Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att enahanda grunder böra följas uti de orter, der Båtsmanshåll är inrättadt. — 7:0 Att, vid jemnkniagen af städernas extra rotering, 1818 års Bevillningsvärde af den roteringsskyldiga jord, som Uti det gamla Båtsmanshållet icke deltager» bör uti städer, belägne uti de provincer, der Båtsmanshåll finnas, bringas till lika capitalvärde med Båtsmansrotarne i provincen; och uti de städer åter, som ära inom provincer, hvarest Båtsmanshåll icke ärinrättadt, upptagas till jemnförelse med de närmast derintill belägne provincer, som hafva Båtsmanshåll. •— 8:0 Att denna rotexingsjemnkning, efter lika grunder, äfven bör sträckas till Skånska städernes roteringsskyldige jord, hvilken icke ingått uti den i Skåne verkställda rotering. Att om en hel Stad eller Socken eller ett belt Härad förklara sig nöjde med den verkställde extra roteringen, all fråga otn jemnkjiing må förfalla; men, om några färre eller ilere rotar-, vare sig i Stad eiler å Landet, derutinnan yrkade jemnkning, den då bör löretagas, men likväl icke utsträckas längre än som behöfves till befordrande af den yrkade jemnlikheten, så vida, vid undersökning derom, anledning dertill finnes. — ao:o Att de öfver extra roteringsförrättningarne anförde underdåniga besvär må till yedeibörande Konungens Befallningshafvan - Besv. och Ekon, Utsk. Betiinkanden. de öfverlemnas, för att af roteringscommissionerne granskas och under rotejemnkningen komma uti det öfvervägande, de kunna förtjena, samt derefter, åtföljde af cornmissionernes underdåniga Utlåtanden, till Kongl. Maj:t åter insändas, för att, så vidt de genom jemnkningen ickeförfallit, af Kongl. Maj:t särskildt i Nåder pröfvas; samt slutligen, 11:0
Genom den reorganisalionen, som inom åtskilliga embetsverk redan blifvit företagen, har K. M. nådigst gifvit tillkänna Sin Höga vilja, att härutinnan söka medverka till förbättringar, ej mindre för embetsoch tjenstemanna-personalen i afseende pä ökade löner, än och för tjenslernas skötande och det allmänna bästa följagtligen, enär tjensternas antal blifvit minskadt och det förbjudits att innehafva flere uti allmän tjenst, hvarigenom embetseller tjenstemannen, efter erhållne ökade löneförmåner, kan blifva i tillfälle att uteslutande egna sin tid och sin förmåga åt den tjenst, som skall gifva honom ett möjligt lifsuppehälle, hvilket med en lön af t. ex. 2 å 300 r:dr b:co icke är tänkbart. En ljusare framtid synes härutinnan sålunda begynna randas. Men tyvärr! såsom vid de flesta reorganisalioner, är det egentligen de högre funktionärerne och deras platser, naturligtvis äfven de vigtiga ste att väl bosätta och, till följd deraf, väl löna, som blifvit närmast ihågkomna. De lägre graderna och de tjenstemän, hvilka stå utanför dem alla (Extra-ordinarie) ega deremot sällan någon förespråkare; och, besynnerligt nog, tyckes man så gerna vilja förglömma den svåra, prekära ställning, hvaruti man sjelf ofta befunnit sig.
Ifrågavarande anmärkning 1 Den kungl, propositionen är tryckt i C. V. M. 1810—1815, sid. 503 ff. 2 Stycket fr. o. m. orden Föredrogs 2:dra t. o. m. orden utlåtanden till Herr Grefve Lövenhjelm och Herr förste Expeditions Secreteraren af Forselles återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 630 ff. Den 9 Augusti 1812 379 gjordes redan vid 1809 års Riksdag af Hedervärda Bonde Ståndet i anledning hvaraf Utskottet lemnade det utlåtande att Embetets nytta ännu icke kunde genom erfarenheten bedömmas, och för öfrigt öfverlemnade frågan till Riksens Ständers afgörande, utan hvarken tilleller afstyrkande. Uti sådant skick har frågan kunnat så väl under denna som föregående Riksdag afgöras, men tilllika med åtskillige andra Grundlags frågor blifvit hvilande. Något vidare yttrande från Utskottet lärer således icke i hufvudsaken behöfvas, hvarföre jag får till bifall framställa det af 2 :dra fördelningen föreslagna tillägg uti Justitia? Ombudsmannens Instruction att af Ständerne vid denna Riksdag afgöras. Herr Öfver Intendenten Edelcrantz. Då Utskottet föreslår denna förändring i Instructionen för Justitia? Ombudsmannen synes lämpligt att de af Herr Kammar junkaren Lagerheim dervid gjorde anmärkningar, till undvikande af collision med -Justitia? Canzleren äfven förekommer till Ständernes afgörande.1 Herr Borgmästaren Norström: Det synes mig angelägit att nuvarande Ständer besluta om det föreslagne tillägget i Justitia? Ombudsmannens Instruction rörande dess skyldighet att vid hvarje Riksdags början inkomma med sina Diarier till Constitutions Utskottet, isynnerhet som när sådant vid nästa Riksdag verkställes, blifva Ständerne mera i tillfälle att döma om Embetets nytta för att sedermera derom besluta. Uppå framstäld proposition antogs det i Beredningens Betänkande föreslagne tillägg rörande Justitia?
Svenske män skulle göra afseende på hans knappa omständigheter, och det förtroende, med hvilket lian här qvarblifvit under förtröstan på fortkomst. Lika med Friherre Anckarsvärd tror jag, att vi ej böra utan vilkor bifalla Utskottets förslag, ehuru saken är så utredd den kan blifva; jag önskar det tillägg, alt vi bevilja detta anslag åt Herr Mottoni, om Kongl. Maj:t för godt finnér, att honom detsamma tilldela. Hvad åter beträffar, att Regementet endast skulle hafva bestått af en cadie, får jag upplysa, att det under fälttåget mot Norrige bestod af 2:ne skäligen fulltaliga Bataljoner, af omkring 4°° nian, af hvilka Major Krook, som nu är Commendant på Marstrand, var Chef för den ena, och Herr Mottoni för den andra. Jag anser mig så mycket heldre kunna yrka bifall å Utskottets tillstyrkande, som saken är af den beskaffenhet, ali något prejudieat derigenom icke bildas, Friherre Anckar swärd: Det torde måhända synas ganska besynnerligt, att jag mot Ilerr Lefren drifver en motsatt åsigt i denna sak, då jag påstår, att det varit mera formenligt, att Rikets Ständer afvaktat Kongl. Maj:ts recommendation, än att Rikets Ständer på så lösliga grunder recommendera Herr Mottoni hos Kongl. Majit. Jag kan icke Den 16 October f. m. 3i3 frångå att fästa afseende på Kongl. Maj:ts afslag, ty i Betänkandet heter det, att Herr Mottoni år 1816 inkom till Kongl. Maj:t med en underdånig ansökning om utbekommande af sin lön, men att Kongl. Maj:t af brist på tillgångar ej kunde densamma bifalla. Nu hemställer jag, huruvida Rikets Ständer kunna ingå i pröfning, om Herr Mottoni har rätt till högre lön, eller ej. Jag hemställer, hvart det som prejudicat skulle leda, att Rikets
Scb bå benolb förcfunitc anmärrnittgar föitt* tua att, feban toeberböranbe jtg förflarät, i laga örbtiitig afgöraå, bär Utffottct funnit bcfanmia icfe böra blifroa fö* remal för bc(5 pröfning, 1 §* <5ap»tat Sif ortinarie anflagcit: Sill Slflöning 4^2,872: \0. ia. — glottang lmbpggnab ocf unberfåll 387,264.:. 5. 6; — gyringarncé imber* fått 2o,5oo: Siefe* od> Sracta* ntentgpeimingar . 3,318:. a5. 8. — Gtpcnfer 2,5oo: „ go2,4j5: 4-4* gör år 1825 ort) föregåenbe år, imber biwrfe titlar ... 83 26. 2. Sif influtne mebel för förfalbc briggs ©fcpp 108,429: 27. 10. Sif anbrc för ferffilbe befofanflagne mebel 48,208:, 7. t. Sif 3nterimä4Iypbör ben i2,4i4: i 5. — 109,052: I. n. Sif ff rifning: SGärbet af in natura crljållen Spanmål orf 'SfattesSjära . 20,820: 40. —■■ famt ett wtbetalbt för* (Tott, till (wart? Sif inflntne 2)?ebel för forfalbe åt rigg; Sfepp 246,482: g, 11.
M. uttrycker någon bestämd öfvertygelse hos K. M. om nyttan för Riket af arrendets prolongation; ty om denna öfvertygelse varit lådande, hade K. M. säkerligen framställt en propos. till Ständerna, i hvilken det blifvit sagdt: ”Hos oss har drt och ”det förekommit, och vi hafva funnit för Riket föl delaktigt ”atti dessa fall frångå auctionsprincipen, hvarföre desamma ”till R. St:s bepröfvande framställas." Så har icke skett, hvarföre det synes mig att, om någon mening varit med remissen, meningen måste varit att inhemta, huruvida Ständerne funno för Riket fördelaktigt, att i dessa fall frångå den allmänna principen och medgifva undantag. Så har också StalsUtsk. uppfattat ärendet. — Jag tycker således att behandlingen of frågan är ganska enkel, och i öfverensstämmelse med de beslut R. o. Ad. redan fattat, kan jag ej se annat, än att en återremiss af detta betänk, hör äga rum. Skulle man ytterligare ingå i granskning af de grunder, hvarpå en återremiss hör beviljas, så måste jag säga, att, i afseende på detta betänk. N:o 83, de starkaste skäl förekomma för återremiss; och ville man nu afgöra sjelfva saken, vore jag färdig alt gifva mitt bifall till prolongationen, emedan här bestämda förmåner blifvit Staten af arrendatorn erbjudna, och jag dessutom, såsom jag i förra plenum hade äran tillkännagifva, är ense med StatsUtsk. derom, att flera fall redan inträffat, der arrende-auctionerna verkat skadligt. Således böra undantag från auctionsprincipen äga rum, och jag tror, att den sats, som medger sådana undanlag, här bör tillämpas, men jag vet det icke, och tror det icke vara lätt för någon representant att endast, på grund af hvad härförinnan blifvit an förd t, derom vara öfvertyga d. Jag får slutligen tillägga, att i detta fall, så väl som i de föregående, hafva de underordnade auetoriteterna icke varit af samma tanke, utan landshöfdingen tillstyrkt, men Kammar-colkm afstyrkt prolongationen.
Utskottet förmält sig icke äga skäl tillstyrka bifall af Herr A. von Wuhr.endorffs väckte förslag att ali Skogs - åverkan ina anses lika med Stöld, samt att till grund för Straffets bestämmande borde tagas värdet af det tillgripne och deri förlust, som blifvit Ägaren tillskyndad, har Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 7 Mart ii beslutat att till Utskottets förnyade handläggning återförvisa berörde fråga.
Då nu regeringen har ett sådant intresse att bekämpa som sågverksintresset i Norrland, — och den som känner förhållandena deruppe, vet att det är ganska mäktigt —, tror jag att det är af nöden att, då frågan blifvit bragt å bane, regerin gen får stöd af representationen för sina åtgärder. Jag har nu, så vidt jag kunnat det, punkt för punkt upptagit till besvarande de af Gr. Mörner framställda anmärkningar. Att Utsk:t skulle hafva tänkt på något så dåraktigt som attalia de ofantliga skogstrakterne i Norrland skulle göres till kronoskogar, det har, som jag redan flere gånger nämnt, icke kunnat falla Utsk:t in, hvilket bäst visar sig af Utsk:ts hela motivering. Då dessutom denna fråga berör en framställning till K. M., skulle man, då regeringens representant i ämnet finnes här närvarande, icke kunna föreställa sig, att skrifvelsen kunde af regeringen uppfattas på ett dylikt sätt. Jag får således anhålla, att då den af den värde Gr:n omförmälda skrifvelse, som hufvudsakligen hade afseende på rikets öfriga skogar, och redan blifvit bragt till verkställighet, icke utgör något hinder att till K. M aflåta den föreslagna skrifvelsen, som afser de Norrländska skogarne, R. o. Ad. ville bifalla den föredragna punkten. I afseende å de förändringar, som deri blifvit föreslagna, har jag intet att säga. Jag anser dem icke ska - Den 4 November f. m. 191 da saken, men vill dock, liksom den siste värde talaren, hemställa, om det icke vore lämpligt att behålla uttrycket kronoparker, just derför att »kronoskogar» är mera obestämdt. Jag kan icke föreställa mig, att namnet kronopark skulle kunna föranleda dertill, att administrationen af dem skulle ske på samma sätt som i södra delen af riket. Hvad för öfrigt beträffar det af Hr Finans-Ministern föreslagna tillägg, har jag icke något att deremot anmärka. Hr Ros, Anders Emanuel: Jag behöfver icke förlänga diskussionen, då detta ämne blifvit på ett så utförligt och sakrikt sätt afhandladt af Hr Finans-Ministern.
Bergsskolan betydligt öfverstege beloppet af de från Statsverket till densamma nu utgående anslag, förklarat, att, derest skolan ej förflyttades till Stockholm, eller å annan ort förlädes, Societeten icke ansåge sig bunden af sitt gjorda anbud att bekosta elevernas praktiska öfningar, hvaremot Societelens fullmägtige tillkännagifva, att Societetens förslag, angående den praktiska undervisningens besörjande genom Jernkontorets tjenstemän, icke afsåge att från meddelandet af nämnde undervisning utestänga Institutets lärare, utan fastheldre borde anses såsom ett erbjudande, att Jernkontorets vederbörande tjenstemän skulle dervid, i mån af behof, få tillhandagå, äfvensom fullmägtige icke haft något alt erinra emot den af Teknologiska Institutets Styrelse uttalade mening, angående angelägenheten deraf, alt ordnandet af undervisningsplanen för Bergsskolan i sin helhet tillkomma Styrelsen, med rättighet för Bruks-societeten, att, liksom den nu med Kommers-kollegium delloge i Styrelsen öfver Fahlu Bergsskola, ega säte och stämma i Institutets Styrelse, när Bergsskolans angelägenheter der förekomme, Kongl. Maj.t, enär, vid betraktande af allt hvad sålunda förekommit, de betänkligheter som hos Rikets Ständer uppstått emot antagandet af förslaget om Bergsskolans förflyttning, icke vidare syntes ega giltighet, ansett Sig böra lill Rikets Ständers öfvervägande ånyo framställa det vid nästlidna riksdag aflåtna förslag om denna skolas förflyttning tili Stockholm och förening med Teknologiska Institutet.
Sedan vederbörande läns-styrelser, äfvensom t. f. Chefen får Skogsinstitutet, blifvit öfver de af Rikets Ständer gjorda framställningar hörde, har, så väl uti dessa frågor, som rörande det af förrbemälde Chef särskildt framställda förslag, Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium, enligt erhållen nådig befallning, sig i underdånighet utlåtit, hvarvid, efter tillkännagivande att sådana allmänningar, å hvilka ofvanberörde hemställanden hade afseende, numera endast funnes i Stora Kopparbergs, Wermlands, Gottlands, Gefleborgs, Westernorrlands, Westerbottens, Norrbottens, Jemtlands, Götheborgs och Bohus, Hallands, Christianstads, Malmöhus och Blekinge län, Kollegium, lika med de liesta läns-styrelser, tillstyrkt nådigt bifall till hvad af Rikets Ständer blifvit i underdånighet föreslaget, angående rättighet för delegare i häradsallmänning att, der de det önska och sådant hos Kongl. Maj:ts befallningshafvande anmäla, genom utsedde deputerade, uti uppsigten och vården af allmänningen deltaga, äfvensom Kollegium förordat t. f. Chefens för Skogs-institutet hemställan, i fråga om sådana allmänningars uppmätning genom Skogs-institutets elever, på skogsplanteringskassans bekostnad m. m., hvaremot Kollegium, af anförda skäl, förklarat sig icke i Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 21. kunna biträda det utaf Rikets Ständer framställda förslag, angående ändring i viss mån af stadgandet i 5 §. af 1838 års iustruktion för skogsoch jägeri-staten, samt om bestämmande af den 1 Juni såsom den dag, hvarförinnan betning å häradsallmänning ej skulle få ega rum, samt om icke för den, som före nämnde tid eller ock å fridlyst allmänning kreatur till bete insläpper.
M. sanctionerad) kommer att föranleda okunniga, mot folkoch yttrandefriheten illasinnade eller lycksökande embetsrnän att esomoftast anställa åtal för sådana yttranden af missbelåtenhet, hvilka röra Konungens, under Statssecreterarnes och Statsrådets ansvarighet, vidtagna regeringsåtgärder, hvilka af en kitslig eller emot någon eller några vissa personer eller deras politiska tänkesätt afvogt sinnad åklagare lätteligen kunna rubriceras såsom ”Konungens gerningar,” anser jag det vara min oeftergifliga pligt, såsom medlem af Representationen, att fästa uppmärksamheten på den stora vådan för den personliga och yttrande-friheten af det, genom ifrägavar. lagförändring, åt åklagareoch domaremagterna öfverlemnade, snart sagdt, gränslösa godtycke. Ett medel att, åtminstone till någon del, hämma detta godtycke och förekomma alltför många ansvarslösa chicaner, förföljelser och magtmissbruk å åklagareoch domaremyndigheternas sida, finnes likväl ett medel, och jag anser mig vara skyldig uppgifva detsamma medelst framställning af den motion: att ingen för brott mot 5 cap. i § Missg.b:n anklagad medborgare må kunna i häkte inmanas, förrän K. M., efter tagen kännedom af första ransakningsprot., enligt K. brefvet d. 25 Sept 1777 utlåtit sig, huruvida saken må nedläggas eller med ransakning vidare fortfaras, samt domaren derefter pröfvat, oin häkte bör äga rum eller icke. I fall denna motion vinner R.
Äfven af denna orsak önskar jag således återremiss; men skulle man, med afseende på huru svår en grundlagsförändring kan vara att åstadkomma, eller ock efter vunnen erfarenhet, att ett sådant Const.Utskrs förslag redan vid denna riksdag af Ståndens plena bestrides, anse sig böra nu genast införa ett sådant lagbud i ansvar.lagen, som Ulskts 5 § 2 morn., tror jag att trenne grundsatser böra vid omarbetningen iakttagas, den ena, att ifrån detta andra moment flytta och till bestämdt upptagande i lörsta mom. öfverföra åtminstone det fall, då grundlagsfråga blifvit som allmän lagfråga behandlad: den andra och tredje, att för alla öfriga icke specificerade öfverträdelse!' af grundlag och allmän lag stadga för föredraganden straffet ”miste embete! ” men för de öfriga Statsrådets ledamöter, som i samma åtgärds tillstyrkande deltagit, penningeböter efter dumarens pröfning, dock icke under åtminstone en månads lön för det minst lönade Statsrådet. Jag har i det föregående antydt, att jag anser dessa tvänne sistnämnda förslagen blott såsom nödfallsutvägar; jag är öfvertygad, att när en gång utvägt ti att använda 107 §:n blir ostridigt gifven, skall mycket blifva lättare förklaradt än nu; och då skall äfven opinionsdomaren mycket säkrare, än den som dömmer efter skrifven lag, urskilja de fall, då åtgärden endast bör tillräknas föredraganden eller äfven de öfriga rådgifvarne. Att en dylik skilnad i förskyllande här kan äga ruin, är ganska lätt att Deli 4 November e. m. 99 inse; tänker man sig blott den omständigheten, att tinder allmän lag hur kan förslås hela mängden af Inglörklariugar och dithörande förordningar, är det temmeligen tydligt, att de öfriga Statsråden ofia måste lita på föredraganden. Vid redactionen af 6 §:n har Utsk. i sammanhang med hvad ofvan är nämndi, uteslutit en stor del af hvad nu der är upptaget, och delta gillar jag fullkomligen, men inser ej, hvarföre icke hela §:n är utesluten.
Hr Lefre'n: Detta sätt att tillvägagå synes mig vara högst ovanligt. Jag kan ej finna ord för att uttrycka mitt omdöme derom. Jag vill skräda ord; men kan ej tillbakahålla min öfvertygelse, att det är ledsamt, att R. o. Ad. på detta sätt öfverlägger om allvarsamma ämnen. 54 § Riksd.- Den^i3 Augusti f. m. 303 Ordn. innehåller: "Då propos. lill fettande af ett defmitvt "beslut öfver en Konungens framställan, eller ett betänk." (ett betänk, är ej i fråga), ”eller en af enskild riksdagsman "väckt fråga,” (en sådan föiekommer här) ”ar med ja och "nej besvarad, och anmärkningar i saken under discurserna "gjorda, bör propos. inrättas i enlighet med dem; och skulle "målet under discurserna skiljas i liera delar, hvaröfver särskilda anmärkningar göras, då skall, enär sådant äskas, "propos. öfver hvardera delen särskildt anställas." Nu hafva vid föregående plenum åtskilliga önskningar i inbjudningsväg blifvit framställda. Det har varit omöjligt att förena dem under samma klubbslag, och Hr Gr. o. Landtm, har särskildt framställt Frih. Boyes förslag. Nu vet jag icke, med hvad rätt man kan neka de öfriga förslagen alt, det ena efter det andra, komma under R. o. Ad:s öfverläggning, sedan Ilr Gr. o. Landtm, gjort framställning om detta ärendes företagande, och R. o. Ad., efter mitt förmenande, för en stund sedan dertill svarat ja. Jag vet således icke på hvad grund Frih. Cederström kan förneka företagandet af dessa frågor, för hvilka han intresserar sig, och icke tillåta, att de må särskildt behandlas. Det är åtminstone icke rätta sättet att komma till slut med behandlingen af allvarsamma ämnen. Gr. Cronhjelm: Jag vågar göra Frih. Cederström det project, att jag afstår från att begära på bordet hans motion om de öfriga Ståndens inbjudande att deltaga i R. o. Ad:s beslut i afseende på löneförhöjning för åtskilliga verk emot det, att lian afstår från bordläggning af Gr. Posses motion om sportlerna.
OrdensCafforne tillhörige medel uti Eontoiret blifwit förräntade; och häraf bestyrkes fulleligen att deffe medel egentligen warit deponerade emot Discontwilkor, enär till och med i Juni mänad detta är, Obligationer, hwilka icke warit förfallne blifwit infriade. Widkommande tredje punkten, eiler Le ifrän Eontoiret ffedde utläningar, fä har StatsUistortet wid Herrar Fullmägtiges härutinnan afgifne förkla» ring icke kunnat undgå att göra följande crindringar. Af StatsUtstotket hade blifwit anmärkt, att nägot allmänt eller formeligt besiut om tillgörande utläningar, af Herrar Fullmägtige icke sinnes wara widtagit, eller wiffe grunder, i anseende till länkiden, räntan och hypotheker, utstakade och faststäldesä att åtminstone de först bewitjade Län synas hafwa warit aldeles tillfällige; äfvensom att någon Kungörelse i Tidningarne till Länsökandes underrättelse icke blifwit utfärdade.
Fullkomligt delande de åsigter, som legat till grund för det Hedervärda BondeStåndets nu upplästa inbjudning, får jag vördsamt tillstyrka återremiss af det föredragne förslaget till Reglemente för RiksgäldsContoret, under förhoppning, att, i enlighet med hvad BondeStåndet hemställt, q8 § af sagde Reglemente måtte förändras, och således den genom utlåningen af extra militaira anslagen möjligen inflytande räntevinst komma försvarsverket till godo utan att inblandas med räntorne för de öfrige extra anslagen. Jag vågar hoppas, att detta förslag skall anses så mycket billigare, som Rikets Ständer, ehuru erkännande nödvändigheten af hvad Kongl. Maj:t i Dess afgifne Nådiga Propositioner begärt i och för försvarsverket, förklarat sig sakna tillgång att då anvisa fulla beloppet af de summor, som för det maktpåliggande ändamålet pröfvas behoflige. Den i r Mars f. m. 221 Det finnes dessutom många behof för vår Aimee, till beredande af hvad somför ett fullständigt försvarsverk erfordras, och som Kongl. Maj:t denna gång icke meddelat Rikets Ständer, men hvilka behof det likväl vore önskligt att, så vidt möjligt, kunna afhjelpa, enär 3:dje HufvudTiteln ingalunda dem kan bestrida. Såsom sådane må exempelvis nämnas: medel till GenieCorpsernes utbildning genom förökad verksamhet; beredande af tillgång för mindre bemedlade Officerare af Regementerne att vid nämnde Corpser tjenstgöra; ExerciceCompagniers och InstructionsSkolors inrättande vid Indelta Regementer och Corpser; ökad öfning för Armeens gamla stam; inhämtande af de upptäckter och framsteg hos utlänningen, som kunna lända vårt försvarsverk till fördel, en omständighet ansedd af yttersta vigt i alla andra Europeiska Armeer, der vissa Officerare årligen företaga utrikes resor på Statens bekostnad, i ändamål att sedan bidraga till krigskonstens utbildning i fäderneslandet; med mera sådant.
Län förslag om upprensningi af Stängån samt i förening dermed en Canal-anläggning» 5:0 Från StatsUtskottet af den 17 dennes öfver RiksdagsFullmäktigens för Inlands Södre och Torpa, samt Vestra Risings och Säfvedahls Härader C. G. Bergs Memorial, innehållande förslag, att Allmänna Brandförsäkringslnrättningen ställes under tillsyn af Riksens Ständers Full. mäktige i Banken och RiksgäldsContoiret 111. m. 6:0 Från StatsUtskottet af den [7 dennes öfver Herr G. Kjellanders till StatsUtskottet remitterade Memorial, angående uppskof med redovisningen af Krono-uppbörden, 7:0 Från. Lagutskottet af den 12 dennes , rörande förändring af 5. Cap. 4. §. Ut söknings-* Balken, örn försäljning af i mät tagen lös egendom, 8:0 Från Lagutskottet af den 7 dennes, angående Domares och Executorers skyldighet, i af - Prat. Utdrag d. 27 Jan. 1818* i afseende på gäldenär förunnadt anstånd i skuldfordringsmål. 9:0 Från Lagutskottet af den 7 dennes, angående ändring af 1. §. 23. Cap. RänegangsBalken , rörande Domfört antal Ledamöter i Kämnersoch RådstufvuRätter. 10:0 Från Lagutskottet af den 12 dennes, angående Förmyndares skyldighet, att hvarje tredje år tillöka Myndlingars Arff-Capital med den under tiden derå upplupna Ränta. 1 1:0 Från Allmänna Besvärsoch OeconoiniceUtskottet af den 1 f> dennes, i anledning af ett utaf Borgmästaren Fr. Thure Enerorh till Utskottet remitteradt Memorial, angående ändring uti x. Art. j. §. af Kongl. Förordningen den 20 December 1815, om hvad iakttagas bör till behörig verkställighet af Kongl. Kungörelsen den 6 September samma år, rörande Brännvinsbränningen, samt om ansvar för öfverträdelse}' deraf. S. D. Föredrogs ånyo och gillades Statsutskottets den 17 i denna