Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att de för år 1842 utbetalda adjunklionsmedel blifvit afförda i 1841 års räkenskaper, grundar sig så väl på Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 19 Januari 1842, deruti förordnas, att samma medel borde utgå af föregående årets besparingar å då varande 2:dra Hufvudtiteln, som derpå, att, efter den nya Stalsregleringens inträdande med år 1842, 2:dra Hufvudtiteln blef helt annan, än den under samma nummer i Riks-Staten förut upptagna, hvilken numera i sin helhet derstädes icke återfinnes. fj I afseende på Revisorernes anmälan, rörande utbetalda arfvoden till adjungerade Ledamöter och vikarierande Tjenstemän i Kammar-Kollegium, likmätigt Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 25 Januari 1842, samt till adjungerade Ledamöter i Svea och Götha HofRätter, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 30 Augusti samma år, åberopar Stats-Kontorel hvad uti föregående moment blifvit underdånigst anförd t. Med förmälan, att bristen på 3:dje Hufvudtiteln, som vid 1839 års slut utgjorde 62,114 R:dr 4 sk. 4 r:st., vid 1841 års utgång nedgått till 15,934 R:dr 8 sk. 6 r:st., hvilket belopp blifvit, med anledning af Rikets Ständers beslut, i samma års Riks-Hufvudbok fördt inom linien, hafva Revisorerne yttrat, att samma brist skulle likväl varit betydligt mindre, om icke, under de båda revisionsåren, å besparingarne anordnats utgifter, de der, såsom stridande emot Statsregleringen, hade, i Revisorernes tanka, bordt kunna undvikas, nemligen: l:o. Till General-Löjtnanten Lorichs, såsom Ordförande i ^KrigsHof-Rätten, ett arfvode af 1,200 R:dr årligen.
5\te Artikeln Om fåttét att Joko, rättighet till handels.J idkande, och om Laga Dornftol i förekommande mål, med, mera, forn, till följe af denna Författning, bör tjena till efterrättelse. Friherre JFr angeli Då jag genomläste Utskottens Betänkande, får jag erkänna, att jag icke hade de åsigter, som Utskotten. Jag trodde, att jag genom diseussionen skulle få skål. att, ändra tankar, men, jag har stannat vid sam - 35° Ben 30 Augusti e, mi tua öfvertygelse som förut, och derföre anhåll ler jag nu, att få framställa mina åaigfer, så mycket mera, som jag anser, att man med upp. mårksamhet bör behandla förevarande ämne, som år det vigtigaste vi förehaft, och som år källan till all välmåga. Månne uti Utskottens förslag innebåras de principer, som böra medföra de förmåner man vill vänta. Jag tror, att Utskotten i vissa delar handlat med för mycken stränghet, f andra åter lemnat för mycken anledning till sjelfsvåld. Jtag har ej velat följa hvarje punkt, och dervid göra anmärkningar under discussionen, men det torde nu tillåtas mig att framställa några, sorn jag tecknat mig till minnes. Utskotten hafva tillstyrkt en, exposition af slöjdeoch industri-alster. Jag delar denna mening, så mycket mer som jag funnit af den exposition, sorn ägt rum hår i Huf' vudstaden, att det gifver ledning åt allmänheten, och hänvisar tillverkaren till sökande af större fullkomlighet. Såsom bevis på sanningen, härutaf vijl jag taga Eskilstuna till exempel. Der tillverkas saker till sådan förträfflighet, a,tt de knappt i England göras förträffligare, men jag lern nar derhän, om det kan leda till någon välmåga i Eskilstuna. Man saknar der kunskap om de machi,nerier, $om göra, att man för godt pris kan tillverka varor. Jag tror, att i hvarje. Stad, der man vill vinna höjd i konstflit, bör man ej tillverka blott grannlåtsvaror, utan snarare sådant, som har stor afsättning. Derigenom blifver välmåga allmän i landet.
Af det nya, nu Oafsedt den sanitära synpunkten gör det emellerså mycket omtalade medlet mot difteri, antidifteritid naturligen ett bra mycket angenämare intryck serum, h a r epidemisjukhuset i Stockholm genom att se ett ansikte med mjuk och klar hy mot att drottningens bemedling från 1 ' Institut Pasteur i se den sträf och skrynklig med finnar, fräknar i Paris erhållit en mindre kvantitet. Tillredninoch pormaskar. I Amerika h a r man för länge sedan insett detta, gen af antidifteriserum är en synnerligen grannlaga operation, som tager månader i anspråk, och och man h a r därför sett personer särskildt utbilda då efterfrågan därå allt sedan läkarekongressen i sig till s. k. » face masseuses », som haft till upp Budapest i september varit mycket stor, är det för gift att på lämpligt sätt aflägsna från aiisiktshu närvarande synnerligen svårt att erhålla medlet, som den alla för densamma skadliga beståndsdelar hittills beredts endast i Berlin och Paris. Tack och därigenom försköna ansiktet. Från Amerika vare drottningens städse vakna intresse för allt har metoden spridt sig vidare, och i dagarna har, hvad till sjukvård hör, h a r n u emellertid första som synes af annons i dagens n:r, Stockholm fått steget kunnat tagas till det nya medlets pröfvande sin första » face masseuse », fröken Annie Petters son, som vistats i Amerika och där studerat äfven h ä r i landet. konsten Den nya metoden består i, att sedan ansiktet Kronprinsessan lider ej af lungsot. 1 uppmjukats med Cold cream, hålles det öfver ett kronprinsessans hälsotillstånd har inträdt ett stillefat kokhett vatten, i hvilket lagts vissa ingredienstånd och därmed en tids relativt välbefinnande. ser, ångan från vattnet upphettar ansiktet och Länge h a läkarne varit villrådiga om sjukdomens öppnar porerna, hvilka därigenom befrias från art; nu äro de eniga därom, att det icke är en pormaskarna. Därefter vidtager ånyo ingnidning halseller bröstsjukdom, utan blodbrist, som man af Cold cream och välluktande — samt naturligthittills ej lyckats häfva. Beroende på om vintern vis för huden absolut oskadliga — salvor, hvar
När varande: Hans Excellens, Herr Justitiaj-Statsministern, Grefve Sparre, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes ärendena, Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe. Stats-Rådet och Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Grefve Gyldenstolpe, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade Nådiga beslut, uppsatt underdånigt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ifrågaställd utsträckning af Nämndemäns rätt till skjutsoch traktaments-ersättning för syner och andra förrättningar; Och behagade Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, berörda förslag i Nåder gilla, med befallning att, i enlighet dermed, Nådig Proposition, sådan den finnes detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo J. Ax. Torensledt. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOn. BECKMAN, i8B4. Kongl. Maj:la Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Febr. 1854, kl. il f. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af '12,000 Riksdaler till lindring i de kostnader, Carlskrona stad, lill följe af Chöler a-far sotens härjande derstädes näsllidel år, fått vidkännas; Gifven Stockholms Slott den i3 Ja-' nuari 1854. Med åberopande af 43 §. i Kongl. Kungörelsen angående hvad i hänseende till farsoten cholera iakttagas bör af den 12 November 1831, har Kongl.
Domaren att densamma förr utgifva, dådet medbinnes, utan endast att han dermed icke får vänta utöfver 3:ne månader, hvilket hittills ofta handt, så att Concoursers afslutande derigenom en längre tid blifvit uppehållen. Lagutskottet har i allmänhet noga iöljt den grundsatsen, att icke tillstyrka yrkade Lagförändringar, och det af den orsak, att a’la rättelser och tillägg böra af den nedsatte LagComitéen i ett sammanhang iakttagas uti det nya Lagverket. Utskottet har likväl ansett de frågor, som Betänkandet innefattar, vara af den vigt, att de förtjenat en skyndsammare åtgärd, då erfarenheten, i synnerhet i sednare tider, vittnat huru ofta bedräglige Concourser förstöra många familjers förmögenhet, anförtrodd åt män, sora de ansett vederhäftiga. Det synes då vara nödvändigt att hämma obetänksamma eller bedrägliga gäldenärers misshushållning med andras egendom, och straifa dem, då de alltför mycket densamma förspillt.
Från fästningens västra del trängde till dem taktfast sång i växlande tempo, beledsagad af hammares tunga slag mot sten. Hundratals arbetare voro där sysselsatta med att utvidga och förbättra fästningsmuren. Stenen ett säreget slag granit hämtades från bärgen långt borta, där den med oerhördt tålamodspröfvande arbete brutits på det sätt, att klipporna skörnat genom eld. Den forslades öfver strida forsar och stora klyftor till bestämmelseorten, där arbetet med mäjsel och hammare tog vid, tills stenens sidor fingo denna släta yta, i hvars framkallande peruanerna voro mästare. Som svarta myror på tåg tedde sig de många tusen män, som rörde sig utmed forvägen i den tropiska solens glöd och medels linor släpade fram de stora blocken af intill tjugo fots längd. Peruanerna sjöngo under sitt tunga slit för att på solgudens och incas bud dess fastare bygga landets värn. Några lystringsord från en af de med soldater fylda gårdarne väckte plötsligt Itos ur hans drömmar. Han vände sig mot Tiracca, som uppmärksamt betraktade honom, och sade, i det han tungsint skakade på hufvudet: Du vill lära mig att tro på dina fäders gud ... Tänker du, att man lika lätt kan flytta sin tro, som edra soldater drifva en fången stam till nya näjder! Gif mig då åtminstone ett tecken på, att eder gud däruppe är den sanne guden! Låt honom förmärka sitt ansikte, låt det rägna eld eller blod öfver marken! Eller också förskona mig från din lära! Ser du det snöklädda bärget därborta vid synranden? I dalen därnere står jag, och du däruppe. Din röst ljuder ned till mig, men hur vill du, att jag därnere skall sätta tro till allt hvad du förtäljer om landet på andra sidan bärget? Nej, låt mig själf komma upp på höjden och öfvertyga mig om sanningen i dina ord och jag skall med hela mitt folk falla ned och tillbedja din gud. Ditt svar är tviflarens inkast, genmälte Tiracca. Det höga i vår troslära är just det, som gör den oförklarlig för dig och dina stamfränder.
lyder: » Det är visserligen riktigt, att i Österrike-Ungern användning af salicylsyrepreparater såsom muno. tandcosmetica af mycket viktiga skäl blef genom lag förbjuden, men detta förbud gäller ingalunda äfven borsyran, som är ett mildt, oskadligt, högt värderadt och på många sätt användt antisepticum. — Så är och förblir också det i handeln under namn af » Henrik Gahns amykos » förda borsyrepreparatet att rekommendera såsom ett utmärkt antiseptiskt cosmeiicum och terapeuticum i alla de fall, då man har att bekämpa inflammatoriska processer i huden, slemhinnan och tänderna eller bar att förekomma deras uppträdande. Till och med vid kräftsjukdomar i munhå- lan åstadkommer den lindring och användes med förkärlek som munvatten *. * Kursiveradt af Gahns bolag. Största lager (Pris för födelseannonser kr. 1: 50; förlofningsoch vigselannonser kr. 2: —; dödsannonser kr. Hufvudstadstidning af S v e n s k a D a m -, Barn-&amp;HerrsMon säljas med garanti för hållbarhet, till de mest billiga priser hos Vigde. Missionärerna Carl Carl F. Hallin. Nordling och Sally f. Malmström. Kwei-hva-cheng, Norra China, 31 aug. I D U N S d. Fina, vackra tyger i flera färger, billiga priser. Läkare: Stenbeck, T h o r, lnv. sjutd. Trievaldsgr. 1 A. t. 9 - l o! All sorts färgning och k e m i s k tvätt emottages samt allt slags trikastickning utföres. Redbart arbete. Billigaste priser. Allm. Doktor B u r g m a n. Rti&lt;î ' g«rad af Förslag Mathiola. till matordning f ö r veckan Invärt. sjukdom. Bröst-, underllfssjukd. Förlossningar. Kl. 9 — 11 f. m., 2 — 8 e. m.; helgd. 10 — 11 t. m. l: m a A n t r a c i t 1 alla efterfrågade krossningar till dagens lägsta noteringar. Hushållskol,!
Svenske medborgare ej heller något giltigt skäl blifvit andraget för deras uteslutande ifrån ifrågavarande rättighet, får jag, för min del, vördsamt anhålla om bifall på den nu föredragna punkten. Hr Sandströmer, Gar! Johan Albert: För min del får jag, i enlighet med mitt yttrande vid sista riksdagen, förena mig med de talare, som yrka bifall till denna punkt. Jag har nemi. icke funnit något giltigt skäl att utestänga mina Mosaiske landsmän från rätten att välja riksdagsmän, synnerligast som denna rätt medgifvits vissa andra främmande trosförvandter. Hr Ehrenborg har, såsom orden föllo, sagt att det vore tid att lemna judarne ifrågavarande förmån, »om och när de liberala idéerna dragit det straff öfver landet, att staten öppet proklamerat religionsfrihet.» Nåväl, tiden skulle sedan länge då vara inne, ty denna religionsfrihet finnes bestämd i våra grundlagar. Hvad deremot angår Hr Ehrenborgs farhågor att judarne skulle, genom ifrågavarande rätt, inverka menligt på kyrkolagstiftningen, så får jag anmärka, att det troligen icke torde dröja länge, innan stat och kyrka skiljas åt, hvadan dessa farhågor icke hafva någon som helst betydelse. Jag anhåller således om bifall till det hvilande förslaget. Den 10 December f. m. 423 Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik: Med anledning af ett yttrande af Hr Olivecrona, att nemi. man gemenligen anmärker emot judarnes likställighet med det kristna samhällets öfriga medborgare, att de förneka den grund, hvarpå detta samhälle är baseradt, begärde jag ordet. Lika med Hr Olivecrona, som varmt talade för den föreslagna grundlagsförändringen, och ingalunda för att upptaga denna anmärkning, som vore den gjord af honom, instämmer jag uti vördsam anhållan om förslagets antagande. Sannt är visserligen, att de Mosaiske trosbekännarne, om de stride följa sin tro, måste, enligt densammas, tyvärr 1 skefva uppfattning, förneka Kristus; de följa dock i allmänhet den store Mästarens moraliska bud: att frukta Gud och älska bröderne. Jag är i tillfälle, med anledning af hvad som just passerade, då jag uppgick till detta plenum, häruppå anföra ett slående bevis.
Då Lifregementets Hussar-korps ensamt inom kavalleriet saknade eget af Kronan bekostadt ridhus samt den byggnad i Orebro, hvilken emot hyra hittills varit för ändamålet begagnad, enligt hvad nu blifvit anmäldt, vore i det förfallna skick, att det med den 1 Januari 1865 tilländagående hyreskontraktet icke kunde förnyas, har E. K. Maj:t funnit anslag vara erforderligt för fyllande af delta behof, hvarjemte, och då Sekund-chefen jemväl anmält nödvändigheten alt anskaffa byggnader till sjukhus, bostäder för det till exercis-sqvadronen och korpralskolan kommenderade befäl jemte öfriga tjenstemän, arrestrum, kök, förvaringsrum för proviant m. m., af hvilka lägenheter korpsen till ej ringa skada och olägenhet hittills varit i saknad, E. K. Majit ansett nödigt att medel äfven härtill måtte beredas. Kostnaderna för de ifrågavarande byggnaderna bade af Sekund-chefen blifvit beräknade till något öfver 88,000 R:dr, men då, vid byggnadsförslagels granskning uti Ingeniör-korpsen, utgifterna ansetts kunna till en del inskränkas, har E. K. Majit, i anledning af hvad sålunda förekommit, af Rikets Ständer äskat ett extra anslag af 75,000 Ridr lill uppförande af ridhus och öfrige ofvan omförmälda byggnader i Orebro för Lifregementets Hussar-korps. Rikets Ständer, som vid tagen kännedom af de i den Kongl, propositionen åberopade handlingar, funnit de ifrågaställde byggnadernes uppförande vara af verkligt behof påkalladt, hafva i följd häraf ansett sig böra bevilja det härtill äskade anslag. 39:o. Sedaa E. K. Majit, i anledning af Rikets Ständers begäran, förordnat om meddelande, i sammanhang med Krigs-kollegii bokslut, af uppgifter, afseende att hufvudboken, förutom den redovisning densamma vanligen innehåller, jemväl på ett ställe skulle redogöra för samtliga kostnaderna till de särskilda föremål, som tillhöra Krigs-kollegii förvaltning, samt Rikets Ständer vid förra riksdagen, i sammanhang med statsregleringen, till E. K.
Jemte tillkännagifvande, dels att Myntproberaren Brolings enka, S. M. Broling, född Willberg, i Banko-Statens Enkeoch Pupillkassa eger pensionsrätt i likhet med enka efter tjensteman i andra eller Kamererare-graden och dels att, då Broling i lifstiden, i afseende på delaktighet i nämnde kassa, till hörde omförmälde tjenstegrad, någon uppflyttning för enkan till högre pensionsrum icke kan komma i fråga i denna Banko-Staten enskildt tillhöriga kassa; har Utskottet, i anledning af den väckta motionen, skolat anföra följande: De synnerliga förtjenster Myntproberaren Broling i lifstiden i Bankens tjenst ådagalade genom de af honom uppfunna och införda vigtiga förbättringar af Bankens sedelmynt, jemte det utmärkta sätt i öfrigt, hvarpå han förestod den honom anförtrodda ansvarsfulla befattning, föranledde Rikets Ständer att tillägga honom samma lön, som bestämdes för högsta tjenstegraden; men som den Broling sålunda förunnade personela lönetillökning, motsvarande skillnaden emellan Kamererareoch Kommissarielön, icke uppfördes på ordinarie Stat, kunde han Bih. till R. St. Brot. 1853 & 1854. 6 Sami. 1 Afd. 9 Haft. 2 Banko-V t skot tets Memorial, N:o 30. ej för sin efterlemnade enka bereda den pensionsrätt, hvilken enkor efter tjenstemän i Kommissarie-graden åtnjuta. Då nu den sjuklighet, som alltför tidigt afbröt Brolings verksamhet, i väsendtligare mån torde hafva tillkommit under utöfningen af hans i Banken innehafda och på ett högst berömvärdt sätt besörjda tjenstebefattning, synes billigheten tala derför, att något särskildt årligt understöd lemnäs enkan Broling, och Utskottet tillstyrker fördenskull, att Myntproberaren Brolings enka S. M. Willberg må, så länge hon lefver ogift, från Banko-Fullmäktiges s. k.
Det är blott frågan om Beredtusoch Taxer:s-comite'ernes oförändrade bibehållande, och de stadganden, som i öfverensstämmelse med desamma stå i bevilln.förordn., som R. o. Ad. godkänt, men icke de speciella föreskrifter, som röra rättigheten för de skattskyldige att njuta befrielse ifrån bevilln. eller skyldigheten för husbonde att ansvara för sina arbetares bevillning, o. m. d. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då R. o. Ad:s på förmiddagen fattade beslut vore så omfattande, att det inbegrepe alla de §§, som då uppräknades, tordeR. o. Ad. finna, att någon pröfning till förändring i 138 och i3g §§:na icke kunde äga rum, hvarför Hr Landtm, nu ville föredraga 140 §:n. Den io October c. m. a 63 Hr Printzensköld: Jag får reservera mig emot en sådan tydning. Gr. Hamilton: Jag nämnde redan rinder f. m. plenum, att jag icke för min del kunde gilla det sätt, hvarpå R. o. Ad. gick till väga, då R. o. Ad. nog summariskt antog i835 års författning i stället för dessa §§; men sedan Hr Frih. o. Landtm, förklarat sin mening i saken, har jag egentligen ingenting att tillägga. Jag vill blott säga , att i afseende på 137 §:n, är den antagen på 2 ställen, och detta bevisar att förfarandet icke varit det rätta.
Det är på denna grund, sorn jag anser de förhandlingar, hvilka tillhört mig såsom ledamot i Constit.-Utsk., endast underkastade Ståndets ogillande, utan att jag kan inse Ståndet äga någon granskningsrätt af min enskilda öfvertygelse; och jag inser detta lika litet, som jag inser R. St:s granskningsrätt af de delegationers åtgärder, som utöfva 11. St:s rätt att välja Justit.-ombudsman, eller af Opinionsnämndens förfarande, eller, med ett ord, af alla sådana delegationers åtgärder, åt hvilka jR. St. öfverlåtit sin rätt. Utgående från denna grundsats och a 56 Den 8 Juli. följande den consecjvens såsom ledamot af [Jtsk. och ledamot af Ståndet, måste jag förklara, alt jag för min del, vid granskningen af Statsrådsprotm, faslat mig mindre vid sjelfva prolm, än hvilka ledamöter inom Konungens Conseil, som deltagit i rådslagen. Det är för detta ändamål, som jag egentligen läst Statsrådsprotm; och jag förklarar öppet, att af hvad värde dessa prof. än kunna vara, involvera de likväl icke något säkert bedömande af Styrelsen, ulan det är effecten af Styrelsens beslut, som skall gifva iedning för bedömandet af Styrelsens åtgärder, och till detta bedömande kunna R. St. således komma, utan att läsa en enda rad af Statsrådsprotm. Hvad mig vidkommer, växer jag aldrig från grundlagens anda, och jag växer aldrig från någon af dess §§. annorlunda, än att, så vidt de genera mig, de då må i grundlagsväg förändras. Mig har aldrig 90 §. Reg.F. generat, och jag skall aldrig begära ändring deruti, emedan jag aldrig kommer att växa från den, ty jag tror, att den blifvit skrifven af fullvuxna män, som visste hvad de skrefvo; men dem, för hvilka han varit besvärlig, beder jag att i grundlagsväg söka ändring deruti, och att, så länge han qvarstår, icke glömma, att han finnes.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställde Stats-rådet Gripenstedt i underdånighet, det Kongl. Majit behagade besluta, att till Sveriges Rikes Ständer och Norges Storthing skulle aflåtas nådiga Propositioner om anvisande af medel för betäckande af de kostnader, som med anledning af Hans Majit Konung Oscar I:s dödliga frånfälle Kongl. Mag:ls Nåd. Proposition N:o US. 7 och begrafning egt rum, samt att dessa omkostnader måtte, i enlighet med ofvan uppgifne grunder, mellan begge rikena fördelas. Uti hvad Stats-rådet Gripenstedt sålunda yttrat och tillstyrkt instämde Svenska Stats-Rådets öfrige Ledamöter. Norska Stats-Rådets tillstädes varande medlemmar förenade sig i det yttrande, att, då det för dem, äfven efter inhemtandet af hvad Stats-rådet Gripenstedt nu anfört, syntes tvifvelaktigt, huruvida icke ofvanberörde i Norska Regeringens hemställan särskildt omförmälda utgiftspost, 3,428 Speciedaler 23J sk., rättast vore att anse såsom Norge särskildt rörande, bemälde Stats-Råds-medlemmar icke funno tillräckliga skäl att afvika från den i afseende derå uttalade åsigt i nämnde hemställan, hvilken i sin helhet fördenskull af dem åberopades. Kongl. Maj:t behagade i nåder gilla och bifalla hvad Svenska Stats-Rådet uti detta mål underdånigst tillstyrkt. In fidem protocolli L. L. Fries. 8 Kongl. Utdrag af Protokollet öfver FinansÄrenden, hållet inför Hans Maj;l Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den to Auni 1800. Närvarande: Hans Exc. Herr Jnstitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Exc., Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Frih. Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Björnstjerna och Malmsten. Stats-rådet
Efter en längre tiderymd af fred och lugn, hvarunder civilisationen gjort så betydliga, så slöra framsteg, hafva vi tyvärr, nyligen — ehuru för vårt Fosterland lyckligtvis på afstånd, fått åse nya brytningar nästan öfverallt på kontinenten; men, vid alla dessa, dels lyckade, dels blott försökta omställningar, finna vi dock religionen skyddad och oantastad; det kyrkligt heliga af tidens oro skonadt oell obefläckadt. Vi må således framgå på de pol il iska reformernes bana i allmänhet eller ej; i afseende på Judames emancipation kunna vi icke förthy vara liberala; och låtom oss icke längre qvarhålla fördämningar, de der nu skada, i stället att, såsom tillförene, hafva utgjort gagneliga bålverk emot ett ondt, som numera icke finnes. Deri tid är förbi alt med våld och förtryck söka plantera korsets fana. Under detta uplysta tidehvarf är det på öfvertygelsens i Den 23 December. 143 väg samt genom mildhet ock kärlek, med ett ord genom christliga medel, som christendomen skall utbredas oell befordras; men lålom oss ”ingens samvete tvinga eller tvinga låta”, utan lemnom en hvar vid lijertats tro: den religion, som af alla Trosbekännares Gud och Fader bäst uptages, och med hvilken, då den upenbarar sig i handling, lika ren och ädel, som i dess anda, skänker de spridda Fosterlanden med dess skiljaktiga Trosbekännare de bästa medborgare. Alla tiders erfarenhet visar oss att Judarne å deras sida, icke hysa något omvändelsebegär; och endast såsom någonting serdeles sällsynt är enstaka exempel på öfvergång till den Mosaiska bekännelsen. För öfrigt torde väl icke vår religiösa öfvertygelse vara så svag, att den faller derföre, att vi, i yttre fördelar, ställa några infödingar af annan tro på samma linea med oss sjelfve.