Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 10 Maj 1851. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 2:ne prot.utdr. f. d. 7 dennes och denne dag f. m. samt pleni prot. för d. 17 sistl. April. Gr. Sparre, Johan Alexander: Jemte det jag får afsäga mig den plats såsom ledamot i Bevilln.Utsk., hvartill jag genom R. o. Ad:s förtroende blifvit kallad, anhåller -jag vördsamt att vid min rikdagsmannarätt varda bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Uplästes följande af Frih. Stjernstedt, Lars Fredrik, inlemnade mern. Af tjenstegöromål hindrad att längre qvardröja i Stockholm, nödgas jag härmed afsäga mig den äran att vara ledamot af Bevilln. Utsk.; med ödmjuk anhållan att det oaktadt fortfarande få bibehålla min riksdagsmannarätt. 410 Den 10 Maj f. m. R. o. Ad. biföll jemväl denna anhållan, hvarefter II. Ex. Ilr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att sammanträda till val af 2:ne ledamöter i BevillmsUtsk. efter Gr. Sparre och Frih. Stjernstedt. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf att Gr. Gyldenstolpe, Adolf Fredr. Nils, anmält det han af tjenstepligter vore hindrad att fortfara med sin befattning såsom Elektor, men anhölle att likväl få bibehålla sin riksdagsmannarätt; och lemnade R. o. Ad. härtill sitt bifall. Föredrogs, men lades, på begäran af Gr. Gyldenstolpe Anton Gabr., Gr. Lagerbjelke, Gustaf, med flera ledamöter, på bordet K. M:s nedannämnde denne dag ankomne nåd. propos:r lill R.
Bankens tillstånd kunde vara likgiltigt för Allmänheten, så Länge hanken fullgjorde sina förbindelser, och vid uppvisande inlöste med Silfverrnynt sina utelöpande Sedlar samt icke inblandades uti några financiel]a operationer, som kunde hindra denna utvexling, hvilken är ett oundvikeligt vilkor för Sedlarnes bestämda värde. Men då denna utvexling måst till största delen inställas och Bankens Sedlat; derigenom förändrat natur samt blifvit förvandlade till kredit-papper med ett vacklande värde, hvilket till en hufvudsakelig'del herot på opinionen , är det för Banken lika sorn tor en enskildt , hvilken upphört att betala, en skyldighet att for sina kredifoter tillkännagifva sin ställning; och enda möjligheten att, örn ickeäterställa , åtminstone bidtaga till stadgandet af sin kredit, är att bibringa kreditorerne visshet , att tillgångar finnas till sknlldernes betalande fastan de icke kunna genast dertill användas. Härvid uppstår den frågan, om icke, for att vinna det med publiciteten åsyftade ändamålet, Buriio-Utskottets Betänkanden. 177 Bankens tillgångar och således äfven beloppet af dess reela fond böra järnte dess sknllder uppgifva. ?. Min tanka är äfven att en fullständig uppgift i detta fall är ovillkorligt den rättaste , men då den af Herr Presidenten von Schultzenlieim väckte rrioti n om publicitet, hvilken nu skall besvaras, hufvudsakeltgen angår uppgift af Bankens Sedelstock, anser jag mig för det närvarande egentligen böra yttra mig om denna fråga och i förening denne.*! örn uppgift af Bankens fordringar , hvilka uppgifter jag anser utan mehn för Bankens kredit kunna meddelas, afven titan att åtföljas af den om beloppet af dess leela fond. Att Bankens kredit icke blifvit upprätthållen af hemligheten om dess tillstånd, bevises bäst af forhållandet med dess Sedlars värde alltsedan J809.
I öfrigt få vi anmärka, att stadgandet uti 3 mom. om liden för intecknande af redan upprättade, men ännu icke intecknade afhandlingar, enligt vår tanka, är rakt stridande emot beskaffenheten af så beskaffade fordringar och Lagens ännu oupplösta band uti 9 Cap. 12 §. Handels-Balken, jemförd med Kongl. Förordningen den i3 Junii 1800. På dessa grunder reservera vi o«s emp,t Utskottets BeUukande i denna del.” STOCKHOLM; Kongl. Ordens-Boktryckeriet, i834* .Lag-ldiskot tas Betänkande l\:o i'6a. Ankom till Exp -TJtsk, den i4 Nov. Betänkande öfver Herr N. TV, Stråles motion, om meddelande af bestämdt stadgande, .huruvida serskildt ansvar skall ega rum för förnyande af förbrytelse,. hvarföre man ännu icke undergått bestraffning, m. m. Hos Högloft, Ridderskapet och Adeln liar Herr JV. W. Stråle afgifrit ett Memorial, hvaruti blifvit anfördt: att ett ämne, hvarom olika tankar ibland Domare i senare tider ofta uppstått, och olika domslut blifvit fällde, vore den fråga: huru en person bör anses och dömas, hvilken, redan tilltalad för en förbrytelse, hvarå böter eller mindre ansvar än högsta kroppsplikt bör tolja, förr än ett sådant ansvar blifvit ådömdt eller verkställd!, ånyo begår samma förbrytelse? TJti g:de punkten af Kongl. Förklaringen den a3 Mars 1807 stadgades yål bestämdt, att den svårare bestraffning, som Lagen för iteration utstakar, ej kan ådömas förr än det i den föregående lindrigare graden är till fullo verkslälldt; men häraf hade man dock ej velat finna det vara förbudet, att ju ansvar i samma grad kan ånyo eller liera gånger ådömas, om förbrytelsen förnyas innan det ansvar
Tjära, Utförsels-tullen är lika med den, som förut, utan anmärkning, hittills varit antagen, och hvilken utgör icke fulla 4 procent af varuvärdet. På Herr Modins yrkande, att tullen borde nedsättas, kan Utskottet sålunda ej tillstyrka afseende. Tobak. Svar å Herr Hartmans do rffs anmärkning, att tullen är nedsatt, lemnäs vid artikeln Jänsen, Ljustalg rn. 11, 54 Bevillnings-Ut ikottets Utlåtande N.o 44- Tobaks-stjelkar. Sedan, genom Herr Aspelins anmärkning, är upplyst, samt äfven af sakkunnige inom Utskottet vitsordadt, att värdet icke öfversliger 6 sk. #:det, får Utskottet föreslå bibehållandet af den gamla tullen med 2 sk. per #. Tråd; Stål-, Koppar-, Messings-och Linne-. Herrar Hartmansdorff' och Poppius hafva ansett Tullen för låg; men då den å dessa artiklar uppgår till 33?dels procent, eller nära dertill, kan Utskottet, för sin del, ej godkänna detta påstående. Tvål, Den med 9 runstycken förhöjda tullen är enlig med principen af 33idels procent, och så mycket mindre för hög, som förbud emot införseln af utländsk Tvål blifvit yrkad. Anders Danielssons påstående, att i Sverigé ej kan tillverkas duglig Tvål, är mindre grundadt, då flera godkända Fabriker finnas, och en sådan, med god tillverkning, nyligen i Göthehorg blifvit inrättad. Trädvaror (af ädlare slag), såsom Alm, Bok, Ek m. fl., hafva samma tull Bevillnings-Utskoltets Utlåtande N.o 44• 55 sorn hittills, hvilken ej må nedsättas, då dessa inom landet behöfvas, och deras utgående i oförädladt skick bör försvåras och förekommas, i synnerhet som tillgången deraf dagligen minskas. Herrar CederschjöldIs och von IJartmansdorffs anmärkning kan således ej gillas. d var or. Enstafrar och Enträd, Anledningen till den föreslagna Tullnedsättningexa är det förändrade tullvärdet, som gör den gamla tullbestämmelsen olämplig. Förslagets antagande tillstyrkes således.
Som, jemlikt Kongl, brefven den 2 Februari 1844 och den 3r Juli i845, af anslaget 20,000 r:dr, till durchmarch-kostnader, utgått hvartdera året 3oo r:dr till så kallade hemfärds-penningar åt sjukliga, afskedade soldater af Stockholms garnison och andra regemente!’, hafva revisorerne anmärkt detta förhållande, enär utgiften, som egentligen icke vore annat än en för fattigdom utdelad nådegåfva, blifvit bestridd af det för truppers fortskaffande anvisade förslags-arislag. Utskottet anser visserligen, att enskillde afskedade soldaters hemfärd till deras födelseorter icke är att hänföra till hvad som förstås med tågande manskap, men som den utgift, hvilken föranledt revisorernes ifrågavarande anmärkning, tvifvelsutan varit af behofvet påkallad och några serskilda medel till fyllande deraf icke blifvit af Rikets Ständer anvisade, tillstyrker Utskottet, äfven med hänsigt till utgiftens ringa belopp, att anmärkningen må få förfalla. § 9- (1847 års Rev. Ber. pag. 27. Förkl. pag. 3o3.)
Enligt de af kommitterade, på officiela uppgifter grundade, beräkningar af indelde soldatens utredningskostnad vid jemförelsen mellan den indelda och en konskriberad armée, utgör denna kostnad för man oin året för beklädnadspersedlar, kapotterne inbegripne Rdr 16: 04. » remtygsoch utrednings » 2: 58. » tross » 1: 14. » 1: 85. gevär Summa Rdr 21: 61. hvaraf erhålles för 3,576 man Rdr 77,277: 36. 78 222-36 2. Aflöning och underhåll. Löner och arvoden för det tillökade befälet och underbefälet utgöra, enligt löneregleringsbetänkandet — Underhållet af 3,576 soldater mellan de årliga mötestiderna förorsakar kronan en kostnad, motsvarande förlusten af vakansafgifterna för de till rekrytering afsedda nummer, hvilken förlust här nedan särskildt beräknas. Manskapets mötesunderhåll sammanfaller med kostnaden för 3. Vapenöfning. Enligt beräkning vid kommitterades betänkande om arméens vapenöfningar, kan årliga marschoch möteskostnaderne för ofvannämnda tillökade nummerstyrka af 3,576 man upptagas till omkring » 65,000 — 4. Kronans och allmänna fonders förlust i vakansafgifter eller prestationer för rustoch rothållsnummer vid indelda infanteriet, som äro afsedda att rekryteras, enligt organisationsförslaget (Bil. M) nemligen: 194 nummer, tillhörande nya ordinarie roteringen af soldathållet, derför vakansafgifterna kunna beräknas (Bil. M) till Rdr 16,101: 86. 51 n:r, tillhörande nya ordinarie roteringen af båtsmanshållet (Bil. M) . » 5,901: 82. Summa
Fosterlandskänslan måste, om jag så får uttrycka mig, sönderdelas, det stora målet vinna genom föreningen af en mängd individuella krafter, som, oaktadt de synas sträfva för det enskildta intresset, dock bidraga lill det allmänna; den måste fästas vid de kretsar, der jag verkar, och hvilkas verksamhet jag oupphörligt erfar, så nära familjen som möjligt; den måste baseras på något ständigt fattligt, således på provinser och communer. Man måste på sätt och vis förkroppsliga fosterlandskänslans andliga väsende, införlifva intresset för communen med intresset för familjen, den för provinsen med den för communen och så vidare. Fosterlandskänslan skall baseras på tillgifvenheten för de locala vanorna. En oupphörlig verkan och återverkan måste herrska mellan communen och familjen, den ena sättas i oupphörligt beroende af den andra. Communalbestyren måste_ således göras så mångfalldiga, så intressanta, så positiva, som möjligt är för det helas bestånd. Det democratiska elementet bör allt mera och mera deri inympas. Att detta kan ske med fördel och ulan särdeles våda intygas af den arbetsinrättning, som till en stor del genom Hr Slalssecreltn von HarlmansdorfFs nit lärer vara i verksamhet i Calmar stad. Efter hvad mig är berättadt, skola äfven arbetare; vara intagne i comile'en, som uppfylla sitt kall lill allmän tillfredsställelse. D en 21 Oc t o b e r f. ra. 3i De moderna statsekonomiska grundsatserna hafva upplöst de patriarkalisk» förhållanden mellån husbonden och arbetaren, som fordom ägde rum ; de hafva placerat den fattiga och rika i tvänne olika lägen. I de gemensamma communalbestyren kunde en utväg sökas att åter till en del i samhället återinföra det kärlekselement, som tordehända alltför mycket blifvit utträngt af rättselementet. Genom municipalbestyr inympas på allmänheten conservativa iristincter; den blir mera tolerant i sina fordringar; af svårigheten alt styra det mindre samhället, lär den sig att bedömma de ökade svårigheterna vid de större statsbestyren. Communen är således Statens bästa politiska uppfostringsanstalt.
P;i det att allmänheten må erhålla kännedom angående de nya eller förändrade föreskrifter i blifvande Banko-reglemente, som tillkommit i följd af Rikets Ständers under innevarande Riksdag fattade beslut; så har Utskottet skolat hemställa att, i likhet med hvad tillförene är vordet iakttaget, Rikets Ständer må, jemte öfverlemnande af det Reglemente för Rikets Ständers Banks Styrelse och förvaltning, som det, enligt Instruktionen för Banko-Utskottet, åligger Utskottet att utfärda, hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla att Kungl. Majrt i Nåder täcktes om de deruti befintliga stadganden, för hvilkas tillämpning sådant kan anses erforderligt, låta till allmänhetens efterrättelse utfärda Nådig Kungörelse. Stockholm den 28 November 1854. STOCKHOLM, fd. ScfinftxVs Boktryckeri, 1854. Förstärkta Banka-lUskottcls Memorial, N:o 96. t Ank. till Exp.-Utsk. d. 30 Not. J834, kl. 2 e. iu. Memoria/, angående verkställd omröstning öfver åtskilliga föreskrifter i det nya Banko-Reglementet. Sedan enligt ankomna Protokolls-utdrag af nästlidne dag, dels samtlige och dels tre Riks-Stånd godkänt de af Utskottet uti Memorialerne N:ris 92 och 98 framlagda förslag till voterings-propositioner, så har Förstärkta Banko-Utskottei nedanstående dag anställt omröstning öfver samma propositioner, nemligen: l:o. Den som anser att, vid tillämpningen af det nya räknesättet, Rikets Ständers Bank skall utgifva sedlar å En Riksdaler Riksmynt, röstar , Ja; den, det ej gör, Nej. Vinner Nej, kommer Banken icke att utgifva sedlar å nämnde valör. Omröstningen har utfallit med 69 Ja och 48 Nej, och enär Ja således vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med /a-propositionen. Bih. till R. St.
Hvad det nu ifrågaställa anslaget beträffar, hafva tvänne aktade Kyrkans män från södra Sverige, i förening med tvänne aktade män från det norra, förenat sig i en reservation, så talande till både känslan och omdömet, att jag ej skulle neka mig nöjet att här upläsa detsamma, såvida ej den långt framskridna tiden derifrån mig afhölle; förblifvaudes jag emellertid vid min vördsamma anhållan om bifall till motionen. Sedan härefter Hr Frih. o. Ordf:den framställt, att i afs:de på förevide punkt blifvit yrkadt, dels bifall till Utsk:s hemställan, och dels att, med afslag derå, R. o. Ad. måtte anvisa tvänne adjunktslöner af 2,000 Rdr Rmt hvardera, till hvartdera af Universiteten i Upsala och Lund, att användas i enlighet med Professor Carlsons derom gjorda framställning, blefvo propos:r å dessa yrkanden framställda och besvarade med blandade Ja och Nej; hvarpå proposm' till bifall å Utsk:s hemställan förnyades, samt sedan svaren härvid åter utfallit med Ja och Nej, Hr Frih. o. Ordf:den förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Olivecrona begärde votering. Upläsles till justering och godkändes en så lydande voter:spropos. : Den, som bifaller StatsUtsk:s i 28:de punkten af Utlåt. N:o 148 gjorda hemställan, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej beslutar R. o. Ad., att, med afslag å Utsk:s förenämnde hemställan, anvisa tvänne adjunktslöner af 2,000 Rdr hvardera, till hvartdera af Universiteten i Upsala och Lund, att användas i enlighet med Professor Carlsons derom gjorda framställning. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 35. Nej — 28.
Uldr, d. i7 Nov. i83.{* U 8, ogillade Staude t detsamma, med förklaring, att Ståndet villa vara oförhindradt, att yttra sig rörande användandet i visst fall för Carlstens lastnings behof af anslagen till Carlsborgs och Kungsholms fästningsbyggnader, sedan frågan om anslaget till Carlstens iståndsä!tande och bestyckning blifvit genom votering i förstärkta Stats Utskottet afgjord, med hvilken anmärkning detta Ulskoltets yttrande skulle återremitteras. Votcringspropositionerne i g, io, 11, 12 och i3 punktcrne gillades. Och förklarade Ståndet, i anledning af-Utskottets i 2 och i3 punklerne gjorda hemställan, alt Ståndet vidblef sina redan fattade beslut. S. D. F öredrogos å nyo Stats-Ut kottets Memorial: W;o S tp, rörande liden ifrån hvilken den nu verkställda Statsregleringen skall taga sin början, bifölls; Utlåtande, N;0 320, i anledning af erhållen återremiss å Memorialet, a83, angående gratification it Stats-Commissarien Tauvon, lades till hundlingarne. S. D. Föredrogs å nyo Stats-XJt kottets Utlåtande, Nvo 3oo, i anledning af erhållen återremiss u Memorialet, N;o 282, i fråga'o ni slutligt bestämmande af allöningen till Riks-Ståndeus och Utskottens Cance-llier.
Om man låter detta oafbrutet växa, skulle både Staten beröfva sig onödigtvis afkastningen af en bland dess dyrbaraste egendomar, och tillika banken möjligen försättas i den ställning, att nödgas antingen i mindre lämplig lånerörelse utgifva sina växande öfverskott, eller att dermed amortera sin sedelstock till betänklig påföljd för allmänna rörelsen. Å en annan sida, om man på en gång ville ad publicos usus anordna bancovinsten, skulle banken nödgas, antingen att på 1> c ii 4 Murs ». m ett kännbart sätt indraga sin lånerörelse, eller att på en gång utsläppa millioner nya sedlar. Det rättaste torde sålunda vara, att fördela den hittills besparade bancovinsten i 5 lika delar, hvaraf årligen utgår, att användas på sätt R. St. kunna förordna. På detta sätt utgår denna anordning af banken , ungefär i samina mån ny vinst dertill lemnar tillgång; ingen rubbning i dess rörelse eller sedelförhållande beluifves; och med denna grundsats, en gång antagen, har man vunnit den dubbla fördelen, att i anordningar på bancovinstalltid kunna beräkna en redan befintlig tillgång, och att banken alltid, utom sin ursprungliga grundfond, äger en reservfond af flera millioner, endast omvexlande i den mån, ett års bancovinst öfvereller understiger årets .anordning. I afseende på tillämpningen af denna grundsats på den nu hopsparda bancovinsten, så anser jag, att först bör banken godtgöras dess fordran hos K. Myntet för diverse förskott, för hvars ersättning eljest ingen tillgång finnes, häri naturligtvis icke inbegripna de till myntningaflemnade plantsar; att sedermera i million r:dr bör öfverlemnas till K. Commerce-colllm alt användas på sätt jag i en särskild motion skall tillåta mig vördsamt föreslå, till understöd för de fabriksidkare, som, i förtroende till hittills bestående förbudslagstiftning, på sina näringar nedlagt en större kostnad, samt att återstoden bör allemnas till Riksg:s-contoret, att användas på sätt R. St. kunna förordna.
Utdr. d. 20 October 1823. 1171 Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Till Grundlags-enlig behandling nästa Riksdag, godkände Bonde-Ståndet Constitutions-Utskottets Memorial: • ^ ' 1 N:o 60, i anledning af tvänne Stånds återremiss af 5:te puncten i Memorialet N:o 48» angående Förslag tilt åtskilliga Grundlags-ändringar, åsyftande Riksdagsärendernes skyndsammare gång. N:o 61, med ytterligare Utlåtande, i anledning af återremiss å Förslaget, under ]V:o 47 > rörande ett tillägg i 37 §. Riksdags-Ordningen. N:o 62, med föreslående af tillägg i 98 §. Regerings-Formen och 63 §. Riksdags-Ordningen. N:o 65, i anledning af återremiss af Förslaget till ändrings i 33 §. Riksdagsordningen. N:o 66, med föreslående af tillägg i 28 §. Riksdags-Ordningen. S. D. Då nu å nyo föredrogs Statsutskottets Utlåtande Nio 5i5, angående ersättning för Svenske Medborgares lidne 1172 Prot. Utdr. d. 20 October 1823. förluster genom uppbringningar af Magter , med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, blef detsamma af Bonde-Ståndet bifallet. S. D. Stats-Utskottes Memorial N:o 537, med Förslag till förnyad Instruction för Riksens Ständers Revisorer,\ hvad som rörer deras befattning med Stats-Verket, blef, vid föredragning, af Bonde-Ståndet bifallet. S. D. Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 197, i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o i3o, angående förändring i allmänna Skjutsnings-anstalterne, Postvagnars inrättande och Skjutslegans nedsättning, blef Utskottets åtgärd af Bonde-Ståndet gillad.
Har någon, genom uppsåtlig misshandel, dödat annan, den Iian ej dräpa ville, och skedde den misshandel med berådt mod; dömes dråparen till straffarbete på lifstid eller från och med åtta till och med tio år. Var misshandeln af den beskaffenhet, att döden, såsom sannolik verkan deraf, ej väntas kunde; då må straffet nedsättas till straffarbete i fyra år. § 5. Varder någon dräpen, såsom i 4 § sägs, och skedde misshandeln af hastigt mod; dömes dråparen till straffarbete från och med fyra till och med åtta år. Var lian, utan egen skuld, till vrede af den dräpne retad, såsom i 3 § sägs, eller var misshandeln af den beskaffenhet, att döden, ^åsom sannolik verkan deraf, ej väntas kunde; då må straffet nedsättas till straffarbete i två år. Bih. till II St. Ilar någon gifvit .innan gift eller dylikt för att honom skada, och dör linn deraf; varde, ändå att förebäras skulle, alt gerningen ej skett i uppsåt att döda, straffad efter 1 § såsom för mord. Kommer af den förgiftning svär kroppsskada; dömes till straffarbete pä lifstid. Följer deraf ringare eller ingen skada, eller sladnar brottet vid försök; da skall till straffarbete frän oell med fyra till och med åtta år dömas. Ilar någon, utan qvinnans vilja, sökt döda eller fördrifva hennes foster, på sätt i 28 § sägs; dömes, om fostret kommer utan lif eller ofullgånget fram, till straffarbete från och med sex till och med tio år, och i annat fall till sådant arbete från och med sex månader till och med två år. Eick qvinnan af gerningen svår kroppsskada; dömes till straffarbete på lifstid: fick hon deraf döden; miste gcrningsmanncn lifvet. Beträffande åter 37 §, så har Utskottets i Utlåtandet N:o 59 gjorda hemställan angående lydelse af denna <§ endast blifvit af ett Riks—Ständ, nemligen BondeStåndet, godkänd.
Dässutom hade han vuxit upp i dessa kvarter och ägde knappt en bekant uppåt staden. Han mindes, hur han drack sitt första glas whisky och köpte sin första tuggbuss borta där träindianen svänger sin tomahawk, och att hans första kärlek varit en liten bodskönhet på South. Sedan startade han vid 18 års stadgad ålder den affär, han nu innehade. Då befolkades trakten, ehuru Filadelfias tarfligaste, af välklädda amerikanska småborgare. De bodde i snygga tvåvåningshus med blanka fönster, snöhvita trappor och gröna fönsterluckor. Ingen handlande drömde om att utbjuda annat än reela varor. Och när farmarne med sina öfvertäckta vagnar körde upp till trottoarkanten, medförde de markens bästa alster och ofta sina hustrur för påhälsning i kundernas familjer. Det hade varit det gemytligaste lif i världen. Alla förtjänade bra och betalade i sin tur väl. Hvarje dag liknade som ett bär den andra, och på aftonen behöfde man endast gå om hörnet för att få sin läckra lamkotlett med tomatosås och sin paj, serverad i blänkande tennform. Efteråt bjöd man sin flicka på en glace och en spårvagnstur i månsken till Fairmount. Och nu! Great goodness ... långsamt men säkert trängde det europeiska sluddret på, och knapt hade South street eröfrats, förr än arffienden, de svarta aporna, döko upp på Lombard. Och så svallade båda gatornas orena flöden in öfver Second, så att äfven denna gata med hvarje dag förlorade mer af sin ursprungliga karaktär. Snart skulle kanske mr Sewells hus stå som en skorsten bland brända ruiner. Nej, hans tålamod var slut. Han längtade att åter känna sig som människa och amerikansk medborgare och ämnade därför realisera affären och begifva sig uppåt staden. Denna tanke, hvilken sista tiden format sig till ett beslut, gjorde honom i viss mån öfverlägsen situationen. Och då tiden nu var inne, stängde han butiken och tog i ett anfall af galghumör vägen nedför South. Han passerade det öfverbyggda salutorget med taket af spån, lavar och mossa uppburet af tegelstenspelare och glindrande brokigt likt sköldpaddans rygg.