Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men, Mine Hrr, vi hafva ju ett förslag af Gr. Sparre, som, med full komligt framhållande af allt faktiskt och bestämdt, dock utesluter det polemiska. Hr Printzensköld har sagt, att en framställning i vigtigt ämne från Ständerna till K. M. bör på samma gang vara allvarligt i sak och hofsamt i form. Hetta är fullkomligt riktigt; men Gr. Sparres förslag synes mig upfylla båda dessa fordringar i högre grad än de öfriga förslagen, och just derföre hoppas jag, att R. o. Ad. ville antaga detsamma. Hr Cederschiöld, Rob. T h.: Yid afhöratidet af de två förslag till skrilvelser, som i dag blifvit uplästa, har det förefallit mig som om företrädet borde lemnäs åt Gr. Sparres. Het är dock möjligt att jag misstagit mig och att jag derom kan blifva öfver tygad, om jag närmare granskar det. Hå det likväl icke torde vara länspligt att man i en så grannlaga fråga som denna antager ett förslag, som blifvit af enskild Riksdagsman väckt och blott en gång för Ståndet upläst, tror jag att det vöre rättast att till Exp.- Utsk:t återremittera dess förslag samt medsända det bär i dag väckta. Alen om tiden icke skulle medgifva en sådan åtgärd, får jag anhålla att de af Gr. Sparre och Hr Nordenfelt väckta förslagen måtte få hvila på bordet, helst som i denna fråga mera grannlagenhet än i någon annan torde böra iakttagas. Frih. Tersmeden, Wilh. Fred.: Jag instämmer helt och hållet i hufvudsaken med hvad Hr Cederschiöld nu yttrat; men anhåller att såväl Exp.Utsk:ts skrifvelse som de här afgifna förslagen måtte få hvila på bordet. Hr Cederschiöld:
I saken instämmer jag med Frih. Palmstjerna och önskar afslag å Betänk. 1 afseende på den formela behandlingen, tror jag icke, att man kommer till rätta med saken på det sätt Ilr Flach föreslagit; ty om 3 Stånd bifallit Betänk., så utgör delta R. St:rs beslut och då är, 346 Den 15 Juli e. ni. enl. min åsigt, en inbjudning från det 4:de Ståndet olaglig. Jag anhåller således om rent afslag å Betänk. Hr von Knorring, Erik Oscar: Då åtminstone en röst här har höjt sig för att bereda framgång åt förslaget, ehuru med någon förändring, så vill jag biträda honom så godt jag förmår. Jag tror icke, att Statens garanti är för Staten så farlig som en ledamot påstått, ty det står icke nämndt, hurudan garantin skall blifva, utan bar sådant blifvit öfverlemnadt till K. M:s bedömande. Jag förenar mig således med Hr Flach och tror, att det skulle vara ganska nyttigt, om de stora penniugesummor, som nu utgå till utländska liflorsäkrings-anslalter, stannade qvar i landet. Hr Adelborg, Anders Otto: Om Staten en gångbeträdt den bana man bär för densamma utstakat, så tror jag, alt derigenom skall upkomma ett förhållande, som gör Staten till förmyndare för samhälls-medlemmarnes industriella företag, hvilket jag anser vara ganska vådligt för samhällets utveckling i materiell hänseende. Börjar man med att hafva Statens garanti för lifförsäkrings-anslalter, kommer snart ordningen till ränle-försäkrings-anstalter o. s. v. i en oändlig serie. Hvilken säkerhet kan Staten lemna de enskildla för denna mängd af inrättningar? Jo, lika mycken eller lika liten säkerhet som Riks-Banken lemnar för Rikets sedelmynt. Det är naturligt, att, då man i allmänhet öfvergifvit denna‘bana och låter dylika företag grunda sig pä enskilda bolag, så bör man fortsätta på samma lofvärda väg. När en enskild person insätter en penningesumma i en af Staten garanterad bank, så bar lian bela samhällets moraliska förbindelse till säkerhet för den insatta summan.
I detta system ingår, som sagdt, dels förlust af friheten dels straffet af ensamhet; i det nya lagförslaget ingår jemte dessa ett tredje: straffarbete. Det är just emot detta såsom en särskild straffart som jag vördsamt reserverar mig. Det är nemligen bibehållet icke blott vid frihetsstraff på så lång tid, att cnsamhetsfängelse under hola denna tid skulle vara våfiligt, dervid arbetstvång med en viss nödvän - Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. 45 dighpt måste inträda, utan är afsedt att vara en särskild dubbelt svårare straffart, som, jemte och bredvid det enkla ensamhetsfängelset, på samma strafftider som detta skall användas. Den sålunda uppställda skilnaden emellan dessa straffartey saknar motsvarighet i verkligheten samt måste derföre inveckla så väl lagstiftning, som, i följd deraf, äfven lagskipning i de svåraste motsägelser. För att visa detta måste jag med några ord för den dermed tilläfventyrs obekante framställa den afsedda lagstiftningens liufvuddrag. Tiden för fängelsestraff sättes icke under en månad och i allmänhet icke öfver två år. Under vissa omständigheter kan det dock höjas ända till fyra år. Det verkställes alltid i enrum eller s. k. cell. Fängelsefången är tillåtet att af egna tillgångar skaffa sig bättre underhåll och beqvämlighet, än i fängelset allmänligen bestås, att efter anmälan och tillstånd under vissa kontroller emottaga besök, samt att sysselsätta sig med tjenligt arbete, om han sjelf sådant sig förskaffar. Straffarbete på viss tid kan ådömas ifrån 2 månader till 10 år, under vissa omständigheter till 12 år. Straffarbete under två år (det enda som är med fängelse jemförlig!) skall, likasom fängelse, verkställas i enrum. Fången eger icke annat än med egen arbetsförtjenst skaffa sig särskilda beqvämligheter, ej utan tillstånd emottaga besök och skall sysselsättas med det arbete hvarpå tillgång kan finnas.
Väl skulle, enligt Utskottets förslag, samtlige underdomstolarne i riket åläggas att till advokat-fiskalerne i Hof-rätterne insända Uppgift å de vid förstnämnde domstolar handlagde mål af förrberörde beskaffenhet, samt advokat-fiskalerne tillika förpligtas att vid början af hvarje riksmöte lemna Riddarhus-direktionen del af de inkomna uppgifterna; men att åtminstone det förra af dessa stadganden icke skulle komma att med erforderlig noggranhet iakttagas och att ändamålet dermed följaktligen skulle helt och hållet förfelas, derom lärer icke den tvifla, som har sig bekant huruledes andra likartade föreskrifter efterlefvas eller, rättare sagdt, icke efterlefvas. Om återigen, såsom jag befarar, antagandet af Utskottets förslag skulle hafva till följd upphäfvande af den kontroll man för närvarande eger derpå, att icke någon till utöfvande af riksdagsmannakallet oberättigad person varder riksdagsman, så synes mig endast derigenom uppstå en olägenhet, vida öfverstigande de möjliga fördelarna. Härtill kommer äfven olämpligheten deraf, att utöfningen af en medborgerlig rättighet sådan, som Ridderskapet och Adelns Lag-Utskollels Betiin/cande, A7o iO. 11 representationsrätt, skulle blifva beroende af underrättemes beslut och förfoganden' och på dessa grunder samt då det för öfrigt icke visat sig att de lagstadganden, hvilkas upphäfvandc nu är vordet föreslaget hittills haft någon menlig på följd och den förminskning i Ilof-rätternes göromål, hvilken, enligt hvad Utskottet antydt, skulle genom ifrågavarande lagförändring vinnas, är allt för obetydlig att förtjena härvid tagas i betraktande, anser jag förmin del de i Utskottets Betänkande afhandlade motioner icke böra vinna Rikets Ständers bifall,. STOCKHOLM, f. d. Schultze’s Boktrycken, 1831. / Lag-Ulskoltels Betänkande, M II. 1 M 11. Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Febr. 4851, kl. H f. m.
Skogs Ordningen af den r Augusti i8o5; i anledning af väckt fråga om afskaSande af böter för tillträdande Rusthållares underlåtenhet, att inom föreskrifven lid erlägga de till Wadstena Krigsmnnsbus-Cassa fastställde -afgifter; om rättighet för ägare af enstaka hemman i allmänhet, att till andre personer under full äganderätt, upplåta en viss del af hem - Ren ig Novérab fer f. ». hemmanets ägorymd; öra upphäfvande af stadgandet rörande uteslutande användande af Ekbark vid de så kallade Éhgelskä Ea‘der-GarfVerierhe; saint i anledning af yrkad Varlighet, att Vid skattlagdt husbehofs eller lego såg-qvarnar få försäga så stört antal •stöckår sorn liäldst. fe ,'xReditioiis-U tskottetss Med hemställan om aflöning för arné fextra-Ordinarie Canzlister, att Utgå fråh den i sistlidite Julii; i fråga oiti expedieVåndet af Riksens Ständers beslut-, Vörahdö skyldigheten att in natura lefverera hö 'och halm till Kongl. llof-S tallet; saint röVandé yrkad förändring i Utskottets förslag till underdånig skrifvelse , angående lindring i K rönö brefbäviiigs-skyldighéteh. %:o Godkäniiätade af hédahhämndé feonstitutions-Utskottets förslag till ändringar i Grundlag arne-, för alt vid nästa Riksdag behandlas, enligt 56 §. Regerings-Forinen , nemligen : till en rättelse uti inléd ningen till nu gällande Tryckfrihets FöV^ ordning; till étt tillägg i j5 Riksdags^ Ordningen; tili en jemnkäd ny rédåctioh 3j §. llegerings-Förmen; till ett hytt Moment Vid slute t a f 68 §. Reger i 11 gs-Fo r mön; till ett tillägg i i 5 §.
Utsikottet anser det öfwerftödigt att inför Riksens Högloft. Ständer med mänga och widlöftiga skäl söka framställa otillräckcligheken af de löner Staken xbestär under närwarande kiders »manligen högt npstearade warupriser. — Utsikorler hade önffat Alt till Riksens Högloft. Stander kunna upgifwg nä-on Den 22 November1213 någon utwäg till förbättrande af deste medborgares swaga rönings wilker i allmänhet; men med kännedom af Stålens knappa tillgångar och der utblottade tillstånd hwaruti StatsMZerkct efter ett olyckligt krig sig »u befinner har der icke warit Utskottet möieligk alt i denna del ännu kunna tillfredsställa sin önffan. Utskottet nödgas således endast öfwerlamna detta ömma ämne till Riksens Högloft. Ständers egir bebjertande; och sär harwid endast tillägga den önskan att Riksens Högloft. Ständer åtminstone räckes lämna den penuinge Lönkagande EmbekSoch Tienstemanna Co psen der tröstande hopp att, sä fort StatS-WerketS förbättrade tillstånd sadant medgifwer, en för dem efter dä warande behof och warnprifer lämpad Löne-förbätlring icke skall utcblifwa. SlatSUlfkottet syneS vck den lidcpniikt icke alt för åsläg» sen, dä genom en förbättrad förwaltning och Inkomst af KongSgardarne, samt genom efter hand skeende afgäng och besparingar tvid sa wäl Adelssohn, :-Regementet som de öfrige a Allmänna Indragnings-Slaten upförde, dertill öpna en ukwag och tillgäng samt jämwäl lämna rum för den billiga förhoppning att Penninge-lönerne skulle äfwen framdeles kunna i Spannemal beräknas. j)m Riksens Högloft. Ständer täckes bifalla den af Stars-Utskorret n« projecterade StatS-Reg« Hering fä torde wäl den rill sine grunder döra tjena till !2l4 Den 22 November. till efterrättelse till nästa Riksdag.
Jag är öfverlygad att löntagarne i allmänhet skulle finna sin räkning vid ett dylikt regleringssätt. Löneme skulle visserligen icke efter denna plan utgå qvartalsvis, utan endast halfårsvis, pä det sätt nemi. alt den ena hälften skulle förskottsvis af Kronan utgifvas i November månad del år för hvilket lönen är beräknad och den andra i April påföljande året. Nu utfaller icke någon del af lönen förrän påföljande äret, en del i Mars, en annan i April, allt efter förhållandet vid olika regementen, men i allmänhet får löntagaren, till följd af restantier, icke slutliqvid förrän fram i Maj månad. Mill förslag lyder vidare sålunda: ”Hvad af de lill militieslalen indelte räntegifvare ej kunnat i rällan tid utbekommas, skall af Kronans behållna uppbördsmedel fyllas, och detta fyllnadsbelopp derefter för Kronans räkning indrifvas. Den 1 April årligen skall från vederböcde landtränterier till vederbörale lönings-direktions disposition ställas ett belopp i kontant, motsvarande hela forsellönen för den myckenhet spanmål, hvilken för närvar:de är regementet eller corpsen i afrad eller kronotionde från länet anslagen. Såsom förskott på årets löner ställes af vederhör:de K. beflude, hvarje år d. 1 Nov., till vederbör:de lönings-direktions disposition uti landtränteriet ett belopp, motsvarande hälften af den summa hvilken af föreg:de års uppbörd blifvit uti ränleriel för regementets eller corpsens räkning deponerad. 6) Med alla till ecclesiastik-staterne anslagne indelta räntor och kronotionde skall förhållas på enahanda sätt som är stadgadt för militie-staten, äfvenså med forsellöns-ersättning och löningsförskolt, blott iakttagande att medlen ställas till vederbör:de consistorii disposition eller deponeras för dess räkning. c) Alla lill landsstats och öfrige civile tjenstemän anslagne indelta räntor och kronotionde skola jemväl i samma ordning, som de Kronan behållna, uppbäras.
Stånd sig icke efter de öfriga fogar; varde Constitutions-Utskottet genom val af RiksStåndens plena lill slutlig jemkning förstärkt till ett antal af 20 personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfäld omröstning, skiljaktigheterna förena, och del dymedelst fullständigt beredda utlåtande hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, sorn ofvan sagdl är.’*’ Härigenom bl ef alltså behandlingen hos Riks-Stånden alldeles enahanda så väl af Constitutions-Utskottets egna förslag som af Kongl. Maj:ts. Derigenom vunno visserligen Riksens Ständer att genom anmärkningar icke blott kunna framtvinga ändringar i båda slags förslagen, utan, enligt bokstafven, äfven en möjlighet att på detta indirecta sätt kunna redan vid första Riksdagen förkasta dem. Att båda ifrågavarande Grundlags §§ äro rakt stridande emot hvarandra, är ögonskenligt; och derföre hafva vid flera Riksdagar försök blifvit gjorde till deras sammanjemkning. Men hittills hafva alla dessa försök misslyckats, emedan de icke varit fullt enliga med den princip, hvarifrån vår Grudlags stiftare utgått. Och äfven det af Utskottet nu uppgjorda förslag är tili någon del behäftadt med samma fel. De väsendtligaste felen i nu gällande föreskrifter bestå deruti, att, enligt 56 §, ett förslag, det må hafva kommit från Constitutions-Utskottet eller Kongl. Majit, skulle af Riksens Ständer kunna medelst anmärkningar förvridas till helt annan syftning, än den ursprungliga: och att enligt 81 12 Constitutions-Uiskottets Memorial, N:o 33. § ett dylikt förslag', som Constitutions-Utskottet aflemnat eller, såsom kommet från Kongl. Maj:t, tillstyrkt, kunde tvärtemot alla Fyra Riks-Ståndens mening blifva hvilande till nästa Riksdag.
R:dr löneförhöjning för hvardera af de vid Krigs-Academien å Carlberg anställde fyra JLectorer; 2:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, Memorial, i anledning af Kongl. Majus den 13 dennes e. Vn. till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten remitterade Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Inqvarteringsbesväret; 3:o Herr Tharas, Wollrath , den 23 dennes f. m. på bordet lagda Motion , att Utskottens Cancellie-Betjening måtte vid hvarje månads utgång erhålla de dem tillagde arfvoden och tractamenten. Plrot, Utdrag dtn 5o Mars 182c). jji Stats, och Banco Utskotten i Kongl. Aiajits den 6 dennes aflatnä öch den 19 derpaföljde e. m. på bordet lagda Nåd iga Skrifvelse till Rikets Ständer, angå-' ende afskrifning af de från Banken öch Riksgälds-Contoiret till Hjelmare Canaloch Slussverksbyggnad lemnade iiheUhder&töd, Stats-' Bancooch Lag-Utskoiien i Kongl. Majlis den 6 dennes aflatnä och den 19 derpaföljde e. m. på bordet lagda Nå? diga Proposition till Rikets Ständer , ängaen» ce förändring och tillägg i ansvarighetslagarne för Rikets Ständers Fuilrnägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, samt Directeureme vid Låne-Contoireti i Götheborg och Malmö. Bevillning^- tjiskottei: Kohgl. Maj:ts den 6 denttes åflåtna och den 19 derpaföljde e. m. på bordet lagda Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, rörande Bevillnings-Stadgans tillämpning för i8j4 och påföljande 5r, i frågan otn Hetnmansvärdets nedsättning i vissa Län ; jemte Herr Rothliebs, Axet, i anledning deraf, denna dag afgifna yttrande. i32 Fröt.
Då Riksdag nu hålles å den egentliga Riksdags-orten, hvarest ej inträffat behof att från aflägsen ort inkalla någon Tjensteman till tjenstgöring vid Riksdagen, har fråga ej kunnat uppstå om Respenningar eller Inqvartering; Meri, hvad serskildt angår Bonde-Ståndets Sekreterare, sam af Kongl. Majtt tillsättes, lärer j£. K. M. i Nåder ej underlåta att, örn så nödigt pröfvas, tilldela honom för dessa kostnader ersättningMed bibehållande af de tillförene begagnade rubriker Arfvoden, beräknade efter Månad, för Sekreterarne, och Traktamenten, beräknade efter dag, för Kanslierne och Vakt-Ketjeningen, hafva Riksens Ständer fastställt denna vedergällning på följande sätt: Hos Ridderskapet och Adeln Arfvode i Månaden för Rid darehus-Sekreteraren - 300 Rid Traktamente om dagen för 3 900 Underdåniga Skrif v elseri äldste Kanslister eller Notarier, hvardera - 3 R:d 54 ski _ för 2 Ordinarie och 3 Extra Ordinarie Kanslister, hvardera - 3 _ för 3 Vaktmästare, hvardera 1 16 Hos Prest-Ståndet. Arfvode i Månaden för Sekreteraren 300 Traktamente om dagen för 1 Notarie 3 24 för 2 Ordinarie och 3 Extra Ordinarie Kanslister, hvardera 3 _ för 3 Vaktmästare, hvar: dera 1 16 Hos Borgare-Ståndet. Ärfvode i Månaden för Sekreteraren 300 Traktamente om dagen för 1 Notarie - 3 84 _ för 2 Ordinarie och 3 Ex.' tra Ordinarie Kanslister hvardera - 3 _ för 3 Vaktmästare hvardera 1 &6 Hos Bonde-Ståndet. Arfvode i Månaden för Sekreteraren 400 Traktamente om dagen för Vice Sekreteraren Lagmannen Underdåniga Skrifvelser. aoi Georgii och 2 Notarier hvardera " ~ ~ 4 R;d ___ för 4 Ordinarie och G Extra Ordinarie Kanslister hvardera g _ för 3 Vaktmästare hvardera i 16 sk.
Därinne rör sig längs smala svalar och trånga gator en befolkning af skuggor, ljudlöst och långsamt. Det är högväxta män i burgundiska dräkter, men när de gå, vaja icke fjädrarna mot baretterna, och, som burna af vinden, glida kvinnorna med hvita hufvudklädsdukar kring halfsjunkna ögonlock mot torgets ärenden och stadsskogens möten. Och dessa män och kvinnor tala som stumma med spörjande blickar och slutna läppar. Utan klang eller tyngd blir allt, som deras blodlösa fingrar vidröra, guldet i börsen, kryddpåsens silfverknäppe, nipperna på guldsmedens disk och tennstopen på krogens hyllor. Deras verktyg och redskap sorla icke. De spela på domnade instrument, och vid afsked lägga de hand i hand som grafkransbinderskor lilja mot lilja. Men öfver skugglifvet i det gröna töcknet ljuder entonig klockklang, klar och aflägsen, lik den föräldrar höra i skymningen, när de minnas ett dödt barns glasharmonika. Helt annorlunda förefaller det verkliga Brügge vid det första ögonkastet, då man från det gamla hemtrefliga Hôtel de Commerces gård en solig sommardag träder ut på en af hufvudgatorna. Stadens ålderdomlighet tränger sig icke på en med samma ögonblickligen till gångna sekel öfverflyttande stämning, som griper en i de gamla tyska riksstäderna. Än mindre verkar den som Hildesheim, detta praktfulla relikskrin från gamla dagar, Bernwards biskopsstad, där ännu medeltidens mystiska rosenstock spirar i katedralens skugga, solvärmd af dess böner och daggstänkt af dess psalmsång, och där torgets släktoch gillehus genast omkläda fantasien i en skrådräkt från 1400- talet och låter den i snibbskor gå bak ett helgonmåladt standar. För att vara en minnenas stad förefaller Brügge öfverraskande ljust. Husen lysa med sydländska solfärger och brokiga fönsterinramningar. Många fasader med nerfällda spånjalusier verka rent modern, kontinental boningsgata. Luften genljuder, det är sant, af evig klockringning, men dess hvar kvart återkommande melodi låter i begynnelsen mer enträgen och talför än andäktig.
R;dc och fråga är nu om ett apslag af endast t?,ooo, P»:dc, Jag kan i alla fall ej förena mig med Herr von Hartmansdorffs åsigt, att undantag bör gö* yas för Civile Embetsman ; ty ReseReglemen* tet är lika för alla och de MUitaije Embets JHem 3.1 September f. m. nonnen äro lika berättigade till ersättning, SQin de Civile Grefve löwenhjelm: Enligt hvad Gene ral Sparre anfört, beror hela hushållningen med ljus och ved på ett särskildt fastställdt Reglemente. Pet är möjligt, att vissa delar deraf äro för högt tilltagne; men om så förhåller sig är det dock icke skäl, att minska det erforderliga behofvet. Det synes mig således vara häst, att bifalla Utskottets förslag, likväl med underdånig hemställan till Kongl. Majtt att tillse om och i hvad mon hesparing kan äga rum. Herr Printzensköld, Carl." Ha Herr Grefvens och LandtMarskälkens sista proposition, innehållande bifall till StatsUtskottets Betänkande, rörande vedoch ljuspenningar, men afslag derå i hvad det angår respenningarne, blifvit med en ganska betydlig pluralitet af Ja besvarad, och detta Ridderskapéts och Auelns beslut sedermera af Herr Grefven och KändtMarskalken med klubbslag blifvit befästad; torde någon ytterligare öfverläggning i ämnet nu mera ej kunna lagligen äga rum. Herr Hjerta: Äfven mig har det förekommit , som vöre heslum redan fattadt; men då jag hort flera yttra den mening,-att de partiella anslagen borde upphöjas, till hvad man kunnat visa dem htifva sednast uppgått, begagnar jag tillfället fästa uppmärksamheten derpå, att detta just är rätta sättet att ^oupphörligen stegra Statsanslagen» belopp, och alt derin» Den i3 September f. m.i olägenhet skall fortfara, ända till dess vi, lik. sorn flera andra folk, få en bestämd Budset c - O Form.
Sillen rensas och lägges en timme I ättiksvatten (0 1. vatten, J 1. ättika), för att köttet skall bli hårdt, hvarefter sillen kokas med salt och peppar. När den afsvalnat, lägges den I ett fat och öfverhälles med kall ättika, hvari den får ligga jämte kryddorna minst 3 dagar. Den rensas försiktigt från skinn och ben, och hvarje fisk delas efter storleken i 3 — 4 ej för små delar. Till mayonnaisen tager man 3 hårdkokta och 3 råa äggulor, som rö- ras väl, tills de börja bli som skum, hvarefter man tillsätter så mycket af den finaste oleinolja, att det blir en tämligen tjock massa, som kryddas med salt, ättika och en sked fin senap, om man så önskar. Utan senap smakar mayonnaisen finare, med senap är den mera pikant. I karotten, hvari mayonnaisen serveras, lägges ett lager af den tillredda fisken, litet af mayonnaisen slås öfver, därpå åter ett lager af fisk, så om igen mayonnaisen o. s. v. Litet af mayonnaisen låter man bli kvar för att hälla den öfver strax före serveringen; mayonnaisen smakar nämligen bättre, om den tillredes på förmiddagen, när den skall serveras på aftonen, men den får aldrig tillredas dagen förut. Karotten prydes med hjärtbladen af ett salladhufvud, i midten, röda rädisor, persiljeoch selleriblad. TEL. 50 89 V I A. H A N. D E L, ALLTN. TÄFLINGENS UTGÅNG. SAMMET S S iDrot-tnii^ssart^ix [1395] HENRIK. G A H N S KONCENTRERADE AMYKOS SS, rekommenderar sitt välsorterade lager af endast äkta utländska VINER och SPIRITUÖSA. Särskildt framhålles: Finare CHAMP.-COGNAC fiån de förnämsta firmor, flere år här i lagret.
Före - IO2 Den i December. Föredrogs a nyo Allmänna Beswärsoch Oeconomi UtffottktS den 24 Nowember pä Bordet laqde Protocollsftltdrag af den 24 October, rörande ätMlige kill Utffolkkt remitterade Memorialer, angående Rikelö . Herr L^oräsnsrolpe, ^näers, hemstälde, om, dä as der i dag uplast? inför Konungen hällne Protocoll, Irrdderj^apek och Aoeln hade inhäiufat Konungens förklaring, akt ingcn utstrisning widare skulls komina i sräga, Urikotrers Förslag, att grans!'. Ningen as dett för Gottland föresiagne Landt Mikicen skulle ät en Comitö vfwerlamnas, icke kunde anses stridande emot denna Konungens Nådiga förklaring. Han trodde att hwad Konungen lofwar Bonde-Standet borde gälla äswe» för Gottland, och att således icke eller der. någon Conscriplion boede komma i sräga, sä wida ej Allmogen -sjelf, derom hos Konungen underdånig anmälan gör. Grefwe i öfverila jolm, O ari. Af samma skal fom Herr dGrclsnsroips anfort, att Gottland matte njuta samma skydd, som det öfriga as Riket, tror sag mig böra tillstyrka att hela denna sräga underställes Konungen. Del är astid bäst att Han afgör huru Riker skall sörswaras. Herr Grefwe» och Landt - Marskalken. Jag är öfwerlygad art La Konungen ät Bonde-Ständer gistvik sitt löfte. Han ej skall gifwa sig dementi, och finner derföre sä mycket mindre wädligt akt öswerläinna hela dcuna sak ar'Konungens godksinnande. Herr XIin §8 por, tzsrär. Allmogen va Gottland bör wara lika ffydvad sem Swerigeö öfrige Älllmoge. Hans Den i December.