Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har mycken respekt för de publika kassorna; men jag vill icke, att de skola genom lagen, skyddas på alla öfrige medborgares bekostnad. Jag fruktar, att jag icke gifvit tillräckligt skäl för mig; men jag erkänner, att jag är så utmattad af denna och de föregide dagarnes ansträngningar, att, om jag icke lyckats bibringa någon allmän öfvertygelse om fördelarne af ackordet, detta får skrifvas på min räkning. Hr Olivecrona: Jag anhåller att i största korthet få till besvarande uptaga några af de skäl, som Gr. Sparre anfört. Han har till en början sagt, att konkurs vore att betrakta som ett tvångsbolag, och att, då majoriteten inom bolag egde beslutanderätt, så borde sådant äfven vara förhållandet i en konkurs, synnerligen som majoriteten bland borgenärerna i fråga om förvaltning etc. redan nu ega beslutanderätt. Men jag ber att få erinra, att det är en väsendtlig skillnad, då bolaget grundar sig på ett fritt aftal emellan personer, och då något sådant aftal icke finnes. För öfrigt tror jag, att det väl högst sällan lärer inträffa, att sysslomän vårdslösa egendomen och, så att. säga, bortslumpa den, utan de taga noga vara på densamma, emedan det kommer både majoriteten och minoriteten till godo. Vidare har Hr Gr:n sagt, att en enda borgenär skulle kunna motsätta sig och dymedelst tilltvinga sig betalning på de andras bekostnad, hvarigenom en minoritet i sjelfva verket komme att besegra majoriteten. Härvid har Hr Gr:n åberopat ett förslag i enahanda syftning som det närvarande, hvilket i Norige blifvit utar - 110 D e ri 14 Juli f. m. betadt af fen eler nedsatt komité. I förbigående får jag nämna, att detta Norska förslag icke blifvit af Stor-Tliinget antaget, utan tvertom der mött ganska starkt motstånd.
Men så har jag också vunnit en stor seger i du kanske som Wilhelm, att jag är girig? Nej du, det är något annat jag har vunnit i dag, än några värdepapper. (Drar henne till en stol och sätter sig själf på en pall vid hennes fötter.) Du skall höra gifva dig. dag. Du ser helt häpen ut, mamma. Tänker hvad det är, mamma. Det är ett förtroende, jag vill FRU BARK. tycker då verkligen om honom? Ah, jag förstår, mitt barn. Han har friat. Du BERTA (reser sig häftigt och går framåt golfvet, blir en stund kar på hufvudet och går tillbaka till sin plats). stående med sänkt hufvud, ska Nej, mamma, du misstar dig det var inte det, jag menade. Det var bara om dig och mig, jag ville med moderns hand.) Ser du, alt sedan jag begynte tala. (Talar med bortvändt ansigte, under det hon leker tänka, är det en sak, som ständigt har grämt mig. Det är, att du varit så svag för pappa, så att du uppoffrat oss, Lissi och mig, för, att tillfredsställa hans dåliga böjelser. Jag mins till exempel när Lissi för dyra och samtidigt slösade pappa bort stora mot honom men du bannade Lissi, för att hon inte ville foga sig. Och när jag så gärna ville resa måste afbryta sina pianolektioner, därför att de voro summor och du hade inte ett ord af förebråelse utrikes ett år för mina studier som jag trodde var så vigtigt för min framtid ja, då lät du pappa för förlåt mig, älskade lilla mamma, att jag bör störa de pengar, som voro aflagda för det ändamålet jar röra i detta det är inte för att förebrå dig nåhar jag insett att du inte rådde för det. Fast för got, tro inte det, det gjorde mig ondt då, men sedan mögenheten var din, var det ju pappa ensam som och kunde ingenting göra. Jag förstår nu, att det var storartadt af dig att kunna böja dig, som du gjorde men jag vill bara säga, att dessa bittra hade dispositionsrätt öfver den och du var omyndig erfarenheter kvarlemnat en liten tagg i mitt hjärta en naggande tanke, att pappa med alla sina fel var mer för dig än dina barn och att du skulle vara i stånd att offra oss för honom.
En händelse förde mig till Höaquarteret, jag wiftke upgifwa ställen, hwareist wär lilla Flotta kunde hindra Fiendens ytterligare framträngande, och Den 20 December. 120A wara i ständ att förswara sig, oaktadt sin underlag, senhet; Senare sch bättre farleder gjordcS bekanta, Lotsar»? killöswades, och olyckorne uphörde. Af sadan anledning föranseddeö Konungen akt inrätta en Corp», hwars huswudsakeliga föccmäl bet borde blist iva: air afmäta och beskriftva Swea R-keS hittills illa kända, men Vidsträckta kuster, och att om dem förskaffa sig, och kunna meddela Regeringen, den up, lysning, ssm kunde erfordras. Dermed förenades up» sigte» öfwer Rikecs Lotswcrk, som fanns wara i behof af mycken förbättring, och som sä naturligt borde rväatas af cu scienkisique Corps, som med Lötftriek Hade sä nara gemenstap. Olyckligtwis uksägs jag till Chef för Lenna Corps, ;ag wägrade, esur jag tydligt söresag ali den fiendskap igenom denna öwanliga befordran wig bereddes, men Konungen befallts, och jag mäste lyda. Pä sadant wis har Sjömätnings'Corpsen kommis till, dea är icke annar än ett uplifwande af Rikets urgamla Lotscrbstat, med det nlwidgande och förbättrande, sednare kiders erfarenhet funnit nödig. Af wära gamla H.uidlmgar synes/att i Swerige funnits en LotsrDirectcur, un mer ä» i;o är. Dm systia jag har, är densamma nwd sörökadt answar och urwidgad wsrkningS-krets. Manne det icke kommcr pä ett ut, om Lots-Werket hör under Sjömäkmngs,Corpsen, eller om sjomätningarne tillhöra LokS-Directturen?
Nämndemän , Rusthållare och Frälse-Hemmansägare bland Allmogen, som endast innehafva ett helt Hemman och derunder, eller under Frälsemanna rätt äga rentan af Hemman till enahanda mantal eller under förpantning besitta Säteri till nämnde belopp, jemte Sågare och Mölnare 36 sk. Alla andra Hemmans-ägare bland Allmogen , som endast innehafva ett helt Hemman och derunder 24 sk. Stiger Fastigheten eller Frälse-rentan, som innehafves, utöfver ett helt Hemman , blifver Chartan för Innehafvaren lika med hvad för PosSessionater är faststäldt. Allmogens Söner och Drängar som tillträda Hemmansbruk 18 sk. Alla andra Bonddrängar, Frälse-, Landt* och Boställs-Rönder tillika med Torpare, löse Arbetskarlar i Städerna och på landet, Inhyseshjon och Backstugusittare nied deras vederlikar J2 sk. Corpo - Deri 5 JulU 491 Corporaler, Trumslagare, Pipare vid Infanterie-Regementen, Ryttare, Dragoner, Soldater, Roteoch Coopverdie-Båtsrnän, Enrolleringsmanskap, Profosser, Handtlangare, Volontairer och Marinierer 6 sk. XJtlandningar de der icke äro Embets el* ler Tjenstemän eller Borgare, eller ock hafva annan af de i denna §. näqmde befattningar, böra, i afseende på Chartas-Sigillatse-afgiften för Lysning, anses till enahanda belopp som de i denna §. upptagne personer, med hvilka de kunna Såsom vederlikar jemföras.
Det stod klart för fröken Zahle, hvars syn på lärarens plikter var så allvarligt, att hon borde söka utbilda en lärarekår, som kunde föra alla hennes stora tankar ut i lifvet, och hon började därför i maj 1851 med att upprätta en undervisningsanstalt för blifvande lärarinnor, med till en början blott en elev. Från detta lilla frö framväxte under en tid af blott 9 år ett fyrklassigt läroverk för unga flickor. Till detta hade förut anknutits en barnaskola, som nu omfattar 9 klasser med 426 elever, hvilka afsluta sin skolgång vid 15-16 års ålder. Efter afgangen från barnaskolan kunna eleverna inträda dels i en fortsättningsklass för vidare utveckling af sina skolkunskaper utan examen till mål, dels uti en tvåårig realklass, som af slutas med offentlig examen, och dels uti latinskolan med 4 klasser, som afslutas med studentexamen på båda linierna. Förutom en folkskoleafdelning och ett fyrklassigt folkskolelärarinneseminarium med därtill hörande åttklassig barnaskola, hvari seminarieeleverna öfvas i undervisningskonsten, finnas inom institutionen en hushållsskola och en musikskola, af hvilka de båda sista dock icke direkt ingå i » N. Zahles skole ». Hvarje af delning ledes af sin särskilda föreståndarinna, men alla skolorna bilda en helhet under fröken Zahles öfvertillsyn. Elevantalet vid samtliga skolor uppgick vid sista redogörelsen i mars 1897 till 931 utom 119 i musikskolan och 73 från » N. Zahles skole » i slöjdskolan. Ar 1885 öfverlämnade fröken Zahle sina enskilda skolor såsom en offentlig institution under namnet » N. Zahles Skole » till en styrelse, bestående af hennes mest betrodda kvinnliga medarbetare jämte en manlig juridisk konsulent. Själf förbehöll hon sig dock, så länge hon önskade, den högsta ledningen och uppsikten öfver hela institutionen. Genom att sålunda inom sin skola öppna tillträde för alla bildningsriktningar kom fröken Zahle att skapa en anstalt, som nära nog kan kallas ensamstående inom skolvärlden.
Båda, dessa stycken skola dig hasteliga öfvergå på en dag, att du en barnlös och enka blifva skall; ja, fullkommeliga skola de öfver dig komma, för dina många trollkarlars skull, och för dina besvärjares skull, af hvilkom en stor hop när dig är. Ty du hafver förlåtit dig uppå dins ondsko, då du tänkte: Man ser mig intet. Din vishet och konst hafver förstört dig, att du säger i ditt hjerta: Jag äret, och ingen mer. Derföre skall en olycka komma öfver dig, så att du icke skall veta, när hon kommer; och ett ofall skall falla uppå dig, det du icke skall försona kunna; ty med hast skall ett skörl komma öfver dig, det du icke förser. Så gack nu fram med dina besvärjare, och med dina många trollkarlar, ibland hvilka du dig ifrå din ungdom bemödt hafver; om du kunde behjelpa dig, om du kunde stärka dig. Ty du äst trött för dina många anslags skull; gånge fram och hjelpe dig de mästare i himmelens lopp, och de stjernokikare, som efter månader räkna, hvad öfver dig komma skall. Si, de äro såsom strå, hvilket elden uppbränner; de kunna icke fria deras lif för låganom; ty ingen glöd skall blifva, der man må värma sig vid, eller eld, der man vid sitta kan. Alltså äro de, under hvilka du dig bemödt hafver, dine köpmän af din ungdom; hvar och en varder gångandes sin gång hit och dit, och du hafver ingen hjelpare. Hörer detta, I af Jacobs hus, I som nämnens af Israel! namn, och af Juda vatten flutne ären; som svärjen vid Herrans Namn, och ihågkommen Israels Gud, dock icke i sanningene eller rättfärdighetene. Ty de nämna sig af dem heliga stadenom, och trösta uppå Israels Gud; som kallas Herren Zebaoth. Jag hafver tillförene förkunnat detta tillkommande; utaf minom mun är det gånget, och jag hafver låtit säga det; och gör det också med hast, att det kommer. Ty jag vet, att du äst hård, och ditt halsband är en jernsena, och ditt änne är af koppar.
För öfrigt, och dä Hr Frih. o. Landtm, förklarat, att han ej vill göra propos. på ett tillägg, hvarom jag tvänue gånger anhållit utan 646 Den Februari e. ra. att sådant blifvit mig vägradt, b varken af Hr Frill. o. Landtm, eller af någon annan, utan ansedl såsom min rättighet, och ehuru någon anledn. kunnat vara att göra det vid 7 §:n, hvaraf likväl icke följer att det icke kan göras nu, helst jag i öfrigt gerna vill underkasta mig R. o. Ad:s godtycke att insätta tillagget hvar det kan finnas mest passande; så kari jag icke annat än på det högsta yrka propus, derpå, till följd af min med grundlagen öfverensstämmande lagliga rätt; och vägrar Hr Landtm, mig fortfarande propos. derpå, så anhåller jag om propos. till R. o. Ad., huruvida Ståndet yrkar att Hr Landtm, derpå skall göra propos. eller icke. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Hr Ribbing visserligen gjort förbehåll att få framställa förslag i afseende på tillagg, som skulle vara en följd af R. o. Ad:s beslut i 1 §:n, en rättighet, som Hr Ribbing icke hade behöft förbehålla sig för att äga den i alla fall; men ehvad förbehåll Hr Ribbing gjort, kunde det likväl under ingen synpunkt berättiga honom att få framställa förslag, hvilka vore i strid med de beslut, R. o. Ad. förut i ämnet fattat. Då Hr Landtm, icke emotsagt eller bestridt Hr Ribbings rättighet att längre fram under öfverläggningen örn detta Ulskrns betänk, framlägga för R. o. Ad. de förslag, som han tillämna!, hade Hr Landtm, likväl icke kunnat förutse, att ordalagen skulle vara de nu framställda eller alt de skulle innehålla sladganden, hvilka, efter Hr Landtnäs tanke, det numera enl. grundlagen vore olagligt att framställa till R. o. Ad:s antagande.
Riksdags-Ordnmgen, denna fråga vara afgjord, och kan således dermed icke taga någon vidare befattning. Stockholm elen 27 September i S34- N:o 2jr. Ankom Gil Exp -Utsi* dea 29 Sept. Men lorial, angående dispositionen aj ofve/'blifvande Exemplar af Bilianget till Riks-Ständms Protocoll vid innevarande Riksdag, (RGS. A.) Vid sistlidne Riksdag pröfvade Rikets Ständer lämpligt, att, med bifall till Stals-Utskottels Memorial N:o 355, förordna, att öfverblifvande Exemplar af Bilianget till Riks-Ståndéns Protocoll vid samma Riksdag skulle lill nedannämnde vederbörande, efter reqvisilioner, utlemnas, nemligen: Till a:ne Stats-Ministrar 1 Exemplar hvardera , 2 Exemplar — 6 Stats-Råd d:o d:o ... G d:o »- Hof-Cancelleren . , . 1 d:o — Justitite-Cancelleren , ,' , , j d:s 8 Smi-TJ.i'1 nets Mttnoritti /V:o 271. Till Kongl. Krigs-Expeditioneri 2 Excmpl , .. Kongl. Kammar-Expeditionen 2 d:o Handels och Finance-Expeditionen 2 d:o . — Ecclesiaslik-Expeditionen ... 2 d:o - Cabinettet . 1 d:o Konungens Högsta Domstol 3 d:o - Ii i k e ts Allmänna Ärendens Beredning 2 d:o . Nedre Justitiae-Revisionen r d:o Rikets Ständers Juslitise-Ombudsman 1 d:o Comité rade till Tryckfrihetens våld . 1 d‘<?, Kongl. Svea Hoj-Hält 3 d:o — Götha Hof-Riitt 3 d:o - Ilof-Rälten öfver Skåne och Blekinge 2 d:o Krigs-HofrRatten t d:o - Krigs-Cpllegiurn 2 d:o Förvaltningen af Sjö-Ärendena 1 d:o ..
Ifrån Zoo till och med zio L z: 4. 9;;: z6.— och sa widare för Jordbrukare pa Landet, samt med 50 procents förhöjning för icke Jordbrukande a Landet och Stadsbo. 7:0 När Landets Geografiska läae och brist pa Capitaler ej tilläta att påräkna Spannemalstillgängar till begagnande wid mifiwäxtar, pa den i andra Länder wanliga wäg, synes Staten böra kunna fordra af den större Bränwinsbrännaren, att han genom upplag af Spannemal ställer Borgen, att ej genom hans näring Staten ma raka i wada. Bränwinsbrännaren förlorar blott räntan pa det i Spannemalslagret fästade Capital och möjliotwis ffillnaden emellan inköpSoch markegangs-priserne. Det är dock att förmoda atc han torde fa en del af denna förlust godtgjord genom jämnare inköps, pris. 8 0 Denna ffyldighet att halla Spannemals, upplag upphör sa snart Konungen förbiuder BränwinsbränningSkulle Förbudet inträffa och wid, taga förr an alta manaderö blänningstid ifrån den nsta Octo - zzo Den 2Z Maji. October hwarje ar räknad förflutit, afkortas Upp, lagsffyldigheten med §:del af det för hwarje parme, rymd öfwer 90 kanner förestritna Spanncmalsupplag för hwarje af sadane atta manader, fomBränwinSbränning med desi angifne panna blifwer för, buden. Det öfriga Spannemals-upplaaet hålles, pa satt s:te puncten här framföre innehaller, Kongl. Maj:t och Kronan tillhanda efter allmänt kungörande derom wid förbudets utfärdande. Utskottet för, modar, att det lärer tillkomma Riksens Högloft.
Vid detta års slut ligga sålunda mera än 12 millioner Riksdaler statsmedel nedlagda uti ofullbordade jernvägsnybyggnader, hvaraf, utom möjligen omkring 3/4 mil å nordvestra banan, ingen annan del kan trafikeras och så medelst gagna åtminstone sin ort, om ej lemna Staten större eller mindre trafikafkomst. Då vidare, efter en räntefot af blott 6 procent, dessa 12 millioner kosta Statsverket 60,000 Riksdaler i ränteuppoffringar för hvarje månad de sålunda äro alldeles ofruktbara både för Staten och de särskilda landsdelarne; så synes skäligt och angeläget vara att styrelsen för Statens jernvägsbyggnader, i likket med de enskilda jernvägsbolagen, hvilka till exempel vid sednaste riksdag samtidigt hugnades med lånebidrag för sina bibanor till belopp af 9,644,000 Riksdaler och redan lör flera månader sedan hunnit öppna de liesta af dem för trafik, så ordnar planen för Statens stambanebyggnader, att möjligen största delar deraf, som utan det helas rubbning eller de fortskyndade delarnes väsendtliga fördyrande kunna fullbordas, blifva, så vidt en ändamålsenligare fördelning af årsanslaget det medgifver, hvar för sig och i mån af deras färdigbyggande upplåtna för trafik, utan allt afseende derpå om alla blifva färdiga samtidigt eller icke, hvilket Rikets Ständer hvarken afsett eller föreskrifvit i dessa fall.” Bill. till K. St. Af denna framställning blefvo de tvänne första stroferna, innehållande uppgifterna om arbetenas fortgång å sammanbindningsbanan och norra stambanan, utan omröstning af Statsrevisionen godkända till införande i revisionsberättelsen, hvaremot de tvänne sednare, som endast utgöra reflexioner och erinringar öfver byggnadsanslagens fördelning och arbetenas anordning samt hvilkas befogenhet lätt kontrolleras af hvar man, föllo medelst votering och endast 2 rösters öfvervigt, hvadan desamma endast i formen af reservation komma till Ständernes kännedom och behjertande i sinom tid. Men om denna kännedom först skulle vinnas genom revisionsberättelsen, kunde med de åsigter, som nu söka göra sig gällande i afseende på denna riksdags längd, lätteligen hända, att nu församlade
N\r j. 4, D M, Tryckt i MAAQUARBska, Tryckeriet 1.8 i8< i8 Lag-Utskoitets Betänk anden. ijensten, efter Predikans siut, frän Predikostolen uppläsas; I följd hvaraf och enär Herr Doctorn och Professoren ansedt en så beskaffad åtgärd vara olämplig och störande för den sinnesstämning, som vinnes under en behörig upmärksamhet på högtidligheten af Gudstjensten och på de undervisningar och erinringar, hvilka af JLäraren blifva genom dess predikan för Ahörarne frarnstälde, samt härtill jemväl komma att ofta hvad sorn i besägde verldsliga ämnen frän Predikostolen kungöres, icke egenteligen kunde anses röra flere af dem hvilka Gudstjensten bevista, har Herr Hoctorn och Professoren på desse med de flere af honom uppgifne skäl föreslagit en sådan förändring uti det, som i 2. Gap. 5. §. af Kyrko-Ordningen uti omförmälte ämne ftfreskrifves, att alla verldslige Författningars uppläsande under Gudstjensten må upphöra och denna läsning ske efter Gudstjenstens slut. Utskottet, som i betragtande tagit hvad i berörde måtto blifvit framsläldt, har väl insedt dels att för kungjörandet så val af de Kongl. Maj:ts nådiga Stadgar och Förordnanden, hvilka skola tjena till allmän efterrättelse, som hvad Konungens Befallningshafvande och Embetsman å Kongl. Majus vägnar kunna hafva att bjuda och tillkännagifva, jemte hvad i öfrigt till Allmänhetens kännedom bör lämnas, någon lämpligare utväg icke står att erhålla än den att ett sådant kungörande verkställes i kyrkan å Sabbatsdagen, där Allmänheten mera mangrant är samlad och bör sig infinna, dels ock Lag-Ulshottets Betänk an den. 19 ock att densamma länge varit vand att på berörde sätt blifva om alt det nyssornförmäldte underrättad; Men ehuru
Collegier, skulle föga förbättra deras; utkomst, men dere - 1366 Jpen a 8 Junti deremot å en lön af 1000 R:d. åstadkomma en, så betydlig förhöjning, att den mycket afveke frän förhållandet af hvardera Ijöntagaxens ökade behof och lefnads-kostnad, samt dep proportion imellan lönerna, som vid deras bestämmande ocl\ ■uti förra Lönings-Stater varit iakttagen; I an-, seende hvartill Utskottet ansett en, olika och för <de lägre lörie-graderna högre procent böra utsättas, samt, i följd deraf, och öfter beräkning af StatsVerkets tillgångar, får föreslå, att denna Löneförbättring måtte beviljas från och med to procent å de högsta till och med 75 procent å de mindre lönerna Uti följande Tio Glassér af löner nemligen: latsta Classen under till och med 100 R.:d, 75 proctt 2-’dra d:o deröfver till och med 20.0 -— 70 — d:Q d:o. 300 — 60 — d :de d:o d:Q 4 5° “ 50 — 5:le d.:o. d:o 600 — 40 —, h:te d:o. dro 800 35 7:rle d.o d;ö 1,000 — 30 — y :de dm d:o a,500 __ 2q tg.-de d:o d:o 2,000 —.15 __ 1 o:de d:o d:0 3,000 — 10 -tutöfve r hvilket sistnämnde belopp några löner 3 stat icke finnas beståide.
St., vid förra riksda 14* - 212 Den 9 September e. m. gen, önskar att räntegifvarne sjelfva mätte få säga hvad de önska; hvaremot Gr. Sparre åtager sig att utan deras hörande, säga R. o. Ad. hvad räntegifvarne tänka. Denna talare har klagat deröfver, att en räntegifvare mäste åt olika håll föra sina räntor, om det af räntetagaren äskas. Della är ett misstag, ty en räntetagare får icke skicka sina räntor af samma räntegifvare åt olika håll. Utgör deremot samme räntegifvare sina räntor till flere serskilda personer, så är detta ett fel i indelningen, som kan rättas, om deröfver klagas. Gr. Sparre har ansett de missbruk, som ega rum å räntetagarnes sida vara så skadliga att blott ett sådant på ett ställe eger rum, så bör derföre hela ränteindelningen afskaffas. Hans mening är synbarligen att för missbruket skall borttagas bruket. Man har påstått, det jag förklarat Frih. Palmstjernas förslag vara obetänkt. Ett sådant uttryck har icke undfallit mig. Jag har sagt att det vore för tidigt, derföre att ingendera af dem hvilkas rätt är i fråga, blifvit hörd, hvarken räntegifvare eller räntetagare. Det är förgäfves alt man här vill göra sig till målsman hvarken för den ena eller andra, annorlunda än att mati håller deras rätt öppen, att sjelfve fä förklara sig, ty detta lärer väl icke tillkomma någon objuden att göra. Här kan endast blifva fråga om, alt säga hvad man vet hafva händt och hvad man deraf drager för slutsatser. Man har sagt, det vara bättre att genast fä ut af Staten den lön, som någon tillkommer, utan att vidare hafva med löningsdireklionerna att skaffa. Man får väl höra om man frågar vederbönde indelningshafvare huruvida de anse såsom en fördel, att icke längre hafva med iöningsdirectionen utan i stället med kronans verk att göra. Det är sannt, all om en fogde gör bankrutt så får löntagaren i alla fall ut sin lön.
Jag har funnit en allmän klagan öfver beskaffenheten af och vacklandet i våra ceconomiska lagar och författningar; .och slutligen har jag funnit den tankan hos mången Den 4 J»l>. inrotad, att Regeringens behandling af P. St. icke vore den öppna, loyala, som ingåfve förtroende och säkerhet, utan att understundom hennes planer beskrefve ett slags coinetisk bana, för att på hvilka vägar som helst hinna det föresätta målet. Dessa och ännu flera klagomål, dessa missnöjen har jag hört från många, många håll framställas emot vår Regerings system. Jag har ej varit i tillfälle att undersöka deras mer eller mindre grundlöshet; men då de här på detta rum blifvit yppade, hade jag ansett Constit.Ulsk. böra lemnäs tillfälle alt deröfver meddela sitt på granskningen af Statsrådets protocoll grundade utlåt., på det antingen orättvisan af klagomålen måtte uppdagas, eller ock R. St. sättas i tillfälle att känna de sanna egenskaperna hos' den rådgifvande personalen, för att derefter, om ej directe begära dess entledigande, åtminstone i anslagsfrågorna indirecte visa, i hvad mån den ansågs förtjena landets förtroende. På dessa grunder får jag reservera mig emot den vägrade återremissen af dechargebetänk., med förklarande derjemte, att, derest jag varit närvarande vid beslutet öfver anmärkningarna emot Hr Statssecret. Skogman, jag med nej besvarat frågan om hans entledigande på de skäl, som af Hr Gr. Cronhjelm och Hr Dalman blifvit anfcrda, och enär jag, lika med en annan talare i sista plenum, anser Hr Skogman innehafva de jemnförelsevis största statsmanna-egenskaperna inom vår Ministere. Jag begär ett rum i prof. för detta yttrande. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Af Frih. Rantzou har nu endast det thema, sora vi förut hört, blifvit varieradt. Jag skall icke ingå i någon vederläggning af dessa satser, som äro desamma, hvilka Gr.