Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En ledamot har, näst den siste talaren, här yttrat, att det vore osäkert, huruvida man i vårt land skulle kunna införa uti ett penitentiärfäugeise den ordning, som fordras för att vinna ändamålet. Jag önskade, att denna ledamot hade haft tillfälle, såsom flere närvarande ledamöter och äfven jag, att besöka ensamhetsfängelset i Geneve. Han skulle då funnit, att så snart ensamhetsfängelse införes, ett ganska ringa antal vaktbetjeuter behöfves för ordningens upprätthållande. — På dessa grunder anser jag mig skyldig att tillstyrka bifall till Ulsk:s betänk. Frih. Sprengtporten: Gr. Mörner har förebrått mig bristande fullständighet vid uppläsningen afen strof af Ofverståth.- Embetets berättelse för år 1844. Om jag icke har uppläst i sin helhet den lilla broltmåls-statistik, som deruti förekommer, så härrörde det deraf, alt min mening endast var att hemta skäl för att styrka förhållandet på det hela, ulan afseende ä de små omändringar, som under ett eller annat år kunnat äga rum. Jag förebrår deremot Gr. Mörner bristande fullständighet, då Gr. Mörner endast har sökt vederlägga Öfverståth.Em betets berättelse för år 1844, men icke ingått i någon vederläggning af den uppgift, som blifvit lemnad af Hr Fåhraeus, beträffande den högst ovanliga och förskräckande tillväxten af personalen i correctionshusen och fängelser i allmänhet, ehuru denna uppgift lemnar ett tillförlitligt stöd för riktigheten af den framställning, som förefinnes uti den åberopade 5:le årsberättelsen, hvilken dessutom öfvereusstämmer med samma iakttagelser för de föregående åren. Jag beklagar för öfrigt, att Gr. Mörner var frånvarande när jag uppträdde med ett svaromål å hans anförande under den föregående dagen.
Riksmöte yttrade åsigt, att Kungs-ech Kungs - 4 Slats-TJtslcottets Utlåtande, N:o 241. ladugårdar icke må för alltid från Kronan afsöndras eller Officers-boslällen till skatte försäljas, men anhöllo derjemte i underdånighet, att, i händelse någon Kungsgård, Kungsladugård eller annan till boställe icke anslagen Kronolägenhet skulle finnas af den beskaffenhet, att verklig fördel för Staten uppkomme genom försäljning till skatte af sadan egendom, Kongl. Älaj:t måtte i .Nåder låta vederbörligen utreda förhållandet och förslag i ämnet derefter till Rikets Ständers pröfning öfverlemna. Till följd häraf hafva Rikets Ständer ock vid sistförflutne Riksdag fått emottaga Nådig Proposition angående åtskilliga Kronolägenheters skalteförsäljning, hvilken jemväl är vorden af Rikets Ständer bifallen. Vid detta förhållande och då några sådana förändrade omständigheter sedermera icke inträdt, hvilka, efter Utskottets tanka, kunna anses påkalla nu ifrågaställde, emot Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers i ämnet förut yttrade åsigter stridande, beslut om en allmän skatteförsäljning af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter, hemställer Utskottet, att Herr Danckwardts och Lars Bygdens härom väckte motioner icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda; och torde, i följd häraf, det af den förstnämnde framställde förslag om inskränkning i liden för dylika lägenheters utarrenderande, i ändamål att såmedelst underlätta deras framtida försäljning, jemväl få återfalla. Genom bifall till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets utlåtande N:o 32, hafva Rikets nu församlade
—- deraf, efter It v ad ofvanderördt är, erfordrades «///- „ 264,870: 4o. — Z°en 8amt l>1ott ^6> en Z^dnZ 28,800: —> — Il vartill komme de liärtill Ilörande UN8lkIA en s^anZ-, Ilvilka KonAl. IVIaj:t förut deslutit att li08 Ilikets 8tänder IleAära, nemligen: n) för Ilolländerier 70,000: —> — derom serskilcl l^ääiA proposition kommer att ufZs; oell ö) för istandsättandet af kroar ä den pa 8tatens bekostnad anlgAda väA Aenoln XopparkerAS, OellekorAS oell jemtlands pän 2,400: —> —> 97,700: jemte clet län ä 140,000 k:dr, 80m för llamnk^^naden vid OötliedorA föreslagits. Kongl.
Sedan Rikets Ständer, i sammanhang med deras vid sistförflutne Riksdag fattade beslut, angående vissa lill förvaltande verk och inrättningar anvisade inkomsters utbytande emot bestämda statsanslag, förklarat, att de Wadstena krigsmanshusoch Amiralitets-hrigsmans-kassorna beviljade ersättnings-anslag för de lill dessa kassor förut ingående afoch tilltr ädes-afgifterna, vid rusthålls-hemmans, samt en per milleafgiften, vid annan fast egendoms försäljning, komme alt förhöjas, i fall kassornas styrelser framdeles kunde ådagalägga, att, genom sagde afgifters fortsatta erläggande till kassorna, högre inkomst för dem skulle hafva uppkommit; så och efter det Kongl. Majit, — i anledning af nyssbemäida styrelsers underdåniga anhållan, att enär dessa afgifter under sednare åren betydligen öfverstigit de årliga ersättnings-anslagens belopp, deremot svarande tillökning i samma anslag måtte beviljas — öfverlemnat till Rikets nu församlade Ständer att anvisa de förhöjda anslag, som nämnde kassor tillkomme; hafva Rikets Ständer medgifvit, att ej mindre Wadstena krigsmanshus-kassa, än Amiralitets-krigsmans-kassan, må för nu tilländagående statsreglerings-period, eller åren 15532, 1833 och 1834, tillgodonjuta skillnaden emellan de till ersättning för kassornas förra inkomster af rusthållsoch en per mille-afgifterne anvisade anslag och de behållna inkomster, samma afgifter, om de fortfarande till kassorna ingått, skulle, efter hvad vederbörligen kunde styrkas, hafva för dem lemnat; börande de meranämnde kassor sålunda tillerkända ersättningar, efter uppgjorda och behörigen granskade utredningar af desammas belopp, från Riksgälds-kontoret utgå, och alltså af detta verk, uppå vederbörliga reqvisitioner, utbetalas. Jemte andra under innevarande
Den, som vill, att införselstullen å Garn, bomulls-, enkelt eller dubbleradt i härfvor eller å bobiner, ofärgadt, skall, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, bibehållas vid 3 sk. skålpundet, röstar Ja ; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 4 sk. skålpundet. 38:o. Den, som anser, att, på sätt tre Stånd beslutat, införselstullen å Garn, linne-, fortfarande bör förblifva, för ofärgadt 24 sk. och för färgadt 32 sk., röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull för det ofärgade till 20 sk. och för det färgade till 32 sk. skålpundet. Hvad slutligen beträffar det föreslagna tillägget af orden »eller tryckt» vid rubriken »färgadt», så lärer, enär detsamma ej kan anses inverka på tullbevillningen, och två Stånd denna redaktionsförändring icke godkänt, förslaget derom böra förfalla. Borgare-Ståndet ensamt har bifallit, men de öfriga Stånden, under vidblifvande af gällande tulltaxas bestämmelse, ogillat Utskottets förslag att för artikeln Gevär, alla slag, eller delar deraf, som nu förtullas efter värde med 33V3 procent, i stället antaga följande indelning och tullsatser: Gevär. 28 B erilin inys-Utskottet s Memorial, Jvi 14, Gips-arbeten Gevär: dubbelbössor 1 st. 4 R:dr införselstull, enkla bössor 1 st. 2 R:dr — pistoler, puffertar och terzeroler 1 par 1 R:dr — Delar af Gevär draga dubbla tullafgiften af det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. Derest icke Borgare-Ständet vill frånträda detta sitt beslut och förena sig i de öfriga Ståndens, blifver omröstning nödig och Utskottet föreslår för sådant fall följande proposition: 39:o.
A f alla åtta är heller ingen hjulbent eller snedvuxen. Den naturliga och bästa födan är naturligtvis modersmjölken, men, i brist däraf, komjölk af ett frisk kreatur. Mjölken utspädes efter läkares eller barnmorskas beskrifning. Vår husläkare sade, att barnet kan hafva näring ensamt däraf ända tills det blir två år. Då barnet, som man säger, » får ondt för tänder » o c h vill bita i allt, det får tag uti, b ö r man gifva det en bit violrot, s o m är absolut oskadlig för den lille, men däremot välsmakande o c h välluktande. Att hålla barnet rent såväl till kropp som kläder är af stor vikt. Bada eller tvätta det därför dagligen o c h gif det alltid rena o c h torra kläder på. Barnkammaren bör vara ljus, stor o c h rymlig m e d ostoppade m ö b l e r o c h utan mattor på golfvet, på det att d a m m o c h bakterier så litet som möjligt må vinna insteg. Ömtåliga prydnadssaker böra totalt förvisas därifrån, utan må de små här få leka o c h rusta o m af hjärtans lust; det gör d e m lifliga o c h kvicka i sina rörelser. Mina sex söner hafva alla varit » styfva » gymnaster i barnoch ynglingaåren. Att vara oeniga, k o m m a i gräl o c h slagsmål har jag aldrig tillåtit dem, utan hafva de genast, o m så händt, fått försonas o c h bedja hvarandra o m förlåtelse, och så har det varit glömdt. Vänj tidigt barnen v i d gudsfruktan, lär d e m små böner, så fort de kunna tala, undervisa dem o m Gud o c h lydnad för hans b u d! Det som in skarpes i barnasinnet hänger i in i ålderdomen och bär ofta goda frukter. Lofva aldrig barnet något, du ej kan hålla I Afvisa det ej kort, utan förklara - och t3 dliggör, o m det är något, det vill hafva reda på eller ej förstår.
Besv. och Ekon.-Utskottett Memorial M 21. Ständers åtgärd föranleda; men, som, enligt Utskottet tillhandakomna utdrag af RiksStåndens protokoll, ifrågavarande punkt blifvit bifallen af Höglofliga Ridderskapet och Adeln den 20, samt af Högvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet den 16 sistlidne Maj, och tre Stånds mening i fråga af förevarande beskaffenhet utgör Rikets Ständers beslut, anser Utskottet något utlåtande i anledning af återremissen ej erfordras; hvilket Utskottet härmed får hos Vällofliga Borgare-Ståndet vördsamt anmäla. Stockholm den 1 September 1863. Ank. till Eip.-UUk. den 1 Sept. 1863, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af återremiss af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 9, öfver väckt motion om upphä/vande af Kapitlet 3 § Kyrkolagen. Berörda Betänkande har, på grund af framställda anmärkningar, blifvit af Vällofliga Borgare-Ståndet till Utskottet återremitteradt; men, som. enligt Utskottet tillhandakomna utdrag af Riks-Ståndens protokoll, detsamma blifvit bifallet af Höglofliga Ridderskapet och Adeln den 8 samt af Högvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet den 16 sistlidne Maj, och tre Stånds mening i fråga af förevarande beskaffenhet utgör Rikets Ständers beslut, anser Utskottet något utlåtande i anledning af återremissen ej erfordras; hvilket Utskottet härmedelst får hos Vällofliga BorgareStåndet vördsamt anmäla Stockholm den 1 September 1863. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på tiden, hvarifrån utfärdade allmänna författningar skola vara gällande.
Grefve Molke reser långsamt, men min marsch på Kristiania blifver långsammare, icke för hinder som möta af redoutabla arméer, men för brist af mat, fourage och hästar att göra transporter med. Nu finnes intet ök som kan gå i hela dessa landsändar – så utmattade och utsvälta äro de. Om jag till våren, då Glommen skall gå upp, kan få min position bakom den, så är med den uselhet, jag är omgifven af, ansenligt vunnet.” Men denna lifvande hägring på generalbefälhafvarens krigshorisont skulle tyvärr aldrig blifva annat än en hägring. Nu gällde det icke för den snillrike Armfelt att liksom 1788 afsända en trupp dalkarlar med förelöpande fabulösa rykten mot prinsens af Hessen arméafdelning. Här gällde att, i trots af alla stora naturhinder och alla andra stormotiga hinder, tränga in på det gamla Norge för att ur dess ännu isade fjäll försöka eröfra en liten glittrande krona, att med den pryda den sörjande Sveas panna. Och nog trängde han in i det gamla Norge, der han på ett lysande sätt häfdade de svenska vapnens ära. Slaget vid Lier den 18 april, der Armfelt sjelf kommenderade och flera af de svenska officerarne utmärkte sig, var en vacker triumf, men härvid stannade det också, ty med denna affär jemte några vexlande fördelar och nederlag, som hans flygkårer vunno och förlorade, är det mesta sagdt om den korta historien af krigets gång intill den för generalen och hans tappra officerare så smärtsamma stund, då konungen, underkastad väldet af en ny nyck, gaf order att trupperna skulle lemna sin position och draga sig tillbaka inom gränsen. Härigenom förvandlades fälttåget således till ett blott och bart försvarskrig. Och detta inträffade just, när allt var beräknadt och planeradt för ett större och betydelsefullare anfall, ty då lefde ännu tron och hoppet på de engelska hjelptrupperna, med hvilkas chef, general Moore, Armfelt öppnat någon underhandling. Men allt måste stanna ogjordt i halfva vändningen vid den kongl. sorgbulletinen.
Maj:t täckts i Nåder tillåta, att de i första våningen af Opera huset belägne rum, uti hvilke Ridderskapet ock Adeln under sistförflutne Riksdag haft sine sammanträden, eller så kallade Soireer, äfven finge under innevarande Riksdag till sam - Den i3 November. 43 ma ändamål begagnas,[törnmo dessa Soireer alt hörjås i afton, och förklarade Hans Excellence, det han med serdeles nöje skulle hafva äran emottaga de Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, hvilke behaga hedra Hans Excellence med deras besök å sistnämnde ställe. Herr von Qvanten, Carl: I afseende på klubbarne anhåller jag få nämna några ord. Det har hittills varit bruket, att Staten bekostat en särskild klubb för hvarje Stånd. Jag vågar ödmjukast föreslå, att i stället måtte inrättas en allmän klubb, der alla Ståndens Ledamöter kunna samlas, och discutera ämnena. Kanske skulle denna Inrättning just icke förmå bidraga till alla måls skyndsamma behandling, menora, blott några af de förekommande derigenom lättare uppgjordes, vore alltid dermed något vunnit. Måhända kunna de förut omtalte klubbarne ej upplösas, och de må då existera; men vid virabordet glömmer man så lätt ändamålet, hvarföre man härstädes församlat sig, och jag vågar derföre ödmjukast föreslå en allmän klubb. Herr Tham, Wolrath: Jag tror att det ändamål, som Herr von Qvanten åsyftat genom inrättande af en allmän klubb, skulle kunna vinnas, utan någon särskild kostnad för Staten. Jag har föreställt mig, och tyckt mig finna vid sista Riksdag, att 44 Den i3 November. den samling, som hvarje afton var hos Herr Grefven och LandtMarskalken, stod öppen för alla 4 Ståndens Ledamöter, och icke blott för medlemmar af Ridderskapet och Adeln.
en mängd äfventyr ur sitt hiindelserika lif, som författaren lilr p.&amp; ett enkelt ocli godmodigt sätt berättar för de unga, som vilja höra på honom. Han liar besökt alla möjliga hamnar både i gamla och nya viklden, varit med om stormar och skeppsbrott och lyckligen raddat sig ur alla möjliga faror blide till lands ocli sjös. Man fQr ocksi lära sig åtskilligt af dessa berättelser, ty författaren liar lärt känna allahanda folk, t. o. m. patagonier och ny-zelandare, han liar fångat albatrosser, hämtat guano från fagelöarna utanför Amerika, samlat kaorigummi m. m. Stilen är frisk och okonstlad, och händelserna äro roliga, men de äro allt för talrika. Man hinner ej intressera sig för ett fartyg eller dess besättning eller få reda p %, livad författaren sett eller gjort i den hamnen eller det landet, förr an man med riktig snälltkgsfart ilat till ett annat land och andra omgifningar. Boken skulle vinna betydligt i intresse, om författaren gifvit sig tid att mera detaljeradt skildra, hvad han sett och upplefrat och i stället uteslutit nhgra sfärder,. Längst uppehalller lian sig i Nya Zeeland. Skildringen af lifvet bland gummigriifvarna äro bland de roligaste i boken. aleii beskrifningen ph N j a Zeeland %r däremot mycket litet rolig, den är både för vidlyftig och för, lärd, som förf. själf säger. E n och annan uppgift ar ej heller riktig. Sil t. ex. säger lian, att på Nordön, ligga de två stora varmvattensjöarna Rotoriiha och Rotomoiiana, viirldsberömda för sitt liälsogifvande vatten och sina skara och hvita lavaterassero. Terasserna voro ej af lava utan af kiselsinter, som afsatt sig ur vattnet f&amp;n ett par varma, källor, som sipprade iitför Rotomolianas branta strandsluttning. De rliggaw ej Iieller mera dar, t y de förstördes vid ett viildsamt vulkaniitbrott 1886. Berättelserna äro med alla sina många och krångliga sjötenner ganska roliga.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den n5 sistlidne Junii under N:o 3y afgifne, och den 6 dennes e. m. på bordet lagde, Ullå - Den 3o lill ii f. m. a 11 tande, i anledning af väckte Motioner angående Socknestämmor och KyrkoRåd. Grefve Cronhjelm , Otto åugust: Genom Utskottens sätt att så korrt som möjligt och tillika högst ofullständigt, upptaga gjorde Motioner, anser jag nödvändigt, att besvära Ridderskapet och Adeln med en resumé af den Motion jag gjort. Den innehöll egentligen 2:ne afdelningar, af hvilka den ena innefattade anmärkningar, ej så mycket mot sjelfva SocknestämmoFörordningen, som emot sättet att tillämpa densamma, då Regeringen sjelf, tvertemot ordalydelsen af den Kongl. Förordningen, till Sockneslämmors handläggning remitterat mål, som alldeles icke tillhört Socknestämmors handläggning. Jag har i Motionen citerat, att med den kännedom jag egde om föi loppet härmed i Hufvudstaden, en sådan, tvertemot ordalydelsen skeende, tillämpning af Författningen föranlett beskattningar, som strida emot 5^ §. RegeringsFormen, och jag har hemtat stöd för detta mitt anförande af SocknestämmoFörordningens eget stadgande i 6 §., att till Socknestämmas handläggning ej höra andra mål, än sådane, som angå Socknens och Kyrkans enskildte ekonomi. Kongl. Maj:t har till ÖfvcrStåthållaren i Stockholm och sine Befallningshafvande i 35 H. i4* ai2 Den 3o J u I i i f. m. Landsorterne, aflåtit skrifvelser med Nådig befallning om Socknestämmors sammankallande, och Församlingarnes tillfrågande, om de önskade ingå på vissa afgifter till beredande af vissa nyttiga ändamål.
Hon spelade då på en symfonikonsert första satsen af Beethovens stora violinkonsert. Det var nog oförskräckt att genast framträda med en så svår komposition, men det heter j u, att den aldrig blir en god soldat, som ej tror, att han bär marskalksstafven i ren sein. Resultatet blef långt ifrån dåligt; visserligen gjorde en och annan antydningar om att tonen ej var nog stor och föredraget ej nog bredt förnågra stycken af den Beethovenska kompositionen, men andra delar af densamma och särskildt Leonards kadens utfördes på ett sätt, som tillvann henne allmänt erkännande och ställde hennes solida teknik utom allt tvifvel. Under de närmaste åren följde konserttournéer dels i Sverige, dels i England (med den berömde kontrabasisten Bottesini). Dessa senare uppträdanden stadgade frö- ken Langs anseende hos den engelska publiken; hon bosatte sig i London och har allt sedan dess varit en faktor, med hvilken man måste räkna, då man talar om musiklifvet i den engelska hufvudstaden. På konserter i Kristallpalatset, Albert Hall, Queens Hall m. fl. af Londons förnämsta konsertlokaler har Anna Lang uppträdt, och det nordiska draget i hennes konst, det blida kvinnliga föredraget och den klara, rena, nobla tonen, ha ställt henne på en fast position i den engelska publikens ynnest. Jämförelsen med fru Neruda-Norman, som vi ofta sett lämpas på Anna Lang, är naturligtvis i vissa fall öfverdrifven, men det saknas ingalunda likheter och beröringspunkter mellan dessa båda artister. Violinlitteraturen behärskar Anna Lang i stor utsträckning: Vieuxtemps och Wieniawski, Svendsen, Bruch och Raff, Grieg och Saint-Saens finnas på hennes repertoar, som ändock har utrymme för Händel, Corelli m. fl. äldre mästare. Men Anna Lang har ute i världen vunnit ej blott äran och framgången, atan också lyckan, och hon bär nu namnet Anna LangWolseley, det sistnämnda efter sin make Edwyn Wolseley, en engelsk barytonsångare, som vid flere uppträdanden i England rönt framgångar och erkännanden.
1 enlighet med a:dra punkten i Kongl. Vetenskaps Akademiens lill Tit. a flatna skrifvelse den i3 sisilidne Januari, öfverlemnar Kongl. Akademien nu härjemte en med behöriga verifikationer försedd räkning och redogörelse för de år 1846 från Kongl. Slals-Kcnlorel till Kongl Akademiens disposition anordnade 800 R:dr, till insamling och afritning af botaniska och zoologiska föremål, som 705 R:dr 2 sk. till rese-och traktaments-penningar för den anbefallda gradmätnings-expeditionen i Svenska och Norska Lappmarken; hvarvid Kongl. Akademien, till bestyrkande af den i samma redogörelse ingående behållningen, stor 35o R:dr, af förstnämnde medel från år 1845, låtit vidfoga ett lika verificeradt ut - — 444 — drag ur Kongl. Akademiens egna hufvudbok för sislnäinnde år af deruti upptagna a:ne räkningar öfver de af Kongl. Stats-Konloret, lill särskilda ändamål, till Kongl. Akademiens disposition samma år ulanordnade statsmedel. Stockholm den 10 Mars 1847• 2:0 Till Höglofl Kongl. Kammar-Rätten aflemnas härjemte Kongl. Vetenskaps Akademiens lill Kongl. Kammar-Rätten ställda bref, dateradt den 10 Mars 1847, tillika med en verificerad redogörelse-räkning för ifrån Kongl. Stats-Kontoret Lill Kongl. Akademiens disposition, år 1846, anordnade medel till afritning al Svenska växter m. m; om aflemnandet hvaraf bevis här nedan torde meddelas. Stockholm den i5 Mars 1S47. John Ad. Leyon marik. Att ofvanberörde redogörelse-räkning denne dag blifvit till Kongl Kammar-Rätten ingifven, betygas. Stockholm och Kongl. Kammar-Rättens Registrators-kontor den i5 Mars 1847. P. A. Marlin. Att förestående 2:ne afskrifler äro lika lydande med mig förevista originaler, betygas. Stockholm den 14 Januari 1847. Jac. Fredr. Ek. 445 — Kongl.
N:o '54, i anledn. af väckt motion derom, att de 124 t:r spannmål, som under benämning af domkyrkotunnor nu årligen gå från Hernösands stift till Upsala domkyrka, hädanefter må tillfalla Hernösands kyrka. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag vill blott vördsamt tillkännagifva, att jag för min del instämmer i den reservation , Frih. Wrede afgifvit emot betänk. Jag anser nemi. domkyrkotunnorna vara statsanslag ochkan ingalunda instämma i Oecon.Utsk:s åsigt, att de böra anses såsom en slags comnmnalafgift. Jag tror, att denna fråga bör behandlas lika med andra frågor, rör:de allmänna onera, och anser, för min del, ämnets vigt förtjena en återremiss af detta betänk., på det att Oecon.Utsk. må sammanträda med StatsUtsk. för att vederbörligen utreda den väckta frågan och i anledn. deraf föreslå den åtgärd, som han linner lämplig. Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte bifalla betänkts återremitterande. Gr. von Fersen, Hans: Som jag icke så noga känner de förhållanden, betänk, innehåller, nödgas jag att en» dast i följd af den reservation, som är betänk, bifogad, yttra den åsigt, att då ingen af dem, som reserverat sig emot betänk. nu är närvarande, önskade jag, att betänk, måtte få hvila, på det att dessa reservanter må komma i tillfälle att närmare utveckla sin mening. Men om R. o. Ad. skulle bevilja återremiss, skall jag gerna instämma i reservanternas framställning, emedan jag tror, på sätt jag redan på f. m. yttrat, att ju färre underd. skrifvelser R. St. till K M. aflåta, desto bättre skall det vara, enär man derigenom kunde erhålla den förhoppning, att de nnderd. skrifvelser, R. St. ej kunna undgå att inlemna, skola vinna mera afseende än eljest. På denna grund anhåller jag om återremiss, med begäran att, i händelse R. o. Ad. icke beviljar den, betänk, må få hvila på bordet.