Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majits tillstånd reste till utrikes ort att der någon tid förblifva, skulle den, som utan sådant tillstånd begåfve sig utom riksgränsen och der öfver fyra, eller högst fem, dagar förblefve, vara dess innehafvande tjenst förlustig. Sedermera har emellertid, uppå Rikets Ständers vid 1853 och 1854 årens riksdag gjorda underdåniga framställning, huruvida icke någon längre tid, än den dittills föreskrifna, kunde bestämmas, under hvilken det blefve de med Kongl, fullmagt försedde civile tjenstemän medgifvet att för enskilda angelägenheter vistas å utrikes ort, utan att dertill hafva utverkat sig Kongl. Majits nådiga tillåtelse, Kongl. Majit funnit godt att den 23 Mars 1855, jemte upphäfvande af ofvanberörde Kongl. Kungörelse, i nåder förordna, att för embetsoch tjenstemän i rikets tjenst, utom de vid krigs-staten anställde, vederbörande må, då de sig derom anmäla, utfärda pass till utrikes resa på så lång tid, som tjenstledighet visas vara dem af behörig myndighet beviljad, dock icke utöfver en månad, så vida ej längre tids utrikes vistande för tillfället af Kongl. Majit i nåder medgifvits. Den inskränkning, som förut fanns i de med Kongl, fullmagt försedda civila embetsmännens rätt att resa till och vistas å utrikes ort, har sålunda, på samma gång tiden för resor, utan särskildt tillstånd förlängdes från fem dagar till en månad, blifvit utsträckt att gälla för alla embetsoch tjenstemän på rikets stat, utom de vid krigs-staten anställde, för hvilka, enligt särskilda stadganden, ännu strängare föreskrifter äro meddelade. Men om det ännu 4780 kunde anses emot skick och ordning samt undersåtlig aktning stridande att en med Kongl. Majits fullmagt försedd embetsman, utan Kongl, tillåtelse företog en resa till utrikes ort för att der någon tid vistas, så lärer det dock ej numera kunna så betraktas om en tjensteman, efter erhållen ledighet från sin tjenst, tillbringar permissionstiden å utrikes ort.
Skall någon enighet kunna ega bestånd, så skall det ske derigenom, att Pastor eger den verkliga själavården i sin hand, Detta är ganska riktigt uti 2:dra § af Prof. Brings förslag iakttaget, deruti han säger: ''"‘Visar sig, inom någon församling, behof af flere sammankomster till andaktsöfning, än de enl. allmän ordning öjliga, så tillhör det församlingens Kyrkoherde, på grund af hans embete, att söka på ändamålsenligt sätt tillfredsställa detta behof. Och böra derföre de församlings-medlemmar, som önska sådana serskilda sammankomster, denna sin önskan hos Kyrkoherden anmäla. Det är väl en hvar samvetsgrann själasörjares pligt, alt söka tillfredsställa detta behof. Han förklarar då sjelf Bibeln för dem, eller ock förordnar han dertill en annan person, till hvilken han har förtroende, och hos hvilken han har en borgen för, alt inga irrläror spridas inom församlingen. Skulle någon Pastor vara nog äreförgäten, att af en blott nyck afslå en så - 336 Den 31 Juni f. m. dan anhållan, så är väl icke vägen (ill Domkapitlet sä lång, under hvars upsigt hvarje Pastor står. Hr Carlheim Gyllensköld anmärker vidare, att det vore orimligt, att en Pastor, sora just varit anledmn till behofvet af dessa konvenliklar, skulle vara den som egde att derom döma, och dertill gifva tillåtelse. Detta påstående, alt det skulle vara Pastor som gifvit anledmn till detta behof, synes mig vara alltför strängt, obilligt, och sällan enligt med verkliga förhållandet. I Upsala t. ex. hafva dessa konventiklar varit mycket gängse, men ingen lärer väl vilja påstå, alt anledmn till desamma legal i någon försumlighet å presterskapets sida. Vidare yttrade Hr Carlheim Gyllensköld, att böterna borde förvandlas uti enkelt fängelse i st. f. fängelse vid vatten och bröd; och denna åsigt yttrade han ur den synpunkten, att Konventikel-plakatet vore en polis-stadga. Så har det aldrig förefallit mig.
Jan. 1739 1046 Den 11 Juli. 1739 uti 1 som uti dessa Provinsers Contracter är intagen, att Rotarrta från ail Fördubbling , så i freds som krigstider, äro befriade. För Vester-Norrland utstakas Rotehåliarnes skyldighet , att prasstera och underhålla För, duhblings-Båtsmän, under krigstider, uti det med samma Landskaps Fullmägtiga afslutade ofvanåberopade Contract af den 2 Marti 1688 och 6 §. Contiacterna med Blekinge Län och Södermöre Härad i Calmare Län af den 27 April 1685, handla icke om Fördubblings-Båtsmän, emedan i dessa Provinser äro Hemmans-rentorna till Båtsmäns utgörande indeldte. Hela Rikets öfriga Båtsmanshåll är roteradt. Gothlands Län har den friheten att på 2:ne ordinarie Båtsmans-rotar hålla allenast en För. dubblings Båtsman i krigstider. Dessutom har Utskottet'inhämtat, att långt förr än ofvannämnde Båtsmans Contracter blefvo upprättade, hade ej mindre Städerna i Riket än Allmogen i de orter, som Båtsmanshållet undergifna äro vid 1644, 1652, 1672, 1075 årens med flera Riksdagar, åtagit éig , att utgöra icke allenast sitt vanliga Båtsmanshåll, utan ock att i krigstider detsamma fördubbla, likväl med förbehåll, att, enär faran vore ofver, och fred återvanns, blott, med sitt ordinarie Båtsmanshåll varda betungade; hvaraf tydligen skönjes, att skyldigheten till bördubblings-Båtsmäns uppsättande var vanlig äfven före Konung Carl XI:s tid, och således äldre än sjelfva Indelningsverket.
Inlands fögderi Krigsmans-hemman: Norrvikens fögderi Lotshemman, Skatte: Inlands fögderi Norrvikens dito Skattlagda, bebyggda torp, utjordar, urfjellar m. fl. lägenheter utom mantal mansvärde äro inbegripne, Frälse: Inlands fögderi Orousts och Tjörns dito Sunnervikens dito Dito dito Skatte: Götheborgs fögderi Inlands dito Orousts och Tjörns dito Sunnervikens dito Norrvikens dito. Be rti Heise öfver Götheborgs och Bohus Lön för åren 1842—1840 Hemmantal Ltsäde af Medelafkastning, efter afdrag af utsädet. Underhållna Kreatur. Diverse utgifter, onera och allmänna besvär. Klereci-Statens underhåll Räntor. R:dr. K:dr. R:dr. R:dr. R:dr. s. r R:dr. s. Inlands fögderi Norrvikens dito Utsäde af Medelafkastning, efter afdrag af utsädet. i I åfiiäi.ml ;i I Underhållna Kreatur. Diverse utgifter, onera och allmänna besvär. underhåll. Iilereci-Statens Ständiga Räntor 2j: t» 05 35 a «5 Cl. CTC 03 CIO R:dr. s. r. R:dr. s R:dr. s. r R:dr. s. i R:dr. s. r. R:dr. s. r R:dr. s. r Mantal. Mantal Skattlagda, bebyggda torp, utjordar, urfjellar m. fl. lägenheter utom mantal, som ej under något hemmansvärde äro inbegripne, Krono: Götheborgs fögderi Inlands dito . Sunnervikens dito . Orousts och Tjörns dito 3:ne krono-holmar inbegripne: Inlands fögderi Krono-Nybyggen med dito: Inlands fögderi . Orousts och Tjörns dito Norrvikens dito 6/ ! 12 1,339 19 328 — Summa Bebyggde lägenheter, afsöndrade fran hemman under ständig äganderätt:
Vid öfvervägande af dessa i motsatt syftning till hvarandra gjorda framställningar har hos Utskottet någon tvekan ej bort uppstå om hvilkendera af de föreslagna utvägarne nu hör af Utskottet förordas. En tydlig anvisning för bestämmande af Utskottes mening i detta fall är nemligen redan gifven genom Rikets Ständers i afseende å allmänna diskont-rörelsen vid de tvänne sednaste riksdagarne vidtagna beslut. Jemlikt dessa beslut har fonden med omsättnings rätt blifvit under åren 1855—1859 förminskad med 300,000 R:dr årligen, och skall en indragning å fonden till sistnämnde belopp ega rum äfven under innevarande år, vid hvars slut densamma, som år 1855 utgjorde 12,000,000 R:dr, således kommer att nedgå till 10,200,000 R:dr. Att här upprepa alla de skäl, som legat till grund för Rikets Ständers omförmälda åtgärder, torde icke vara nödigt; de synas kunna i korthet sammanfattas deruti, att en utlåning, hvilken lik denna verkställes på minst 2^ års tid, är föga förenlig med en sedelutgifvande banks ändamål och verksamhet, enär hvarje sådan bank bör ställa sin rörelse så, att de utlånade medlen kunna ulan uppehåll indragas om och när omständigheterna det påkalla, samt att de låne-understöd, som från ifrågavarande fond meddelas, efter hvad erfarenheten visat, merendels icke användas till så beskaffade företag, hvarigenom produktion och industriel verksamhet till allmänt och enskildt gagn underlättas och befrämjas. Hufvudsyftet med allmänna diskont-fondens successiva förminskande har emedlertid varit att till andra för näringarne och industrien mera gagnande rörelsegrenar efter hand öfverflytta de till nämnde fond anvisade medel, för att omsider kunna inställa hela denna utlåning.
oftast är dock den onivirdnad, s ~ m den art, att afven ett från början friskt och starkt barn måste förderfvas och förr eller senare angripas af något kroniskt lidande, darest icket redaii förut en akut sjukdom af ett eller aiinat slag bortrycker eller iiltihiiiida riittslre befriar '. detsamma frtin ett eläiidigt lif. Ty med tanken på den framtid, som sannolikt stundar för dessa olycksbarn, ar m m ofta frestad att med Parmt-Dztc7tatdet förklara en tidig död vara så väl för dem, som ock för samhället, en verklig valgariiing. Hvad kan då omz7mz vara till denna stora sjuklighet och dödlighet bland fosterbarneii? Jag har redan ofvan antydt, att denna måste sökis i arten af den vård, som kommer dessa barn till del, och bevis för detta antagande får man lätt genom att granska de dödsorsaker, som finnas antecknade för de under forsta lefnadshret aflidna barnen. Någon särskild statistik öf ver f osterbarnen finnes visserligen icke i vårt land, men åtminstone för Stockholm, k o m a vi helt visst verkliga förhtillandet mycket nära, om vi i brist på bättre materid undersöka stillningen bland de utom aktenskapet födda barnen, d&amp; utaf lätt förklarliga skäl dessa oftast förr eller senare öfverlamnas i främmande personers vård, eller dar så icke ar hkdelsen, dock alltid med - hiinsyn till skötsel m. m. h n a likstillas med. de s. k. fosterbarnen. Af en dylik granskning framgår såsom ovedersägligt. att det hufvudsakligast ar sjukdomarne i ntatsnzäZt9zi1ylsorya~ze1 ?~ hvilka gifva anledning till den oerhördt stora dödligheten bland de oäkta spada barnen, och att det följaktligen ai: mot dessa sjukdomar vi förnämligast Bafva att vända oss vid våra ' bemödanden att nedbringa sjuklighetsoch dödlighetssiffrorng för fosterbarnen. Nästa fråga blir då den: hvad kan anledningen var2 till dessa sjukdomar under den späda barnaalldern? Och härpi torde val svaret icke kunoa blifva mera an ett.
Enligt omförmälde plan skulle alla flottans fasta corpser gifvas en så dan organisation, som för bildandet af militär-trupp vore af nöden samt således de dervid anställde ordinarie korporaler komma att bestrida lika trägna och vigtiga befattningar som korporalerna vid arméen; i följd hvaraf deras löneförmoner borde regleras någorlunda i öfverensstämmelse med de sednares, hvadan ock en förhöjning i förenämnde korporalers arfvoden till 25 r:dr för livar och en af dem, blifvit af Kongl. Majit i nåder föreslagen, utgörande för 227 Båtsmans-korporaler å 7 ridr 1,589: 9 Matrosd:o å 9: 38 . 88: 6. — 8 Kanonierd:o å 5: 40: eller tillhopa r:dr 1,717: 6: — G Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 86. Med afseende dels derå att likhet i skyldigheter och åligganden bör medföra likhet i vilkor, dels å det nödiga biträde kompani-cheferne kunna, vid tillsynen af båtsmans kompanierna, förvänta af ifrågavarande korporaler, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer ville, på sätt Kongl. Majit föreslagit till nämnde ändamål bevilja ett anslag af 1,717 r:dr G sk. 6:0. Enär åt de under-oflicerare, hvilka skulle placeras på båtsmanshållet, som borde indelas i 32 kompanier med tvänne under-officerare på hvardera, måste för reseturer inom deras fördelning på kompaniet anvisas resepenningar, har Kongl. Majit dertill begärt 50 ridr per man, som för 64 under-officerare gör 3,200 ridr, dock med iakttagande, att, då endast genom erfarenhet visshet kunde vinnas huruvida denna, måhända nog lågt beräknade, ersättning blefve tillräcklig, summan måtte såsom förslags-anslag anvisas. Under-officerares placerande på båtsmanskompanierne anser Utskottet icke medföra de dermed åsyftade fördelar, utan snarare tvärtom orsaka flera olägenheter.
Jag skulle tro, att, under sådana förhållanden, och med den totala saknad af allt samband emellan strafflagarna och dessa fängelsers moraliska ändamål, som hos oss finnes, den omtalade och önskvärda förbättringen genom dessa reclusions-anstalter icke kunnat åstadkommas; ty dertill fordras , jemte en systematisk construction i fängelse-byggnaden, individens qvarvarande så länge, att den närmaste undersökning af hans bildning, lynne, naturanlag och de omständigheter, som mer eller mindre föranledt hans brottslighet, med honom kunnat utföras; och sådane brottslingar fordra en längre tid. Betydliga ofullkomligheler finnas visserligen i dessa inrättningars construction; och då jag nu har ordet, och ämnet är å bane, torde det tillåtas mig, med hufvudsaklig atdedn. af Hr Stråles yttrande, del en annan plan för deras anläggande var att följa, att under anhållan 0111 undseende för den längre lid, jag möjligen kan härmed upptaga, få framlägga en kort historik öfver tillkomsten af de nuvar. correct.inrättntna. Redan långt före mitt inträde i denna styrelse, hade det blifvit besluladt, att correctionsoch fängelseväsendet skulle ställas under en särskild styrelse, och att centralinrältningnraf s. k. correctionella arbetsfängelse!- skulle bildas. Det beslöts då, att Wadsleua fangelseinrältning, som hyste mel - 23 Den i5 Februari f. m. Jan 5 a 600 till stor del gröfre förbrytare, skulle uttömmas, och dess fångpersonal flyttas till hufvudsladen, der en centralinrättning på Långholmen, hvarest då var ett spinnhus för 3 a 400 qvinnor, skulle anläggas. Dessa fångar från Wadstena skulle utföra de nya byggnaderna å Långholmen.
Med anledning af inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln utaf Herr von Troili Sam. Gustaf och inom liögv. Preste-ståndet af doktor Björkman väckta och till Stats-Utskottet remitterade motioner angående de för innevarande riksmöte erforderliga utgifters omedelbara utbetalande af Riksgälds-kontoret, och då hvad i sådant hänseende under sednast förflutna riksdagar varit stadgadt, jemväl nu synes böra iakttagas, helst skrifmaterialier, jemte öfriga effekter för riks-slåndens och utskottens behof redan, genom nämnde kontors försorg, blifvit anskaffade och af dess medel godtgjorda, får StatsriUInskottet, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid 1840—1841, samt 1844 —1845 års riksdagar meddelade föreskrifter, föreslå: 1:0 att alla på Rikets Ständers beslut grundade utgifter för denna riksdag må utgå af Riksgälds-kontorets härtill disponibla medel, och, under behörigt iakttagande af samma beslut, omedelbart från detta verk till vederbörande utbetalas; 2:0 att likaledes sådane af innevarande riksdag föranledda utgifter, som i anseende tili deras föremål eller beskaffenhet, och i likhet med hvad som under Rikets Ständers sednaste sammanvaro, egde rum, dels redan blifvit, dels framdeles under riksdagens lopp varda af Kongl. Majit i nåder godkända och å Kongl. Statskontoret anvisade, må, efter erhållna rcqvisitioner och anställd gransk ning af derför aflemnade verifikations-liand lingar, Kongl.
En Const.Utskrs medlem bar, i sin förtrytelse öfver den utgång han förutser öfverhänga Utsk:« förslag, sagt hårda ord om vår sländsfördelning. Jag hade ämnat honom ett förtjent svar, roen jag vill skona den, som har de flesta rösterna emot sig, och blott anhålla alt R. o-. Ad. måtte instämma i Hr Lagerhjelius begäran, det R. o>. Ad. ville förklara sig finna Utskrs förslag i sin helhet vara oantagligt. Frih. Boye, Ludv.: Jag äfventyrar måhända ett o gillande, derföre att jag begärt ordet, emedan discussionen kanske medtagit Ståndets tålamod. Jag skall också vara kort och blott upptaga några få af de yttranden, hvilka jag egentligen trott vara riktade emot mig. En värd ledamot, som med ungdomens värma ådagalägger vackra anlag sorn talare, och hvilken jag verkligen hellre vill uppmuntra än motsäga, har likväl tvungit mig att svara på en fråga, som han framställt. Sedan han hade förespeglat oss det öde, att oilivi ock ogillade Utsk:s betänk., så skulle det dock af förstärkta Const.Utsk. blifva oss pålagd t, så frågar han oss och måhända särskildt mig, som begärt förkastande af detta förslag, hvad man hade vunnit dermed? Jag vill svara honom och säga, att man vunnit mycket, nästan allt hvad man kan önska. Bindeln har fallit, en moralisk kraft har uppstått, när i afton tre Stånd, och hvilka Stånd? jo, just de, hos hvilka upplysningen ©tvifvelaktigt måste praesumeras vara störst, — när, säger jag, tre Stånd ogillat detta förslag. Man säge hvad man vill om revolutioner m. m., en moralisk kraft har uppstått, som, 0111 den ingenting verkar på Coust.Utskrs ledamöter, skall verka på Europa och Svenska folket. Detta, Den 17 April e. m. ia5 mine herrar! hafva vi vunnit. Jag har också en skyldighet att besvara Gr. Anckarsvärd.
Det beslut sorn BancoUtskottet åberopar,’ föranleddes deraf att Regeringen till Brandenburgiska krigets förande behöfde göra stora anticipationer på Statens intrader, hvilka till följe af BancoOrdningen, som i visst afseende kunde anses såsom ett, emellan den trafiquerande Allmänheten och Regeringen slutit contract, skulle i Banken deponeras. För att afböja den nystiftade, eller rättare den med ny garanti försedda Bankens misscredit och fall, måste en hemlighets-sloja kastas öfver Bancoverkets tillstånd, och den §. af BancoOrdningen måtte suspenderas, genom hvilken ofelbart man hade tänkt från den nya Banken afböja det öde, som träffat den under Carl X:s regering stiftade Bank. Det kan i sanning räknas Carl den XI.s ädla Minister till last, att denna suspension af Bankens publicitet, eller att 1672 års beslut icke formeligen upphäfdes, sedan Statens organisation hunnit fullbordas, och Banken i 10 ärs tid kunnat utöfva functionerne af en Bank. Emedlertid äga nu församlade Ständer ofelbart rättighet att genom upphäfvande af 5o Den 4 April f. m. I672 års beslut återställa BaneoOdniagens 72 §. uti sin fulla kraft. Hvad tysthetseden beträffar, sl upphör den naturligtvis att vara förbindande i samma} ögonblick, som Riksens Ständer finna för godt att upphäfva 167a års beslut, som hade tysthetseden till följe. Utskottets yttrade egna opinion om denna eds förbindande kraft, synes icke framställa något hinder, om Riksens Ständer skulle vilja upphäfva ett beslut som af serskildta omstän. digheter blifvit föranleda Utskottet förklarar att det anser Riksens Ständer ingalunda böra sakna de upplysningar om Bankens tillstånd, hvilka för Riksens Stän-l der äro angelägna att erhålla; Utskottet säger sig vara beredt att dem afgifva.
Fån äro beredda i Riksens Ständers Bank , utan fast hellre att de böra användas till understöd för utförande af sådana allmänna företag , sorn kräfva uppmuntran och bidrag , antingen såsom gåfvor elle r räntefria Lån, allt efter hvad Eder Kongl. Majit i Nåder pröfvar omständigheterne föranleda; Hvarvid till nödig upplysning och säkerhet för inedlens användande till behöriga ändamål bör iakttagas: a) Att, hvad angår Jordbrukets befotdran och förbättring , de i Länen inrättade Hushållningssällskap, på skeende anmälan om behof af medel i och för deras åtgärder att sprida kunskaper och upplysning I Landtbruket samt för öfrigt lemna biträde och understöd i de serskilda fall sådant påfordras, måga tilldelas, i mån af Länens storlek och behof samt tillgången, hvad härtill kan disponeras, emot skyldighet att till Eder Kongl.Majit i underdånighet afgifva årliga Berättelserom Medlens användande ; samt att, i alla frågor om understöd åt enskilde eller till något serskildt företag i denne väg, Landshöfdingens i Länet och Hushållningssällskapets utlåtanden böra infordras, till utrönande af behofvet och nyttan af den an - Underdåniga Skrif reiser. 429 laggning, hvartill bidrag sökes:
Hjo och hemmanet Borrbäcks ägor i Kåkinds Härad af Skaraborgs Län, 1852 R:dr 32 sk., (dito) 1,200: — Anslaget för omläggning af allmänna landsvägen inom Jernboås och Hjulsjö socknar i Nora Bergslag af Örebro Län (dito) 17,600: — Utaf anslaget för åtskilliga vägförbättringsarbeten inom Nora Bergs-församling af samma Län, 26,854 R:dr 32 sk., (dito) , 17,903: 5. Utaf anslaget för omläggning af vägen emellan Ked je-e/fven vid Christinehamn förbi Alqvittern och 'hålbäcken i Carlskoga Bergslag af samma Län, 4,540 R:dr, (dito) 3,026: 32. Utaf anslaget för omläggning af allmänna landsvägen mellan Filipstad och Brattfors gästgifvaregård i Fernebo och Brattfors socknar af Fernebo Härad och Wermlands Län, 8,614 R:dr, (dito) . 5,742:32. Utaf anslaget för omläggning af vägen emellan Råda och Bogeruds gästgifvaregårdar i Råda socken af Elfdals Härad och samma Län, 4,950 R:dr, (dito). 3,712:24. Utaf anslaget för omläggning af allmänna landsvägen mellan Högboda och Lerhols gästgifvaregårdar i Jösse Härad af samma Län, 10,750 R:dr, (dito) 8,062: 24. Utaf anslaget för åtskilliga förbättringar å allmänna vägen inom Svanskogs socken af Gillbergs Hä - Transport: 1,800,635: 21. — 60 — Transport: 1,800,635: 21. 4. rad i samma Län, 2,127 R:dr 30 sk. 10 rst, (67 §) 1,813: 39. 5.
Justerades ?leni-Protccollet för den9 Au, gusti; hwareftcr Herr Baron och Landt-Marskalken, samt Ledamöterna af den stora Deputationen äterkommo, och Herr Landt-Marskalken tillträdde äter klubban. Sluteligen förrättades för den 4i:sta Bänkafdelningen wal till Bänkman, hwartill Herr von Losinen, Larl, Major, befanns hafwn blifwit genom flesta rösterne utsedd. Ridderffapet och Adeln ätffiljdes klockan half till 12. in k-lem krotocolll O. Silfverstolpe. Lördagen den 18 Augusti. Llenuln kl. half 1 f. M. ^err Baron och Landt-Marskalken tillkännagaf. det han. i anseende till RiddarbusFiscalen Kammar-Junkaren l^lkenberZ päksmRidd. och Ad. pcor. Den 18 Augusti. men sjukdom, förordnat en af Riddarhusets Extra-Cancellister Rector 6. Liltverscolpo att Fiscalstjensten under detta plenum förrätta. Herr Landt-Mar falken anmälte att eN af Electcrerne, Friherre De 6eer, Li>rl, af det angenäma skälet att inträda i ägtenstap, hwilket Hoal! fl. Ridderstapet och Adeln säkert godkände/nöd^akades frän Riksdagen bortresa, i anledning hwaraf Herrar Bänkmännen anmodades att en annan Electcr i hans ställe utse. Likaledes tillkännagaf Herr Baron och LandtLNarsialkcn att en Ledamot i Stats-Utskottet, Friherre Legerström, lillgott, samt en Ledamot i Banco-Utskottet, Friherre Legerström, 6u«tLt Lior, skulle skyndsamt i Konungens ärenden lbcrtresa, hwarföre Herrar Elcctorerna ägde att Leras rum i berörde Utstött besätta.
Detta Lafve Vi Eder till nåd. svar samt R. o. Ad:s behöriga kännedom i nåder meddela velat; befallandes Eder Gud Allsmägtig synnerligen nådeligen. Stockholms Slott d. ii Maj i835. CARL JOHAN. D. v. Schulzenheim. Bilaga. Förslag till förändrade redactioner af åtskilliga $§ i Ridd.Ordn. \1 S Sådana anteckningar böra vara tvenne och förrättas hvardera med tvenne upprop; börande första anteckningens håda upprop ske på särskilda, nästefter hvarandra följande dagar, så framt ej helgedag inträffar, då det sednare uppropet blifver nästa söknedag. Andra anteckningens båda upprop ske på en dag, hvilken bör vara sist den fjerde helgfria efter den, hvartill riksdagen pålyst blifvit. Derefter må anteckning verkställas och polletter meddelas först inför Ridd.direct:n, hvilken i sådant ändamål sammanträder en half tima före hvarje plenum till och med det, som äger rum dagen före plenum plenorum, men sedermera endast inför Ridd.TJtsk., hvilket i sådant ändamål likaledes sammanträder en half tima före hvarje plenum. Ej må &c. 18 §. Med dessa val förhålles sålunda, att, enligt anteckningslistan, samtliga R. o. Ad:s närvar, hela antal delas uti tjugufem särskilda, men till beloppet lika, delar, hvarvid, om något mindre antal skulle öfverblifva, &c. — fördelas bör. Sedan detta blifvit verkstäldt &c. — tecknad med tvenne af de personers namn, som i afdelningen finnas, då de, som de flesta rösterna erhållit, äro behörigen valda bänkmän. Hafva flera undfått lika antal röster &c. 23 S, Den, som blifvit vald &c. — för den riksdagen upphor. Ledighet ända till 3 veckor &c. — derom anmäla. Då ledighet beviljats, sker val till ny utskrsledamot under ledighetstiden. Ifrån befattning &c. — entledigas. 36 §. Ridd.TJtsk. består af tolf ledamöter. Inför detta Utsk. j6<j Den »6