Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förste Landtmätaren skulle vid mätismännens sammanträde föra ordet och protokollet, samt deltaga i öfverläggningarne. men ej i besluten, sä framt ej minst tvä mätismän förenade sig om en mening, i hvilket fall den meningen blefve gällande, som Förste Landtmätaren delade, eller, om han ej delade någon af tre olika meningar, den han uttalade såsom sin. Mätismännen skulle sammankallas af Förste Landtmätaren, dock icke förr än han från den verkställande Landtmätaren fått karta och handlingar samt i alla afseenden noga granskat dessa. Den verkställande Landtmätaren skulle alltid kallas till sådant sammanträde, för att tillhandagå med upplysningar eller försvara sina åtgärder, så vida Förste Landtmätaren upptäckt fel, eller eljest funne Landtmätaren» hörande nödigt. Mätismännens beslut finge ej blifva föremål för pröfning af Domstol, så vida ej mätismännen befattat sig med sådant, som legat utanför deras befogenhet idler någon af dem varit jäfvig eller eljest obehörig att med ärendet taga befattning. Härads-rätt skulle pröfva alla tvister om beståndet af förut verkställd delning, så vida nemligen frågan härom vore beroende deraf, om förut meddelad fastställelse eller vunnen laga kraft vore hinderlig för ny delnings företagande; vidare skulle tvister om rågångar, om eganderätt och delhingsgrund samt om jordegare, af Landtmätare, genom orätt förfa - Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. JVJ 29. 17 rande, tillskyndadt lidande tillkomma Häradsrätt att upptaga. Landtmäteriförrättning skulle, sedan förste Landtmätaren funnit densamma vara rätt verkställd, fastställas af Kongl. \Iaj:ts Befallningshafvande; och borde skiftesmannen åligga att med denna fastställelse låta förse kartan innan den till skifteslaget öfverlemnadcs. Johannes Andersson åter har, erinrande att
Då 4 § af instruktionen innehåller, att Revisorerne icke må ingå i något slags disposition af Riksgälds-kontorets medel, under hvilken titel eller till hvad behof det vara må, med undantag af de i instruktionen omförmälda arfyoden och resekostnads-ersättningar, synes ett stadgande, som berättigar Revisorerne att anvisa godtgörelse för kostnader af omförmälda beskaffenhet, äfven böra uti instruktionen inflyta; och Utskottet anser sig derföre böra hemställa, att 7 § uti den för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning nu gällande och uti Kongl. Kungöreiseu den 10 Februari 1860 intagna instruktion, må erhålla följande tillägg: »Likaledes må Revisorerne på Riksgälds-kontoret anvisa ersättning ej mindre för inköp af papper, skrifmaterialier och andra dylika utgifter för revisionens behof samt för annonser rörande Revisorernes sammanträden, än ock för de kostnader, som kunna föranledas af sådana under revisionstiden verkställda resor, som af Revisorerne vid sammankomst in pleno ansett nödvändiga.» Enär Rikets Ständer, genom bifallande af Sammansatta Statsoch BankoUtskottets Utlåtande N:o 41, redan beslutat dels att någon resekostnadsersättning icke må till Revisor utbetalas, om han i följd af aunat allmänt uppdrag, under den tid revisionen pågår, vistas å revisionsorten samt för sådant uppdrag åtnjuter dylik ersättning, dels att, då revision af Statsverkets samt Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning eger rum under pågående riksdag, de ledamöter af revisionen, som tillika utöfva riksdagsmannakallet, icke må vara berättigade att i egenskap af Revisorer åtnjuta arfvode, har Utskottet ansett sig böra hemställa, Bth. till R. St.
Han kunde så mycket lättare utföra det, som han aldrig yttrat ett ord om kärlek. Vid denna tid sökte han och erhöll stadsläkaretjensten i W–, lärde der känna Maria, och glömde att Julie fanns, hvarom han dock genom senare händelser blef lifligt påmint. Med henne förhöll det sig alldeles motsatt. Hon kände och blef fullkomligt öfvertygad, att hon älskade Waldemar varmt och innerligt. Han egde i hög grad hennes aktning; och hon var öfvertygad, att hon icke med någon annan man på jorden skulle finna den lycka, som en förbindelse med honom kunde skänka henne. Med dessa känslor borde man af henne vänta ett mera sansadt handlingssätt än hittills; men den gamla lusten att förvissa sig om sitt välde, innan det ännu blifvit stadgadt, skadade henne. Detta insåg hon sjelf, och tillgrep derföre ett ännu sämre medel, det att göra honom svartsjuk, då hon röjde för honom sina många eröfringar, och det sätt hvarpå hon lekte med dem. När äfven denna utväg slog felt, beslöt hon att dölja sitt hjertas verkliga känslor, låtsade föredraga alla andra framför honom, och visade den största köld och likgiltighet. Men då han nu, ledsen vid alla hennes nycker, reste utan att hafva förklarat sig, ångrade hon bittert sitt förhållande, fördömde sin lättsinnighet, förafskedade sina tillbedjare, och beslöt en fullständig förändring med sitt hufvud och hjerta. Under dessa förbättringsplaner, af hvilka en del redan voro verkställda, anhöll gubben Klein, på Waldemars vägnar, om hennes hand. Så oförmodadt vid målet af sina önskningar, uppsköt hon förbättringarne tills vidare. Waldemars förändrade, nästan kalla sätt gaf nu en ny riktning för hennes tankar och drömmar. Sådan borde icke den synas, som åtnjutit den höga utmärkelsen af hennes frivilliga ja. Hon kunde ej förklara detta, och hans bref talade för ingen del om längtan och smärtsam saknad, hvilket hon så gerna önskat höra; ty de buro alla stämpeln af lugn, af allmänt ädla tänkesätt, finhet i känslan och ett nästan för mycket allvar i ämne och behandling. Kort sagdt, Julie fann, att det ej var kärlekens språk, och kände en oro deröfver.
Med dubbel rectificator förstås en sådan apparat, hvarhelst den till redskapen appliceras', hvari ångorna uti flera rum omkokas, för att derifrån utgå såsom sprit eller bränvin, utan att apparaten vidröres af eld eller ånga. 5:te Classen. Enkel redskap med mäskvärmare och enkel rectificator. 6:te Classen. Enkel redskap med mäskvärmare och dubbel rectificator. y.de Classen. Den sä kallade dubbla pistoriska apparaten, hvarmed förstås tvänne pannor, så förenade, att ånga går ur den ena i den andra, och till hvilka äro applicerade dubbel eller enkel rectificator och mäskvärmare. .'4 §• Då bränvins-redskap förfärdigas på Bruk eller i Stad, vare den, som redskapen tillverkat, vid Trettiotre Riksdalers 16 skillingars vite skyldig, innan han bränvins-redskapen ifrån sig lemnar, ej mindre att förse panna och hatt, äfvensom då löst bröst, rectificator eller mäskvärmare tillhöra redskapen, dessa sistnämnde apparater med stämpel af sitt namn, hemvist och årtalet, då den förfärdigats, än ock att besörja, det de varda uppmätte och stämplade af dertill förordnade Landtmätare eller Justerare. 8 Bev-, Lagsamt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsk:s Betänkande N:o 6. Förfärdigas bränvins-redskap pä landet, åligge det egaren, vid enahanda vite, att, innan lian sig af densamma begagnar, ombesörja ofvannämnda uppmätning af dertill förordnad Landtmätare eller Justerare. Då förändring af bränvins-redskap, genom nya bottnars eller aftappningsrörs insättande, hattens ändring till form eller rymd, anbringande af mäskvärmare eller reclificator, eller annorledes vidtages, skall redskapen å nyo af Justeraren mätas och, om rymden undergått förändring, ånyo stämplas, och den förra stämpeln utplånas samt nytt mätningsoch stämplingsbevis uttagas.
Företogs till pröfning Sfats-Utskottens den 27 sistlidne Junii under N;o 274 afgifne, samt Den xi Julii e, m, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde , Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om pension åt framlidne RiksRådet Grefve Liljeerantz’s Dotter, Friherrinnan Tornerhjelm. Herr von Hartmansdorff, Auguji: Jag har vid åtskilliga tillfållen, då det varit fråga om att öka Stålens utgifter, gjort erindringar deremot ; men vid ett sådant förhållande som det närvarande, då det år fråga om att Riksens Stånder skola erkänna en förtjent Embetsmans nit, genom en välgerning mot hans behöfvande dotter, så synes man ej böra vara så sparsam, som StatsUtskottet varit. Om jag ej orätt fattat Utskottets Betänkande, har det nedsatt den föreslagne Pensionen från 5oo till s5o Riksdaler. Jag underställer Ridderskapet och Adeln, om det icke vore en billig och rättvis erkänsla för framlidne RiksRådet Grefve Liljencranfz’s förtjenster, att åt dess dotter bevilja den ifrågavarande Pension till sitt fulla belopp utan af» drag. Herr Grejven och Län dt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsutskottets Utlåtande böra, i anledning af Herr von Hartmansdorff dervid gjorde anmärkning, till Utskottet återremitteras. Ropades Nej. I anledning hvaraf Herr Grej ven och Landt pen ix Julli c. ut. Marskalken gjorde proposition till bifall af berörde Utlåtande. Ropades älven Ja och Nej. Friherre af Nordin, Carl Johan'. Man torde böra betrakta, huruvida den man, hvars dotter år i fråga till erhållande af pension, gagnade Fäderneslandet eiler icke, innan man fattar sitt beslut. Jag förmodar, att ingen bör hafva glömt den stora erkånsla Riket år honom skyldig för hvad han gjort vid Realisationen 1776. Jag tror det således vara skål, att understödja en dess afkomling, som år i fattigdom.
böra förfalla, och Utskottets af de tre öfriga Stånden godkända förslag, att i förevarande afseende bibehålla gällande Tulltaxebestämmelse oförändrad, få såsom Rikets Ständers beslut anses. Slutligen hafva, i afseende på den af Utskottet, i sammanhang med 12 § Tulltaxe-underrättelserna, föreslagna underdåniga skrifvelse, Ridderskapet och Adeln samt B or g are,-Ståndet beslutat, att de häri förekommande ord »ifrågavarande förmåner» skola ut b} tas mot orden »Creditupplags-, Nederlagsoch inrikes Transito-rätt»; och får Utskottet hemställa, att Presteoch Bonde-Stånden måtte, med frånträdande af sina redan fattade beslut om godkännande af den utaf Utskottet föreslagna redaktion, antaga den omförmälda förändring häri, som af Ridderskapet och Adeln samt Rorgare-Ståndet blifvit beslutad. Stockholm den 30 Juni 1854. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854- Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 17. 1 M:o 17. Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Juli 1851, kl. l e. m. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Belänkandet N:o iO, angående Stämplade Papper s-afgiften. Enligt från samtliga Riks-Stånden erhållna protokolls-utdrag, hvilka den 21 sisllidne Juni i fullständigt skick kommit Bevillnings-Utskottet tillhanda, har Utskottet inhemtat, alt dess Betänkande, angående stämplade pappers-afgiftcn, med åtföljande förslag till författning i ämnet, vid inom Riks-stånden skedd föredragning, blifvit i nedannämnde delar till Utskottets förnyade behandling återremitteradt; och får Utskottet öfver de gjorda anmärkningarnc nu afgifva utlåtande. §• 4- Inom Högv. Preste-Ståndet har blifvit anmärkt, att författningen icke innehölle bestämd föreskrift i afseende å karteringen af sådane ansökningar, som till PastorsEmbeten och Skol-Slyrelser ingifvas.
Men säg mig uppriktigt, mitt kära etatsråd – tror ni det finns någon möjlighet för mig att utplåna det mindre fördelaktiga intryck, jag gjort på drottningen? – Utan tvifvel! För en kavaljer med så mycken personlig älskvärdhet anser jag ingenting i den vägen vara omöjligt! Det glider en skugga öfver Holcks runda ansikte, och han säger, förbindligt-förebrående: – Nu är ni icke uppriktig, min käre vän! – I detta fall – genmäler Struensee – är det nästan svårare att vara artig. – Den, som i så hög grad som ni, min käre grefve, äger kungens nåd, tör kunna lefva utan drottningens. – Jag tackar – det svaret var både artigt och uppriktigt! Holck fingrar fundersamt sin dubbelhaka och ser sig omkring i rummet som om han letat efter en bortflugen idé. Då han icke finner den, faller en slöja af vemod öfver hans fullmånsansikte, och gripen af fruktan att blotta sig ofrivilligt kastar han sitt diplomatiska fäktvapen, och går rakt på sitt mål! – Min käre vän – börjar han, långsamt som om tankeverket råkade i olag vid hvartannat ord – jag tror mig – någon gång – ha gjort er tjänster, till hvilka jag – möjligen – kan referera – Min käre grefve – jag skall alltid vara tacksam för er anbefallning hos konungen – och om jag på något sätt kunde visa min erkänsla, skulle det vara mig en glädje. – Å, jag ber. – Ingen orsak. Men jag vore verkligen mycket förbunden – om känner ni den unge Hauch – generalens son? – Nej, jag har icke den äran. – Det är skada – jag menar för unge Hauch. Det är nämligen för hans räkning jag ville bedja er – använda ert inflytande. Generalen önskar lifligt – en anställning för sin son – Och hvad slags anställning har herr generalen tänkt sig för den unge? – Som kammarpage. – Hm! Har ni talat med kungen om den saken, min käre grefve? – Icke ännu. Warnstedt står för ögonblicket alltför väl anskrifven – jag ville också först, om möjligt, försäkra mig om er medverkan. – Vi måste välja det rätta ögonblicket – det hastar ju icke – Så mycket bättre! För närvarande tror också jag, att unge Hauchs chancer äro små.
Pä de af Kongl. Maj:t sålunda anförde skäl, tillstyrker Utskottet, att berörde summa, 1,600 R:dr, måtte varda å Stat uppförd. Ii) Uti en från Preste-Slåndet remitterad motion, har Professoren Fries begärt: att de 15 Professorer vid Upsala Universitet, hvilka för närvarande ej åtnjuta högre lön, än 1,600 R:dr, efter medelpris för 225 tunnor spanmål, måtte, för att beredas en emot lefnadsbehofven någorlunda svarande inkomst, erhålla en lönetillökning af 300 R:dr hvardera, eller lika mycket, som vid sistlidne Riksdag för de 6 äldste Professorerne beviljades; varande, till stöd för motionen, åberopadt: att, vid jemförelse emellan Universitets-lärare och andre Statens embetsman af samma grad, desse sednare befunnos blott stå i midten af den tjenstemannabana, hvilken de. tillhörde, då de förre deremot, med intagande af en ordentlig lärostol i sin vetenskap, hunnit spetsen af sin bana, hvarinom icke funnes någon högre grad, någon befordran, som icke tillika vore ett afbrott derifrån och en öfvergång till en annan; att ingen annan bana fordrade längre lärotid, ingen annan vanligen större ansträngningar och uppoffringar, innan målet vunnes, och svårligen många funnos.uppå hvilka man hade större anspråk på beträdaren; att om från en Professors-lön, som för närvarande i Upsala utgjorde 1,600 R:dr efter medelpris för 225 tunnor spanmål, afdroges hushyra minst 300
Lagens bokstaf icke blifvit fullgjord, så torde mig tillåtas att tillika förklara det jag återfinner så väl, att när Constitutions-Utskottet tilkommer gilla och öfverlemna till Ständerna eller ej, sådant tydeligen innefattar en beslutande rätt, som äfven, att den egenteligen och om målens behandlande, endast 1 Constitutions-Utskottet, rörande 29 § :ns bokstaf aux(l) pied de lettre är fullgjord, enär frågan förfaller efter skedd omröstning, utan Pluralité, så vida ej paria vota skola anses för gillande, hälst thy förutan Utskottet enligt samma § :s tvdeliga och klara innehåll ej äger motionen till Riksens Ständers pröfning öfverlemna. Herr Grefven och Ordföranden Emedlertid och då jag icke kan göra min mening mera gällande än de öfriga som innom Utskottet upkommit, och då således ingen annan utväg än en votering återstår, får jag till erhållande af ett sluteligt resultat framställa följande Proposition: »Anser Utskottet att resultatet af den sista voteringen inom Utskottet, i anseende till förändringen af 37 :de § :n i Regerings formen bör komma till Riksens Ständers pröfning ? Den det vill skrifver Ja, Den det ej vill skrifver Nej; Vinner Nej, eller stadna 2 Stånd emot Två så anses hela motionen förfallen.» Emot hvilket Proposition Herr R :s R :t Hallenst jerna protesterade. Efter skedd omröstning befunnos: 1 Beträffande det sammanhang, i vilket denna mening kommer i protokollet, se ovan sid. 348, not 1. 2 Silfver stolpes nyss återgivna yttrande har ursprungligen i protokollet varit införd efter Ullbergs. Anteckningen härom har överkorsats och införts före Ullbergs och efter ordförandens deklaration. 352 Den 4 Augusti 1812 Af Högloft. Ridder skåpet och Adeln: Af Högvördige Präst Ståndet Ja 3 Nej 3. Af Wällofl. Borgare Ståndet Ja ] Nej 5. Af Hedervärda Bonde Ståndet:
Stander stola med »välbehag anse det förslag, akt MagasinsStyrelsen mätte fä begagna Disconträllighet lili Riksens Siänders Banque, uppå Zooooo R:dr Specie, hwilken Summa likwät icke mä pä en gäng, utan i mohn af behofwen, succesiivt lyttas, sann icke oftare uttagas, än MagasinsZnrätkningenS lillbörstgg underhällande gör sä dant - Den 5 Zebruar». 9? dant nödwandigt; hwarjemte, sä snart de omständigheter förswinna, hwilka föranledk Disconleringen, den och genast stall Upphöra! Och lära sä wäl Räntan ä deste Discont-Lan, som öfrige wid Penningarnes lyftande nödige föreskrifter, böra prvjecteras af Höglofl. Banco-Utstottet, med tillämpning af de grunder, hwilka för Riksgälds Contorels Discont rättighet i Banken äro utstakade. Utstolten äro destomera sörwistade om nyttan af detta förslag, som i fall det antages, Banken icke behöfwer anlitas om nägot för densamme fruktlöst förskott, samt följande af MagasinsFonden försträckte, men icke utan yttersta swärigheter till gäldande möjliga Summor dä kunna afstrifwas, nemligen: Pommerska Fäl:SkatenS skuld enl. H C. . 46776: zo: z. Konungarne 6ullak 111:8 och 6ullat ^.äolxtig dito enl. Etillsammans 442274: Z: 5. Kongl. Förwall ningens as Sjö Ärenderne dito, enl I.it. F. 298843: 39: 3. Kongl. KrigsFörwaltningens dito, enligt samma Bilaga 864687: 59- Kongl. StatsComorets dito, dito 224235: 21: i. Magasins-Werkets förlust ä dest L Finland ägde förlag, enl. IK. G. 163945: 12: 2.
BancoUtskts den i5 dennes på bordet lagda utlåt. A':o 5j, öfver en väckt motion om förändring i afseende på förnyandet af bankens inteckningar. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag är visserligen icke tillräckligt jurist för att kunna sjelf bedomina, huruvida någon bestämd olägenhet uppstår genom den förändring Utsk, föreslår, men jag har likväl ali anledn. att i det fallet äga tvifvelsmål, då de embetsman, som äga en daglig erfarenhet i detta hänseende, fästat min uppmärksamhet vid betänkligheten deraf, att om blott en lös förnyelse af inteckningen skulle ske på ett uppgifvet mindre belopp, än det som skuldsedeln innehåller, så skulle möjligen i rättegångsväg mot banken anspråk kunna uppstå, att de förbindelser, som den egentliga gamla förski ilningen innehöll, skulle vara öfverflyttade relativt på den nya lånesumman, d. v. s. de kända förbindelserna att alltid betala 6 proc. af det ursprungliga capilalet, hvaraf först räntan skall afdragas och resten afräknas på capitalet. Om nu endast ett mindre capital t>lefve intecknadt, så kunde, i afseende på procentens inbetalning, anspråk emot banken göras på samma sätt, som det gick till du de s. k. transportlånen skedde, hvarföre också, då omskrifning sker på nya namn, det alltid iakttages i de nya sedlarna, att de, ehuru lydande pä nya belopp, innehålla föreskriften att afbetalningarna skola ske efter gamla beloppet. Da möjligen en sådan betänklighet kunde vara giundad, så vågar jag icke tillstyrka bifall till detta förslag, helst jag delaf icke ser någon annan nytta, än den statistiska fördelen, att vid uppgifter från domstolarna om inteckningarna skulle R. Sl:s Banks inteckningar icke komma att skyldra för de mångdubbla belopp, som de nu representera. Någon annan nytta skulle ej uppstå, enär den enskilde, som vill hafva en bestämd uppgift på hvad hans återstående lån utgör, kan erhålla en sådan, om han anmäler sig i banken. Hr von Troil, Emil:
Transv. 1,280,940 4z 7 paräknad till det belopp, som Staren i stället utbetalar till Hans E).cellence och utgör - 8,492 32 (bfwerstotts Gpannemälen, 8,947 Tunnor 20^ K.pr löses af Rantegifwarena efter Markegängspris och uprageö pä Förstag L 4 Rdr Tunnan till - 35,792 s6 Uti innewarande ars Star är wal upkagit en Kronans Inkomst under Titel Salpeter-skatt; men som detta endast warit en för äret tillfällig winst för Kronan genom der hon anlkaffar Salpeter för de Hemmans-Agare, som brustit i den fammas lefvererande, och detta förswinner, enär hwar och en sjelf besörjer anskaffningens af det Quantum Salpeter för hwarje Hemman utgöras bör; sa har Stats-Ulskottet icke ansett näqol under denna Tit" rnl hwarken böra eller kunna pä räknas Stats - U)erket6 hela In komst för nästa är, som till SrarSConroiret instyter blifwer således 1,^22,224 5 7 Utan Den 22 November. 1201 Utan ofwanberörde Inkomster har Slars Weckel de föregående ären upburik enligt Calculen Likt. A och Bilagan N:o 2; Sjö» och Landt Tullen samt Accsen, Post-meblen, Charlä-Sigillatä-afgislen, Husbehoss - BränwinS.
D, Vid förnyad föredragning blefvo följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtanden bifallna: N:o 145, innehållande förslag till jemkning uti Riks-Ståndens serskildt fattade Beslut, i anledning af Utskottets Betänkande, N:o 72, i hvad det angår vissa dagars undantagande från Auctionsförrättningar; N:o 146, innefattande förslag till jemkning uti Riks-Ståndens Beslut, i fråga om Kro, nohemmans och Nybygges Åboers i de Norra Provincerne rättighet att till tjärnbränning använda stubbar, rötter m, m.; N:o 150, angående väckt motion om controler i afseende på Tackjerns godhet; och N:o 153, i anledning af väckta motioner om ytterligare åtgärders vidtagande, dels till befordrande af den inhemska hästculturen, del$ till lättnad i remonteringsskyldighetens fullgörande; - rfi Träl.
Öfver samma eif, emellan Frånö och Norrland, J mil, enligt af Kongl. Majits Befallningshafvande den 6 April 1840 fastställd taxa; 7. öfver samma eif, emellan Undrom och Hämra, med färjpenningar enligt af Kongl. Majits Befallningshafvande under den 6 April 1840, på grund af Kongl. Brefvet den 26 April 1831, fastställd taxa; 8. Öfver samma eif från Hammar till Kungsgården. Färjplatsen flyttades från Nyland till Hammar, enligt Kongl. Majits Befallningshafvandes den 12 December 1851 gifna och af Kammar-kollegium den 21 September 1854 fastställda utslag; och hafva socknemännen, enligt Kongl. Brefvet den 4 Maj 1861, erhållit 3,000 Ridr af staten, motsvarande hvad som i och för denna flyttning i jordersättning sig belöpte. Taxa för öfverfarten från Nyland utfärdades, enligt Kongl. Brefvet den 2 September 1823, af Kongl. Majits Befallningshafvande den 6 April 1840, och sedermera för öfverfarten från Hammar; 9. öfver samma eif, emellan Skärfsta och Remsle, enligt af Kongl. Majits Befallningshafvande fastställd taxa den 6 April 1840; 10. Öfver samma eif, emellan Sollefteå och Skedom, enligt taxa af sistnämnde dag; 11. Öfver samma eif, emellan Långsele och ()n, enligt taxa af sistnämnde dag, hvilken färja dock, sedan bro är anlagd, blifver öfverflödig; 12. öfver samma eif, emellan Forsås och Näsåker i Lidens socken; 13. Öfver Helgomsjön, emellan Helgoms kyrka och Rådom, hvarför 20 seland skatt är indelad; 14. Öfver Gideå eif, emellan Söroch Norr-Gissjö, hvarför taxa blifvit af Kongl. Majit fastställd den 20 Januari 1851. Tab. Litt. a. De taxor, som för dessa färjställen äro fastställde, upptaga afgifter enligt den å följande sida stående tab. Litt.