Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det har ej undgätt ätstillige Ledamöters upmärksamhet, at de sä kallade Reeognitions-stogarne, bwilke i sin natur äro at anse för Kronans ägendomar, blifwit til wisie Bruk öfwerlemnade emot en afgift som icke ens widöfwercnskommelsens ingäende, fast mindre nu swarar emot desie lägenheters wärde. Om nu ocksä för Brukens beständ besittningsrätt til desie skogar kan anses oundgängeligen nödwändig, torde dock Statens behof lika omngängeliaen päkalla en förhöjning i afgiften som nägorlunda more lämpad efter jördens afkastning." Utom det alla Pastorer i Riket pä lön fätt sig anstagne et eller flere Hemman säsom Boställen, har bertil ännu understundom lagts sä kallade Stomhemman, hwilka, om ock nödwändigheten, med afsönde ä Boställens swaghet, til Lönernes reglering likwäl numera ätmindstone pä mänga ställen storde kunna indragas, manat Lärarne 636 Ver, 8 Augusti. Lärarne derföre saknade det anständige underhäll, sorn för uplysningens bibehällande "och är nödwändigt. Genom arrenden pä längre uder och ater wid arrendetidens flut pä femtio, sextio til och med Ethundrade är förlängde, hast wa Kronans ägendomar gatt i privates häfder mot en sä oformligt liten afgift, at endast öst werlätelse af arrende rättigheten ofta betalts med en summa som öfwerstiger de fleste personers hela förmögenhet; om någon gäng förtjensten derigenom blifwit belönad, har det likwal atmind, stone lika ofta händt. at de lemnats at sädanö som ägde intet anspräk pä underhäll af Staten, men äfwen i förra fallet synes en sadan förtjenst hafwa njutit sin lön genom en längre tids besittning, och ätmindstone torde det wara nödvändigt, at genom nägon Författning möjligheten af en sädan misthushällning för framtiden förekom mas.
Företogs till pröfning StatsUtskottets ej mindre den 18 sistlidne April under N:o 45 H. i3* Den i4 Octobei’ f. m. 151 afgifne, och den 7 derpå följde Maji e. m. på bordet lagde, Betänkande, angående regleringen af anslagen under RiksStatens Tionde HufvudTitel; än ock under N:o 253 meddeldte, och den 14 sistlidne September f. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar. Hvarvid discussion ägde rum endast i afseende å nedannämnde Punkter. Angående Första Punkten i Utskottets senare Utlåtande om B åkoch Lots-Inrätt7lingen. Grefve Cronstedt, Claes: Ehuru jag gjorde anmärkning vid Utskottets första Betänkande, och trodde, att Danska Fyringsmedlen borde tillhöra detta anslag, har Utskottet likväl ej fästat afseende derpå. Jag får dock upplysningsvis meddela, att BorgareStåndet förklarat att, då dessa Danska Fyringsmedel stå såsom inkomst, en motsvarande summa borde å io:de HufvudTiteln uppföras, eller en motsvarande tillökning derå ske, emedan Ståndet funnit dem äfven innefatta en Lotsoch Båkafgift. Det beror på Ridderskapet och Adeln, om Ståndet finner lämpligt, att äfven här vidtaga enahanda beslut. Herr Hjerta, Gustaf: Då Ridderskapet och Adeln vid denna Riksdag går att besluta om io.‘de HufvudTiteln, ber jag få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på det besynnerliga förhållande, att se - Den >4 October f. tn. 197 dan sista Riskdag en väsendtlig förändring deruti skett, hvarigenom från materiellen blifvit öfverflyttad en icke obetydlig summa till personelen. Genom det oformliga af dylika mellan Riksdagarne vidtagne förändringar komma alla de anslag Rikets Ständer bevilja för materiellen och förråden, att användas allt mer och mer för det personella, hvilket uppföres på Stat, och sålunda bringar oss till än större anslag.
Om rättigheten att begagna Ek-skogarna. Inkom den 20 Juni 1814- Anmärk. I Den 8 Mars. 305 Anmärkningar. Vid Mulet iV.-o 1. Hvilar, intill dess ver* Iean af de instructioner, sorn för Rotejemkningen i Skåne blifvit af Kongl. Maja i Nåder gifne, hunnit visa sig genom de Comrnitterades fullbordade arbeten Kong!., Maja behagat uppdraga verkställigheten al denna förrättning, och allmänna föreskrifter för hela Riket, i anledning deraf, kunna äga rum. Vid Målet N:o. 2. Har, i anseende tilI Kriget och ärendets sammanhang med nya Tågordningen» icke kunnat bringas till afgörande. Vid Målet N:ö 3. Står i sammanhang med Regleringen om Pensionsoch Invalid-Inrättningen, som är tinder arbete. Vid Målet N:o 4. Har, sedan det till Krigs» Expedition ankom, icke kunnat föredragas, i anseende till ytterligare upplysningar, sorn måste sökas. Stockholm den a Februari 1815. G. F. Wirsén. Enligheten med Originalet besannar Ex Officio Jon. Ullberg. N:o 39, 40. Den 8 Marsi Uppgift Huru Kongl. Maj:t i Nåder afgjort de Mål, hvilka uti Dess Krigs-Expeditiov, i anledning af Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse)', blifvit föredragne, i den ordning ofvanstående förteckning utvisar. Kungörelsen den 27 OctobpriRis förordnar om utskrifnings-sättet af allmänna Beväringen. 2:0 Till inrättning af ett Invalidhus, har Kongl. Majit uti Nådig Skrifvelse lill Dess och Rikets Krigsoch Kammar-Collegier den 28 Juli 1 312 j enligt Biksens Ständers deiom fattade beslut, kungjort, alt lediga blifvande Boställen och Indelningar samt rentor vid Adelsfane-Begemen1et skola till fond derföre hädanefter anslås. 3:0 De Inteckningar, som Officerare af f. d.
Emot detta af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret förordade förslag, invände likväl dåvarande Siats-Utskott, uti dess häröfver afgifna och af Rikets Ständer godkända utlåtande: att Riksgälds-Contoret vore inrättadt endast för liqviderande af Rikets gäld och således med tiden borde kunna upphöra och försvinna; att det följagtligen icke vore lämpligt derstädes införa befattningen med hufvud-uppböiden af Statens ständiga intrader; att dervid dessutom förekommo åtskilliga betänkligheter, i afseende på den rubbning, sådant skulle medföra i den fastställda ordningen för Statsbestyren på det hela och den sammanblandning af lagstiftande och verkställande magtens åtgärder, som derigenom mäste uppkomma och hvilken icke vore med gällande Grundlag förenlig; alt Utskottet ej eller kunde inse nyttan eller behofvet af den löreslagna förändringen, samt alt densamma för öfrigt, åtminstone 6 Stats-Utskottels Utlåtande, N'.o 355. till en början, korame att förorsaka ökade statsutgifter; på hvilka skäl Utskottet således ansåg sig böra förslaget, såsom oanvändbart, afstyrka. Vid näslpåföljande, eller i8a3 års Riksdag, beslöto deremot Rikets Ständer, genom bifall til T Staisoch Bevillnings-Utskoi tens härom gjorda hemställan, och enligt in § i det då utfärdade Riksdagsbeslut, att, enär alla bevillningsmedel, hvaribland äfven tulluppbörden vore inbegripen, borde ingå Lill ett och samma förvaltande Verk, skulle dädanefter alla inflytande tullmedel till Riksgälds-Contoret aflemnas, emot skyldighet för detta Verk att hålla Statsverket tillhanda den under sådan, titel i Riks-Staten upptagna summa. Dock, som Kongl. Maj:t, jemlikt Dess, nyss före Riksdagens 'slut, lill Rikets Ständer aflålna Skrifvelse, förklarade Sig icke kunna medgifva tullmedlens afleverering till Riksgälds-Contoret, såsom en i Kongl.
Förbrytelser, okända i vårt land, såsom uppsåtligt spridande af sjukdomar samt förgiftning af varor, som till allmänt salu hållas, liks misshandiaude, fartygs utrustande till slafhandel, annans utsättande på öde ort, eller utförande utur riket emot hans vilja o. s. v* äro fullständigt upptagna; andra förseelser, vid hvilka allmänna tänkesättet fästar en underordnad vigt, beläggas med höga böter eller strängare ansvar. Så pliktar man för oljud å allmän väg ända till 80 r.dr r:gs (13: 13), för oloflig gångstig öfver andras ägor till 40 r:dr, Reservationer vid Lag-Ulskollcls Betänkande, N:o 58. 83 för sten eller »annat,» sorn kastas i någons lius, gård eller fartyg 40 r:dr, och om det sker af öfverdåd ända till 100 r:dr; och under det lagen på detta sätt bevakar nästan hvarje steg af den enskilde och bestraffar sjelfva hotelsen, har den icke något ansvar för ett af civilisationen högt ogilladt lagbrott, envig, om utgången icke blir blodig (17: 38, 39.) Utmaningen, hvilken enligt duellsplakatet af 1682 belägges med tjenstens förlust, 2000 daler silfvermynts böter och 2:ne års fängelse, och som enligt nyare tyska lagar äfvenledes straffas med fängelse, är utan straff. Näst uppfattningen af brottets karakter, och dess relativa straffbarhet, är bestämmandet af straffen den vigtigaste delen af kriminella lagstiftningen. Dess hufvudsakliga uppgift är att i valet af korrektiver, utan åsidosättande af den mensklighet, som sjelfva brottmålslagen icke får förneka, träffa straffarter alfvarliga och afskräckande. Den gamla lagen har för svårare brott, utom dödsstraffet, spöstraff' och kyrkoplikt, båda verksamma oeh i de flesta fall afskräckande.
Hvilken Auctoritet som hellst är förbunden att gifva bestämda svar i sådana ämnen , som hos dem få andragas, och deruti upptaga de omständigheter, sorn af den sökande kunna uppgifvas j Högloflige ConstitutionsUtskottet vill ensamt vara fjikalladt ifrån en sådan skyldighet, och elter eget godtycke dÖmma öfver hvad som bör komma under granskning. Här är ej fråga om någon af Riksens Ständer utöfvande Domaremsgt ; men Nationen tiger rätt att genom sina Representanter uttrycka Opinionens tänkesätt om de] Embets* mäns åtgärder och skicklighet , som fått sig uppdragit det höga förtroende, att gå sin Konung i underdånighet tillhanda med sina råd, samt deltaga i beslut i ämnen, som röra Fäderneslandets bästa och hvarje Enskilts deraf beroende väl. Allt annat förhållande skulle vara ett ingrepp i Konungamagtens helgd och Ständernas frioch rättigheter. Ehuru jag lef. ver i den glada förhoppning, att de Riksens Ständer, som det tillkommer att afgöra ifrågavarande ämne, nogsamt lära inse olämpligheten af den nu föreslagna nya Redaction, och i följe deraf den afslåj kan jag dock icke 154 Den 23 Maji. annat än för min de! i förhand protestera erno! dess antagande , såsom efter min tanka stridande mot den afsigt med dessa §§. åsyftas. Märkligt är, att ConstitutionsUtskottet redan anticiperat på denna nu projecterade rättighet, då det undandragit sig att i behörig ordning inkomma med sitt Utlåtande öfver den anledning tilt anmärkning, sorn redan den 14 sistledne Martii ifrån Höglöflige Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterades, och hvilket, oagtadt en den 25 April aflåten anmaning, att till den sista i samma månad dermed inkomma, ännu till denna stund uteblifvit i detta utvisar, att Höglöflige
9:de §n har följande lydelse: »Hypoteksbanken må ej företaga uplåning, ställd på viss årlig afbetalning, eller utgifna obligationer, lydande på så beskaffade lån, utan så är, att vilkoren dervid äro förenliga med de grunder, som för sådana låns utgifvande till hypotheksföreningarnes delegare finnas till efterrättelse fastställda.» Häraf synes att hypoteksbanken icke karn utlemna några andra obligationer, än sådana, som äro utgifna för att anskaffa penningar för lån till de särskilda bypotheksföreningarne, och således motsvaras dessa af alldeles likartade obligationer, hvadan hypotheksbankens utelöpande obligationer icke kunna förfalla till inbetalning, ulan att på samma gång någon enskild hypotheksförenings obligation må förfalla, f detta fall kan alltså någon farhåga icke upstå ; men det kan inträffa, att en delegare gör cession och hans fastighet måste realiseras, hvarvid brist upstår; ja, då är det bypotheksföreningen, som inom sig får ersätta denna brist. På detta sätt har stadgandet ang:de ansvarigheten, hittills alltid blifvit tillämpedt, och jag tror icke att någon förändring derutinnan kan inträffa. Jag fortfar att yrka bifall till §:n. Hr Gripenstedt, Johan August: I allmänhet tror jag, att såväl den grundsats, som här i afseende å ansvarigheten blifvit stadgad, är rigtig, som att den §, som innehåller detta stadgande, är tydlig och klar. Ansvarigheten har inom de särskilda hypotheksföreningarne varit så ordnad, att om en ledamot deraf icke kunnat göra rätt för sig och brist upstått, så har föreningen sjelf måst öfvertaga bristen, och fördela densamma på de särskilda delegarne, dock alltid inom det maximum, som hvar och en åtagit sig. Samma förhållande tror jag skulle komma att ega rum i afsrde å delegarne i hypoteksbanken, nemi. att om någon viss hypoteksförening skulle svika i sina förbindelser, så blefve visserligen de andra skyldiga att ansvara för den upkomna bristen, men blott i förhållande till hvars och ens delaktighet.
Debetsedel på den af lönen utgående Bevillning; oberäknad den olik - BevillningsUtskottets Betänkande N:o 15. 17 olikhet, som härleder sig af indeld löns stigande eller fallande efter markegångsprisen t att genom den införda controllen uppstår den svårighet för en person, som ej erlägger BeJ villning efter 2 Art., det måste lian , i händelse han är bosatt utom Pastoratet, med kostnad och besvär, vida öfverstigande lysningschartans värde, från en oftast aflägse boende Häradsskrifvare skaffa bevis, huruvida han det föregående året varit taxerad till Bevillning eller icke: och att kostnaden för lysningssédlars transporterande till hufvudstaden , jemte aflöningen för ett RevlsionsContoir i Kongl. KammarRätten kunde besparas för Staten, om dessa sedlars slutliga granskning öfverflyttades till LandsContoiren i hvarje Province; uti hvilket anförande tillika instämt Herrar Prostarne Agrell, Grel vlllius och Hvasser, Professoren Bexell och. Kyrkoherden Lyth , med tillägg af den förstnämnde, att icke alltid endast mannens Bevillning efter a Art., utan äfven qvinnans , borde tjena till grund för bestämmandet a£ den charta , hvarmed deras gemensamma lysningssedel skulle förses : Af Herr Prosten Nibelius, att, till besparande af den förspilda kostnad, som årligen användes på en ofantlig mängd chartor, alla lysningar kunde Utfärdas helt enkelt på vanligt papper, men Bih, till Riks, St. Staten efter gällande grunder , och vid årets slut de sålunda influlne medlen , jemte ett utdrag af Iysningsboken, insändas till vederbörande LandsContoir:
Sluteligen anhålla Riksens Ständer i underdånighet, att detta företag, sorn icke grundar sig på några nya anslag af Stats-Werket, må ofördröjeligen sättas i verkställighet, och, om möjligt är, med denna Riksdagens slut taga sin början, så att till och med Riksdagsbeslutet och de af grundlagarne, som, till följe af nu beslutade förändringar, å nyo uppläggas, kunna i Tidningen inflyta; hvarigenom densamma, till en början och på försök fortsatt till nästa Riksdag, skall komma att innefatta ett fullständigt Helt af alla i Oo Underdånign Skrifvelse!'. ■ Reger!ngs-åtgärder och offenteliga beslut j sorn under denna mellantid utfärdas. Riksens Ständer framhärda etc. N:o 439.' Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad.d. 19 Dec. 1823. Preste-Ståndet d. 20 — —■ Rorgare-Ståndet d. 20 Bcnde-Ståndet d. 20 Riksens Ständers underdåniga Skrif velse, i anledning af Kongl. Mafts Kådiga Proposition om den Nya Evangelii-bokens antagande. 1i S. A. K. T-Jti Nådig Skrifvelse af den 18 sisth September har E. K. M. för Riksens Ständer behagat tillkännagifva, att, sedan E. K. M. i Nåder bifallit utgifvandet af förslag till en förbättrad Evangelii-bok, hvilket ock den för detta ändamål förordnade Committée utarbetat, och Preste-Ståndet, efter deraf verkstäld granskning, i underdånighet hemställt, otti icke E. K. M. skulle i Nåder täckas lemna de öfrige Riks-Stånden vid denna Riksdag tillfälle, att i detta vigtiga, hela Riket rörån; Underdåniga Sbifvelser. röramle ämne, yttra sin underdåniga tanka, pä det utrönas måtte, huruvida en förbättrad Evangeliebok ännu af Svenska församlingen till bruk vid den offenteliga Gudstjensten önskas; har E. K.
Skrifvelse, IV.o 83. del af de för Landt-statens tjenstemän beräknade extra inkomster af alla slag utgöras af dylika, utaf allmänna medel utgående, ersättningar, så att deraf kan bedömas, hvad tillökning uti staten, emot provisionernes indragning, skäligen kunde och borde uppföras; hafva Rikets Ständer, med undantag för de bär nedan omförmälde fall, ansett sig icke kunna vidtaga någon åtgärd, i anledning af E. K. M:s Högstberörde Nådiga Skrifvelse. Hvad serskildt vidkommer den del derutaf, sorn afser löne-tillökning för Länsmännen; så enär det är allmänt erkändt, att billigheten fordrar, det desse tjenstemän, hvilka, för deras mödosamma och maktpåliggande befattningar, för närvarande i allmänhet endast åtnjuta 100 R:dr årlig lön, erhålla en sådan förbättring uti deras lönevilkor, att de må ega nödig utkomst; hafva Rikets Ständer beslutat, att
Vesterås, efter etne serskilda Reqvisitloner, tillhopa - — 8,000. Vesterbottens, efter a:ne dito - — 6,000. Götheborgs och Bolms 5.000. Tillhopa' B.dr 3l>of,° Credit-Sedlär. Ehuru vexlings-anstalten således blifvit begagnad endtst af Sex Län för en sammauräknäd Surmna af 34,000 Rtdr, hafva likväl redan sädana underslef med de frän arne Län uttagne medel blifvit upptäckte*, de der tydligen ådagalägga, att desse medel icke blifvit till deras rätta ändamål använde, men på hvilka underslef de senast till StatsBanco och RiksgäldsVerken församlade Revisorer icke kunnat fas'ta någon uppmärksamhet, af det gällande skäl, att det origtiga icke hunnit utvecklas, förrän efter den tid, till hvilken Revisoremes granskning af Protocollen blifvit stiäckt, eller till den x September nästledne år. Uppå Konungens Befallningshafvandes i Vesterås Fullmakt, utqvitterades af Handlanden i nämnde Stad Eric Öberg tinder den 11 Januarii 18x7, Fem Tusende Riksdaler i nya Smärre Credit-Sedlar. Men, då för denna Summa icke redovisades inom den tid, som uti Herrar Fullmäktiges* ofvanåberopade Circulaire - Bref Var föreskrifven, afgick från Riksgälds"Contorist påminnelse härom till Konungens Befåll - Stats-ZJtskottets Betänk anden! 1809 n»rgsb?.f vande; i anledning hvaraf förbemälde Handlande genast derefter aflemnade till Cornmissarierne Attest å 1662 Rtdr 40 sk.
Efter inhemtande af Låne-Kontors-Direktionernes yttranden hafva likväl Fullmägtige den 21 Februari detta år funnit skäligt förordna, att för medel, insatta på uppoch afskrifningsräkning, skulle äfven vid samtelige Låne-Kontoren godtgöras endast 2 procent ränta, samt att denna ränten edsättning borde vidtaga vid Låne-Kontoren i Götheborg och Wisby från och med den 15 Mars och vid Låne-Kontoret i Malmö från och med den 1 Maj, dock med rättighet för en hvar af Låne-Kontorens Direktioner att den sålunda bestämda tiden något utsträcka derest sådant för diskonteringsoch utlåningsrörelsens fortsatta bedrifvande funnes vara ovilkorligen nödigt, hvarom Fullmägtige då förväntade underrättelse. En sådan utsträckning i tiden med tillämpningen af det fattade beslutet har sedermera, i anledning af Direktionens öfver Låne-Kontoret i Malmö derom gjorda framställning, blifvit af Fullmägtige för detta Låne-Kontor medgifven till den 1 sistlidne September. Den genom 168 § punkt. litt. c) Fullmägtige tillagda rätt att bestämma å huru stort, på en gång, å uppoch afskrifnings-räkning innestående belopp ränta må hvar och en serskild räkningshafvare godtgöras, hafva Fullmägtige tills vidare åt vederbörande DiskontDirektioner öfverlåtit att utöfva, likväl med åliggande för bemälda Direktioner att, efter hvarje månads utgång, till Fullmägtige inkomma med uppgift å det högsta belopp, hvarför ränta godtgöres icke allenast enskilda personer, utan äfven hvarje serskild korporation, bolag eller kassa, sorn tillåtits att uppoch afskrifningsräkning begagna. Så beskaffade iippgifter äro oek sedermera af Diskont-Direktionerne i vederbörlig ordning afgifna, och hafva Fullmägtige, vid granskning deraf, ansett sig böra förordna om nedsättning i de belopp, hvarför vid Låne-Kontoren i Götheborg och Malmö ränta blifvit vissa dervarande räkningshafvare medgifven. § 63.
N»j:t lunnit, »It 8i8tnämnde om8tändig!,et ingalund» 1i»n, pä 8»tt (lollegierne sörmenst, l,v»rlien sörändr» ösverloppg-rotarnes »eli elen frän dem utgående VJe»ilee-8p»nm»Ien8 egen8li»p »tt, 8»8om följd »k en einellun begge 8t»t8M»gterne » en» 8»mt llotelläll», ne » »ndr» 8,d»n träffad osv6U6N8liomm6l86, till lindring i provin8en 8Ii»ne8 rotering, p» ilet liei» oäterli»IIeligen v»r» »N8l»gn», elieu ölVerll^tt» eggnde-rätten till 8»mrn» vaoanee-spsnmäl frän provinsen» Lotellällare till 8t»t8-e»s8»n, — ett »il8präli l'uän 8t»ten8 sid», 50m, under de 28 »>-, dett» ärende utgjort 5orem»! fou Longi. U»j:Is oell Liliets 8t»nder8 bebandling, »Idrig vgrit väelit, oell ej elleu sliäligen linnnat väclms, l,»u Longi.
Den sistnämnda bibehålles deremot oförändrad, så framt den serskilda lydelsen förkastas; samt 3:o alt den lydelse, hvilken, i anledning af Memorialet N:o 54, blifvit uppgifven för Regerings-Formens, i Memorialet N:o 68, med ordningsnumern 106 betecknade §., må, såsom ord för ord lik den, i Memorialet N:o 54> för Regerings-Formens nu varande 88 föreslagna, pröfvas såsom en del af sama Memorials förslag, i oskiljaktigt samanhang med hvad i detsama t i 11 styr k cs om upphäfvande af Regerings-Formens §. 19 och $. 21, mom. 2. Utskottet bör jemväl, dels, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet redan i Memorialen Nilis 56, 57 och 58 yttrat, erinra, det de, med anledning af hvart och ett bland bemälda Memorial serskildt föreslagna ändringar uti Regerings-Formens §. §. 89 och 43, Väl äro oalhängiga Constilutions-Ut skottets Memorial j N:o 11g. af dem, hvilka blifvit föreslagna i de tvenne öfriga af nämnde Memorial; men att så många, som antagas, komma att tillsamans införas uti sina behöriga §. §., och alt dylikt förhållande äfven eger rum med de, i anledning af Memorialen N:ris 56 och 57, föreslagna förändringarne uti Regerings-Formens §. ^1; dels anmäla, det serskild lydelse för den i Memorialet N:o 68 intagna 5o §. af Regerings-Formen ej kunnat, på grund af hvad Memorialet N:o 80 för Regerings Formens §. g 1 föreslår, uppgifvas; alldenstund ändringen redan är iagttagen uti berörda 5o §.
S. D. Föredrogos och remitterades till Stots-Utskottet följande Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: l:o angående löneregleringen för Lands-staten; 2:o angående anslag till uppförande af ny byggnad i hufvudstaden för den af Svenska Slöjdföreningen inrättade söndagsoch aftonskola; 5:o med förnyad framställning i fråga om Bergsskolans i Fahlun flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska institutet, tillika med åtskilliga i anledning deraf afgifna yttranden; 4:o angående aflöningsock utgifts-anslagen för Teknologiska institutet, jemte ett derom afgifvet yttrande; 5:o angående förändring och tillbyggnad af Kronans egendom M i å Riddarholmen, för inrymmande derstädes af Riks-arkivets samlingar; 6:o om anslag till löneförbättring åt Sundhets—kollegii embetsoch tjenstemän, tillika med ett derom nu afgifvet yttrande samt afskrift af ett i yttrandet åberopadt, utaf Ordföranden i Sunrihets-kollegium aflåtet underdånigt Memorial i ämnet; 7:o angående ytterligare anslag till det Carolinska Medico-chirurgiska institutet i Stockholm, jemte åtskilliga i anledning deraf afgifne yttranden, äfvensom en Promemoria i frågan, åtföljd af 2:ne bilagor; 8:o angående ersättning till Lunds universitets löningsfond för minskad inkomst af Hardeberga och Sandby församlingars prebende-pastorat; 9:o angående anslag till nya eller utvidgade byggnader för åtskilliga elementarläroverks behof; 10:o i fråga om de till åtskilliga stadsskolor inom Lunds stift, äfvensom Hallands län, utgående klockare-pensioner samt landtgiilen af klockarebol; och 11:0 om anvisande å allmänna indragningsstaten af ett belopp af 500 R:dr, att årligen från och med nästkommande år tillgodonjutas af Rektorn vid Hudiksvalls läroverk F. Wennberg. Prot.-Utdrag den 4 Mars 1863.