Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer besluta: a) att, för den händelse, innan nästa Riksdag, en eller flera Privat-Banker skulle upphöra, Banco-Fullmäktige berättigas, att antingen på den ort, der sådan Privat Bank funnits, inrätta Banco-Utskoltets Utlåtande, N:o 44- 19 en Afdelning af Rikets Ständers Bank, för att, ander den förvaltning, Fullmäktige finna godt förordna, och enligt af dem meddelad Instruktion, hufvudsakligen bedrifva Creditiv-rörelse samt hålla uppoch afskrifnings-räkning på ungefärligen enahanda vilkor, som den upphörda Pri vat-Banken, eller ock, om sådant anses mera lämpligt, för berörde ändamål anvisa nödiga medel åt Bankens Låne-Conlor; 6) att sammanräknade summan, som Banken i sådant afseende har att anvisa icke får öfverstiga 4 millioner R:dr, hvilka fördelas på vederbörande Låne-Contor eller Afdelningar, i förhållande till medeltalet under sednast förflutna trenne åren, af den eller de Privat-Bankers sedel-utgifning, som skall ersättas, samt c) att Afdelningen elter Låne-Contoret inom det anvisade beloppet afgifver Assignationer på Banken, ställda å 20 R:dr hvardera, och, efter föregången avis, i Banken vid anfordran betalbara; kunnande dessa Assignationer i all Kronans uppbörd emottagas. 32:0 (§. 58).
Majit ovillkorligen skall bifalla hvar och en ansökan, utan att få densamma pröfva. Tillstånd eller pri vile - Den 3o Junii e. m. 173 gier finnas för 5 Theatrar i Landsorten, och för 1 i Hufvudstaden, som jag redan haft äran nämna. Fastän Kongl. Majrt afslagit ansökningar af Ä. och af B., har Kongl. Maj:t aldrig sagt, att en ansökan af C., om den inkommer, äfven blir afslagen. Hela den underdåniga anmälan hos Kongl. Maj:t tror jag derföre vara aldeles öfverflödig och utan ändamål. Jag borde sluta här, men då jag förmodar, att icke alla af Ridderskapet och Adeln äro af lika tanka med mig om denna underdåniga anmälan, är jag skyldig att besvara åtskilliga yttranden uti plenum den 22 dennes. Friherre Boije har sagt, att OperaTheatern kon bära sig äfven med ett mindre understöd, än hvad den nu har, samt att den alldeles icke behöfver Dramatiska Scenen till sitt biträde. Då Friherre Boije i sitt anförande sjelf uppgifver, att den kåikul Friherren uppgjort, är räknad för Almanachs-året 1827, lärer skälet ligga häruti, hvarföre ziffrorne i denna kåikul ej alldeles öfverensstämma med de anteckningar jag har om Kongl. Theaterns inkomster och utgifter, ty det så kallade spelåret, för hvilket räkenskaperne vid Kongl. Theatern afslutas, räknas fränden i:sta Julii till den irsta Julii. Jag har uppgjort en kåikul öfver hvad en OpevaTheater allena skulle kosta; om Den 3o Junii e. m. Ridderskapet och Adelil önskar det, skall jag uppläsa den, men jag tror att den blir lång och föga rolig att höra, enär den endast innehåller ziffror. I Fall återremiss beviljas, och Utskottet då vill hafva en dylik kåikul, skall jag den genast aflemna. Skulle Operan helt och hållet skiljas från den Dramatiska Scenen, uppkomma nya behofver, t. ex.: Balletten måste nödvändigt förstärkas.
Om allt detta , endast genom införandet af ett klokt finance-systeme, kan vinnas, skall äfven genom en sådan förändring detta land förete en alldeles ny skapelse; dess folk skall vakna upp till en stor verksamhet; det-skall med lätthet bära sina skatter; det skall finna inom sitt eget land tillräckliga tillgångar till välstånd och sjelfständighet; dess lif skall ej mera blifva denna oupphörliga strid emot, icke en oblid natur, utan emot förhållanden, som det skapat sjelf till sitt förderf, eller icke förstår nit lösslita sig ifrån, till förbättring af sitt tillstånd; det skall ej mera som förr göra nöden till ett villkor för sin storhet; frivillig sparsamhet skall intaga den tvungnas stalie; tilltagande moralitet komma i stället för tilltagande demoraJisering: och det folk, som naturen förärat med stora men obegagnade rikedomar, skall blifva välsignadt med dea högsta lycka ett folk kan gifva sig sjelf. I Sverige försvåras alla prsestationer, derigenom att rörelse-capitalet är för litet. Frankrike äger, med 10 gånger större folkstock än Sverige, 80 gånger större penningemassa; England, med 6 gånger större folkmängd, 120 gånger större penningestock, o. s. v. Piörelse-capitalet i Sverige utgör endast 3o , i stället att det minst borde bestå af 100 millioner. Vår jord är fruktbar och rik på grufvor och skogar, som kunna gifva ymnig afkastning, men capitaler felas för speculationer, räntan är för hög, hvilket hindrar capita lema att användas i handel, industri eller åkerbruk; och således aftyna alla dessa grenar af allmänna välståndet. Hvilken är då verkliga orsaken härtill? — Den, alt vi sakna en inhemsk statsskuld, som ensam kan lifva rörelsen och skapa förnyad drift i älla företag. Statsskuldens absoluta fördel , eller det, som den uträttar, derigenom att den är mobil och amortissabel, består i följande: 355 Deri 7 Mars e. m. För det första, gör statsskulden en oupphörlig accumulation möjlig af alla gjorda besparingar till räntebärande capitaler, hvilka utan den skulle förströs i consumtionens obegränsade haf.
Vidkommande Räkenskaperne för Tross-Passevolance-Fonden, efter granskning hvaraf Revisorerne anfört, att, enär samma Fond fortfar att förvaltas efter samma grunder, som vid 1837 års Stats-Revision omnämnas, hafva Revisorerne endast instämt i de då framställda anmärkningar samt tillstyrkt de af föregående Revisorer i afseende härå nödiga ansedda rättelser. 1 följd häraf har Collegium bordt i underdånighet anföra, att uti Rikets Ständers Revisorers den 5 December 1837 afgifna Berättelse om verkställd granskning af 1834 och 1835 årens Räkenskaper, hafva de, i afseende å Tross-Passevclance-medlens utlåning till Gamla Mötes-Passevolance-Fonden, ansett att ifrån Fonder eller Cassör, hörande under Rikets Ständers granskningsrält, Låneförsträckningar ej må ega rum till Gamla Passevolance-Fonden, hvars granskning ej blifvit Rikets Ständer eller deras Revisorer medgifven och ifrån hvars derföre okända ställning något omdöme om säkerheten ej kan hemtas, men derjemte anmält, att Revisorerne, som inventerat ifrågavarande Fonds säkerhetsliandlingar, funnit desamma i behörig ordning.
För akt om Laqskipningens rillständ inhämta nödiga upplysningar hade j.-g beflurik, att wid medlet af Junii mänad företaga en resa till Rikets södra Prowinser, men jag nödgades inställa den, dels för att, efter hwad jag ansag min plikt fordra, biwista den af Ofwerstäthällare-Embetet föresiagne undersökning angäende Högstsalig Hans Kongl. Höghets Kron Prinsens död, dels pä det jag, wid Riksens Ständers sammankomst, mätte kunna tillstädes wara. Med anledning af de frän Wälloflige BorgareSländet och Hederwärda Bonde-Ständet mig tillställde förteckningar pä de af Ständen wid sista Riksdag till Kongl. Maj:t ingifne underdäniga beswär, Sr den anstalt af mig widtagen, att de sä Resolutioner, 14 Den 4 Aug. ner, som hittills hunnit meddelas, blifvit till Skan» dens Canceilicr aftemnade. I sammanhang med denna redogörelse för förwaltmngen af mitt Embete, skulle ter iräl, enligt Jo.struc.»oneus föreskrift, äfwen tillhöra m,g, akt Utreda lagffipningeiis tillstånd i Rike, anmärka brister i lagar, författningar och allmänna hushållningen, samt uxp ftlwa fö stag tili deras förbättring; Mea dä ifrän den Riksdag, vid hvilken tillvarelsen af Justiliä Ombudsmannens Embete stadgades, och detta Embete mig anförrrvddcS, sä kort lid förflutit, att jag, som destutom want med andre Embekogöromal sysflosatt, ef hunnit samla de upplysningar rörande lagskipningen och allmänna hushållningen, som förnämligast genom resor i Landsorterna sta akt erhälla, och utan hwilka, Hvarken ett fullständigt och va säkra grunder bygdt yttrande om lagskipningenö tillstånd, kan meddelas, eller förslag uppgöras till förbättring i lagar och allmänna hushållningen, sä wägar jag till Riksens Högloft.
RiksSt. skulle göra intet och deremot Constit.Utsk. samt 3 valde Talmän skulle göra allt. Jag får i historiken af denna fråga nämna, att en sådan önskan blifvit Constit.Utsk. vid föregående riksdagar tillkannagifven, utan att någon enda talare, med undantag af Frih. Cederström, ansett saken vara grundlagsvidrig; och hvad Frih. Cederström angår, följer af hvad jag redan yttrat, att han fullkomligen gått öfver från denna tanke. Jag tror således, att ingen af Ståndets ledamöter anser Hr Gederschjölds motion stridande mot grundlagen, och vågar anhålla om Hr Gr. o. Landtnns propos. lill remiss af motionen. u Frih. Boye: Hr Cederschjöld och Hr Gr. Horn hafva i sina yttranden visat, att de vidhålla den mening, att ingenting annat skulle komma till allmänhetens kännedom, än Constit.Utsk:s sätt att behandla frågorna. Men jag tror deremot, att det blott vore en omväg för att få alla Statsxådsprot:n för allmänheten framlagda; och jag kan derföre icke tillbakahålla min ledsnad deröfver, att den värde ledamo-, ten, som vanligen icke gör andi'a orätt, har oriktigt tillagt mig hafva begått en inconseqvens, ty jag väntar af honom en urskillning emellan att äga en magt och att missbruka den. Jag har föisvarat Ståndens rätt ifråga om 107 §. Reg.- F., och skall alltid försvara den; men i följd deraf förklarar jag, att då jag erkänner, att Constit.Utsk. äger granskningsrätt af Statsrådsprot:n, bestrider jag likväl, att det äger domsrätt deröfver. Annat är således denna granskningsrätt och annat att begära, att Utsk. skall missbruka sin magt och göra något, som är förbjudet. Det är förbjudet att låta Statsrådsprotm komma till allmänhetens kännedom, och genom bifall till Hr Gedeischjölds i dess motion uttryckta önskan vore likväl vägen öppen dertill; och jag får derföre till Gr. Horn, Hr Cederschjöld och Gr.
Och då han åt denna sin gud gifvit detta namn, som för öfrigt fört många kritiker på villospår, har han gifvit honom det samma såsom en antites mot presternas gud, mot den gud, som för skalden är autodaféernas och inqvisitionens gud, den gud, i hvilkens namn man hängde eller brände Arnoldo da Brescia, Savonarola och Huss, — som dömer Columbus, som torterar Galilei, som (med Gregorius XVI i sjelfva nittonde seklet) förklarar användningen af ångan för endjefvulsk uppfinning. En motsats till denna gud är skaldens gud. Hymnen till Satan — skrifver han någonstädes — är lyrisk i dén mening, att det var ett plötsligt utbrott af alldeles individuel a känslor, som gåfvo sig utlopp ur mitt hjerta, ja verkligen ur mitt hjerta, en septembematt 1863. Min själ hade nu efter flera års forskningar och tvifvel funnit sin lösen och jublade öfver sitt JieureJca. Då jag lät trycka denna hymn, var jag så långt ifrån att tänka på att göra propaganda, att jag till en början blott drog försorg om några få exemplar, bestämda tiir privat utdelning bland mina vänner. Inno a Satana har nu (1882) upplefvat 14 upplagor. Läser man vidare de poem, som bära titeln “ Meminisse horret “, “ Heu pudor “, m. fl., så finner man, hvilken sarkastisk förmåga författaren besitter och hvilken han använder mot dem, som vanära det italienska namnet, mot fäderneslandets fiender. Men då dessa: Napoleon, påfven och andra, falla, då friheten aflöser förtrycket, då Italien blifvit ett, försvinner ock skaldens bitterhet såsom nattens dimmor försvinna för solen. Och derigenom förklaras äfven den inkonseqvens, man förebrått Garducci, såsom då han efter att hafva förbannat den gamle påfven, hvilken låtit strömmar af italienskt blod farga Italiens mark, senare i sin sång “ Canto dell ’ Amore “ har ett medömkans ord för den i Vatikanen inspärrade, “ sin egen fånge “.
För ClerecieStaten 166,204." 43. 4’ — Academie-,Glymnasii-och ScholaeStaten , . 2,143: 1. V. — Gymnastiska Centralinsti tutet . 2,000: — Kyrkors underhåll, dels contant, dels indelta räntor samt KronoTiondeSpannmål 64,266: iS. - eller tillhopa R:dr 4°4»^r4: l4• 3. med 7 Tunnor Spannmål under penningelön 6 R:dr, och 3,363 Tunnor 3i Kappar Spannmål in natura, med. fastställd beräkning af calculations-priset för nämnde under Titeln anslagna Spannmål från 5^ till 5 R:dr per Tunna. För Scho/an i Calmar uppföres 43 Tunnor Spannmål, emot besparing af motsvarande indelta belopp, och för Gymnasiioch ScholceStaten i Götheborg 66 Tunnor, 3 Fjerdingar, 6 Kappar, såsom in natura utgående, å 5 R:dr Tunnan 555: 27. — För Religionsoch Barnaundervisningen i de nya Capeliförsamlingarne uti Wermlands Finnmarker, tillsammans • 483: 16. -—> anseende likväl Rikets Ständer, att, då i den mon Wermlands Finnmarker hinna blifva mera be - Exp. Utsi. Förslag till und. Skrijv. Ako 261- 59 byggda, invånarne derstädes, såsom på andra ställen, böra sjelfva underhålla Prest oell Klockare samt bidraga till hvad för Barnaundervisningen erfordras, ifrågavarande Summa endast till nästa Riksdag bör å Stat uppföras.
Inom Högvördige Preste-Ståndet har Herr Prosten Hallström anmärkt, att dea för chartering af Contracter, äfvensom Köpe-, Bytesoch Gåfvo-bref, så val i förra Författningen som nya Förslaget antagna princip, det en relativt högre chartering erfordrades, när summan, som vore i fråga, understege i5o R:dr, än när hon ginge deröfver, icke skall hafva någon skälig anledning och än mindre någon rättsgrund, helst detta stadgande vore gynnande för den bemedlade, men med sin tyngd träffade den mindre bemedlade; och inom Yällofl. Borgare-Ståndet är af Herr Cron., under åberopande af sin Reservation, klandrad den afUtskottet i denna §. föreslagna progressiva chartering, såsom verkande nedsättning i afgiften. Utskottet har, i fråga om progressionen, bibehållit den princip, som i allmänhet följes, så väl i fråga om chartering, som lösen af alla de Documenter, hvilka lyda å viss summa, som har inflytelse på afgiftens bestämmande, den nemligen, att, till undvikande af de bägge ytterligheterna, att afgiften ej måtte blifva alltför obetydlig:, då fråga är om mycket låga summor, och alltför hög, örn den skulle i alldeles oförändrad progression fortgå , med Bevillnings-Utskottets Utlåtande IV.u ag. 27 afseende endast på ziffran, någon skillnad i dessa fall göres, så att, vid en viss gråns, afgiften börjar minskas, nied bestämmande likväl af ett allt framgent gällande minimum. Då likväl den högre charlae-afgiften för samma summa träffar alla lika, anser Utskottet något skäl till ändring uti en hittills alltid gillad progression icke förefinnas; och får, i afseende på Herr Crons anmärkning, fästa uppmärksamheten å de skäl, som i första Betänkandet anföras.
Maj:t, efter afräkning af disponibla tillgångar dels på Akademiens stat, dels å äldre stats-anslag, nu begärt 4,700 Ridrock får Utskottet, i anseende tili angelägenheten och vigten af den kemiska institutionens utveckling till full och ändamålsenlig verksamhet, tillstyrka, att sistnämnda belopp, 4,700 R:dr Runi ärligen, må för ifrågavarande ändamål anvisas. f) Till ökande af anslaget för fysiska kabinettets behof, 1,000 R:dr. Angående detta behof är upplyst, alt, i anseende till otillräckligheten af nuvarande anslag, utgående dels af Universitetets, dels af Statens medel med tillhopa 1,083 R:dr 50 öre, de experimentala föreläsningarna mäst inskränkas till hälften af de offentliga lÖreläsnings-timmarne. Med den nu äskade tillökningen alses dels ali möjliggöra eli större antal experimental föreläsningar, dels att bereda tillfälle för mera lörsigkomne och hoppgifvande studerande att sjelfve under ledning öfva sig i fysiska experimenters anställande och i utredande af sådana frågor, som slä i sammanhang med fysiska vetenskapens föremål, dels äfven alt bättre, än hittills låtit sig göra, förse kabinettet med riyuppfunna dyrare instrumenler. Utskottet tillstyrker jemväl i detta afseende bifall å Kongl. Majlis Nådiga framställning. g) Till Zoologiska samlingarnes ökande och underhåll, 1,200 R:dr. För delta ändamål hade Universitets-styrelsen gjort underdånig framställning om ett årligt anslag af 1,500 R.dr och til! stöd för behofvet anfört, att Zoologiska museet, sorn numera blifvit flyttadt till en passande och rymlig lokal, vore i hög grad ofullständigt, samt att museets samlingar, i förening med de botaniska, under den gemensamma benämningen Naturalie-kabinettet, hittills haft på Akademiens stat ett årligt anslag af 308 R:dr 16 sk. B:ko, hvilket, ehuru icke ens tillräckligt för den botaniska afdelningen, blifvit så fördeladt, alt J deraf tillfallit den Zoologiska institutionen.
Samma embetsmyndighet upplyste dock icke Kongl. Majit, och Lief icke heller tillspord, dels hvarföre Palanders vi.lkorl.iga gjorda icke viikorliga anbuden, — dels hvarföre det af Palander uppställda vilkoret icke uti de af honom underskrifne kontrakterna blifvit inlaget, — och dels huruvida Palanders uppgift var med sanna förhållandet öfverensstämmande, att hampan dä icke från annan ort än Riga kunde erhållas. Förvaltningen af Sjö-ärendena, som, för egen del, obestridligen råkat i en ganska besvärlig ställning i afseende på detta ärende, tillstyrkte emellertid icke bifall lill Palanders Konsti luliom71 ofva nan (örda yrkande, utan föreslog blott att nytt försök i ministeriel väg skulle göras till erhållande af licens i och för hampans införande, emedan, — såsom Kongl. Sjöförvaltningen uppgaf, blott en ringa behållning af hampa och spunnet (jarn (anns m ar i /lottans förråd, och sådan icke kunde undvaras för [lottans behof i Carlskrona. Vid ärendets föredragning inför Kongl. Majit i Stats-Rådet den 23 Augusti, hyste hvarken Herr Departemenls-cliefen, eller någon annan af Kongl. Majlis öllige Rådgifvare — för så vidt af det ordkarga protokollet kan inhemtas — ringaste betänklighet vid att i underdånighet tillstyrka bifall ä Palanders omlörmälda yrkande, oaktadt stadgandet i 10 § Regerings-lbrmen icke blifvit iakttaget, sä att Förvaltningen af Sjö-ärendena hvarken blifvit rörande den sökta eftergiften hörd, eller yttrande rörande densamma afgifvet. Kongl. Majit frihallade dock Palander från fullgörandet af flen kontrollerade, hamp-leveransen.
Det är för denna och icke så mycket för skilnaden, jag ansett 100,000 R:drs anslag lämpligare,' emedan man derigenom vore frigjord från grunden af den beräkning och fördelning, som genom det nu beviljade anslaget, enligt den Nådiga Propositionen, blifvit med Norrige antagen, cn fördelning, som jag på intet sätt gillar, särdeles som den förutsätter en pröfning och en jemförelse med Brödrarikets förhållande till vårt Land, som nu icke varit i fråga, och det i öfrigt efter min åsigt ar rättare att hvartdera Riket, oberoende af det andra, åt sitt Konungahus anslår hvad det sjelft för godt finner.» Häruti instämde Matts Persson från Stockholms, David Andersson från Hallands, Pehr Mattsson från Wester-Norrlands, Erik Mallmin från Westmanlands, Anders Pehrsson från Örebro och Anders Ersson från Kopparbergs län; af Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län: »Uti det beslut Höglofliga Utskottet genom votering fattat, hvarigenom Deras Kongl. Högheter Hertigen och Hertiginnan af Östergöthland för sin hofhållning, enligt Kongl, Maj:ts 16 Slals-UIskoltels Ullålande N:o 40. Nådiga Proposition, komma att årligen erhålla 106,000 R:dr Rmt, har jag icke med min röst kunnat biträda. Mina skäl för en skiljaktig mening torde kanske synas för enkla och ingenting bevisande, men mig synes som Svenska nationen vid denna tidpunkt hade största skäl att någorlunda hushålla med Statens medel, då de på sa många håll tagas i anspråk, såsom för löneförhöjningar, m. m., m. m., och särdeles för jernvägsanläggningar, som troligen sätta Staten och Nationen uti en skuldsättning för evärdeliga tider. Det förefaller mig alldeles för liberalt, att vi inom vårt fattiga land skola till en Arffurstes hofhållning utgifva mer än Förenta Staterna bestå sin President, som lärer endast utgöra 25,000 dollars.
Denna spekulationsanda har spridt sig vida omkring och några lyckade företag i denna väg hafva ledt till flerfaldiga köp af ganska betydliga possessioner, utan att man ännu erfarit huru köparne slagit sig dermed ut. Fortsättas dylika totala och ändamåls vidriga afbrukningar, skola snart de solidaste skogsegendomar i provinsen blifva förödde, och det torde vasa lättare att förutse följden af en slik hushållsmethod, än bota de deraf uppkommande 12 skador. Medan sålunda en ganska betydlig del af ortens invånare hastigt omintetgöra ett herrlig! arf från förfadernes omtanka och sparsamhet, är dock en annan del, isynnerhet af bruksägarne, betänkt på allvarliga medel till såväl skogens besparande som införande af en rationel skogshushållning. För detta sistnämnde ändamål äro bildade skogsförvaltare anställde vid flere af de större bruksegendoinarne, och då dessa med noggrannhet följa de på vetenskapliga grunder uppgjorde brukningsplanerne och jemväl vidtaga åtgärder för att befordra återväxten, kan man vara förvissad att de sålunda behandlade skogarne, äfven i en aflägsen framtid, skola gifva rika skördar. Man har redan länge anmärkt, att den i Wermland allmänt begagnade resmilskolningen mindre noggrannt verkställdes och derföre lemnade mindre förmånliga resultater. Af denna orsak införskref Hushållnings-sällskapet kolare från Wånga bergslag, hvilka här meddelat undervisning i det på sistnämnde ort brukliga kolningssätt, men med den långsamhet, som någon ny arbetsmethod af allmogen upptages, har ännu föga framgång erfarits af denna undervisning. Af den här nedan införde uppgift öfver de till och från Wermlands hamnar inoch utskeppade varor, inhemtas att'i medeltal under de ifrågavarande fem åren hafva blifvit från Wermland exporterade 14,655 tolfter bjelkar, blockar och sparrar, samt 160,950 tolfter plankor, bräder och bakar. Bergsrörelse. För att visa huru jerntillverkningen från äldre till närvarande tid utvecklat sig har Bergmästare-embetet meddelat åtskillige upplysningar, sora här upptagas jemte uppgifterne om förhållanderne med tillverkningen i dess särskilde grenar under de sista fem åren.
Uppå derefter af Herr Grefven och Landt4 Marjkalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt tillåta, att Herrarne Hjertås och Munck af Rosenskjölds nu afgifne yttranden fingo åtfölja Friherre Cederströms raoi tion till BancoUtskotlet. Föredrogs å nyo och remitterades till Banco Vtjkottet t Herr Hjertås, Gustaf, den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, angående förändring i nu gällande ej mindre belåningssått ån belåningsvårde å Guld och Silfver i Banken, jemte Friherre Cederströms, Jacob, rörande samma ämne sistnämnde dag afgifne yttrande. Herr Grefven och Landt Marjkalken hemställde, att Friherre Wrangels, Henning, den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, att alla nu i omlopp varande Bancosedlar Ben 13 September e, m. fiflg måtte inom en viss bestämd tid af Banken inlösas samt nya sedlar i de gamlas ställe af Banken utgifvas, måtte till BancoUtsfcottet remitteras • hvilket bifölls. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Inom BancoUtskottét har motion blifvit gjord, ajt BancoFullmägtige skulle försöka att föranstalta om bättre papperssorter, och prof derpå hafva äfven blifvit Utskottet meddelade, Jag hemställer,- huruvida man kunde anmoda BancoUtskottet inkomma med förslag, att Fulfmäg tige kunde authoriseras, i händelse tillgång till bättre papper kan åstadkommas, att, äfven innan nästa Riksdag, tillvägabringa ett utgifvande af sedlar uti förändrade format. Friherre Cederftrorn, Jacob: I. anledning af Grefve von Schwerins föreslagne anmodan till BancoUtskottét, anhåller jag, att män enskilta tanka härom måtte till Utskottet få åtfölja, att nemligen inga nya sedlar kunna af Pullmägtige emellan Riksdagarne utgifvas, enär de ej af Riksens Ständer blifvit fastställde.