Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna min vördsamma motion, att H. II. o. Ad. till Konst.Utsk. ingår med förslag om ett Kyrko-CJtskotts bildande för beredandet af de ärender, som vid denna Riksdag komma att omfatta Kyrkans angelägenheter, anhåller jag vördsamt måtte utan upskof komma under öfverläggning, på det, i händelse H. R. o. Ad. finner för godt att bifalla den, beslutet derom må kunna hinna utan tidsutdrägt cirkulera till de öfriga ltiksSbn, med inbjudning till dem, att deltaga deruti. Hvaröfver jag vördsamt anhåller att Högvälb. Hr Gr. o. Landtm, till H. R. o. Ad. framställer propos. Flere Ledamöter hördes begära denna motion på bordet. Hr Tham, Casper Vict. Vollrath: Jag begärde egent ligen ordet för att anhålla om motionens bordläggning. Jag skulle gerna nöjt mig med denna åtgärd, för att icke å min sida väcka split eller söndring i religiösa frågor, såvida icke den värde talaren begagnat sådana uttryck som dessa: »att Guds Ord icke rent och klart läres inom församlingarne,» »att prest.erna icke predika i enlighet med Guds ord och lag.» Häremot anhåller jag för min del att få nedlägga en högtidlig reservation. Jag tror ej att den viirde motionären riktigt pröfvat och granskat de förhållanden, hvaröfver han yttrat sig. Har man fordom kunnat kasta en skugga öfver Svenska Kyrkans presterskap, så vågar jag dock tro att den tidpunkt är inne, då denna skugga kan anses aflägsnad och att allmänheten med skäl kan medge, att om någonsin ett vackert, sannt och kristligt lif rört sig inom Kyrkans arbetscorps, så är det just nu i denna stund. H. E x c. H r G r. o. L a n d t m. förklarade, att sedan motionen blifvit begärd på bordet, densamma komme att der hvila. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 1 e. m. In fidem, Albert Munck. 14 Den 24 Oktober. Måndagen den 24 Oktober 1859. Plenum kl. £ till 11 f. m. H.
På motsvarande väggen är äfven en strykdörr inåt det stora rummet mak'ad, som har 3 fönster på styrbord och babord och 2 på väggen emot fören, alla, liksom äfven de 2 i lilla rummet, försedda med skjutbara spjälluckor. Från elmak'ad leder en dubbeldörr ut i en på alla sidor öppen förstuga, täckt af ett tak som uppbäres af trädpelare. Hela denna ruffbyggnad är till än vidare skydd mot solen omhängd af segelduk, hvilken här liksom i Italien och Grekland är gjord af bomull. Alla dessa 3 afdelningar utgöra hvar för sig en plats. Den förstnämnda upptogs nu af frun till en Turkisk tjensteman i en landsort nära Fum elmahmodijeh; elmalc'ad af mig, förstugan af 4 Turkar och en kristen Armenier. För öfrigt voro flere passagerare på och under det däck, som täcker den öfriga delen af fartyget. Jag blef först länge sittande inne, men tyckte mig slutligen böra gå ut. Då jag gick genom förstugan blef jag högst vänligt och som en gammal bekant helsad af Turkarne, hvilka alla voro militärer, och bjuden plats ibland dem. Jag afböjde det dock, gående ut på fartyget och seende mig omkring. Men då i anseende till det nedstigande mörkret, jag ej just kunde urskilja något af de i allmänhet fula stränderna af kanalen, gick jag åter in och tog plats bland Turkarne. De begärde af mig min kopp till låns och då de fått den, togo de fram en flaska, fyllde den med anisbränvin och bjödo mig. Men som jag, allt sedan jag kommit hit, ej smakar spiritus, afböjde jag koppen och lät den cirkulera bland de öfriga, hvilka, så moslim de voro, tömde dess innehåll med god smak och utan scrupler. Jag satt en stund bland dem och rökte och hörde på deras sång. En bland dem hade nemligen ett instrument med sig, liknande ungefär en mandolin, men med särdeles lång hals; det var bespändt på hvardera sidan med trenne strängar, hvilka 3 hvardera voro unisona, och midtemellan dessa 2 trior tvenne andra strängar, stämda i grundton och qvinten.
Omb. Emi, Ber. d. 4 Nov. 1828. 57 ler uti dess tillämpning, hvilket Fullmägtige destomer funnit sig pligt i ge att framställa till Justifiae-Ombudsmans-Embetets uppmärksamhet, för vidtagande iaf i sådant fall tjenliga åtgärder, som Banquens, lika med andre Publike Verks och enskilda personers säkerhet och förtroende, i fråga om låns meddelande , hittills ej utan stöd af gällande Författningar, hufvudsakligen fästat sig vid Domares Embetsbetyg om namnteckningarnes riktighet. Det vittsord Lagen i allmänhet tillägger Domares embetsbetyg grundar sig på förutsättning , att ämnet, hvarom sådant betyg handlar, skolat förekomma vid Rätten, hvars minnesböcker derom böra innehålla upplysning, Sådant är förhållandet med gravationsbevis , betyg om förmynderskap, om vederhäftighet och mera dylikt , ehuru i sistnämn. de afseende Domarens intygande oftast är ett uttryck mer af hans enskilda mening, än af på förhandlingar grundad positiv kunskap. Der rättskaffens noggranbet eger rum , är dock ett sådant uttryck sällan missledande från det dermed åsyftade ändamålet , att nemligen åtagen ansvarighet för förbindelser är åtföljd af förmåga att dem uppfylla ;• men annorlunda beskaffade äro enkla vittnesbörd, de må lemnäs om namnteckning, eller hvil« Jten *nnan , i allmänna lefvernet, förekotn - 58 jR,St,Just.Omb. Emb.Ber, d4 Nov. 1828.' mande handling sorn helst. Såsom tillhörande hvarje vittnesgild person hafva de ingen gemenskap med Domarens egentliga befattning, och, endast af hans samvete, men icke af någon annan hans embets-åtgärd, kunna de controlleras. — Det är likväl en ovillkorlig fordran för allmänna säkerheten och för detta Embetes värdighet, att icke ens böra kunna misstänkas för fel af sådan art , sorn det liar ofvan i fråga stäldta ; och då Domaren afgifver sådant vittnesbörd, borde han , efter min tanka, anses lika med Notalius Publicus, hvars betyg, ehuru också gifvet på aflagd tjenste-ed , ej är gällande utan annat åtföljd t vittnes påskrift.
R:dr, men hvars användande för något Kronans behof skulle vara förenadt med alltför om - 28 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition 84. fattande och dyrbara reparationer för att, enligt Öfver-Intendents-embetets tanke, böra ifrågakomma, Beträffande slutligen anskaffandet af andra embetslokalercför Kongl. Maj:ts oell Rikets Kommers-kollegium samt Serafimer-ordens-Gillet och Öfver-Intendentsembetet, i stället för de ät dessa embetsverk för närvarande upplåtna, så och ehuru Öfver-Intendents-embetet visserligen funnit önskligt, om, till beredande af nödigt utrymme för ej mindre dessa än andra embetsverk, för hvilka rum i enskilda hus för närvarande måste hyras, uppförandet af en större nybyggnad kunnat åvägabringas, har Embetet likväl icke ansett sig derom för närvarande böra göra underdånig framställning, utan har Embetet, med afseende å anskaffandet af erforderliga lokaler för förstnämnda embetsverk endast i underdånighet hemställt: att, derest Embetets nu framställda förslag till Riks-arkivets förflyttande skulle vinna Kongl. Maj:ts bifall samt nödiga medel dertill varda anvisade, Embetet mätte tillåtas att särskildt inkomma med underdånigt förslag till ifrågavarande embetsverks inrymmande, der sådant lämpligast ske kan, vare sig genom förhyrande af lägenheter i enskilda egendomar, — såvida icke sådana skulle kunna beredas genom upplåtande till embetslokaler af några bland de i Kronans hus befintliga boställslägenheter, åt hvilkas nuvarande innehafvare hyresersättning i sådan händelse kunde, i enlighet med hvad i dylika fall tillförene egt rum, af allmänna medel beredas, — eller genom anordnande af f. d. Geijerska huset, derest detta skulle anses kunna för ändamålet användas.
Huru detta lämpligast bör ske, torde emellertid icke tillkomma Rikets Ständer att omedelbart och innan vederbörande myndigheters yttrande i ämnet inhemtats, afgöra; hvadan Rikets Ständer, som dels med hänsigt till de vid innevarande riksdag för hospitalerna i riket af E. K. Maj:t äskade och af Rikets Ständer beviljade högst betydliga anslag, dels med afseende å det outredda skick, hvari den nu väckta frågan sig befinner, saknat anledning biträda det nu väckta förslaget, men funnit framställningen förtjent af uppmärksamhet, ansett sig böra i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t täcktes låta undersöka, huruvida för det stora antal sinnessjuka, som sakna vård, ett nytt hospital behöfver anläggas, eller om det må finnas mera lämpligt och ekonomiskt fördelaktigt, att detta behof afbjeipes genom utvidgning af redan befintliga hospitals-inrättningar. 93:o Hos Rikets Ständer har uppmärksamheten fästats derå, hurusom, sedan under de sistförflutna 20 åren flere spridda fall af spetelska förekommit inom provinsen Helsingland, Sundhets-kollegium föranlåtits att åt en särskild läkare uppdraga tillsynen öfver dem, som vore behäftade med denna sjukdom. Enligt i Oktober månad sistlidet år till Kollegium inkommen rapport från den läkare, hvilken sedan början af samma år förestått befattning, utgjordes antalet af de hos honom anmälda spetelske 40 män och 33 qvinnor; och antalet af de sjuka troddes kunna nu antagas uppgå till SO. Med anledning häraf har blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte anvisa ett reservationsanslag af 15,000 R:dr för uppförande af ett hospital för spetelske med dertill hörande inredning och husgeråd på den plats inom Helsingland, der E. K. Maj:t kan pröfva lämpligast, samt att under förestående statsregleringsperiod ett årligt anslag af 3,000 R:dr måtte bestämmas för denna stiftelses underhåll; varande jemväl enligt ett annat hos Rikets Ständer i samma ämne framstäldt förslag yrkadt, att reservationsanslaget för hospitalsbyggnadens uppförande och inredning måtte bestämmas till 20,000 R:dr.
Ut är. d. n lier. nSf. S:o Herr af Billbergh*, Joh. Petter, 3. 4 dennes f. m, på bordet lagda Motion, angående ett nytt sätt för Bränvim-Brän» nings-rättigbeteas utöfvande, samt Förslag tili Bevillning derå; jemte ds af åtskillig ge Ledamöter, rörande samma amne, afgifne yttranden, Lag - Utskottet; l.o Herr Rosenqvists, Fredrin Leonhard, åi 4 dennes f. tn. på bordet lagds Motion „ angående ändring af 3 §. 21. Gap. Raue» gängs-Bslkea. 3lo Herr af Silléns, Georg "Axet, d, 4» daa Axel, d. 4 dea* ne* f. in. på bordet lagda Memorial, Innefattande hemställan, att endast en ringning till Gudstjenst må aga rum, 4'o Herr Cederschjöld*, Pehr Gustaf, d. 4 dennes f. m. på bordet lagda Motion, an* gående föreslagne ändringar i 7 Gap. Ut* Pral. Vlds. d. 12 Dea. ij2g. 173 söknings -Balken och ao Cap„ HandelsBalken, I afseende på Bysättning och säkerhet å Gäldenärs person in. m., jemte de af Friherrarne Ridderstolpe, Fredr., Cederström, Jaoob, och Ehrenborgh, Casper, rörande samma ämne afgifas yttranden.
Utdr, d. ii Decemb, igss« -919 S. D. Vid förnyad föredragning lades till Handlingarhe: Constihitiöns-Utskotte/s Memorial: N:o 84) med yttrande, om sältet till slutliga behandlingen af frågan rörande Omsättniugs-beloppet för Discont-lån. iLag Utskottets förnyade Utlåtande: N:o 252, om behörig Domstol för upptagande af åtal mot Hof-Rätter och Collegter, med flere Ämbets-Ver k; samt Revillnings-Utskottets Memorial N:o 71, med öfversigt, af den Allmänna Bevill* ningen. S. D, Vid Föredragning af Constitutions-Utskottet* Memorial, N:o 8i> med Utlåtande öfver Tre Trot, Vtdr, d. iå Decetni, Jgäg Stånds åten-emisser pä Utskottets forsla?, i anledning af de i Serskildte Utskottets Betänkande, orri Sycelsfc-Verkens reglering förekommande Grund Lgs-frågor; beslöt Preste-Ståndet att, med godkän, nande af den i atdra Puncten framställda Vote rings Proposition, rörande föredragningen af Landf* och Sjöförsvarets ärenden, bifalla så väl de före slagne redactions-förändringarne, som hvad föreva, rande Memorial i öfrigt innehåller. S. D, e, m. Vid' ånyo -skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 70, angående de i frågan om Bränvins brännings utgörande, af de vid Fabriker nyttjade pannor, öfver Nittio kånå nors rymd, Biks-stånden emellan yppade skiljaktiga meningar, beslöt Preste.Ståndef, att, med förblifvande vid sitt i detta ämne redan fattade beslut gilla de föreslagne Voterings-Propositionerne. S, D, e. m. Föredrogos Banco-Utskottets Memoiral N:o 103, angående föreskrifter uti Banco Bé.
Då nemligen i moraliteterna endast abstrakta begrepp uppträda och då mysteriernas hjeltar äro blotta marionetter, satta i rörelse genom trådar från paradis eller helvete, så visar farsen sträfvan att teckna lefvande menniskor; ty om det än blott är arten, som uti den enskilte skildras, så kan dock derigenom ett och annat individuelt drag framkomma, och så åvägabringas en karakteristik, som hvarken moraliteternas schemer eller mysteriernas osjelfständiga figurer ega. Rydquist anser detta stycke visa fastlagsspelet i dess öfvergång till vanligt skådespel291. Dermed syftar han troligen på benämningen Tragoedia och det sorgliga slut, som genom detta ord betecknas. Slutet är också allt annat än farsartadt och står i den skarpaste motsägelse mot den burleska ton, som råder i det hela; ty det är tillräckligt straff för jungfruns stolthet, att hon får en elak man, som misshandlar henne. Månne då icke slutet kan vara ett tillägg af en sednare hand? Och månne icke denna ”Tragedia” utgjort ett gammalt fastlagsspel, som slutat med jungfruns giftermål och en prygelscen? Jungfruns omotiverade mördande synes nemligen icke tillkommet ensamt för att hon skulle få ett hårdt straff, utan lika mycket för att begagna tillfället att gissla finska äfventyrare, hvilka kommo öfver till Sverige och efter här begångna galgstreck undandrogo sig rättvisans hand genom att fly hem till sitt land, och det är väl derföre, som den elake mannen blifvit gjord till en finne. Är — hvilket icke är otroligt — hufvudinnehållet lånadt från främmande håll, så synes dock slutet vara ursprungligen svenskt och mera nationelt än konstnärligt. Föredömen för en sådan komiska dikters omstöpning till s. k. tragedier erbjuder tyska litteraturen. I samma anda har hertig Henric Julius behandlat komiska novellstoff; komiskt frivola berättelser om hustrur, som bedraga sina äkta män, låter han i sina dramer få en tragisk utgång, och äktenskapsbrytaren tages antingen af djefvulen eller mördar han sig sjelf; detta oaktadt hela tonen i stycket är en uppsluppen komisk.
Stats-Utskottet vid samma riksdag vitsordade behofvet af läroverksbyggnadcns utvigdning, men förklarade uti sitt utlåtande N:o 139, punkten 112, sig för det då närvarande sakna skäl, att min och en annan motionärs i samma syfte gjorda framställning, till Rikets Ständers bifall förorda, hvilket af Ständerne godkändes. Frågans vigt för det samhälle jag representerar, nödgar mig att till densamma äfven vid denna riksdag återkomma. Jag upptager för bifall till den framställning jag nu kommer att göra, de skäl jag redan förut anfört och anhåller att få tillägga de flera omständigheter, som sedermera tillkommit. Läroverksbyggnaden — uppförd år 1835 — är icke, hvarken till rymd eller indelning så inrättad, som 125 § af Kongl. Maj:ts nådiga Stadga för Rikets allmänna elementarläroverk af den 29 Januari 1859 föreskrifver, utan i väsendtlig mån derifrån afvikande. Sedan läroverksbyggnaden uppfördes, har lärjungarnes antal mer än tredubblats. De utgöra för närvarande 270, men utan öfverdrift kan antagas att antalet inom få år uppgår till 350, såsom följd äfven deraf, att enligt Kongl. Stadgan den 11 April Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 35. 85 1862, angående afgångsexamen vid högre elementarläroverk, lärjungar, hvilka vid lägre elementarläroverk genomgått föreskrifven kurs, komma att fortsätta studierna vid högre läroverk, för att nå samma punkt, dit man hittills beredt sig väg genom studentexamen vid universitet. Vid 1863 års landsting i Christianstad hade Landshöfdinge-embetet derstädes hemställt, att landstinget ville anslå medel såsom bidrag till uppförande af nytt läroverkshus. Ärendet uppskjöts till 1864 års landsting, men hemställningen afslogs då. Läroverkets behof af större utrymme hade emellertid blifvit så trängande, att Läroverkskollegium måst utom lärohuset förhyra två rum till lärosalar mot årlig afgift af Två Hundra Riksdaler. Landshöfdinge-embetet förnyade sin framställning vid innevarande års landsting, men den blef ånyo afslagen.
Ers nåd torde redan förut haft anledning att betvina Olofs afsikter med sina åtgöranden? Du menar fogden? Nej, så vidt jag kan påminna mig, har han städse fullgjort sin plikt. Till skenet ja; men i själfva värket sitter där mycket af räf på djupet. Du skulle våga påstå det? Ja, och jag hoppas, att mina ord städse befunnits sanningsenliga. Klas svarade intet härtill. Hon fortsatte: Men all hans oärlighet är dock ett intet mot det han på sista tiden låtit komma sig till last. Och brottet blir desto betänkligare, då han därvid dristat sig att göra intrång på er lagliga rätt. På min lagliga rätt. Hvad syftar du på? inföll Klas Kurck intresseradt. Jag skulle ej vilja löpa omkring med skvaller, det har aldrig varit mitt sätt, och allra minst rubba friden i ett lyckligt hem. Men då det börjar gå för långt anser jag mig skyldig att, medan det ännu är tid, öppna edra ögon. Den skurken! Ja. Ni valde just det rätta ordet, Ty med ett lindrigare namn kan ej den stämplas, som smyger sig in mellan make och maka. Hvad säger du? Skulle den uslingen ! Ja, jag svär vid alla hälgon, att det är sant. Och tillika vågar jag betvifla, att det barn hennes nåd bär under sitt hjärta är ert. Klas Kurck rusade upp från sin plats och fattade hårdt om Kirstis armar. Hvem har ingifvit dig denna åsikt? Jag har bildat mig den själf. Och om den vore oriktig? Den kan ej vara det. Han upprepade ännu en gång: Om den vore oriktig. Vet hvad du då har att vänta! Ers nåd kan själf öfvertyga sig om sanningen af mina ord. Han släpte sitt tag och sjönk viljelöst tillbaka ned på stolen. Huru menar du? Genom att själf iakttaga det hemliga förhållandet mellan Olof och hennes nåd. Huru skulle jag kunna göra det. Han skall väl aldrig häller, om så är fallet, våga drifva sitt spel i min närhet. Det tror jag äfven. Dock, ers nåd kunde ju låtsa resa bort, men i stället dölja sig här i närheten. Jag skulle nog sedan passa på tillfälle att öppna edra ögon. Han försjönk i en stunds grubbel. En fasansfull kamp rasade inom hans inre.
Tullinrättningen bidrager mäktigt att demoralisera nationen. Vinningslystnaden , som här icke ens motverkas af den naturliga rättskänslan, retar icke blott till lurendrejeri och tullförsnillning, utan äfven tili försök att corrumpera tulltjenstemännen, hvilka dessutom särskildt äro utsatta för frestelsen att, till egen vinning, på eget bevåg bedraga statsverket. För öfrigt förföras, genom tullverket, fromma och enfaldiga menniskor till spioneri och köpas att förråda hemligheter, som deras vänner dem anförtrott. Den vedervilja, som menniskor i allmänhet hafva mot tullförfattningar, och deraf härflytande öfverseende med deras öfverträdare, undergräfver öfvertygelsen om den helgd, hvari alla lagar böra hållas, och vänjer lätt menige man till kallsinnighet eller tilläfventyrs förakt äfven för andra lagar. Ju mer för öfrigt menniskorna äro benägna att öfverträda tullförfattningar, desto hårdare har man ansett de straff böra Vara, genom hvilka man vill afskräcka derifrån. Men om dessa straff verkställas, så väckes blott allmänhetens medlidande; och om de någon gång efterskänkas, så åstadkommes derigenom ej sällan den billiga klagan, att lagen icke får gälla lika för aila. I båda dessa sistnämnda fall, och genom alla de ofvanföre antydda förhållandena, måste högst menliga verkningar nödvändigt uppkomma på nationens moralitet. 5:o Blott på smyghandel förspilles nu mycket snille och kraft, af hvilka landet skolat draga stor nytta, om de kunnat göras fruktbara i p r o - d u c t i v väg. Den 7 Mars f. m. *87 Man kan icke utan förvåning se, huru snillrikt smygliandelsplaner ej sällan äro uppgjorda, och med hvilken kraftansträngning och ihärdighet de merendels utföras, ofta med en rådighet och ett mannamod, som skulle göra ära åt fäderneslandets försvarare. Genom tullens afskaffande skulle dessa höga egenskaper helt visst göra sig gällande i bedrifvande! af nyttiga yrken.
Finner Utskottet af dessa Protocoll, att någon Stats-Rådets Ledamot, eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman, som i Commando-mål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot Rikets Grundlag eller Mil män Lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådana öfverträdelse]1, eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, eller häfver den Föredragande underlåtit att, i de fall, som 38 <§ af denna Re ge ringsFiprin förutsätter, sin contrasignation ä ett Konungens beslut vägra, Ak skall Cons ti tu tions Utskottet fastställd varder. 6 Constitutions-Utskollets Memorial, Nio 9. § 107. lin momentet. Skulle Constilulions-Utskollet eller att någon Föredragande icke med oväld anmärkning blifvit gjord. Propositioner meddela, tillställes, genom en Stats-Rå dets Ledamot, hvarje Stånd afstyrkande. § 29. 2:a momentet. Finner Utskottet att någon Stats-Rådets Ledamot, eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman sannskyldiga nytta, eller att någon Föredragande icke — anmärkning blifvit gjord. § 36. l:a momentet. l:o. Utom förenämnde och ege den Stats-Rådets Ledamot, Konungen dertill förordnar, rättighet att yttranden. § 41. Stats-Rådets och Högste Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom Justitiae-Canzleren och Justitiae-Oinbudsmannen kunna ej säle och slämma men ej besluten öfvervara. § 42. Finner Utskott — Ordförande hos deti Stats-Rådets Ledamot, Konungen vid hvarje Riksdag dertill förordnar. Konungens Nådiga befallning omedelbarligen meddela. Tryckfrihets-Förordningen. Der borttages, öfver allt, ordet ”Hof-Canaleren”, och i dess ställe insättes: Justitice-Stats-Ministern. Constitutions-Utskolleis Memorial, N\o 9.
Sallad, - artikel 389, 401; tillredning 401 (se Hufvudsallad) .- Sallader i allm. Salmiak, tvätta gants de Sufede 404 (se Ammoniak); rengöra mattor 622. Salt, - lake (se Insättning); för salt skinka 320; mot sniglar 307; ge • tenn silfverglans 356. Saltsyra, till gelé 7 4; mot flugsmuts 358. Sandost, omgöra 344. Sandwiehes (se Croutons). Sauciser 40 (prinskorf). Seltervatten, apparat 431 (annons). Silkestråd 587; rå silke 356. Silkesvantar, färga o. tvätta 404. Skinn, guld76; sämsk393. Skräp, uppsats 509. Skurning 64, I I I, 575 (se Grytor). Skänk, remsor 368. Sköldpaddsoppa 87; falsk d:o 455, 1 Slakt, får558; gås553 (se Korf, In saltning). Slöjd (se Hemslöjd). Soda, till gul färg 99; - vatten 443; användning 624. Solbränna 457 (se Fräknar). Stenograf! Stickning, hälen 142. Strufvor 66 (se Klänät). Strumpor, - band 453; f. barn 220; kulörta 308; stoppningsapparat 97. Strå (se Halm). Strömming, grafvad 495; inlagd 575. Ståltråd, - korgar 296. _ Svamp, insamling 401 (se Champignon o. Badsvamp); flug367. Sviskon, m. kött 99 (se Plommon). Idun Stockholm, Iduns ' JYyolceriAktiebolaf} Fredagen den 27 september 1895. N:r 39 (406) Prenumerationspris p r Idun ensam „ Iduns Modet., fjortondagsuppl. Iduns Modetidn., mänadsuppl.
Direktionen öppen lemnad rätt att denna tid förkorta eller med ett år förlänga; hvarförutan samma testamente, som anslår ett kapital af 10,000 R:dr B:ko till 2:ne upfostrings-stipendier till förmån för testamentsgifverskans brorsöner, kapitenerne Adolf och August Coijet och deras manliga bröstarf - 4 fingar, föreskrifver ej allenast att, derest dessa grenar af ätten Coijet på manliga sidan utslockna, berörde kapital skall öfverlemnas till RidJarhus-Direktionen för att användas till 2:ne uppfostringsstipendier hvilka utdelas till de 2:ne mest behöfvande inom de slägter, som kunna räkna till stamfader testamentsgifvarens fader eller till stammoder testamantsgifvarens förenämnda syster, samt i händelse dessa slägter på manliga sidan utslockna, böra tilldelas 2:ne andra behöfvande slägter, utan ock att, i fall qvarlåtenskapen sedan testaments-anslagen utgått, Jemnade öfverskott, detsamma, fördeladt i en eller flere så stora lotter, att en stipendiat anses belåten med räntan deraf såsom understöd under dess cours vid någon Svensk läroanstalt, må ställas under Riddarhus-Direktionens vård, dervid i fråga om medlens förvaltning och stipendiaternes utnämning enahanda föreskrifter borde blifva gällande, som i afseende på ofvanberörde Resestipendie-fond blifvit meddelade; Och har, i följd af detta testamente, ehuru sterbhusets utredning ännu icke blifvit afsiutad, Direktionen redan fått emottaga icke blott Resestipendii-fonden med 33,333 R:dr 16 sk. B:ko, utan äfven 16,666 R:dr 32 sk. samma mynt, såsom andel af öfverskottet å testamen Isa nslagen.