Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lunuloell 8lu88vevlc unclevcläniAU unIlällun, om uuclevslöcl us ullmännu meclel söv tillväAgllvinAgncle us en n^c Lunul oell n^u 8Iussuv, i slullel löv clel nn iiefiulliAu, i llöL; Avucl fövtullnu oell inom Icovt licl ullcleles okvulclluvu Lunulvevlcel, i unclevcluniAllel fvumslällt, sä väl clek välAÖvuncle inllvluncie, clennu eommunieulions-unslulll unciev cless /j5-äv>AU lillvuvo, oulclucll selulcli^llet i unluAFninZ oell K^A^nuclssull, ulötvul pä incluslvien oell välslänclel i lcvinAli^Auncle viclslväelclu lunclsovt, som oele clen okevälcneliAg slcuclu oell sövlusl söv käcle enslcilölu oell clel ullmunnu, som, Aenom uppllöiuncle us Ounulens luvkuvilet, lov svumticlen slculle uppstä; unmäluncle sölcunclevne söv ösvi^l, ull, i llänclelse clen n^u Lunuloell 8lus8vevli8-l)^^nu66n kleive mecl evsovcievliAl unsluA svän 8lulens si6u unclevslöclcl, sölcuiiclevne jemväl löv sin clel vovo villiZe ull, söv uvkelets ulsövsnöe, lemnu ulll clel kiclvgA, som rimligen Icuncle ilväAgsättus oell 6e unclev en lunzve följö us äv lövmääcle ul^övu. c^.k llvucl sälunclu kövelcommil, kuv Lonzl.
Som likväl, i fråga om sättet att förhjelpa klaganderne ur den för dem så ofördelaktiga ställning, hvari de genom Bankens sednaste organisation blifvit försatte, besvären innefatta alternativa framställningar, har Utskottet, före ärendets slutliga pröfning, anmodat Fullmäktige att till Utskottet inkomma med yttrande, rörande hvilketdera af ofvan uppgifna eller ock något annat sätt må, med afseende å Bankens fördel, kunna lämpligast vidtagas för vinnande af det ändamål, hvartill Utskottet funnit besvären böra föranleda; till följd hvaraf Fullmäktige förmält, att, enligt deras öfvertygelse, den högsta fördel, som skulle kunna klaganderne beredas, vore i händelse dem förunnades rättighet att såsom öfvertalige tjenstemän upptagas å indragningsstat, med åtnjutande af lönen, enligt gamla staten eller 400 R:dr Banko årligen, och med åliggande att i tjenstgöring inträda vid alla tillfällen, då ökade göromål påkallade särskildt biträde af Kontorsskrifvare utöfver de på stat varande. Med afseende å hvad sålunda förekommit tillstyrker Utskottet vördsamt, att Kontorsskrifvarne H. T. Benckert, L. J. Hedberg, N. Ohlsson samt Kanslisten J. Wikström, må, såvida de dertill äro benägne, å Bankens indragningsstat uppföras såsom öfvertalige tjenstemän, med åtnjutande af lönen enligt gamla staten eller 400 R:dr Banko årligen och med åliggande för dem, jemlikt 37 § i nu gällande Banko-regle - 4 Banko-Utskotlets Memorial N:o 29. mente, att, vid tillfälligt behof af Kontorsskrifvare-biträde utöfver stat, bestrida sådan befattning, som i afseende å omfång och beskaffenhet motsvarar den, hvarå de ega fullmakt. Hvad dernäst angår ofvan omförinälda ansökning af e. o. tjenstemän om ersättning för den förlust, de i följd af Verkets reorganisation fått vidkännas, har Utskottet inhemtat, hurusom till Kontorsskrifvare den 29 December nästlidne år befordrade C. 0.
Det är af denna anledning söm jag, i likhet med Hr von Troil och andra ledamöter, som yttrat sig i samma syftning, anhåller om bifall till Ulsk:s förslag och afslag å Hr Bildts reservation. Frih. Cederström, Rud.: Med den öfvertygelse om jern vägarnes stora nytta för det allmänna, hvilken numera gjort sig i allt vidsträcktare mån gällande, vore det i sanning beklagligt, om denna så högst vigliga samhällsangelägenhet skulle till sin framgång Den 22 September e. m. 185 äfventyras genom den tvist, som upstålt mellan dem, som vilja att jernvägarne skola anläggas ensamt af Staten, och dem, som ifra för att deras anläggning må öfverlemnas åt enskilde personer. Hr Bildts förslag synes mig innefatta en serdeles lycklig förmedling af dessa båda sinsemellan stridiga åsigter; och ur denna synpunkt anhåller jag, att R. o. Ad. behagade taga detsamma i närmare betraktande. Visserligen hafva några betänkligheter yttrats mot samma förslag; men de torde lätt nog kunna vederläggas. Frih. Sprengtporten har t. ex. framkastat den satsen, att enskildes tecknande för aktier i företaget, måhända skulle kunna föranleda, att Staten tidigare började med anläggningen af någon del utaf en stambana, sorn icke vore så vigtig, som en annan, till en början uraktlåten del deraf skulle vara. För min del ar jag öfverlygad, att när vissa delar blifva färdiga, så blir behofvet af deras sammanbindande så oafvisligt, att de mellanliggande styckena säkert, om också något sednare, blifva färdigbyggda; och det är äfven i den mån hela systemet blir fullbordadt, som man kan skörda alla de fullständiga fördelarne deraf. Dessa fördelar böra således otvifvelaktig! kunna påräknas, äfven om systemets fullföljande sker enligt det sätt, som Hr Bildt föreslagit. Frih. Klinkowström har mot förslaget gjort åtskilliga andra anmärkmr.
177 — utdelande deraf i Länen genom Komitéer, Remiss II: 50g. E, U. Bet. VIII: 344. - Kronotionde-, till Stora Barnhuset, Remiss II: 438. S. U. Bet, IV 476. E. U. Bet. VIII: 949. S.o.E.U.Bet. IV: 1814. Besl. IX: 644. 654. 664, - — _ fördelning och forsling deraf, Remiss II: 484. E. U. Bet. VIII; 177. E. U, Bet. 806. Besl. IX: 477. 4gi. 505, - Utländsk, förbud mot införskrifning deraf genom Magazins-Direktionen, Remiss II; 48g. S. U. Bet. IV: 346. Besl. IX; 163, 167. 172. 177 pris för vissa år 3 den, som Magazins-Direktionen uppköper, E. U, Bet. VIII: 867. Besl. IX: 5*4 556, 557. 567. serskilde tillgångar till uppköp deraf, K. M. Prop, I: 341. Remiss derå II: *65, 566. S. o. B. U. Bet. VI: 668. Besl. IX: 765. 768. 772, Skrif. X: 706. - se äfven Bränyinsbrän ning och MagazinsV er k c t. 4» Register. Spinnhus, Krono-, i Göteborg, Just, Omb, Beratt, II: 254. i Norrköping 271. 3l3. i Lands-Orterne, tillökt anslag för dem, S. U. Bet. IV; 870. S tats-Minister, för Utrikes Ärenden, Anmärkning mot honom, Remiss II: 535, C, U. Bet, lil: 34. Besh IX: 293. 357. — tryckning af Handlingarne derom. Remiss II: 549.
Om tvä Ständ dä stanna emot två i lagfrågan sä förfaller hon, ulan att komma under omröstning i förstärkt LagUtsk. Annu mindre förekommer då statsregleringsfrågan i förstärkt StalsUtsk., utan hon mäste förfalla, med hufvudsaken. Man får icke gå baklänges och från följderna på statsregleringen af en vidtagen lagstiftningsåtgärd bringa den sednare under förstärkta StatsUtsk:s afgörande. Nästan alla frågor, rör:de samhällets angelägenheter, kunna i mer elier mindre män inverka på statsregleringen, emedan penningar allestädes erfordras, men man får derföre icke gä från dem, inkräkta pä sjelfva lagstiftningen och rubba henne. Gr. Lagerbjelke har sagt, att i händelse det vore fråga om en grundlags förändring t. ex. alt öka statsrådspersonalen eller något dylikt, som inverkade pä statsregleringen, dertill erfordras fyra Stånds beslut i lagstiftningsväg innan statsregleringsfrågan förekomme. Lika beskaffadt är förhållandet med ifrågavar:de betänk. Skillnaden är blott den, att förändringen här fordrar 3 Stånds beslut utan Konungens samtycke, för att tillvägabringas. Skall nu lagstiftningen i Sverige bero af StalsUlsbs godtycke, att sammanföra alla frågor, som i mer eller mindre män inverka på statsregleringen: så kan förstärkta StatsUtsk. äfven komma alt rösta om ökad statsrådspersonal, eller hvilken annan grundlagsfråga som häldst, hvaraf ökning eller minskning i statsanslagen kan föranledas. Gr. Lagerbjelke har äfven yttrat, att om förevande fråga icke inverkar på 1848 års statsreglering, så verkar hon på kommande statsregleringar, och derföre måste hon komma under omröstning i förstärkt StatsUtsk. Uti 09 § Reg.F. säges: ”Uppstå antingen hos R. St:s plena gemensamt, eller uti något af RiksStänden, betänkligheter att antaga hvad StatsUtsk. tillstyrkt uti det, som rörer antingen Statens reglerande”. Der står icke Staters reglerande, ty i sådant fall skulle det röra kommande statsregleringar.
13,so Stickade HERRVÄSTAR — - » » 9,oo HelylleDAMKOFTOI, sorterade » » 9,oo Helylle DAITÄSTAR » » ^,50 [1687] I Vackra KläMllgSlii » » 7, * &gt; Fina SAIMETSSCBALAR » » 5,25 st. TEGASCLIALAR.fyrk.o.afl. » » 7,50 BARIIKLÄÅAIIGAR, helylle » » 3,00 P l y g l a r, F i a n i n o s, Tafflar och Vackra BANMTOR » » 3,75 Orglar från ' .2 och utländska utmärkta stora LIME-BORÄAUIAR » » &gt; ° Fabriker till de billigaste priser. Hellinne SEPRIETTER » \ duss. 3,oo För instrumentens bestånd ansvaras. Alb. S. Jansson, L 3, Göteborg Äldre Pianos tagas i utbyte. Ständigt lager af Flyglar från Bluthnei och Pianinos från G. Schwechtens berömda fabriker. 1 W 4 5 Marscher för piano till salu i bokoch musikhandeln Young, Gen. Lees ' Quick marsch 0,75 Zikoff, Turnier marsch 0,50 Heintze, Bröllopsmarsch _ 0,50 Marsch till hemmet 0,50 [1608] GUST. Flyglar, Tafflar och Pianinos från J. Gr. M a l m s j ö. DOCK B) OCH C) UPPFYLLA SITT ÄNDAMÅL OCH A) NATURLIGTVIS ÄNNU SÄKRARE, DOCK BEROENDE PÄ TIDPUNKTEN. 5) ENLIGT VÅR TANKE ICKE; MEN MOTSATT ÅSIKT FINNES. — SANNOLIKT B). P 3 E R C Y F. L U C Z &lt; &amp; C: O von B. KAN VID DENNA TIDPUNKT AFGÖRAS SÄKERT BLOTT GENOM UNDERSÖKNING AF LÄKARE. S T O C K H O L M. Gerda.
Jag tror, att den häraf för DD. KK. HH. uppkommande större utgift, är i elt vida fördelaktigare förhållande till det Furstliga Appanaget, än samma slags kostnader äro 2d6 Den rg Maji f. rn. det, äfven för de bäst lottade familjförhållanden inom samhället i allmänhet; och jag skulle för min del frukta förebråelsen att hafva medverkat till falska grundsatsers hyllning, om jag med min röst biträdde den mening, att ArfFurstarnes tillvaro ännu påkallar någon Hofhållning, som fordrar de skattdragandes ökade bidrag; och då jag icke anser den föreslagna tillökningen i ananslaget af någon nödvändighet påkallad, bar jag bordt af sådan anledning bestrida den; och jag gör det äfven utur det skäl, att jag anser oriktigt, att ifrån blotta begäret, att för det närvarande få uttrycka en välvilja, undanrycka efterkommande deras rätt till den tillfredställande känslan, att få fylla ett i framtiden säkerligen uppkommande verkligt behof, af den natur, som det, efter mitt sätt att se, vid detta tillfälle alltför tidigt ifrågasatta. Friherre Anckarsvärd tilläde derefter munteligen: Jag tar mig friheten till Herr Grefven och LandtMarskalken hemställa, huruvida då detta anslag förekommer i ett särskildt moment, det icke må vara enligt med formen, att göra proposition till bifall eller afslag derpå, utan återremiss, på det ett så grannlaga ämne icke må behöfva flere gångor återkomma till Ståndet. Herr Den ig Maji f. m. Herr Hjerta: Jag Iean med lugn Öfverlemna ål StutsUtskotlel att slita tvisten emellan de på hundraårig erfaren grundade sanningar jag framställt, och Herr Rosenblads 200-årige sannsagor. Men då jag anser Herr Rosenblad qvalificerad att lemna oss mera upplysande jemförelse!’, önskade jag, att han ville sysselsätta sig med att jemföra hvad Svenska Folket verkligen skattar, med beskattningen till ex. i Frankrike. Jag tror resultatet blifva, att vår beskattning på hvar person är drygare, i förhållande till våra resourcer.
Domstolar undergått ransakning; må slutligen dömas af den Rätt, der han sist lagföres, utan afseende på brottens mer eller mindre grofva beskaffenhet. g;o Bekänner häcktad person, som för brott under tilltal står, och ännu. LagUiskottets Betiinkande N:o 37. ej slutligen dömd blifvit, att han, utom Domsagan eller Länet, föröfvat annan missgerning , för hvilken han ännu ej är tilltalad eller dömd, eller gifver ransakningen dertill anledning , och är han ej redan förvunnen till brott, hvarå dödsstraff eller högsta kroppsplikt bör följa , då må på Domarens pröfning bero, huruvida, inuan den tilltalade förvises till ransakning vid Domstol i den ort , der brottet uppgifves vara begånget , upplysning om brottets verklighet och tillvarelse skall genom skriftvexling med vederbörani de söhas. 3:0 Ar den tilltalade redan till dödsstraff eller högsta kroppsplikt såket ansedd J då skola ock upplysningar om det erkända eller eljest yppade brottets verklighet och beskaffenhet, jemte Målsegandens yttrande , infordras ; och åligger det sedan Domaren , som sist dömt, att bestämma , huruvida ytterligare ransakning må företagas, eller om den brottslige bör till det straff, hvartill han redan blifvit dömd, genast befordrar.
Rådet upläste följande:3 (införes)4 Innan jag vågade 5 til det uplysta Utskott, hvaraf jag har den äran vara Ledamot, göra framställning om den nya Adelns återställande i likhet med den gamla före den 6 Junii 1809 introdu - 1 Meningen har frän början haft följande dunkla formulering: »I anledning häraf föreslog Kammarherren Silverstolpe att orden »som uti Riksens Ständers Plena väckas» utgå och i stället för der sättes Riksens Ständers Plena, hvar (uti) med Utskottet fann den åsyftade rättelsen vinnas.» — Denna formulering har sedan rättats till texten ovan. Efter Silverstolpes yttrande har ursprungligen följt ett stycke av följande innehåll: »Herr Assessoren Arosenius förmente att då den nya redactionen angående sättet huru Grundlagens frågor skola behandlas kommer att blifva ett särskildt moment i 56 § skulle detta tillägg lämpligast börjas med »Constitutionella frågor» etc. — Detta stycke har emellertid överkorsats. 2 Stycket fr o. m. orden Herr Envoyén t. o. m. ordet lydande återfinnes i C. IJ. — Gustaf Löirenhjelrns memorial är tryckt ibid. och ff. 8 Stycket fr. o. m. orden Herr Regerings Rådet t. o. m. orden vilket Utskottet biföll (se nedan sid. 3271 återfinnes i C. U. XI. 1810—1815, sid. 668 ff. 4 Hallenst jernäs yttrande ingår ej i den löpande protokollstexten utan är såsom bilaga, n:o 13, fogat till protokollet. Yttrandet saknar underskrift: överst på första sidan är antecknat: Til Protocollet den 1 Augusti 1812. 5 Hallenst jerna använder konsekvent w i st. för v. t. ex. i wågade, öfwer, likwäl, wörö o. s. v. — Normalisering till v har här överallt skett. 310 Den 1 Augusti 1812 cerade, sådan som den här i riket altid varit, liar jag noga öfvertänkt detta ämne.
Tillräckeliga exempel härpå erbjuda sig uti de särskildt utgifne, dels lagsamlingar, dels samlin, gar af stadganden i visse grenar af den egenteliga administrationen, hvilka ehuru de icke torde vara fullständige för flere, än ganska få grenar, befinna8 alldeles oumbärlige i anseende dertill, att de innefatta rescriptér, som icke förut eller annorstädes äro tryckte. Men mångå sådane rescripter finnas dessutom, som icke på något sätt blifvit bekantgjorde genom trycket. JEtt godt ändamål skall derföre ostridigt vin. nas, om någon anstalt vidtages, så att allmängö-; landet af bref och författningar, sorn utfärdas, blir mera fullständigt och sträcker sig till alla sådane beslut, som innefatta sluteliga åtgärder, med undantag af befordringsärender, samt afsadane enskildta AnsökningsTvisteoch Besvärsmål, hvaröfver beslutet endast innehåller en rak Underdåniga Skrifvelser. tillämpning af gällande stadganden och föreskrifter utan att .meddela någon förklaring eller prsejudicat dervid. Att E. K. M. redan långt för detta i Nåder insett och erkänt behofvet. för allmänheten af en närmare kännedom om allmänna Regelings-åtgärder och vidtagne beslut, inhemtas af JE. K. Mits Nådiga Skrifvelse den i Maji i8rö till Herr Hof-Cancelleren, deri Ei K. M., med bifall till Tlof-Cancellerens afgifne förslag, i Nåder förordnat, att en Tidning eller Periodisk Skrift, under Titel af Svenska Stats-Tidningen, skulle under Hof-Cancellerens omedelbara uppsigt ut gifvas , och dervid iakttagas:
Nya byggnadsoch brandordningar, uppgjorde och föreslagne efter eldsvådan, hafva i Nåder blifvit för staden fastställde, och äro dess gemensamma hrandsläekningsanslaller emellertid äfven med ansenlig kostnad sälte uti ett bättre och någorlunda fullkomligt skick; hvarförutan en frivillig Brandcorps blifvit organiserad med särskild lättrörlig atlirail. b) J Ung sus. Först bebyggd af flyktade invånare från det af fienden uppbrände Ny Lödöse, och har 1619 erhållit sina äldsta privilegier af Konung Gustaf Adolf den Store. Staden är belägen inom Kullings härad emellan sjöa i ne Gersken och Mjören och indelad i 201 hela tomter, samt innehar donerade 5 Odels hemmantal, hvilkas arealvidd utgör, förutan skog och betesmark, 574 geometriska tunnland, som begagnas lill åker och äng. Stadens tillvarelse heror af handel, fabriker och handtverkerier, samt jordbruk. Handelsrörelsen, som egentligen består i ulminutering af vanliga köpmannavaror, är inskränkt genom stadens belägenhet nära Götheborg. Fabriksnäringen, sorn förut idkats vid 2:ne klädesfabriker, 2:ne strumpfabriker, 1 läderfabrik och 2 färgerier, har lidit ett svart afbräck derigenom att den största, nyligen utvidgade och väl inrättade klädesfabriksbyggnaden uppbrunnit under loppet af förlidet år, och torde fabriken näppeligen kunna snart återkomma till full verksamhet. Handlverkerierne i denna lilla stad skötas med omsorg, hvilket likväl företrädesvis gäller om garfverioch kakelugnsmakaresamt kopparsiagareverkstäderne. Det betydliga jordbruket omkring staden skötes med drift och omtanka, och må anmärkas, att här infördes först i Riket potatesodlingen af Jonas Alströmer, som då äfven anlade planteringar för tobak och lärgstofter; men desse sednare äro längesedan förvandlade lill åker och äng, så att stadsjorden nu mera uteslutande användes för åkerbruk och boskapsskötsel samt 46 till stor del för odling af potates i och för bränvinsbränningen, som utgör en vigtig binäring.
Lagstiftaren har visserligen en moralisk förbindelse att gifva ett tillfälle åt allmogens barn likasom åt alla andra, att söka bokliga kunskaper; och jag vill icke bestrida, att ju lagstiftaren har rätt och skyldighet att vårda allmänna uppfostringssättet , så att äfven allmogens barn må uppfödas i christendomskunskap och erhålla den första bildningsgraden i samhället; men jag tror, att då man icke katr bestr ida, att ju den största ömheten för barnen måste förutsättas hos föräldrarna, och då man icke heller kan bestrida, att ju föräldrarne mäste vara bäst i tillfälle att bedömma sina bar ns mer eller mindre hågfallenhet för bokliga kunskaper, alt föräldrarne måste bäst kunna bedömma huru mycken af bar nens angelägna tid kan afstås för bokliga kunskaper, så alt icke möjligheten att kunna uppfylla förbindelserna i deras yrke går förlorad, — om man antager allt detta; så synes mig att iGo Den 22 Juli f. ni. det är ett grymt intrång i föräldraväldets rätt, att betaga föräldrarna i dessa omständigheter allt eget omdöme. En fader, som känner sonens måhända itiskränkla begrepp, som bäst känner huru länge han kan umbära sitt barns biträde inom hushållet, — ett biträde, som inom en bondfamilj låter erfara sig, då barnet ar 9 å 10 år gammalt; — som vidare kan pröfva, huruvida han kan bestrida kostnaderna för denna undervisning, —att nu betaga denna far all rätt alt bestämma gränsen för sonens kunskaper och skolgång, det är, efter mitt begrepp, ett grymt intrång i föräldrarätten, som icke kan vara Staten tillåtet. I Preussen och Sachsen kan mycket verkställas, som icke låter verkställa sig i Sverige; och jag är öfvertygad, att om, genom båda Statsmakternas bifall, detta betänk, kunde förvandlas lill lag; skulle densamma åstadkomma icke mindre ondt än godt, och skulle ovillkorligen föranleda missnöje hos sjelfva allmogen. Ben frihet för föräldrarna att också äga ett ord med i laget 0111 barnens uppfostran, denna naturliga frihet tro Utsktn sig i premissen hafva gifvit, då Utskln, efter att hafva (sidan 8) lemnat mycket beröm och mycket bifall åt föräldra-uppfostran, yttra sig med dessa ord:
Jag behöfver blott i minnet återföra huruledes han ännu vid 1845 års riksdag här yttrade: ”Vår indelta ”armée är det palladium på hvilket Sveriges sjelfständighet beror; ”förstärkt med två ä tre klasser beväring upfyller den alla försvarets behof” — samt åter: ”Att vilja anförtro Sveriges försvar en”dast åt beväring vore att förlora Sverige”. 1 H. 11 Den 14 December. Frih. Cederström: Jag har begärt ordet i anledn. af Hr -Ekensleens alldeles nya förslag att bilda serskildt Utsk. för intagande och beredande af Hr Stiernsvärds motion. Jag kan icke finna något stadgande i grundlagen, ledande derhän, att Representationen skulle bilda serskilta Utsk., för att utreda frågor, som genom motioner tillkommit. Vi måste hålla oss till de Utsk., som grundlagen omnämner, men om sedermera, då Utskrn hafva utredt frågan, dét befinnés, att ibland Representationen saknas de kunskaper, sorn till frågans utredande skulle behöfvas, så äro R. St. i tillfälle till att säga: Vi äro icke i ständ att utreda frågan, utan öfverlemna den till K. M., sorn torde låta komiterade närmare utreda frågan; men at t hemställa till K. M., att inom (i veckor komma med svar, öfverensstämmer icke med grundlagen och jag anhåller derföre, att remiss måtte ske till de Utsk., som finnas. Hr Ekensteen: I anledn. af den invändning, som emot mitt anförande blifvit gjord af den ärade Frih:n och gamle krigaren, får jag säga, alt jag, ehuru ung riksdagsman med gammalt skägg, väl vet att Riksd.Ordii. icke medgifver att nedsätta något särskildt Utsk.; men jag vet icke hvar det står skrifvet att, om R. St. skulle vilja yrka en komité, hvaraf vi haft lmndradetals, någonting skulle hindra dem derifrån. Om det icke står någonstädes förésKrifvet, att en sådan komité eller vapennämnd skall eller får nedsättas, så tror jag likväl icke att det finnes i grundlagen något förbud emot en sådan åtgärd, som skulle kunna leda till förbättring af vårt försvarsverk.
Och jag tror det nu så mycket mera vara vår pligt att iakttaga, som här gäller en Embetsman, hvars egna Ovänner — ty hela verlden har sådana — icke bestrida att han ju är en Man, full af Talanger och verklig Själsförmåga att gagna sitt Fädernesland; egenskaper, som likväl icke torde, inom EmbetsmannaCorpsen, så alldeles öfverflöda, att det kan vara likgiltigt, åtminstone tror jag icke, att det bör vara Lagstiftande Magten likgiltigt, om de njuta deras rätt till lifvad verksamhet, eller tillbakastötas. Friherre Cederström: Jag får till en början förklara, att jag hvarken nu eller framdeles ämnar besvara hvad Herr Friherre Boye emot mig kan behagat yttra. Men i afseende uppå hvad Herr Cederskjöld yttrat, anhåller jag att ytterligare få fästa Högloflige Ridderskapels och Adelns uppmärksamhet derpå, att Den 12 Martti. 333 107 §. RegeringsFormen bestämmer uttryckligen den tidpunct, då Riksens Ständers öfverläggnings-rätt uti Anmärknings-frågor mot Konungens Rådgifvare eller föredragande StatsSecreterare inträder, och bestämmer tillika gränsen, inom hvilken denna pröfnings-rätt är inskränkt. Först sedan ConstitutionsUtskottet funnit anledning till anmälan och den bos Riksens Ständer gjort, kunna de pröfva de Handlingar, som då föreläggas. De, som af Utskottet anses anmärkningsvärda, de och inga andra, kunna utgöra föremålet för Ståndens pröfning, och några andra Handlingar kunna icke lagligen af Utskottet fordras. Återremiss till ett Utskott af något Riksdagsärende förutsätter möjligheten af en förändrad handläggning af Målet och sådant kan aldrig äga rum uti ConstitutionsUtskottet uti frågor, rörande Anmälander enligt 107 §.
I af skärpta förbuds-lagar. omöjligen kan hindra Ijantmannen att upprycka, afhugga eller nedtrampa den unga plantan, som han anser växa till sitt förfång; att Rikets Sländer således ansågo Ofverste af Bornemans Förslag, alt en fri dispositionsrätt af dessa slags Skogar borde I till jordegaren öfverlåtas, i alla afseenden ega företräde framför det hittills följda prohibitiva Systémet; samt att, som följd af allt detta, Rikets Ständer funnit, både för ändamålet tjenli' gast och med den antagna principen, att hvar och en bör ega hvad han å sin egendom fram I( hringar, mest öfverensstämmande, det egare af Krono-Skal tejord må tillåtas att, emot en billig lösepenning, lätnpad efter Skogens myckenhet och beskaffenhet på hvarje Hemman, få tillköpa sig en fri dispositionsrätt öfver alla å deras egor befintliga och framdeles uppväxande Eketräd, med undantag endast af sådane, dem Öfversten af Borneman under besigtningen ut» | märkt såsom goda och för Flottorne användbara, och hvilka Kronan borde förbehålla sig att . få, i mon af behof, afhemta emot betalning i efter derföre bestämd Taxa. I ■ •to Ståtssatnt Allm. Besv-o.OecUtsk. Uti.N"oy^.