Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dm 6c()öfioanbcö liiibfättniiig i titifjs mc.vtår 2(ng. uppföratibc af bet färffifba öi (Sfrifiodfor röraitbc ftatoregs leringen . .. Stdmäiuia S3eii'idiiingcii6 tefepp Sfdmäiina 83eii'idiiiiigciiC' förbchihig. Stämylatc ©ayycröafgifteu . g. 20. ©rämoiuööränningcu ccfc bcf? bcffatt» »ina g. 21. Äurl;uöafgiftcn g. 22. Hubert, ffrifieelfer rör. ©ctoillningcit g. 23. SöanföiwinflciiS anioäitbanbc . g. 24. Sluflag af t:o titt Stora ©antfmfet g. 25. ©anfcnS lätte» ed) fretitiy»rörclfc . g. 20. Sltgärter titt liittnat för ©anfenö låntagare g. 27. ©anfcnS metattiffa falla g. 28, ©anfcnS tcycfitionSrörclfe g. 29. Sing. förfträcfningar titt}yifiaf Om uyy(;äfioanbc af 4, 5 ed) 6 gg-. i 24 fay. ©yggniitgabalfen g. 38. författning röranbc fättet för ttyy» fägning af fel itariff t ingångna för» finbclfer §. 39. 9?y ©3cvo(»fag g. 40. Slntratt lagftatgante äng. luerfftäl» (igljet af ÄonungenS ©efaffningöl;af» leanteS utflag i ffiiffforfringémål g. 41.
or o (ftifrodfer uti nebannätnnbe bagar, till ^ongl. 'iSfajd i unberbamgbct aflattta 0frif« »andren» wolfer: l:o af beit 28 2lut;ujft 1834, angående bejfämmanbet af pr«< fcriptionétib för uppwifanbe i SSanfen af utelöpanbe tnwiöttingar odb infättningöbewié, font i räfenjfaperna balanceraö; 2;o af ben 29 September, angåettbe ptterligare åtgärber i af* feenbe å förjlittta Q3anco*0eblaré utbpte i lanböorterna;- 7o 3:o af famina tag, angåente rätta föcflåtitet af ten utaf Dxi* Fets ©tänter, ant ftfla SitfPtag, SantPhöftingen af <2Bingåvt forum nate befrielfe fran erfättningPfFplbighet af åtfftlliga utaf förre SantP» ©ecreteraren steman tillgripna och förjlingrate metel; 4:o af ten 27 0ctober, angåente Controllerna för belåning af Säef jern på ©tocfgolmp roåg; 5.o af ten 30 0ctobet, angåente upphörante af ten roiga Sol* legiér, Slcatemier och Allmänna inrättningar tillagta rättighet, att untfå erfättning af $5aitfen för ten förluff, font te, till följt af för* äntratt roeplingpprip, fått roitfännaP roit ©ilfroerutroeplingen; Gro af ten 19 febntam 1835, angåente rättighet för ©tprel* ferna öfroer npa $}ag«Polance* och SlrmeenP Srog*fJ>aget>olance«€ägor, att infatta fina obehöflig^ konter på Såne*$3an£enP upplåntngPräfning för $antelP»£)ifconterna; och 7:o af ten 9 JTIaj, angåente föräntrate förejfrifter i affeente på iernbelåningen i ©toefholm och ©ödeborg. 9S5i h^froe för öfrigt faftftällt
Har flickan, kunnig som hon dock är, hvilket ju också erkännes, fått en tarflig uppfostran, är hon mera att beklaga än att klandra, och jag kan ej tänka mig annat, än att frun i huset, om hon har hjärtat på rätta stället — något annat behöfs icke — skall kunna » använda henne ». Må denna unga guvernant och hvarje hennes gelike få erfara, att hon icke är endast en legd person, som man anser sig kvitt, då man betalt henne, utan att hos hennes elevers mor finnas vänliga, moderliga känslor äfven för henne, den unga, som kanske för första gången fått lämna sitt föräldrabo och ge sig ut att pröfva de egna vingarna. Det var kanske icke så roligt, men — det måste ske! Jag vet en annan ung flicka, som en stormig aprilmorgon reste bort för att bli guvernant. Nöd var det visserligen icke, som dref henne ut från hemmet, men hennes föräldrar funno det nyttigt för den unga att försöka sig på egen hand, och det var tösen med om. Timmen var tidig och natten mörk, och » vindarnes chör » var hemskt storartad att åhöra för den, som satt alldeles ensam instängd i en järnvägskupé. Men flickan hade lärt att tro på Gud, och i hans händer anbefallde hon både sina kära där hemma och sig själf och kunde så vara lugn. Lyckligtvis skulle järnvägsresan inte räcka så länge, men sedan var det att åka landsväg omkring ett par mil i det rysliga vädret. » Och tänk, om ingen vore till mötes I » Men den tanken behöfde hon ej ängsla sig med, ty när tåget stannade vid T. station, så inte nog med, att hon hade en körsven emot sig, utan, — hvad bättre var — frun själf, de blifvande elevernas mor, hade följt med för att möta den lilla guvernanten. Hon tänkte först på, att den unga människan skulle få litet varmt kaffe därborta på hotellet, och under ditvägen, » midt i storm och snöyra », som hon sade, föreslog hon titlarnes bortläggande: » så känner frö- ken sig mindre främmande. » Och hon var så noga med, att » fröken » skulle bli väl omstoppad, innan de gåfvo sig i väg.
Med en ansträngning, nitälskan och möda, sorn jag rättvisar, har man sammanlelat en massa af större och mindre anmärkmr mot della förslag. Men huruvida de böra gälla såsom kraftegande motskäl, är livad jag ber att få underkasta någon ytterligare pröfning. Frill. Klinkowström har, med användande af otrolig omsorg saromanbragt en massa af sifferkalkyler och upgifter, hvilka, såsom andra dylika, pä ett skickligt sätt om hvarandra hvälfda, visserligen kunna synas bevisa hvad man dermed åsyftar; men de äro emedlertid allt för mycket hopade, och efter min tanka allt för ensidigt meddelade och tolkade, för alt ju den opartiske granskaren snart måste finna byggnaden af dem något för tillkonstlad för att vara fullt säker. Tyvärr fruktar jag ali det skulle allt för mycket trötta R. o. Ad., 0111 man siffra för siffra bemödade sig alt följa dessa så vidlyftiga kalkyler, för alt söka vederlägga antingen deras upgifter eller de derutur dragne slutsatser. Man bör dock lägga vigt på ett och annat märkbart moni. deruti. Hr Frih:n har t. ex. omnämnt huruledes, i Tyskland, 3:dje platsens pris på de å jernvägarne gående åkdon, i allmänhet kunna i Svenskt mynt beräknas för milen till, om jag ej misstager mig, omkring 12 sk. rg:ds eller mindre. Jemför härmed dels skjutspriset för oss, dels ock det oändligt förmånligare forslingssättet å utländska jernvägsvagnar. Månne icke för vårt land det vore en stor vinst, om man kunde tillskynda ej blott den förmögnare, utan och den fattige ett sätt alt, med ökad, Den 27 Augusti e. m. 471. beqvämlighet, hastighet och lätthet och likväl med på samma gång minskad kostnad, kunna färdas, om icke det ännu kan ske vidsträcktare, dock i den nu ifrågavar:de vågriktning, som utgör en så betydande och mycket begagnad stråtväg för den resande Svenska allmänheten af alla stånd och lefnadsvilkor? Men just dessa fördelar erbjudas af jernvägsanläggningar; och ingen annan, hittills känd method erbjuder dem i högre grad förenade.
Ridderskapet och Adeln har afslagit Utskottets tillstyrkande, att Rikets Ständer mätte i den skrifvelse, som komme att åtfölja det förslag till författning angående vilkoren för bränvinstillverkning, hvilket af Rikets Ständer vid denna riksdag Sammans Bevitlnings-, Lagsamt Allm. Bese.- och Efton -Utsk. Uti X.o 9. 3 antagos, hemställa till Kongl. Mnj:t, om ej Öfverkontrollöremas såväl arfvode som resekostnadsersätlning kunde nedsättas, arfvodettill 10 R:dr om dagen och resekostnadsersällningen till skjuts efter 2 hästar; men dä berörda tillstjrkande är vordet af de öfriga Riks-Stånden godkiindt och således, i betraktande af frågans beskaffenhet, utgör Rikets Ständers beslut, lärer afseende icke böra fästas å Ridderskapet oeh Adelns skiljaktiga beslut. De §§ af Utskottets förslag till Förordning angående ifrågavarande ämne, vid hvilka Utskottet nu har alt uppehålla sig, äro 2 § 1 och 2 mom. Borgareoch Bonde-Stånden hafva bifallit Utskottets förslag, att bränvins tillverkning skall, så framt ej högst vigtiga omständigheter föranleda dess inställande, vara tillåten under följande lem terminer, nemligen från den 15 Januari klockan 12 pä dagen till den 15 Februari vid samma timma, från deri 15 Februari kl. 12 på dagen till den 15 Mars id samma timma, från den 15 Mars kl. 12 på dagen till den 15 April vid samma timma, från den 15 Oktober kl. 12 på dagen till den 15 November vid samma timma samt från den 15 November kl. 12 på dagen till den 15 December vid samma timma, men alt bränvinstillverkare endast må under en, två eller tre af dessa terminer handleririgen utöfva, äfvensom att en termin må vara den kortaste tid, för hvilken någon må sig till bränvinstillverkning anmäla.
Under ordet Skrift, som i denna Lag nyttjas, skall förstås allt, hvad genom tryck under Allmänhetens ögon lagges. Med Periodisk Skrift förstås en sådan, som i nummerföljd eller på bestämda tider utgifves. 2:o Någon tryckningen föregående granskning af Skrift, eller något förbud emot tryckning deraf, skall ej äga rum. Ej skall någon Skrift kunna, före dess utgifvande, Boktryckare, Utgifvare eller Författare affordras, ej heller något för tryckningen eller utgifningen Underligt 270 Riksdagen 1812. inseende öfver Boktryckerier, eller Författare och Utgifvare, vara tillåtit; Läroverken dock deras förra rättighet förbehållen, att öfverse och gilla sådane Afhaudlingar, som skola på deras Lärosalar offentligen försvaras. 3:o Inga Privilegier på Skrifters utgifvande, af hvad form och beskaffenhet de vara må, skola hädanefter behöfvas, utan vare för hvarje Författare eller Förläggare, thy förutan, Utgifnings-rätten af trycket fri, andras redan erhållna uteslutande rätt dock oförkränkt. Sådan uteslutande rätt må hädanefter ej förunnas på längre tid än tjugu år. På obestämd tid, redan förunnad, gälle endast för dens lifstid, som den erhållit.
I anseende till den i Wisby befintliga kaserns dåliga beskaffenhet, misslyckade försök att genom de i allmänhet mindre bemedlade stadsboernes försorg erhålla en ändamålsenligare, m. fl. anförda förhållanden, samt då enda utvägen att. erhålla bostad åt artillerikorpsens stamtrupp af jemförlig beskaffenhet med öfriga garnisonstruppers, enligt militärbefälhafvarens förmenande, vore att Kronan låter uppföra en kasern i nämnda stad för allmänna medel, hade, enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, militärbefälhafvaren hos Kongl. Majit gjordt framställning om beredande af medel till uppförande af en kasernbyggnad åt Gotlands nationalbevärings artillerikorps’ stamtrupp, för hvilken byggnad, afsedd att uppföras å Artillerigården i Wisby, kostnaden, enligt uppgjordt kostnadsförslag, beräknats till 44,300 Ridr; och har Kongl. Majit under åberopande af berörda framställning hos Rikets Ständer äskat, till uppförande af omförmälda kasernbyggnad, ett extra anslag till nämnda belopp. Oaktadt Utskottet delgifna handlingar vitsorda militärbefälets framställning om den nu begagnade kasernens dåliga beskaffenhet, har likväl Utskottet, enär truppens inqvartering åligger Wisby stad, som i frågan icke meddelpt hufvudsakligt yttrande, ej ansett sig kunna den gjorda framställningen understödja, hemställande alltså Utskottet, d) att det i förevarande hänseenden begärda anslag icke må af Rikets Ständer beviljas. 18:o. Beväringsmanskapets vapenöfning. Härvid har Kongl. Majit hemställt att, med bibehållande af den för beväringsmanskapet i allmänhet bestämda exercistid af tretio dagar, fördelade på två år i lika terminer, under det dervid stadgade vilkor, att de två beväringsklasser, som i följd häraf årligen sammandragas, icke exerceras samtidigt, förslagsanslaget Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51.
Berättelsen är densamma i upplagorna af 1791 — 1796, 1798 och 1802; de två öfriga editionerna (1804 och 1817) har jag icke sett. Camille Desmoulins sekreterare Roch Marcandier, under skräckväldet dömd till döden såsom federali&amp;t och för smädliga angrepp mot konventet, efterlemnade en skrift: Histoire des * De två vännerna äro Kerversei|u och Clavelin, med biträde af Lombard (de Långres) och Beaulieu. Åttonde delen är utgifven 1797.hommes de proie ou les crimes du comité de surveillance, om h vilken Bâchez och Roux, som omtryckt den i bd. XVIII af Histoire parlementaire, säga att den » är en samling af alla legender, som voro i omlopp om septemberdagarne, och bär prägeln af den ytterligaste öfverdrift ». Här förekomma många, mer eller mindre trovärdiga detaljer från de olika fängelserna, men ej ett ord om Casotte eller om Sombreuil: författaren hade om dem intet att berätta som passade i stycke. Mercier omtalar sjelfbelåtet i förordet till Le nouveau Paris (T. I — VII. Paris, An VII), att professor C. Fr. Cramer i Kiel om hans år 1781 utgifna Tableau de Paris sagt, att alla lärde skulle råka i hänryckning och alle förläggare konkurrera, ifall man upptäckte en liknande skildring af det gamla Rom. Ännu plägar också Mercier citeras som en auktoritet. Hos honom bör man kunna vinna trovärdiga upplysningar om septemberdagarne. Ja, ganska riktigt, han har åt föngelsemorden egnat adertonde kapitlet i första bandet. Man har funnit att han bekräftar uppgifter, som äfven finnas annorstädes, och man har naturligtvis gladt sig åt vitnesmålens samstämmighet. Men, man har icke märkt att prat-makaren Mercier, Louis-Sébastien, afskrifvit sitt adertonde kapitel från Roch Marcandier, afskrifvit ordagrant hvar enda bit, äfven der han uppträder såsom ögonvitne.
N:o 5 upptagna första alternativ förfölle, och således det sednare alternativet borde föredragas till afgörande ; men sedermera hade BorgareSt., enligt lill R. o. Ad. ankommet prot.utdr., inbjudit PresteSt. alt förena sig uti det af de 3me öfriga RiksStm beslutade bifall lill K. M:s omförmälda nåd. propos.; och vid sådant förhållande finge 11. Ex. hemställa, om R. o. Ad. behagade bifalla, att med föredragningen af Const.Ulsk:s mern. N:o 5 må anstå tills det visar sig hvad beslut PresteSt. i auledn. af den gjorda inbjudningen kommer att fatta. Ropades ja. Ex. IIr Gr. o. Land tm. hemställde derefter, om icke, i sammanhang med Const.Utsk:s mern. N:o 5, äfven finge hvila samma Ulsk:s meni. N:o 6, med hvilande förslag om ändrad nnmmercring af vissa §§ i Reg.F., helst detsamma, likasom förenämnde mern., vore beroende af det beslut, PresteSt. i anleda, afnyssbcrörde inbjudning komme att fatta. Bifölls. Föredrogs ånyo Const.Ulsk:s d. 14 och 18 dennes på bordet lagda mern. N:o 7, med hvilande grundlagsändringsförslag, åsyftande upphäfvandet för Högsta Domstolens ledamöter af skillnaden mellan frälse och ofrälse. Härvid upplästes först det under litt. a upptagna alternativ, hvilket sedan sisla riksdagen varit hvilande till afgörande vid den innevar., endast för den händelse att R. St. skulle antaga och K. M. i nåder gilla det från förstnämnde riksdag hvilande förslaget, om rättighet för Const.Ulsk. att hos R. St. anmäla skäl till nedläggande af åtal enligt Reg.F:s 106 §. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då R. o. Ad. äfvensom PresteSt. förkastat förslaget, om rättighet för Const.Ulsk. alt hos R.
bereda ett prydligt och värdigt utseende, svarande emot den storartade byggnad, sorn der finnes uppförd, har Utskottet, då icke heller emot det häröfver upprättade, hos Utskottet företedda, kostnadsförslag skäl till anmärkningar fÖrefunnits, ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ts nådiga framställning äfven i detta afseende; hemstäl lande alltså, 3:o. att det. för omgifningarnes ordnande äskade belopp, 95,657 K:dr 75 öre, må af Rikets Ständer beviljas. De utgifter, sorn, utöfver hvad här ofvan omförmälas, vidare erfordrades för National-museibyggnaden, skulle, jemlikt komiterades förslag, utgöras af kostnaden dels för åtskilliga gipsovneringsmed flera arbeten, som ännu återstå för husets invändiga fulländande, uppgående, enligt bifogad kostnadsberäkning, till 42.723 R:dr 56 öre, och dels för anbringande af åskledare, 4,180 R:dr 60 öre, för införande af vattenledning, så anordnad att utanför byggnaden anlägges en brandpost, i källarvåningen tvänne brandkranar samt två kranar för vatten till värmeapparaten samt i hvardera af de tre stora våningarne åtta dylika kranar, med till hvarje hörande slang, i 1,328 R:dr 92 öre, för ställningar och instrumentalier 5,000 R:dr, arfvode åt den arkitekt, som erhåller närmaste ledningen af ifrågavarande arbeten, 5,000 R:dr, och för oförutsedda utgifter 15,000 R:dr, hvartill sedermera borde läggas 15,000 R:dr, utgörande ersättning till Stockholms stad för Kyrkholmskanalen och derintill gränsande delar af den för museum behöfliga tomt med mera, eller sammanlagdt 98,23 3 R:dr 8 öre.
St:r antagna nya räknesätt: Riksdaler fyra”, yttrade Frih. Palmstjerna: Det var icke något yrkande jag framställde, utan endast en uplysning jag önskade erhålla, och ehuru den, som blifvit lemnad, icke är fullt tillfredsställande, så, enär förevar:de punkt icke är af någon serdeles vigt, godkänner jag det af Utsk. afgifna förslag. Uppå härefter framställd propos., biföll R. o. Ad. förevaride punkt af Utsk:s förslag. 2:dra till och med 7:de punklerne. Biföllos utan diskussion. 8:de punkten. Frih. Palmstjerna: Uti denna 8:de punkt, hvilken oförändrad blifvit bibehållen, är föreskrifvet att ”i Banken emottages ej mindre kontrolleradt verksilfver efter ett pris af 1 R:dr 5 sk. 4 rst. b:ko per lod” o. s. v. Då nu R. St:r, på grund af R. Propos., beslutat att räkning i banko skall uphöra, samt en ny nemi. Riksmynt införas, kan jag icke inse hvarföre icke förevar:de stadgande blifvit lämpadt derefter. Frih. Tersmeden: Enär det nya myntet Riksmynt icke Den 20 November. 125 kommer att inträda förr än vid början af år 1850, torde det vara nödvändigt att det nu gällande myntet antages såsom grund för invexlingen. Frih. Palmstjerna: Om det nya myntet skall inträda 1856 och under loppet af det året inlösning med det nya myntet kommer att ega rum, finnes icke af detsamma någon myntsort, sora svarar emot 1: 5, 4, ulan då blifva Fullm:ge nödsakade att betala med det gamla myntet och icke med det, som är påbjudet att vara gångbart. Propos. till bifall å förevartde punkt blef härefter framställd och besvarad med Ja. 9:de till och med 2S:le yunk terne. Biföllos utan diskussion. %6:le punkten. Frih. Tersmeden:
363 föredrogs jemväl Vällofl. Borgare-Ståndets Protokolls-utdrag N:o 265, innehållande inbjud ning till Medstånden, att instämma i Borgare-Ståndets, rörande anslag till Stockholms Navigations-skola, fattade beslut; och fann Ridderskapet och Adeln icke för godt att antaga denna inbjudning eller i öfrigt frånträda något af sina uti ifrågavarande Memorial omförmälda beslut, utan beslöt Ridderskapet och Adeln, att med bifall till Utskottets i 3:dje punkten afgifna yttrande, godkänna de i de öfriga punkterne föreslagne voterings-propositioner, likväl med den rättelse af voterings-propositionen i 7:de punkten, att uti nej-propositionen efter orden ”1400 Rdr” tillädes: ”hvarjemte för 12 äldre kaptener, som ej äro batterieller kompani-chefer i ersättning för kompani-reveny 400 Rdr hvardera.” S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch Lag-Utskottens den 2 och 5 dennes på bordet lagda Utlåtande, N:o 15, i anledning af väckt motion, angående förändrad plan för fängelsereformens genomförande, afslogs Utskottens hemställan om aflåtande af en underdånig skrifvelse i ämnet till Kongl. Maj:t; och blef förevarande Utlåtande i öfrigt bifallet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Statsoch Lag-Utskottens den 2 och 5 dennes på bordet lagda Utlåtande, N:o 16, i anledning af väckt motion, om ersättning till Länsmän och Nämndemän i vissa fall, då de, i följd af deras befattningar, måste öfvervara ransakningar i brottmål. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets den 2 och 5 dennes på bor det lagda Utlåtanden: N:o 52, i anledning af f. d. Löjtnanten Friherre C. J.
Jag vaknade icke ur mitt besynnerliga själsrus, förrän jag åter gick ensam med bébén under armen och plötsligt tyckte, att det var, som om greppet i hennes hand, hvilken höll min arm, slappades. »Hvad tänker du på?» sade jag. »Jag tänker på, att det är vår sista natt,» sade hon och log. Jag förstod icke då, hvad hon menade. Hennes ord voro endast aflägsna, meningslösa ljud, som nådde mitt öra, men icke trängde till mitt förstånd. »Fråga mig icke i dag,» bad hon. »Nu vill jag dansa.» Och när jag åter förde henne till vår loge, hviskade hon i mitt öra: »Det är tid, att du följer din hustru hem.» När fru Dagmar lämnat mig, återkom i samma ögonblick minnet af de ord, hvilka hon nyss sagt mig: »Detta är vår sista natt.» De ringde i mina öron som något ofattbart, hvilket jag ej kunde bringa i samklang, med hvad som för öfrigt skedde omkring mig. De tycktes mig innebära en varsel om något ondt, som jag burit inom mig själf och aldrig skulle bli kvitt, och detta skulle nu drabba mig, på ett helt annat sätt, än jag någonsin kunnat ana. Jag hörde inom mig dessa ord, och saknande kraft att vända om för att återfinna fru Dagmar i trängseln och affordra henne en förklaring, gick jag fram genom vimlet af blossande ansikten och den falnade lyx, som skriker i trängseln på en fest, hvilken nalkas sitt slut. Jag sökte min hustru, så som fru Dagmar sagt, och jag fann henne ensam i vår loge, nedsjunken i en fåtölj och stirrande på hela det anständighetens upplösningstillstånd, hvilket rörde sig framför henne. Utan att säga ett ord, tog Olga på min uppmaning emot min arm, och tyst satt hon i vagnen, som i den gråa morgondagern förde oss till vårt hem, det gula huset, hvilket under den sista vintern stått tomt på allt det, som förr skänkte oss glädje. Frånvarande och i ett inre uppror, som jag icke kan beskrifva, lämnade jag min hustru för att gå in i mitt rum och stänga dörren.
På samma gång sålunda, som man utgår från den åsigten att Svenska jorden redan drar en högst betydlig del af skattebördan, d. v. s. en långt betydligare del deraf än den öfriga delen af landet, på samma gång vill man, detta t)en 22 Augusti (. m. oaktadt, genom en ny Bevillningsstadga bana väg för att. än ytterligare pålägga detsamma en större del af skattebördan. Detta tror jag för min del icke vara ändamålsenligt, och jag föreställer mig att beredningskomitéerne vid upskattningen af jordvärdet å landet skola veta att taga i betraktande de onera, af hvilka jordbruket redan är besväradt, och afdraga dern från det belopp, hvartill de upskatta jordens värde. Jag vågar sålunda i detta häns:de vara af olika tanke med Gr. Lagerbjelke, och tror, att om upskattningen göres riktig, nemi. med afside på alla förhållanden, som böra tagas i betraktande, så blir icke resultatet sådant, som Gr:n framställt. Vi hafva dessutom ännu icke kommit till de särskilda förhållanden, hvarpå vid taxeringsupskattningen bör fästas alside, och då man icke kan neka att mot tillämpningen af den grundsats, som uttalats i Utskds och komiterades förslag, nemi. att åstadkomma en jemnlik beskattning, det är högst stridande att antaga en olika procentheräkning, under det man erkänner att såväl den ena som den andra skola upskattas till sitt verkliga värde, så fortsätter jag mitt yrkande att man måtte stanna vid 4 procent för annan fastighet än jordfastighet. Gr. Lagerbjelke: TJtsk:t har, lika med komiterade, utgått från den förutsättning att meningen nu icke vöre att genom bevillmn uttaga en större eller annan summa än den som genom den gamla bevillningsförordn:n erhålles, eller omkring 2 milbr, men att de.-sa 2 milbr skulle från de skattskyldige uttaxeras på ett jemnare och rättvisare sätt än hittills varit förhållandet.