Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det senare är inte märkvärdigt vet du hvad transfusion är? ADOLF. Blodtransfusion? Ja! GUSTAF. Och du tycks ha åderlåtit dig för mycket; men när jag ser denna bild, förstår jag ett och annat, som jag bara anat förut. Du har älskat henne ofantligt! FORDRINGSEGARE. 27 ADOLF. Ja, så, att jag icke skulle kunna säga om hon är jag eller jag hon; när hon ler, så ler jag; när hon gråter, gråter jag; och när hon kan du tänka dig det födde vårt barn kände jag värkarna i mig! GUSTAF. Vet du hvad, min käre vän! Det gör mig ondt att säga det, men du visar redan de första symptomeu till fallandesot! ADOLF (skakad). Jag! Hur kan du säga det! GUSTAF. Därför att jag sett symptomen på en yngre bror jag hade och som hängifvit sig åt excesser in venere! ADOLF. Hur, hur yttrade sig det? GUSTAF (lifligt målande). ADOLF (åhör ytterst uppmärsamt åtbörder). GUSTAF. och imiterar ofrivilligt Gustafs Det var förfärligt att åse, och om du känner dig svag, vill jag inte plåga dig med en beskrifning. ADOLF (med ångest). Gå på du bara, gå på! GUSTAF. Jo! Gossen hade råkat att gifta sig med en liten oskyldig flicka med lockar och dufvo FORDRINGSEGARE. 28 ögon, ett barnansikte och en engels rena själ. Men icke desto mindre lyckades hon tillvälla sig de manliga prerogativen... ADOLF. Hvad är det? GUSTAF. Initiativet naturligtvis, och med den påföljd att engeln var nära att föra honom till himlen. Men först skulle han på korset och känna spikarna i köttet. Det var rysligt! ADOLF (andlös). Nå, hur var det då? GUSTAF (långsamt). Vi kunde sitta och tala, han och jag och när jag talat en stund blef han hvit i ansiktet som kalk; armar och ben stelnade och tummarna vredo sig inåt handen, så här! (Gest; imiteras af Adolf.)
Maj: t anhålla, det åtgärder måtte, så skyndsamt som möjligt, vidtagas lill beredande deraf, att frågorna ej mindre om skyldigheten för hvartdera rikets inbyggare äfvensom för person, hvilken uppehåller sig i ettdera af de förenade rikena, att hörsamma kallelse, utfärdad af embetsmyndighet i det andra riket, än ock om den exekutiva kraften af ömsesidiga domar och utslag, tillhörande den enskilda eller allmänna rättens område, må blifva genom bestämda öfverenskommelser rikena emellan reglerade. Stockholm den 24 Juli 1851. Allm. Best, och Ekon.-Utskottets Utlåtande, N:o 124, 5 N:o 124. Ank. till Exp.-Utsk. den 26 Juli 1851, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om tendersökning af förhållandet med klockare-jor danie på Gottland. Sedan Riksdagsfullmäktige!!
Ost, smör och talg säljas lill Städerne. Annorlunda är allmänna förhållandet på slättlandet. Odlingsarbeten bedrifvas väl der i större skala och ifrigare än i skogsbygden; men de hafva sällan för ändamål att öka gårdens fodertillgångar, utan ås3'fta vanligen en ökning i produktionen af de råämnen, hvilka för brännvinstillverkningen erfordras. Om än många undantag härifrån måste göras för större väl skötta landtegendomar och för åtskilliga bondhemman, der, såsom jag förut haft Nåden nämna, jorden brukas i cirkulationssäde med produktion af klöfver, tliimotej och andra nyttiga fodervexter, så borde dock kunna antagas, att de fleste innehafvare af hemman på slättlandet försumma att egna tillbörlig uppmärksamhet och omtanka åt boskapsskötseln, och snarare minska än öka antalet af deras boskapskreatur, under det att den öppna åkerjorden allt mer och mer utvidgas, utan att kunna erhålla tillräcklig gödning. Vidfoga de Tabell öfver landet upptager antalet på der underhållne kreatur. Af nämnde Tabell, jemförd med den, som åtföljde sista underdåniga femårsberättelsen för Länet, täcktes Eders Kongl. Maj:t i Nåder inhemta, att förhållandet i afseende på kreaturens antal under de begge serskilda tiderymder, som denna och förra berättelserna omfatta, varit följande: Åren Åren 1832—36. 183T—41. Kor — 842. och Svin — 1,153. men minskning deremot iigt rum i antalet af Hästar med 1,345. Ungboskap — 417. Får — 6,820. och Getter — 446. De ziffer-uppgifler, som ligga till grund för dessa beräkningar, ärodock icke och kunna icke vara fullt tillförlitliga; ty såsom jag förut haft Nåden nämna, är det icke gerna möjligt att af allmogen erhålla fullständiga och säkra uppgifter rörande djdika förhållanden. Priset på ladugårds-effekter, så vidt det kunnat utrönas genom medelberäkning efter de årliga markegångstaxorna, har under ifrågavarande qvinqvennium förhållit sig som följer: B:lo R:dr. sk. r:st.
1.l i brefven till Brinknian, hur lätt Fredrika kunnat komma att åtminstone till en tid stanna, under dennes inflytande och hur hon då också hade andeligen stannat i växten. Men en mild försyn förde henne till en annai vägvisare af oiindligt mycket högre varde, en man som var lika djup tänkare som varm G s t e n, rektorn i Kristianstads skola Per Böklin. Under Brinkmans inflytande hade Fredrika Bremer kunnat bli en fin estetiker, bevandrad i konsten att säga behag liga samiingrar på ett ' » aimabelt u sätt och salunda förblifve i orubbad besittning af den stora popiilmitet, hon vunnit vid sitt f örsta framträdande. Under inflytande af Böklins miilrtiga ande utvecklades hon till en hel människa, en sallsynt adel personlighet af djup religiös halt, med hjiirtat brinnande d manniskokarlek samt med mod och sj ' älfförsakelse nog att under oafbrutet sökande efter sanningen välja ett stort mal för sitt lif och att för detta mål, iigr så krafdes, med glädje offra sin popularitet som dilctare. Denna utveckling, som med hjälp af. vännens och lararens inflytande dock snart fortgick på ett fullt sjalfständigt sätt, ofta p&amp; vapar, som han icke förutsett och icke alltid gillade, utgör Fredrika Breiners egentliga, lefiiadshistoris. En sådm lef iiadshistoria, grundad på hennes under flera och trettio hr fullföljda brefviixliug med Röklin, %r under iitarbetning; tf den, som för Dagny tecknat denim minnesbild, och torde den inom ej alltför lång tid lcmna l&amp;mnas i allmanhetens haiider. Har kunna vi blott, efter denna öfverblick ' af hennes ungdom och första arbetstid,. gifva en flyktig teckniiig af För att kuxiiia gifra en riktig framställning af den lifsuppgift, Fredrika Bremer ålagt sig själf samt Izeiines satt att, arbeta för densamina, iiiåste vi söka visa arteii och infl@mdet af de förhillmdeii, iiiider hvilk~lr de svenska kvinnoriii den tiden lefde.
Härigenom bar fylleriet blifvit mera sällsynt, ocb då denna last är vanligen roten till eller grundlägger de öfriga, så bar raan jemte densammas förminskning jemväl funnit brotten i allmänhet icke förökas. Välmågan bos folket är deremot i märkbart aftagande,. ocb om än gynnande skördar återkomma, torde en längre tid erfordras, innan de nu iråkade skuldsättningarne till Staten ocb enskilde kunna afbördas samt välståndet kan binna till den punkt, hvarpå det före 1820) stod. Dagsverksprisen hafva af de felslagne skördarne ansenligt nedsatts.. Bonden, som i allt nödgats hushålla, bar måst inskränka tjenstebjonens antal och dessa i förening med Inhysesocb Backstuguhjon, hvilka skola hämta sitt uppehälle af arbetsförljenster, hafva i saknad af dessa, som öfverallt indragits, hellre arbetat för hvad som helst, än Jidit nöd, hvadan berörde pris, som 182G utgjorde för bäst och karl, sommartiden 1 R:dr 16 sk. och vintertiden 36 å 4° s^-> för ett karldagsverke sommartiden 36 ä 4o sk. och vintertiden 16 å 20 sk., samt för ett qvinnsdagsverke sommartiden 24 sk. och vintertiden 12 sk. allt Banco på egen kost, nu gått tillbaka 33^ å 5o procent och någon gång deröfver. 3:o Näringar.. Jordbruk: Detta utgör kustlandets hufvudnäring, och ehuru odlaren, genom förut anmärkte missväxter, de sednare åren skördat ingen eller föga lön för sin å åkern nedlagde möda och kostnad, underlåtes likväl icke försök alt göras till densammas »pphjelpande och jordbruket, sorn numera skötes med förbättrad redskap, är alltså, fast småningom, i tilltagande. I Piteå och Luleå Socknar börjar Rågsädet mera allmänt alt begagnas, men i öfriga Socknar fortfar bruket att nyttja åkern nästan endast uli ensädc med Korn.
D e yttre händelserna eller stommen af de personers lif, som skildras, äro föga invecklade. Redan i inledningen far man en expose öfver Iiufviidpersonerna ocli deras öden, kanske för att uppmärksaalieteii sedermera ej skall afledas från det, soin är arbetets liafvuclsak. Boken begynner med invigningen a l ett glyptotek, uppfördt Stockholm p&amp; södra bergen af en rik ' uppkomling och mecenat, Mårteii Scliell. Till intendent för glyptoteket Ilar han kallat bildhuggaren Gabriel Tollin, som nyss i titlaiidet vunnit rykte såsom en storhet inom konsteiis varld för sitt snillrika verk Prometl~eus. Denna bildstod förvarf var sig Mhrten Schell och uppställer aen framför iiigingen till det i grekisk stil uppförda glyptoteket. På invigningsfesten gör inan bekantskap med åtskilliga personer. Främst med Gabriel Tollin och hans sköna inaka, fru Gemma Tolliii, italienska till börden och en sin make fullt vardig kvinna. Vidare med frilierrinnan Katliinka Lagercronn, som Gabriel älskat innan Iion gifte sig, och som spelat en betydande roll i hans lifs utveckling; ined Gerhard Bliihm, den skarpe, satiriske litteratören samt ined flera andra. Efter festens slut låter författaren Gabriel och Gemnia från nuets lycka i minnet skåda tillbaka på sitt förflutna lif. i Gabriel Tollin var född i Skkne, dar fadern var guldsmed och rådman. Gabriel, som lärt sig sin fars handtverk, kom sedan till Köpenhamn såsom gesäll hos guldsmeden IUartens, en iingdomsvaii till fadern. Här utbildade lian sig i dennes yrke, men bö j a d e därjiimte studera i en aftonskola. Läraren i teckning upptäckte hans anlag för konsten, uppinuntrade honom a t t ägna sig ht denna samt att, ehuru 27 år gammal, gå in som elev vid konstakademien. Har blef Tollin genom sin begifnjng, sin viljekraft och flit den främste bland eleverna.
Utskottet hos Stånden an, dragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än sistnämde Utskott deröswer blifwit hördt. Under Riksens Ständers öfwerlaggningar derom, stola icke Konungens beslut uti mål, som röra enskilde Personers eller Corporationers rättigheter och angelä, genbeter kunna ens nämnas, ännu mindre någon Riksens Ständers pröfning underställas. Uppläst hos Ridd. och Adeln den. !4 Juli',. Prest - Ständer den 14 Borgare-Ständet den 14 Bonde - Ständet den 14 - , wördsamt Memorial! ^2ä wäl i anledning af hwad wid denm Riksdag förefallit, enär fräga hos Riksens Ständer upp, stätt, rörande granskning af Riksens Ständers Justitie-Ombudsmans Diarier, som i sammanhang med hos ConstitutionS -Utskottet wäckt fräga, rörande Justitie - Ombudsmans - Embetets nytta och ändamål, har Cvnstitutions-Utskottet funnit sig för, anlätit, att till Riksens Högloft. Sränders pröfning Den 14 Julli. r66; vch afgörande, genast wid denna Riksdag föreslä ett tillägg i 14 §- af berörde Embetsmans Instruktion. Wid pröfning af den frägan, huruwida någon inrättning borde finnas, till bedömmande af Riksens Ständers Justitie - OmbudSmans åtgärder, i afseende pä Lagstipningen i Landet, har Cvnstitutions, Utskottet ej kunna annat än medgifwa att, da Rik, sens Ständer, wid hwarje Riksdag, genom nytt wal äga att bortskänka sitt förtroende, del för dem äfwen bör finnas en anledning alt weta huruwida den, pa hwilken dec en gäng fallit, i alla afseende» gjort fig deraf förtjent. Utstottcl har äfwen bordt erkänna de skäls rigtighet, hwilka Lag-Utskottet an, fört att ej kunna gransta Justitie-Ombudsmannens
Lägförändring*rj emi förändringar i åtskillige delar af brottmålsLagstiftningen; öfver J. J. Ruthhergs memorial 0111 förändring i StSafflagarne; o-a förklaring öfver 5:le §. uti 25 Gap, Rättegångs Balken, saint 4 §• uti 3 Gap, Missgärnings Balken; angående tiden för bevakande af mål, som i Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge göras anbängige, eller derifrån fullföljas? i anledning af Banco-Utskoltets Memorial, angående bestämdt stadgande' huru i sådane fall, då en å Bankens Auction 'försåld fastighet inropas af förra ägaren, vid liejvidea hör förhållas; samt öfver åtskiilige af Battco-Utskottet anmälde frågor om ändring och undantag i allmänna Lagar och Författningar, för betryggande af Banco-Verkets säkerhet. Äidd, 0, Åd.. Prat. jo B, Åfd, *9 2 *6 T) r B i () N o \ e m b fr f. m.
Vet du af att prästerna bedt för henne i kyrkorna i dag? – Jag hörde det, ja. Och hvem som är far till det barnet vet jag med! – Ja, det är väl denne Struensee. Esther står fastvuxen vid jorden, darrande och blek af blygsel, som om hon hört sin hemliga skam omtalas offentligen på torgen. Alla veta det således – alla! – Natyrligtvis! Därför är han nu också som ett slags kung – alla lyda honom redan. Och när kungen dör – stackaren! han lär väl icke ha långt igen! – så gifter drottningen sig med Struensee – och så dör väl den lille kronprinsen med. – Nej, nej, nej-då! – ett par borgare, som lyssnat skocka sig omkring Börresen – kan någonting sådant vara möjligt? – Jo då! Jo, det kan I sätta er på! – Och då blir här ett djäfla-regemente, när han får styra och ställa som han vill. Alla höga och förnäma personer, som kunde morra, ha ju redan fått lämna stan, och för oss småfolk generar han sig min själ icke! All landsens rättvisa har han nyligen gjort kål på – alla våra rätter har han afskaffat och vid den stora domstolen, som nu skall döma oss, går natyrligtvis allt som han vill. – Men Herre Gud skall det då icke längre finnas lag i landet? Det var det värsta, jag hört i all min tid! – I kommer nog att höra ännu värre ting! Här ska natyrligtvis införas nya moder på alla håll och kanter. I har kanske aldrig ens hört, att barn hädanefter icke behöfva lyda sina föräldrar, som det står i Guds bud? – Hva – hva? Ska barnen icke lyda, säger I? – Åtminstingen har I ingen rätt att sätta dem i tukthuset, om de tredskas. Och tredskas göra de ju alltid, så tukthuset var bra att ha. Men dit ska föräldrarna väl i stället skickas. Och begrafna i vigd jord bli vi aldrig hädanefter! När vi dör, ska vi köras ut om natten af rackaredrängar och stoppas i korgar och sänkas i hafsens djyp utan att en präst får läsa ett Guds ord öfver oss. Det är det allra nyaste. – Men Herre du min Gud och skapare!
Och då, hvad för öfrigt anginge tillgångarne å gamla ulldiskont-fonden, dennas inkomster, under en längre tids förlopp, visat sig hafva understigit de å fonden anordnade utgifter, så att fondens kapitalbehållningar undergått en väsendtlig minskning, samt fonden, för fullgörande af densamma åliggande förbindelser, måste årligen understödjas, ej mindre medelst numera af särskilda medel utgående anslag till betäckande af deri, under det nästförflutna året, genom inkomsterna öfverskjutande utgifter uppkomna brist, än ock genom räntefritt bidrag af manufakturmedlen, äfvensom förskott mot ränta af manufaktur-diskont-fonden; vid hvilket förhållande icke med sannolikhet kunde antagas, att gamla ulldiskont-fonden framdeles må vinna flen förkofran, att af fonden kan godtgöra* ifrågavarande af tull-och beslagsmedlen räntefritt förskjutna belopp af 4,487 Rdr 7 sk. 8 rst., hafva Revisorerne funnit sig böra hemställa, att samma förskott måtte, till undvikande af summans fortsatta bokförande i tvänne särskilda räkenskaper, derur afskrifvas. Kollegium får i underdånighet vitsorda hvad Revisorerne anfört, angående tillkomsten af förberörde, bland gamla ulldiskont-fondens skulder uppdebiterade, förskott från de under Kollegii förvaltning ställda andelar i tulloch beslagsmedlen; och då Kollegium, under förutsättning, att de anstalter till fårafvelns och ullkulturens befrämjande, som för närvarande äga rum, komma att tillsvidare fortfara, och således någon minskning af de å ulldiskontfonden nu anvisade årliga utgifter icke torde kunna förväntas, äfven för egen del, anser ingen anledning förefinnas, att samma förskott må kunna af fondens tillgångar godtgöras, tillstyrker Kollegium i underdånighet, att meranämnde till gamla ulkliskont-fonden förskjutna belopp af 4,487 Rdr 7 sk. 8 rst. måtte ur räkenskaperna afskrifvas. Den till Kollegium i nåder remitterade revisionsberättelsen återställes i underdånighet, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Kungörelse angående de våldsamma uppträden, som den 20 sistlidne juni uti huvudstaden förefallit. Stockholm den 2 juli 1810. Vi vill i sammanhang upplysa Våra trogna undersåtar om de våldsamheter som hände i Stockholm den 20 juni. Genast efter den oersättliga förlust Vi och riket lidit genom kronprinsens bedrövliga frånfälle uppkom bland allmänheten de mest förklenande rykten om orsaken till hans död. Att Vi sände läkare härifrån för att öppna tronföljarens lik är kända. Under den djupa sorg som Vi som Fader och Konung drabbats av på Vår ålderdom, skulle den rysliga misstanken att gift skulle ändat kronprinsens liv ännu kraftigare verka på Vårt redan nog upprörda sinne. Vi trodde till en början att det rykte kom av den oskrymtade kärlek Hans Kungl Höghet tillvunnit sig och den sorg i varje redig mans hjärta som hans hastiga död framkallade. Men då ryktena mer och mer tilltog lät Vi redan den 7 juni justitiekanslersämbetet anställa undersökning, i avsikt att straffa den avskyvärda brottslingen om han fanns eller genom sanningen uppdaga det rätta förhållandet. Vi måste avvända en för Svenska Folket i alla tider outplånlig vanära. Vi hoppades att genom dessa åtgärder Vårt trogna folk skulle stilla avvakta upplysningarna, som denna undersökning kunde lämna. Vårt hopp har inte infriats, utan då kronprinsens lik infördes i staden har ett brott begåtts som varit kränkande för Vår person, vådligt för det allmänna lugnet. En av Våra högsta ämbetsmän Riksmarskalken greve von Fersen blev i sin ämbetsutövning på blotta misstankar av en tygellös och uppretad folksamling mördad. Han blev tvungen att lämna sin vagn, ryckt från den fristad han sökte, misshandlad, släpad och slutligen på ett gruvligt sätt mördad. Döv för alla medmänskliga känslor ville den uppretade folkmassan inte lämna honom till lagens prövning och hägn, som varje medborgare har rätt till. I stället utvecklades vidsträcktare våldsamheter med för hela samhället vådliga avsikter. Hot om att hus skulle plundras, flera personer offras och den allmänna ordningen kränkas. Efter flera timmar av tålmodiga anmaningar till lugn, måste den militära styrkan på Vår befallning, sedan folkmassan dragit sig mot slottet och kastat sten, avlossa några skarpa skott.
Väl vet jag, att någon godtycklighet i afseende på tjenstemännens behandling icke gerna är tänkbar, så länge Batiken, såsom nu, styres af Rikets Ständers Fullmägtige; men i samma mån, som magten och inflytandet komme att öfvergå ur deras Itänder i verkställande Direktörens, blefve faran för de underlydande större, hvarföre jag mot Utskottets förslag så val i nyssnämnda hänseende som i öfriga, här ofvan angifna punkter samt mot olla föreslagna ändringar i nu gällande Banko-reglemente, hvilka deraf äro beroende, härmed får anmäla mitt reservation.» Med Kyrkoherden Wennerström hafva instämt Riksdagsfullmägtige Olof Nilsson från Westerbottens och Lars Guslaf Andersson från Elfsborgs län. Af Riksdagsfullmägtigen Jolian Lekberg från Orebro län, hvilken såsom sin reservation upptagit det af Bankens Under-styrelse till Banko-Utskottets kanslioch finans-afdelning afgifna utlåtande, så lydande: »Sedan Höglofliga Banko-Utskottets kanslioch finans-afdelning den 13 innevarande Mars beslutat, att Under-styrelsen egde att sednast å den 30 i samma månad, till Höglofliga Afdelningen inkomma med yttrande öfver ett af Herrar Bankofullmägtige afgifvet förslag till ändringar i Esta, 2:dra och 3:dje Artiklarne af nu gällande Banko-reglemente, så får Under-styrelsen, till fullgörande häraf och med remisshandlingnrnes återställande, ödmjukast anföra följande: Ibland de uti ifrågavarande förslag förekommande ändringar i Banko-reglementet är den, hvilken afser Under-styrelsens upphörande och inrättandet af en alldeles ny myndighet inom Rikets Ständers Bank, bestående af tre så kallade »verkställande Direktörer», den vigtigaste och till sin verkan mest omfattande. Innan Under-styrelsen går att närmare yttra sig häröfver, är det dock nödigt, alt ingå i en kort undersökning rörande uppkomsten samt vigten och betydelsen uf Riksbankens nuvarande Under-styrelse.
Ständers afgörande förekommit, togs likväl beslutet mycket länge sedan, långt förr än någon fråga om ökad Disconträtt för Götha Canal möjligen kunde föreses; hvilket anmärkes, oaktadt dessa saker icke hafva med hvarandra någon gemenskap. Friherre Mannerheim: Hvad angår den af Grefve Lilliencrantz anmärkta olägenhet, att tillgångssumman, i fall saken förblefve i sitt förra skick, kunde med hvar Discontdag varie - 102 Den 3 Juni e, m. ra, är densamma i sin verkan af ingen bety, denhet, enär RiksDisconten är i den belägenhet, att hvar dag göra sig derom underrättad. Beträffande åter farhågan för det nu existerande Rörelsecapitalets förmindsknjng, tror jag, att då Götha CanalDiscont i dag fått tn förhöjning, hvilken visserligen af låntagare kommer att begagnas, är det cj rådligt att bifalla en ytterligare penningutsläppning från Banken, hvilken, genom ökning af dess Rörelse* capital, skulle fälla värdet af dess sedlar; och tillstyrker jag derföre, för mindel, att Memorialet matte afslås % Friherre Boije , Ludv:g: De skäl, sorn Hr Grefve Liljencrantz anfort till understöd för Utskottets Betänkande, äro visserligen fullkomligt goda; men jag tror mig dock böra, i anledning af hvad en annan värd Ledamot sig yttrat, nu ödmjukligen erinra, att samma grunder, sorn i förmiddags talade för enahanda motion, till förmån för CanalDisconten, synes nu tala för RiksDisconten Det var tidpunktens allmänna penningställning; det var låntagares erkända svårighet att inbetala sina Discontlån, det var allmänna penningbehofvet, som föranledde till förmiddagens beslut: och jag kan icke inse, hvarför icke låntagare i RiksDisconten skulle förtjena lika afseende, som de i CanalDisconten. Samma orsaker och samma ändamål böra, som jag tror, i frågor af enahanda beskaffenhet, föra till samma beslut; Och jag tillstyrker alltså bifall af Betänkandet. Den 3 Juni. e. tn.
pr 100, HUMMER, lefvande eller kokt, alla sorters Skogsfågel samt Gäss, K a l - koner, Capuner, Ankor, Poulard, Hamburgerkyckling, p ' asaner, Vaktel, Morkulla, Beckasin, LAX, färsk oeh rökt, FÄRSK SALTSJÖFISK, färsk rysk Caviar, färska Tuppkammar, RYSKA SALTGURKOR, RYSKT THÉ, SILL och ANJOVLS i utmärkt goda kvalitéer. WIRÉN &amp; K:NL. Stockholm. Telegrafadress: W i r é n s. Af J. W a l l l t S C h. HRR SPECERIT T HANDL. En gros lager HOS OTTO DAHLSTRÖM &amp; C O. I X C E I. S I O R - T El [2356| ERIKSBERGS MINERALVATTENFOBR Hvarje husmoder, som sätter värde på att vid hembakning erhålla goda småbröd och tårtor, spisoch knäckebröd, olika sorters limpor, olika slags karameller och glace samt god jäst m. m., m. m. bör insända 75 öre i frimärken till C. O. Ekblad &amp; Comp:s bokhandel i Vestervik, då portofritt erhålles en tillförlitlig S a t s - b o k för nämnda ändamål. [2167| Angenäm o. helsosam läskedryck B O S T A D E N. Bättre än innanfönster. Arkitekten Flodquists i dagens nummer annonserade patentfönster äro värda synnerlig uppmärksamhet af hvarje husmoder. Fördelarne af att hastigt och bekvämt kunna ventilera matsalar, sofoch rökrum samt undkomma de besvärliga innanfönstren och dock vara skyddad mot drag och köld äro redan talande skäl. På uppmaning har redaktionen hos ett par af våra mest framstående män inom byggnadsfacket förfrågat sig rö- rande dessa fönster och därvid fått ett synnerligen tillfredsställande svar. Korgar af hästkastanjer. Den nedre halfvan skall bilda korgen; af den öfre halfvan låter man precis i midten återstå ' / 2 cm. i halfkrets till handtaget, det öfriga bortskäres.