Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af den 1, 4» 8» lo> r2» i5, rn, tg, 22, 23 och 29 sistlidne December, innehållande : 33o Den 29 Maji. del till Götha Canal byggnads fullbordan; hvilken sistnämnde Kongl. Proposition äfven blifvit remitterad till BancoUtskottet, dock endast i afseende på Götha CanalBolags rätt till lån af BancoDisconten å actier; af Herr Gezelii Motioner, om ny reglering och jemkning af Båtsmansbållet emellan alla Rikets Städer, och den anhållan att Staden Öregrund måtte dervid befrias ifrån skyldigheten att underhålla eller betala vacanceafgift för flere än 2:ne ordinarie Båtsmän; och angående förhöjning uti lönerne för Presidenten och Ledamölerne i Svea HofRätt; af Herr Hembergs Memorialer, angående åtgärder, hvarigenom slutelig utredning af Götha Canal och Malmö f. d. DiscontVerk kunde tillvägabringas; angående tillökning i löneinkomst för Rector Scholae i Uddevalla; och om öfverlåtelse till Kronan af Cassernbyggnaden i Ystad under vissa vilkor; af Herr Arosenii Motioner, angående Städernes Embetsoch Tjenstemäns berättigande alt deltaga i CivilStatens Pensions-lurättning; och angående åtskillige förändringar af grunderne för lån, som beviljas af ManufacturDiscontFonden; af Herr Löfvenii Memorialer, angående beräkning af utskylder till Staden Nyköping af LandshöfdingeResidencehuset derstädes; och angående begärd fortsättning af Eskilstuna Stads Borgerskaps år i832 tilländalöpande arrende af Eskilstuna KongsLadugård; af Herr Ståhles Motioner, angående en ny Provincial - Den ag M a j i. 1:0 Remisser till Constitutionsoch LagUtskotten: Af Herr Klemans Memorial, angående nödvändigheten, alt öfverse och förändra redactionen af den för JustiticeOmbudsmannen utfärdade Instruction.
Döi kuttninAS-förslaAets n §. komme alt erl,älla följande lydelse: "8amlar si» folkmänAd ä torA, Aata eller annan olkentliA plats, utan att läAAa sädant uppsåt ä daZa, 80m i i 8äA8, men 8törer dook luAnet eller allmänna ordninAen oob 8kinArar den siA ej pä olkentliA m^ndiAbets bekallninA, dä 8kola anstiftare oob anförare al det upplopp dömas till arbete ä kästninA krän sex mänader till tre är; eller der brottsliAbeten prökvas vara ak mindre svär art, med lanAelse krän tvä till sex mänader; oeb varde annan deltaAare i upploppet stralkad med lanAelse krän tvä till sex mänader, eller lalld till böter krän tio till femtio lkiksdaler, efter omständiAbeterne." ÖkverAä de tilt väld ä person eller eAendom, vare laA, som i 3 oob 4 §§- ^A8." klvarlorutan DöASte Domstolens fleste
Härefter bär roterings-jemkningen blifvit verkställd, och, i enlighet med de gifna föreskri (terne, ordinarie rotering påförd de utsockne frälsehemmanen i Halland. Men häröfver hafva åtskilliga af dessa hemmansegare hos Kongl. Maj:t sig i underdånighet besvärat. A.f hvad här ofvan finnes anförd t, hafva Utskotten funnit det vara tillförlitligen ådagalagdt, alt de Halländske utsockne frälsehemmanen från äldre lider varit underkastade den då vanliga utskrifningen; samt att de sedermera erhållit rättighet att, i stället för denna utskrifning, erlägga så kallade utskrifnings-penningar, äfvensom alt de blifvit år 1813 befriade från lifgifvande af denna afgift, sedan de redan år 181 o blifvit ålagde extra rotering. Utskotten hafva deremot icke kunnat igenfinna någon öfverenskommelse, derigenom desse hemmanensegare åtagit sig någon ordinarie rotering, — eller någon Förordning, som ålagt dem en sådan lunga. Den enda Författning, som möjligen kunde förmenas ligga till grund för ett sådant förhållande, är den här ofvananmärkta Kongl. Resolutionen af den 37 Januari 1721, deruti förekomma orden: "sä, ehuru hvarken, utsocknefrälset eller dessa kronooch skattebönder i Norra Halland, med skäl och fog, borde sig en sådan rotering undandragamen Utskotten anse för sin del, att, då berörde utsockne frälsehemman, före denna Resolution, icke voro ordinarie rotering underkastade, nämnde uttryck nu icke kan skäligen läggas till grund för påförande deraf, helst, genom Kongl. Brefvet af den 7 September 1756, ifrågavarande hemman erhållit rättighet att allt framgent få, i stället för rotering, erlägga utskrifnings-penningar, hvilka, enligt hvad ofvanföre är nämndt, redan år i8i3 förklarats skola upphöra.
Hvad den öfre kammaren beträffar, så har det utgjort ett reqvisitum, hvarefter alla, enligt min tanka, förgäfves sträfvat, att kunna uppställa ett förslag till en öfre kammare, som verkligen vore karaktersskild från den nedre. Den ledamot, som i dag har strängast klandrat förslaget till en öfre kammare, har sjelf framställt ett annat, der den öfre kammaren icke är alls skild från den nedre, utan de båda kamrarne blott utgöra 2:11 e hälfter af ett helt. Detta förslag är i min tanka det mest democratiska, som jag hittills känt. Att deremot medgifva, det ena hälften af denna kammare utväljes af Konungen, det bar den värde ledamoten bestridt på den grund, att de medlemmar, som vore sålunda valde, icke skulle åtnjuta samma aktning och förtroende, som det folkets ombud skulle erhålla. Aktningen beror otvifvelakligl på valen; och jag lefver i det fasta hopp, att mängden af de val, som Sveriges nuvar. Konung äfvensom dess framtida skulle komma att göra till eli så vigtigt kall som detta, icke skulle komma de höga valmännen på skam. Då man hör lalas om, afl en mängd embetsmän skulle äga sjelfskrifvenhet eller väljas inom embetsmannacorpsen, då är det ett parti, som väljer, det är det enskilda intresset, som uttalar sig genom valen; men då landets Fader väljer, då är del en person, sorn allmänheten lärt sig vörda, och som den med Guds hjelp alltid skall komma att vörda. Jag kan således icke annat än tro, att ett sådant valsätt för den öfre kammaren är nyttigt och önskvärd!, äfvensom att det är det enda, som hittills har constilucrat någon verklig karaktersskillnad de båda kamrarne emellan, hvilket förhållande äfven varit, insedt i de länder, som i detta århundrade och i slutet af det förra ingått på den monarkiskt constitutionella banan. — Hvad beträffar bildandet af den 2:dra hälften af denna öfre kammare, så är det för tidigt att derom yttra mig ännu, enär detta förekommer i mitt eget förslag. Jag delar icke Gr.
Fänrickarne vid de tvenne uti Skåne befintlige Indelta JnfanterieRegementerne åtnjuta enahanda lönevilkor med penninge löntagarne vid Skånska DragooRegementet, ehuru tjenstgöring vid Cavallen nödvändigt medförer större utgifter. Genom denna jemförelse synes till hvad grad SubalternOfficerarena vid Skånska DragonRegementet äro vanlottade. På dessa skäl får jag göra den motion, att penningeLönerne vid Skånska DragonRegementet måtte blifva förhöjde till 300 Rtdr B:co, samt häruti inberäknas 15 tunnor Spannemål som böra utgå efter Riksmaikegåog. Jag får vördsamligen anhålla att denna motion måtte till StatsUtskottet blifva remitterad. Herr Ankar sparre, Ingemar Augusti Vid 1815 års Riksdag ingofvos åtskilliga förslag till förbättrande af den då gällande Bevillningsförordning, hos Ridderskapet och Adeln i synnerhet af Friherrarne Rudbeck; Den 3 Martil. 447 Wrangel’, Cederström och Herr von Törne, jemte anmärkningar af Friherre Wrangel. I anledning deraf fattade Riksens Ständer, på Bevillningsutskottets tillstyrkan, det beslut, att förslagen borde allmän göras, för att vid en kommande Lagtima Riksdag kunna bedömas till sin användbarhet, och skulle alla med Bevillningsämnet gemenskap ägande handlingar på Statens bekostnad uttagas samt af en bland de värde Ledamöter som då åtog sig det besväret till allmänt tryck befordras. Nu då det är af nöden att få se beslutet värkställt tprde vara skäl få upplysning huruvida den värde Ledamoten, som åtagit sig det nämnde besväret, erhållit de nödiga bandlingame och bör redovisning af honom äskas för hvad åtgjordt blifvit och huru Statsanslaget för detta ändamål blifvit användt. Detta memorial jemte bilagde tryckte Bevillningsförslag och anmärkningar dervid anhålles må till vederbörligt Utskott remitteras. Herr Gyllenram, Berndt Fredric:
Dock bör Kommittéen dervid ej O o underlåta att anmärka, det bibanan till Kristianstad i så måtto torde böra sättas efter den af Kommittéen förordade bibanan från Vestra stambanan till Borås, som gagnet af den senare genast i början blifver mera vidsträckt, än af den förra, i anseende dertill, att Vestra stambanan redan är för trafik öppnad på en betydlig längd å båda sidor om bibanans anslutningspunkt, hvilket icke är händelsen med Södra stambanan i förhållande till dess till ämnade bibana. För öfrigt torde Kommittéen, i afseende på de närmare villkoren för båda dessa bibanor, få i underdånighet erinra om de allmänna bestämmelser, som Kommittéen förut i afseende på sådana föreslagit. Uti en till Kommittéen under den 18 Maj 1858 afbiten nådig remiss har Eders Kongl. Majit infordrat Kommittéens underdåniga yttrande med anledning af en utaf Bruksägaren m. m. B. de Maré m. fl. till Eders Kongl. Majit ingifven underdånig anhållan om fullständig undersökning på statens bekostnad för en jernvägsanläggning, som redan förut blifvit på sökandenas bekostnad förberedande undersökt af Chefen för Östra Vägoch Vattenbyggnads-Distriktet, Friherre De Geer, ifrån Tatarkullen, 121 i grannskapet af Ekesjö, eller från någon punkt på Östra stambanan i närbeten deraf öfver Wimmerby till Westervik. Såsom skäl för sin underdåniga anhållan anföra sökandena sakens stora vigt O O för den på kommunikationer vanlottade trakt, som ifrågavarande jernväg skulle komma att genomgå, samt huruledes denna, i förening med Ostra och Södra stambanorna öfver Jönköping till den Vestra, skulle komma att utgöra en direkt jernvägsförbindelse tvärsöfver landet från Östersjön till vestra kusten.
En talare har sagt, att det är mera troligt, att en nationaltheater skall uppkomma, om enskilda få frihet att anlägga en sådan; men när man betänker, att den nuvar. theatern dels har kostnadsfri local, dels är försedd med betydliga inventarier af alla slag samt derjemte åtnjuter allmänna bidrag och ändock har svårt vid att bestå, huru kan man väl då hoppas, att en enskild, saknande alla nämnda förmåner, skulle kunna bära sig, utan att falla ned i ett penningesökande, som komme att bringa den ädlare konsten på fall, emedan de stycken, som gemenligen betala sig bäst, äro sådana, som för den talrikaste, d. v. s. den ringare allmänheten äga största retelsen. Jag kan derföre icke annat än, just på de skäl Hr v. Troil anfört, finna nödigt, att den inskränkning göres, som Utsk. i dess betänk, tillstyrkt, eller, hvilket vore ännu bättre, att man förblefve vid hvad som nu äger rum. Gr, Horn: Om det är sannt, att de inrättningar, hvilka grunda sig på monopofler, äro de minst lyckade, måste sådant isynnerhet vara tillämpligt i afseende å skön konst. Man kan väl icke tänka sig något mera nedstämmande för theaterkonstens älskare och idkare, än att den skall kunna utöfvas med säkerhet för sitt bestånd, utan allt afseende å förtjenst; att den på ett ställe till följd af privilegium, äfven då den synbarligen går tillbaka, likväl skall i förmåper stå framför den, sora vill försöka att gå framåt. Utan tvifvel har den dramatiska konsten sjunkit; alla äro derom D c u 8 September. 77 ense. Det är med största svårighet man han erhålla ens de mest medelmåttiga sujetter. Man måste nödvändigt häraf draga den slutsats, att vår stora theater icke är byggd på l iktiga grunder. Lemnar man deremot en fri täflan för konsten, så är jag öfvertygad, att friheten här, likasom i alla andra förhållanden, skall utöfva ett mägtigt och välgörande inflytande.
Om t. ex. en kom mendant i sydligaste Sverige förklarades af Christianstads HofRätt skyldig till suspension för en handling, som Götha HofRätt förklarade straffllös för en annan kommendant, och sorn Svea HofRätt icke blott ansåg strafflös, utan fullkomligt laglig; — hvartill menar man väl att en sådan ÖfverRmas olika tolkning slutligen skall leda? Men huru vill man finna tillgång på lämpliga militärledamöter, i Jönköping och Christianstad? Af Landtarméen finnes i dessa orter visserligen tillgång på RegttsChefer och andra Reg:tsOfficerare. Dessa skulle nu döma icke blott öfver sina egna kamrater inom Reg:t eller Corpsen, utan äfven öfver kamrater inom MilitärDistriktet; ja, till och med öfver sin närmaste förman, militärbefälhafvaren, hvilket alltid vore obehagligt. Detta 'må nu vara lagligt och af mindre betydenhet; men svårare förekommer det mig, att reda sig ur förlägenheten vid HofR:ne i Jönköping och Christianstad, att finna militärledamöter af Flottan, hvilka måste ovilkorligen deltaga i handläggningen af sjömål. Skola nu Flottans Officerare kommenderas från Stockholm, Götheborg eller Carlskrona till dessa Ho(R:r, för behandlingen af hvarje särskilt mål, så upstår en ytterligare kostnad för resetraktamente. Delta mi äfven anses vara af en underordnad betänklighet, emot den för allt rättstillstånd äfventvrliga, att Domstols-ledamöter skulle för hvar särskild sak utses. Man tanke sig möjligheten att sådana tider kunna inträffa, då någon makllysten, besinningslös skulle finnas, som till och med vill inverka på Domaren, och derefter gjorde kommenderingen, så vore ju vägen öppen till förtryck och mannamån. Dessa mina betraktelser, och ännu flera, förekomma emot Utsk:s förslag att indraga KrigsHofRrn, utan att derföre upgifva några antagliga skäl, blott åberopande sin »tro» om lämpligheten deraf. Emot denna tro, — hvilken jag respekterar — vågar jag dock åberopa den öfvertygelse, för hvilken jag här framlagt några ur verkligheten hemtade grunder, att KrigsHofRm bör bibehållas, med, uti vissa afseenden, förändrad organisation.
Gottland detacherad escader af linieflottan med ombord hafvande landstigningstrupper af Svenska armeen, för hvilken krigsstyrka Rysska befälhafvaien såg sig tvungen att genast capitulera, synnerligast som all communication med dess fädernesland var, genom Svenska linieflottan, afskuren. 3:o Efter Sveaborgs olyckliga öfvergång till Ryssarna, uppseglade hela utrustade Svenska linieflottan till Finska viken, hvarest en del af flottan detacherades inuti Finska skärgården på denna sidan om Hangö och stationerades uti Jungfrusund, för att understödja Svenska skärgårdsflottan, och i förening med henne förhindra Rysska skärgårdsflottans vidare framträngande i skärgården; hvaremot den öfriga delen af linieflottan bloquerade Finska viken, till dess den Rysska linieflottan förmärktes vara i annalkande, då båda Svenska escadrarna förenade sig och, med tillhjelp af a:ne Engelska linieskepp, sökte forcera Rysska linieflottan — un - Den iS Maj S. m. gefar af lika styrka med vår — till en afgörande batalj, hvilken Ryssarne likväl på alli sätt undveko, begagnande tillfället, genom en inträffad vindförändring lill deras fördel, att retirera in i Rogervik på kusten af Estland, der Rysska linieflottan sedermera hölls inspärrad af combinerade Svenska och Engelska linieflottorna , lills i November månad, hvarigenom Sverige var fredadt från invasion och sköfling A dess kuster under hela året. — Jag har nu, likväl utan att derföre tilltro mig kunna inverka på andras öfvertygelse, i korthet framställt förestående, under egna ögon, såsom flagg-adjutant å flottan, timade tilldragelser krigsåret 1808 — tilläfventyrs af mången förgätna — för att vitsorda och bevisa hvad en linieflotta, fastän obetydlig till antal, kari, väl anförd och i godt skick utrustad, utföra för fäderneslandets räddning; och jag vågar derjemte påstå, att om Sverige år 1808 icke ägt en linieflotta, så hade det årets krig säkerligen fått en annan och ofördelaktigare utgång — Nå väl, mine herrar!
De serskilda besluten af Preste-Ståndet om byggnadsbidrag af allmänna medel, och af Bonde-Ståndet om olika grunder för deltagande i bvggnadskostnaden, i den raon den utgöres med contant, eller nalura-praestationer, äro icke af något annat Stånd biträdde, och lära således förfalla. För öfrigt är, i strid med hvad de öfrige Stånden beslutat, bestämdt af Preste-Ståndet, att Skolbyggnaden skall bekostas socknevis, och af BondeStåndet, alt kostnaden skall bestridas af hvarje Skoldistrict serskilt. Dessa bestämmelser härleda sig uppenbarligen från de af bemälcle Stånd, vid fråga om 1 §, fattade skiljaktiga besluten om ordnandet af undervisnings-anstalterne, och då dessa beslut förfallit, såsom hvar för sig stridande emot hvad trenne Stånd sammanstämmande afgjorl, torde nu mera icke möta någon betänklighet hos Presteoch Bonde-Stånden att förena sig med de öfrige Slånden, derföre Utskotten hemställa om antagande af det förut framställde och af Ridderskapet och Adeln jemte Borgare-Ståndet gillade förslaget, så lydande: Att uppbygga och underhålla nödige Skolhus åligger församlingarna; i följd hvaraf hvarje pastorats invånare gemensamt böra besörja anskaffande af tjenlige skolrum så väl för de fasta , som för de möjligen behöflige flyttande Skolorne inom pastoratet; och skola dertill erforderlige medel utgå efter de grunder, som i serskilda orter följas, i fråga om kyrkobyggnad , så framt ej öfverenskorjimelse på annat sätt derom träffas; ankommande det på församlingsboerne sjelfve att, efter sig företeende omständigheter, bestämma den fasta Skolans läge. Skulle denna lydelse icke antagas hvarken af Presteeller Bondea Ståndet, hemställa Utskotten, då frågan icke är af beskaffenhet alt kunna Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-ZJl skottens Förslag, N.-o t[)0. 13 få förfalla, att Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet må förstärkas, på sätt 73 §.
Fördröjes utöfver den här ofvan nämnda tid betalningen, dä skall, 1 händelse någon till ersättning berättigad det yrkar, frågan om inlösande af hans rätt vara för den gången förfallen och ankomma på ny pröf ning. Stockholm den 17 April 1845. Reservat ion af Hcir Friherre Stjernstedt, som åberopat sin vid Utskottets luna Betänkande fogade serskild» mening. Ank. till Exp.-Utsk. cl. 17 April, kf. i r (. ro. Memorial, i anledning af skedd återremiss utaf Utskottets Betänkande No 8g öfver väckt motion, att för reverser och invisningar, ställda till viss man eller ordres, måtte bestämmas enahanda betalningsansvar iglietsom för vexlar m. in. Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hög v. Preste-Ståndet hafva till Lag-Utskottet återremitterat berörde Betänkande, på grund al deremot, framställda anmärkningar; men som Utskottet deri förklarat sig ej kunna tillstyrka bifall till väckta motionen, samt denna åsigt blifvit al de tva ötrige Riks-Stånden godkänd; så enär frågan följaktligen, jemlikt 87 §. Re-erings-Formen, förfallit, lärer något yttrande öfver de framställda anmärkningarna icke erfordras; bvilket Utskottet härmed får vördsamligen anmäla för '"de Riks-Stånd, som Betänkandet återremitterat. Stockholm den 17 April 184lo. Bih. till R. St. 7 Sami. 1 Afd. 33 Höft. STOCKHOLM, I. Margus, 1845. Lag-Utskottets Utlåtande, N:o i05. Ank. till Exp.-Utsk. cl. 22 April, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning) af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 76, öfver väckta motioner om en förändrad ordning för lag sökning smals behandling i vissa fall.
Men som sagdt är, jag vill icke ånyo uprilva denna fråga; vi skola hoppas, att på den väg Const.Utsk. nu föreslagit, vi åtminstone skola komma till någon förbättring. Jag har således för min del icke någonting emot de grundsatser som Utsk. i 1 mom. af 39 § uttryckt, nemi. att vid de tillfällen, då Konungen är förhindrad att sjelf utöfva RiksStyrelsen, den skall föras af den till thronföljden närmast berättigade Prins, om Han upnått den ålder, som i 41 g sägs. En brist i upslällningen af detta mom. finner jag dock deri, att Const.Utsk. borttaget de ord, som f. n. finnas i så väl 39 som 41 §§ Reg:sF:n, eller att »Styrelsen skall föras i Konungens namn.» Jag tror det vara nödvändigt, att inrycka i g att Prinsen skall föra Styrelsen icke blott med »all konungslig makt och myndighet», utan äfven att det sker »i Konungens namn.» Hvad 2:dra mom. beträffar, eller att vid de tillfällen då Thronföljaren är af omyndighet eller annat förfall hindrad att öfvertaga Styrelsen, denna skall öfvertagasaf InterimsRegeringen, så får jag, med åberopande af hvad jag förut anfört, för min del låta dervid bero, men anser mig vid det efterföljande mom. böra anmärka, att jag tror det både öfverflödigt och stridande mot det föregrde. Det lyder nemi. så: »Inträffar det fall, att Styrelsen skall af Regent eller InterimsRegering öfvertaga.?, föres den, till dess sådant kan ske, af Statsrådet med samma makt som Regent.» Jemför man nu detta morn., som föreskrifver att Statsrådet skall regera, intilldess Regeringen kan af Regenten öfvertagas, med det föreg:de som stadgar, att InterimsRegering alltid skall inträda så snart Thronföljaren eller den af lagen bestämda Regenten är förhindrad, så synes detta innebära en motsägelse och lemna rum för tvetydighet om de fall, då Statsrådet eller InterimsRegeringen skall inträda i Regentens ställe.
Besvärsoch Ekon.Utskotten: N:o 1, i anledn. af väckta förslag till ändringar, tillägg och förklaringar af de om skiftesverket i Riket gällande författningar; JV:o 2, i anledn. af väckta frågor om ändring och för - 3a8 Den 23 Au gust i e. m. klaring i vissa delar af K. förord»:» d. i Aug. i8o5, samt andra författn:r, rö'r;de skogarna i Riket; N:o 3, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, i fråga om ändring af K. förordn:» den ig Dec. 1827, ang:de grunderna och villkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman; N:o 5, angrde lagstiftningen om fattigvården i Riket; Allm, Besvärsoch Ekon.Utskottet: N:o g4, ‘ anledn. af väckt motion rörtde skyldighet för Rikets stapelstäder att hålla upplag af salt; N:o g5, ang:de bestämmande af sältet för kolmätning inom bergslagen; N:o g6, i anledn. af väckta motioner om inskränkning i den s. k. landtmanna-seglalionen; N:o gy, i anledn. af Utsk:s betänk. N:o 22, öfver motion om inrättande af kurhus i staden Carlshamn ; N:o g8, i anledn. af väckt motion om transitooch ne derlags-rätt för Slitö hamn. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 1 t om aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe, Onsdagen den 26 Augusti 1840. Plenum kl. g f. m. Justerades i prot.utdr. för den 22 dennes f. m., och 7 prot.utdr. för samma dag e. m. I anledn. af justeringen utaf det prot.utdr., som angick R. o. Ad:s beslut öfver Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s betänk. ]>f:o 80, anmälte sig
Lilliehöök, upprättad plan, åsyftande anläggning af ny kanal från hamnen vid Kanikenäset, med lika djup som denna, efter den förut varande pråmkanalens yttre bank, till stadens strand vid den så kallade Näbben, jemte hamnbassin derstädes, beviljade Rikets Ständer, som ansågo det ifrågasatta statsbidraget böra meddelas endast i egenskap af lån mod bestämd återbetalnings-skyldighet, samt att staden Carlstad, i likhet med andra stapelstäder, till hvilkas hamnbyggnader bidrag af allmänna medel blifvit vid sednare riksdagar beviljade, borde åtaga sig ansvarigheten för bestyret med verkställigheten och framtida underhållandet af den med statsbidraget afsedda hamnoch kanalanläggning, nämnde stad ett lån å Ett Hundra Tusen Riksdaler Riksmynt, emot skyldighet att utföra ifrågavarande företag, äfvensom framgent underhålla hamnoell kanalbyggnaden. Sedan stadens invånare, elter erhållen del af detta Rikets Ständers beslut vid ett inför dervarande Magistrat den 21 April 1S58 hållet allmänt Rådstufvu-sammanträde, förklarat sig villige, att, emot tillgodonjutande af berörda låneunderstöd, åtaga sig hamnoch kanalbyggnadens verkställande jemte densammas framtida underhåll, samt Kongl. Majk dels under den 5 November nyssnämnda år meddelat fastställelse å omförmälda af Majoren Lilliehöök upprättade plan, att lända till efterrättelse vid arbetets utförande, dels ock under den 25 Februari nästlidet år godkänt det om företagets verkställande upprättade kontrakt, äfvensom den för kontraktets fullgörande ställda säkerhetsförbindelse, hvarjemte staden förklarats berättigad att, sedan hamnoch kanalbyggnaden blifvit färdig, få, enligt den taxa, som, efter det förslag dertill blifvit af vederbörande ingifvet, kundo varda i nåder fastställd, uppbära utgifter för hamnens begagnande, har, på sätt Kongl.