Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
?. proE. ranta. iStcrfiob af faftfiaffb gorbran uti afl. ©faö3s5D?dflaren Sodemans Soncitré liicb berdfnab Ranta tiff proelainabagen flått*2Mti‘«C>en utan Kanta: ©iff ©ötl)a <SanaWa3olag hjelmare Sänals off; ©lujjmerfs ©ito >2lctier uti ©ötffa Sanal Obligationer uti SJfotala SBerff?ab§ anläggning g. b. Äonitng Gustaf Adolphs ©»(Tilta göriliögcnbet, bc« ^ fldmbe af: iSterftdenbe gorbran l;o5 enfTilb R?an efter Re* oerä R:br 3,294. 46. 2. Slctier t ©öbertelie ©anal 13,161. 32. — ©ito i Sroll&dtte Sana! 0^ ©lufmerf 366. 32. — görfTott tiff Slnjlaget för ©tatgs23ri|lcn, drliga Ranta» tiff ©an§ Rfaiit hörninge» famt gör|Tottet till ^anö dfongl. ©ögbet dfron Sdntagare görlaggsgonb tiff ®enerals2$illancesSontoretg gditsrörelfe görfTott tilt inlöfte falffa cc^ trodtybige famt förnyelfe af bortfomne Srebits@eblar . ©ito tiff Eontorås@rpenfer äöarbet af kopparn t ©filiemyntgs^offettcrnc . dlongt. Sonpoy Srebitip dren 1824 o$ 1825 lyftabe görfTott tiff ^nlöfen af förra ©igcont*2öerfet3 3 proSentS Reoerfer Sontanta SJibragct tiff d?rigg
På dessa skäl afslyrker jag bifall till Motionen, helst jag anser det vara ganska orätt att af Postverkets personal vilja tillskapa en serskild Embetsmannacast, som i anseende till lättheten att der vinna inträde och säkerheten om snar befordran till indrägtig syssla, skulle från den verkliga Embetsmannabanan rycka mången yngling, som i framtiden annars hade kunnat gagna fädernes - Besv. och Occon. Utsk. landet i vigtigare och mera magtpåliggangande värf. Herr Öfversten af Forsell, som vid beslutets fattande i detta ämne af sjukdomsförfall var frånvarande, har sedermera förklarat sig i denna reservation i alla afseendcn instämma. Af Herr af Schmidt, G. L.: I likhet med hvad jag i Oeconomie-Utskottets andra Afdelning yttrat, får jag här som reservation emot Utskottets betänkande den äran ytterligare anföra: att jag linner lyckligt vara, att Kongl. Maj:t, genom ledigblifvande Posttjenster, eger tillfällen alt äfven åt gamla förtjente militairer, hvilka af ålder eller af tillfälliga olyckshändelser blifva ur stånd att mera beträda den militaira banan, lemna sådane befattningar, hvarigenom de kunna tryggas emot behofvens och armodets pröfvoslunder. Beträffande hvad Utskottet föreslagit, alt ingen må till Postmästare-tjenst blifva antagen, förr än efter att hafva som Extra-Ordinarie inom verket minst 3:ne år tjenslgjorl, eller ock en lika tid sorn Postförvaltare vicarierat, så anser jag första alternativet öfverflödigt, då ingen inom Postverket lärer till Poslförvaltare-befordran kunna komma i fråga, sorn icke tjenslgjort nämnde tidoch hvad det senare, eller vicariulct vidkommer, så anser jag icke 8 Desv. och Oecon.
Jag skulle tro att dessa hemman skulle kunna förmedlas eller en rolejemnkning öfvergå Halland, hvarigenom de, sorn voro för svaga att utgöra en rote af sex hemman, skulle få en lindring. Jag kan icke föreställa mig att om man öfverhufvud taget nu säger att åtta i st. f. sex hemman skola vara inom en rote, någon orättvisa derigenom skulle vara åstadkommen emot de öfriga hemmanen inom riket, ty att äfven i öfriga delar af riket förekomma dels bättre och dels sämre hemman, som i lika rotar äro satta, det karr icke bestridas. Att dessa hemman blifvit så svaga, kan till en del förklaras äfven ifrån utskrifnings-förhållanderne i Sveriges fordna tider. Efter år 1639 hände det att, i st. f. att bestämma utskrifning af manskap så beslöts att lägga utskrifningen på jorden, emedan manfolket rymde då utskrifniugs-kommissarierna ankommo, men nu pålades hvarje gård alt utgöra viss utskrifning, och då man kände gårdarnes antal, så kunde härigenom en viss krigsstyrka påräknas, sedan utskrifning blifvit af R. Sl:r bifallen; men då ville Regeringen äfven vara billig emot den jordbrukande menigheten och bestämde att de, som hade stort jordbruk att sköta, skulle företrädesvis få vara hemma, hvaremot de, som hade små obetydliga jordlotter, hvilka de kunde med lätthet sköta, skulle företrädesvis så beskaffad utskrifning efter jordlott utgöra. Hvad gjorde hemmanen väl då? jo de upgåfvo sig för mycket större jordbruk än de i sjelfva verket hade, för att derigenom undslippa att komma ifråga till att uttagas i krigstjenst, och följden var att när sådane krigsgärder påbjödos, så kunde de icke utgöra dem,och till följd deraf måste de sedermera förmedlas. Möjligen har del äfven varit förhållandet i Halland. Härmed må vara hur som helst; jag tror likväl att det icke är rätta sättet alt göra rotejemnkningar eller förmedlingar, d. v. s. att efterskänka hemmanen en del af deras rotering.
Beträffande dernäst motionärens yrkande om reorganisering af andra instantien för kiigs-ärendens behandling, eller Krigs-Hof-Rätlen, så och utom det att denna domstol, i likhet ned hvad här förut är nämndt om Krigs-Rätt, utgöres endast af Militär-ledamöter, med undanlag af Krigs-Ilofrätts-Rådet, och sammansättes efter målens olika beskafh nbet, förmena Utskotten sig så myckel mindre kunna åt denna framställning lemna afseende, som 3:ne Riks-Stånd vid innevarande Riksdag beslutat underdånig hemställan lill Kongl. Majit om indragning af denna inslanlie. Hvad slutligen vidkommer framställningen om försvinnandet af Högste Domstolens befattning med ifrågavarande mål och ärenden, så enär frågan derom jemväl afser en förändring af Rikets nu gällande Grundlag, anse Utskotten sig icke tillkomma att dermed laga någcn befattning. Utskotten tillstyrka på desse skäl, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Högiofl. Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 20 Kovcnrber 1840. i4 Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-ZJtskottens Utlåtande, N'o 16. Ank, lill Exp, Utsk, den 20 Nov. kl. 3 e, mi Utlåtande, dels i anledning af gjorde anmärkningar vid sistnämnde Utskotts Betänkande N:o 18 om Svenska Undersätares skyldigheter, när de vilja bosätta sig eller resa utrikes, samt utlänningars rätt att inkomma och bosätta sig i Riket, — dels ock till följd af ytterligare motion i enahanda ämne. i Delta Betänkande, hvilket Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ständet, enligt ankomne Protocolls-Utdrag, bifallit, har af de öfrige 2:ne Riksstånden blifvit till Ekonomi-Utskottet återremitleradt, på grund af följande dervid framställde anmärkningar:
— I det 2.'dra alternativet åtnöjer sig Utskottet ej med alt öka den af enkla pannor, ifrån 3o till 5o kannors rymd, utgående Bevillning med 5o procent för de konst-apparater, som Utskottet förmodar blifva till dessa pannor begagnade, utan procenten ökes lill 66f, hvilket förutsätter ej blott, alt mäskvärmare till hvarenda af dessa pannor skall begagnas, utan att äfven recdficalorer och pistoriska apparater till flere ibland dem skola appliceras. — I det 3:dje alternativet nedsälles väl förhöjningen för konstapparaters begagnande 'till pannor, ifrån 20 till och med 5o kannor, till a5 procent; men då delta förutsätter, att mäskvärmare skall begagnas lill a4 Bevillnings-Utskottets Betänkande N.o 56. hvarannan af dessa pannor, är äfven denna beräkning vida högre, än hvartill det närvarande förhållandet föranleder. Omman vid Utskottets 3:ne alternativa calculer serskildt beräknar Be vil Iilingen å den enkla redskapen och serskildt Bevillningen å konst-apparaten, så befinnes, att Bevillningens supponerade belopp å de sistnämnde blifvit upptaget, enligt i:sla alternativet, till öfver 175,000 R:dr, — 2:dra 206,000 3:dje 194,000 — då deremot den här nedanföre af mig uppgjorda calcul torde utvisa, att den af konst-apparaterne blifvande Bevillningen ej kan beräknas högre än till omkring 100,000 R:dr för hvarje år; 3:o Vid 3:dje alternativet är Bevillningen äfven på den enkla redskapen för högt beräknad; det förutsattes nemligen att alla pannor Öfver 20 kannors rymd skola begagnas under hela brännings-tiden. Calculer öfver det blifvande årliga beloppet af ifrågavarande Bevillning kunna uppgöras på flerehanda sätt; följande calcul, som af mig inom Utskottet blifvit föreslagen, synes, om mitt omdöme icke bedrager mig, leda lill ett sannolikare resultat, än det, hvartill Utskottet genom sin beräkning kommit.
Jag ber att få förklara, det jag ej anser Banken bufva rätt att så disponera de medel, som för allmänna Cassors räkning der finnas, att dessas fordringsägare skulle sakna tillgång alt draga på. Deras rätt blir aldeles okränkt, oaktadt deras behållning begagnas. Discomens fond är ej grundad på dessa medel. Ränta kan ej komma i fråga, om ej lån fordras, för att helt hastigt skaffa penningar alt betäcka de dragningar, man gör 432 Den 19 December e. m. på dessa Cassör. Endast då kommer upplåning alt äga rum, och följaktligen 3 procents ränta att betalas, under den korrta tid, sorn kan erfordras, innan bristen Ellfver genom insättningar betäckt. Uppå af Hans ExceflenCe Herr Grefven och LandtMarskalken framstäld proposition fann Ridderskapet och Adeln för godt remittera Herr Lagerhjelms ifrågavarande Motion, somt de i anledning deraf afgifne yttranden, till BancoUtskottet. Föredrogs å nyo Friherre Cederström^, Jacob, den 10 dennes f. in. på bordet lagde Motion, om Djurläkares anställande på Riksstat, till lika antal m8d ProvincialLäkare i hvarje Län. Herr Bråkenhjelm, Pehr Beinhold : Till besvarande af allt hvad här blifvit yttradt, i anledning af mitt påstående, att rätta tiden till VeterinärLäknres anskaffande på stat för Provincerna ej ännu vöre inne, får jag endast äran nämna, att Veterinärlnrättningens Skola ej ännu dertill har tillräckligt antal skicklige Elever. Skulle emedlertid löner likväl anslås, så uppstår hos folket den billiga väntan, att sysslorna besättas; och då kunde möjligen deraf följa, att man tillgrep qvacksalfvare, eller brådstörtade med Elevernas utexaminerande. Den 19 December e. m. 433 de. I hvilketdera fallet som hälst tillskyndade man den åt goda saken ett sår, som ej snart kunde helas. Alla stora saker utveckla sig långsamt.
Men då det ieke lyckades att få bördsrätten alldeles afskaffad, är jag tacksam mot Utsk., sorn tillstyrkt dess inskränkning till bröstarfvingar, föräldrar oell syskon. Deremot kan jag ej instämma i det stadgande att börd ej skall vara tillåten, der jord säljes till bördeman. I samma mån man är nära slägt med jordens säljare, bör man nemi. hafva rätt att börda. Jag kan således ej finna någon konseqvens uti, att, om jag säljer jord till min broder, skulle mina barn vara uteslutna från rättigheten att börda samma jord. Jag tillstyrker således att Utskis förslag till § 1 måtte antagas, med uteslutande af de sista orden, som innehålla nämnda stadgande, och att således liksom hittills en närmare slägting skall äga att börda af en fjermare. Den 3:dje §:n kan jag icke heller godkänna. Ty om flera äro ‘lika närskylda, om t. ex. 2 söner anmäla sig att börda, hvilken skall då hafva företrädet? Derom är intet stadgadt. Jag tillstyrker således, att äfven 3 §:n, 1 mom:t måtte förkastas, och att af det hela måtte antagas endast §:n 1, med uteslutande af de ord jag förut nämnt. Gr. Sparre, Erik: Att detta Betänk., som innehåller förslag till förändring af en högst vigtig punkt i vår lagstiftning, skulle möta motstånd, var icke oväntadt. Det är mig till och med kärt, att det mött betänkligheter på detta rum. der de historiska minnena äga rätt att omsorgsfullt vårdas, osli der man bör iakttaga den varsamhet, som anstår de försigtige i samhället. Då jag, som alltid och ifrigt bekant mig till den historiska skolan, eller — om detta uttryck skulle anses stötande — ansett mig som en af denna skolas lärjungar, då jag detta oaktadt med min röst inom Utsk. tillstyrkt detta Betänk., så ber jag att få inför B. o. Ad. redogöra för de grunder, som föranledt detta mitt åtgörande.
Om det å ena sidan bör medgifvas, att den beviljade tillökningen uti lärarepersonalen betydligen underlättat möjligheten att på ändamålsenligt sätt sköta undervisningen för ett så stort lärjungeantal, torde det å andra sidan af ingen kunna bestridas, att Rektors ansvar och arbete ökas i samma förhållande som lärjungars eller lärares antal. Också har vid allmänna läroverks-regleringen lärarnes antal och således äfven lärjungarnes legat till grund vid bestämmandet af Rektorernas löneanslag vid de olika slagen af skolor. För att som vederbör kunna ordna undervisningen uti öfverbefolkade skolor med få klasser, och med vederbörlig uppmärksamhet följa dess fortgång, att samvetsgrannt tillse det nödigt sammanhang bibehålles emellan de olika läroämnena på båda undervisningslinierna och för att efter Skolstadgans föreskrift, utom sina egna 20 lästimmar i veckan, kunna göra besök i klasserne under öfrige lärares lärotimmar, måste i sanning Rektorernas tid på det strängaste varda tagen i anspråk, och det så mycket mer ju flera lärare och ju flera lärjungar i läroverket finnas, som fordra en sådan tillsyn. Härtill kommer, att i hufvudstaden, der de aldra flesta lärjungars anhöriga och målsmän tillika äro boende, en tätare gemenskap och samspråk mellan dessa och skolans föreståndare eger rum och upptager en icke obe - 152 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 78. tydlig del af den sednares tid. Skall han sålunda värdigt uppfylla sitt ansvarsfulla kall, måste han deråt kunna egna sin tid odelad, äfvensom odelade krafter. Härvid får ej lemnäs ur sigte, att den nuvarande rektorslönen lemnar innehafvaren med familj en temligen knapp utkomst, åtminstone i hufvudstaden, der flera omständigheter förena sig, att göra en föreståndares hushållning mera kostsam. Det torde derföre vara fullt öfveiensståmmande med billighet och rättvisa, att Rektorerna vid de 4 hufvudstadens lägre elementar-läroverk ställas lika med Rektorer vid fullständiga läroverk på reala linien och erhålla en tillökning i lönen af 500 R:dr eller för år 3,500 R:dr R:mt.
Sålunda vore, genom lagen af den 11 Juni 1857, Norriges Kjöbstaeder tillåtet att lägga en årlig afgift af ända till 3 Speciedaler eller 12 R:dr R.mt på hvar och en, som hos sig hyser en hund, han må vara dess egare eller icke. I Köpenhamn betalades 5 Riksbankdaler, i Frankrike per medium 10 francs, i Preussen 3 thaler, i Wien 2—5 gulden o. s. v. Mot det af Herr Bos framställda förslag att ålägga hvarje hundegare särskild skatt samt göra skatten till en statsinkomst kan anmärkas att, då onekligen vissa orter hafva behof af de nyttigare slagen af hundar, såsom vallhundar och jagthundar, skulle en allmän beskattning å egare af hundar i den ena orten komma att kännas mindre rättmätig än i en annan, der desse djur underhållas mera för nöje än nytta. Hvad särskildt beträffar vallhundar, så torde böra erinras, att, då sednare tiders lagstiftning, angående hägnads-skyldigheten sträfvar derhän, att egaren af hemdjur skall vara skyldig att om dem hålla sådan vård, att de icke olofligen inkomma på annans egor, hvilket i vårt iand i allmänhet icke låter sig göra på annat sätt, än genom vallning, det icke vore lämpligt att med sådan skatt betunga egarne af vallhundar. På grund af hvad Utskottet sålunda anfört tillstyrker Utskottet, att Herr Ros’ ofvannämnda förslag icke måtte vinna Rikets Ständers bifall Bevillnings-Utsliottets Betänkande M 21. 3 Hvad derefter vidkommer de af Doktor Säve, Herr Boman och Lars Olsson gjorda förslag att ifrågavarande afgift måtte göras till en kommunalskatt, så möter mot nämnde förslag mindre hinder, dels emedan kommunerna, såsom sjelfve intresserade för sakens framgång, i sådant fall, så vidt möjligt vore, komme att tillse, att underslef i ett eller annat hänseende ej egde rum, dels ock emedan kommunerna, i lall billigheten någon gång fordrade befrielse från skatt, hade tillfälle för sådana fall medgifva undantag.
De stadgas och förökas dessa förhoppningar för mig än mer i denna stund, då Bihang till RiksSt. Ursk. Tietcinkanden. jag förnimmer af Rikets Ständer, från hvilka den kraftfulla National-villjan först måste yttras och utgå, ett så lofvärdt Replut fattas och snart skola gå i verkställighet; då jag med lika aktning och glädje nyss afhört detta Höglofl. Utskotts grundligt författade Betänkande och försiag till den blifvande Öfverflödsförordningen, med underdånigt öfverlemnande af det närmare Reglementet till Kongl. Maut. Jag har för min ringa del deri igenkänt de enkla Och sanna grund atserna och villkoren för en sparsammare hushållning, utan afvikande till ytterligheter på ena eller andra sidan, med lika betänksamt afseende på det mest önskliga och på det verkställbara, en oumgänglig eftergifvenhet för tidens kraf och stadgade bruk, samt ett allvarligt motstånd mot de svåraste och skadligaste missbruken i allmänhet. Detta För lag är i min tanka, icke tillfälligt och inskränkt, i jemförelse med förriga yppighetsförbud, då man betraktar sjelfva dess framställda grunder samt alla de öfverflöds-articlar, hvilka densamma, såsom i Tulltaxan förbjudna, omfattat och utmärkt. Må mig imellertid tillåtas härvid göra några itå anmärkningar. Då Höglofl. Utskottet, af flera skäl, tillstyrkt öfverlemnandet af sjelfva Författningens utarbetande och redigerande åt Regeringens omsorg, har jag dock trott, att man kanske bort icke så blott stadna vid sjelfva allmänna grunderna, utan kunnat åtmindstone uppgifva några serskildta betydligare öfverflödsämnen, vissa underdå - Besv. och Ekon. Utsk. Betånkanden. 447 niga anvisningar eller önskningar. Det hade varit kanhända för Kongl. Maj.t behagligare, att se anledningen till åtskilliga mera grannlaga förbud gifven af Folkets Representanter, i stället att kasta allt ammans på Regeringen; så mycket mera, då man sett att Konungen, genom anbefallande af ProvinsComitéer i detta ärende, sednast just velat i Nåder inhemta sitt Folks tänkesätt härutinnan.
Hvad derefter angår motionärens framställning, att de personer, hvilka erhållit tillstånd att handtverk såsom försörjnings-medel utöfva, skulle, innan »ådant finge ske, hos handtverks-föreningen förete tillstånds-beviset, synes en iådan föreskrift vara mindre form-enlig, då desse närings-idkare i öfrigt icke iro ställde i någon gemenskap med handtverks-föreningarne; och då föreniagarne kunna hos magistrat erhålla uppgift å de personer, hvilka fått sig ifrågavarande tillstånd beviljadt, så att det föreslagna tillägget i författningen ej fa\ för vinnande af det uppgifna ändamålet, erforderligt, hemställer Utskottet vördsamligen, att äfven denna framställning må lemnäs utan afseende. § 28. Under förutsättning af bifall till den i 23 § föreslagna förändringen, att afgiften till föreningens kassa skulle erläggas innan näringen finge utöfvas, har motionären, med anmärkande deraf, att afgiften blifvit för vissa städer förhöjd, föreslagit, att 28 § måtte erhålla följande förändrade lydelse: »Den, som undfått rättighet att utöfva någon näring, för hvilken han, »enligt § 14 mom. 1, är underkastad borgerliga utskylder, vare förbunden, tall icke allenast, innan näringen får utöfvas, till vederbörande fabmkszeller handtverks-förenings kassa erlägga 2 r:dr, med iakttagande i de c städer, för hvilka denna afgift blifvit förhöjd, hvad i detta afseende är w/Öreskri/vet, ulan äfven, vid Tre r:dr 16 sk. vite, inom en månad frän säef sådan rättighet började alt begagnas, derom hos föreningen göra »anmälan.»
Då derjemte tages i betraktande, att Akademien, sorn hittills hvreslritt fått begagna lokal i hertigliga palatset vid Gustaf Adolfs torg, derifrån nödgats afflytta och för liv lokal i årlig hyra utbetala 1,000 It:dr, samt till inköp och underhåll af instrumenler, böcker och musikalier, till prisbelöningar, nödiga löneförbättringar åt sina tjenstemän och betjeningen saint för ved och lyshållning mäste använda en icke obetydlig del af sina tillgångar, visade det sig, alt ytterligare understöd för denna läroanstalt vore af behofvet påkallad!; och har, på grund häraf och med bifogande äfen för Akademien upprättad ny löningsstat, upplagande lärarnes antal till 10 och slutande på en summa af 12,000 R:dr b:ko eller 18,000 R:dr Runt, blifvit yrkadi, alt Rikets Ständer mätte bevilja den i Akademiens anslag erforderliga tillökning 9,000 R:dr, hvarigenom detsamma komme att utgöra 18,000 R:dr R:mt ärligen. Delande den vid flera föregående tillfällen uttalade åsigt, alt åtgärder böra vidtagas, hvarigenom denna institution, hvilken har sig ombetrodda vården, utvecklingen och spridandet af tonkonsten inom fäderneslandet, må lyftas till den ståndpunkt, att den, bättre än hittills, kan uppfylla sin bestämmelse, hafva Rikets Ständer, då en fullständig och, som det vill synas, ändamålsenlig plan för Akademiens verksamhet numera blifvit uppgjord, hvarigenom det kan blifva möjligt för der antagne elever att inhemta grundliga insigter i tonkonstens så theoretiska som praktiska delar, beviljat den lör befrämjande af undervisningen vid Musikaliska Akademien begärda tillökning, 9,000 R:dr R:mt årligen, i Akademiens nuvarande anslagssumma.
Majit förblifwer Riksens Ständer med Kll Kunglig näd och ynnest wälbcwägen. A U 6. ak Vkstterkeät. Friherre stuebeck, ^lexnnäsr, upWe följande strifteliga anförande; Dä §34 Den 19 September. Dä jag denna gäng med framställningen a? mina tankar begär Högloft. Ridderskapets och AdelnS upmärksamhet, önskar jag mig äfwen den lyckan att kunna förtjena dess bifall. Sä wäk äldre som senare tiders Historia uplp, ser den sanningen att Hjcltar och store Män aktid bliftvit belönte sä wäl af Regeringar, som af Nationer — Belöningar mätte altid blifwa lika sä skyldiga som »värdiga offer af Staten; nitiffa och trogna tjenstcr blifwa Embetsmannens owilkorliga förbindelse, och där dessa senare uti sm hela bemärkelse inträffa, lära de förra, likasä otwifwelaktigt som willigt sedan meddelas, samt dät förtjensien är owanligt stor, mätte erkänflan fordra tacksamhetens gjärd sä fullkomlig, att samtid och efterwerld kunna rättfärdiga det ädla och det wärdiga — Jag tror, att om och när sädana belöningar nägon gäng fordra Nationens ätgärd, sä bör dess utgörande grundlägga en waraktig äminnelse, som gifwcr den förtjenta Mannen en lugn fristad p'ä älderdomen och försäkrar honom om en nödig utkomst för sin framtid — Dä jag med anledning häraf till Högloft.
1179. lagdt till Uandliogarne af Borgareståndet, s. 1185. bif. •af Bondeståndet, s. 1189» Giftermål, H, K. th Kron-Prinsens, s. 17— 55 Glas, orri förhöjning i Tullen för Finskt och Rvskf; .EkonomiUtskottets betänkande, hif. af Adeln, s. ioi4. af Presteståndet, s. 1016. af Borgareståndet, s. 1021. — bruken, om tillökning af det fran ManufacturDisconten, bestämda låneanslag försvenska; Statsutskottets betänkande, bif. af Presteståndet, s. 892. af Borgareståndet, ?, 897, af Adeln, s. 961. *— och Porcellins-förares samt Smedes-handlnres och Xumpsamlares obehöriga kringstrykande, om; EkonomiUtskott ets betänkande afsl. af Preste, ståndet, s. 856. bif. af Adeln, s. 869. fork. af Borgareståndet, s. 876. Ytterligare Utlåtande, lagdt till Handlingarne af Borgareståndet, III. s. 280» af Adeln, s, 292. af Presteståndet, lil. s. 296. Göthlanda Almoges, om, sökta befrielse från skyldig, heten att hålla Xastage-bryggor, m. m. Stats-Urskottets Memorial, att detta mål ej tillhör dess befattning. Granskning om fulländad, af Stats-Rådefs Protocoll; Constit. Utskottets betänkande, lagdt till Handlingarne af Adeln, s. 463. Presfeständets beslut i anledning deraf s. 47i—473» lagdt till Handlingarne af Bondeståndet, 479. af Borgareståndet, s. 506—513. Grufvehjelpen, om extra, i stora Kopparbergs Xän.