Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fritz von fullkomligt K l e e b e r g; » han b ö r få prata bredvid munnen, alla hans nedrigheter på en » Samtalet med Anita så att vi erfara gång! » började, en en roll. blomstrande dalen utsigt hela Anconao c h dess måleriska skönheter. trädgårdar, öfver Till h ö - var den breda vägen begränsad genom höga stenmurar, vackra, som lilla Maria omslöto slott en Adelaide, Victor anförtrodt således an h o n o m ett het. — o c h bjöd honom anbud s o m han Under hon det sjelf Anita hade på ett glas hemtade ett glas till druckit ur mitt — stack gendarmen obemärkt ett b r e f i min hand. N i har i dag haft ligheter; är för man sonliga att icke komma obenägen att ursäkter. Infinn många obehager att g l ö m m a dem mottaga edra er perkl. 6 på V i a di Fenestrelle. Min tanke efter läsningen af denna mellan synnerligen Perosa liflig, och eller att Jag dogg icke läDge ungdomligt blod ett afhåller rendezvous. Jag spöket af en engelsk behöfver ej försäkra från er, att j a g kl. 6 på slaget var på bestämdt ställe. Min ända gendarm till var Via di så vänlig Fenestrelle att ledsaga mig och sedan diskret försvinna. helt det flickan stade en sig regel vek just långsamt kring en tvär krökrespekt, väldigt kastanieträd ljus fruntimmersdrägt som o c h en röd atlassolfjäder, rördes af en fin liten Det Törnros sköna förskräckt hade settendast i sömnen, då, när uppvaknade det egentliga uttrycket således obekant. Jag och skrek den till; i hennes drag var m i g så strängt », meningen », förton, sade ljuf, flyttade En meningen förvillelse m e d mina är ingen brukar icke alltid glömma den skyldig unga damer. Jag säga, att att deu i det hon kabänken. heller er! är endast den den röfvade kyssen var riktigt ersatte mig för alla följande obehag. Den hon lilla visat » Inför hon var en smula förargad öfver, att rädsla.
Herr Grefwe» och Landt-Mar, skalk cn anmodade Friherre Lsäerstrom ä npo akt afstä tftan den begärda voteringm. Den 18 October. 4Z41 Friherre (Hederström tikkännagaf akt ha» ej cnsam densamma yrkat. Herr kl o r L t l>, Larl .^xel: Om Friherre Oesterströw fortfar att begära votering, cn,häller jag att Herr Ercfwcn och Landt - Marstalken täcktes gira proposition om wi skole votera eller ej, hwarom wi först mätte sä votera. Grefwe Kl 0 r n e r, Astolplr Loran: En säban votering sär ej begäras. Herr klingspor, Lerstt, begärde vvkering pä Herr källmans proposition. Grefwe Oobns, Xugull: Ja, det Hegära wi. Friherre Westerström, jacob: Om sina voteringar begäras, skall älminstone ben först gä -för sig som först är begärd. Herr k 0 t bIleb, (^arl ^restric: Att Riks» dags-Ordnivgen punctewis stall företagas är afgjordt; jag tror Medes att nägon fräga om sättet för betz afgörande icke bör uppkomma. Hwad Herr Friherre Österströms förslag angär, anser jag det wara cir helt ny sak, dä det synes äsyfta en method att förena Ständernas tankar i den möjeliga händelse, att de stadna i olika beslut om wista paragrapher..— Meer som enligt hwad j g kunnat fatta nägot till ändamäleks säkra »vinnande ledande medel icke blifwit uppgifwet, wct jag ej hwarom wi stola votera: detta medel mäste wäl först uppgifwäs och granstas, ehuru jag tror M denna fräga kan uppskjutas till dest Riksdags-Ord nin gen 4542 Den 18 Octob.r. ningen till silje af ett tagit beslut är pköfwad och afgjord., Herr käorst k, Oarl ^xs!:
Jag erinrar mig icke nu den § i tågordningen, der delta stadgande finnes, men SlatsUtskrs ledamöter kunna lätt igenfinna den i den tryckta förordningen. Uti |5 §;n hemställer StatsUtsk.: ”det Bevilln.Ulsk. må ”erhålla uppdrag, att afgifva förslag till de åtgärder, hvilka ”kunna anses nödiga för vinnande af conlroll derå, att, äf~ ”ven i landsorterna kartering underkastade handlingar verkligen blifva med behörigt stärnpladt papper försedda.” Här framträder Utsk. med en motion till Ständerna, icke af beskaffenhet att, såsom tillhörande slatsreglerm, kunna nu af Ständerna bifallas, utun sådan, att den borde remitteras tiIf ett annat Utsk, för uppgörande af det förslag, som komme att tjena till efterrättelse. Detta är verkligen att inträda på en j vårt statsskick alldeles ny bana. Om StatsUtsk., såsom man bör tro, anser noggrannare controller erfordras öfver char taskig il la tae-förordn:ns efterlefnad i landsorterna, så är det helt naturligt, att Utsk., på grund af revisorerne» framställning, bort antingen försöka att sjelft komma in med förslag till en författning derom, eller också, såsom efter min öfvertygelse bort ske» begära sammanträde med Ekon.Utsk. för att uppgöra eU förslag, Hvilket i sådant fall kunnat blifva rättsenlig! framsläldt till R. St:s öfverläggning. Idet skick framställningen nu är, och då den är alldeles främmande för de functioner, hvilka tillhöra Bevilln.Utsk., lärer R. o. Ad. finna, att den icke kan bifallas. 43 §:n innehåller: ”Revisorerne hafva anmält, att det ”förut anmärkta förhållande, att vissa städer, särdeles gränsöstäderna emot Norrige, hvarest tulluppbörden är ringa eller ”alldeles ingen, icke desto mindre äpo försedda med en tal”rik tjenstemannapersonal, hvars aflönande fordrar betydlig ”utgift, under åren [83a och 1833 fortfarande ägt rum.
Dea i/| Mari, den det ej vili, voterar nej; Vinner nej, kommer frägan om remiss af nämnde motion att förfalla. Ii. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det hans mening vore, att, i fali nej vinner, tili följd af R. o. Ad:s redan förut fattade heslut genast till afgörande föredraga BondeSt:s inbjudn. Hr af Billbergh: Uti ja-propos:n saknar jag det tillägg, som Gr. Gyldenstolpe begärt. Jag kan icke förmoda annat, än att hvar och en, sorn ämnar rösta ja, äfven önskar , att ett hufvudsakligt resultat må blifva följden af remissen; och jag finner således, äfven med anledn. af det yttrande StatsUtsk. uti utlåt. Klo 4>6 meddelat, ganska nödvändigt, att tillägget äger rum, emedan en remiss med föreläggande eller utan föreläggande har olika verkan på opinionerna inom StatsUtsk. Hr Hjärne: Sedan jag hört Hr af Billbergh understödja Gr. Gyldenstolpes tillägg till ja-propos:n, hvarpå jag förmodade, alt Hr Gr. o. Landtm, skulle anse sig icke kun-' na göra afseende, så får jag för min del förklara, alt, om jag sute i StatsUtsk., jag icke skulle anse mig bunden af ett sådant ”åläggande,” enär detsamma icke kan meddelas af ett Ständ ensamt; och att inbjuda de öfriga Stånden att derom förena sig med R. o. Ad. vore en orimlighet, sedan de öfriga Stånden fattat olika beslut med R. o. Ad. Men då jag, i hvad händelse som helst, icke kan gilla ett sådant försök att inverka på StatsUtsk:s ledamöters enskilda öfvertygelse, bestrider jag det äskade tillägget uti japropos:n. Gr. Gyldenstolpe: Jag hade icke trott, att det kunde sättas i fråga, att ju icke ett Stånd kan ålägga ett TJtsk. att inkomma med utlåt, i ett ämne.
Utdrag af Bonde.Ständets Protokoll, hältet wtd Urtima Riksdagen i -dre. bro den n October i8io. S D. 8)ewillnings.Utffottets den 4 i denne rnänad meddelade, pä bordet lagda Utlätande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nädiga Propost. tion till Riksens Ständer, angäende nägre unLerdänige ansökningar om eftergift af Bewill. ning, blef, wid förnyad föredragning, gilladt. l-lt SUP». Rx krotocollo 6abrist Öämsno. Utdrag Den ir October: rvZ Utdrag af Bonde-Ständets Protokoll hältet wid urtima Riksdagen i i)rebro den n Oktober iZio. S. D. ^^ifölls Allmänna Beswärs. och Oeco, nomie-Utstottets den 8 sistlidne September med. delade, pä bordet hwilande Utlätande öfwer Iouweleraren Holmers af Wällofl. Borgare. Ständet till Utskottet remitterade Memorial, angäende Gesällers hänförande under Tjenstehjons-Stadgan. Or suxr». Lx ?rotocollo Oabrisl OämLna. Utdrag af Protokollet, hället i Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Oeconomie. Utstött den n Octo. ber ltzro. S. D. 8ät Utffottet sig föreläsas Handlingar, ne, rörande de hoS Wällofl. Borgare-Ständet gjorde anmärkningar i anledning af Utskottets yttrande uti den af Herr Holmer wäckta fräga om Gesällers hänförande under TjenstehjonsStadgan: och beflöt Utffottet att till sivar härck förklara, att Utffottet icke ansett det tillkomma sig att pröfwa, huruwida berörde fräga rätts. 106 Den 11 October. Dsn 11 October. 107 ligen more ett ämne för Borgare.
Slutet p&amp; kviillen tillbragtes Iios drottningen, d l r vi driicko te. Sista aftonen hade kronprinsen ställt till et.t lotteri, soin var rätt roligt. J a g vann ett par små askar och en klockhake. Friherrinnan vann äfven ocli alla viinno. Därefter togo vi afsked af drottningen, som sade att hon skulle trlffa oss i Stockliolm niista var eller sommar. Kronprinsen sade, att det var rätt ledsamt att vår lilla svenska, koloni skulle förminskas, vi liade haft rätt roligt tillsaininans. Det var ej iibaii saknad som vi skiljdes. därifrån. Viigen emellan Aaclien och Spaa ar gudomligt vacker, mycket ' bergig, men bergen äro öfveskladda med ekskogar och; ar flyta emellan dem. Verviers. ligger sex mil frkn Aachen i en grop, men det Qr en bra vacker grop. Tvi inil diirifrin ligger Spaa; således var resan ej så l h g, soin jag trodde. Staden iir liten, som Eskilstuni ungefär. Här finnas flera mineraliska kiillor, bland andra en som Peter den store lärer begagnat och befunnit sig väl ntaf, hvarför ett moiiiiment blifvit upprest till liaiis niiiine vid kallan, som nu flitigt anlitas. Ej långt d a r i f r h finnes en vacker promenadplats, benämnd Promenade de sept heures, dit man begifver sig efter brunnsdrickningen. Här ä r ännu ganska litet folk, inest engelsmän. Vi skola i afton på ba.1 p&amp; redoutten, därför slutar jag med många hälsningar. Xin goda pappa matte väl nu f i hvila ut p&amp; Svalnäs ifrhn allt ansträngande arbete .. TInk ibland på sin. Spaa, den 28 juli 1822. Det har nu kommit mycket folk hit, fortfarande mest engelsman, bla.nd andra hertigen af Devonshire. Fein A sex ladies hnfva vi gjort bekantskap med, annars lefva de mest för sig sjalfva.
M:ts vid dispositionen deraf meddelade derifrån skiljaktiga förordnanden. Såsom vilkor för berörde Creditivs tillitande hemställde R. St:r uti underd. skrifvelse den 10 December 1823, att, i öfverensstämmelse med hvad R. St:r förut yttrat rörande en fri och obehindrad Spanmålshandel, upphandlingen af Spanmål, sedan LänsStyrelserna inkommit med uppgift å hehofven samt till hvad pris och qvantitet desamma i orten kunde förses, borde genom Annonce i Allmänna Tidningarne ti11— kännagifvas , så att anbud af hugade Speculanter kunde inlemnas om lefvercring till större eller mindre del af det erforderliga Spanmålsbeloppet inom viss föreskrifven tid å bestämd plats och för bestämdt pris, emot erhållande af nödigt förskott utaf CreditivFonden, om så påfordrades; att afhandlingarue om sådane Spanmålslefvereringar för nödstäldte orter borde slutas imellan K. M:ts Befhrde och vederbörande Lefverantörer, utan att desse sednare ägde något att skaf - Betänkanden, N:o 208. 343 fa med utborgningen till undsättningstagarne; att, vid de tillfällen, då ifrågavarande Creditiv kunde komma att begagnas, K. M:t i Nåder torde finna den föreskrift nödig att upphandlingen verkställdes af landets egna sädesbehållningar och endast i nödfall utom Riket, och sluteligen hemställde R:s St:r att StatsContoret kunde i Nåder varda anbefaldt att för Creditivet afgifva årlig redovisning till gransknings undergående i KammarRätten samt af R. St.T eller deras Revisorer. Hvad nu först angick sättet för undsättningsanstalternas vidtagande; så fann K. M:t det föreslagne Kungörandet i allmänna Tidningarne af de erforderliga Spanmåls qvantiteterna under då inträffade omständigheter, hvarken lämpligt eller af tiden medgifvet; men K.
Den, som bifaller, att för Emm-åns upprensning beviljas ett lån af 45,ooo R:dr, hvaraf Kongl. Majit, der serskilde omständigheter sådant kunna föranleda, må ega att anvisa högst |-del såsom anslag, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages Borgare-Ståndets beslut (se ofvan}. Voteringen har utvisat 53 Ja och 66 Nej; i följd hvaraf, och då Nej således vunnit, Borgare-Ståndets beslut blifvit antaget. Sedermera har, för bestämmande af lånevilkoren, följande omröstning försiggått: Den, som vill, att det lån, som till Emm-åns upprensning meddelas, på sätt Stats-Utskottet föreslagit, utgår emot de vilkor, som i allmänhet blifva gällande för de vid Extra Stats-regleringen till vissa odlingsförelag anvisade låne-bidrag, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer lånet att utgå emot följande vilkor: att återbetalning skall ske inom ro år; att lånet blifver räntefritt de 3 första åren och sedan löper med 3 procents årlig ränta; samt att capital-afbetalning vidtager först efter 4 år och utgår sedermera med ^ om året, då räntan med hvarje capital-afbetalning försvinner. Vid volerings-sedlarnes öppnande hafva befunnits 84 Ja och 35 Nej; och då således Ja vunnit, äro lånevilkoren bestämda, enligt Utskottets förslag. i5:de voteringen: (enl. 22 punkten.} Den, som vill, att till contra-proposition, i fråga om bidrag till Stång-åns upprensning, antages Bonde-Ståndets beslut, att för berörde arbete beviljas ett lån af i5,4oo Ridr, hvaraf Kongl. Majit, der serskilde omständigheter sådant kunna föranleda, må ega att anvisa högst i såsom anslag, voterar Ja; Bill, till R.
Så vidt jag af äldre riksdagsförhandlingar kunnat inhemta, beslöto Rikets Ständer vid 1823 års riksdag, på motion af herr von Hartmansdorff, Äng., att det nedsalta postporto, hvarmed tidningspressen för de exemplar af dess alster, som genom posten till andra orter i riket fortskaffades, var belagd, skulle emot bevillnings-afgift utbytas. De motiver, som af den värde motionären anfördes, äro, efter mitt omdöme, så rigtiga och ovedersäglige, att, om ock inga andra tillkommit, de af honom uppgifna bort vara tillräcklige att omintetgöra hvarje försök i nu ifrågavarande syfte. Motionären fästade nemligen, bland annat, uppmärksamheten derå, att man i ett land med så gles befolkning och så fattige innebyggare, sorn Sverige, icke borde lemna någon utväg obegagnad, för att bland dem sprida upplysning genom allmänna anstalter, synnerligen då det kunde ske utan statens betungande eller någon serdeles saknad af inkomster, och erinrade vidare, att en sådan utväg vöre tidningars portofrihet, hvarigenom medborgare i allmänhet lättare kunde få tillfälle att läsa och inhemta hvad i allmänna angelägenheter förefölle samt innebyggarne i rikets aflägsnaste landskap icke hindrades i deras lofvärda bemödande, att få veta hvad både inom och utom riket sig tilldroge och att tänka deröfver, hvadan motionären till och med alternativt föreslog, antingen att Rikets Ständer måtte helt och hållet efterskänka den bevillning, som dittills utgått i postporto för tidningar eller ock åtminstone upptaga tidningsportot i bevillningen. Denna senare åsigt vann Rikets Ständers bifall och var onekligen en lindring emot brefportot, som jag tror då utgjorde -gaf det vanliga. Hvilka äro nu de orsaker, som böra föranleda en förhöjning i bevillningsstämpeln? Jo, säger Utskottet, de böra hufvudsakligen sökas i postens betungande och andra länders exempel. 20 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 6.
Om han kunde uppgifva att han icke fått all den handräkning, och allt det biträde han begärt, vore sådant åtminstone ett skäl, som kunde tala till urskuldande för den ringa del detta arbete ännu fortskridit, men då allt blifvit beviljadt, hvad han anmält skulle lända till ändamålets befrämjande , har det ovedersägeligen berodt på honom, att påskynda arbetet, och vid betraktande häraf föres man lätt på den tanka, att i sjelfva methodens beskaffenhet måste ligga ett binder för det afgörande resultat, hvarpå man så länge och med så mycken otålighet väntat. Här är ej nu fråga om, huru resultatet är, utan blott, om man icke bör skaffa sig en jemförelsegrund medelst en annan methods användande bredevid den förra, för att derigenom bereda sig en utväg att få se tvenne förslag, och deraf sedermera kunna antaga det bästa. Månne man bör härifrån afstå, för det man tror att Widegren har så öfvervägande kunskaper, att lian ensam förstår detta slag af arbete bättre än någon an - 186 Den 5 Junii. nan? eller för det att KaramarRälten för dess del gillat hans plan? Jag frågar härvid, har ock KammarCoIlegium afgifvit enahanda yttrande? Är det blott det Collegium, som har sig uppdragit den speciella granskningen af RedogörelseYerket, som hör höras i en fråga af denna beskaffenhet, eller är det icke KammarCollegium, hvilket har öfversigten af .Förvaltningen i det hela och i dess grunder, samt bör förekomma missbruk och underslef vid de Allmänna Intradernes uppbärande och redovisande, som jemväl bör yttra sig deröfver? Och om detta Collegium funnit åtskilliga vigtiga betänkligheter vid tillämpningen af den Widegrenska methoden, så vågar jag säga, att ett sådant KammarCollegii yttrande väger lika mycket som KamniarRättens. Jag tror således alt StatsUtskottet handlat ganska visligen, då det gjort en hemställan, som har till föremål att sälta Riksens Ständer i tillfälle, att vid en kommande Riksdag kunna pröfva tvenne sins emellan skiljaktiga methoder, hvilka likväl leda till ett och samma ändamål.
— Ni ser sannerligen ut, som om ni ingenting visste! » Jag visste ingenting om allt detta, men jag trodde det alltför väl, ty det är j u betygen, som i sådana fall fälla utslaget. Och karusellen svänger och svänger, nya, yngre ansigten, ynglingar och flickor, hustrur och män, hvirfla omkring i denna krängande böljegång kring sina egna jag. Hvem skall hejda denna hexdans, som tecknar sin bana med vansinne, sjelfmord och samhällsförderfliga läror? När skall sjelfviskheten, som nu systematiskt göres till drifkraft för menniskolifvet, afiösas af menniskokärleken, den enda drifkraft, som skapar verklig lycka? Kanske när Sveriges qvinnor bli så kloka på lifvet, att de med förenade krafter grunda ett uppfostringsväsen, der lösen för lifvet blir: » Framåt, uppåt, hemåt, med Guds nåd och till Guds ära! » Dömer icke! tffflet är en sannning, som — hur beklagiSy^r lig den än kan vara, eller rättare just derför att den med fog kan gifva anledning till beklagan — vi ej böra fördölja för oss sjelfva, att vi qvinnor i regel äro mycket snarare till dom och hårdare i våra omdömen än männen äro. Särskildt gäller detta i våra utlåtanden öfver vårt eget kön, våra egna medsystrar, dem vi dock bäst borde känna och derför ock mest förlåtande borde behandla. T y det ligger mycken och träffande innebörd i den kända satsen, att man, för att förlåta en medmenniska ett fel, endast rätt behöfver känna henne. gå till en motsatt ytterlighet i ett kritiklöst medgifvande (det är ett indirekt gillande) af allsköns osed, karaktärslöshet och sedlig slapphet. Men månne icke skulden äfven härtill i mycket är vår? Om vi dömde mildare, tror jag förvisso, att de skulle lära sig döma strängare. Nu är i regel deras benägenhet att äfven i otid urskulda en mer eller mindre medveten protest mot vårt eget system att i otid fälla.
), hrr Hanssen, Strandberg, Janzon o c h Nygren s o m resp. Guvernören, don Octavio, Leporello o c h Mazetto. Svenska teatern Under detta namn börjar Nya teatern lördagen den 1 september det n y a spelåret, nu under ledning af hrr Ludvig Josephson, Victor Holmqvist och Frans Hedberg. I den styrande komitén sitta derjemte hrr Edv. Nilsson o c h Aug. Warberg. Artistisk direktör är hr Josephson, biträdande regissör o c h kamrerare hr Emil Hjertstedt, inspicient hr Emil Ljungqvist. Literatör: hr Frans Hedberg. Kapellmästare: hr O. B. Blomqvist. Teatern räknar flera goda förmågor. Vid första representationen uppföres för första gången Bernhard v o n Beskows skådespel » Birger och hans ätt », ett värdigt sätt, tro vi, att inviga den Soenska teatern. Den 29 aug. tm&gt;g. Skiss af Octavio Bner. (Forts.) säg mig, » sade han, » o m det var stäldt er emellan, hvarför gjorde du då n nsin slut. hvarför skildes ni åt? » » Det var icke frivilligt. Du mins ju, att hon var fattig, faderns gamla skulder uppslukade ju allt, och den lilla lärarelönen räckte på det viset knappast till familjens torftiga underhåll. Och jag sjelf egde ju icke ett öre, då jag blef student och skulle börja min långa läkarekurs. — Men hvad gjorde det den tiden! Hvem ser icke då allt i förhoppningarnas ljusa dager, och lyssnar sorglöst till hjertats fagra talan! » Men sedan ...? » frågade Sinding, som sökte afleda vännens extas. — » Sedan?
Denna punkt bifölls. 2:o Angående ersättning af Bankens förlust, genom uragtlålen bevakning i concurs af ett i Banken upptaget lån emot pant af jern-effeeter. Denna punkt bifölls. 3:o Angående fattadt beslut, att ett Bankens Ombud skall tillstädesvara vid årlig inventering å Stockholms jernvåg. Denna punkt bifölls. 4:o Rikets Ständers Revisorers y ttrande, i anledning af gjord hemställan till Bankens tryggande emot förlust å lån emot fastighetspant, besvärad med inteckning, som eger företrädes-rätt framför det sökta lånet. Ståndet lät bero vid Utskottets yttrande i denna punkt. 318 Prot. Uldr. d. Jo Maj i8jo. 5:o Angående af Bancc-Fullmägtige vidtagen åtgärd, till Bankens säkerhet emot förlust å lån på fastighetspant, som uppgifves vara af Krono-skat te-natur. Denna punkt godkändes. 6:o Angående väckt fråga om öfverflyttning vid 1839 års början, enligt Banco-Reglementets 224 §., från Banco-Discontens och Låne-Contoirens låneförslag af en, emot de till Skånska Hypotheks-föreningen och Bruks-egares Hypotheks-Cassa beviljade creditiv, svarande fond. Ståndet lät vid yttrandet bero. 7:o Angående framställning, i afseende å beloppet af Låne-Contoirens Cassa-behållning. Ståndet ansåg denna punkt nu ej erfordra någon åtgärd. 8:o Angående väckt fråga om ändring af den uti 232 §. 4 mom. af Banco-Reglementet intagna föreskrift, i följd hvaraf från Handelsoch Nä rings-Disconten högre lån, än å 10,000 R:dr banco icke utgifves, utan emot säkerhet af 4 namn. Denna punkt erfordrade ej nu någon åtgärd. E. Inre Detail-förhållande. l:o Anslag å Banco-Fullmägtiges depositions-räkning. Ståndet lät vid yttrandet hero. 2:o Anmärkningar vid räkenskaperne. Denna punkt godkändes. 3:o Befordringsmål och andra Bankens tjenstemän m. fl. rörande ärenden.
§ 101 Skulle den oförmodade händelsen inträffa, att högsta domstolen eller någon ledamot därav genom egennytta, vrångvisa eller försumlighet dömt så att någon mistat eller kunnat mista liv, personlig frihet, ära och egendom skall justitieombudsmannen eller justitiekanslern tilltala den felande inför domstol. § 102 Denna domstol som kallas riksrätt skall bestå av rikets högsta ämbetsmän. Skulle någon utan laga förfall utebli ställs han till laga ansvar för försummelse av ämbetsplikt. Domen avkunnas inför öppna dörrar. Ingen har makt att ändra en sådan dom. Kungen kan dock bevilja nåd, vilken dock inte sträcker sig till att han får inträda i rikets tjänst. § 103 Vid varje riksdag skall väljas 12 ledamöter av varje stånd till en nämnd, som dömer om domstolarnas ledamöter gjort sig förtjänta att få bibehålla sitt viktiga kall eller om vissa av dem, utan att ha begått fel eller brott bör skiljas från domsrätten. Frågan ställs om nämnden anser att någon bör uteslutas. Blir svaret NEJ får alla stanna. Blir svaret JA gör varje man en lista på dem han anser skall lämna. De tre som fått flest röster mot sig ställs vid ny omröstning mot varandra. Den som blir utslagen avgår med pension på halva lönens belopp. § 106 Då konstitutionsutskottet granskar protokollen och finner att någon uppenbarligen handlat och givit kungen råd som strider mot denna regeringsform skall han ställas under tilltal. § 107 Skulle konstitutionsutskottet anmärka att någon i statsrådet eller statssekreteraren inte utövat sitt ämbete med skicklighet och nit äger utskottet att skriftligen anmäla hos kungen och begära att statsrådet skiljs från sina uppgifter. § 108 Till tryckfrihetens vård skall varje riksdag förordna 6 för kunskaper och lärdom kända män som jämte justitieombudsmannen bevakar de åtal som kan komma ifråga som tryckfrihetsmål. Förklarar de att skriften får tryckas är både författaren och boktryckaren fria från ansvar. § 109 En riksdag får inte räcka längre än 3 månader. Skulle man inte hinna under den tiden kan kungen förlänga riksdagen med 1 månad. Skulle trots förlängningen bevillningen inte blivit bestämd, skall den förra bevillningen fortfarande gälla. Skulle bevillningssumman vara bestämd men inte fördelningen, skall fördelningen göras i proportion till vad som tidigare är fördelat.