Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
J9 det varit Från dessa, genast genom trycket allmängjorde, förklarande» som en rigtning erhållits att efter individuell godtfinnande kunna framställa Rikets Ständers bestämda stadganden såsom vilkorliga och underkastade tillfälliga uttydning;»-; hvarigenom, i och med detsamma, en väckelse blifvit gifven för dem, hvilkas interesse» och önskningar stodo i strid med de fattade besluten om penningeväsendets ordnande, att, genom ett methodiskt bearbetande, tillvägabringa ett lägre och lägre sedelvärde i förhållande till det utländska myntet, dymedelst bereda ett uppskof, hvarpå förut knappast någon tänkt och äudlligen, i grund deraf, framträda med det påslående, att Lagar, ehuru i behörig 01 dning stiftade och af Konungen sanctionerade, vore att anse som en nullitet, sedan de, genom inträffade förhållanden, måst under någon tid sakna tillämpning. Äfvensom Grefve von Schwerin fästat i832 års Revisorers uppmärksamhet på den af honom lill Banco-Fullmägliges Protocoll för den 29 December 1831 afgifne, här ofvanomförmäld.*, reservation, uti hvilken Grefven,— jemte förklarande, att, om det sätt, hvarpå pluralileten af r83o års Revisorer sökt att främja den beslutade realisationens fortgång, finge räknas bland antalet af timade olyckor, Grefven icke förmått upptäcka någon, som, i hänseende till sina möjliga följder, kunde kallas större, anmält att, bland åtgärder eller rättare bland underlåtenheter, hvilka Grefven, för sin del, hufvndsakligast tiliskrefve att de uppdrag, som Fullmägtige af Rikets Ständer einottagit, icke blifvit inom bestämd tid utförde, vore den ena, att
Förvisso, svarade mäster Sigfrid, hafva de ädle herrar icke visat oss nåden tillstädesvara för min ringa persons skull, utan af kristelig barmhärtighet för de elända på jorden. Intet vissnadt löf i en vinterdrifva är mera hjälplöst än dessa fattiga barn, hvilkas okända moder i går afton blef kullriden af ryttare på landsvägen och till följd däraf miste sitt lif, när hon gaf barnen deras. Hvad är detta för käringprat? snäste herr Åke med rynkade ögonbryn. De läppar som sagt det äro stumma för alltid, genmälde den gamle pastorn lugnt, men man visar dock aktning för en döendes ord. Behaga nu de ädle herrar närvara som vittnen, skall jag döpa barnen och vara så kort som min pligt tillåter. Det är tvillingar, en gosse och en flicka. Dordej, bär först fram gossen! Mäster Sigfrid behöfde ingen handbok, han kände sin dopritual. Herrarne intogo sin plats bredvid torparefolket och tullnären. Barnen vattenöstes med få, men kraftiga ord. Jag döper dig, Ben-Oni, smärtans son, under bön till Gud, att din fader engång må kalla dig Ben-Jamin, lyckosonen. Jag döper dig, Hagar, ty du äst en främling på jorden. I Guds, i Fadrens, Sonens och den Helige Andes namn. Amen. Herrarne hade visat sig tålmodige. Anblicken af dessa vackra, späda barn, så skyddslöst utkastade i den oblida världen, hade ej lämnat världsmannens, ej ens krigarens hjärtan känslolösa. Aldrig hade herr Åke, ogift och barnlös som han då var, egnat den aflägsnaste tanke åt något så värdelöst som ungar i linda. Men hvarför skulle just hans hästar och ryttare, kanhända hans egen bruna klippare, beröfva dessa värnlösa deras enda stöd? Ja, hvem bad en landstrykerska springa i mörkret för hästfötterna? Men att det dock skulle vara just dessa barnens fattiga mor ... Herr Åke lät förnimma något under mustascherna: Jag tager pojken till min och skall göra en bra soldat af honom. Sköt om honom, tills han får ben att klifva i sadeln, och skicka honom sedan till mig!
Ridderffapet och Adelns Ledamöters Miväqnar Llser klsmwx. -MM,'e r ^ Den 7 December. 479 Pa Högwördige Preste, Ståndets Ledamöters »vägnar Ib. Weiäman. Pä Wällofl. Borgare-Srandets Ledamöters wägnar 6srl. Pä Hederwärda Bonde-Ståndets Ledamöters wägnar ^sok. Ericsson. K. ^roäeliur. Begärdes pa Bordel. Uplästes följande ifrän Stats - Utskottet inlämnad! wördsamk Memorial sa lydande: , Wördsamt Memorial! Högloft. Ridderffapck och Adeln har till StatsUtstottetS utlåtande behagat remittera Herr Landshöfdingen och Riddaren sk 8ebenbom8 Memorial, deruti han anhaller, att som den indeldte Landshöfdinge lönen i Stockholms Län, med Respenningar samt Hushyremedlen äro till Kongl. Mast och Kronan indragne, samt kill Kongl. Stats-Contoiret inga; men.han deremot i likhet med sin Företrädare i Embetet, endast åtnjuter en contant lön as l,o87 R:dr. 8 sijämte 412 R:dr. 40 si. i Resepenningar och §oo R.dr. uti Hushyra , sa för Landshöfdingens bonings som nödige Em bets» - 48<v Den 7 December. bcc?rrun etter Mhopa > R:dr^ som l närwarands kids dyrhet, f^oia wara högst otillräcklige, oaktadt pen wa!l lo.! fwekiga kesna>> p Hay altsa mätte sa komma j älNjittmrde af den workeliga Landshöfdinge ' lönen med arföljunde fömraucr.
I fråga om direct beskattning å Capital, och i sammanhang dermed Erik Nilssons' från Norra Jemtland motion, angående förändring i bestämmelsen om bevillningsafdrag å ränta för skuld, liar en värd Ledamot inom Högvördig» PresleSiåndet beklagat att Utskottet ej förmatt utfinna ett ändamålsenligt sätt till nämnde beskattning, under yttrad förmodan, att vid många tillfällen Capitalistens egen uppgift eiler bans lefnadssätt samt, vid andra, Låntagarens anmälan eller Taxeringsmännens kännedom om förhållandet kunna tjena lill ledning, äfvensom en Ledamot inom Vallo fl. BorgareStåndet ansett Erik Nilssons förslag om bevillningsafdrag, förtjena ali uppmärksamhet, såsom ett ojufäglikt sätt, att i beskattningsväg åtkomma Capitalisten, hvilken, genom en sådan indireet räntenedsätt11 ing, skulle måhända förmås, att sjelf i industriel väg, använda sina penningar, då dessa, genom sig sjelfve, icke voro så prodnetive* Utskottets, i denna fråga, redan meddelade Utlåtande, ådagalägger nogsamt, att de till ändamålets befrämjande nppgifne, kända utvägarne , icke varit af Utskottet förbisedda y fastän de, efter Utskottets bedömande, ej funnits ledande lill åsyftad påföljd: och då Utskottet i öfrigt betvillar att Capitalen genom den af Eric Nilsson föreslagne indrrecta räntenedsättning, skulle blifva tillgängligare för industriel* företag, hvilket deremot hufvudsakligen torde kunna förväntas af mera stadgade financiel* förhållanden inom landet, sä finnér UtskoLtet icke skäl alt frångå hvad UlskoLtet i detta afseende redan yttrat.
Att ofvanstående 60 särskilte bevis äro till sitt hufvudsakliga innehåll instämmande med oss föreviste originaler; det varder härmed intygad t. Stockholm den t December 1828. O. D. Grundal j vice Notarie. P. ti. Lindien> Notarie. Utom de ofvan antecknade, hafva äfven flerfalldige personer, efter ordination af Läkare, med fördel begagnat Electrici teten - Den 8 December e. m. 209 telen hos mig, för åtskillige sjukdomar; såsom gikt, hufvudoch öron värk, döfhet, ögonsjukdomar, lamhet, frossa, nervsjukdomar m. m. Antalet af dessa personer utgör tillika med de ofvannämnde 324. Stockholm den i December 1828. J. Godlund, Fabriksidkare. Afskrift. På begäran af Herr Fabriqueur J. Godlund hafva undertecknade öfversett åtskillige för närvarande fyra stycken af honom sammansatte Electricitetsmachiner med dertillhörande Laddflaskor, Isoler-pallar m. m. och befunnit desse Machiner äga en utmärkt styrka, enligt deras construction och således fullkomligt tjenlige, så väl för experimenter, som till medicinskt behof. Stockholm den 20 December 1827. C. E. Collin, Joli. Hofgren, Optisk Instrumentmakare. Matematisk Instrumentm. (L. S.) (L. S.) Likheten med Originalet betyga P. //. Lindien, O. D. Grundal, Notarie. vice Notarie. Undertecknad iråkade en svår belägenhet den g sistlidne September. Utan att känna minsta sjukdoms-symptomer begaf jag mig till hvila om aftonen och sof lugnt liela natten, men vid uppstigandet påföl3 H. i4 i 2 10 Don 8 December e. m. jande morgon, befalis min vansta arm alldeles förlamad att ej minsta känsel var uti bonom. Uli denna svåra belägenhet bad jag min hustru hjelpa mig med påklädandet, då hon tröstade mig och sade, att armen säkerligen var bortdomnad och går väl plågan snart öfver, men förgäfves; det hlef ej någon bättring, utan fortfor lamheten.
St:V beviljas att, till ofvanberörde Fästningsbyggnader och Förrådernes behöriga coinpletterande, för en gång utgå. 26:0 Lif Munderingen för Indelta. Infanteriet har förut varit stäld på 4- års brukningstid, i hvilket afse - 218 Stats-Utskottets ende Kronans årliga hälft af Kostnaden derföre varit anslagen med g5,ooo R:dr; men sorn K. M:t i Nåder ansett, att brukningstiden kan förlängas till 4 år, har Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit Anslagets nedsättning till R:dr 71,000: — - Härvid har, hos H. R. o. A., Frih. Anckarswärd, Carl Henric, anmärkt: att brukningstiden borde utsträckas till 8 år; att Armeen ej behöfver vara i så utomordentligt förträfflig hållning i detta fall, hvilket så obeskrifligt inverkar på kostnaderna för landet; att det är just i denna omständighet man bör söka åstadkomma besparingen; samt att BeklädnadsCassorne äro öfverfylde af Tillgångar och mångå Regementer hafva genom nya Beklädnadsstadgan fått vidkännas betydliga kostnader, hvilka blifvit dem med ett penndrag påförde, tvärtemot IndelningsVerkets hufvudgrunder och ingångna Contracters ordalydelser, derigenom att de fått åligganden sig gifna, som icke varit deras skyldigheter, ett förhållande, som också inträffat vid Nerikes Regemente. Äfvensom, hos Hederv. BondeStåndet, Riksdagsmannen Nils Månsson från Malmöhus Län väckt motion om Beklädnads brukningstidens utsträckande till 6 år för de i Skåne förlagde Indelta Regementer. — Då Stats-Utskottet trott sig ej tillkomma, att upptaga och pröfva de härvid öfverklagade missbruk, får Utskottet, åberopande i öfrigt dess i förening med Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet i detta ämne afgifne Betänkande, tillstyrka: att hvad K.
Föredrogos ater och biföllos Ståts-Utskottets Betänkanden a-f den a6 Juni, sorn den 2 8 lades på bordet, angående 1:0 Tillökning i de Kongl, och Eursteliga Hofvens Stats-sumrnor, och 2:0 Stats-sumrna för Hans Kongl. Höghet Ärf-Prinsen Oscar, i händelse Hans Kongl. Höghet skulle innan nästa Biksdag sig förmäla. •Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Körcdrogos å nyo och biföllos StatsUtskottets den 28 Juni på bordet lagda Betänkanden 1:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Bernis* uppå Dess Befallningshafvande* i Örebro Län hemställan om ersättning för Mantalsskrifvare - provision år 1813, dateradt den a o Juni. 2:0 Af samma dag, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Utlåtande om förra Mantals-Skrifvaren Åkerströms lön och pension; och 3:0 SO Den s Juli< 3:0 Äf den 27 Juni, angående sökt anslag af Taffelpenningar för Presidents - Embetet jiongl. Kammar-Rätten m. m. Ut supra. * Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. o s.?r>. A fiyö förediögos Uag-Utsk<Jttets 3:ne Memorial, hvilka den 28 Juni'lades på Vordet: 1:0 Af den 25 Maj, om lösen för Utslag ■i Anmärkningsmål; 2:0 Af den 14 Juni öfver anmärkningar emot Eetänkandet, rörande Justitite-Omlbudsinansberättelsen; och 3:0 Af den 17 Juni, angående Wermlands förläggande under Svea HofRätts jurisdiction in. m. Hvilka Memorial till alla delar biföllos. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. T).
Råg 4,870 „ Korn, Hafre, Ärter och Vicker, tillsammans 2,061 Mjöl och Gryn (mest hvetmjöl) 1,207 Är 1845: Hvete 35,605 tunnor. Råg 8,421 „ 25,068 tunnor. Korn, Hafre, Ärter och Vicker Mjöl och Gryn (mest Hveteoch Rågmjöl) År 1846: Hvete . Råg 3,595 8,497 56,118 tunnor. 7,121 tunnor. 37,427 „ Korn, Hafre, Ärter och Vicker 40,358 „ Mjöl och Gryn (mest Rågmjöl 21,482 „ 1QQ88 tunnor. Tillsammans 187,574 tunnor. De från riket utförde qvantiteter af spanmål hafva deremot under dessa tre år varit följande: Hvete 19,123 tunnor. Råg .. 12,345 „ Korn, Hafra, Ärter och Vicker 269,470 Kongl. Maj:ts Nåd. Hvete 474 tunnor. Räg 8,499 „ Korn, Blandsäd, Hafre, Arter och Vicker 334,439 „ Mjöl och Gryn af diverse sädesslag 392 „ 343.804 tunnor. Hvete 840 tunnor. Räg 21,549 „ Korn, Hafre, Ärter och Vicker 183,001 „ Mjöl och Gryn af diverse sädesslag Tillsammans 852,232 tunnor. Under ifrågavarande tre år har sålunda utförseln af spanmål öfverstigit införseln deraf med 664,658 tunnor; och ehuru häraf den slutsats kunde dragas att spanmålsbristen inom riket i allmänhet ej skulle varit så stor, att de många allmänna och enskilda undsättnings-åtgärderna till afhjelpande deraf påkallats, var likväl dessa åtgärders nödvändighet af för handeln varande förhållanden o> edersägligen ådagalagd.
Hvad först den sista anmärkningen beträffar, som blifvit gjord mot Utskits tillstyrkande—den att det skulle utgöra ett ingrepp i konungamakten, så behöfver jag väl endast åberopa ordalagen i K. M:s egen Propos., der det i pag. 36 säges: »och tinner K. M, för öfrigt, på de af Dep:ts-Chefen anförda skäl, lämpligt att af ofvannämnda, för per sonalens öfning beräknade summa, 700.000 rdr, årligen afsättas för yttre sjöförsvarets behof, hvari äfven expeditioner till handelns skyddande ingå, 590,000 rdr, och för det inres 110,000 rdr.» I enlighet härmed har Utsk:t i det närmaste i samma ordalag tillstyrkt samma fördelning. Det kan väl icke kallas ett ingrepp i konungamaktens rättigheter att tillstyrka bifall till 566 Den 18 April e. m. hvad Konungen sjelf föreslagit. Helt annat vöre det, om man, som vid förra riksdagar stundom inträffat, uppställde ett eller annat vilkor för anslagen, hvilka vilkor verkeligen afsågo ett inskränkande; men då det här blott är fråga om att gå Konungens önskan till mötes, tror jag det är att vara mera rädd för saken än Konungen sjelf, eller, med andra ord, att vara mera konungsk än Konungen sjelf, om man deruti ser någonting farligt. Hvad sedermera beträffar sjelfva anslaget, så talar man om att bevilja detsamma, med vilkor att dermed icke för framtiden må afses någon delning af flottans officerskorps —; men det förefaller mig, som om just detta vilkor innefattade ett ingrepp i konungamakten, emedan denna fråga ännu icke varit före, att man således på förhand vill inskränka K. M:s beslutande rätt i saken.
Hf Herr Leffler: att till förekommande deraf, att ekbark, sorn vore ett råämne, af hvilket vi inom vårt land för en duglig läderberedning äro i stort behof, icke matte genom ingen eller alltför ringa tull blifva så godt som bortskänkt till utländningen, en lämplig tull må läggas å den ekbark, sorn utföres, så pass hög, att Riket niå hafva någon mera ersättning för densamma än det låga pris, som utländningen nu för densamma betalar. Vid remiss af en inom Vällofl. Borgare-Ståndet af Herr Leffler äfven väckt motion, angående förbud emot åtskillige öfverflödsvarors införande m. m., hvilken, i sammanhang med öfrige i samma ämne väckte motioner af Herr Prosten Öhrnberg, af Riksdagsfullmägtige Nils Månsson från Malmöhus och Lars Larsson från Elfsborgs Län, Utskottet i serskildt yttrande torde få besvara, hafva flere af Vällofl.
Visserligen är det sanni, att åtskillige tidningsredaktörer kunna taga del af motionen, och att den derigenom sprides i landsorterna, samt alt de personer, som läsa tidningar, sålunda fa känna den; men vi veta nogsamt ali inom den Svenska representationen finnes ett Stånd, som föga befattar sig med tidningsläsning; det kunde då vara nyttigt, ja l. o. m. nödigt att desse personer kunde fä del af motionen, och lemnäs tid att, jemte sjelfva lagförslaget, begrunda densamma, och sålunda sättas i tillfälle att, som det höfves en afdelning af den Svenska representationen, rätt bedömma denna vigtiga fråga. Jag fortfar derföre med min anhållan om motionens tryckning, och jag anser kostnaden för Ridd.kassan vara ringa i jemförelse med den nytta, som motionens tryckning säkerligen skulle komma att medföra. Hr Åkerhjelm, Joli. Carl: Jag anhåller att R. o. Ad. behagade afslå det väckta yrkandet om tryckning utaf Hr Rääfs anförande, af det skäl, att jag anser att ett så beskaffadt beslut skulle innebära en pä förhand afgifven opinionsyttring för de gjorda anmärkmne emot det nya lagförslaget, redan innan detsamma hunnit alt af LagUtsk. pröfvas. Frih. Raab, Adam Christian: Afven jag år bland dem, som med mycken uppmärksamhet afhört Hr Rääfs utmärkt väl författade anförande och har, om ock ej delande Hr Rääfs åsigter, likväl fägnat mig åt att finna, det olika meningar i denna fråga blifvit uttalade, hvilket jag i allmänhet anser vara af särdeles vigt, då man år i begrepp att vidtaga så vigtiga reformer, sora ifrågavar. Men jag kan icke annat än i högsta måtto atskyrka ett så beskaffadt beslut, som det Hr Printzenskjöld föror - Den 18 December f m. dal, nemi. alt R. o. Ad. skulle på sin bekostnad lala trycka nu ifrågavar. anförande, att utdelas så väl lill Slåndets ledamöter, sorn lill de öfriga Stånden.
Sist får jag erinra om Götheborgs beredvillighet att efter förmåga bidraga till Staten. Med förbigående af de i äldre tider gjorde subscriptioner, såsom för Svenska Flottan under Re* gentstiden, vill jag nämna, att då Kongl. Maj t år 1813 genom Hans Kongl. Höghet KronPrin* sen gjorde Staden proposition om ett lån till Staten, subscribcrades 326,000 Rtdr, och deraf 120.000 på en dag. En annan gång tecknades 22.000 R:dr på en enda förmiddag till fonden för ett MilitairHospital. Jag tror mig nu hafva visat att Götheborgs Stad, i perioder då den varit i tillfälle att göra uppoffringar för Staten, icke heller undandragit sig det, och månne det då vore billigt att afslä ett lånebiträde, som Kongl. Majit funnit nödigt, och hvarigenom ett Samhälles totala upplösning förekommes. Herr af Wingård t Johan, förenade sig med Grefve Rosen. Friherre Boije] Ludvig'. Målet har aine Din 4 Jidit - 59 frågord t)en ena angar formen; den andra, saken. Jag skall, i den förra, icke bestrida, att ju Utskottet förfarit rättare, om ett mera bestämdt tillstyrkande, för eller emot, blifvit gifvit ; men då Utskottet gifvit anvisning på Fond till lånet, i fall det skulle bifallas, så kan likväl Utskottet icke sägas hafva lemnat oss utan behöflig upplysning i ämnet, och när således Ständerna icke af formen hindras att i ärendet besluta, så torde första frågan ej behöfva särdeles afseende. I hufvudsakliga frågan synes mig att för Götheborgs behof af Lånet ligger ett tillräckligt bevis i Kongl. Maj:fs Proposition, och i det vitsord Ortens Landshöfdinge Herr Grefve Rosen nu här aflemnadt.
Bland de af hemman utgående 'onera förefinnas i flera provinser dagsverksskyldigheter, bestående dels deruti, att sådana dagsverken, som äro uti hemmanens ränta upptagna, varit anvisade att in natura till åtskilliga statens egendomar utgöras, dels uti annorlunda bestämda arbetsbiträden till dylika egendomar. Beträffande sättet för framtida godtgörande af denna prestation, eller hvad i dess ställe, enligt redan gifna eller hädanefter meddelande stadganden kommer att utgå, hafva kommitterade (sid. 64 och 63) föreslagit, att de dagsverken, som äro inbegripne uti hemmansräntorne, böra innefattas uti dessas förvandling, men, så länge dylika dagsverken in natura utgöras, endast den andel af hvarje hemmans ränta, som, enligt uträkning, uppgjord efter de, i afseende på förvandlingen följde grunder, skolat erläggas, derest förvandling af dagsverkena icke egt rum , af de skattskyldige utfordras och återstoden, som således motsvarar dagsverksskyldigheten, i räkenskaperna afföras, såsom anordning till den stat, för hvilken dagsverkena disponeras. Bih. till B. St. Då Utskottet redan tillstyrkt Rikets Ständer bifalla hemmansräntornes bestämmande till en fixpenningeränta, 9:o anser Utskottet det blifva en gifven följd deraf, att de i nämnde räntor inbegripne dagsverken skola ingå1 uli räntornas förvandling efter samma grund, som i afseende på de sednares bestämmande föreslagits; med iakttagande likväl af det förfarande, som kommilterade, på sätt nyss blifvit omförmäldt, förslagit böra ega rum, så länge dylika dagsverken in natura utgöras. Hvad åter vidkommer den till hemmansräntorne icke hörande dagsverksskyldighet; så och enär Kongl. Maj:t enligt den Nådiga propositionen, ansett lämpligast, att beslut härom fattas i sammanhang med frågan om upphörande af dylika tjenstbarheters fullgörande in natura, hvilken fråga, efter hvad Kongl.
TJldr. d. 3 Juni l84<>. ledning af väckt fråga om förändring i föreskrifterne, angående förslitne småsedlars utbyte i landsorterne. Den 3 Juni 1840 f. m. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o i fråga om utbyte emot ett årligt anslag af Tullmedlen af den s. k. fölingen till hemkommande fartygs besättningar; Gifven Stockholms Slott den 14 Maj 1840. 2:o angående fortfarande tills vidare af anslaget för Rikets Allmänna Ärenders Beredning; Gifven Stockholms Slolt den 26 S. D. Bifölls Lag-Utskottets den 22 sisti. Maj på bordet lagda Betänkande, N:o 45, öfver väckte motioner om ändring och förklaring i vissa delar af 12 Gap. Rättegångs-Balken. S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Lag-Utskottels den 22 sisllidne Maj på bordet lagda Betänkande N:o 44, i anledning af väckt fråga om förtydligande af 2 §. i 41 Cap. Missgernings-Balken. S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 20 sisth Maj på bordet lagda Betänkande N:o 30, i anledning af väckt fråga om bestämmande af den afgäld, under namn af tullkappe, sorn egare af skattlagda mjölq varnar må uppbära för förmälning af annans säd. S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Allmänna Besvärsoch . Ekonomi-Utskottets den 20 sisth Maj på bordet lagda Utlåtande N:o 29, i anledning af väckt motion om upphörande af det s. k. Hemförare-Båt-Gillet i Götheborg. S. D.
Hvad godtycke och deraf befarad missbelåtenhet angår, vid utdelande af de ifrågavar. gralifikationerne, torde derå icke serdeles afseende böra fästas. Fruktar man derför i fråga om en sådan småsak, huru mycket mera då, när fråga upstår vid tillfällen af befordran. Man måste vid detta som alla andra fall väl underkasta sig den möjliga olägenheten af den menskliga svagheten, men derjemte hoppas, att i de flesta fall sker det rälta. Vid utdelningen af dessa gratifikationer och till undvikande af beskyllningar för godtycke kan ju hvar och en af extra-ordinariers arbete tagas till grund, så att t. ex. en prot:s-förande, om hvars arbete och duglighet prot. bär vittne, må tilldelas mera, likaså den som under längre tid skött en annans tjenst o. s. v. Jag kan således icke annat än tillstyrka, att ifrågavar. förändring mätte ske, instämmande i Hr von Troils reservation med de modifikationer deri, som Hr von Hartmansdorff framställt. Hr Printzensköld: Carl: Icke utan en viss obehaglig känsla upträder jag vid detta tillfälle, då det sker för att söka vederlägga äsig - 166 Den 5 Mars f. m. ter, yltrade af en man, hvilken jag för närvar, har äran att ega till Chef inom det embetsverk jag tillhörer, hvars tänkesätt ang:de allmänna ärenden jag i så många fall delar och vid hvars sida jag derföre stridt både under denna och flera föreg:de riksdagar. I motsats med honom, måste jag uttrycka min tillfredsställelse, deröfver, att Utsk. afstyrkt den K. propos:n och förklara, det jag anser Utsk. hafva anfört de mest grundade skäl för detta sitt afstyrkande.