Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arbetet ansågs kosta 18,346 R:dr 2 sk. och Konungens Befallningshafvande tillstyrkte statsbidrag, hvarefter Kongl. Maj:t uti nådigt bref den 2 Augusti 1854 öfverlemnat handlingarne till Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader, med tillåtelse att, när Rikets Ständer anslå medel, som för ändamålet kunna, utan eftersättande af andra möjligen angelägnare strömrensningsarbeten, användas, med förnyad underdånig framställning till Kongl. Majit ingå ***). Flottningen genom vattendragen medför stor svårighet och förorsakar icke sällan långvariga tvister. Den klagan, att de, längre än vederbör, i vattendragen utbyggda fiskena hindra flottningen, har Konungens Befallningshafvande sökt afhjelpa genom vederbörandes tillhållande att lemna kungsådra, der den bör finnas, fri. För flottning på Ångerman-elfven blef, enligt hvad jag i min sista underdåniga berättelse -j-) haft nåden nämna, Reglemente af Kongl. Majtts Befallningshafvande faststäldt den 5 April 1848, hvilket äfven, efter anförda besvär, af Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium stadfästades under den 30 April 1850. Detta Reglemente är sedermera under den 26 Maj 1852 af Kongl. Majit i nåder gilladt, dock med den rättelse, att den, som ej vill i flottningsbolaget ingå och som vidtager nödige åtgärder för att hindra sig tillhörande virkes förblandning med det flottningsvirke, hvilket tillhör dem, som i bolaget ingått, må äga att i laga ordning nedflotta sitt virke, utan *) Sid. 8 och följ. **) Sid. 10. ***) Sedermera liar Kongl. Majit under den 18 April 1856 i nåder bifallil ett anslag af 10,000 R:dr. f) Sid.
M. förekommit, att bevillningen för krut-tillverkning från det i 1812 års förordning bestämda belopp blifvit uti sednare författningar åter minskad till 6 sk. för Centnern, och att förenämnde Conlract, ehuru innefattande det åberopade förbehållet, likväl icke stadgar, att Statsverket borde ersatta Krutbruksegaren den högre afgift, som utöfver 6 sk. per Centner kunde komma att utgå; vid hvilket förhållande, och då Kronan, å sin sida, icke rubbat Contractet, samt det icke på E. K. M. anil o trune att ifrån en af Riksens Ständer ålagd b.evillnings-afgift befria Sökanderne, men restitutionen af omförrnälde bevillningsmedel desto heldre på Riksens Ständers åtgärd berodde, som Statsverket for ett sådant ändamål ej eger något anslag, E. K. Sig icke kunna i Nåder bifalla den, uti ofvanberörde /måtto, af Underdåniga Skrifvelser. 103 Interessehterne i Klosters Krutbruk gjorda underd. ansökning, utan velat densamma till SiatsUtskottet öfverlemna. Detta mål, ined hvad Stats-Utskottet räti afgifvet utlåtande deröfver anfört, och handlingarne för öfrigt innehålla, hafva Riksens Ständer i öfvervägande tagit; Och som, enligt hvad upplyst blifvit, egaren af Husby Klosters Krutbruk, uti behörigen afslutadt Contract, samt i afseende på den uti ersättningen af kostnaderne för krut-tillverkningen äfven inberäknade bevillning af 6 sk. B;co för Centnern, förbehållit sig att framdeles undslippa hvad högre afgift, sorn i och för krut-tillverkningen .kunde åläggas, och hvarigenom tillverknings-kostnaden lomme att okas utöfver det i Contractet utstakade belopp; så, enär Sökanderne, genom erläggandet af den förhöjda bevillning, 16 sk.
SlfffeD, Då DermeD icfe någre löne» eller penftoné»förmånet följa, äfraenfom Då enDaft fåDan penfton DerroiD tillag» geé, hvartill Den afjFeDétaganDe, enligt götfattningarne, ar berättigaD, eller för h^aré erbållanDe han fjelf gjort tilljfott (inbegr. £anjlt»gcb. a 3 9fcDr). 'Sften om Den afjfeDétaganDe hugnaé meD förhöjning å characteten, förfeé af|TeDet meD ftdmplaDt papper till Det belopp,här ofroan för characteré-fullmaftetfiaDgaDtär. ^illåtc QJ3i, af ferjfilDte förefontmanDe omjtänDig» heter, Den afjfeDétaganDe att bibehålla antingen hela eller någon Del af Dej? innehafroanDe lön, förfeé afjfeDet meD ffämplaDt papper till fem för hunDraDe af Den lön och infomft, forn bibehålleé, och efter hroilfen bevillning beräfnaé, famt Derutom, i ftället för QEanjli»gebuhr och figillpenningar, 4 9l:Dr. Öppet £5ref eller Stefolution uppå penfton (inbegripen QEaitjlngeb. a 3 0X:Dr) 3uftitiae»Sanjlerené §ullmaf ter: för &mDé»§ifcaler (inbegr. QEanjli geb. å 5 JBåre ©omar imber 2000 3v:Dr fann fåDanC/ fyvilfa icfe röra något beftämDt värbe, lif forn för Dvefoltttioner i allmänhet (inbegr. kanjlUgeb. a 6 3e:Dr) .
Om man höjer tullen på endast dessa frenne artiklar med 2 öre per skålp., så erhåller man för 35,000,000 skålp. råsocker 700,000 » 15,000,000 d:o bomull 300,000 » 14,000,000 d:o kaffe 280.000 Summa Rdr 1,280,000. Om man ej tager i beräkning qvinnor och beskattningen å deras förmögenhet, finnas i Sverige öfver 1 mill. män, som betala personliga skyddsafgifter. Antager man att livar och en af dessas årliga förvärf i medeltal utgör 500 Rdr, hvilket är mycketf.lågt tilltaget, blifver totalbeloppet af dessa 1 mill. mäns årliga inkomster 500 milhr. En bevillning efter endast 1 proc. på 100 Rdr inkomst kommer således att utgå med minst 5 milhr. Nuvtde be villning är beräknad att utgå efter 2-| proc. för näringsidkare och Den 8 Jani e. m. 219 med endast 2 proc. för jordbrukaren. En väl inrättad och rättvis BevillningsEörordn. skulle således komma att öka den direkta beskattningen med minst 3,000,000. Om dertill lägges ofvannämnde ökade tullinkomst . 1,280,000. Och genom en obetydligt förhöjd tull på andra öf verflödsartiklar såsom tobak m. m 700,000. Så erhålles i förökad Statsinkomst circa . Rdr 5,000,000, en summa, större an som behöfves att för Sverige skapa en verklig Marin af 15 å 20 skepp. Följaktligen anser jag mig kunna bestämt påstå, att vi, utan att i ringaste mån angripa roten för vårt välstånd, kunna, om vi vilja, bereda oss inkomster, för det försvar, som vårt läge och vår talrika kustbefolkning utvisat. Gr. Anckarsvärd har ofta uprepat, att Sverige till sjös aldrig skall kunna mäta sig med Ryssland, att den Ryska sjömakten alltid skall blifva den Svenska öfverlägsen.
På det Bevillnings-beredningens ordförande och ledamöter må ega tillfälle att inhemta nödig kännedom om sina åligganden bör ett tillräckligt antal exemplar af denna Stadga, äfvensom af förordningen angående mantalsoch skattskritningarnes förrättande, jemte den del af de till dessa författningar hörande formulärer, som skall af Beredningarna och de skattskyIdige begagnas, äfvensom af den för taxerings-förrättningarna gällande instruktion, uppå Konungens Befallningshafvandes reqvisition, genom Biksgälds-kontorets försorg öfversändas lill Konungens Befallningshafvande, som låter öfverlemna erforderligt antal exemplar deraf i stad till Magistraten och å landet till Pastor, lör att genast efter valet tillhandahållas Beredningens ordförande, hvilken meddelar ett åt hvarje dess ledamot; börande dock dessa exemplar, när Beredningen för året afslutat sina arbeten, till vederbörande Magistrat eller Pastor återställas, för att nästa år för enahanda ändamål kunna begagnas. § 35. Uti ofvanberörda kungörelse erinras vederbörande om aflemnandet af de uppgifter, som i afseende på den förestående bevillnings-taxeringen skola meddelas och af Beredningen emottagas; åliggande det Beredningens ordförande att, der sådan uppgift eller annan för bestämmande af bevillnings-afgiftens belopp behöflig upplysning saknas, på sätt § 28 stadgar, densamma från vederbörande infordra. § 36- Berednings-sammanträdena, hvilka alltid skola hållas inom distriktet, böra utsättas så tidigt, att samtliga Beredningarna sednast inom Maj månads utgång må hafva afslutat sina arbeten. § 37. Till Bevillnings-beredningens ordförande bör å landet Häradsskrifvaren och i stad vederbörande tjensteman inom Mars månads utgång, vid bot af 3 R.dr R:mt för hvarje överskjutande dag, hafva aflemnat på mantalslängden grundade och enligt härvid fogade formulär uppställda längder, för införande af den fastighets-värdering, som kommer att af Beredningen föreslås.
''Försäljning af brännvin under 4 kanna vare så i stad som på landet icke lofgifven på andra ställen än sådana gäslgifvaregårdar samt värdshus, Den i3 Januari e. m. x33 källare och andra tillåtna näringsställen,” &c. Jag förmndar att en sådan bestämmelse af -j kanna liar af en händelse tillkommit, och ali CJtsk. icke gjort sig lätt reda för hvad som skall blifva följden deraf. Jag instämmer således i den anmärka., som redan här blifvit gjord, nemi. alt detta belopp är alltför litet, och föreslår alt det måtte återgå till hvad förra författningen upptager, nemi. i kanna. Hvarföre ordet ”sådana” blifvit utsatt framför gäslgifvaregårdar, hvarest mat alltid och ovillkorligen derjemte måste vara att tillgå, det kan jag icke inse, emedan jag icke vet någon gästgifvaregård, der icke mat ovillkorligen måste hållas tillhanda. Denna distinction kan jag således icke finna af behofvet påkallad, ulan föreslår en annan redaclion, nemi.: — ”icke lofgifven på andra ställen än gäslgifvaregårdar, värdshus, källare med flera tillåtna utminuteringsställen, och såvida mat derjemte förläres. ” 1 andra morn. förekommer: ”skolande magistraten noga tillse, att lill dylik näringsrätt antagas och behållas endast tjenlige, ordentlige och välfräjJade personer. &c.’' Jag kan verkligen icke linna skäl i att föreskrifva, att magistraten icke får antaga oljenliga, oordentliga och vanfräjdade personer; jag tror att denna punkt bör utgå och i stället få följande lydelse: skolande de personer, som slik näringsrätt tilldelas, antingen hafva stal11 borgen för skattens utgörande eller densamma i förskott erlagt.
Den som bifaller , att lill den faststälda Tull-Bevillnings-Procentens beräkning, enligt varu-värdet, de föreskrifter för verkställigheten deraf skola iakttagas, som finnas innefattade ej mindre i 3:dje punden af Bevillnings - Utskottets Betänkande, än äfven i 4:de piineten af dess jemnknings förslag, skrifver Ja; Den det ej vill, skrifver Nej; Vinner Nej, kommer, genom särskild Votering, att utro'- nas, huruida ofvannämnde förslag skall antagas med det af llöglofl. Riddérskapet och Bevillnings-Ut skottets Adelil gjorda tillägg, eller ock på sätt Vällofl. Borgare -Ståndet föreslagit, underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t göras, att efter den faststälde Tariffen låta utarbeta en Taxa, med tillämpning af nu varande varu-värden, och på sätt nu gällande Taxa föreskrifver. I den händelse Nej vinner, får Utskottet till omröstning föreslå följande; 4 Propos.' Den som bifaller att värdering å inkommande och utgående varor skall verkställas på sätt föreskrifvet är uti 5 puncten af Bevillnings-U tskottets Betänkande, samt 4 puncten af dess jemnknings-förslag, med det af Höglofl. Ridderskapet och Adeln gjorda tillägg, att Riksens Höglofl. Ständer ville till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna, att i händelse Kongl. Maj:t, efter ett års förlopp, sedan den nya Tull-Tariffen till efterlefnad blifvit införd, och vederbörandes hörande, skulle finna utvägar erfordras lill befordrande af en ökad säkerhet och controll, samt Statens dermed förenade intresse, Kongl. Majit då skulle ega vidtaga de åtgärder, Ilan för ändamålet kunde finna vara de tjenligaste, skrifver Ja; Den det ej vill, skrifver Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Väliofl.
I afseende å de vid Riddarhuset nu inrättade tjenster har Utskottet väl insett, att Fiscals-tj ensten bör kunna indragas och de med samma tjenst förenade göromål öfverflyttas på Riddarhus-Sekreteraren och Canslisten; men då såväl Sekreteraren som Fiscalen nyligen blifvit 4 Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 12. antagna och anledning icke förefinnes, att någondera tjensten inom någon kortare tid blifver ledig, har Utskottet icke ansett sig nu böra föreslå någon förändring i hvad dessa tjenster angår, utan blott velat fästa Ridderskapet och Adelns uppmärksamhet å, att vid framdeles inträffande ledighet Riddarhus-Fiscals-sysslan bör kunna indragas. Utskottet har vidare funnit, att två Canslister hädanefter icke behöfvas, men för Utskottet är deremot anmäldt, hvad Utskottet ock har sig bekant, att RiddarhusKamererarens göromål till följd af de vidlyftiga räkenskaperna i hög grad ökats och äro ganska ansträngande, så att behof af ett biträde åt Kamereraren redan länge varit insedt; derföre och då de genealogiska tabellernes kompletterande hädanefter kommer att medföra betydligt svårare arbete, än hittills för Canslisten, hvilken derföre torde blifva i behof af biträde dervid, föreslår Utskottet, att vid inträffande ledighet den ena Canslist-tjensten måtte indragas, och att deremot på Riddarhusets ordinarie stat måtte uppföras en ny tjenst, hvars innehafvare skulle åligga att lemna Kamereraren och Kanslisten det biträde, som, på sätt nämndt är, ansetts vara af nöden, samt att derjemte med Canslisten dela skyldigheten att hålla Riddarhus - Cansliet tillgängligt för allmänheten.
I fråga åter ora motskälen, anhåller jag att få åberopa Hr Professor Carlssons nyss upläsla reservation, hvarest omnämnas alla de åtgärder, som i och för tolagen under sednare tider varit vidlagne, oell jag torde derjemte få erinra Hrrine, hurusom, på grund af en Coust.Ulsk:s anmärkn. vid 1840 års riksdag, Statsrådet ställdes under åtal vid Riksrätt, derföre att Statsrådet tillstyrkt K. M. att förhöja tolagen för 2:ne släder, men Statsrådet frikändes på grund af 3 § ansvarighetslagen. R. St. hafva sedermera icke yttrat den åsigt, all Konungen icke ägde alt bestämma öfver tolagen, tvertom hafva R. St. uti underd. skrifvelse d. 3 Okt. 1849 bifallit, att tolagen skulle beräknas lill viss proc. af tullbeloppen, och att denna proc. (inge bestämmas efter medeltalet af hvarje stads tolags inkomster under de sista 5 åren i förhållande till tullafgifterne dock med det vilkor, alt någon minskning i tolags-iukomsterne icke må, genom tullafgifternes framtida nedsättning, städerne tillskyndas. Således hafva R. St. tillerkänt K. M. rättigheten att förordna om tolagen endast derigenom någon minskning i städernes inkomster icke förorsakas. Beträffande åter beloppet af tolagen och den grund, hvarefter den utgår, så har K. M. redan år 1837 befallt, ali alla städerne skulle inkomma med fullständiga upgifter i detta afseende, hvilket äfven skett och Commerce-eolhm afgaf derefter 1838 underd. utlåt, i ämnet. Alla de uplysningar man nu vill vinna hafva sålunda redan uti detta hänseende lemnats. Hvad åter angår jorden, som blifvit till städerne donerad, så har reservanten uplyst, att samma jord lemnats städerne omkring 200 år sedan.
2:o dä för sådant ändamål begagnas tillverkningsredskap eller sprithållare med dold öppning eller afledning, hvarigenom bränvin kan lönligen uttagas ; 3:o då tillverkare bryter försegling eller öppnar eller borttager lås, som kontrollör åsatt, till förekommande af det tillverkade bränvinets lönliga uttagande; samt 4:o då tillverkare försummat alt föreskrifven afgift erlägga. § 67. Bedskap, som i beslag (ages, skall, till förekommande af dess utbyte mot annan, af beslagaren med särskild stämpel utmärkas, der ej redskapen vid beslaget egaren fråntages, i hvilket fall deu skall i allmänt förvar sättas. § 68. Vid beslag skall, till säkerhet för de böter, som ådömas kunna, det i bränneriet och dertill hörande förvaringsrum befintliga, lofligen tillverkade bränvin i förvar tagas. Expeditions-UIskottet Förslag lill willard. I bränneri skall under tid, då bränvinstillverkning eller distillering der verkställes, städse vara i bevittnad afskrift anslaget vederbörandes bevis, att tillverkningsalgiften för samma tid blifvit erlagd. Beviset bör derjemte i hufvudskrift vara att tillgå, när dess uppvisande påfordras af Brännerikontrollör eller den, hvilken tillsyn vid bränneri såsom tjenstepligt eljest åligger, eller som är skyldig att förbrytelse mot denna författning åtala. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Nov. 1865. Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den 16 Bonde-Ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utfärdande af förnyad Instruktion för Rikets Stånders Revisorer öfver Riksgäldsverket. (Stats-Utskoltets Mern. N Sänder vid innevarande riksdag beslutat utfärdande al förnyad Instruktion för sine Revisorer vid granskning af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, få Rikets Ständer, hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, del E. K.
Till följd af den med Kron-Prinsens Husar-Regementes stat vidtagne reglering, haren tillökad utgift uppkommit af 13a 1 R:dr 3jj sk., som till ■ppförande å stat blifvit föreslagen; men då härmed åsyftas en löneförbättring endast för det högre Befälet, kan, ui samma skäl som för GardesRegemenlena finnas anförde, och sorn vid förra Riksdagen föranledde lill afslag å en då väckt enahanda fråga om tillökning i Kron-Prinsens IIusarRegementes stat med 97 4 R:dr 23 sk. jemte 2 tunnor span mål, Utskottet icke tillstyrka beviljandet af de 1111 för samma HusarRegemente till uppförande föreslagne 13a 1 R:dr 3p sk. 7:0 Då, vid fastställandet af ny stat för Wermlands Fältjägare-Regementej tillgångarne icke medgifvit alt höja Chefens lön till det skälig* beloppet af a5oo R;dr; så har Kongl. Majrt nu föreslagit, till uppförande £ stat, skillnaden emellan berörde summa och hvad Chefen nu åtnjuter, med 678 R:dr 16 sk., samt dessutom 3o tunnor spanmål under lönerne vid Regementet. Men då Rikets senast församlade Ständer å staten för Wermlands Fältjägare-Regemente beviljade en tillökning af 2778 R:dr 4o sk., hvaraf Chefen ensam erhöll ett belopp af 788 R:dr 16 sk., och hvarigenom hans lönevilkor bestämdes lill 1488 R:dr 16 sk. samt, med beräkning af Cempagnie-revenuen, 333 R:dr 16 sk., lill 1821 R:dr 3a sk., eller nära den summa af 2000 R:dr, hvartill Chelslöneu då föreslogs, finner Utskottet S Stats-TJtshottets Uti. Ni» #i. sig ej Jeunna tillstyrka någon förändring i den för ifrågavarande! Regemente vid senaste Riksdagen reglerade, då förhöjda, aflöningsslat. - 8:0
Sammansättningen af den nedre kammaren är derför en säker borgen, och representationens magt, hvilken hittills varit utöfvad af te ml igen många samhällsklasser, är sålunda förflyttad nästan uteslutande på den meriborgarklass, hvars insigter om rikets behof och sannskyldiga nytta icke skäligen torde böra antagas vara eller ens blifva af den eminenta beskaffenhet, att hemälde samhällsklass, tillförene vid riksdagarne representerad af flederv. Bonde-Ståndet, ju ej lämpligen kunnat åtnöja sig med något mindre an utslagsrösten uti rikets vigtigaste angelägenheter. På nu anförda skäl har jag, af pligt och samvete dertill uppmanad, röstat emot antagandet af det Kongl, representationsförslaget. Gr. Hamilton, Hugo Jakob: Emot Högloft. R. o. Ad:ns den 7 innevide månad vid förehafvande af Konst.-Utskds Meni. N:o 2, ang:de det hvifande förslaget till ny R. O. m. m., fattade beslut, får jag härmed anmäla min reservation. Hr Lagerbjelke, Johan: Afven jag anhåller få vördsamt tillkännagifva, det jag röstat nej till den R. O., R. o. Ad. nyligen antagit. Jag har gjort det derföre, att jag tror, att den medför konungamaktens försvagande; att den historiska rätten i samhället derigenom blifvit närmare trädd, än önskligt varit; att den icke synes innebära den säkerhet till bevarande af statens högre intressen, som för en national-representation är så väsendtlig, och som, efter hvad historiens erfarenhet utvisar, häst bevarar de i politiskt afseende omyndige samhällsklassernas rätt, på samma gång den inger trygghet för framtida bestånd; samt slutligen derföre, att grunden för valrätt, fastän ett bland de vigtigaste ämnen i en grundlag, kan ändras och rubbas af annan myndighet och på ett mindre betryggande sätt, än som ansetts nödigt att stadga för ändring af R. 0:n i öfrigt. HrFalkenstedt, Oscar Werner Carl August Alexis: Emot R. o. Ad:ns d. 7 dennes fattade beslut i representationsfrågan får jag härmedelst nedlägga min reservation. 474 Den 13 December.
Detta låter utan tvifvel mycket vackert; men man bör besinna, att när fråga är om en riksbank, hvilken ju ej bör fastläsa sina fonder, så är det stor skilnad, om den köper obligationer, hvilka amorteras på 10 år, i följd hvaraf hvarje år af hela beloppet flyter in, eller sådana obligationer, hvarå den ej kan påräkna sina penningar på 40 ä 50 år. Jag tror således, att den framställda anmärkningen, beträffande orättvisan af ifrågav:de åtgärd, sak - Den 26 Maj e. ro. nar all betydelse. — Att de förut gjorda försöken att sätta en obligationsrörelse i gång misslyckats, är visserligen sannt; men, såvidt jag kunnat fatta, har anledningen dertill varit, att man utbjudit papper, som endast gifvit 5 proc. Det är nemligen klart, att personer, hvilka pläga få 6 proc. på sina penningar, endast högst ogerna skola taga dylika obligationer. Om man deremot, såsom meningen nu tyckes vara, utgifver obligationer å 6 proc. och säljer dem med någon rabatt, så är jag öfvertygad, att de ganska snart skola få kurs. Icke är det omöjligt för en så beskaffad inrättning som hypoteksbanken att sätta sina obligationer i omlopp, synnerligast om den får det understöd af riksbanken, att denna tid efter annan uppköper dessaobligationer och vid tillfälle åter försäljer dem. Dessutom är det klart, att ifrågav:de operation skulle komma att lända jordbruket till stort gagn, enär derigenom komme att till denna näring öfverföras penningar, hvilka för närv:de användas på annat håll. Af dessa skäl och synnerligast på grund af min önskan, att ej jordbruket skall komma att sakna allt förlag, röstar jag bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Mörner, Carl Göran: Efter den utredning af frågan, som Hr Mannerskantz uti sitt sednaste anförande lemnat, synes föga vara att tillägga. Dettorde emellertid icke vara alldeles otjenligt, att någon, som ej deltagit uti TJtsk:ts förhandlingar, och således ej kan anses af detta skäl hafva någon förkärlek för dess förslag, i korthet framställer sin åsigt.
Det fanns, det visste Petros, kristianer i hans egen livvakt, som traktade efter hans liv. En skicklig giftblandare hade nyligen fått anställning i det kejserliga köket. Detta visste Petros även genom sina vänner i Antiokia. Tyvärr spisade Julianus av sina soldaters enkla kost och medförde inga särskilda kockar på sitt fälttåg. Men när han en gång återvänt från kriget, skulle det väl någon gång hända den besynnerlige mannen, som parade krigarens försakelser med filosofens, att han ville smaka en efter konstens regler tillagad kejserlig måltid. Då vore ögonblicket kommet för den nyanställde kocken att förvärva sig himmelens och jordens gunst. Lyckades han undanröja kejsaren, skulle hans namn i tysthet välsignas; upptäcktes och straffades förehavandet, så var han av patriarken i Konstantinopel tillförsäkrad ett rum ihelgonens strålande krets. En särskild dag i året skulle då uppkallas efter martyren, och denne i alla tider vara föremål för fromma kristianers dyrkan. Men misslyckades alla dessa anslag mot antikrist, så hade Petros beslutit att se till vad han själv kunde uträtta. Han tänkte på sin fosterson, den svärmiske ynglingen. Han kunde sätta dolken i Klemens' händer. Denne skulle utan tvekan offra sig för kyrkans sak. Men denna tanke tillbakavisade Petros genast, ty han fäste helt andra förhoppningar vid Klemens' person. Det fanns däremot andra och icke så få, både präster och lekmän bland biskopens underordnade, som kunde användas för samma heliga sak. Nog av, Julianus' regering skulle omöjligen räcka länge. Om det icke täcktes Gud själv att omedelbart sätta gräns för hans farliga levnad, så skulle det ske medelbart genom någon rättrogen. Detta vore otvivelaktigt. Var det med ångest och bävan som Petros skådade dessa sina tankar i anletet? Nej, den strid, vars utgång avgjorde riktningen av hans levnadsbana, hade längesedan utkämpats. Hennes mål var givet. Den svindlande höjden kunde icke hinnas, om han skådade ned i de avgrunder, mellan vilka han måste söka sin väg. Han såg mot detta mål med religiös hänryckning och kände icke som en förnedring, utan som ett ödmjukt hemburet offer, då han tillspillogav sin sedliga människa att slaktas på sin Guds altare.