Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror icke det vore oriktigt, utan anser d‘e‘t t. o. m. nödvändigt, att ett sådant stadgande äfven här funnes. Hvad skulle det blifva af alla dessa, i armod födda varelser, då de icke hade det aldra ringaste att lefva af? Skola de ligga Staten till last? Staten betalar blott för den väpnade arméen, icke för dess appendix. Jag anhåller att motionen måtte i allo afslås. Frih. Staél von Holstein, Fabian Wilhelm: Jag har för min del aldrig trott, att det skulle vara skadligt för soldatens sedlighet eller moral att ingå äktenskap, utan tvertom. Icke eller har jag trott det vara möjligt för någon befälhafvare, att, då soldaten begär tillåtelse att ingå äktenskap, kunna förutse eller veta om detta äktenskap skall medföra elände eller icke. Det ligger ingen rättsgrund i detta stadgande, och med lika litet skäl, som man kan vägra befälet att gitta sig, med lika litet skäl kan man äfven neka soldaten att ingå äktenskap. Hr af Klint: Jag har alldeles icke sagt eller menat hvad Hr Frih. Staél von Holstein anfört. Visserligen har jag yttrat, att det tillhör befälet att vaka öfver truppens sedlighet, men inga - Den 30 November e. m. lunda att ingående af äktenskap är stridande mot sedligheten. För öfrigt vidhållet jag hvad jag förra gången yttrade. Frih. Creutz: Då jag framställde denna motion, skedde det visserligen i betraktande af K. M:s nu nyligen utfärdade tjenstgörings-regleimte för Arméen. Detta innehåller, utom hvad jag i motionen anfört, åtskilligt annat, som torde vara skäl att beröra. En längre tid har Svenska Arméen varit i mistning af tjenstgö rings-reglem:te. När nu detta utkom, hade man trott att en mängd, af de på gamla och föråldrade förhållanden beroende stadganden sorn i de äldre reglementerna förefinnas, skulle utgå, men i det nya återfinnas icke allenast dessa stadganden, utan äfven flera ännu mera restriktiva än de förra.
Majd.s nådiga Proposition, angående dispositionen af sex holmar i Götheborgs och Bohus läns skärgård. III. 39. — N:o 9. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtande af mark å Kronoparken Råda-ås i Skaraborgs län för en vattenledning till staden Lidköping. III. 39. — N:o 10. angående Riksdagens förlängande en månad. III. 70. — N:o 1!. angående verkställd omröstning öfver högsta Domstolens Ledamöter. III. 70. — N:o 12. förordnande för Professorn m. m. P. E. Bergfalk, att vora Rikets Ständers Justitie-Ombudsman. III. 232. — N:o 13. Förordnande för Revisions-Sekreteraren m. m. J. A. Södergren att vara Rikets Ständers Justitie Ombudsmans Suppleant. lil. 232. — N:o 14 angående val af Justitie-Ombudsman och dess Suppleant. lil. 233. — N:o 15. angående förhöjning i traktamente åt Magistratspersoner och Borgare vid besigtningar tn. fl. förrättningar för Kronans räkning. III. 233. — N:o 16. angående beredande af Gudstjenstsoch Skolelokaler för Garnisons-församlingartie i Stockholm. III. 233. N:o 17- angående skyldighet för boställsinnehafvare att deltaga i Fjerdingsmans aflöning. III. 233. — N:o 18. angående undersökning i afseende på rättigheten i laxfisket i hafvet utanför Listers härad af Blekinge Län. III. 233. 52 — E — Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers. Förordnande för Revisions-Sekreternren m. m. J. A. Södergren att vara Rikets Ständers Justitie-Ombudsman. III. 413. N:o 20- angående Revisions-Sekreteraren m. ni. J. A. Södergrens insättande i Justitie-Ornbudsmans-Embétet. III.
Om efterlysning icke skett, så linde Kronan förmodligen mislat sin skatt. Jag anhåller således om afslag ä punkten. Hr Printzensköld: Vid början af min utöfning utaf det embete, jag nu innehafver, inträffade det förhållande alt K. befhtde i Gefleborgs län uti ett afskrifningsmål meddelade en resolution, hvilken advokatfiskals-embelel ej kunde godkänna. Tvisten blef liflig emellan adv.fiskalen och landskontoret, men slutades så, att af de afskrifne medlen ett par hundra r:dr b:co t. ex. eller deromkring blefvo indrifne, hvilket säkerligen aldrig skett, om icke underslållniugen lemna! advokatliskals-embetel tillfälle alt granska beslutet och bevaka Kronans rätt. För några är sedan inträffade äfven alt lill advokatfiskals-embelet inkom ett afskrifningsmål från K. beflnde i Nyköpings län. Bland de efterlysta personerna var ett fruntimmer, hvars utskylder K. beflnde afskrifva, men när upplysningarne om detta fruntimmer närmare granskades, föranledde de till den anhållan af advokatfiskal att hon mätte efterhöras i Ystad, der bon också ganska riktigt anträffades, så alt utskylderna blefvo indrifua och frågan om deras afskrifning derigenom förföll. Delta har jag velat anföra såsom bevis på nyttan af Ouderställningarne, likasom Hr von Hartmansdorff redan anfört exempel pä nyttan af eflerlysningarne. Hr Sandströmer: Jag vill visserligen ej bestrida alt del kan finnas exempel på alt eflerlysningarne kunna gagna, men tror dock saken icke böra di ifvås så långt, att man skall betala 10 ndr för att få reda på den 11 :te. Det torde åtminstone för den, som dermed haft befallning, vaia bekant, alt eflerlysningarne ej komma i fråga ali vidtagas förr, än man förvissat sig om att upplysning angide den bortflyttade personens vistelseort ej annorledes kan vinnas. Man skall således hafva reda på om den rest sk yld ige uttagit prestbetyg och pass.
Reglementet för Amiralitets-Krigsmans-Cassan af den G O O O ?.6:te October 1838, det högsta belopp, som kan tillfalla enka efter afliden delegare Stats-Vtskoltets Utlåtande, N.-o 241. 21 delegare ali densamma, utgör 4°° Rtdr Banco, har Utskottet, med afseende å aflidne Amiralen af Klints obestridliga förtjenst af det allmänna samt de af Kongl. Maj:t i öfrigt åberopade bevekande omständigheter, ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständer att för aflidne vice Amiralen m. m. G. af Klints efterlemnade enka å Allmänna Indragnings-Staten uppföra en Pension af 8oo R:dr Banco, att utgå, så länge hon lefver ogift och fortfarande befinner sig i obemedlad ställning. Stockholm d. 17 Juli i84o - N:o 241. Alik. till Exp.-Otsk. d. IS Juli kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Prosten ödmanns motion om anslag
Och Salomo drog tillhopa vagnar och resenärar, så att han hade tusende och fyrahundrad vagnar, och tolftusend resenärar; och han lät dem uti vagnsstäderna, och när Konungenom i Jerusalem. Och Konungen gjorde, att silfver i Jerusalem var så mycket som stenar, och cederträ så mycket som mulbärträ i dalarna. Och man förde hästar utur Egypten till Salomo, och allahanda varor, och Konungens köpmän köpte samma varor; Och förde dem utur Egypten; hvar vagn för sexhundrad silfpenningar, och hvar häst för hundrade och femtio. Alltså förde man dem ock till alla de Hetheers Konungar, och till de Konungar i Syrien, genom deras hand. Men Konung Salomo älskade många utländska qvinnor, Pharaos dotter, och Moabitiskor, Ammonitiskor, Edoinitiskor, Zidonitiskor och Hetheerskor; Af sådant folk, der Herren Israels barnom om sagt hade: Går icke till dem, och låter dem icke komma till eder; de varda förvisso bevekande edor hjerta efter sina gudar. Till dessa gaf sig Salomo, till att älska dem. Och han hade sjuhundrad hustrur, Förstinnor, och trehundrad frillor; och hans hustrur bevekte hans hjerta. Och då han nu gammal var, bevekte hans hustrur hans hjerta efter främmande gudar, så att hans hjerta icke var fulleliga med Herranom hans Gud, såsom hans faders Davids hjerta. Alltså vandrade Salomo efter Astoreth, deras gud af Zidon, och Milcom, de Ammoniters styggelse. Och Salomo gjorde det ondt var för Herranom, och följde icke Herran alldeles, såsom hans fader David. Då byggde Salomo en höjd till Chemos, de Moabiters styggelse, på berget som för Jerusalem ligger; och till Molech, de Ammoniters styggelse. Alltså gjorde Salomo allom sinom utländskom hustrum, de der för sina gudar rökte och offrade. Och Herren vardt vred på Salomo, att hans hjerta ifrå Herranom Israels Gud afvändt var, den honom två gånger synts hade;
N:o ny Grefwe !^iö6crllo1ps, Larl, Oswerste. Zi Friherre VVacktmcilier, Lleckert, Ou» fluk ^Villrelm. 59 Friherre KLIamh», Lias. f do Friherre körner. Otto, Capitaine. 249 Friherre Acleltvärcl, Keintrolcl. rgtg Herr Meiclenk^elm, Lric ^Vilkelm. r86i Herr käart^mailsäorK' Ltirilioxlasr. Justerades pleni prorocollet för den 35 April - ^err klack. Larl kreclrik, erhcll order och Apläste ett Memorial sä lydande: M>g har frän god hand blifwit gifwsn en wänskapelig förebräelse som skulle jag uti milt sistledne plenidag här insinuerade memorial blifwit saker till en underlåtenhet: art icke deruti hafwa lälit inflyta ett päkallandc af Ridderskapct och Adelns pairiotiffa åtgärd till en allmän indragning af bränwmsbränningcich under nu pågående sommar till förekommande af en hörande hungersnöd. Altja, till godtgörande as en, fran sä adel grund pä mlg ställd fordran och icke mindre akt tillfredsställa min egen listiga tänsta för denna mensklighet och medborgerlighet sä närgående ömmande sak, samt med warmaste deltagande i hwad Friherre kurttti derom redan i Memorial äffat och anfördr. Den 27 April. 69 får derutofwer, jag den äran att hss Ridderffapek och Adelns ädelmod nedlägga min förhoppningsfulla anhållan, och — jag wägar säga allmänhetens män an: ark R-dderffavct 06) Adeln behagade hos sine Deputerade i Ukffattet taga den mefur lill detta måls derstädes sa siryndsamma behandling, art, Ridderffapel och Adeln nästa pleuidag
Hon drog ned mössan öfver öronen och kröp in i pelskragen så godt hon kunde, men ändå huttrade hon af köld. Vid det hon passerade en portgång blef hon ej litet öfverraskad af att se Hanna ifrigt sysselsatt att trösta en liten gosse. Han hade förfrusit sina öron och Hanna hade nyss gnidit dem med snö och band nu sin enda ylleduk kring barnets hufvud. Hvad gör du här, Hanna? frågade Bella gladt, och en ström af värme skjöt igenom henne oaktadt kölden. Hanna rodnade. Den stackarn stod här och snyftade så bittert och hans små öron voro alldeles hvita. Seså, unge, sade hon med myndig ton, gråt ej mera, utan gå hem och bed mamma ännu en gång gnida dina öron med snö. Pojken, som kunde vara sex år, gret än värre. Jag hittar inga hem! snyftade han och såg så hjelplös ut, att Hanna måste sätta sig ned, smeka hans hår och torka hans små förgråtna ögon. Kom hem med mig, föreslog Bella. vi ska’ sköta om dig och ta reda på hvar du bor. Hanna, kom med! Hanna kunde ej motstå frestelsen. Hon såg Bella sätta sin ylleväst utanpå gossens tunna, ostoppade jacka, taga honom i handen och leda honom hem till sig. Hon gick med, utan att hon visste hvarför, men hon trodde det vara för gossens skull. Der hemma gaf Bella honom varm mjölk och hvetebröd och hans sorg dunstade bort innan en timme gått om. Begge flickorna sutto bredvid honom. Bella hade tvättat hans ansigte och händer, och Hanna höll på att flytta knapparne i Lulles en gammal paletå, som gossen skulle få. De hade fattat tillgifvenhet för det lilla hittebarnet och det var som om händelsen med honom, så obetydlig den än var, skulle närmat dem till hvarandra. Bengt hade åtagit sig att på poliskammarn anmäla om gossen och kom tillbaka med underrättelsen, att modren redan varit der och frågat efter honom. Då hon lemnat sin adress, var det ingen svårighet att taga reda på hans hem, och flickorna lotsade honom dit på eftermiddagen. Gossen hängde sig fast vid dem, då de skulle gå, och de hade svårt att skiljas vid honom.
Den blick, hvarmed hon i » Rigobest » » mäter den, som vågar påstå, att andens uppenbarelser i själfva verket vore kurrningar i den spiritistiska fruns egen måge, är en dylik glanspunkt-. ' Men vid sidan af detta lugn har fru Caspër ännu mycken vigör och går väl i land med både långa och rörliga roller, som vi senast sett i » Herr Dardanell och hans upptåg påTEATER-REVY. landet », där hon är en dråplig Hedda, och där trion Caspér — Bergström-Lindström kunde vara i stånd att blanda bort våra tidsbegrepp och komma åskådaren att tro sig vara med på sextiotalet. Herr Bergströms Dardanell hade samma nasalljuds-humor, samma specifikt stockholmska elegans, som sedan länge grundat och befäst hans stora popularitet. Bergström har ej Holmquists must och saft, men han har mera rörlighet och fart i både lekamligt och andligt afseende, och inom det stora komiska rollfacket i sekundteatrarnes repertoar finnas så många skiftningar, att de godt sida om sida kunna bibehålla publikens odelade sympatier. Fröken Hjort är i denna stund vår bästa Stockholms-ingenue, den, som gifver sina roller med minst manér, med den största ungdomliga fraicheuren, i synnerhet när rollen har en någorlunda stark komisk anstrykning såsom Aga-petus i » Herr Dardanell » och den skånska » tösen » i » Våra flickjägare ». Antingen förtjänsten är den (unga skådespelerskans egen eller tillkommer den ledning, under hvilken hon arbetar, är det anmärkningsvärdt, huru fullkomligt hon afhåller sig från Öfverdrifter och från att pressa fram sina repliker mer än " tillbörligt är. Hennes begränsning tills vidare ligger däri, att hon behöfver denna färgläggning, det märktes bäst i förpjesen » O, min Adelaide », där den unga frun, som ej är något annat än den unga frun i en fransk fars, som kommit till för betjäntrollens skull, med ett ord en vanlig, schematisk farsfigur, nog kommit mera till heders, om den spelats af fröken Gottschalk.
Jag anser, i likhet med en af StatsUtsk:s ledamöter, som här yttrat sig jemte en annan värd talare, att så länge en lag linnes, hör den äfven hållas i helgd, när icke några serdeles ömmande omständigheter förekomma, som kunna föranleda ett undantag, men sådana finnes icke här. Det har under en följd af år blifvit en vana, att så snart ett dana-arf fallit, inkommer genast kommunen till K. M. med anhållan alt arfvet måtte få användas på ett helt annat sätt, än med lagen varit afsedt. Mig synes det deremot vara ett dubbelt skäl att Staten bibehåller sin rätt till dylika atf: l:o emedan det är lag; och 2:o emedan det ligger en vacker tanke deruti att Staten öfvertager arfsrätten efter aflidne medborgare, som icke hafva några lagliga arfvingar. Jag har dessutom emot förslaget att erinra, att Carlstad har begärt denna eftergift såsom understöd för upbyggandet af ett arbetshus för fattige. Jag är nemi. långt ifrån att vara öfverlygad om att det är någon fördel för en kommun att dylika arbetshus der finnas, ty jag anser detta vara en slags organisation af arbetare, som i sina följder kan blifva ganska vådlig, och sannolikt komma de som lefva efter oss att besanna den satsen, att ju flera arbetshus finnas, desto flera kommer det att tarfvas. För min del anser jag icke uprättandet äf arbetshus vara den rätta vägen att understödja de fattiga, ty samhället kan icke i längden härda ut på denna väg, och jag tror att de vådligaste följder derutaf i en framtid kunna npstä. Jag har således ett ytterligare skäl att afstyrka bifall till K. M:s Propos., enär jag anser det sätt, hvarpå dessa penningar utaf Carlstads innevånare skulle användas, vara mindre väl beräknadt. Slutligen har jag ett för mig alldeles egendomligt skäl, sorn redan af en annan talare blifvit vidrördt, hvarigenom äfven jag sättes i tillfälle att bättre än någon annan vitsorda fördelen af dana-arf, ty hade icke de funnits, så skulle så väl Chefen för Landtförsvarsdepartementet, som jag sjelf, i detta ögonblick sakna tak öfver hufvudet.
Räntemästtres och LandtRäntmästares aflöningsvilkor; Fann Ridderskapet och &deln för godt, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af de öfrige trenne RiksStånden bifallne, för des6 del dervid låta bero. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-och Bevillningsutskottens den 31 sistledne Julii under N o 369 afgifne, samt den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om redovisning för de till tryckningen af 1815 års Bevillningshandlingar anslagne medel, blef samma Utlåtande, på grund af Herr Anckarsparres, Ingemar August, dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteiadt. Ut Supra. S.D. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden ; från Lag~Ut skottet'. Af den 21 sistledne Julii: N:o 138. Dels i anledning af väckte frågor, angående påskyndande af LagComittéens arbeten och granskning deraf, dels i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande samma ämne. Den. n Augusti e, m. 41 [ Från Lagsamt Allmänna Besvärs och Oeconomie• Utskotten: Af den 30 sistledne Julii: N:o 158. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga pioposition om nödige förändringar i Rikets mått, mål och vigt. Från Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottet; Af den 30 sistledne Juli»; Nto 157* I inledning af väckt fråga om ändring af terminerne för höstmarknaderoe i Upsala och Norrtelge.
Under granskningen af nu gällande föreskrifter för nämnde utlåning har Utskottet till en början inhemtat, att de i Reglementets 156 § omförmälda äldre fastighetslån mot dels 4 ock dels 5 procent ränta numera blifvit till Banken slutligen in betalda, hvadan något stadgande om ordningen för dessa låns liqviderande icke vidare erfordras, äfvensom att det från Banken utgifna lån till S:t Petri kyrka i Malmö, å 8,000 l\:dr, hvilket onmämnes i 3 mom. af Reglementets 157 §, är vordet till fullo guldet; med anledning hvaraf Utskottet tillstyrker, 8:o. att 156 § måtte ur Banko-reglementet få borttagas, och 9:o. att den del af 3 mom. i 157 §, som angår lånet till S:t Petri kyrka i Malmö, måtte få uteslutas och detta moment sålunda blifva af följande innehåll: ”Morn. 3. De till städer och korporationer redan utgifna lån, nemligen: till Kalmar domkapitel, enligt beslut vid 1818 års riksdag, Banko R:dr 25,000: — till reparation af Kalmar domkyrka, enligt beslut vid 1828—1830 årens riksdag, 16,666: 32. till Landskrona stads kyrka, enligt beslut vid samma riksdag, 12,000: — skola till deras återstående belopp liqvideras, enligt lydelsen af de för hvart och ett utaf dessa lån utgifna skuldförbindelser. Bih. till R. St. De föreskrifter, sorn innefattas dels i 154 §, angående utlåning mot pant af I.åne-banka-obligationer och dels i 155 §, rörande de från Banken utgilna län mot dterbetalnings-skyldighet i silfver, skulle deremot i utfärdande Banko-reglemente bibehållas oförändrade. Beträffande utlåningen mot inteckning i fast egendom, äro motioner väckta och till Utskottet remitterade, innefattande förslag om dels upphörande, dels fortsatt bibehållande i Banken af denna utlåning. 1 den 'förra syftningen äro motioner gjorda af l:o.
Då det nu åberopade reglementet utkom, så ökades lönerna, men de, som då hade lön uti något annat verk, komrno ej uti åtnjutande af denna löneförhöjning. Den i3 Juni f. m. Uti samma reglemente står sedan: Wied Förvaltningens tillstånd må dock cane.ellister och kammarskrifvare derstädes kunna från tillämpningen af dessa stadganden undantagas,” Detta innebär visserligen ett medgifvande för nämnda tjenstemän, alt, jemte deras minsta ordinära lön i Förvaltningen, äfven innehafva annan lön på stat. Men om således en caneellist eller kammarskrifvare på åtskilliga ställen innehade smärre löner till ett sammanräknadt belopp af 1,200 a 1,600 r:dr, och sedan en tjenst uti Förvaltningen klefve ledig, med 800 r:dr b:co lön; så skulle då denne tjensteman gå ifrån sina öfriga befattningar och från en större inkomst till en mindre. Följden blef att lian icke kunde söka den lediga tjensten, eller måste lian besvära K. M. med ansökan, att ett undantag från författningen måtte ske. Jag tror likväl, att Utsk:s förslag snarare förbistra!' saken; ty Ulsk. säger, ”att R. St. skola hos K. M, i lind. anhålla, att, i den mån, genom den förändrade organisationen, den umbärliga tjenstemannapersonalen kunnat indragas och sålunda tillfälle beredas att med hvarje befattning förena sådana löneförmåner, som motsvara dess i unebafvares bebof för bergning, det må påbjudas, att inom embetsverken ingen må på en gång innehafva flera än en sådan befattning med lön på stat.” Intilldess sådant sker, hvilket troligtvis aldrig inträffar, tror jag, att en tjensteman för sin fulla bergning behöfver förena flera mindre löner. Delta beror på opinionen om hvad bergning anses kräfva.
Länets, af Ayrshire-race bestående, holländeri befanns under revisionsåret fortfarande på egendomen Riseberga, hvarest djuren på det sorgfälligaste vårdades, enligt hvad vid inspektionstillfället utröntes. Utom den sedvanliga höstauktionen, har auktion jemväl i April månad 1860 anställts och dervid från detta holländeri afyttrats 5 qvigor och 6 tjurar till fördelaktiga priser. Wermlands län. Yid länets, jemväl Ayrshirerace-djur innehållande stamholländeri, som är uppställdt å Warpnäs nära Carlstad, hafva vid sednast anställda inspektion samtliga djuren befunnits väl vårdade och i godt skick. — 158 — Westerås län. Under revisionsårets lopp har ett stamholländeri, äfvenledes af Ayrshire-race, uppställts å den nära Westerås belägna egendomen Lycksta, som dertill blifvit af länets hushållningssällskap föreslagen och af Styrelsen befunnits för ändamålet lämplig. Holländeriet, sorn, på grund af kontrakt, erhållits från Ultuna landtbruksinstitut, utgöres af vackra kreatur, hvilka vid besigtning visat sig vara i godt skick. Upsala lån. Länets holländeri befinnes fortfarande på Ultuna, hvarest, vid verkställd inspektion, djuren befunnos särdeles väl vårdade, hvilket jemväl var förhållandet med ungkreaturen, som voro vackra och tidigt utbildade. Stora Kopparbergs län. Sedan länets hushållningssällskap hos Stamholländeri-styrelsen, på anförda »skäl, anhållit, att tvenne mindre holländerier måtte, i stället för ett större sådant, inom länet inrättas samt Kongl. Majit täckts, efter Styrelsens hörande, tillåta, att ett mindre stamholländeri, bestående af endast 10 kor och en tjur, finge inom länet organiseras, hade Styrelsen gått i författning om uppställandet vid Näsgårds kungsgård inom Husby socken af ett dylikt holländeri, tillsvidare bestående af endast en tjur och åtta kor; men som kungsgårdens innehafvare sedermera förklarat sig vilja till Kronan återlemna de hos honom uppställda djuren, har åtgärd af Styrelsen redan vidtagits för holländeriets förflyttning till annan egendom inom länet. Gefleborgs län.
At nu warande Spanmäls Magazins-Direetion äger nägon Fond bör jag icke draga i twifwelsmäl; men det blifwer i alla fall af högsta nödivändighet, at samma Fond mycket ökas, sä framt ändamälct i hela detz widd stall winnås. Säsom icke deltagande uti öfwerläggningarne ä de ställen, der Statens tilgängar med tilferlätelighet kunna och böra wara kända, är jag wal säledes utur erforderligt tilfälle, at med nägon säkerhet upgifwa och föreflä bästa utwägen til förrberörde penninge-understöds erhällande; men med il-ugkomsten och betragtelsen deraf, at Riksens Högloft. Ständers Banque icke allenast understödjer Rikets Bergslager med betydelige Län emot lindrig ränta, pä deras effecter, utan ock häller Riks-DiscontWcrket, hwarä be private Aetie-Ägare hafwa en sä högst betydelig winst, en stor Fond tillhanda ; Sä tror jag mig hafwa desto mera anledning förwänta, at nu i fräga warande angelägna Magazins inrättning mä kunna päräkna Banquens biträde, som ä ena sidan derigenom - Den 26 Julik. 483 igenom befordras, sä til sägandes, bela Rikets wäl och bästa, samt a den andra Banquen äger fullkomlig säkerhet uti de, under Spanmäls Magazins Directions wärd stående Spannemälsoch Bränwins-lager, med flere effecter, wid hwilkas ärliga förwandling til penningar äterbetalningar böra göras. Säsom sjelf Jordbrukare nära intil Huswudstaden talar jag wäl emot eget intretze, wid förcstäendct af medel til förekommande af Spanmäls - Bränwins - och Mjöl - priftrnes obehör-iga stegring; men pä detta ställe anser jag mig icke tilständigt föra annat spräk, än det som efter min öfvertygelse är förenligt med det allmännas rätt och bästa. Med sädant tänkesätt rvägar jag ocksä än ytterligare ödmjukast päkalla Herr Grefwens och Landtmarssalkens samt Högloft.