Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Hartmansdorff har sedan dess visserligen till besvarande upptagit detta påslående och yttrat, att då en ledamot utan ansvarspåföljd kunde vara borta tre gånger i svile, så skulle, innan alla de 120 ledamöterne genom ett dylikt förfarande hunnit förlora sin riksdagsmannarätt, åtgå 36o gånger, och således ett helt år troligen komma att förlöpa, innan någon votering inom ett förstärkt Utsk. skulle kunna lill väga bi' i rigas. Jag går ännu längre och påstår, alt man i evighet aldrig skulle få någon votering, om man ville anse att en enda ledamots uteblifvande gjorde all votering omöjlig; ty om man antager att ledamöterne skulle vilja sätta sig tillsammans för att hindra votering, och något sådant torde kanske icke vara så långt borta, så behöfdes det blott alt de alternerade med hvarandra att en och en i sender afhålla sig från det förstärkta Utsk:s sammanträden, utan att något ansvar derför Den ii M a j. "9 skulle drabba dem, endast de hade den försigtigheten alt aldrig vara borta mera än 2 gånger efter hvarandra. I atiledn. af hvad Frih. Sprengtporten yrkat, eller att saken matte af Ståndet lemnäs oafgjord, samt att Exped.- Utsk., sedan prot.utdr. från det förstärkta StatsUtsk. rörtde detta ämne kommit Exped.Ulsk. tillhanda, skulle äga alt i det afgifvande skrifvelselörslaget upptaga R. St:s beslut efter Ulsk:s uppfattning deraf, får jag förklara, alt, såvida Exped.Utsk. komme ull dela samma åsigt, som jag hyser, så lärer bemälte Utsk. olvifvelaktigt i förslaget lill den und. skrifvelsen upptaga såsom R. St:s beslut, så väl resultatet af den nu öfverklagade voteringen, som af hvarje annan votering inom förstärkt Utsk., der ledamöternes antal icke uppgått till r2o; men jag tror icke att Exped.Utsk. skulle anse sig skyldigt att ingå i något slags bedöinmande af frågan, oell någon utväg att tvinga Utsk. atti det fallet yttra hvarken det ena eller det andra tror jag icke (innes.
Om det skulle hända att ett helt ständ alldeles utcblefwe tror jag ej att Utskottet kunde deliberera. Hans Excellence Herr Grefwe Ruutti instämde häri. Undertecknad Silverstolpe Mkdgaf, att tillfället tvore werkeligcn smärt, men trodde att det wvre wädligare om göromälcn skulle kunna upskjutas. Man ha, de ansett möjligt att ett parti kunde föresätta sig att genom detta medel göra Utskotten owerksamma, och det, ta hade man genom den föreflagna föreskriften welak förekomma. Herr I. »Aerkeim, Olok j. Dek kan synas fbrmätit af mig att yttra mig sedan sä mänga akrnkNgswärda Ledamöter häröfwcr meddelat sine tankar: Men som ämnet synes af den ytterliga wigt, att det fbrtjenar att ä alla sidor skäiskädas, torde det förlätas mig, att äfwcn jag för ett ögnablick w!d nägra anmärkningar utbeder mig Riddcrskapet och Adelns tälamod. Jag har med förundran funnit akt Constitutions - Utskottet som i sä wänga andra afseenden sökt undwika hwad som kunnat synas stridande mot Regerings - Formen, tvid detta tillfälle dcrifrän alldeles afwikit. Dä Regerings - Formen utsätter wista fall tvid hwilka Doteringen bör ske pär capita, innehäller ju benna föreskrift, att i alla andra fall det gamla Do, teringSsäktet Ständswis bör bibchällas. Uistiget till paria vota är i begge fallen möjligt. Men sä länge representationen fbrblifwer oförändrad, sä synes mig enligt Den 20 October. 4479 Wlkgk med betz och Regerings - Formens derpä hwilande grunder att Doteringarnc ske stånds - wis. ÄfwcN fär jag utbedja mig Ridderstapet och Adelns benägna Uppmärksamhet pä mitt tillstyrkande att i Utstött in» nan beslut kunna fattas Adelar af hwarje S-änd mätte wara närwarande.
Månad afgifne och sedan den 7 dennes på bordet livilande Betänkande, angående den de! af Kongl. Maj.-ts Nådiga Proposition den 10 December 1817, orri allmänna Penningerörelsen och Myntvärdets upprätthållande, som angar Malmö , Götha-Canal-Bolagssamt Götheborgs Diskont-Verks utredning; beslöt Hedervärda Bonde-Ståndet i anledning af framställd Proposition, att återremittera frågan till Statsoch Banko-Utskotten, med anmodan , att öfver de emot förberörde Betänkande inom Bonde-Ståndet gjorde anmärkningar nytt Utlåtande afgifva. S. D. Upplästes ett från Vällofl. BorgareStåndet ankommet Protokolls-Utdrag af den 13 i denne månad, af innehåll att bemähe Stånd betdutit , att Htjglofl. Expeditions-Utskottet skulle anmodas med all skyndsamhet låta i Hillänget P;of. Uidr. d. 10 Mars 1818.' till Biks-Ståndens Protokoll till trycket befordra Kongl. Majus Nådiga Proposition , angående antagandet af en ny Concurs-Lag samt förändring af 1 §. 8 Oap. Gifterroåls-Balken äfvensom att gå j författning, att den öfverläggning, hvilken i Uag-Committén föregått förslaget till ifrågavarande Bag-förändring , matte i sammanhang härmed till trycket befordras; och fann Höride.St lindet för godt uti detta beslut med Vallpfl. Borgare-Ståndet: sig förena. S. D. I anledning af Banko-Utskottets sistlidne Plenidag på bordet lagda Utlåtande af dea 10 i denna månad till upplysning angående de sedan 1815 års Riksdag vidtagne åtgärder, i anledning af väckt fråga om en ny Mynt-ordning fann Bonde - Ståndet för sin del skäligt besluta, att Riksens Ständer må genom skrifvelse till Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att de af Kongl.
Ilan har likväl yttrat, alt man till enhet för mynt borde (aga ^ r:dr r:gs eller 24 sk. Häruti nödgas jag motsäga honom, ehuru likväl under förklarande, tilt jag hellre antager hans förslag, än går miste om decimal-indelningen. Orsaken hvarföre jag icke biträder hans förslag, utan önskar bibehållandet af 1 r:dr såsom enhet, är helt enkelt den, att Svenska allmänheten nu för tiden begagnar 1 r:dr r:gds såsom mätare af varuvärden och att man icke bör härutinnan göra någen ändring, aldraminst då man är sinnad att införa dess indelning i 10 och 100-delar i st. f. sk. och rst:n. I anledn. af biskop Agardhs reservation, får jag erinra, alt de många svårigheter som uppstodo vid det s. k. Fransyska systemets införande, hade sin egentliga grund deri att systemet byggdes på en längd-enhet, som förut icke var känd af allmänheten såsom ett abstrakt mått, som var ?><t<sVt>7)ö af jordqvadranten, på samma gång som man öfvergick till enhetens indelning efter 10- lalsräkningen. Derigenom inträffade att allmänheten fick på en gäng Den 4 Mars f. ni. 37 2 nya grunder för sitt begrepp, nemi. mj enhet och nytt indelningssätt. För min del tillstyrker jag betänk, men, i händelse K. o. Ad. beslutar ålerremiss, anhåller jag, alt detta mitt yttrande mätte få åtfölja till Utsk. Gr. Gyldenstolpe: Jag erkänner villigt, att jag icke alltid uttrycker mig så tydligt som jag önskar, och det kan således vara möjligt, att Hr Lefrén uppfattat mitt förra anförande, pä sätt han yttrat. Jag hade likväl förmodat, att han bordt kunna förstå min mening. Om nu förhållandet vore, att decimalsystemet funnes infördt, ser jag icke något ändamål med vår närvar, diskussion, ty dä behöfde man alldeles icke vidtaga någon förändring, vare sig i afseende på mynt eller mått, mål och vigt. Frågan är här icke om att i räkning börja med ett och sluta med 10, utan huruvida fördelningen i 10-tal bör införas i mynt, mått, mål och vigt.
Så har genom uttappning af sjön Björklången i Nyeds härad och socken, omkring 700 tunneland bättre och sämre jord, blifvit odlingsbar; hvarjemte vid egendomarne Nynäs och Kihlsby i Wisnums härad och Kils socken äro utdikade och odlade, vid den förra egendomen 45 tunneland och vid dea sednare 68 tunneland fruktbar jord, på det sätt. att jordvallar lill 30 fots bredd i botten och 7i fots höjd,- blifvit anlagdé för att från sjön Weners öfversvämning freda marken, och pumpverk; uppförde, genom hvilka regn 6 och flodvatten derifrån bortskaffas. Utom den jord, som sålanda till odling vunnits, hafva 30 tunneland åkerjord vid Kilsby, hvilka före vall-anläggningen ledo af vatten så ofta sjön var hög, äfven blifvit genom denna anläggning från dylik olägenhet fria. Genom lika beskaffadt fördämningsarbete, som det vid Nynäs och Kilsby, äro vid egendomen Rosenborg i Näs härad 36 tunneland jord af djup svartmylla på lerbotten redan odlade, och detta odlings-företag lärer komma att för en vida större jordrymd fortsättas. Innevånare. Enligt de årligen upprättade Mantals-längderna har folkmängden i Länet, städernas innevånare inberäknade, utgjort: År 1838 Skattskrifne män 49,146. Dito qvinnor 51,207. Befriade män 40,573. Dito qvinnor 41,495. År 1839 Skattskrifne män 49,821. Dito qvinnor 52,093. Befriade män 40,639. Dito qvinnor 41,917. År 1840 Skattskrifne män 50,913. Dito qvinnor 53,427. Befriade män 39,719. Dito qvinnor 40,062. År 1841 Skattskrifne män 51,801. Dito qvinnor 53,831. Befriade män . , 40,538. Dito qvinnor 41,593.
73 nämnda banorna sammanräknade eller en motsvarande väglängd i förändrad riktning uppstår härigenom en ökad kostnad af minst tjugufem millioner Riksdaler Riksmynt, medförande en tillökad årlig utgift till ränta och kapital-albetalning af omkring en och en half million Riksdaler mera efter deri sednare, än efter den förra beräkningen. Denna skiljaktighet och deraf uppkommande ökade uppoffring från Statens sida visar sig så betydande, att man synes hafva baft all anledning att i sammanhang med det sednare förslaget förvänta någon uppgift om orsakerna lill förändringen. Någon sådan förklaring har emellertid, mig veterligen, icke blifvit afgifven. Icke heller kan af det Statsråds-protokoll, som åtföljde den nådiga Propositionen vid sistlidne riksdag, hvilken grundade sig på nyssnämnda förslag, upptäckas att något steg blifvit af Herr Föredraganden vidtaget för att utröna, huruvida tillökningen i kostnads-förslaget kunde härleda sig från antagande af ett dyrare byggnadssätt, som, utan skada för jernbanornas användbarhet och bestånd, möjligen kunde reduceras till närmare likhet i kostnad med Regeringens förslag vid 1833—34 årens riksdag, lcko ens den för alla andra allmänna ärendens behandling hos Regeringen följda preliminära åtgärden af »vederbörandes hörande» bl ef iakttagen, ty hvarken Styrel sen lör Vägoch Vattenbyggnader eller den redan befintliga Jernvägs-kommittéen erhöll tillfälle att utlåta sig öfver Herr Öfverste Ericsons förslag. Det ifrågavarande faktum att tvänne uppgifter af Regeringen sjelf om samma sak vid två på hvarandra följande riksdagar utvisande en skilnad i utgifter för Staten af många millioner, utan allt slags förklaringsgrund öfver orsaken till denna olikhet, qvarstår såsom en i sig sjelf nog vigtig företeelse, och inflytandet deraf på de ännu återstående utgifterna för jernvägs-byggnadernas fortsättande under denna och nästföljande slatsreglerings-period är nog betydande, alt Höglofl. Stats-Utskottet, åt hvilket den förberedande behandlingen af jernvägsfrågan varit uppdragen, synes mig hafva bordt söka åstadkomma en närmare utredning af orsaken och om möjligt tillse huruvida icke någon besparing i den dyrare kostnads-beräkningen kunde tillvägabringas.
Rättegångs-Balken, att, der de gitte, hvar för sig, edeligen betyga, att de icke utgifvit fullmagt för lyftning -i Banken af ifrågavarande lån samt att de ej eller annorledes kommit i åtnjutande af valuta för de derför utgifne skuldförbindelserne; att omförmälde af Kongl. Hof-Rätten meddelade Domar, deruti ändring, å Bankens vägnar, i underdånighet är vorden sökt, blifvit af Kongl. l\laj:t under den p Augusti sistlidet år fastställde; att icke allenast Peter Johansson, utan äfven Sven Larsson och Sven Carlsson den g derpåföljde September inför Seveds Härads-Rätt fullgjort de dem föreskrifne edgångar, hvadan de, enligt innehållet af Kongl. HofRätlens förrberörde, utaf Kongl. Maj:t i Nåder gillade, Domar, numera äro från Bankens sålunda instämde käromål frie, samt, såsom följd deraf, jern - 4 Banco-U{»kottets Memorial, N:o 89. väl berättigade, att de intecknade skuldförbindelserna , hvilka likväl ännu befinnas i Bankens förvar, när som helst återbekomma; samt aLt genom den utgång, omförmälda mål sålunda erhållit, en förlust för Banken uppkommit till ett samrnanräknadt belopp af gg8 R:dr 33 sk. 10 r., hvilket, på sätt förut är nämndt, blifvit, enligt Commissariatets beslut den 26 sistlidne October, i Bankens räkenskaper afskrifvet.
Jag kan icke anse skyldigheten, för en till brott oförvunnen person, som icke har annat näringsfång, att uttjena 3 eller 4 års capitulation uti ett Regemente, vara en de facto större tvångsanstalt, än skyldigheten för nästan hvarje Svensk mans person, att från och med 20 till 25 år tjena såsom Soldat, hvilket är förhållandet med vår nuvarande Beväring, Denna sednare skyldighet anses emellertid icke inskränka personliga friheten, och lika litet torde Utskottens förslag böra sålunda betraktas. Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel: Då jag första gången genomläste Utskottens Den 7 September e. m. 247 ifrågavarande Betänkande, och der fann föreslaget, alt personer skulle kunna emot deras egen vilja användas till krigstjenst, erkänner jag, att jag icke kunde förena mig med detta sätt att bereda Fosterlandet försvarare; och jag har blifvit ytterligare styrkt i öfvertygelse om olämpligheten deraf, då jag erinrat mig, att Kongl. Maj:t för ej så länge sedan afskaffat alla de författningar, hvarefter, vare sig tjenstehjon för försummelser och otillåtet vistande på Näringsställen, eller arbetsföre personer för bristande laglig tjenst, eller soldater för vissa förbrytelser, kunde dömas till krigstjenst. Numera får ingen dömas till krigstjenst, och sedan man således en gång frångått denna principlösa anstalt, synes icke något skäl för handen att återtaga densamma. Friherre Anckarswärd har fullständigt utvecklat skälen emot Utskottens förslag i denna del, och jag förenar mig uti de af honom rörande användandet till krigstjenst yttrade åsigter. — Utskottens afsigt med förslaget måtte väl vara att straffa och ej att hedra. Derigenom uppväckes också räddsla för att ingå i krigstjenst, och jag framställer, om det kan vara rätt att försvåra ett frivilligt ingående i krigsyrket. Friherre Åkerhjelm har jemfört skyldigheten att tjena vid värfvad Corps med skyldigheten att tjena såsom Conscriberad.
I anledning hvaraf och sedan Kammar-kollegium, anbefaldt att häröfver afgifva underdånigt utlåtande, i frågan hört Domkapitlet i Göteborgs stift samt med ledning af ej mindre de Domkapitlets skrifvelse åtföljande yttranden från vederbörande rektorer och klockare, äfvensom de ytterligare upplysningar, Kollegium funnit skäl infordra, än och andru för Kollegium tillgängliga handlingar, under den 22 Augusti 1861 meddelat utredning rörande detta ärende, jemväl Stats-kontoret i afseende å det till ersättande af sistnämnda afgifter erforderliga statsanslag under den 27 December näsllidet år sig i underdånighet utlåtit. Af handlingarne i detta mål inhemtas följande: Hvad angår sjelfva tillkomsten af ifrågavarande landtgillen och klockarepensioner inom Lunds stift, så grundar sig, enligt hvad Domkapitlet i nämnda stift anfört, de lärda skolornas rätt att under en eller annan titel uppbära inkomsten af klockarelägenheter ytterst på stadgandet i Christian III:s ordinantie af år 1539, alt de landssocknar, som voro belägna något nära köpstäderna, skulle taga sig »sokndeigner» bland skolpiitarne och låta dessa få den »vanliga rentan» till deras »studering». Den Danska national-synod, som var samlad på Antwortskow år 1546, upprepade detta stadgande och tiliade i detsamma hufvudsakligen intet annat, än alt til skolorna skulle anslås klockarelägenheterna företrädesvis i sådana socknar, som voro ej längre frän städerna belägna, än att »skoledeignerne (Scholastici aeditui) kunde efter förrättad tjenst i kyrkorna redan söndagsqvällarne återkomma till staden. Det vur först Fredrik II:s mandat den 23 Mars 1568, som föreskref 2 mil såsom det afstånd, Kongl. Majus Nåd. Proposition N:o 80. 29 inom hvilket skolorna hade att disponera öfver klockarelägenheterna.
Detta stycke fick mot slutet af januari till kamrater Victorien Sardous förstlingsarbete » Herr Oarab samt » Korp-Kersti&gt; af Frans Hedberg, livilka också mottogos med bifall.Gustaf Mauritz Armfelt såsom konungagunstling. Af Ernst Wallis. Gustaf Mauritz Armfelt. Studier ur Arm-felts efterlemnade papper samt andra hand-skrifna och tryckta källor af Elof Tegnér. Del I och II. Stockholm, F. &amp; G. Beijers-Förlag, 1883 och 1884. Det var icke på svensk jord som det vänskapsförhållande mellan konung Gustaf den tredje och Armfelt grundlädes, hvilket skulle blifva af så stor betydelse för Sveriges öden. Gustaf den tredje hade sommaren 1780 begifvit sig till Spa, den tidens mest fashionabla brunnsort, i Europas lilla Versailles ». Den svenske suveränens närvaro hade gjort säsongen ännu mera lysande än vanligt. ^Grefven af Haga * blef medelpunkten för den glänsande aristokratiska främlingsskara från alla Europas land, hvilken samlats i den lilla belgiska brunnsorten, kanske mer lockad af dess glada sällskapslif och beryktade spelbanker, än af dess helsokällor. Konungens artighet och älskvärdhet framkallade en verklig förtjusningsfeber. Han tycktes göra sig ett nöje af att glömma sin rang och här låta frihet och jemnlikhet råda, och hans föredöme följdes af defranska prinsar och tyska småfurstar, som denna sommar infunnit sig i Spa. Sjelf var Gustaf den tredje förtjust och yttrade, att han ej på många ar upplefvat ett gladare lif. Han njöt i fulla drag af detta Ur dagens krönika. 16franska sällskapslif, som han så lifligt älskade. Den ena lysande festen till hans ära aflöste den andra. De många furstliga personerna täflade att öfverbjuda hvarandra i prakt och elegans. Gustaf den tredje hade redan ett par veckor vistats i Spa, då Armfelt, i början af augusti, begaf sig dit från Paris för att göra konungen sin uppvaktning. Gustaf Mauritz Armfelt var ännu blott 23 år gammal.
Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Memorial IS:o 390, med förslag till voteriugs-proposition, i anledning af Rikets Ständers skiljagtiga beslut i fråga om mötes-passevolansens upphörande. Blef på grund af dervid gjorda anmärkningar återremitteradt. S. D. Föredrogos ånyo Constitutions-Utskottets den 23 Nov. sisth å bordet lagda följande memorial: IST:o 64, med förslag i afseende på Tryckfrihets-Förordningens rälta benämning. N:o 65, med förslag lill ändring i 1 §. 3 mom. Tryckfrihets-lagen. N:o 66, med föreslående af ett tillägg i 1 §. 5 mom. Tryckfrihets-lagen. Härvid iagltogs att ordet ”Hof-Canzlern,” sorn å sista raden i memorialet förekommer, utbytes emot ”Justitias Siats-Ministern;” Och blefvo ofvannämnde 3:ne förslag antagna såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, enligt 56 §. Regerings-Formen. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens följande Betänkanden: JNko 62, i anledning af väckt fråga om vägpenningars erläggande af resande, som begagna gästgifvare-skjuts. Bifölls. N:o 63, i anledning af Pehr Jönssons från Skåne motion att det Helgonskylds-korn, som i Skåne blifvit disponeradt till städernas Skolor, måtte tå lill Folkskolor användas. Bifölls. N:o 64, i anledning af väckt fråga om statsbidrag till en i Götheborg inrättad Elementar-skola för unga sjömän. Bifölls ; N:o 65, i anledning af väckt fråga om Statens skyldighet att bekosta fattigvården för de å Krono-allmänningarne bosatte personer. Bifölls. N:o 66, i anledning af väckt fråga om ersättning till innehafvare af sådane i rotering qvarstående hemman, som ifrån Cappellanstill Skolmästareboställen blifvit eller blifva förvandlade.
"Såsom grundfond lör Sedelbank må begagnas ej allenast reda penningar, samt controleradt guld och silfver, än äfven sådane fastighets-inteckningar, adier eller allmänna Verks och Inrättningars räntebärande obligationer, sorn för sådant ändamål äro i Bolagsreglorna godkända. Bankens egne och andra Bankers actiebref få aldrig såsom grundfond användas.” ”Ej må insatt grundfond genom utdelning minskas, så länge Bankens rörelse fortfar.” "Bankens grundfond må ej, ulan Kongl. Maj:ts tillstånd, ökas utöfver den i privilegium utsatte teckningssumma.” En ny §., kallad den 5:le, så lydande: "Såsom grundfond för Sedelbank må begagnas ej allenast reda penningar samt controleradt guld och silfver, utan äfven fastighets-inteckningar, goda actier och lottbref, Bankens egne och andra SedelBankers undantagne, eller allmänna Verks och Inrättningars räntebärande obligationer; dock skola alla dylika liypolhek, med ihy åtföljande handlingar, vara till säkerheten pröfvade af Konungens Befallningshafvande i Länet, gemensamt med Bolaget, och af bägge godkände.” ”Ej må insatt grundfond genom utdelning minskas, så länge Bankens rörelse fortfar.” A. 5 §. 1, a oell 3 Moni. Se Ridderskapets och Adelns 7 §., hufvudsakligen efter Grefve Frölichs reservation, med den förändring, att ej heller skrifna förbindelser lill innehafvaren skulle få utges af annat slag, än Creditsedlar och Invisningar, samt alt CredilSedel-valeuren skulle blifva minst 1 R:dr silfver specie uti både Actieoch Solidariske Banker. Gillade nied uteslutande från 2 Moni. af orden: "utaf 3:nc Directeurer eller.” Gillade. Gillade i det hufvudsakliga, med fastställande af 4 R:dr courant såsom minsta sedelvaleuren, utan åtskillnad för den ena eller andra Banken. Se Ridderskapets och Adelns 8 §. (Enligt Grefve Frölichs Reservation.)
Hos Utskottet har Direktionen öfver Rikets Ständers Låne-kontor i Malmö hemställt, att nedannämnde, såsom osäkra inom linien förda 3:ne lån, hvarför någon godtgörelse icke vore att förvänta, matte med tillsammans 920 R:dr Banko varda utur räkenskaperna afskrifna, nemligen Lånet JYI 643 Ola Andersson, förfallet 1830 å R:dr 400: — « « 729 Anders Svensson « « 400: — « « 31 Jöns Persson 1835 « 120: — l)å Utskottet af de för hvarje särskildt lån meddelade upplysningar inhemtat att, med undantag af ena löftesmannen för sistberörda lån, Jöns Eskilsson, som är blind och underhålles af fattigvården, samtliga öfrige för lånen ansvarige gäldenärer i utfattigt tillstånd aflidit, (inner Utskottet sig höra tillstyrka, att ofvan omförmälda 3 stycken lån måtte till deras sammanlagda kapital-belopp, R:dr 920 banko, få utur Låne-kontorets räkenskaper afskrifvas. Utlåtande, öfver väckta förslag om vissa förändrade föreskrifter, angående silfverutmyntningen, Bankens sedlar, m. m. Då vid sednaste Riksdag beslut fattades att, med fastställande af räkne-enheten till värdet af en fjerdedels riksdaler silfver enligt mynt-ordningen den 9 Maj 1835, denna räkne enhet, motsvarande en riksdaler riksgäld eller trettiotvå skillingar banko, skulle benämnas »Riksdaler Riksmynt« och räkne-enheten indelas i etthundra lika delar, benämnda «Ore«, förordnade Rikets Ständer tillika, bland annat, det skulle, vid tillämpningen af det nya räknesättet, dels utmyntas följande Silfvermynt: i st. om 4 R:dr R:mt eller 400 Ore — 1 R;dr l » 2 » » 200 »
— Redan för 8 å 9 år sedan hiel' Långholmstullen, hvilken ansågs såsom obehöflig, indragen, men tullen vid Blockhusudden bibehålles ännu, men icke såsom uppbördsslälle utan såsom visitationsplats för den der förlagda tullbetjeningen, vid hvilken visitation så tillgår, att de mindre båtarne, efter ett flygtigt påseende, få aflägsna sig, och å de större infinna sig vaktmästarne samt, efter att halva emoltagit antingen en liten handtryckning eller ock förplägning, tillsäga skepparen att afsegla. Delta låter ofta nog icke verkställa sig, emedan storm och mörker hindra honom derifrån för den dagen, då, om han hade fått fortsätta resan förbi tullen, han inom en kort stund hade varit i Stockholm. Med denna landtagning, hvarigenom icke sällan olyckor i mörkret inträffa, biifver nu icke annat vunnet än den lätta visitation, hvilken ändock alltid skall ske vid framkomsten till Stockholm. Då jag nu här ofvan anfört obehöfligheten af tullen vid Blockhusudden, äfvensom de olägenheter landtagningen derstädes medförer för den trafikerande allmogen, anser jag mig äfven böra nämna den besparing, som tillskyndas Staten genom indragningen af densamma, nemligen : d:o Vid denna tull äro anställde en tullinspektor, en uppsyningsman samt 4 å 6 vaktmästare under sommaren och den tid af året som sjöfarten är sorn lilligast, men ett mindre antal om vintern. Till hvad belopp dessas aflöning kan uppgå är svårt för mig alt bestämma. 2:o Vid nämnde tull äro 2:ne stenhus, utom andra byggnader, hvilka lära vara Statens tillhörigheter och som vid indragningen af nämnde tull vore öfverflö - 236 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 157. diga, hvarföre med afseende på dessas vackra läge många köpare skulle täfla om desamma.