Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 14 Februari e. m. 445 Föredrogs och bifölls samma Utsk:s den 11 dennes bordlagde Betänk. N:o CO, i ani. af väckta motioner om biskopsernbetens indragning. Föredrogs, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, samma Utsk:s den 11 dennes bordlagde Betänk. N:o 61, i ani. af väckt motion om utvidgad rätt lör qvinna till anställning i sådan tjenstebefattning, som för henne är passande. Föredrogos och biföllos samma Utsk:s den 11 dennes bordlagde Betänkm: N:o 62, i ani. af väckt motion i fråga om utsträckt fribrefsrätt för länsmän; N:o 63, i ani. af väckta motioner ang:de förändring i sättet för kronobrefbäringens utgörande; N:o 72, i ani. af väckt motion om vidtagande af åtgärder till hämmande af tiggeri; N:o 73, i ani. af väckt motion om revision af jordeboken; N:o 74, i ani. af väckt motion om förändrade bestämmelser i fråga om den till inre tullbevakningen hörande personal; N:o 75, i ani. af väckt motion om förbud mot gesällvand ring; samt N:o 76, i ani. af väckt motion om upplåtande på entreprenad till den minstbjudande utaf tryckningen af allmänna författningar och kungörelser. Slutligen föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo pä bordet, TIr Brakels, Mauritz, den 11 dennes bordlagde förslag, att Riks-Stånden skola sammanträda till gemensam öfverläggning om Stats-Utsk:ts blifvande Utlåt. ang:de regleringen af utgifterne under Riks-statens femte hufvudtitel. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 12 på natten. Ln fidem, O. Brakel. i 56 Den 18 Februari. Onsdagen (len 18 Februari 1863- Plenum kl. 10 f. m. Justerades 4 prot.-utdrag för den 11 dennes. Företogs val af en suppleant till fullmäktige i R.
Den 7 Maj f. m. 401 Ilr von Hartmansdorff: Det H. Ståndet torde nogsamt erinra sig, att Frih. Cederström anser ett af Const.Utsk. framstäldt förslag såsom oförkastligt intill den påföljande riksdagen. Denna mening har Slåndet icke delat vid de mångfaldiga tillfallen då Frih. Cederström densamma åberopat. Jag hoppas således, att vi nu kunna undgå att inlåta oss i denna öfverläggning, och att Ståndet behagade anse Frih. Cederströms anmärkning såsom en förnyelse af hans förra reservation i samma ämne. Ofverlägguingen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. vidblefve sitt i della ämne förut fattade beslut och således ansåge sig icke kunna antaga den gjorda inbjudningen. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. ti 11- kännagaf, att ja öfverröstat nej. Vidare föredrogs ConstUlkts d. 3 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 38, i anledn. af 3:ne Stånds återremisser å mern. Hr von Hartmansdorff, A u g. Detta betänk, angår den bekanta vandringen till och ifrån Rikssalen. Förslaget har af 3 Stånd blifvit ogilladt, men Utsk. bar likväl ansett sig böra inbjuda 3 Stånd alt förena sig med det 4:de eller BondeSt., sorn godkänt förslaget. I öfverensstämmelse med mitt förra yttrande, lager jag mig friheten underställa R. o. Ad., om icke Ståndet borde vidblifva sitt förra beslut. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Eli enkelt vidblifvan de vid R. o. Ad:s förra beslut, medför icke någon behandling af frågan. Const.Utsk. har anmält, alt oförenliga sk i Ija ktighetcr härutinnan förekomma till RiksSt:ns gemensamma behandlande. Om nu R. o. Ad. endast vidblifver sitt förra beslut, så är della icke någon behandling af frågan, hvarigenom den löses.
St. l:o Ang:de förhöjning af låneprocenten vid inhemsk ulls belåning i Ulldiskonten; och 2:o Ang:de beviljandet af ett lån för verkställande af tomtregleringen i den afbrända gamla stadsdelen af Lidköping, mot ansvarighet af tomtegarne i nämnde stadsdel. Ånyo föredrogs K. M:s d. 10 dennes på hordet lagda Propos. till 11. St:r, ang:de decimalsystemets tillämpning på Rikets mynt. Hr Westerstrand, Pehr, anförde skriftligen: 11. St:s år 1845 fattade, af Konungen, enl. Nåd. Skrifvelse af d. 8 Maj samma år, gillade beslut, att högsta enheten i rikets mynlberäkning skulle blifva En Hulr, lika med förut varande En ll:dr riksgäld eller Trettiotvå sk:r b:ko, kan, enl. nu afgifven Nåd. propos., efter förändring i allmänna räkenskapernes förande, utskyldernas debitering, vexelkursens noterande, böters beräkning in. m. blifva satt i verket under år 1855. Ehuru man härvid temligen långsamt tillvägagåtl, helst zifferförändriugen till det mesta utgör en återgång till hvad före 1803 års realisation egde rum och ej kan upptaga mycken tid, har likväl under dröjsmålet vunnits ett ganska nyttigt tillägg, nemi.: Förslag om Decimalräknings införande i varl mynt; och lära R. St:r med underd. tacksamhet emottaga och gilla detta förslag, för hvars utförande jag tager mig friheten att föreslå följande obetydliga förändringar. Enhetens benämning Riksdaler Riksmynt är något trög att utsäga; och jag tror, att denna benämning hellre bör blifva, den utsägbarare, Riksmynldaler; hvarigenom äfven vinnes analogi med våra grannars, Danskarnes, benämning af Riksbanksdaler.
Äfven när den höflige har en förtrogen framför sig, när han umgås med ringare personer, än han sjelf, tillåter han sig ingen frihet eller vårdslöshet: kortligen han beter sig alltid så, att vi icke tvifla, det han verkligen vill gifva oss bevis på sin aktning. Yppas tillfälle att visa någon i sällskapet en uppmärksamhet, så dröjer han icke att göra det, eller tills han derom anmodas; han läser önskningen i våra ögon, och, innan vi tänka derpå, har han redan gifvit oss bevis på sin tjenstaktighet. Men han sjelf är dock tystlåten dermed; han vill icke, att vi skole märka det, och ger samtalet straxt en annan vändning, när fråga blir om hans tjenstfärdighet, eller vi vilja tacka honom derför. För den höflige är hvarje småsak hos oss vigtig; han förstår konsten att gifva värde deråt; han vet att göra den ena menniskan behaglig för den andra. Af det ofvannämnda skönjes, att hyckleri, att krypande väsen, smicker och dylikt ej kunna räknas till höflighet. De ådraga sig tvertom förakt; de vittna om en småsinnad, inbilsk och nedrig själ. Äfven i umgänget med de förnämaste personer får höfligheten dock aldrig förfalla till småaktighet och rädsla. Här måste uppsyn och ton väl röja blygsamhet, men icke fruktan. Ögonens ständiga nedslående, sjelfförsakelse, lågmäldhet och fruktan att fela mot goda tonen, gör mången menniska fadd och förlägen, så snart hon kommer i stort sällskap. I umgänget med de förnäma herrske i vår höflighet mer allvar; den bör hafva en mer högtidlig anstrykning, och tillåta oss mindre frihet, än vanligt. Då vi annorstädes i vårt görande och låtande blott uttrycka aktning, så vare det här vördnad; men att nedfalla till låg och slafvisk underdånighet, är oädelt och skymfligt, och väcker blott den förnämes billiga förakt.
Hvar och en vet att vid en så kombinerad och sammansatt inrättning som ett gevärsfaktori (synnerligast det vid Carl Gustafs stad, hvilket nyligen fått en annan styresman och af sin förre styresman blifvit lemnadt i ett mindre godt skick) kunna resultaterne af en förändrad organisation icke pä så kort tid utrönas. Uti berörde mindre goda förvaltning mäste man söka orsaken till den dyrhet, som blifvit lagd detta faktori till last och hvilken icke bör til 1 räknas sjelfva gevärsfabrikationen ensam, utan jemväl bör sökas uti flera andra omständigheter, som äfven dertill bidragit. Till de flera sä beskaffade omständigheter, som här redan blifvit anförde, vill jag endast lägga det, att faktoriet måst underhålla en mängd gamla arbetare, som icke kunnat göra särdeles nytta, och hvilka det icke på något sätt kunnat blifva utaf med. Vill man afvakta resultaterna afen förbättrad organisation af detta verk, så måste man bestämma en längre tid, än de här föreslagna två åren. Jag tror icke alt med den bästa vilja i verlden det är möjligt, äfven för den skickligaste styresman, att ombilda detta verk så att det på berörde korfa tid kan lemna tillfredsställande resultater. Jag anhåller således alt R. o. Ad., i händelse af bifall till den af StatsUtsk. i dess betänk, föreslagna und. skrifvelse, ville förändra den der omnämnda preskriptionstid från är 1849 till år 1851. För min egen del skulle jag likväl vilja tillstyrka ett totalt afslag å denna punkt af betänk. Frih. Raab, Adam Christian: Det är ett faktum att de gevär, som tillverkas vid Carl Gustafs stads faktori äro mer än dubbelt dyrare ändem, som fås från Husqvarna. Hr von Hartmansdorff har sagt, att Sverige är ett fattigt land och bör iakttaga all möjlig hushållning. Jag skulle då tro, alt det vore nödigt alt äfven i detta afseende så vidt möjligt är, söka inskränka utgifterna. En sådan inskränkning kan i detta fall icke ske, säger Hr von Hartmansdorff och den siste värde talaren med honom, emedan Staten måste äga ett eget faktori.
Betänkande, i anledning af väckt motion örn målskjutningars införande inom alla rikets socknar, samt beväringsmanskapets förpligtande att deri deltaga, emot befrielse från vapenöfningar m. m. Denna motion är inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln väckt af Herr Stjernsvärd, G. M., (N:o 129), hvilken framställt följande förslag: l:o) Bestämmes såsom ett kommunalt åliggande att en inålskjutningsförening skall inrättas inom hvarje socken af riket, hvilken till öfning bör sammanträda hvarje söndags eftermiddag när årstid och väderlek sådant tillåter. 2:o) Målskjutningen skall verkställas under uppsigt af en i socknen eller i dess närhet boende Officer, Under-officer eller Korporal af indelta arméen, eller annan behörigen qvalificerad person (folkskoleeller gymnastiklärare) biträdd af 2:ne soldater, båtsmän eller i beväringsåren befintliga, tjenlige personer, hvilka samtlige för sina åligganden ega rätt till lämpligt traktamente af allmänna medel. Målskjutningen verkställes i noggrann öfverensstämmelse med exercisreglementets föreskrifter. 3:o) Till begagnande af skjutföreningarne öfverlemnas till hvarje församlings sockennämnd nödigt antal till målskjutning lämplige infanterigevär med bajonetter, efter beräkning af tio gevär för hvar hundrade man, som i skjutöfningarne komme att deltaga; deremot åligger socknen att, hvarest naturlig skottvall icke finnes, inrätta och underhålla en dylik, jemte nödvändiga inålskjutningstaflor. Bih. lill /{. Stall-, Lagtami Allm. Besvärsoch Ekonomi Utskolteli Betänkande K:o 39. 4:o) Hvar och en person bekostar sjelf den ammunition, som af honom förbrukas. Ammunition erhålles af Kronan pä socken-nämndens reqvisition emot samma betalning den kostar Statsverket (cirka 2 öre R:mt för hvarje skarp patron.) 5:o) Målskjutningen verkställes, dels med dels utan påsatt bajonett, på samma distanser, som för infanteriet äro bestämda.
Regerings-Formen är gällande, ty Konungen kan icke uncK gå , att i Stats-Rådet se 2 , af honom inamovibja Justitiae-Råd , så ofta Justitieärender dee föredragas. Hvad angar, att det skulle vara så vådligt, att bibehålla Justitiae-Stats-Ministerns inamovibilité , derföre att det vöre obehagligt för en döende Konung , att lemna sin son i en mans händer , för hvilken han icke äger något förtroende ; så får jag påminna , det Grundlagen bestämdt sagt , att intet afseende skall röran de Regeringsärender göras på. en döende Konungs sista vilja. Dessutom stadgar Grundlagen , att Stats.- Rådets Ledamöter skola göra kraftiga toraställningar mot alla beslut sorn. kunna vara stridande mot Grundlagen. Men jag lemnar derhän , huru kraftiga, föreställningar skola i allmänhet kunna göras, a£ personer, som stå på rörlig fot? Det är såjedes hufvudsakligast af Justitias-Stats-Ministem, som de böra vara att förvänta. För öfrigt är det ju Konungen sot», Dtu i December f »i. ?7 tillsatt honöm , och Ständerne hafva blott förbehållit sig rättigheten att aflägsna honom , om de icke finna honom förtjent af detta förtroende. Hvad det angår , att, om han af Opinionsnämnden utvoteras ur Högste Domstolen, Konungen mot sin vilja måste förlora honom i Stats-Rådet, så finnes intet hinder för Konungen att från Justitiae-Stats-Minister göra honom till Stats-Råd. Den enda anmärkning jag funnit grundad är den , att Justitiae-Minisiern och icke JustitisCancelleren borde vara Chef för Nedre Justitire-Revisionen. För öfrigt, hvad angår det uttryck af Constitutions-Utskottet , att Revisions-Secreterarne icke äro under Ansvarighets - Lagen, så har detta förnämligast afseende på 107 §. emedan de icke äro bland de Embetsman , som kunna utan Ransakning och Dom entledigas. Grefve Löwenhjelm:
IDUN 1898 221 hem, där den fornnordiska inredningen har genomförts ännu längre och där det långsträckta salsbordet omgifves af bänkar, svenska väfnader pryda fönster och dörrar och en af konstnärshand målad fris med nordiskt ämne sträcker sig rummet rundt. Detta är emellertid en anordning, som ej hvar och en kan åstadkomma och ej heller vill, om han kunde. En modern sal, som skall vara treflig, bör dock hafva en soffa, ej svällande som salongens divan, m e n dock bekväm och tillräckligt djup; de gamla » skinnsofforna » från våra föräldrars hem voro goda typer för en sådan möbel. Ett aunat föremål, s o m förr nästan » hörde till » en sal, var gungstolen. Ännu finnes den kvar i gamla hem, men denna kuriösa pjes, med sina stora trämedar och klumpiga former, hör väl snart till det förgångna, en dess senare utveckling i form af wienerstol — en vacker och elegant form — är äfven den rätt sällsynt i det nutida hemmet. ganska obekväma möbler; visserligen fordrar ju » bordsskicket » att m a n sitter » rak i r y g g e n », en fordran, som vi nog litet hvar minnas att vi fått inplantad i oss från våra späda år, men det tyckes dock som om en tillräcklig sådan rakhet skulle kunna ernås, utan att våra stolar framtvinga den med sina ryggstöds omutligt stela former. Jag har redan omnärnt den s. k. Vålastolen, såsom den i vår tid var allmännaste typen för enklare salsstol. Sin stora popularitet torde den ha vunnit genom sin prisbillighet, knappast genom sin bekvämlighet eller skönhet, egenskaper som den nästan helt och hållet saknar. Dessa egenskaper borde dock kunna förenas med prisbillighet, och förra årets utställning visade, att äfven det stolsnickrande Våla lärt sig nyare och bättre former. En g o d salsstol bör ej med ett högt eller för bredt ryggstöd lägga hinder i vägen för » serveringen »; den bör vara så pass bekväm, att den tillåter en något ledigare ställning, åtminstone under samtalen mellan rätterna och vid desserten.
Det utlätande, Xammar-tlollegium i ämnet algikvit, innekäller, elter nain tanka, fullkomligt grundade anmärkningar emot kvad, som, dels ak llikets Ltänder, dels af Donde-ätändet enskildt, klikvit, till akkjelpaude ak 16 ^0NA/. H/a/:/» /^äc//»a /b.o 2/. de förmenta olägenbeterne, föreslaget; men eburu jag, lilo med bemäldo Lollegium, anser olämpligt Litt. förböja skjuls-legan partielt, i ändamäl att framtvinga ökverenskommelser om skjutsningens bestridande af blnti epi eneurer, Ion jag icke instäinma i bollegii yttrade mening, att skjuls-legan bords allmänt körböjas med 8 skill. L:eo. Dppgikten all. resandes kortskaklande i andia länder skall vara kostsammare än bär, bevisar ieke bebokvet sk den föreslagna körböjningen. Nänga andra, utomlands existerande, lo> bälianden, som bärmed stä i samwanbang, äro olika bos oss, oeb en omständigbet, som leke bör köibises, är, alt körböjningen skulle medlöra en ökad 8tatsutgikt sk kanske lieie ioo,ooo:de ll:dr, till bestridande ak den okade kostnaden kör blmbetsmäns resor i 8tat6ns ärenden, samt kängars forslande, b vartill skven kommer, att bvarken llikets 8tänder, eller b!onde-8tändet enskildt, ^rkat en allmän forbojning ak skjuts-legan, bvilken ak Londe-8tändet blikvit föreslagen, endast säsom ett medel till entreprenaders bekrämjancle. Oin likväl entreprenader till utgörande akLästgikveri-skjutsen skulle kunna allniänt Åstadkommas, är dock icke dermed akbjelpt den menliga verkan, som anses ak nu varande skjuts-inrättning uppkomma, i afseende pä allmogens sedligbet oell busbällning.
Angående Skepps-Rederi-rör elsen har Handels-Societeten härstädes förmält, att: Således har, under dessa 5 åren en förminskning uppstått af ej mindre än 23 Fartyg till ett Lästetal af i,3o3 Läster, och hvadan Skepps-Rederirörelsen icke anses för någon uppmuntrande näring; Varandes af HandelsSocieteten tillika yttradt, att dertill i sin mohn troligen verkade reciprocitets-författningarne för visse Länder och Norrska Fartygens helfrihet. Sistnämnde Fartyg, som till mesta delen äro ovanligt stora och rymliga, men för öfrigt föga kostbara, skola tillegna sig förnämligaste utförseln af Svenska Trädvaror, till så låga frakter, att de förSvenska Fartyg, som äro skarpare byggde och mera ämnade för långresor, ej kunna antagas, under förment afseende jemväl på de onera, som åtfölja Svenska Sjöfarten, ibland hvilka äro serskildt nämnde kostnaden för Fribref och Turkiske documenter, som för Svenska Fartyg måste ofta ombytas, då deremot documenter för samma ändamål gälla för Utländske Fartyg, utan ombyte, så länge Fartyget finnes till, hvarförutan äfven nu blifvit åberopadt att Consuladafgifterne på Utrikes platsar äro ganska dryga för Svenska Skepp. Påmönstringar för Svenska Fartyg hafva, vid Stadens Sjömanshus, utgjort: Afmönstringar härstädes för Svenska Fartyg hafva skett. År 1828 för 284 stycken Fartyg å tillhopa i4,6o5 Läster — 1829 — 208 14,273 i83o — 171 10,9421 x 831 — 193 12,097 — “ i832 uppgift saknas. På möns trin gar för Utländske Fartyg: — 1828 — 43a st. Lästetalen ej uppgifne — 1829 — 369 - å tillhopa 18,321 Läster — i83o — 3o5 17,385 — —•
Med alltid öppen utväg att göra ett sådant räntegifvarnes åtagande, om så erfordrades, gällande, skulle Kronan åtaga sig att hålla kalkugnsegaren tillhanda, efter visadt behof, högst 400 kast eller ett, efter föregången undersökning, en gång för alla bestämdt vedbelopp, hvilket genom tidigt anställda upphandlingsauktioner i åtskilliga trakter af länet skulle sannolikt erhållas för vida billigare pris, än fallet varit hittills, då endast smärre qvantiteter ifrågakommit. I afseende på sistnämnda förslag har Kammar-kollegium erinrat, att, om än i sednare tider blifvit brukligt att från alltid samma hemman årligen anordna ränteved till Wisby kalkugn till belopp af 264| kast och ehuruväl Kongl. Maj:ts ofvan omförmäkla nådiga föreskrift den 23 November 1855 innefattade, att emellan alla de för leverering af kalkugnsved afsedda hemman skulle, intilldess annorlunda förordnades, iakttagas den ordning, som hittills varit följd, denna ränteved dock icke är på hemmanen till framtida utgörande i behörig ordning indelad; och enär det står kalkugnsegaren öppet att uppdrifva sin tillverkning så att den motsvarar ett vedbehof af 400 kast, måste Kronan då äfven tillhandahålla honom det öfverskjutande beloppet af ränteved från andra, än de hittills vedlevererande hemmanen. Men att nu, antingen blott för dessa hemman eller ock derutöfver för så många, som erfordras för att fylla sistnämnda belopp ränteved, göra åtnjutandet af ränteförenklingens fördelar beroende af ett åtagande att efter gångbart pris leverera ved till kalkugnen, har Kammar-kollegium ansett mindre lämpligt och billigt, emedan de, äfven utan något sådant vilkor, böra, lika med andra hemman, komma i åtnjutande deraf.
S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 3 dennes afgifne samt den 7 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande N:o St>, i anledning af väckt motion om anslag å Stat till ved för LandsCanzlierne och LandtRånterierne, blef samma Utlåtande, i anledning af de utaf Friherre Cederström, Jacob, dervid gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet återremitteradt. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo oell gillades RiddarliusUtskottets den 26 sistlidne Mars afgifne, samt den 3 dennes på bordet lagde Memorial, angående vackt fråga om föreslagen förändring af Bänkindelningen i RiddarhusSalen. Ut Supra. Utdrag af Protocollet, hållet hosHögloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen dert 11 April 1823, * ' t A , S, D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från StatsUtskottet inkomne samt den 7 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåsandens Af den 29 sistlidne Mars: N:o 92, i anledning af väckt fråga om belöning till Herrar Fullmäktige i RiksgäldsCen-» Den 11 April e, m. toiret för deras hafde möda yid utredningen af f. d. FilialDisconterne. N:o g5, angående yrkadt anstånd med inbetalningen af innevarande års Allmänna Bevillning. Af den 5 dennes: N:o 87 , angående allmogens ersättning för anskaffade kläder till VargeringsManskapet. N:o 89, om en MilitaireLärares anställande vid Upsala Academie. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 3 dennes afgifne, samt den 7 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande N;o ,88, i anledning af väckt motion om ökadt anslag å Stat för Kongl. Bibliotheket, blef samma Utlåtande, i anledning af de utaf åtskillige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet återremittera dt.
På grund häraf får Utskottet, med frånträdande och ändring i vissa delar af dess förra Betänkande, vördsamt föreslå: att, i anledning af Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse af den 24 Mars sistlidit år, Rikets Ständer hos Kongl. Maj'.t i underdånighet meddela ett svar af följande innehåll'. Med afseende på Kongl. Maj:ts Nådiga tillkännagifvande om de hinder, som mätt för af gifvande af Nådig Proposition om Civiloch Cnminal-lagför slagens slutliga pröfning, hafva Pikets Ständer funnit någon åtgärd till granskning eller antagande af ifrågavarande Lag-förslag icke kunna, å Rikets Ständers sida, under innevarande ’/ Riksdag vidtagas; vien då hela landet fäster den högsta Lag-Utsokttets Utlåtande, JV:o rj5. vigt vid frågan om ett förbättradt Lag-verk, serdeles i afseende d Brottmåls-!ägskipningen, der behof vet deraf blif ver med hvarje dag mera bjudande, och Rikets Ständer för sin del anse sakens stora vigt och angelägenhet fordra, att., innan Lag-f'Jrs1agen till hufvudsaklig pröfning hos Riktis Ständer förekomma, en ytterligare granskning af de samma varder företagen, för att slutligen bereda och afpassa dessa förslag f år ändamålet att sättas i kraft och verksamhet-, så hafva Rikets Ständer ansett sig böra till Kongl. Adaf.ts Nådigt bepröfvande i underdånighet hemställa, om icke med de åtgärder, som fordras för att bereda och utarbeta Kongl. Majlis Nådiga Proposition om det nya Lagverket, äfven kunna förenas anordningar for en ytterligare granskning af Lag-förslagen, i nyss uppgifne syftemål.
Friherre stistclerstolxo, Larl, trodde alt ett sädant stadgande more emot all princip för en god Lagstiftning, nemligen att någon Lag ej bör kunna werka retroackivl. Herr klingsporr, 6srZt, erindrade att Herr kastlinan i gär hade uplysi, alt meningen wore det deste indragningar genast skulle begynnas. Herr Grefrven och LandtmarstalkenHögloft. Rtvderskapet och Adeln lärer minnas att i gär fräga upstod pä hwad salt Fru Grefwinnan Lilienstjerna »f Ridderskapet och Adeln skulle hedras till erkänsla för den ädelmodiga upoffring bemälte Grefwinna gjort af den pension hon af Staken åtnjutit. Tiden tillät ej i gär att deröfwer gjöra proposition, hwarföre jag nu till Högloft. Ridderskapet och Adeln får hemställa, antingen Ridderskapet Adeln behagar att läka tillställa Fru Grefwinnan ett ProtocollsUtdrag deröfwer, eller genom ett bref undemcknadt af mig betyga henne fin aktning. Ätskillige hördes yttra, alt brefwet borde undertecknas af alla Ständens Taleman, hwarefter uppå derom gjord proposition, bestöts, att de öfrige Ständen skulle underrättas sä wäl om den upoffring Fru Grefwinnan L^IIonstjerna gjort, som om Ridderskapets och Adelns i afseende dera farrade beslut same inbjudas att deruti deltaga. Gref - IVIS Den -i Zebruarii. Grefwe Lronsteöt, Kils. Pa den no§ förut weck e si äga har Rioderikapet och Adeln ej erhällir någon proposition, sä att mi ej annu weka hurudan! bestuk deröfwer blifwik fatkadt. Jag anhaller derföre om en sadan pro-o>ition pä Let alt frägan bestämt matte blifma afgjord. Herr KorZenliolpe, pustors.