Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För å landet boende, af Domaren i orten och Kronofogden. Om Bankens lånerörelse i Orterne. §. 65. Till lättnad för afhandlingarne emellan Banken och allmänheten, skall Rikets Stän - Den 28 November e. ra. elers Banle hafva Banleo-Låne-Contoir å några af Rikets aflägsnare, från hufvudstaden Belägne vigtigare handelsplatser: för det närvarande Götheborg, Norrköping och Malmö; samt korresponderande ombud i alla Städer der Landshöfdinge-Embeten finnas; äfvensom i de öfriga större Handelsstäder. §. 66. Vid Låne-Contoiren skall belånas: Deposition af Guld och Silfver; Våg-Effekter; Varor; Vexlar och Reverser. Äfvensom den Diskont-utlåning på namnsäkerhet, som för Banko-Diskonten är föreskrifven, äfven der förrättas. För hvarje Låne-Gontoir bestämmes af Rikets Ständer en viss Creditiv-summa, hvilken likväl af Banko-styrelsen må efter behofvet kunna förändras. §• 67* Låne-Contoiren kunna icke på Banken draga assignationer, utan böra ifrån Banken förses meri Bankosedlar till lånerörelsens bedrifvande intill dess de för dem bestämda Creditiver äro fullt uttagna. §. 68. Låne-Contoiren insända till Banko-styrelsen veckoslut öfver hela deras penning - Den 18 Novtmber e. m. 623 och lAne-rörelse; till Diskont-departementet veckoslut jemte a v islistor för utlåningen på Aktier, publika Papper, Vexlar och Reverser; samt till Låne-Bauken veckoslut för utlåningen å Guld och Silfver, Metaller å våg och Magasinerade varor. Läne-Contoi ren. §. 69. Hvarje Låne-Contoir förvaltas af 4 Direktörer, utvalde af Rikets Ständer, samt en Bankokommissarie. En Banko-Kassör förrättar Kassörs■ t jens ten.
Anledningen dertill, alt detta nådiga förslag kom att sakna framgång, låg uppenbar i de år 1848 inträffade politiska oroligheter inom Europa, de eler väckte farhåga, att genom nedtryckning af priserna på utländska fabrikater skulle en för svenska näringarnes bestånd vådlig täflan öppnas, om införsels-förbuden uppliäfdes. Öfverdriften i denna farhåga visade sig dock snart. Den afbrutna produktionen minskade varutillgången, men konsumtionen inskränktes icke i samma mån; och i de länder, der, såsom här, lugnet icke väsendtligen stöl des, tilltog industrien i en förvånande grad. Vid början af sistförflutna riksmöte återfunnos således icke de nu antydda förmenta anledningarna till probibiliv-systemets vidmakthållande. Rikets Ständer, som då icke fått emottaga något från Kongl. Maj:t aflåtet förslag i ämnet, iakttogo den synnerliga varsamhet, som alltid utmärkt deras förhandlingar i tull-1 gstiftningen; de beslöto upphäfvande af endast två införselsförbud, nemligen för artiklarna manskläder och porslin. Föredragningen af detta, utaf vederbörande embetsmyndigheter till nådig fastställelse tillstyrkta beslut lemnade den då nyligen utnämnde chefen för Finans-departementet tillfälle att uttala sin mening angående beståndet af de grundsatser, Kongl. Majit i Dess ofvanomförmälda nådiga proposition till 1847 års riksdag antagit och framställt. Denna mening ligger nu åskådlig i det anförande, som härmed blifvit inför Rikets Ständer framlagdt. Hvad i sammanhang härmed vidare erbjuder sig till föremål för betraktelser i ämnet, är redan kommet lill Rikets Ständers kännedom, genom de Statsråds-prolokoll, sorn blifvit bifogade Kongl. Majlis till innevarande riksdag aflåtna nådiga proposition, angående tillägg till 61 § Regerings-formen och nådiga skrifvelsen, angående åtskilliga förändringar uti tulltaxan. 16. Angående behandlingen af väckt fråga om åtgärder för ordnande af kredit-förhållandena och läne-anstalterna i riket.
Majst, efter inhämtade yttranden af Dess Högsta Domstol - Dm 2 3 Juni. stol och Siats - Badet, tagit i öfvervägande det af den till Bagarnas öfverseende i Nåder fövordnade Coiriité i 'underdånighet afgifne Betänkande* hvaruti vissa bestämda grunder till förändring af de nu arjtagna Bestraffningssätt blifvit framställde, jemte uppgifvet Förslag till inrättande af Allmänna Arbetsoch Corrections-hus; så liar Kongl, Maj.-t dervid i Nåder funnit, dels att de i nämnde Betänkande upptagne ämnen äro af den beskaffenhet, att de, åtskilde från det öfriga Jjagverket, kunna och böra särskildt granskas och afgöraji, dels ock, att hvad afBag-Comitéen häruti blifvit anfördt, till alla delar instämmer med hvad Kongl. Maj:t anser Bättsläran och öfriga en vis Bagstiftningsgrunder fordra, hvarföre ock Kongl. Maj:t, med antagande deraf, velat detsamma Riksens Ständer i Nåder föreslå. Af samtliga Besnectiva Riks-Stånden är allt-' så omförpiälte Nådiga Proposition, med dervid fogade handlingar, remitterade till jBag-Utskottet, sorn i följd deraf till pröfning företagit de deruti framställda ämnen. Dervid har Utskottet funnit, att Bag - Comltéen uti ofvan omförmälte Underdåniga Betänkande ansett beskaffenheten af de i vår nuvarande Brottsmåls-Bag antagna särskildta Straff vara sådan, att dessa stundom i sin egen art, i sättet för deras verkställighet och i sitt förhållande till de brott, sorn genom dem skola bestraffas, äro stridande emot de fordringar man är berättigad att göra sig af hvarje Strafflag, sä vida den skall upp - Den a 8 *437 uppfylla det dermed åsyftade ändamål* äfvensom att
För den i nästföregående § omförmälda redskap gäller: att pannan får äga hvad form som helst; att den icke får drifvas annorledes, än genom eldens verkan omedelbart på dess botten och sidor; att hatten, inberäknadt löst eller fastsittande rör, som sammanbinder pannan med afkylningsredskapen eller mäskvärmaren, icke får innehålla mer än tre fjerdedelar af pannans rymd; v att lös bals för pannans förening med hatten ej får användas; att mäskvärmaren icke får innehålla mer än en femtedel utöfver pannans rymd; alt ånga hvarken från pannan ej heller annorledes får insläppas uti den i mäskvärmaren inneslutna mäsk, utan blott ledas derigenom medelst rör; att lankrum hvarken i mäskvärmaren ej heller i andra delar af redskapen får finnas; ' att bränvinsåugan, sedan den utgått från battröret, icke får ledas i uppåt gående riktning, samt 3 att ined redskapen icke får varn förenad något slags rektifikations-apparaf, ej heller någon af redskapens delar vara så inrättad, att bränvin kan åstadkommas utan omkokning eller s. k. klarning. § 8. I ]lindre bränneri får pannans rymd ej understiga tolf och ej öfverstiga tjugo kannor; och vare, der rnäskvärmare begagnas, största pannerymd femton kannor, allt med inberäkning af två kannors kokrum. § »• I Mindre bränneri må bränvin tillverkas under April och November; och får anmälan dertill icke ske för kortare tid än en af dessa månader. Oin mäskberedning och bränvinstillverkning å söneller helgedag vare lag, sorn för Större bränneri i 4 § sägs. § 10. På samma egendom å landet, eller gård eller lägenhet i stad, får|bränvin icko samtidigt tillverkas i flera än ett bränneri, ej heller i samma bränneri flera än en redskap finnas. Med egendom å landet förstås här hemman, hemmansdel eller lägenhet, försedd med egen ladugård, der utfodring sker. § 11.
Rikets Ständer, som, delande de åsigter, hvilka i detta ämne sålunda blifvit framställda, finna det yrkade tillägget till hvad förut, genom oftanämnde Kongl. Kungörelse, är föreskrifvet, sannolikt skola, i betydlig mon, befordra det, så väl för allmänna säkerheten, som, i afseende på minskning af Statens kostnader för fångtransporter, ganska vigtiga och nyttiga ändamål, hvartill samma Kongl. Kungörelse syftar, hafva derjemte, vid öfvervägande af denna fråga och dermed sammanhang egande Författningar, ansett föreskriften i Kongl. Brefvet den 29 Julii 1812, huru förhållas skall, då häcktad person, inför Domstol för stöld tilltalad, uppgifver sig hafva ett eller flera dylika brott begått, eller ransakningen dertill gifver anledning, böra utsträckas till uppgifter om elier anledningar lill gröfre brott i allmänhet, samt bägge dessa Förordningar, såsom angående enahanda ämne och ledande till enahanda mål, sammanfattas till en enda; i hvilket afseende Rikets Ständer härmed få inför E. K. M. i underdånighet framlägga följande Förslag : ”Med ändring af Stadgandet i loCap. 21 §. 2 mom. Rättegångs-Balken, att den, som till flera missgerningar å serskilda orter sig skyldig gjort, Exp. Utsi. Förslag till und. Slrifv. N:o m. 267 bör derföre dömas, der grofsta brottet är begånget; samt, med upphäfvande af ej mindre Kongl. Brefvet den 29 Julii 1812, angående förklaring öfver nyssberörde lagrum, än ock Kongl.
Någon “förpligtelse af svensk lag får den utländske mannen icke annorledes eller förr, “än om och då han begifver sig inom svenska området, ej eller för längre tid, “än han der qvarblifver. I det land han tillhör, eller annorstädes utrikes, kan “han väl tillskynda Sverige eller svensk man oförrätter och ådagalägger dermed “ett fiendtligt sinnelag, men huru fiender, då man lyckas få dem i sitt våld, skola “behandlas, är ej ämne för strafflagen; det onda man finner sig befogad att tillskynda honom, kan ej få namn af straff, och uppenbar orättvisa blefve det, att “behandla honom lika strängt, som om han varit svenska lagen underdånig och “trotsat den. Äfven från en annan sida betraktad, tyckes denna del af 2 §, visa “sig mindre välbetänkt. Såsom allmänt giltig maxim torde få anses, att en Stat “ej bör gifva sig andra lagar, äu sådana han önskar måtte äfven af andra Stater “antagas. Blefve nu en lag hos alla andra nationer införd, lik det här gjorda “förslaget, så kunde deraf' följa, att svensk man, som här hemma komme i beröring med bitkommaude främlingar från alla Väderstreck, och som sorgfälligt “bemödade sig att ej i någon måtto förfördela dem, samt vore beredd att, om “det gällde, när som helst vid svensk domstol redogöra för sitt förhållande, icke “dess mindre kunde, vid företagna utländska resor, om han råkade sina hemma “gjorda bekantskaper, dragas för Rätta och blifva misshandlad för gerningar, hvilka, “oförvitliga der de timade, lätt kunde efter t. ex. spanska, turkiska etc. lagar vara “förgripelse!-, eller åtminstone få färg deraf. På detta sätt kunde en lag, som “åsyftade svensk mans fördel, i sjelfva verket blifva en för honom utlagd snara. “Härvid kunde invändas, att det ej beror å Svenska Staten, att förekomma en “dylik lags antagande hos andia Stater; men att icke kunna hindra, är helt an“nat, än att uttryckligen godkänna och föregå med exempel.
Annan är den Charta, som bör finnas bilagd vid skuldsedel, innan Lagsökning för den samma anstijlies; och annan är den Charta, sorn bör åtfölja en afskrift af Reversen, då afskriften, såsom Bilaga, ingifves till Executoren, Den förra rättar sig efter R.eversens belopp, och kan således vara ganska dyr; då deremot den sednare alltid är lika och obetydligt kostsam; men då, efter hvad jag kunnat fatta, Lagutskottet här icke annorledes än vilkorligtvis tillstyrkt den förra Chartans insändande, nemligen i det enda fall, då Reversens innehafvare icke förmådde, eiler 6 9 4 Hen 2 2 Maj. ville, med bevis styrka det Reversen var med behörig Charta belagd; och det således star hvarje Revers-innehafvare öppet, att heldre välja det andra Alternativet, nemligen att belägga Reversen med behörig Charta, och sedermera bevis derom till Landshöfdingen insända; så inser jag ingen betänklighet att tillstyrka bifall till Utskottets Betänkande. Herr Grefven och LandiMarskalken frågade om Ridderskapét och Adeln ansåge den fjorde anmärkningen hindra antagandet af .ragUtskottets förslag? Härtill svarades Nej; hvarefter Betän.’ Landet uppå gjord proposition bifölls. Upplästes ett ProtocollsUtdrag från Wallof!. BorgareStåndet, af denna dag, innehållande Ståndets beslut att åt LagUtskottets Secreterare uppdraga att besörja tryckningen af Konungens Nådiga Proposition angående förändring af nu antagne bestraff» ningssätt och inrättande af Allmänna Arbetsoch Corrections-hus, jemte LagComiténs särskildt utarbetade betänkande om förändring af Domstolarnes antal och organisation, med alla dertill hörande handlingar. Uppå af Herr LandtMarskalken gjord proposition instämde Ridderskapet och Adeln uti detta BorgareStåndets beslut, Hen 22 Maj - Föredrogs å nyo StatsUtskottets, den U d ennes pä bordet lagda utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betan.* kande, angående förbättring uti Länsmännens
79 ovilkorligen bör vara specifik, hvarå det uppgifna förtullningsvärdet skall utsättas, utan äfven att bevisligen tillställa ett lika lydande exemplar af Angifnings - inlagan Vederbörande Handels-, Fabrikseller Handtverks-Societets Ordförande, eller deras antagna Ombud, med föranledande af Varans egenskap, att vara Handels-, Fabrikseller Handtverks-Vara, efter hvilken anslagstid den till förtullning angifna Varan bör vara på Packhuset tillgänglig för den det åstundar att åskåda; varandes det hvar och en annan, äfven så väl som Tullkammare-Föreståndaren, öppet, att, inom tre gånger 24 timmar efter det Inlagan blifvit å Packhusdörren anslagen, till Tullkammaren afgifva sitt skriftliga, med Sigill eller vittnen försedda förklarande, med hvilken procents tillökning å det af Godsegaren uppgifna värde, utöfver 10 procent, som han vill Varan hel och hållen, så vidt den är af samma beskaffenhet och värde, inlösa. Vill Godsegaren, som genast bör underrättas om skeende anbud, icke med 5 procents tillökning å det af annan man gjorde högsta anbudet, bibehålla sin förtid 1- ningsrätt, skall det vara den, som gjort högsta anbudet öfver 10 procents tillökning å Godsegarens först uppgifna förtullnings - 8o Bil. t. Exp.-Utshsförsl. t. und, skrif. AVo 386, värde, tillåtet att öfvertaga och förtulla Taran efter det erbjudne, högre priset, så vida han, inom 8 dagar, ifrån det Angifnings-inlagan blifvit till Tullkammaren ingifven, bevisligen godtgjort Godsegaren det af honom uppgifna värdet med tillökningen, eller samma belopp för Godsegarens räkning på Tullkammaren deponerat.
Jag låg länge, under den qvalfullaste oro nedsjunken på mina knän, icke en enda tår kom att lindra min smärta; jag hade blott en önskan den att i ett nu kunna förgås; men ack! smärtan dödar ej, hon tär och gnager, lik vampyren, på det arma hjertat, tills det öfverfullt af sorg, men utmattadt på glädje, måste förtvina! Huru ofta ville jag ej följa dess lockande röst, och för henne i ett enda ord förklara, huru af hela min själ jag älskade S. Men, att beröfva henne den sällhet, jag i lefvande drag såg tecknad i hennes anlete, att kullstörta ett hos henne länge närt och nu stadfästadt hopp, att för kärlek, huldhet, vård och modershyllning, så ömt bevisad emot den olyckliga fattiga faderoch moderlösa flygtingen, lemna den uslaste otack, nej! nej! Jag uppreste mig nu med häftighet, på det icke åter den förrädiske bilden af honom, såsom skiljoman skulle framträda, lindade mina båda armar kring hennes hals, och uttalade med fast och stadig röst, den tro, jag som tillgifven maka till hennes son, som älkande dotter till henne evigt ville hålla. Friherrinnan yttrade härunder icke ett ord; hon tryckte mig endast med innerlighet till sitt hjerta; och jag, jag tackade innerligen Gud! som under en så svår stund meddelat mig ett sådant mod, och en sådan beslutsamhet. Ännu samma dag besvarade Friherrinnan, Baronens bref, i det hon å mina vägnar meddelade honom mitt vänliga antagande af hans anbud. Jag hade med temmeligen ståndaktighet genomlefvat evigheten af denna dag, åtminstone hade ingen enda tår derunder förrådt hvad jag kände, men, huru förtrolig blef deremot natten med min smärta, huru tyst och trogen emottog ej hon i sitt sköte hvar suck, hvar lidelse den tolkade.
S •J H © rt&amp; 0: ™ r s p,. 0 i —, H " P © • 8 1 • irg OB Tydligast bland alla återväckta minnen framträdde dock de från den våren, då hon fyllde tjugu år. Då hon nu såg tillbaka på den bakom henne liggande tiden, föreföll det henne, som om alla de år den innefattade vore grå, belysta af en halfdager, alla utom den där våren, ty öfver den föll ett klart, bländande ljus. Då hade hon lefvat; då hade hon känt glädjen så intensiv som aldrig annars, och då hade sorgen griCD OD I — ' g© CK2 aiaijoranj. Bidrag mottagas med tacksamhet. ST Logogryf. to HH ' ' » För hvem jag passar jag vill dig säga, Om du mitt hela vill gissa här. Flvad alla prisa, men icke äga, Hvad ej den ena den andra lär. För rik och fattig jag passar lika, För hög och låg gör jag likaså; Fast ofta ömkligt jag brukar svika, Just när som bäst jag behöfver rå. Den långa läxan i lifvets skola Jag kan dig lära som ingen ann ', Om ej i medgång du får dig sola ', Jag dock din börda ju bära kan. 3 SP Om rätt du gissat nu har mitt hela, ?S p, Så kan man ordet ju sönderdela. o p, Ett djur man sällan till lifvet skonar. Och hvad den får, som ej sig förO V) » B » sonar. CD g " S3 EU. Hvad ej med ögat man kan uppfatta. o ~i L O Med hvad gick klockan i forna tider? — ' C * En fisk som hårdt emot döden strider. O « Hvad ofta klämmes, då skon man snör. Hvad friarn icke rivalen gör. En konst som alla ej kunna lära. * Se, Hvad alla måste ibland förtära. Hvad mången är, men du slipper £ sr 8 vara. Hvad brukar ofta i luften fara? b sr &amp; Hur blåser vinden du svårast känner? Ett träd så sällan som ved man bränner. s 1897 pit henne som hvarken förr eller senare. Det var kärleken, som då kastat sitt ljus öfver hennes lif.
SVEN, LISA, OLA I GYLLBY och mera LANDTFOLK komma ur kyrkan. Säg, kommer ej fjäriln åter Till sin allrak äresta ros? Se, der fladdrar h an så såter Flyg, o flyg ej än din kos! Förgäfves ber den späda: Han skyndar till en ann', Som mer månd' honom gläda, Så fager och så grann. Jan. (Hon faller till modrens bröst) Ja, det är förbi förbi! Hon h ar mist förståndet. ( Får se Sven ) Det är du , som ställt till allt detta; det ska du plikta för ock, din usling, din (Han rusar emot Sven) Fader J an, stilla er, för Guds skull, s tilla er! Nej, släpp mej , släpp mej, säjer jag; han har förstört mitt enda barn h an sk a få veta, att.. Jan. (Sliter sig lös från Anders och rusar åter emot Sven. Anders söker på nytt att skilja dem åt. I detsamma kommer Prosten ut ur kyrkan.) FJERDE SCENEN. PROSTEN. DE FÖRRA. Hvad är det jag ser och hör? Vill ni s töra h elgdagens och kyrkans f ri d? Gamla, g rånade gubbar! skall jag nödg as s e sådan förargelse af er? Du, Sven, har g enom ett groft bedrägeri fört mig bakom ljuset i afseende på din sons g iftermål; jag fick nyss veta, hur allt fö rhåller sig. Derföre skall också lysning en förklaras ogiltig, och du torde få dyrt ansvara för di tt svek. D et har du att rätta dig efter, Sven! Herr Pros ten må f ritt ställe till åt mej, hur h an vill; men jag befaller s jelf öfver mitt barn. (Han går. Lisa och Ola i Gyllby följa honom) Hvad? Du s ätter dig upp emot mig! Sven, stanna ( l u g n a r s i g ) Dock, det må få vara så länge. Hur är det med vår stackars Anna? Anna, kära flicka, trös ta dig; jag skall ställa allt till rätta igen. ( A f s i d e s ) Min Gud, så h on ser förvirrad ut! J ag fruktar det värs ta.
Dea 23 Maji. >37 Företogs till pröfning Constitutions-Ut* skottets den 1 dennes aflåme, samt den 9 j samma Månad på bordet lagde Memorial,innehållande förslag till ändringar uti i.puncten, 2. Mom. at 107. §. RegeringsFormen , saipt 7. puncten i 29» §. Riksdagsordningen. Herr Schdnstro/n , Pehr, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: * „ Jag lager mig dep friheten fästa Högloflig Ridderskapefs och'Ad, ins-iippmärksamhefc på vissa åtgärder och händelser, som under nu påstående Riksmöte sig tilldragit, hvilka till én början ej synas halya varit af den alfvarsamma beskaffenhet, att kräfva hastig rättelse} pren som, ofta förnyade, kunna leda till för-) minskning at Riksens Ständers frioch rättigä heter, Vid Riksdagens början upphöjde en upplyst Medlem af Ridderskapet och Adeln sin röst, och begärde, att Riksens Ständer såsom ansökningsmål hos Kongl Maj:t i underdånighet skulle anhålla om en Statsplan, som utvisade nödvändigheten af behofven, afpassade pch lämpade efter Nationens tillgångar. Några af Regeringens Ledamöter funno detta yttrande ej allenast otillbörligt, utan äfven inconstitutionelt. wiatfSl Genom orätt tillämpning af 90. §. i Rev geringsFormen, är det skälig anledning att tro, d?t Herr Grefve Adolph Mörner åtminstone till Ben 23 Maji. en del åsyftat inskränkning i vår yttrande rätt. När detta ej lyckades, användes ej förgäfves större krafter. Ögonblicket var inne, då man, kanske för att ej bloitställa någon Konungens Rådgifvare, skulle utesluta Riksens Ständer ifrån den Opinionsrätt de genom 107. <§ verkligen äga. Propositionen på återremiss af ConstitutiönsUtskottets Betänkande vägrades , 107. §. RegeringsFormen förtyddes, och ansvaret hos Konungens Rådgifvare i märkelig måtto "förminskades.
Revisorerne, som funnit att under revisionsåret, likasom under föregående år, medel blifvit af reservationerna å anslaget till elementarläroverken anordnade till ersättning åt åtskilliga läroverks kassor för tryckningsoch häftningskostnaderna för berättelser, angående på allmän bekostnad verkställda utländska resor, hvilka arbeten blifvit införda uti rektorsprogrammen för berörde läroverk, äro af den åsigt, att, om dylika utgifter fortfarande anses böra från statsverket utgå, då berättelserna äro af det värde, att deras innehåll förtjenar komma till allmänhetens kännedom, medlen må anvisas af det å 8:de hufvudtiteln uppförda anslag till resestipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande, men ej af anslaget till elementarläroverken, som för bestridande af sådana utgifter icke torde vara afsedt; hvarjemte Revisorerne anse det vara önskvärdt, att åtgärder måtte vidtagas för åstadkommande af en större och mera ändamålsenlig spridning af så väl dessa som andra dylika reseberättelser, än som hittills egt rum. § 15. Uppå gjord underdånig hemställan har Kongl. Majit, enligt nådigt bref den 30 December 1862, funnit godt tilldela en af Protokolls-sekreterarne i Kongl. Ecklesiastikdepartementets Expedition, hvilken under nämnde år, liksom under flera föregående, haft sig uppdraget att vårda Expeditionens boksamling och äfven lemna biträde med flera till hans tjenst egentligen icke hörande göromål, en gratifikation af 500 R:dr, att utgå af åttonde hufvudtitelns extra utgiftsmedel, hvilket belopp blifvit under den 27 Januari 1863 utanordnadt.
P. 3a. — om StatsUtskottets utlåtande i anledning af Revisorernes Berättelser angående granskning af RiksgäldsVerket så väl år 1820 som år 182a. P. 32. — om Statsoch BancoUtskottens Betänkanden angående förändring i tiden och sättet för indrifningen af GöthaCanalBolagsGöthehorgssamt Malmö f. d. DiscontVerks ännu utestående fordringar. P. 32 — om StatsUtskottets utlåtanden: 1) om förän drad disposition af Wermlands LandtvärnsCassa; 2) om anslag af Spanmål till aflöning för särskild Kyrkoherde i Strömstad; 3) om anslag till kostnadernes bestridande vid uppmuddring af Upsala å. P. 33. — om remisser: af Grefve Lewenliaupts memorial, rörande Private Banker; af Herr Hammarskölds memorial angående förändrade sladganden i afseende på publika examina j af Herr Rosenblads memorial angående stiftande af en lag, i afseende å förbrytelser, begångne af åhörare inom RiksStåndens Plena, eller Riksens Ständers Plena Plenorum. P. 65. 329 ProtocolIsUldrag, Ridderskapets och Adelns: om BancoUtskottets Betänkande rörande publicitet af Bankens angelägenheter. P. p5. — om i’emisser: af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående bidrag till utförande af Hjelmare Canaloch Slussverks ombyggnad; af Kongl. Maj:ts