Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om, å ena sidan det icke kan bestridas, att ett stadgande i den sålunda angifna syftning innefattar ett band på den enskildes rätt att efter behag förfoga öfver eller egentligen att förstöra sin egendom, så torde likväl å den andra sidan böra med gifvas, att ett sådant band, sorn, utan att i någon mån inskränka hans rätt att af denna egendom draga den aldrahögsta möjliga fördel, endast afser alt till motverkande af kommande skogsbrist befordra återväxt, kan, på sätt redan blifvit anfördt, rättfärdigas ur synpunkten af Statens rätt och pligt att vårda och befordra landets beboelighet, den ädlare vegetationens bibehållande, och möjligheten af innevånarnes förseende med ett för dem, synnerligen i vårt klimat, så alldeles oumbärligt naturalster. I åtskilliga äldre författningar angående skogarne igenfinnes också, såsom ofvan blifvit nämndt, ett ovilkorlig! åliggande för den enskilde att draga försorg om återväxt, ehuru endast af så kallade ädlare träd, enär den rikare tillgången på öfriga trädslag icke då för tiden gjorde sådana stadganden i afseende på dem nödvändiga; och enligt nu gällande skogs-ordning den 1 Aug. 1803, § 36, är den, som svedjat å berg och sandmo, eller bergaktig och sandbunden mark pligtig att den svedjade marken med försvarlig gärdesgård förse, samt under åtta år inom sådan hägnad bålla, vid äfventyr af böter för hvarje år, som med häguaden uppskjutits, och särskildt böter, derest svedjemarken till bele begagnas. Då emedlertid genom kalhug gande och sköfling af sådana marker, der skog icke af sig sjelf utan nödig omvårdnad kan uppväxa, åstadkommes alldeles samma skada, som genom svedjandet, samt omständigheterna i öfrigt nu så högt påkalla grundsatsens något vidsträcktare tillämpning, torde sådant så mycket heldre böra medgilvas, som man derigenom ej kan sägas i lagstifningen införa nya principer eller påbjuda hittills okända ingrepp i den enskildes eganderätt.
I anledning af Utskottets uti 3:djo punctcn af ofvannämnde bilaga till N:o 435 gjorda tillstyrkan a? ett anslag för gevärstillverkningen af 62,5oo R:dr årligen, att under 4 år utgå med a5o,ooo R:c!>, hrr blifvit beslutadt: af Ridderskapet och Adeln, att 84>ooo R:c5r ärligen beviljas för 5 år, med tillhopa 420>ooo R;dr; af P reste-Ständ A, att lika summa för året anvisas, att utg.å i 4 är; af Bergarc-Standei3 mgd bifall till Utskottets hemställan, samt af Bonde-Ståndet, att anslaget skulle nedsättas till 5o,ooo R:dr årligen i 4 år. Då 3 Stånd således äro ense derom, att anslag till gevärstillveikningen endast för 4 år skall utgå, anser Utskottet Ridderskapets och Adelns /lik. till R. St. 1 St Ståts-Utskottets Memorial, JS-o 4 g0, beslut, i hvad det rörer samma anslags anvisande för 5 år, hafva förfallit, likasom och då, i följd af 3:ne Stånds beslut, anslaget skall utgöra minst 6a,5oo R:dr, Bonde-Ståndets beslut, i afseende å anslagets nedsättande till 5o,ooo R:dr, förfallit. Så framt icke Borgare-Ståndet skulle finna lämpligt instämma med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, lärer, för summans bestämmande, få anställas följande votering: Den, som bifaller Stats-Utskottets tillstyrkan, att extra stats-anslaget för gevärstillverkningen bestämmes till 6a,5oo R:dr årligen, att under 4 år utgå med 25o,ooo R:dr, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, bestämmes berörde anslag till 84,000 R:dr årligen, alt i 4 år utgå med tillhopa 336,000 R:dr. 2:o.
Samma skäl, som föranledt förhöjning i aflöning för dessa verks Ijenstemannapersonal, eller tillökade göromål, förbud att innehafva annan tjenstebefattning samt i allmänhet under de sednare åren betydligen stegrade lefnadskostnader voro äfven fullt tillämpliga å Bankens tjenstemän, hvilka dessutom, särdeles i högsta tjenstegraden, vore underkastade ett större pekuniärt ansvar, än några andra tjenstemän inom hela riket. För samtliga tjensterna inom hvarje grad, äro af Kommilterade föreslagna enahanda aflöningsförmåner, dock så att en del skulle utgå från lönestaten såsom ständig lön, men en annan del från supplementarstaten såsom tjenstgöringspenningar; förmälande Kommitterade sig, hvad särskildt beträffar den olikhet i löneinkomster, Banko-Utskottets Betänkande. M 01. 61 som för närvarande eger rum för Bankens Komnrtissarier, i det att de Tio äldste åtnjuta högre och de Sju yngste lägre lön, hafva så mycket heldre tillstyrkt upphörandet af denna olikhet, sorn, utom det att någon giltig anledning icke förefunnes att tilldela olika förmåner åt tjenstemän, hvilka, med afseende å Bankostyrelsens rättighet alt dem efter godtfinnande till tjenstgöring placera i den ena eller andra afdelningen, utan undantag samtlige voro underkastade samma tjenstepligter och lika stort ansvar, det mindre lämpliga förhållande understundom inträffade, att Kommissarie, tillhörande lägsta lönegraden, hvilken af Fullmäktige utsåges till Chef för någon af Verkets afdelningar, finge tjena för lägrq lön än biträdande Kommissarie, tillhörande högsta lönegraden, ehuru den förre, såsom innehafvare af en vigtigare och ansvarsfullare befattning än den sednare, rätteligen syntes böra endast på sådan grund och utan afseende å den tillfälliga omständigheten, huruvida han vore äldre eller yngre inom Kommissariegraden, vara tillförsäkrad att, under hvilka förhållanden som helst, åtminstone icke vara mindre väl lottad än en, måhända i hans egen afdelning anställd och sålunda i visst afseende honom underordnad biträdande Kommissarie.
Marknader. Hemmantal m. m. 21 harad äfvensom för Nordmarks härad af Wermlands län och Norge högst betydliga partier spanmål, som under sommaren föras på ångfartyget Stora Lee öfver sjön af samma namn till Wermland. Till Fredrikshall afsättes någon del af jern och andra produkter från Wedbo härad. Den sydligaste delen af Wäne härad äfvensom Bjerke och Flundre härader tinna för en del af sina varor afsättning vid Trollhättan, men i öfrigt, likasom Ale och Wedtle härader, i Wenersborg eller Göteborg, dit transporten gynnas af Göta eif. För den större delen af länets öfriga härader utgör Borås rörelsens centralpunkt, dit varor i stor mängd föras jemväl från angränsande Skaraborgs och stundom jemväl från Bohus län. De sydligaste delarne af Marks och Kinds härader åter, såsom aflägsnare från Borås, hafva ännu till en del sin rörelse på Hallands län. I öfrigt ombesörjes afsättningen af väfnader till allra största delen dels genom gårdfarihandlande af allmogen, hvilka, ehuru deras antal emot slutet af den tid perioden omfattar nedgått, likväl derigenom att de, som idka denna handel, bedrifva den i vida större skala än fordom, äro tillräckligt många, dels genom handelsborgare och gårdfarihandlande i städerna Borås och Ulricehamn. Genom dessa gårdfarihandlande afsättas jemväl andra af ortens tillverkningar, till exempel från Limmareds och Bollsjö glasbruk, och tillföras orten vissa råämnen för tillverkningen, äfvensom andra varor, till exempel skinn, fjäder, tagel m. m., uppköpas och omsättas. Slutligen finnes i orten en mängd så kallade uppköpare, hvilka hopsamla och till afsättningsorterne afföra och föryttra landtmannaprodukter, såsom smör, ost, ägg och jemväl spanmål, hvilket, särdeles för allmogen, betydligt underlättar afsättningen af deras alster. Afven utaf dem som idka landthandel och hvilkas antal inhemtas af hosföljande tabell N:o 9, af hvilka den större delen derjemte sysselsätter sig med jordbruk, uppköpas allmogens varor, oftast i utbyte mot köpmansgods.
851 N:o 69, nied voterings-proposition rörande det i Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 57 framställda förslag till ändring i 14 § 5 mom. Riksdagsordningen ; N:o 70, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det uti KonstitutionsUtskottets Memorial Nio 68 framställda förslag till ändring i 70 § Riksdagsordningen; samt N:o 71, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande Konstitutions-Utskottets Memorial N:ris 58, 65 och 67; blefvo de af Utskottet uti desse Memorial föresiagne volerings-propositioner af Ridderskapet och Adeln godkände. S. D. Efter föredragning af Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 19, i anledning af väckt motion om bestämmande af tillverknings—afgiftens belopp och beräkning af redskapens afverknings-förmåga, i händelse Kongl. Maj:t skulle bifalla en af Bonde-Ståndet hos Kongl. Maj:t gjord anhållan att bränvins-tillverkning i mindre bränneri, utan tillsyn af Kontrollör, skulle tillåtas äfven under åren 1861—1863; ansågs på grund af 75 § Riksdags-ordningen, ifrågavarande Betänkande ej kunna föranleda till annan än att läggas till handlingarne. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets nedannäinnde Memorial, nemligen: N:o 45, angående föreskrifterna i 7:de artikeln af Banko-reglementet; N:o 46, i anledning af f. d. Kamereraren A. W. Wäströms och f. d. Bokhållaren A.
Med erinran om det Rikets Ständers beslut, hvarigenom vid sistförflutna riksdag för utdikning och aftappning af sjöarne Tjurken, Näfvelsjön, Furusjön och Stensjön m. fl. vattendrag i Myresjö, Näfvelsjö och Näsby socknar af Ostra härad och Jönköpings län beviljades ett lån af 42,000 R:dr, under vilkor att, efter tre års förlopp från slutet af det år, hvarunder lånet från Riksgälds-kontoret först utbekommits, skulle å hela den lyftade lånesumman årligen erläggas 8 procent, deraf borde godtgöras ränta elter 5 för hundra af det obetalda kapitalbeloppet samt resten å kapitalet afräknas, har, uti en inom Bonde-Ståndet värkt motion (N:o 337), Samuel Jonsson från Jönköpings län, med hvilken Riksdagsfullmägtige Anders Johan Sandstedt och J. Erickzon från samma län instämt, vidare anfört, hurusom, enligt det af numera aflidne Majoren John Backlund uppgjorda förslag, som legat till grund för beräkningen af det beviljade lånets belopp, skulle kostnaden för arbetet uppgå allenast till 63,750 R:dr, eller, med den rättelse, som på grund af Styrelsens för allmänna väg-och vattenbyggnader anmärkning blifvit i förslaget gjord, till 65,770 R:dr 75 öre. Det har emellertid sedermera befunnits, att verkliga kostnaden kommer att uppgå till ett mycket högre belopp, hufvudsakligen till följd deraf att en större höjd, som antagits innehålla jord och stenar, befunnits till icke ringa del bestå af berg, som med betydlig kostnad måste genomsprängas. Sålunda upptog det nya förslag, som sistlidna år uppgjorts af Löjtnanten A. Liwijn, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 78. 41 Liwijn, kostnaden för ifrågavarande arbete till icke mindre än 95,231 R:dr 12 öre, i hvilken summa likväl ingick ett belopp af 5,625 R:dr 37 öre för undersöknings-, uppmätningsoch taxeringsutgifter.
Posse instämmer jag visserligen deiuli, att det ej blott för Landskrona handel, utan äfven för Staten i allmänhet, synnerligen med afseende på att hafva en djup örlogshamn på södra kusten, är af vigt, att Landskrona hamn bibehålies vid det djup, som den förut har haft, då man vet att de mest djupgående krigsfartyg kunnat löpa in i denna hamn, hvilken är den enda för närvarande tillgängliga på en ganska stor sträcka af Sveriges södra kust; men jag kan deremot icke i sjelfva lmfvudsaken instämma i beviljandet af något anslag, sådant som här är föreslaget, för uppförandet af en peer eller jete'e, till förekommande af hamnens uppgrundning af sand. Det är visserligen sannt, alt Storamiralsembelets tredje afdelning lärer hafva tillstyrkt detta anslag, men jag Ilar mycken anledning till den förmodan, hvilken jag fattat under den conference, som ulgiftsafdelningen haft med Capitaine Sydow i egenskap af chef för dessa arbeten, att det lärer vara ganska osäkert, om ändamålet att förekomma hamnens uppgrundning på detta sätt vinnes, och om den ifrågavarande jeteen är nödvändig, såvida en annan plan för Landskrona hamn företages, nemi. att upprensa det södra utloppet. Denna plau skulle (jag erkänner del) vara betydligt kostsammare, men endast derigenom lärer hamnens uppgrundning på ett varaktigt sätt kunna förekomma.?. Det är äfven en annan consideralion, som jag ej kan undgå att taga i betraktande, nemi. att Landskrona stad verkligen lärer vara en ibland dem, som äro minst betungade af municipala afgifter. Jag skulle nästan vara böjd för att tro, och Gr. 4:o D c n 3g Mar) f. m. Posse torde vara i tillfälle att kunna upplysa derom, att det ej finnes någon enda municipalafgift i Landskrona.
Fräls mig, min Gud, ifrå mina fiendar, och beskydda mig för dem som sig emot mig sätta. Fräls mig ifrå de ogerningsmän, och hjelp mig ifrå de blodgiriga. Ty si, Herre, de vakta efter mina själ; de starke församla sig emot mig, utan min skuld och missgerning. De löpa, utan min skuld, och bereda sig. Vaka upp, och möt mig, och se dertill. Du, Herre Gud Zebaoth, Israels Gud, vaka upp, och hemsök alla Hedningar. Var ingom nådelig af dem, som sådane förstockade ogerningsmän äro. Sela. Om aftonen låt dem ock tjuta igen, såsom hundar, och löpa omkring i stadenom. Si, de tala med hvarannan; svärd äro i deras läppar. Ho skulle det höra? Men, Herre, du skall le åt dem, och bespotta alla Hedningar. För deras magt håller jag mig intill dig; ty Gud är mitt beskärm. Gud bevisar mig rikeliga sina godhet; Gud låter mig lust se på mina fiendar. Dräp dem icke, att mitt folk icke förgäter det; men förströ dem med dine magt, Herre, vår sköld, och nedslå dem. Deras lära är allsamman synd, och blifva fast i sine högfärd; och predika intet annat än bannor och motsägelse. Förgör dem utan alla nåd; förgör dem, så att de intet mer äro, och besinna måga, att Gud är rådandes i Jacob, öfver alla verldena. Sela. Om aftonen låt dem ock tjuta igen, såsom hundar, och löpa omkring i stadenom. Låt dem löpa hit och dit efter mat, och tjuta om de icke mätte varda. Men jag vill sjunga om dina magt, och lofva om morgonen dina godhet; ty du äst mitt beskärm och tillflykt i mine nöd. Jag vill lofsjunga dig, min tröst; ty du, Gud, äst mitt beskärm, och min gunstige Gud. Ett gyldene klenodium Davids, till att föresjunga, om ett gyldene rosenspann, till att lära;
Dessa anmärkningar funnos ej förtjena afseende. c) Att frågan om^Förlikning&Domstelar Den 19 Juni. 429 måtte upptagas och utredas af ConstitutionsJJtskottet. Ansågs icke höra till Grundlagarna. d) Att stadgas mätte, det RiksdagsProtocoll ovilkorligen böra tryckas. Var redan i Riksdagsordningen föreskrifvet. e) Frågan om inrättningen af en Lag-* och Hushalls-beredning. Sedan Grundlagarne blifvit uppgjorde, utan att denna beredning deraf utgör en beståndsdel , ansågs berörde förslag derigenom vara förvandladt till en enkel lagfråga. f) Att i händelse det nya Constitutionspr oj edets godkännande mötes af betydliga svårigheter, 1772 års RegeringsForm då matte antagas. Ridderskapet och Adeln fann att en fråga af denna beskaffenhet ej kunde komma un* der öfverläggning. Anmärkningar af PrestStändet : 2 ulra §:n. Att äfven Konungahuset borde vara af den rena Evangeliska Läran. Då härom finnes stadgadt i Successions* Ordningen, ansåg Ridderskapet och Adeln ett tillägg i RegeringsFormen öfverflödigt. 430 Ben 19 Juni. 5-te fin. Att elei föreslagna antalet aj Siatsoch JiistiiieRad måtte formindskas. Denna obestämda anmärkning ansågs ej kunna godkännas. 1 o:de fm Att Allmänna Bercdningerl kunde indragas. Häröfver hade Ridderskapet och Adelrt redan sig yttrat; i6:de §:n. Att det hägn, sorn landets Re; ligion bör njuta, måtte i §;n utmärkas genom följande tillägg : sa vidt derigenom icke tillskyndas niea och skada för den reha Evangeliska Läran, icke storer samvetets lugn, Til. rut Äfvenledes hade en Högvördiga Ståndets Ledamot ötiskat titt i6 jr. matie, såsom eli echo från fårflutna barbariska tider, alldeles utgd. Ridderskapet och Adeln fänri §:n böra orubbad bestå* 2§:de §:n.
Meningen kan ej wara att redan förräntade Capital skulle upsägas och dertill anwändas. Casian har att förwänta nya tillgångar, hwilka kunna biifwa gansta betydliga, och dem more i synnerhet min önskan, att den insatte bland Annuiteterne. Lm Riksens Ständers mening är att Län stola erhällas, bör wäl öfwen säsom ett medel dertill tiden inom hwilken de fä uptagas, sä förlängas, att hwar och en mätte kunna hinna att efterse, hwad Summor han dertill kan anwända. Gref, Den 6 April. Grefwe von OsntinZsbsussn, Hlbreobt, ankäg detta Herr ksblmsns Förslag medföra en sä tydelig förmän för KrigsmanshusCasian, att han hos Herr Grefwen och Landt-Marskalken anhöll om proposition till bifall dera. Friherre Legerström, fscob. Ridderskapet och Adeln lärer wäl ej kunna göra om hwad den nyst stadgade. Cassia» synes mig nu för första gängen hillsten om den pä Annuiteter för insatta de Capital den redan har. Föröfrigt fär jag äberopa hwad jag nyst/anförde, att Conjuncturen kunde undergä sädane förändringar att Casian kunde finna sig beläten om ej desi Fonder i Annuiteter more insatte. Grefwe von Osntingsbsusen, förklarade sig säsom sent uppkommen pä Riddarehuset, ej känna hwad som förut pastorat. Grefwe Oo Is Osrllis, ffscob, instämde med Grefwe Osntiiizsbsusen deri, att Förslaget för Casian wore förmånligt, äfwcnsom med Herr ksblwsn i den önskan att Cassia» mätte erhålla all möjlig laglig winst, men ansäg ej enligt med Ridderflapets och Adelns redan fattade beslut, att bcwilja en längre insattningstid ät denna Casia, hälst dä sädant förwägrades andra. Herr kLblmsn. Riksens Ständer hafwa tillförene gjort undantag för de Finska .Officerarn es accordcr.
Ridder skåpet och Adeln afslagit, har blifvit återremitteradt af Borgareståndet, der flere talare ansett obilligt, att med årlig bevillning belägga aktie-bolags och andra inrättningars, till betäckande af möjliga förluster afsatta, reserv-fonder, af hvilka staten först då kunde med skäl fordra skatt, när de utdelades mellan aktie-egarne'; hvarförutan herr Kinman erinrat, att, vid beskattningen af aktie-bolag, skillnad borde göras mellan sådana bolag, som till aktie-egarne ut dela ej blott vinsten för året. utan äfven en del af kapitalet, och sådana, hvilkas utdelningar endast ske af vinsten, medan kapitalet alltid qvarstår oförminskadt, så att taxerings-männen måtte ega rättighet att göra afdrag för lidna förluster, och sålunda, beskatta endast den vinst, som verkligen är behållen. Utskottets hemställan, att herrar Wijks-och Wallenberga förslag derom, att do i 2. mom. omnämnda inrättningar icke måtte beläggas med bevillning, så länge utdelningen ej öfverstiger 5 procent af grund-kapitalet, har likaledes blifvit af Borgare-ståndet återremitterad, i den syftning, att berörde förslag borde bifallas. Utskottets tillstyrkande af bifall till herr friherre T ersmedens motion oni Jern-kontorets befriande från den för detsamma i 4 mom. af denna g hittills 18 ttetillningiUtskottet» Ulla!andt, N:o 21, »tadgade bevillning har, jemte Utskottets förslag till stadgande om denna befrielse i 145 §, blifvit återreinitteradt af hederv. Bondeståndet, hvarest somliga le* datnöter hållit före, att, då Jcrn-kontoret icke kunde göra anspråk på befriels* från bevillning för större del af dess vinst-medel, än som användas till allmännyttiga ändamål, detsamma borde för den öfriga delen beskattas i likhet med »lidra bolag, enligt 2 mom.; men andra åter förklarat sig icke alls vilja medgifva någon ändring uti den för Jern-kontoret hittills stadgade bevillning.
Nu voro dock af personer eller bolag inom landet anbud gjorda, och vilkoret! ansagos af fullmäglige kunna inrymmas inom de af 11. St:r fastställde bestämmelser. Om fullmäglige afslagit äfven detta anhild, hade icke blott de deruppå beroende arbetsföretag måst inställas, utan äfven statens kredit kunde haft mehn deraf. Fullrniigtige hade nemi. då måst förnya försöken för iåns upptagande, hvilket åter antag - 78 Den 10 Januari f. ra. ligen icke ledt lill annat resultat iin upprepade kungörelser derom. ilvad verkan sådant haft på allmänna krediten, är lätt att inse; alt motarbeta hvad sorn derå nu, eller lör framtiden kunde halva mehnligt inflytande, var en hufvudsaklig pligt för fullmäglige. Jag tror alltså att fullmäglige äfven i denna del icke öfverskriilit sin instruktion. Frih. af Ugglas: Det är såväl revisorernas, som Utsk:ts pligt att, vid granskningen af Riksg.-Kout:s förvaltning och räkenskaper, efterse, huruvida fullmägtiges åtgärder i allo öfverensstämma med du föreskrifter, som blifvit af 11. St:r meddelade ; och det är denna pligt, som föranledt det beslut, hvaruti Utsk:t slädnät. Fiir att riktigt klart och tydligt för sig åskådliggöra förhållandet med denna fråga, lier jag R. o. Ad. i minnet fasthålla, alt R. Skr, —ulan afseende å de beslut i afseende å jernviigsanläggningar, som i sammanhang härmed blifvit fattade, .— ovilkorligen föroskrifvit, att det lån, som skulle upptagas, icke lick öfverstiga kostnaden för det under 18G0 upptagne Utrikes jernvägslån. Denna åsigt delades ock af fullmäglige, hvilka på ett särdeles förljenstlullt sätt sökt utreda förhållandet med detta lån. Vid lörsta beräkningen af della lån hade fullmäglige för sig uppställt alla faktorer, som kunde beräknas, och efter en sådan uppställning kommit till det resultat, alt kostnaden lör 1860 års jernviigslån uppgick till 6^ proc.
dierna, i Diabellis a quatre mains, huru stolta, huru utan fruktan de uppträdde för Jag aldrig för människor ofärd spår, att på födelsedagar och andra festligheter det ingen sagt, som mig kände — till familjens glädje låta höra sig, när mammen lita på mig, innan nästa vår ma eller äldre syster eller bror tog » basen » det blir ett grufligt elände. och ansvaret på sig. Huru annorlunda tog den sig nu ej ut, den enkla visan: » Jag ser Ser han något ut? Han år svart som en korp uppå dina ögon, att du har en annan kär, » och hon så hvit som ett lakan, — då syster, som gått och läst, trampade och ingenting har han mer än sitt torp, in » känsla » i den med dammaren, än när så nog blir det smått om kakan.- » man ensam satt och öfvade in stycket, takt för takt, utan att höra hvad det skulle föreställa. Och marscherna sedan, » Du Så spådde den gamla med dyster håg, gamla du friska » eller » Mandom mod » m. fl., men fick ej sin spådom gilla — och längre fram alla de trefliga operamelodierna, symfonierna, som liksom satte en i fjol jag med egna ögon såg höjande arom på hemkvällarna, när lampan Per Johanssons nybyggda villa. tändes på arbetsbordet och husfadern med händerna på ryggen stod mediterande framVisst år han svart som en korp i hyn för brasan och vid tonerna inväntade ögon(det redan nog år beskrifvet), blicket för spjällets stängande. men lyckligtvis ej med mörklagd syn han skådar på människolifoet. Och Eva, som tjänat i sta ' n en gång, år stoltast bland skärgårdsmatronor — kamrern hyr villan hoar ny säsong och ger trehundrade kronor. K. B. Döende toner. ^ o m jag stod i begrepp att flytta från en våning, den jag länge bebott, till en annan, fattade jag det välvisa beslutet att göra mig af med en mängd öfverflödsartiklar, af hvilka jag, när jag gick till rätta med mitt minne, fann mig under gångna tio år ej haft den ringaste nytta, samt dessutom en del dubletter i notväg, särdeles fyrhändiga noter.