Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer måtte för åndamålet i Nåder åskas ett reservationsanslag af 20,000 rdr rint, denna fråga måtte närmare Riksdagen tagas under Nådig pröfning; att beträffande Flottans Under-Officerskår, hvilken redan genom nuvarande stationsfördelning år skild uti 2:ne af hvarandra oberoende och hvar vid sitt vapen tjenstgörande afdelningar och således icke behöfver undergå någon vidare fördelning, fördenskull nu endast måtte i Nåder förklaras, att kårens vid Carlskrona station förlagda afdelning framgent skall tillhöra “Kongl. Flottan“ och den vid Stockholms station förlagda afdelningen “Kongl. Skärgårdsartilleriet14, men, då äfven Underofficerarnes antal visats vara större, ån behofvet kråfver, tillika, med bifall till den af mig föreslagna nedsåttningeu deri, i Nåder förordnas; att Under officerskår en vid „ Kongl. Flottan44 skall med bibehållande af nuvarande gradbenåmningar, utgöras af: 5 Flaggstyrmån, 16 Öfverstyrman, 24 Understyrmån, 6 Flaggkonstaplar, 20 Öfverkonstapel-, 35 Underkonstaplar, 6 Flaggskeppare, 20 Öfverskeppare och 35 Underskeppare, Suna 167 och för dem bestämmas de aflöningsoch inqvarteringsförmåner, som finnas upptagna på nårlagda underdåniga förslag till aflöningsstat, å hvilken äfven uppförts den Underofficerarne hittills bestådda spanmål in natura med tre tunnor garnisonsmål, eller deremot svarande kubikfot, för hvarje, helst spanmålens utbekommande ännu af dem anses såsom en särskild förmån; att Underofficerskåren vid Kongl. Skärgårdsartilleriet skall, med förändrade gradbenåmningar, bestå af: 5 Styckjunkare af lista klassen, 25 Styckjunkare af 2:dra „ och 30 Sergeanter, Suna 60 6 Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Brog.
Målets eller målens behandling, pröfning och afgörande bör derefter på lika satt, sorn för i iksc|agsärenden i allmänhet stadgadt är, fortgå, samt besluten sammanfattas uti ett tillägg lill riksd - beslutet, med samma gällande kraft, som om det n t g joi' t en del af detta.” ”Utskotts ledamöter, hvilka ijndep ofvannämnda mellantid i sin befattning fortfara, äfvensom före riksdagens åtskiljande till lika antal med utsk .ledamöterna utsedde suppleanter, alltefter sorn desse, i den ordning vid valen jemväl bör stadgas, uti befattningen inträda, njöte egenskapen af riksdagsmän j alla afseenden till godo, och, till dess riksdagens fortsättning börjar, arfvode af de till riksd.kostnaderna anslagna medel. Öfrige ledamöter af alla Stånd, hvilka vid riksdagens slut varit såsom sådane antecknade, apsps 73 Den i December f. m. deremot först hafva återinträdt uti riksdagsmnnna-bcfatlning, sedan de vid upprop å utsatta sainmanträdesdagen sig såsom tjllstädeskomne anmält, eller efter styrkt förfall sednare intagit sitt ruin, och i afseende på val, när ledamöter under liden nfgåU, i afseende på de sålunda valdes styrkande af sin rätt saint i allmänhet på hvad som erfordras till inträdes vinnande för tillkomne nya riksdagsmän gälle hvad för dylika under riksdag inträffande fall föreskrifvet är. Landtmarskalk, Talmän oell vice Talmän vid förra riksdagen inträde också uti deras befattning utan ny utnämning, der ej, för en eller flera af dem, dödsfall eller obestridligt binder mött, då annan eller andre sist å första sainmanträdesdagen utnämnes, också på lika sätt, som under oafbrutet fortfarande riksdag.” Gr. Mörner: Lika med Hr Dalman vill jag ej yttra mig om andras moliver, men jag går längre än Hr Dalman; jag hatar för min del att begagna ett sådant sätt, oell jag föraktar den, som ej har andra stridsvapen än sådana. Jag vet ej om på mig Hr Dalmans yttrande skulle äga någon tillämpning. Vill han göra en sådan tillämpning, så kan jag likväl alldeles icke godkänna den.
Län voro anlagde i ett och samma hus, Styrelsen af hvarje Läns Lazarett och Curhus måtte, till besparing i kostnaden, blifva gemensam, der icke locala hinder eller andra orsaker deremot förekomme, såsom i Stockholms, Östergöthlands, Södermanlands* Wermlands och Gefleborgs Län, dock att hvardera Inrättningens utgifter noga borde afskil jas, hvilket vunnes genom efterföljd af det formulair, som redan vore till efterrättelse för redovisningen meddeladt; och har E. K. M., efter att i ämnet hafva hört Sundhets-Collegium, som biträdt Serafimer-Ordens-Gillels underd. framställningar, uppå de af dessa Verk anförda grunder, och då botandet af andra sjukdomar, än den veneriska, jemväl vore angeläget, i Nador föreslagit Rikets Ständer följande beslut: a) att Curhusafgiften fortfarande måtte utgöras intill utgången af det år, då nästa Riksdag slutas, och inom hvarje Län af dess Comiterade bestämmas till det belopp, att erforderlig tillgång vinnes både för Lazarettet och Curhusens behof; samt b~) att styrelsen och förvaltningen af Lazaretten och Curhusen inom hvarje Län matte, på sätt och med de förbehåll Serafimer-Ordens-Giliet uppgifvit, blifva gemensam. Hvad E. K. M. sålunda i Nåder föreslagit hafva Rikets Ständer till öfverläggning förehaft, och tillika tagit kännedom af de från Läns-Styrelserna insända berättelser om revisionen af Curhusoch Lazaretts-räkenskaperne, äfvensom af hvad handlingarne i öfrigt innehålla; och ehuru Rikets Ständer anse
M. med en greflig krona öfver. » Särdeles smakfullt », gillade grefvinnan, » och så fint af h o n o m att märka allt linnet med ditt namn, ehuru j u utstyrseln till så stor del kommer från honom. Idun Stockholm. Prenumerationspris pr år: Idun ensam Iduns Modet., fjortondagsuppl. Iduns Modet., månadsuppl. Bamgarderoben Redaktör och B y r å: kr. » » » 5: 5: 3: 3: Klara södra kyrkog. 16, 1 tr. FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 8. Öppen kl. 10 — 5. A l l m. telef. Rikstelef. Redaklionssekr. : Sigrid •&gt; Lyssna till den granens susning, Vid hvars rot ditt bo är fästadt! Det utgifvare: var med denna maning till vårt svenska folk doktor Artur Hazelius började den verksamhet, som visat sig i så hög grad ägnad att väcka och nära en sann fosterlandskänsla och som beredt både hans lifsverk och honom själf ett kändt och hedradt namn såväl inom som långt utom Sveriges gränser. Dessa ord lät han nämligen rista öf* ver ingången till den Skandinavisk-etnografiska samling, hvilken han år 1873 öppnade i den s. k. Södra paviljongen vid Drottninggatan i Stockholm. I denna maning på- pekade han den förnämsta innebörden i sin stora lifsuppgift. När nu doktor Hazelius, efter 25 års oaflåtlig verksamhet, uppburen af en outtröttlig arbetsförmåga, en aldrig svikande energi och en alla hinder besegrande hänförelse, låter sina blickar hvila på det härliga träd, som vuxit upp ur det då sådda fröet, måste han känna, att på hans arbetstid kan till fullo tilllämpas ett annat af hans valspråk: » Ingen dag spårlös ». Den ståtliga nybyggnaden ute på Lejonslätten, som i en snar framtid skall vara redo att inom sina murar hysa en enastående skatt af minnen ur svenska folkets lif, och Skansen, denna af alla samhällsklasser med varmaste intresse omfattade anläggning, stå där som ojäfaktiga intyg på alla de segrar doktor Hazelius under ett fjärdedels sekel vunnit mot okunnighet, likgiltighet och dådlöshet.
På dessa, i de underdåniga besvären vidare utvicklade grunder har jag fullföljt min i målet förda talan samt emot tillf. Domhafvanden yrkat det ansvar, som i Nåder kunde skäligt pröfvas, med deraf följande skyldighet till återbäring af den obehörigen uppburna hetal"'"gen för reseoch traktamentskostnad samt till gäldande af den kostnadsersättning, hvartill Klaganden, i följd af derom hos Hofrätten gjordt påstående, kunde finnas berättigad. Och alvaktar jag härå nådigt Utslag. Sedan en till Kgens Bfhde i Södermanlands län af Fabriksidkaren Carl Lambert Björk ingifven ansökan om förändring i sättet för stadsutskyldernes fördelning inom Eskilstuna stad, den 6 Maj 1850 blifvit nämnde stads Magistrat delgifven för vederbörandes hörande och förklarings afgifvande, och anmälan hos mig några månader senare skett derom, att undertiden icke något blifvit af Magistraten vid ärendet åtgjordt; hade Borgmästaren i Eskilstuna Herr S. A. Hallström i den förklaring öfver berörde anmälan, han å Magistratens vägnar till mig den 17 Februari påföljande år afgaf, bland annat omförmält, det Magistraten ansett sig jäfvig att handlägga och afgöra denna fråga, hvilken en gång blifvit vid allmänt sammanträde med stadens Borgerskap och Gårdsägare till behandling företagen, samt att Magistraten dåmera utverkat förordnande för ojäfvig Ordförande att saken med tillkallade ojäfviga Ledamöter behandla; men någon upplysning angående tiden, då frågan första gången förehades, eller då Magistratens anmälan om dess jäfvighet till kongl. Hofrätten afgick, meddelades icke; Och som det likväl varit Borgmästarens skyldighet att ofördröjligen efter remissens erhållande från Kgens Bfhde ärendet i Magistraten föredraga samt, i händelse af jäf, antingen derom meddela Sökanden Björk Magistratens beslut eller ock föranstalta, att anmälan om jäfvet, på sätt sedermera skett, till kongl. Hofrätten genast afgått; så fann jag det obehöriga dröjsmål, hvilket inträflat genom underlåtande häraf ifrån
Anckarsvärd, samt Frihme Sprengtporten och Tersmeden, som funno en stor synd vara emot grundlagen begången, då Hr von Hartmansdorff för några dagar sedan framställde ett dylikt förslag, nu deremot finna det vara ganska riktigt, när de sjelfve framställa detsamma. Skilnaden mellan mitt och desse herrars förslag besticker sig uti ingenting annat, än att mitt omfattade 3;ne slags mål och deras blott ett ärende. Jag kan vid sådant förhållande ej underlåta att påminna dem om visan i Kronofogdarne: ”JM är jag dricker, är det rät t.” Frih. Cederström: Det exempel, som Hr Frih. o. Landtm, behagat anföra i afseende å andra måls föredragning under det att tulltaxan var före, bevisar ingenting annat än ett förbiseende af grundlagen, ty denna lag föreskrifver att målen skola föredragas i den ordning de inkomma, såvida ej Stånden annorlunda besluta, men dermed kan ej menas, att ett mål under föredragningen kan afbrytas för alt något annat skall företagas. Jag hemställer, om ej oordning häraf skall blifva en följd, om man någonsin kan vara säker när ett mål skall förekomma, och om ej surpriser ofta skola uppslå om, sedan Ståndet t. ex. beslutat, som nu är händelsen, alt efter en votering åtskiljas, man skall kunna väcka fråga om och kunna besluta om afbrytanda af fortsättningen i ärendets föredragning och företaga andra mål af de på föredragningslistan varande, och detta allt stdan Husets fleste ledamöter aflägsnat sig. Det går tj an att så förfara, och jag har begärt votering för att utröna om Ståndet vill tillstädja olagligheter. Frih. Boye: Ehuru fåfängt det än matvara, tager jag mig dock friheten alt ^hemställa till Frih. Cede!ström, om Lan ej skulle behaga afstå ifrån sin begäran om voteiing, ty troligen får Lan ej mer än sin egen löst med sig. Frih. Sprengtporten: Då jag tager för gifvet att D c ii in Mars f. m. 387 Frih. Cederström icke efterkommer Frill.
A hvar femte lagtima Riksdag bestämmes, huru Rikets Städer och större Köpingar, på grund af folkmängd, uppskattningsvärde af fast egendom, samt directa skattebidrag till Statsverket, må indelas till valdistricter, samt huru många af de för landsbygden här ofvan nämnda Riksdagsmän hvarje Läns landsbygd > efter sin folkmängd, må till Första Kammaren utse. För Riksdagsmanna-val må annan Stad, än Stockholm, icke delas i serskilda valdistricter, ändå att den eger välja mer än en Riksdagsman. Svara sådan Stads folkmängd, fastighetsvärde och directa skattebidrag icke jemn t emot ett helt tal Riksdagsmän, bes/ute då Riksförsamlingen, huru en eller flere Städer, eller Städer och Köpingar må med den Staden till ett valdistrict förenas. För Stockholm bestämme Riksförsamlingen endast Riksdagsmännens antal. Stadens Pröfnings-Comité bör, året efter det, då lagtima Riksdag öppnad blifvit, enligt de grunder, på hvilka samtliga Städernas indelning till valdistricter beror, bestämma Stadens indelning i valdistricter. Hvarje Läns Pröfnings-Comite bör, å tid, som för Stockholm sagd är, med hufvudsakligt afseende på folkmängden, bestämma indelningen af Länets landsbygd i valdistricter. Riksdagsbeslut om ändring i det för de serskilda Länen eller Stockholms Stad fasts ällda antal af Riksdagsmän bär vara kun gjordt en månad före Pröfnings-Comiteernas sammanträde. Pi öfningsComit e'er försvinna, ege Riksförsamlingen bestämma, hvilken Länsvis bildad myndighet nili de ät nämnde Comitéi denna lag, uppdragna pligter öfvertaga. f). Hvarje val dist rict väljer en Riksdagsman. Med undantag af Stockholm, skall dock Stad, hvilken ensam eger välja pä mer än en Riksdagsman, äfvensom district, hvilket innehåller sådan Stad, genom ett val välja så mångå Riksdagsmän, som Staden eller distr idet eger att till Första Kammaren utse. § io. Riksdagsmannaval skall ske: 1:0 i senare hälften af Augusti månad det år, då lagtima Riksdag hållas skall.
Majrls befallningshafvande inlemnade förteckning på alla derstädes befintliga stämplade käril och redskap, skola jemte denna förordning i bränneriet ständigt finnas anslagna på sådant ställe och sält, alt innehållet väl kan ses och läsas. § 27. I bränneriet skall alltid finnas en fullständig journal, i enlighet med bilagde formulär, sorn, med utsättande af mäskekarels nummer, dalum och dag i veckan, upptager hvarje gjord inmäskning och de ämnen, som dertill 12 Hör till Bevilln.-, Lagsamt Allm. Bese. och Ekon.-Utskotlens Betänkande, N:o t. begagnats. Kolumner inrättas sä väl för averkningen, flen det likväl beror på bränneriegaren att införa eller ej, sorn ock för anteckningen af den eller dem, som behörigen visitera bränneriet. § 28. Moni. t. Minst en vecka före ingången af den till bränvinsbränning tillåtna månad, då fabriksidkaren vill företaga bränvinstillverkning, skall han i treduhbla exemplar å tryckta blanketter, i enlighet med bilagde formulär N:o i, till krono-uppbördsmannen i orten afgifva fullständig anmälan för en kalendermånad i sender af det antal kar, som han ämnar hvarje söcknedag under månaden låta inmäska. Denna anmälan skall utvisa numret eller numren å det eller de kar, som skola dagligen inmäskas, och alltid lika många för hvarje söcknedag. Vid samma tillfälle, som denna anmälan göres och med anteckning å densamma, inhetalar fabriksidkaren till uppbördsmannen förskottsvis afgiften för de anmälda inmäskningarne. Yill fabriksidkare göra sådan anmälan för flere månader på en gång, vare det honom obetaget, då den åtföljes af belöpande afgift. Main. 4* Ett exemplar af denna anmälan återlemna!' krono-upbördsmannen till fabriksidkaren, försedt med qvitto å den erlagde afgiften; det andra exemplaret öfversänder han till Kongl. Majrts befallningshafvande och det tredje förvarar han sjelf. Mom. 5.
Dä blefwe kyrkan stående milt i byn, hälst de fattiga draga i wista afseenden största tyngden af beskattningen, och kunna omöjligen med liknöjdhet betrakta den triste alsieöt, forn bade Bewillningen och alla andra oräkneliga beskattningar kommer atr framdeles medföra. Utom Högloft. Ridderskapets samt Adelns, jemte refpective medständens nu kraftigaste emot mitzöruken af PensionS-utdelande, widtagna anstalter, skulle wisterligen den fattigare och mindre uplysta Clasten af medborgare läkt kunna misttaga sig om rätta förståndet af de Orden; Den. mycket har, honom Dall gifwrt warda, och den intet har/ honom Dall frantagit wardaHwar och en lefwer af sin tro, och lira sä gör sag, och anhäller jag ödmjukeligen wiv detta tillfälle fä Apa desta krones hemlig he - Den 23 Zcbruarri. 9ZZ heter för Ridderffapei ockAdeln rörande pensioners krymvningsmäner; sa lydande att: 1:0 Tror jag, akt om jag har stora egendo-. mar, och ända will upbara af Skaken pension, är efterdöme! lägiänkt, jag förlorar aktning, denne man upstige derföre och afsäge fia siri pension. Betackas högiidligen, och allt folk sage Amen. 2:0 Tror jag akt jag omöjligen kan hasina arne Löner och Ämbete; hwartill allt folk sage Amen. Z-o Tror jag akt det moro lika dåligt wela hafna och behålla flere pensioner i denna wär usta nöd; och sage härtill allt folk Amen. 4:0 Torde wi kunna wara nöjda med antingen ett Riks Räds pension som fordom dä de gingo ur tjenste» besteg sig till 666 R:d. 52 si. för de högre Herrar eller också kunde den måttligt ökas i afseende pä förändrade priser och tider; men mälteligr; och alt folket sage säkerligen Amen. 5:0
Utom del att dödsstraffet ytterligare för vissa brott afskaffats, alla qvalifikationer af samma straff borttagits och skamstraffen minskats, har, i enlighet med Rikets Ständers vid 1840—1841 årens riksmöte fattade beslut, en betydlig inskränkring skett af de fall, då spö- och risstraffen må äga 6 Lag-Ulskollels Betänkande, N:o o!!. rum; och det bör ej förgätas, hurusom desse Ständer, med antagande attén strafflag, för att vara ändamålsenlig, bör innehålla sådana straffbestämmelser, som äro lämpade efter den bildningsgrad, hvarpå samhället sig befinner, samt, jemte det de afskräcka från brott, lemna den felande tillfälle till förbättring och återförsoning med samhället, i afseende på nyssberörde straff yttrade: »Betraktar man dessa straffs nesliga beskaffenhet och offentligheten af deras verkställande, så finner man från dem oskiljaktiga en grymhet och ett nedsättande af menniskovärdet, som äro i hög grad stridande mot närvarande tids bildning i seder och tänkesätt, samt måste hos den straffade verka en till fortsättning på brottets bana eggande förhärdelse och göra hans försoning med samhället nästan omöjlig.» Genom de förändringar, som således i brottmålslagstiftningen skett, har emellertid all harmoni deruti försvunnit. Ytterlig stränghet och ytterlig mildhet utmärka densamma i närvarande ögonblick; och följden har onekligen varit en rättvis klagan öfver förslappning i denna del af lagstiftningen. Att likväl afhjelpa dessa olägenheter medelst att åt kroppsoch skamstraffen återgifva deras förra utsträckning, torde vid betraktande af de omständigheter, som föranledt deras inskränkning ej kunna komma i fråga; och vid sådant förhållande lärer någon annan utväg för ändamålets vinnande icke heller finnas, än frihetsstraffets utsträcktare tillämpning. Då all öfverträdelse af lag är en kränkning af en annans rätt och med detsamma ett missbruk af den brottsliges frihet, så synes den naturliga följden af ett sådant missbruk vara, att den brottsliges frihet bör, i mån af missbruket, inskränkas. Att emellertid detta straff, sådant det hittills blifvit verkstäldt, ej uppfyllt sitt ändamål, torde vara nogsamt bekant. De straffades moraliska försämring och brottens stigande antal, hafva varit dess bedröfliga frukter.
Då nu Utsk. föreslagit det stående infanteriet till 20,000 man och cavalleriet till 4>°00 n samt 5 classers beväring torde få uppskattas, enligt StatsUtsk:s egen beräkning, till omkring 80,000 , uppkommer en summa af io4,ooo man, hvaraf cavalleriet blott utgör ^:del. 1 Norrige, der landets naturliga beskaffenhet vida mindre fordrar eller medgifver begagnadet af rytteri, än hos oss, utgör detta vapen dock T'g:del af hela armeen, landt värnet inberäknade (Ett obetydligt fel ligger visserligen i denna beräkning, emedan jag icke kunnat upptaga den till sitt belopp för mig okända K jö bstoe d s-be v ä p n i 11 g e n, men jag tror mig någorlunda hafva corrigerat detsamma, derigenom att jag antagit förhållandet till T'¥:del, hvilket, utan afseende på nämnde Kjöbstaeds-beväpning, vore något för lågt). Det Svenska cavalJeriets effectiva styrka, utom befäl, spel och indragna nummer, utgör för det närvar, omkring 4)I0° nlan j och j3g tror icke, att någon militär skall anse detta antal, i förhållande till den öfriga armeen och landets beskaffenhet, för stort; tvertom skulle jag, i anseende till svårigheten att vid inträffande krig bilda ett dugligt rytteri, anse det för en lycka, om tillgångarne inedgåfve att äfven under fredstid hålla vårt cavallen vid den styrka, detsamma enligt organisations-planen borde äga. Dessutom bör härvid anmärkas, att om, enligt StatsUtskts förslag, Smålands Husar-reg:te skulle afsitta, intet nytt cavallen hildas, men väl antalet af hästar vid Lifgardet till häst och Kronprinsens Husar-reg:te nedsättas, hvarigenom dessa reg:tens tjenstbarhet såsom cavallen äfven minskades; kommer i sjelfva verket cavalleriels styrka icke alt uppgå till det angifna beloppet af 4000 man.
I Länen innestående undsättningsraedel efter 1826 års missväxt 20,896: 2. 1. 20,476: 39. 7. Balans till påföljande året'. Credit. Balans från föregående året: Öfverlevereringar . 66o:3i.ir. 66o:3x.ir. Utgift: Balans till påföljande året: I Länen utestående fordringar 20,476:39. 7. 20,201:11.10. Af de den 1 Maj 1840 ännu resterande 20,201: xr. 10. utestodo i Skaraborgs Län : 851: 3. 6. Kongl. Postverket. Räkenskaperne äro granskade uti Kongl. Kammar-Rätten för begge åren med anmärkningar: — 48 — IScbft. åaår Balans frän föregående året: — Ersättning af Kongl. Balans till påföljande året: Balans från föregående året: Förlust på Paketpost-Inrättningen emellan Stockholm öfver Ystad till Helsingborg 2,619: 19. iO. 2,732: 21. 5. Understöd för Bolaget för Balans till påföljande året: 9 Sedan — 49 — Sedan tre auktioner, till försäljning af det förPostverket icke mera användbara Ångfartyget Conslitutionen, blifvit hållna, har Kongl. Maj:t, under den i-7 April 1838, i .Nåder tillåtit, att det vid sista auktionen gjorda högsta anbudet, 5,700 Rdr Banco, för Fartyget med inventarier finge antagas. Enligt upprättade kalkyler för Utrikes brefvexlingen öfver Ystad, har Kongl. Postverkets behållning derå utgjort: för år 1833 B:co Rdr 17,076:41. 7. „ ,1839 •_ » ii,63o:35. 8. hvarvid likväl icke tagits i beräkning räntan å kostnadssumman för Ångfartygens anskaffning, ej heller deras nötning och deraf följande minskning i värde.
Hofcancelleren att i öfverensstämmelse med hvad denna lag stadgar, den brottslige genast pliktfälla, denne likväl obetagit att, (där han så nödigt pröfvar) där han sig så befogad finner hos K :n (besvär deröfver) i Dess Justities revisions expedition underd. besvär anföra i Stockholm innom 15 :de dagen och i landsorterne innom en månad, sedan han utaf HofCancellerens (besl) Utslag bevislig del undfått. För-* årtalet, eller om han ett hos ho) en hos honom 1 tryckt (dagblad eller periodisk) 2 skrift till HofCanzleren eller dess ombud3 inom utsatt tid icke aflemnar. (Härom undersöke Hof Canzleren och aflemne sedan sin berättelse derom genast till JustitieCanzlern.) För öfrigt äro ordningsmål ej andra än sådana oeconomiska, som enl. något framdeles till görande Boktryckerioch Bokhandels Reglemente till HofCanzlerns pröfning kunna höra och till rubbning af något stadgande i denna lag icke leda. 5. morn.5 Så (framt) snart någon förbrytelse emot denna lag6 blifvit af HofCanzleren hos Justitie Canzlern anmäld, åligge (honom) den sidstnämnde7 att ofördröjeligen låta förbrytelsen genom tillförordnad actor, vid behörig Domstol åklaga; Och bör han dessutom för egen del, genom vederbörande ombud öfver Tryckfrihetens lagliga bruk tillbörlig upsigt hafva. Vare likaledes Justitia Ombudsmannen pligtig, att i afseende på förbrytelser emot denna lag lemna sin Embetes åtgärd enl. de i Instructionen rörande Hans befattning med andra mål, föreskrifna grunder. Enskildt förolämpande 1 Orden ett hos ho, som ingått i den med v. Hartmansdorffs stil skrivna texten ha överstrukits; ovanför i texten ha med Mörners stil skrivits en hos ho. 2 Orden dagblad eller periodisk, sorn ingått i Hartmansdorffs text, ha överkorsats. 3 Orden eller dess ombud ha med Mörners stil tillskrivits ovan texten. 4 Marginalanteckning av Mörners hand. Ordet