Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Statsutgifter, insattes orden: bestämda Statsanslag ; 3:dje punkten af Utlåtandet N:o 212 bifölls; 4:de punkten undergick den förändring, att i första momentet, ordet: besluta, skulle utbytas emot ordet: förklara, samt ordet, bestämda skulle utgå; att i andra momentet, orden: sd länge tjensternas nuvarande innehafvare qvarstå, skulle utgå, samt orden: sd,om hittills skett, skulle utbytas emot orden: tills vidare; hvaremot tredje momentet 0- förändradt bifölls; 5:le punkten i Utlåtandet N:o 78 bifölls. Hvarjemte de öfrige Riks-Stånden skulie vänligen inbjudas att instämma uti Ridderskapets och Adelns rörande andra momentet af 4:^* punkten fattade beslut. En Ledamots, Grefve Cronhjelms, Otto August, serskilda tank* skulle till d# öfrige respective Stånden medfölja. Från Högvördiga Päeste-Stånoet. S. D. På derom väckt fråga, beslöt Ståndet att vänligen^anmotk Bihj till R. St; Prat. i834. 9 Sami, rå \:de Häftet. Fröt, Uidr. d. 8 Aug. iS34> Jlögloflige Bevillnings-Utskottet att, sA skyndsamt sorn möjligt, inkomma med sitt förslag om Tullbevillningen, på det, genom denna vigtiga och icke lätt afgjorda frågas, fördröjande, Riksdagen-, icke onödigtvis ma för* längas. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stats? och OeconomieUtskottens Memorial K:o i5, i anledning af väckt fråga örn allmänt bidrag, för att befrämja anläggning utaf Rior och Torkiurättningar för spaninål.. S. D. Föredrogs ånyo Stats Utskottets, Utlåtande N.*o 212, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 78, innefattande, några med Statsregleringen gemenskap egande allmänna; frågor, i sammanhang hvarmed äfven Utlåtandet N:o 78 kom under öfverläggning.
Genom nådig remiss har Öfverståthållareembetet erhållit föreläggande att i underdånighet utlåta sig öfver hvad häruti blifvit emot dess kungörelse anmärkt, och i anledning deraf i underdånighet anfört: att hvad först anginge den af mig framställda fråga rörande befogenheten i allmänhet att föreskrifva utverkande af särskildt tillstånd såsom vilkor för rättigheten att företaga handlingar, som icke i sig sjelfva äro olotliga eller förbudna, vore rättigheten hos den offentliga myndigheten i staten att förbjuda och med straff belägga sådana handlingar, hvilka, 'om ock i och för sig icke innefattande brottslighet, likväl kunde föranleda rättskränkningar eller oordningar, äfvensom polismaktens behörighet att i detta afseende utfärda stadganden samt bestämma vilkoren för sådana företag, hvilka genom sin inverkan på sedligheten, ordningen och helsotillståndet icke kunde helt och hållet få bero af det enskilda godtycket, i Öfverståthållareembetets tanka en så allmänt godkänd sats, att något vidare svar i detta hänseende icke vöre erforderligt'); att beträffande min anmärkning emot Öfverståthållareembetets behörighet att berörde polismyndighet utöfva, den för,.Öfverståthållaren den 25 Aug. 1791 utfärdade nådiga Instruktion innehölle, uti § 1, att Öfverståthållaren tillkommer att hafva inseende öfver stadens och malmarnes styrelse, god ordning och politi, samt i § 17, att Öfverståthållaren må kunna vidtaga nödiga mått och utvägar till förekommande af alla missbruk och oredor samt till bibehållande af det allmännas säkerhet; hvadan och då således med uppdraget att inom hufvudstaden utöfva tillsyn öfver samt handhafva god ordning och polis vore, jemlikt åberopade Instruktion, förenad behörighet för Öfverståthållareembetet att vidtaga de polisåtgärder, sorn till ordningens vidmakthållande och oordningars förekommande erfordrades, samt denna åt
Dä nämligen den nya Taxan föreskrifver en viss afgift, för hvarje Enbetseller Par-iass, blir vidare mätning öfverflödig 5 och torde man dervid haft i beräkning, att å ena sidan Landtmannen icke onödigt skulle uppehållas och Staden å den andra ej besvära* med kostsamma mätareanstalter. Om dessutom den underrättelse, Utskottet inhenitat, icke är grundad, skall fråga varit, för några år sedan, om att vid Booch Adolf Fredrics-Torg, anskaffa målredskap till sådana varors mätande 5 men någon verkställighet lärer icke hafva följt på den grund, att Allmogen då ensågs, genom en sådan mätning, lida ett onödigt hinder och uppehåll, 6OU1 troddes blifva mera besvärande, än sjelfva atgiftens erläggande. Utom de egentliga grunder för ifrågasatte rättighet, hvilka redan blifvit anförde, har Utskottet ansett sig derjemte böra upplysa, att Stockholms Stad äger från äldre tider rätt tilluippbärande af Bropenningar, af Torgoch Packarepenningar, äfvensom i sednare tider af Renhållnings pennin gar-. Den första af dessa, eller Bvopenningeafgifpm är försäkrad genom Carl Knutsson.r Privilegium 1456, Konung Gustaf den ,'Irs Stadga om Stockholms Byggnader den 7 Maj 1557 84® Picsv. och Ekon. Utsk. Betänkandcn. § 6., Konung Eric den XIV:s Privilegium den 12 Apriil 1563 §. 6, och Kongl. Privilegierna för Stockholms Stad den 10 Mars 1636' §. 9. Att Torgoch Packarepenningar erlades, synes tydligen af Borgmästare och Råds i Stockholm Ordning a£ är 1637 för Stadens Bro-Kikare, hvars 7de §. förbjöd, ätt föra salt Jisk i Sjögården vid Södermalin eller i bodar annorstädes, innan det på tid förordnade Packar etorg blifvit pdckadb och besigtigadt, samt Torgoch Packarepenningar deraf gifne.
Advokat-fiskals-kontorets enahanda räkning uti så kallad general-räkning samt i öfrigt biträde åt Advokat-fiskalen, kunde, efter Kammar-rättens tanke, uppdragas åt den till tjenstgöring i Advokat-fiskals-kontoret anställde kanslist och vice advokat-fiskalstjensten sålunda, vid nuvarande innehafvarens afgång indragas, ett förslag, som jag i underdånighet biträder.® “Hvad Bil. N:o 6 till Konni. Maj.ls Nått. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 25 “Hvad Öfver-Revisions-Departemeritet angår, har Kammar-rätten, under erinran om angelägenheten alt genom tillräcklig aflöning försäkra sig om tjenlige personer för granskning af statsförvaltningen samt hålla dessa tjenstemän skadeslöse för deras trägna mödor och för den, till följd af deras göromåls natur, sällan påräknelige utsigten till vidare befordran, antagit, att, om nämnde tjenstemän icke finge dela sin tid på flera befattningar, i hvilket hänseende jag redan afgifvit underdånigt förslag, tre Revisorer af de nu anställde kunde, i mån af skeende afgång, indragas; hvarefter återstående 14 revisorer skulle benämnas Förste Revisorer, och 14 kammarskrifvare, jemväl hufvudsakligen sysselsatte med granskning af räkenskaper, heta Andre Revisorer, likväl utan rättighet alt till första revisors-graden uppflyttas efter (jensteålder eller annorlunda, än på grund af ansökning inom behörigen kungjord lid och efter förtjenst. Med anledning af hvad sålunda, i fråga om gransknings-personalens förändring, blifvit anfördi af Kammar-rätten, som är i tillfälle att närmast förvissa sig om den föreslagna indragningens lämplighet och verkställbarhet, tillstyrker jag i underdånighet bifall (ill hvad i ämnet blifvit löreslaget; dock att såsom andre revisorer endast upptagas de af Kammarskrifvarne — 7 till antalet — hvilka blifvit föreslagna till en särskild lönegrad, men att de återstående 7 kammarskrifvarne bibehålla sin hittills varande benämning; och kommer Eders Kongl.
I det ifrågavar. fallet ägde jag en öfvertygelse, innan jag åhörde debatten, och då den argumentation, hvarpå jag grundat densamma, hvarken begagnades å ena sidan eller vederlädes af hvad som yttrades på den andra, stadgade jag derpå mitt beslut att deltaga i voteringen. Ordalydelsen i Reg.-F:s 5y §. har af ingen ansetts tvetydig, och likväl har man hört den tydas på a:ne olika sätt. Jag må, för min del, betrakta den isolerad eller i sammanhang med andra §§. i våra grundlagar, så kan jag ej förstå, alt den är i något fall vilkorlig. Der talas om Svenska fol - Den a Maj f. m. kels rätt att sig beskatta, genom R. St. allena. Ingen skillnad göres der emellan permanenta eller s, k. grundskatter och bevillning; ingen skillnad göres der emellan att åtaga sig nya skatter och att afskaffa eller minska redan åtagna. Jag har således ansett denna §:s ordalydelse tillägga R. St. rättigheten alt, utan den andra Statsmagtens medverkan, kunna definitivt besluta i alla beskattningsfrågor, hvilka beslut K. M. redan sanctionerat, då Lian besvurit våra grundlagar. Man har iuväudt, att om R. St. skulle äga magt alt upphäfva alla grundskatter, skulle, om de någon gång begagnade denna magtrf( samhället af sig sjelf upplösas. Det är sannt, att följden skulle blifva sådan; inen man kan ej medgifva möjligheten af ett sådant beslut (om cj tillika medel på annat sätt anvisades) under annan förutsättning, än att majoriteten af Svenska folkets ombud vore i samma kathegori med dem, som förlorat förmågan att kunna tänka. Vi erfara vid hvarje riksdag, att 1809 års lagstiftares mening i hvarje särskildt fall ej blir lika förstådd af alla; roen den §., som vi alla förstå, är den, som förbjuder tolkning af grundlagar och stadgar, att de skola tillämpas efter ordalydelsen.
En af de största olägenheter, som med nuvarande arbetssättet är förenad, eller den att Riks-Stånden hvart för sig öfverlägga och fatta beslut, har man sökt i någon mån afhjelpa genom stadgandet, att alla fyra Stånden skola, då två Stånd sådant besluta, till gemensamma öfverläggningar i vissa förut bestämda - Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33 29 stämda frågor sammanträda, och det förslag Konstilutions-Utskottet i förevarande betänkande afgifver, alser att taga ytterligare ett steg på denna bana. Hade detta förslag innefattat, att Riks-Ståoden i alla frågor, hvilka icke ensamt rörde något af Stånden enskildt, borde gemensamt öfverlägga och derefter Ståndsvis lätta sina beslut, skulle jag icke tvekat att med min röst understödja detsamma, öfvertvgad att stora fördelar för ärendenas behandling härigenom vunnits. Sådant förslaget nu är, tror jag deremot icke att det förtjenar Rikets Ständers bifall. Genom dess antagande skulle den redan nu allt för invecklade arbets-ordningen blifva än ytterligare invecklad, och emot detsamma kan med skäl anmärkas, att ehuru Utskottet funnit det skola medföra fördel, att ärendena af alla fyra Stånden gemensamt handläggas utan särskilda öfverläggningar ståndsvis, Utskottet likväl endast åt de jemförelsevis minst vigtiga af dem sökt bereda denna fördel.* Uti denna reservation hafva Herr Brinck och Riksdags-fullmäktigen Lars Magnus Knutsson instämt. Af Herr Kongl. Hofpredikanlen Wensjoe: “Jag har ej kunnat biträda detta förslag till ändring i åtskilliga paragrafer af våra Grundlagar, utan inom Utskottet afstvrkt detsamma. Skälen till mitt afstyrkande öro i korthet följande: l:o Genom att införa den s. k. Riks-Nämnden såsom ett femte hjul i vår föröfrigt fyrdelta Stånds-represenlation skulle vårt redan nog invecklade Riksdags-machineri blifva ännu mera inveckiadt.
Den, som bifaller, att den, i anledning af BancoUtskottets Utlåtande N:o 82 pag. 84. beslutade upplåning må verkställas endast i jemna 5oo Riksdaler-tal, dock med det tillägg, att mindre summa än 5oo R:dr icke må från Afskrifnings-räkningen uttagas, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses ofvanberörde upplåning böra ske i jemna ia5, s5o och 5oo Den 4 December e. rn. 155 Riksdalerlal å Obligations-räkningen, samt på Afskrifnings-räkningen mindre summa äu jemna 5oo R:dr icke få insättas elier uttagas. Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan en qvart till g e. m.; och befunnos vid dess s lut kl. 9 e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 37. Nej — 44* I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln bifallit Herr Hjertås i contra-propositionen intagne förslag. 4-'0 Att den i BancoDisconten ans/agna särskilda fond af 500,000 Rulr för län pä Adier och Documenter, utan omsättning _, må med upplåningsfonden sammanslås och disponeras efter enahanda grunder, sorn för de upplånade medlen blifva gällande. Herr Hjerta: Vi komma nu lill det moment, der fråga blifver orri bildande af en reservfond; och då flere yttrat farhågor för hela denna låneanstalt, anser jag mig ,06 Den 4 December e. t». skyldig instämma i Herr Lefröns förslag, att göra den ifrågavarande särskilda fonden till reservfond.
Nästföljande rum är porslinsrummet, så benämndt, emedan alla möbler i detsamma äro af sachsiskt porslin. De synas ytterst bräckliga. Man kunde tro, att man ej vågade sätta sig på dess soffor och stolar. Denna fruktan är dock öfverflödig. Från detta rum träder man in i galleriet — väl slottets vackraste rum. Då deras majestäter behöfde begagna rummet för dagligt bruk och önskade dekorera det med tafK o n u n g e n ger audiens 1895 lur, familjeporträtt och dyrbara porsliner, och dessa olikartade samlingar icke gärna kunde sättas omedelbart vid hvarandras sida, läto de medels stora portierer, som löpa på tjocka mässingsstänger och nedtill äro uppfästade så- som gardiner, afdela det i trenne afdelningar, hvarigenom ock vanns, att ögat ej förlorar sig i det stora rummet, som räknar nio fönster i rad. I den första afdelningen, således den östra, i hvilken vi inträda, äro väggarna beklädda med familjeporträtt, bland hvilka må nämnas porträtt af konungarne Oskar I och II samt drottning Josefina. Här tillbringar den kungliga familjen ofta tiden efter middagen. I den mellersta afdelningen nedhänger från taket en väldig ljuskrona af silfver. Dess vikt lär vara 5,526 lod. A väggarna är uppsatt den ytterst dyrbara Sévres-servisen i azurblått och guld med hvita medaljonger med fåglar och blommor i kulörer — present af Ludvig XVI till Gustaf III. I denna afdelning finnes ock ett präktigt sévres-skåp i kinesisk stil — en gåfva till Karl X V från Napoleon I I I. - Väggarna i den bortersta, västra, delen af galleriet äro dekorerade med en högst dyrbar tafvelsamling, den s. k. Galliera-samlingen, en present till drottning Josofina från Napoleon I. Längst bort i nordvästra hörnet står en flygel. Fortsätta vi genom de på galleriets västra sida belägna dörrarna, kommaviinikonungens audiensrum. Men som vi redan varit där, vända vi och gå till mellersta delen af galleriet, där en dörr öppnar ingången till deras majestäters frukostrum, ett mycket enkelt, ekboaseradt rum, livars väggar äro prydda med japanesiskt och sachsiskt porslin.
Distrikt-chef, undersöka vägens beskaffenhet, och funnit att den icke annorlunda än genom rnakadamisering kunde upphjelpas och hvartill kostnaden ansetts uppgå till 88,678 R:dr 34 sk. Banko. Vid derefter hällne sammanträden hafva Lunds stads innevånare bestämt, samt Torna och Frosta häraders väghållningsskyldige mer och mindre enhälligt beslutat verkställigheten af vägförbättringen, mot villkor att i-delar af förslagssumman erhöllos af allmänna medel. Sedan kartor och handlingar i detta ärende genom Styrelsen öfver vägoch vattenbyggnader blifvit insände till Eders Kongl. Maj:t, har Styrelsen erhållit Nådig befall - 17 befallning, alt, enär nu återstående tillgångar icke medgåfvo alt anvisa de -f-delarne af förslagssumman på stats-anslaget, taga samma andelar i beräkning i det sammmandrag å till allmänna arbeten erforderlige anslag, som borde Eders Kongl. Maj:t underställas, lill grund för afgifvande af Nådig proposition till Rikets näst sammanträdande Ständer. Med underdånig tacksamhet hafva Länets innevånare mottagit underrättelse om detta Eders Kongl. Majrts Nådiga tillgörande och hysa det hoppj alt både Regering och Ständer behjerta ej mindre de svårigheter resande på en usel och djup väg hafva att bekämpa, än äfven de mödor och arbeten väghållningss-skyddige nästan fruktlöst nedlägga å en så beskaffad väg, samt slutligen den obehaglighet Läns-stvrelse och Krono-betjening ständigt orättmätigt få vidkännas. Under sednare femårs-perioden hafva vägdelningar försiggått och vunnit fastställelse å en del inom luggude härad och alia allmänna vägar inom Oxie, Skytts samt Herrestads härader. Skjutsningen utgöres nu som tillförene af anslagne reserv-hemman och å några ställen jemväl af hållskjuts. Denne sistnämnde söker man så småningom att indraga, emot förstärkningar af reserv-lag och billig ersättning till detsamma för ökadt skjutsningsbevär. Vid
Maj:t octrojeradt bolag, samt att icke desto mindre denna Banks skuldförbindelser, efter bestämde och flere gånger förnyade praescriptionstider för deras uppvisande, af Staten inlöstes; men lika ostridigt är ock, att genom de af så väl Konung Carl X:de, sorn . efter hans död, af Förmyndare-Regeringen under Carl XI.-s minderårighet, vidtagne Författningar' till upprätthållande och förkofran af Palmstruchska Banken, Statsutskottet* Betänkande. 331 dess utgifne så kallade Creditiv-Sedlar, det enda •då härstädes i omlopp varande creditinynt, vunno en garantie af Staten, som borde försäkra inneliafvarne alt för dessa sedlar ega samma rätt, som hade de varit af Staten utgifne. Utom det genom flere Kongl. Placat, denne Bank autoriserades till ett Uppbördsoch DepositionsContoir för allmänna och enskilddes medel, förordnades nemi. medelst Kongl. PlaCatet den 3 Äng. 3664, då Creditiv-Sedlarnes värde redan börjat blifva vacklande, att ingen, eho den vara måtte, skulle drista sig Vägra, att Credifiv-Sedlarne i deras förriga rigtighetjoch värde underhålla, dem uti köpslagande, be. talningar, utlagors uppbörd eller ock all handtering i gemen för gängse att acceptera, utgifva och emottaga vid plikt: att anses för en ohörsam Rikets gångbare mynts föraktare; hvaremot alle undersåtare försäkrades, att de dervid skulle blifva skadeslöse haline. låqvidetl af Fahnhjelmarne, eller, såsom de rätteligen böra benämnas, General KrigsCommis. sariatets i Finnland Fält-Gassa Polletter, öfverto. gos deremot icke af Staten såsom tredje man.
Hvad slutligen angår de af Botvid Jotisson gjorda förslag till ändringar, tillägg och rättelser i Kongl. Förordningen den g Febr. 1802, få Utskotten, med erinran, att ändring i 5 §. af berörde Nådiga Förordning redan är vorden föreslagen oell grunderne derföre angifna, vördsamt anföra , dels att de uppgifna redactions-förändringarne, utan att leda till det åsyftade ändamålet, öfverensstämmelse emellan Skiftes-Stadgan och Stängsel-Förfaftningen, endast skulle medföra osäkerhet och svårigheter vid tolkningen och tillämpningen af den senare, dels ock att antagande af tre serskilda delning. s-grunder, hemmantal, jordens beskaffenhet och samma delnings-gruncl sorn gäller vid egoskifte, ofelbart skulle i verkställigheten möta o öfver v innerliga binder; vid hvilket förhållande Utskotten hemställa, om icke Botvid Jonssons omförmälda framställningar må lemnäs utan bifall. Slockholm den i4 Jan1835. Reservation; Emot föreslående Utlåtande reserverade sig Herr Hjärne. STOCKHOLM, i8’35> hos J. Ä, Wumeit, Lagsamt Allm. Bcsv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.-o 4a. t N:o 42. Ankom till Exp.-Utsk. den 29 Januari), Betänkande, i anledning af väckt motion, om utfärdande af en allmän Boställs-, Byggnadsoch Husesyns-Ordning. Uti elt till Höglofl.
Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Allmänna Besvärsoch OeconoinieUtskottets den 10 och 16 dennes afgifoe, samt den 25 derpaföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden : N;o 115. I anledning sf gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande, rörande skyldigheten att in natura lefverera hö och halm till Kongl. Hof-Stailet i Stockholm. Angående ersättning för underhåll och fourage till tågande Trupper. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconoinieUtskottets den 16 dennes under N.o I16 afgifne samt den 25 derpäföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottet under N:o 56 förut meddelte Bej Den 28 Junii e. m. 799 Betänkande, angående lämpligaste tiden till allmänna vägarnes grusning; fann Ridderskapet och Adeln att, enär sistnämnde Betänkans de, redan blifvit af Ridderskapet och Adeln, afslagit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärs-och OeconomieUtskottets den 10 den.; neg under N;o 118 afgifoe, samt den 25 derpåföljde eftermiddagen, på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 5 sistledne April under N:o 48 meddelte Betänkande, rörande derom väckt fråga, att LandsFiscaler icke annorlunda än efter föregången ransakning och genom Daga Dom måtte kunna från sina tjenster skiljas, eller ock desse Tjenstemän komma att alldeles upphöra; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med godkännande af hvad Utskottet yttrat i frågan derom, att LandsFiscalerne endast, efter föregången ransakning och genom Laga Dom, skulle kunna från sine tjenster skiljas, Utskottets Betänkande i öfrigt afslå< Ut supra.
Ty det torde vara tillräckligen kändt att Franska nationen måste böja sig efter de theorelici, som den oförsigtigt valt till sina representanter, och som på det våldsammaste sätt ålade menigheten blind lydnad. Hos oss, hvarest vi Gudi lof! kunna mera rätta oss efter egen öfvertygelse och icke varit underkastade de blodiga revolutionernes jern-ok, eller annat välde af lika despotisk art, hos oss tror jag det vara onödigt och otjenligt att plåga landet med den ifrågavar. förändringen. Nog måtte de bildade kunna underkasta sig det gamla räknesättet; de kunna göra det utan olägenhet, då deremot för menigheten det nya systemet torde vara ganska svårlärdt. För öfrigt gör jag gerna all rättvisa åt Hr Lejonankars, i dess reservation gjorda framställning i ämnet, i så målto att jag medgifver det den föreslagna förändringen visserligen skulle under de af den värde reservanten förordade vilkor på fördelaktigare och bättre sätt verkställas, än om berörde villkor ej varda iakttagne. Men detta loford innefattar å min sida ingenting vidare än att, — om ändtligen decimal-systemet skall öfvergå oss, — det då hellre må ske på ett jemförelsevis förmånligare vis. Likväl ber jag att få påminna derom att Hr Brakel ju nyss omtalat ett annat, som det vid hastigt åhörande tycktes, mycket sinnrikt förslag i afseende på decimal-systemet; hvem vet om ej ett ännu förmånligare snart torde påfinnas; hvarföre, och medan systemet är stadt i sin utveckling, jag tror bäst vara att icke förhasta sig med beslut om införande af något förslag i ämnet. Jag anhåller alltså att Hr Frih. o. Landtm, behagade proponera afslag på detta betänk.; att R. o. Ad. till detta afslag behagade lemna sitt instämmande; samt att, såvida Ståndet likväl skulle anse Den 19 Juli e. m. 525 återremiss vara Ijenligare, det Höglofl.
Han lefver ju, som kan de högmods-andar tukta; Han skall ock än en gång dig göra stor och säll. Han icke från sitt rum din ljusastaka stöter, Men, lik en vingårdsman, dig, som sin vingård, sköter. Än syns Kung Carols svärd af sina segrar ryka; Än har ej Tidens erg hans värje-udd utnött; Än kan ej Glömskans hand hans vapenfrejd utstryka; Än ser jag öppna sår af dem hans arm har stött. Än vill den Högste med sin Smorda göra under; Och då skall hvalars bröst bli mört och skört, som tunder. Då skall till enighet de stolta hjertan böjas; Frid och Rättfärdighet skall famna om hvarann. Sann Vänskap skall med tro af Menlöshet förnöjas, Och lefva kärligt, lik en hustru med sin man. De låga vånings-hus skall Nöjet göra rika, Och Fromhet ro en båt med Sämjans hand tillika. Men Arghet, som hos oss så länge varit vaken, Hon, ändtligen, skall då för lång tid fly till ro. Så skall ock Sanning gå oskyldigt klädd, ja naken; Man skall på tal och svar, förutan eder, tro. Ack! gifve Himlens Gud, den gyllne tid må komma, När orden utan konst, och tankarna bli fromma! TILL KONUNG CARL XII. Gack, Sverige, ut, med uträckt hand; Din Konungs ankomst fägna: Du eljest nog förtryckta land, Dig hopp igen tillegna! Tro Gud om godt! ty salighet Lär än din’ portar vakta; Din räddning han förkunna vet, Fast glädjen kommer sakta. Låt eld med åska åka fram, Så firmamentet ryser: Vårt skepp bär lika lyckligt stam, Så länge solen lyser. Låt ovän sin bestämda tid Vårt rikes gränsor skaka: När Carl han skaffar Sverige frid, Så kommer allt tillbaka. Rätt så! far fort, vår Unders-Kung, Dit Gud din vilja leder! Den, som dig rådfört späd och ung; Ännu sin hand utbreder. Vi följa med, hvar på sitt sätt, Vårt glada echo klingar; Ty kärlek gör oss vägen lätt, Och trohet skaffar vingar. Till lycka! på det nya år, Nytt öde vi förbida! De svärd, som gjort så djupa sår,