Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hätta eller genom erinran bevakad efter t §, ej afbida borgenärs lagsökning; siande honom fritt att, genom sakens instämmande till domstol, äska fordringsrätlens pröfning. § 7. Har gäldenär genfordran hos borgenär; åge rätt alt sin sladd deremot qvitta, ändå att han den genfordran ej så bevakat, som i t ^ sägs; var tiden lill gen fordringens bevakning ute, när den i hans hand kom eller när han till borgenären skyldig blef; åge qvittningsrätt ej rum. § 8. Ej vare borgenär, den der har gods såsom pant eller eljest under panträtt i handom, pligtig att gifva det gods ut, innan fordran, hvarför han panträtt deri äger, honom gulden varder, ändå att den fordran ej blifvit efter l § bevakad: öfverskjuter fordringen godsets värde; gälle för bevakandet af det öfverskott hvad om fordran stadgadt är. § 9- Nu vill efterlefvande make, arfvinge eller testamentstagare, sedan laga bouppteckning skett, säker vara, att icke okända fordringar sig yppa; åge dä att hos Rätten, hvarunder boet hörer, begära kallelse å dess okända borgenärer, och gifve in förteckning på alla dem, som veterliqa äro. § 10. Varda makar i äktenskapet skilda; eller upplöses bolag, antingen sådant, hvarom i 45 Kap. Handels Balken förmäles, eller annat, som, enligt hvad särskildt är stadgadt, allmänt Icungjordt varit; eller varder myndig person under förmyndare ställd; då ma ock kallelse å okända borgenärer så sökas, som i 9 <§ sagdt är. § 7/. Då kallelse är så sökt, som i 9 § sägs; utförde Rätten offentlig stämning å okända borgenärer, att sist före klockan tolf å viss dag, näst efter ett år, gifva sina fordringar skriftligen eller muntligen an: är bost å landet, och äskas ej urtima ling; dä må inställelsen utsättas till det lagtima ting, sorn näst efter ett år infaller. Stämningen varde Lag-Utskottets Betänkande N:o 34.
I nämnda hänseende har sålanda en utvidgning af politiska rättigheter blifvit mosaiska trosbekännare medgifven, och de här ofvan angifna skäl, som till stöd derför varit anförda, torde alltså få anses vara af båda statsmagterna erkända. Men samma skäl synas ock tala för en utsträckning jemväl af de här bosatta mosaiska trosbekännarnes medborgérliga rättigheter. Samhällsmedlemmar, som under en längre följd af år förvärfvat sig allmänt vitsord att vara goda medborgare, utmärkande sig för redbarhet, idoghet och laglydnad, synas icke skäligen böra förvägras tillträde till sådana allmänna befattningar, på hvilkas behöriga utöfning skiljaktigheten i troslära ej kan anses ega något inflytande. I sådan syftning har ock under innevarande riksdag från ledamoten af Preste-Ståndet, Herr S. Ribbing, till Konstitutions-Utskottet inkommit en motion, hvari Utskottet funnit sig böra hufvudsakligen instämma, då Utskottet icke kunnat underkänna vigten af de skäl, som till stöd derför blifvit anförda. Det för hvarje samhälle mest önskvärda i afseende på dess medlemmars religiösa öfvertygelse och bekännelse vore utan tvifvel, att denna öfvertygelse och bekännelse hos dem alla vore en och samma, hvarigenom enhet och öfverensstämmelse vore inom samhället rådande i hvad som utgör innersta grunden för tankeoch handlingssättet, samt följaktligen ett starkare och mera djupgående enhetsband emellan samhällets medlemmar kunde påräknas, än under något annat förhållande. Ur denna synpunkt är det väl ock, som samhällena sökt, genom skarpt begränsande lagar beträffande trosbekännelsen, sanktionera en sådan enbet och utestänga möjligheten af dess motsats, samt sålunda sträfvat att qvarhålla enheten åtminstone såsom formel, äfven sedan den i sak ej längre funnits till. Men om ock ett sådant sträfvande må utan men för samhället kunna fortfara så länge antalet af olika tänkande utgör blott en obetydlighet i förhållande till samhället i dess helhet, måste likväl dess oinskränkta vidhållande medföra ett motsatt resultat mot det åsyftade, derest förhållandet mellan den sanktionerade troslärans bekännare och de öfriga samhällsmedlemmarna blifver ett annat än det nyssnämnda.
Föredrogos å nyo och biföllos följande Stats-Utskottets, den 28 sistlidne Julii och den 8 sistlidne Augusti afgifna samt, den 27 i sistnämnde månad e. in., på bordet lagda Utlåtanden: N:o 214, i anledning af verkställd granskning utaf de till Allmänna Garnizons-SjukhusByggnaden anslagne medels förvaltning; N:o 215, i anledning af verkställd granskning af räkenskaperna och förvaltningen utaf de till Allmänna Garnizons-Sjukhusets i Stockholm underhåll anslagna medel. S. D. Föredrogos å ny o och biföllos följande Stats-IJtskottets, den 15 sistlidne Julii, afgifna och, den 27 derpåföljde Augusti e. m., på bordet lagda Utlåtanden : N:o 210, angående förvaltningen af det till Casernbyggnaden för Kongl. 2pdra Lif-Gar«Ut anvisade anslag; 4 Pret. Utdrag dtn i Sept. 1829. N:o ari, i väckta frågor om anslag af medel för uppbyggande, iståndsättande och underhallande af åtskilliga Läns-Häkten, samt angående aflöning för Vaktbetjening dervid; N:o 212, angående Landshöfdinge-Residencehuset i Hernösand; N:o 213, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 36, förut meddelade Betänkande, angående utskylder till Staden Nyköping af Landshöfdinge-Residencehuset derstädes, äfvensom afgifter till Städerne i allmänhet för Kronans deri varande Egendomar, S. D.
Förmyndare att sälja sin fastig» het och derigenom göra sin Myndlings förmonsrätt deri om intet, samt Förmyndare, som vill beréda intecknad fordran förmonsrätt framför barna-arf, dessutom har den utväg, hvilken ock skall begagnas, att afsäga sig förinynderskapet och derpå låta inteckningen verkställas samt efter någon tids förlopp förr mynderskapet återtaga; af Herr Cron, 1:0 att ehuru, på grund af den allmänna regel, att hvad af någon sak flyter bör; åtfölja hufvudsaken, det syntes1 vara ovedersägligt, att, äfven efter nu gällande Lag, ali afkomst af intecknad egendom bör 1 första rummet användas till inteckningsegares förnöjande; så skall dock erfarenheten visat, att icke alltid så tillgår, utan afkomst af intecknad fastighet stundom anses böra, såsom en lösöre tillgång, tillfalla concursmassan och användas till boets utredning samt godtgörande af fordringar, som ej hafva förmons^ rätt; till hvilken origtiga lagtolknings förekommande ly.-de Cap. g §. Handels - Balken horde sålunda ändras, att näst efter orden ; ”och tage hvar betalning ur sin pant” tillägges: ”/neel deraf fallande afkastning fran LafUtskbltets Betänkande N:o 49. 11 äfträdesdagen intill dess gäldbundna boet varder utredt; 2:0 att, i händelsi barna-arfs förmonsratt i Förmyndares fasta gods lomme att ovilkorligen nediiyttas till rummet näst efter inteckningar i samma gods, enahanda nedflyttning äfven borde ega rum i afseende på.
•j-del af den egentliga atlöningen, samt för korpraler, soldater och vederlikar: hela atlöningen, provianteringskostnaden och underhållet af mindre munderingen, a) För general-stabens, artilleriets allmänna stabsoch ingeniörbrigadens disponibla officerare gälla enahanda afdrag sorn under permission, så framt officerarne icke till någon bestämd, med tjensten gemenskap ägande, befattning åro använde. Ibland den för korporal»', soldater och vederlikar under permission afdragne aflöning, räknas icke hvad som erhålles i följd af förlängd tjenstetid, hvilket oförminskad! under all slags permission utgår. Permission under sommaröfningarne får icke utan för högst vigtiga skäl begäras; den beviljas af K. M. i kommando-väg. Alt emellan sommaröfningarne permitteras, äro årligen bestämde : Vid hvarje brigad linie-infanteri: 12 kompani-chefer eller 3 för hvarje bataljon, 12 kapten-löjtnanter d:o d:o, 12 löjtnanter d:o d:o, 12 under-löjtnanter d:o d:o, 2 förste-bataljons-adjutanler 2 andre d:o d:o, 64 korpraler eller 4 på hvarje kompani. 64 vice korpraler d:o d:o, 128 soldater eller 8 på d:o, 12 timmermän cllpr 3 på hvarje bataljon, 16 trumslagare eller 1 på hvarje kompani, Vid hvarje bataljon linie-dragoner: 3 squadrons-chefer, 3 kapten-löjtnanter, 3 löjtnanter, 3 under-löjtnanter, 10 korpraler, hvaraf 2 på hvardera af de 2:ne squadronerne, och 3 på hvardera af de 2:ne öfrige, 10 vice. korpraler d:o d:o, 100 soldater, efter 25 på hvarje squadron.
Den norra upplagan - n närmast är afsedd för Norrland ka lessutom användas på alla trakter, d t morgontågen från Stockhalm hinna fram M tidigt, att tidningen kan komma prenumeranten till banda samma dag. 1 södra och västra Sverige bör man alltså prenumerera på den södra upplagan; i mellersta delarna af landet bör man välja antingen norra eller södra upplagan, allt efter posterna på hvarje ort. Eikt varierande lager man öfverallt söker är en passande Julklapp. ~~ * JUl Armstöd vid vägglelefonapparater », Kr. 1: " 5 Barnkälke, norsk mod, spjälsits » 6: — Dito stoppad sits. 7: — Barnsportkärra, om vintren i rum » 12: — &gt; Barnväfstol, väfbredd 18 tum ... » 10: - Borstklädhängare, mekanisk &gt; 1: 75 Brefpappersskåp för skrifbordet » 3: — Hufvudgärdsstöd, pat; bereder sjukligen ej anad lisa; varmt rek. af d:r Vestcrlund m. fl. Pris 8 à 10 kr. Sängbord för sjuka, samma rek. » 2: 50 Kappeller rockbängare, bevarar plaggets form » 0: 10 Matningsbur för småfoglar vintertid, anbringas utanför fönster » 2: — Ryssläde med rottingkorg, nättaste, bekväma vinteräkdon. med eller utan renhusklädsel. Schweizerstolen, damernas favorilstol (se Iduns n:r 47). Sparkstöttingsläde, originaltyp &gt; 10: — Trapp8tol, komb stol o. trappa » 6: — Exp pr efterkraf. För 25 kr. A l l m. Vinterleverans uppgöres bäst å mitt Hutvudkontor: 5 A Norra Blasleholiushamnen 5 A. j Allm. telef. Rikstél. T. A. Mamiagrynskaka: J liter (J kvarter) struket mått rå mannagryn och lika mycket strösocker blandas väl med » 4 ägg och skall stå att svälla i 2J timma (eller, bättre, öfver natten). Röres sedan i 20 minuter hvarefter smeten gräddas i väl smord gjutjärnspanna.
ILLUSTRATIONER. Hufvudstadens hotellväsen har verkligen sedan nära ett år tillbaka varit så knappt A x e l Lindahl foto ÄLFKARLEBY VATTENFALL. A x c i Lindahl foto. TURISTHOTELLET läsare tre vackra Älfkarlebybilder: fallet, turisthotellet samt en scen från ett laxfiske i älfven. Det är att hoppas, att den vackra platsen, sedan n u lämpliga anordningar för främlingars välbefinnande därstädes vidtagits, i en snar framtid skall ha ryckt u p p i främsta ledet af turistbesökta orter. T T A M M A E R Å D E T E M I L JONAS, den flitige o c h talangfulle tolkaren på germanskt tungomål af nordisk litteratur, fyllde för några dagar sedan 75 år. Född i Schwerin den 14 juli 1824, ägnade sig J. ursprungligen åt politiskt skriftställen. Vid knappt uppnådda 22 år tillhörde han s o m politisk medarbetare redaktionen af &gt;Flensburger Zeitung ». A r 1847 ' flyttade han till K ö p e n h a m n, hvarest han gen o m en politisk broschyr, betitlad » K ö p e n h a m n 1847 », i hög grad ådrog sig den politiska världens uppmärksamhet. Bland den nordiska litteraturens rangverk, s o m af Emil Jonas öfverflyttats till tyska språket, befinna sig författarne H. Andersen, Henrik Ibsen, B. Likaså har han öfversatt konung Oscar I I: s dikter. Äfven s o m själfständig författare har Emil Jonas varit synnerligen verksam, o c h talrika äro de dramatiska alster af hans hand, hvilka ännu i dag spelas på tyska scener. Den unge fursten hade g e n o m sitt sympatiska väsen redan hunnit göra sig m y c k e t omtyckt i de samhällskretsar, m e d hvilka han under sin korta lefnadsbana k o m m i t i beröring. Efter storfurst Georgs d ö d tillkommer nu tronföljden, så länge tsar Nikolaus ' äktenskap ej välsignats m e d någon son, storfursten Michael Alexandrowitsch. PÅ PERRONGEN. AF SKISS F Ö R VID ÄLFKARLEBY. » VÅRA ni.
109 ARON. ÖFVERSTEN. Mästare! Recognoscera du åt höger, jag går åt venster. TIONDE SCENEN. MAGDALENA. GREFVINNAN. Sedan HERMAN och ARON. Nådig grefvinna, låt oss smyga härifrån! Omöjligt, inte nu; de äro ju på båda sidor om oss. Och dessutom vill jag dröja här i bersåen. Berthel skall skicka hit den olycklige unge mannen. Men se der kommer han ändtligen. Gå undan några steg, Magdalena. Man ska' känna grefvinnan så som jag, för att inte dömma efter skenet. (Går uppåt fonden.) Der nere i bersåen är den, som väntar er, min herre. HERMAN (går till bersåen och mötes af grefvinnan). GREFVINNAN (kastar slöjan tillbaka). HERMAN (glad). MAGDALENA. GREFVINNAN. MAGDALENA. Hvem väntar mig här? Din mor, min Herman! Ack, så får jag då så snart återse er, min älskade mor! Men hur har ni vågat er på ett sådant ställe? Jag sökte dig och Berthel i ert hem, men jag hörde, att du åtföljt fostermor och fostersyster hit till festen. Jag har vigtiga saker att säga dig, och derföre vågade jag mig hit. Men hädanefter ska' du besöka mig. Jag har ett par dörrstycken i mitt kabinett, som jag vill ha renoverade. Grefvinnan och Herman! Ah, hvar har jag nu öfversten. Du skall åtaga dig denna befattning, men icke vara för mycket flitig, hör du det! Vi kunna på det sättet träffas ofta. Ack, hvilken gläjde, min älskade mor, och för denna underrättelse har ni vågat er hit? Nej, jag ville tala med dig redan denna afton i ett vigtigt ämne. Din fostersyster, som jag ofta hört Berthel omtala, är hon, som han säger, en god och ädel flicka? En ädel flicka? Ack, ni känner inte... En stor olycka hotar henne. GREFVINNAN. HERMAN. HERMAN (med värma). GREFVINNAN. HERMAN. GREFVINNAN. ARON (smygande öfver scenen).
Maj:ts nådiga afsigt vara alt den Nya Elementar-Skolan skulle, i afseende å antalet Lektorer och aflöningen för dem, ställas i lika förhållande med hiigre Elementar-Läroverk af den föreslagna första klassen och sålunda erhålla 8 Lektorer, med enahanda löner, sorn för dessa läroverks Lektorer ifrågakommit, hvarigenom, enligt de grunder, som i den nådiga Propositionen blifvit tillämpade, med tillägg af Rektors-arfvodet, 800 R:dr, den erforderliga anslags-summan blifver 21,000 R:dr. Då billigheten talar för tillökning af ifrågavarande lärares löner, lill lika belopp, som lärare-personalen vid de högre skolorna skulle erhålla, samt behofvet jemväl torde fördra en ökad lärarestal, så att antalet lärare blifver 9, eller samma antal, som Skolan nu eger, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med förut anförda grunder för löneregleringen vid de högre läroverken, funnit skäl besluta, att å Nya Elementar-Skolans stat uppföra löner för 1 Rektor, 7 Lektorer och 1 Adjunkt, till de belopp och med den rätt till lönförhöjning efter viss tjeustgöringstid, som för de högre Skolornas lärarepersonal äro fastställde. Beträffande det reservations-anslag af A,000 R:dr, som Eders Kongl. Maj:!, äskat till arfvoden åt Bibliothekarier vid de läroverk, hvilka redan hafva bibliotbek af den beskaffenhet och det omfång, att deras vård fordrar särskild ersättning, är upplyst, att blott vid några få läroverk arfvoden för Bibliothekarier finnas å Skolornas stat uppförde.
Upplästes ett ifrån Cppeditions-Utskottet inkommit Memorial af förledne gärdag, hwaruti, i anledning af Ständcns olika tankar ivid justeringen af den 8. i Riksdags-beflutet som innefattar Riksens Ständers beslut om bibehällande af samteliga Hogsta Domstolens Ledamöter, föreflas följande jämkning: "likaledes har "den af ost, enligt 103 8. Regerings-Formen "utsedda Nämnd röstat öfwer den stägan om al"la Högsta Domstolens Ledamöter äga Riksens "Ständers förtroende, och böra wid deras systlor "bibehällas, hwilken med Ja blifwit beswarad." Hwarjemte Utskottet, t afseende pä wid denna Riksdag gjorda förändringar uti Instruktionen för Riksgälds-ContoiretsFullmägtige,föreflär att i den till Riksens Ständer förut inlemnade §. af Riksdags-beflutet, rörande detta ämne, orden med nägca förändringar mätte warda införde. BiföllS. ' Upplästes ett ifrän ConstitutionS-Utskottet inkommit Memorial af den 12 dennes, rörande de wid förra Riksdagen och den nu warande gjorda förslag till förändringar i RegerinqSFormen och RiksdagS-Ordningen; hwilka för. stag jemwäl wörö Memorialet bifogade. Ridder - 47L Den 14 Octoöer. Ridderffapet och Adeln fann detta mäl enligt Regerings-Funnen böra hwila till nasta Riksdag. Justerades följande: Utdrag af Högloft. Ridderskapets och Adelns Pro t eoll, wid Urtuna Nilsdagen i Orebro, den 14 Oe i. ber 1810.
Den önskade effekten uppnåddes och i Posttidningen förklarades officielt, att ingen anledning förefunnes för Sparre att afgå. Af det Sparreska försvaret fick man bland annat en föreställning om de högsinta principer, Sparre uppstält för sig vid behandlingen af sina arrendatorer eller andra af honom ekonomiskt beroende. Hans uraktlåtenhet att ickefordra borgen af Berg for arrendebeloppets utgörande kom sig t. ex. deraf, att denne icke skulle få öfver sin ekonomiska existens det damoklessvärd hängande, som en borgen alltid är, då Berg naturligtvis för att sjelf erhålla en dylik borgen såsom arrendator alltid riskerade att få visa samma tjenst tillbaka. Sparre lär ock i regeln icke brytt sig om uppgörande af några skriftliga förbindelser, då han, hvilket icke sällan var fallet, med förlagslån understödde sådana af sina underordnade, hos hvilka han tyckte sig upptäcka nog klipskt affarshufvud att slå sig fram här i verlden. Han kände väl med sig, att förtroende var en ovilkorlig och första förutsättning för alt fruktbringande samarbete och att en ädlings heder borde vara höjd öfvér alt tvifvel. Det var derför en hyllning, fullt på sin plats, den, som hans arrendatorer från den sumpiga och odikade Årstadalen i år bragte honom under anförande af grosshandlaren Du-nér, hvilken senare, från att vara betjent hos Sparre, med Sparres hjelp och nitiska verksamhet i lumphandelns tjenst arbetat sig upp icke blott till en stor förmögenhet, utan äfven till vasaordens riddarkors. Den nyssnämde arrendatorn Berg var äfven en af dem, som Sparre tagit under armarne och från medellöshet for-iijelpte till välstånd. Ehuru ofömöjsamhet och otacksamhet äro mycket allmänt * menskliga fel, måste det dock både ha öfverraskat och sorgligt öfverraskat Sparre, att vid Bergs död hans närmaste, några fattiga småländska kvinnor, sökte på lir grefven kasta skuggan af att ha velat olofligen tillhända sig ett större belopp, som rätteligen skulle tillkommit dem. De förnämsta data i den andra Brogårdska rättegångens historia voro följande: Berg, som varit inspektor 1858 — 60, arrendator 1860
Efter det Öster-Rekames Häradsrätt, genom utslag den 16 Juni 1847, förklarat, det hushållerskan Christina Bengtssons qvarlåtenskap, utgörande dels 37 r:dr 17 sk., influtna medel för åtskilliga försålda persedlar, dels ock 84 r:dr 41 sk. 4 r:st, enligt förhöjdt värde å öfriga uti boupteckningen efter henne upptagna effekter, eller tillsammans 122 r:dr 10 sk. 4 r:st banko, skulle såsom dana-arf tillfalla Kongl. Maj:t och kronan, samt i anledning deraf Christina Bengtssons oäkta dotter, Johanna Sophia Lund, uti en till E. K. M. i underdånighet ingifven skrift, anhållit, att, då, enligt ett densamma bifogadt, af 2:iie personer undertecknadt, betyg, hennes moder i"lifstiden yttrat, att efter hennes död all hennes egendom skulle dottern tillfalla, och moderns underlåtenhet att härom skriftligen förordna endast härledt sig trän okunnighet om lagens föreskrift i detta hänseende, sökanden, hvilken befunne sig i torftiga omständigheter, måtte förklaras berättigad att uppbära ofvannämnda för 14- Expeditions-Utskoltets Förslag tili und. Skrifvelse, N.-o io. försålda persedlar efter modren influtna belopp Tretiosju riksdaler Sjutton skill ingar, samt tillika frikännas från skyldigheten att återställa de öfriga af sökanden förskingrade effekter, till hvilkas ersättande hon dessutom saknade all tillgång; så har E. K. M., i betraktande af hvad sålunda förekommit, uti den 2 December sistl. år aflåten nådig proposition behagat föreslå Rikets Ständer, att eftergift af kronans rätt till ifrågavarande arfsmedel måtte, till Johanna Sophia Lunds förmån, ega rum. Hvad E. K. M. i förevarande hänseende nådigst föreslagit, hafva Rikets Ständer ansett sig höra bifalla. Hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 9 Februari 1848.
Särskilt i afseende å sjöförsvarets förstärkning är för närvarande, uti 2 § af Kongl. Kungörelsen den 13 Februari 1849, bland annat, stadgadt, att allt det rikets handelsflotta tillhörande sjöfolk, som vid utbrott af krig är å sjömanshusen eller i magistraternas rullor inskrifvet, skal! vara skyldigt att, emot den medgifna befrielsen från vapenöfning, tjenstgöra i krigstid vid flottan från 20 till fyllda 30 år, samt att denna utsträckning i beväringspligten icke får tillämpas hvarken på det manskap, som efter krigets utbrott förhvres, eller på sjökapitener och styrmän, ej heller på maskinister å ångfartyg, tillhörande enskilde personer eller bolag. Då Kongl. MajUs Nåd. Prop. M 67. 13 lör denna del af försvaret det företrädesvis är nödvändigt att begagna de tillgångar, sorn kunna förefinnas lör att i krigstid tillförsäkra densamma en förstärkning, som genom erfarenhet och skicklighet uppfyller sitt ändamål, på samma gång den befriar Staten från de högst betydliga kostnader, som skulle vara förenade med ofvandet och underhållandet af en fullständig bemanning för Flottan under freden, finner Kongl. Maj:t, med afseende tillika å de flera välgrundade skäl, Kommittéen härvid anfört, böra vidtagas den förändring i förberörde stadgande, att ej allenast omförmälda, handelsflottan tillhörande sjöfolk, utan äfven sjökapitener och styrmän af handelsflottan, hvilka aflagt de för befälhafvare och styrmän å Svenskt handelsfartyg i författningarne stadgade kunskapsprof, samt jemväl maskinister å ångfartyg, tillhörande enskilde personer eller bolag, må vara skyldige alt i krigstid tjenstgöra å Kongl. Maj:ts flotta från och med året näst efter fyllda 20 år till och med det år, då 35 års ålder uppnås, dock att denna utsträckning i beväringspligten icke må tillämpas på dem, som före inträdet i sjömansyrket på annat sätt till alla delar fullgjort sin bevärings-skyldighet.
för en ny Fängelsebyggnad i Stockholm, 170,000 R:dr, hvaraf förut utbetalts 80,000 R:dr, „ 40,000: Utaf anslaget för omläggning af landsvägen söder om Liths bro i Liths socken af Jemtlands län, 1250 itali-, återstoden ii: dr 300: — Utaf anslaget för utdikningar af myrer inom Ahls socken af samma län, 1,320 R:dr, återstoden 660: „ för sänkning af Kyrksjön och Harsjön i Harmångers socken af Gefleborgs län, 6,350 li:dr, hvaraf förut utbetalts 2,666 15:dr 32 sk., „ 2,866: 32. — „ för sänkning af Dalboviken och Maskesjön, m. fl. vattendrag, i Hogsta socken af nyssnämnde län, 7,980 R:dr, hvaraf förut utbetalts 3,990 It:dr, „ 2,000: „ för utdikning af myrer vid Odensala, Thorvalla och Ope byar samt sänkning af Opesjön inom Brunflo socken i Jemland; anslags-summan nedsatt från 2,936
Beträffande sedermera det föreslagna nya momentet i 5 § AnsvarighelsLagen, så torde dervid till en början böra erinras, alt hela denna Lag går ut på att bestämma och classificara de öfverträdelser, för hvilka en StatsRåds-Ledamot, såsom sådan, är underkastad ansvar samt att för hvarje serskildt fall utsätta straflpålöljderne, och att densamma således utgör ett supplement till löfi §. Regeringsformen, hvars fullkomlighet icke bör sökas deruti, att detsamma skall innefatta en ordagrann afskrift af nämnde § med straffbestämmelser inpassade på lämpliga ställen, utan till hvars väserultliga egenskaper det fastmera måste höra att, derest de i den omnämnde §. af G i undlagen begagnade uttryck möjligen skulle, såsom i ett eller annat afseende mindre bestämda, kunna någon gång så missförstås, alt åtal biefvoemot Konungens Rådgifvare väckta, hvilka, om de äfven icke kunde anses hos anmärkarne uppenbara förföljelse-anda och hämdbegär, dock åtminstone åtlagalade, att vid deras beslutande sådan omtanka ej blifvit iagtlagen, som ei fordrats till förekommande deraf, alt ej genom någon allt för obetydlig anmärkning Representationens anseende bos andra Nationer skulle lida, Lagen åtminstone må skydda den eller de anklagade från vådliga följder af i6 Lag-Utskoltets Betiikande N.o 18. ett sådant förfarande utaf de delegerade, hvilka utöfva anmärkningsrätten. Med visligt afseende på delta förhållande, synes den nu gällande AnsvarMiets-Lagen för Stats-Rådets Ledamöter hafva blifvit författad, och ail ändring deruti måste derföre endast med största varsamhet verkställas. Det föreslagna nya Lagstadgandet saknar emedlertid, enligt min tanka, förrberörde egenskaper, så väl genom bristande noggrannhet i caracteriserandet af sjelfva öfverträdelserne, som derigenom, att det ifrågasätter tillämpning af 1 Cap. 12 §.