Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rotefrihetsafgift af o rotel'ad men i öfverensstämmelse med 80 §:n Reg.Ftn rotering underkastad jord. Då kommer denna afgift åtminslone att inskränkas dels till den jord, Den ?.o Maj f. m. som före år 180g var roterad, men sorn sedermera icke in natura utgjort sin rotering, dels till sådan jord, som, i öfverensstämmelse med K. M:s och R. St:s beslut, hädanefter kuude komma alt roteras, utan att en sådan rotering in natura utgöra. Jag anhåller således om återremiss af betänkandet. Frih. Cederström: Det kan icke vara den siste värde talaren obekant, hvad han sjelf såsom riksdagsman bör veta R. St. hafva beslutat, nemi. att roter.skyldig oroterad jord skall roteras och beläggas med ordinarie rotering, efter naturen på jorden. Det är K. M:s och R. St:s sammanstämmande beslut vid 1828 års riksdag. Nu innehåller 80 §:n Reg.Fm, att ingen ny eller tillökad rotering kan, utan genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslöt, tillkomma; ilen ifrågavar. roteringen har genom K. M:s och R. St:s sammanstämmande beslut tillkommit. Den värde ledamotens förslag innefattar ett försök att än ytterligare skada oss ett särskildt slag af privilegierad jord, d. v. s., att en del af frälsejorden i Halland skulle få erlägga rotefrihetsafgift, i stället för att beläggas med ordinarie rotering. Från ordin, rotering finnes, efter K. M:s och R. St:s beslut, inga andra hemman undantagna än säterier och bergsmanshemman; dock så att dessa sednare bibehålla sin frihet från ordin. rotering endast så länge de fortfara att idka bergsmansrörelse — det är att drifva tackjernsblåsning — ty upphöra de dermed, så äro de underkastade att ingå i ordin, rotering. Jag kan således icke annat än finna, såväl atlSfatsUtsk. haft rätt i saken, som att den rubrik. Utsk. föreslagit, nemi.:
Hr Landtm, hemställde nu, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s i utlåt. N:o 3o framställda förslag rörtde vin, alla slag, på fastager. Ropades ja och nej. På samma sätt besvarades äfven den härefter framställda proposm till bifall å förslaget i betänk. Hr Landtm, förnyade sin proposcn till bifall å förslaget i utlåt. N:o 3o. Ropades starka ja, blandade med många nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärdes votering. Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposition: Den sorn bifaller Bevilln.Ulsk:s i utlåt. N:o 3o framställda förslag till tullbestämmelser för vin, alla slag, på fastager, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. Utsk.s i ofvannämnda afseende uti betänk. N:o 21 framställda förslag. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Den 2i December e. m. 3o3 Ja — ao. Nej — 3o. Hr von Heland, Isaac Fredr.: Jag har ej förut ansett mig böra reservera mig i något fall, emedan jag ej ansett det tjena lill något; men denna fråga är så vigtig, att jag anhåller få nedlägga min reservation emot det nu fattade beslutet. Hr Edenhjelm, Gillis, förenade sig i denna reservation. Hr Lefre'n, Joli. Pehr, reserverade sig äfven emot beslutet. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Geijers motion om inköp och inredning af tjenlig local för Riks-Archie et, (U. A.) Till Stats-Utskottet har blifvit remitterad en af Herr Professoren E. G. Geijer uti Preste-Ståndet väckt motion, att, då den local, som för Riks-Arehivet finnes anvisad, hvarken lemnar nödigt utrymme för handJtih. till R. St. 4 Sami. 1 Afd. 10 Baft, Stats-Ulskottets Utlåtande, JY:o 5/f. lingarnes uppställning och behöriga ordnande, eller är för ändamålet tjenlig, hvadan ock flere gamla, vigtiga urkunder förmultnat och de befintliga icke blifva så tillgängliga, som behofvet vid mångå tillfällen fordrar, Rikets Ständer måtte, till inköp och inredning af en byggnad för detta ändamål, anvisa ett anslag af i5o,ooo R:dr B:eo, hvaruti flere af Ståndets Ledamöter instämt, med det yttrande serskildt af Herr Biskopen Heurlin, att, då nämnde belopp möjligen kunde blifva otillräckligt, Rikets Ständer, hellre än att det vigtiga ändamålet må förfelas, ville bevilja en högre summa ända tili 200,000 R:dr.
Den agde således ett öfverskott , sig till godo af Fyra Millioner Niohundrade Nitiiotre Tusende Fyrationio Riksdaler. Då det sålunda är utredt, att Bankens ställning är ganska solid, och att dess tillgångar vida öfverstiga dess skulder, återstår att undersöka Sveriges allmänna financiela belägenhet. Propositioner'. Om dess utrikes gäld ej vöre liqviderad , skulle detta ofantliga Kapital för närvarande ligga Staten till last och erfordra en ärlig utgift af omkring Sjuhundrade åttatio Tusende .Riksdaler Hamburger Banko. Man skulle dä med skäl kunna säga, att Sverige vore i ett utblottadt tillstånd, emedan endast denna summa Sjuhundra åttatio Tusende Riksdaler i silfver , utgörande efter Nittiosex spillings kurs, En Million Femhundra sextio Tusende Riksdaler Banko, skulle medtaga nära tvä tredjedelar af BeviUningen, Man ägde visserligen ali anledning att anse etc I.ands ställning bedröflig, om det hvarje är nödgades betala till utlänningen, för sina skulder, omkring två tredjedelar af hela Nationens tillägor; roetr detta fall äger lyckligtvis icke rum, oell Kongl. Majit vidrör endast denna omständighet, för att visa, att vår belägenhet,’ ehuru obehaglig den i detta ögonblick, till följe af händelsen med Diskonterne, än må vara , likväl ej är så äfventyrlig, som en och annan, uppskrämd af sin inbillning, kan hända föreställt sig. Om Kongl. Majit och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen ej under flera års förlopp, gjort så högst betydliga uppoffringar till bibehållande af pap. persmyntets värde,skulle kursen för närvarande hafi va stigit till Tvåhundrade, i stället för att nu vexla emellan Etthundrade a Etthundrafyra skillingar. Dessa uppoffringar hafva varit deras enskilta. Eångt ifrån att understödjas i Deras bemödanden, hafva de funnit ett oväntadt motstånd, sorn varit smärtande för Deras välvilja; men det är icke Konungens Nåd.
M. understödda, utan Utsk. har anfört den omständig - Den a Juni e. m. 69 het, att någon framställning om sådana beliofs fyllande från K. M. icke ankommit, såsom ett bevis derpå, att dessa behof måtte vara mindre angelägna. För det andra, hvad statens knappa tillgångar angår, har Utsk. icke haft svårt att finna, att det är en sanning, äfven om Utsk. ville beräkna den million, sorn Frih. Boye antydt, såsom en tillgång utöfver hvad vid förra riksdagen såsom tillgång var att påräkna, det en brist likväl måste uppkomma; ty då man till den tillökning af 467,546 r:dr 23 sk. 6 r., som för de nyss föredragna 10 hufvudtitlarna och indragningsstaten erfordras, lägger den fr. o. m. 1835 års början utgående ränteafbetalning till Banken, uppkommer ett samman lagdt belopp af y3i,ooo r:dr. När(man nu vidare beräknar Riksg.cont:s skuld, uppgående till ungefär 2 millioner r:dr, och anser tillgångar till dess afbetalning intill nästa riksdag böra anslås, skulle dertill erfordras 4°o,ooo r:dr, hvilka, sammanräknade med ofvannämnde behof, utgöra 1,131,000 r:dr, hvarigenom icke blott den omnämnda millionen är medtagen, utan ett ytterligare behof visar sig. Endast genom denna korta framställning har Utsk. funnit, att statens tillgångar äro knappa. Jag vill icke vidare inlåta mig i någon utveckling af denna sak, ty det ar mycket, som endast problematiskt kan framställas och approximativt beräknas. Jag tror således, att ett vidare ingående i discussion derom nu vore något för tidigt, och att den rättaste reglering, StatsUtsk. kan uppgöra, är att bestämma anslagen för de behof, som äro nödvändiga och som med statens tillgångar i allmänhet, utan afseende på något specielt fall, kunna vara förenliga. Att statens tillgångar äro knappa, kan man i allt fall icke raisonnera sig ifrån. Detta är ett skäl, som återstår, när alla andra äro uttömda, och sorn jag fruktar, att man icke kan öfvervinna. Frih. Boye:
Missgernings-Balken omförmäles, borde lindrigare bestraffas, der den af öfverilning eller lättsinnighet tillkommer, anser jag likväl den högsta bestraffning, Lagen antager, böra tillämpas, der förbrytelsen sker med öfverläggning och uppsåt, enär densamma, under sådant förhållande, efter min tanka, innefattar icke blott ett förnärmande af Konungens person utan ett förringande af Konunga värdighetens Majestät och således elt bemödande att undergräfva en af de väsendtligaste grundvalarne för vårt samhällsskick' hvarföre och då dödsstraff finnes i nu gällande Lag för flerehanda missgerningar bestämdt och ännu icke fråga blifvit väckt om dess afskaffande i allmänhet, jag anser detsamma äfven för ifrågavarande brott, med uppsåt begånget, böra bibehållas. Hvad vidare angår borttagandet af ofvannämnde Capitels 2 §.; så, ehuru benämningen af Konungens och Riksens Råd upphört, qvarstår sjelfva Embetet i flera dess väsendtliga delar, hvilket Embetes innehafvare torde böra påräkna skydd af nu ifrågavarande Lagstadgande. Genom borttagande deraf skulle det missförhållande uppkomma, att då, enligt 3o Cap. 20 §. Rättegångs-Balken, den, som hos Kongl. Majit anklagar HofRält att hafva vrångvisliga dömt, skall dömas till det straff, som är närmast till dödsstraff, en lika beskyllning emot Konungens Högsta Domstol eller, af jemförlig beskaffenhet, emot Ledamot af Konungens Stats-Råd endast skulle beläggas med ansvar efter 18 Cap. 8 §. Missgernings-Balken eller böter och afbön; och jag anser mig, vid sådant förhållande, icke böra tillstyrka borttagandet af 2 §. i 5 Cap. Missgernings-Balken.” In fidem protocolli Axel Larsson. Utdrag af Protocollet öfver Justitice-År enden, hållet på Stockholms Slott Tisdagen den 23 September 1834 inför Hans Majit Konungen uti Ståts-Rådet, i närvaro af Justitia Stats-Ministern Hans Excellence Herr Grefve Rosenblad. Kongl. Maj;ls Nåd. Proposition JV:o 65.
Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Föredrogos åter Stats-Utskottets den 9 och r4 Juni afgifna samt den 15 på bordet laggda Fetänkanden, angående: 1:0 Adelforss Guldverk. 2:0 En uti 1 8 12 års Eiks-Stat afskrifven summa på Riksgälds-Contoiréts fordan hos Ståts-Verket för förskott till 1810 ars hamnstängningskostnader m. m. 3:» 6l8 Den 19 Juni. 3to Herr Assessoren von Sellanias Memorial, om Kronoräntornes utgörande i Persedlar och varor, i stället för penningar. 4:0 Sökt ersättning för Bohus, Elfsborgs och Carlstads Läns innevånares lidande och besvär under sista fnlttåget, 5:0 En närmare reglering af de så kallade Gern i ogsören, i anledning af Kongl. Majus der» om meddelade Nådiga Proposition. 6:0 Herr Friherre Henning Wrangels Mem 01 i al om Bevillningens jemnare fördelning nt, m-; och 7:0 Herr Hagerrnans Memorial om fond till ersättning för Svenska Medborgares genom uppbringningar lidna förluster. Hvilka alla Betänkande biföllosUt Supra Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm, Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den i$ funi 1815. \ 1 , S, D. Då nu åter till afgörande företogs Allmänna Besvärs och Oeconomi© Utskottets den 6 i den - Den 19 Juni. 619 i. denna månad afgifne sista Plenidag på Bordet lågt da Betänkande, angående väckt fråga om afhjelpande af vissa kostnader för Roteoch Rusthållare, fann Hedervärda Bonde-Ståndet, i anledning af deremot gjorda anmärkningar, godt, återremittera berörde Betänkande, i den del sorn angar andra puncten eller Reparations kostnaderna under krig, jemte de gjorda anmäknigarna; men i öfrigt blef detsamma gilladt och godkändt; hvarom vederbörande skulle vördsamt och vänligen underrättas.
Innom Vällofl. Borgare-Ståndet har Herr Lagmannen J. hörens, efter upprepande af åtskillige för Bankens utlåning på Jem-effecter utfärdade aldie och nyare författningar och med särskilt afseende å Bruksägares närvarande belägenhet, yttrat den tanka, att beläningen på Stångjern utan något äfventyr, torde kunna och böra sträckas till I delar af dess försäljningsvärde, samt i mohn derefter på Jern-Manufactur och andre till beläning antagne Metaller; men i öfrigt framställt den öfvertygelse, att en ny fond för Jern-Contoiret, hvarigenom Bruksägares, på deras Hammarskatt grundade Ijåns rättighet blefve utvidgad, skulle mera egenteligen underlätta deras förlags utgifter, och bidraga att försätta dem nii en oberoende ställning. Och föreslås i sådant afseende att Jern-Contoiret måtte erhålla ett Crsditiv på Riksens Ständers Bank af 800,000: till En Million R:d emot 4 procents ränta och säkerhet uti Contoirets ägande fond; för att efter behof kunna användas till Lanebiträde åt Bruksägare, lämpade efter hvars och ens hammar-skatt; hvilket biträde skulle få begagnas ifråtr d. 1 Januaria hvarje år, men sist uti påföljande September Månad blifva till Banken återbetalt. Herr Bruks Patron G. Hulphers har hos nyssbemälte Stånd väckt den motion, att ett lanebelopp minst svarande mot hälften af det som for ett Skeppund Stångjern bestämmes, ärligen malte från Riksens Ständers Bank anslås, Banko Utskottets Betcinkanden. 303 för att pä Stapeloch TTpstads-Vågarne i Riket, å hvarje Skeppund Tackjern kunna utlånas'- hvartill utledning så mycket mindre saknades, sorn, i händelse dylika utlåningar skola fortfara, Bankens säkerhet Och inkomst i förening med Näringars fördel, utgjorde ändamålet för dess Lånebiträden.
På grund af hvad jag här ofvan haft äran anföra, och på det 108 Den 14 Oktober. att K. M., af skyldig omtanta för Statens tjenares ekonomiska ställning, samt bevarande af deras lagliga rätt, icke må finna sig förhindrad att, till lindrande af den genom skjutsningsbesväret å en del jord livilande tunga, bevilja förhöjning i skjutslegan, så och då, genom R. St:rs, på Sammansatta Utsk:s ofvanberopade Utlåt. N:o 18 grundade beslut, att icke f. n. medgifva indelta Arméens öfverocli under-befäl, samt civilstat ersättning för upgifne resor inom tjenstgörings-distriktet, hinder icke skäligen bör kunna anses ligga i vägen för väckande af förslag om ersättning för Statens samtlige embetsoch tjenstemän, samt betjente för ökad resekostnad i händelse högre skjutslega varder påbjuden, vågar jag, med stöd af 5 0 § RiksdagsOrdn. väcka det förslag, att R. St:r behagade för deras del besluta, att de Statens embetsoch tjenstemän, samt betjente, hvilka icke, enl. gällande författningar, äro berättigade att erhålla särskildt ersättning för hvarje af dem i tjensteärenden verkställd resa skola, efter det hästeantal dem enl. gällande rese-reglemente tillkommer, för hvarje resa i tjensteäreuden hvarföre ersättning icke särskildt erhålles, af Statsverket undfå godtgörelse för skillnaden emellan den skjutslega, som nu för närv:de erläg ges och den som framdeles kan blifva påbjuden, samt att, för desse utbetalningar, till K, M:s Nåd. disposition ställa ett årligt förslagsanslag af 150,000 Rdr Rmt. Om remiss till StatsUtsk. anhålles ödmjukligen. Denna motion begärdes på bordet. Föredrogs K. M:S denna dag ankomna Nåd. Propos. till R. St:r ang:de ändring af 5 och 0 §§ R:sF:n, i afs:de å StatsRådets sammansättning.
Med den kännedom Akademien i detta hänseende egde, hade den funnit att svårligen mera än tre landtbruksstipendiater skulle kunna under åren 1867—1869 hinna utbildas samt aflägga nödiga prof å erforderlig skicklighet till anställning såsom landtbruksingeniörer; och hade Akademien derföre i underdånighet hemställt, att nådig Proposition måtte aflåtas om ytterligare anslag till tre landtbruksingeniörer. Beträffande anställandet inom Westerbottens län af en kringresande undervisare i landthushållningens särskilda delar, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i detta län, uti underdånigt memorial den 1 April nästlidne år, derom gjort framställning. Sedan Landtbruks-akademiens förvaltnings-komité öfver denna framställning blifvit hörd och under uttalande af den åsigt att det biträde, som kunde länet i omförmälda hänseende beredas genom Statens landtbruksingeniörer och den af landstinget aflönade länsagronom, om han vore sin plats fullt vuxen, borde kunna anses för ändamålet tillräckligt, förklarat sig icke kunna tillstyrka bifall till ansökningen, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti ytterligare memorial af den 8 derpåföljde Juli vidare utvecklat de skäl, som talade för anställandet af en sådan undervisare inom länet.
Enligt gifvarens förklarande, skola der företrädesvis inrymmas medellöse personer af bättre stånd. Fattigvården har varit oell är ganska tryckande, helst flere borgare blifvit oförmögne att lemna bidrag dertill, och tvertom behöft anlita andras hjelp till sin bergning. Ett härstädes organiseradt Sällskap, de värnlösas vänner kalladt, har och i mån af tillgångarne bidragit till fattige barns underhall inom staden och kringliggande landsbygd, lin Källare Ahnes i staden, men för öfrigt ingen tillåten Krog. Gästgifveriet är ännu förenadt med nämnde Källar-rörelse och medför ingen vidare tunga, äyn hvad 15 sorn viclkommmer nödige byggnaders vidmagtliållande. Kostnaden förstadens styrelse utgår af de årliga utgifter, som till staden i sådant afseende erlägges. Slutligen får jag i underdånighet tillkännagifva, att den i Tabellerna införde uppgiften om utsäde och afkastning samt underhullne kreatur »rundar sig på de upplysningar, som möjligen kunnat inhämtas. Framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eder Kongl. Majrts uudc^dånigste tropligtigste tjenare och undersate, G. L. af SCHMIDT. MAGN. WILH. CYGNAEUS. Lands-Cancellict i Umeå den TI December 1838. KONGL. MAJ:TS BgFALLKIIVC}|SUAFVAKUGS UT I JEMTLANDS LÄN TILL KONGL. MAJ:T I UNDERDÅNIGHET AFGIFNE FEMÅRS-BERÄTTELSE, För Åren 1832, 1833, 1834, 1835 och 1836. TRYCKT HOS J. A. WALLDÉN, 18 40. I) en Berättelse jag, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts
Majit genom ofvanberörde Utslag af den 6 April 1824 förklarat, att bro skulle byg - 4 Stats-U/skottels Utlåtande, N:o 106. gas öfver Hallsnäs sund af samtelige Westra häradsboer gemensamt, häradsboerne icke i detta hänseende egde någon annan eller' större skyldighet än den, som allmänna lagen påbjuder, samt Hallsnäs hemmansegare sjelf yrkat att blifva befriad från åliggandet att hålla färja öfver Hallsnäs sund, emot åtagande att ingå uti rotering; alltså och då, i allt fall, Westra häradsboer, derest de ansägo sig aga lagligen grutidade anspråk pä den förmän, sorn motionen åsyftade, egde att derom sin talan i vederbörlig ordning utföra, funno Utskotten, med stöd af hvad de förut anfört, sig böra vidhålla sitt afstyrkande af den gjorda framställningen. Förnyad framställning i detta ämne gjordes emellertid rid derpåföljande riksdag af samma motionär, men sedan Stats-Utskottct. hemställt, att, som några förändrade omständigheter, hvilka kunde föranleda bifall dertill, icke inträffat sedan föregående riksdag, då denna framställning af Rikets Ständer afslogs, motionen måtte lemnäs utan afseende, fick frågan derefter förfalla. De skäl, hvilka, på sätt nu blifvit omförmäldt, legat till grund för Rikets Ständers vid 2:ne föregående riksdagar i detta ämne fattade beslut, hafva ock nu hos Stats-Utskottet gjort sig gällande och får Utskottet, med åberopande af desamma, afstyrka Rikets Ständers bifall å den nu ånyo väckta motionen. Stockholm den 28 April 1854. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 101* h N:o 107. Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Maj 1854, kl. 1 e. m.
Stånd gillat, anser redactionen å den bland Väfnader: helsiden, näst efier alngods alla andra slag, ej specificerade, förekommande rubrik böra blifva följande: Shawlar, shawletter och andra dukar: af Gaze eller annan gles väfnad, af så kalladt Bourre de Soie, samt genom tryckning eller prässjiing fafonerade, voterar Ja; 22 Förstärkta Stats-U: skottets Memorial, N:o 539. den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer, med godkännande af de utaf Utskottet åsatte värdesoch tull-afgifter, redactionen att lyda sålunda: Shaw lar, Shawletter, Halsdukar och Näsdukar, af Gaze eller annan JlorsväJnad, genom tryckning fafonerade. Med 79 Ja och 4° Nej har den af Utskottet föreslagne redaction blifvit godkänd. Qi:sta voteringen, (enligt 27:de punkten.) Den, som gillar Utskottets åsigt, att de slag af Väfnader: Helsiden, Shawlar, Shawletter &c., som inbegripas i den rubrik, hvilken, genom utgången af nästföregående votering N:o 26, kommer att till sin lydelse närmare bestämmas, skola, utan afseende å orten, hvarifrån varan inkommer, draga 7 R:dr tull på 33 R:dr 16 sk. värde per skålpund, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages Ridderskapets och Adelns beslut, att vid denna rubrik skall tilläggas, att varan, då den införes directe från Ostindien, skall, med ett tullvärde af 3o R:dr per skålpund, bära en införselstull af 3 R:dr. Vid voterings-sedlarnes öppnande befunnos 4° Ja och 79 Nej, i följd hvaraf Ridderskapets och Adelns beslut blifvit godkändt. 2a:dra voteringen, (enligt 28:de punkten.)
Men då fråga var att aflemna en af armén samlad kassa, hvari redan afskedade vapenbröder onekligen hade del, och som utgjorde säkerheten för deras af dem sjelfva grundade pensioner, så ansåg krigsbefälet sig kunna dervid fästa några vilkor, hvilka jag visserligen icke anser vara de bästa, några har jag till och med sökt att motsätta mig, men hvilka dock ganska "väl kunna försvaras, och enligt min öfvertygelse icke utgöra ett giltigt skäl för R. St:r att tillbakavisa ett anbud, som de sjelfva framkallat. Denna fråga har nu varit under Stats-Utsk:ts pröfning. Jag måste bär anmärka, att då jag vid två föreg;de tillfällen ansett mig böra tillstyrka att Staten öfvertoge arméns pensionering i sin helhet, och således äfven pensionskassan, så har jag icke deraf för tillfället väntat mig några serdeles stora resultat. Jag har icke förbisett svårigheterna dervid och icke heller förnekat att pensioneringen möjligen kunde på annat sätt ordnas, men jag har trott att det vore rätt och klokt att mottaga den framsträckta handen, och att om pensionsväsendet ordnades på det af R. St:r föreslagna sätt, detta i en framtid skulle lända armén till verklig fördel. Emedlertid väckte pensionsfrågan, som för arméns befäl är en lifsfråga, inga varma svmpathier inom Utskit. Flera skäl kunde härtill bidraga, men då Utsk:t icke ansåg sig böra antaga hvad krigsbefälet erbjudit, elier pensionskassans öfverlemnande till staten, så har jag skäl till den förmodan att man egentligen fruktade konseqvenserne af att bestämdt uttala den grundsats, att Staten skulle öfvertaga peosioneringen. Man ansåg nemi. att Staten härigenom möjligen skulle föras längre på denna väg, än man från början föreställt sig. Att detta måtte hafva varit den hufvudsakliga anledningen, och icke de vilkor krigsbefälet uppställt, torde kunna slutas just af dessa vilkor. De äro fem, nemi. l:o att arméns pensionskassa »städse skulle under särskild Den 2 Mars.