Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häremot invändes, att dä landstinget omfattar hela länet och icke eger att beskatta endast vissa delar deraf, det vore otänkbart, att, om en jernväg genomlöpte endast en 64 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. liten del af länet, landstinget skulle derföre beskatta det hela, och att det vore orättvist att alla kommunerna inom ett och samma län skulle beskattas lika för en jernväg, deraf dessa kommuner skördade högst olika fördelar; — men dessa invändningar verkade till intet. Inseende omöjligheten att kunna uppgifva något sätt, huru denna fråga skulle kunna billigt och rättvist lösas, stadnade Utskottet, för att om möjligt framtvinga hvad som åsyftades, vid det förslag, att, derest upplåtelse af jord icke egt rum inom den tid Kongl. Maj:t för hvarje särskild stambana må finna för godt bestämma, Kongl. Majit må vara oförhindrad använda det anslag, som för en sådan bana blifvit beviljadt, till fortsättning af en bana, för hvilken rigtningen varder bestämd. Detta förslag må vara verksamt; — men om det är Staten värdigt att i sådana fall som dessa använda moraliska tvångsmedel — när andra saknas — lemnar jag derhän. Hela den minskning i kostnaderna för jernvägsanläggningarne, som man genom denna åtgärd sökor tillskynda Staten, uppgår dessutom endast till emellan 2 och 3 %. På grund af hvad jag sålunda anfört hemställer jag vördsamt, att Rikets Ständer behagade afslå 7:de punkten i Utskottets utlåtande.” Uti denna reservation hafva instämt: Herr Grefve Gronstedt, Fr., samt Herrar Montgomery-Cederhielm, Rob.; Reuterskiöld, C. L.; Sandels, L. G. och Skogm,an, C. samt Herr Doktor Emanuelsson. af Riksdagsfullmägtigen Jonas Andersson från Östergötlands län: ”1 allmänhet torde få anses som rigtigt, att hvarje sak har sina två sidor att betrakta innan värdet derå rätteligen kan uppskattas. Det händer rätt ofta att det teoretiskt rigtiga icke slår väl ut vid tillämpningen.
N:o 105, i anledning af väckt motion, i fråga om föreskrifter rörande personer, som utvandra från hemorten, för vinnande af arbetsförtjenst, bifölls; N:o 106, i anledning af väckta motioner om åtgärders vidtagande lill förekommande af vårdslöshet vid behandling eller byggande af Orgelverk, bi[olls ; N:o 10 7, i anledning af väckt motion om förändring i sältet för revisioner af kyrkornas i vissa delar af Sverige räkenskaper, bifölls; N:o 100, i anledning af väckt motion om upphäfvande af förbudet mot skådespels uppförande i en del städer under vissa lider al året, bifölls; N:o 109, i anledning af väckt motion i fråga om ändring af 19 § i Landtmäteri-taxan, bifölls; N:o 110, i anledning af väckt motion i fråga om rättighet alt skatleköpa de Domkyrkan i Lund tillhöriga hemman, bifölls; N:o lil, i anledning af väckt motion i fråga om skyldighet för egare af frälseränta alt mot lösen afstå dispositions-rällen till ekeskog, bifölls; N:o 112, i anledning af väckt motion om upphörande af Klockares skyl dighet alt fortskalla Dom-kapitlens och Kyrkoherdarnes Embetsbref samt öfverflyttande af delta åliggande på allmänna Postverket, hvilket på grund af gjorda anmärkningar, som skulle Utskottet meddelas, återremitterades; N:o 113, i anledning af väckt motion om befrielse från roterings-skyldig heten för åtskilliga fiskelägen inom Norrvikens fögderi af Göteborgs och Bohus län.
Ständer ödmjukast anhålles så vål örn lagbehörigt blifvande deraf, sorn att, i öfrigt, Herr J. A, Tauson, antingen må återkomma i full disposition af arrenderade KongsLadugården Uranienborg på resterande 5o åren, emot de i j8io års Lagtima Riksdag föreskrefne vilkor, eller att åtminstone undfå billig ersättning för.aftrådandet deraf, med jetnksde 28,000 R:dr Bancomynt, hvil_ ka på nyssagde tid u>göra allenast 5oo R:dr om året. Att detta Memorial måtte få med de öfrige Stånden communiceras och till vederbörligt Utskott remitteras, derom anhålles vördsammast - Den 3 Martu, 0'JTT N:o n. Herr Nordenfalck, J.: Under ett Riksmöte, då NationalRepresentationens uppmärksamhet år fästad på de mer och mindre grundade klagomålen öfver de skattdragandes allmänt bekymmersamma ställning, synes det icke vara olämpligt, att i de delar, der sådant påfordras, bereda en jemkning af tyngder emellan de ulika classer af skattskyldige. Postföringen i Sverige har,ifrån äldre tider tillbaka blifvit verkstäld af Aboerne å vissa dertill anslagne Hemman och innehafvarne af sådan jord hafva, tid efter annan, erhållit åtskilliga friheter och förmåner, hvilka, genom Kongl. Kungörelsen af den ig Augusti 18m, blifvit till beskaffenheten närmare bestämde, Dessa fördelar, tilläfventyrs vigtige för PostHemmanen i de provincer, der localen gjort mera tryckande de besvär, hvarifrån samma Hemman undantagits, åro likväl i de norra landsorterne på långt når ej svarande emot Postföringens verkligen stora besvärligheter. Af de Postbönder, hvilkas tunkar i detta ämne jag haft tillfälle alt höra, finnes ingen enda sora icke gerna åtager sig ett Skattehemmans onera emot befrielse från Postföringen1, hvilken isynnerhet i sednare tider, af förändrade omständigheter blifvit tryckande.
Departements-chefen anförde derefter i underdånighet: ”Sedan Rikets Ständer vid Riksdagen år 1823 gjort underdånig hemställan rörande lönereglering för Lands-staten, samt Kammar-kollegium och Stats-kontoret, efter derom erhållen nådig befallning och vidtagna förberedande åtgärder, inkommit med förslag till förnyad lönestat för denna tjenstemanna-corps, afgaf Kongl. Maj:t den 13 November 1828 till Rikets Ständer sin Nådiga Proposition i frågan, hvarvid förenämnda förslag lades till hufvudsaklig grund; men Rikets Ständer förklarade, i svar den 4 Januari 1830, att, i sak-> nåd af tillräckliga tillgångar, regleringen måste uppskjutas; dock blefvo några partiela lönetillökningar beviljade jemte det att 8,000 R:dr årligen anvisades, i ändamål att de Länsmän, hvilkas löner icke uppgingo till 100 R:dr, inberäknadt boställsafkomsten, skulle erhålla den bristande skillnaden såsom lönefyllnad. Sedermera, och till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift den 30 Februari 1830, hafva bemälde kollegier upprättat och den 22 Juni 1835 afgifvit nytt förslag, hvilket den 27 Januari 1840 blef till Rikets Ständer af Kongl. Maj:t öfverlemnadt, hvarpå det svar följde: att, som angelägenheten fordrade, det möjligaste sparsamhet i stats-utgifter iakttoges, hvarmed icke stod tillsammans anvisandet af den summa af omkring 120,000 R:dr banko, som för regleringen fordrades, Rikets Ständer, då dessutom fullständig utredning saknades angående löntagares ’extra inkomster, ansågo sig icke kunna vidtaga någon åt gärd med anledning af den Kongl. Skrifvelsen, utom i så måtto, att 40,093 R:dr 9 sk. 1- rst. beviljades för att till 200 R:dr fylla de Länsmans-löner, hvilka dertill icke uppgingo.
Ständers uppmärksamhet, och således äfven dess Utskotts. De inkast Utskottet gjordt mot förslagets antagande inskränka sig egentligen till följande hulvudsakliga, dem jag utber mig vördsamt att i samma ordning få b svara. Ibland annat anför Utskottet såsom motskäl, att i dea trackt vägen skulle anläggas icke finn s flere än några hundrade Invånare, hvilka Utskottet icke anser kunna underhåll* den väg, somt der tilläfventyrs blefve på Statens bekostnad anlagd; äfvensom att denna väg komme att Sträcka sig äfven till Haparanda ifrån Öfvers Tomta, Jag bor dock ha den äran att upplysa Utskottet att en väg redan finnes och ganska länge funnits emellan sistnämnde ställen . och att just denna väl underhållna väg bevisar att innevånarena, ehuru icke talrika, dock äga både förmåga och vilja att en sådan Väg, om den anlades, underhålla. Sedan tror Utskotlet att climatet d.er icke tnedgifver hopp om lönande odling. Men erfarenheten har nogsamt ådagalagdt att i dessa trakter produceras Korn, Potatoes, och äfven Råg till en icke obetydlig grad, och är vid* 133 Deri 7 April c. ni. nser gifvande ån i de södra orterne. Frosten är äfven mera sällsynt der ån t. exi Jemtland, Dessutom är det genom väganiäggningar som odlingar blifva lättare och genom odlingar sorn klimatet förmildras. Också medgifver Utskottet sjelf, att de norra provincerna påkalla all uppmärksamhet i afseende på Statsbidrag och uppmuntran i odlingsväg. Åtminstone hade Utskottet i öfverensstämmelse med detta dess omdöme bordt iga skäliga anledningar i synnerhet med betragtande af hvad jag dessutom i ämnet andragit, att åtminstone hänvisa min mo:ion till StrömrensningsComiténs skärskådande, och tillstyrka att densamma skulle för detta ändamål vilja använda ®n mindre summa. Slutligen anför Utskottet såsom motskäl en befarad smyghandel, hvartill denna väg skulle kunna gifva anledning.
Jag respekterar den siste talarens mening och än mer bans motiver derför; men jag tillstår, att jag tycker att han vill återföra oss till de bekanta menlösa tiderna, om vi skulle låta passera ett sådant evenement som bär inträffat, och som innefattades i en debatt, dervid anmärkmsvärda och ganska skarpa ordalag särdeles af Hr Gripenstedt fälldes i ett föreg:de plenum. Jag rår icke för att jag icke kan dela en sådan bonho mie som Hr Ribbings. Jag tror också, att den värde talaren gjort ett väsendtligt misstag då han sagt, att hvad Hr Gripenstedt yttrat blifvit lagt pä bordet såsom en motion. Detta strider emot hvad samma ledamot skriftligen anfört. Hvad motionen beträffar, behagade R. o. Ad. erinra sig, att, innan den gjordes, hade jag olyckligtvis råkat att framställa en nära nog lika anhållan på ett sätt, som föranledde dåv:de Ordfiden, Hr Gr. o. Landtm., att förklara, att en sådan episod icke fick läggas på bordet. I en mellanmening förklarade Hr Gr. o. Landtm, att Hr Cederschiölds motion, som gick ut ungefär p§ detsamma, hade kommit Grundlagen närmare. Jag gissar att detta varit anledn:n dertill att Hr Cederschiölds motion fick läggas på bordet. Nu bar den legat der, och nu är endast fråga om att yttra sig 390 Den 25 April. öfver densamma. Jag får förklara, att jag kommer att understödja den, likväl icke endast och allenast för hvad med motionen åsyftas, som är, att få en pröfning af StatsUtsk. om Hrr Fullmäkti ges i Riksg:sKont. handlingssätt.
Beträffande den första utvägen, så skulle, enligt uppgjord beräkning, om inköpet skedde mot erläggande af a5 proc. å aktiekapillet och öfvertagande af bolagets alla fordringar, tillgångar och skulder, Götha Canal med alla tillhörigheter, inventarier o. s. v. komma att kosta Staten omkring 1,1 i3,ooo R:dr B:ko, utan att afse innevarande års öfverskott å Canalinkomsterne, som lemnade en fond för Canal-byggnadens förbättring, genom utbyte af broar och portar af träd mot andra af jern Om man ville infria bolagets, endast å gäldenärens sida uppsägbara, skulder (vid slutet af i843 utgörande omkring 38o,ooo R:dr) skulle en utbetalning af omkring i,i32,ooo R:dr erfordras, hvaremot Riksgälds-Contoret kunde afskrifva dess skuld till bolaget, öfverstigande 95,000 R:dr. För denna utbetalning egde Riksgälds-Contoret full tillgång i dess fordran hos Banken af i,i43,ooo R:dr; och genom öfvertagande af Disconternes lån å adier, omkring 35o,000 R:dr, hvilka, utgifne efter a5 proc. å aktiekapitalet, komino att qvitta sig sjelfva , skulle Bankens conlanta utbetalning, vid liqviden af Riksgälds-Contorets fordran, komma alt med sistnämnde belopp minskas och på samma sätt Riksgälds Contorets eller Statens, då endast omkring 770,000 R:dr kommo att återstå. Ville man ej infria obligationsskulden , blefve contanta utbetalningen ytterligare nedsatt till omkring 390,000 R:dr. För en 6 Stalsoch Bancooch Utskottens Utlåtande, N:o i3y. köpeskilling af R:dr i,ii3,ooo, skulle medeltalet af behållna inkomsten för dessa 5 år lemna en afkastning af nära f\ proc., efter 184 * års behållna inkomst skulle den stiga till nära proc., och efter den för det genom olyckliga conjuncturer serdeles dåliga året 1843 ändå öfverstiga 3 proc.
Sålunda vore till “undervisningsanstalter för bergsbruket11 å Riks-staten uppförde allenast 7,500 Ridr, hvarjemte Kongl. Majit af tillgängliga medel tills vidare anslagit 1,600 R:dr till förhöjning i föreståndarens och andre lärarens vid bergsskolan lönevilkor; hvaremot landets öfriga näringar i dotta hänseende blifvit mera gynnsamt behandlade. De årliga statsanslagen, oberäknade deri vid innevarande riksdag äskade förhöjningar, utgjorde nemligen: för Landtbruks-iustitutet vid Ultuna 12,000 Ridr, för Landtbruksinstitutet vid Alnarp 18,000 Ridr, för 25 lägre landtbruksskolor i länen tillsammans 96,000 Ridr, för Teknologiska Institutet 55,500 Ridr, för Chalmerska slöjd - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. 61 skolan i Göteborg 13,500 R:dr, för de tekniska elementarskolorna samt söndagsoch attonskolorna i Eskilstuna och Stockholm tillsammans 68,000 Ridr, samt för de nio navigationsskolorna i riket tillhopa 43,100 R:dr; hvarförutan under de sedrare riksdagarne blifvit till byggnader för sådana undervisningsverk anvisade betydliga belopp, såsom vid (hvartill komma vid innevarande riksdag begärda ytterligare 100,000 R:dr), för Teknologiska Institutet 480,000 R:dr och för Svenska slöjdföreningens i Stockholm varande söndagsoch aftonskola 300,000 R:dr. Kongl. Majit ansåge det derföre lika litet med ett rättvist afseende å bergsbrukets billiga anspråk, som med Statens värdighet förenligt, att frågan om bergsundervisningens ordnande än vidare undanskjötes.
Dä enligt BancoInstructionen de afgäende Fullmägtige i detta Merk innan de sin Befattning aflämna böra äga Ständernas godkännande för sin Förwaltning, synes mig denna sak böra obserweras i denna och de nye Fullmägtige säledes ej eller sin befattning tilträda förr än ofwannämnde godkännande gifwit och erhällit är. Friherre lckljencrantr. Banco - Fullmägtige synes mig icke böra mäkjas förr än Riksens Ständer efter inhämtandet af Banco-Utffottets Betänkande, äro i ständ at känna, huruwida de afgäende Fullmägtige i Banquen, erhällit wederbörlig decharge, och säsom berättigade til Riksens Ständers förtroende, kunna komma i fråga at ä nyo inwäljas. 66 §. Herr klingsporr, 6erclt, och Friherre Stss! von l-loistein samt Friherre Kil,encrsnt2, ansägo samma anmärkning böra gälla wid denna §. som för den nästföregäende. 67 §. Herr Silverstolpe, l^reclrie. Hwad de i 67 §. nämnde Revisioner angär, hemställes, om icke til - Den 29 Augusti. iZZZ tilfyllest more, at emellan de wanliga Niksdagarne hwart 6:te ä:, en enda Revision stadgades, och hälst det z:dje äret efter Riksdagen, dä det sedan wore sä mycket lättare för Ständerna at gransta de 2 sednare ärens förnmltnmg, utan at behöfwa 2.ne nog kostnad medförande Revisioner innom 5 är. Man styrkes sä mycket mera i den tanken, som före 1.800 detze Revisioner ej wore pä annan tid än til hwart 5:dje är utsiälde: Förättninqen ocksä nu til I mänader förlängd i ställe för tilförene 2 nr, bwarinnom denne Revision beqvämligen kunde sine göromäl bestrida, santt kunde, jämte de nämnde Ärender äfwen öfwerse
KATRI. Ser lögnen ut som jag, då ljuger sanning. I himlens stjernljus här jag för dig står. Så sannt, som Gud har detta hvalfvet byggt, Så sannt det öfver menniskornas synd, Sjufaldt förlåten, sjufaldt remna skall, Så sannt det är, att dagens klara sanning Jag till dig ropar med din faders namn: Bengt Ilkainen. DANIEL HJORT. Det namnet förr jag hört. Säg, var han icke en af dem, Klaes Fleming I slottets fängselhålor lät förgås, Till straff, för det de reste sig mot honom? Ha! sjelf jag varit med och domen skrifvit. KATRI. Din faders bror det var. Din fader föll, Då än ett omedvetet barn du var. Långt upp i Österbotten stod hans gård, En grushög nu, der ulf och ormar smyga. Här finnes han, inunder galgen kastad Och tredelt huggen af Klaes Flemings bödel. DANIEL HJORT(ilar upp till schavotten). Der! – Ha! Min fosterfar min faders bane! KATRI(sätter sig på schavottens trappsteg). Din fader var en fri och mäktig bonde. I strid med Ryssland landet stod. Klaes Fleming Var då krigsöfverste; – med vilda knektar Hvar gård han fyllde, ty den stolte herrn Oss bönder hatade, som honom vi. Så höll han krigets röda fackla hånfullt Vid jemn och varsam eld, för att med den I våra gårdar nödens mordbrand tända. I denna jemrens tid din mor dig födde. Jag minns en qväll, som om i går det varit, Din fader borta uti rian var, Din moder satt med dig invid sitt bröst Och såg för första gång det födselmärke, Som du vid hjertat bär, och undrade Hvad denna ormgadd väl betyda skulle. Då vildt en skara utaf Flemings knektar I rummet rusade, af blod bestänkta. De hade varit hos din far i rian Och fordrat der, att med den rest af säd, Som våld och krig uppå hans åker lemnat, Han genast skulle deras säckar fylla. Bengt var den mannen ej, som slikt fördrog, Den fräckaste han lyfte upp och slog I blod till marken ned.
Beglor för göromälens fördelning emellan Commissariatets och Cancellie-Commissariernes Expedition, jemte Instruction för den så kallade Expeditions - Commissar-ien ; samt Instructioner och Ordningar till efterföljd och rättelse, i afseende på Bankens Stilgjutare och Tryckeri-Föreståndare. Banco - Depar temen ternes Arbets-Ordningar, i sin helhet, utarbetade på grund af ännu bestående förhållanden, införvänta Fullmägtige från Committerade så tidigt, att desamma må kunna, till genomseende och granskning, Högloflige Bancc.Utskottet föreläggas, VIII. Sammandrag och fortsättning af Silverstolpes Historiska Arbete orri BancoVerket. Genom Utdrag af Bikets Ständers BancoUtskotts Protocoll, för den 5 December 1823, underrättades Banco - Fullmägtige , att Utskottets Memorial N:o 73, om utarbetande af ett Sammandrag utur den af framlidne Banco-Commissaxien Fredric Silverstolpe författade omständeliga Historia, rörande Banco - Verket, jemte en ändamålsenlig fortsättning för den efter ar 1S00 framflutne lid, blifvit af 3:ne < '
En annan och måhända mera vigtig anmärkning har blifvit framställd emot Utskottets förslag, att do ifrågaställda löneförhöjningarna skulle utgå ensamt från Riddarhus-kassan och icke tillika af Wadstena adliga Jungfru-stifts-kassan, i afseende hvarå Grefvarne af Ugglas och Lagerbjelke, med hvilka Friherre Alströmer synes vilja instämma, yttrat den mening, att då Stifts-kassan egde en räntebärande kapitalbehållning af utöfver 267,000 Kalr, hvaremot Riddarhuskassans utlånta kapitalfond icke uppginge till mer än 200,000; men årliga förvaltningskostnaden för Stiftet utgjorde endast omkring 750 R:dr, under det att från Riddarhus-kassan årligen till aflöningar utginge omkring 7,500 Rulr, utom en pension å 125 Ii:dr, åtminstone någon del äf de föreslagna löneförhöjningarna billigtvis borde anvisas på Stifts-kassan; hvaremot, på andra sidan, Friherre Cederström, Rudolf, Herr Printzensköld, Carl, och Herr Björnstjerna, Oscar, lika med Riddarhus-Direktionen och Utskottet, vid det förhållande att Riddarhus-kassan lemnade ett årligt betydligt öfverskott, ansett det vara desto mindre behöfligt eller lämpligt att på Stifts-kassan anvisa någon del af Iöneförhöjningarne, som sådant alltid skulle i iner eller mindre mån föranleda minskning i antalet af de pensioner, som från sistnämnde för ett välgörande ändamål bildade kassa nu utginge till ålderstigna och, med sällsynta undantag, obemedlade adliga frundintn er. B i il <1 arh us-åPtsk o ttets Utlåtande N:o 14.
Ingen kan förneka, alt det för det närvar, bland vissa classer finnes en stor anhängighet för förslaget, och att denna urartar lill en verklig fanatism hos dem, som minst äro i stånd att bedöma frågans stora sociala betydelse. Någon varaklighetsborgen äger man dock icke i detta hänseende, ty ingen ting bevisar, att förslaget under mellantiden af riksdagarne omfattades med ett fortfarande intresse. Anna fä månader före riksdagen besvarade den tidning, som är liberalismens mäktigaste organ, en uppmaning frän en af B. o. Ad:s närvar, ledamöter, att söka bearbeta opinionerne i förslagets intresse, med det ungefärliga yttrande: ”att så mycket redan blifvit ordadt i frågan, att ”en verklig apathi i delta afseende herrskade hos allmänheten.” Uppmaningen följdes dock sedermera, och tidningarna lyckades äter upptända den sedan sista riksdagen slocknade gnistan. Svenska nationen har i detta afseende besannat Gr. Ehrensvärds bekanta yttrande: ”att det är en trög nation, uppfylld af hetsigheler. ” Huruvida förslaget verkligen understödes af det större nummertalets opinioner, är svårt att afgöra; det är dock lemligen antagligt, att det i allmänhet hyllas af BondeSt. Då det ensidigt är uppgjordt i delta Stånds intresse, förtjena de i detta afseende visade sympathierne icke alt uppbäras som prof af någon särdeles patriotism. Petitionerna betyda föga till siffran, då underskrifterna icke torde öfverstiga några tusende; ännu betydelselösare äro de, då man fäster sig vid petitionärernes samhällsförhållanden och 36 Den 28 Augusti. bildningsgrad. Hvad den stora massan, som hvarken yttrat sig eller pelilionerat, tanker i Irågaii, kan man således endast förutsättningsvis antaga. Med temlig visshet kan man dock väga påstå, att de upplysta classernas stora majoritet förkastar förslaget; och i frågor sådana som denna är del icke massan, som är compelent domare. Obestridligt är dock, alt den stora massan af nationen, de upplysta classerna inberäknade, önska representationsreform, och att denna opinion de sednare åren framgått med jättesteg och fått en vigt och betydelse, som allmänt mäste erkännas.
Men, invänder man, det är ju för realisationens bestånd ingen fara å färde, för att man skall behöfva vidtaga en åtgärd, som anses innebära ett så stort förminskande af den beqvämlighet, som Den 4 Mars f. m. 35 1-rdrs-sediarne vid liqvider gifva, och hvilken åtgärd derföre skulle komma att framkalla ett stort missnöje. Har icke en trehundraårig, bedröflig erfarenhet om de sex våldsamma myntreduktioner och sju stats-bankrutter eller s. k. realisationer, genom hvilka sistnämnde den med 4 mark 1560 inlösbara specien nu måste med motsvarande 192 mark inlösas, kunnat tillintetgöra de sangviniska förhoppningarne om den sednaste realisationens alltjemt fortfarande bestånd? Eller behöfves väl mera än ett krig, eller blott ett verkligt missväxt-år, eller en äfven på oss menligt inverkande penningekris i utlandet, eller eljest ofördelaktiga handelskonjunkturer för att hägringen af den tillitsfulla penningeställningen skall försvinna orh densamma visa sig i sin rätta dager, med alla våra millioner — i skuldsedlar, såsom den enda qvarstående nakna verkligheten! Må banklagstiftningen framför allt annat alltid sträfva derhän, att — om icke omöjliggöra — det står ej allena i dess magt — men åtminstone så mycket som möjligt försöka förringa de skadliga följderna af en stats-bankrutt, som i en framtid är lika sannolik, som erfarenheten visat att i en förfluten tid den varit ofta förekommande. Jag får således fortfarande lifligt förorda 1-rdrs-sedlarnes indragning, på sätt Hr Lagerhjelm i sitt nu afgifna yttrande föreslagit. Gr. Björnstjerna, Garl Magnus: Man har ofta och med rätta påstått att ett lands penninge-ställning till viss del kan bedömmas efter den gångbara lägsta sedelvalören. I England t. ex., som, oaktadt sin stora statsskuld, säkerligen befinner sig i de lyckligaste financiella förhållanden, är den lägsta sedelvalören nu 5 pund st.