Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Ja så, – sade damen, som rådde om hufvudet med hatten, – ä’ vi framme vid Skillingaryd nu kära Erik, öppna vagnsdörren, så skall jag väcka prostinnan , hm, jag lurade till lite jag med, det ä’ visst åska i luften. Den som med mycket sömnig röst gjorde den der slutsatsen i anledning af sin egen och prostinnans sömn, var ett fruntimmer om fyrtio år, stor och stark, med stora svarta ögonbryn och en så respektabel mustach vid hvardera sidan af sin breda mun, att en liten nybakad löjtnant skulle ansett sig öfverlycklig att ega dem; men oaktadt detta martialiska utseende låg det något så godmodigt och beskedligt öfver hela hennes stora ansigte, att man alldeles icke fann det obehagligt. – Vi ä’ framme vid gästgifvaregården nu! – fortfor hon, i det hon så varligt som möjligt och med en viss respekt ruskade på en annan dam, som satt midt emot, försjunken i den djupaste och lugnaste sömn, som någonsin hugnat en gammal fru i en vagn. Det är kanske icke grannlaga att just nu taga prostinnan i skärskådande, ty hon syns icke riktigt till sin fördel der hon ligger halft nedsjunken mot den gamla suffletten, den svarta sidenhatten skjuten på ena örat, näsan plattryckt, munnen något snedvriden och öfver hela ansigtet ett högst besynnerligt och löjligt uttryck, förmodligen förorsakadt af hennes obeqväma ställning; men nu vaknar hon upp, sätter hatten rätt, rangerar sin vanställda fysiognomi med någon svårighet i sin vanliga ordning snyter sig och är nu fullkomligt presentabel; och man måste nu erkänna, att hon är en ganska hygglig gumma om femtio år, med tydliga spår af försvunnen skönhet, till och med en intagande mildhet utbredd öfver sitt lifliga ansigte. – Kors bevara mig, så det regnar, – sade prostinnan helt lugnt, i det hon makligt klef ned på fotsteget.
Beträffande således Irågan huruvida meranämnde Kongl. Bref den 1 Mars 1820, den 24 Januari 1835 sami 6 Oktober 1820 innehålla sådana föreskrifter, som inskränka denna allmogens i Skåne, Blekinge, Halland och Bohus län medgifna rätlighet lill samråds-val, ulan alt förslag dervid behöfver vara upprailadt: så synes af ordalydelsen i de två förstnämnde Nådiga Brelvrn, hvilka tillkommit i följd af enskilda tvistemål, all de afse sådana klockare-val, dervid kyrkoherde och församling icke kunnat om en och samma person sig lorena; hvadan, och då Kongl. Brefvet den 6 Oktober 1820 endast innefattar heslämmeiser, dels derom all. der förslag skall upprättas, presimän må derå uppföras, dels angående de så kallade klockare-pieslerncs rättighet alt för sig hafva suhsliluter . Utskottet anser all dessa Kongl. Biel icke böra ega ringaste inflytande vid tillämpningen af 78 § i 1734 års Kongl, resolution, hvilken, enär den icke heller annorledes b ilvil i grundlagsenlig ordning uppl äfd eller föiändrad, sålunda fortfarande har gallande kraft; och finner väl Utskottet vid sådana förhållanden, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t tili Dess svar på Rikets Ständers vid 1850—1851 arens Riksdag i ämnet gj ida underdåniga hemställan i Nåder yttrat, alt de rättigheter, som i afseende ä val lill klockare särskildt tillkomma allmogen uli ifrågavarande prov inser, aro genom gällande löi fällningar lil räcklig! bestämda; men då. sedan dess, tiel visat sig, all de åsigter, sorn legal lill grund för Götheborgs Konsislorii år 1835 utfärdade cirkulär om ovilkorlig! upprättande af förslag, och hvilka åsigter slå i uppenbar stud med allmogens rättigheter samt icke kunna anses motiverade af 1835 års i cirkuläret åberopade Kongl. Bref, vunnit och, efter all sannolikhet, fortfarande komma 8 Lagsami Allm. Besvärsoch Ekon.-Bish.
Ja, blandade med Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Hr Cederschiöld begärde votering. Uplästes till justering och godkändes en så lydande votersispropos. : Den som anser att E. o. Ad., till följd af sitt beslut öfver 2idra punkten af StatsUtskis Utlåt. Nio 62, och då E. o. Ad. redan yttrat sig angide sträckningen af de banor, för hvilka anslag nu blifvit beviljade, bör lägga lista, 2:dra, Bidje, 5:te och 6:te momme af 3:dje punkten till handlingarne, löstalja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varda förenämnde momir af E o. Ad. afslagne. Yid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sorn följer: Ja — 5 6. Nej — 53, Hr Cederschiöld: Jag begagnar tillfället att nedlägga min reservation emot det nu fattade beslutet. Jag antager likväl, att voteringens utgång till en stor del varit föranledd af Hr Bildts förklarande, att StatsUtsk. plägar anse en frågas läggande till handlingarne vara liktydigt med dess afslående, och jag får med anledn. Den 12 Jani e. m. 221 häraf anhålla, att Hr Bildt måtte inom StatsUtsk. meddela denna uplysning åt TJtsk:s öfriga medlemmar, då frågan inom Utsk. till vidare behandling förekommer. Hr Bildt: Jag måste helt oell hållet bestrida Hr Cederschiölds tolkning af mitt förra yttrande. Jag har sagt, att StatsUtsk. brukat anse en frågas läggande till handlingarne vara detsamma, som att frågan ansetts böra förfalla; men jag har alldeles icke sagt, att den förstnämnda åtgärden ansetts liktydig med ett afslag. Skillnaden emellan läggande till handlingarne och afslag är den, att ett afslag är en dom efter föregången pröfning, då deremot ett läggande till handlingarne innebär, att en fråga ansetts böra förfalla utan pröfning. Då härefter
Lastpenningar till Kongl. Maj:t och Kronan utgöras till lika belopp af Svenska, som af främmande fartyg, med 40 öre för hvarje läst, beräknad efter Svenskt mälarebref, samt betalas hvarje gäng både vid inkommande och utgående; dock, om ett fartyg, under loppet af ett kalenderår, gör flera resor mellan Sverige och utrikes ort, erläggas dessa umgälder för utgåendet allenast första resan och vid förnyadt inkommande endast när fartyget innehar last samt större eller mindre del deraf lossar; och må i detta hänseende jemväl såsom barlastade anses: Fartyg af 8 lästers drägtighet och derunder, som innehafver gods, icke uppgående till mer än hälften af dess dräglighet; Fartyg af öfver 8 till och med 50 lästers dräglighet, som innehafver gods icke öfver 4 läster; fartyg af öfver 50 till oell med 100 lästers drägtighet, som innehafver gods icke öfver 6 läster; samt lärtyg af öfver 100 lästers drägtighet, som innehafver gods icke öfver 8 läster; hvaremot, då fartyg innehafver gods till större lästetal i förhål lande till drägtigbeten, än hvad sålunda nu bestämdt är, detsamma bör anses såsom lasladt samt hel afgift erlägga. § 5. Å inkommande varor, som, enligt Taxan, förtullas med vissa procent af värdet, bör godsegaren uppgifva inköpspriset med tillägg af assurans, frakt och annan derå Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 121. 331 använd kostnad, intilldess de till lossningsorten anländl. Godsegarens uppgift skall, så vidt ske kan, styrkas af faktura oell konnossement. Företes icke dessa handlingar, vare Tullkammaren pligtig, likasom den i allt fall är berättigad, att genom tillkallade tvänne sakkunnige personer låta besigtiga varan oell å angifningsinlagan anteckna antingen deras godkännande af det uppgifna värdet eller den tillökning deri, som de anse skäligen böra göras.
och såsom sådan ställes under förmynderskap, samt d Corrections» eller Dårhus, om tillgång till plats der finnes, tili f örbättring insättas ; 4:o att, om den på dryckenskap begifne icke, på Själasörjarens kallelse, sjelfmant sig infinner till cle 4 f örsta varningsgradernes undergående, Länsmannen då skall stämma honom till Häradsrätten, som dömer honom skyldig till varningen; hörandes Länsmannen, om så fordras, honom till varningens erhållande inställa j 5:0 att, om den af starka drycker Öfverlastade bryter friden, allmän Lag skall a honom tillämpas, och varningar ändå ega rum; 8 LagUtskattels Betänkande N’.o 95; 6:0 att, i fall detta förslag, hvilket kunde antagas i Rikets mindre städer, sd väl som på landet, ej Junnes lämpligt för de större, i hvilka Policemagt, skiljd från Domare magten, är inrättad, och hvarest förhållandet emellan lärare och åhörare upphör t att vara patriarkaliskt, vanliga policeanstalter emot fylleri må fortfara, i brist pä något bättre; samt andeligen 7:0 att heder sbelöningar, biblar eller annat dylikt, böra, såsom uppmuntringar, utdelas till de ynglingar, som, vid 30 eller 5 o års ålder, enligt f örsamlingens erkännande d stämma, aldrig smakat bränvin. 4:0 Herr frosten Broome har yrkatl att Förordningen emot fylleri och dryckenskap måtte, i ändamål att hämma denna last, öfverses och, i afseende pä angifvelseoch bevisningssättet, rättas , samt de deri stadgade ansvarsbestämmelser skärpas.
Visserligen har jag icke förbisett åtskilliga af de fördelar, Utsk:t framställt, nemi. ett innerligare samband mellan de båda statsmakterna och ett lifligare intresse för sjelfva saken hos folket; men det, har icke för min öfvertygelse blifvit klart, icke ens troligt, att, om äfven detta förslag om årliga riksdagar antages, följden deraf skulle blifva sådan Utskit föreställt sig. Med de former för vår representation, vi för närv:de hafva, och arbetssättet inom densamma, anser jag det rent af omöjligt att på fyra månader af sluta riksdagen. Efter den grundlag, som nu är gällande, är normallängden för Riksdagarne bestämd till 4 månader; men icke desto mindre har sedan 1809 ingen enda Riksdag räckt mindre än 9, och understundom 17 å 18 månader. För min del kan jag icke (inna skäl vara anförda, som kunna öfvertyga derom att det peremptoriska lagbudet om riksdags afslutande efter 4 månader, skall i verkligheten kunna bringas till stånd, så vida man ej vill resa från den ena riksdagen efter den andra med halfgjordt arbete. Utan allt tvifvel har tvånget att inom en viss tid afsluta ett arbete särdeles godt inflytande på arbetssättet, och detta har visat sig, bland annat, hvad Statsrevisionerna beträffar, ty ingen som deltagit deri, kan bestrida att, om icke viss tid vore förelagd för deras afslutande, de mycket väl skulle kunna räcka 6 ä 7 månader, i stället för att de nu gå på två. Men förhållandet med riksdagarne är helt annorlunda, och då deras afslutande på 4 månader synes mig vara, snart sagdt, en omöjlighet, utgör denna omständighet det hufvudsakliga skäl, hvarföre jag icke kan tillstyrka bifall till Utsk:s Betänk:de. Det finues äfven ett annat skäl mot förslagets antagande, nemi. att i folkets tanke hafva vi alldeles nog af dessa 3-åriga riksdagar, och att det icke är skäl att införa årliga sådane. Detta anser jag att representationen icke bör förbise, ty det är dess skyldighet att, innan den fattar beslut om årliga riksdagar, söka åstadkomma en förkortning af våra 3-åriga riksdagar, om icke till 4 månader, åtminstone till en kortare tid än nu eger rum.
Denna procedure synes mig ingalunda så krånglig som man vill låta påskina, och då jag ganska väl vet, att en stor del af de klagomål, som blifvit hos Kammar-Rätten anförda öfver för hög beskatt ning i detta afseende, hafva sin grund i den olikhet och ojemnhet, som upkommer genom dess bestämmande å ena sidan för gästgifverierna genom taxeringskomitén och å den andra för krogarne genom sken-auktioner, utgör detta för mig ett ytterligare skäl att biträda Gr. Lagerbjelkes framställning, hvarigenom säkerl. skulle vinnas större enhet och rättvisa. Hr Printzensköld: Jag har, till följe af det embete jag bekläder, varit i tillfälle att taga kännedom af de besvär, om hvilka Frih. Skjöldebrand nyss nämnt, och om äfven en eller annan klagan grundar sig derpå, att den klagande ansett sig för högt beskattad i jemförelse med andra, så härflyta dock besvären mestadels deraf, att pröfningskomitén höjt skatten utöfver det belopp, sockennämnden och taxeringsmännen bestämt. Det har för KammarRätten varit omöjligt att bedöma det mer eller mindre rigtiga i detta förfarande, emedan intet annat skäl dertill finnes Den 1 Augusti f. m. 11 i prot. intaget än helt enkelt, att pröfn.komilén ansåg krogen kunna afsätta så eller så mycket bränvin. Hvad jag minst af allt älskar, är godtycke. Pröfn.komitéerna hafva redan en obegränsad makt, och de behöfva blott säga sitt »sic volo, sic jubeo», hvarmed man mäste låta sig nöja, såvida man icke kan fullständigt ådagalägga det oriktiga i deras förfarande. Att ytterligare utvidga denna diktatoriska makt anser jag ingalunda lämpligt, utan tvärtom tror jag man kommer till det bästa och rättvisaste resultatet genom att tillåta fri täflan och konkurrens. Icke heller bör man hafva till hemligt syfte att. aldeles utrota all bränvinsförsäljning å landet, emedan det vore orätt att förmena den stora allmänheten en njutning, så länge den ej öfverskrider tillbörlighetens gränser.
Regeringsformen, gjord enahanda anmärkning mot det af Kongl. Maj:t år 1822 meddeldte alslag å HofSekreteraren Åbergssons anhållan om tillstånd lill Theateranläggning i Stockholm. Det lydde ordagrant sålunda: ”Då den citerade 6o <$\ Regeringsformen synes destomindre tillämplig , sorn Kongl. The aterinrättningarna i Stockholm, långt för detta tillkomne , aldrig medfört för Kongl. Majit och Kronan någon uteslutande vinning, utan tvertom betydliga kostnader, och då derjemte beviljandet af ett nytt TheaterTrivilegium, nu liksom alltid förut, beroende på Kongl. Majits nådiga välbehag, skulle troligen vid en ökad konkurrens hafva beredt den enskilde Entreprenörens undergång och de redan befintlige, mot Huf vudstadens folkmängd svarande Theatrarnes skada, kan den uppgifne anmärknings anledningen ej gillas.” 3:o Att Rikets Ständer vid 1829 års Riksdag afslagit en af Friherre Fredric Boije då gjord motion om framförande i önskningsväg af den underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, att anläggandet af enskild Theater i Stockholm icke måtte möta något hinder; äfvensom en dylik motion vid 1835 års Riksdag, gjord af aflidne Grefve Otto Cronhjelm och Hr Rosenqvist af Åkershult, icke blifvit af Rikets Ständer bifallen. Detta lärer få bevisa, att Rikets Ständer sjelfve ansett afslag å dylike ansökningar icke vara stridande mot Regeringsformen eller Rikets sannskyldiga nytta, och att Kongl. Maj:t egde rätt att ett sådant afslag meddela samt äfven rätteligen det meddelat vid de förhållanden med den Kongl. Theatern, som då egt rum, och hvilka sedan fortforo; och 4:o Att i öfrigt någon anmärkning af KonslilutionsUlskolten vid 1829 och 1835 årens Riksdagar icke blifvit gjord vid de åren 182.8 och 1832 af Kongl. Majit meddeldte afslag å Kapten Lindebergs då gjorde ansökningar om tillstånd till Theateranläggning i Stockholm.
Som StatsVerkets tillgångar äro påräknade för bestridandet af många och angelägna Utgifter och således icke medgifva något Anslag deraf till det af Herr Lagmannen Ståhle åsyftade ändamål, anser Utskottet sig ej eller till R. H. Stms bifall kunna understödja bemälte Herr Lagmans förberörde Förslag. Betänkande, i anledning af Herr August von Hartmansdorffs och Herr Friherre Fredric Ridderstolpes motioner, den förre om ut - 74 Stats-Utskottets delning till II. R. o. Ad:s Medlemmar af R. o. Ad:s tryckta Protocoll vid 1817 och i8r8 årens samt 1828 års Riksdagar, och den senare, angående öfverlemnande till hvarje LandshöfdingeEmbete af ett exemplar af så väl nyssnämnde Protocoll, sorn af de 3:ne öfrige RiksStåndens Protocoll vid ofvanberörde 2:ne Riksdagar jemte Bihangen till desse Protocoll. (Rgs-A.) H ds H. R. o. Ad. har Hr August von Hartmansdorff föreslagit, att, som R. o. Ad:s tryckta Protocoll vid 1817 och 1818 årens och vid sisth eller i8a3 års Riksdag äro till RiksgäldsContoret aflemnade, nämnde Protocoll måtte genast bland R. o Ad:s Medlemmar utdelas; äfvensom i sammanhang härmed Hr Friherre Fredrik Ridderstolpe hemställt, att, till hvarje LandshöfdingeEmbete måtte öfverlemnas ett exemplar af icke allenast alla fyra RiksStåndens Protocoll vid ofvanberörde 2:ne Riksmö'ten, utan ock af Bihangen tillsamma Protocoll; hvilka motioner blifvit, jemte de af åtskilliga värda Ledamöter afgifna yttranden i dessa ämnen, till Utskottet remitterade.
Man hade ej funnit resultaten af 1876 års lagstiftning tillfredsställande, emedan kommunerna ej visade sig synnerligen lif * vade att upprätta tvångskassor, på samma gång som antalet fria kassor nedgick. Betta förorsakades visserligen till ej ringa deldlraf, att socialistlagen af 1876 upplöste en mängd fackföreningar, som ägde sjukkassor, men det var äfven att förutse, att en stor del fria ka * sor skulle dyka under i konkurrensen med tvångs * kassorna, hvilka ju erhöllo tvftngsbidrag frän arbetsgifvarne (- J). Emellertid torde man möjligtvis ha inskränkt sig till att förbättra lagen af 1876, om man ej under förarbetena till olycksfallsförsäkringen hade kommit under fund med vissa omständigheter, hvilka blef ?o afgörande för sjukförsäkringslagen. Dä man inhämtat upplysningar från ungefor 100,000 industríela etablissement med omkring 2 millioner arbetare beträffande de under 4 angifna månader inträffade olycksfallen, visade det sig, att 96 procent af dessa fall endast förorsakat en kortvarig och förbigående oduglighet till arbete, ja, i 53 procent af fallen hade tillfrisknandet skett inom kortare tid än 14 dagar. Detta föranledde regeringen att tillmötesgå industriidkarnes önskan, hvilka ville ha olycksfallförsäkringen ordnad med uteslutande af alla de fall, hvilkas verkningar ej sträckte sig utöfver 13 veckor. Dessa » Unfolle » skulle då hänvisas till sjukkassorna, för hvilka ja 13 veckors sjukhjelpstid var faststäld. För att få sin olycksfallslag antagen, önskade regeringen att visa indastrin det största möjliga tillmötesgående, men om sådant P&amp; denna punkt skulle kunna ske, måste man göra sjukförsäkringen obligatorisk öfver hela riket och ej göra den beroende af kommunernas godtycke. Pä detta sätt kom lagen af 1883 till stånd, hvilken trädde i kraft 1 dec. 1884 och föreskrifver såväl tvångskassor som kassatvång för alla, som kunna kallas arbetare, hvilkas inkomst ej öfverstiger 2,000 riksmark, samt hvilka ej förut tillhöra någon af de fria inregistrerade kassorna. Stat och kom * mnn betala ej direkt bidrag till kassorna, utan insättningarne ske med ^ af arbetsgifvaren och $ af arbetarne.
Santessons motion, om stiftande af en Lag, tiil betryggande deraf, att de af Staten till Götha Canal-Bolag donerade skogar, jordegendomar och stenbrott skola fortfarande förblifva en Canal-Verkets tillhörighet. S. D. Ä nyo föredrogos och biföllos Stats-Ut,ikottets den g dennes e. m. på bordet lagde Memorial och Utlåtanden: N:o 2C)5, angående förhöjd beräkning af Chartm-Sigillalae-medlen; N:o 296, i fråga om Jemtlands Läns invånares befriande från erläggande af Öfverskolts-Rökeoch Provincial-Läkare löne tillskotts-medel; N:o spy, i anledning af så väl Kongl. Majds Nådiga Proposition, angående f. d. Allmänna Magasins-Fonden, samt betalnings-vilkoren för erhållne spanmåls-understöd, som åtskillige dervid afgifne yttranden, samt i sistnämnde ämne väckte motioner; N:o 298, i anledning af väckte motioner, rörande förändring uti de vid sistlidne Riksdag stadgade grunder för granskningar och approbalioner af förslilne smärre Riksgälds-Sedlar; N:o 299, i anledning af Herr Rosenblad' f B., afgifne motion, rörande utdelning af Ridderskapets och Adelns Prolocoll för föregående och innevarande Riksdagar. S. D. Remitterades lill Stats-Utskottet ålskillige denna dag afgifne yttranden, i anledning af Kongl. Maj:ts den 7 dennes till Utskottet remitterade Nådiga Skrifvelse, angående upptagande af ett lån till befrämjande af Hypotheks-föreningar. S. D. Återremitterades Expeditions-Utskottets förslag, N;o 195, till underdånig skrifvelse, angående åtskilliga ändringar i Kongl. Förordningen den 24 Augusti 1813 , om fylleri och dryckenskap.
N:o 73. lighef, af vederbörlig recrutering, då Rikets tjenst så fordrat, redan före detta förordnat, det en ny allmän rotering, pä lika grunder som för den öfriga Svenska roteringen, borde i Jemtland företagas, men hvilket likväl sedermera icke gatt i verkställighet, så hade Rikets Ständer» under den 27 Maji samma år, hos Kongl Maj:t i underdånighet anhållit om en undersökning, för att utröna, ej mindre huruvida de i landet befintlige oroterade hemman och nybyggen kunde användas till understöd åt de förut drygt roterade, än ock till föreslående af jemkning i landskapets roteringsskyIdighet, i det hela, samt att Kongl. Majtt, efter undersökningens fullbordan, ville vid nästa Riksdag meddela Rikets Stander en fullständig plan för denna xoterings framgena utgörande, på det att ärendet, fullkomligen utredf, då mätte kunna af Rikets Ständer till pröfning företagas» Ifrågavarande undersökning hade sedermera af en nedsatt Commission blifvit verkställd, och förslag både till jemkad rotering och till förändradt Kneckte-Contract uppgjorda samt Rotehållarne förelagde. Det senare hade blifvit ogilladt, men rotejemkningen undec den 21 November 1 8 2 7 af Kongl. Majit fast-i ställd att gälla från och med år 1828 och intill dess, efter Afvittrings-Verkets afslu. tande, en fullständigare och på mera bestämda grunder bygd rotering i Jemtland kundé för sig gå.
Stats-Contoiret, stan» digt uti Kand t-Ränteri erna hålla tillgänglige fbr Allmänheten i ä 2000 R:dr i nya Bancoeller Riksgälds-Sedlar, att emot gamle och förslitne utbytas. Om hvilket allt, till iagttagande af hvad dervid på Kongl. Stats-Contoirets åtgärd ankomme, Kongl. Majit uti Nådigt Bref af den 2 2 Maji 1819, Stats-Contoiret förständiga!. Kongl. Stats-Contoiret har sedermera, uppå inkomne skrifvelse! från Kongl. Majds Befallningshafvander i åtskillige jLän, angående Små* sedlars för vexling, gifvit dem tillkänna, att de egde med Bosten till Kongl. Stats-Contoiret in* sända Ett. ä Två Tusende Rulr till omvexling, hvarefter lika summa i nya småsedlar med omgående Post skulle blifva dem tillsänd; och att, sedan större Sedlar, eller förslitna af mindre valeur blifvit vid Kändt Ränteriet invexlade, des* sa finge till Kongl. Stats-Contoiret insändas, för att utbytas mot nya, samt dermed fortsättas successive, i den mån behofvet kräfde. Uppå anmälan af Kandt.Räntmästaren i Gö* t he* BancO'Uiskottcts Betänkanden, 97 thebotgs och Bohus Län till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande derstädes, om hinder och svå~ righeter, sorn skola mott vid verkställigheten af den, i följd af Kongl.
Den 26 Iunn.' 7 8Z Att wilja hindra elt gammalt förslags afgörande nu, af dec skäl, att ej blott Ständens ledamöter utan äfwen Konungen funnit anledning att proponera förbättringar eller modifikationer i förslaget, liknar nog mycket ett advokakUr-koNstleri. Man skulle ju da fluteligen kunna gä sä längt, att, till exempel, om den projekterade censuren af dagblad tre timmar söre utgifwandet, bliswit antagen, sa mäste bestulet derom dock upskjuras till nästa Riksdag, i fall Konungen räkat proponera den ändringen, att censuren skall ske twä timmar förur, i stallet för tre« Jag har wäl funnit, att närwarande EonstitNtions-Utstkott ej afgifwit nägot särskildt yttrande om Kongl. Maj.ts nädiga propostkion. Men Utskottet har, t anledning af tvid förleden Riksdag tväckta frägor och Ständernas nu derwid gjorda anmärkningar, afgifwit förslag till sädane ändringar i tryckfrihets förordningen, som med Kongs. Majus nädiga proposition stä i det närmaste sammanhang, och hwarigenom desi innehäll Ver finnes intagit. Pa detta sätt finnes innehället af irsta punkten af Kongl. Majlis nädiga proposition Uti r Z 4 momentst, 4 T 8 mom. och 2 punclen af samma proposition uti i § 8 momentet afven ifrän Utskottet ingifna nya redaktionen af berörde förordning. Det lärer dä wara fullkomligen giswit, icke allenast att tryckfrihetsförfaltningen bör förbättraö, utan ock att benna förbättring bör ske wid när° warande Riksdag. I afseende pä första frägan mäste wi ej pedantiskt läka blinda ofi af enI princip, en thedrik, hwars oduglighet är tydligt ben-i» ?84 Den 26 Jun ii säd af erfarenheten. Beträffande andra fräganlärer hmar och en bland ost älffa wärk fädernesland för mycket, för att upstjnra en handling, som sa alfwarligen päfordraS af dest mål, och har aila lagliga formaliteter för sig: