Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men hvarför hade man då uppfostrat honom att tro på den, mättat hans ungdomliga fantasi med fraser, blåst upp för hans barnsliga inbillning dessa skimrande såpbubblor, som brusto vid minsta beröring af verklighetens hårda hand? Den där världslögnen var det som skapade pessimismen! Han såg på Segerpiil, som satt i soffan med ett slött uttryck i sitt feta, själlösa ansikte och ett småleende på sina grofva, sinliga läppar, hvad tänkte han, hvad kände han eller var icke tillvaron dräglig för honom just därför, att han ingenting tänkte, ingenting kände nu? Slö och lycklig slö — och “Skål, Bobbe! — Drick, säger jag dig! Du ser ju ut, som om du hade ätit upp nådeåren för räfven“, hviskade Flunsen vid hans sida. De klingade och drucko. »O, hur sorg för morgondagen fostrar lumpenhet och kif, hur det fega allvar kastar dödens skugga på vårt lif», deklamerade Linde med känsla och öfvertygelse. Den strofen tycktes särskildt skrifven för honom. Det var just hans specialitet att gifva sig hän i ögonblickets stämning och icke ägna ringaste tanke åt morgondagen. Bobbe förstod det icke. Hälre, tusen gånger hälre arbetets allvar än denna lumpna, futtiga glädje! Linde slutade; men deklamationen och punschen hade gjort honom exalterad. Han ledde samtalet in på sitt älsklingstema. “Ah, kamrater“, sade han och höjde sitt glas. “Det är poesi! Och så säga de ändå, att lifvet inte är skönt! De älta sig in i smutsen så, att de icke längre kunna se ljuset — aldrig rikta de blicken uppåt — endast nedåt i lastens dypölar!“ “Ja, du har rätt“, hviskade Segerpiil med ett försök att lyfta ögonen, som endast till hälften lyckades. “Diktens uppgift är att framställa idéen genom ordens medium.“ “Förlåt, bror“, sade Bobbe, “men jag har inte läst någon filosofi. Hvad menar du egentligen med idéen?“ “Idéen är den högsta logiska definitionen på det absoluta“, svarade Segerpiil tvärsäkert. Flunsen hade kommit in i sitt satiriska stadium. Det betecknade alltid hos honom rusets början.
Elt sådant godtyckligt förfarande måtte val ingalunda kunna befria banken från fullgörande afsina skyldigheter såsom cessionant; i följd hvaraf, och då banken numera är välmående och i goda omständigheter, jag förmodar, att han icke undandrager sig att honorera sina åtagna förbindelser. Frih. Raab, Adam Christian: Den siste värde talaren har såsom skäl för sin anhållan om återremiss och bifall till Hr Rosenblads motion anfört, att pensionerade enkor, barn och studerande skulle förlora, om motionen ej bifalles. I anledn. deraf får jag fästa uppmärksamheten derå, att samma förhållande äger rum med alla de myndlingar, hvars förmögenhet legat i penningar den tid, myntvalvationer ägt rum. Om nu R. St. skulle bifalla de fromma stiftelsernas anspråk, som icke synas äga billigheten för sig, så skulle Ständerne pär consequence äfven bifalla sådana myndlingars Den 10 Juni f. m. i73 enahanda anspråk. Jag yrkar derföre bifall till betänkandet. Hr Lefren, Joli. Péhr: Det är egentligen alne af de bär gjorda anmärknlna, hvarvid jag vill fästa mig. Den ena, alt Ständerne skulle på en gång vara målsägare och domare vid den skedda realisationen; och dea andra, hvilken gjordes af talaren näst före den sista, att fordringsägarne icke blifvit hörde uti hankens så kallade concurs. Jag vet nog, att så snart man kommer in på det ämnet, är man inne på fictionernas område; men det är angeläget, att man gör sig i edo för saken, för att ej låta det gälla för annat, än det bör gälla. R St. betinna sig, i frågor om bankens angelägenheter, uti elt besynnerligt läge. De äro i grunden ett bankbolag; men när de befatta sig med lagstiftningen för banken, äro de lagstiftare. Lagstiftare äro de dock endast gemensamt med Konungen. K. M. är rätter målsman för allmänheten i dessa frågor. Det är på sådan grund realisationen icke kunde äga rum efter den bestämda realisalionsgrunden, d. v. s. att bankruten icke kunde gå i verkställighet med annat villkor, än alt K.
Jag är äfven roed Utskotten ense, att consumtions-afgiften bör okas, men icke med påläggande af 8 sk. på hvarje kanna, som å Krog försäljes, ty jag tror att detta, om det också kan medföra någon verkan i Stockholm, på landet blott skall föranleda lönnkrogars uppkomst, samt att inga privilegierade Krogar anmälas till beskattning. Likyäl bör beskattningen betydligt ökas mot hvad den nu är, emedan man finner mångfaldiga Krogar, som betala en högst obetydlig Bevillning. I en mängd Memorial har man vidlyftigt utbredt sig öfver, huru fylleriet skall hämmas. Utskotten hafva sagt, att det bör ske genom moraliska medel. Jag vill icke disputera detta, men jag tror Den 4 Junii f, m. 9* icke, att dessa medel skola uppfylla ändamålet, derest man icke yidtager alfvarliga lagar mot fylleribrott, och alfvarligt handhafver dem, Sådant förenar sig likväl icke med Utskottens förslag, att heit och hållet förflytta ransakningen i dessa mål från Konungens Befallningshafvande till Häradsrätt. Jag känner väl, att. jag här skall mötas med det svar, att detta är enligt med juridiska principer; men jag kanner mig icke böjd att erkänna andra principer, än dem, som äro enliga med ändamålet. Då Rikets Ständer, om jag rätt minnes, år 1809 begärde, att dessa mål skulle flyttas från Häradsrätterne till Konungens Befallningshafvande, liärflöt sådant från den erfarenhet, att dessa mål vid Häradsrätter ne icke behandlades med den kraft och skyndsamhet, som fordrades för att utrota det onda. Erfarenheten bär sedan visat, att oaktadt tilltagande folkmängd och håg att supa, har likväl fylleriet på allmänna landsvägarne icke blifvit värre utan snarare bättre, än före denna tid. Således, om man måste medge att folkmängd, bränvinsbränning och håg för fylleri, är i tilltagande, måtte den förändring i rättegångssättet vara nyttig, som då gjordes.
Jag följde såsom ni en blind hämdlystnad. Himmelen har upplyst mig om mina skyldigheter. Jag är åter Theotime... jag är ej mera er rival... Min rival! O Gud! Hvad säger ni Detta namn, som ert svartsjuka hjerta brunT HEOTIME . D IEGO . T HEOTIME . D IEGO . T HEOTIME allvarsamt. 140 nit att upptäcka... denna okände person, som varit målet för ert raseri och en oskyldig orsak till ert tyranni mot er maka... Ni ser honom här för edra ögon. D IEGO med raseri drar ut sin dolk och hotar Theotime. Falske! Bäfva för min hämd! T HEOTIME . Se här! Genomborra detta bröst, sedan det fått vittna om er makas oskuld... Hertig af Casano! Det återstår er det brott, att utgjuta en brorsons blod. Himmel! Hvad hör jag? Grefven af Belmir! Han sjelf. Vi kände hvarandras öden, utan att känna hvarandras namn... Han har hotat edra dagar... Ni bör hämnas. Ert uppförande är ädelt, Grefve af Belmir! Men det sår ni gifvit mitt hjerta, är farligare än de ni mig fordom ämnat... Det blöder ännu i detta ögonblick... Vet att en älskares vittnesbörd kan ej tillfredsställa... D IEGO . B ELMIR . D IEGO . E LF T E S CE N E N . (Ett starkt buller med hårda slag på dörren till höger afbryter samtalet. Man hör Fabios röst, och strax derpå larmtrumman samt stora klockan, likväl på afstånd.) D E F ÖRRE . FABIO. D ON CARLOS. Herre! Herre! Öppna! F ABIO bultar på dörren till höger. 141 D IEGO med vrede. F ABIO hårdare. D IEGO öppnar dörren. Hvad djerfhet för dig hit? För Guds skull, öppna! Hvad söker du, förmätne? F ABIO . Herre! Beväpnade män... slottet är omringadt! Gå, väpna alla mina Försvaren er!
A f z e l i u s, (bredvid Svea-Salen) Lilla Vattugatan 2 4, Från och med den 22 till och med praktiserar under sommaren vid den 28 juni: Hjo Vattenkuranstalt. [1341] lista serien. Minne af Fransk-Tyska D:r OTTO SANDBERG praktiserar under sommaren (15 juni — 1 sept.) i Marstrand. Abonnementskorl, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. [1357] lats att förestå någon äldre ungkarls eller enkemans hus önskas D o k t o r C a r l p i e n s b u z g af ett 32-årigt, friskt och uti det 3 3 Drottninggatan 3 3. som till hushållet hörer fullt kunnigt Hvardagar ' / 23 — ' ' liA. fruntimmer. De bästa rekommendaBehandlar företrädesvis I en prestgård i vestra Blekinge, beBarnsjuktioner kunna lemnas. Svar till » Z », lägen i vacker trakt, intill järnvägsdomar. [13431 Umeå p. r. [2099] station o. nära stad, mottages en flicka, helst, i åldern 9 — 11 år, till inackorDr ERNST SALÉN. dering. Undervisning meddelas i enlighet med lärokurs för läroverk för Ö g o n l ä k a r e. som genomgått lärarinnekursen vid k. flickor, äfvensom i musik af ovanligt 2 Stora Vattugatan 2. blindinstitutet, önskar sig plats i faduglig lärarinna. Om och god förälmilj för att undervisa ett blindt barn Träffas kl. \ 10 — \ 12 f. m. [81] dravård utlofvas. Priset, beräknadt för i läsning af vanliga skolämnen, skrif9 månader, 325 kr. Man hän vände ning och handarbete. Svar till » Blindsig till kyrkoh. H. J. Brolander, adr. lärarinna », Tomteboda, p. r. [2096] Svenska Inackordering.
S. D. Föredrogs å nyo Banco-Utskottets, den 4 dennes, under N:o 139, afgifna och, den 5 derpåföljde e. m*, på bordet lagda Utlåtande, öfver gjorda anmärkningar Prot.Utdrag den 8 Mars 1830. 61 hos Ridderskapet och Adeln, samt i anledning af de öfriga Riks*Ståndens beslut vid Utskottets, under N:o 113, förut meddelade Memorial) angående ersättning för den förlust, som kommer kommer att drabba de i Banco*Reglementet af ar 1823 uppräknade åtskilliga Academier, Collegier och Allmänna Inrättningar, genom bestämmande af 128 skis pris för det silfvermynt, sorn i utbyte emot Banco-sedlar dem tillhandahålles , i sammanhang hvarmed äfven upplästes Högvördige Preste-Ståndets, den 19 dennes, aflåtna och, den aa i samma månad e m., på bordet lagda Protocolls-Utdiag, innehållande, att Preste-Ståndet bifallit Utskottets sistnämnde Memorial, med förklarande, att ifrågavarande anslag borde utgå af Bankens årliga vinst, innan den till Riksgälds-Gontoiret ingår; uti hvilket beslut de öfriga Riks-Stånden blifvit inbjudna att sig med Preste Ståndet förena; och fann Ridderskapet och Adeln för godt gilla Utskottets ifrågavarande Utlåtande, hvarigenom vidare pröfning af Preste-Ståndets inbjudning kommer att förfalla. S. D. Föredrogs å nyo Stats-Utskottets, den 24 sisth Februarii, under Nio 413, afgifna och, den 1 dennes e. ro., på bordet lagda Utlåtande, öfver Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 350, angående en under - 6j Prot.-Vtdrag den 8 Ålars 1830. dånig Skrifvelse, om verkställd granskning af lazarettsoch Curhus-räkenskaperne; och fann Ridderskapet och Adeln , att berörda Utlåtande borde till Expeditions-Utskottet öfverlemnas.
Då skatten i Norrige motsvarar 173/s skilling Svenskt Banko, och nu skall, liksom skatten i Preussen, snart höjas, samt då transportkostnad och andre utgifter, äfvensom risken vid smuggling, måste betydligt höja priset på bränvin, som i landet olofligen införes, och härtill kommer, att allmänna meningen påkallar att skatten förhöjes så, att bränvinet må betydligt fördyras; — hafva jag och flere andre trott skatten kunna för kannan bränvin bestämmas lill minst tjugo (20) sk. Banko, hvaraf dock minst fyra (4) sk. borde anses som kommunalskatt, och af Länets eller Distriktets innevånare användas till lokala behof, hvilkas målsmän derigenom finge större intresse för hela skattens fullständiga utgående och kontrollernas verksamhet. Ordet skatt tyckes mig vara egentligare och tjenligare än ordet »afgift». % H Härvid åberopas Borgmästar Hasselrots reservation. § 42. Alldenstund l:o) uppbörden för en mängd mindre brännerier inom ett fögderi kan blifva ganska betydlig, och större än bela den uppbörd Kronofogden förut haft; 2:o) mången Kronofogde är mindre vederhäftig än en eller annan Länsman, eller annan sorn Konungens Befallningshafvande kunde till uppbördsman utse; 5:o) med lättade och lifligare kommunikationer föga svårighet för bränvinstill ver kare i de fögderier, der Konungens Befallningshafvande kan finna sådant för Kronans säker - Bil. M 2 till Särsk. Ulsk. Bet. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BlHAMi TILL \mmwm OLMS HÖGSKOLAS JURIDISKA BIBLIOTEK IPIR Dl' O Ii Dill. VID Urtima Riksdagen i Stockholm År 1834. ANDEA SiLMLIMCtEM. 2»£9 gifti el n t it gen:
Uti nyssnämnde punkt hade Utskottet tillstyrkt, bland annat, alt för tillökad personal uti Svea Hof-Rätt af en Assessor samt uti Götha HofRätt af tvänne Hof-Rätts-Råd och tvänne Assessorer, måtte anvisas löner, i enlighet med hvad deras vedeilikar, enligt nu gällande Stat, åtnjuta, utgörande tillhopa 6,8oo R:dr, utan spanmåls-tillökning, likväl så att, i händelse Rikets Ständer skulle bifalla Utskottets uti Utlåtandet N:o 92 gjorda hemställan, att en ersättning i medeltal af 1 R:dr för hvarje lunna spanmål under lönerne, måtte för hädanefter blifvande tjenstemän uppföras, lönerne för de föreslagna nya tjensterne böta utgå till det förhöjda belopp i contant, deras vederlikar derigenom komma att åtnjuta. Den tillök ta personalen har blifvit bifallen, dels af Riddarskapet och Adeln, som bestämt lönebeloppen, på sätt uti föregående punkt är oinfö mäldt, dels af Preste-Slåndet, som jemväl bifallit, hvad Utskottet i afseende å aflöningen hemställt; — hvaremot Ulskotlels tillstyrkan i denna del, eller hvad ledaruots-personalen angår, blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden afslagen. Då Utskottets hemställan, att lönerne för den tillstyrkta ökade personalen skulle bestämmas, enligt nu gällande Stat, var grundad på Utskottets afslyrkan af ifrågasatt Jöne-ti! lökniiig; men arne Riks-Stånd beviljat sådan tillökning för samtlige flbf-Räfts-Råder och Hof-Rätls-Assessorer, lärer, i händelse detta, i följd af deri uti föregående punkt föreslagna votering, blifver faststäldt, de förhöjda löne-beloppen äfven komma att gälla för de tillökade ledamöterne, utan alt hinder dervid möter af den omständigheten, att Preste-Ståndet, vid beviljandet af personal-tillökningen, för densamma beräknat de af Utskottet, enligt nu gällande Stat, föreslagna löner.
Den värde talaren har såsom bevis på olägenheterna af bifall till motionerna, framdragit ett exempel, som ligger inom hans egen erfarenhet, och som lärer bestå deruti, att han till följd af en balans varit nödsakad att arrestera sin LandsKamrer. Jngen, som läst den gamla Instruktm, D e ii 4 Ap ril e. m. 141 kan sötta i fråga,.att ju icke en sådan rätt existerade, lika litetsom någon, efter att hafva läst min motion, sätter i fråga, att jag åsyftat föreslå att Landshme hädanefter skulle gå miste om den rätt, alt, derest någon honom underlydande tjensteman begår ett brott, med honom förfara på samma sätt som med hvar och en annan brottslig befunnen, ålen äfven om icke Landsbro hade denna rätt i Instruktm förvarad, förstår jag icke. alt så många omgångar behöfls för att låta arrestera en LandsKamrer. eller LandsSekret. som beträddes med försnillning af Kronans medel. Nu stadgar emellertid den ganda Instruktm, ali, om Häradsskrifvare eiler LandsKamrer. skulle befinnas vara på balans, skall Landsom, som orden lyda, »densamme efter sakens omständighet vederbörligen tilltala, näpsa eller inmana låta.» Detta stadgande är tydligt och klart, och visar att Landshtn redan haft en sådan rättighet både att näpsa och i häkte inmana en tjensteman, som begått brott, utan någon annan skyldighet än alt anmäla saken hos domstol. Således hade Landshm förut, för sådant fall, ostridig rätt att suspendera den brottsliga, och skulle först efteråt underställa sin åtgärd llofRms pröfning; under tiden var den ifrågavide tjenstemannen skiljd från utöfningen af sin tjenst, samt blefve äfven, om llofltm, eller som det i gamla Instruktm heter, KammarRevisionen gillade Landshige-beslut, definitivt derifrån suspenderad. Men det är här alldeles icke fråga om att i denna del göra någon förändring.
Jag tror, att StatsUtsk, gör tillräckligt, om Utsk. tillstyrker, att, i händelse olyckan af ett krig skulle inträffa, Konungen må på indragningsstaten åt blesserade offcerare anvisa de pensionsbelopp, som Konungen kan hnna nödiga. Jag hoppas, att den tiden är så aflägsen, ätt vi ej behöfva tala om beloppen. Den 25 April e. m. 333 Hr von Troil: Oin StatsUtsk. skulle behaga föreslå och R. St. sedermera ville bifalla, hvad Hr Dalman föreslagit, vore jag mycket nöjd dermed, emedau det är mycket bättre eller mera ledande till det ändamål, jag åsyftar, än hvad jag begärt. Hr Dalmans förslag var nemi. att lemna K. M. rätt att efter sitt välgörande hjertås böjelse pensionera blesserade krigare. Detta vore det fördelaktigaste för armeen; men jag befarar, att StatsUtsk. ej tror sig kunna göra en sådan framställning, samt att den ej skulle blifva bifallen, och detta var anledningen till det vida inskränktare förslag, jag framställde. StatsUtsk:s utlåt. W:o 5y blef af R. o. Ad. återremitteradt. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda utlåt. N:o '58, i anledn, af K. M:s nåd. propos. örn upphörande af liggemånaders och begrafningshjelps beräkning vid tillträde af vissa högre civila embeten. Ilr von Hartmansdorff, Aug.: Vid flera tillfällen hår, både inom detta Stånd och i de öfriga, olämpligheten och obilligheten af den beskattning, sorn består i begrafningshjelp, blifvit framställd. Mest af alla drabbar denna obillighet dem, som innehafva förtroende-embeten. Så länge man befordras i sin tur, kännes äfdraget för begrafningshjelp mindre tungt, emedan man, utom i rista graden, innehar närmaste lön under den, man skall erhålla, intilldess att denna verkligen utfaller.
I öfverensstämmelse med hvad Kommittéen i underdånighet anfört rö O o o rande grunderna för den ordning, i hvilken bibanor till statens jernvägar böra ifrågakomma att af det allmänna på ett eller annat sätt understödjas samt följaktligen äfven inlösas, och då Kommittéen bland annat sökt att visa, det understöd företrädesvis bör lemnäs åt sådana, som ansluta till redan färdiga stambanor, samt endast undantagsvis en annan ordning följas, hyser Kommittéen den åsigt, att frågan om inlösen för statens räkning af jernvägen emellan Orebro och Arboga icke bör till pröfning upptagas förr, än Vestra stambanan med sidolinien till Örebro är färdig att för trafik öppnas. Först då torde det vara möjligt att, med tillbörligt afseende på såväl statens bästa som Köping-Hults jernvägsbolags intresse, kunna rätt bedömma och afgöra denna fråga, så mycket mer som staten genom den på dess bekostnad anlagda Halsberg-Örebro-liniens vid denna tid skeende sammanbindning med Örebro-Arboga-vägen kan blifva i tillfälle att ingripa i förvaltningen af denna bana, samt att utan förlust underhålla dennas materiel och öfriga tillhörigheter i sammanhang med statens. o o O Det synes dessutom icke vara förenligt med det allmännas intressen och fördelar, att staten nu skulle inlösa en sådan afskild jernväg inuti landet, och såmedelst förminska de tillgångar på medel, som för närvarande uteslutande torde behöfva tagas i anspråk 78 för fortsättningen och fullbordan af dess egna påbörjade och betydligt framskridna jernvägsarbeten. Ehuru en egentlig och noggrann värdering af ifrågavarande jernväg icke synes vara af nöden förr, än frågan om dess inlösning af staten blifvit pröfvad, och Kommittéen ej heller dertill haft uppdrag, så anser sig dock Kommittéen böra i allmänhet rörande detta ämne anföra, att om banan är i fullständigt och godt skick till både byggnad och materiel, samt den sistnämda är sådan, som den på statens banor bör och måste vara, är värdet naturligtvis jemförligt med de banors som på statens bekostnad blifvit byggda, och om detta värde ökas med 25 procent, hvartill bolaget anser sig äga rätt på grund af privilegiet, så erhålles lösningssumman.
Några veckor efter omplanteringen kan man en gång i veckan, helst någon mulen dag, vattna plantorna med gödselvatten och varma regnfria dagar efter solnedgången sprita öfver dem med regnvatten. Handarbeten. (Slut). Drycker. » Lilla Hildas » sockerdricka. Till 2 kannor källvatten tages ' Ii skalp, sockir och 1 helbutelj bajerskt öl, hvilket blandas noga och tappas på buteljer, som väl korkas. Ett russin i hvarje butelj påskyndar jäsningen. Ungefär på åtta dagar är det färdigt att dricka. Jenny L — g. Bakning-. Simpla mandelbröd. 3 vispade ägg, 2 lod bittermandel, 12 lod socker, ' Ii ffi tvättadt smör ocb lt 9 hvetemjöl arbetas väl tillsammans och ställas att kallna. Deraf rullas fingertjockt och afskäres 3 tum långa bitar, som litet tillpackas med en knif; bröden smörjas med vispadt ägg och stjelpas i grofhackad sötmandel. De ställas glest på smorda plåtar och gräddas i svag ungsvärme. Ebla. 3 Billiga, vackra och varma sängmattor kunna förfärdigas medels vanlig stickning af kulörta bomullstrasor, hvilka likväl ej få vara allt för utslitna. Trasorna klippas som till en finare mattväf, hvarefter de ordnas och hopnästas antingen hvar färg för sig eller till s. k. flamm. Derpå stickas de till fyrkantiga bilar, kilar eller längder, hvilka ordnas efter smak och hopsys. Mattan omgifves af en frans, tillverkad af groft ullgarn. Toaletten. Fettfläckar på ylle och bomull borttagas lätt, om man lägger ett glödande kol i en urvriden bomullslapp och håller den lätt på fläcken. Annes. Trädgården. Jag råder Iduns läsarinnor att odla pumpor (växlmerg), i synnerhet då man ej har tillfälle att sköta drifbänkar i och för gurkor. Jag har nu i 8 år användt pumpor i st. f. gurkor, så väl till sylt som nedläggning i ättika, och ingen skulle kunna säga, att det funnits någon skilnad. Med beskrifningar till det ena som det andra står jag gerna till tjenst. Stenia.
309 3 5- ”Göra de en underdånig berättelse huruledes Kgl. "Rådet och Presidenten Hr Lilljecrona, den tid, han ”der ä orten var Landshöfding, till Bergverkens så ”mycket bättre drifvande, gjort den förordning, alt "till hvart och ett bruk i Socknen blefvo vissa bonader indelta, sorn emot rigtig betalning, skulle göra ”till det bruket sitt arbete, som de voro underlagde; ''men såsom en del Bruksförvaltare denne förordning, '’i så måtto missbruka, att de nödga desse dem till"delte bönder, antingen för en hop odugligt gods, el”ler på en alldeles osäker credit, betjena: alltså är de”ras underdåniga anhållande, att dem må stå fritt, att ”föryttra och dit föra sin kol och afvel derest de '“sj elfve vilja , och om förnöjningen kunna säkre vara - så ”finnér K. M:t denna allmogens begäran helt skälig och ”billig, och vill att Landshöfdingen dem härvid hand”häfver, så att allmogen intet tvång af BruksPatro"nerne vederfares, utan fritt stå bemälde sine varor an"norstädes att föryttra, hvarest de en rigtig betalning ”och förnöjelse undfå kunna.” — Då efter ordet annorstädes icke ursprungligen står inom Nyeds Bergslag.- så synes intet skäl vara att numera göra detta tillägg. Hade meningen varit sådan år 1697, så hade man år 1726 icke behöft stadga att Kolförsäljningen utom Nyeds socken skulle blifva förbjuden , utan blott bordt ålägga böter för öfverträdelse!! af ett redan befntligt förbud. Enär nu en yngre Resolution af 1771 upplifva!’ 1697 års privilegier, så synes 1726 års förbud med detsamma vara upphäfvet. 3io Stats -Utskotets Men nm raan också antager, att 1726 års