Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Funnos lärare för döfstumma, som vid institutet blifvit fullständigt bildade, att tillgå och kunde något understöd af Staten påräknas, så är jag förvissad om, att genom landstingens åtgärd tysta skolor skulle blifva inrättade i mångå, ja nästan i alla län, der de nu saknas. Synnerligen kännbart är behofvet af sådana skolor i vissa län, der det relativa antalet döfstumma är särdeles stort, t. ex. i Kopparbergs och Carlstads län. (Del relativa antalet döfstumma har alltid varit störst i Kopparbergs län och år 1860 var det fem gånger större än i Malmöhus län.) Direktionen, som antager, att de döfstumma barn inom skolåldern, hvilkas vård ännu påkallar särskild ätgörd, utgöra ett antal af endast 65, föreslår för de tysta skolornas befrämjande ett årligt anslag af 30,000 R:dr; men då antalet af ifrågavarande barn är efter all sannolikhet mera än dubbelt större, än Direktionen beräknat det. och då tillfälle borde beredas för ett förökadt antal lärare-elever att vid institutet erhålla undervisning, synes det mig, om 96 Motioner i Preste-Ståndet 1865. N:o 41. v. det ömmande ändamålet i någon vidsträcktare mån skall vinnas, att ett årligt anslag af minst 35,000 R:dr vöre behöflig!. Med anledning af hvad jag nu haft äran framställa, tager jag mig friheten vördsamt föreslå, att Rikets Ständer ville bevilja ett ärligt anslag af 35,000 R:dr att efter Kongl. Maj:ts nådiga pröfning användas till befrämjande af s. k. tysta skolor och till bildande af lärare för döfstumma. Öm remiss till vederbörligt Utskott anhälles vördsamt. Stockholm den 14 November 1865. Arrhenius. X:o 41. Af Doktor Arrhenias: Om anordnande under åren 1866 och 1867 af återstoden af de vid sednaste riksdag lör segelleds öppnande mellan Hattefura hamn vid Wenern och Stora Lee beviljade anslag, äfvensom om beviljande af anslag för denna segelleds utsträckning till östra Sillen. Vid förliden riksdag beviljade Rikets
Jag medger att ruan ej kan bestämma, huru mångå mål som Den 3 Junii. 125 kunna i ett Plenum hinna afgörag, men jag be; strider helt och hållit, att min begäran år stridande mot formen eller författningarne, och jag får derföre begära af Friherre Boije, att han ville uppge det ställe i våra Grundlagar, där detta finnes förbjudit. Jag anhåller af sådan anledning, att emedan den proposition till bifall af min motion, sorn blifvit framståid, år med både Ja och Nej besvarad, Hans Excel 1 en ce Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes förnya samma proposition. Friherre Boije; Det har varit med antagande af Herr Påhlman® egen farhåga för surprise, som jagi talat emot den, som kunde Ilända Ståndet sjelf; och jag menar att ali surprise år oformlig. Herr Påhlman: Jag anhåller att få till kännagifva, att då enligt min mening aila på bordet hvilande mål borde på den af mig föreslagna lista upptagas, uppstode icke något flin» der för alla dessa måls företagande tili pröfning i deras bestämda ordning, derest tiden annars sådaiit medgåfve, Herr Strussenfelt, Michael: Jag utbeder mig, att få föra Ridderskapet och Adeln till minnes, att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken först inhämtade Ridderskapets och Adelns bifall, huruvida Stats* och BancoUtskottens Betänkande angående Disconterne finge pröfvas, innan detsamma företogs till afgörande, och jag kan således icke med Gref - 124 Den 3 Junii. ve Ankarsvärd finna, att häruti varit något o vanligt. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken erinrade att, på sått Herr Strussenfelt upplyst, Ridderskapet och Adeln sistlidne gårdag j uppå Hans Excellences framstålde proposition, tillåtit pröfning af Betänkandet om Disconterne, innan detsamma af Hans Excellence föredrogs. Grefve Ankarsvärd:
Uti föreslående yrkande och hufvudsakligen hvad angår upphöran - Stalesamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, 2V:o 124. det af Kammar-Collegii rätt att ändra markegångs-taxorne, hafva flere Ståndets ledamöter sig förenat; i sammanhang hvarmed föreslagits: af Petter Pehrsson från Jönköpings Län : att, då, vid markegångssättning, votering skall ega rum, sådan måtte ske i samma ordning som vid Riksdagar inom Rikets Ständers Utskott iagttages, elier så alt deputerade af llidderskapet och Adeln rösta först, och Bonde-Ståndets deputerade sist. af G. Pettersson från Östergöthlands Län, alt då åtskilliga olägenheter vore förenade med nu gällande omröslningssätt uti markegångssättningscomiteerne, eller alt Bonde-Ståndets Ledamöter rösta först, Utskottet måtte förslag till ett förändradt omröslningssätt afgifva; och af Bengt Gudmundsson från Hallands Län: att, med upphäfvande af Kammar-Collegii rätt att ändra markegångs-prisen, elt annat forum måtte bestämmas, hos hvilket ändring kunde sökas uti deputerades för markegångssältningen beslut; varande, enligt Bengt Gudmundssons tanke, pröfnings-comiléerne härtill mest lämplige. Slutligen har motionären Anders Nilsson till sin motion gjort det tillägg och förtydligande, att alsigten med densamma vore den, att Kammar-Collegii rättighet, alt, utan klagan från räntegifvarnes sida, ändra markegångs-taxan, måtte upphöra; men att räntegifvarne ändock skulle ega, att, 0111 de dertill funné sig befogade, söka ändring uti den markegångssättning, som af Länens deputerade förrättas.
Se Tab. 4. Tam. Kavalleriets sammansättning tili Personal och Hästar. Grader och Befattningar. Officerare Staben I Sqvadronerne Staben Under-Officerare, Korpraler oell Kavallerister Sqvadronerne Civile Tjenstemän Brigad-Chefer (Öfverste) Bataljons-Chefer (Major) Uste Brigad-Adjutanter (Kapten i General-Staben) 2:dre Brigad-Adjutanter (Subaltern) Liqvidations-Officerare (Kapten el. Subalt.-Officer.) Förråds-Offlcerare (D.o) Bataljons-Adjutanter (Subaltern) Sqvadrons-Chefer (Kapten) Kapten-Löjtnanter (Subaltern) Löjtnanter (D:o) Under-Löjtnanter (D:o) Summa Brigad-Läkare (Kaptens rang) ) Bataljons-Läkare (Löjtnants rang) Brigad-Auditörer (D:o I Proviant-Kommissarier (Under-Löjtnanis rang) Veterinärer (Fanjunkares rang) Summa Väbel (Fanjunkare) Brigad-Trumpetare (D:o) Bataljons-Trumpetare (Korpral) Gevärs-Handtverlcare (D:o) Sadelmakare (D:o) Skräddare-Mästare (D:o) Skomakare-Mästare (D:o) Skräddare-Arbetare (Soldat) . "SKöffiaKäre-Arbetare" (Dfo) Sjukvaktare (D;o) Sqvadrons-Adjutanter (Fanjunkare) Korpraler Vice Korpraler Kavallerister Sqvadrons-Trumpetare Hofslagare Bevärings-Kavallerister (2:dra och 3 Bevärings-Rekryter (Irsta Klassen) dje Klassen) Summa Summa Summarum Sammansättning af En Sqvadron. Gendarmer. Härofvan upptagne 2:ne Förste Brigad-Adjutanter äro redan i General-Stabens personal inberäknade. Artilleriets Allmänna Stabssamt
Betänkanden. följder för soldatens hälsa; hvarförutan en sådan fördelning a£ inqvarteringen skulle blifva ganska svår att verkställa, hvilket jemväl blefve förhållandet, i händelse de på längre afstånd ifrån vägen boende Hemmanseegare skulle deltaga i nämnde onus; hvadan Utskottet anser sig icke ega anledning att understödja de, rörande dessa omständigheter, gjorde yrkanden, heldst Utskottet förmenar, att, i händelse af bifall å hvad Utskottet till förmån för inqvarterings-gifvare redan föreslagit, inqvarteringsbesväret bör blifva så litet som möjligt betungande. Dock varder detta till Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning öfverlemnadt. Hultom den 25 Juni 1825. Ytterligare utlåtande, rörande väckt fråga derom, att 'Landsfiskaler icke annorlunda än efter föregången r ansökning och genom Laga dom måtte kunna från sina tjenster skiljas, eller ock desse tjenstemän komma att alldeles upphöra. Sedan Utskottet under den 5 sistlidne April i detta ämne afgifvit betänkande och fiesv. och Ekon. Utsk. Betänknnden. 733 deruti bland annat yttrat, att, i afseende på det ifrågaställda afskaffandet af Landsfiskalstjensten, Utskottet funne, att, ehuru desse tjenster icke i allmänhet torde kunna ställas under indragning, sådant likväl utan olägenhet kunde låta göra sig i de Län, der Kronobetjeningen icke hade vidsträcktare districter, än att den, utan försummande af sina öfriga göromål, kunde medhinna utföra alla åtal för förbrytelse, som på allmän åklagares åtgärd berodde; hvarföre ock, då bibehållandet af Tjenstemän utan lön icke vore val beräknadt, såsom ledande till prejerier och förtryck, Utskottet tillstyrkt framförandet till Kongl. Maj:t af den underdåniga anhållan, att LandsFiskalstjensterne i så beskaffade län, vid nu varande Innehafvarnes afgång, måtte afskafias; så hafva, i anledning af gjorda anmärkningar emot denna del af Betänkandet, Höglofl.
» Var det inte något värre; hvad du gjorde mig ängsligl » » Da ser inte ett dugg öfverraskad ut. Precis som Emil, han gick fram och gratulerade dem, men den som inte gratulerade, deti var jag det. Kan man tänka sig, att Maja inte har sagt ett ord till mig om det! » » Jaså, det var där skon klämde. » Fru Lambert tog Inga om halsen och de gingo in till det lyckliga paret. — Morgonen var inne, då Karl och Dick skulle resa. Det hade regnat hela natten; nu sken solen fram. Elsi stod vid salsfönstret och såg ut på det vackra landskapet, där regnet hade sköljt bort nä- stan all snö, och nu hjälpte solen till att smälta den öfriga. Här och där skymtade små gröna fläckar fram, och vårbäckarna porlade muntert. Det låg vårstämning i luften, en flock starar flög skrikande bort öfver trädgården, allt såg så förhoppningsfullt ut, och ändå kände Elsi sig så dyster. I dag skulle han resa, hon skulle antagligen aldrig få se honom mer. Tårarna stego henne upp i ögonen. Elsi var nästan rädd för sig själf. För en må- nad sedan hade hon kommit dit för att sörja öfver en, och nu grät hon vid tanken på en annan. Karl hade kommit in, men mattan på golfvet hade tagit bort ljudet af hans steg. » Elsi, gråter ni? » Elsi ryckte till och stammade något om, att det drog från fönstret. Emil hade fattat hennes båda händer. » Elsi, vill ni säga mig en sak, innan jag reser? » Soulard-Sidcn 85 öre till kr. 3: 85 pr meter i nyaste mönster o c h I Enklare &amp; finare. — Senaste nyheter. — Stort lager. Låga priser i I K. Manufakturmagasin " * Drottninggatan l * rof&lt;-er fratiko. Genom att med 1 kr. 60 öre till årets slut prenumerera på den illustrerade romantidskriften Kring Aftonlampan erhåller ni: JHKring eldbrasan, berättelser af Gonan Doyle (ungf. Blott en skugga, roman af Chr. Murray och H. Herman (ungf. 150 sidor med 7 ill.) för _. c:a 20 öre. Noveller af Paul Heyse (ungf.
Af Herr Nordenfalk, Johan, som, efter att, öfver flere med detta ärende gemenskap egande omständigheter, hufvudsakligen hafva utlåtit sig i öfverensstämmelse med de af Herr Friherre af Nordin yttrade åsigter, till bemötande upptagit den af Herr Hallenborg yttrade farhåga om Mötes-Passevolancens fortfarande vid de Skånska Infanteri-Regementena, för en obestämd tid, och dervid erinrat, att, då dessa Regementen icke finnas bestämdt undantagne i den Kongl. Propositionen, ali betänklighet måste förfalla, att de icke skulle innefattas i den generela regleringen och sålunda få dela de beslut , sorn Rikets Ständer, angående frågan i dess allmänhet, fatta. Herr Nordenfalk har i öfrigt, med anledning af flere Talares hemställan om den föreslagna årliga afgiftens 5* Slats~samiAUm\Besv.o.Oec.XJts\, Vtl.N:o 73* ytterligare nedsättning, förklarat, att en sadan nedsättning icke kan verkställas, utan att derigenom äfventyra en brist , hvarigenom ändamålet med Inrättningen förfelades, samt till ytterligare bevis härföre upplyst, hvad genom ofliciela handlingar kan bestyrkas, att vid ett af de indelta Regementen , hvilka, Sommaren sistlidet år, hade möten, och der flere Rotehållare begagnade sig af rättigheten att medskicka matsäck, värdering blifvit anstäld på en af dessa matsäckar, hvarvid befanns, att värdet deraf, ehuru beräknadt efter de billiga pris å matvaror, som sistlidet år voro gällande, uppgick till Fem R:dr B:co; hvadan Herr Nordenfalk anser otvifvelaktigt, att, om till denna Summa lägges drickspenningar och andra för Soldatens vistande under mötet nödige penninge-utgifter, Rotehållarens kostnad vida öfverstiga de 7 R:dr, dertill Passevolancen nu af Kongl. Maj:t i Nåder blifvit erbjuden.
— Ett exempel för tydlighets skull. Från Krigsexpeditionen utkom förlängre tid sedan en Kongl. Förordning, som förbjöd lagfart på köp af Skatterusthåll, om deruti äfven inbegreps lös egendom, och icke för denna var betingad särskild andel i köpeskillingen. Denna förordning innehöll icke, att Kikets Ständer deltagit i dess stiftande; och ingen ting derom liar funnits i något Riksdagsbeslut. Nu förekommer fråga om lagfart på ett köp, sorn icke tillgått i enlighet med samma förordning, men efter lag deremot är oklanderligt. Sökanden tillfrågas, hvarföre han icke iakttagit förordningen, och om felet icke ännu kan hjelpas. Han svarar, att han icke ansett sig dertill skyldig, och att för öfrigt nu mera ingen förändring låter sig göra, emedan säljaren dött och hans arfvingar ej hafva lust att sälja. Hvad skall nu domaren lyda; den lag, som af Konung och Ständer stiftad och ej af deni förändrad, berättigar till lagfart — eller en deremot stridande författning, tillkommen utöfver Konungamaktens behörighet genom okunniga Rådgifvares förvållande? Riksdagar hafva efteråt ägt^ rum, och intet klander dervid försports Men grundlagarne säga icke, att lag uppkommer genom sådan klanderlöshet. Och huru skulle de säga det, dä Sländerne ej äga makt att afskaffa Konungens förordningar, ulan endast lagförklaringar, utfärdade af Högsta Domstolen? Hade i något Riksdagsbeslut influtit ett ogillande af den Kongl. Förordningen; så hade ju endast fråga uppstått, hvilkendera statsmakten gällde mer än den andra. Att slita kollisioner dem imellan, är ju icke domaremaktens värf; och den Kongl, författningen kan således icke derföre lemnäs af domaren otillämpad, att Ständerne ogillat den. På ingen grund och på intet sätt kan tillämpningen uteblifva, om oj på den grund, att allmän lag blifvit ändrad i annan ordning, än som lagligen ske kunnat. Delta, säger man, gäller dock endast om fall af kollisioner. — Nå väl, jag vill icke mer. Ty kollision är alltid för hand, när en befallning utkommer från den, som i ämnet ej lagligen äger befalla.
Malmberg, ledande Ruth vid handen, kom mjukt och stilla fram bakom huset. Han var en liten, ganska bastant bygd karl med bockskägg. Sättet var framträdande vänligt, nästan smeksamt, hans yrke, som före den teologiska perioden varit skräddarens, hade krökt benen en smula, och en sjukdom, han genomgått för ett par år sedan, gråblekt hyn. Nu sken han af glädje under sin stora panamahatt och vindade sig med de krokiga knäskålarna behändigt upp på trappan. — Frun hade besök, sade han mildt. — Ja. — Ruth lilla spring in och hjälp Ellida. — Jaha — suckade Malmberg, då Ruth ovilligt aflägsnade sig Det är en snäll man, Linde. — Ja, mycket snäll. Matilda satt och kämpade mot den känsla af öfverlägsenhet, som alltid grep henne, när hon talade med Malmberg. Och dock var det hon, som hade att lära af honom, han, som var ett af den luterska församlingens skinande ljus. — Ja, han är nog ett Guds barn, fast han är väl inte så begåfvad som våran Törnkvist och våran Gustafsson, det är han väl inte. — Åh — Linde är inte så långt hunnen i nåden, men det är en snäll karl, ja, det är det — försäkrade Malmberg blidt. — Herren gifve honom och allt hans hus den rätta tron. Så vände han sig tvärt om och lade handen på fru Hjelms axel och sade starkt och högtidligt: — Nå hur är det med det trotsiga hjärtat? Matilda stred mot sin känsla af obehag. Då suckade Malmberg, knäpte hop händerna, blundade och bad med många höjningar och sänkningar af rösten: — Ja Herre, Herre, se till din ringa tjänarinna, som kommer i syndens usla trasor och gif henne din nå-åd. Men Matilda stirrade ut på gräset och undrade, om den var värklig — den sista timmens upplefvelse. SJUNDE KAPITLET. En serie af metodist-väckelsemöten höllos ute på prärien i en gammal utdömd skollokal. Linde hade inbjudit Matilda att bevista dem, och efter någon tvekan tar hon en afton på hatten och går ut genom verandan. — Hvad står på, undrar Erik, som ligger och drar sig efter dagens mödor i hängmattan.
Stafs-Utskottets B e t ä n ka n d e n. \oy, Utskotten tillstyrka alitsa vurdsamliger» att Consistorium Anademicmn i Uppsalt må bevil jas rättighet, att, i mån af be hofvet, för fortsätt »ingen af den pubegynda nya Bibliotheks byggnaden, utbekomma en Xiftnesumrn», till högst 50,000 B:dr Banco belopp af de fonder, hvilka Rikets Ständer komma att vid denna Riksdag bestämma, såsom för dylika ansjig af lånebiträ-. d 11 tillgänglige; emot allemnande af Comystcjrii Xjedarnoters, en för alla och alla för en afgiftie förbindelse att ansvara for årlig inbetalning af tyå proct»; å prerrntiva Bane - Cat>it»le §amt erläggande af årlig ranta till enahanda belopp, sorn kan blifva gällande fur de Statens Uppi .ningar, hvarigenom tillgångar till beviljade b.traden blifva b?.fcdd?i hvarförutan äfven Utskotten ansett det Vilkor föy detta lå»e j i träde bora, fdreskrifvas, att af de fastigheter, hvilka tillhora. Acade-nien, antingen med full egande eiler endast enligt särskilde förlåt,»ugar tillkommande dispositionsrätt, sä stor andel sot» för en, emot lånesumrnan svarande säkerhet erfordras, må blifva i sådant andamäf vederbörligen i», ieckp-d Hvilket dock Rikets Ständers, närmare örn* pdfva»de vordsamligen understalies. Stockholm d?0 13 Augusti 1833, ®<?S Stat* - Wt* l atte tc Betänkandet*, INtO 41g, jfejiiom den 30 Äng, IS23, Riksens Höglofl. Ständers Statsoch Banco-Utskotts
Jag vill äfven fästa uppmärksamheten derpå, att de som tro, att man genom indragning på Handelsoch Näringsdisconteu kommer åt importörerne, de irra sig; emedan denna discont är till större delen begagnad af andra rörelsegrenar än importen. Om också köpmännen nu beklagligtvis hafva fått en företrädesrätt dertill, så har likväl Bancostyrelsen genom den 10 § fått ett correctiv, som tilllåter att vägra nya lån och creditiver, dä Bankens säkerhet det fordrar. Genom begagnandet af denna rättighet beror det helt och hållet på Bancofullm., då man befarar silfveruttagningar, att neka alla lån i Handelsoch Näringsdisconten åt sådana personer, som äro kända för att vara egentliga importörer. Jag förnyar min anhållan om bifall till Hr Lagerhjelms förslag, att liti. c) måtte flyttas framför litt. b), Gr. Frölich: Om den princip, efter hvilken Hr von Troil classificerat R. o. Ad. i två bestämda partier, vore riktig, nemi. ett parti, som på allt sätt vill utvidga sedelemissionen, och ett annat, som vill sauvera realisationen, så skulle hans argumentation också vara riktig. Men jag tror, att sjelfva denna princip icke får helt och hållet omodifierad antagas, ty det finnes otvifvelaktig! ett annat sätt att classifiera Husets medlemmar, nemi. uti en del, som verkligen inser medlen för vinnandet af sina afsigter, och( en annan, som visserligen hafva vissa åsigter, men som efter min tanka helt och hållet misstaga sig om medlen att vinna dem. Vore icke denna classification riktig, så skulle jag, efter Hr von Troils indelning, komma att tillhöra dem, som icke vilja försvara realisationen, och jag ber om förlåtelse att jag icke kan underskrifva detta. Då jag tagit mig friheten bedja R. o. Ad. afstå denna §, så har det varit derföre, att jag alldeles icke kan erkänna, att den i verkställigheten skulle leda till realisationens upprätthållande och minskande af vådorna derför.
Nej •- 23. 3:e vot.prop. Den, som anser Just.rådet Isberg böra från sitt embete, såsom ledamot i Högsta Domstolen, entledigas, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Befinnes mer än en tredjedel af rösterna hafva med nej utfallit, anses bemälde Just.råd, jemlikt io3 §:n Reg.Ftn och 6\ §:n Riksd.Ordn., böra i sitt vigtiga kall bibehållas; Och befunnos, efter voteringens slut, rösterne hafva utfallit sålunda, att Just.rådet Isberg erhållit Ja — 19. Nej — 29. I följd hvaraf nämnden ansett Högsta Domstolens samtlige ledamöter böra vid deras embeten bibehållas. Ut supra. Carl De Geer. Joli. Jac. Hedrén. C. C. Halling. Hans Jansson. Lades till handlingarna. Öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot i Bevilln.Utsk. efter N:o 23oo. Hr Sandelhjelm, Paul, samt en ledamot i BancoUtsk. efter N:o 319. Frih. af Nordin, Carl Johan; och befunnos hafva blifvit utsedde i BevillningsUtskottet: N:o 2178: Hr Edelsvärd, Fredr. Wilh.; i BancoU tskottet: N:o 3go. Frih. Nordenfalk, Johan. Likaledes öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot i Coust.Ulsk. för alt, sedan N:o 2152. Hr af Uhr, Carl David, afsdgt sig att i permitterad ledamots ställe in - 456 Den a6 Mars f. m. träda i Const.Utsk., efter honom der intaga plats; och befanns dertill hafva blifvit utsedd N:o 2248. Hr af Forsell, Carl. Hr Ehrenhoff, Gust. Herm., uppläste följande:
ärende han hade, för han var så elegant, i redingot och nya ljusbruna handskar. Och så brådtom, som han hade att komma i väg. Det var nära kontoret för att tala med honom. KERSTIN. Neej. Det måtte också varit något särskildt på, att han snäste till Karlsson, som kom in på Sa' han inte, hvart han skulle gå? MATTSSON. KERSTIN. Nej. reda för hvart han går, i synnerhet om han ska vara fin och gå bort och träffa någon. MATTSSON. Så konstigt! Han brukar alltid göra så noga fått bref från min syster, om att hon kommer hit med tre-tåget, och jag tänkte gå ner och möta henne. Hon ä' bara här på genomresa till en god vän i Södertelje, och jag får lof att skaffa tillsammans. Jag ville gärna tala vid honom, för jag har henne rum. Och så skulle vi, förstås, äta middag KERSTIN. i fall han inte skulle komma hem, innan ni går. Det ä' klart. Jag kan ju säga till pappa, ­ 55 ­ Kanske er syster har lust att följa med er hit på en stund i kväll eller i morgon? MATTSSON. KERSTIN. Tack Om ni verkligen vill... Visst vill jag det. Det vore så roligt att få MATTSSON. se henne. Ni ä' så vänlig... Tack, fröken Kerstin! (Räcker henne handen. Paus.) KERSTIN. MATTSSON (småleende). KERSTIN. Ä' hon lik er? Jag vill inte tala illa om henne. Jaså. Således ä' hon inte lik er. Fröken Kerstin Ja-a. MATTSSON. KERSTIN. MATTSSON. huggorm! Men jag förlåter er. En så'n tunga ni har, precis som en liten KERSTIN. vackert. Jag försäkrar er, att jag menade någonting ­ 56 ­ MATTSSON. hennes hand.) Ja, ja, vi förstå hvarann. (Småler och trycker KERSTIN (småler). MATTSSON (betydelsefullt). (Går.) Ja, det ha vi alltid gjort. Tack! Tack Andra scenen.
Grunden lill detta undantag igenfinnes lätteligen deri, att den allmänna åklagaren utförer målet icke å egna vägnar, utan i kraft af sin beställning såsom fullmågtig för sin hufvudman, som är Kronan; alt åter i frågor angående Kronan eller det allmänna en hvar ansetts, utom i undantagsfall, pligtig att utan ersättning tillhandagå med biträde och upplysning; att i fordna tider, då tingen utgjorde mötesplatser för större delen af häradets manliga befolkning, hvilken då vida iner än nu borde sig der infinna för åtskilliga kommunala angelägenheter, inställelse-besväret för afläggande af vittnesmål oftast icke torde ansetts vara med kostnad eller hinder förenadt, och att, enär befolkningen då var vida mindre rörlig än nu, vittnesmåls anläggande vid domstol utom häradet eller staden högst sällan torde hafva ifrågakommit. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 439 Tidens förändrade förhållanden hafva gjort qvarhållandet af berörda undantag obilligt, hvadan ock, genom Kongl. Förordningarne den 20 November 1845 och den 23 Mars 1858, ersättning af allmänna medel tillcrkännes vittne i gröfre brottmål, då vittnena hafva mer än en mil till tinget. Men genom dessa stadganden är ofvan antydda obillighet icke undanröjd. Om man än af den omständighet, att för ett vittne, som blott har en mil till tingsstäl let, olägenheten af inställelse derstädes icke är särdeles stor, skulle tillsvidare kunna vidblifva det undanlag, alt vittne, sorn endast har nyssnämnde väglängd till tinget, icke må, för sin inställelse undfå ersättning af allmänna medel, finnes dock icke något, hvarföre ej vittnen, som hafva mer än en mils tingsväg, skola för inslällelsebesväret undfå ersättning äfven i sådana af allmän åklagare anhängiggjorda brottmål, som icke anses gröfre och för allmänna säkerheten vådliga. Allmän åklagare åligger, att med lika nit beifra öfverträdelser af gröfre eller lindrigare beskrffenhet, och vittnen kunna icke i saknad af annan bevisning undvaras till den tilltalades öfvertygande, ehvad beskaffenhet brottet ån må hafva.