Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är visserligen sant, att i värt fädernesland slaten om dessa medborgarinnors uppfostran icke tagit den minsta vård, jag kan säga, icke den minsta kännedom. Det är öfved sant, att i flera Europas länder förhållandet varit och är likaledes sådant; men det är också säkert, alt uti andra är förhållandet helt annorlunda. Om nu i allmänhet denna vigtiga sak sålunda blifvit förbisedd, är det väl icke sagdt att man ytterligare bör framgå på denna oriktiga buna. Utskm hafva äfven med gifvil ämnets vigt, de hafva t. o m. i sitt tal om motionen erkänt sanningen af hvad den innehåller, men besynnerligt nog, kommit lill ett resultat, som helt och hållet motstrider densamma. Till bevis derför vill jag endast anföra några af Ulskms egna yttranden. Det säges, alt man gerna kan medgifva riktigheten af hvad motionären anfört, utan ali derföre öfvervägande skäl vore för hand för nödvändigheten och behörigheten af Statens directa deltagande i qvinnouppfoslran. Det var icke ett litel medgifvande, som Ulsk:n här gjort, att öfvervägande skäl icke äro för hand för Statens directa deltagande i detta hänseende. Sorn det första svaga skäl härföre säges, alt det varit ett uråldrigt förhållande, ali qvinnans uppfostran ansetts endast såsom en enskild familjangelägenhet, utan att Staten haft rätt att deri inblanda sig. Det kan visserligen vara riktigt, att Staten icke har rätt att tvinga någon att ingå i en sådan skola, men Staten har likvisst en förbindelse alt säga, att så, och icke på annat bör en förnuftig qvinnouppfoslran göras. För öfrigt vill jag ingalunda att Staten skall gå så långt att åstadkomma något tvång, eller att in - Dfen 26 Mars e. ni. 489 in Irania sä djupt i (Väga om qvinnouppfoslran, som då fråga är om gossen eller mannen, utan endast alt uttala en åsigt, att icke denna uppfostran bl ifver förvänd.
Efter det utslag härom fallit, var qvarnegaren ändtligen berättigad att mala med det nya stenparet, emot utgörande af den ränta, som Collegium bestämt, och han begagnade älven denna rätt, men han ölverklagade imedlertid hos K. M. Kammar-Collegii utslag; och sedan alla vederbörande afgifvit sina utlåtanden och förklaringar, blef, efter ytterligare ett par års tid, slutligt utslag meddeladt, hvarigenom, med ändring af Kammar-Collegii beslut, den af skattläggningsmännen föreslagna ränta fastställdes. Nu kom andra akten af skådespelet. K. M. hade nemi. förklarat qvarnegaren berättigad att återfå skillnaden imellan det sålunda fastställda räntebeloppet och det, som, på grund af Kammar-Collegii utslag, blifvit inbetaldt. Detta belopp utgjorde icke fullt 10 rdr. I hvarje annat land skulle det under sådana förhållanden sannolikt icke hafva behöfts mer än att vända sig till den kronans uppbördsman, som emottagit skatten, oell med Konungens dom i handen återkräfva det för mycket betalta. Här påkallades af författningarne om s. k. extra afskrifningar följande, såsom det kunde synas, för den kungliga myndigheten förnärmande, procedur. Till K. M:s Befallningshafvande ingafs ansökan om beloppets restituerande. Sedan vederbörande redogörare blifvit hörda, beslutade K. M:s Befallningshafvande bifall dertill. Detta beslut underställdes K. Kammarrättens pröfning, och, efter det vederbörande kontor äfven der fått yttra sig, meddelade Kammarrätten fastställelse å beslutet. Man skulle nu tro, att saken blifvit mogen för liqvid. Nej! Nu skulle hemställan göras hos K. Stats-kontoret om anordning, hvilken ock erhölls, och först då kunde qvarnegaren å ränteriet emot qvitto återfå sina penningar. Jag förmodar, att detta exempel är nog, för att öfvertyga en hvar, huruvida de olägenheter för enskilda och de besvär - 224 Den 29 November f. m. ligheter för domare och tjenstemän, som af de gällande författnme ang:de qvarnbeskattningen föranledas, äro något att tala om.
Visby ... 1894- Thorburii. Vivi. fru. Uddevalla ... 1891- Tro tzig. Hilda. fru. Hedemoïn . Fredri ka Ständiga medlemmar. Abeliu, Axel, kapten, ~orslioliii. Adlers, ' V., Iiiiradsliöfcling, Balliiis, Seffle. Almqvist, Constance, fru, Stockholiii. 8 Aiiiken, Elin, fröken, Anigen, Georg, postdirektör, Andersson, Elise, fru, Malmö. Anseliiis, Sophie, frökeii. Jönköping. Appelberg, Lotten, frii, Stocklioliu. Aspeli 1.1, Chr., bruksegare, Fagersta, Vestan fors. Astrup, Aiigusta, frn, Kristiaiiin. Astrnp, Aiignsta, frökeii o Axell, Cmoline; frii, Hitorp, Nors. Beijer, G., grossliaiicllare. Rerg, Joliii, professor, Stocklioliu. D Rerg, Marie Lonise, frii, Berggreii, Eleoiiore, frii, B Berggren, Bobert, grosshaiidlare, Stockh01111. Berglund, Nicoline, fru, Stretered, Miilild d Bergman, Apiies, fru, Stockholuï. Bergsten, A. G., hiirn.clsliöfding, Morn .. BilLbergli, at, Martiun, fru, Stockholm. s Xil.le, Ellen, fru, ' Bille, Wilh., bokliwidlnre, B Rillutröru, Selnia, frii, B Hjörkegreu, Sigrid, fru, Sii-arishaiiin. ' 13jörkliinc1, Gustaf, espeditionssekreterare, Etocklioliu. Björklnnd, Olof, disponent. Blair, Rr~ice, Cnrolina, fru, Gres pr Meruonrs. Hlixeii-Finecke, Clara, friherriiiiinb, Wasl~yholni, 8BAiie.
Hr Grip, Carl Gabi-., förenade sig med Frih. Cederström. Frih. Boye: Jag trodde mig utttrycka mig så tydligt, att jag skulle undvika behofvet af att närmare förklara mig; men jag ber alt få erinra Hr v. Törne derom, att jag alldeles icke ingått i yttrande öfver, huruvida antalet af 800 eller 600 mans rotering för Jemtland är det rätta. Jag har blott fastat mig vid frågans behandlingssätt, och det förundrar mig, då jag ser, att, fastän landshöfdingen i länet offentligen till Konungen framställt, att proviusen icke kan hära mera än 600 man, han likväl klandrat mig för det jag skall hafva sagt, att antalet af 800 vore för stort, ehuru jag dock aldrig sagt detta. Jag tackar Gud, att Frih. Cederström icke är ledamot i Statsrådet. Hans åsigter kunde då blifva skadliga; nu gälla de för intet. Jag behöfver endast göra den fråga: hvartill skola väl contract tjena, om de icke för båda contrahenterna äro bindande? Jag har icke sagt, att saken borde komma till domstol, ty den är så lätt afgjord uti den uppgift, att Ständerna anhålla, delfrågan må behandlas såsom contractsfräga och att 1806 års bref och försäkran må tjena till efterrättelse och gå i verkställighet. Jag är öfvertygad, att Regeringen häruti välvilligt skulle gå Representationen till mötes, och jag tror, att, om en högre rotering är i provinsen erforderlig, än densamma sjelf bör åläggas, och hvilket beror på behörig undersökning, det öfverskjutande behofvet då icke hör drabba provinsen, utan genom allmänna statsanslag densamma godtgöras. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum på eftermiddagen komme att fortsättas. Hr Dalman: Jag har icke af betänk, kunnat fatta annat, än att det är K. M:s Bef:h:de, som uppgjort det reglementariska af det jemnkningsförslag, som blifvit af K. M. Den 3 November {. m, afslaget.
R:dr, samt för öfrigt lönerne för 1 bataljonsläkare vid hvarje regemente, äfvensom vid kavalleriets korpser, hvilka skulle benämnas, förste bataljonsläkare, höjas till 400 R:dr, hvilka löneförbättringar skulle belöpas för värf rade arméen till 1,330: och för indeldta arméen till 3,750: samt att de nu åt 2: ne under-läkare vid allmänna garnizons-sjukhuset disponerade fältläkares pensionär-arfvoden, å 175 R:dr hvardera, måtte till sitt ursprungliga ändamål få åter användas och alltså i stället motsvarande belopp till de 2:ne sjukhus-läkarnes aflönande erhållas, med tillhopa 350: Prop. om Statsverk. 1850. Transport
M. åtog sig att underhålla manskapet under de årliga vapenöfningarna m. m. På K. M:s vilja och beslut hade det sålunda berott att vid 1828 eller 1829 årens möten låta exercera bort hela behållningen, d. v. s. deri behållning, som uppkommit, dels genom räntevinst å fondens utlånade capitaler och dels derigenom, att åtskilliga reg:ler genom arbetscommendering vid Götha canal och annorstädes ej lingö möten. Jag vill till deras rättelse, som anse denna fond utgöra omkring 3oo,ooo r:dr, hvilket jag uti ett föregående plenum förklarat icke vara förhållandet, lemna följande enkla upplysningar i detta ämne. 1828 års hufvudbok öfver gamla passevolancefonden utvisar vid slutet af året 1828 en behållning af 398,620 r:dr 33 sk. 2 r. Men huru har man kommit till denna behållning? Jo! troligen på följande sätt. Ingående balancen uppgår till 4'4)622 r:dr under alla särskilda rubriker, hvarifrån vederbörande förmodligen dragit fondens skulder 116,i5t r:dr 3g sk. 10 r., då en behållning visat sig af 298,670 r:dr 33 sk. sr,; men vederbörande hafva icke observerat, att bland posterna, som utgöra behållningen lill 1829, stå 66,609 r:dr 28 sk. 91’. under 1828 utgifna förskottmedel, hvilka icke till ett enda runstycke åter ingått, utan endast på papperet blifvit redovisade. Det är på sådant sätt klart, att fonden icke utgör det belopp, man uppgifvit. K. M. har, på grund af It. St:s derom gjorda underd. framställning, förändrat organisationen af armeens fältförvaltnings-personal eller Commissariaterna, äfvensom det fordna underhålls-departementet i Krigscolhm.
Secret. anmälte, alt R. o. Ad. påförmiddagen antagit de stadganden, som finnas i i35 §:n af nu Dell i o Octo bet* é. m i35 gällande bevilln.förordn., och att i nämnda § finnes intagen den föreskrift, sorn svarar mot i 14 §:n i Utskts förslag. Gr. Hamilton, Henning Hugo Ludv.: Jag är förekommen af Hr Ridd Secrettn, som upplyst alt det stadgande, som finnes föreslaget uti i 14 §:n förevar, betänk., redan är bifallet genom R o. Ad:s på förmiddagen fattade beslut alt antaga 135 §:n uti gamla bevilln.förordn., hvilken omfattar både i 13 och m4 §§:na uti förevar, förslag. Hr Printzensköld: Jag ber om ursägt för mitt misstag. Jag påminte mig icke hvad jag nu ihågkommer, nemi. att 135 §:n uti nu gällande förordning är i hela sin vidd af R. o. Ad. antagen. Hade jag erinrat mig det, så hade jag blott velat föreslå, att den nu föredragna i 14 §:n mätte förfalla. Som en följd af R. o. Ad:s på förmiddagen fattade beslut, fann R. o. Ad. i i4 §:« böra förfalla. i i 5 §:n. Hr Printzensköld: Vid jemförelse af denna § med den sorn uti nu gällande bevilln.förordn. med densamma är lika lydande, nemi. den 136 §:n, har jag trott mig märka, alt lieviIln.Utsk:s förslag är bättre än gamla redactionen; och jag tillstyrker derföre antagande af Bevilln.Utsk:s redaction, helst någon afvikelse i sjelfva saken från det nu gällande stadgandet deruti icke förefinnes. Stadgandet i i i5 §:n bifölls.. Hr Printzensköld:
Rätteg.b.m uppräknar de jäf emot domaren, hvilka böra anses för laga, och vid hvilkas förefinnande domaren är skyldig träda ifrån rätten, och 3 §:n i samma cap. och balk innehåller: ”Pröfvas jäf lagligt emot häradshöfding, lagman, eller borgmästare i then stad, ther ej ”mer än en borgmästare är, och rådstufvurätten utom ho"noni ej finnes domför; förordne Hofrätten en annan i hans ”ställe, på kärandens begäran och kostnad, och stanne then Den 26 Februari e m. 447 "kostnad sedan å then, som saken tappar.” När nu domaren ar af skyldskap, svågerlag, eller annan laga orsak jäfvig alt rättsökande eller part lill rätt förhjelpa, och sålunda extra-domare måste fötordnas, blifver följden, enligt lagens förberörde stadgande, att de tvistande få vidkännas vida större kostnader och utgifter i och för bestridande af extra-domares reseoch tractaments-kostnader, än eljest, — omkostnader, som ofta drabba ganska tungt och isynnerhet träffar hardt den mindre bemedlade. Med ardedn. häraf, och då det icke är förenligt hvarken med rättvisa eller billighet, att den ene medborgaren skall erlägga högre betalning, än den andre, för att få sina rättsanspråk pröfvade och afgjorda, vågår jag vördsamt föreslå, att, med andi ing af ofvananmärkta 3 § uti i3 cap. Rätteg.b:n, ”den ”kostnad, sorn, i anseende till laga jäf emot domaren, upp"står, i och för extra-domares förordnande, må af allmänna medel utgå, och att extra-Momaren dervid skäligen icke ”bör få beräkna sig högre skjuts och daglractamente, än ”hvad K. M. och Kronan, likmätigt gällande författning, "i allmänhet och för närvar, består extra-domare i brott”mål. ” Hr Bogeman begärde, att dess motion malte till Statsoch LaglJtskrn remitteras. La des på bordet. IIr Hammarberg, Carl Axel, uppläste följande:
ConslitutionsUtskotts afgörande måste öfverlemnas, har ConstitutionsUtskoltet således icke kunnat framställa propositioner, hvilkas afslag innehölie, att förslaget i någon af dess af hvarandra beroende hufvuddelar skulle förfalla, utan har, för att ernå det af lagstiftaren tydligen utmärkte syftemål, eller att ett bestämdt i^o Den ii Mars f. m. förslag, i förening med föregående Ständers opinionsyttring, skulle till nästa Ständers definitiva åtgärd öfverlemnas, trott sig, i det skick saken kommit, böra inrätta propositionerna sålunda, att ja-propositionen skulle innefatta att förslaget, som i anledning af anmärkningar väl i detailler och redaction kan modifieras och rättas, men alltid till sin grund bör bibehållas, må ensamt hvila lill nästa Ständers afgörande såsom närvarande Ständers utlåtande, och alt nej-propositionen skulle innehålla, att samma förslag väl likaledes må hvila till nästa Riksdag, men åtföljas af sistberörde Ständers ogillande utlåtande, kommande, i händelse sistnämnde alternatif vid omröstningen skulle segra, förslaget och det ogillande utlåtandet att betraktas såsom ett helt, hvilket till sluleligt antagande eller förkastande må liänskjutas till nästa Riksdag, emedan, om förslaget antages, det bifogade utlåtandet i och med detsamma förkastas, och om förslaget ogillas samma utlåtande åter godkännes. Jag inställer ett vågadt och nu mera icke lämpligt omdöme, huruvida i de 3:ne Stånden, propositioner vid första Riksdag bordt äga rum, som kunna föranleda till inteteörande af ett från Constitu O tionsUtskottet emaneradt förslag i dess bufvudgrunder, men om följden deraf, enligt detta Utskotts tanka, skulle innefatta kränkning af grundlagarne, så lärer det åligga ett Ut - Den ii Mars f. m. Utskott, hvilket det företrädesvis tillhör att vaka öfver dessa lagars helgd, att, så vidt på detsamma heror, söka försvara sin mening intill dess det nödgas gifva vika för ett Riksens Ständers, icke något enskilt Stånds beslut, hvilket sednare icke i närvarande fråga kan äga mera kraft, än det Stånds, som delat Utskottets öfvertygelse.
Ut sk. för att derstädes i längre tid taga undervisning uti Barnmorske-konsten, innan de kunde undergå examen, ovissa hura snart, på hvad sätt och med hvilken lägenhet de skulle kunna få tillfälle återvända lill Gottland; och hafva derföre ofvanbemähle tvänne Biksdagsfullmäglige, med hvilka Peter Persson från Calmare Län, i anseende lill hans hemort, sig förenat, yttrat den önskan och anhållan, det måtte, såsom orden lyda, ”en sådan mildring och förklaring i detta ämne utverkas och till Kgl. Maj:ts Nådiga Sanction hemställas,” att antingen någon af de på Gottland varande 2:ne Provincial-Läkare, eller ock någon derstädes anställd Öfvereller Under-Läkare, eller Stads-Läkaren i Wisby, få af Kongl. Sundbets-Collegium förordnas, att vissa tider på året uti Barnmorske-konsten hålla föreläsningar och gifva undervisning åt Landets egna infödda qvinnor, helst sådane Bondeoch Klockare-hustrur, som tillförene gjort Barnmorske-tjenst, och hvilket äfven hädanefter kunde dem anförtros; i hvilken händelse samtlige Hemmansegare på Gottland ville åt Läraren anslå ett billigt arfvode, derest icke informations-besväret kunde anses böra till en Provincial-Läkares tjenstebefattning. Utskottet inser väl, att den uti Kongl. Sundhets-Collegii ofvanåberopade Kungörelse om nämnde rättighet för ett visst antal Besv. och Oecon.
Var 1490, 1512 Häradshöfding i Kållands Härad. Om honom står antecknadt: å Hufvudstamtaflan öfver ätterna Lilliehöök så länge de icke voro serskiljda: »Blef stamfader för adliga ätten Lilljehöök af Fårdala N:o 1, deraf en gren äfven skref sig till Gällared, samt Friherrliga ätten Lilljehöök N:o 13, f. På Stamtaflan öfver adliga ätten Lilliehöök N:o 1 finnes om Brynte Bertilsson antecknadt: »Han kallas i sonesons scnesons sonesonens Carl Magnus Lilliehööks tryckta likpredikan med personalia Sveriges Rikes Råd, men igenfinnes ej i Uglas rådslängd. Peder Bryntesson. Anders Pedersson. Nils Pehrsson. Till Fårdala. RiksTill Gällared från hvilken nu Råd och Riddare. lefvande Lilliehöökar af "77“ ■Gällared härstamma. Nils Andersson. Till Fårdala. Svea Rikes Råd. Johan Nilsson Lilljehöök till Tåredal (Fårdala). Rikstygmästare »1625 blef efter lottkastning under Isbo 1 introducerad på Riddarhuset i dåvarande Riddare-Klassen». Denna gren utdog 1801 med majoren Anders Fabian Lilliehöök. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863. Riddarhus-Utskottets Utlåtande M B. 1 N:o 5. Ullålande öfver Riddarhus-Direlclionens Riksdagsberättelse. Hörsamt Memorial.
FortifikationsAfdelningarne Indelningsoch boställs-] Andra departementet, omfatlande: Utrednings| UnderhållsAfdelningarne Krigsmanshus-] hvarefter slutligen, genom Kongl, brefvet den 6 November 1849, kollegium erhöll sin nu egande organisation, i öfverensstämmelse hvarmed ärendena fördelades mellan fyra afdelningar, nemligen: artilleri-, fortifikations-, intendentsoch aflönings-afdelningarne, hvilkas beslutande personal utgöres af en president såsom samtlige afdelningarnes ordförande, samt såsom ledamöter: i den första afdelningen, geueral-fälttygmästaren och ett krigsråd; i den andra, chefen för ingeniör-corpsen och ett krigsråd; i den tredje, general-intendenten och ett krigsråd; samt i den fjerde, två krigsråd, krigsrådens antal likväl ej mera än tre, emedan ett är tjenstgörande på liera afdelningar. I sammanhang med sistnämnda organisation förordnades, att samtliga anslagen på riks-statens 4:de hufvudtitel och, i förening dermed, bestyret med hela indelda och värfvade arméens aflönande, skulle till krigskollegium öfverflyttas. Inga af de kollegium förut tillhörande ärenden afskiljdes derifrån; de hittills särskilda boksluten för hvarje afdelning, kassa eller fond, förenades till en enda hufvudbok för 4:de hufvudtiteln; kollegii aflöningssumma erhöll ingen tillökning; men embetsoch tjenstemännens antal förminskades från 56 till 50. Sedan det nya statsskicket år 1809 infördes, har frågan om en förändrad organisation af rikets kollegier och styrelseverk, vid flera tillfällen utgjort föremål lör Konungens och Rikets Ständers upp märksamhet och behandling. Således tillsattes, på Rikets Ständers den 5 Januari 1810 derom gjorda underdåniga anhållan, den 4 Oktober 1811 en komité, som följande året med underdånigt betänkande i detta ämne inkom.
Majrt täcktes hos Rikets Ständer föreslå, att be rörda anslag måtte, till enahanda belopp som hittills, varda fortfarande å Riksstaten uppfördt; dels ock, att sedan Rikets sednast församlade Ständer, med gillande af Kongl. Maj:ts till dem framlagda förslag om bildande af en pensionsanstalt för fartygsbefälhafvare, styrmän och annat sjöfolk, medgifvit, att till en sådan pensionsanstalt finge af tullmedlen utgå ett emot den såkallade föringen ungefärligen svarande belopp, hvilket, enligt de grunder ofvanberörda förslag innehållit, da blifvit bestämdt tili 24,000 R:dr årligen, samt Kongl. Maj:t på grund häraf under den 20 Januari 1864 förordnat om inrättande af en dylik pensionsanstalt och för densammas förvaltning fastställt Reglemente, Kongl. Maj:t nu nådigst ville af Rikets Ständer äska, att omförtnälda belopp, 24,000 R:dr, blefve å Riksstatens 9:de hufvudtitel uppfördt under rubrik: "Bidrag till Handelsflottans pensionsstat att af Tullmedlen direkte utgå, förslagsanslag. Hvad dernäst angick: 2:o) Allmänna Indragning sstaten, erinrade Herr Departements-chefen underdånigst att, på grund af Finans-departementet, genom protokollsutdrag från vederbörande andra Stats-departementer meddelade nådiga föreskrifter, borde, vid uppgörande af förslag till reglering af Nionde Hufvudtiteln i förevarande del, iakttagas Kongl. Maj:ts, på nedannämnde Departementers föredragning, redan fattade beslut om aflåtande till Rikets Ständer af följande nådiga framställningar, nemligen: l:o) På Justitice-departementets föredragning: a) dels att kanslisterna i Göta Hofrätt, Häradshöfdingen Wilhelm Kugelberg, vice Häradshöfdingen Carl Thorell samt Gustaf Lorentz Hjertström, må, emot det att de afstå ej mindre all andel i lösen för Hofrättens domar, än ock från det tillskott, som nu till dem utgår af de åt
Betänkande, i anledning af väckt fråga om Smålands HussarRegementes af sittning, emot erläggande af häst-vacance-afgift. Från Hedervärda Bonde-Ståndet har till Utskotten blifvit remitterad en af Riksdagsfullmägtige frun Småland Peter Persson, Jonas Johansson, Per Petersson, Per Mårtensson, Nils Magnusson, Mäns Mänsson, Jonas Andersson och Peter Gabrielsson väckt motion, hvaruti begäres, alt Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet göra hemställan derom, att Smålands IIussar-Regemente måtte få afsitta, i likhet med hvad för den del af samma Regemente, som nu utgör Grenadier-Bataillon, egt rum, och emot erläggande af samma hästvacance-afgift, eller 7 tunnor spanBih, till R, St, Prat, 1840, 4 Sami. 8 A/d, ii Haft, 3 18 Statssamt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskotlens Betänkande, N',o 33, mål årligen för hvarje nummer; och hafva motionärerne, till stöd för denna anhållan, anfört, bland annat, att hästar, tjenlige till remonter, i allmänhet icke uppfödas i Småland, utan måste med stor kostnad anskaffas från andra orter, och att det understundom händer, att de ändock casseras, då tyngden af en sådan fördubblad kostnad blifver alltför stor att af svaga Rusthåll kunna bäras; samt att provinsen är fattig och har brist på spanmål, sora ofta måste köpas från närgränsande bördigare trakter, hvarföre äfven, isynnerhet vid inträffande svagare årsväxt, stor svårighet uppstår för Rusthållarne att på tjenligt sätt utfodra hästarne.
Utgifter år 1860. Pensioner 675: — Extra utgifter — 88. Afskrifning: Innehållen Bevillning . 28: 40. Utgifter år 1861. Afskrifning: Balans till år 1862. Fondens tillgångar och fordringar . 16.293: 27. Summa Kunt K:dr 18,657: 7. Sammandrag af Stjerncronska Fondens Debet. Utgifter år 1859. Pensioner — Extra utgifter 88. Afskrifning: Innehållen Bevillning . 22: 81. Utgifter år 1860. Pensioner . 1,116: — Extra utgifter — 88. Afskrifning: Innehållen Bevillning . 34: 10. Utgifter är 1861. Pensioner . 1,116: — Extra utgifter 88. Afskrifning: Innehållen Bevillning . 34: 78. Balans till år 1862. Fondens tillgångar och fordringar . 25,488: 50. Kredit. Balans från år 1858. Fondens tillgångar och fordringar .. 16,223: 82. Inkomster år 1859. Inkomster år 1860. Inkomster år 1861. Räntor 805: 46. Kredit. Balans från år 1858. Fondens tillgångar och fordringar 25,322: 42. Inkomster år 1859. Räntor . : 1,281: 45. Inkomster år 1860: Inkomster år 1861. Räntor 1,323: 36. Summa Runt R:dr 29,230: 83. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 5 Oktober 1862. J. L. Bogeman. 56 Sammandrag af Fröken Ulr. Car. von Hauswolffs Debet. Balans från år 1858. Skuld till Fröken S. C. von Hauswolffs pensions-fond 597: 74. Utgifter år 1859. — Extra utgifter 88.
Rättelse härutinnan synes Revisorerne önskvärd; och torde en sådan bäst kunna uppnås, om Rikets näst sammanträdande Ständer få emottaga en nådig framställning om hvad för Ivrigs-kollegii aflöning i dess helhet må kunna erfordras. § 7. Reträffande användandet af de, sedan flera år tillbaka, reserverade behållningar å anslaget tili utöfver markegång spriset förhöjd betalning till inqvarteringsgifvare för dagportioner vid indelta regementernas marscher till och ifrån möten, i afseende hvarå 1853 års Stats-revisorer, med hänsigt till de besparade medlens betydliga belopp, hemställt, att desamma borde genom utlåning göras fruktbärande, hafva Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af Kongl. Majits derom gjorda nådiga framställning, medgifvit den förändring, att reservationerna å ifrågavarande anslag hädanefter må användas till bestridande af de aflöningsoch underhålls-kostnader, som föranledas af de ur indelta Arméen utgående garnisons-kommenderingar på Carlstens fästning, vid Grisslehamn och i Haparanda, dock med vilkor, att samma reservationer icke i större mån härför må anlitas, än att möjliga brister i års-anslaget kunna med dem betäckas, § 8. Sedan, i anledning af derom underdånigt gjorda framställningar, Kongl.