Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lx krotocollo, I. Lerjström. Utdrag af wälloflige Borgare-Gränders prorocoll, häller wid Urrima Riksdagen i Orebro -en 5 Aug. 1812. S. D. dä nu äter föredrogs Lag, Utskottets den zo sistledne Julli pä bordet lagde Memorial, i anledning af Högwördige Prest-Ständets 06) Hederwärda Bonde» Ständets anmärkningar wid s UtffottetS Proiect till Strafflag emot omättligt bruk af starka Drycker, erindrade sig Ständer, att det den -i Julli hade afgiort denna fräga och öfwerlämnat densamma till Kongl. Majus Nädiga godt> finnande; äfwensom att underdänig ssrifweffe derom redan bliftvit justerad; och war derföre ej annat att ätgöra wid detta Memorial än att lägga detsamma aä acta. Ut supra. Lx ?rotoco!lo, ^s. Lerjström. Den 5 Augusti. -zgz Utdrag af protocsllet, hållet hss Hederwärda Bonde,Standct, wid Urrilna Riksdagen i Örebro den s 2lug. >8ra. S. D. Ä^id vttcrligarc föredragning biföllos Banco, Utskottets den 28 Julii afgifne och den z i denna mänad pä bordet lagde Betänkande. r:o. Öfwer Bergs - Radmannen §. Fal - hems för Fahlu Bergslag gjorde framställning, vm oinskränkt Beläningstid i Banken pä Koppar och andre Metaller mm. 2.0. Rörande förstitne smärre Banco,Sedlars utbyte emot nya. Ut supra. Lx krotocollo. 6. Lrinkman. Utdrag af protocsllet, hället hos Heder, wända Bonde-Ständet, wid Urtima Riksdagen i (örebro den s 2lug. 1812.
Med anledning häraf har motionären nu föreslagit, att bemälde rusthållare måtte icke allenast hädanefter frikallas från den dem hittills ålagde dagsverksskyldighet, utan äfven berättigas att, oafkortadt och utan afdrag af dagsverksskyldigheten, uppbära den till dem anslagne augments-ränta, för hvilken förändring, efter motionärens tanka, hillder destomindre mötte, som ifrågavarande dagsverken numera icke vore vid Ulfsund eller Kungsör erforderlige. Ehuruväl förevarande motion icke är beledsagad af en så fullständig utredning af ämnet, att Utskottet derpå kunnat grunda ett tillförlitligt omBih. Ull Ii. St. Prol. 1845, 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 30 Hiijt. 1 2 Stals-Ulsfioircts Utlåtande, Ko 285. döme, huruvida skäl må vara för handen alt till samma motion tillstyrka ilikets Ständers bifall; likväl och då de af motionären uppgifne förhållanden synas antyda, att Rusthållarne i det s. k. Kungsörs Län äro, i hänseende lill rättigheter och skyldigheter, försatte i annan och sämre belägenhet, än Rusthållarne i öfriga delar af Riket, har Utskottet ansett sig böra i så måtto understödja Carl Erssons ofvanberörde förslag, att Utskottet hemställer, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet begära, att, efter det vederbörande blifvit hörde, och så framt den ifrågaställde befrielsen för ofvannämnda Rusthållare från skyldigheten att utgöra dagsverken, äfvensom den sökte rättigheten att oafkortadt uppbära de dem an slagne augments-räntor skulle finnas af rättvisa och billighet påkallade, Kongl. Maj:t läcktes vid en blifvande Riksdag till Rikets Ständer i ämnet aflåta Nådig Proposition. Ank. till Exp.-Utsk. d. 19 April, kl. 8 f, 111. ' Utlåtande, i anledning af väckt fråga om indragning af de i och för Löj ås silfververks drifvande upplutne förlän ingar och förmåner.
För materialiernes samlande till beskrifningarne har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anbefallt kronobetjeningen att lemna landtmätarne all den handräckning de, utan åsidosättande af öfriga tjenstegöromål, kunna åstadkomma, och Länets Hushållningssällskap har genom utsedde deputerade, jemte förste landtmätaren, granskat hvarje sockenkarteverk, innan det till General-landtmäterikontoret afsändts. I anseende till vigten för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att äga tillgång till sockenkartorna, har Kongl. Maj:t, uppå min underdåniga hemställan, i nåder anslagit medel för kopierande af de kartor, som inlemnats före den tid, då det stadgades att 32 koncepterna skulle i provins-landtmäterikontoret förvaras; men hvad som saknas ören pålitlig länskarta, hvilken dock i en ej aflägsen framtid torde kunna åstadkommas. Länets tre fögderier äro på följande sätt indelade. Socknar KapellforLänsmanssamlingar. distrikter. Medelpads fögderi 18. — 8. Norra Ångermanlands d:o 13. — 8. 25- hvarvid gäller samma anmärkning, som i förra underdåniga berättelsen, att flera af Länsmans-distrikterna innehålla större vidd än, till exempel, hela Blekinge Län. De vidsträckta resor, Länsmännen i dessa distrikter nödgats göra, hafva stundom medtagit en betydlig del af den Iilla lönen, men dessa tjenstemän hafva nu erhållit någon tillökning i den förut allt för svaga aflöningen. Länets ^ fördelning liar icke varit rubbad sedan 1811, då Nordmalings socken, tillhörande Ångermanland, förlädes under Westerbottens Län; och ehuru flyttningar af byar och hemman ifrån ena till andra socknen stundom sökas, bifallas de lyckligtvis sällan, emedan dylika flyttningar oftast åstadkomma förvillelser och förvecklingar i räkenskaper och förhandlingar.
Han tog sig nu arbetsförtjenst vid ett stenhuggeri, och olyckan ville att han vid stensprängning blef förderfvad och i följd häraf en krympling för sina återstående dagar. Genom denna olycka, som inträffade tre å fyra månader efter det han tog afsked från Kronans tjenst, blef han ur stånd att försörja sig och sin familj och behöfde derföre fattigunderstöd. Men hvem skulle lemna detta understöd? Icke Kronan, som han tjenat i 17 å 18 år, utan det samhälle, der han såsom yngling varit för omkring 18 år tillbaka; hustrun och barn, som kanske aldrig varit i detta samhälle, skola tillhöra det derföre att mannen gör så. Jag hemställer huruvida det är rätt och, billigt, att ett samhälle skall försörja en stor familj, då familjfadren icke der nedlagt någon arbetskraft, utan blott derföre att han derstädes uppehållit sig i sina ynglingaår, för så lång tid tillbaka; en annan till exempel tog värfning som ung och, efter 30 å 40 års anställning i Kronans tjenst, återkom han vid cirka 60 års ålder till den kommun, der han var född, och fick fattigunderstöd. Flera likartade fall skulle kunna anföras och om de många tvisterna i slika frågor emellan kommunerne flera exempel uppgifvas; men jag anser det öfverflödigt, enär hvar och en lärer ega sin egen erfarenhet i ämnet. — En förändring till något mera billigt och rättvist i afseende på fattigförsörjningsort torde derföre allmänt behöfvas, och jag vågar derföre vördsamt föreslå, att Rikets Ständer för sin del måtte besluta, att, med ändring af 14 § i Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, den person, vare sig han tjenar Kronan eller enskild, som oafbrutet uppehåller sig sex månader å en ort och omedelbart derefter kommer i behof af fattigunderstöd, skall tillhöra den kommun, der han sednast så länge vistats, och må i sådant fall den kommun, som får vidkännas understöd för dem, som i sådan egenskap varit i Kronans tjenst och behöfva fattigunderstöd inom sex månader efter afskedstagandet, af Staten erhålla motsvarande ersättning.
IV. B. 121, 126. A. 196- Lagföriindringar, åtskilliga vid sist förflutna riksmöte föreslagna, angående. I. 71, 87- Lagsamling, om utarbetande på allmän bekostnad af en. Lagskipningen, om åtgärders vidtagande för befordrande af skyndsamhet i. I. 162. B. 184. XI. B. 416. 418. A. 426. Lag-Utskottets Kansli, om arfvoden för biträden inom. I. B. 180. A. 194. Lag-Utskottets ledamöter, val af, angående. Se Val; —förrättadt. Se Lista. Lag-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1. angående arfvoden för biträden inom dess Kansli. I. B. 180. — N:o 2. i anledning af väckt motion, angående utarbetande af ett sammandrag utaf gällande lagar och författningar. I. B. 343, 391. — N:o 3. i anledning af väckt motion om konventioner angående presträttigheter. II. B.—. 571. A. 577 — N:o 4. i anledning af vackt motion angående utfärdande af en Författning i afseende på tjenstförrättande Pastors i Prebendepastorat bonings-orf. IU«B.—. 577, 579. — N:o 5 i anledning af Verkställd granskning af Rikets Ständers Justisie-Ombudsmans embets-förvaltning från sednaste till innevarande riksmötes början. II. B. 684, 6S5, 697. Å. 704- — N:o 6. i anledning af väckt motion om ett tillägg till militieboställsordningen. II. B. 711, 713. — N:o 7. i anledning af väckt motion om utfärdande af en förordning angående vården och skötseln af civile embetsoch tjenstemäns boställen. II. 712, 714. 739, 742.
Då jag, i känslan af den pligt, som åtföljer rättigheten att tala ibland nationens representanter, uppstigit att yttra mig i detta vigtiga mål, liar mig icke undfallit det misskännande, som vanligen åtföljer behandlandet af så grannlaga ämnen — men att trotsa allt för det man tror vara sanning är pligt, och långvarigt kan misskännandet icke bli; ty hvarje redlig medborgare måste snart inse, att största faran för dess rättigheter ligger i deras sjelfsvåldiga utsträckning, och att den sanna försvararen är den, som strider emot missbruket. Härvid upplyste Herr Grefven och Ordföranden, på begäran af Herr Assessor Arosenius, att de af Grefve Löwenhjelm yttrade anmärkningar ej hade afseende på Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition utan endast voro föranledde af Constitutions-Utskottets Betänkande. Upplästes 6:o Memorial författadt af Herr Stael von Holstein, C. Ludv.: Vördsamt Memorial. I all tid, sedan menniskor trädde i samfund, danades de genom lagarne antingen till lydande under en despotisk magt, hvars behag gäldo för lag — tala, skrifva, ja till och med tänka, så vida tankan äfven kan genom pantomine uttryckas, blef såsom brott ansedt, så framt det ej vore fullkomligt instämmande med en slafvisk undergifvenhet — eller ock hade folket genom bestämda föreskrifter för de styrande faststält en gräns för deras Bilaga C till Mern. N:o 3. 313 magt och derigenom försäkrat sig om friheten, det högsta goda en menniska äger. Emellan ytterligheterna af despotisme, som gör millioner menniskor till slafvar under en enda, och en alltför vida utsträckt frihet, som urartar till sjelfsvåld och oordning, finnas modificationer — lyckligt det folk, som funnit medelvägen. Ibland de flere utvägar ett fritt folk tagit för att bevara sin frihet, är Tryckfriheten ibland de kraftigaste.
Hofpredikauten Hasenius, uti eu hos PresteStåndet väckt motion (N:o 12), i hvilken Domprosten Sondén, Doktorerne Moberger och Sandberg, Kontraktsprosten Janzon samt Prosten Eurén instämt, i betraktande af det förderf och de olyckor, som biet ve en följd af den gästgifvare å landet medgifna rättighet till bränvinsförsäljning, yrkat, att till det i förevarande lagrum intagna stadgande, att under vissa vilkor gästgifverier å landet må fortfarande varda;hibehållna vid sin utskänkningsrättighet “intill dess densamma uppbär genom uppsägning eller Jörner hus, “ måtte fogas följande tillägg: "eller ock den församling, till hvilken ett sådant gästgifveri hörer, genom sin kommunalnämnd eller eli kornmunalstämmo-beslut yrkar på utskänkning ens nedläggande A I samma syftning och på enahanda grunder har äfven Liss Lars Olsson från Kopparbergs län, uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 248), i hvilken Eljas Per Olsson från samma län instämt, yrkat, att kommunerna å vederbörligen utlysta kommunalstämmor måtte höras och ega beslutande rätt derom, huruvida bränvinsutskänkning å gästgifverier må få utöfvas; och detta så mycket heldre, som, enligt förordningens 11 §, gästgifvare nu mera icke är pligtig att bränvin till utskänkning hålla. Lika med motionärerne har Utskottet funnit den, enligt nu gällande författning, gästgifverier under vissa vilkor medgifna utskänkningsrätt utgöra en mindre lämplig inskränkning i de kommunerna i allmänhet tillerkända rättigheter i afseende å bränvinsförsäljningens ordnande, äfvensom den omständigheten att vid den tid, då Kongl. Förordningen af den 18 Januari 1855 blef till efterrättelse gällande, utskänkning vid ett gästgifveri tillfälligtvis utöfvades, synes Utskottet icke i och för sig utgöra tillräckligt skäl för ett undantag från de allmänna stadgandena angående vilkoren för vinnande af utskänkningsrättighet.
I betraktande af hvad sålunda förekommit, och då genom de förevarande ansökning bifogade betyg styrkt blifvit, att Underlöjtnanten Stjernefeldt under flera års tid lidit och ännu lider af obotlig sjukdom, jemte en i hög grad försvagad synförmåga, hvarigenom han är urståndsatt att sin tjenst förrätta eller att på annat sätt sig försörja, vill Kongl. Maj:t, med anledning af Rikets Ständers vid 1854 års riksdag, uti underdånig skrifvelse den 1 December samma år, aflåtna svar å Kongl Maj:ts framställning om obotlig ansedd blind, lam eller sinnessvag tjenstemans skiljande från ordinarie beställning i rikets tjenst, härmed föreslå Rikets Ständer, att Underlöjtnanten C. A. G:son Stjernefeldt, som, enligt hvad tillika upplyst blifvit, saknar enskild förmögenhet, må med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller nådigt afsked ur krigstjensten, få på Allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension, hvilken, med afseende å det belopp, hvartill den behållna delen af lönen för Stjernefeldt under de sednast förflutna tio åren i medeltal uppgått, skäligen torde kunna bestämmas till Fyrahundra Riksdaler. De till målet hörande handlingar skola vederbörande Utskott tillhandahållas; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. A. F. Z. Reuterskiöld. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 9. 3 Utdrag af Protokollet öfver Landiför svars-Är enden, hållet inför Hans Maj l Konungen uti Stals-Rädet å Stockholms Slott den 24 Oktober 4862. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens Statsministern för Utrikes-Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld.
I den väckte fråga om Stats-anslag lill kost - Ben 37 Januarii. 401 kostnad för Tryckningen af Land shöfdi bérets Kungörelser, som af KrönoFogdarne lärer bestridas, har yäl StalsUtskottet icke ingått i något bestämdt tillstyrkande af bifall dertill; men då Utskottet likväl yttrar sig, det befrielse deraf skäligen kan önskasj samt att Landshöfdingarne borde upprätta ett generelt Förslag för Ärenders närmare hedömmande, för att upplysa behofvet, synes mig det Utskottet allt för mycket närmar signill bifall och föreskrift för framtida beslut, jör att deri nu kunna instämma. I allmänhet faf jag förnya min vid förra Riksdagen gjorde erindran, att icke utan. nogaste undersökning och urskilning, förflytta allmänna och enskildta förbindelser till Statens Utgifter, hvarigenom man önpnar anledningar till påståenden om Statsanslag, hvarföre man icke en gång kan förutse någon gräns, och hvad nu serskildt angår det ämne, som är i fråga, så synes mig att man åtminstone icke så hastigt bör derom meddela något sådant omdöme, som bereder Staten en ny Utgift, utan föregången närmare pröfning. Skyldigheten för KronoFogdar att utskrifva Kungörelser, har varit ett uråldrigt åliggande, som åtföljdt deras Tjenstebefattning; deröfver hafva inga klagomål förspordts, och vid sådant förhållande synes mig betänkeligt, alt gifva anledning till upphäfvande nf ett Stadgande, hvaröfver de sjelfve, som det egenteligen angår, icke någon klagan fördt. Det är väl sant, att Kungörelsernas antal Ridd. o. Ad.
Kullman, hvilken den 25 sistlidne Januari valdes af Borgare-Ståndet til! Revisor olver Låne-kontoret i Götheborg för den revision, som begynnes den 1 Mars 1862, numera allidit, utsågs i hans ställe, till Revisor i nämnde afseende, Herr Audilören Johan Alfred Magnus Grenander; om hvilket val underrättelse skulle genom utdrag af Protokollet meddelas. Frän Hederv. Bonde-Stdndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 206, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande Stals-Utskoltets i Betänkandet N:o 165 Prot.-Utdrag den 15 Oktober i860. 841 framställda förslag om inrikes skeende upplåning emot Svenska fonderade Statsobligationer, blef detsamma uti alla punkter godkändt af Ståndet, som lade Utskottets i slutet af Utlåtandet gjorda anmälan till handlingarne. S. I). Föredrogs ånyo Sammansatta Slatsoch Banko-Utskottets Memorial N:o 40, i anledning al Riks-Ståndens beslut öfver Ullätandet N:o 24, i fråga om förändrad organisation af Hypotheks-inrältningarne i Riket, dervid Ståndet godkände icke allenast hvad Utskottet i della Memorial hemställt, utan äfven alla öfrige i Utlåtandet N:o 24 förekommande, men icke här anmärkte §§ samt lade Utskottets, sist å sid. 19, af Memorialet intagna 2:ne yttranden lill handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N.o 188, i anledning af väckta motioner om meddelande af föreskrifter, i afsende å Hypotheks-föreningarnes verksamhet. S. 1). Föredrogs ånyo Stals-Ulskottels Memorial: N:o 212, angående en gratifikation åt Herr Slals-Kommissarien Kock; godkändes; N:o 213, i anlednieg af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om ytterligare anslag till fortsättning af Nalional-Musei-byggnaden.
I enlighet härmed får Utskottet således hemställa, att ofvanberörda motion af Rikets Ständer endast i så måtto bifälles, att till fortsatt utgifvande af arbetet »Fordna och Närvarande Sverige» må för nästa statsreglerings period beviljas ett anslag af 400 R:dr årligen. o. Såsom bidrag till fortsättande af planchverket »Sverige, Aqvarelllilhografier och Tontryck», hvilket arbete, deraf flera häften utkommit, utgifves i Paris af Lithografen Carl Johan Billmark, har hos Ridderskapet och Adeln, genom derstädes väckt motion, Herr Abraham Wilhelm af Sillén anhållit om ett anslag för nästa statsreglerings-period, till belopp af 800 eller 1000 R:dr årligen, till stöd för hvilken framställning motionären hufvudsakligen åberopat dels nämnda planch-verks stora värde såsom konstprodukt, dels utgifvarens i ekonomiskt hänseende betryckta ställning, dels ock den omständigheten, att Billmark, oaktadt de flerfaldiga prof på utmärkt lithografisk skicklighet, som blifvit af honom ådagalagde, dock aldrig varit med något understöd af allmänna medel hugnad. De af motionären anförda omständigheter, bland hvilka Utskottet särskildt bör fästa uppmärksamheten på det ifrågavarande arbetets både inom Sverige och i andra länder erkända utmärkta beskaffenhet, och det välförtjenta anseende Billmark derigenom sig förvärfvat, innefatta, enligt Utskottets tanke, tillfyllestgörande skäl för Rikets Ständer att bereda denne konstnär det understöd, som Stats-Utikottets Utlåtande Al 123 (Fortsättning). 45 nu blifvit begiirdt och hvaraf han lärer vara i verkligt behof; hemställande således Utskottet, att, såsom understöd för fortsatt utgifvande af planch-verket »Sverige, Aqvarell-lithografier och tontryck», må åt artisten Billmark beviljas ett årligt anslag af 800 R:dr för hvart och ett af åren 1861, 1862 och 1863. 122:o. Uti en hos Borgare-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion, liar Herr A. O.
En talare har, såsom bevis på olämpligheten af jordens alltför stora styckning, anfört Dal-allmogens utvandringar. Erfarenheten intygar dock, att dessa äro en verklig välgerning lör vårt land, ty derförutan hade säkerligen den stora trävaru-afverkningen i Norrland ej kunnat komma till stånd, och ehuru vår handelsbalans på de sednare åren varit temligen ogvnsam, så hade den säkerligen varit det ännu långt mera, om vi ej halt denna stora export af skogsprodukter. Hvad som fattas oss här i landet, är snarare folk än arbete. Bästa sättet att afhjelpa denna brist, torde vara, om man bereder arbetaren tillfälle att förvärfva sig en jordegendom, så snart han samlat ett, om äfven ringa, kapital. Man har sagt, att sådant skulle vara vådligt för fattigvården. Jag är tvärtom öfvertygad, och erfarenheten bekräftar det äfven, att en arbetare, som kunnat samla ihop något af öfverskottet på sin arbetsförtjenst, är en säkrare och tillförlitligare jordegare än mången annan Han lägger sig säkert icke i några vidlyftiga spekulationer, och ju mindre hans jordstycke är, desto mera tid har lian öfrigt att egna åt sitt egentliga arbete. Det är visserligen sannt, att äfven nu är medgifvet att för viss tid af högst 50 år afsöndra äfven mindre jordrymd än 2 tunnland, men detta är ej nog, ty det är naturligt, att det fordras ständig besittningsrätt, för att man skall, som sig bör, fästa sigvid och sköta sin jordlapp. Alla de vådor, som man tror blifva en följd af den yrkade förändringen, äro hemtade från främmande länder, hvarest tillfälle till arbetsförtjenst icke är, i jemförelse med folkmängden, lika stort som hos oss. Tänkom, Mina Hrrl på Sveriges vidd och på dess folknummer! Ingen kan neka, att ju bär finnes ofantligt mycket 410 Den 30 Mars. att göra, och det är då en ovilkorlig pligt för lagstiftaren att slå io en sådan väg, på hvilken vi uppmuntra och stödja näringarna, ty eljest gå vi en bana, som förer till förderfvet.
Maj-.t, jemte framställning, dels at det länge erkända behofvet utål en ny löne-reglering för landsstaten, med undantag af landshöfdingarne, dels af de grunder, hvilka vid en dviik reglering ansetts böra följas, och med tillämpning hvaraf skulle, enligt uppgjord och uti bi lagdt statsrådsprotokoll öfver civil-ärenden intagen beräkning, å sjette hufvudlilelu erfordras en tillökning af 99,916 r:dr 32 sk., och derjemte, i följd af häradsskrifvare tjensternas ifrågaställa upphörande, å allmänna indragningsstaten 66,277 r:dr 16 sk. , af sådan anledning begärt, det förenämnde anslagsbelopp, tillsammans 166,194 r:dr„ måtte al Rikets Sländer beviljas, hvaremot de å sjunde hufvudtiteln uppförde anslag lill remisslage, uppbördsoch observations-procenter samt mantaisskrifnings-provisioner kunde minskas med 20,000 r:dr, så att tillökningen å riksstalen komme att blifva 146,194 r:dr; utvisande emedlertid förberörda uträkning, att, efter afdrag för de besparingar, som i öfrigt genom regleringen komme statsverket och de skattdragande lill godo, den effektiva ulgiflstillökningen kunde anses blifva inskränkt till 84,294 r:dr, samt vidare, genom de på indragningsstat förflyttades afgång, och efter det häradsbokhållare blefve tillsatte, till 48,683 r:dr 16 sk.; hvarjemte borde i betraktande tagas, att remisslage, uppbördsoch observations-procenter samt mantalsskrifnings-provision, hvilka vid den nya regleringen skulle försvinna, vanligen uppgått till 8 å 10,000 r:dr utöfver den dertill å sjunde hufvudtiteln anvisade förslagssumma.
Vid denna 1111 befintliga materiel får i öfrigt anmärkas, dels att en del inventariepersedlar fallas och måste kompletteras, dels att 2:ne af de mindre frcgatterne, nemligen ”Josephine” och ”Chapman,” samt en af korvetterne, eller ”Najaden,” sednast inom loppet af 10 år måste med nya ersättas, samt således, dä ilen under byggnad varande fregatten ”Norrköping” kommer att fylla platsen efter fregatten ”Chapman”, en ny fregatt under nyssnämnde lid måste påräknas och byggas i stället för fregatten ”Josephine.” Det har derföre ansetts tjenligast alt Jijelpligcn underhålla dessa bada äldre fregatter, samt korvetten ”Najaden,” under den tid de ännu uthärda, för att åtminstone lill exercis användas, men deremot till nybyggnad upptaga en fregatt af denna klass samt en korvett. De under nybyggnad varande linieskeppen ”Slockholm” och ”Skandinavien,” samt det till förbyggnad upptagna linieskeppet ”Försigtigheten,” synas lämpligast kunna förändras till fregatter, hvartill derför kostnaden bör beräknas. Ofvananmärkta 26 st. af de i sämsta skick varande kanon-jollarne, med hvilket antal den nuvarande styrkan af dessa fartyg öfverskjuter den till bibehållande beräknade, skulle jag i underdånighet anse böra, så länge det later sig göra, med en nedsatt kostnad underhållas i skick att kunna till exercis begagnas, för att pä detta sätt, likasom förut med afseende på de seglande fartygen är anmärkt, kunna bäst draga nytta af de medel, som uti dessa fartygsbvggnader blifvit nedlagde. Med afseende på fartygens underhållskostnad vill det synas, som om denna i allmänhet blifvit beräknad för låg. Deraf har uppkommit det menliga förhål - Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. om Statsverk. 1850. lande, alt materielen, all möjlig hushållning oaktadt, icke kunnat bibehållas i det fullkomligt goda skick, som måste utmärka ett krigsfartyg och dess inventarier, om det skall kunna uppfylla sin bestämmelse.