Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt gillades Kommitterades förslag. §§ 90 och följande till och med 95, enligt Kommitterades förslag. Antogs; Hvarjemte Ståndet beslöt att vördsamt och vänligen inbjuda de respektive Med-Stånden att i Borgare-Ståndets beslut, rörande Förslagen till Förordningar om Kommunal-styrelser på landet och i stad sig förena. 780 Prot.-Utdrag den 3 Oktober 1860. Den 5 Oktober. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 2 dennes på bordet lagda Memorial N:o 195 med förslag till voterings-propositioner för afgörande af åtskilliga till 8:de och 9:de Hufvud-titlarne hörande anslags-frågor, stannade Ridderskapet och Adelil uti följande beslut. 1:sta—21:$ta punkterna. De af Utskottet föreslagna voterings-propositioner godkändes. Sedan Ridderskapet och Adeln företagit och afsiagit den af Borgare-Ståndet medelst Protokolls-utdrag N:o 469 till Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet gjorda inbjudning att instämma uti förstnämnda Riks-Stånds beslut rörande 103:dje punkten af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123, godkändes den uti förevarande punkt föreslagna voterings-propositionen. Voterings-propositionen godkändes. 23:te punkten. Efter det Ridderskapet och Adeln till afgörande företagit och afsiagit den af Borgare-Ståndet medelst Prot.-utdrag N:o 470 til! Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet gjorda inbjudning rörande 24:de punkten i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 178, blef det af Utskottet uti förevarande punkt framställda förslag till voteringsproposition, på grund af deremot gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Utskottets förslag till voterings-propositioner återremitterades. 28:de punkten. Lades till handlingarne. Prot.-Uidrag den 3 oktober 1860.
1 öfrigt torde backstuga och backstuguh jon vara en stående typ, då man vill beteckna den yttersta grad af menskligt, åtminstone Svenskt armod och dess hemvist. Hvad åter jag menat med kronogatuhus vill jag söka göra för Utsktn klart, ifall Utsktn, såsom det synes, ej tagit kännedom om hvad dermed förstås i allmänhet. Jag vill på förhand erinra, att jag här uteslutande anför förhållandet sådant det varit och är i södra Skåne, hvilket jag med mesta tillförlitlighet känner. Före enskiften, då byarna, såsom kändt är, voro sammanbyggda, bildande stundom en, stundom flera gator, bestodo dessa ej blott af k ron o lie mman utan jemväl af s. k. gronogatuhus, hvilka ingalunda kunde i afseende på den dem tillhörande jord betraktas såsom jordafsöndring från något visst hemman, utan hvilkas ägare betalte jordskyld till Kronan på samma sätt som hemmansägaren utgjorde sina räntor. Kronogatu lin sens innehafvare voro således Kronans torpare, kronohemmanens voro Kronans bönder. Med ägandet af ett sådant kronogatuhus åtföljde rättighet, åtminstone obetingad! lof att få hafva visst antal kreatur å byens allmänning eller s. k. fälad. Den tiden voro fattigdom och nöd bland den arbetande, hemmanslösa folkclassen på landet ej oftare kända, än under de inträffande missvextåren, då de lika tungt drabbade hemmansägaren, hvilken till och med, till följe af den låga ståndpunkt hvarpå åkerbruket då stod, och de till följe deraf jorden i jemförelse med nu flerdubbelt mera tryckande onera, oftare befann sig i sämre ställning än ägaren af ett kronogatuhus, Den ofvannämnda kronogatubusen åtföljande rättighet till bete har försvunnit af sig sjelf med begreppet af den gemensamma äganderätt, hvarpå den grundade sig, med begreppet att hvarje by var ett litel samhälle, ett litet patriarkat för sigden kan icke rner återkomma. Restitution af dessa sednare anser jag både nyttig och möjlig, och bidragande till den arbetande dassens välstånd.
N:o 27, i anledning af väckt motion om upphäfvande af de stadganden som förbjuda kronans Uppbördsman och Landtmätare att föra annans talan inför rätta: N:o 28, j anledning af väckt motion om förändring af hvad i lag stadgas angående domares rätt till vadepenningar och till andel i vissa böter; N:o 30, i anledning af väckt motion om stiftande af lag för kompromissarier; och N:o 31, i anledning af väckt motion om bildandet af en Hof-rätt i Norrland. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Bevillnings-Utskottets nedannämnde Betänkanden: N:o 11, angående dén s. k. Kurhus-afgiften; N:o 12, angående stämpling af spelkort och afgiften derför; samt N:o 13, angående städernas salu-accis. x S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedan omförmälde Utlåtande och Betänkanden: N:o 87, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet N:o 23; Ståndet, som bifallit Betänkandet N:o 23, vidblef detta sitt beslut, och lade Utlåtandet N:o 87 till handlingarne; N:o 88, i anledning af väckt motion om utgifvande^af ett sammandrag af stadganden rörande sundhets vården; bifölls. N:o 91, i fråga dels om posthemmanens befrielse från postförings-skyldigheten och dels om åtgärder till beredande af lättnad i nämnde besvär; bifölls. N:o 92, i fråga om förändrade föreskrifter rörande prest-enke-säten; bifölls. N:o 93, i fråga om åtgärders vidtagande till förekommande af större eldskador inom städerna; bifölls. N:o 94, i anledning af väckt motion om befrielse för Jönåkers härad i Södermanland från skyldigheten att hålla färja vid Qvarsebo; bifölls.
Derjemte, och då ifrågavarande navigations-skola icke lärer kunna uppfylla sitt ändamål, så framt icke sådana instrumenter oell böcker m. m. derstädes finnas att tillgå, som för undervisnings meddelande äro af nöden, hafva Rikets Ständer medgilvit, alt första årets anslag för navigalions-skolan i Westervik må, i likhet med hvad för åtskilliga andra dylika skolor egt runi, få användas till anskaffande af den för skolan erforderliga undervisnings-materiel m. m. G) Underris/iings-anstatlrr för samt befrämjande i allmänhet af Bergsbruket. 33:o Enär genom Kongl. Brefvet den 19 December 1855 blifvit löreskrifvet, att den förut från Fahlu bergslags s. k. afrads-kassa, jemlikt Kongl. Brefvet den 29 December 1820, årligen utbetalda aflöning till lörsta Läraren vid Bergs-skolan i Fahlun af 1,200 R:dr banko, framgent skall af statsmedel bestridas, hvaremot, då bergslaget sålunda från nämnda utgift befriats, den skatt, som under benämning af vedhuggeseller vedhyggsler-ränla förut utgått lill bergslaget och utgjort 1.165 R:dr 15 sk. 2 rst. banko, årligen, kommer alt till kronan indragas, har E. K. JVl:t, jemte tillkännagifvande, det Nådig föreskrift blifvit meddelad derom, att den för beinälde lärare erforderliga aflöning för åren 1856 och 1857 utbetalas af anslaget ”till befrämjande i allmänhet af bergsbruket’’ föreslagit, att, för bestridande af nämnda årliga utgift, 1,800 R:dr R:ml inålte från sistnämnda anslag lä öfverflyllas på anslaget "lill undervisnings-anstalter för bergsbruket” hvarigenom della sednare anslag, nu utgörande 5,700 R:dr R:ml komme att höjas lill 7,500 då deremot det förra, nu utgörande 7,500 R:dr, dels genom berörde öfverflyltning, dels genom den indragning af 2,000 R:dr Runt, som i sammanhang med frågan om Bergsoch Kommerse-kollegiernas förening föreslagits, komme att nedsättas till 3,700 R:dr; hvilken Nådiga framställning Rikets Ständer bifallit. H) Fisken-näringens understöd. 34:o
Mom. litt. öj b och c, angående Landshöfdinge Residens-husen i Wexiö, Calmar och Wenersborg. Hvad Utskottet i dessa moment af Utlåtandet, N:o 435, Litt D. yttrat, godkändes. Och mom. litt. d, angående ifrågasatt inköp af nuvarande Landshofdingens i Norrbottens Län egande och till Residens hus i Piteå begagnade egendom. Ståndet beviljade ett extra anslag af 6,000 R:dr till inköp af nuvarande Landshöfdingens i Norrbottens Län egande stads-egendom i Piteå, för att tjena till boställe åt vederbörande Landshöfdingar i Länet och inrymmande af Lands-Canzli, Lands-Contoir och Landt-Ränteri, m. m., under förbehåll, att den åt Landshöfdingen nu utgående hyres-ersättning af 300 R:dr kommer att för Riksgälds-Cöntoiret reserveras. Föredragning af delta ärende fortsattes i näst inträffande Plenum, Fröt, Vtdr, d, 27 och 29 Mart i84>- Den 27 och 29 Mars 1841. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Vid fortsatt föredragning af Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 354 och 435, angående anslag å extra Stats-regleringen, fattade Ståndet följande beslut. Försvarsverket till lands. Litt. A. Q/orts.') 5:o Anslag till Carlsborgs fästnings-byggnad. Ståndet godkände Utskottets afstyrkande af det förslag, alt den summa, som af Rikets Ständer kan för Carlsborgs fästnings-byggnad blifva anslagen, må tillika kunna användas till andra arbeten. Och vidblef Ståndet sitt vid Utlåtandet N;o 354 fattade beslut, angående beloppet af ifrågavarande anslag 150,000 R:dr, dock med den förändring, i afseende på tiden för dess utgående, att anslaget fördelas på 4 år, och sålunda kommer att utgå med 37,500 R:dr årligen. 6:0 Anslag till Carlstens fästning, Marstrands hanmförsvar samt befästnings-arbeten vid inloppen till Carlscrona.
Prot. Utdr. d. 27 Junii 1818- 705 och 25 §§. utaf Utskottets förslag till en förnyad Chartoe-Sigillatte-Förordnlng gjorde rättelser, berörde frågor mätte till det förstärkta Stats-Utskottet öfverlemnas; fann Ridderskaftet och Adelo, att, sedan Utskottet uti Memorial af den 2 5:te dennes, sorn nu upplästes, tillkännagifva, det Bonde-Ståndet äfven antagit ofvanberörde uti den blifvande Chartse-Sigillatse-Förordningen af de öfrige Riks-Stånden antagne förändringar, Ut. skottets 2:ne Memorial endast borde läggas till Handlingarne. Si D. Vid förnyad föredragning afStats-Ut-; skottets den 23 dennes afgifne samt den 23 derpåföljde på bordet lagde hemställan angående Riks-Ståndens serskilde beslut i frågan om understöd för Theaterns Underhåll, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, på sätt Utskottet föreslagit, öfverlemna denna fråga till det förstärkta Stats Utskottets afgörande. S. ,D. Föredrogos ånyo och gillades följande från nedajinämnde Utskott inkoinne samt den ,2 5 dennes på bordet lagde Utlåtanden: Frun Stats-Utskottet: Af den 23 dennes, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut rneddelte Berättelse angående verkställd granskning af Allmänna Magasins-Inrättningens räkenskaper och förvaltning jemte förslag till grunder för denna Inrättnings organisation. Frän Banko-Utskottet af den 23 dennes, angående förslag till Insttuction för Banko-Utskottet vid nästinfallande Ri k smöte. Bihang till Rikt-St.
N:o SOL Anis. till Exp. Utsk. dea 25 April 1841, kl. 12 widd. Utlåtande, i anledning af Friherre Boyes, F., motion, angående pension för aflidne Sccreteraren i Kongl. LandtbruksAcudemien Fehr Adolf Granbergs efterlemnadc Enka. (U. A.) Uti en inom Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion, har Friherre Boye, F., med anledning afSecreteraren vid Landtbruks-Academien P. A. Granbergs nyligen inträffade död, äskat, att tUl understöd för hans efterlemnade Enka, som, med fem oförsörjda döttrar samt en åldrig syster till den aflidne, befann sig uti ganska knappa omständigheter måtte anslås en pension af 3 eller 400 R:dr Banco årligen att af Statsmedlen utgå; varande till stöd för motionen anfördt: alt aflidne Secreteraren Granberg, som i lifstiden gagnat fäderneslandet genom utgif vandet - Förstärkta Slals-Ulskottets Memorial, N\o 502, vandet af isynnerhet historiska arheten, gjort sig förtjent af ett tacksamt minne, samt att enkan, enär hennes aflidne man icke innehaft någon sysla på stat, följaktligen icke kunde komma i åtnjutande af pension utur någon Gassa, ulan endast hade att för sitt uppehälle påräknade obetydliga efterlemnade tillgångarne. Härjemte har till Utskottet blifvit öfverlemnadt ett transumt af den efter aflidne Secreleraren Granberg upprättade bouppteckning, utvisande, att den tillgäng, som, efter afdrag af skulderna, återstod till fördelning emellan enkan och fern döttrar, af hvilka den yngsta i3 år gammal, icke belöpte sig till mer än 5,442 R:dr 3f) sk. 5 rist B:co.
Andra stater åter, hvilka såsom organer för sin verksamhet ofta begagna den enskilde medborgaren, hvarvid jordegarne, såsom befolkningens kärna, företrädesvis anlitas, hafva sökt att genom en särskild lagstiftning för Forenserne förminska olägenheterna af deras befintlighet. Emot behofvet af en sådan lagstiftning kunde man visserligen anföra den inom folkrätten allmänt medgifne grundsatsen, att hvarje stat, till följd af den i statens begrepp ingående sjelfständighet och suveränitet, eger att för sina lagar fordra lydnad af alla persöner, sorn vistas inom dess område, likasom all inom detta område befintlig både fast och lös egendom är dessa lagar underkastad. Alltså måste främlingen, så länge han inom staten uppehåller sig, för sin person vara statens lagar underdånig och all hans inom statens område befintliga egendom är, han sjelf må uppehålla sig inom eller utom staten, dock statens lagar underkastad. Men undersåtarens förbindelser till staten äro till en del af den art, att samma person icke kan på samma gång uppfylla dem mot mera än en stat. Då en stat alltså tillåtit en främling att, med bibehållande af sin egenskap att vara främling, inträda inom sitt område, har den just derigenom frikailat honom från alla de förbindelser, som äro af nyssnämnda art. En särskild lagstiftning blir derföre af nöden för främlingar i allmänhet, men isynnerhet för främmande jordegare, i anseende till deras närmare samband och talrikare beröringspunkter, såväl med staten, som med de enskilde medborgarne. Denna lagstiftnines beskaffenhet måste i olika länder blifva olika; den måste rät O o ^ ’ tas efter ländernas öfriga lagstiftnings beskaffenhet i allmänhet, samt isynnerhet efter de förhållanden, i hvilka staten ställt jordegaren. Men då 'ett samhälles lycka och välstånd icke ensamt beror af medborgarnes yttre laglydnad och lättheten att tvinga hvarje medborgare dertill, utan fastmera af deras gudsfruktan, trohet mot fäderneslandet och kärlek till medmenniskor, så kan icke någon lagstiftning afböja en del af de olägenheter, som af en obegränsad tillåtelse för främlingar att i riket ega jord, kan blifva en följd, enär nämnde egenskaper icke kunna genom någon lag i främlingens hjerta inplantas.
Den fosterländska motion, som nu är föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, har redan framkallat ett varmt ord från den siste talaren. De tankar, som i motionen yttras om vårt sjeifförsvar och det sätt, hvarpå det bäst kan utföras, tyckas också hafva varit Regeringens, men den del af 11. St:r, som befinnes å detta rum, har i sina förslag i afseende på fästningars förbättrande gått längre än K. M. Sjelf i Dess Nåd. Propos. om Statsverkets behof och synes nu äfven vara på väg att göra så i fråga om Beväringens försättande i tjenstbart skick. Motionären har väl icke bestämdt uttryckt, hvari han skiljer sig från Regeringen, men vi finna af SlatsRådsProt:t, att Konungens Rådgifvare också önskat att få beväringsmanskapets öfnings-skyldighet utsträckt till 2 år och således utöfver hvad Konungens Propos. innehåller, som är att hvarje klass excercis-skyldighet skall blifva 30 dagar i st. f. hitintills blott 14, jemte det att för andra året kyrkoparader skulle införas för att påminna de beväringsskyldige om deras pligt, och för att något underhålla den skicklighet de kunnat förvärfva under de 30 dagarnes öfning. Meningen ang:de sjöförsvaret synes enahanda, eller så, att då Regeringen inskränkt sig till att begära anslag för iståndsättande af hvad som finnes, R. och Ad. vill gå längre. Skulle dessa tänkesätt äfven vara de öfriga RiksStms, så är blott att önska, dels att tillgångarne måtte räcka, dels att folkets nit och upoffringar måtte ledas och användas till de för vårt sjeifförsvar vigtigaste föremål. Då motionären lärer hafva för afsigt att vidare utveckla sitt förslag, får man då se hvaruti det egentligen kommer att skilja sig från Regeringens; i afvaktan hvarpå jag nu blott förenar mig med motionären och äfven med den siste talaren i hvad de yttrat om nödvändigheten att på bästa sätt ordna våra försvars-anstalter. Hr Adelborg, Anders Otto:
Syn har ock den ; Septcmb. '825 blifwic förrattad, men något Arrende-Contract icke t laga ordning upprättadt och fastställt, innan 1809 ärs Riksdag inträffade, dä Riksens Ständer togo dec beslut, att Stuteriet borde upphöra och Kongs, gårdarne fördelte i Lotter, pä nya Arrenden uppläras, hwarförinnan dock borde undersökas huruwida de Dagsverken, som till Kongsgärdarnes brukning och häfd warit anstagne kunde umbäras, såsom ock kill hwad belopp den af Herr Hof-Stallmästaren Grefwe Den r; Julik. rt47 Grefwe Frölich yrkade ersättning för ätstillige kostnader, som han lill Kongsgärdarnes och Stuteriets förbättrande stall hafwa omvändt, kunde döra bestämmas. Under noggrant öfwerwägande af hwad Kongl. Maj:t i Dek efwan införde Nådiga Proposition täckts framställa, har StatsAltikottet funnit, att sedan Hästars införande frän främmande orter nästan aldeles aftagit, hwarigenom brist uppkommit pä sä, dane som wid Cavalleri-Regememer-ie erfordras, och priset a Hästar, hwaraf Landtmannen i allmänhet bär vundwikeligt behof, stigit lill oerhörd höjd; sa dlifwer det ännu mer nödwändigt an tillförene warit, att i Skane, säsom warande den cjenligaste orren och hwarest z:ne Cavallen Regementen äro för, lagde, bibehälla en Stuteri-Jnrättninq till befor, vran af en förbättrad Hast-afwei , som eljest skulle widare aftaga och omförmäldte olägenheter ännu mera ökas, hwilket icke kunde förutses dä Rchens Hägl. Ständer beslutade att Stuteriet borde upphöra. Utskottet hemställer denna desi öfwettycielse till Riksens Högloft.
Distriktskoterskor, efb moclent irlsats i sveuska Zn~rdsbyydeirs sjulcuiird. Doktor J. E. Bergwall. Fru Margareta Vullum (Nosge). Uppehhll. El. I I L De kuidiga gyirr~lnsterrm z~ppgvt. Frn Ebba Hcrr~nan (Stockholms kvinliga gyinnasti kf orening). Om .Sip I d m. Froken Ellen Key (Siillskapet Xya Idwi). ATdgra s ynpw.rilcter i kuimofidgau med siirskikd Aliusyr till deli svenska kvin~imzs ~attslign stalluiwg. Fil. knnd. E. Svensbn. (Eventuelt diskussion.) Konferensens afslutning. Tisdagen den 21 segtember. Kl. 5 e. BesBk ii UtstSilli~iry s~as, folkkok, ltuarest middng seruercts fiir koil ferensdeltaga,.ot.a. Torsdagen den 2 % septernber. Kl. 7,30 e. ) rr. d hofell Phcsnix. $mzkuiillt: Nasilrafdelning. Gemensam sup&amp;. OP kapit alisf er, sarskildt frun timmer, 1 1 s ~ det 1ii11ge varit ett onskningsmil a t t kunna ofverlamna rkrclen nf sins vlrdepapper och skotseln af sinx affarer kt nkgon person eller iustitution, soln med absolut siikerl~et forenade punktlighet och noggranl~het i utfii~mdet af detanfoitrodda nppclraget iifvensom prisl~illigliet. E n s5dan instittltion ar F Stockholms Ensltilda Baaks Notariatafdelning (Lid!
Jag värderar obeskrifveligen den lycka, att tala tili de flestas nöje; men jag värderar mångfaldigt mera skyldigheten, att ej svika i min egen rättskänsla, ej brista i mod att misshaga, när rättvisan for. drar det. CanalBolagets rätt till dess Discont ian omöjligen betraktas annorledes, än såsom ali annan ägande rätt, den man i Sverige, ända hittills, aldrig kunnat mista på annat sätt, än efter laga ransakning och dom När Riln sens Ständer sjelfve, år 1809, i bref till Kongl. &1aj-t och i skrifter till Allmänheten, ansågo sig värdigt, att förklara 6ubscriptioneo till Canalföretaget innebära en patriotisme, som gaf rätt till Nationens aktning; när, till medel att inlåcka Allmänheten att ingå i Bolaget, uppgafs den fördel Bolaget skulle äga af Di - Den 30 Maji. scoliten, hvilken påräknades, såsom en betydande årlig inkomst i 35 ari och när man måste antaga, att det Discontprivilegium, som Ständer och Konung gifvit och garanterat Bo^ laget, också utgjort en grund för subscriptiotien, så säger mig min känsla, att så länge en dag af dessa 35 är återstår, är Bolagets rätt den mäst grundade, och borde vara lika helig, sorn hvarje annan ägande rätt. Man talar om Contractsbrott å Bolagets sida } men kan man då glömma, att hvarje fråga om Contractsbrott lyder under Domaren, aldrig under Stan. derne, hvilka icke äro Domare, och åtminstone borde afhålla sig från att vara på en gång både Åklagare och Domare. Med en blott ringa beräkning uppgår den vinst, sorn Bola* get haft att beräkna på den återstående DiscontOctroyen, till omkring 2 millionär Riksdaler Banco: och denna egendom vill man nu, i^an hvarken ransakning eller dom , skall Bolaget, af Ständerne fråntagas; men står då icke mera ali rätt under Lagen? och huru farligt, huru olyckligt förfar man ej, då man vill sammanblanda begreppen om allmän lag och rätt, med begreppen om Ständernes magt, hvilken aldrig bör upphöra, att respectera lag och rätt.
I sammanhang med den vid 1823 års Riksdag ifrågaställda upplösning af Canzli-Styrelsen, beslöto Rikets Ständer, att denna cassa, som då var ställd under nämnde Styrelses vård, skulle till Riksgälds-Contoret öfverlemnas. Detta beslut blef likväl först hos Kongl. Maj:t anmäldt, genom Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 17 September 1829. Men som omförmälde fond vore bildad, genom besparda och tid efter annan förräntade öfverskott af frivilligt sammanskjutna bidrag, och således icke skulle utgöra statsmedel, förklarade Kongl. Maj:t, under den 11 Februari 1832, Sig icke finna skäl anbefalla densammas öfverlemnande till Riksgälds-Contoret; hvaremot Kongl. Maj:t i Nåder förordnade, att cassans behållning skulle, vid Canzli-Styrelsens upplösning, aflemnas tili Hof-Canzlerens och Stats-Secreterarens för Ecclesiastik-Årendena gamensamma förvaltning samt, emot redovisning, användas till understöd vid vetenskapliga arhetens utgifvande. Efter öfvervägande af hvad sålunda rörande ofvannämnde cassa-behåll - Stats-Utskottets Utlåtande, N:0 jf.5. s nings disponerande förekommit, anser Utskottet sig icke kunna underlåta att yttra den åsigt, att ifrågavarande tillgång, fastän den grundar sig på serskilda, före vårt nuvarande statsskick, utgjorda bidrag, icke lärer kunna betraktas annorlunda, än såsom det allmännas tillhörighet, samt att det följaktligen ingalunda later sig förena med numera stadgade grunder för så beskaffade tillgångars disponerande och redovisande, att desamma af 2:ne Kongl. Maj:ts Rådgifvare omedelbart förvaltas oell, utan iagttagande af de för allmänna medels anslående föreskrifna vilkor, användas till behof och utgifter, som, ehuru tillhörande den allmänna stats-regleringen, dock ej varit hos Rikets Ständer anmälde och af dem pröfvade. Utskottet anser sig derföre böra tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t göra en ny underdånig framställning, i afseende på den under Kongl. f. d.
N:o 5. i anledning af vackt motion , angående reqvirerande och forslande nf stämpladt papper från hufvudsladpn lill Jandsortcrue. V. B. 8, A. 18. ( 6 ) Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: N:o 6. i anledning af väckt fråga om skyldighet för Uppbördsman, att vid Kronoxippbörden emottaga söndrig^ Bapkooch Riksgälds-sedlar. V. B. 8. A. (8. ■— Nto rj. j anledning af väckt fråga om utfärdande af förbud emot accord till Uandshöfdinge-Embeten. Vilh E. aär»! — Nio 8. i anledning af väckt motion om rättighet för Asker» sunds Stad att årligen hålig en marknad, till enskild fördel för nämnde Stads Borgerskap. V. B. 8. A. 18, — Nto 9. i anledning af väckt fråga om uppförande af en bro öfver Dal-elfyen i trakten af Gysinge Bruk. Y. B. 3g. A120. E. 226. •— N.'Q io. i anledning af gjord motion om högre arfvode till Nämndemän för deras förrättningar i tjensten, V. B, 3g, A. 121. — N;o 11, i anledning af väckt fråga om upphörande af Högloflige Ridderskapets och Adelns rättighet att å frälse-ägor anlägga krogar. IX. A. 232. E. 366. — N:o 12. i anledning af väckt motion om anställande af Norrska Hingstar vid Rikets Stuterier. — N:o i3. i anledning af väckt förbud emot införsel i Raket af hästar ifrån Danmark oöh dess Tyska Provinser. V. B. 3g. A. 128. VII. U. 66, A. 76, — Nto 14. i anledning af väckt mption om en marknads hållande i staden Mariefred.