Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Meningen med ett kyrkomöte bör väl vara, att församlingen sjelf skall få tillfälle att uttala sina tankar ang;de de ändringar som behöfva vidtagas inom Kyrkan; ty, såsom det står i Upsala mötes beslut, sådana jemkningar måste göras i menskliga stadgar, som äro en följd af sjelfva tidens framskridande och som visat sig i liera afs:den vara nödvändiga. Jag hemställer, huru långt den kristna församlingen skulle kommit under de första tiderna, om man för att bestämma dess läror hade sammankallat ett möte, till hälften bestående af skriftlärde och phariseer. Jag tror icke att kristendomen i så fall kommit långt, då man tar i betraktande att de första kristna, likasom de skriftlärde och phariseerna, voro Judar. Jag och de flesta med mig önska väl, att man skulle få någon frukt af dessa möten, men sådant är ej möjligt med den sammansättning LagUtsk. föreslagit. Då det likväl är alldeles hopplöst att kunna få ett förslag antaget i den syftning som Hr Cederschiöld föreslagit, och då man svårligen kan vänta sig att Utsk. skall komma med något bättre förslag, så hemställer jag till Hr Cederschiöld, om det lönar mödan att påyrka en återremiss. Jag yrkar helt enkelt afslag å Utsk:s Betänk, på det vi vid nästkommande Riksdag må kunna få ett ändamålsenligare förslag. Frih. Creutz, Stephan: Redan vid föreg:de Riksdag] väck tes fråga om kyrkomötes införande, och det förslag, som då framlades, var vida liberalare än detta. Jag kan icke inse behofvet af att stadga en mängd lagar för kyrkomötes bildande; ty i utlandet hafva många kyrkomöten egt rum, utan att dertill behöfts någon serskild lagstiftning. Både i Danmark och Tyskland har man på I)*n i November e. ra. de sednare åren haft kyrkomöten, till hvilka hvar och en egt fritt tillträde, med rättighet att deltaga i discussionen af de frågor som der förekommo. Dessa kyrkomöten skulle i sanning medföra ganska stora utgifter för Statsverket, och bland reservanterna finns en, som just reserverat sig af denna anledn. Vidare heter det: »Allmänt kyrkomöte tillkommer endast att uptaga sådana kyrkliga mål, som Konungen till detsamma öfverlemnar».
Ridderskapet och Adeln åtskilldes klockan half 3, In fidem protocolli Äng. von Hartmansdorff, Dm 15 Juni. e. 111. 349 Torsdagen den l5 Juni. plenum klockan 5 eftermiddagen. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Plenum den 15 Juni 1815. S. D. Vid förnyad föredragning biföll Höglofl. Ridderskapet och Adel* följande Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, den 1 dennes afgifna och den g nästföljande på bordet lagda Betänkanden." j:o Angående Veddö Socknemäns skyldighet att forsla resande öfver Ålands haf. i 2:0 Om tidens bestämmande för vägsyner, uti Publicationerna derom. 3:0 Angående återupplifvandet af Kongl. Brefvet den 23 September 1747, angående prestanda till Bruken af åboerna på de till Skatte köpta Kronohemman. Ut supra. S. D. Följande Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, den 26 Maj afgifna och den 8 nästföljande på bordet lagda, Betänkanden blefvo, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, jemte desamma, till Utskottet å.- terförvisade, nemligen; 350 Den 15 Juni. e. »t. j:o Om ersättning till Rotarne för Soldater hvilka i och för arbetet vid Götha Canal blifva oduglige till krigstjenst. s:o Rörande Husbehofs Brännvinsbränningen och dermed gemenskap ägande omständigheter. Ut supra. S. D. Vid justeringen af ExpeditionsUtskottets förslag till underdånig skrifvelse till Kongl. Maj.t, angående lösen för protocollsUtdrag vid HäradsRätterna, och, efter en, mot lydelsen af sednare delen i detta förslag gjord anmärkning, beslöt Ridderskapet och Adeln, att, med godkännande af densamma, till Utskottet återremittera förslaget, för att rättas, på sätt anmärkt blifvit.
Lampoch ljusvekar torde kunna sammanfattas under en gemensam rubrik och införselstullen bestämmas till 20 sk. skålpundet eller 25 procent på ett antaget medelvärde af i r:dr 32 sk. Den nu å verktyg till 20 procent å värdet faststälda införselstull må skäligen kunna lill 15 procent nedsättas. I afseende frä artikeln vin, för hvilken ändring i de nuvarande tulibestämmelserna icke synes böra föreslås, åberopas i underdånighet hvad 1839 års Tullkommitté derom yttrat, att nemligen, ehuru nedsättning i afgifterna å denna vara af flera skäl må finnas påkallad, »sådant likväl, enär förhållandena med denna artikel vöre af be»skaffenhet att företrädesvis egna sig till sammanbindande med de större intressena, »så väl för utvidgad afsättning af rikets exportvaror i allmänhet, som befrämjande »af svenska sjöfarten genom beredande af lindring i de derpå i utrikes hamnar hvi»lande afgifter, måtte blifva beroende af de utvägar, som kunna i ministeriel väg, »eller genom fördrag med de länder, der vinproduktionen utgör en hufvudsaklig nä»ringsgren, för nyssnämnda ändamål beredas, antingen partielt för något särskilt lands »produktion eller i allmänhet.» Med nedsättning i gällande införselstull å vindrufvor, 6 sk. skålpundet, torde den af Tullkommittcen derå föreslagna afgift, 5 sk. eller 20 procent å tullvärdet, böra godkännas, enär varan är att hänföra till klassen af naturprodukter. Såsom af föga skiljaktigt värde synes rå och renad vinsten lämpligen kunna åsättas en gemensam medeltull af 1 sk. 6 rst. skålp., i stället för nu gällande införselsafgifter 24 sk. lispundet å den förra och 2 sk. skålpundet å den senare, jemte det den råa, enligt hvad ofvan är anfördt, ansetts böra ifrån utförselstull befrias. Den i införselstarifen föreslagna redaktionen af artikeln väfnader innebär både en förenkling i rubrikernes uppställning och en efter de särskilta varornas verkliga värden lämpad nedsättning i tullafgiflerna.
Mom. litt. f. Hr Lilliehöök, Erik Gustaf: Då för 10 år sedan be väringen i Sverige af K. M. fördelades i Sjö- och Laudtbeväring, så ausågs allt det manskap tillhöra sjöbeväringen, som var boende inom de kustlän, der icke något roteradt regemente var förlagdt. Denna fördelning qvarstår ännu, men något befäl att exercera denna sjöbeväring finnes ej, utan måste man dertill kommendera befäl fran arméen. Under sådana förhållanden har K. M., uti dess i ämnet afgifna Nåd. Propos., äskat ett anslag af 32,900 rdr. Medelst detta anslag skulle 3 korpser, som i den K. Propos:ti kallas Marinbataljoner, upställas. För detta ändamål skulle det till Hallands infanterioch VesterNorrlands beväringsbataljoner utgående iöueanslag användas, äfvensom en del al de tillgångar, hvilka från f. d. Jemtlands regemente kunde disponeras. Behöflig heten af så beskaffade marinbataljoner synes mig alltför ögonskenlig, för att jag skulle betvifla, att R. o. Ad. icke skulle bifalla hvad K. M. uti förevarande fall äskat. Det är nemligen erkändt, att Flottans officerares antal icke är tillräckligt för att exercera denna sjöbeväring. Men, om nu ock deuna exercis uti fredstid, fortfarande som hittills, skulle kunna bestridas af Landtarméens officerare, så förefaller mig dock att StatsUtsk:ts pluralitet gjort alltför litet afseende deruppå att det icke är för fredeu, utan för kriget, denna exercis eger rum. Till denna erinran föranledes jag af Utskrts yttrande pag. 10: «Utsk:t har icke funnit sig öfvertvgadt, att de olägen - i) «n 14 April f. lii. beter, som föranledas af dessa vapenöfuingars ombesörjande genom arméens befiil, äro så betydande, att icke med den härutinnan åsyftade förändring må kunna tills vidare anstå.»
Adjutanterna, äfven - 2,708,000: — Fiansport 0.708,000: 64 Kongl. Maj.ts Kådiga Propos. Transport . ledes flera till antalet, hafva utaf de till oförutsedda militairei, t gift er årligen afsätta medel förut åtnjutit arfvoden, till lilia belopp med hvad nu i staten föreslaget är. Till FördelningsLäkare komma Regements-Läkare att förordnas, med bibehållande af sina löner vidRegementerna och tillökning af de i staten upptagna arfvoden , sedan vid den allmänna regleringen Regements-Läkare-lö-% nerna blifvit bestämda till lika belopp, och flera löner, som förut innehafts af Brigad-Läkare, härvid blifvit förminskade. GeneralAdjutants - 2,708,000: Transport 2?7o8,ooo Kongl. Mctjds 'Nådiga Propos, No 2. 65 Transport Expeditionens stat Ivar, utom GeneralAdjutantens indelning, utgörande Öfverste-lön vid f. d. AdelsfaneRegementet, förut upptagit en summa af 4°oo R:dr till arfvoden, ved och ljus samt skrifmaterialier; och hafva äfven deraf utgått General-Adjutantens taffelpenningar 1200 R:dr årligen. Sedan ofvannämnda indelning nu mera blifvit påräknad såsom tillgång för Indeldta Armeens löne-reglering, är uti den nja staten upptaget ett arfvode af 400 R:dr i månaden för GeneralAdjutanten, som dessutom skulle bibehål - Transport 2)708,ooo: Bilt. till R. St. 1 Saml.j 1 Band. t:sta Häft. (B) 5 66 Kongl. Maj.is Nådiga Propos. No s. Transport . la innehafd ordinarie lön på stat vid den Corps, der han för öfrigt är anställd; och ehuru förenämnde taffel-penningar skulle försvinna, är likväl Stats-summan , 4000
Frakter finnas i alla fall för de Svenska fartygen, i fall icke vi sjelfva lägga hinder i vägen, för att deraf få begagna oss, och om vi icke genom vår egen tull-lagssliftning, t. ex. dessa s. k. tull-lindringars bibehållande, upmana utländningen till retorsion. emot oss, och hvarom en värd talare redan före mig framlagt tillräckliga uplysningar. Frakttillfällen finnas nu i vida större skala än förr, ty utom hela Amerika, lemna Holland och England ra. fl. länder sådana. Uplysningsvis vill jag blott nämna att förledet år inoch utlöpte i England 212,000 fartyg med tillsammans 25^ mill. lons dräglighet, och af dessa fördes Engelsk flagg af något öfver 60,000 fartyg. Således erbjuda sig väl der tillräckliga frakttillfällen, vore det äfven för Sveriges 216 kopprade fartyg! Alt man äfven vetat begagna sig deraf, synes af den förut här citerade konsulatrapporlen ifrån London, der det visar sig att under året 1850 den Svenska fraktfarten tilltagit emot i jemförelse med den af år 1849, icke mindre än fyra gånger, så att år 1850 i det fallet förhåller sig till år 1849 som 4: 1. — Men bevisar icke denna upgift att fraktfarten kan erhållas i England, och att man icke, genom att bibehålla dessa undantagslagar, bör ifrån Englands sida framkalla någon retorsionsåtgärd. Men för att alltid finna lönande frakter, äro rederierna numera tvungna att nödgas lemna den största upmärksamhet åt alla de minsta förhållanden, som tillhöra deras vigtiga yrke. Serdeles noggranna måste de äfven vara vid valet af Kaptener och Styrmän, och ihågkomma, att oaktadt samvetsgrannhet och ärlighet utgöra ett oafvisligt vilkor, de dock icke äro de enda egenskaper, som numera erfordras utaf befälet på ett fartyg. I förening med dessa egenskaper fordrar man numera af sådane personer både theoretisk bildning och praktisk erfarenhet i yrket samt en viss affärsvana.
Genom beredandet af en kortare och af vindförhållanden mindre beroende samt följaktligen lättare och hastigare lillryggalagd sjöväg mellan meranämnde stad och öppna hafvet, måste naturligtvis stadens sjökommunikation vinna en väsentlig förbättring samt alltså kostnaderna för alla sjöledes mellan hufvudstaden och nämnde orter skeende transporter förm nskas och den för dessa transporter erforderliga tid förkortas. I samma män som hufvudstadens under sednasle åren betydligt ökade rörelse och sjöfart tilltaga, måste de fördelar, som genom en sådan lämpligare och ändamålsenligare kommunikationsled komma alt beredas, blifva af allt större och allmännare vigt för hela landet. Dä i sednare tider statsbidrag beviljats till förbättrande af de utanför eller invid många andia städer befintliga segelleder och hamnar, synes enahanda understöd icke böra förvägras för en länge ifrågasatt samt i flera hänseenden önskvärd förbättring af hufvudstadens förnämsta sjökommunikation, helst, utan bidrag från det allmännas sida, verkställigheten af detta kostsamma företag på ett sådant sätt som uppfyller dermed åsyftade ändamål och under sådana vilkor, att icke den framlida trafiken betungas genom alltför känbara afgifter, torde vid nuvarande förhållanden icke kunna med någon säkerhet påräknas. I anseende till vigten och nyttan af den nu ånyo föreslagna kommunikationsförbätlringen för ej allenast hufvudstaden och dess sjöfart, utan älven för den stora del af riket, hvars produkter afsättas och förnö— denhelsarliklar upphandlas i nämnde stad, skulle Utskottet således, om frågan angående denna kommunikationsförbätlrings åstadkommande endast finge betraktas ur merkantil synpunkt, icke tveka alt tillstyrka Rikets Ständer att, genom anvisandet af dertill erforderligt Statsbidrag, medverka till sagde företags utförande; mea vid behandlingen af förevarande fråga har Utskottet icke kunnat förbise en omständighet, hvarå uppmärksamheten blifvit fästad vid alla föregående tilllällen, då samma fråga varit underställd Sluts-Utskottets Utlåtande N:o 158. 39 Rikets Ständers afgörande.
S. D. ^edan Höglofliae Ridderskapet och Adeln redan förut bifallit Stats-Utskottets Betänkande oin en bättre Arenderncs behandling innom Rikets Styrelse-Werk m. m. fann Ridderstam och Adeln äf« rven nu godt, att, lika med det Högwörd ge PresteStåndet, förena stg i den af det Wällofl. Borgare-Ståndet genom Prdtocolls-Utdrag af den c,:de Julii meddeldte önffan, att den af Utskottet förestagne tillökning i Expeditions.-Taxan förHof.Ratterne, Collegierne, Lands-Secreterare och LandsKammererare, jemwäl ma sträcka sig lill alla Under-Dom ire bade i Städerne och pa Landet, vt supra. Lx krotocollcr, O. 8 i Iverstolpe. Utdrag af prstocsllet, hållit hos Häglof!. Ridderskapet och Adeln wid Urtima Riks» dagen i Orebro den 17 Julli 1312. S. D. 8'renade stg Högloflige Ridderstapet och Adeln med det Högwördige Preste-Ståndet i den anmodan till Bewillnings-Ucikottet, att detsamma matte med möjligaste skyndsamhet till Riksens Ständers Piena inkomma med desi Förstag till en ny Charle-Sigillate Förordning. vt supra. Lx ?rotocoUo , O. Silverstolpe. Ut - Den 17 Julii. 177- Utdrag ak p^otocottet, haller hos Högloft.
Alt denna nedsättning, ifall den beslutes, ganska menligt skall inverka på rörelsen vid Höganäs, ar lätt att inse. Men jag bestrider icke denna nedsättning, i händelse R. St. anse en ökad import af Engelska kol mot lindrigare pris nyttig och behöflig förandra näringsgrenar inom landet; hvad jag yrkar och påstår är endast, att en sådan fördel, medgifven åt andra inhemska näringar, icke bör ske på stenkolsverkets bekostnad, hvilket utan tvifvel blir händelsen, om icke verket får tillgodonjuta någon deremot svarande ersättning. Den ena näringens uppkomst och förkofran skulle då grunda sig på den andras undergång, hvilket vore stridande mot ali rättvisa och billighet, och skall troligen föranleda dertill, att kolbrytningen vid Höganäs, samt de derpå grundade ler-fabrikationer, ehuru oumbärliga för flera vigtiga näringsgrenar, spridda öfver hela landet, då den icke längre kan bära sig, snart kommer att upphöra, samt en stor del af Skånes innebyggare, deraf l5oo personer njuta daglig förtjenst vid dessa verk, — hvilka nu, i saknad af skog och torftägt, använda de sämre kolen från Höganäs för deras eldstäder, — hädanefter skulle pödgas att anskaffa sitt bränsle från utrikes ort: en olycka, som R. St. genom deras mellankomst vid 1823 års riksdag undanröjde, och som jag hoppas icke må blifva resultatet af nuvar. Ständers beslut. Man bör och måste härvid ihågkomma, att det är fäderneslandet, som för närvar, ensamt skördar frukten af de Stora kostnader bolaget måst vidkännas, för att kunna fullgöra de af R. St. vid 1823 års riksdag fattade beslut. Deu 8 April f. ro. 109 Denna fråga får icke betraktas såsom en vanlig handelsaffär, hvars utgång endast drabbar den enskilde mannen. Stenkols-verkets fullbordan med alla der befintliga fabrikationer, liar kostat både Staten och bolaget betydliga uppoffringar. Alla natur-förhinder, som vållat de stora kostnaderna, äro lyckligen öfverv tinna, och fäderneslandet skördar nu ensamt nyttan deraf. Del måste således tillhöra både Regering och R.
Det ingår icke i den nyare lidens riktning alt framhålla slägten, utan personligheten; och begreppet familj hade derföre fordom en större omfattning, än det nu eger. I jembredd med de förändringar, sorn i begreppen föregå, måste emedlertid lagarne förändras; och derföre ligger äfven häri en anvisning till den inskränkning af bördemän, som ofvan är antydd, eller til! dem, hvilka äro i närmaste skyldskap med säljaren, eller barn och bröstar/vingar, föräldrar och syskon. Endast hos deni torde man kunna förutsätta det motiv, deri börden numera har sin grund och sitt försvar. Att den dock någon gång, äfven med en sådan inskränkning, kan missbrukas, vill icke Utskottet bestrida; men den omständighet, att en rättighet kan missbrukas, är ej tillräckligt skäl för rättighetens borttagande. Ehuru Utskottet således ej kan förorda upphäfvande af bördsrätten å landet, hyser likväl Utskottet icke någon betänklighet att tillstyrka omförmälda inskränkning i antalet af dem, hvilka äro till börd berättigade. En inskränkning i denna del har jemväl blifvit påyrkad af Herr Cederschiöld-, och de talare, som inom Bonde-ståndet yttrat sig för bördens bibehållande, synas dervid hufvudsakligen afsell bevarande af densamma till förmån för barn och syskon. Men med denna inskränkning bör, efter Utskottets åsigt, en annan förenas, och för denna får nu Utskottet redogöra. Enligt gällande lagstiftning, sådan den blifvit förklarad i Kongl. Resolutionen den 15 September 1756, eger börd rum äfven då jord säljes inom börden. Säljarens närmare skyldeman kan nemligen börda från den fjermare, och de, hvilka äro i lika skyldskap till säljaren som köparen, ega att i börd från denna vinna hvad på deras lotter sig belöpt om jorden fallit i arf till dem samtliga. Om än lagstiftarens ursprungliga mening varit denna och om än samma mening haft något stöd i den utsträckning inom slägten af börds-berättigade, som nu förefinnes; så synes dock ett annat förhållande inträda, derest bördemännens antal inskränkes så sorn nyss förmäles.
Behörigheten af våra klagomål har icke blifvit ifrågasatt, men Utskottet har ändå afstyrkt allt afseende derpå, endast af det svaga skäl, att motionerna icke omfattade allt indelt kavalleri i Sverige, oaktadt det ligger för öppen dag, att i de provinser, der augmentsräntorna utgå in natura och på många ställen betacka mera än hälften af rusthållets årliga kostnader, rustningskostnaderna alls icke kunna i någon mån jemföras med dem i Skåne, der blott få rusthåll hafva augment, vanligen uppgående till några fä riksdaler, på somliga ställen endast till 75 öre årligen. Under sådana förhållanden kunna vi icke underlåta att emot Utskottets förevarande Betänkande anmäla vår reservation.» N:o H. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Febr. 1863, kl. 10 f. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om förändringar och indragningar i nuvarande båtsman shållet. Af de motioner, som här äro i fråga, och hvilka samtliga äro väckta inom Hedervärda Bonde-Ståndet, afse somliga båtsmanshållet i allmänhet, andra blott förhållandet i vissa landsorter, som ansetts svårare än öfriga delar af riket lida genom båtsmansroteringen. Sålunda är, i förstnämnda afseendet, med ringa skiljaktighet. sig emellan, föreslaget af J. O. Sundgren från Stockholms län (N:o 2117), med hvilken M. Pehrsson och J. G. Wasmuth från samma län, P. O. Hörnfeldt, P. Ostman, Hent ic Hansson och Per Tjernlund, desse fyra sednare från Wester-Norrlands län, instämt: »att de roterade bätsmanskompanierna må indragas och ställas på vakans saint värfvade matroser i stället anskaffas, så att rotehållarne befrias från detta onus emot erläggande till Statsverket af en billig vakansafgift»; af E. J. Rudberg från Öland (N:o 114), med hvilken N. P. Bäckström från samma ö instämt: »att båtsmanstruppernas uppsättning och underhåll öfvertages af Staten och båtsmansrotarne derifrån befrias, mot erläggande Sammans.
— N:o 281. med förslag till voteringsproposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande ulsockne-frälsehemmanens i Halland skyldighet att erlägga rotevakans-afgift. VIII. B. 595, 596. A. 598. N:o 282. i anledning af Kongl. Majus nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Slals-Utskott, angående eftergift af den en del skattskyldige inom Götheborgs fögderi af Götheborgs och Bohus län ådömda ersättningsskyldighet i följd af förre Kronofogden Chr. Öboms balans. — N:o 283. i anledning af väckt fråga, om afskrifning och restitution af anmärkningsmedel m. m., ådömde förre Regemenls skrifvaren, Fältkamreraren I*. A. Arell. — N:o 284. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 241. IX. B. 163. A. 164. — N:o 285. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 242. IX, B. 163. A. 164. — N:o 286. angående det rotehållarne inom Norrbottens län tillkommande belopp utaf 1830 med 1846 års rotefrihets-afgift för nya hemman inom samma län. IX. B. 163. A. 164. — N:o 287. angående restitution af bevillning för den utaf Konungariket Norriges bidrag till konvoy-kassan utgående aflöning. IX. B. 163. A. 164. — N:o 288. angående sökta löneförbättringar och föreslagna tjenstgörings-arfvoden vid Riksgälds-kontoret. — N:o 290. i anledning af väckt fråga om afskrifning utaf en upbördsbrist hos numera allidne Kronofogden J. M. Huss.
Jag vill icke eller påstå, att ju möjligen vid något tillfälle motsatsen kunnat vara händelsen å andra sidan; men om man vill iakttaga skyldig grannlagenhet, så är det, enligt min tanke, icke rätt att begagna ett uttryck, som möjligtvis skulle kunna tydas så, att man förutsatte att oredlighet i afsigter egt rum å Noriges sida. Jag hemställer således att dessa ord »redlighet i afsigter» måtte borttagas. Ett alldeles nytt ämne, som icke innefattas i R. St:rs beslut, förekommer äfven i Gr. Sparres förslag. Det är en antydning om förändringen af unionsflaggan. Och om än förhållandet härmed åtskilliga gånger under SiksStåndens debatter varit vidrördt, så har dock något beslut om dess inblandning i denna fråga icke blifvit fattadt. Dessa äro de anmärkningar, jag hufvudsakligen har att göra vid den del af Gr. Sparres förslag, som afser motiverna till B. St:rs önskan om en revision af Föreningsfördraget Deremot saknar jag till min stora förvåning all slags motivering för den andra frågan, den, som likväl väckt de hetaste striderna och som i närvarande stund är af den största vigt, nemi. frågan om Ståthållareskapet. I afseende derå har Hr Gr:n icke anfört ett enda särskildt motiv. Ty sedan, hvad angår revisionen samt de ömsesidiga handels-förhållandena, Hr Gr:n framställt åtskilliga motiver samt derifrån ledt sig till en framställning af E. St:rs önskningar i dessa hänseenden, har Hr Gr:n först, om jag så får uttrycka mig, i skrifvelsens svans låtit inflyta B. St:s hemställan rörande Ståthållarefrågan samt affärdat denna endast med följande ord: »hvarjemte B. St:r i und. hemställa, att den af Noriges Stor»thing för dess del beslutade ändring i Noriges grundlag, hvarige»nom det i samma grundlag intagna unionella stadgande att till »Ståthållare i Norige kan utnämnas antingen en Norrman eller en »Svensk, skulle komma att uphäfvas, icke måtte af E. K.
Prut. 1847 och 1848. 5 Sami. 1 Afd. 10 [luft. 1 2 Bcvillnings-Utskollets Utlåtande, N:o 15. komma att uppgå till 208 r:dr 16 sk., och således för en enda riksdalers tillökning förhöjas med icke mindre än 83 r:dr -16 sk., hvilket obilliga stadgande, som i öfrigt ej öfverensstämde med den föreslagna grunden för kartering af köpe-, bytesoch fastebref, jemväl förmenats komma att gifva anledning till svek och underslef af sterbhusdelegare och bouppteckniugsförrättare; och har, med afseende å dessa förhållanden, blifvit af en del ledamöter yrkadt, att den nuvarande lydelsen af ifrågavarande stadgande måtte bibehållas oförändradt eller på det sätt förtydligas, att de utsatta serskilda karteringsbeloppen komme att beräknas hvart och ett för så stor del af hela boupteckningssumman, sorn öfversköt den nästföregående i tariffen bestämda kathegori, hvaremot andra ansett en efter en mera jemn progression uppgjord; men till högre beskattning å den större förmögenheten ledande tariff, än den nuvarande, böra för den ifrågavarande karteringen läggas till grund.