Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
T r y c k fe l i Lag. samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande IS:o *a. S,d 4' rad’ 4 uPPifrrubr-» står: meJ grufegares åliggande läs: o/n grufegares åläggande u „ „ 11. nedifr. ordet flere utgår. /5f7i. iiW /?. St. Lagsamt Allm. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Jao. kl. 2 e. m. BetänkandeJ i anledning af väckta motioner om skyldighet för Bruk och Bergverk samt Qvarnar och Fabriks-inrättningar a landet att deltaga i kostnaden för allmänna vägars och broars underhåll. 0 Från Hederv. Bonde-Ständet hafva till Allmänna Besvärs och Ekorn™, -Utskottets behandling blirvit öfvei lemnade nedannämnde till Ståndet mgitna memorial: al Lars Johan Gezelius, hvilken anfört: att, ehuru för Brukens och iifce2r5T? 7tta 0Ch bjho,f nn nifnSd väSar 4 landet anlagde, hade val det kostsamma underhållet deraf blifvit lagdt ensamt på det redan i of ngt nog betungade jordbruket. Egarne af dylika verk hade ock, tid efter annan, bered t sig 1 och för sjelfva Verken åtskilliga rättigheter, såsom att losta vid 1 rest val och Socknestämmor samt att representera vid Riksdagarmen oaktadt de, genom lättade transporter och genom den lifligare rörelse’ vagarnes upptagande för dem medfört, af desamma dragit den största fördelen, saknade de likväl motsvarande skyldighet att för Bruken och Bergverken 1 vägunderhållet deltaga. Emot dessa verks förpligtande att ifrågavarande besvär vidkännas, kunde invändas, att den rörelse, sura vid dem hedrifves icke vore ständig, utan tillfällig, så att den det ena året kunde okas, det andra året minskas eller helt och hållet upphöra, och att det således icke vore lämpligt tilldela nämnde
Stockholm den 30 November 1862. A. M. Lundberg. 510 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. ,JW 272 JW 272. Af Herr Staaff t Angående årlig gratifikation för förste Landtmätaren i Wesler-Norrlands lån, Aug. Welckewitz. Numera förste Landtmätaren Aug. Welckewitz anställdes efter aflagda examina som Auskultant vid Lantmäteriet år : 1816, Blef i nåder utnämnd till Kommissions-landtmätare 1821 Och till förste Landtmätare i Wester-Norrlands län 1844, med skyldighet derjemte från och med April månad år 1845 att vara styresman för afvittringen i länet, mot 400 Riksdaler Banko årligt arfvode, som sedermera i nåder förökades till 633 Riksdaler samma mynt, resekostnaderne deri inbegripne. Med denna sednare förpligtelse åtföljde förbud, att handlägga privata landtmäteriförrättningar, hvilka skulle hafva inbringat flere gånger det ringa afvittrings-arfvodet. Vid afgång från afvittrings-befattningen år 1855 och efter 10-årig mödosam tjenstgöring i fjellskogarne afvaktades förhoppningsfullt, fastän förgäfves, underdånigst begärda och af så väl Läns-styrelsen som Chefs-embetet tillstyrkta årliga gratifikation 500 Riksdaler Banko såsom ersättning för minskade inkomster i följd utaf afvittrings-uppdraget, allt i likhet med hvad förre Afvittrings-styresmannen i Norrbotten och Jemtland, förste Landtmätarne Rutbäck och Albin, i nåder beviljats och båda två till deras död fått utaf afvittrings-fonden uppbära. Att också Afvittrings-styresmänna-arfvodet var för knappt, synes bäst derutaf att Welckewitz’ efterträdare genast tillerkändes och fortfarande uppbär 3,000 Riksdaler Riksmynt utan att de med tjensten förenade åligganden ökats.
3- lånet till fullbordande af reparationen å Linköpings domkyrka » » 25,000: oersatta beloppet af det vid 1850—1851 års riksdag beviljade mindre kreditiv >> » 623,269: — 7. det, för bestridande af ökade kostnader i anledning af postskjutslegans förhöjning, Postverket af Rikets Ständer vid 1850 och 1851 års riksdag å Riksgälds-kontoret anvisade särskildta kreditiv » » 13,000: hvarförutan följande belopp blifvit förda inom linien nemligen: det vid 1853—1854 års riksdag för neutralitetens upprätthållande beviljade kreditiv » » 2,500,000: Transport: 7,979,545:40. 10. “-55 —- Transsport: B:ko R:dr 7,979,545:40. 10. lyftade beloppet af det vid sistnämnde riksdag, för utomordentliga åtgärder till Rikets försvar, beviljade mindre kreditiv, » » 1,500.000: Summa B:ko R:dr 9,479,545: 40. 10. Jemte det Revisorerne få fästa uppmärksamheten derpå, att i Riksgälds-kontorets räkenskaper såsom Kontorets fordran fortfarande balanseras 46,666 R:dr 32 sk. B:ko, lyflade å det vid 1853 och 1854 års riksdag anvisade Kreditiv för sammanbringande samt afsändning och återhemtning af Sveriges bidrag till 1855 års konstoch industri-exposition i Paris, få Revisorerne hemställa, att, 'sedan redovisning för nämnde medels användande blifvit afgifven och utan anmärkning granskad, beloppet må ur Riksgälds-kontorets räkenskaper a (skrifvas.
Denna tableau är ännu icke uppgjord, och sådant har ej heller kunnat ske i enlighet med ordalydelsen af Rikets Ständers begäran, emedan Lagverket hittills icke kommit i det skick, som den underd. skrifvelsen förutsätter. Uti omdömet om angelägenheten af en sammandragen jemförelse af de hufvudsakliga skiljaktigheterne i nu gällande stadganden, och i dem som Lag-Comiteen föreslagit, instämmer emedlertid Utskottet fullkomligen, med det tillägg, att Utskottet anser det böra närmare uttryckas, att berörde framställning, för att motsvara sitt ändamål, måste innefatta uppgift på sådane, i 1734 års Lagbok intagne stadganden, hvilka Lag-Comiteen ansett vara af oeconomisk beskaffenhet samt derföre utur förslaget uteslutit. Vidare förekommer, att, i följd af det antagna systemet, till skillnad emellan den civila och criminela Lagstiftningen, Lag-Comiteen utur förslaget till Civil-lag uteslutit alla sådana ansvars-bestämmelser, hvilka icke höra till rättegångs-ordningen; och det är således klart, alt Civil-lagen ej kunde, utan att medföra ett i vissa hänseenden strafflöst tillstånd, sättas i verksamhet annorlunda, än i sammanhang med Criminal-lagen, äfvensom att en granskning af den förra ensam icke kunde blifva annat än en preliminair åtgärd, möjligtvis utan allt väsendtligt inflytande på den slutliga pröfningen. ■— Att åter nu genast utsträcka granskningen äfven till Criminal-lagen, lärer, äfven om andra förhållanden sådant medgåfvo, desto hellre finnas för tidigt, som Hof-Rätterna och Högsta Domstolen ännu icke yttrat Zäg-UtsJiOtteti Utlåtande W.-o 8/. 9 yttrat sig öfver denna del af Lagverket, samt således för det närvarande saknas den ledning för omdömet, hvilken af omförmälde yttranden är att förvänta, och som, i afseende på Civil-lagen, redan finnes alt tillgå. Dessutom lärer det kunna för säkert antagas, att den möjligen återstående delen af Riksdagen är alldeles otillräcklig för fullbordande, å Rikets Ständers sida, af en utförlig granskning utaf Civil-lagförslaget, och anna mera för en sådan granskning af förslagen till både Civiloch Criminallag.
Då emellertid bemälda erika-icke betungas med omsorgen för oförsörjda barns underhåll, har Utskottet ansett nedsättning i det föreslagna beloppet skäligen kunna ega rum till likhet med hvad Forssell såsom lön fått uppbära och Utskottet tillstyrker derföre, Slals-Ulshollels Utlåtande, Jtä 74. 21 att ett belopp af endast 300 R:dr ma för Hofgravören Forssells enka, Sofi Forssell, född Seijerlén, å Allmänna Indragnings-statensåsom årlig pension uppföras och utgå frän den tid nu skeende statsreglering blifver gällande. 27:o. Efter framställning af aflidne Akademie-Adjunkten Claes Olof Ramströms mångåriga förtjenster om Elementar - undervisningen oell huruledes lian, åsidosättande egna fördelar, helt och hållet uppoffrat sina krafter och tillgångar för en idé, den elementära läromethodens utveckling, för hvilket ändamål han jemväl med outtröttligt nit ävägabragt och förestått 2:ne berömda läroanstalter, en i Upsala och en i Stockholm, derifrån ett stort antal utmärkt skicklige ynglingar utgått dels till Universiteten och dels till allmänna näringarne, liar Doktor Nordlander, uti en inom Preste-ståndet väckt motion, hemställt, alt Rikets Ständer måtte för hans i största armod eiterlemnade maka och 2:ne oförsörjda döttrar bevilja en årlig pension af 500 R:dr; hvilken framställning motionären ansett desto hellre böra vinna bifall, som utom det att de hvarken inom kyrkan eller skolan egde någon slags rättighet till understöd, äfven den beklagliga omständigheten tillkomme, att den ena af döttrarne, genom vidlådande förståndssvaghet, vöre alldeles urståndsalt att kunna något lill sitt uppehälle bidraga.
KammarCollégium i ämnet sig yttrat, funnit Arrendatorns obestyrkta anförande om fortfarande af enahanda skäl, som föranledde till den år 1823 endast till nästa Riksdag beviljade nedsättnihgen i Arrendet för nämnde Hemman icke innefatta tillräckelig anledning till bifall å dess begäran om Vidare åtnjutande af samma förmon och destomindre kunna föranleda beviljandet af den af honom derjemte sökte nedsättning i arrendet för Norrby Hemman, nu utgörande 8t Tunnor Spännemål, med tillgodonjutande af optionsrätt vid blifvande hytt arrende, och att, efter eget Val, få Utgöra Arrendet an - 20 Stats-TJ tskottets tingen in natura eller med penningar efter Markegång, sorn i desse trenne senare frågor K. M l genom högstberörde Dess Nåd. Bref den 28 October 1823 redan förut sig yttrat samt afslagit hvad derutinnan sökt blifvit och hvartill äfven nu håde LandshöfdingeEmbetet och Collegierne på anförde skäl afstyrkt Nåd. bifall; så anser Utskottet sig icke eller kunna tillstyrka R. St:rs samtycke till Arrendatorn Karlbergs i ofvanberörde afseenden gjorda ansökning. Hemställande likväl Utskottet, i betraktande deraf, att Karlberg förut åtnjutit nedsättning i Arrendet för Hogsta Hemman, alt till K. M:ts Nåd. bepröfvande må i underdihet Öfverlemnas, att, derest så lämpligt finnes, i Nåder förunna Arrendatorn den förmon, att inom viss bestämd tid få afsäga sig Arrendet af de nu ifrågavarande Hemman med den 14 Mars nästkommande år, utan att behöfva ansvara Kronan för skillnaden i det mindre Arrendebelopp som genom ny Auction kan för de återstående 16 Arrende-åren blifva för annor man faststäldt. Hvilket, till svar på den K. Remissen, torde K. M:t i underd. skrifvelse meddelas. Utlåtande, i anledning af K. Mits Nådiga Remiss i fråga om upplåtelse af en plats å Eskilstuna KungsLadugårds
45 ner blifvit väckt, har blifvit behandlad på samma gång, som K. M:s nåd. propos. först behandlades inom TItsk., men den afd:n, som då behandlade den, ansåg det vara öfverflödigt och orätt alt ingå i pröfning af speciella fall, utan Utsk. borde föreslå, att till svar å den K. propos:n, endast skulle afgifvas allmänna bestämmelser. StatsUtsk. trodde att tillämpningen af de allmänna bestämmelserna tillhörde de administrativa embets-myndigheterna, och den ledamot, sora bär yttrat sig, har tillkännagifvit, ali en sådan utredning har blifvit fullständigt till Kammar-coll:m afgifven, der den nu finnes. Hvartill skulle det gagna Ständerna att jemte detta betänk., få en upgift uppå dels namnen på obefintliga fisken, dels namnen på sädane fisken, som vore utan allt värde. Här är icke fråga om rättighet att utan vidare pröfning ur jordeböckerna afföra dessa fisken, utan K. M. har begärt att, efter förnyad pröfning af hvarje speciel fråga, K. M. skulle ega rätt att fatta beslut, och i händelse ett sådant beslut innebure en afföring, densamma successive måtte försiggå. Vådan af ett bifall till Utsk:s förslag, kan jag icke inse, hvadan jag, förenande mig i allo med hvad Hr von Troil yttrat, anhåller om bifall till betänk. Frih. Haab, Adam Christian: Den fråga, hvarom R. o. Ad. nu diskuterar, tyckes mig snarast vara hänförlig till dem, hvarom man kan säga, att vi tala om Påfvens skägg. Här är egentligen fråga om sådane fisken, som dels äro obefintliga, dels också sådana, hvilka efter åtskilliga förnyade auktioner, icke hafva kunnat bortarenderas. Ständerna hade vid 1841 års riksdag begärt att K. M. ville, sedan K. M. undantagit åtskilliga större fisken, och öfrige fisken under skattemanna-rätt på auktion försålde, afgifva nåd. propos. till Ständerna, huru med sådana skulle förfaras, hvilka tilläfventyrs icke kunde på auktion försäljas och icke heller lemnade någon inkomst.
Skrifvelse, N.-o 123. 3o3 till och med 50 R:dr B:co, samt för tillåtna värdshus, källare, spisqvarter eller andre näringsställen ifrån och med 20 till och med 100 R:dr B:co, efter deras mer eller mindre förmånliga rörelse, enligt pröfning af taxei iugsinännen, hvilka böra bestämma en högre afgift, än den här i allmän^ het stadgade, då afsättningen anses vara af den betydenhet, att den, jemförelsevis med andra värdshus, skäligen fordrar en sådan förhöjning. För de gästgifveriet’, hvilka anses endast såsom 6kjuls-ombylnings-ställen och på denna grund äro ifrån bevillning, efter 2:dra art. Bevillnings-stadgan, fria, skola innehafvarne, derest de vilja begagua minuterings-rättigheten, erlägga minst 3 R:dr, ankommande på taxeringsmännen att denna afgift förhöja. Den, som vid marknader, Regementsmöten, auetioner och andra sammankomster, efter vederbörligt tillstånd, utöfvar bränvins-minutering, äfvensom marketentare i garnizons-ort, bör vid taxerings-comitéerne åläggas lämplig bevillnings-afgift, i mon af sin rörelse; och skola, till upplysning i berörde afseende, de em betsmyndigheter, som lemnat tillståndet, meddela vederbörande skattskrifvare underrättelse om de personer, som erhållit tillåtelse att rörelse af ifrågavarande beskaffenhet utöfva. Sjette Artikeln. Föreskrifter i afseende på Författningens verkställighet. § 58. Kongl. Majlis
St. sjelfve. Men härom är icke fråga, mine Hrr! Den är, att gifva K. M. eli svar pä dess Propos., deri K. M. påpekat vägen emellan Slockholm och Götheborg, och K. M. väntar således med skäl ett bestämdt svar på denna framställning. Man har sagt, att det skulle vara lämpligt, att anslå en summa af 5,000,000 R:dr, med förtroende till Regeringen, att hon skall använda den på det för landet förmånligaste sättet. Ja väl! om icke Regeringen just i detta ämne till representationen framställt ett förslag, är det. då representationen värdigt att undvikande återkasta på Regeringen hela bördan af frågans lösning? Är det icke mera värdigt och ärligt, att gifva ett verkligt svar, och huru bör Regeringen betrakta ett sådant undvikande yttrande, som förslaget innefattar? Ja, ännu mer, bära icke R. St. vid beviljandet af ett anslag utaf 5,000,000 R:dr ingå i pröfning af nyttan utaf de ändamål, hvartill de skola användas, serdeles då K. M. begärt anslag för ett af honom upgifvet ändamål? eller böra de vid sådant förhållande, utan att svara på K. M:s förslag, bevilja anslag för dylika ändamål i allmänhet? Jag skulle gilla ett motsatt förfarande, om fråga vore att bevilja medel till rikets försvar. Vi hafva nyligen emotlagit en Kongl. Propos. om ett kreditiv på 2,500,000 R:dr. I detta afseende hvarken kunna eller böra R. St. ingå i någon pröfning af detaljerna i ändamålet för dessa medel, men i frågor af beskaffenhet, som den förevartde, då det gäller en fördel för serskilda delar af landet, finner jag det vara lämpligast, att R. St. frambära till ilironen sina åsigter i ämnet, icke alt de krypa bakom en allmän fras, öfverlemnande åt K. M. att i frågan bestämma, och utan att meddela sina åsigter, hvilka K, M. måste antagas hafva önskat vela.
Jag får tillägga, att om den föreslagna förändringen antages, och derigenom domare och landtstats-tjenstemän få ett ökadt besvär sig pålagdt, så erhålla de derigenom också grundadt skäl att begära ersättning af staten, hvars besparing således torde blifva högst obetydlig. Jag förenar mig på dessa grunder med Gr. Mörner i anhållan om afslag å Utsk:ts framställning i denna punkt, och bilall till Doktor Nordlunds reservation. Hr Reutersvärd, Patrik: Alla de skäl, som af de föreg:de talarne blifvit åberopade, framhöllos inom Utsk:t, men blelvo der vederlagda io öfverensstämmelse med den reservation, Kammarrätts-rådet Alander afgifvit, då frågan färevar till pröfning hos Stat-kontoret och Kammar-rätten. Denna reservation upplyser, att domhafvande äfven nu icke äro tillförsäkrade att kostnadsfritt erhålla papper för de expeditioner, sorn från dem skola utgå, äfvensom att det papper, sorn erfordras, i medeltal skulle utgöra 3 ris för hvarje domsaga, således 40 rdr; och besparandet af denna utgift för Hrr domare synes icke vara något giltigt skäl, för att icke bespara staten en så stor utgift som här 490 Den 8 April f. m. är i fråga. Icke torde heller det skäl ega giltighet, att man skulle få sämre papper, ty fullt ut lika vigtiga handlingar skrifvas äfven nu på ostämpladt papper, som de hvilka utgå med 25 och 50 öres karta, och man har icke förnummit någon klagan öfver papperets beskaffenhet i de förra. Hvad Gr. Mörner yttrat om kontroll, tror jag heller icke är af så synnerlig vigt. Då redan nu förefinnas beläggningskartor af ända till 100 rdr och derutöfver, och man häri ej funnit någon risk, så torde det väl ock utan fara låta sig göra att begagna dylika af 25 och 50 öres valör. — Jag anhåller om bifall till Utsk:ts Betänk. Frih. Rappe, Axel Ludvig: Jag delar de åsigter, som reservanten Doktor Nordlund uttalat.
R:dr, hvarvid likväl fordras, utom att, för sådan Vexel, minst Irenne, hvar för sig, för inne. hafvande sammanräknad ansvarighet till DiscontVerket fullt vederhäftige personer ansvara, att minst två tredjedelar af närvarande Ledamöter utaf Discont-Directionen dertill lemna bifall; samt 2:0 inom B onde-Ståndet, att den utsträckning i lånerätten, som uppkomme derigenom, att Utskottet i dess förslag lill 6 mom. stadgat, att uti högsta tillåtna skuldsättningsbeloppet vid Handelsoch Närings-Disconten icke inbegripes, hvad låntagaren eljest må vara till Banco-Disconten skyldig, vore vådlig och således borde från förslaget utgå, hvaremot den föreskrift i stället borde intagas, att ingen må häfta för större belopp i BancoDisconten samt Handelspch Närings-Disconten tillsammans än 4o,ooo B;dV ]Janco-lrt skottets Memorial, N\o 185. Med anledning af den anmärkning, som blifvit framställd deremof, att Utskottet icke föreslagit .Rikets Ständer något stadgande, hvarigenom Vexlars discontering blefve medgifven, utan endast ansett Vexlar lorilarande böra få i Handels-Disconten belånas, får Utskottet tillkännagifva, att någon motion om så beskaffad förändring uti hittills gällande föreskrifter icke under Riksdagens lopp blifvit väckt; vid hvilket förhållande Utskottet, som biträdt den hemställan, hvilken af Directionerne öfver Handelsoch Närings-Disconten i Stockholm samt Låne-Contoret i Malmö blifvit hos Utskottet gjord, nu icke finnér skäl frångå, hvad Utskottet i detta afseende tillstyrkt, helst tvänne Riks-Stånd redan bifallit Utskottets Betänkande N.‘o 155, samt inom det tredje, eller Bonde-Ståndet icke blifvit framställd någon anmärkning, åsyftande förändring i hvad Utskottet, uti omförmälde Betänkande, angående Vexlars belåning, under mom.
Reservationer: al af Herr Skogman, G. J. A., i afseende å 3 §: »Genom den redaktion denna paragraf i Utskottets plenum erhållit, anser jag, derest den skulle af Stånden godkännas, Bevillnings-Utskottets blifvande förslag till beslut i ämnet redan påförhand gilladt och antaget. Jag hemställer derföre att slutmeningen må blifva i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Inkomst-afdelningens förslag och erhålla följande lydelse: »Då bestämmandet af ifrågavarande arfvoden hittills handlagts och äfven lämp»ligast handläggas af Bevillnings-Utskottet, torde Revisorernes förevarande framställ»ning, jemte det deröfver afgifna underdåniga yttrandet, boya af Rikets Ständer öf»verlemnas till nämnda Utskotts åtgärd.»» Häruti instämde Herr Staaff. b) af Riksdagsfullmägtigen G. J. Svensén, vid 13 §. c) af Herr von Francken, G. W. och Biskop Annerstedt, beträffande 24 §. Stockholm, tryckt hos H. Nisbeth, 1866. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22. 1 N:o 22. Ank. till Eip.-Utek. den 15 Jan. 1866, kl. 5 e. m. Utlåtande, angående beräkningen af Statsverkets inkomster. (I. A.) Enligt 53 § Regeringsformen och 30 § mom. 1 Riksdags-ordningen åligger det Stats-Utskottet att utreda och för Rikets Ständer uppgifva Statsoch Riksgäldsverkens tillstånd, förvaltning och behof.
Saviil doktor Mitchell som afven andra talarinnor redogjorde för den storartade nykterhetsrbrelsen i England och Amerika, och hvilken hufvudsakligen skiljer sig ifrkn dylika rörelser hos oss, att den omfattar afven de s. k. bildade klasserna. Kvinnorna g&amp; M r i spetsen, och de fleste engelska och amerikanska damerna p&amp; kongressen vor0 absolutister, och sago endast i absolutismen nykterhetens v&amp; till seger. Den största nykterhetsförening &amp; r C h i - *) Tvenne systrar Mitchell, medicine doktorer, praktisera tillsammans i London. stian Temperance Union, hvilken rlknar medlemmar i 100,000 tal och har filialer i alle land. I Amerika hafva dessa nyiiterhetsföreningar särskildt arbetat inom skolorna. Der hafvrr Astadkommits förbund bland ungdomen, Dessutom hafva flere stater genom dessa föreningar tvingats till en lagstiftning i sträng ahsolntistisk anda. E n annan friga, som debatterades, var sedlighetsfrdgan. Mrs JIc Loren och Miss Bear vor0 de förnamsta engelska talarinnorna i denna vigtiga frgga, M: e de Morsier och X e l l e Sara Nonod bland fransyskorna. Äfven den första kongressens presidentska Melle M. Deraismes grep till ordet mot prostitutionen. De ofvan namnds damerna hade m %nga sorgliga fakta att beratta, frhmst om den skandliga handel med unga vackra engelskor, som eger ram i flere af kontinentens stader och som val kan betraktas stisom en skamfliick för vkr civilisation. Flere redogörelser för sedligbetsföreningar lemnados, af h v i l k ~ den förnämsta torde vara " Vigilante Society i Londonn, hvilken nu under tre &amp; r fört en gagnerik verksamhet som Migen utvidgas. Dess stiftande stod i samband med de bekanta afslöjandenra i Pall Nall Gazette.
Under förmodan, att det icke nu är behöfligt, att ånyo ådagalägga den stora nyttan, för jordbrukaren i synnerhet, af inlörandet af Hypothets-föreningar inom vårt land och huruledes verkan af en nedsatt fastighets-låneränta ©tvifvelaktigt måste komma äfven den' minsta fastighetsegare tillgodo; oeh då flere Talare, under första Betänkandets förevarande inora Riks-Slånden, yttrat den I ■»- Stats-Ulsliottets Utlåtande N.o önskan, att få formligt förslag till beslut framställ dt, i motsatt syftning n^ed hvad Utskottet då tillstyrkte och nu vidblifvit, anser jag mi» bora gå denna önskan till mötes, men får förut andraga de motiv, på hvilka jag trott mig böra föredraga ofvanomförmälde Afdelningens förslag framför det af Herr Oxehufvud vid förra Betänkandet meddelade. — Jag föreställer mig, alt om våra inteckningslagar bade, på föreslaget sätt, blifvit fullkomnade, Hypotheks-inrättningar skulle kunnat uppstå, sor», åtminstone efter någon lids förlopp, åtnjutit både inom och utom landet, lika god credit, som Staten sjelf. Ehuru det ej bör vara aldeles omöjligt, all äfven under nuvarande förhållanden bilda en fullkomligt säker Hypotheks-förening, skulle likväl de försigtighetsmått, som måste, till fyllande af lagstiftningens brister, vidtagas, blifva af så invecklad och vidlyftig beskaffenhet, alt långifvare ej torde kunna hysa fullt förtroende för en sådan inrättning. För att i möjligaste måtto befrämja det åsyftade ändamålet, att erhålla lån för nedsatt ränta, synes det vara oundgängligt, att bereda den största säkerhet i förening med täflan emellan Capitalister: och då en Hypotheks-förening alltid skall finna för sig förmonligast, att sjelf besörja upplåningen, vore det onekligen för densamma fördelaktigast, att för sina obligationer undfå Statens garantie, hvarigenom dessa obligationer i så måtto blifva bättre, än Statens egna, som de tillika innebära Ilypotheks-föreningens betalnings.skyldighet.