Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Har boställe, eller något icke under stadgad åborätt upplåtet publikt hemman, kungsoch kungsladugårdar samt öfriga under Kronans omedelbara disposition varande hemman dock undantagna, i sådan lägenhet del; då skall på Kongl. Maj:ts nådiga bifall bero, om och med hvad vilkor dylik upplåtelse deraf på viss tid ske må. 1 i § Är af jord, som till afsöndring tillåten är, större andel, än som svarar emot en tiondedel af hemmanets egorymd, för alltid från hemman af den i nästföregående § nämnda natur, utan behörigt tillstånd, afsöndrad; och vill innehafvaren, då klander derå af vederbörande väckes, under åtagande af andel i mantal och ränta i förhållande till hemmanets egorymd, hela den jord behålla; håfve han ock dertill rätt, der han, efter de i 1 Kap. af denna förordning stadgade grunder, pröfvas kunna samma jord få besitta; och varde den afsöndrade jordens andel i mantal och ränta bestämd i den ordning, skattläggningsförfattningarne innehålla, med förbindelse för innehafvaren, att ränta derför och öfriga allmänna skyldigheter, utan åtnjutande af frihetsår, utgöra Det mantal, som å så beskaffad jord bestämmes, varde från stamhemmanets mantal afräknadt, och utskylderna å detta sednare, i förhållande derefter, minskade. Stockholm den 27 Oktober 1863. Reservationer äro anmälda: af Herr lios, .4. E af Doktor Ternström, som anser, alt för viss tid jord af huru liten areal som helst må afsöndras, men att vid afsöndring för alltid ett minimum må bibehållas. af Riksdagsfullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län, som anser, att afsöndring kan medgifvas till en lemleclel af hemmanets egorymd. 6 Samman». Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlets Memorial JYI 35. Auk. till Exp-Utsk. den "27 Okt. 1863, kl. 6 e. m.
Kunnande Utskottet icke tillstyrka afseende å Herr Klingstedts förnyade hemställan om något årligt anslag åt Directeur Godlund för dess biträde vid den Éleclriska Curmethodens begagnande. 1 i;o Utskottet, som måste erkänna rigtigheten af de anmärkningar, hvilka hos Ridderskapet och Adeln af Herr von Hartmansdorff', hos Preste-Ståndet af Lifmedicus Doctor Ekström samt hos Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Petter sindersson från Hallands Län blifvit gjorda vid Utskottets tillstyrkande i denna punkt angående anslaget för farsoters och smittosamma sjukdomars botande samt medico-legala besigtningar, nemligen: att den af Utskottet ifrågaslällde öfverflyllning af vissa utgifter från detta anslag borde bestämdt tillstyrkas och af Rikets Ständer beslutas, samt att, då gifvet är, alt summan, utgörande för bägge ändamålen, 9000 R:dr, hittills varit otillräcklig, densamma mål le antingen ökas eller förvandlas till ett förslags-anslag, så vida man icke vill aulorisera en årlig anvisning å besparingarne med omkring 4ooo R:dr, får alltså tillstyrka: a) att det arfvode, som Provincial-Chii urgen i Stockholms Län hittills åtnjutit af delta anslag, må öfverflyltas på Med>°'- nal—Staten j 00: b) att koslnaderne för Läkares resor till veneriska sjukdomars upptäckande och förekommande, må från Stals-Utskoltcis Utlåtande N.o 2/jjt. delta anslag aflföras, såsom varande en utgift den der af Curhusmedlen i hvarje Län hör bestridas ^32: 16. samt c} att detta anslag äfven må befrias från kostnaden för Stockholms Läns Provisoriska Carlius, i fall det fortfarande skall behöfvas, per medium utgörande 169: 28. i,o5i: 44* Fråga är jemväl väckt, atl kostnaderne för medicamenter åt fattiga sjuka borde tillhöra fattigvården inom hvarje
M:t i underd:het anhålla, att i fall nu varande Arrendatorer sådant åstunda, de med dem ingångna Contracter må under tiden förlängas, eller i annat fall Egendomarne på enahanda sätt till nytt arrende utbjudas. Slutligen får Utskottet anmäla att detsamma gemensamt med Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet skall afgifva yttrande öfver RiksdagsFullmäktigen Peter Pehrssons från Jönköpings Län, rörande Ädelforss Guldverk till Utskotten remitterade Motion. Utlåtande, i anledning af' väckt Motion om förhöjning i PlanPenningar till Öflandehults Hemman för Ädelforss Guldgrufvor. (U.-A.) I Memorial, som till Utskottet blifvit remitteradt, har RiksdagsFullmäktigen Peter Pehrson från Jönköpings Län andragit, att på Öflandehults Hemmans Ägor, hvarest Ädelforss Guldgrufvor, enligt Landtmäteri delning äro belägne, flere större Grufvor och sänkningar blifvit upptagne, hvarigenom, jemte Stenmalmens uppläggande, bästa betes-marken vid Hemmanet skall gått förlorad; Hvadan och då nu mera, efter Grufvornes nedläggning, genom Hemmanets skoglöshet, de största svårigheter uppkommo för fredhållningen omkring alla Grufliålen äfvensom för Folks och Kreaturs vård, Motionären hemställt,' att de, enligt i afskrift bifogadt Contract af d. 26 Oct. 1743, bestämde PlanPenningar till Öflandehults hemmans åboer af 4 Dal. Stint årligen måtte antingen förhöjas efter nuvarande mynt-förhållande eller ock utgöras i enlighet med ett likaledes bilagdt Syne-och Värderings-Instrument, hvaruti kostnaden för iståndsättandet och underhållet af den för fredhållningen nödiga stängsel blifvit upptagen till io R:dr r6 sk. 6 r:st. B:co; hvarjemte Motionären yrkat, att PlanPenningarne för förflutne 6 år måtte af StatsMedlen Hemmansägarne tilldelas.
Ofverste-löjtnanten Edströms enka): Herr Björck samt Riksdags-fullmägtige Lars Rasmusson, Anders Eriksson, Måns Månsson, C. J. Svensén, Per Nilsson, Joli. Andersson, And. Gudmundsson och Gustaf Hultman förenade sig om följande reservation: ”De förtjenster om det all männa, som Ofverste-löjtnanten Edström i lifstiden sig förvärfvat, kunna visserligen med skäl åberopas såsom en anledning för Rikets Ständer att lemna något understöd åt hans enka, dock endast för det fall, att hon saknar medel för sitt uppehälle. Yid pröfning af frågan hafva dock anledningar förekommit, att tillgångar till icke alldeles obetydligt belopp funnits i boet efter Ofverste-löjtnanten Edström; äfvensom att enkan skall åtnjuta pension af Hjelmare slussverks bolag. Innan Statsverket belastas med underhåll åt enkan Edström bör'det utredas om det, som i nyssnämnde hänseenden förekommit, är grundadt eller icke. Enkan Edström kan väl sålunda för någon tid gå miste om en förmån, hvarpå hon skäligen kunnat göra anspråk; men denna särskilda olägenhet får icke komma under afseende då det gäller att visa, det Rikets Ständers välvilja mot enskilda behöfvande icke blifvit tagen i anspråk på ett sätt, som med rätta skulle förtjena namnet af missbruk.” Emot 41 punkten (angående Sekreteraren Nathorsfs pension): af Herr Gråå, som ansåg att ifrågavarande pension bort af Utskottet föreslås till 4,500 R:dr. Emot 55 punkten (angående pension åt Friherre Gyllenhaals enka): af Herr Bildt, Biskop Annerstedt och Doktor Wåhlander. Emot 56 punkten (angående pension åt General-löjtnanten m. m. Akrell): Herr Björck samt Riksdags-fullmägtige Lars Rasmusson, And. Eriksson Måns Månsson, C. J. Svensén, Joh. Andersson och Gustaf Hultman afgåfvo följande skriftliga reservation: ”De förtjenster, Herr Generalen m. m.
Det gör ingenting om så också vore... Åh! VÄNNEN 1 fasar. PER. Jaja, jaja! Jag säger ju inte att så är! säger; det är roligt att se, det ödet kan vara så Jaså, du har kommit på grön qvist, som man VÄNNEN 1 (sätter sig). gunstigt, och det måste alltid glädja ett känsligt sinne att se, det någon gynnas af lyckan. Det är liga gynnerskan! inte alla gunås som kunna prisa den ombyt Så! Har du något att klaga? Jag? PER. PER. jag äter! Vill du inte vara så god och göra mig den tjensten att försöka en hjerpe. PER. Jaja, jag vill inte höra några olyckor nu, när Du talar om tjenster, min vän! mig vid namn. Seså, du skall inte säga min vän, du skall kalla VÄNNEN 1. kan jag då neka dig! Christofer! Du begär en tjenst af mig, stackare, (Han börjar att äta och aptiten ökas under följande repliker, då Per PER. börjar betrakta honom med stora ögon.) Man skall aldrig neka hvar ann någonting? Det är vackert sagdt, man skall aldrig neka sig VÄNNEN 1. nåtigonng hvar andra menar jag! God dag, Göran! Känner du igen mig? VÄNNEN 2 (in rakt fram till bordet). DE FÖRRE. PER (fixerar honom). Nej, det gör du inte, men jag känner igen dig! Ser du, jag glömmer inte mina gamla vänner och i äter och jag har intet att äta, derfor säger jag rent ut: Gösse, här har du mig! (Slår sig ner vid bordet.) nödens stund söker jag upp dem. Här sitter du och han inte sett mat mellan jul och påsk. Åh, det är en god vän. PER. Hvad är det för en slusk? Han äter som om VÄNNEN 1 (till Per). som en varg om vårvintern! Hvad är det för en tiggare? Han sätter i sig PER. VÄNNEN 2 (till Per). Åh, det är en god vän till mig! Akta dig för falska vänner, Per. Akta dig för falska vänner, Per. Jaha, jaha! PER. VÄNNEN 1 (till Per).
— Då klagan i allmänhet med skäl anföres öfver målens ökade antal i Hofrätlerna, dels genom uppkomna tvister i följd af hemmansklyfningar, och dels sedan tullmål och besvär öfver husesyner i sednare tider blifvit på Hofrätlerna öfverllyttade; och StatsUtsk. redan sådant medgifvit vid förslaget till anställande af flera embetsmän vid dessa öfverrätter, synes mig, att icke lämpligen K. Hofrätternas göromål ännu ytterligare skulle kunna förökas genom alla militära måls upptagande. Då dessutom för militära disciplinens och ordningens vidmakthållande, såsom själen i krigshären, nödigt är, att till domare i dermed gemenskap ägande mål sådana personer finnas, hvilka ej allenast äga kännedom af fordringarna derför, utan äfven äga erfarenhet och vana att bedömma förhållandena vid förbrytelser deremot, och känna sättet att ändamålsenligast tillämpa gifna föreskrifter i afseende på straffbestämmelserna; anser jag, att vid hvarje Hofrätt i och för militära mål borde adjungeras så många militära ledamöter, som antalet civila finnas på den division, hvarest ärendena förekomma, så att derstädes måtte finnas ett åtminstone lika stort antal domföra civila och militära ledamöter. Att draga så mycket befäl ur tjenslgöringen vid armeen, vore skadligt, och alt kostnaden för resor och tractamenten eller arfvoden vida skulle öfverstiga Krigs-hofrättens nuvar. anslag, lärer för hvar och en vara tydligt, hvarföre, med anledn. deraf, jag tager mig friheten vördsammast afstyrka StatsUtsk:s förslag om ifrågavar. und. anmälan, men deremot tillstyrka anslagets fortfarande för K. Krigs-hofrätten. Frih. Gederström, Jacob: Jag skulle ej hafva yr kat att få yttra några ord i detta ämne, om de talare, sora nu yttrat sig, hade anfört hvad jag anser vara hufvudorsaken, hvarföre Krigs-hofrätten bör bibehållas, nemi. den speciella uppsiglen öfver krigsrätterna vid regUena, utan afseen - Den 11 Augusti f. m. de på om målen fullföljas till Krigs-hofrätten eller ej.
Inkomsterna uppgingo till 10,951 R:dr 38 sk. 6 rst. samt utgifterna till 7,125 R:dr 5 sk. 9 rst. Inom anstalten vårdades år 1855 183 sjuka barn från hufvudstadens alla församlingar. Underhäilsdagai nes antal för de sjuke har varit 11,527, således i medeltal 31 barn för dag. Underhållsdagarne för den af anstalten kosthållna betjeningen utgjorde 3,005. Medelkostnaden för underhåll, alla utgifter, utom de för fastighetens underhåll, inberäknade, har för dag varit 16 sk. 7 rst. och medelkostnaden för hvarje året om upptagen sjuksäng har utgjort 162 R:dr 26 sk. 6 rst. banko. h) Diakoniss-sällskapets sjukhus jemte dermed förenad läroanstalt, skola och barnhem. Detta sällskap, som stiftades år 1849, har till syftemål att, jemte ordnande af en läroanstalt eller Seminarium för qvinnors utbildning till sjuka, nödli dande, eller eljest hjelpbehöfvande likars vård och undervisning, tillika inrätta ett sjukhus, der dessa qvinnor eller »Diakonissor» skulle, under besörjande af sjukvården, kunna inhemta både theoretisk och praktisk undervisning i de sjukes behandling och skötsel. Härmed har jemväl en skola för fattiga barn och ett barn hem blifvit förenade. Anstalten öppnades den 9 Juli 1851 och sällskapet har år 1854 inköpt fasta egendomen N:ris 5 och 7 vid Jaktvarfsgränd för 26,666 R:dr 52 sk. banko, derå dock endast 5,791 R:dr 5 sk. äro afbetalde. Kapital-behållningen var vid 1855 års slut 9,305 R:dr 44 sk. 10 rst. Antalet af vårdade patienter under året var 118. Diakonissornas antal utgjorde 6 och de som till detta kall förberedas 9. Alla vistas dock icke inom Diakonisshuset, utan några äro utsände dels som sjuksköterskor och dels som 77 skollärarinnor. I barnhemmet erhöllo 24 fattiga föräldralösa barn vård och uppfostran.
Gång på gång hade hans entusiasm blifvit tillbakastött, och för hvarje gång det händt, hade en ny spik slagits i drömmarnes likkista. Nu var det förbi. Han ryckte till och stannade ett ögonblick i sin tankegång. — Var det förbi? Der vaknade nu åter inom honom något af den gamla längtan — efter vind och flägt, efter böljeslag och hafsluft, efter klang af blanka vapen och strid — strid! Men emot hvad? Han visste det icke längre. Han befann sig utanför — och det hade glidit dimma mellan förr och nu. Han tyckte sig stå ensam i natten midt ute på en öde hed. Fjerran ifrån hördes bruset af toner, som han kände; en Wagnerssymfoni spelad af en väldig orkester nådde smekande hans öron öfver de stora vidderna. Men han kunde icke gripa melodien, det fans icke längre någon ressonnansbotten inom honom — strängarne hade brustit. De hade brustit alla. Och nu skulle alla goda tankar dö, allt som han älskat eller trott sig älska en gång. Han kände lust att gråta. Han var helt sentimental, han tyckte att själen satt och darrade inom honom af köld och öfvergifvenhet. Då såg han framför sig ett sjukrum med nedrullade gardiner. På bädden derborta låg en kvinna med ett vaxgult ansigte och hårda drag, ett nästan förstenadt ansigte, sådant det plägar bli, när hjertat är sjukt. Två stora glasartade ögon riktades emot honom, men det djupa vecket mellan ögonbrynen mildrades icke; det stannade kvar, hårdt, som skuret i trä. Hon vinkade honom närmare med en rörelse af handen, och när han stod der tätt vid sängen, hviskade hon, utan att en min förändrades i detta förstenade ansigte, som döden redan märkt: »Du är inte något kärlekens barn — derför blir du aldrig — lycklig — —» Strax derefter grep hon efter hans hand och hviskade: »Förlåt mig min son » Den scenen hade bränt sig in i hans minne, ty kvinnan, som låg på sitt yttersta, hade födt honom till lifvet, men det var första gången, hon kallat honom: min son.
Besv. oOec.-Ltsk. Ltl.N.o 34. löneförmoner Stats-Verket besparas; och haf. va det Hedervärda Ståndets fleste Ledamöter sig förenat om hvad af bemälde Motionairer hemställdt blifvit; Af Casper Wijkman från Upsala Llän, som icke allenast hemställt att ifrågavaran. de fria tganderätt till Eketräd jemväl måtte till Innehafvare af Kronohemman få utsträckas, utan ock afstyrkt inköp af jord för Eke* planteringshagars anläggande, enär Kronans egne härföre användbara lägenheter böra blifva till rack 1 ige; i hvilken sistberörde tanka Lars Andersson frän Skaraborg* Län och Pehr Eriksson fråji Kronobergs Län sig med Casper Wijkman förenat; Af Johan Jacob Rutberg frän Norrbottens Län, hvilken anser det vara rätt att hvar och en får fritt disponera den Ekeskog, som växer på hans jord, men tillika billigt att den, sorn förut icke varit och nu kommer i åtnjutande af sådan rättighet, derföre erlägger en billig afgift till Staten; Af Petter Penersson från Jönköpings Län, sntp, med föranledande af den Kongl. Propositionen , meddelat uppgift uppå åtskillige Milit ise-Boställen inom Vestra Härad af be« rörde Län, uppå hvilkas egor Ekar skola växa samt tillfälle vara för Ekeplanteringas hagars anläggande) Sjalssamt Allm, Besv.o. Oec -Utsh. Uti. N'o 34. 7 Af Olof Carlsson från Östergöthlands Län, som anfört att, sedan delegarne uti Bobergs Härads Allmänningar inom berörde Län, vid den af Konungens Befallningshaf. vande med Häradsboerne, till följd af Ktpl. Brefvet den 20 Augusti 1827, utlysta Sammanträde, instämt i den enhälliga önskan att till gemensam disposition få emottaga deras berörde Allmänningar, så hade Kongl. Maj:t genom Nådig Skrifvelse till Dess Befallningshafvande öfver ofvannämnde
Göransson, att, för nyssnämnde tid, tilläggas nu innehafvande löne-inkomster; 3:o af Kamereraren i Depositions-Afdelningen A. IV. IVåsström, att för återstående tjensle-år varda försäkrad om Kamererare-tjenst med dervid följaktige lön; 4:0 af Banco-Ombuden vid Låne-Contoren, Contors-skrifvarne C. A. ISordström och G. E. Ferlin om löne förhöjning samt touroch tjenste-beräkning, lika med Bankens Casseurer och Kamererare; 5:o af Constituerade Revisoren i Controlloch Revisions-Afdelningeo, Inspectoren vid Stockholms stora Jernvåg C. G. Cronland, att förflyttas antingen på Surnumerär-Stat med åtnjutande af innehafvande lön, en ligt Fullinagt, eller på Pensions-Slat, med bibehållande af på Stat egande lön såsom pension; 6:0 Besvär af Commissarierne A. Qvistberg, P. B.
De vid behandlingen af detta ämne i Hög^ sta Domstolen och Stats-Rådet förda Protocoll bifogas; och Kongl, Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. CARL JOHAN. M. M. Rosbeck. Proposition angående Götha Canal. 66 5 N:o 26. Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Finance-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet pä Stockholms Slott, den 27 Febr. 1823. Närvarande: Hans Excellens Justitise Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellens Stats-Ministern för Utrikes Arenderna Herr Grefve von Engeström. Deras Excellenser Stats-Råden: Herr Grefve Rosenblad. Herr Grefve Fleming. H ans Excellens Hof-Cancelleren Herr Grefve af Wetterstedt. Deras Excellenser, Stats-Råden: Herr Grefve Cederström. Herr Grefve Sköldebrand. Herr Grefve Mörner. Stats-Rådet Grefve Löwenhjelm, och tillförordnade Stats-Secreteraren, Förste Expeditions-Secreteraren Skogman. Sedan vid föredragning af Götha Canal-Directionens underdåniga anhållan, att Kongl, Maj:t måtte i nåder täckas till Rikets Ständer göra framställning, om ytterligare anslag till Canal-byggnadens fullbordande efter uppgifven plan och om någon ersättning för Actie-Egarnes förluster, Kongl. Maj:t under den 20 dennes i 666 Proposition angående Götha Canal. Nåder befallt, alt Nådig proposition till Rikets Ständer skulle, i anledning af förberörde underdåniga anhållan, uppsätras och särskildt i underdånighet justeras; så uppläste tillförordnade StatsSecreieraren nu i underdånighet ett af honom författadt förslag, till Kongl. Majus
Detta belopp understiger med 1,2!6 r:dr 2 sk. 8 rst. totalsumman af de vid samma tid, enligt räkenskaperna, utelöpande Koppar skiljemyntspolletlerna, 7.’5,628 r.dr 31 sk. 6 rst., emedan, enligt Rikets Ständers medgifvande vid 1847 och 1848 års riksdag, riksgäldssediar, motsvarande nyssnämnda skillnad, eller 1,216 r:dr 2 sk. 8 rst. banko, oaktadt företedde efter den för sådana sedlars inlösande bestämda preskriptionstid, blifvit utaf behållningen för in växling af Kopparskiljémynlspolléttérna infriade. Riksgäldskontorets samtliga fordringar, utgörande, på sätt i det föregående är omförmäldt, vid 1849 års sint r:dr 7,353.691: 13. 3. hafva, efter hvad af kommissariatets till Fullmäktige afgifna berättelse, angående kontorets ställning den 30 sistlidne Juni, närmare inhemtås, under de 6 förslå monaderna af detta år Ökats med 1,274,689: 38. 6. så att de den 30 nästlidne Juni utgjorde ... r:dr 8,828,381: 3. 9. hvaraf I :o. Räntebärande r:dr 2,581,249: 29. 11. nemligen: för Riksgäldskontorets räkning uppköpta eller belånade obligationer r:dr 1,385,050: samt fordringar för utgifna låneunderstöd .1,196,199:29.11. och 2:o rantefria r:dr 6,247,131: 21. 10. hufvudsakligen bestående af: Riksgäldskontorets för innevarande år beräknade andel, 954,000 r:dr, af den vid 1845 års början befintliga bankovinst; allmänna bevillningen för 1850 !
Beträffande den ifrågasatta handels-traktaten meddelades det svar, alt Kongl. Maj:ts Regering alltid skulle finnas beredvillig att afsluta en sådan, grundad på fullkomlig reciprocitet, och innefattande garantier för en ömsesidig behandling i likhet med den de mest gynnade nationer åtnjöto, men enär, på sätt ofvan förmäles, efter det genom Wiener-lraktalen, hvilken Sverige undertecknat och 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 166. sorn för detsamma icke upphört att vara gällande, Schöldén förklarats fullkomligt fri, den tull, om hvars aflösning fråga sålunda blifvit väckt, genom en emellan Belgien och Nederländerna afslutad, samt af Österrike, England, Frankrike, Preussen och Ryssland garanterad traktat, hvilken till stöd för Kongl. Belgiska Regeringens framställning åberopats, blifvit pålagd sjöfarten på Schelden, ulan att Sveriges samtycke dertill äskats, eller ens samma traktat då eller sedermera på olticiel väg blifvit Kongl. Maj:ts Regering till kännedom meddelad, samt berörda traktat följaktligen icke lör Sverige medförde förpligtelse att utgöra denna af dess fartyg aldrig utkräfda lull, i motsats mot hvilken Sverige genom ingångna traktater varit förbunden alt betala såväl Sundska tullen som Stade—tullen, ansågs traktatens omlörmälda bestämmelse icke eller kunna grundlägga någon skyldighet för Sverige all bidraga till samma tulls aflösning, hvadan och då, hvad angick de förmåner, hvilka, under förutsättning af Sveriges deltagande i aflösningen, skulle detsamma tillerkännas, det med skäl kunde ifrågasättas huruvida dessa förmåner motsvarade den betydande uppoffring Sverige komma att vidkännas, Kongl. Belgiska Regeringens framställning härutinnan biel' i dess dåvarande skick från Kongl. Maj.ts sida afböjd.
Den, som, lika med Borgareoch Bonde-Stånden, gillar Utskottets förslag, i Betänkandet Nio 21, till redaction och tullbestämmelser å Resevagnar, nemligen: Förstärkta Stats-Utskoltets Memorial, N.o 539. 13 Vagnar och Åkdon: ReseResandes, synbart brukade, som af dem sjelfve begagnas, tullfria vid införsel; voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej/; vinner Nej, antages Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets beslut härom, lydande sålunda: Vagnar och Åkdon: Reseoch Resandes, synbart brukade, som af dem sjelfve begagnas eller blifvit ur Riket bevisligen utförde, fria från tull vid införsel. Voteringen har utvisat 35 Ja och 84 Nej, hvadan det uti contrapropositionen intagne stadgande gillades. ig:de voteringen, (enligt 2 5:te punkten.) Den, som bifaller den för ifrågavarande, bland Väfnader: Helsiden, alngods, förekommande artikel af Utskottet föreslagna och af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet godkända lydelse, nemligen: Taft, Kypert eller Levantin, Salin eller Sidensarge, enfärgade eller skiftande, rutiga eller randiga, genom olika färgadt silke, men ej genom väfnadssättet, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, antages den af Presteoch Borgare-Stånden uppställda redaction, sålunda: alla släta sidentyger, såsom taft, satin, levantin, eller af hvilken aman benämning som helst, enf ärgade, skiftande, rutige eller randi ge, hvaruti någon inväfd blomma eller figur icke befinnes. Som voteringen utfallit med 54 Ja och 65 Nej, så är den redaction, contra-propositionen innehåller, godkänd. 2o:de voteringen, (enligt a6:te punkten.) Den, som, på sätt Utskottet föreslagit och 3:ne