Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Komitén för sjöförsvarets ordnande finner visserligen sig icke ega att bedöma vid hvilken af försvarets båda delar nämnda Båtsmanskompanier företrädesvis borde användas; men då den inser vigtcn af de anförda skälen för den ifrågasatta öfverflyttningen, tror denna Komité sig böra underdånigst anföra, att, för den händelse Eders Kongl. Maj:t skulle finna omförmälda framställning böra till någon åtgärd föranleda, så skulle Andra Norrlands Esta och 2:dra Båtsmanskompanier, den ofvannämnda delen af Första Norrlands 2:dra samt Westgötha-kompaniet lättast kunna till landtförsvaret afstås, dock under förutsättning, att för varfven erforderligt arbetsmanskap på annat sätt erhålles. Hvad åter Gottlands-kompanierna beträffar, anser Komitén dem icke utan mehn för flottan kunna af densamma undvaras, så länge roddfartygen och den öfriga under öfvergången till den nya flottan bibehållna materielen erfordra en talrikare bemanning, hvaremot, derest vid den nya sjökrigsmatcrielen ett annat förhållande inträffar, så att Båtsmanshållet då finnes Skeppsgosse corpsen. Båtsman shållet. 38 kunna ytterligare inskränkas, Komitén tror en sådan inskränkning lämpligen kunna ske genom Gottlands-kompaniernas afstående till öns försvar. Bjöbevaringen. 1 anledning af likaledes gjord framställning, huruvida hela den nuvarande Sjöbeväringen vore för sjöförsvaret behöflig, får Komitén underdånigst yttra, att enär de uppgjorda förslagen visa ett för flottan ej erforderligt öfverskott af denna styrka, kunde till landtförs vare t lämpligen aflåtas beväringen inom de distrikter, der båtsmanshåll för närvarande icke finnes eller hvarest, enligt hvad här ofvan är anfördt, båtsmansrotarne med minsta olägenhet för flottan skulle kunna till Arméen öfverflyttas; anseende Komitén för öfrigt Sjöbeväringsmanskapet, med undantag af Blekinge Läns Beväring, som exerceras tillsammans med Marinregementet, fortfarande böra, på sätt under de sednare åren egt rum, öfvas af Arméens befäl.
Bör och kan den Lagstiftande församlingen verka på embetens tillsättande, och är det förenligt med Konungens rätt att tillsätta och förafskeda StatsSecreterare, att i Grundlagen nämna ett fall då en förtroende-sysla må återtagas genom någon annan myndighet än Konungens, då likväl innehafvaren af samma sysla ögonblicket derefter lagligen kan af Konungen derifrån skiljas? Af alla dessa förenade anledningar tror Den 12 Juni. ) g att 38 §. RegeringsFormen i så måtto bör föiandras, att en Föredragande, som vägrat sin c Assignation, endast må vara förbunden att nedlägga sitt embete, och att orden: hvilket han icke må återtaga förr än Riksens Ständer hans förhållande pröfvat och gillat helt och hållet må utgå. Som jag förut haft den äran att yttra, har min af igt endast varit att för Höglofl. Ridderskapet och Adeln anföra mina enskildta tankar i detta ämne; och jag begagnar nu detta tillfälle att vördsamt tillkännagifva, det jag i laglig ordning ämnar vända mig till Constitutions-Uiskottet om ifrågavarande förändring. Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludvig'. Med Herr Friherre Wetterstedt instämmer jag alldeles deruti att denna §• är utan verkligt gagn, emedan sådan händelse, hvilken en gång inträffat, troligen aldrig mer tilldrager sig; men da den icke medförer skada, kan jag ej finna giltigt skäl att den bort uteslutas. Den må åtrnindstone för en framtid, i fall friheten skulle försvinna, tjena till ett minne att Svenska Folket en gång ägt magt att föreskrifva lagar. Att det skulle vara olämpligt och stridande emot den vördnad man är Konungen • skyldig, att Ständer skulle förklara sitt välbehag öfver en sådan åtgärd af en sådan föredragande samt honom åter i embstet insätta, förfaller då man öfverväger, att Konun - gen IV.
Lindberg, uti ingifveu skrift, anhållit, att då, genom erhållne utdelningar i hans 3:ne särskilda konkurser, Bauko-diskont-verkets hos honom egande kapital-fordringar blifvit liqviderade, afskrifning af den'upplupna, ännu oguldna öfVerräntan måtte beviljas; förmälande i sådant afseende Lindberg, det han, sorn, efter 28 års tjenstetid i Riksgälds-kontoret, år 1842 nödsakats, i följd af ögonsjukdom, att derifrån taga afsked, till sin och sin familjs uppehälle endast eger att från nyssnämnde Verk uppbära en pension af 440 R:dr, hvaraf Lindberg, enligt hvad sysslomannen i hans konkurs intygat, till borgenärerne årligen afstått 100 R:dr B:ko. I afseende å denna ansökning har Banko-diskont-direktionen, uti infordradt utlåtande, meddelat att Diskont-verkets återstående fordran hos Lindberg utgöres af öfverräntor å 2:ne hans år 1832 förfallna lån, hvartdera på 200 R:dr, hvilka räntor nu belöpa sig till sammanräknade 309 R.dr 19 sk. 2 rst.; att Byggmästaren J. A. Berg häftat såsom löftesman för det ena och Bokhållaren J. P. Staf för det andra lånet; att Lindberg och Berg redan före lånens förfallotider och Staf kort derefter blifvit försatte i konkurs-tillstånd; att Diskont-verket från Bergs massa erhållit blott 16 R:dr, hvaremot, genom utdelningar af Lindbergs och Stafs konkursmassor, lånen blifvit till kapitalen fullt liqviderade och i afräkning å öfverräntan insatte 13 R:dr 36 sk. 3 rst.: samt att Banko-Utskottets Utlåtande N:o 32. alt både Staf och Herg äro med döden afgångne, den förre år 18 36 och den sednare år 1838, utan alt för de i urarfvamålen efter dem bevakade fordringsanspråk någon utdelning varit ali bekomma.
Borgare-Ståndet behagat, uti Remiss af den 3 i denna månad, till Expeditions-Utskottet öfverlemna^; och får Utskottet nu vördsammeligen anföra, att, hvad frågan om inskränkningen i antalet af exemplar utaf Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll vidkommer, Utskottet vill deröfver yttra sig i det särskildta Utlåtande Utskottet är beredt att afgifva, i anledning af 2tne inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln väckte och till Utskottet remitterade motioner, rörande en förändrad redactiun af förenämnde Bihang; och beträffande det föreslagne sammandraget, i pröfningen af hvars vigt och värde Utskottet icke anser sig böra ingå, har Utskottet skolat förklara , att som, å ena sidan , Riksdags-Ordningens 36, 59 och 72 bestämdt föreskrifva , hvaruti Expeditions-Utskottets åligganden bestå, och å den andra, tiden icke möjligen skulle medgifva Utskottet, att besörja något arbete derutöfver, Utskottet alltså icke kan med mera berörde sammandrag taga någon befattning. Stockholm d. 15 November 1823. Protocolls-Utdrag fran Ilo glo fl. Ridderskapet och Adeln, den 20 November 1820. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Expeditions-Utskottets den 15 dennes aflåtne, samt den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde Memorial, innefattande Utlåtande öfver ett af Borgmästaren J.
— Nro 55. i anledning af Grefve von Fersens, IL, motion, med förslag lill bestämmande af lämplig tid, då de nya Förordningarne angående Allmänna Beviljningen, Bränvinsbränningen och Stämplade Pappersafgiflen, samt Tulloch Post-Taxorne skola börja att tillämpas. XX. B. 218, 254. A. 5i5, 526. — Nro 57. med förslag till irsta och 2:dra Art. af BevillningsFörordningen. XX. 13. 584- XXI. 7. A. 3i. TJ. i58. A. 207, 322. 13. 322. XXII. A. 58. E. 106. 13. 10g. A. ii5. — A:o 58. med förnyadt förslag lill formulaire för Debetsedlar. XX. B. 584. XXI. A. 7. —- Nro 5g. i anledning af Herr Grefve von Fersens, FL, motion, om ändring i stadgandet angående Credit-upplaget. XXI. B. i35. A. 147. E. 25o. —- Nro 60. i anledning af Herr Prosten Åstrands motion, angående uppdrag åt Fulimägtige i RiksgäldsGontoret, att, vid yppad större Statsbrist, på Allmänna Bevillningen å 2:dra Artikeln, med en fyllnadsafgift fördela den bristande summan 111. m. XXI B. i35. A. 147. — Nro 62. i anledning af RiksStåndens olika beslut angående föreslagne förändringar i irsta och 2,:dra Artiklarne af BevillningsFörordningen. XXI. B. 322. XXII. A. 58. E. 106. 13. 10g. A. 115.
På de grundar, jag sålunda haft äran anföra, anhåller jag om bifall till betänk. Hr Gunther: Om det endast varit 3:dje punkten, hvaremot jag riktat mina anmärkningar, skulle jag icke fortfarit uti anhållan om återremiss; men jag har fästat mig vid denna punkt derföre, att jag ansåg återremiss af den sednare punkten ovilkorligen böra ske. Jag vill således icke vidare uppehålla mig vid den förra punkten; men i afseende på torpsynerna har den siste värde talaren, såsom skäl för deras täta verkställande, anfört, att de skulle vara nyttiga, såvida soldater och ryttare dervid ålägges fullgöra sina skyldigheter. Nu är förhållandet det, att icke något enda nummer någonsin blifvit ålagdt att verkställa reparationer, ehuru författningarna stadga, att de smärre reparationerna skola af soldaten eller ryttaren sjelf verkställas. Dessutom Den 17 September. waste den stora personalen vid dessa syner till stället framskjutsas af rusthållaren. Det är sannt, att lian härför kail fordra betalning; men då sådant icke är praxis, och någon föreskrift i detta fall icke finnes uti författningarna, tror jag, att det vore nödvändigt, det här begärdes, att dessa författningar måtte omredigeras och att deruti måtte intagas såväl soldatens skyldighet att fullgöra de smärre reparationerna , som äfven att rustoch rotehållarne icke må betungas med någon kostnad i och för dessa syner. Af dessa skäl förnyar jag min anhållan om återremiss. Hr Hjärne, Harald: Jag vill visserligen icke bestrida återremiss af betänk., sedan den siste värde talaren upplyst, att det redan är återremitteradt af 2:ne Stånd, emedan jag anser de dervid gjorda oskyldiga anmärkningar vara lätt besvarade af Utsk., som, då det i alla fall skall behandla målet en gång till, utan synnerlig tidsutdrägt äfven kan besvara ifrågavar. anmärkningar. Den värde aumärkaren har hufvudsakligen recapitulerat, hvad motionerna innehålla. Han har nemi. upprepat en del missbruk, sorn skola äga 111111.
Krigs-Collegium till Contoiret aflenmade bchällningar af Armcens Organisations' m. fl. Castor, p. 458, 1228, 12;;, 1240. Om den af Majoren kl. k. Om Anstag af Stats-medlen till minnande af Landets statistiska kännedom. 508, »489, »>Z>, »867, 1920. Om ExpectanccLönings. Stal och Accords ersättnings. Om inhemska Om Om befrielse för Allmogen art erlägga Mantals, penningarne uti kohl. p. 751, »49°, »624, »6)4, 1640. Om en Författning, som antingen förbjuder eller tillåter Djscvnt-Astignationers emottagande i llpbördcu. p. 752, »867, »87°, »88o, »882. B 4 Om ttäei. prstscsllo-Ut-rag, Riksens Ständers, Om .selforss Euldwerk. p. 752, 1867, 1870, 1876, 1584 Om tillökning i arfwodet för Riksens Ständers Depute. rade till deltagande i Ofwer-Revifion af Krigs. Rakcnffaperne. Om lika principe i afseende vä ersättningen till reducera» be Officerare af L-f-Ga^et till Hafi och f. b. Swensta Gardet, som Adelsfanan och f. d. Östgötha Cavallerie» Regemente, p. 84 , -8^', -872, 1880, 1882, 2020. Om ars Stats-Werks Räkenstaper, saint felande Räkenstaper för förflutne är af Allmänna MagasinL-Di». rectionen. p. 847, mg. Angäende af General-Majoren m. m. Friherre Kaulbar, sökt befrielse frän rantas erläggande a uppburne medel. P 889, 8y8, yoo, 908.
Herr Grefwen och Landt-Marskalken förmäla, at wid jukeringen af nyst berörde krotocoll torde rätta tillfället blifwa at yttra sina tankar. FöredrogS ä nyo Oeconomie. Utskottets betänkande af d. 6 Maji, rörande en förnyad TjenstchjonS-Ordning, hwilket d. 9 i denna Mänad blifwit lagt pä bordet; hwarcftcr äfwen ä nyo uplästcS sjclswa pro^eÄLt til Tjrnst-hjons -O-dningen. Friherre Kustbeck, kelir ^lexnvster, upkäste följande OiÄaman. Md det as Riksens StänderS Oeconomista Utskott aflämnabe xrojeÄ til Tjenstehjons-Stabgans fördättrande, har bland dr angelägnare omständigheter förs? kommit, hwilka tider af äret, med bet allmännas fördel närmast wore öfwcrensstämmande, at säsom städnings - och flyttNingStider determinera. Som krotooollerne wilna, klef, under loppet af alla stjäls anförande och granskning, som kunde bestrida eller gynna walet af Junii Mänad til et allmänt ombyte af Tjenstehjon, ben sanningen uplpst, at öfwer hela Swea Rike wore denna tid den bästa. En gammal, och för myckenheten af samma orsak kär wans, bör wäl icke här komma i fräga sässm et motskäl.
7. utgörande således den 'verkliga minskningen af Jliksgälds-Ko/itorrt s fordringar och öfriga tillgångar . 895,088: 17. genom hvilken minskning, samma fordringar och tillgångarj vid 1846 års slutj hade nedgått till ett belopp af R:dr 6,317,892: 34. 6. deraf de räntebärande tillgångarne utgjorde R:dr 2,540,666: 5. De inom linien i räkenskaperna förda fordringar och tillgångar, hvilka vid slutet af år 1844 uppgingo till . 5. hafva under sednast förflutna tvenne år ökats genom upptagandet derstädes af det, vid 1845 års början, i Riksgälds-Kontoret innestående, men under samma år uttagna belopp utaf 1830 års kreditiv för spanmåls-undsättningar 230,000: och uppgingo följaktligen de sålunda bokförda till"* gångarne vid sistförlidna års utgång till R:dr 1,758,355: 38. 5. Bil Lit. A. För att meddela en närmare upplysning ej mindre om beskaffenheten af Riksgälds-Kontorels samtliga skulder och fordringar samt der - för sladgade och nu gällande betalningsvilkor, än äfven om de förändringar, hvilka i dessa hänseenden under de 2;ne sednaste åren inträffat, hafva Revisorerne deröfver låtit upprätta och under Lit. A. härvid bifoga en dylik utförlig Tabell, som finnes bilagd 1845 års Revisionsberättelse; utvisande denna tabell beloppet af hvarje särskild skuldoch fordringspost vid början och slutet af den tid, hvarför RiksgäldsKontorels räkenskaper af nu församlade Revisorer blifvit granskade. På sätt af besagde tabell inhemtas, öfverstego Riksgälds-Kontorets Förändringen i fordringar samt öfriga tillgångar, inom linien bokförda summor obe-^lk räknade, samma Verks i räkenskaperna upptagna skulder, vid 1844 års e||a stfi]ininR" slut, med R:dr 2,439,298: 9.
Genom den framställning, som StatsUtsk. i detta utlåt, tillstyrkt, finge Ständerna tillfälle att erhålla den kännedom om saken, som för dem kunde vara af nöden, med hänseende till förvaltningen af de ifrågavar.-de medlen. Att ingå i en specielare granskning af desammas användande skulle på sätt redan förut blifvit erinradt, vara en utsträckning af Ständernas granskningsrätt till ärenden, som för dem äro främmande. Erfarenheten har äfven visat, att en sådan Revisorernas befattning med ärenden af kommunal beskaffenhet icke har verkat så serdeles förmånligt i afseende pä den kontroll, som man dermed åsyftat. Vi hafva vid denna riksdag haft att behandla en motion, som nogsamt ådagalagdt, huru med en så beskaffad inrättning här i Staden tillgått. Jag tror icke att någon större säkerhet npkommer af en sådan R. St:s Revisorers granskning och får derföre vördsamt anhålla om bifall till hvad StatsUtsk. föreslagit. Frih. Klinkowström: Som Frih. Cederström redan till stor del vederlagt livad Frih. Palmstjerna yttrat, mot det förslag jag tagit mig friheten framställa, så vill jag icke annat än i förbigående nämna, att hvad Hr Frih:n yttrat rör:de komunal-afgifter icke är fullt tillämpligt i detta fall, ty dessa afgifter äro enl. min tanka icke af kommunal natur. Tolagen upstår nemb, på ett helt annat sätt, eller genom afgifter som sjöfarande lemna till Städerna för utoch införda varor. Jag styrkes dessutom i öfvertygelsen om rik - Den 12 Augusti 193 riktigheten af mina påstående deraf, att utaf tolagsmedlen i Stockholm äro till inqvartcringen disponerade några och Treltiolusende r:dr, äfvensom utaf desse medel utgå anslag till Seraphimer-Lazareltet och allmänna Barnhuset, o. s. v. Gr. Mörner har yttrat alt han skulle motsätta sig detta besvär för Revisorerna, såvida Ständerna bifölle att städernas tolagsmedels-räkningar skulle af Revisorerna revideras.
En drömmande yngling " be ler Erfarenheten och Välviljan om korrespondens för att möjl. komma till ett afgjordt val af framlidsväg. Svar till » Medicus? », Iduns byrå. En ung flicka, som genomgått fullständigt elementarläroverk samt sedan under 4 år undervisat minderåriga barn i vanliga skolämnen, språk och mnsik, önskar sig liknande anställning. Svar till » i l », Uddevalla. (G. D:r — d. Svar. N: r 32. Maria Bkt. N: r 34. Detta, vågar j a g påstå, är ett osvikligt m e d e l mot. m a l. Maria Bkt. • » •••••i 5 T B R i m 61 Drottninggatan 3 tr. upp få härmed rekommen dera sin nya, tidsenliga Skönfärgeri och Konsttvättiiing N:r 2 Kungsholmstorg N:r2. Dri^lT-n-n. Rege ' " g 9- n:r 9 (TJOSladr). r Nybrogatan n:r 2 8 B, .UULllVVl. g, Fotografering utföres omsorgsfullt enligt nutidens fordringar. [315] Med största högaktning Y / mmim &amp; c m T J U L A N D E R &amp; C:o, VINHÅUDEL, En flicka, IN It o IIP NB e §o Q " 3 P som förut haft plats på kontor, men efter läsningen af » På rätt hylla » hellre skulle önska sig en plats för mindre barn i en god familj, frågar härmed, om någon husmoder ville taga henne i sin tjenst, helst på landet, återstoden af sommaren. Svar af vaktas under adress » A. 21 » å Iduns byrå. [413] E n anspråkslös lärarinna med flerårig praktik önskar plats nu genast eller till hösten. Undervisning lemnas i vanliga skolämnen, språk och pianospelning. Svar torde inlemnas till » Tna » Karlstad, pöste restante. Till läskamrat åt egen dotter önskas en snäll, elfvaårig flicka från bildadt hem. God undervisning och vård utlofvas. Reflekterande torde för vidare uppgörelse vända sig till fru Lotten Instilander, född Segersteen, adr. : Bjerka-Säby, Linköping.
Det tror jag mig likwäl böra nämna, att dä Riksens Ständer haswa under sin disposition anie sä betydande penningewerk som Banqucn och Riksgälds, Contoiret, det syneö blifwa nödigt att de instrueras, att i detta wigtiga och grannlaga ämne igenom Deputerade, som bewara wedervörlig tystnad, haswa med hwarandra öfwerläggning samt lämna hwarandra hjelpsam hand, om och när sädant kunde pafordraö. Ehuru det af Stats-Utskottet gifve förslag, »M vacancers tillätande wid indeldke Armeen, och en del af Cavalleriets afflttande, ännu icke wunnit bifall, har jag likwäl säsom tillgång uptagit den för vacancerne m. m. calculcrade afgift. Detta har ffett först ur det skäl, att alla tillgängar, som möjeligen kunde upgifwas, bewillningen inberäkna!), äro af samma beskaf, fenhet nämligen: icke bisallne. Dernäst har jag förmodat, att om, i likhet med min enffilda öfwertygcl, fe, det skulle finnas bctänkeligt, att pä nägot sätt minska presentes styrkan af Rikets redan sä otillräckliga Armöe, och att således den igenom vacancerne paräknade inkomst skulle förswinna, Hans Kongl. Maur, sädant fall, skulle till nästa Riksdag i näder finna Sig mera belåten, med en ärlig extraordinaire tillökning för Militaire behofwen, af endast 2zo,OvO N:dr. dg Mynt wärdet bibkhälles och anledning kill stegrade wa, r»» Den 7 December Z45 rupriser förekommer?, än att 420,000 R:dr. ärligen utsöllo i ett försämradt mynt, och wid dageligen til!» tagande dyrhet. ^ liljencrants. Lika lydande med dct af Herr Friherre iV. liljencrants llll Höglofl. Stars»UtskottciS Prvtocoll afgiftie dicramen, betygar kröäslir».
Hulda försyn, hur innerligt vill jag ej tacka dig, att mina fingrar åter fått släta hennes vördade grå hår under den gammaldags redbara bindmössan! Och medan visaren som en sömnig kvällens insekt långsamt flyttade sig på urtaflan med de förrostade loden, och aftonrodnadens ljus pekade ut hvar liten rynka i min hand och hvar åder i det gröna lindblad, som jag lade till ett souvenir i den dödes bibel, talade mitt hjärta om lyckan att få vara under hemmets tak, långt från gatans kvalm och kollegiernas intriger, och din närvaro, o moder, fyllde mitt hjärta med helgelse. Nu har du redan gått till hvila, trött af rörelse och glädje har du insomnat på ditt örngått med välönskningar för din son på läppen, och jag sitter ensam, sedan jag ätit min frugala aftonvard af den läckra, hembakade bullen och den rara kvällsmjölken, såsom när jag var liten, ensam vid min bok och dig, o eviga Natur! Men hvilken bok är ej mitt sällskap! Orden brinna som eldstungor i skymningen. Dyre Werther och Lotta, jag följer edra vandringar och jag gråter, fuktande dessa blad med min medkänslas tår. O, huru kämpade ni icke med lidelsen! Hvem är den förvetne liken, som vill kasta första stenen på eder och med fingret mot sitt bröst säga sig själf oskyldig? Ej ens själfrättfardighetens egen röst skulle drista antasta er hårdt sonade ömhet, och hur mycket mindre då jag, som ständigt ber och traktar! Dock tyst därmed i kväll! Knorriga mask, vill du då evigt i ditt raseri anklaga Den Allgode, som är alla varelsers urhaf? Tygla din åtrås buller och bringa i rördt tackoffer Herren din hyllning. Och när det blir kväll och himlen bleknar öfver trädens toppar och daggen åter lifgifver hvarje af solens hetta torkad stängel, fall på knä och låt naturens mildhet öfverströmma dig. Se tyst blir nu hvarje fågel på sin nattkvist, blif då stilla mitt hjärta – också du –
Jag har önskat kunna bidraga dertill, att, under det denne mans röst höres och haus råd följas i andra länder, 344 Den a5 November e. tn. vi icke för dem må varn döfva och öfverse eller vanvårda det nyttiga lian för oss uttänkt. StalsUtsk. anför 3:ne skäl, som skulle göra fortsättning af dockbyggnaden mindre angelägen. Det usta: ”att sjöförsvaret icke skulle komma att grunda sig på bibehållande af ett större antal linieskepp.” Striden om hvilka fartyg företrädesvis böra byggas, linieskepp, fregatter eller ångfartyg, kan härvid förbigås, då den i afseende på dockorna inskränker sig lill den Irågan: kan Sverige undvara stora fartyg? Må följande dermed sammanhängande, i största korthet framställda, frågor tillåtas mig. Har det upphört alt vara en theoretisk och praktisk sanning, att en kraft samlad kan frambringa en större verkan en större hastighet, än samma eller större kraft spridd; och hafva styrka och hastighet upphört alt gifva utslag i striden? Äro våra farvatten eller skärgårdar vid de v ig t igas te punkterna i landet, Stockholm, Norrköping med Söderköping, Carlskrona och Götheborg, ofarbara för större fartyg, för våra egna och våra fienders? Har det dröjt myckel länge, innan de större fartygen tillagt sig de mindres förut i en omständighet erkända fö i del, att äga kanoner helt nära vattenytan, hvilkas kulor af samma vattenyta så godt som ledas till målet; och kan det verkligen finnas något medel, sorn afser mekanisk effect och kan användas på ett mindre fartyg, hvilket icke med än större fördel kan användas på ett större? Och faran för de större fartygen alt förstöras af i deras vattenlinie creverande bomber, kan den grunda sig på någon annan naturlag än den, som lemnar kanonen hel och leder kulan och explosionen åt det håll der minsta motståndet finnes? Denna fara måste således kunna minskas och förekommas, derigenom att skeppssidorna sammansättas på det sätt, att deras motstånd tvingar cn deruti fastnande bomb alt endast utåt och inåt sönderspringa, hvilken egenskap erfarenheten visat att de redan lill stor del äga.
Prbt. 1865 & 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 2 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 67. na/*» edni dt, att Dy utländsk skuldsättning för jernvägarne blefve nödig, när den materiel. som bestar af railer. blir försliten, så framt icke railerna tillverkades inom landet; att r vore en blygd för vårt industriela lif att nödgas köpa denna dyra artikel från Engiannhvilket åter härledde sig af bristande förmåga hos iernverksegare att åstadkonnnajte för railernas tillverkning nödiga dyrhra anläggmiig&v, förutan hvilka tillverkningskoflfcden blefve alltför stor; att man vä. bekostade dyrbara geologiska undersökningar