, med afslsg å StatsUtskds Betänk., bifaller den af Prosten Söderberg väckta motionen om anslag af 36,000 rdr till byggande af 2:ne sjömätningsångbåtar. Er Bildt, Didrik Gillis: Ehuru jag icke är antecknad som reservant emot IJtsk:ts hemställan i denna punkt, Ilar jag dock inom Utsk:t sökt med min röst bidraga till framgång åt ifrågav;de motion. StatsUtsk:t har vid denna riksdag visat ett högst berömvärdt nit lör vårt kartverk i allmänhet. Sålunda har Ut.sk:t, pä sätt den siste värde talaren yttrat, beviljat ett anslag af 20.000 rdr mera för Topografiska kartverket, än K. M. föreslagit, och likaledes har Utsk:ts utgiftsafdelning tillstyrkt för geologiska undersökningar ett. större anslag, än K. M. äskat. Orsaken härtill får sökas deruti, att Utsk:t anser kännedomen om landet vara alldeles nödvändig, för att riktigt kunna bedöma hvad det fordrar i afs:de på kommunikationer m. m. Det var således med en verkligen smärtsam känsla sorn jag fann, att sympatierna inom Utsk:t icke voro så varma för sjökarteväsendet, som för andra anslag. Och likväl äro säkra och icke vilseledande sjökort högst väsendtliga för en tryggad sjöfart.
Betänkande, i anledning afRiksdags-Fullinägtigen Lars Anderssons från Skaraborgs Län Motion, rörande debitering och redovisning för den ersättning, som tillkommer Kronobetjente för fortställande af kallelser i Concursmäl. Sedan Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten , uti deras den 8:de sistlidne April, under N;o 21, afgifne Betänkande, i anledning af väckta motioner, dels om afskaffande af all expeditions-lösen och dels om nedsättning, ändring eller förklaring af Kongl. Maj:ts förnyade Nådiga Taxa på expeditions-lösen den rötde Maji 1821 , tillkännagifva, att, hvad anginge ej mindre Riks-? dagsfullmägtigen, Herr C. H, Levtons förslag; LoiiUsiottels Betänkande N.’o 63. 7 3 att kallelser i concursmål endast böra till Inteckningshafvare expedieras och fortställas, än ock Lars Anderssons hemställan, rörande sättet för debiteringen och redovisningen af den Kionobetjeningen tillagdt ersättning för sådane kallelsers afletnnande, Utskotten funne dessa frågor utgöra ämnen, hvilka borde behandlas i sammanhang nied de flere under nu påstående Riksdag väckta motioner, om ändring i Concurslagen den 10 Julli 1818 , och följaktligen ensamt tillhöra XjagUtskotlets åtgärd och bedömande ; sl liar Lagutskottet, sorn, denna dag, i sitt Be-, tänkande N;o 62 , angående ändringar och tillägg i Concurslagen, utlåter sig öfver Hr Levtons förslag, jemväl öfvervägat Lars Anderssons i ofvanberörde afseende gjorda hemställan om den ändring eller förklaring af Kongl. Brefvet den rörande Kronobetjentes rättighet till betalning för tillställandet af kallelser i Concav smål, att Concurs-Domaren alltid skall åligga förskottsvis upptaga Communicationskostnaden, jemte proclamakosinaden, hvarigenom de omvägar, berörde Kongl. Bref fåreskrifver för utbekommande af Kronobeljeningens ersättning, kunde imdvikas.
Hvad jag skulle ruska om både frökenmoralen och den lumpna lilla »immoraliteten», som går omkring och koketterar med, att den vill »njuta», och som blifvit så tillkonstlad och förvriden, att den inte längre vet, hvad njutning är. Kan ni inte se, hur stort och sundt lifvet är, om än ni och jag ja, om än ni och jag skola dö ifrån det. Hvad gör det? Endast man uträttat något, endast man lemnat ett – om än så ringa – spår efter sig, gifvit sin insats till det stora framåtskridandet. Åh, om ni visste hur jag älskar allt som andas, växer och lefver! Om jag hade förmåga att ett enda ögonblick låna er mina ögon och mina lungor! Jag tror att det skulle ge er igen ert goda lynne, åtminstone för en stund. Nu ler ni – inte sant? Och så vill jag anförtro er något fastän ni skrattat åt mig. (Ty så stark är min tro, att jag icke känner blygsel, när jag ser den beledd): Jag är inte fri från njutningshunger sjelf. Jag är tokig med allt, som är vackert, jag tycker om konst och lyx. När jag har pengar, måste jag kämpa mot glödande frestelser, som svida och bränna; jag kan strida mot dem så, att jag är andlös och utmattad; det gäller brysselmattor och mjuka plyschdukar, på hvilka händerna hvila så varmt, så varmt; det gäller vackra band på mina böcker, kuddar för mitt trötta hufvud och svarta, medeltidsaktiga drägter för min spöklika figur. Och jag måste skrika i mina egna öron: »lef som du lär». Jag kan ha feber ibland så, att hufvudet går rundt. Jag är två menniskor, och den ena strider emot den andra. Det är mig så förhatligt att knussla och så förhatligt att slösa. Jag är född af en girig mor och en slösande far. Derför slits jag alltid, alltid – väger än åt den ena, än åt den andra. Men det skall bli jemnvigt, jag säger er att det skall bli det, ty jag vet hvad jag vill.
Upplästes och godkändes Exped.-Utsk:ts skrifvelseförslag: N:o 22, i anledning af de under åren 1863 och 1864 verkställda revisioner af Statsverkets m. fl. allmänna fonders förvaltning under åren 1861 och 1862; N:o 23, ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens Andra Hufvudtitel; samt N:o 24, ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens Tredje Hufvudtitel. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att till R. o. Ad. blifvit öfverlemnade 10 biljetter till Kongl. Landtbruks-akademiens sammankomst den 19 dennes, samt anmodade de ledamöter af Ståndet, som önskade erhålla dessa biljetter, att anmäla sig hos Riddarh.-Fiskalen. Föredrogos Den 17 Februari. 561 Föredrogos och remitterades till Stats-Utsk:t K. M:ts d. 14 dennes bordlagda Nåd. Propos:r till R. St:r: ang:de kostnadsfri utdelning af Postoch Inrikes-tidningar till alla kommuner i riket; samt ang:de användande af öfverskott å det för Gymnastiska Central-institutet beviljade byggnadsanslag till ombyggnad af det gamla gymnastikhuset å Institutets tomt. Föredrogs K. M:ts den 14 dennes bordlagde Nåd. Propos. till R. St:r, angide disposition af kronobonden från Gotland för dervarande presterskaps aflöning. Gr. Mörner, Carl Göran: Redan förut är bestämdt, att en viss del af kronobonden på Gotland får till presterskapets aflöning användas. K. M:ts Nåd. Propos. går nu ut på att dertill må anslås ett större belopp af berörde tionde. Jag kan icke tro att sådant är af verkligt behof påkalladt. livar och en, som varit på Gotland, har kunnat öfvertyga sig om huru små församlingarne der äro.
Allt ordnadt på bästa sätt! Ärter och bönor, rosor och lavendel, en munfull gräs, tre krusbärsbuskar och ett äppelträd. Gatpojkarna stodo närmast, spejade och rådslogo. De blanka svarta fönsterrutorna släppte ej fram blickarna längre än till de hvita trådgardinerna. En af pojkarna klängde sig fast i vinrankan och tryckte ansiktet mot rutan. »Hvad ser han?» hviskade de andra. »Hvad ser han?» Skomakarverkstaden och skomakarbänken, smörjburkar och läderbuntar, läster och pligg, ringar och remmar. »Ser han ingen människa? Han ser gesällen, som klackar en sko. Ingen mer, ingen mer? Stora svarta flugor springa öfver rutan och göra hans syn ostadig. »Ser han ingen mer än gesällen?» Ingen mer. Mästarens stol står tom. Han såg efter en, två, tre gånger, mästarens stol var tom. Hopen stod stilla, gissade och undrade. Det var sant således. Den gamle skomakaren hade rymt. Ingen ville tro det. Man stod och väntade på tecken. Katten kom ut på det branta taket. Han spände ut klorna och gled ned mot takrännan. Jo, husbonden var borta, katten hade fri jakt. Sparfvarna flaxade och skreko, alldeles hjälplösa. En hvit kyckling tittade fram om husknuten. Han var nästan fullvuxen. Kammen lyste röd som vinlöfvet. Han spejade och spanade, gol och kallade. Hönsen kommo, en rad hvita hönor i fullt språng, kropparna vaggande, vingarna flaxande, de gula benen som trumpinnar. Hönsen hoppade bland de risade ärterna. Slagsmål utspunno sig. Afundsjuka utbröt. En höna flydde med en fylld ärtbalja. Två tuppar höggo henne i nacken. Katten lämnade sparfbona för att se på. Duns, där föll han ned midt i flocken. Hönsen flydde i en lång, vaggande rad. Folkhopen tänkte: »Nog är det sant, att skomakaren har rymt. Det syns på katten och på hönsen, att husbonden är borta.» Den gropiga förstadsgatan, slaskig af höstregn, genljöd af tal.