Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domhafvande utfärdas skall, för att vara antagligt, verilficeras af Prosten i församlingen, får jag mig reservera; anseende det ej vara lämpligt a'tt ålägga Presterskapet sådan befattning/’ Häruti har äfven Herr Prosten afzelius instämt; af Herr Rubin: ”Emot Utskottets beslut, i afseende på Pastors skyl dighet att samtidigt med Domaren yerificera Låntagares och Löftesmäns vederhäftighet, får jag mig reservera, emedan jag anser det vara oiformligt fordra tvänne Auctoriteters intyg, då detta alltid måste förutsätta, att man misstror endera. Det är äfven en högst egen procedure att ålägga Pastor verificera Domarens på embetsansvar utgifna betyg, hvilket i vida vigligare och mera magtpåliggande ärenden anses tillfyllestgörande. Hellre skulle jag sett, att Högloflige Utskottet befriat Domaren från all befattning med dessa påskrifter, än att underkasta dess åtgärd en conlrol, som, efter min tanka, har den dubbla egenskapen att vara för honom, såsom ansvarig em betsman, högst nedslående och för Bankens säkerhet onödig.” Bihang till R St, Fröt, 1834 ofå i835. 6 Sami. 1 AfJ. a Bandet, 3r.sta Häftet. 3 ST 0 C K II O L M , ,835; lios J. A. A\ am nes. BantOrVe skottets Betänkande N;o loj. i N:o 107. Ankom till Exp.-Utsk, den 2 'Mars, Betänkande, i anledning af Herr Rosenblad?, motion_, am stadgar i gemenskap med Bankens Sedel-utgifning.
Under vintern hade Börje icke mycket att göra vid landtbruket; det var endast att lemna fram foderrationer, ställa om spanmålsleveranser och dylikt, jemte den dagliga tillsynen. Men han var ofta sysselsatt inne på sitt rum, än med räkenskaper, än med annat. »Om jag kunde begripa hvad du läser allt det der för!» kunde Marianne säga ibland. Han hittade på så många onyttiga ting att dra igenom: lagverk, stora arbeten öfver foglar och insekter, kemi, geologi och allt hvad det kunde vara; eller också läste han tyska böcker, med tillhjelp af ett stor lexikon. Och han syntes outtröttlig med hvad han fick för händer. Att bli störd tyckte han rakt icke om. »Men hvad skall det nytta till?» utbrast Marianne ibland med otålighet. Och så kunde han se upp från böckerna, med håret rakt på ända, ljusa ögon med små pupiller, och ett eget uttryck af koncentration i sitt ansigte. »Man lär något af det.» »Men hvad skall du lära för? Du kan ju allt hvad du behöfver.» Då endast såg han på henne, alltjemt med denna betraktande blick, detta något af kallt, absorberadt förstånd, och så hette det: »Jag kommer strax.» Och så kunde hon likaså gerna gå som stanna, ty när han såg ut på det viset var han alldeles omöjlig. Hon märkte dessutom, att han kände sig besvärad af att hon kom in i hans rum. Derför vande hon sig så småningom vid att vänta på honom tills han kom af sig sjelf. Då hade han alltid gjort toilett, och då hade han ett helt annat ansigtsuttryck, liksom upptinadt. Och Marianne kunde kasta sig på hans knä, ruska honom i håret och skalkas som den ystraste barnunge; hon hade märkt att det var det som »tog» honom mest. Allt som var i den högre stilen förstod han sig icke på. Men så kom våren, och med den all en landtbrukares brådska med sitt ständiga utelif. Börje blef solbränd, så att det endast fans en fredad rand från ögonbrynen upp till håret, händerna voro bruna, och han var brun ända ned på halsen.
Som Rikets Sländer funnit det vara af vigt, alt denna olägenhet, hvilken slår i strid med de i öfrigt genom postväsendets bättre ordnande och framför allt genom elektriska lelegraf-inrättningen åt korrespondenter beredda lättnader, må på tjenligasle sätt afhjelpas, samt Rikets Ständer tillika ansell, alt för närvarande och intill dess brefbefordringen å landet kan blifva ordnad på eli med lidens fordringar mera öfverensstämmande sätt, lämpligast vore om, med’ bibehållande af rättigheten för Postförvaltare att tillgodoräkna sig arfvode för lösväska i förhållande till det deraf föranledda besvär, dock inom stadgadt maximum, ofvanberörda Cirkulär så förändrades, alt en lösväska finge af flera korrespondenter eller en menighet mot gemensam afgift begagnas; fördenskull få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla om sådan förändring af föreskriften i mejbemälda Cirkulär, att det må varda medgifvet flera korrespondenter eller en hel socken att sig örn en lösväska förena, mot afgifter, sorn i samma Cirkulär blifvit stadgade. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 21 Mars 1857. f&T:« «SO. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Mars 18S7. Presle-Ståndet den 2t Borgare-Ståndet den 21 — —• Bonde-Ståndet den 21 [{ikels Ständers under dä nig a Skrifvelse, angående föreskrifters meddelande vid vägning af span mål. (Allm. Besvis c. Ekon.-Clsk:s Belrde N:o 61). S. A. K.
-Ridderskapet och Adeln härvid värdes fästa någon uppmärksamhet, anhåller jag ödmjukast, att detta, mitt Memorial måtte varda till behörigt Ut. skott reinitceradt. Remitterades till StatsUtskottet. Friherre Silverhjelm, Göran Ulric, hade inlemnat följande, som upplästes, så lydande: Vördsamt Memorial! General LandtmäteriContoiret i Stockholm, som af Sveriges framfarne störste glorvördigste Konungar blifvit grundlagdt och skyddadt, är af högsta vigt för Rikets jordägare, då der förvaras chartor och beskrilningar olver de flesta hemmans ägorymder i Riket, till styrka för ägande rätten och reda vid förefallande rättegångar. Genom Landtmäteri.Inrättningen gifves också samfälliga och blandade ägor den indelning och skepelse, att hvar glänne kan utan hinder af andra, sköta sin andel oell gifva den, till egen och allmän fördel, högsta grad af odling och förbättring. Ett Verk, som har så mycken inflytel - Den 5 Maj. 12 1 se på allmänna hushållningen och landets uppodling, förtjenar, i min tanka, ail möjlig uppmuntran och att dess tjenstemän lern* nas nödtorftig utkomst. Genom Kongl. Brefvet af den J9:de Jac nuari ig02 erhöll General.Landtmäteri-Contoiret sin särskildta stat. Efter Riksens Ständers förordnande vid lglO års Riksdag om en generel tillökning af 33j procent på CivilStaternes löner i Stochkolm, feck LandtmäteriContoiréts Embets och Tjenstemän af sådan förmon blifva delaktige^ men då 1812 års Ständer för de större Verken anslogo vissa summor till lönförbättring, blef LandtmäteriContoiret förbigånget och glömdt, samt fecti ej någon tillökning.
F. Magasinet för färdiga sedlar, för alla de sedel-sorter, som af Banken fortfarande utgifvas och så länge de äro brukbara användas, nemligen: Bnvltn-VmkoUel.t Betänkande, Jfs 61. 3t å 500, 100, 83% 16%, 10, 6% och 2 R:dr samt 52 skill. G. Mindre General-Kassan, som får innehalla samma guldoch silfvermvnts-sorter, som större General-kassorna a och b samt till lifgifvande användbara sedlar, dock icke till högre sammanlagdt belopp, än En Million R:dr B:ko. Kopparmynt intages icke i denna kassa. Dagvexlings-Kassan, utgörande en vighets-anstalt, för att icke stundeligen behöfva anlita de större förvarings-rummen. Uti denna kassa intages silfver och sedlar af olika sorter, men icke dukater och kopparskiljemynt. Dess behållning blifver till total-beloppet uti metalliskt mynt och sedlar tillhopa, oföränderlig sådan densamma af Bankens Öfver-styrelse bestämmes. Den begagnas endast till utbyten olika myntsorter emellan för Special-kassorna, dels under på gående expedition och dels vid kassörernas dagsafslutningar samt upptages i allmänna kassa-boken blott summariskt för det bestämda total—beloppet i Bankomynt, hvaremot dess nyckelvårdare äro förbundna, att, när som helst, genom specifikation redovisa de myntoch sedelsorter, hvaraf omförmälda stående behållning för tillfället utgöres. Fem Special-Kassor, deraf två Expeditionsoch tre Vexlingskassor. Hvardera får från den ena dagen till den följande innehålla högst Fyra Tusen R:dr B:ko uti dukater, svenskt silfvermynt, bankosedlar och kopparskiljemynt sammanräknadt. Under-styrelsen eger att, uppå anmälan af Chefen för kassa-afdelningen, förordna särskild kassör och kassa-skrifvare, då sådant för göromålens gång befinnes erforderligt.
levereras fritt vid närmaste järnpetent ^lärarinna kan vid behof, mot ersättvägseller ångbåtsstation. ning, få biträda vid undervisningen i handarbeten. Ansökan insändes till skolans föreståndare, S. Welin, Ifcrrljtniga, före 15 (S. T. A. Stureplan. Frisk, ordentl., snäll och sömkunnig flicka erh. plats gen. i enk., bild. fam. i Västerg. Lön 10 kr. i män. Svar med rek. och fotografi till » 5 — 3 — 1 », Sv. Tel.-byråns annonsafd., Sthlm. (S. T A. 57058) USJUNGFRU, ung och frisk, kunnig i kamning, erhåller utmärkt plats 1 april i 3 personers hushåll om anmälan sker 19 OT FRITT VIVRE, el. bet. något, önSturegatan, 2 tr. (S. T. A. 57027) skas plats till ' våren i bättre god och Nya kurser i Oaktadt kafle n u ä r billigt, familj i ell. trakten af Sthlm, af arLATSER finnas för GUVERNANT, VÄRaktad betsvan och ordentl. Hicka af god familj. D I N N A, musikal, K O N T O R S - &amp; H A N - så bör ni dock betänka att det är mycket skadligt att dricka det enbart, synnerMassage &amp; Sjukgymnastik K u n n i g, handarb., sömn. och något ligast de billigaste sorterna, hvarför det är nödvändigt att till vanligt kaffe blanda DELSBITRÄDEN, FLICKA att gå frun matlagn. i skrifn exp. en hälsosom baffetillsättning för att undvika kaffe förgiftning, och det är af protillh &amp; HUSHÅLLERSKOR, 46 Regeringsg., f. v. b. Svar till » S. D. », Iduns (275) börja i maj och oktober å Sthlm. J. LARSSON &amp; Gro. (G. 800) fessorer och läkare erkändt att Stockholms Kaffe-Aktiebolags XutubiJcaffe blandadt till kaffe gifver den hälsosammaste, billigaste och mest välsmakande A.
Innan den, genom influtna räntemedel, bildade behållning uppgår till en summa, motsvarande det ursprungligen afsatta samt i stora Wallby och Oppeby intecknade kapital-belopp af i5,ooo r:dr, får någon delafden11a behållning till utgifter för kanaloch sluss-verkets underhållande icke användas. 6:0 Nyssnämnde kapital-belopp får icke under någon händelse, utan Rikets Ständers dertill serskildt lemnade samtycke, från Riksgälds-kontoret lill större eller mindre del uttagas och af kanalbolaget disponeras. 7:0 Den genom räntemedlen uppkomna behållning må endast användas lill företagande af sådane större oundvikliga reparationer och arbeten, sorn icke, utan albrytande af segelfarten å kanalen, kunna verkställas och hvilkas kostnader öfverstiga bolagets då samlade, härtill disponibla besparingsmedel jemte de förräntade öfverskotterna å kanalinkomsterna för de 3:ne nästföljande åren. 8:0 Vid dylikt tillfälle, skall af den embetsmyndighet, som har sig uppdraget öfverinseendet öfver vattenkommunikations-anstalterna i riket, undersökas och pröfvas, huruvida och till hvilket belopp bidrag till det af bolaget föreslagna och af bemälde embetsmyndighet tillstyrkta arbetes utförande bör af ifrågavarande reparationsfond utgå; och 9:0 Stats-Utskolets Memorial, N:ö 259. 9 f}:o Sedan beloppet af elt sådant bidrag på delta sätt blifvit bestämdt, böra reparalions-fonden tillhöriga lånehandlingar å en deremot svarande summa af Riksgäldskontoret till kanal-direktionens disposition utlemnas.
La ville de Gothembourg l’a vu naître et il s’est rendu celebre ici par l’originalité de ses écrits en prose et en vers. Voici une de ses productions litéraires, qui a été l’objet d’une dispute Academique en presence du Roi et du Prince Royal. On dit que la vivacité singulière du Seigneur Thorild a fait de cette Scene Academique une scene d’une veritable farce ou les éclats de rire ont souvent étouffé la voix des opposans et du Respondent. C’est à de tels Jeux literaires que l’on s’est amusé à Upsal la semaine sainte». I Stockholm gingo ännu blott – som man ser – oklara hörsagor om saken, men från Upsala sändes snart nogare berättelser om disputationen. Så skrifver dåvarande theol. adjunkten Johan Winbom den 28 mars till sin vän den bekante historikern Johan Hallenberg följande. »I går var här den comiskaste Act jag någonsin hört. Thorild den underlige responderade. Ämnet medföljer för ro skull. Schröderheim, Leopoldt, Öfverste Hastfehr och en hel hop Studenter opponerade. Alla blefvo afspisade med owett. Maken till impertinencer ur cathedern har jag aldrig hört. Mot Leopoldt var han skonsammast. I sitt tal till honom kallade han honom icke allenast 1 af de 18 af Sw. Academien utan den ende. Armfelt, Elis, Rosenstein och Nordin voro närvarande. En del parodierade Respondenten i hans oppositioner. Det var ett skratt, som var horribelt. Kungen roade sig mycket. Ty Thorild agerade med all möjelig frihet; grimaser och effecter beledsagade det qvicka owettet. Infall var ej brist på. Elis blef decontenancerad af honom Elis begärde en gång Præsidis yttrande. Då svarade Thorild: Professorn är för vis att låta förleda sig. Min Herre är ingen Venus och Prof. är ingen Paris.
Må således, — jag och troligen ingen annan kan hafva deremot — Metodisterne, under det antagna namnet af Engelska kyrkan, utöfva sin gudstjenst uti Sverige på det friaste sätt; men då bör deras gudstjenst äfven förrättas på Engelska språket, likasom det sker efter Engelska ritualen för Engelska Metodister. Men såsom missionär-anstalt förnekar jag dem äga laglig rättighet, isynnerhet den, att utöfva proselytvärfning på Svenska språket bland bekännarena af Lutherska läran. Den enda orsak, hvarföre Metodist-missionären predikar på Svenska språket, är naturligtvis den, att omvända oss. Omvändelsenitet är alltid lifligt och starkt hos en missionär, och ett så beskaffadt nit aftager alltid, der kyrkan ej mera befinner sig i strid. Den enda fördel man således kunde finna metodismens införande medföra, vore, att vårt eget presterskap rustade sig till en nitisk kamp. Deri ligger ej något ondt; men jag tror, att man Väl bör afväga fördelar och olägenheter, innan man låter en fejd begynna, som kanske ej kommer att endast stanna inom den spirituella polemikens område — helst då alltsammans är en hämmande importvara. Jag anhåller vördsamligen, alt II. R. o. Ad. må skänka någon uppmärksamhet åt bilagda authentika handlingar; de äro Metodislernes egna. Hvarje del af deras officiella förhandlingar äro uppfyllda af enahanda innehåll. Jag har råkat att bekomma den volum, hvarutur utdragen äro gjorda, i mina händer, och jag erbjuder mig att presentera den vid påfordran. Bedrager jag mig ej, torde den göra tillfyllest. Detta mitt anförande torde få åtfölja Frih. Flemings motion, — hvilken jag anser äfven böra behandlas som ett önskningsmål, — till det Utsk., hvartill det blifvit förvist. Utdrag i öfversättning ur Wesleyska Metodisternes authentika publication, benämnd "The Methodist Magazine, being a continuation of the Arminian Magazine, first published by the Rev. John Wesley. Vol. XXXVII. — Ordagrannt öfversäll af'Carl von Hauswolff.
Jag har tyckt mig finna Herr Grefwe -vitNnerg anmärkningar wara af sä mycken wigt, och innehälla sädana upplysningar i ämnet, att jag för min del skulle önska att fä dem uti Stats-Utskottet närmare granska. Om jag icke orätt minnes, blef, wid förra Riksdagen, i anledning af ett Stats-Urskottets, betänkande, det beslut fattadt, att de sä kallade patriotiske länen skulle ersättas af de tillgängar, som genom da. beslutade annuiteter och 5 procents-llän kunde i Riksgälys-Contoiret instöta; men sedan Stats-Utskott, t, uti det nu r fräga warande betänkandet ä.fstyrkt upptagande af annuitcts-länen, dä först bär den frägan uppkommit, huru patriotiske länen skulle pä annat sätt godtgöras. Ehuru denya fräga äfwen blifwit intagen uti det nu andra gängen förewarande betänkandet om annuitets-. lanen, anser jag den likwäl såsom nu första gängen underställd Högloflig^ Ridderskapets och Ade-ns pröfning, och hemställer således om den icke , i följd af Greswe lVtörnei-8 anmärkningar, mä till Stats-Utskottet ät.erremitteras. Grefwe ^törner, pclolk Det torde tillätas mig erinra att allt kan ge anttdning till äterremist, om man ej betraktar saken i deras hela sammanhang och omfattning, om hwarje mvdrfication eller tilläggning i anledning af ett re - Den 6 October. Z9S xedan framställt ämne stall anses säsom en ny. fräga. Jag kan för min del ej frängä den öfchertpgelsen, ' att det af Stats-Mstottet föreflagN nya läne-sätt har sammanhang med, frägan cm patrivtista länens återbetalning utan annuitets-läns upptagande; äfwensom att denna återbetalning kan werkställas vin endast det inom ffontolrct wanliga läne-sätt bibehällcs och Contoiret fär anwönda sina för hand warande tillgångar.
N:o 291 meddelade beslut, som varit afvikande lian Utskottets förslag S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-i t skottets den 10 och 14 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 34, i anledning af väckta motioner om upphäfvande, förändring eller förklaring af 1726 års konvenlikel-plakat, beslöt Ridderskapet och Adeln att, med afslag å Utskottets tillstyrkande, bifalla det i Professor Brings vid förevarande Betänkande fogade reservation gjorda förslag till ändring af ifrågavarande plakat, med följande förändringar, nemligen: 1:° AR ‘di 8 1 i stället för orden: ”och tjenstefolk”, infördes orden: ”husfolk, underhafvande och tillfälligtvis närvarande gäster”; 2:o Att uti § 2 tillädes vid slutet: ”sammankomst, som, efter behörig anmälan, men utan kyrkoherdes åtgärd, blifvit föranstaltad, ege han, om skäl dertill förefinnas, ali tills vidare förbjuda”, hvarefter såsom ett 2:a moment,'infördes förslagets 3:e g; 264 Prot.-Utdrag den 21 och 22 Juni 1854. 3.0 Att, såsom 8 3, infördes ett så lydande stadgandet 11klagan öfver kyrkoherdes förbud i förenämnde falt må i vanlig ordning hos vederbörande Dom-kapitel förås’’-, 4:o Att, uti s 4, i stället för 3 §, skulle åberopas "2 §”. 5:o Att vid slutet af § 5 tillädes: "Om tillgång brister, förvandlas böterne till enkelt fängelse"-, samt 6:o Att i § 6 ordet "alla" uteslöts. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Lag-Utskotiets den 10 och 14 dennes på hordet lagda Betänkande N:o 35, i anledning af väckta motioner om förklaring af hvad 1 kap. 2 § Missgernings-balken innehåller, angående gäckeri med Sakramenten, eller stiftande af lag emot elt olofligt utdelande deraf. S. D.
lL \ en svenska gymnastiken vinner allt mera utbredning ej blott uti vårt eget land _ utan öfver hela världen. På de senare åren ha också kvinnorna mera allmänt egnat sig åt densamma, ofta i förening med utöfvandet af fältskärsyrket och meddelandet af massage, som ju kan sägas vara en gren af sjukgymnastiken. Högskolan i Sverige för utbildandet af ej blott frisk-, utan äfven sjukgymnaster är Gymnastiska Centralinstitutet i Stockholm. Med kurserna för sjukgymnastik sammanhänga nära kurserna för utbildandet af gym nastiläärarinnor, hvarför dessa båda kurser först får afläggas sedan myndig ålder uppnåtts. Förstudium till denna examen beräkhär kunna i sammanhang behandlas. Vid Gymnastiska Centralinstitutet antagas nas taga en tid af l V s å 2 år och består i Af Elisabeth Kmjlenstierna. kvinliga elever, som uppfylla de stadgade ingenomgåendet af kurser i anatomi och trädes vilkoren. Dessa äro: att ej hafva fyllt kirurgi (/ a år), tjänstgöring å lasarett (Va år) åt mig se på dig riktigt! Ä r det verk30 år; att styrka sig ega de kunskaper, som samt någon tids tjänstgöring som » ämnesven » f £ å » ligen lilla » W i »? D u är inte ett fordras för inträde vid högre lärarinnesemihos fältskärsmästare. grand lik min gamla lekkamrat. Nu är du Examen aflägges inför stadsläkaren å den stor, kära kusin Hillevi. » narium; att kunna förete intyg om en frisk och stark kroppskonstitution och att hafva plats, man själf väljer. Stadsläkaren tillkalErik släppte leende den unga flickans hänlar för ändamålet en nämnd, bestående af en der och gjorde i stället. en djup bugning, anlag för gymnastik. Undervisnicgsåret delas i två terminer, och fältskär, en läkare och en magistratsperson. så att det tjocka, mörka håret föll ned kursen beräknas kunna genomgås på två år. öfver pannan ända ned på de buskiga ögonUndervisningen för kvinliga elever, hvilkas * brynen.
Med den undergifvenhet och lydnad jag är skyldig att betrakta Kongl. Maj:ts beslut i allmänhet, anser jag äfven innehållet af den åberopad* Artikeln i högstberörde Tractat, och vördar Kongl. Majts anledningar dertill, grundade på dåvarande vigtiga politiska skäl , och på den förhoppning , att deruti stipulerade Nederlagsfrihet skulle blifva för Riket gagnelig; men då en säker erfarenhet verkligen bevisat motsatsen, oaktadt allt hvad Herr Landsböfdingen Grefve Rosen behagat anföra i sitt Hietainen, och då det torde vara en möjlighet att genom tillkommande underhandlingar mecf StorBritanniska. Regeringen, förde med dertill nödigt allvar och kännedom af saken, utverka en jemkning, så väl i afseende på Nederlagsfriheten , som åtskilliga andra för Sverige mindre förmånliga handelsoch skepps, farts-förhållanden i England, så kan detomöjr I 44 Den 4 xfprit. ligen anses såsom förgripligt, att önska Nederlagsfrihetens inskränkande, och att, frambära en sådan önskan tili thronen. Om närvarande allmänna fred får fortfara, samt handel och skeppsfart ostörde återtaga deras rättigheter, kan väl med säkerhet förutses, det Nederlagsrörelsen i Götheborg, till den andel, som beträffar verklig transitohandel , snart skall inskränkas af .sig sjelf. Engelska undersåtare skola då föga behöfva främmande Transitobamnar för upplag af Engelska producter, eller för upphandling af en tredje Nations alster och tillverkningar. De ofantliga qvantiteter af Socker, Kaire, Rum och Manufacturvaror, som under förriutna åren knappast funno annan utväg till afsättning på Europa, än öfver Götheborg och Carlshamn, skola säkerligen icke under allmän fred taga en så ovanlig omgång. De ofantliga qvantiteter, som England behöfver af Östersjöharnnarnes producter, skola säkerligen endast i obetydlig mån hämtas från Götheborg. — Ne: derlagsfriheten derstädes är således i närvarande fredliga ställning af ojemförligt mindre värde för Engelska undersåtare, än i nästförflutna tider, och inskränkningen af berörde frihet torde följaktligen utan mycken svårighet medgifvas.
Men då Rikets Ständer hafva en egen Embetsman, sorn har sig ålagdt, att samla och meddela Ständerne dessa Lagförklaringar, samt ett Lagutskott, hvars granskning JustitiasOm 5q II. 3 * 36 Den 16 November f. m. budsmannens meddelanden underkastas, så har det icke kunnat falla någon in att tro, det Rikets Ständer skulle önska någon större garantie för kännedomen af de Lagförklaringar, som utkomma, helst dessa icke utgöra någon hemlighet, utan offentliggöras, samt JustitiaeOmbudsmannen icke utan ansvar såsom för Embetsfel får uraktlåta sin skyldighet i detta afseende. Det synes ock vara formenligare, att Lagförklaringarne underkastas LagUtskottets granskning heldre genom JustitiaeOmbudsmannen, än genom Konungens Embetsman. Herr Hjerta: Ehuru jag ogerna förlänger discussionen, hör jag likväl, då jag här liört satser drifvas, som lätteligen kunna missleda, icke underlåta att yttra några ord. Man har sagt, att, om Rikets Ständer någongång förgäta vid nästpåföljande Riksdag att yttra sig öfver en meddelad Lagförklaring, skulle de ändock, vid en annan Riksdag, i den ordning 87 §. föreskrifver, kunna ändra den sålunda tillkomna Lagen. Men hvar och en inser, att det för en sådan ändring fordras Konungens sanction, då deremot för upphäfvandet af en Lagförklaring hittills icke erfordrats annat, än Ständernes ogillande beslut; och det är således tydligt, att genom prasscriptionen det förhållande skall uppstå, att en Lagförklaring, hvaröfver Ständerne försummat att yttra sig, blir, emot deras vilja, en Lag, som icke kan än - Den 16 November f. m. 37 dras utan Konungens samtycke.