Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos å nyo och biföllos Bcvillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 12 dennes på bordet lagde Utlåtanden; N:o 9, i anledning af Herr Friherre Knorrings och Riksdags-Fullm äg tigen Lars Larssons från Elfsborgs Län motioner, om upphäfvande af den medgifna tullfria införseln från Norrige till Sverige af bränvin m. m.; N;o 10, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulins motion, om afhjelpande af vissa hinder för seglationen emellan Roslagen och hufvudstaden; N:o 11, i anledning af en utaf Riksdags-Fullmägtigen Lars Gezelius från Kopparbergs Län väckt motion, angående nedsättning i tullen å tobak, som från Norrige införes till Vesterdahls fögderi af nyssnämnde Län. S. D. Å nyo föredrogos Constitutions-Utskottets den 12 dennes på bordet lagde Memorial: N:o 80, till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, 1 anledning af deras åtgärder vid Memorialet N;o 60; N:o 81, till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, i anledning af deras åtgärder vid Memorialet N-*o 63; samt N:o 82, till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, rörande deras åtgärder vid Memorialet N:o 64; och beslöt Ridderskapet och Adeln, alt, med ogillande al ofvannämnde Memorial, lägga desamma till handlingarne. S, D.
Detta stod för Ko. nungen och Swensta Thrvnen bör wara en Thronsöljare, som af Nationen fritt antages, och som jämte Lilfället, at bättre och snarare lara känna det land hwars lycka han stall bereda bertil finner ett forelöpande exempel uti Konungens fasia foresatts at bidraga ti! folkets wäl, och den största upmuntran utt trogna underfätares tilgifwenhet för en god Konung, at äfwen en dag förtjena den samma. Desia werkliga fördelar kunna wi af intet skäl förwänta osi af en Tronföljare, som fienden osi pätrugar: Wi kunna ej hoppas at Rikets wal stulle wara Desi föremäl, dä erkänslan för desi uphöjelse fordrade ett motsatt förhällande: Kunna wi ej med andra willtor erhälla en efterlängtad fred, och om fiendens öfwerlägsenHet stulle gifiva anledning at befara fullföljandet af Desi inkräktniugs planer; sä lätom osi häldre med det mod, som ägnar Swensta män, pä det kraftigaste förswara äterstoden af ett kart Fädernesland, och om wi med detsamma stola falla, sä lätom osi ätminstone äga den tillfredsställelsen at alldrig friwilligt hafwa underkastat osi ett Utländskt ok och förtryck. Begagnom derföre wära rättigheter och lätom osi nu antaga den Thronföljare, som oberoende af andra Magier, endast stall öfwcrlemna sig til beredande af det folks framtida lycka som kallat honom, västan stall, jag är derom fullkomligt öfwertpgad, rättfärdiga detta wärt wal. Med Z22 De» 18 IuUi. Med Högloft. Ridderstapets och Adelns tillätelse fär jag ödmjukast anhälla, det Herr Grefwe» och Landtmarstalken täcktes gära Proposition til bifall ä Kongl. Majus Nädiga Proposition, rörande Prins /encMi-af Schleswig Hollstein, Sonderburg Augustenburg, utwäljande til SwerigeKrvn-Prins och Throna följare.
Ständer beslutadt, att den vid senaste Riksdag Riksgälds-Contoret medgifne Creditiv-rättighet, hvilken iså måtto skiljer sig från de förutnämnde Cassa-Creditiven, atf den är för Contoret kostnadsoch räntefri, samt årligen på förhand försäkrad, må bibehållas, dock med skyldighet för Banco-Styrelsen att, i sista rummet och sedan andra utvägar blifvit begagnade, äfven detta Creditiv uppsäga, då Bankens egen ställning sådant fordrar. Voteringen härom utföll med a4 ocb 95 Nej. Och enär Nej sålunda vunnit, var beslutadt, att den vid senaste Riksdag Riksgälds-Contoret medgifne Creditiv-rättighet må bibehållas, dock med skyldighet för Banco-Styrelsen att, i sista rummet och sedan andra utvägar blifvit begagnade, äfven delta Creditiv uppsäga, då Bankens egen ställning sådant fordrar. Hvilket Förstärkta Banco-Utskottet skolat hos Rikets Högloft. Ständer Vördsamligen anmäla. Slockholm den 22 Sept. 1834- STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, i 834- ' B anco-Utelottets Betänkande N:o jg. i N:o 4g. Antom till Exp.-Utsk. den 25 Sept. Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående controlerne för belåning af Tackjern på Stockholms Väg, jemte 2:ne dermed sammanhang egande motioner. Ifrån samtlige Riks-Stånden är till Utskottet remitterad Kongl. Majrts till Rikets Ständer under den 8 sistl. Febr. aflåtne Nåd.
Jag är af alldeles olika lanke, och skall i fullkomlig motsats till Hr Frihtn icke orda vidt och bredt utan vara helt kort. Jag skall blott låta erfarenheten tala. Jag frågar då den värde Frilim hvilken af de Europeiska staternes representation med undanlag af den Engelska har väl såsom den Svenska upfylt sitt lagstiflarekall? hvilken har varit beståndande under så många kriser? Har det varit Portugals? Har det varit Spanien eller har det varit Frankrikes? Just derföre, att vår representation kunnat upfylla sitt kall, kunnat bestå genom århundraden, har, såsom jag förmodar, Gr. Lagerbjelke framställt sitt förslag, att bibehålla det närvarande, och på de gamla Ståndan inympa de nya elementer, som småningom i samhället upstått. Alt förslaget har många och stora förtjenster erkänner ingen heldre än jag. De äro obestridliga, ty Stånden äro bibehållne. De nya elementerna blifva i dem inrymde, och tillfälle beredes Stånden att gemensamt öfverlägga och besluta samt slutligen att arbetsordningen blifvit förenklad och förbättrad. Uti förslaget finnes likväl en §, hvars antagande kommer att gnaga på rötterne för beståndet af Sveriges R. o. Adel, nemi. 12 §.n. Denne § uphäfver R. o, Ad:s sjelfskrifvenhet, men icke nog härmed, den förutsätter, att de adelsmän, hvilka hädanefter skola representera Sveriges R. o. Adel, icke komma att väljas direkte ur R. o. Ad:s sköte, utan distriktvis. Denne §, säger jag, gnager på rötterne för R. o. Ad:s betånd, ty jag tror, alt medvetandet hos hvarje individ, att han tillhör det stånd, som så verksamt bidragit till fäderneslandets bästa, medvetandet, att han såsom sjelfskrifven representant eger utöfva det dyrbara kallet att jemte Konungen stifta lagar för folk Den 27 Maj f. m. 191 och land, äro de rötter, hvarifrån R. o. Ad. såsom en lefvande organism röres i samhället. En af dessa rötter har Gr. Lagerbjelke med sitt förslag velat afhugga.
Genom denna utredning tror sig Utskottet hafva funnit, att uti de före föreningen med Norrige om förevarande fråga gällande konstilutionela sladganden icke något hinder förefinnes för Rikets Ständer att till behandling upptaga den af Kongl. Maj:t nu till Rikets Ständer gjorda Nådiga framställning. Om man antager, att Svenska grundlagarne, hvilkas ordalydelse icke blifvit i grundlagsenlig ordning ändrad, böra, ulan afseende på Föreningen, vid förevarande fall tillämpas, så skulle Utskottets nu gjorda framställning vara tillfylleslgörande. Men detta antagandes giltighet torde vid ett närmare akt - Konstitulions-Utskoitets Memorial N-.o 46. 5 gifvande pä förhållandena försvinna. För ali ådagalägga delta öfvergår Utskottet nu till en kort framställning af tillkomsten utaf de rörande föreningen med Norrige gifne konstitutionela föreskrifterne och deras egenskap alt rörande de förhållanden, hvilka de äro afsedde att bestämma, gälla före Sveriges förut beslående konstitutionela lagar. Sedan Carl XIII blifvit vald (ill konung i Norrige, bekräftade han genom sina Coinmissarier den 4 November 1814 Norrigcs grundlag, dock med förbehåll af Sveriges Rikes Ständers konstitutionela rätt i de delar, som medförde förändring eller modifikationer i Sveriges Regeringsform. I Nådig Skrifvelse af d. 12 April 1815 (Bihang till Riksstånd. Prot. 2:dra del. sid. 71) ölVerlemnade Konungen nämnde grundlag till Rikets Ständer, uppgaf de §§ deri, hvilka Kongl. Maj:t ansåg omfatta de ämnen, som för båda Rik ena voro gemensamma, samt yttrade, bland annat: "Det nya förhållande, hvaruti Sverige kommer att befinna sig med Norrige, kunde icke föreses vid den tidpunkt, då grunden lades till Rikets närvarande Regeringsform Delta förhållande står ej heller i ett så omedelbart sammanhang med Sveriges inhemska Statsförfattning, som hvarje annat förslag, endast syftande på inre styrelsen.
Gäldenärs betalningsskyldighet bör mätas efter skuld-förbindelsens innehåll, och alla till Disconterne utgifna Reversal äro stälde på inbetalning af bela Gapitalet, så måste ock vid förfällotiden hela Capital-beloppet anses vara förfallet , så att omsättningsrätten egentligen icke är annat än ett tillåtet medel, för Gäldenärerne, att för tillfället inbetala hela förfallne skuld-beloppet, hvilket de dock icke äro pligtige att begagna, enär det ar för en hvar Gäldenär öppet att genom full inbetalning af sitt lån förekomma all beräkning af Öfverränta. Vid hvilket förhållande 494 Stuts-Utskottets något annat beräkningssätt af Öfverränta Jin det hittills följda, nemligen 12 proCent på hela förfallne Capitalet, med nu gällande Författningar icke lärer kunna komma i fråga. Hvad Herr Commerce-Rådet i öfrigt exempelvis anfört, angående en Gäldenärs som fått låna 1000 R:dr med rättighet, att slippa betala mera än 100 R:dr hvar 6:te månad, lärer icke inträffa med någon af Filial-Disconternes Gäldenärer, helst då utlåningarne vid desse Disconter voro i gång, någon sådan rättighet icke enligt Reglementet egde rum. Att en Discont-Gäldenär, om han försummade den första inbetalningen af 100 R:dr, skulle efter förfallo-tiden komma att erlägga, å desse 100 R:dr 120 proCent, då de dernäst förfallne 100 R:dr 108 proCent o. s. v. efter år räknadt, kunna Utskotten icke heller inse, emedan om en DiscontGäldenär öfverskrider förfallotiden, hela Capitalet, efter hvad ofvanberördt är, anses förfallet och det är då å detta Capital, som Öfverräntan kommer att beräknas. Efter denna pröfning af de grunder på hvilka Herr Commerce-Rådet Santesson byggt sitt derefter gjorde yrkande, att den Öfverränta, som med tillämpning af det utaf Herr Commerce-Rådet öfverklagade beräkningssätt skall blifvit hit till Riksgälds - Stats-Utskottets Betänkanden.
Beträffande härvid först mönslringarne och de i sammanhang dermed stående läkarebesigtningar, så har, med afseende å nu gällande föreskrift om liden för mönstringarnas förrättande, förekommit: att i kustlänen kommunikationen emellan fasta landet och öarne, före April månads utgång, på flera ställen är genom is afbruten; att väder och väglag vid samma tid ofta lägga hinder i vägen för de vid mönstringsförrättningarna tjenstgörande att på utsatt tid framkomma till mönstringsställena; att samma orsaker äfven göra manskapets marcher besvärliga och för helsan menliga; att Kongl. Maj:t förmodligen, i anseende till nu antydda omständigheter, nästan hvarje år genom utfärdade cirkulär tillåtit dess Befallningshafvande att företaga mönstringarne på en sednare tid, än i författningarna är föreskrifvet; att det uti sednast utfärdade nådiga reglemente, angående besörjandet af indelta arméens och beväringsmanskapets underhåll och sjukvård under marcher, möten och mönstringar i fredstid, bibehållna äldre stadgandet om aflöning till beväringsmanskap, hvilket mönstras å samma tid och ort, som för manskapets öfningsmöten äro bestämda, synes förutsätta, att mönstringarna kunna företagas närmare eller till och med samtidigt med öfningsmötets bör - 7 °2 jan; att de grunder, hvilka Kommitén föreslagit för fördelning pä de särskilda mönstringsdistrikten af det antal, som skall till vapenöfning uttagas, eller som kan tillåtas begagna sig af rättigheten att genom afgift frigöra sig från bevärmgspligten, torde göra det nödigt att utvidga mönstringsdistrikten, hvarigenom manskapets besvärande med iängre framoch återmarcher blefve nära nog oundvikligt, så framt icke tillåtelsen att, der så lämpligen kan ske, mönstra beväringsmanskapet å samma tid och ort, som för inryckning till öfningsmöte är bestämd, bereder möjlighet att förekomma nämnda olägenhet.
Lån, hvilka utlemnas på så lång återbetalningstid som de ifrågavarande, innefatta icke en för Banken vid behof disponibel tillgång, och en utsträckning af denna, för Banken onaturliga rörelse, i förening med deraf föranledd ny sedelemission, borde minst hafva 94 Banco-Utskottets Utlåtande^ N:o 44- blifvit beslutad i närvarande tidpunkt, då Bankens metalliska Cassa anses behöfva förstärkning, för att erhålla den i Banco-Reglementet föreskrifna proportion till sedelstocken. Såsom ett medel till penninge-förlägenhelens afhjel| lande, anser jag åtgärden aldeles för ofullkomlig, för att ur denna synpunkt kunna försvaras. <5*. 56. I sammanhang med den inom Utskottet väckta motion, att föreslå Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om prolongation å nu existerande Privat-Bankers Octroijer till 1849 års slut, och att en Committé måtte utses för utredande af lämpligaste sättet, att åstadkomma ändamålsenliga låne-inrättningar, att då sättas i deras ställe, föreslogs äfven såsom vilkor sådane åtgärders vidtagande, att Privat-Bankernes sedlar måtte kunna i Krono-uppbörden såsom liqvidations-medel af de skatt-skyldige emottagas. Ett bifall till detta vilkor hade, enligt min åsigt, varit ej blott i allmänhetens, utan äfven i Privat-bankernes intresse desto angelägnare, som orsaken till den nu rådande oviljan mot Privat-Bankerne hufvudsakligen torde ega sin grund i de olägenheter och ej sällan bekymmer, som, serdeles i orter, från Privat-Banks-contoren aflägsne, alstras deraf, alt, ehuru Privat-Bank-sedlar i allmänhet vid förhandlingar enskildte emellan såsom fullgodt betalnings-medel emottagas och derföre ofta nog utgöra desses hela eller förnämsta contanta tillgång, de likväl icke kunna med en sådan tillgång fullgöra dem åliggande liqvider, då det allmännas rätt är i fråga. $• 57.
Den föränderlighet, prisen å utfodrings-artiklar ständigt äro underkastade, medför svårighet att pä förhand bestämma ifrågavarande anslag till ett belopp, som Siats-Utskottets Utlåtande N:o 74. 53 någorlunda molsvarar det verkliga behofvet. Då emellertid upplyst är, alt utgifterna linder de sednare åren betydligt öfverstigil anslags-summan, men desamma under den följande liden tilläfventyrs komma att genom inträdande lägre pris i någon mån åter minskas, bar Utskottet trott sig böra hemställa, alt forslags-anslaget lill fouragering af artilleriets oell värlvade kavalleriets hästar, nu utgörande 205,500 R:dr, må forhöjas till 300,000 R:dr R:ml, häruti likväl inbegripen ofvan af Utskottet tillstyrkte anvisning å detta anslag. 28:o Vid sisllidne Riksdag beviljade Rikets Ständer för åren 1855, 1856 och 1857 ett extra anslag af 10,000 R:dr Banko årligen alt af Kongl. Majit, efter behof och i den mån härtill förut afsedde medel icke leni Hade tillgång, användas såsom bidrag för underhållet af sådana i garnison förlagda trupper, som äro med matinrättningar försedde. Under åberopande af hvad Departements-chefens betänkande i detta ämne innehåller (sid. 40—43) samt hufvudsakligen med anledning af hvad Rikets Ständer vid nämnda anslags beviljande förklarat, har Kongl. Majit vid innevarande Riksdag föreslagit, ali för sagde ändamål ett nytt anslag måtte i Riks-slaten uppföras till belopp af 150,000 Ridr Runt och detsamma, såsom af varuprisen helt och hållet beroende, erhålla egenskap af förslags-anslag.
I anledning af hos Riks-Stånden gjorda framställningar om åtskilliga rättelser och tillägg till 16, 18 och ig §§. i E. K. M:s Nådiga Förordning af den i3 Julii 1818, "angående inteckning i fast egendom, hafva Rikets Ständer detta ärende i öfvervägande tagit; och hvad först angår 16 §„ så, ehuru det deri förekommande uttryck, att inteckning, som fastställd varder, galle för borgenär med förmonsrält ifrån den dag han inteckningen vid laga Domstol sökt, påtagligen blifvit valdt endast för att, medelst en gemensam benämning, undvika upprepandet af de olika tidsbestämmelserne för förmonssrättens beräknande vid Häradsoch Rådstufvu-Rält, i öfverensstämmelse med hvilken åsigt nämnde §. ock vid de flesta Domstolar blifvit tolkad och tillämpad; likväl och som sådant icke vid alla skett, och omförmälde ordalag, om än icke, vid jemförelse af 11 §. i 17 Cap. Handels-Balken, förvillande, dock möjligen kunna missleda den i lagtolkning mindre erfarne; hafva Rikets Ständer ansett sig böra i underd. anhålla, alt 1 mom. af 16 §. Intecknings-Förordningen måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”Inteckning, som fastställd varder, galle för borgenär med förmons-rätt, som i 17 Cap. HandelsBalken skiljs, ifrån det Ting å Landet samt den dag i staden, ban inteckningen vid Laga Domstol sökt.” 484 Expeditions-TJlskottets Förslag till und. Skrifvelse N:o 268.
Han har blott genom historiska facta och erfarenheten i vårt eget land velat visa, att Luxen alltid följer upplysningen, hvilket ock af ingen dödlig magt bör kunna hindras. — Blott med afseende på upplysningen, anser han Luxen innebära något fägnande. Hvad angår det till exempel framdragna tarfliga Sweitz, så tror lian en nödvändig skillnad böra göras emellan Sweitz i sina Bergstrakter och dalar, samt Besv. ock Ekon. Utsk. Betankanäen. 449 Sweitz i sina större Statler, af hvilka han tror Geneve, Bern, Basel täfla med de yppigaste Europas Städer. Om för öfrigt tarflighet anses gifva styrka mot fremmande makters invasion, så begäres ett annat Idealty Sweitz blef af Fransmännen förr inkräktadt än Bayern. Riksdagsfullmägtigen från Bohus Län Carl Fredric Berg uppläste föl lande diktamen: Emot Höglo(1 Utskottets förleden gårdag upplasta, och af Pluraliteten antagna Betänkande, angående öfverflödets hämmande, gjorde jag då åtskilliga anmärkningar, hvilka jag nu får närmare utve:kla. Utskottet har, såsom hufvudvillkor för en god Lagstiftning, antagit, att den största möjliga Conseqvence dervid bör iakttagas, och i stöd deraf fattat den grundprincip, att den vara, som är till införsel förbuden, bör ock till förbrukning förbjudas. Jag gillar fullkomligt detta villkor, och har med ledsnad märkt, att Utskottet så hastigt i ett annat fall glömt denna Conseqvence, dä fråga är om den olyckliga kaffedrickningen, som endast förmenas större eller mindre samqväm. Mig förefaller det likgilltigt, antingen kaffeförbudet har afseende på en viss tid af dagen, eller på ett visst antal församlade menniskor. Ändamålet skall genom en sådan inskränkning aldrig vinnas. Här kunna, efter min tanka, inga andra medel verka, än ovillkorligt förbud emot införsel och förbrukning af nämnde vara. Den qvantitet deraf, i Riket nu finnes, bör då af de handlande 450 Besv, och Ekon. TJt^h.
Enär emellertid hågen för en förbättrad skogsvård inom länet visat sig vara i tilltagande, i hvilket afseende Uddeholms bolag och åtskillige andre egare af betydligare skogar föregått med efterföljansvärda exempel, samt derigenom att skogarnes alster stiga i värde, en omtänksammare hushållning dermed antagligen kommer att inträda, torde vid bedömandet af frågan om banans sträckning och möjligheten att förmedelst densamma i någon större mån göra sig provinsens skogstillgångar tillgodo, dessas för närvarande i allmänhet mindre goda beskaffenhet icke böra inrymmas ett alltför stort afseende. Elfdals härad underhåller med sin kolproduktion såväl Uddeholms bolags som Lethafors bruks tillverkningar, hvarjemte från detta härad afsättas andra skogsprodukter i större myckenhet, hvilka oedflottas utefter Klarelfvens vattendrag. Vidkommande slutligen jordbruksnäringen och de fördelar, som skulle tillskyndas densamma genom den ena eller andra af de föreslagna alternativlinierna, så, enär banan, i hvilkendera rigtningen den anlägges, kommer att genomskära Olme, Wäse och Kihls härader samt, i händelse Norum—Nilsby—linien aritages, jemväl beröra Nyeds härad, men i annat fall genomlöpa Carlstads tingslag, hvilka härad samtlige Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 47.
M. att vederbörande vägbyggnadsskyldige skulle höras, huruvida de, derest anslag af allmänna medel erhölles till belopp af 100,000 rdr för hvardera vägen, ville förbinda sig att för denna summa anlägga och utan vidare bidrag af staten framgent underhålla ifråga vide tvenne vägar. Detta skedde, och häradsboerne afgåfvo den äskade förbindelsen, hvarefter ärendet ånyo anmäldes hos K. M., som deröfver i nåder resolverade: att K. M. ansåg de föreslagna väganläggningarne vara för orten ar vigt och förthy böra komma till verkställighet; men som riksdagen då redan långt framskridit, ville K. M. icke vid samma riksdag till R. St:r göra särskild framställning i ämnet, utan anbefalldes Vägoch Vattenbyggnads-Styrelsen att, derest tillgång till utförande af merberörde arbeten icke på annat sätt kunde beredas, derom före nästa (d. v. s. nu pågående) riksdag hos K. M. göra förnyad underd. anmälan. I anledning af hvad sålunda föregått, vågade man göra sig den förhoppning, att K. M. vid innev:de riksmöte skulle begära anslag till såväl den ena, som den andra af ofvannärnnde vägbyggnader. Detta inträffade likväl icke, och uti den Nåd. Propos:n ang:de statsverkets tillstånd och behof, deruti flera andra dylika allmänna arbeten särskildt förordas, förekommer ingenting om meranämnde tvenne vägar. Vid sådant förhållande, och på det frågan om bidrag ^åtminstone för den jemförelsevis mest angelägna vägen mellan Öhrträsk och Åsele, hvilken skulle anläggas i fortsättning af redan varande väg mellan förstnämnde ställe i Lappmarken samt Nordmalings lastageplats och Umeå stad, måtte blifva föremål för behandling vid denna riksdag, väcktes af ortens riksdagsmän motion i detta ämne; och har Stats-Utsk:ts Riksgälds-afdelning tillstyrkt, att ett anslag af 100,000 rdr må för sistnämnde väganläggning anvisas, dock med förbehåll att anslaget skall fördelas på tvenne statsregleringsperioder och sålunda utgå, med viss andel årligen, under den långa tiden af 6 år.
Kreditivet till Stockholms Stads Drätsel-kommission ('icke anvisadt) . 30,ooo: Summa R:dr 4,508,529: 36. t. Beloppet af utestående lån och kreditiv utgjorde : 22,271,470: n. il. 26,780,000: Efter afdrag härifrån af upplänade medel utaf Stockholms Stads Sparbank 100,000: utgör summan af anvisade laneoch krediliv-förlag 26,680,000: Riksgälds-konlorels kreditiv å 1,000,000 ll:dr oberäknadt. Mot pant af Låne-Banko-obligationer utestodo 33,351: 32. i. och lånen till stader och korporationer uppgingo till 33,336: s. — fastigheter » » » » lill skiften och odlingar, af Kongl. Kommers-kollegii kreditiv » Jernkontorets dito « Fahlu Bergslags m. 11. dito . Banko-UIskollcts Memoria/, N:o 2. 5 Merberörde dag dea 30 sistförilutna November var förhållandet med Sedelstock samt Metallisk kassa följande: Utelöpande sedlar 22,509,324: 31. 7. Behållning å räkningen för infriandet af Riksgälds-kontorels polletter . 72,252: 28. io. dito tillhörande allmänna verk och enskilda personer 4,602,447: 40. 4. Obegagnade laneoch krediliv-förlag, enligt ofvanstående utredning . 4,508,529: 36. i. iliksgälds-kontorets kreditiv 1,000,000: Härifrån afräknas: Riksgälds-kontorets kreditiv 4,000,000: — Metalliska värdet i Riksgälds-kontorets utelöpande pol letter 54,465: 29. 3. 7.