Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom desse orter har det således hittills icke varit möjligt att utbekomma något betydligt af Lånespanmåls-skylderne efter 1826 års missväxt, hvartill dock andre medverkande orsaker än penningebrist jemväl förefunnits; men för öfrigt äro desse undsätlningsskulder till det mesta af Länets Invånare godtgjorde med omkring ig5,ooo Pi:dr Banco, utan att, hufvudsakeligen, utmätningstvång dervid, eller vid Krono-utskyidernas indrifvande, behöft till ytterlighet användas. Härförutan hafva 42,000 R:dr Banco redan ingått till Kronans Cassa i betalning för de undsättningslån, Pastorater och Socknar erhållit efter i83o års missväxt, på gemensam ansvarighet af Pastoratets eller Socknens Invånare, samt omkring 60,000 R:dr troligen blifvit af Länets Invånare godtgjorde åt de Entrepreneurer som, med förskott af Créditiv-fonden, tillhandahållit spanmål på eget äfventyr. Såsom bihang, till upplysande af grunderne för persedle-värdels beräkning i Tabellerne, medföljer sluteligen vidfogade sammandrag öfver 1827 lill och med i83i årens Markegångar. c) Politie. Öfver Lagarnes verkställighet, samt ordningen och säkerheten uti Länet, vakar Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande med oafbruten omsorg, dervid biträdd af underlydande Tjenstemän och Betjente, hvilkas antal synes vara snarare för litet, än för stort, och torde vid folkmängdens ytterligare tillväxt blifva otillräckeligt. I afseende på allmänna policen begagnar Konungens Befallningshaf - 42 vande ganska sällan, oell endast vid högsta nödvändighet, rättigheten att utfärda nya stadgande!! och vitesförbud. Ordning och sedlighet inora Församlingärne, med hvad mera som tillhör Kyrk o-disciplinen, eller dermed står i ett närmare sammanhang, vårdas af Kyrko-Råden och Församlingarne sjelfva, hvarvid de Byordningar och andre öfverenskommelser som för hvarje ort äro antagne, vinna tillämpning efter omständigheterne.
Det vill således tyckas, som vore motionen icke gjord utan anledning; och om än Utsk. halt skäl att afstyrka densamma, då det kände, att en committé' var i verksamhet, hvilken Utsk. trodde åligga att omfatta jemväl de af motionären afsedua undersökningarna, torde likväl, efter den upplysning jag nu meddelat, återremiss af betänkandet böra äga rum, för alt bereda det afseende å motionen, som densamma synes förtjena. Gr. Spens: De af Frih. Palmstjerna och Hr Lagerhjelm meddelade upplysningar bidraga ännu mera till bifall för mitt yrkande om återremiss. Dessa visa nend., att Utsk. haft sig bekant, att en undersökning i afseende å jernhandteringen i Riket redan pågår, utan att Utsk. likväl uppgifvit eller utredt, huru förhållandet härmed är. Utsk. har endast sagt, att dylika frågor som den förevarande böra ankomma på vederbörande verk eller auetoriteters handläggning, och nu bar likväl en ledamot af BergsColItm upplyst, att Bergscommitteen ej kan företaga sådana undersökningar som den nu ifrågaställa. Jag anhåller således ytterligare om återremiss. Frih. Silfverskjöld.* Jag är visserligen icke för närvar. i tillfälle att hvarken medgifva eller bestrida Hr Lagerhjelm, huruvida Småländska jerubruken ordentligen vågföra sina produeter och om en riktig taxering af tillverkningen är verkställbar eller icke; men mig bar synts vådligt att tillstyrka en särskild taxering af de ifrågavar. bruken. Antingen utgå afgälderna till mindre belopp, än de böra, och då är det en administrativ fråga att åstadkomma rättelse häri, eller ock skall omtaxering ske, och en sådan kan jag icke tillstyrka partielt uti en så vigtig beskattningsfråga som den ifrågavar. På sådana grunder har StatsUtsk. stödt sitt beslut, och det är derföre, jag tillstyrker bifall dertill. Frih. Pal mst jerna: Att den skatt, som för närvar, åligger de ifrågavar. bruken, icke kan behörigen indrifvas, vidkommer en administrativ åtgärd, hvarmed Utsk. icke 352 Den 28 April f. m. kunnat taga någon befattning.
Matte Rikets Fader och Lagstiftare ej fördunkla frihetens ljufwa morgon/ ej qwäfwa det nyranda hopper om bättre kommande tider, ej minsta den allmänna glädjen öfwer en arerwunnen Fred, en stadgad Regering / ej betaga sig sjelfwa samtidens och efterkommandes wälsignelser, genom en författning/ bland de mäst wadeliga, som någonsin hotat wart Land, war wälmäga och wara seder. Herr krint^scbölcl. Wid Högloft. Utskottens föreflagne Aflönings-Stat för Betjeningen, sä wäl wid sjelfwa lckstzgr.ili8-vireQionen, sorn här i Staden warande och Krvnv-Bränne rier/ torde mig tillätas ödmjukeligen göra följande anmärkning: Sedan Högloft. Utstotten föreslagit befundne nödiga indragningar, samt den för utkommande tider erforderlige Betjeningens antal och Löner/såsom ock i följd deraf, bestämt torsia beloppet af desse Löner; sa medgifwes wäl möjeligheten deraf, at framdeles någon förändring, äfwen Utökning i denna Betjening karr komma at äga rum, efter derom afOireckinneri Utgörande anmälan och derUk erhållit wederbörligr tilständ; men Högloft. Utstotten behaga derwid foga dec uttryckeliga förbehäll,al i alla fall, den nu anslagna totala Lönings-StatsLummau icke ma fa öfwerstridas. Och som, efter 7Z4 Den i; Mars. all nini öfwertygelse, grundad pä någorlunda kännedom af i fraga warande göromål, någon tilökning af Betjeningen, halst wid Bränneri-driften blifwer oundwikelig, samt i händelse nyst anförde förbehåll ffulle, efter bokstafwen efterlefwas, antingen den tilökade Betjeningen ffnlle sakna Arfwode, eller den förutwarande mäste af detz Löner dela med sig, hwilker jag är försäkrad aldrig warit Högloft.
Majit ej yrkat annat än, att ett sådant förslag nu måtte beredas, för att vid nästa Riksdag kunna afgöras, tror likväl ConstitutionsUtskottet, i följe af ofvan åberopade förut fattade beslut, detta förslag, såsom nu lagligen faststäldt, derest redactionen af Riksens Ständer godkännes, till Kongl. Maj:ts Nådiga sanction af Riksens Ständer genast kunna öfverlemnas. Constitutions-Utskottet har trott denna rättelse ej böra bestå i annat än uteslutande af orden: och förordna, huru Styrelsen förås må, intill dess den valde Konungen kan densamma emottaga. Den 94 §:n skulle sålunda lyda som följer: »Skulle den olyckliga händelse inträffa, att den Konunga-ätt, hvilken Arfsrätten till Riket uppdragen vore, på manliga sidan utginge, kalle Stats-Rådet, inom den i föregående § stadgade tid efter den sista Konungens död, Riksens Ständer till allmän Riksdag. Riksens Ständer 1004 Riksdagen 1815. skola då ett nytt Konungahus utkora, med bibehållande af denna Regerings-Form». Stockholm den 19 Julii 1815. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högvörd. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Yällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar A. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Bilaga till Mein. N:o 34. Utdrag af Protocollet hållet i Höglofl. Ridderskapet och Adelns Plenum den 17 Julli 1815. S. D. Upplästes Kongl.
St:r voro sysselsatte med lagstiftningen i ämnet, blef varan föremål för lifliga börsspekulationer, och detta börspel steg slutligen till en sådan böjd, att man deruti utan tvifvel kan finna orsaken till det ovanligt höga pris, hvartill bränvinet vid denna tid stod. Jag tror nemi. att man betydligt misstager sig, om man anser den då beslutade förhöjda skatten hafva varit förnämsta orsaken till pris-stegringen, ty hvar S06 D e n 6 Maj f. m. och en, som har kännedom om tillverkningskostnaden vid då gällande sädespriser, vet att denna kostnad, skatten inberäknad, endast utgjorde omkring 1 Rdr 30 sk. per kanna, och likväl höll sig bränvinspriset hela tiden vid 2 Rdr, ända till dess den Holländska genevern infördes, då priset började falla. Såsom kändt är, utgingo R. Sttr vid bränvinslagstiftningen under förra Riksdagen hufvudsakligen från den ståndpunkt, att lagstiftningen borde föra till bränvinets fördyrande, hvilket åter ansågs leda till en förminskning i konsumtionen, och jag, för min del, finner äfven, att denna väg är den enda, som leder till målet. Men för att hinna detta mål måste bränvinspriset, enl. mitt förmenande stiga åtminstone till 2 Rdr per kanna. På sednare tider hafva nemi. dagsverksprisen stigit så högt, att en arbetare numera köper en kanna bränvin för ett halft dagsverkes förtjenst, då han deremot för några år tillhaka ej fick samma qvantilet för mindre än 2 dagars arbetsförtjenst. Om man ännu vidhåller grundsatsen, att den arbetande klassens bränvinsförtärande bör försvåras genom varans fördyrande, så måste man följaktligen än mera förhöja skatten. Bränvinet gäller f. n. 1 Rdr 32 sk. ä 1 Rdr 34 sk. per kanna.
I morgon reser jag min väg! » » I morgon reser du? » » Ja, jag reser bort härifrån, helt och hållet bort härifrån. Jag lemnar ön med alla mina soldater, stiger om bord på ångbåten, oeh den för mig långt, långt bort. » Och han gjorde med armen en rörelse för att antyda ett fjerran. » Långt bort! » mumlade Carmela och följde med ögonen den utsträckta armen. Derpå tilllade hon eftertänksamt: » Ångbåten — den röker! » Öfver Gabriellos ansigte gick ett smärtsamt drag af besviken förhoppning. » Lemna henne tid! » tillhviskade honom doktorn, som också trädt fram. » Ser du ej, hur det stackars lilla hufvudet bemödar sig att komma till rätta med underrättelsen om din bortresa. Kom nu, på qvällen upprepar du för henne allt än en gång! » Han drog Gabriello med sig och befalde med sträng min Carmela att stanna qvar. Hon lydde, men infann sig på qvällen framför Gabriellos hus vid vanlig tid. Han ropade henne genast upp i rummet, hvarest kalfaktorn var sysselsatt med att bereda allt för den skenbara afresan. Bord och stolar voro betäckta med kläder, linne och mångahanda småsaker; två stora koffertar stodo till reds att mottaga sakerna. Carmela såg sig öfverraskad omkring, då hon vid sitt inträde varseblef oordningen, och rigtade de stora ögonen frågande på Gabriello. bl. spalt, petitrad ( » Vi göra allt i ordning för afresan! » sade han, uppmärksamt iakttagande henne. Hon såg än en gång pröfvande omkring sig, och på hennes panna sammandrogo sig lätta veck, liksom arbetade hennes tankar mer än eljes. » Jag reser i morgon bort härifrån, långt bort med ångbåten. » » Med ångbåten? » » Ja, i morgon afton reser jag ». » I morgon afton? » upprepade hon i hälft frågande ton och strök dervid med handen öfver strängarne till den öppet stående cittran. En klang gick genom rummet, som om en själ vibrerade under en blott till hälften fattad smärta. Nu grep Gabriello hennes hand och såg allvarligt in i hennes bleka anlete. » Smärtar det dig ej, att jag far bort, Carmela?
Sjö är bästa läget, för börjsn af Masugns anläggningar, helst som i detta granskap det redan är temmeligen befolkadt och ypperliga Skogar stöta derintill. Tackjernstransporten derifrån^bbr först 1^ mil Sjöväg på lilla Luleå Elf och derefter 3 mil Landväg på stora Luleå Elf till Storbacken. Endast tvenne forssar hindra Luleå Elfa far - 12 Den i September f. m* barhef till hafvet, men dessa forssar kunna tfty ven länsås och göras farbara. Skulla en gång rörelsen här blifva liflig, kommer trolige» denna väg öfver land, emeU lan begge Elfvarne att utbytas genom Canalfart: men detta bör lör b t i en framtid påtän-r kas, sedan Bergslagen blifvit utvidgad och, Malm härifrån på en större scaia behöfves hemtas till andra orter inom Riket. Till Masugn vid Vivjkaijaur kan kål veden* flottas ned tili Hyttebacken, elier också kua-n na kolen förås dit med pråmar. Sandsten och öfrige ämnen för masugnsbyggnader finnes des; till öfverflöd, och i trakten deromkring förekomma derjemte, flere andra godartade Jetnmalmer, hvilka ehuru fattigare, dock, med fördel kunna tillsättas emot dea rikare Ruoiivars Malmen, Till Strömrensning och Segelledens uppr hjelpande för Malmtransporten, erfordras Statens bidrag och torde de o g amma kunna, verkställas med i2 ä iö,oooR:dr Banco. Äfven torde första Masugaabyggnadea, böra bekostas af Staten eller kanske häldre bör den sorn vill ingå i företaget erhålla understöd till byggnaden 8 å 9,000 R:dr Banco, samt Statens bidrag dermed upphöra. Tilt besparande af menniskokraft, och att på enL större. scaU kunna vgrkställs Maimtransporteh^ Den i September J. m'. l5 {förd* blifva nödigt a*t för densamma begagna Ångfartyg. Ett sådant skulle på en gång kunna boxera 8 Pråmar, hvardera af minst 300 Skeppund» drägtighet.
Denna min åsigt, instämmande med dåvarande Chefens för Kongl. Norrska Regeringens Finansoch Tull-departement, Stats-rådet Vogts vid öfverläggningen inom nämnde Regering yttrade särskilda mening, har jag ansett mig förbunden alt vidhållande åberopa, icke blott vid underdånig föredragning den 8 Juli 1853 af Kongl. Norrska Regeringens på Storthingets beslut grundade hemställan om sådan förändring i Mellan-Riks-lagen, hvarigenom nedsättningen i införsels-tullen för raffineradt socker och sirap af Svensk eller Norrsk tillverkning vid införsel från ena till andra riket komme att bortfalla, utan ock när jag den 12 Juli sistlidet år i underdånighet föredrog bemälde regerings förnyade framställning, föranledd af Storthingets ytterligare beslut den 26 nästföregående Juni i samma ämne. De undantag från tullfrihetsoch lullindrings-regeln, hvilka nu föreslagits, omfatta visserligen icke så stort antal varuartiklar, som det hvilket de Norrska medlemmarne af 1846 års kommitté, äfvensom derefter Kongl. Norrska Regeringens majoritet i det år 1848 inkomna betänkandet, åsyftade att under sådana undantag hänföra; men deremot går närvarande förslag längre i det hänseendet, att socker och tobak samt deraf fabricerade tillverkningar skulle äfven vid landväga införsel öfver gränsen underkastas Julla lull-umg alder. Jag döljer icke, att denna omständighet förekommer mig synnerligen motbjudande, enär derigenom gränstrafiken mellan de förenade rikena blifvit i denna punkt försatt i det skick, som om fråsan gällde 2:ne lör hvarandra fullkomligt främmande nationer. Emellertid hafva kommilterade (pag. 38—39) sökt framlägga skäl för den föreslagna förändringen; och då jag icke kan bestrida, att densamma skulle medföra fördel deruti all, särdeles hvad rått och raffineradt socker beträffar, tullsatserna i den allmänna tull-tarifen kunde mera obehinBih. till BSt.
Stats-Utstottet får i anledning häraf yttra, atk Slats-Ulstottet, uppå de stät, dest afgisne utlärande innehäller, och dem Stats-Mstotter än ytterligare sär åberopa,icke kunnat projeckera någon för ändamälet „ tjenlig Jnstruetion; hwarföre ock Staks-Ukstottet trott sig kunna, i följd af Riksens Högloft. Ständers Remist, upgifwa och till Riksens Högloft. Ständer förestå hwad Slars-lklstoltet ansett kunna leda till befrämjande af Kongl. Majus Nädiga afsigt. Att det af Stats-UtMtet tillstyrkte upffof med ÄNsökningarnes afgörande till Riksens Högloft. S änders - r»Zr Den 19 ZebruarU. ders sammankomst, ivid flere tillfallen skulle kunna föranleda till olägenheter, det har »visserligen icke undfallit Stalg Ilrflotter; men att ett sädant upstof, efter h-.vad uti anmirkningarne blifwit yrkadt, owilkorliAeu stulle leda lil! grdje mans eller pr>'vate Fordringsägares försäng samt wäcka uppehåll uti deras ratt, ar nägor, som Stats-Ukstottet icke kan inse eller medgifwa; Och wid hwilker förklarande StatsIltflotkek nu trott »Ig böra lala bero, dä någon särffild händelse, när sädant skulle inträffa, till bestyrkande af vfwanberörde anmärkte olägenhet, icke blifwit up, gifwen. Hwad i öfrigt angar den uri anmärkningarne anförde omständighet, at> Statens medel under upstofs liden skulle komma att Uti Räkenffaperne ballanceras, fä har Stats-Mstottet med skäl bordt anse denna o» lägenhet af sä ringa betydenl ^ 'n hos SlatsUtfkottet icke kunnat komma uri äprv» öfwerwägande. Stockholin den 17 Februari i Pä Högt. Ridd. och AdclnS Pä Högw.
Hans LxceNenae Herr Grefwen och LandkMarskal ken om, i anseende dertill, ar tiden nu wore långt liden, och öfwerläggningarne rörande denna Lagfråga torde blifwa langwarige, Höglofiige Ridderfkapet 'Z6y och Adeln ej skulle behaga nu ätskilljas, och klockan fota (4) eftermiddagen äret in ^!sna sammanträda, för ar lil vLntilmion upkaga denna Lagfråga; hwilken piroxvstuinn med et enhälligt Ja beswarades. Högloflige Nidderskapet och Adeln atskilldes klockarr . half Tu. Maji, eftermiddagen. Herr Lagmannen 8ilkverlpgrres i sidsta kle« num ingifna OiQämsn rörande förändring j Lagens stadgande uli 16. Cap. 15. §. Jorda-Balken. Herr L> e^ on sto Ix s, ^son as Lamus!, »plasts följande: Da Lag-Urskortet tilftyrkt ändring och uteslutande af ej mindre 16. Cap. 15. §. Jorda-Balken än äfwen i., 2. och z. och sista meningen af 6:te Z. anser jag nödigt, at upkaga innehållet af denna uphäf, na Lag. Uti 1. §. tillätes Jordägare ar sit Hemman til Landtbo »plata,pä längre eljer korrlare lid; 2. §. At Lifstids städja fär til godo njutas, sa länge Äbo lefwcr, och Hustruir efter honom, medan hon Enka sitter; z. tz. At ingen har magt afsäga Landtbo», desi Hu. siru och Barn, sä länge Gi stoftämina murar; dör han som städja» gaf, eller henne sick, stände äntä Giftvstamma för Enkan el - in stäom krvtocolli 6. Liiverstolps. klenum klockan Z7<r ler Barnen til den rike är; 6. §. Leger man »r eller til Lego täger, Gods och Gärdar m ev »vilkor, rätte sig ä bäva svor efter htvad aftaldt ar.
Artilleriet med Fyrverkare-corpsen , Ingeniör-corpsen Summa Rdr 1,326,327 25. Till motsvarande behof äro nu anvisade (bil. A, B, C, D}, För Svea lifgardet Rdr 99,462 — „ Andra „ 99,462 — , Wermlands Fältjägare-regemente , 63,638 — „ Lifgardet till häst . 80,870 — , Husar-regementet Konung Carl XV „ 98,756 — „ Artilleristaben, Artilleri-regementena o. Skillnaden mellan de utförda beloppen visar en ökad årlig kostnad af ~205,054 50. Häruti ingår ny aflöning för tillkomna beställningar enligt den föreslagna organisationen (bil. O, P, Q, R) med följande belopp, nemligen: Transport Vid Svea lifgardet Rdr 16,606 — Andra , , 16,606 — Lifgardet till häst , 34,120 — Husar-regementet Konung Carl XV , 9,534 — Artilleriet , 19,300 — Ingeniör-corpsen „ 61,092 — Summa Rdr 157,258 —, härifrån afgå För indragna beställningar vid Wermlands Fältjägare-regemente (bil. S} 8,924 — Om återstående beloppet 148,334 härefter frånräknas ofvan utförda kostnadssunnna, samt till då erhållna rest. , 56,720 50. lägges ackordsräntorna vid värfvade arméen, såsom afsedda, enligt löneregleringen, att för framtiden upphöra, på sätt beträffande indelda arméen blifvit i underdånighet hemstäldt „ 48,540 —, så kommer den tillökade årliga kostnaden för löneregleringens genomförande vid värfvade arméen, oberoende af den föreslagna nya organisationen, att utgöra 105,260 50, deraf för uppflyttning af en del nuvarande underofficerare från lägre till högre lönegrad
Bankens Commissariat har i dess afgifna Berättelse till Banco-Utskoltet vidare upptagit detta ämne, och, med hänsigt till de olägenheter och kostnader, som ifrågavarande anstalt redan föranledt och än vidare syntes komma att medföra, enär, oaktadt det i Landt-Ränterierne inlevererade Silfver borde, enligt ofvanberörde författningar, minst arne gånger om året insändas, Banken dock icke kunnat omkostnadsfritt inbekomma hvad i ett och annat Ränteri för snart g:ne år sedan blifvit deponeradt, har Commissariatet hemställt, huruvida icke, antingen rättigheten till Silfvers deponerande för Bankens räkning i LandtRänterierne, såsom, efter Commissariatets tanka, sannolikt ej ledande till någon synnerlig besparing för de få Låntagare, sora Baiuc-XJtskottcts Memorial. K.; a§. deraf begagna sig, måtte alldeles upphopa» eiler ock, derest den profvas böra bi be-, hållas, porto-frihet för ifrågavarande Silf» ver-Remisser blifva Banken förunnad. Vid behandlingen af detta ämne hav JBanco-Utskottet ej förbisett hvad uti åtskilliga fiån Riks-Stånden remitterade Motioner blifvit yrkad t, nemligen: en sådan förändring i föreskrifterna om afbetalning på Bankens efter i8a3 års Riksdag utgifne Fastighets-Lån, att Gäldenärerne ej skulle vara »vilkorligen ålagde att betala i Silfver, utan kunna jemväl i Sedlar, med lämplig förhöjning, desse Lån liqvidera. Baneo-Utskoltet underlåter ej att härom afgifva serskildt utlåtande. Beslutet i den delen kommer ej i strid med det, sorn nu utgör ämne för Utskottets hemställan, till Rikets Ständer; ty i hvad fall som helst, lärer det ej kunna betagas den Gäldenär, som sådant åstundar, att få betala i Silfver, enligt ingånget Contract och Skuldebrefvets lydelse.
Direktionen, af nämnde skäl, ansett att, under det nuvarande grunder för utlåningen från berörde fonder förblifva gällande, jemväl den, i afseende på verkställigheten, hittills vid verket följda ordning bör bibehållas, med allenast någon till besparing af tid och arbetskraft ledande förenkling i espe - Banko-Utskottets Memorial, N:o 66. 3 ditionssättet, dock med rättighet för Direktionen så väl att alla söcknedegar i veckan emottaga ansökningar om lån från dessa fonder, sorn ock att de beviljade lånen i kontanta medel utgifva. För vinnande af det åsyftade ändamålet, att i möjligaste måtto underlätta och befrämja diskonteringen och utlåningen från fonden för handel och näringar, har Direktionen ansett nödigt, ej mindre att Direktionens sammanträden så utsättas, att pröfningen af handlingar, som afse penninge-försträckningar från nyssnämnda fond, icke fördröjes utöfver två dagar, sönoch helgedagar oberäknade, utan äfven att en större frihet må lemnäs Banko-fullmäktige vid val af ledamöter uti Banko-diskont-direktionen, i hvilket fall ledamöternes antal jemväl skulle kunna inskränkas; varande af Direktionen i sådant afseende föreslaget: att antalet ledamöter i Banko-diskont-direktionen hädanefter måtte inskränkas från åtta till endast sex, deraf fyra, vid hvarje års slut, för det följande året, af Fullmäktige skulle utses inom eller utom Banko-verket och dess Öfver-styrelse, under iakttagande, att af de sålunda utsedde, minst två ega kännedom om handeln och den större rörelsen samt en lagkunskap; att, med upphörande af den nu varande åtskillnaden emellan Direktionerne öfver den så kallade Allmänna Diskonten samt den så kallade Handelsoch Närings-diskonten, hvilka benämningar syntes kunna försvinna, den på förenämnde sätt sammansatta Direktion skulle tillkomma att behandla alla Banko-diskont-verket rörande ärender; att i Direktionen skulle finnas ej allenast Ordförande, utan ock vice Ordförande, samt desse begge utnämnas af Fullmäktige för hvarje år; samt att, till följd af Direktionens förminskning, jemväl antalet af de ledamöter, som fordras för besluts fattande i Direktionen, skulle bestämmas till endast fyra, i stället för fem.
RIKS-STÅNDENS BESLUT, i anledning af Banco-Utskottets Utlåtande N:o 16. Ridderskapet och Adeln. l:sta Punkten. Bifallen. P reste-St ändet. l:sta Punkten. B or g are^St rindet. l:sta Punkten. Bifallen. Att Bankens metalliska Cassa ej får bibehållas vid ett belopp, sorn understiger 2 millioner R:dr Specie; åliggandes Banco-Styrelsen, att, när behofvet så fordrar, för detta ändamål vidtaga förberedande nödige åtgärder så tidigt, att metalliska Cassan ej må qvarblifva vid detta nedsatta belopp. 2: dra. Att Bankens metalliska Gassa ej får understiga elt belopp af 2 millioner B:dr Specie. 2:dra. Att, till förstärkande af metalliska Gassan, Banco-Fullmägtige bemyndigas, att, i den mon behof deraf göres, och äfven med användande af de till Bankens Grundfond hörande Stats-Obligationer, förskaffa sig å Utrikes ort Credit eller Creditiv till ett belopp, motsvarande högst 2 millioner R:d Silfver, efter 1664 års förändrade myntfot. 4:de. Alt, på det en härifrån uppkommande tillfällig skuldsättning utrikes icke må iklädas natur af stående, Banco-Styrelsen åligger alt på den erhållne Credilen eller Creditivet göra afbelalningar, så fort som lämpligen ske kan. 3:dje. Alt ibland de utvägar, som Banco-Styrelsen beBifallen; myndigas att välja till bibehållande af det stadgade minimum i metalliska Cassan, äfven må vara begagnandet af utländsk Credit på kortare tid af en million R:dr Specie. 4:de. # Skulle, till följd af beslutet vid 3:dje punkten, Bifallen, förfalla. 3:dje. 4:de. Bih. lill R. Bonde-Ståndet. lista Punkten. Lika Ridd. och Adeln, med uteslutande af ordet ”nödige.” 3:d je. Lika Ridd. och Adeln. 4:de.