Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Kalkylerne uptaga också nettobehållningen blott till 3J proc. på hela anläggsningskostnäden, hvilken behållning likväl, då den beräknas såsom proc. på den tredjedel, som genom aktieegare borde anskaffas om första alternativet anlages, skulle, efter de föreslagna grunderna komma att lemna åt dem 6f proc. och dessutom ät amorteringsfonden 2f proc. på samma tredjedel. Mycket vore visserligen att ytterligare yttra rörande detta' ämne, men jag har redan nog länge pröfvat Höglofl. R. o. Ad:s tålamod. Jag anhåller således nu blott att Hög]. StalsUtsk., till hvilket jag förmodar att detta förslag blifver remitteradt, behagade ifrån Kongl. Civil-Depart:tet infordra alla saken rörande handlingar; och skall dessutom hela Byggnadsplanen med specialer af ritningar och förslager blifva till samma Utsk. öfverlemnad så snart den binner blifva fulländad eller senast i instundande Mars månad. Begärdes på bordel. Den 28 December f. m. 171 Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inis omne memorial, nemi. från StatsUtskottet. JYi 2, ang:de tillökning af Utsk:s tjenstemanna-personal; och M 3, med den lill Rikets nu församlade Ständer af Fullmäktige i Riksg:s-kont. afgifna berättelse. Allm. Besvärso. Ekon.Utskottet. J\s 2, med återlemnande af en utaf Riksdagsmannen E. J. Rudberg väckt motion. Serskilda Utskottet för behandling af frågor rörande brönvinslillverkning och försäljning. M 1, ang:de arfvoden för Utsk:s kansli och vaktbetjening. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 28 December 1853. Plenum kl. £ 6 e. m. Justerades ett prot.utdr. för denna dag f. m. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
R:dr, och lagstiftningen såväl härutinnan, som angående sjelfva afgiften vid denna riksdag lemnats oförändrad samt anledning således icke deraf, likasom icke heller i öfrigt, förefinnes att för den kommande statsregleringsperioden antaga hvarken tillökning eller minskning vare sig i konsumtion eller produktion, anser Utskottet årliga inkomsten af bränvinsbränningsafgiften böra med all säkerhet uppgå till det i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof upptagna belopp af brutto 8,400,000 R:dr, hvartill Utskottet derföre tillstyrker att den må af Rikets Ständer beräknas. Summa R:mt 24,600,000 R:dr. Utom den allmänna bevillningen, angående hvars utgörande Utskottet har att aflåta särskildt betänkande, förekommer uti 60 § Regeringsformen bland de öfriga här ofvan omhandlade bevillningstitlar äfven accismedel, hvilka förut, under benämning Saluaccis af städerna, utgått från de få bland rikets städer, uti hvilka rättighet att afgiftsfritt införa och försälja kött, bröd och dricka ännu icke blifvit landtmannen medgifven; men sedan dessa städer, nemligen Christinehamn, enligt nådiga Skrifvelsen den 2 Maj 1862, samt Borås, Mariestad, Lidköping, Marstrand, Engelholm och Kongsbacka, jemlikt Kongl. Brefven den 30 December samma år, samt nu sednast städerna Linköping, 4 Bevillnings-Utikottets Betänkande M 26. Söderköping, Wadstena och Skenninge, enligt nådiga Skrifvelsen den 30 sistiidne Januari, förklarat sig villiga att mot befrielse från saluaccisafgift medgifva upphörandet af berörda inskränkning, har, på sätt Kongl. Majit äfven i nåder föreslagit, denna inkomsttitel blifvit från beräkningen af Statsverkets inkomster utesluten. Stockholm den 9 November <863. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863. Bevillmngs-Utskottes Memorial N:o 27. Memorial, med förslag till bevillning ssummans utgörande.
Rep, som lif har satt i fara, många fler än bödelns snara. H v a d just ingenting är värdt. H v a d kompassen styrman lärt. Afgud, som nationer mördat. Kraft, som himlen återbördat. H v a d som aldrig blef plural hos en viss, berömd gen ' ral. Kunskapsfrämjare för barnen. Hafstribut i fiskegarnen. Pjäs som ej får saknas i brygga eller bryggeri. Mål för mångens ungdomsböner. Ursprung för all jordens söner. Jägare i vindens rike. Icke kung, men konungs like. Räkneord, som smakar trä. Lifsvillkor för folk och fä. K l u m p af trä, dock kungabane. Fredlig fru till argsint hane. Nattlig jägare på mon. INNEHÅLLSFÖRTECKNING. Ida Giildbrand. (M e d porträtt.) — Hafva vi någon folksång? af Mathilda Langlet. — Pä M a r s. — Iduns pristäfling. — Londonskt sällskapslif; bref til ' Idun från Anna Fleetuood-Derby. Idun Fredagen den 12 mars 1897. Iduns Modet., månadsuppl Barngarderoben Redaktör och utgifvare: B y r å: kr. 1 6, 1 tr. A l l m. telef. R i k s t e l e f. : J. Anna £ HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Ö p p e n kl. 10 — 5. Nor Utgifningstid: Iduns Tryckeri Aktiebolag. hvarje fredag. 70 Öre p r n o n p. - r a d. Simon. (Mania Ko rf f.) n augustiafton för några år sedan kunde de nyhetshungrande ocli efter konversationsämne letande medlemmarna af Purusunds lilla badsocietet fägna sig åt ankomsten af ett par » nya » resande, som till på köpet voro verkliga resande, d. v. s. som rest litet längre än från Stockholm, Trosa eller Norrteige.
Den utgifna fyllnadssumman 2,045: — Summa Runt 19,730: 62. ty att bland Statens omkostnader för Institutet inberäkna de betalande elevernas års afgifter 16,725: — samt de af landtegendomen till Institutet godtgjorde lärlings-dagsverkena 2,135: 67. Summa Runt 18,860: 67. är alldeles orätt, då Staten till sistnämnde summa ej bidragit med ett öre. De betalande elevernas afgift, 600 R.dr R:mt för året, är så låg, att Institutet derpå icke har ringaste behållning, utan tvärtom förlust, såsom ock synes af årsräkenskapen, då posterna för kost och lyshållning, ved och laboratorii-omkostnader m. fl. utgifter för eleverna sammanräknas, hvilka utgifter med 2,822 R:dr öfverstigit beloppet af hvad eleverna för sig betalt, och hvilken betalning ställts så lag, att den ej Öfverstiger hvad en yngling såsom betalande landtbrukselev vanligen får erlägga, då iian inackorderar sig hos en inspektor eller landtbrukare, såsom nu ofta sker, för att derigenom vinna förberedning till inträde vid Institutet. Af de betalande eleverna har Institutet sålunda ingen behållning, och det är lika orätt att i Statens utgiftssumma för Institutet inberäkna de betalande elevernas lefnadskostnad med mera, som det vore orätt att till exempel i utgiftsstaten för Upsala eller Lunds Akademier inberäkna studenternas lefnadskostnad. Hvad lärlings-dagsverkena åter angår, så hafva de bokförts till 33 j öre per stycke, och högre kunna de icke tagas, ty dels äro de flesta lärlingarne ovana vid flera förefallande arbeten då de komma till Institutet, dels måste mycket af deras tid användas till sådant, som ej inbringar något åt landtbruket, såsom skrifning, räkning, linearteckning, undervisning i landtmäteri med mera.
Låne-Banko-skuld. ä) För utelöpande räntebärande skuldförbindelser . b) För upplupne oultagne räntor c) För utelöpande invisningar och attester d) För medel, som blifvit till bestämda ändamål reserverade och afsatle. Säger II. Sedeloch Depositions• skuld. tro Sedclskuld 2:o Depositions-skuld a) fond för inlösen af utelöpande Riksgälds - sedlar och koppar-skil jemyntspolletter . b) för utelöpande invisningar och attester. c) för innestående medel & löpande räkningar Lån till enskilde emot inteckning och återbetalning i sedlar g) Skiftesoch odlings-lån . h) Förlag, lemnade till Banko-Diskontens, Låne-kontorens, Kommerse-Kollegii och Jernkontorets serskilde Diskonterings-rörelser *) Beviljade Kassa-kreditiv, insatte i Depositions-afdelningen k) Upplupne obelalde räntor l) Bokförda värden och förskott af hvarjehanda egenskap Summa B:ko R:dr Bruks räkenskaper af Rikets Ständers berörde år församlade Revisorer granskade för åren 1839 med 1842 samt Fullmägtiges Protocoll, i hvad desamma angå ärenden, som röra nämnde Bruk, genomgångne till och med den 2 September nästlidet år. Öfver de af sislbemälde Herrar Revisorer framställde anmärkningar, rörande Brukets förvaltning, hafva Fullmägtige afgifvit särskilt utlåtande, bifogadt den af Revisorerne aflemnade berättelse. I afseende på de uti ettsamma berättelse åtföljande yttrande af Prosten Sandberg upptagne framställningar, rörande hushållningen vid Tumba, hänvisa Fullmägtige till berörde utlåtande samt 11 § här nedan. § *• Enligt 6 § i Banko-Reglementet, förvaltas Tumba Bruk af Fullmägtige samfäldt, under specielt inseende af en deras Ledamot.
Skrivelse, N.-o £>8. ler”, hvarvid Rikets Ständer likväl, då 1 §:n i lagen angående mynt-bestämningen af den 1 Mars 1830 stadgar, såsom orubblig grund, så väl för invexlingen af Bankens sedlar, som för inlösen af dess öfriga förbindelser» hvilka med Banco-sedlar fullgöras, alt 128 sk. eller 2 Riksdaler Specie i sådane sedlar eller förbindelser skola gälla lika med En Riksdaler i silfver, samt, i händelse berörde mytsort icke vidare komine att från Banken utgifvas, denna således skulle blifva urståndsatt att bokstafligen fullgöra sin omförmälde förbindelse, och en ändring uti myntbestämnings-lagen, i följd deraf, ovilkorligen blifva nödig, funnit nuvarande Riksdaler Silfver-Specie böra, under den i myntbestämnings-lagen förekommande benämning af Riksdaler Silfver^ fortfarande bibehållas. I öfverensstämmelse med dessa grunder, hafva Rikets Ständer antagit och få härmed underdånigst anhålla om E. K, M:s Nådiga sanction å följande nya mynt-system, enligt hvilket, i likhet med Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag fattade beslut, Riksdalern blifvit indelad i 48 sk. och hvarje skilling i 4 styfver, samt skillingens indelning i runstycken alltså lomme att upphöra. 1:0 Allmänna räknesättet i handel och vandel samt vid bokföring. a~y Svenska myntets räkne-enhet fastställes till jemt ~ Riksdaler silfver, i enlighet med det skrot och korn, sorn myntordningen den 9 Maj 1835 bestämmer. b) Denna räkne-enhet, svarande mot 12 skillingar silfver, och i räknevärde enahanda med 1 Riksdaler Riksgälds, eller 32 sk. Banco, benämnes ”Riksdaler.” c) En Riksdaler indelas i fyratioåtta skiilicgar, och hvarje skilling uti fyra styfver. O
S. D. Efter öfverläggning i anledning af Statsutskottets Memorial Nio 475, med öfverlemnande af Banco och RikgäldsFullmägtiges Protocoll, angående ExpeditionsSecreterarens Richerts insättande i Ämbetet, såsom Riksens Ständers Justitieombudsman, ansåg Ståndet nu mera, sedan bemälde ExpeditionsSecreterare afsagt sig nämnde befattning, det borde all vidare åtgärd, i anledning af Fullmägtiges handläggning, förfalla. S. D. Wid föredragning af StatsUtskottets Memorial N:o 481, den 20 sistlidne Sep-' tember, i fråga om rättighet för Åboer i Preste, Fru. Vtdr. t. 7 Qctober, 1803- Preste, Klockare, Annexe oell Mensalhemman att lösa dem till Skatte, men nu i synnerhet beträffande Utskottets fortsatta vägrande att i grund af 49 §. Riksdagsordningen afgifva motiveradt Utlåtande öfver åtskilliga afBondeStåndet aflåtna återremisser uti mål, der öfrige Respective RiksStånden redan fatttat sina beslut, ansåg sig BondeStåndet icke kunna åtnöjas med Utskottets förklarande: “att Utskottet icke tvekade, att de Riksstånd, hvilka uti frågan sig yttrat, utgått frän samma grundsatts som Utskottet’* nemi. att motiverade yttranden öfver återremisser icke borde meddelas, när målen voro genom frenne Stånds beslut afgjorda. Efter erhållen underrättelse att ofvannämnde Memorial N:o 4g 1 icke lärer från Utskottet vara till Respective MedStånden inaändt, beslöt BondeStåndet, under åberopande af dess den 11 sistlidne September till Respective MedStånden afsände ProtocollsUtdrag, så att väl nämnde Memorial som ett af Riksdagsfullmägtigen Petter Andersson från Halland i ämnet ingifvet anförande skulle communiceras Höglofl.
Men införandet i allmänna lagen af något Stånds särskilda rättighet kan ej betaga dem deras egenskap af Ståndssak, ty då skulle 13 § af PresteShs privilegier, sä vidt hon bestämmer dess arfsrätt, ej varit i sådan egenskap gällande längre än till 1736- R. o. Ad:s arfsoch giftorätt samt testamentsrätt fullständigas ömsom af Ståndets privilegier, ömsom af lagen, utan att beggedera upprepa hvarandras stadgande!!. Det behöfves icke eller, då K. M. i 1 § af R. o. Ad:s privilegier gifvit Ståndets medlemmar det allmänna löftet,-att, ”utan något qval och intrång, njuta pä ära, lif, hjon och gods, deras välfångna friheter, privilegier, förmåner och rättigheter, af hvad namn de vara må, samt dem dervid i alla måtto handhafva.” Samma försäkran förnyas i 114 § af vår nu gällande Reg.F., enligt hvilken ”Konungen läte samtlige R. St. deras privilegier, förmåner, rättigheter och friheter åtnjuta, beroende det på samtliga RiksSt:s öfverenskommelse och Konungens bifall alt låta dem undergå de förändringar och jemkningar, som Rikets behof kunna fordra”. Alt nyssnämnde förmåner, rättigheter och friheter måste vara några andra än de, som uppräknas i den handling, hvil - 72 Den 5 Februari f. m. ken egentligen kallas privilegier, följer dels deraf, att rättigheterna upptagas särskildt efter privilegierna, dels deraf, att 114 § Reg.F. eljest icke skulle angå Borgareoch BondeSt:n, ty deras serskilda förmåner, rättigheter och friheter äro ej uppräknade i någon under namn af ståndsprivilegier utfärdad handling, och deras representationsrätt är i Riksd.Ordn. för sig bestämd. Likväl säger 114 § sjelf, att lian angår samtelige RiksStm. Dä nu i det föregående ådagalagdt blifvit, att
Vid discussionens början var jag af den åsigt att 2 månader var den rätta tiden, under hvilken bränvinstillverkningen borde vara tillåten, emedan jag trodde alt sådant skulle leda till en minskad produktion af bränvin, mep under discussionens lopp har jag kommit till en annan öfvertygelse. Man har nemi. bär ådagalagt, att bränvinsbränning under blott 2 månader icke skulle vara med landtbrnkarens fördel öfverensstämmande och icke eller med fabriksbrännarens. Om nu förhållandet är sådant, så är det ju klart att hvarken den ena eller den andra kunde bränna, och vi skulle då nogsamt få lära känna, att vi icke kunna vara utan bränvin, och att vi ännu icke hunnit till den punkt att vi kunna gå in på det radikala förslag Hr Estenberg på f. m. föreslog, hvilket vore det aldra bästa. Då blefve följden den att 464 Den 26 April e. m. bränvin lurendrejades in och lönnkrogen idkades. Vinsten häraf vore således ingen utan tvärtom skulle den största skada härigenom förorsakas, nemi. den att bränvin ändock funnes, men Staten förlorade den inkomst som genom tillåtande af 6 månaders bränvinsbränning skulle eihållas, hvilken inkomst likväl, om man ser noga på saken, är den stora och egentliga vinst, som genom föiändringen skulle åstadkommas. Af denna anledn. har jag öfvermått till den åsigten att 6 månader är den lämpligaste tiden. Hr von Hartmansdorff: En ledamot i mitt granskap, hade. yttrat, att då man söker vinna ett så stort ändamål, som det hvilket Utsk. afsett, beböfver roan icke vara så nogräknad med det rationella och rätta. lag frågar då: hvilket mål är det man söker, om icke det rätta? Som det alltid är ett fel att eftersträfva något oriktigt, så tager jag mig friheten fästa del Höglofl. Ståndets upmärksamhet pä ett och annat af hvad här yttrats. Man har sagt dét en fri bränvinslillverkning fordrade, alf man finge bränna icke allenast 6 månader utan äfven året om.
Ehuru - 173 Ehuru Stats-Contoret, uti dess till Eders Kongl. Majit afgifne underdåniga berättelse, uppgifvit att bristen å andra Hufvud-titeln till någon del härrör deraf, att för begrafningshjelp, som utbetalas efter Civile Embetsoch Tjenstemän, hvilka aflidit under sednare halfåret, den motsvarande besparingen icke tillfullo kommer Stats-Verket tillgodo förr, än det påföljande året, hafva Revisorerne likväl varit af den tanka, att sådan utestående begrafnings-hjelps-besparing icke kan såsom brist å berörde Hufvud-Titel anses, ”emedan beloppet derutaf af Statsverket innehållits vid tjenstens tillträdande och skall således utgå af ”denna förut beredda tillgång, men icke af den efter Tjenstemannens ”afgång skeende nya besparing, hvilken bör blifva tillgång för en i ”framtiden utgående ny begrafningshjelp.” Till bemötande häraf får Stats-Contoret, som medgifver att förhållanderne i denna del borde vara sådane, som de af Revisorerne blifvit framställde, andraga att redan i Högstsalig Konung Carl Xlites tid förordnades om begrafningshjelps aftjenande å tillträdande lön, hvarefter 1723 års Nådårs Förordning samt 1724 års
Domaren i orten anmäla. Styrker han derjemte, att k tift efhi Ilin gen, på fätt derom förejkrifvet finnes , blifvit er lagd, förklara Dom fiolen, det alla i jufligheten imecknade fordringar, forn ej af köpe [killingen kunna och böra utgå, hafva förlorat att rätt till anfpråk på egendomen, och införe denna förklaring i Protocollet. Äfämjas vederbörande, att köpejhilling erlägges, gemm af köparen åtagit an/var för nitecknad f hild, och varder fk dant å handlingens hufvudfitrift bevisligen tecknadt, for t färe inteckningens gällande kraft, fedan den i laga ordning blifvit förnyad-, och varde förbindelfen i allo an fe dd forn köparens egen. Utbetalar köparen, eller den, hos hvilken köpejhilling nedfatt är, förre eller mindre del deraf till innehafvare af intecknad fordran, utan att på hufvudfkriften varder antecknadt det egendomen genom offentligt utrop lagligen blifvit förf Sild, fylle att den /hada, forn genom missbruk federmera kan Med dessa anmärkningar anhåller jag om Iterremiss af Betänkandet, N:o 7, Herr Ehrenborg, Cafper: Högloflige Lagutskottet, som insett vigten af hvad RiksdagsFullmägtigen Eric Nilsson Cederborg andragit3 angående den redighet ISO Den il Juni i /, m, gom skulle vinnas derigenom, att flere hemman eller egendomar icke intecknades för ett och samma lånebelopp annorlunda, än att hvarje hemman serskilt pantförskrefs för viss del af berörde belopp, har likväl, med undantag af Herr Häradshöfdingen Ribbing som sig reserverat, funnit skäl afstyrka motionen, på den grund att jordägares rätt till fri disposition af sin egendom såmedelst skulle ingkränkas.
När nu kontoret måste i följd af siu förbindelse genast fullgöra betalningsskyldigheten, så, i händelse denna betalning skulle föranleda något bekymmer för Fullmäktige, står en slik åtgärd i strid med reglementets föreskrift; och Fullmäktige kunna således i anledn. af detta stadgande i reglementet möjligen blifva utsatt för anmärkmr, dels frän blifvande revisorer och dels frän ett blifvande SlatsUtsk. För att undanrödja detta obehagliga förhållande, och då det ej står i Fullmäktiges makt att upphäfva eller förändra en laga kraftvunnen dom; skulle jag önska alt Statsötsk. ville ändra denna § så, att den å ena sidan ej sätter Fullmäktige i förlägenhet, och å den andra ej strider mot hvad gällande lag stadgar. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag instämmer med de båda föreg:de talarne deruti, all riksg:s-kont:s Fullmäktige kunna mötligen blifva förbundna att betala en dylik fordran dä den är laga kraftvunnen, och att om det omtalade stadgandet i denna § då möjligtvis ej kan af Fullmäktige följas. Man kan tänka sig ett sådant fall. Orsaken hvarföre detta stadgande befinnes i denna § är den, att hela § är oförändrad bibehållen sådan den var i det förra reglementet. Dä något förslag lill förändring deraf hittills ej hade blifvit gjordt, så har Ulsk. ej fun - Den 26 Juli e. m. 253 nit något skäl emot dess bibehållande, hvarföre delta stadgande ock kommit alt qvarstå. Men då nu af de båda värde talarne en förändring blifvit föreslagen, hvilken jag för min del anser ganska lämplig; sä instämmer jag ock i deras anhållan om återremiss af den sednare delen utaf § 20. Hr Printzensköld: Med full kännedom derom, att denna § ordagrannt återfinnes i riksg:s-konl:s nuvar. reglemente, har jag ej heller sökt alt med ett enda ord lägga nuvar. SlatsUtsk. till last, hvarken §:ns uppställning eller ordalydelse. Jag har endast lika med Gr.
— N:o 22, angående beräkningen af Stats-Verkets inkomster: B. II. 164, 203, 215, A. 216, 217, 218,224,225; E. V. 665. — N:o 22, Litt. A., i anledning af väckt motion om tackjernstiondes upphörande inom bergslag: B. II. 164, 203, 206, A. 215; 1!. IV. 399; V. 41, 48, A. 48, E. 547. — N:o 22, Litt. B., i anledning af väckta motioner om upphörande af tionde för tillverkning af metaller m. m.: B. II. 164, 203, 215, A. 215: E. V. 547. — N:o 23, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående försäljning till skatte af gatuhusen N:o 7 Glemminge och N:o 21 Hannas i Kristianstads län: B. II. 155, 158, A. 158, E. 299. 180 — S — Stats-Utskottets Memorialer och Utlåtanden: — N:o 24, i anledning af väckt motion om skattelösen af alla inom Lunds Stift belägna domkyrkooch kyrko-hemman med flera lägenheter: B. II. 155, 158, A. 158. — N:o 25, i anledning af väckta motioner angående förändring af sältet för markegångs-prisens bestämmande: B. 11. 155, 158, A. 158. — N:o 26, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Andra Hufvud-Titel: B. II. 155, 158, 179, A. 179, 185, E. 560. — N:o 27, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel: B. II. 155, 158, A. 158, E. 560.
Beträffande kostnaden för ifrågavarande byggnadsföretag hade densamma, enligt det deröfver uppgjorda förslag, ansetts uppgå till 515,000 R:dr. hvaraf, i förhållande till det utrymme, som i den nya byggnaden för de särskilda inrättningarne afses, beräknats att belöpa: på geologiska museum R:dr 123,600. » expositionslokalen för landtbruksredskap » 56,050. Stats-Utskottets Utlåtande JYs 99- 91 på lokalen lör allmänna industriutställningar och slöjdskolan gemensamt » 190.550. » slöjdskolan uteslutande » 164,800. Summa R;dr 315,000. I fråga åter om de erforderliga medlen, för bestridande af denna kostnad, hade Styrelsen för Slöjdskolan anmält, att skolan, i följd af testamente utaf Kontraktsprosten i Tegneby pastorat på ön Oroust, N. J. Sjöstedt, gifvet »för att dermed bilda en särskild afdelning för flickors undervisning», arisåges kunna lill nybyggnaden bidraga med ett belopp af 55,000 R:dr, hvarförutan Sloekholms Magistrat och Borgerskaps äldste, som blifvit hörde i frågan om och i hvad mån bidrag från Stockholms stad till byggnadskostnadens bestridande kunde påräknas, efter det stadens Arkitekt, som granskat planen, öfver densamma afgifvit ett i hufvudsaken fördelaktigt omdöme, förklarat, att, såsom tillskott för ifrågavarande byggnadsföretag från stadskassa!) en summa af 160,000 R:dr komme att utbetalas, med 40,000 R:dr under år 1863 och med 120,000 R:Jr und er 1864, varandes härvid inga andia vilkor fästade, än hvartill Skolstyrelsen sjelf förbundit sig, nemligen att å de tider om året, då den åt skolan ämnade lokalen icke för undervisning derstädes begagnas, den i stället må till allmänna industri-utställningar upplåtas; uti hvilket Magistratens och de äldstes yttrande Ofverståthållare-embetet jemväl instämt.
Fanns på jorden någon, som visste med sig så väl som han, hvad han velat blifva och göra i världen? Men en högre makt hade pålagt honom bördan af hans jag, och han hade att bära den. ELFTE KAPITLET. Målarens visit hade varat till långt öfver middagstid, och Louise kom blossande ifrig ur parlorn ut i korridoren. Nedifrån hördes slammer af knifvar mot tallrikar och afbrutna fraser, utsagda med tvärsäker, oroande ton: – Carl den XV ser du, han stupade i Malmö – stupade, kan vi säga, och se’n drogs han på järnväg in till Stockholm – drogs, det kan vi också säga ... djäkla styft folk, svenskarna – inget huumbuug och schelataneri det inte ... Vann inte Vegesack hela sista kriget?! hvart fan tror du amerikanerna kommit utan honom ... Louise log – nu kunde de vara ogenerade! Hon ryckte upp dörren till sitt rum, där Tore stod i skjortärmarna och låtsade rita men i själfva verket endast väntade spändt på hvad som komma skulle. – Kan du tänka – jag är bjuden på middag om lördag till Halldéns – den där fläskpatronen ute vid Lake Shore – Putte, hvad ska jag ha på mig? jag ville inte alls, men vet du en god middag vore härligt, säg?! Kanske – hvem vet – det kan ha sin nytta med sig. Hon kände ett häftigt begär att stå på god fot med Tore igen – det var så förskräckligt att aldrig få erfara något annat än det tunga, högtidliga. Brådskande slog hon upp kofferten, lyfte upp locket och belamrade i nervös hast säng och stolar med gamla band och skor och kjolar. – Den hvita är den enda – se Tore, den är förtjusande – så litet begagnad egentligen – inga fläckar. Hon höll lifvet mot bröstet, och ehuru plagget var en smula skrynkligt och ärmarna snäfva och omoderna, stack det dock elegant af mot den slitna klädning, hon hade på sig. – Men brukas sådant här nu, invände Tore och synade intresserad ståten.