Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskis den 3o sistl. Januari på bordet lagda förslag till R. Sl:s und. skrifvelse N:o 206, i fråga om rotering af utsockne-frälsehemman i Halland. Hr von Schantz, Malcolm Gustaf, hade inlemnat ett så lydande anförande: Al sjukdom hindrad att på Riddarhuset vara tillstädes, då Fl. Bevilln.Utskrs betänk. N:o 35, ang:de stämplade pappersafgiften, der till öfverläggning förevar och till Utsk. återremitterades, anhåller jag ödmjukast att nu få afgifva nedanstående anmärkmr vid samma betänk., dem jag bort och äfven ämnat vid förenämnda tillfälle framställa. Sedan uti 1812 års chartse-sig.förordn. blifvit stadgadt, all transporter och byten skulle skrifvas på stämpladt papper såsom vanliga fullmakter, meddelade K. M., uli nåd. bref den 19 Januari 1813, den förklaring häraf, att nämnda stadgande, i hvad militären rörde, endast hade afseende på ocli skulle tillämpas vid transporter från ett regemente till samma grad inom ett annat regemente, meri att transporter, bylen och löneresolutioner. inom samma regemente och samma grad, såsom ofta endast åsyftande 4 Den 3 Februari f. m. en nödig reglering för reg:tets tjenstbarhet, skulle skrifvas på ostärapladt papper, så att en officer aldrig skulle lösa fullmakt mer än en gång i samma grad vid samma reg:te, hvaremot en officer, vid en grads erhållande, genast borde lösa fullmakt, icke efter den lägre lön han kunde erhålla, utan efter högsta lönen inom graden, om också"ingen lön åtföljde fullmakten. 1 alla sedermera utkomna chartae-sig.- förordningar har, i afseende på transporter oell byten, samma stadgande influtit som i 1812 års, endast med den skilnad, att procenten blifvit nedsatt; och 1813 års K. bref liar således varit en förklaring öfver alla omförmälda förordningar.
Register ofver Tredje Samlingen af samtlige Rik^j StSndens Brotocoll, innehållande Con« stitutions-Utskottets Betänkanden. A. Anledningar till anmärkning mot StatsR&> det och StatsSecreterarne ; Utlåtande öf* ver dem. s. 122 — 148. Anticipationer på följande årsanslag ; an* märkningar derom. s. 117— 119. Argus, och Argus den andre, indragna s!39— »58. Aska, tillåten till utskeppning, s. 132 14$* B. Ben, djurs , förhjudna till utskeppning. 8. 132 _ 145. Berättelser, Revisorernas; Riksens Ständers Beslut om tryckning af dem , icke Kgl, Majit föredragna, s, 136 138. Bifall, vägradt, till Ständernas beslut af år 1818, att genom sina Revisorer granska vissa Fonder. 9. 124— 138. Brandförsäkringsverket, Allmänna. Se Lå« ner ätt. Böter, ersättning för^dem, anvisade å extra Utgiftsmedlen. 9. 131 — j44« Courieren, indragning af den och förbud för dess Redacteur, att vidare utgifva någon Tidning, s. 129 158. Creditivets, mindre, disposition för militaire utgifter 5 svar på StatsUtskottels anmärkning dervid. s. 101, 107. 132 — 145* D. Deputerade till uppsigt öfver Grundla . garnes felfria tryckning , föreslagna, s. 14, 15. Diarier, JustiticeOmbudsmannens ; utlåtande öfver dem. s. 82, 83. Disco' ternes , filial, skuldförbindelser, rörande sättet för slutliga Behandlingen af frågan om deras inlösen, s. 310.^.512. Särskildta meningar, s. 312. DiscontLån, om sättet till slutliga Behandlingen af frågan om ; Utlåtande deröfver. s. 344, 345, 345.
Det obetydliga, som behöfves lill. förvaltningskostnaden, fördelas nemi. på delägarne till årligt utgörande; oell den qvot, som belöper sig på hvar och en, är följaktligen, då brandskada icke inträffar, högst ringa, och äfven, dä brandskada inträffar, utgör crsättningsandelen, till följd af inrättningens större utsträckning, vanligen ett obetydligt belopp. Efter den beräkning, som j<1g under de sednare åren varit i tillfälle att göra, torde under vanliga förhållanden bidraget för ett helt fögderi i medeltal icke kunna uppgå lill mer än 1,600 r:dr, och i händelse brandskada icke inträffar, till omkring 200 r:dr. I förra fallet skulle vedergällningen alltså blifva 16 r:dr och i sednare 2 r:dr, till lika delning emellan häradsskrifvaren och kronofogden: och dermed skulle dä vara ersättning för arbete, för skrifmaterialier, för postporto och resekostnader, för alt icke omtala dc uppoffringar och förluster, som vanligen icke kunna alldeles undvikas vid uppbörden, genom missräkningar, falska sedlar o. s. v. Om under sådane förhållanden kronobetjeningen skulle vilja frivilligt åtaga sig ett så beskaifadt bestyr, som det nu ifrågavar., må sä vara; men jag skulle likväl, på nu anförda skäl, tro, all det icke vore väl betänkt, att ovillkorligen ålägga dem ett sådant bestyr och ansvar, och jag får derföre, i likhet med den förra talaren, förklara, att jag icke anser mig kunna rösta för förslagets antagande. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff: Efter de talare, som nyss yttrat sig, och hvilka uti administrativa ärenden äga så mycket större insigter än jag, skulle det kunna synas förmätet, att våga framställa en motsatt åsigt; men jag kan likväl icke underlåta, alt yttra några ord lill försvar för Utsk:s betänk.
År distilleringsverk beläget å landet, skall tillsyningsmannen dessutom af verkets innehafvare, utan ersättning, erhålla kost och ett eget, möbleradt, eldadt och städadt boningsrum å det ställe, der distilleringen utöfvas. 14 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 118. Art. Om ansvar för öfverträdelser af författningens föreskrifter. § 38. Den, som tillverkar bränvin, utan att anmälan dertill skett, eller under tid, då brånvinstillverkning ej år tillåten, gålde tillverkningsafgift och bote, för lönbränning, första gången ett med afgiften lika belopp och andra gången dubbelt. Den, som andra gången med sådan förbrytelse betrådes, håfve derjemte förverkat rättighet att bränvin tillverka. Skulle han ytterligare blifva dermed beträdd, erlågge afgift såsom för loflig tillverkning och böta fyra gånger afgiftens belopp. Missbrukas till oloflig b rå n v i n s ti 11 verk n i n g sådan distilleringsråttighet, som enligt § 12 utöfvas får, ansvare såsom för lönbrånning, och vare rättigheten förlustig. Har lönbrånning skett med enkel, omedelbarligen med eld drifven redskap, varde afgiften beräknad efter redskapens afverkningsförmåga, som skall antagas under dygn uppgå till fyra gånger pannans rymd. Kan redskapens storlek icke utrönas, bestämmes afgiften efter 100 kannors tillverkning under dygn. Ar tillverkningen utöfvad med mera sammansatt eller medelst ånga drifven redskap, beräknas afgiften för det belopp, som, efter hvad utredas kan, tillverkadt blifvit, dock för minst 300 kannor på dygnet. I begge dessa fall skall afgiften utgå för minst en termin; men har tillverkningen blifvit utöfvad in på andra terminen, utgöres afgift för två terminer; in på tredje terminen, för tre terminer; o. s. v. § 39. Tillverkar någon bränvin å annat ställe, ån han uppgifvit; böte från och med 100 till och med 1,000 R:dr. § 40.
Läsom till ex. den sköna skildringen i Ordspråksboken 8, 22–31. Det är Visheten, som införes talande: „Herren har haft mig i sina vägars begynnelse; innan Han något gjorde, var jag. Jag är insatt af evighet, från begynnelsen före jorden. Då djupen ännu icke voro, då var jag redan beredd; då brunnarne ännu icke qvällde. Innan bergen voro insänkta, före höjderna var jag beredd. Han hade ännu icke gjort jorden och hvad derpå är, eller markens berg. Då han beredde himmelen, var jag der; då han fattade djupen med sitt mål; då han fäste skyarne derofvan; då han befästade djupens brunnar; då han för hafvet satte målet och för vattnen, att de icke skulle öfverträda hans befallning, då han lade jordens grund – då var jag verkmästaren hos honom och hade min lust dagligen och spelade för honom alltid. Och spelade på hans fält, och min lust är hos menniskobarnen“. Men längst drifven och djerfvast genomförd är denna poetiska personifikation i Vishetens Bok, kap. 7, 7 till kap. 11, der, under inflytelsen af den platonska läran om verldssjälen (νους) och med ordspråksboken som förebild, Visheten skildras som ett ur Gud härflutet ljusväsen, hvilket är Guds afbild och organ vid verldsskapelsen, samt bland andra predikater äfven erhåller det af enfödd (μονογενες, 7, 22), samma ord, hvarmed de grekiska filosoferna Parmenides och Plato (se slutorden i hans Timæus) uppkallade det ur det absoluta och ena framgångna verldsalltet, och hvarmed Johannes betecknar Kristus (Joh. 1, 14, 18; 3, 16, 17, 18; 1 Joh. 4, 9; 2 Joh. 3). Att Visheten och „Jahvehs Ord“ endast voro olika beteckningar för samma föreställning, försvann emellertid ingalunda ur medvetandet.
Dessutom hindra icke dessa större lånebiträden, dem som söka mindre, att åtkomma lånefonden i den ordning de sig dertill anmäla. I Bänto Utskottets Betänkanden. Vidare har jag genom högsta lånesummans bestämmande till 6000 R:dr, sökt bereda den till ifrågasatte försträckningar anslagne fondens fulla begagnande, hvarmedelst jag trot*det ändamål befordras, sorn Rikets Siänder med dessa nya fastighetslån hufvudsakligen syes hafva åsyftat, att nemligen inom viss ti.l fa Bmquens reel a fond till påräknadt belopp så förstärkt,. att en önskad realisation derigenom måtte kunna fortskynda^.. Med förbindelse att capital och ränte afbetalning ovilkorligen i silfver matte erläggas, torde, i anseende till farhågan af silfrets uppstegrade värde relativt till de låntagne Bäncosedlatne* dessa lån icke blifva så begärliga, att icke den för dem anvtsta betydliga fond, sannolikt skall kunna lemna utväg åt alla lånsökande att blifva hulpnei om an dessa lån finge Utsträckas till 6000 R:dr, heldst en mängd fastigheter icke kunna erbjudas Banquen till säkerhet, såsom förut häftade med Bancolån e!ler andra inteckningar, hvilkas innehafvare ej vilja poslponéra deras företrädesrätt. Härmed förenade sig Herr Biskopen Ho. ctor Almquist. I fråga om lånens likviderande, medelst in* betalning af 2 procent i stlfver årligen. Herr Biskopen Doctor -Almquist feserve* rade sig med instämmande uti BondeSråndets i anmärkningarne yttrade önskan, att de nya lånen måtte få inbetalas med Bancosedlar ef - BancaUtskottets Betänkande rtj, 431 ter faststald cours och icke nödvändigt 1 silf. ver, emedan anskaffandet deraf skulle för Ali. mogen blifva förenadt med mångfaldiga svårigheter, då BancoStyrelsen deremot, när inköp af silfver i alla fall skulle ske, då äfven lätteligen kunde göra upphandling deraf för inbetalningarne å fasfighetslånen. Ut supra. Tn fidem Protocolli, _ G.
Riksgäldskontoret i sådant afseende, såsom äfven Rikets “Ständer ifrågasatt, önskade erhålla någon medverkan af Regeringen, skulle sådant otvifvelaktigt med största beredvillighet lemnäs, och anvisning gifvas på “någon person, hvars ställning och egenskaper gjorde honom fullt lämplig att “vid en dylik underhandling biträda." Riksarkivarien Nordström, som vid föredragningen den 2 Juni af den skrifvelse, deri Herr Statsrådet Gripenstedt begärde del af protokollet vid den öfverläggning, deri han såsom Konungens ombud deltog, förbehållit sig att, derest någon anmärkning vid eller tillägg till berörda protokoll skulle af Herr Statsrådet göras, få afgifva det yttrande eller de påminnelser, som deraf kunde påkallas, aflemnade, under åberopande af detta förbehåll, till protokollet den 7 Juli ett längre anförande, hvarutur Utskottet anser sig böra här återgifva följande: “Enligt 67 § Regeringsformen, jemförd med 70 § 2 mom. Riksdags-ordningen “samt 7 § i Ansvarighetslagen för Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, eger Konungens ombud i Riksgälds-kontoret “icke oftare bevista Fullmägtiges sammankomster än då Fullmägtige åstunda att med honom öfverlägga"; och följer deraf, “att öfverläggningsämnena i sådant fall af Fullmägtige skola uppgifvas och be“stämmas.
M:t nådigst fastställda stadsplan föranleder, samt blifvit uppskattade och värderade, äfven med afseende å den grundmur och sten, som i dem förefiunas, åt staden Christianstad under eganderätt, emot en för hvarje tomt eller plats, i förhållande till dess sålunda åsätta uppskattningsvärde, bestämd lösen öfverlemnas; hvarjemte E. K. M:t, enär för det i Christianstad förlagda Wendes Artilleri-regementes vapenöfningar funnits nödigt att på den staden och byarne deromkring tillhörande vestra fäladsmarken erhålla ett exercisfält och en skottlinea af tillräcklig storlek, likaledes i nåder föreslagit Rikets Ständer att medgifva, att, för så vidt, efter pröfning af införväntadt underdånigt förslag till arealens bestämmande, den mark, som i er sättning för garnisonens gamla skottlinea och exercisfält dels redan är och dels ytterligare kan varda kronan af vestra fäladsmarken tilldömd, skulle befinnas för ändamålet otillräcklig, det bristande utrymmet må kronan tillvinnas på det sätt, att till fäladsmarkens egare under eganderätt öfverlåtes så stor del af kronans ofvanberörda söder och norr om fästningen belägna mark, som efter behörig uppmätning och gradering kan finnas den till utbyte deremot utsedda jordrymd af fäladsmarken i värde motsvara. Som Rikets Ständer funnit den af E. K. M:t i nåder föreslagna disposition af den, till följd af ifrågavarande fästnings raserande, för Kongl. Maj:t och kronan obehöfliga mark leda till ömsesidig fördel så för kronan, som förstaden Christianstad, och då de derför inflytande medel lämpligen kunna, på sätt i Kongl, brefvet den 19 Februari 1850 jemväl omförmäles, användas till betäckande af de för raseringens verkställande erforderliga kostnader, hafva Rikets Ständer, unBih. till R. St. Skrifvelse, N:o 161. der förutsättning af medlens behöriga redovisning, lemnat bifall till E. K. M:ts högstberörda nådiga proposition. Hvilket Rikets Ständer få, till svar derå, härigenom hos E. K. M:t i underdånighet anmäla.
S. D. Till Stats-Utskotlet remitterades en af Herr Pehr Staaff, med anledning af 56 § Riksdags-ordningen, väckt motion derom, att Rikets Ständer malle medgifva, alt aflidne förre Krono-länsmannen Erih Åréns Enka, Fredrika Sofia Lindström må, för sin återstående lifstid, uppföras å Allmänna Indragningsstaten, till åtnjutande af den hennes man i lifstiden tillagda pension af Trehundra R:dr R:mt; uti hvilken motion Herr Lallerstedt, med flere, instämt. S. 1). Till Stats-Utskottet remitterades en, med anledning of Borgare-Ståndets beslut, angående anslag till de så kallade Vestra och Södra Stam-jernbanorna, af Herr Hierta väckt motion, i fråga om inhemlandc af underrättelser från andra länder om de methoder, hvilka, i afseende på dels byggnadssätt för jernvägar, dels driftmateriel, må kunna leda till störsla möjliga besparing, som är förenlig med vinnandet af jernvägars hufvudsyftemål, m. m. Frän Hedera. Bonde-Ständet. S. D. Vid skedd föredragning godkändes Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkande N:o 74, i anledning af väckt motion om rättighet för den Indelta Arméens befäl och manskap att emellan mötestiderna vistas hvar som helst inom riket. S. D. En af P. F. Mengel från Upsala län nu ingifven motion, angående pension å Allmänna Indragnings-staten åt f. d. Länsmannen på Åland Erik Åréns efterlemnade Enka Fredrika Sofia Lindström, ■ bl ef, efter skedd föredragning, jemte dervid fogade handlingar lill Slats-Utskoltet remitterad. Den 2 Maj. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. Till Stats-UIskottet remitterades en, med anledning af 56 § Riksdags-ordningen. af Herr Julius Brun väckt motion om stals-anslag lil! anläggande al elektrisk telegraf emellan städcrne Sundsvall och Östersund. 372 Prot.-Utdrag den 9 och 12 Maj 1860.
Oeh då dessutom ifrågavarande Elementar-Skola är en enskild stiftning, grundad på de bidrag som dertill varit att påräkna, ian Stats-Utsköttet följaktligen icke gifva anledning dertill, att någre Statens medel till detta Läroverks underhållande anslås: hvilket dock Vördsamligen hemställes till Riksens HöglofL Ständers bepröfvande, hvarvid en Ledamots sörskildte tänka bifogas genom Utdrag af Protocollet. Stockholm den 12 Maj 181 8- Utdrag af Protocollet, hållit hoS Rikets Högloft, Ständers Stats - Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 1 % Maji 1818, S« D. Då Stats-Utskotfef biföll det författade Utlåtandet öfver Herr Borgmästaren Norströms Motion, om förbättrade Löner för Lärarne vid den i Askersunds Stad inrättade Skola, samt 1344 Stats-Vtskottets Betänidndetll om anslag af Allmänna medel till inköp af husl för denna Inrättning, anförde Herr Korgmästaren Norström skrifteligeti: ”Jag anser för tillfället särdeles lyckéligt, att nyligen angående jPubliqve Läroverken flere Herrar Ledamöter med Varma känslor och grundelig erfarenhet Upptalat nödvändigheten, nyttan och förinöneil att hafva goda Läroanstalter samt den allmänna undervisningens biträde framför den Private, sjelf inskränkt för att kunna så lifligt och öfvertalande uttrycka mig i förevarande lika ämne, anhåller jag att allt sådant i minnet återföras, då nu frågan är om ett obetydligt blott för en gång och icke ärligt bidrag till förbättrande Och utvidgande af ett godkändt, af åtskillige Askersunds Stads Innevånare och deras annorstädes bosatte anförvandter stiftadt Läro-Institut, som Kongl.
Att Saltpetter sjuderi-Verkmästare och lärlingar må indragas och afskaffas, i den mån ■Saltpetter - tillverkningen ibland Allmänheten vunnit den tillväxt och förkofran, att densampia, utan ett sådant biträde, kan af Hemmana - Siats-TJtskottets Betiinkanden. 879 innehafvarne sjelfva bpdrifvas, det tillstyrker Stats-Utskottet, äfvensom' att i sädant fall Under-Styresmännen jemväl torde kunna indragas; Men hvad Styresmännen angår, så lära de icke kunna helt och hållet umbäras, dels för den alltid fortfarande nödiga tillsynen öfver Salpetter - tillverkningen, och dels såsom Kongl. Majus och Kronans Ombud vid lefvereringarrte, och de där, vid yppande skiljaktigheter einellan de lefvererande och emot tagar ne, skola bevaka så väl Kronans, Mm den enskildes örn. sesidiga rättigheter; Men att Styresmännens an. tal, i den man denna närings-gren vinner tillväxt, torde kunna inskränkas till ett färre, än det nu varande, synes Stats-Utskottet icke omöjligt. Hvad slutligen angar de 16 sk., som af Krono - betalningen för hvarje U;pd Saltpetter nu innehållas; Så får Stats-Utskottet tillkännagifva, att, enligt 5 puncten i Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse af den 17 Aug. 1312, äro desse 16 sk. anslagne, att ersätta Kongl. Majit och Kronan de förskott, som användas å undervisningsoch till verk nings-ans taller, samt åtgå, ej mindre för tillsynen, controllen och uppbörden af Saltpettertillverkningen, än till praämiers meddelande vid inrättnirigarnes början; — Men, sorn Riksens Ständer uti 6 puncten af samma Skrifvelse förklarat, att de Orter, Socknar eller enskilde Jordägare, sorn, utan att besvära Kongl. Majit och Kronan med underdånig anhållan om förskott af kokpanna eller andra omkostnader, skola njuta oafkortad betalning, å 1 R:dr 24 sk.
Nio 190, röride allmänna stadgande)! och anslag lill folkundervisningens befrämjande; Nio 536, angide verkställd omröstning i fråga om disposition af behållningar utaf extra utgiftsinedlen; N:o 53y, med förslag till reglementariska föreskrifter motsvarande g afdela, af det, vid sista riksdag, för Riksg.» cont. utfärdade reglemente; Förstärkta BancoUtskoltet; Nio 18G, med anmälan om utgången af de omröstningar, hvilka inom förstärkta BancoUtsk. blifvit anställda öfver den uti Bancooch LagUlsktns mern. N:o 9 upptagna fiåga. 11. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 5 e. 111. In fidem prolocolli, F. O. Sil/versio/pc. Den 27 Maj. Thorsdagen elen 27 Maj 1841. Plenum kl. 12 på dagen. Justerades 2:ne prot.utdr. för den 26 dennes. Upplästes till justering och godkändes Exped.Ulsk:s nedannämnda förslag till underd. skrifvelse!-, nemi.: Nto 347, ang:de tillämpningen af R. St:s underd. skrifvelser den 22 Augusti sisll. år och den 20 Januari innevar. år, i fråga om afskrifning och godtgörande af skulder i och för undsättningsspanmål; N;o 348, i anledn. af K. M:s nåd. remiss af f. d. Kronofogden Hellbergs ansökan om eftergift af Kronans andel i honom ådömda anmärkningsmedel; N:o 35o, ang:de grunderna för beräkning och fördelning af stämmoböter. Likaledes upplästes till justering och godkändes Exped.- Utskts under N:o 28 afgifna förslag till § i riksdagsbeslutet, i fråga örn afskrifning och godtgörande af skulder i och för undsättningsspanmål. Upplästes och lades på bordet Exped.Utsk:s mern. N:o 48 till R.
På sådana grunder har det ansetts lämpligt, att Porto-afgiften, med uteslutande af runstyeksberäkningen, erlades endast i skillingtalj 8 Bevillnings-UtskoUets Betänkande N:o /[p. och Utskottet liar, med afseende å alla härvid förekommande omständigheter, och så noggrann efterföljd af grunderna för ÖfverPost-Directionens Taxor, sorn med Utskottets afsigter varit förenlig, sökt. bestämma den Porto-afgift, sorn här nedan föreslås; hvarvid Utskottet förmodar, att, då uteslutandet af runstycken stundom ökar och stundom minskar kostnaden för de corresponderande, den i öfrigt, af förut angifven orsak, skedda tillökning i Porto, dels, å ena sidan, lärer anses så obetydlig, att den icke kan kallas synnerligen kännbar, och dels, å den andra, finnas billig och oundviklig, då blcaid Stats-Verkets inkomster till visst belopp beräknas behållningen frän PostVerket, hvilket bör bära de i och för dess bestånd nödiga utgifter. — Utskottet föreslår alltså vördsam t, att för bref på en väg-längd af till och med 3 mil betalas ask. period, ifrån 3| till och med 5 mil 3 d:o ifrån 5 J till och med iomil 4 ck;o ifrån io?- till och med 20 mil 5 eko ifrån sol till och med 4° 6 d:o ifrån 4°| till och med 60 mil 7 eko ifrån 60J till och med 80 mil 8 d:o ifrån 8oi till och med 100 mil q d:o ifrån ioo| till och med i.?.5 mil 10 eko ifrån i25£ till och med i5o mil 11 eko 4. samt derutöfver , ■ . , , 12 d;o Bevillnings-Utskottets Betänkande AT.-o 4rJ
När blef kaniken Sekretarius? Nu! I vidhåller! För bort fangen! BRASK. MARSKEN (lar fram ett pergament). BRASK (höjer rösten). MARSKEN. BRASK. MARSKEN. (Paus.) I har ett hundra och femtio man i ert följe! Ja, det har jag, Marsk! Jag har sex hundra! Då har I rätt för denna gången! Hitåt, mitt folk! BRASK (stiger upp). BRASK. (Tjenare in med bärstolen.) Till Biskopsgården! (De gå.) Scen XVII. MARSKEN. OLOF. Sekretarius! I reser denna natt till Stockholm! Konungen ger er tillstånd att predika i stadskyrkan efter öfvertygelse! Jag vill gifva er ett råd med på den väg I nu beträder och som kan föra er långt! Dömen aldrig konungens handlingar, huru än han må låta och göra. Det kommer en dag, då det skall röjas hur högt han menat med alla och med er! Vår Fru beskydde er från våld och våda! Farväl! Min häst! Till Biskopsgården! Scen XVIII. OLOF, sedan LARS. OLOF. O, jag är fri! Så hören det, murar, Som gömmen själar i era burar! Jag är fri, jag är fri! Nu kommer min tid, Nu lefver jag åter, ty här stundar strid! Nå, Sekretarius, du vet din lycka! Kom, käre broder, och låt mig trycka Dig i min famn! Du följer mig, säg! Att vandra ensam mig alltid var svårt! När du far fram på din blodiga väg, Då skall jag hela der du slog för hårdt! Kan man slå för hårdt då det ,gäller allas, Ej eget väl! Det fins många vägar! (Går hastigt.) MARSKEN. LARS. OLOF. LARS. OLOF. LARS. LARS. OLOF. LARS. OLOF. Men hvilken skall då den rätta kallas? Den man går med Gud! Du vet jag plägar Ej välja andra! När såg du mig taga Ett steg, jag ej visste min Herre behaga? Och ändå, Olof, ej samma stråt Vi nå'nsin följt, fast vi följas åt!