Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan åtminstone icke härutinnan finna någon väsendtlig åtskillnad. Genom Den 12 Juli f. m. 209 Genom alt fördela ärendernas öfverliopande mängd och derigenom öka Styrelsens kraft, beredes alltså ej blott en högst behöflig lättnad för administrationen, men äfven för de rättssökande en desto grundligare och snabbare rättsskipning; följaktligen skulle genom antagande af Coust.Utsk:s ifrågavar:de förslag en stor fördel tillförsäkras både det allmänna och mängden af enskilde. Jag vågar således bestrida de förslag till gemensam tanke, som af föreg:de talare blifvit afgifne. Innan jag slutar, bör jag dock till besvarande uptaga en anmärkn., som af den förste värde talaren blifvit framställd i den syftning, att Deparlrs-Cheferne hade bordt antagas till Föredragande i RegeringsR:n. Sådant finnes icke med en enda bokstaf uti förslaget förbjudet; hvadan ock om det kan utan olägenhet ega rum, det beror helt och hållet på ett kommande stadgande att sådant bestämma. För min del kan jag likväl icke anse det vinnas någon fördel medelst ett dylikt stadgande, samt icke ens deri, att Depart:s-Chefen skulle ega rösträttighet inom RegeringsR:n; ty jag tror icke, att hans anseende skulle stiga derigenom, att han, hvilkens tid svårligen torde medgifva ett oafbrutet bivistande af R:ns öfverläggningar, derstädes någon gång afgåfve sin röst, men tilläfventyrs stannade i minoriteten. Hr von Hartmansdorff har trott, att man skulle kunna få så illasinnade Regerings-Rätls-ledamöter, att de, blott derföre att Depart:sChefen fördristade sig att inträda i deras krets och der framställa sina åsigt er, skulle, förmodligen utan afseende på sakens rättvisa, afgöra frågan i strid deremot. Jag erkänner att jag icke kan se saken med ett så misantropiskt synglas. Jag kan. svårligen föreställa mig, huruledes kunnige, redlige, erfarne och allmänt aktade män, — ty af sådane måste R:n bestå, — skulle, enl.
Lik,val ignar ja ännu ett det aglningssullaste pälitande af Eoerl ädelmod, mine Herrar, dä tåg tager mig frihetcl wördfammast upmanaEder, wid alt hwad dyrt agiS, alt stänka delta sista tillhörande ögonblickets esmnandö ät yttersta handläggningen af detta, led samhällets wäl sä gansta nära förbundne ärende.Stämplcm icke detta Riksmöte med den, lidepmktens lynne och analer befluggande händelsen: tt, föranledo af folkets allmänna weklagan öfwerdet stundeligen »växande sedeförderfwet, ben hota»de bristen af lifwets första förnödenheter. Swerige? huldstke Monark har sammankallat detta sitt folk för rtt samrädas om raddningsmedlen, utan alt den d-rom hög idligen asiatne Konungstiga proposilionel, den sä faderlig» up» maningen, ändä wunnit de afseende, som i någon betydlig män stall kunna werka till den äsysrade rättelsen, utan som snaran skulle för altid aflägsna den, om genom detta uptnde ingenting annar munnes, än att det ensidiga i internet, i kämpningen msk Andra Del. N:o Z4° sZs Den z Augusti. mot det stora almänna lärt kinna öswerlägsenhekeN af sin taccik, sine simier. Att det system som nu blifvit gällandeutan uphjelp af en, mistbruken hämmnde, dryg bestakt. ning, mäste blifwa längt mindre gagieligt, an ett annat, som genom äterförwismig ryligen blifwit försakat, sadant ligger i altfö öppei dag akt behöfwa demonstreras. Hwar tär wll i det nyare pro»ectet den efterlängtade rättlseN atUpleta?
Emedlertid hade det, efter Stats-Utskottets tanka, varit Herr Barons och Presidentens åliggande, att med ordentelige inköpsoch kostnads-råkningar verificera sin redogörelse, hvilket ej skedt, utan liar Herr Baron och Presidenten för alla tre årens upphandlingar godtgjort sig enahanda pris, eller 13 R:dr 16 sk. för den riade Rågen, 10 R:dr 40 sk. för det oriade Kornet och 6 R:dr 24 sk. för Hafran, allt Banco per Tunnan, ehnru efter hvad Stats-Utskottet utrönt, Sädén blifvit på olika tider, både uti Sverige och Finnland uppköpt, samt troligen någon skilnad alltså emellan Sädens kostnads värde under loppet af trenng år bordt ega rum. c) Följande hufvudsakelige skiljagtigheter förekomma emellan Herr Presidenten Baron Focks Redogörelse och de uppgifter, som Herr Baron och Presidenten, samt Kongl. Directionen uppå ambodan ioa4 Stats-Utskottets JJetänkcmden. nieddelat uti tvånne, till Riksens Hoglofl. Stånders Revisorer år 1820 aflåtne skrifvelse, bestående deruti: Att enligt så vål Herr Baron och Presidentens ingifna Redogörelse, som ett derhos fogadt, af Magazins-For valtaren i Upsala, Hof-Qvartermåstaren Grandinsson uthåndigat qvittence af d. 18 December 1819, den upphandlade Spannmålen till hela sitt belopp skall blifvit in natura aflevererad på Upsala Krono-Magazin och derifrån sistnämnde år, till undsättning åt behöfvande utlemnad, då deremot Herr Baron och Presidenten uti Kongl. Directionens forsta skrifvelse till Riksens Hoglofl.
Jag måste d r ö m m a d r ö m m e n till slut — jag förstår, att en gång är det utsjunget, detta farväl till mitt verkliga lif — mitt enda verkliga lif — A Graf ström &amp; C:is l£rx ffU — Då puffar jag er i vattnet! Och så balancerade jag ut på små kiselstenar, vätte mina fötter, kände förtviflan — o c h du k o m efter, blek o c h stum o, minns d u? Ock ändå var jag inte viss. Så där viss som de lärt mig, att man måste vara för att gifva en man ett tecken af sin genkärlek. Ett enda litet språng — o c h jag hade lefvat mitt verkliga lif, kort eller långt — dock mitt lif! Skymningen var det, o c h de gamle hvilade därinne Jag satt vid pianot o c h spelade sakta, o c h du stod bredvid. Mitt hjärta krympte samman af ångest, ty dagarne ledo o c h vi skulle skiljas. Älskade du mig verkligen? Jag hade aldrig mött kärlek, jag väntade ett Niagara o c h aktade ej på de blyga strömdrag, s o m runno bort, m e d rosor i sin famn. Då hörde jag dig säga halfhögt, medan du piskade noterna därborta m e d ett strå: — Hvarför skulle inte jag ha rätt att sjunga ut, jag s o m andra — hvarför? det är löjligt. — Förtviflan grep mig — aningen tror jag af lifvets hela smärta. Jag minns, att det flög igenom mig en vild tanke att bryta ut — att kasta mig handlöst ned öfver tangenterna i lidelsefull gråt. Men lika blixtsnabbt k o m den kalla tanken: det vore ett sätt att påskynda frieri — kanske menade han inte det han k o m m e då o c h toge mig i sin famn. — Och oviss, sliten — slår jag i stället an en gammal vals, spelar som en galning, slutar m e d ett skratt o c h stiger upp. Du förstod mig e j! Jag gycklade väl. H o s mig fanns ett naturstarkt element, och det skulle jag lydt — aldrig blir den vinnare, s o m sviker naturen! Hvarför lydde jag ej mig själf!
Lön, städse Så väl i fred som krig, med nit och skicklighet fullgjort sina tjenste-åligganden, har Rongl. Maj:t, med Nådigt afseende å berörde af vederbörande vitsordade förhållande, i anledning af gjord underdånig hemställan och enär den af Trapp innehafvande aflöning var lika med Bataillons-Läkarnes vid andra Regementer, under den 28 September 1826 i Nåder beviljat honom Femtio procents förhöjning derå medi9.5R:dr årligen, att uppbäras ifrån och med sistnämnde år och så länge han ifrågavarande Regements-Läkare-tjenst bestrider. Men då Rikets Ständer medgifvit uppförandet å •Allmänna Indragnings-Staten till dylika Lön-förhöjningar endast för Bataillons-Läkare, har Kongl. Maj:l i Nåder förordnadt, alt den Regements-Läkaren J. C. Trapp sålunda Nådigst tillagda skulle lills vidare utgå af Tredje Hufvud-Titelns besparingar, och vill nu till Rikets Slän - 12 Bil. lill K. M. Nådiga Propos. N.o 28. der i Nåder öfverlemna att densamma å allmänna Indragnings-staten upptaga. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl. Nåd och ynnest välbevågen. Datum ut supra. CAHL JOHAN. ./. Nordenfalk. Utdrag af Protocollet öfver Krigs-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rädet cl Stockholms Slott den 2<J October 1828. Närvarande: Justitias Stats-Ministern H. E. Hr Grefve Gyllenborg. Stals-Ministern för Utrikes Ärendena II. E. Hr Grefve af Wetterstedt. Stats-Råden: H. E. Ilr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Mörner. H. E. Hr Gretve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Schwan.
Seminariiinrältningen minskat anspråken på sanna theologiska kunskaper vid Prest-examen, har densamma deremot i sednare tider föränledt till mera stränghet och noggrannhet, och det med så mycket mera skäl, som dr Studerande, för att genomgå Coursen i Seminarierne, minst ett år måste uppehålla sig vid Academien, innan de få anmäla sig till Prest-examen, då före denna Inrättning man endast inför Consistorium behöfde förete bevis om undergången Student-examen. Herr von Hohenhausen: Det sä ges , att Hedervärda Bonde-Ståndet ålerre - 39o Deri ao November f. m. mitlerat Betänkandet; i denna händene, och så länge utväg finnes, att behandla denna vigtiga fråga såsom allmän, bör det ej uraktlåtas, hvarföre det torde vara bäst att äfven vi återremittera Betänkandet, Herr Hjerta: Sedan det blifvit upplyst, att ett Stånd redan återremitterat förevarande Betänkande, förenar jag mig äfven uti ålerremiss däraf; och då jag, i fall återremiss, som jag hoppas, af Ridderskapet och Adeln bifalles, får tillfälle atti Utskotten besvara, hvad emot den föreslagne Revisionen ytterligare härstädes blifvit anfördt, skall jag icke länge uppehålla Ridderskapet, och Adeln, ulan blott korteligen erinia, att det icke torde vara så orätt, att vilja på ett ställe centralisera de practiske Vetenskaperne, enär sådant funnits nyttigt i Frankrike, samt Herr Munk af Rosenskjöld upplyst, att för högst io Medicinae Studiosi i Lund finnas lika mångå Professorer i medicinska Vetenskaperne. Denna upplysning stärker min öfvertygelse, att de rnedicinske Facultelerne vid båda Universiteten lämpeligen kunna förenas, och kanske afvert hitflyttas. Jag måste i korthet besvara hvad af den siste värde Talaren, Herr Roos, blifvit anfördt, i afseende på de åtta Approbationerne, såsom vilkor för tillträdet tillden philosophiska Doctors-graden.
Endast 1 -|i-dels mantal äro indelte till Posthemman, så att af andre vid allmänne vägar uärbelägne hemman måste postförslen i öfrigt bestridas, utom hved angår Continentoch den för någon Lid sedan tillkomne PaketPosten, hvilka Poster fortställas dels med Gästgifvare-skjutts och dels genom enskilt beting. Fattigförsörjnings-anstalter finnas inom hvarje Församling, dock mer och mindre fullständigt inrättade; men oaktadt Författningarne med nit och sorgfällighet handhafvas, klagas allmänt öfver Tiggeri och kringstrykande personers besvärande besök; Anledningarne hvartill jag under 2 i underdånighet angifvit. Direclionerne öfver så väl den af Eders Kongl. Majit Sjelf Nådigst anslagne summa till sådane behöfvande personer, hvilka för helsans återställande besöka Ramlösa Helsobrunn, som äfven Carl Johans PensionsCassa, förvalta omsorgsfullt de desse välgörande Stiftelser tillhörige medel. Inom Församlingarne på Landet äro dels vanlige Skolor med skolehus och dels ambulatoriska undervisnings-anstalter; och bidraga Prästerskapets nit och Invånarnes beredvillighet gemensamt till det vigtig» ändamålet, Barnundervisningens befordrande; dock har allmogen hittills visat sig mindre böjd för ökade kostnader i detta afseende, såsom följd hvaraf endast på högst få ställen Bellancasterska methoden blifvit vid Sockne-Skolor å Landet införd. Helsö vården har sorgfälligt blifvit iakttagen i orten, som lyckligtvis icke eller under sednare åren varit hemsökt med allmänna smittosamma sjukdomar, ehuru i afseende på den i andra länder förödande farsoten Cholera, faran synts vara nära, och, näst Försynens skyddande hand, kail anses afvärjd endast genom Eders Kongl. Majlis' visa och Nådiga omsorg, samt genom handhafvandet af de i Författningarne gifne föreskrifter, derutinnan Länets Invånare jemväl, utan undantag, visat nit och lydnad, men i4 äf de skäl sednaste Berättelsen upptager Ilar, med station i Landskrona, ytterligare en Provincial-Läkare blifvit i Länet antagen.
Maj:t i Nåder utfärdade förordning i ämnet af den 3o December 1819 §. 2, innehåller, att de Rotehållare, som sådant i stället sig åtogo, skulle erlägga den andra hälften mot Kronan i kostnaden till beklädnadens besörjande på faststäldt sätt, och de Rotehållare åter, hvilka önskade att vid KneckteContracterne förblifva, borde utgifva primitiva värdet utaf de afgifter, som efter Contracterne dem ålågo. Såsom Herr Friherre Anckarsvärd andragit, hade Nerikes Regementes Rotehållare vid sammanträdet till deras hörande i berörde fråga väl förbehållit sig, att deras dervid lemnade begifvande, att till hälften mot Kronan i contant deltaga i beklädnaden, icke skulle binda dem för längre tid än till nästa Riksdag, hvilket ock Kongl. Maj:t i Nåder, genom skrifvelse till dess och Rikets Krigskollegium af den 3o December 1819, biföll, Stats-Utskottets med förklarande, att som , efter Riksens Stäirders gillade beslut, en fullständig berättelse om det nya beklädnadssättet komme att vid pågående Riksdagen afgifvas, Rotebållarne då egde inkomma med underdånig ansökning om den förändring i beklädnadens utgörande, som de kunde anse för sig medföra någon lindring i detta besvär; men vid den i enlighet härmed, genom Nådig Remiss till StatsUtskottet. nu öfverlemnade berättelse af Kongl. Krigs-Collegium, om beklädnads anskaffningen under de förflutna åren, bar någon fråga om ändring deruti för Nerikes Regementes Rotehållare icke blifvit väckt.
Hofbageriegendomen vid Regeringsgatan i hufvudstaden, och § 204, angående återbetalda undsättningsmedels aflemnande till Riksgäldskontoret ; äro lika lydande med 215, 216, 217 och 218 §§ i 1860 års reglemente. § 205, angående bokföringen af de med hänsigt till resultatet af rörelsen å stambanorna till Riksgälds-kontoret inbetalda eller derifrån utbekomna medel, öfverensstämmer hufvudsakligen med sednare delen af § 219 i nu gällande reglemente. § 206, angående det för Statens utgifter anvisade belopp utaf Rikets Stan - StafsUtskottets Memorial N:o 330. 3 ders Banks upplupna, behållna vinst, innehåller Rikets Ständers beslut i an ledning af 45:te punkten i Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. § 207, angående utlåningen och förräntandet af Riksgälds-kontorets kontanta behållning, grundar sig på föreskrifterna i 221 § af 1860 års reglemente, hvilka Utskottet ansett böra erhålla den utsträckning, att Fullmägtige jemväl må ega genom uppköp af obligationer förränta härtill disponibla medel, på sätt i 225 § åf åberopade reglemente hittills varit medgifvet i afseende på de genom 1860 års jernvägslån influtna medel. § 208, angående det åt Riksgälds-kontoret anvisade särskilda kreditiv å Rikets Ständers Bank, grundar sig på 29:dc och 37:de punkterna i Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. § 209, angående rättighet för Riksgälds-kontoret att, i händelse af behof, upplåna erforderliga medel, är lika lydande med hittills gällande reglementes 223 §.
Hr Tornerhjelm, Rudolf. Svenske, Fullrn. Frih. Cederström, Rudolf. Montgommerie, Robert Nils Germund. Bogeman, Carl Adolf, von Schantz, Malcolm Gustaf. Frölich, Fullm. Hr Lilliehöök, Erik Gustaf. Stjerngranat, Georg Gustaf Henrik. Celsing, Lars Gustaf. Ehrenpohl, Fullm. Hr Stjernsvärd, Rudolf Hodder. Silfverstolpe, David Ludvig. Björnstjerna, Oscar Magnus, af Edholm, Erik Wilhelm. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att, inom den i 28 § Riksd.Ordn. föreskrifva tid, sammanträda för att, i enlighet med nämnde § och 19 § ltiddarh.Ordn., utse Ledamöter och Suppleanter uti de särskildta Utsk:n. Upliistes en utaf Gr. Cronhjelm, Lars Fredrik, inlemnad skrift af följande innehåll: Af enskilda angelägenheter nödsakad att för någon längre tid aflägsna mig från Riksdagen, får jag härmedelst afsäga mig det af R. o. Ad. mig leranade förtroende att vara Bänkman inom l:sta Bänkm:sAfd:n, under anhållan att vid min Riksdagsmannarätt varda bibehållen. Gr. Taube, Fredrik Wilhelm, hade inlemnat en så lydande skrift: Då jag är af angelägna tjenstegöromål föranlåten för en längre tid från Hufvudstaden bortresa, får jag ödmjukast afsäga mig förtroendet att vara Bänkman. Efter upläsandet häraf anmälde sig och yttrade Gr. Sparre, JohanAlexander: Sedan nu valet af Elektorer försiggått, får jag afsäga mig förtroendet att vara Bänkman i 16:de Bänkm:s-Afd:n. Hr Waern, Jonas: Hindrad af tjensteåligganden att stän digt vara närvarande vid Riksdagen, anhåller jag att blifva befriad från förtroendet att vara Bänkman i 25:te Bänkm:sAfd:n. Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
Finner Colmnitlsen, som ej äger inga uti någon pröfning utaf Politissa consideratftmr och förhallanden, att Skriften, ester Lagens bokstaf? ej atalas kan, da ankommer det pa Konungens N ådiga pröfning, om Förläggare eller Boktryckare ma, i thy fall, till mer eller mindre del, af Statsmedlen njuta någon ersättning för omkostnaden till tryckning 7Y6 Den 2r Junii. vch pappek, och hwad utaf Upplagan kunnat tn« dragas. iz:o Skulle den oförmodade händelsen inträffa, arr Tryckfrihets ^ Committeen, med anledning af io8 §. RegcringS-Formen, warder till answar stöldUpptages och afgöres malek af Swea Hos-Rätt, uppå äkaran af Advocat - Fifcalen derstädes. Domen warder genast efter askunnandet, med alla dertill hörande Prvtocoll och Handlingar, pä Publik bekostnad, genom trycket befordrad kill Allmänhetens kunsta». Kumner saken till Konungens Högste Domstol, förhälles pa enahanda satt. Den man, som af Riksens Stander blifwit tillförordnad, att Justitie-Ombudsmanncn i Embccet efterträda, ware wid sadant tillfälle pligtig, att hans Embetes'skvldigheter uköfwa, föranstallta om tryckningen af Rättegångs - Handlingarne, samt biwista öfwerläggninsarne uti malek hos Högsta Domstolen. !4'.o
Missflrmas Norisk Embetsman i och för tjensten, eller enskild Norrsk man; uti tryckt Skrift, som i Sverige utgifves, eller Svensk Embetsman i och för tjensten, eller Svensk Medborgare uii tryckt Skrift, som i Norrige utkommer, straffes Författaren efter hvad hvarje Rikets Lag stadgar, rörande sådana förbrytelser e~ mot egna Embetsman och Medborgare. 8. §• Jury förklarar om den åtalte Skriften ar brottslig eller ej. Vederbörande Domare utstaka derefter ansvaret. Kongl. Maj:t förblifver Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. CARL JO Fl AN G. af JNetterstedt. Upplasta hos Samtliga Riks-StSnden den 23 Maj 1818.' Protokoll öfver ett fustitic-Ärende, hållet uti Kongl. Maj:ts Högsta Domstol Onsdagen den 20 Maj 1818. Konungens Naii. Propositioner« 33£ Närvarande: Hans Exellence Justitie-Stats-Ministern hn ml Herr Grefve Gyllenborg. Justitie-Råden Grefve Hamilton. Noréus. Pcterssonl Grefve Strömfelt. Sylvander. Örbom. Tillförordnade Föredraganden Förste Éxpeditions-Seereteraren jBergenskjöld föredrog i underdånighet Förslag till en Tåg, angående vidtagande anstalter, för alt anhålla och tilltala sådar. e personer, hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige samt derefter afvika ajli det andra; Hvilket Förslag Högsta Domstolen lät sig föreläsas och var af följande innehåll - — — Efter behörig granskning af detta Förslag, ansåg Högsta Domstolen sig böra i underdånighet tillstyrka att, i likhet dermed, Nådig Proposition måtte till Riksens nu församlade Slängder expedieras. In fiderh Protocolli P. A. Rönström. Protocoll öfver justitieÄrenden hållet pä Stockholms Slott den 2j Maj\ 1S1R inför Hans Majit Konungen i StatsRådet. Närvarande:
S. D. Wid förnyadt företagande af Allmänna Beswärs - och Oeconom ic-Utstottets den 6 dennes pä bordet Mda Betänkande af den 10 Mars öfwer Grefwe vsmiU tons, ^txel, till Utskottet hänwisie Memorial, innefattande fyra scrffilta ämnen, fann Riddcrffapct och Adeln skäl, att med det Wällofl. Borgare - Ständer instämma sä wäll utr gillande af Utskottets tillsiyrkancen rörande första, andra och fjerde puncterne, sam att Utskottets tillstyrkande rörande tredje puncten, såsom med ägande rättens helgd oförenligt, förkasta, vt supra. Utdrag af Procollet» hällit i Höglofl. Ridderskap pets och Adelns Plenum den 14 April r8iv. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls Lag-Utskottets den 6 April pä bordel lagda Förslag till AnswarighetS -> Lag ssr Fullmägtige i Riksens Ständers Riksgälds-Contoir» dock Den 16 April. 629 dock med följande till redactionen hörande förändringar , nemligen: l:o Att till nndwikande af de i 6 §. förekommande orden: Lillrtn Lonungens Ombud, meningen af denna enligt Wallofl., Borgare-Standets förslag, mötte sä utrrpckas: "Dä Lullmägilge cj är ttlltz"tit, att företaga någon ZswcelägqnmI i när"waro af konungens Ombud, om han, utan 'att wara derom af Luliinckgtige anmodad, "skulle wid deras fammankomst sig infinna, hafwe den eller de rc.
R:ko, hvartill komma kassans öfriga utgifter, hvilka lära kunna antagas att i medeltal utgöra, under åtskilliga titlar, 21,466 R:dr 32 sk., eller tillsammans 24,977 R:dr, men deremot uti årliga inkomster beräknas endast 21,500 R:drR:ko, som alltså med ett belopp af 3,477 R:dr understiga utgifterna, hvilka dessutom med hvarje år ökas, i den mån de å Miiitie-boställen förut varande karakterslös icke kunna underhållas genom ändamålsenlig reparation, utan måste utdömas, samt boställsinnehafvarne i stället tilldelas inqvarterings-penningar. Alt ett sådant missförhållande emellan ifrågavarande kassas inkomster och utgifter måste medföra fondens successiva aftagande och slutliga försvinnande har icke undfallit uppmärksamheten vid de på sednare tider hållna statsrevisioner, och E. K. M:t har jemväl, med afseende på kassans tillstånd, i nåder föreslagit vid sistlidne riksdag, dels att de pensioner och till indragning bestämda löner, hvilka betungade denna kassa, mätte på Allmänna Indragningsstaten öfverflyttas, dels ock att när framdeles embetsoch tjenstemän, som njuta lön af Militie-boställskassan, antingen erhölle afsked vid den ålder, då de enligt författningarne ägde att bibehålla lönen såsom pension eller ock vid blifvande regleringar af E. K. M:ts och rikets Krigs-kollegium ställdes på indragning, de finge med innehafvande lön på Allmänna Indragningsstaten uppföras, — hvilken nådiga framställning Rikets vid sistlidne riksdag församlade Ständer likväl på anförde skäl ansett sig icke kunna bifalla. Lika med sednast församlade Revisorer hafva Rikets Ständer funnit att åtgärder böra vidtagas, hvarigenom missförhållandet emellan Militie-boställskassans inkomster och utgifter undanrödjes, så att kassan kan blifva i stånd att uppfylla sin ursprungliga bestämmelse; och som ofvan upptagna belopp, hvarmed årliga utgifterna öfverstiga inkomsterna, ungefär motsvarar hvad som utbetalas lill åtskilliga embetsoch tjenstemäns pensionering, synes, om till en början kassan befrias från denna utgift, anledning vara att förvänta, det
Generaler, vela Vi i nåder fastställa efter närmare reglering af den fond sorn dertill af Oss den 23 sistledne Mars blifvit påräknad och envist, (nemligen de indragne Öfverstelndelningarne) men emedlertid skola de beräknas för de förre till 4000 R:dr och de sednare till 3000 R:dr Banco årligen, viljandes Vi i nåder tillse huruvida, då regleringen sker någon del af löne-anslaget kan blifva i spannmål utgående. ” Utdrag af Kongl. Brefvet af den 11 jfnnii. 1815, contrnfgneradt; G. lUirfén, (Jag var då blefven GeneralAdjutant för Arméen ) De medelst Kongl. Brefvet den 23 Mars 1813, Arméen fråatagne Öfverstelndelningar, återlemnas till Arméen, för öfrigt fördelas Cavalleriet och Infanteriet i serskilda Brigader, 1 stället att de enligt föregående Kongl. Bref, voro förenade inom samma Brigader. Instructionerne för Inspecteurerne och BrigadGeneralerne af den 14 Junii 1816, utfärdades i följd af förenämnde s:ne Kongl. Bref; den var ej annat än en oundviklig slutföljd af dess författningar. 756 Den 24 Februarii, " Af förenämnde Kongl. Bref inhämtas: 1:0 Att Arméens indelning i Brigader och Divisioner verkställdes den 23 Märs 1813? på det af min företrädare, Herr Grefve Adlercreutz derom i underdånighet inlemnade Förslag. 2:0