Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Memoiial 1N:o582, angående arfvoden för Riksdags-kostnademes utbetalning; och biel san ma Memorial återremitterad!. S. D. Ånyo föredrogs och bifölls Stats-Ulskoitefs Utlåtande K;o 583, i anledning af väckt fråga om aflöning för Notaiierne hos Riks-Stånden under en månad efter Riksdagens slut. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Conslilutions-Utskottets Memorial K;o 123, angående lättelse af en i Memorialet N:o 92, origtigt uppgifven paragraf-numer. S. D. Föredrogs Expedilions-Utskottets Memorial K;o 5o, till Presteoch Borgare-Stånden, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, 534 Prot. Ut dr. d. g Juni j84*. rörande Skrifvelse-förslaget N:o 349; och fann Ståndet för godt att antaga den uti Memorialet N:o 5o, tillstyrkta redactions-förändring af berörde Skrifvelse-förslag. S. D. F örsdrogos ånyo och lades till hnndlingarce Förslärkta Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memoria!; N;o 16r, i anledning af Riks-Slåndens olika beslut, i fråga om förslag till allmänna stadganden för folkundervisningens befremjande; N:o 162, angående verkställd votering, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, i fråga om förslag till förnyad Förordning, angående grunderna och vilkoren för hemmans-ktyfning samt afsöndring af jord eller annan lägenhet från hemman; N:o i63, angående anställd votering, i anledning af Riks-Slåndens skil jagliga beslut, angående förslug till Lag om Socknesläinmor och Socknenämnder; och N:o 164, om anställd votering, i anledning af Riks-Ståndens skil jagtiga beslut, angående föreslagen stadga om fattigvården i Riket. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D.
Förbudet mot skådespels uppförande i en del städer under vissa tider af året, angående dess upphäfvande: B. VII. 351; VIII. 9, A. 9, E. 129. Förbund med främmande magter, angående Stats-Rådets hörande deröfver: se Regerings-Formens ll:te och 12:te §§. Fördelning af de för öfverträdelse!- af Kongl. Kungörelsen den 23 Januari 1828, om hvad i händelse af yppad smittosam sjukdom hos djuren iakttagas bör, stadgade böter, angående förändradt sätt lör—: B. V. 240, 278, A. 278. — på vissa år af de kostnader i och lör allmänna byggnader, som från boställen utgå, angående: B. III. 638, 662; IV. 7, Å. 13; U. X. 24, 152, A. 152. Fördelningen, särskilde rusthålls-delegare emellan, af ansvaret för rustnings-hästens vård och skötsel, angående: B. IV. 472, A. 493. Förekommande af arbetsfolks kringvandringar för erhållande af arbetsförtjenst, angående vidtagande af åtgärder dertill: B. V. 58, 238, A. 238. Föreläsningar, offentliga, angående sädanes hållande i hufvudstaden öfver vetenskapliga ämnen, samt anvisande af medel dertill; motion af Grefve Carl Henrik Anckarsvärd: se Motioner. Förening af de båda fotgardes-regementena till ett regemente, angående: B. VII. 5, 140, A. 140. Föreningar för ersättande af förluster, uppkomna genom hagelskador, angående: B. VII. 5, 140, A. 140. Förenings-fördraget mellan Sverige och Norige, angående revision deraf; motion af Grefve Carl Henrik Anckarsvärd: se Motioner.
Af följande enkla utredning skall, som jag .hoppas, det varda klart, a(!t Stän derna, genom bifall tili Utskottets förslag, afhända Banken 900,000 R:dr utöfver hvad Banken vid 1853 års slut kunde afstå. För att ådagalägga detta, antager jag, att man med Bankens disponibla vinst ej kan förstå något annat, än den del af Bankens kapitalöfverskott, som Banken kan disponera eller undvara, utan att brista i de af Ständerna för Banken föreskrifna åligganden, eller, med andra ord, den del af Bankens kapitalöfverskott, som icke redan af Ständerna för andra ändamål är disponerad. För att sålunda få kännedom om beloppet af denna disponibla vinst, måste man i Bankoreglementet efterse hvilka dessa Bankens åligganden äro. Man finnér då att, likmätigt nu gällande Banko-reglemente, Banken har följande åliggande, nemligen: att enligt § 169 mot pant af guld, silfver, jern m. m. tillhandahålla allmänheten ett belopp af i . 3,500,000. enligt § 174 mot pant af fast egendom 6,500,000. » § 180 för skiften och odlingar 80,000. » § 182 tillhandahålla Kommers-Kollegium 1,800,000. n § 183 dito Jernkontoret 600,000. » § 186 dito Fahlu Bergslag m. m 300,000. » § 201 utlåning mot namn och reverser 8,000,000. » § 196 till beläning af aktier och publike papper 500,000. » § 205 utlåning genom Handelsoch Närings-Diskonterne . 3,000,000. » § 209 kassakreditiv åt enskilde 1,900,000. Transport B:ko R:dr 26,180,000.
Det är sköna åsigter. VIGGO. De gälla för mig – inte för dig. ERNA. Nej, det fattades bara! Man skulle kanske inte heller ha rätt att söka bringa henne till förnuft. Man skulle stå stilla som ett får och bara bliga Tack! det ligger inte för mig! VIGGO. Så gör hvad du finner för godt. Tala till henne – säg henne allt – sakta – men det tjenar ingenting till – jag känner henne jag. Louises röst höres utanför, i samtal med värdinnan. ERNA. Här kommer hon. — Gå ni er väg – jag vill tala med henne ensam Pekar ut åt trädgården. Den vägen trädgårdsluckan är öppen Viggo och Lilly gå ut genom trädgården. LOUISE. kommer in från entréen; hennes ansigte är blekt, förstenadt i uttrycket och hon stirrar framför sig som en somnabul. ERNA går emot henne; häftigt. Hvad står på? Hvad har händt? LOUISE. Ingenting. ERNA. Är du sjuk? LOUISE. Nej. Det är ingenting. ERNA. Det är någonting med Alland; neka inte. LOUISE. Jag kommer från hans atelier. Ni ha sagt, att han gått tillbaka. Det är inte sant. Jag har sett hans nya arbete. Vi ha sett det alla. Alla säga med en mun detsamma. Någonting sådant har han aldrig åstadkommit förr. ERNA. Men jag förstår inte ... Du ser ut som en somnabul. Hvad är det som gripit dig så? LOUISE. Gruppen. ERNA. Hvad föreställer den? LOUISE.. Han kallar den Ödet. ERNA. Ödet? LOUISE. Ja. ERNA. Men så tala ut! Ödet, hvad vill det säga? LOUISE. Vänta – jag skall berätta. Jag var den första som kom. Han hade önskat det så. Han tog undan det gråa skynket och jag såg ERNA. Hvad? LOUISE. Att börja med var det som om det bländat min syn, men så löste sig konturerna och stodo der fasta och klara ... jag skall minnas dem alltid ... i min sista stund ... ERNA. Var det något emot dig? Han har de besynnerligaste infall. LOUISE.
38 5 enie - emedan de dels beräknat 6 Procent dels hwar. je är afflutat sin räkning, och i den för följande äret fortsatta räkningen upptagit det öfrigt blefna Saldo säsom räntegifwande Capital. Emot räntanS beräkning till ti Procent lärer man ei kunna göra nägon erinran, emedan sädant ej allenast är manligt hos Köpmän, utan äfwen pä den tiden blifwst dem berviljadt, dä de, utom ränta tillika ärligen sätt ätnjuta en witz provision för circulationen, och dä desin Handelshus sedermera, enligt deras uppgift, lidit den stada, att de till denna cireulation nödgats göra contanta förskott. Ztfwen den flags beräkning att det wid hwarje ärs flut warande Saldo blifvit som Capital. fordran öfwerförd till följande äret öfwer allt brukligt wid Köpmännens löpande räkningar, hwilka härutinnan ej äro att anse säsom län gjorde till en bestämd summa. Ocksä har detta till förra ärenS räkningar blifwit af Pommerska Kammaren erkändt. Committöen tror derföre ej, att i detta afseende nägra erinringar med framgäng lära kunna göras. Pä ett aldeles lika sätt förhäller det sig äfwen med räntans beräkning med Handelshuset Halle L Son. Det wid Circulationens flut förblifwande Capital är 65,360 R.vr. 38 si. Hamb. B:co, hwaraf twänne ärs ränta stulle utgöra 6,536 — 3 si. «e» 1« »94 Den 24 JuUi. men af nyH an. förde stät för. drar detta hus 1542 R:d. 24 st. mera, och följagteligen sedan L807 en ränta af . §073 — 27 st
Detta kan visserligen icke bestridas, g 50 i för - Den 4 Maj. 469 fattn:n ålägger K. M:s Bef:h:de att tillsätta en edsvuren Kontrollör vid hvarje bränneri, derest icke en kan begagnas till flera. Det är således Landsh:n öppet lemnadt att, om han så för godt finner, tillsätta en Kontrollör för flera brännerier. Men hur har nu denna författn. blifvit tillämpad? Jag är i tillfälle att härom kunna uplysa i afseende å ett af de största distrikten, nemi. Stockholms och Södermanlands län. Inom det förra, der flera stora brännerier finnas, förfor man det första äret så, att 2 Kontrollörer fingo 2 brännerier hvardera. Men den erfarenhet, som vanns under detta första år, i afseende på kontrollens utöfvande på dessa ställen, gjorde att K. Bef:h:de följande år icke begagnade den medgifna rättigheten att tillsätta en Kontrollör för flera brännerier. Jag tror således att Hr Braunerhjelms skäl, som ganska väl låter sig säga. är i praktiken af ingen betydelse, ty om också i flera län det brukats att tillsätta en Kontrollör för flera brännerier, detta icke torde komma att vidare äga rum, innan någon mekanisk machin för bränvinets mätning och gradering blifvit antagen. En omständighet, som också förtjenar att tagas i betraktande, är hvad Gr. af Ugglas anfört om upmätningen klockan 12 på natten vid första månadens slut. Vid detta tillfälle måste vittnen tillkallas, och derigenom förorsakas en särskild kostnad för ersättning till alla dessa vittnen, hvilken skall upgå till 3 å 400 Rdr Bko. Detta är en onödig utgift, som kan undvikas, om man antager Utskrs förslag, då upmätningen får förrättas klockan 12 på dagen i st. f. på natten. Frih. Cederström, Rudolf: Nyttan af den föreslagna förändringen synes mig ganska tvifvelaktig, under det olägenheterna deraf mera tydligt framstå.
Sprengtporten, sjelf deltagit, och som af honom kan vitsordas, har aldrig, sedan reg:tets uppsättning, medgifvit ofiicerarne den åt alla öfriga regrter i Svenska arméen tillagda förmån af semesters åtnjutande. När nu, till följe af den föreslagna organisationen, omkring en femtedel af subalternerne skola afgå ifrån ett redan förut på det knappaste beräknadt antal, och med trägnare tjenstgöring samt förlängd exercistid för de återstående, — såsom nödvändig följd af reg:tets bibehållna styrka med ett nedsatt antal hästar — lärer hvar 358 D c n y Maj e. lii och en finna den fchesla^na åtgärdens obillighet. Den blifver ändå mer overkställbar för underofficers-graderna, hvars lilla personal, skulle, enl. Utskts.förslag, ytterligare förminskas med i fanjunkare, i föhste sergeant och 4 sergeanter; ty om också man antager möjligheten af de ?,:ne förstnämndes indragning, så, oberiiknadt den vida tyngre tjenstgöringen, söra drabbar de återstående sergeanterne, tillåter dock ej casernernas inredning, hvilken ifrån deras första uppförande varit beräknad för 5 sqvadroner, förlagda i 5 alldeles afskiljda localer, med blott det nödvändiga utrymmet för högst b'4 man per sqvadron, jemte nödigt befäl i hvarje casern, att. utöfver detta antal inqvartera den tillökning af 20 man hvarje sqvadron ytterligare skulle erhålla, på något annat vis eller å några andra casernrum än dem detta manskap nu innehafver.
P. 177. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtande, dels om all jords lika beskattning, dels om förändring i sättet för skatternes utgörande. P. 178. — om LagUtskottets Utlåtande i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om upphäfvande af de Författningar, som hindra sakägares fria val af Rättegångsombud, P. 17,8 4o4 ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns: om LagUtskottets Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande utmätning och försäljning af fast Egendom. P. 178. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande rörande allmänna Författningars utgifvande från trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt. P. 17g. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets svar på anmärkningar rörande Utskottets Betänkande, angående förändring i allmänna Skjutsningsanstalterne, Postvagnars inrättande och Skjutslegans nedsättning. P. 179. — om Statsoch BancoUtskottens Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottens Betänkande rörande låne-understöd för Städerne Norrköping och Borås. P. 179. — om remisser: af Konungens Proposition rörande upphäfvande af io3 §• RegeringsFormen och 64 §. Riksdagsordningen m. m., och af Herr von Hartmansdorffs motion angående ändringar uti JustitiaeOmhudsmannens Instruction. P. 255. — om ExpeditionsUtskottets memorial i anledning af anmärkningar vid Utskottets Förslag till underdånig Skrifvelse angående Riksens Ständers granskningsrätt af TullVerkets Räkenskaper m. m. P. 256. — om LagUtskottets
Rämpligare hade det varit att söka utfinna något medel, hvarigenom Stock - 2156 D en 20 Juni e. m holms enskilda bank, som, sage hvad man vill, år ett oting bredvid RiksBanken och aldrig borde finnas, må betagas all utväg att inkräkta på RiksBanken, i st. f. att nu i sjelfva verket befrämja detta förhållande. Må man då heldre nedsätta räntan till så lågt belopp att det icke lönar mödan för banken att hafva denna uppoch afskrifningsräkning, utan snarare öfverlemna den till enskilda banken allena. Den utsträckning, som BankoUtsk:t här gjort af rättigheten att insätta medel på upp-och afskrifningsräkning, anser jag således böra försvinna och önskar att det mätte blifva vid hvad som nu gällande bankoregkte innehåller, men likväl med rättighet för bankofullm. att sedermera bestämma för huru stort belopp hvar och en räkningshafvare får vara berättigad att beräkna sig ränta till godo. Då äro bankofullm. i tillfälle att, när de se att enskilde personer stå på uppoch afskrifningsräknings-listan för belopp så stora, att det uppenbarligen synes att penningarne tillhöra enskilda banken, förklara att af alla dessa enskilda personers insättningar endast så och så stor del löpa med ränta. Då kan man förekomma det missbruk, den enskilda banken nu bedrifver, att bereda sig vinst på RiksBankens bekostnad. Jag har sjelf med ledsnad varit vittne till, huru fråga hos bankstyrelsen blifvit väckt om nedsättning af räntan på uppoch afskrifningsräknings-medlen, för att derigenom möjligen kunna bereda en nedsättning på räntan i allmänhet, men att man måste afstå från en så nyttig och önskvärd åtgärd blott derföre att man visste, det enskilda banken icke såg något häldre än en dylik ränteuedsättning af RiksBanken, emedan då alla der på uppoch afskrifningsräkning stående medel ofelbart skulle vandra till enskilda banken. Nu har BankoUtsk:t verkligen arbetat enskilda banken i händerna, och om detta kan vara nyttigt för denna bank, så är det likväl icke så tor RiksBanken, hvarföre jag för min del yrkar att 41:sta mom:s första del måtte förblifva vid den lydelse, den innehar i nu gällande bankoreghte.
Maj:ts Proposition afvikande förslag, som afser bibehållandet af åtminstone ett prebende-pastorat för hvarje Biskopsstol, finnas moraliska skäl, hvilkas giltighet ingen, som uppfattar Biskops-embetets ställning till kyrkan ifrån dess rätta synpunkt, lärer vilja förneka. Af alla dessa skäl finner jag mig föranledd att, med ogillande af Utskottets i ofvanberörda punkter framställda förslag, förorda bifall till innehållet i Kongl. Maj:ts Proposition.)' Häri instämde: Doktor Emanuelsson, Kontrakts-prosten Janzon, Prosten Lundholm, Kontrakts-prosten Osterman, Komminister Westergren samt, i hvad reservationen rörde 3:dje punkten, Komminister Lexell. Herr General af Dalström ville hafva anmärkt, att han icke deltagit i Utskottets öfverläggningar rörande denna fråga. Stockholm, tryckt hos N. Marcus, 1860. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vtskotlets Betänkande JYi 184. I N:o 184. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Okt. 1860, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning a/ väckt motion om indragning af Konvoj-kommissariatet samt öfverflyttande till Stals-kontoret af de Kommissariatet hittills åliggande göromål. Uti Memorial, som Vällofliga Borgare-Ståndet remitterat till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, har Herr Wallenberg, A. O., anfört, att bland de föremål som alltmera tilldroge sig Rikets Ständers uppmärksamhet och påkallade deras åtgärder, vore den vigtiga frågan om en förenklad förvaltning af Statsverkets medel. För att vinna detta syftemål vore det af högsta vigt att tillse att alla sådana medel, som voro ställda under Kongl.. Maj:ts disposition, för att till anvisade behof användas, och hvilka i allmänhet inflöto till Stats-kontoret och der omhänderhades, icke blefvo onödigtvis förvaltade på olika ställen af särskilda Styrelser.
Högst sällan reser husfadren sjelf till Gästgifvaregården Hans tjenstedräng vänjer sig der vid sturskhet, afvighet och egensinnighet, och jag försäkrar att en sådan blir obändig och svårstyrd hemma, när han blifvit van, att egenmägtigt och obeskedligt uppföra sig borta. ... _ „ ]Jt supra; Ex Protocollo M. M, Rosbeck, Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad, den |6 Juli, Högvörd. Prest-Ståndet den 14 Vallöf!. Borgare-Ståndet den 14 _ Hederv. Bonde • Ståndet dea 14 'Riksens Huglofl, Ständers Allmänna Besvärsoch QeconoviieUtskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga om jemkning i den med de ärliga och Kungshästarnc i sjette Fög - Ben 16 Juli. Fögderiet af Upsala Lån skedda förvandling. Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och till Utskottet rernitteradt Memorial, har vice Talmannen A. J:son Hyckert framställt det, efter hans tanka, origtiga förhållande, som vid de så kallade årliga och Kungshästarnes förvandling till kol fått äga rum vid Skatte-Frelsehemmans rentornes upptagande i Upsala Bäns sjette Fögderi, eller Olands Härad samt Dannemora och Leufsta Tingslager, hvilka Bente-per» sedlars förvandling i berörde Fögderi skall vara så olik mot den för det nästgränsande femte Fögderiet faststälda, att då uti sistnämnde Fögderi en årlig häst gäller en half läst kol, har samma persedel i det sjette Fögderiet blifvit skattad lika med trefjerdedels läster kol, hvilken förvandling, ehuru den således vore 50 procent högre än i det femte Fögderiet, likväl kunnat anses dräglig, om icke, genom ett Konungens Nådiga Bref till Kongl.
Kronofogdar, ny instruktion för „ om praestanda för hos dem till biträde antagna personer . „ skyldighet, att redovisa vissa uppburne, häraderne tillkommande medel Kronofogde-tjenster, indragning af Kronofordringar, om prölningen och afge. randet af samt preskriptionstiden för Kronohemman, upplåtande af sådana till bostäder åt skollärare m. ni. „ försäljning till skatte af vissa „ försäljning eller utarrendering af . „ upplåtande deraf för skoleoch fattigvården Kronoholmar i Bohus Läns skärgård, ang:de bosättning å Iirono-Inspekiors-ljensten i Avesta, in dragning af Kronolägenheter, om årliga arrendet för . Krono-länsmän, om fullmakter för Se vidare Länsmän. Kronooch krultransport-skjulsens skiljande från jordbruket Krono-ombud vid bevillnings-slämplingeri af spelkort, ersättning till Svar på återremiss „ traktamente för sådan stämpling . „ för andra kronoförrältningar och syner m. m Svar på återremiss Kronoparker, Furubacken, dess upplåtande åt Winköls m. fl. Socknar . „ Hunne och Hatteberg, utsyning derifrån „ Vestra Kinneskogen, dito Omberg, dito Kronoskalli-hemman, derå förmedling blifvit sökt, upphäfvande af preskriptionstiden för egare dertill att återkalla derom gjord ansökning Kronolionde-lösen efter bestämda priser, se Stats-Verkels inkomster pag. 4. n> ^ — o rz ' —l — —t - n 3 m 'L. cc a >; CC. t£ 2 “ £ a 1 C jri 2 g. 8- ft Riks-Slåndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. liidd. o. Adelu. FresteSlåudet. BorgareStåndet. Bondeståndet. iYo N:o | Sid. Nio Kronolionde-spanmålen, se Stats-Verkets inkomster pag. 3.
En olägenhet af detta sätt att gå till väga är emellertid, att de beväringsskyldige icke straxt vid mönstringarna få veta sin bestämmelse och icke sjelfve med säkerhet kunna beräkna det antal, som på hvarje ställe skall uttagas, hvilket dock i en fråga som denna icke saknar vigt. Det andra sättet åter, att öfverallt i hela landet till längre vapenpligt uttaga en viss procent af de till krigstjenst godkände, har onekligen fördelen af enkelhet vid tillämpningen. Förrättningen är på hvarje ställe vid sjelfva mönstringen afslutad i de beväringsskyldiges närvaro och kan af dem, som denna fråga så nära rörer, följas, hvilket alltid ingifver förtroende. Om ock härigenom något olika antal erhålles det ena året och det andra, kommer detta dock att under flere år jernnäs, och då de uttagnes antal alltid står i oföränderligt förhållande till folkmängden och till de för året till krigstjenst godkändes antal, blir vapenpligten jemnare fördelad och kännes derföre mindre tryckande. Den militära olägenheten att det uttagna manskapet icke blir fullkomligt lika fördeladt på stambataljonerna efter dessas styrka, motväges af den väsendtliga fördelen, att den fullständigare öfvade styrkan af beväringsmanskapet växer med befolkningen, i hvilket förhållande ock landets försvarskraft och förmågan att den bära, naturligen böra ökas. — Kommitterade anse derföre att beväringssoldaterne icke böra uttagas till ett bestämdt antal, utan alltid utgöra en viss del af de för året till krigstjenst godkände beväringsskyldige. Alla till hafvet gränsande eller i skärgården belägna socknar från norska gränsen till Westerbotten, hela Blekinge, Öland och större delen af Westernorrland tillhöra flottans beväringsområden. Endast en ringa del af beväringen derinom, nemi. Blekinges beväring, öfvas vid flottans trupper; hela den öfriga delen vid arméen.
Om man nu antager, att den minsta pension, som skulle kunna dem tilldelas vore 100 r:dr om året, så utgjor - 112 Den 6 Augusti. de detta en årlig utgift af circa 100,000 r:dr. Utsk. liar visserligen förutsatt att lärarne sjelfva skulle genom årliga bidrag deltaga i bildandet af den ifrågasatta pensionsfonden, alt äfven socknarne å sin sida skulle dertill tillskjuta medel, samt att Staten således skulle undgå att gifva annat bidrag än en grundfond, som skulle underlätta tillkomsten af sådana pensionsanstaller i alla rikets stift. Men det kapital af 80,000 r:dr, som för detta ändamål skulle afsättas, anser jag vara alldeles otillräckligt för alt pensionsbeloppet för del stora antalet af folkskolelärare i riket skulle blifva på något sätt lillfyllestgörande. Dessutom anser jag alt pensionering af folkskolornes lärare skulle måhända i icke ringa mån motverka det hufvudsakliga ändamålet med dessa skolor, hvilket alldeles icke är alt underhålla flera 1,000 personer på ett eller annat sätt, utan det att undervisa den upväxande ungdomen uti Gudsfruktan, laglydnad, sedlighet och förståndighet. Jag befarar nemi., att undervisningen af allmogens barn skulle lida deraf, att lärarne lockades att under en så lång tid som 30 år och följaktligen lill en ganska hög ålder, qvarstanna i en befattning som kräfver lärarens hela kraft och verksamhet. Medan läraren är ung och nitisk, omfattar lian med värma och ifver sitt ansvarsfulla kall, men småningom går det med honom som med hvarje annan, att nitet förminskas med de aftagande kroppskrafterne, och slutligen, om han genom vissheten af en årlig pension till hvilken han så mycket mer kan anse sig berättigad om han dertill bidragit, förledes att qvarstanna på en plats, der han icke längre förmår verka som sig bör, måste lian mer eller mindre försumma sin tjenst och ändamål med folkskolans bildande blir då förfeladt.