Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. # Stockholm den 22 Februari 1854. Expedilions-Vlskotlels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 13, 1i. 17 N:o 13. tfppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 22 Febr. 1851. Presfe-Ståndet den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Riksdagens förlängande en månad. S. A. K. Då mångfaldiga ärenden, hvaribland flera af hufvudsaklig vigt, ännu återstå att af Rikets Ständer handläggas under nu pågående Riksdag, få, i öfverensstämmelse med föreskriften i 109 §. Regerings-formen och 80 §. Riksdags-ordningen, Rikets Ständer, med anmälan om detta förhållande, hos E. K. M:t äska, att Riksdagen måtte fortfara ytterligare en månad, räknadt från och med den 1 nästkommande Mars. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 22 Februari 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 25 Febr. 1854. Preste-Ståndet den 25 — —> Borgare-Ståndet den 25 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, angående beviljande af eli särskildt kreditiv. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 36.) S. A. K. I Nådig Proposition af den 13 Febr. innevarande år har E. K. M:t behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, det E. K. M:t, för att utan dröjsmål kunna vidtaga nödiga Bih. till R. St. Förslag till underd.
Sjöfarten, som för skärgårdsboen utgör ett kärt och, i förhållande till hans inskränkta behof, indrägtigt yrke, har bibehållit sitt förra lif och äfven i någon mohn tillväxt. Fartyg från omkring 70 till 10 ä 5 lästers drägt, till ett känt antal af 241, hafva dertill varit begagnade. Då de för afhållande af farsoten Cholera påbudne, nådiga författningar först utkommo, syntes någon stagnation i denna rörelse vara att befara, emedan de stränga visitationerna och nödvändigheten att noggrant uttaga och uppvisa pass, i början injagade rädsla hos allmogen; men det nyttiga ändamålet med dessa försigtighetsmått dröjde ej länge att blifva begripligt; och den vunna öfvertygelsen härom i förening med den genom sednaste förpassnings-stadga medgifne lättnad för skärgårdsfarten, hafva ej förfelat att bibehålla den i en ostörd verksamhet, än mera lifvad genom den förmonliga re af - — *7 re afsättning de vanliga frakterna af ved, kol, fisk och hö vunnit medelst försvårande af medtäflan från Finland. Föryttringen af skogseffekter och mjölk i hufvudstaden är derefter, nied afseende å antalet af de personer, sorn deraf hämta deras hufvudsakliga bergning, att nämna bland Länets vigtigare näringsgrenar. Icke allenast jordägarne sjelfve, inom ett afstånd af 2 till 3 mil från Stockholm, draga en betydlig inkomst af sina ladugårdar; genom dessas brukliga utarrenderande uppkommer äfven tillfälle till försörjning för en mängd familjer, hvilka, oaktadt den dryga afgiften af 3o till 75 R:dr Banko årligen för hvarje kokreatur, hafva nog öfrigt för deras uppehälle. Hvad angår afsättningen äf skogs-produkter, hafva, efter hvad jag redan haft nåden anföra, de lockande höga prisen i hufvudstaden bragt densamma till en höjd, som på flere ställen är mindre förenlig med skogarnes framtida bestånd. Salpeter-tillverkningen förhåller sig i det närmaste lika som tillförene. Den utgör sammanlagdt för de i ifrågavarande fem åren 3,68a LU.\ eller 706 LU. 8 ii. årligen.
S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Bagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: M 7, i anledning af väckta motioner om förändrade föreskrifter i fråga om vattenverks anläggande, m. m. Godkändes, utom hvad angår Utskottets sista hemställan, sid. 10, i anledning af Herrar Nordenfelts och Heijkenskjölds med flere motionärer, i hvilken del Betänkandet återremitterades. jy! 8, i anledning af vackt motion angående upphäfvande af stadgandena om byggande och underhållande af badstufvor eller mälthus och rior å kronohemman och boställen. Bifölls, och JVI 9, i anledning af väckt motion angående upphäfvande af 12 Kap. 3 § Kyrkola gen, om klämtning. Återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betan kanden: M 116, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen om kommunalstyrelse på landet den 21 Mars 1862. Återremitterades, tillstyrkandet, sidan 7, i den syftning, att Utskottet må, med bibehållande af den föreslagna beräkningsgrunden för fyrktalssältningen, uppgöra förslag till en sådan ordalydelse af 58 § i Kongl, Förordningen om kommunalstyrelse 364 Prot.-Uldrag den 16 Maj 1863. å landet, att densamma icke måste förändras hvarje gång en förändring i Bevillnings-förordningen beslutas angående bevillningens beräkning; och JVe 117, i anledning af väckt motion om ändring i 22 § af Gästgifveri-ordningen den 12 December 1734. Godkändes.
Dillner anhållit om befrielse från vidare betalningsskyldighet för ett af honom hos Banko-diskontverket upptaget lån från Slatslånefonden samt, till stöd derför, åberopat, bland annat, ett af åtskillige personer, på hans begäran, algifvel skriftligt yttrande angående dels det satt, hvarpå han vårdat sina angelägenheter under den tid, han egt och bebott egendomen Spjutbäcken, hvilken blifvit till Bunkens säkerhet för berörda lån pantförskrifven, dels ock de orsaker, som kunde anses hafva vållat hans obestånd och år '1860 deraf föranledda konkurs; innefattande nämnda yttrande hufvudsakligen, att den af Dillner för ifrågavarande egendom utgifna köpeskilling väl icke kunnat anses öfverstiga egendomens verkliga värde, men att, då dithörande åbyggnader i manoch uthus, verkstäder m m vid tillträdet befunnits i allmänhet mycket bristfälliga och förfallna, så att dyra nybyggnader måst verkställas, samt åkerjorden fordrat ett förändradt och mera kostsamt brukningssätt, de till allt detta oundgängliga förlag och dryga omkostnader föranledt skuldsättning, hvilken med den drift och redbara verksamhet, hvarför Dillner gjort sig känd vid sin egendoms förvaltande, utan tvifvel, kunnat utplånas, derest icke en af oblida naturförhållanden esomoftast vållad vattenbrist hämmat en regelbunden bruksdrift samt missgynnande konjunkturer alstrat hinder för brukseffeklernas afsättning, jemte nedtryckta pris dera, deraf åter uppstått minskning i de årliga inkomster, hvarmed förlagskostnader samt kapitaloch ränteliqvider skolat betäckas, jemte de utgifter, som för familj och hushåll under ett sparsamt lefnadssätt påkallats, af hvilka forhållanden lätteligen kunde förklaras Dillners fortsatta skuldsätt ning och slutliga obestånd. Angående Diskontverkets ifrågavarande fordran är af Banko-diskont-direktionen, i afgifvet utlåtande, meddeladt, att densamma grundar sig på ett af sökanden från 4 Bankc-Utsltottcts lil låtande M 39.
Under den 31 Mars 1813, har Kongl. Majit fasställt etti Reglemente för Veterinaire-Inrättningen i Skara, samt införväntar Sundhets-Collegii Berättelse otti Medicinal-Fondernes tillstånd vid 1814 års slut, för att vidtaga anstalter till Veterinaire-undervisningens utvidgande. Ett Reglemente och Instruction för en , genom enskild frikostighet, i Södermanland, Daga Härad, gjord inrättning af Boskapsläkare , har af Kongl. Majit blifvit fastställd. Deu Den 7 Marsi Den angelägna Vaccinationens befrämjande har för Kongl. Majit varit ett ömt föremål. Den 8 Juli 1819, afgick ett Circulaire i detta afseende till Biskopar och Consistorier, som förnämligast åsyftade antagande af Vaccinateurer och Vaccinations-föreståhdäre i hvarje Socken , med hvad som vidare med ämnet hade gemenskap. Och b*r Kongl. Majit haft den t i 11 fri d s stä Heise att, genom inkomne rapporter från Dess Befallningshafvande och Consistorierne , inhämta , att Dess Nådiga afsigter nästan öfverallt blifvit verkställde , eller att verkställighet snart är att förvänta. Till förekommande af brist på Vaccinämne hafva 10 stycken Vaccin-Depots i Landsorterna blifvit inrättade, hvarjemte i Stockholm hålles den tillgång på Vaccin-ämne, att alla reqvisitioner från Landsorterna genast af SundhetsCollegium blifvit expedierade. De premier för Vaccinationen, som förut endast lemnades åt Läkare, gifvas nu mera ej åt dessa, utan ensamt åt andre, hvilka med Vaccinationen utmärkt sig , äfvensom en del äf premie-medlen användas till inrättade Medailler, som utdelas åt dem , hvilka med nit. och framgång vaccinerat. Kongl. Majits åtskillige befallningar om exa. minerade Barnmorskors antagande i Socknarna hafva på flere orter blifvit verkställde , men å andra mött hinder, hvilka föranledt Kongl. Majit att tillåta uppskof, dock har Kongl.
Summa 23,657: 3. 7. 24,654: 11. 7. Yid anstäld inventering hafva fondens säkerhets-handlingar befunnits i behörig ordning; och någon anmärkning vid räkenskaperna har hos Revisorerne ej förekommit. 3:o. Tross-passevolans-fonden. Denna fond har, till följd af Rikets Ständers vid 1850—1851 års riksdag fattade beslut, från och med år 1852, i stället för de till densamma förut ingångna afgifter af de rustande vid åtskilliga regementen, hvilka afgifter från samma tid ingått bland Stats-verkets inkomster, åtnjutit ett å 4:de hufvudtiteln uppfördt anslag af 17,680 Rdr till trossens underhåll. Räkenskaperna äro för år 1854 granskade i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning, men hafva för år 1855 derstädes ej ännu undergått granskning. De utvisa följande förhållande : Balans från föregående år: Utlånta medel 109,500: 77,000: — —• Uppbörd: Balans till påföljande år: Balans från föregående år: Utgifter: Balans till påföljande år'. Under revisions-åren har ett sammanlagdt belopp af 81,000 R:dr blifvit anordnadt för anskaffande af nya trossvagnar, och ehuru således under nämnde år behofvet af rörelse-kapital varit större än under vanliga förhållanden, utvisar dock förestående tabell att i kassan varit innestående en kontant behållning, vid början af år 1854 utgörande 71,272 R:dr 38 sk., vid slutet af samma år 72,640 R:dr 6 r:st samt vid 1855 års utgång 62,391 R:dr 26 sk., med anledning hvaraf Revisorerne funnit sig böra ifrågasätta, huruvida ej1, då de betydliga kassa-behållningarne vid årens slut öfverstigit hela års-utgiften, som för öfrigt i större eller mindre mån kunnat bestridas genom de efter hand inflytande medlen, någon del af ifrågavarande kontanta medel bort på lämpligt sätt göras räntebärande. § 2.
Ank. till Exp.-Utskottet d. 18 Febr. kl. 7 e. m. Utlåtande, angående beräkningen af Stats-verkets inkomster. (1. A.) Jemlikt föreskriften uti 30 §. 1 mom. Riksdags-Ordningen, får Stuts-Utskottet, efter lagen kännedom af Kongl. Majtts nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, jemte Kongl. Stats-kontorets i detta ämne aflåtna underdåniga skrifvelse, och sedan utredning jemväl blifvit verkställd af hvad under åren 1844 till och med 1848 till Stats-verket influtit, härmedelst till Rikets Ständers pröfning öfverlemna förslag till Stats-verkets inkomsters beräknande i Riksstaten för år 1852 och följande år, intilldess den vid nästa riksdag skeende statsreglering hlifver gällande: hvarvid Utskottet jemväl i öfvervägande tagit så väl det af Riksdags-fullmäktigen Bengt Gudmundsson från Hallands Län till Utskottet remitterade anförande, rörande statsregleringen, i hvad detsamma angår af, skaffande af Hemman tals-räntan och Mantalspenningarne, som ock åtskilliga andra i sammanhang härmed uti hedervärda Bonde-ståndet afgifna yttranden. Utskottet har genom remiss från Riks-Ständen likaledes fått emottaga flera motioner om grundskatternas förenkling och vissa iudelda räntors indragning till Stats-verket, emot ersättning genom anslag i penningar $ men dä, äfven under förutsättning, att dessa förslag skulle af Rikets Ständer antagas och af Kongl. Maj:t bifallas, dermed icke lärer afses att åstadkomma hvarken förhöjning eller förminskning uti skatternes belopp, utan endast förändring uti räntepersedlarnes mängd eller deras utbyte emot kontanta penningar i stället för leverering in natura, och ifrågasatte skattelorenkling således ej skulle komma att, i någon vä B/h. till J{. St.
Bonde-ståndet har till Statsutskottet remitterat serskilda af^riksdagsfullmäktige Jöns Jönsson j Jöns Månsson, Ola Månsson och Såne Stats-Utskottets Utlåtande , IV.-o 55. 3 Persson från Skåne, Jonas Pettersson och Jonas Petter Danielsson från Calmar län, Arnold Svensson, Gustaf Bernhard Appelqvist, Ola Persson och Erik Månsson från Blekinge län, till bemälte Riksstånd afgifna memorialer, deruti anföres, att, då vid flere riksdagar klagan blifvit, utan åsyftad verkan, förd öfver de dryga afgifter, hvilka vid eganderättseller åbo-ombyten å krono-skatte och krono-rusthåll samt visse inom Blekinge och Södra Möre härad af Calmar län belägne, till båtsmansrotering indelade, hemman måste, utaf afträdaren erläggas till Wadstena krigsmanshusoch amiralitets krigsmanskassorne, ansågo motionärerne sig förpligtade att söka lättnad uti denna, enligt deras omdöme, lika orättvisa som tryckande beskattning, hvadan motionärerne yrkade, att ifrågavarande afgift, hvilken, vid den tid, då densamma påbjöds, icke varit, i anseende till då varande låga värden å jordegendom, som sällan ombytte egare, serdeles betungande, men nu deremot hårdt drabbad e säljare, dels derföre att prisen å fast egendom i allmänhet blifvit uppstegrade, dels ock derföre, att förändrade förhållanden i penningeväsendet föranledde en tätare omsättning af dylik egendom, hvilka omständigheter haft, bland annat, till följd, alt afgiften både till beloppet ökat sig och till kassorne oftare influtit, hvarigenom desamma, enligt motiouärernes förmenande, vunnit den styrka, att merberörde afgift kunde umbäras, måtte, om den icke kunde helt och hållet upphöra, åtminstone nedsättas från en för hundradel till en för tusendet samt icke utgå för andra köp än för dem, hvarå lagfart följde; och hafva, vid motionerries föredragning till remiss, riksdagsfullmägtige Johannes Andersson från Skaraborgs län, Anders Olsson från Jemtland, Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län, Bengt Petter Skantze från Hallands län, vice talemannen Nils Persson från Södermanlands län, Per Östman från Westerbottens län, Olof Nilsson från Östergöthlands län, Per Nilsson j Per Pålsson} Nils Andersson och Nils Jeppsson från Skåne, förklarat sig instämma uti motionärernes i ämnet gjorda framställningar.
St., innan ny bevillning blifvit bestämd, så är möjligheten deraf ganska tänkbar. Det beliöfdes blott, alt en hvar ledamot pä detta rum funne sig uppkallad att tala och flera gånger tala i hvarje sak; ty följden blefve en sådan vidlyftighet, att R. o. Ad. aldrig skulle uthärda att under en sådan behandling af ärenderna följa dem till slut, och äfven Konungen kundo tröttna. — Jag tillstyrker bifall till Utsk:s betänk, i både form och sak. 3GS Den 28 Apri 1 f. m. Gr. Cronhjelm: Af de båda bevisningar, som Frih. v. Schulzenheim och Hr Rosenblad framställt, kan jag ej annat an lemna företrädet åt Frih. v. Schulzenheims, ehuru jag icke heller af densamma funnit mig öfvertygad. Hr Rosenblad har nemi. genomgått åtskilliga §§. i grundlagen och likaledes per analogiaru velat visa, att beskattningsrätten ej så uteslutande tillhör R. St.; roen Hr Rosenblad har tillika nämnt 83 §., ai:g:de grundlagarnas tolkning efter ordalydelsen. Om vi således, i stället för att genomgå bela grundlagen för att uppsöka bevis, hålla oss till ordalydelsen i ,5j §., attSvenska folkets urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af R. St. allena vid allmän riksdag, så kan jag omöjligen, efter denna ordalydelse, finna annat, än att hela beskattningsrätten är öfverlernnad åt R. St. Jag omvänder således Hr Roseribladsi yttrande och förklarar, att jag ej kan medgifva Styrelsen beslutande-rätt i någon del af beskattningen, förrän raan visar mig, att i 5 står: dock bör Konungen höras i frågor om minskning af de ordinarie skatterna. Frih. v. Schulzenheim Viar ej velat ur beräkningen utstryka 1812 års riksdagspraxis, och Hr Rosenblad har gått så långt, att han ansett oss böra i främsta rummet se på denna, om jag rätt fattat hans uppmaning att se på praxis vid den riksdag, som följde näst efter grundlagens stiftande.
Dessa epidemier hafva väl icke det gemensamt med det fysiska slaget, att de döda sina offer, men de hafva en annan egenskap, sora icke är stort bättre, nemi. den, alt de förvilla, att icke säga förrycka äfven det sundaste begrepp. Man inbillar sig, att något ondt finnes i samhället. När man frågar de af denna epidemi smittade, hvari detta onda består, så veta de icke att derpå svara. Detta är likväl något, som behöfver och måste utredas, för att samhället skall komma i ett sundt och helsosamt tillstånd. Inom vårt kära fädernesland hur nu, sedan flera år tillbaka, en sådan farsot tagit öfverhanden, och det vill synas, att den vid denna riksdag hunnit sin culminationspunkt. Inom och utom Representationen klagar man öfver missförhållanden, som inom samhället skola finnas. Man vill förbättra samhällsinrättningen, och man vill sålunda förstöra allt gammalt blott derföre, alt det rå - >74 Den 10 October f. m. kar förskrifva sig från en äldre tid, utan att besinna, om det man vill sälta i stället är bättre eller ofta mångfalldigt sämre. Denna epidemi ville jag kalla reformfeber, och en sådan feber har nu äfven inträngt i Bevilln.Utsk., då det velat i förevar. § införa ett stadgande, hvarigenom Utsk. tror sig hafva förbättrat en sedan sekler tillbaka gällande institution, under det att Utsk. på samma gång försämrat den och begått uppenbara olagligheter. När man går tillbaka och granskar de författningar, som röra mantalsskrifningarna, så finner man, att dessa äro samtidiga med de författningar, sorn innehålla stadgande derom, att alla medborgare i Sverige skola vid en viss ålder i mantal skrifvas. Lagstiftningen ansåg detta vara, såsom förhållandet också verkligen är, en administrativ åtgärd, den der endast hade till föremål att få veta antalet och åldern på de medborgare, som funnos i samhället, på det all man derefter skulle kunna utröna hvilka af dessa medborgare borde skatta den afgift, som hade blifvit påbjuden. Innan bevilln.förordnauppkommo, så utfärdades dessa författningar ensamt af verkställande makten.
5 Haft. 4 2,400 — 1,100 3,500 1,800 — 700 O o xO CM* 375 — 75 — 450 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. för, så ansåge Departements-chefen hinder deruti ej förefinnas emot den nu ifrågavarande förändringen. Slutligen innehåller oftaberörda Statsråds-protokoll ett af Statsrådet Bredberg afgifvet, från Departements-chefens, af Stats-Rådets öfrige ledamöter biträdda mening, skiljaktigt yttrande. Vid pröfning af denna fråga har Utskottet först sökt göra sig reda för Krigs-kollegii uppkomst och utveckling samt dess nuvarande organisation, för att derefter lättare blifva i tillfälle att bedöma beskaffenheten och fördelarne af de förändringar i afseende å verkets sammansättning och ärendenas behandling V-' o O derstädes, som af Landtförsvars-komitéen blifvit föreslagna. Krigs-kollegium inrättades af Konung Gustaf II Adolf såsom ett bland de första fem Riks-kollegierna och erhöll då till ordförande och styresman Riksmarsken samt till ledamöter 2:ne Riksråd och 4 Officerare, bland hvilka voro Fältmarskalken, Rikstygmästaren och General vaktmästaren. Vid upphörandet år 1096 af riksembetena inträdde, i Riksmarskens ställe, ett Riksråd såsom verkets president. Detta Kollegium kunde, med en så beskaffad sammansättning och, i likhet med de öfriga Riks-kollegierna, icke annorlunda betraktas än såsom ett verkligt regeringsdepartement, motsvarande, i afseende å sitt ändamål, ungefärligen det nuvarande Landtförsvars-departementet af Kongl. Maj:ts kansli och Krigs-kollegium tillsammantagna. Alla inom Kollegiet då förekommande ärenden behandlades och afgjordes in pleno, eller gemensamt af ordföranden och verkets samtlige ledamöter.
Ständer i underdånighet till Kongl. Majus visa och Nådiga bepröfvande äfven öfverlemna att låta tilldela desse Pensionair-er hvad dem anses böra fortfarande tillgodokomma och Staten skäligen roa vidkännas samt hvartill dea af Kongl. Maj:t i Nåder äskade Summa, efter hvad Utsko'tet äger säker anledning förutsätta, äfven leinnar tillgång. Hvilket allt vördsammeligen understäiles Riksens Höglofl. Ständers pröfning och åtgärd ; Hvarvid Utskottet ock skolat anmäla, att Dess förra yttrande är bifallet af IIögvördige Präste - Ståndet dep 4 samt af Vallöf!. Borgare-Ståndet den 3 i denna månad. Stockholm den 8 Julii 1818. S064 Ståts-Utskottets Betänk anden. Riksens Högloft. Slätt Jers Stats - Utskotts Memorial, rörande Credit iven enligt 63 §. uti 1SO9 års Regerings - Form. ^Enligt 63 §. uti 1809 ars Regerings - Form, skola för oförsedde händelser, 2:ne serskilda tillräckliga Summor vid hvarje Riksdag afsättas och anslås till Kong!. Maj:ts Höga disposition. Och är det med anledning häraf Stats - Utskottet får vördsamligen föreslå och tillstyrka, att den större Samman, sorn från Ranken skall utgå, måtte bestämmas till Två Millioner Riksdaler, och den andra, likasom vid förra Rikstlagen, anvisas på Riksgälds - Contoiret till belopp af En Million Fem Hundra Tusen (i,r,oo,ooo) Riksdaler Råneo, hvaraf En Tredjedel vid utomordentlige tillfällen och behof, uppå Kongl. Majus Nådiga tillkännagifvande härom, från Contoiret utbetalas; men de öfrige Två Tredjedelarne eller En Million Riksdaler icke utan i fall af utomordentlige Försvars-anStalter; Och ina hela Summan af En och En half Million Riksdaler afleinnas uti RiksgäldsContoirets Credit Sedlar efter fastställd realisations-grund; Hvilket Rikets Höglofl.
Hafvom alltså funnit godt och gilt, Att vi Hennes Majestät Till godt bistånd, slå vår Boning ned Här vid rike Mälarns strand. Hennes Spira, Hennes Kron, och Stol, Vele vi med härlighet, Kärlek, och all Folks benägenhet, Vyrdning, Magt och Rikedom, Så bepryda, grund’ och göra fast, Att all riken, och all Folk Skole pris, och säga: den är väl Som Christinæ Hand gör Säll.” ”Gudarna gå till råds om freden.” Det är dock ingen dialog, utan en kör, hvars innehåll är, att Pallas blifvit vald till ”Ordels-man.” 14:e Intr. Mercurius bjuder Fama berätta verlden, att Pallas valt freden, och Fama utropar det. 15:e Intr. Apollo lofvar hjelp till att uppföra de förstörda städer. 16:e Intr. De nio Muser hylla Pallas och mana qvinnan att ej ge mannen efter i visdom, dygd och konst. 17:e Intr. Jorden med de tre Gratier förklarar sig blifvit ung på nytt. 18:e Intr. Janus läser igen sitt tempels portar. Den stora fruntimmersballetten. 20:e Intr. Den stora riddareballetten. Äfven ”Freds-Afl” är skrifven på orimmad vers, men har icke så rik omväxling af versarter som ”Den Fångne Cupido.” Det gäller för öfrigt om ”Freds-Afl” hvad Hammarsköld rigtigt yttrar om den följande balletten: att den är ”ett conturerande skelett, för att sammanhålla musikens alla verkningar, hvilka medelst praktfulla decorationer och skiftande förändringar förstärktes, men utan bestämd inveckling och dramatisk handling i sjelfva den poetiska compositionen.” Parnassus Triumphans Ballet, Then Stormächtigste Swea Drottning Christinæ Till ähra och tienst uthi Hög-Förnäme Princer och Princessers, Herrers och Früers bijwist, i store SpelSalen på Stockholms Slott Till en frögdefull Nyåhrs Ingång Danszat.