Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kongl. 3VIaj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, af den 18 sisllid ne Januarii, angående Indelningsjemkningen i Blekinge. S. D. Upplästes och lades lill handlingarna Kongl, Maj:ts Nådiga Skrif veise till Rikets Ständer, af den 18 sistlidne Januarii, i anledning af PresteStåndets vid sista Riksdag gjorda underdåniga anhållan om roterings befrielse, utan undantag, för alla med ordinarie rotering besvärade Capellans-boställen, utan afvaktan af föregående Nådig fastställelse af Roteringsverken, eller hinder af, rörande ro te rings-flyttningar, uppkomne tvister, S. D. Remitterades till BancoUtskottet: Kongl. Majrts Nådiga Proposition, af den 8 dennes, angående Utmyntnings-grunderna för tillverkningen af Kopparskiljemynt och Ducater; och >— af den 8 dennes, angående Controlerne för belåningen i Banken af tackjern på Stockholms våg. S. D. Remitterades till nedannämnde Utskott följande motioner, nemligen: till Stats-Utskottet: 1:0 Herr Santessons, angående upphörande af Vexel-Controleurstjcnster, 2:0
Det var som om allt samlat sig kring henne, som om natten sänkt sig öfver jorden för att kyssa hennes fötter, som om hela naturen rundt omkring böjt sig under hennes spira, hyllat henne som sin drottning. Det var blott några få minuter, han såg henne så. Medan hon stod där höjde hon sin arm och sköt med en rörelse full af behag sin hatt tillbaka från den heta pannan. Det såg ut som om hon vinkat Dimmorna stego öfver sjön som dansande älfvor. Hon vände sig om och forsatte sin väg. Han satt länge och stirrade hän emot den punkt, där hon stått. Det var som om ett dunkelt minne velat arbeta sig till medvetenhet inom honom. Det var som hade han sett detta en gång förr, just denna kvinnosilhouett i detta samma landskap. Men när? Det arbetade och arbetade inom honom; och så ljusnade det med ens, och minnet bröt fram med en lång dallrande silfverton, och han såg klart allt hvad han endast anat dunkelt, när han med slutna ögon hörde ouvertyren till »En midsommarnattsdröm», den gången då hon satt vid hans sida, lyssnande. Detta landskap var det, han sett i drömmen; dess medelpunkt och dess själ var hon, Maria, och silfvertonen var hans egen längtan. Det var som om det fallit ljus öfver hennes lif i denna stund. Han dröjde kvar på samma plats länge, länge; och alltjämt arbetade det inom honom. Men allt hvad han tänkte tog form i ett enda ord, som han upprepade för sig själf, gång på gång: »Titania! Titania!» Hösten kom och sommargästerna lämnade Aspinge. Det blef tyst och tomt i korridorerna, inga barn lekte på borggården, och amman körde icke längre med sin korgvagn öfvcr trädgårdens grusade gångar. Det omaka paret hade flyttat till sin egen gård för att åter tillbringa ett år i ostörd tête à tête, och Eric Lindenow hade återvändt till Stockholm. Nere i parken hade trädens kronor gulnat; och i trädgården lyste det rödt mellan fruktträdens grenar. Höstens sista blommor slogo ut i ohejdad frodighet, och gräsmattornas blekgröna ludd fick växa utan ans och tukt. Det tjänade ingenting till att kasta bort sitt arbete, sade trädgårdsmästaren, ty det kunde nu icke dröja länge innan den första snön föll.
Då jag hört så mycken klagan deröfver , att icke nog kraftiga anstalter vidtagas till , hämmande af utländska varors införande och kringspridande i Landetj och då vid 1815 års Riksdag serskildta Utskottet yrkade pä prohibitiva Författningars vidtagande till förekommande deraf; så bör man ej genom det 248 Ben 4 April. man å ena sidan gynnar Lurendrägerier och å den andra förbjuder varors införande och bruk arbeta mot hvartanrat. Man mäste bibehålla conseqvence i Lagstiftningen, så nödvändig i alla mänskliga lifvets förhållanden och ej för hastigt fördumma en Messure, som har sin grund uti en genom gammal häfd befästad författning. Jag upprepar likväl hvad jag i början yttrade, att min mening icke är att bestrida bitall till Betänkandet, men jag tror endast att saken fordrar en närmare pröfning innan nå. gon ändring beslutes, och jag form odar äfven att R ksrus Ständers vid förra Riksdagen i detta ämne fvamburne önskan, kommer att af Kongl Maj:t granskas, innan Riksens Ständer hinna åtskiljas. Herr of Brinckman, Gustaf: Jag hade föreställt mig, att Hugloil Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oco. omiae«Ufskotten, då dem tillhörde att ntred* Lågan, om en oinskränkt utförsel af ved rfrån Blekingen, tillika skulle upptaga och granska de betänkligheter, som dervid kun. de förekomma Om Utskotten med kännedom att enahanda fråga, vid sista Riksdagen yppad, arnu hos Kongl. Majit hvilar oafgjord , närmare inhämtar dess egenteliga beskaffenhet j så sku Je Uiskotten er farit att tillstånd till veda Utlörsel for .Skånes behof, ifrån den hamn sum ligger Skåne närmast, och ifrån den kust, sorn isynnerhet kan anses äga tillgång af Skog Ben 4 April. 249 till afsalu, redan för flere år tillbaka efter Innevånarnes hörande, i närmast angränsande, Blekinge och Christianstads Läner, och elter begge Landshöfdingarnas öfverläggning och underdåniga Förslag af Kongl. Majit blifvit i Nåder beviljat:
Behållning i Banken 17,686: 60. Obetalda hyror 300: — Utlånta kapital med upplupna räntor 178,102: 58. Förskjutne låne-omkostnader ... 97: 81. Riddarhusets fastighet och lösören 108,782: 19. Inkomster år 1856. Försålda Vapenböcker 43:50. Inkomster år 1857. Hyror Försålda Vapenböcker .. Introduktions-afgifter Räntor Påföring: Inkomster år 1858. Försålda Protokoller, Gravyrer och Me dailler 366: 19. Riksmynt Balans till år 1859. Tillgångar och fordringar: Behållning i Banken 6,402: 69. Ohetalda hyror 300: — Utlånta kapital och uplupna räntor . 203,419: 92. Förskjutne låne-omkostnader 107: 61. Balans till år 1859. Skuld: Thamiska donationen .^^^^^^^^Jb4£h^82. Summa R:dr R:mt 359,962: 70. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den i5 Oktober 1859. J. L. Bogeman. 2 6 Sammandrag af Adliga Kadett-Skole-Fondens Debet. Riksmynt Utgifter år 1856. lv.dr öre. Kadetters uuderhåll vid Kongl. Krigs - Akademien 1,033: 50. Stipendier vid de Kongl. Universiteten 2,865: — Närings Stipendier 480: — Extra utgifter 108: — Arfvodeu Utgifter år 1857. Kadetters underhåll vid Kongl. Krigs Akaderaien 1,890: — Stipendier vid de Kongl. Universiteten 3,277: 50. Utgifter år 1858. Kadetters underhåll vid Kongl. Krigs Akademien 1,890: — Stipendier vid de Kongl. Arfvoden . • Balans till år 1859.
Majit skulle, i fall fastställd arbetsplan öfvertrådes, ega att inställa all vidare utbetalning af Statsmedel 60 Stats-Vtskottets Utlåtande, IV'.o 435, Litt. C, ochat erfordra hvad, som blifvit åferburet; att den säkerhet, som af vederbörande borde ställas, icke fanns närmare beskrifven, ej eller stadgadt, huru de förbindelser borde vara beskaffade, sorn skulle till Riksgälds-Contoret aflena nas, samt att Utskottet uti 8.'de och 9:de punkterne af de ifrågavarande föreskrifterne, liksom upphäft de grunder, hvarefter Utskottet gått till våga vid detta Utlåtandes afgifvande. Af Bonde-Ståndet har denna del af Utlåtandet blifvit återremitterad, såsom stående i nära sammanhang med flere förutgångne punkter, uti hvilka Ståndet förut beslutat återremiss, samt äfven på den grund, att det för olyckshändelser m. m. tillstyrkte serskildta anslag ansetts icke böra beviljas.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framstälde Hr Gr. o. Landtm., att Hr von Hartmansdorff väl yrkat återremiss af denna puukt, men i sitt sednaste yttrande afstått derifrån, samt att för öfrigt blifvit yrkadt bifall till Utsk:s hemställan med den förändring, att sednare delen deraf komme att erhålla följande lydelse: ”med undvikande af alla brutna tal, så att de, som öfverstiga ett halft Öre, utföras för helt, och de, som ej öfverstiga ett halft Öre, uteslutas;' hvarjemte propos. till bifall å Utsk:s ifrägavar:de hemställan med berörde förändring, biet framstäld och med Ja besvarad. 7:de punkten, innehållande hemställan, ail läxor å allmänna af gifter må undergå skälig jemkning lill öfverensstämmelse med det nya myntsystemet, så alt, på sätt i nästföregående punkt är föreskrifvel, bråktal af Öret undvikas. Frih. Palmstjerna: Jag befarar, att verkställigheten af Utsk:s förslag i denna punkt skulle möta stora svårigheter och anhåller derföre att punkten måtte blifva till Ulsk. återremitterad för att i ytterligare öfvervägande tagas. Vi hafva nemi. i flere taxor, t. ex. i Medicinal-Taxan, så små värden utsatte, att de icke upgå till Ett, icke en gång till ^ Öre. Att undvika sådant är svårt, nära omöjligt uti en taxa, som måste var^ så minutiös i sina bestämmelser, som Medicinal-Taxan, hvarföre, enl. min tanke, bråk af Öre der icke kunna undvaras, utan att allmänheten skulle betungas med allt för dryga afgifter för medicinal-varor. I Tull-Taxan hafva vi f. n. tullbestämmelser af endast 2 rst. b:ko, motsvarande ^ Öre efter det nya myntsystemet. Det går visserligen an att efterskänka tullen å sådana varor, som ej draga högre lullafgift än 2 rst. b:ko per men det finnes likväl flera dylika artiklar i Tull-Taxan.
Att detta behof varit och är i till vext torde vara en naturlig följd deraf att, efter skråtvånget^ uppkäfvande, de praktiska yrkena vunnit en sådan urbild - 'Txig-TJtskottéls Betänkande N:o <57. 8 ning, att för deras rätta utöfvande hjelp erfordras af vetenskap ock konst, och att den arbetare, som förvärfvat sig högre bildning för ett yrke, ej gerna vill arbeta åt annan person, emedan han i sådant fall ej sjelf dragör hela frukten af sin skicklighet och dessutom saknar den frihet i användandet deraf, som utgör vilkor för ytterligare förkofran. Han söker således på allt sätt att komma i tillfälle att för egen räkning drifva yrket, hvartill dock vanligen felas tillgång på nödigt rörelsekapital, och ofta har han cj annan säkerhet att erbjuda än de verktyg och matcrialior, han ämnar inköpa, samt de blifvande produkterna af sitt arbete. Hå sätt. Lagberedningen anmärkt, gälla samma anmärkningar äfven om nybörjaren i jordbruksyrket. “Brukaren af annans jord“, säger Lagberedningen, “behöfvcr förlag till kreatur och redskap, jordbrukarens arbetare, om han .skall vara annat ån dräng eller stattorpare, behöfver förlag för att kunna sköta ett jordtorp, oller om han vill komma ett stycke längre i trefnad och lycka för att bereda sig ett eget hem, köpa sig en stuga, en ladugård, en ko, några fårö. s. v.“ Men äfven utan att fästa sig blott vid nödvändigheten af förlag för den, som vill arbeta sig upp till sjelfständighet i något visst yrke eller företag, kan man tänka sig en otalig mängd händelser, då den, som redan eger en mer eller mindre betydlig förmögenhet i lös egendom, scr sig tvungen att anlita andras biträde i försträckningsväg för att rädda sig ur en tillfällig förlägenhet. Äfven för honom bör lagen lemna något medel öppet, hvarigenom han förmår att värja sig för en hotande undergång, utan att nödgas skingra den egendom, som han möjligtvis icke utan största olägenhet kan umbära.
Fullmäktige sjelf ve inom sig afgjorde under hvad form en dylik kredit å utrikes ort skulle komma att begagnas, på det icke meningarne i detta afseende måtte finnas delade, då tidpunkten inträffade att af den lemnade kreditivrätten sig begagna. Efter det Fullmäktige, för utredande af denna fråga, tagit kännedom om de åsigter, hvilka, vid 1834 och 1835 årens Riksdag, då berörde reglementariska stadgande tillkom, gjort sig gällande, i afseende på sättet för kreditivets begagnande, stadnade Fullmäktige vid deri mening, att den uti 115 §. af Banko-Reglementet omnämnda kredit eller kreditiv icke bör kunna komma att begagnas annorlunda än under form af tillfälligt lån, men likväl ansågo Fullmäktige något begagnande af rättigheten att kreditiv å utrikes ort upptaga icke böra för tillfället ega rum eller att någon underhandling derom då borde aske, till beredande af kreditiv för framdeles möjligen ifrågakominande behof. Under den 19 Januari 1843 förekommo till slutlig behandling följande hos Fullmäktige gjorde framställningar, nemligen dels om begagnande af den uti Banko-Reglementets 115 § Banko-Styrelsen medgifne rätt att till Metalliska kassans förstärkning förskaffa sig å utrikes ort kredit eller kreditiv, dels att åt. någon af Fullmäktige måtte, uppdragas att sjelf eller genom andre, på lämpligt. sätt, göra sig underrättad samt Fullmäktige meddela, hvad ett lån af silfver skulle kosta i Hamburg, Amsterdam eller London, på det att Fullmäktige måtte, när sjöfarten åter öppnades, kunna med närmare sakkännedom pröfva om, hvar och på hvad sätt dess upptagande lämpligen må ega nini, samt dels, det Fullmäktige måtte besluta att mot möjligaste fördelaktiga villkor bereda 22 Berdtlelte af Banko-Fullmäktige. Banken Specie, de Maj. Vid anstäld omröstning blefvo berörde framställningar ogillade af pluraliteten, som ansåg ingen åtgärd för anskaffande af utländskt silfverlan eller kreditiv då böra vidtagas.
Resolutionen på städernas besvär den 16 October 1723, bestrider bifall å motionärens förslag härutinnan, såsom icke förenligt med helgden af städernas på privilegier grundade rätt att uppbära ifrågavarande tolag; hvaruti Herrar Abom, .Vallej, med flere af Ståndets ledamöter sig förenat; likasom Herrar Hels ingins, Fornander med flere dels instämt uti, dels serskildt yttrat sig i samma syftning med Herr Lagergrens anförande i ämnet — då deremot Herr Pettersson förenat sig med Herr Halling —äfvensom Herrar Wijk och Kjellberg, då den vid förra Riksdagen förehafda reglering af städernas inqvarterings-skyldighet allt hittills ej blifvit fullbordad, ansett sig böra hos Rikets nu församlade Ständer göra erinran om verkställighet deraf, helst det för öfvertagande af denna Statens skyldighet förr åberopade hinder af bristande medel nu icke vidare syntes kunna anföras; af Herr Helledaij, Aug., sorn, uti serskild motion, föreslår, det icke några inköp af de i Skånes släder befintliga, dem tillhöriga Hussarelablissement , må för Kronans räkning vidare få ega rum, eller nybyggnader komma i fråga, förr än de localer, som redan finnas Staten tillhöriga, blifvit använda och befunnits otillräckliga; af Herr Akesson, A. Gi, hvilken, likaledes uti ingifven serskild motion, föreslår, att Staten måtte, för en summa af 20,000 R:dr, tillhandla sig såväl den i Ystad befintliga casern byggnad, som öfriga dertill hörande byggnader och tomter, under yrkande derjemte, att, derest detta förslag icke skulle antagas, staden måtte få disponera casern-byggnaden med hvad dertill hörer, på sätt staden finnér för sig förmonligast, samt att Rikets Ständer ville anslå medel till inköpande af de tomter och uppförande af de byggnader, sorn för den i Ystad förlagda ca valler i-trupps behof äro nödige, äfvensom att en sådan reglering af städernas inqvarterings-besvär kunde vid denna Riksdag beredas och fastställas, alt staden Ystad icke 8 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottens Utlåtande, N.o f. komme att af detta besvär draga större andel, än som låter sig förena med de af förra Ständer antagna grunder; hvarförutan framställes den anhållan, att som Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-Contoir beslutat infordra, dels ock liandräckningsvis låtit utsöka capitaloch ränte-afbetalningar å hela det låne-belopp, staden Ystad från Riksgälds-Contoiret erhållit till casern-byggnad, samt således äfven å den summa af 16,000 R:dr,
Men fast än de felsteg, som icke kunna tillskrifvas Directionen, ej eller böra ådraga henne ansvar, anser jag likväl frågan, om Directionens ansvarighet för den del hon tagit i målet, icke kunna utan närmare granskning för lallaDet vore ju möjligt, att Directionen vid upplysningars meddelande, eller beslutets verkställande, icke svarat emot det förtroende Styrelsen henne lemnat, och det kraf på Directionens uppmärksamhet och nit, som deraf följer. Men dä ärendet ännu ej är fullkomligen utredt, emedan expeditionen icke är fullbordad och försäljningen af den utskeppade säden icke slutad, skulle jag tro det yara rättast att åt kom - 025 Den 25 JUnii f m. mande Revisorer öfverlemna, att yttra sig öfver detta ärende. Hvad beträffar det ansvar som kunde böra drabba högre embetsman eller Konungens rådgifvare, så beror detta naturligtvis på ConstitutionsUtskottets pröfning och lägger intet hinder i vägen för uppskof med närvarande fråga. Herr Munck af Rofenfchjold: Här är nu ej fråga om en allmän Msgazinslnrättning är nyttig eller icke, utan blott huruvida den, som nu är till finnandes, blifvit styrd enligt sitt ändamål och Riksens Ständers föreskrifter. Hade Magasins-Directionen uppköpt ett betydligt qvantum af 18 i5 år ovanligt ymniga skörd, så hade den behöft upphandla desto mindre de näst följande åren, och åtminstone ej behöft anlita Utlänningen. Men så skedde ej, och jag måste således tro, att Magazinslnrättningen, äfven då ej uppfyllt sin bestämmelse. Nu är åter fråga om Directionens förhållande sedan sista Riksdag. Något ymnigt år inträffande ej förr än 1820, och då hade Directionen genom betydlig upphandling mot höga priser och den uppköpta Spannemålens utborgande på credit, de föregående åren medtagit nästan hela sin contanta fond. Nuvarande Direction hade väl ej haft något lager af ett ymnigt års gröda att börja med; men den borde ej heller hafva köpt upp säd den tid och på de orter der brist var, och ej heller befattat sig med utländsk spannemåls uppköp.
Herr l-,6^oustoIps, ^onas Lamuel, upläste följande Memorial: Af de i allmänna Lagen päbjudne z:ne Härads - Ting om äret , inträffar Sommar - Tinget, som skall hällas emellan Walborgsoch Midsommarsdag, pä en ärstid, som är mäst angelägen för Äkcr bruket - Den r September. 91 bruket och Landtmannen, hwilken dä af Tingsbesök är beswärad och hindrad. Uti flere Län, under Kongl. Swea Hof-Rätts Jurisdiction, äro Sommar-Tingen för längre lid sedan afskaffade, och hällas der allenast 2:nc Ting pä äret, om hösten och wintren, hwilket torde wara tillräckeligt för rättwisans skipande pä landet. Utom Wermeland, där icke eller Sommar - Ting hällas, lärer uti Götha Rike allenast Mo Härad i Jönköpings Län, efter särskild ansökning för nägra är sedan, erhällit lika befrielse, hwilken mera allmänt blifwit sökt, om icke därmed warit förenad en nog widlyftig omgäng, och äfwen kostnad; hwadan jag, för Landets bästa skull, ödmjukast wägar hemställa nödwändigheten af indragning och uphbrande med Sommar - Tingen pä alla de Orter i Riket där de nu bibchällas. Remitterades till Lag-Utskottet. Herr LckutrercrnntL, Joban klerman, upläste följande till Protocollet: Uti klenum den 24 dennes har en wärd Ledamot yttrat den tanka, att det fordom roar brn. keligt att genom Auctioner altid uphandla ZxrönanS möjeliga behofwer, hwarigenom priferne blefwo naturligen mindre, och hwilket sätt nu blifwit i det masta bortlagt, samt att Rronan gifwit mera, än hwad andra wille lefwerera färe, m. m. Härwid anser jag mig likwäl för egen dek böra anmäla nägra omständigheter, tjenande till up« lysning uti ett ämne af denna wigt. Till 62 Den i September.
N. Efterskord frhn 1887 BPS riksdag. Sedan viir sista riksdagsredogorelse hafva i k a w a r n e till behandling forekolnmit ett par af kongl. maj: t i statsrerbpropositionen upptagna forslag, som delvis berora kvinnnns stdining, samt dessutom tvh enskilda motioner i samma syfte. I ett foregiiende h&amp;£te af denna tidskrift har redan siirskildt redogjorts for frilgan om reglering af jiirnvlgs-lonefiirh&amp;llanden. Denna friga forbjgiis darfor bar. I den innevarande &amp; r aflltna kongl. propositionen anglende statsverkets tillstgnd och behof, hrtde kongl. maj: t i och for genomforandet af en liillereglering for ZSirare och Zlirarimn rid mtdskoln ock mindre folkskola santt for bitriidnide / firm{orlr liirnrimm t i d folkskola foreslagit en hojning af 125,000 lrronor d det p i iittoiide hufvudtiteln uppforda anslaget: liinetillskott l t larare och lararinnu vid follrskolor och smlskolor. Denns forhojning hade begarts pii det att, oberaknadt de a£ kommunen liimnade naturafiirmdner, husrum och vedbrand, eller darfiir beviljad ersiittning, esarninerad larare och lararinnn vid amdskolx och mindre folkskola samt exnmil ?er.ad bitradande larare och liirarinna vid folkskola mltte, genom statens lonetillskott till den af kommunen utbetalda lonen, tillforsiikras minst 300 kronor pr &amp; r och oexanzinerad bitriidande larare och lararinna vid folkskola minst 250 kronor brligen. Vidnre beglirdes for examineracl larare och lararinna vid ofvannamnda skolor en loneforhojning af 50 kronor irligen ' efter tio k s oforvitlig tjanstgiiring. Riksdagen fann kongl.
R:dr 5,247: 16. stället lör nu utgående indelda räntor, procenter och provisioner, m. ni., och för att ställa detsamma i förening med förslag lill beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelseverkets förenklande, bar sedermera ut den för uppgörandet af förslag i sistnämnda hänseende förordnade Kommitté jemväl i nåder uppdragit alt afgifva betänkande och förslag angående lönereglering för landsstaten utom för Landshöfdingarna.
På sätt till Statsråds-protokollet blifvit yttradt, tror Utskottet sig också kunna antaga, att den allmänna meningen hyllar de grundsatser, på hvilka detta förslag hvilar. Och den omständigheten, att samma grundsatser först vid sistlidne riksdag lyckades tillvinna sig ett så vida praktiskt erkännande, att de flesta dittills stadgade införsels-förbuden upphäfdes och utbyttes emot tull-afgifter, i vissa fall så öfverdrifvet höga, att de innefatta snart sagdt detsamma som förbud, kan icke och bör icke heller, enligt Utskottets tanke, föranleda till ett qvardröjande vid den ståndpunkt af ett alltför öfvervägande afseende å vissa medborgare-klassers anspråk på skydd, som tull-lagstiftningen för. närvarande härstädes innehar. Emellan denna ståndpunkt, hvarigenom stadgade tull-afgifter antingen helt och hållet uppoffras, eller ock, då de måste erläggas, innebära en orättvis och den medborgerliga jemlikheten förnärmande beskattning samt den, i motsats härtill, befarade brådskande tillämpningen af det otvifvelaktigt riktiga system, som man gifvit benämningen finans-tullar, finnes visserligen en medelväg, hvilken det, enligt Utskottets tanke, är lika angeläget att söka ju förr desto hellre uppnå, som äfventyrligt att oförberedt öfverträda. Denna medelväg anser Utskottet vara funnen i det förslag till tulltaxa, som Kongl. Maj:t framlagt. Efter sorgfällig pröfning af samma förslag, de motiver, som innefattas såväl i kommitterades betänkande, som i Statsråds-protokollet, de anmärkningar och yttranden ej mindre Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen, än äfven flera fabriksoch slöjd-idkare vid kommitterades förslag framställt med hvad vidare i väckta motioner och Utskottet för öfrigt delgifna upplysningar, angående särskilda tullbestämmelser förekommit, har Utskottet stadgat sin öfvertygelse derom, att Kongl. Maj:ts förslag såväl till sina bufvudgrunder, som i deras tillämpning lemnar föga öfrigt att under närvarande förhållanden önska, och att denna lagstiftning, endast sålunda ordnad, kan vinna den stadga och bereda inhemska förädlings-näringarne och handeln den trygghet, som utgöra vilkor för. näringslifvets fortgående naturliga utveckling.