Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Raab har rätt deri, att förevar, fråga, är en gengångare ifrån förflutna riksdagar. Jag minnes ganska väl dess behandling under sistl. riksdag. Och då jag jemför denna behandling med den, som frågan nu erhållit, så visar sig den egenheten, som icke bör lemnäs obemärkt, huruledes ang:de precist samma sak opinionen, så väl hos R. St. som deras Utsk., kan förändras från den ena riksdagen till den andra. Nu erkänner nemi. Utsk. hvad det sistl. riksdag bestred, eller att det ifrågavar. fjerdingsmans-bestyret vore af den beskaffenhet, att R. o. Ad. för den privilegierade jorden vore derifrån befriadt. De tre ofrälse RiksStm, voro emedlertid af alldeles motsatt tanka och min öfvertygelse är den, att R. o. Ad. ensamt har att tacka den adle och Ridderlige man, hvilken förde Landtmarskalksstafven vid sistl. riksdag, då frågan här förevar, derför, att icke detta besvär då pålades det ypperliga frälset, emedan han hade nog mod att under sitt namn Ren 12 Mars F. ni. 353 namn A Ständernes underd. skrifvelse i ämnet teckna ett åberopande af den protest, som Adeln emot det fattade beslutet hade uttalat. Hvad åter beträffar sjelfva saken, så anhåller jag att få upläsa en del af det yttrande, sorn Frih. Cederström, Ruth sisth riksdag afgaf äng:de densamma; det lyder som följer: ”Då man yrkar att säterisamt rå och rörs jemte insockne frälse-hemman skola deltaga uti ifrågavar. bestyr, synes man föröfrigt alldeles icke hafva gjort sig reda för den ställning, i hvilken frågan skulle komma genom ett sådant beslut, hvarmedelst ett verkligt missförhållande upstode, enäjr öfrige hemman vid ägarens beklädande med fjerdingsmans-befattning, befrias från åtskilliga åligganden, i hvilka säterierne samt rå och rörs-hemmanen redan i följd af jordprivilegier icke deltaga.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Jan. 1834, kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af väckt motion om vilkorlig inskränkning i rättigheten att försälja brände och destillerade drycker. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har den 4 innevarande månad blifvit aflemnad en, från Vällofliga Borgare-ståndet remitterad, af Herr L. W. Henschen vackt, motion, att Rikets Ständer måtte'»hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, i händelse »en eller annan kommun, vare sig socken, stad eller län hos Kongl. Majit tillkännagifver den »önskan, att brända och destillerade drycker ej få annorledes, än på apothek eller för ke»miska ändamål finnas inom kommqnen, Kongl. Majit täcktes dertill lemna nådigt bifall, »och rörande samma kommun utfärda sådant förbud, som, i afseende på Lappmarken, längre »tid varit gällande»; men som Rikets Ständer nedsatt ett särskildt Utskott för att upptaga och i hela deras vidd grundlagsenlig! behandla alla angående bränvins-tillverkning och försäljning uppkommande frågor, får Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, med stöd af 44 § 3 morn. Riksdags-Ordningen, vördsamligen återlemna berörde motion, för den åtgärd Rikets Ständer finna med nämnde § öfverensstämmande. Stockholm den 5 Januari 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Jan. 1834, kl. 1 e. m. Memorial, t anledning af väckt motion om indragning af tio Biskopsembeten.
Qvinna, som låter bruka, sig till skörlefnad, straffes med fängelse i högst sex månader eller straffarbete i högst två år.” af Herr Doktor Forssell, hvilken dels instämi med Herr Grefve Sparre i fråga om 1 Kap. 1 §, 2 Kap. 15 §, 14 Kap. 45 § och 20 Kap. 10 §, — samt med Herr Domprosten Björling i afseende å verkställigheten af dödsstraff, straffbestämmelserna i 7 Kap. och frågan om straff för svordom, äfvensom beträffande 14 Kap. 45 §, med särskildt afseende å uteslutande af ordet ”sabbat”, dels ock yttrat: ”Då jag härmed förklarar mig instämma i närmast föregående tvänne reservationer i hvad de röra 17 och 18 Kapitlen, inskränker jag mig till att, i öfrigt, i afseende särskildt på denna lagstiftning vördsamt anföra följande, som jag ansett icke böra undanhållas de Högloft. Ståndens uppmärksamhet och öfvervägande. Den åsigten, att i vår lagstiftning en större del af könsförbrvtelserna borde undandragas allmänt åtal, äfvensom att oqvalificeradt lönskaläge skulle lemnäs alldeles ostraffadt, gjorde sig till och med i större utsträckning, än den eger i förevarande strafflagsförslag, gällande redan i Lag-komitéen. Dess strafflagsförslag, i öfverensstämmelse med denna åsigt affattadt, innehåller om horsbrott ett stadgande ord för ord lika med det, som i 17 Kap. 3 § af Kongl. Majk förelädes nu varande Högsta Domstol till granskning, samt om oqvalificeradt lönskaläge ej ett enda ord. Lag-beredningen, som i hufvudsaken upptog samma åsigt såsom rigtig, åstadkom blott den ringa modifikation deraf, beträffande lönskaläge, som finnes uttryckt i förevarande strafflagsförslags 18 Kap. 9 §. — Vid sådant förhållande väntar man med skäl att finna förslag, så väsendtligen afvikande från vårt lands hittills bestående lagstiftning, utförligare motiverade antingen af Komitéen eller åtminstone af Beredningen. Hvad som i detta afseende finnes är dock jemförelsevis en obetydlighet.
Remitterades till Stats-utskottet, hvarvid åtföljer ett yttrande af herr Tauson. 28 Prot.-utdrag den 8 December 484-7. 5:o Kongl, propositionen, angående säkerhets-handlingarne för det till fullbordande af liamuanläggningen vid Götheborg af Rikets Ständer beviljade lån stort 140,000 r:dr b:co. Remitterades till Stats-utskottet. 6:o Kongl, skrifvelsen, angående Fabin stads ordinarie båtsrnansrotering. Remitterades till Stats-utskottet. 7:o Kongl, propositionen, i fråga om en närmare ocb fullständig utredning af förhållandet med utsockne-frälsejordens i Hallands i'oteringsskyldighet, samt om lindring uti ifrågavarande rotering. Remitterades, jemte ett anförande af herr Malmstedt, till Stats-utskottet. 8:o Kongl, skrifvelsen i fråga om förre landskamererare!!, Kammar-rätts-rådet G. Sjlvanders underdåniga ansökning, rörande eftergift af ett honom till ersättning ådömdt belopp. Remitterades till Stats-utskottet. 9:o Kongl, propositionen, med förslag till förordning, angående handelsboks vitsord. Remitterades, jemte hvad i ämnet erinradtblifvit, till Lag-utskottet. 10:o Kongl, skrifvelsen, i anledning af åtskiilige af Rikets Ständer vid sistförflutna riksmöte föreslagna lag-förändringar. Lades till handlingarna. S. D. Föredrogos ånyo Rikets Ständers revisorers år 1845 afgifna berättelse, angående verkställda granskningar af l:o stats-verkets, jemte tillhörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, 2:o riksgälds-kontorets förvaltning och räkenskaper samt Götha kanal-verks och Malmö f. d. diskont-inrättningars utredningar, ocb 3:o de under Kongl kommerse-kollegium ställda fonder och medel, jemte de underdåniga utlåtanden, som i anledning af nämnde revisions-berättelser, blifvit af de förvaltande verken afgifna. Remitterades till Stats-utskottet. S. D.
Domaremagten, denna ensamt öfverlemnade-s åt en Rolen, Snoilsky, Isberg, m. fl.” Åtskilliga Ledamöter förenade sig med Sahlström. Fredric von Zweigbergk från Skaraborgs Län: "Jag delar lika åsigter med dem, som redan yttrat sig, och vill tillika fästa uppmärksamheten derpå, att memorialet innehåller tvänne alternativa förslag, af hvilka det första under Litt. a här är i fråga.” Anders Andersson från Skaraborgs Län: ”Jag anser likaledes nyttigt och lämpligt, att Konungen bibehåller sina röster i Högste Domstolen och Prot.-Utdrag, den 21 September i844- 181 föreställer mig, atl Ståndet desto heldre uttalar en sådan mening, som det vid förra Riksdagen förkastade den Kongl. Propositionen i ämnet.” Anders Ericsson från Elfsborgs Län gjorde den förfrågan, om ej propositionen borde framstå lies först på memorialet i dess helhet och derefter på hvarldera alternativet. Jolian Augnst Zetterberg från Stockholms Län: ”Min önskan är: alt Konungen fortfarande må vara i besittning af Sitt praerogativ, och ogillar jag således förslaget, Litt. a., i memorialet. Beträffande den andra punkten, anser jag denna böra förfalla, sedan Ståndet antagit förslaget, N:o 1, i Constitutions-Utskottets förra memorial.” Förre Talmannnen Anders Ericsson från Örebro Län: ”Hvad Zetterberg anmärkt i afseende på behandlingen af memorialets sednare alternativ, bar sin vigtighet och bör alltså detta alternativ komma under en serskild proposition.” Sahlström: ”Det är alldeles otvifvelagtigt, att, i fall Ståndet afslår det första alternativet, den gamla redactionen af 21 § Regerings-Formen skall bibehållas, äfvensom att det andra alternativet kommer att förfalla genom det beslut vi fattat öfver Esta punkten i memorialet, !N:o 4. 1 sjelfva saken vill jag Lill mitt förra yttrande tillägga del ytterligare skäl, att som den Kongl.
Jag skulle derföre hoppas, att icke R. o. Ad. ger sig denna dementi, och derigenom för qiig enskildt försvårar möjligheten att framdeles fprsvara vårt representationssätt; ty det blefve svårt att försvara ep inrättning, som kunde göra sig skyldig till ett sådant förfarande. Deremot tror jag försvaret för vår Representation i annat fall blifva lika möjligt som hittills, isynnerhet om man alltid finge den glädjen att se detta hus så fullsatt sorn nu, och icke mera nödgades upplefva den sorgen att so beslut här fattas af 3 ä 4 personer. Hr von Hartmansdorff: Jag lofvar att icke blifva vidlyftig. Hr af Billbergh hfir sökt bevisa yerkslällbarheteu af BondeSt:s förslag. Nu vill jag icke vidare derom yttra mig, än blott säga, det jag hoppas, att de flesta af R. o. Ad:s nu tillslädesvarande ledamöter skola lefva till nästa riksdag, och att mina värda motståndare göra lika så, och att, om jag då äfven är bland de lefvandes antal, det skall blifva interessant för oss å ömse sidor att åter upptaga frågan om detta förslags verkställbarhet och att få den besvarad på grund af den erfarenhet, som dessförinnan kunnat vinnas. Hr af Bil!berghs skäl fpr antagande af BondeStis inbjudn. har egentligen utgått från bevisningen, alt R. o. Ad:s förut fattade beslut varit olämpligt. Jag instämmer fullkomligt deruti, hvad beträffar framflyltningen till d. 4 Dee. af tiden för markegångssättuingen; men detta är icke mitt, utan snarare den värde ledamotens fel. Hade han, då detta beslut fattades, hjelpt mig med den argumentation, han nu framställt, så jmde jag troligen vunnit, i stället för att tappa, voteringen derom, och då hade R. o. Ad. ej kunnat beskyllas för inconsequens. Emot Frih. Boyes citaticn af lagen får jag anmärka, att han talat om kronotionde och jag örn afrad. I afseende på sältet alt afgöra denna fråga har han önskat, alt R. o. Ad. måtte först besluta och sedan öfverlemna till K.
Då denna skyldighet upphörde, försvann äfven Stadens rätt till denna förut åtnjutna andelen i Accisoch Bakugns-penningarne; och enär den aldrig varit såsom en ständig Statsutgift på Rikets Stat uppförd, utan utgått af sådane Landt-Tulls umgälder, sorn Städernes Innevånare sjelfva erlagt, men hvarifrån de nu mera genom Landt - Stats-Vtskottets Betänkanclen. 667 Tulls-Inrättningens upphörande åro befriade; hvarföre ock Kongl. Maj:t i Nåder ålagt Uddevalla Stad att återbära den af Kronomedlen derstädes innehållne ersättningen; så kan Stats-Utskottet icke tillstyrka, att Stats-Verket må med särskildt anslag graveras till den af Hr Bagge begärde ersättning, hvarken för den förflutna tiden eller hädanefter; och får Stats-Utskottet anmäla, att Borgare-Ståndet, vid 1817 och 1818 årens Riksdag, yrkade enahanda förmån för Ståderne i allmänhet, men hvartill Riksens Ständer icke funno skål bifalla. Detta varder dock Riksens Högloft. Ständers ompröfvande vördsamlingen underståldt. Stockholm d. 19 April 1823. Ankom den 22 April 1823. Utlåtande, i anledning af H:r Grefve C• G. Spens Motion, om utdelning af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 18x5 samt 1817 ^ocli 1818 årens Riksdagar. Uti Protocolls-Utdrag af d. 14 i denna månad har Högloft Ridderskapet och 668 Stats-Utskottets Betänkanden. Adeln till Stats-Utskottet remitterat en Motion af Hrr Grefve C. G. Spens, hvaruti, sedan Höglofl.
Dä en dylik inskränkning icke blifvit gjord för näringsidkare inom städerna, samt det förslag till upphäfvande af det i 3 momentet af 14 § Riksdags-ordningen intagna stadgande derom, att valrätt och valbarhet till Riksdagsman i Borgare-Ståndet ej tillkommer den ägare af hus och tomt, eller den ägare och innehafvare af stadsjord, som Frälseman är eller till PresteStåndet hörer, — hvilket Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 32 till Rikets Ständer afgifvit, blifvit antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag: får Konstitutions-Utskottet, under åberopande af de skäl, som blifvit andragna i nämnda Memorial, till Rikets Ständers ompröfning vördsamt hemställa följande förslag till ändring i 6 Eonstitutions-Utskottets Memorial N:o 58. Riksdags-ordningen. § 14. (Nuvarande lydelse.) 4:o Fjerdeparts-ägare i Fahlu Bergslag äga att inom sig till Riksdagsman i Borgare-Ståndet utse En Fullmägtig, som icke till annat Riks-Stånd hörer och ej någon beställning i rikets tjenst innehafver. Valet verkställes inom länet bosatt. 5:o Utom Fahlu Bergslag äge ock de öfriga Bergsbruken, hvarunder att, inom sig till Borgare-Ståndet utse Fern Fullmägtige, som ej till annat RiksStånd höra, och ej någon beställning i rikets tjenst innehafva, och hvarvid, med förbehåll af den, i 18 §, alla christna trosförvandter tillerkända valrätt, i öfrigt ingen må välja, om han ej valbar är. Med valen förhälles sålunda efterrättelse uppläsas. Stockholm den 10 Augusti 1860. (Den föreslagna lydelsen.) 4:o Fjerdeparts-ägare i Fahlu Bergslag äga att inom sig till Riksdagsman i Borgare-Ståndet utse En Fullmägtig. Valet verkställes — inom länet bosatt. 5:o Utom Fahlu Bergslag, äge oek de öfriga Bergsbruken, hvarunder — att inom sig till Borgare-Ståndet utse Fern Fullmägtige.
Under pästas ende Siiksdag, och sä framt icke dc pä det i §. stadgade satt utwälde Revisor-.rnc stadfästas, ankonimer dct pä Midderffapet och Adeln «tt utse hwilka sein gott synes, och säledcs kommer denna tilläggning ej pä minsta sätt att -nstränka den rättighet och walsrihet Ständet har sig sjelf förbchällit. Z:<> 9 § - rörande förbudet för Riddarhusets Kienstemän, att pä Riddarhuset såsom Futtrttgtige intaga annan ätts säte m. m. klef icke af Högloft. Ridderstam Het och Adeln godkänd. Den kommer säledeö att utgä. Men dä Znstuctionerne för Riddarhus - Secreteraren, Riddarhus-Fiscalen och Riddarhus-Kaminrrraren utgöra r6, i?, och 18 §. § , torde blistva nöoigt att den iy fiadgak nägoN förestrist för häda Riddarhus Cancellistcrs Ne. Z anledning häraf har jag trott mig böra foresta följande §r "De häda Rid^ärhus-^ancellisterne stola i allmänhet Oförrätta allt, hwad dem af Riddarhus - Secreteraren an» ''tingen vä Ridderffapets och Adelns eller Ridoarhus-Direc ''tionens wägnar anbefalles. ''Särstilt äliggcr den aldre, att i Riddarhus-Direc"tioncn föra Protoesllct, och i öfrigt wid förefallande tills ''fällen biträda den Riddarhus-Directcur, ät hwiistn de» "speciella wärdén öfwer Archivet är onsö krodd. Under päs "stäende Riksdag är dan Seereterar. i Riddarhus Utstöts ''tet och besörjer sä wäl Protocollct, som alla dr Expedis ''tidner, hwilka ifrän detta Utstött emanera.
I följd häraf hafva mantalseller qvarnlulls-kolen, hvilka, underkastade förändring i mån af folkökningen eller minskningen, 1843 utgjort 9,859| stigar, och som lill och med 1819 fått af bergslaget lösas efter kronovärdiet derå, 6 sk. 8 rst. per stig, allt sedermera blifvit af bergslaget allmogen godtgjorde med årliga markegångsvärdet, efter afdrag af mantalspenningarna, 8 sk. b:ko personen, som dock serskildt blifvit till kronan liqviderade; och på samma sätt har, till följd af Kongl, resolutionen den 5 Mars 1805, kolräntan från härads fjerdingen i Leksand, anslagen till konst-sta ens underhåll vid grufvan, till belopp af 1150 stigar, förut utan lösen, sedermera måst betalas efter årlig markegång, äfvensom lönings-kolen, eller de till landtoch militie-staterne i länet indelade räntekol, bestigande sig, såsom förut blifvit omnämdt, lill 89911 stigar, hvilka tillförene af bergslaget löstes Slalt-Uhkottete Utlåtande, N:o 37 Litt. A. 19 med 20 sk. per slig, hvaraf kronan erhöll kronovärdiet, 6 sk. 8 rst., och löningstagaren återstoden, 13 sk. 4 rst., på samma sätt blifvit af bergslaget indelningsliafvarne godtgjorde efter årliga markegångspriset, utan allt afdrag; hvaremot skattekulen eller de kronan behålln a h em m a ns-ränte - koij uppgående till 13,351g stigar, hvilka intill år 1805 jemväl löstes efter kronovärdi, jemlikt föreskriften uti nyssberörde nådiga resolution, sedermera blifvit betalda efter då stadgadt progressivt lösningspris, eller genom årlig förhöjning med 2 sk. uti det förut såsom lösningspris gällande kronovärdiet; utgörande alltså alla till bergslaget anslagne kolräntor 33,352 och \ stigar, Sedan, vid kommilterades sammanträde den 24 Maj 1844, deputerade för bergslaget, under yrkande om nedsättning i kopparräntan från livart 10 till h val t 30 skpd, förklarat, att, emot det kopparverket försattes i likhet med andra bergverk, så i beskattning, som andra afseenden, samt med iaktagande, alt hytte-egarnes rätt icke förnärmades, bergslaget ville medgifva allmogens befriande från kolräntornas utgörande in natura, men äfven samtyckte, att allmogen med skattekols-levereringen fortfore, om den så önskade, hafva kommilterade, vid flera hållna sammanträden med de skattskyldige, hvilka genom socknevis utsedde fullmägtige sig infunnit, serskildt tillfrågat hvarje församlings ombud, ”huruvida socknemännen i allmänhet eller ”hvilka bland dem önskade att, hädanefter som hil Lils,
Deremot, och då det med hänseende till antagande af redan gjorda eller blifvande anbud å leveranser för Statens banor af jernvägsskenor, tillverkade inom landet, visat sig angeläget, att de förhållanden, af hvilka beror icke allenast huruvida och i hvad mån användandet af sådana skenor kan blifva med Statens fördel öfverensstämmande, utan äfven hvilka och hurudana vilkor vid leverans-kontraktcrs uppgörande höra bestämmas, blifva tillförlitligen utredda, har Utskottet, som anser det högeligen af behof påkalladt, att utredningen af hithörande, för jernvägsbyggnadcrna i landet synnerligen magtpåliggande förhållanden icke längre uppskjules, funnit sig föranlåtet tillstyrka, 16 Stats-UtskoUels Utlåtande M 156. att Rikets Ständer matte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt Kongl. Majit täcktes i nåder åt sakkunnige personer uppdraga alt, vid passande verkstad inom landet, med hvars egare öfverenskommelse kan träffas, låta af Svenskt tackjern tillverka en erforderlig qvantitet järnvägsskenor, enligt den modell, som vid Statens jernvägar begagnas, samt att sedermera med dessa och Engelska, för Statens jernvägsbygnader inköpta räler, så skyndsamt som möjligt anställa noggranna försök, till jemförelse i alla de afseenden, som erfordras för att grunda ett säkert omdöme om de företräden, som Svenska räler i förhållande till priset kunna ega framför utländska, så att derigenom måtte blifva tillförlitligen utrönt, huruvida, genom användande af Svenska skenor, antingen vigten per löt kan minskas i samma mån som möjligen priset för dessa öfverstiger kostnaden för de Engelska, eller ock den högre anskaffningskostnaden motsvaras af längre varaktighet, större värde efter förbrukningen eller andra på jemförelsen inverkande förhållanden. I händelse denna Utskottets hemställan bifalies, torde Rikets Ständer jemväl finna skäligt besluta, att de med ifrågavarande undersökningar förenade kostnader må utaf de till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader under inne varande riksdag anslagna medel med erforderligt belopp bestridas.
IV.o 60, ten erinra, att dessa fall äro så bestämda oell så inskränkta till händelser, som af intet godtyckligt omdöme bero, att all våda af missbruk och arbitrage derigenom fullkomligen undanrödjes. Deremot är det, till vinning af tid, till förmon både för de väljande och de föreslagne, ganska väsendtligt bidragande, att en begäran , hvilken, enligt Författningarne, på grund af allmänt kända, eller tillförlitligt bestyrkta faeta, möjligen kan af vederbörande Auctoritet bifallas, varder genast på stället ogillad. Då den missnöjde dessutom alltid eger öppen rätt att äfven öfver denna Valförrättarens åtgärd sig besvära, synes all möjlig säkerhet mot den sistnämndes, i detta afseende knappast tänkbara, misstag, vara beredd. Utskotten hemställa fördenskull, att anmärkningarne mot denna § må lemnäs utan afseende. § 32. Både bos Högloflige Ridderskapet och Adeln och hos Hedervärda BondeStåndet har omröstnings-sättet, då fråga är om 4:de Profpredikant, ansetts böra vara enahanda, som vid sjelfva prestvalet, nemligen efter egendom, icke per capita. Häremot få Utskotten förklara: a) att sistnämnde röstningssätt, i fråga om /[ide Profpredikant, icke är någon af Lags. Allm. Besv. o. Oec. TJtsk. Uti. N. o 60. 43 Utskotten föreslagen nyhet, utan redan, genom Kongl. Förklaringen den 22 Junuarii 1740» § 4, antaget och fastställdt; Uj att frågodags-förrättningens vidlyftighet bör föranleda tili den önskan, att ett hittills stadgadt, utan olägenhet iakttaget, bruk måtte, till förkortning deraf, varda bibehållet; samt c) att ingen, obehörig inkräktning härigenom sker på Egendoms-innehafvarens rätt, enär han icke af pluraliteten kan tvingas att gifva sin röst vid det afgörande valet åt den, möjligen mot hans vilja, på förslaget insatte 4;de Profpredikauten.
Majits nådiga svar af den 27 sistlidne Januari uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående riksdagens förlängning. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Stats-UIskottets Utlåtande Nio 45, angående beräkningen af Statsverkets inkomster. Härvid förekommo: Tillstyrkandet, pag. 2. Bifölls. lista punkten: Lit. a. Bifölls. Lit. b. Lades lill handlingarne. Lit. c. Dervid lät Ståndet bero. Beräkningarne under denna punkt. Godkändes. 2:dra till och med 24ide punkterna. Eiföllos. Utskottets hemställan näst derefter, pag. 45. Gillades. Bih. till R. St. Hvad, angående Statens extra-ordinarie inkomster samt jemförelsen emellan Statsverkets inkomster vid nästlidne riksdag och innevarande riksmöte, anföres, pag. 15 och 14. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs Utdrag af protokollet, hållet hos Hedervärda Bonde-Ståndet denna dag, och innefattande dels nämnde Riks-Stånds beslut, i anledning af Statsutskottets Utlåtande N:o 45, l:sta punkten, mom. Litt. b, och beraålda Utskotts Utlåtande N:o 45, Litt. A, i fråga om landttogsgärdens upphörande, dels inbjudning till Med-Stånden att i sagde beslut sig förena. Borgare-Ståndet, som denna dag bifallit Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45, Litt. A, och lagt ofvanberörda moment af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45, lill handlingarne, vidblef det fattade beslutet, och lade Bonde-Ståndets ofvanberörda Protokolls-utdrag till handlingarne. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. I).