Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kungörelsen den 11 Augusti 1854, hvarigenom, bland annat, nämndemän tillerkänts ersättning för boställsoch torpsyner jemte »andra extra förrättningar», villrådighet uppstått i fråga om hvilket slags förrättningar härmed rätteligen borde förstås, uti underdånig skrifvelse den 24 Oktober 1857 anhållit, att Kongl. Majrt måtte, efter ärendets behöriga utredning, till Rikets Ständer göra framställning, om och i hvilka fall reseoch traktaments-ersättning må tillerkännas nämndemän och fjerdingsmän för extra förrättningar i Kronans ärenden. Enligt hvad Utskottet nu inhemtat, har Kongl. Maj:t den 24 November samma år anbefallt Krigs-kollegium. Förvaltningen af Sjö-ärendena och Kammar-kollegium att öfver denna underdåniga framställning afgifva underdånigt utlåtande; — och är frågan ännu beroende på dessa embetsverks handläggning. Hvad af ofvannämnde
Men under discussionen i förmiddags, innan jag framställde min begäran om den propos., jag ansåg ändamålsenligast, yttrade jag om Hr Lagerhjelms förslag, det jag trodde, att det kunde vara användbart, intilldess ett ändamålsenligt, stadgadt lånesystem kunde tillvägabringas, enär jag hade mig bekant, att Riksg:scont. var i behof af en större summa ganska snart, och ansåg, att, derest denna summa icke genom ett ordentligt lånesätt kunde anskaffas, fullmägtige borde vara tillåtet att begagna det sätt, som Hr Lagerhjelm uppgifvit. Men att nu ett beslut skulle fattas derom, att detta Den 9 Mars e. ra. Jetta sätt borde företrädesvis användas, har jag aldrig tillstyrkt, och jag tror, att något beslut om Hr Lagerhjelius förslag icke behöfver fattas, emedan, enligt såväl betänk, som PresteSt:s beslut, en sådan latitud är fullmägtige medgifven, alt de cj äro inskränkta hvarken till tid eller ränta, allenast i5 år och 5 proc. ej öfverskridas, i följd hvaraf de kunna, om det finnes nödvändigt, begagna det lånesätt, Hr Lagerhjelm föreslagit, hvilket jag ansett såsom en nödhjelp och icke tillstyrkt. Jag ber ytterligare att få till Hr Gr. o. Landtm, samt It. o. Ad. hemställa, om det ej vore tid att gå tillbaka till sjelfva betänk., hvilket innehåller 2tne punkter. Om den framställning, hvarom Hr Lagerhjelm och Frih. Klingspor förenat sig, nu förekommer, så blir den 3:dje punkten. Öm vi kunde få propos. punktvis, så kunde vi komma till slut, men i annat fall blir discussionen alltför kringsväfvande; oell om R. o. Ad. tillåter det, skulle jag anhålla, att först andra punkten af betänk, blefve föredragen, och sedan den första punkten deraf, samt att slutligen det af Hr Lagerhjelm jemte flera ledamöter understödda förslag måtte förekomma, hvarigenom vi lättast kunde komma till slut. Hr Rosenblad: Då Gr.
Jag skulle anse det vara synnerligen vigtigt att denna summa användes till sådana svårare förberedande arbeten, som äro af vigt för norra delen af banan, d. v. s. icke blott sträckningen från Fahlköping till Jönköping, utan äfven från Jönköping söder ut. Man bör söka att så fort som möjligt sätta hufvudstaden i förbindelse med dess vestra och södra orter, och för det ändamålet anser jag det vara en god arbetsplan, att på denna del af linien, hvilken är den svåraste att utföra, i tid företaga sådana arbeten, som fordra mera omtanka och mera arbete. Jag anhåller vördsammast att'få. uppläsa det förslag, som jag underställer R. o. Ad.; Att R. 8t:r, för den till Lund redan färdiga södra stambanans fortsättning förbi Finja-sjön emot Jönköping, i den riktning, som af K. M. efter föregående noggranna undersökningar bestämmes, måtte anvisa en summa af 0,815,000 R:dr; för fullbordandet af bangården jemte verkstäderna i Malmö och återstående bangårds-arbeten vid Lund 260,000 Rdr, samt till påbörjande och grundläggning af sådana arbeten å norra delen af samma bana, från Falköping till Jönköping och vidare mot Skåne, som fordra en längre tid för deras fulländning, 1,300,000 Rdr, eller tillsammans för södra banan 8,375,000 Rdr Rmt. Hr Tornerhjelm, Rud.; Jag har varit bland dem, som ansågo alt man borde taga Stockholm till utgångspunkt när man åsyftar att sammanbinda hufvudstaden med de södra och vestra orterna, men pluraliteten har gått en annan väg, hvilken kan leda till samma mål, och tagit till utgångspunkt de banor, som redan äro påbörjade, utgående från den åsigt, att man icke bör splittra krafterna, utan fortsätta de påbörjade bandelarna och göra dem färdiga så fort som möjligt. I full konseqvens med denna åsigt bör såle des den majoritet, som här dikterat besluten, gå till mötes de önskningar man kan framställa för den södra banan, nemi. det af Hr Troil framställda förslag. Man har talat mycket om »inlresscn», och man säger att det ligger i Skåningarnes intresse att få banan dragen in i Småland.
Revisorerne öfverlemnade räkenskaper eller af den utaf Kongl. Majit för Mariebergs artilleriläroverk fastställda utgiftsstat kunnat inhemtas, huruvida de af Rikets Ständer vid 1856—1858 årens riksdag för nästföljande statsregleringsperiod anvisade 3,000 R;dr R:mt årligen till arfvoder. för lärare vid lärover - 38 ket i de kunskapsämnen, som tillhöra Civil-ingeniörer, blifvit för afsedda ändamål använde; uti 5:te §, att ett betydligt förråd gevär, pistoler och andra vapen, deribland öfver 5,000 nya belgiska minieoch kammarladdningsgevär, blifvit inpackadt på en trång vind, der, oafsedt eldsfara från Svea artilleri-regementes nedanför belägna verkstäder, berörda vapen, enligt Revisorernes åsigt, icke kunde erhålla den vård och tillsyn, sorn deras dyrbara beskaffenhet kräfver; i 6:te §, att vid gardes-infanteri-regementena det förhållande äger ruin att utaf sådanfe gevär, som äro till målskjutning duglige, endast ett mindre antal, 12 stycken på hvarje kompani, vid de tillfällen, då målskjutning skall verkställas, till manskapet utlemnas, hvaremot de gevär, som eljest af soldaterne begagnas, äro för sådant ändamål obrukbara, äfvensom att blott ett mindre, för målskjutning ingalunda tillräckligt antal skarpa patroner till manskapet utdelas; i anledning hvaraf Eevisorerne, som finna det vara af vigt, att Arméen beredes tillfälle till erhållande af större skjutfärdighet, hemställa, att lämpliga åtgärder, ledande till detta mål, må, om möjligt, vidtagas; samt uti 7:de §, att Revisorerne, instämmande uti nästlidne års Revisorers yttrande, angående bristande utrymme för ändamålsenligt ordnande af undervisningen inom högre artilleriläroverket vid Marieberg, hemställa, att i sammanhang med blifvande reparation af en å Marieberg befintlig, i bristfälligt skick varande byggnad, hvilken nu begagnas till arkiv för Krigs-kollegii äldre handlingar, för hvilka behofvet af utrymme torde kunna minskas derest desamma blefve på lämpligare sätt ordnade, samt om utgallring af en del obehöflige räkenskaper möjligen ägde rum, undersökning måtte anställas, i hvad mån berörde byggnad kunde, genom en ändamålsenlig inredning, lemna tillfälle för afhjelpande af de antydda bristerna.
Ex Protocollo A. F. Normelin, Kongl. Maj ds Nådiga Propos. No 38. 9 N:o 38. KONGL, MAKTS. Nådiga Proposition till Piikets Ständer, angående ytterligare anslag af Allmänna medel till Götha Canal-Byggnads fullbordande; Gifven Stockholms Slott den w December 1828. Sedan erfarenheten ådagalagt, att äfven den kostnad för återstående arbetet vid Götha Canal, hvilken till Rikets Ständer vid Deras sista sammankomst uppgafs, ehuru beräknad med all den noggrannhet omständigheterna medgåfvo, likväl varit otillräcklig, och Canal-Byggnaden, i följd häraf, icke kunnat med det af Rikets Ständer då beviljade anslag, och inom den utsatta tiden af innevarande år, fullbordas; så har Götha Canäl-Direction, jemte framställning af detta redan någon tid förutsedda förhållande, hvilket Directionen ansett det icke hafva berott af sig att förekomma, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält Canal-Bolagets behof af ytterligare Penn inge-understöd, för alt bringa ifrågavarande vigtiga företag tili ett länge önskadt slut, Under yttrad öfvertygelse, grundad på de år 1822 af Canal-Verkets Ordförande genom trycket allmängjorda, och alltsedan icke io Kongl. Maj ds Nådiga P ropos.
När en Arrén - Den 25 September. 15 Arrendator hade endast emottagit redan odlad eller odlingsbar Jord; Sä synes OptionS rätt wid den nya efter zo är anställande Auctionen innefatta, jemte den Zo ära afkastning som ha» gagnat, tillräckelig belöning för det att han wid anställd Syn befinnes hafwa fullgjordt sin skylldighet med ägornas tillbörliga häfd, hwil. ken häfd detzutom torde aldrabäst kunna deraf inhämtas, om han kan bewisa, att den afrads. gilda Spannemäl, hwarmed han de sista ären sig arrendet afbördat, wurit pä den jord, för hwilken han samma arrende ärlagdt. När äter en Arrendator emottagit en sädan ägolott som innefattade ett wi§t TunnelandS tal af sä be. skaffad jord, att den wäl kunde, men icke utan kostsamt arbete (säsom Stenbrytninq och Rot. huggning,) kunde till Aker eller bördig Äng förwandlas; Dä borde en widstkäktare Options, rätt en sädan Jordbrukare bewilljas, hwilken Options-Rätt, med det samma den tjente tillbe, löning, tillika lände till upmuntran. För att upmuntra en blifwande Arrendator att odla en sädan mark, skulle otwifwelaktigt mycket bidraga, om han icke allenast kunde förutse, utan äfwen till en del sjelf kunde bestämma den belöning för sin odlingsstit, som han i en längre besittmngstid, hade att förwänta. Denna belöning skulle Arrendatoren bäde kunna förutse och bestämma, om ett sädant Auctionssätt blefwe widtagit, att, sedan ärliga Arrendet wore för hwarje af de första Zo Ären gifwit, utan att därföre Arrendatorn med det samma wore utmärkt. i6
Stånd redan afgjort frågan, så lärer det icke vara stort värdt att kosta mera tal derpå, åtminstone icke för att få en återremiss beviljad, som endast skulle föranleda till utskrifning af de yttranden, som i ämnet blifvit afgifna för alt Utsk. tillställas; men det kan jag ej neka, alt det förefaller mig betänkligt och kanske farligt, sedan frågan blifvit väckt, att behandla den på ett sätt, som vore det farligt och våda underkastadt att skaffa sig upplysning om en bättre sedeltillverkning. Jag kan ej tro annat, än att om salig Kellgren lefde, så skulle han införa den, som hyste en sådan farhåga, ibland ”ljusets flender”; ty det mätte vara gifvet, att det finnes, för den brottslige nb., ett ständigt slående premium för tillverkning af Bankens sedlar, och då är det bättre alt genom ett verkligt premium belöna den som öppet träder fram sägande: se här är konsten, än alt den hålles hemlig. Den uppgiften, att Engelska banken icke skulle hafva gifvit något premium i afseende på förbättringen af dess sedlar, vågar jag bestrida; jag kan ej uppgifva dag och datum, men att jag i Englands tidningar läst om ett sådant premium, det vågar jag försäkra. För öfrigt må jag säga, att om aldrig denna fråga varit oväckt, sä skulle jag hafva trott, att det varit bäst att afspisa Hr Akerberg; men helt annat är det, då förhållandet är motsatt; ty sedan 3 Stånd beslutat, hvad liänderoom delta Stånd skulle afslä betänk.? Ingenting annat, än att Hr Akerberg med uppgiften om att innehafva den ifrågavarande konsten, skall, i fall den verkligen är någon konst, öfverflytta den på en annan, hvars namn icke uppgifves, och så komme den fram och vi finge se sådane här sedlar, hvarå prof blifvit företedt och derpå sades, att det är Ständerne sjelfva skulden till. Hvad det beträffar, att Bancofnllm. icke skulle kunna upptäcka huruvida Hr Akerberg är en charlatan eller icke, kan jag ej förstå; det måtte väl finnas andra, som kunna undersöka saken, än Bankens graveur och pappersmästare.
Resolutionen på Allmogens Besvär af 3766 i 70 §. lofvades, att ingen uppbudning af Soldater får ske till enskilt arbete, enskilte Personer till nytta, hellst sådant i förra Resolutioner är uttryckeligen förbjudet, utan ankommer det i sådant fall på beting och öfverenskommelser, Allmogen och Vederbörande emellan;” Och vid detta förhållande, och enär Kongl. Reglementet för Götha Canal af den 11 April 18x0, icke bestämdt för Kronans Indelte Manskap, föreskrifver Arbets-skyldighet vid Götha Canal, som är både för dem och Rotarne serdeles betungande, och med förenämnde Stadganden oförenlig, hade jag förmodat, det Utskotet, skulle ifrån dessa Stadganden hämta anledning till ett Yttrande, som åtminstone icke innefattade ett ovillkorligt afslag på hvad i Memorialet var yrkadt. Hvad som i synnerhet fästadt min uppmärksamhet vid Utskottets Betänkande , är, att Utskottet till grund för sitt Beslut anfört, det denna fråga icke annorlunda än som Commando mäl är att anse, deri Riksens Ständer icke någon Pröfnings rätt tillkommer.- Kutv nande jag icke anse Commando-mål böra lämpas till Mål, deri Tredje eller Enskilt Mans rätt så betydeligen ingår, som i Regementernas användande till Canal-Arbeten, som för Rotarne ic - Den 3 Februarii. ke är likgiltigt; och hvarvid serdeles märkeligt är, att Utskottet anser en annan tillämpning af Grundlagen i detta afseende böra vara, än Konungen sjelf i Nåder funnit, som genom Vederbörande Expeditioner, i vanlig Embetsväg, men icke såsom Commando mål, gifvit Nådiga Befallningar om Indelte Soldaters Arbeten vid Götha Canal. Jag anhåller att i anledning af förenämnde anmärkningar, Betänkandet måtte till Utskottet återremitteras. Friherre Cederström, Jaeob:
6/7 29- JKlulbar, Riks-Ståndens, kostnaderne för desamma (se Canz]ier m. m). b angående indragning deraf Aterremiss i ämnet • • • • Klädes och Bomullstygs tillverkare, ersättning till dem för deras dyra Inrättningar Klämtning, om dess afskaffande vid andra tillfällen, än vid eldsvåda • • Knudtzon, Vice Consul, angående dess endtledigande fran Engelska Consulsbeställningen i Christiansand . Kohlräntors i Stockholms Län utgörande • • • Kohl, om fri försäljning deraf i Tossebo Härad — om dess mätning med tunnemått ♦ — om frihet från lefverans deraf till vissa Bruk Konga och fjpvidinge Häraders fördelning emellan 2:ne Fogdar Aterremiss i ämnet • •_ Kongl. Familjen, f. d., rörande Bankens ersättning för liqviderandet af dess förmögenhet . Aterremiss i ämnet Se vidare härom Bet. TNT:o 162, pag. 38o, ^brtsf-Bränneriredskap, angående dess flerfaldiga sammansättning • • • • 0 • Kopp ar skiljemynt, angående Bankens förseende dermed fran Avestad Kopparen i Skiljemynt-pollctterne, angående värdet deraf Kortspel, om yrkad Bevillning derå .••••• Korsö Fyrbåk, inköp deraf (se Fyrbåkar). Koskull, Major, angående dess löneförmoner • Kr1gs-Akademien vid Carlberg, om ändring i dess organisation dess anslag • • • » Aterremiss löntillökning för Lcctorerne K,i gs-Collegium, aflöningen angående * Aterremiss Krigs•Committéens invisningar, praescriptionstid för inlösen . deraf f se Comitté). Krtgsjonden, dess fordringarjangåendc . • « • ~~ — angående granskningen af redogörelsen derför gs-Hof-Rättens Stat angående ^ Aterremiss Sc vidare härom Bet. N:o 239. “7 — Militaire Ledamöters tractamenten Krigs-Lagar, angåejideJRikets
Tölans för indelda kavalleriets hästar; men sorn, enligt ankomna Piotokolls-uldrag, berörd» Utlåtande blifvit af de trenne öfriga Riksstånden bifallit, har Utskottet funnit sig icke kunna, emot stadgandet i 75 § Riksdagsordningen, taga vidare befattning med förevarande, af Rikets Ständer sålunda afgjorda, ärende. Stockholm den 7 Februari 1851. Ank. till Exp.-Utsk. d. 8 Febr. 1851, kl. 10 f. m Utlåtande, i anledning af erhullne åter-r ernts ser å Betänkandet N:o 13, angående medels anvisande lill fortsättning af Fästning sbyggnader ne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona under år 1851. IU. A.) Enligt aflåtne Protokolls-utdrag hafva Ridderskapet och Adeln samt Presleslåndet till Stats-Utskettet åter-remifterat dess, under N:o 13 afgifne, af Borgareoch Bondestånden bifallne, betänkande, hvaruti Utskottet, med anledning af Kongl. Maj:ls, uti nådig skrifvelse deri 4:de December förlidet Ar, framställda begäran om ett anslag för innevarande år af 105,000 r:dr till fortsättning af fäslningsbyggnaderne vid Waxholm, Carlstén och Carlskrona, hemställt att Rikets Ständer måtte, till utgående från Riksgälds-Kontoret, anvisa för detta år till nyssnämnde ändamål 75,000 r:dr, att af Kongl. Ma:jt efter omständigheksrne fördelas.
T E på den idylliska Skeppsholmen, där tystnaden en senhöstdag endast afbrytes af en eller annan trumpetsignal från båtmanskasernen och af de fallande kastanjernas studsande mot gräsmattorna, har Sjöofficerssällskapet sin lokal i en af » Långa radens » byggnader. Därinne mötes besökaren af en hemtrefnad, som om han be. ' » Jo, mycket riktigt, hans gamla moder, som är hela 82 år fyllda, bor på Östermalm. Då söka vi upp henne i dag. » Få middagen ringde vi på hos änkefru Crusebjörn. » Jaså, landshöfdingen är själf nere i Stockholm. Kanske ni då vill vara g o d anmäla, att en medarbetare från tidningen Idun utbeder sig några ögonblicks samtal med honom. » Strax därefter tog landshöfdingen emot oss med ett gemytligt leende. » Ett porträtt af den nye krigsministern? Men det är j u inte afgjordt ännu. » och landshöfdingen tog på sig en hemlighetsfull uppsyn. » Ja, men Idun hinner nu inte komma m e d porträttet förrän i nästa vecka, d. v. s. på BALTZARV. PLÅTEN. SJÖOFFICERSSALLSKAPKTS STIFTARE. funne sig på en gammal herregård långt från hufvudstaden. Den ringa takhöjden, de små fönsterna, utanför hvilka trädgårdens aplar sakta vagga sina grenar, de i förgyllda ramar infattade porträtten, som pryda väggarna, de skinnklädda möblerna, biblioteksrummets bokskåp och de små hvita porslinskakelugnarne, i hvilka brasorna spraka — allt bidrager till den trefna, varma stämning, hvilken där välkomnar hafvets söner efter deras mödor på gungande pansardäck. Sjöofficerssällskapet i Stockholm, hvilket i dag fyller femtio år, har för sia uppkomst att tacka dåvarande chefen för kgl. sjöförsvarsdepartementet, grefve Baltzar v. Plåten, som 1847 upplät det chefen för kgl. flottan tillhö- BIBLIOTEK. A. BLOMBERG FOTO. SJOOFFTCERSSÄLLSKAPETS KLUBBLOKAL I STOCKHOLM: SAMLINGSRUM.
Enär skäl icke förefinnes att fortfarande iörunna acccpteradö invisningar de förmåner, som för inrikes vexlar äro medgifna; har Utskottet, med erinran, att invisningar kunna i Handelsoch Närings-diskonten belånas, uteslutit dem från följande förslag till föreskrifter, angående diskontering af inrikes vexlar. 67:o Vexel, som är dragen af inom riket bosatt svensk undersåte på annan inländsk man, och utställd i enlighet med den i lagen för inrikes vexlar den 20 Maj 1835 stadgade form, diskonteras i Handelsoch Närings-diskonten i Stockholm samt låne-kontoren i Götheborg och Malmö, under följande vilkor, nemligen: a) Den till diskontering erbjudna vexeln skall, ställd i svenskt mynt på högst 6 månader, vara accepterad. Är acceptanten icke bosatt å diskonteringsorten, skall i accepten uppgifvas namnet på en derstädes boende person, hos hvilken betalningen vid förfallotiden tillhandahålles. I sådant fall erfordras jemväl, att sista öfverlåtaren (endossenten) har sitt hemvist i diskonteringsorten; b) Diskontering å kortare tid än 30 dagar är icke medgifven; c) Räntan, hvilken förskottsvis afdrages, utgör Fyra procent; d) Diskontering sker företrädesvis framför belåning; e) Vexel å lägre belopp, än 166 r.dr 32 sk. banko antages ej till diskontering; f) Högsta tillåtna skuldsättningsbeloppet under alla de förhållanden, uti hvilka någon, vare sig i egenskap af låntagare, vexeleller hypotheks-utgifvare, acceptant, endossent eller löftesman, kan blifva hos diskontverket häftande deruti ej inbegripet hvad han må vara skyldig lill Banko-diskont-verkel, samt i och för kreditiv, får icke öfverstiga 50,000 r:dr banko.
I Dannznrk (Kopenhamn), dar enskildt bolag ager telefonerna, hafva ' 1s af telefonisterna en lon af 20-25 ore i timmen med en tjanstgoringstid efter eget val af 4-8 timinar om dagen, ' 13 aflonas ined 50-60 kronor pr mbnad for 6 tiinmars daglig tjanstgiking. Hogre skolbildning fordras ej. Det visar sig sblunda, att i Tyskland och Norge lonen Br betydligt hogre an hos oss och att afven i Danmark den nHgot ofverstiger den i Sverige. Sverige har, som bekant, slagit rekord i h l g a on1 telefonvasendets utveckliug och det 5i.r ej utan en viss stolthet vi finna, att vfirt land i detth afsaende gAtt i spetsen for nationerna. SB mycket miirkligare .forefaller det diirfor, att vQrtelefonistktlr iir lagre aflonad iin i andra lander. Ehuru vi, nigot som redan i borjan af denna artikel frcamh&amp;lli ' ts, pk det hogsta ogillar det satt, hvarpi man sokt vinrla forbattring i berorda missforhbllanden, iiro ' vi dock af den uppfattningen, att krafven pB en Ion, som stir i forhaande till det arbete som presteras prjncipielt h a varit fullt berattigade. Den framstiillning vi nu vmit i tillfalle att gora, angHende tle i sii mhnga afseenden tryckta existensvillkor under hvilka denna talrika grupy af svenska arbeterskor lefva, skall, hoppas vi, gifva v4ra lasare den inblick i verkliga forhdlandet, som for ett r&amp;tt bedomande af den sA mycket dabatterade och olika uppfattade telefonistfrAgun, ' bor vara af noden. Napoleon 1: s moder.
Friherre Legerström, l^ugolxb, förestog, ar denna stäga såsom ny matte remitteras. Herr Grefwe;, och Landtmarskalken. Altför gerna, men jag wet ej hwart. Högloft. Ridderssapet och Adeln torde tillära at densamma Hans Kongl. Majtt i underdånighet underställes; och pä det Liner twifmelsmal mera mä kunna aga rum, får jag fraga, om Högloft, Nidderffapet och Adeln afwen bifaller hwad som i Utffotcets Betänkande stadgas, rörande rättighet för Enkor och Sterbhus? Bifölls. Föredrogs ä nyo Riddarhus-Utskottets den rh December är 1809 pa bordet lagde förftag til en Riddarhus - Ordning, och beflöt Högloft. Ridderffapet och Adeln, at densamma paragraphs-wi§ til afgörande skulle företagas. i. 2. H. Herr R.»;blieb, Larl k^rocli ic^ tilkannagaf, at de fleste anmärkningar han nu arnade föredraga, ej wörö helt och hallit hans egna. Han hade gjort dem gemensamt med en Ledamot som medarbetar i Grundlagarnes sammanfattande. Han wille nu anmärka, dels at orden fran äldsta Sonen - Den z Mars. 151 nen bärstammar, borde förändras til: fran äldste Sonen pa Manslinren bärstammar; afwm svin i följe deraf borde fattas: och betz Barn pä manssida» eller desi Manliga efterkommande. Likaledes borde bestämt utsattas et stadgande för de i sednare tider til Greflig eller. Friherrlig wärdighet, med det wilkor uphöjde Atter, at den nya wardiqheten ej tilfaller alla Hufwudmannens manliga efterkommande. Herr Ikam, kebr, instämde i Herr KochUeb8 sist gjorde anmärkning.
Det har blifvit anmärkt att de öfrige RiksStånden ej hafva någre sådane band på deras valfrihet, som dem man söker ålägga oss. Hvad dem i detta hänseende vidkommer, så har nöden ingen lag; men då vi genom vår talrikhet äro i tillfälle att handla i enlighet med Grundlag-ens and* och föreskrifter, så böra vi äfven göra det. Om det är rigtigt att taga förra händelsen till rättesnöre för sitt förhållande, så får jag erindra, att Fullmägtige i Riksgäld&Contoiret si - Ridd, 0. Ad. Prot. V. Band. aa 33* Den i4 Juni i f, rn. sta Riksdagen lära varit uteslutne från deltagande i Stora Nämnden. Sluteligen och då jag hört många olika meningar yttras, frugtar jag, att ett slut ej skall vinnas i detta ämne, utan ännu längre tidsspillan. Jag hemställer, om ej, till undvikande deraf, det vote lämpligt att till afgörande företaga hvarje af de under discussionen, uppgifna frågor, eller heldre, om icke Herr Grefven och LaodtMarskalken, som uti formfrågor åger beslutande rätt, skulle täckas framställa sin åsigt af saken, hvarmed Ridderskapet och Adeln troligen lärer förena sig. Grefve Spens: Jig skall blott med få ord öka discussionens längd. Man har ordat om de grunder, man förmenat mig hafva föreslagit i afseende på upprättandet af den lista, som kommer att innehålla namnen på icke valbäre Ledamöter af Ridderskapet och Adeln. Härvid har i så måtto förelupit irring , som jag egentligen endast sökt väcka uppmärksamheten på de serskilta frågor , hvilka kunni uppstå, då så beskaffade förteckningar uppgöras, utan att jag egenteligen sökt att sjelf utstaka några grunder. Friherre Cederström har ganska rigtigt visat förhållandet med Fullmägtige i RiksgäldsContoiret samt Riksens Ständers Revisorer; och att de mål, som angå deras befattning, äro af beskaffenhet att kunna förfalla, hvadan desse personer, ehuru de således icke kunna vara Ledamöter af dit Utskott , på hvars hemställan de kunna ställas