Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den skillnad är likväl, att den tiden voro lånen tagna inom landet, då de nu deremot äro tagna utomlands. När sedan Gustaf lil kom på tronen — och han var så god Svensk som någon, ty han förstod sig visst icke på att hushålla — blef en realisation, en bankrutt. Sedan kom en allvarsam herre, Gustaf Adolf. Han sökte ställa i ordning och rätta de förut begångna misstagen, men då blef en ny realisation. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOKOLL, HÅLLNA HOS IIÖGLOFLIGE RIDDERSKAP» OCH ADELI, VID Lagtima Riksdagen i Stockholm 1R 1865-1866. Färsta Häftet. STOCKHOLM. Tbyckt hos E. Westbf.li, 1865. £ LJedan R. St:r genom 81:sta §:n i Riksdags-beslutet d. 8 Dec. 1863 blifvit kallade att till Lagtima Riksdag i hufvudstaden d. 16 Okt. 1865 sig infinna, samt K. M. medelst öppet Nådigt Bref d. 21 April innevide år behagat samtlige R. St:r derom erinra, blef å den sålunda utsatta dagen Riksdag med vanliga ceremonier utblåst; och täcktes K. M. till Landtmarskalk i Nåder utnämna Landshöfdingen i Södermanlands län, K. m. St. K. af K. M:s N. O., Gr. Gustaf Lagerbjelke, hvilken, efter det han inför H. M. Konungen aflagt Landtmarskalks-eden och blifvit öfverlemnad till de två äldste tillstädesvarande Grefvarne, Kammarherren, R. N. O., Gr. Axel Thure Gabriel Oxenstjerna och Ofverste-Kammarjunkaren, Gr. Axel Mauritz Piper, af dem beledsagad, begaf sig till Riddarhuset och derstädes vid ingången emottogs af Riddarh.-Direktin, Riddarh.-Sekretm och öfrige till Riddarh.-Kansht hörande personer.
Ständer bifallen, ehuru sedermera icke till verkställighet befordrad, vördsamligen upplysa, att sådant yrkande visserligen vid sednaste Riksmöte blifvit framstäldt, men att Bevillnings-Utskottet, i anledning deraf, meddelat det, utaf Rikets Ständer godkända, yttrande, att, som post-föringen endast i det fall att den bestrides utöfver 6 mil i veckan eller 312 mil om äret för helt mantal, enligt Kongl. Brefvet den 3 December 1842, ansetts vara af den tunga för post-hemmanen, att särskild och högre ersättning, än för post-föring i allmänhet, derföre medgifvits, och således den post-hemmanen medgifna frihet från rotering eeh krono-skjuts, åtminstone för hemman med mindre post-föring, än nämndt är, fortfarande borde betraktas såsom en förmån, för hvilken den stadgade bevillningen skäligen borde erläggas, Utskottet ansåg ifrågavarande yrkande icke böra i vidsträcktare mån bifallas, än att post-hemman, som bestrida utöfver 312 mils post-föring om året tor helt mantal, skulle från den stadgade bevillningen fritagas; och har den af Rikets Ständer sålunda medgifna befrielse från bevillningen blifvit i 7 mom. af 145 § uti sednaste Bevillnings Förordning behörigen iakttagen; och får Utskottet derjemte meddela att ifrågavarande bevillning icke i något fall utgår af andre post-hemman, än dem, hvilka njuta befrielse från rotering och krono-skjuts. Vid ofvanberörde förhållande synes Riksdagsmannen Lars Mattssons förevarande yrkande hafva i följd af misstag tillkommit, hvadan Utskottet, med afseende derjemte på de skäl mot post-hemmans allmänna befriande från den ifrågavarande bevillningsafgiften, hvilka ofvan äro åberopade, vördsamligen hemställer, att åtgärd i anledning af nämnde yrkande ej må vidtagas. D) Vidkommande dernäst framställningen om beviljande af ersättning till post-förare för uppehåll, under afvaktan af postens expedierande, hvarom yrkanden älven vid förflutne
St:s hus för nordiska naturforskarne vid deras nästkommande år inträffande sammanträde i Stockholm; BancoUtskottets N:o rgr, öfver en af Hr Rosenblad, Bernh., väckt motion om rätt till delaktighet i Bancostatens enkecassa för Bancodiscontens, lånecontorens, samt Tumba bruks tjenstemän och betjente; N:o i gå, öfver en väckt fråga om förändrad reglering af bancofullmäkliges dispositionsräkning N:o i. II. R. o, Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Fredagen den 4 Juni 1841 • Plenum kl. ra på dagen. Ankom Statsrådet m. m. Gr. A. O. Mörner, hvilken å K. M:s höga vägnar aflemnade en Dess nåd. skrifvelse till R. St. Företogs val af 3:ne deputerade att öfvervara den examen i christendomskunskapen, som kommer att hållas med Ii. K. H. Arffursten, Hertigen af Skåne; och befunnos, efter valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: N:o g2, Gr. Horn, Claes Fredr 68 röster, „ a4g, Frih. Adelsvärd, Joli. Carl 6g , „ i8éi, Hr von Hartmansdorff, Aug. 72 „ Upplästes K. M:s denna dag ankomna nåd. skrifvelse till R. St., angtde mötespassevolancens upphörande; gifven Stockholms slolt den 24 Maj 1841. R. o. Ad. fann denna nåd. skrifvelse icke erfordra annan åtgärd än alt läggas till handlingarna. 5a Den 4 Juni» Hr Munck af Rosenschöld, Nlls Rudolph, uppläste följande 2:ne anföranden: Frånvarande, emedan plenum inföll på annan dag än de vanliga, Onsdag och Lördag, och enär jag således tillfälligtvis icke kommit i kännedom om att något sådant hölls Måndagen den 17 Maj, då H. R. o.
Riksens Den 20 Juli. Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. den 20 Jul», Hrtgvörd. Prest-Ståndet den 20 Vallöf!. Borgare-Ståndet den 21 Kederv. Bonde-Ståndet den 20 Riksens Höglofl. Stånders Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotts Betänkande, i anledning af Riksdagsmannen Långbergs Memorial, om lindring i Bätsmanshållet uti Sveriges Norra Provinser. Från Hederv. Bonde Slåndet har till Statssamt Allmänna Besvärs-, och Oeconomie-Utskottens gemensamma åtgärd blifvit remitteradt ett af Biksdags-Fullniägtigen Johan Olsson Fongberg från Gestrikland ingifvet Memorial, så lydande : ”Sveriges Norra Provinser äga mycket utrymme och manga odlingslägenheter, men ganska ringa folkmängd. Af sådan orsak går det alltför långsamt med berörde länders uppodlande — de närmast Bottniska Viken belägna Socknar äro indelta till Båtsmanshåll, och utgöra för Gefleborgs-Fän 245 Botar, samt för öfriga delen af VesterNorrlands Fän, 417 Botar, tillsammans 662 Båtsmän. Dessa ut-commenderas årligen till arbete på Flottorna , antingen till Stockholm eller Carlscrona bittida om våren, samt återkomma icke förr än sent om hösten. Således kunna Båtsmännen icke göra något biträde vid Jordbruket, utan äro endast om vintern - Den 30 Juli. *949 tern behjelpliga alt förtära, den af de hemmavarande inbärgade grödan. Kronans kostnad, med skjuts för Båtsmännens transporterande hela Ioo:de milen fram och tillbaka, samt deras In* qvarterings-penningar äro ock ganska betydliga. Båtsmannens resa fram och åter medtager årligen 6 å 8 veckor, under hvilken tid de icke göra Kronan något gagn för den mat och lön de erhålla. Dertill kominer att der i orten, hvarest Båtsmännen framtåga, har Allmogen ett ganska svårt onus af dessa durchmarcher, sorn. merendels inträffa i det värsta väglaget höst och vår.
Med anledning af ett till Utskottens utlåtande liänskjutet yrkande, det Författningen borde upptaga: att om flere Jordegare vöre lidande af ett Vattenverk, ds väl egde att derom gemensamt föra talan, men att likväl icke någon borde emot sin vilja kunna förpligtas, att i en slik rättegång' deltaga, hade Utskotten i sitt förra Betänkande, med bestämd syftning att utreda frågan, huruvida, då flere Jordegare finnas i en Vattendränkt odlingslägenhet, de, utan att samfällt hafva medverkat till rifning, eller ändring af ott för samma lägenhets begagnande hinderlig! Vattenverk, borde vara förbundne att gemensamt bestå kostnaderne dertill, förklarat sig anse ett uttryckligt stadgande af ofvannämude beskaffenhet destomera vara öfverflödigt, som med allmänna rättsbegrepp vore öfverensstämmande, att ingen borde, äfven då hans fördel vore uppenbar, kunna åläggas, att emot sin vilja utföra och bevaka sin rätt, och denna grundsats dessutom alldeles icke blifvit motsagd i den föreslagne Författningen; hvarjemte Utskotten, med tillämpning häraf alternatift föreslagit, att vid öfverflyttning af ränta från rifvet eller försämradt LegUtskutets Bitånkanien.
» Ja, men j a g såg, att farbror A d a m var h e m m a » — sade han — » och j a g ville nödvändigt träffa farbror. » » Du är inte buskablyg, du. Men hur kunde du se, att j a g var h e m m a? » » Farbror hade j u lampan tänd i sitt rum. » » Aha — jaså! — det hade j a g ej tänkt på. — Nå, eftersom du är här nu, så kan du stiga in » — t i l l a d e han — » men torka först af fötterna. » » Ja, det är vådligt mycket snö ute » — sade Sam och skrapade klackarne — » och farbror kan inte tro, hvad det är stiligt i bodfönstren. » Sam tog af sig öfverrocken, men sysslade först med att få upp ett paket ur fickan. » Jag har den äran att gratulera farbror, ' » — sade han — » och eftersom j a g vet, att farbror tycker om gamla böcker, så. » » Hvad är det » — frågade doktor Adam och såg smått generad ut — » hvad för nå- got — hvarifrån har du fått den här? » » Å h, den låg i fönstret till en lumpbod, och som j a g hade en tjugufemöring kvar af julpengarne och såg, att den var riktigt smutsig och gammal, så tänkte j a g att — att farbror skulle tycka o m den. » » Hederspojke » — sade doktorn, litet vek i rösten,och strök Sam öfver den borstiga luggen. » Besynnerligt, » — t i l l a d e han och bläddrade i det lilla häftet — » nu har j a g under många år sökt att få fatt i den här lilla boken, och till sist hittar en skolpojke reda på den af en ren slump. Högst underbart. Men godt väderkorn hade du den gången, min gosse, och du skall hafva stor tack för den tjänst du gjort mig. » Sam rätade på sig och kände sig mycket viktig. Men doktorn tog honom i kragen och drog honom in i sitt rum till kaffebrickan. » Nu ska vi leka jul, » sade han.
Jemte det jag beklagar att sådant kan hända på detta rum, så ber jag, för den händelse att någon af R. o. Ad:s ledamöter, som vid afgifvandet af mitt yttrande ej varit tillstädes, skulle sätta tro till den af Frih. Gederström, R., deråt gifna tydning, att få förklara, att jag icke sade något annat, än att jag förmodade, att R. o. Ad., vid det förhållande, som under diskussionen inträffat, måste afslå förslaget. Ingen, som ej har för afsigt att förtyda mitt yttrande, kan väl säga, att jag velat tvinga R. o. Ad. Detta tvång låg i den föregående diskussionen. Hvad sjelfva saken beträffar, instämmer jag med den siste talaren, att det är beklagligt, att Norge återigen blifvit inblandadt, Likaledes anser jag en oriktig uppfattning ligga till grund för det yttrande, att Sveriges Ständer icke blifvit hörda i fråga om unionen med Norge; Ständernas godkännande af Riks-Akten vederlägger tillräckligt denna uppfattning. Det är orätt att, till följd af ett sedermera hos representationen uppkommet missnöje, hvälfva skulden på den andra statsmakten. R. St:r må tillräkna sig sjelfva att de ej sago upp vid antagandet af Riks-Akten. En talare har nyss sagt, att det vore så mycket mera lämpligt att antaga förslaget, som det icke kunde anses 356 Den 6 December f. m. vara någon demonstration, eller någon lex in casu, och omedelbart derpå kom han åter in på föreningen med Danmark samt förespeglade vådorna deraf. Om R. o. Ad. nu fattar ett beslut i den rigtning, sorn här är föreslagen, så skulle detta beslut obestridligen få utseende af en lex in casu eller en demonstration, just genom den tournure, som den värde talaren gifvit åt saken. Det är häri, som jag anser nödvändigheten ligga för R. o. Ad. att afslå förslaget. Ropen på propos. förnyades. Frih. Hamilton: Jag ber R. o. Ad. om ursäkt, att jag ännu några sekunder upptager dess tid; men jag måste verkligen hafva yttrat mig otydligt förra gången, och anser mig derföre böra närmare förklara mina ord.
Då befinnes: att klädestillverkningen, som under de förra 10 åren ökats per medium med 5ooo alnar årligen , ökade sjg successive under de 4 följande med icke mindre än 5o,ooo al.T per me - 441,OÖO 5) 68,951 > 48,457 n ri ig,23o ) 108,682 div. st. rioi,o5i al.T fi 02,392 div. st. 0202,81 1 al:r 1 2,370 div. st. f438,374 aln?J i 54,123 di v. st. 64,863 ris; ?> 92,671 Den 5 Januari. 31 t] i lim ärligen, sa alt denna tillverkning år i832 utgjorde 644,185 al:r oell derigenom vunnit en tillväxt på 4 är af mer än 200,000 al:r; att s tof t s t i 11 verk n i n g cn, sorn till 1829 minskats med 2000 alle årligen, sedermera nedgått hvarje år med ungefärligen samma belopp per medium och 1802 utgjorde 4*,428 alnar; att sidenoch ha Ifsi den ti 11 ver k n i n g e n, som förut nedgått med i5oo al:r ärligen, varit i tilltagande under de sista 4 åren. Väl har i antalet af diverse stycken en minskning, uppgående till 2000 per medium årligen, ägt rum; deremot lrar för alngodset en tillökning af 6000 aler i medeltal ärligen uppkommit; och utgjorde år i832 denna tillverkning ett belopp af 13g,556 al:r samt 97,520 diverse stycken; att bomullsoch linnetillverkningen, som under de 10 åren till 1829 ökats med något öfver 200,000 al:r eller omkring 20,000 al:r årligen, på de 4 sista åren tillväxt med ytterligare 200,000 al:r och således under denna tid med 5o,ooo al:r årligen, i medeltal räknadt.
Lu tili viii ersällninAen tor miller tiriz inlruttinte töitusler etter nnltertiutls-IiosUiulter ietee stcutte iträAglcommu ull ut ttusltiätiurne ultrelutus, t<irr un 6ensummus tuetopp tutitvil litttörtiltiAen ol>e<tl, vitt tvon^I. 1V!:^:l tuslu Ititiels 8luneters uppmui lesumtiet pu ilö<tvuneti»Iielen, ull cte ul^itler, sone i onetorinutete utseencten teunns uppteommu, toistiollsvis tueslrictus ut cten tutitvuncte triAstoncten, tor ull sectermeru lutt 8le>ls-Vertiels Foctl^orunete t»>rcletus pu veeterteorunlte Ituslleätture, leviltiu i sluitel tutitvu t>erulli«uete ull ulertu su vut teuslur sorn persecttur i ljensltuurl stiieti. Le inteomnu tiunlttinAurnu i etellu mät vuritu, tor nurmure npptvsninA om törteättu netel, sersteitetl ötvertemnuete litt etel etter lie ttileels 8tuneters Llsteoll, som meet mätel tu tuetullnine;; Oell Xon^t. IVtuj:l törtutitver ttileels 8luneter meet utt XonAt. IVäet oell Vnnest sluetse vutteevuAen. Lutum ul sn^nu. 086^^ 6rest. Lcr/rorr.
Då jag hö. t allt delta, och sålunda har skäl att tro, all icke blott Svenska folket, 0111 hvars collectiva mening man naturligtvis har svårt att kunna skaffa sig begrepp, men hvars valde representanter så yttrat sig, är missnöjdt med det gamla eller åtminstone med dess former, då ansåg jag mig icke kunna tveka i den förmodan, att J önskaden något annat blott J fått det efter eder egen mening. Om J nu afslån detta betänk., uti hvars detaljer J kunnen erhålla rättelser, så är det uppenbarligen detsamma, som att säga : vi afslå det, emedan vi vilja tillintetgöra de principer, hvilka likväl r%dan äro fastställda, hoc est, en reaction, för att få det nu gjorda försöket misslyckadt. — J ägen dock rättighet alt afslå detta förslag; men af skäl, som jag ofvanför ut - iga Den jg April f. m. vecklat, iigen J icke sådan rättighet vid denna riksdag. Låten blolt formerna få deras gång och verka allt livad de kunna! Eller frukta herrarne, att vid kommande riksdag, då fråga blir att besluta i saken, alla Ståndens majoritet skall utfalla annorlunda än den nu visar sig hos eder sjelfva och det Högv. Ståndet? Eljest agen J ju då rättighet alt afslå förslaget, och då hafva vi ju det gamla förti äflliga systemet rjvar. — Det ur denna väg jag anser hvar och en böra gå, såvida man skall kunna hoppas att omsider få något förslag antaget. Det är angeläget ali icke försvara sjelfva de former, hvarunder ett sådant förslag grundlagsenlig! kan framkomma.
Innan någre penningar få utbetalas, bor till Riksgålds-Contoiret vara aflemnad en af Consistorii Academici Ledamöter undertecknad, till Riksgålds-Contoiret ståld förbindelse , å Femtio Tusende Riksdaler Banco, hvarmedelst Consistorii Akademici Ledamöter utfästa sig, En för alla och alla för En, att för återbetalningen af Capitalet och godtgörande af 3 proCents årlig ränta ansvara, sålunda; att Stats-Utskottets Betänkanden. 5i Ett år ifrån den dag, sista Summan, i afräkning å Lånet, blifvit uttagen, afbetalas på Capitalet, sådant det samma, genom sista uttaget blifvit bestämdt, 2 proCent hvarje år, tillika med den upplupne räntan, intill dess Lånet till fullo blifvit godtgjordt. z Mom. Denna förbindelse bor, innan den aflemnas, vara, på Akademiens bekostnad, vederbörligen intecknad uti så många bland de Akademien tillhörige Hemman, att två tredjedelar af det, vid 1823 års Bevillnings taxering, desse intecknade Hemman åsatte värde uppgår till mindst Femtio Tusende Riksdaler Banco. 3 Mom. Hvad som utaf Lån-biträdet icke år lyftadt inom 1825 års slut, får icke derefter från Riksgålds-Contoiret utgifvas. Län till Staden Ystad. Till fullbordande af en hamnbyggnad vid nämnde stad, hafva Rikets Ständer beviljat Staden ett Lån af Tjuge Tusende Riksdaler emot 3 proCents årlig ränta och dervid stadgade vilkor, att för Låne-Summan, hvilken ovilkorligen skall 52 Stats-Utskottets Betänkanden. lyftas, under åren 1824 eller 1825, afgifves en af Stadens Äldste, i Stadens nartin och å dess vägnar, undertecknad förbindelse, att en för alla och alla för en ansvara för återbetalningen af Capitalet och 3 proCents årlig ränta sålunda; att ett år ifrån den dag sista partial-summan blifvit uttagen, afbetalas årligen på Capitalet 2 proCent, beräknade på hela Lånet, intill dess detsamma år tillfullo godtgjordt. Art.
Samtycka då §'c. §:n 96. Riksens Ständer skola vid hvarje Lagtima Riksdag Sfc. §:n 98. l:a Punkten. Electorerne böra, vid samma tillfälle, då de Justitia3-Ombudsmannen utse, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denne Embetsman erfordras, att honom efterträda, i fall han, innan den nästföljande Lagtima Riksdagen skulle med döden afgå. I händelse §’c. §:n 100. Justi tias-Ombudsmannen åligge att vid hvarje Lagtima Riksdag §*c. §:n 103. Vid hvarje Lagtima Riksdag skola Riksens Ständer $'c. §:n 105. Riksens Ständers Constitutions-Utskott äge att vid hvarje Lagtima Riksdaq äska de Protocoll 8Cc. §:n 108. Till Tryckfrihetens vård skola Riksens Ständer vid hvarje Lagtima Riksdag förordna §'c. §:n 109. Ej må Lagtima Riksdag längre räcka än fortfare den förra bevillningen intill nästa Lagtima Riksdag, sa framt ej, uppå Proposition derom från Konungen, vid mellankommande Urtima Riksdag annorlunda beslutes. Ar åter bevillningens hela belopp bestämdt, men uppgöra och utfärda. Urtima Riksdag må af Konungen, när som helsi, kunna upplösas, och upphöre genast, om Lagtima Riksdag derunder inträ/far. Vid de Urtima Riksdagar, hvarom 63, 91, 92, 93, 94 och 95 §§:n/< förmäla, förfares i allo efter hvad för Lagtima Riksdag är, enligt Grundlagen, gällande, i följd hvaraf äfven tiden för Riksens Sländers sammankomst till nästa Lagtima Riksdag blifver på tredje året från sådan Urtima Riksdags början, och å dag, som i 49 sägs. Riksens Ständer skola, i kraft af Rikets antagna Regerings-Form, till Lagtima Riksdag sammankomma hvart tredje år, den 15 Januari, eller, om helgedag dä inträffar, å nästa Söcknedag derefter.
A. 11. — N:o 262. i anledning af Herr Norins motion, angående förnyelse af den förut väckta frågan om delägarerält uti Civilstatens pensionsinrätlning för Borgmästare i Rikets stader, med undantag af Stockholm, samt för desse einbelsmäns enkor och barn. XII. B. 145. A. 364- — N:o 203. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 107. XII. B. i45. A. 364- XIII. E. 422> — N:o 264. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 1 i5. XII. B. 145, 368. XIII. A. 64. XVIII. E. 192. •— N:o 261. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o ii!. XII. B. 145. A. 368. XVI. U. 386. A. 388. XIX. E. 49. XXVI. E. tu. ( *?* ) St a t sUtskottets Memorialer, fietänkanden och Utlåtanden'! — N:o 266. i anledning af erhållen återremiss å StatsUtskottets utlåtande ]N:o i35, rörande väckt fråga om kungsgården Halltorps på Öland återvinnande till Kronan. XII. 13. i45. A. 368. XIII. E. 422. — N:o 267. i anledning af erhållen återremiss å StatsUtskottets utlåtande N:o 165, angående väckt motion om afskrifning af 1836 års spanmåls-arrende för Ryda kungsgård, eller nedsättning i arrendetsbelopp. XII. B. i45. A. 368. — N:o 268. i anledning af erhållen återremiss å StatsUtskottets utlåtande N:o 166. XII. B. 146. A. 368.
Det är blott tvänne anmärkn:r, som röra Sjöförvaltningen, i anseende till hvilka jag begär återremiss; och jag tror, att Utsk., då det ser att de härrört af ett misstag, skall rätta dem. 1 S:n \i5 säges: ”Utsk. tillstyrker R St., alt bos ”K. M. i tind. anhålla, det besparingarna af flottans extra”och expectance-stnter må afskiljas från ordin.-äflönings”staternes besparingar samt återföras till anslaget för flottans underhåll och arbetsplan, dit de, till följd af sitt ursprung, höra.” Jag får dervid lemna den upplysning, att sådant alltid skett. Ar 1837 nedgick expectance-slaten till den af R. St. utsatta summa af 3o,ooo r:dr och ändå något derunder. Sedermera har ganska riktigt hvarje r:dr, som icke behöfts för expectance-staten, återförts till anslaget för materielen. Man har icke missförstått R. St:s mening i detta fall, utan funnit den tydlig och billig. Således är deraf en gifven följd, att om Förvaltningen gått in lill Regeringen med förslag till ett kommande års stat, deruti sådana besparingar blifvit upptagna annorlunda, än såsom tillhörande materielen, hade säkerligen Regeringen derpå fästat uppmärksamhet och återfört Förvaltningen till livad som är rätt och billigt. Del skulle varit ett stort fel af Förvaltningen, om ett missförstånd härvid ägt rum. År 1887 uppgingo utgifterna på expectance-staten till 29,824 r:dr; sedermera hafva de hvarje år blifvit något lägre, och nu i år äro de endast 23,790 r:dr. De kunde i början af året icke beräknas till så lågt belopp, men alla uppkommande besparingar utgå religiöst till materielen. Då StatsUtsk. vet detta, och jag tror det synes af statsreglenn för 4;de hufvudtiteln, vill jag förmoda, att StatsUtsk. borttager ifrågavar. strof. Jag anhåller således, att R. o. Ad. måtte bevilja en återremiss, på det denna punkt må utgå.
Skulle under striden med mägtiga fiender, den titt Rikets.förswar och iippräkthällandc pä äknade nödwändiga utgifts-summa förfela, sä wore ettdera Riket förloradt, eller ock Konungen, om han genom fin klokhet kunde nägvt förhala tiden, i nödvändighet genast sammankalla Riksens Ständer, att ersätta den yppade bristen. Att döma af de underdänige försäkringar alla Riks-Ständen hwar för sig glfwit Konungen, att tro» get och kraftigt gripa honom under armarnc, till utförande af det swära och högst wigsiga wärf, Han, af kärlek för Folk och Fädernesland sig ätagit, att afhälla sienderne, förskaffa Riket fred och äterföra en förfwnnnen allmän lycksalighet, bör man hoppas, att Riksens Ständer med den enighet och bercdwillighet, fom ifrän uräldriga tider utmärkt Swensta Folket, gilwa hwad fom fordras, och att hos nägat Ständ, ingen sädan olycklig tanka nägonsin mL uppstä, att undandraga sig ett skäligt deltagande, eller att pä Swea Land aldrig mä inträffa, att ett Aolk som söndrar sig sjelft, är nära sin upplösning och förstörelse. Skulle Utskottet tillstyrka, och Riksens Högkoflige Ständer bifalla en allmän Egendoms uppstått-, ning, enligt hwad i ödmjukhet bljfwit föreslagit, fä were jag beredwillig» att i samräd med nögra af Utskottets Ledamöter, som med iZoo ärs uppskattningar haft befattning, utarbeta ett project sill förordning derom, att Utskottets granskning underkastas. Angäcnde Bcwillnings - Taxeringarne i Landsorkcrne, och den kraft en del af Högloft. Utskottets Le» damöter trodt kunna tilläggas Taxcringsmäniicns beslut, att icke wara pröfning och rättelse underkastade» sä SIV Den 2Z September. sä kan jag icke finna, att sädant med tvär nyligen antagne Regeringsform wore instämmande. Efter 57 § äga Riksens Högloft.