Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pålitlighet i mundteliga aftal kunna derför ej alltid påräknas, särdeles i dem, sorn göras husbönder och tjenare emellan, hvilka sednare, om icke stadslandet skett med tillgång på laglig bevisning, ofta nog återbära en emottagen städjepenning, i händelse tillfälle yppas att på annat håll betinga fördelaktigare vilkor. Ett utmärkande drag hos detta Läns allmoge är dess böjelse för snygghet och i sammanhang dermed att bo väl och vara väl klädd. Likasom man i torparestugan linner husgerådet, om äfven inskränkt, putsadt och ordnadt och fönsterne nästan utan undantag prydda af gardiner och ofta försedda med rullgardiner, ser man någongång den förmögnare bondens gästrum beklädda med Fransyska tapeter. Å bondgården finnes vanligen antingen en tvåvåningsbyggnad ellef ock 2:ne mangårdsbyggningar, för hvilka plats alltid väljes sd, att utsigten må blifva så fri och vidsträckt, som möjligt. För städning omkring byggnaden medelst trädgårdsanläggning, huskars 11 eller vilda träds plan i o rine;, liar deremot allmogen ingen håg, troligen, hvad trädgårdsanläggning angår, i följd af en för långt drifven fruktan för klimatets ogynsamhet. Klädseln, som öfverallt är snygg, kan flerestädes, serdeles inom Ångermanlands fögderi, hvars innevånare, genom deras flitiga liandelsresor, fått göra bekantskap med hufvudstadens seder, sägas vara yppig. Så är t. ex. inom åtskilliga invid Ångermanelfven belägna socknar, nästan hvarje dräng försedd med svart frack; — pigorne någongång med klädningar af utländska tyger såsom thibet och bombasin. Framlidne Landshöfdingen, Amiralen Asch ling, ifrade under sin embetstid, för ett allmänt antagande af en enkel, nationell klädedrägt, men utan framgång. I sitt hvardagslif är Norrlänningen högst tarflig, då man undantager det allt mer och mer tilltagande dagliga bruket af kafle och socker, äfven inom torpareklasserne.
Vindraf', torr Vindrvfvor Vinsten, rå eller renad Vinstenssalt Visitkort Vismut Vi triol: grön . andra slag under åren 1858 och 1859 från 1860 års början Väfnader: Helsideu: Felb och Plys SammetAnm. Då hela ytan utgöres af Silke, bör väfnaden, ehuru frånsidan utvisar bomull, tullbehandlas såsom helsiden. Andra slag, Guldoch Silfvertyg derunder inbegripna: Qvantitet för Tullberäkningen. Införsels-tull. Riksmynt. R:dr öre. Viol-sirop; hänföres under Sirop. Vitriol-olja; se Svafvelsyra. Vagnmakare-arbeten, ej specificerade; hänföras under Slöjdvaror, ej specificerade. Valnötter; se Nötter. Vatten, Lukt-; se Luktvatten. Wau; hänföres under Färger, ej specificerade. Vax-ljus; se Ljus. Vicker; hänföres under Spanmål. Förslag till Tull-laxa. 517 —__ — Qvantitet för Införsels tuli Tullberäkningen. Riksmynt. R:d r öre. Väfnader: Halfsiden: Felb och Plvs 1 skalp. i 50 Andra slag: under åren 1858 och 1859 1 skålp. 3 75 från 1860 års början 1 skålp. 3 — Bomulls-: Felb och Plvs, äfvensom Fillar och Parkum . 1 skålp. 40 Gaze, Halflinon, Musslin, Nettelduk, Dimitvoch Batist 1 skålp. 1 — från 1860 års början: oblekta och ofärgade 1 skålp. — 40 blekta eller lärgade 1 skålp. olif 70 tryckta eller pressade 1 skålp. i: : — 90 Bomullsmed blandning till större eller mindre del af Lin eller Hampa: Andra slag tullbehandlas såsom lika beskaffade tyger af bomull allena. Ylle-: af ull allena eller blandade till större eller mindre del med bomull, lin, eller andra ämnen, utom Silke:
Man komme då att, si tillsägandes , endast Jar syns skull meddela fordringsegaren rättighet att hålla sig till gälderiärens person , eller att gifva med ena handen hvad man med den andra tager tillbaka. Utan att ovillkorligen förneka främmande rättsanstalters möjliga användbarhet i vårt land , håller Utskottet likväl före, att man i all lagstiftning, och serdeles i de ämnen, der lagstadganden ej kunna härledas från rena förn uftsgrunder, utan måste hemtas från hvarje lands och hvarje folks serskilda naturliga och oeconomiska förhållanden , bör ytterst varsamt begagna främmande Lagar till mönster för egna. Och sorn flera af de omständigheter, hvilka inverka på Engelska och Franska Bysättriingslagarnes anda och beskaffenhet , såsom rikare oeeonotniska källor och 12 LagZJtskottets Utlåtande N:o lGo.' ett, deraf beroende, val befästadt creditsystem , icke äro för banden i Sverige; så kunna ej nämnde Lagar, derföre att de äro lämplige i England och Frankrike, anses tjenlige för Sverige , der svagare tillgångar och ett deraf följande vacklande penningeväsende göra ett strängare bysättningstvång nödvän* digt för underhållande af förtroendet i penningeförhållanden. Någon jemförelse emellan bysättning och fängelsestraff kan lika litet anställas, som storheter af olika slag kunna med hvarandra mätas. — Man bör dessutom icke förbise , att bysättningstvangel är begränsadt genom det allmänna stadgandet i 8 Cap2 §. Ulsöknings-Balken , att den ej md för gäld bysättas, som gods i Riket eger, deraf han gälda och rätt göra kan , eller gitter sätta pant eller borgen , samt att undantag från denna regel , eller den strängare exsecutionsrätt, sorn medförer ovilkorlig bysättning, egentligen eger rum endast i fråga om löpande skuldsedlar.
Med stöd af den under jernvägsarbetet hittills vunna erfarenhet, torde kunna antagas, att icke blott ofvannämnde väglängd af 135% mil, ulan ock Norra stambanans fortsättning åt norr och vester bör inom en tid af 13 år, räknadt från och med år 1837, kunna fullbordas, men likväl endast under förutsättning att arbetet får samtidigt företagas och fortsättas å flera särskilda ställen, hvilket äfven af andra omständigheter påkallas. Den åsigt torde nemligen numera temligen allmänt hafva gjort sig här i landet gällande, att transito-rörelsen eller förbindelsen mellan de begge slutpunkterna af en bana, som förenar betydligare importeller export-orter, är af en underordnad vigt i jemförelse med rörelsen å banans inre delar och isynnerhet å de yttersta delarne deraf. Oberäknadt att således genom samtidigt arbete å särskilda punkter af en bana de fördelar, jernvägs-rörelsen medförer, kunna skyndsammare komma (lera trakter till godo genom deras förbindande med andra för deras rörelse vigtiga orter, åstadkommes derigenom alt penningarne och orhetsförtjensten jemnaro fördelas, att lättare tillgång å arbetare och dragare berndes, samt att materialier och instrumentalier för arbetet, äfvensom föda och husrum för arbetarne, med mindre svårighet och utan särdeles stegring i pris erhållas. Dessutom måste Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. N:o 26. i betraklanile lagas, alt, i anseende till sommarens korthet, vissa svårare arbeten, isynnerhet sådana sonr erfordra murning, såsom viadukter, broar och kulvertar, hvilka arbeten, äfven med full tillgång å penningar och arbetsfolk, ej kunna på en trång lokal utöfver en viss grad fortskyndas, måste i god tid, om än på vidt åtskiljda ställen, företagas, för att inom den för hela jernvägs-systemets fulländning afsedda tid medhinnas.
Bondeståndet återlemna ifrågavarande motion; Med anmälan det Utskottet framdeles, i samband med Lånerörelsen, skall taga under be - Banko-Utskottets Memorial N:o 7. 3 pröfvande förslaget, rörande flere Låne-Kontors inrättande, hvarom åtskilige motioner i öfrigt till Utskottet inkommit. Stockholm den 9 Januari 1851. x\:o 6 Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Jan. 1851 kl. 2 e. rn. Memorialmed återlemnande af Petter Petterssons motion. Till Utskottets handläggning har Hederv. Bondeståndet remitterat Riksdagsfullmäktige!! Peller Petterssons från Jönköpings län motion, deruti hemställes, att, i stället för Stamboksoch Kollekt-medel, amorterings-lån mätte beviljas i och för kyrkobyggnader, eller att uppbörden af sådana medel hädanefter må annorlunda besörjas; dock, enär Ranken numera icke tillhadahåller lån till kyrkobyggnader samt motionen i öfrigt innefattar en fråga, hvaröfver det icke tillkommer Utskottet alt afgifva yttrande, anser sig Utskottet böra, på grund af 44 § 3 mom. i Riksdagsordningen, till Hederv. Bondeståndet återlemna ofvanomförmälda motion. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Jan. 1851 kl. 2 e. rn. Memorial, i anledning af vackt fråga om förekommande af felaktigt silfvermynts utlemnande till allmänheten. Uti ett inom Hederv. Bondeståndet afgifvet och jemte Protokollsutdrag af den 23 De-* cember nasti, år till Utskottet remitteradt anförande har Riksdägsfullmäktigen A. W. Svart* i Banko-Utskottets Memorial N:o 7. ling från Östergöthlands län framställt anmärkningar dervid, att felaktigt tillverkadt silfvermynt ufkommit i allmänna rörelsen, samt begärt, att vederbörandes synnerliga uppmärksamhet å detta förhållande måtte fästas. Med anledning häraf får Utskottet meddela, att, efter hvad 24 § i Bankofullraäktiges vid denna riksdag til!
Läkaren lät i stället henne förstå, att badsällskapet tröttnat vid de störande uppträden, hon sjelf så ofta förorsakade, icke minst vid table d ' höten, der hennes inpass i samtalen alltid voro af den art, att de väckte missstämning hos alla. Moster Vidolfa var vittne tiil denna lexa och blef högeligen rädd för de följder, Ruths uppträdande kunde ådraga henne sjelf. Hon grep till enfaldiga förmaningar, hvilka af Ruth besvarades med bitande hån; mostern tvådde sina händer inför den qvinliga delen af det finare badsällskapet och reste. Ruth kastade sig i den lysande enkans armar; de två flyttade tillsamman i denna senares bostad. Länge hade den sysslolösa badsocieteten undrat öfver, att denna dam dragit sig tillbaka till en så stilla plats och ej der sökte umgänge med någon annan än Ruth. Nu, en vecka efter fröken Vidolfas afresa, kom förklaringen. En utländsk celebritet, som öfvergifvit sin hustru och sina två barn, uppenbarade sig plötsligt på platsen, blef kallt emottagen af » S:t Peter » och afreste efter ett par dagar. Samtidigt med honom lemnade enkan och Ruth platsen; det var ingen hemlighet, att denna senare åtagit sig att vara » hedersvakt » hos detta par, som i Paris skulle afvakta den tid, då han kunde ingå ett nytt äktenskap. Två år derefter sammanträffade jag med fröken Vidolfa på en ångbåtsresa till Stockholm. Till min förundran böljade hon genast tala om Ruth och hennes uppträdande vid badorten. Herrar tycka ej om, att damer täfla med dem der vid lag », sade hon blinkande och med munnen så nära mitt öra, att jag kände en obehaglig fuktighet af hennes andedrägt. » Ni vet naturligtvis, att Ruth återkommit från utlandet och är bland en mängd sökande till föreståndarinneplatsen i institutet för högre bildning — ja, ni vet ju nog, hvad det egentligen heter. — Ruth hade de högsta betygen, hade rest, känner en mängd framstående personer. — Sjelfve » S:t Peter », ni minnes, har gifvit henne sitt förord. Ja, ni vet naturligtvis detta och äfven, att jag alltid trott, att Ruth borde bli uppfostrarinna.
Betänkanden. efter förtjenst å arbete, äger det företrädet, att mera än något annat närma sig rättvisan, då det bestämmer hvars och ens andel i bidraget till Statens underhåll efter de fördelar han der« af hämtar. Det har ingalunda undfallit BevillningsUtskottets uppmärksamhet, att denna beskattning skulle ännu närmare uppfylla sitt ändamål , om den i allmänhet kunde lämpas efter hvarje medborgares behållna inkomst i förhållande till dess förmögenhet och rörelse, men då erfarenheten redan lärt , att ärlighet i uppgifter icke alltid kan påräknas, att forskningar och undersökningar härom merendels misslyckas och alltid blifva förhatlige , att den i sin uppgift sanne medborgaren måste vidkännas , u* tom egne bördor, äfven dem den bedräglige kastar af sig, och att mången ej förmår att med tillförlitlighet uppgifva afkastningen af dess förmögenhet , har Utskottet vid denna Bevillnings åläggande ansett betänkligt att afvika ifrån de beskattningssätt i dessa delar, som i atdra Art. af 18 12 och 1815 årens BevillningsFörordnin' gar äro antagne. Vidare har Utskottet fästat sin uppmärksamhet på den i 1812 års BevillningsStadga ålagde, men i den af år 1815, uteslutne afgift för öfverflöd. Utskottet har dervid väl å ena sidan, i öfverensstämmelse med de till sistnämnde åtgärd nyt jade skäl funnit , att en sådan utgift å den inhemska industrien möjligen skulle kunna leda till dess förminskande, och att utländska öfverflödsvaror egentligen böra träffas af en förhöjd SjöTull och sålunda äfven falla BevillningsUtsk.
Följden häraf är: alt befälets (ledarnes) antal obehöfligt förökas på bekostnad af de verkligt stridandes; alt Underofficerarnes afsedda närmare upsigl öfver truppen förfelas och öfverflyltas från dem på korporalerne; att sluteligen nämnde personers ekonomiska ställning är den mest beklagansvärda, dels derigenom att de genom sin yttre utstyrsel och de anspråk, som härifrån härflyta, tvingas till en under andra förhållanden obehöflig lefnadskostnad, som vida öfverstiger inkomsterna, dels derigenom att de sakna allt tillfälle medan de tjena, att genom biförtjenster bidraga lill sin utkomst, dels sluteligen derigenom, alt de äro utan all framtid. Att det är om desse Underofficerare (Sergeanter) jag talar, som äro utan all enskild förmögenhet och utan allt hopp om befordran, och ej om de unge män af börd och förmögenhet, som under ett ä två år, för syns skuld pådraga Underofficersrocken för att derefter utbyta den mot Officers-epålelterne; förstås af sig sjelft. Betraktar man i motsatts härmed korporalerne; den bättre lottade och mindre ekonomiskt bekymmer medförande samhällsställning de innehafva; huru mycket truppens goda hållning, disciplin och tjenstbarhet på dem är beroende; deras mångsidiga användbarhet i militäriskt hänseende, samt slutligen hvad de för närvar, äro och hvad de kunna blifva med högst obetydligt för - Den 11 Januari. lil bättrade villkor och hvarpå Art:ts l:a Konstaplar lemna ett så vackert och aktningsbjudande exempel, så vågar jag hysa den förmodanx att min åsigt, att indraga en större del af nu befintlige Underofficers-befattningar i stället för att tillskapa nya, icke ogillas; att jag bestrider de för Wermlands Fältjägare-reg:tes förvandling till en bataljon erforderliga öfverflytlningar och jemkningar i detta regrtes närvar, anslag.
Elektorerne böra, vid samma tillfälle, dö de Justitie-Ombudsmannen utse, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denna embetsman erfordras, atl honom efterträda, i fall han, innan den nästföljande Riksdag, skulle med döden afgå, samt att utöfva embetet under den tid Justitie-Ombudsmannen kan vara af svår sjukdom eller annat laga förfall derifrån hindrad. I händelse Justitie-Ombudsmannen vid samma Riksdag, under hvilken han blifvit vald, afsnger sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgår, skola Riksens Ständer i Embetet genast insätta den man, som de till hans efterträdare utsett. Skulle Justitie-Ombudsmannens utsedde efterträdare, under påstående Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller i Justilie-Ombudsmans-Embetet insättas, eller med döden afgå, utväljes, på ofvan stadgade sätt, en annan behörig man i hans ställe. Inträffar något af % • i*i dessa fall emellan Riksdagarna, skall Riksens Ständers rätt härutinnan, genom deras Fullmäktige i Banken och Riks gälds-Kontoret, ulöfvas. I händelse Justitie-Ombudsmannen under det Riksens Ständer äro församlade, afsäger sig det giilds-Konloret, utöfvas. § 400. Justitie-Ombudsmannen åligge, att Justitie-Ombudsmannen äligge, alt vid hvarje Riksdag till Riksens Ständer vid hvarje Lagtima Riksdag till aflemna en allmän redogörelse för sin förvaltning af det honom förtrodda Embete, samt deruti utreda Lagskipningens tillstånd i Riket, anmärka Lagarnes och Författningarnes brister och uppgifva för — och afgifva förslag till deras förbättring. Vare han ock slag till deras förbättring. Konstitutions-Utskotlets Memorial M 2. skyldig att emellan Riksdagarne årligen ett Utlåtande öfver dessa ämnen genom trycket kungöra. § *03.
D. §fter förnyad föredragning af Consiitutions-Utskottets den 12 dennes pä bordet lagda - Den 15 October. 248 da Betänkande, med uppgift af de wid sä wäl sistledne, som innewarande Riksdag gjorda och af Utffottet tillstyrkta förslag till förändringar i Tryckfrihets Lagen, beslöts det skulle, jemlikt Grundlagens föreskrift, afgörandet häraf till nästkommande Riksdag hänjkjutas. Dr supra. Cx ?rotocollo f. O. Valelius. Utdrag af Borgare. Ständets Protocoll wrd^ Urtima Riksdagen i Orebro den 15 Ocrober 1810. S. D. föredrogs ä nyo och bifölls Lag-Utstoltets yttrande af den 5 i denna mänad, angäende den af Herr Häradshöfdingen Manner stam gjorda motion, om uppgifwande af en arbets.method för Lag-Comiteen. Dr supra. klx ?rotocollo O. Valerius. Utdrag af Protokollet, hältet hos Bonde-Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 15 October 1810. S. D. 3nstämde Bonde-Ständet i det beflut Högloft. Ridderffapet och Adeln, dm 13 i denna 846 Den iZ October. mänad fattat, och, genom Protocolls-Utdrag, jemte inbjudning att sig deruti sörena, Bon. de-Ständet meddelat: alt en Medaille, tilt uttryckande af Nationens saknad wid förlusten af Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen Carl August, skulle, pä Riksens Ständers Banques bekostnad, fläs af lika storlek med den, som präglades öfwer Hans Kongl. Höghets tillväljande trll Thronföljare. l-ck supra. Lx Lrotocollo 6sbrie1 Oämsrm. Utdrag af Protokollet, hältet hos Bon de-Ständet wid Urtima Riksdagen i Arebro den 15 October 1810.
Da Rikets Ständer wid sista Riksdag förklarade sig, i följd af Allmänna bristande tillgångar, icke kunna bifalla Kongl. Majus framställning om ökadt anslag för lättade watten-communicationer och andra arbeten af allmän nytta, hwartill endast 50,000 R.dr ärligen blefwo fortfarande anwiste; sä hafwa dispositionerne ä detta anslag mäst inskränkas till de angelägnaste af redan päbörjade eller tillämnade företag, ehuru icke utan saknad för Åtskilliga locala interetzen. Efter erhällen del af Rikets Ständers i berörde afseende fattade beslut, ansäg Kongl. Maj:t lämpligast att läta, för anslagets anwändande under alla ären ifrän och med 1835 till och med 1839, upgöra en allmän plan, hwilken sedermera blott i wika delar undergätl jemkning. I öfwerensstämmelse härmed, och under iakttagande af de af Rikets Ständer wid anslaget fästade Vilkor, hafwa följande arbeten blifwit deraf understödda, nemligen: Säffle Canal och Slutzanläggning; Carlstads hamn, Canaloch Slutzanläggning; Jönköpings hamnbygnad; (RiksdagsrDerStttlse, i8i«). ^0 Upmuddringar i Köpings a, i Stäntan, i Enköpings a, samt tvid Almar Stäk; Dragwägs anläggning wid Skoghall. Hwarjemte mindre summor blifwit anwända, dels till underhall och fullbordan af särskilda äldre anläggningar, dels till kostnader wid undersökningar om nya communications-leder. Ombyggnad
Nådigt bifall till underdåniga hemställningen; och har Justitice-Cancelleren yttrat, att han, i likhet med hvad Advocat-Fiscals-Embetet i Götha Hof-Rätt uppgifvit, samt ej mindre denna än Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge, äfvensom åtskilliga Ledamöter i Svea Hof-Rätt vitsordat, ansåge bristen på bestämdt stadgande för måls bevakning vid Lagmans-Rätt, medföra flerfaldiga olägenheter, dels genom tidspillan och deraf förorsakad kostnad för Domhafvande, Nämnd och Parter, dels ock' genom störandet af nödig ordning i rättegångs-sättet; i följd hvaraf och på det ej a£ Parterna och deras Fullmägtige må bero, att efter behag uppehålla och fördröja afslutandet af LagmansTing, Justitias-Cancelleren funne inskränkning nödig uti Parternas rättighet, att, ända intill dess Tinget aflyses, få deras talan anmäla; likväl med afseende derå, att, vid Domstolar, i4 Bil. till K. M. Nådiga Fropos. IV.-o 58. hvilka blott viri vissa tider sammanträda, och dit rättsökande från mer eiler mindre spridda orter samlas, fatalie-tiden ej syntes böra vara lika inskränkt som vid ÖfverDomstolar eller Stads-Rätter , trodde Justitiae-Cancelleren ett sådant tillägg i Lagen lämpligt: att af Parter, sorn vilja vidLagmans-Ting deras vad fullfölja, eller ock Svarande-talan bevaka, de förstnämnde borde, å någon af de för skriftvexling utsatta dagar, dem Lagmannen skulle ega att vid Tingets början till antal, dock aldrig under fyra, bestämma, deras kärandetalan fullfölja, samt de senare, eller Svaranderna, inom samma tids utgång, sig, till sin rätts bevakande, anmäla, allt vid påföljd att eljest hafva deras talan förlorat; hvarjemte det skulle åligga Lagmannen, att å irsta Rättegångsdagen, genom anslag å Rättens dörr, inställelsedagarnes antal kungöra; dock som Lagen i i2Cap. 2 §.
Sedan sålunda både de till Stats-regleringen hörande poster och de summor, som nyssnämnde förskotts-räkning upptager, blifvit skiljda — 6 — från ofvanstående Sammandrags 3:dje kolumner och tili sina behöriga räkningar förflyttade, återstå af de i samma kolumner för år 1842 upptagna belopp: uti Debet endast 55,929 Rdr 14 sk. 8 rst., öfverlåtelse tili Riksgäids-Kontoret, 6,800 R:dr, levereringar, samt återstoden af utgående balansen; och i Credit återstående delen af ingående balansen samt 22,800 R:dr, levereringar; Och när vidare från de, såsom levereringar upptagna, belopp, uti Debet och Credit afräknas 6,800 R:dr, hvilka egentligen icke behöft vara uti kapital-räkningen synliga, skulle grundfondens räkning komma att för år 1842 erhålla följande utseende: Debet. Balans till följande år : Det i ofvanstående sammandrag upptagna beloppet 4,291,634: 42. 4. efter afdrag af deri inbegripna restantier för flera år, som tillhöra Stats-regleringen, 588,835: 35. 6. samt fiterdebiterade förskotter. Credit. Balans från föregående året: Det i ofvanstående Sammandrag upptagna beloppet 4,316,431: 29. 4. efter afdrag af deri inbegripna restantier för flera år, tillhörande Stats-regleringen, 524,703: .36. 2. samt återdebiterade för skottsutgiftcr 212,959: 3. 9. ^ ^ 3g n elier 3,608,768:37. 5. ^ 3 Inkomst: Förökning uti det bokförda grund-kapitalet, genom intagning i Riks-Hufvudboken af medel, som af Kongl. Fångvårds-Styrelsen förvaltas, till ett belopp af 16,000:
Uppläst hos Ridd. och Adeln den z !Aug. Preft-Ständet den ; , » Borgare-Siändctd-z » Bonde-Ständet den z , - ^ Riksens Ständers Stats - Utskotts Betänkande, j anledning af Long!. Maj.cs L^läd g r Skrifwelse till Stats Utskottet af den 28 Juiri »812, angäende uppragande af inhämska Län för Exera - Ordinarie behof. ^i!I Riksens Ständers Sats-Utskott har Kongl. Mast i Nader aflätit följande S jr ifwe'se: "Genom Nådiga Skriswclscr till Riksens Ständers Hemliga Utskott den iz:de nästwikne Mai och till Deras StatS, Ujssotl den z:dje derpaföljande Junii, framstälde Kongl. Majs t hwad som, med afseende pa Rikets fö:hollande r till wländsta Magret och i följd af Dess inwärtes ställning Kongl. Maj-.t ansag till widtagande nödigt i fragan om Ri - 2ZI8 Den Z Augustt. "Det är med en sann tillfridsställelse som Kongl. Maut erfarit att Desi oaflätliga omsorger för Rikets sjelfständighet och anseende samt Swensta Folkets dermed förenade walford, rönt, hwad de förtjcnat, Riksens Ständers tacksamhet och det förtroende, som, ienfraga afdenna sarssilda och grannlaga bestaffenhet och wigt, för stadgandet af Riksens Ständers besiut erfordrades." "Stora hwälfningar hafwa sedermera inträffat. Med den hastighet, som utmarker hwarje steg af en del Continental, Magters radande Politik, utwecklar sig händelserna allt mer och mer, och den iverkan Kongl. Majit förutsett, stu!!e i följd deraf uppsta pa Sweriges yttre Sratsförhällanden, äräfwen nära för handen."