Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(T) Förslaget (af Olaus Eriksson) att så tillställa en förening emellan Rikets Ständers Bank, såsom förläggare af mynt och sedlar samt de enskildte Bankerne såsom den förstnämndas agenter., att de senare skulle bedrift» sin rörelse af utlåning med Riks-Bankens sedlar. 4 Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande, N:o 143. Detta forsing är egentligen af samma syftning som en af Herr Biskop Agardh inom Banco-Utskottet vackt, men återkallad motion. Dess fördelar skulle bestå uti tillvaron af blott ett enda sedelmynt inom Riket och omöjligheten alt kunni utsträcka sedel-emissionen utöfver de gränsor, som de ingifne säkerhets-handlingarnes belopp utstakade. Så stora fördelar borde man visserligen icke försaka, derest blott förslaget, i sina detaljer, närmare betrakiadt, först visade något hopp om dess verkställbarhet och dernäst äfven i sådan förutsättning icke medförde betänkligheter af stor vigt. I förra afseendet visar sig stor osannolikhet, att några enskilde storrå boltg skulle begagna sig af den tillåtelse genom ett sådant förslags antagande af Rikets Ständer, i anseende lill den ringa vinst, deraf skulle uppstå och den oerhörda svårigheten att hafva bos Rikets Ständers Bank placerade en större mängd enskildes förskrifningar, hvilkas ofta förekommande flteruttagning vid förnyelse af inteckning eller borgen skull* medföra en ändlös och besvärlig omgång jemte våda af förlust, i händelse af försummelse, antingen för de enskilde bolagen, eller för Rikets Ständers Bank.
Att en del af Creditivet, minst Ett Hundrade Tusend (100,000) 6 Banco-Utshollets Memorial N.o 13g. R:dr, icke m5 i vanliglåneväg permanent disponeras, utan serskildt afsättas eller innestå såsom Reservfond, användbar egentligen vid de terminer, då köpslut om Jern vanligen ega rum, på det att, derest conjuncturen för tillfälle, gåfve anledning till ofördelaktiga anbud, tillverkarens derigenom iråkade förlägenhet, måtte, genom Jern-Contorets mellankommande åtgärd, kunna serskildt underlättas; 2:0 Att den vinst, som uppkommer genom differencen i Räntebetalningen till Banken emot räntan af den genom Bankens biträde tillökade Fond, bör serskildt redovisas, och anses såsom tillgång, disponibel för Jern-Contorets Fulimägtige, till ändamål, som med näringens framgång och förkofran genom anställande rön och försök m. m. hafva gemenskap, men ej utgöra någon tillväxt i Jern-Contorets enskilda Låne-Fond. Och kommer framdeles, såsom hittills, Banken, att uti den årliga Revisionen öfver ofvannämde Fond deltaga genom ett dertill utsedt Ombud. 11:0 (Uti. N:o 16, p. 18, mom. a., jemf. med B.Regl. §. 16, pag. ior.) Den Fahlu Bergslag förut medgifne creditiveller lånerättighet å så kallade kopparsedlar, till ett belopp af högst 3,000 Skepp:d råkoppar, fortsattes till nästa Riksdag, emot hittills bestämd ränta å 3 procent om året. 12:0 (Uti. N:o 16, p. 18, mom. b., jemf. med B.Regl. §. 12, pag. 82.) Den Stockholms Stads Brandförsäkring-Contor, enligt Rikets Ständers Secreta Utskotts beslut af den 4 Mars 1756, medgifne creditiveller lånerältighet i Banken, till belopp af högst 3'3,333 R;dr 16 sk.
N.o 1) meddelade, mera omständliga, uppgift å de medel, som genom insättning å Riksgälds-kontorets egentliga inkomstoch utgiftsräkning i Rikets Ständers Bank under sistlidet år till detta Verk influtit och hvad som genom utassignering från samma räkning derunder utbetalts, hafva Revisorerne ansett sig böra här införa nedanstående summariska tabell öfver Riksgälds-kontorets inkomster och utgifter, deruti, för underlättande af jemförelsen mellan inkomstoch utgiftsummornas belopp under sistlidne och föregångne år, de särskilda inkomsterna och utgifterna blifvit sammanförda under enahanda hufvudtitlar, sorn förekomma i alla, angående Riksgälds-kontorets ställning och rörelse, under sednare tider afgifna revisionsberättelser. Riksgälds-kontorets inkomster och utgifter under år 1862, utom de för statens jernvägsbyggnad er upplånta medel samt hvad för dessa byggnaders fortsättande eller dertill upptagna låns liqviderande blifvit utbetaldt: Inkomster: Allmän bevillning samt kortoch tidningsstämpel-afgifter, jemte obser vations-medel, 2,611,143: 31. Skatteköpeskillingar och ekeskogslösen 14,551: 93. Kapitalafbetalningar och räntor å för vissa föremål eller under längre tid beviljade lån 679,121-. 64. Återbetalning af lyftade medel å kreditivet för fårskötselns befrämjande samt derför erlagd ränta 85.272: 4. Återbetalning af tillsvidare förräntade medel, med tillägg af derå upplupna och godtgjorda räntor, 3,525,734: 85. Ersatt förskott ... : 1,527: 75. Återbetalning utaf några från Riksgälds-kontoret utbekomna anslagssummor ■■■• 10,718: 39. Till Riksgälds-kontoret, för derå anvisade utgifter, enligt Rikets Ständers beslut, öfverlemnade särskilda behållningar och 'i1, ångar 2,414,809: 89.
Snarare borde man vara betänkt uppå att befria Landshöfd. från ansvaret för en del af upbörden och en mängd embetsåtgärder samt öfverflytta det - Den 24 December. 103 samma, allt etter ärendenas beskaffenhet, på Lands-Sekret. och LandsKamereraren, samt sålunda gifva den förstnämnde mera tillfälle att kraftigt ingripa i länets angelägenheter och befordra dess bästa, hvarigenom jag anser mera godt böra kunna åstadkommas än genom att vid hans sida ställa en rådslående och beslutande församling, sammansatt af olika viljor och olika åsigter, kanske ofta ej oberoende af opinionens vindkast, hvilken sålunda mäste menligt och förlamande inverka på förvaltningens gång. Jag anhåller att detta mitt yttrande matte få åtfölja remissen af ifrågavar.de motion till vederbörligt Utskott. Hr Ribbing: Då jag redan utsträckt discussionen kanhända mera än jag bordt, skulle jag icke åter hafva begärt ordet, om jag ej blifvit dertill föranledd af motionärens sednaste yttrande. Han upläste en § i förslaget, som utvisade, huru beloppet af den Länsnämndens ledamöter tillkommande ersättning skulle bestämmas. Men detta är något helt annat än att säga, hvarifrån de erforderliga medlen skola tagas och det var hufvudsakligen dervid, som jag i ett föregående yttrande fästat mig. Vidare har motionärerf, i fråga om ersättning åt Härads-nämndens ledamöter yttrat, att det icke finnes något land, hvarest kommunala befattningar voro förenade nnd aflöning. Men härvid får jag eriura, att det just är vårt lands egendomliga förhållanden, hvilka göra bestämmandet af en, icke aflöning, utan blott ersättning, nödvändigt, såsom jag förut närmare utvecklat. Det särskildta skäl motionären i samma hänseende anfört, eller att ersättning till Häradsnämndens ledamöter ej skulle vara behöflig, derföre, alt det ej förorsakade dessa ledamöter något serdeles besvär att infinna sig på en bestämd dag före eller efter det ordinarie Häradstinget — jag minnes ej hvilketdera -— förutsätter den oriktiga tanken, att alla ting inom Länet skulle hållas pä samma tid, hvilket icke är förhållandet, enär samma domare har flere ling att hålla, således det ena efter det andra.
Den utveckling, ångfartygs användande till krigsbruk numera erhållit, samt uppfinningen af bombkanoner, hvilkas fördelar först i senare tider blifvit närmare utredde, torde afven verka till förändrade åsigter vid denna frågas afgörande; men emedlertid lärer det vara ostridigt, alt Sveriges Flotta icke ännu befinnes i det skick, som ett ändamålsenligt försvar påkallar; och finnes i afseende härå uti Kongl. Förvaltningen af SjöÄrendena den 29 October sisth år i underdånighet afgifne, med Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Stats-Ulskottet öfverlemnade Berättelse upplyst, alt då, enligt Kongl. Majlis, i anledning af den här förut omförmälde Comitéens år 1826 gjorde förslag, fattade Nådiga beslut, Flottan nu borde utgöra 10 linieskepp, io fregatter, 4 corvelter, 4 kutterbriggar, 4 skonertar och 25a armerade skärgårds-fartyg, felades häruti 2 fregatter, 2 briggar och 9 skärgårds-fartyg, jemte det att åtskillige effecter ytterligare erfordrades till de befintlige fartygens complettering, samt materialier, som tillika bordt vara anskaffade för sammansättning af 5o öppna kanonslupar, äfvenledes saknades. Derjemte uppgifver Förvaltningen: att, till iståndsätlande af redan befintlige skepp och fartyg, samt deras förseende med inventarier, skulle, utom de dagsverken, som i vanliga Underhålls-Slalerne äro inbegripne, erfordras 733,400 R:dr, hvaraf 3i3,4oo R:dr äro för linieskepp beräknade; att kostnaden för nybyggnad af åtskillige fartyg, hvaribland 6 ångfartyg, skulle, efter enahanda beräkningssätt, uppgå till 1,827,000 R:dr, hvaraf 315,000 R:dr för 1 linieskepps complettering-, att, för Flottans byggnaders försättande i användbart stånd och fullbordande af vattenledningen lill Carlskrona, kostnaden uppginge till 228,3oo R:dr, samt att till
I denna motion har Herr Biskopen Brulin, jemte vitsordande af motionärens uppgifter, rörande Contracts-Prostarnes i Bohus Län ringa löneförmoner, instämt samt dervid tillika anfört, att dessa löneförmoner, långt ifrån att svara emot de ifrågavarande tjenstemännens ansvar och besvär, på många ställen icke ens lernnade ersättning för kostnaden till brefvexling och andra utgifter, som med Contracts-Prost-expeditionen voro förenade, äfvensom att, derest ett sådant förhållande längre komme att fortfara, Herr Biskopen befarade,att svårligen någon torde finnas beredvillig att åtaga sig besväret att vara Coutracts-Prost; och hafva jemväl, i afseende å billigheten af motionärens begäran, med honom sig förenat Herrar Doctorerne Bexell, Broman, Ödmann och Hallbeck samt Prostarne Stabeck, Berlin, Osterman och Arborelius, jemte Lector fVaUman; Herr Prosten Osterman, under yttrad önskan, att den föreslagna aflöningen målte utsträckas till öfrige delar af Götheborgs Stift. Omförmälda motion hafva Utskotten tagit i öfvervägande, och få, med anledning af densamma, upplysa, att sedan i 8 § af 1766 års Resolution uppå Presterskapets besvära allmogen i Bobus Län blifvit ålagdt att antingen leverera sin kyrkotionde spanmål in natura, eller ock den efter årliga markegången betala, så har, med anledning al allmogens inom samma Län derefter gjorda underdåniga anhållan, att berörde Resolution måtte upphäfvas samt allmogen varda bibehållen vid den ifrån urminnes tider den förundte rättighet att få sin kyrkotionde-spanmål efter tre Daler silfvermynt tunnan inlösa, Kongl. Majrt, genom Nådig Resolution af den 22 Mars 1770, förklarat,§. att då allmogen i Bohus Län ifrån äldre tider och innan detta Län under Svensk lydno kom, samt äfven sedermera, städse oklandradt egt den rättighet att med tre Daler silfvermynt tunnan sin kyrkotionde-span Bih. till R. St.
Fö r jag tyck er om henne, och säg er hon bara ett halft o rd, så skall hon bli fru Pick anell så qvi ckt som jag pluggar fast en klacklapp! C A R I N ( föraktligt ). Fattiglapp! Klacklapp, sa' jag , och hör sen! Tycker du att det skulle smaka dig, becksuddare? Ja, j ag tror stöflorna passa inte? Flickan är för god att råka ut för en tocken der flickjägare! ( till Anna-Stina ) Tro honom inte, för han har en f ästmö som är k ammarjungfru ! Han bara vill lura Annette Jag vet'et så myck et bättre som han har tagit henne ifrån mig. Han är på röken! han vet inte hvad han säger! Jag älskar i ngen annan än dig, lilla sötunge! C A R I N . Slutet på visan blir den, att Anna-Stina ger sig af h ärifrån, och det i morgon dag ! J ag vill inte h a sådant här spektakel på mi tt ärliga traktörsställe! A N N A -S T I N A . Men, s öta moster .. jag har j u ingenstans att ta' vägen.. P E T T E R S S O N . J a, men min gumma .. flickan är ju i alla fall din släg tinge, och C A R I N . Det rör mig inte! C A R I N . Tackar så mycket .. släg ten är värst! Jag har inte råd att föda en sådan der odåga! ( går emot Anna-Stina ) Hvem skall betala glas ena och k arotten .. är det du det, fattig råtta? C A R I N . Tyst han! Sitt han på verkstan och arbeta, och spring inte efter flicksnärtor, det råder j ag honom till! P I C K A N E L L . Nej hör nu, frun.. Nionde Scenen. DE FÖRRE. ANDERS ( från fonden ). A N D E R S . God dag en vackert! Nu ä' j ag här för te' hels a på Anna-Stina! Anders ! ( skyndar fram till honom ) Gud vare lof att du är h är! A N D E R S ( ser på henne ). Hvad är det åt dig, An Är de el aka emot dig?
Oisconterings-rättighct warder bifallen, hela winsten af denne förut icke päräknade rörelse billigtwis mä tillfalla antingen och hälst Kongl. Majtt och Kronan, eller ock Riksens Ständers Banque." "Under förmodan att Rikets Finance-ställning mätte kunna inom s är komma i det förbättrade tillständ, att wid den tidens förlopp förberörde Acccpter skulle kunna infrias, hälst om nedan omförmälte, pä längre tid betingade, län erhällas, hade jag wäl kunnat hafwa anledning förcstä nystnämde s ärs betalningstid; men för mera säkerhet har jag desto häldre gjort ett ärs päökning, som Riksens Ständer omkring ett är före förfalloriden, samlas till en Lagtima Riksdag , samt derwid äga tillfälle widtaga till befinnande nödiga anstalter för merberbrde i fräga warande Ac, ceptcrs ofelbara infriande." "Om jag icke wägar bestrida, att äfwcn dek af mig nu i ödmjukhet söreflagne liquidationSsätt icke af Den 14 September. 463 öfalla fordringsägarne fullkomligen godkänneS; sä kror jag dock, att icke allenast pluraliteten af dem, utan vck en hvar af Allmänheten, som lemnar betz uppmärksamhet ät detta allmänna Crediten sä nära rörande ärende, mäste finnas och medgjfwa, att Riksens Ständer, i händelse Förslaget gillas och fär komma till wcrkställighet, derigenom ä ena sidan gött fordringsägarne pä ett sä tillfredsställelse gifvande sätt tillmötes, att de, med iagttagande af ett möjeligit och försigtigt begagnande af deras erhällne accepterade JnwiSningar icke skäligen böra klaga öfwer dem, genom ett sä bcskaffadt betalningssätt, tillskyndadt lidande, samt ä ben andra sämedelst sökt gifwa Statens förbindelser det förtroende, att de ytterligare utwägar, som till erhällande af Statens pcnningcbehof mäste widtagas, mä winna framgäng."
S. D. Föredrogos å nyo Stats-V tskottets Memorial och Utlåtanden: Nio 4|5, med förslag till en förändrad redaetion af io3 §. uti 1800 års Reglemente för Riksgälds-Conloret: återremitterades; Nio 44^> > an“ ledning af väckt motion, att Rikets Ständers Bank må tillhandahålla Riksgä?ds-Contoret ett serskildt så kalladt Cassa-Creditiv: Utlåtandet Nio 4 I®» såsom, genom förut beslutadt afslag å Banco-Ulskottets Utlåtande Nio 13o, 1111 mera förfallet, lades lill Handiingarne; Nio 45o, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse lill Slats-Utskollet, angående cu uppkommande brist i Stals-Verkets tillgångar för år ib35, genom Rikets Ständers beräkning af Tulloch Bränvins-inkomster; återremitterades; N:o 451, med anmälan af Riks-Ståndens fattade olika beslut, i fråga om en årlig Nådegåfva l'U förre t. f, Öfver-Commissarien Per Isae Åhman: inbjudningen antogs icke, men Voterings-Propositionen god kändes; N;0 4^2» med anmälan, att Kongl, Majit till Stats-Utskoltet aflutit Nådig Skrifvelse, innefattande underrättelse om handels-slällningen i Colonien St. Barthelemij, de deraf beroende inkomster m, m,: lades till handiingarne;j Nio 453, i anledning af erhållen ålerremiss å Betänkandet N:o 429> angående motion oin medels anvisande å 8:de IlufvudTiteln, så väl för underhållet af Arbets-compagnierne på Kungsholmen, Fröt. TJcdr. d. 25 jdpril i $35. 55 som föidessrs sysselsättande med fästnings-byggnads-arbetet vid Carlscrona: Betänkandet Nto 4a9> bifölls, S. L), Fnredrogos å nyo Statsoch Banco-Utskottens Memorial och Utlåtande:
Gestalten bar visserligen samma nobla drag, men för mitt minne från barndomsåren en helt annan dräkt; han bar ej såsoji nu en blank cylinderhatt, utan en trädgårdsdrängs simpla stråhatt — en skånsk gul halmhatt, litet trasig i brättet, satt på det svarta lockiga håret; jag såg honom stå i skjortärmarne och kratta trädgårdsgången därhemma på landtgården, de röda hängslena sutto i kors öfver den breda ryggen, de gula höstlöfven rasslade för hvarje raskt tag, det var fart i armen, och hästen framför kärran, hvari löfven skulle köras bort, nappade ett och annat ännu grönt blad från den höstvinden i det längsta trotsande pilhäcken. * * * Trädgårdsdrängen — den nye trädgårdsgossen! Hans ankomst hade varit en helt märkvärdig tilldragelse i min barndomsvärld. Dittills hade en gammal gumma, » Jönses mor », ständigt rensat rabatterna och krattat gångar och planer; hon var också en smula » klok », läste bort reformar och mera dylikt, enligt hvad det berättades i byn, hvarför hon äfven ingafen respekt, som gjorde henne olämplig till lekkamrat. Och när all hennes » klokhet » ej kunde hindra henne själf från att bli så styf i leder och lemmar, att hon ej dugde att rensa bland blommorna, och när kusken ansåg sitt livré » chikaneradt », i fall han skulle efterträda henne, hade spänningen i den yttre förvaltningen bilagts genom den nye trädgårdsgossens ankomst. Det var för trefligt! Dittills hade jag varit van vid att utom min lilla, mycket lilla svarta hund ej äga någon egentlig lekkamrat, ty vid bytöserna ledsnade jag alltför fort; de ägde ingen förmåga att kunna gå in på mina mera högtflygande idéer. Visserligen hade jag försökt att i stallet arrangera skådespel — A p p i u s » och Virginia ur Svedboms läsebok; men ehuru själfva scenen, ordnad med råghalmskärfvar, varit bra nog, hade de medspelande — bybarnen — ständigt visat sig ur stånd att fatta och dramatiskt framställa antikens gestalter. Och jag hade föredragit att leka mina egna lekar alldeles ensam i den stora parken eller på ängen utanför densamma.
Majit hat derföre ansett något be-: st arndt stadgande häruti böra utfärdas och af sådan anledning inheratat underrättelser, om hvad I.ag-Coinmissionen; uti dess redaction till ny Rättegångs-Balk i tvistemål, härom föreslagit, men funnit vissa omständigheter och det samband, som berörde förslag eger med andra nödiga förändringar, icke ännu medgifva förslagets verkställande i hela dess vidd; hvarföre Kongl. Majit emedlertid velat till Riksens Ständers antagande föreslå, att ofvannämnda Capitel och §. må erhålfa följande lydelse: ”Första Domstol å landet är Härads-RätL ”Der dömer Häradshöfding med tolf bönder, som ”i Häradet bo och dertill valde äro. De tolf ”kallas Härads-Nämnd. Då ledigt rum i Nämn”den fyllas skall, varde i den eller de Socknar, ”för hvilka ledighet inträffat, val hållet af de ’'derstädes bosatte bönder, å dertill fjorton da”gar förut utlyst sockenstämma. Ej må annan ”dertill väljas än den, sorn är välfrejdad och 'tjugufem år gammal, och den, som de flesta :’rösterne erhållit, vare såsom Nämndeman ansedd. ’’Fid valet ege hvar bonde lika röst, ehvad han ’’större eller mindre hemman häfver. Uppstår fråga ”om den valdes behörighet, eller om valet rätteligen skedt, gifve Härads - Rätten Utslag ”deröfver, och gånge det Utslag i verkställighet, ”ändå att klagan i högre Rätt föres.
Uppå sitt vis B l a n d nu befintliga Hvarför hänger Tick-Tack så med hufvudet? Hvarför viftar han inte på svansen? Hvarför slickar han inte dessa små oroliga, fina frökenfingrar? Och hvarför är han så besynnerligt kall och känslolös? Tick-Tack! Tick-Tack! Kalle bar lagt den döda hunden ner på gatan. Blodet rinner fortfarande jämnt och stilla ned öfver armen ur såret. Och han uppbjuder sina sista krafter att samla sina tankar: » En hund. En stor. stor hund. bet. b e t. b e t. » Och så äro tankarna borta. » Två små prinsessor sutto i ett slott. Två små prinsessor sutto i ett slott. » Nej, nej! De sitta icke mer i ett slott. De äro här, här tätt invid. Det ena fina pagehåret hänger ned bredvid det andra. Kalle sträcker ut sin hand, som är så matt och märkvärdigt tung. Och han stryker långsamt öfver håret — uppifrån och så ända ner. Det är mjukt, lent, oändligt mjukt, oändligt lent. Han tycker det är, som om han sjönk ned i det, sjönk allt mer och mer, bara sjönk och sjönk. Det är ljufligt och obeskrifligt lugnt och stilla. Det hvirflar som stora solar och små stjärnor inför hans slutna ögon, så vet han icke af mera. Medvetandet är borta. Det rann bort för mycket blod ur det stora såret öfver armen. Men Lovisa Ulrika och Magdalena Kristina Kugge ligga på knä framför den döde Tick-Tack. Klara tårar droppade sakta ur deras stora, all varsamma ögon. så mörkt under natten. Och i Mags ögon drogo pupillerna ihop sig i ångest. » Vi skola gå ut och söka honom, » förklarade Isa helt oväntadt. » Vi? » sade Mag och såg litet tvekande ut. » Men Jaucqes är borta och fröken läser i sitt rum. » » Törs du inte gå ensam? » sade Isa. » Jag törs. » Och så gingo de hand i hand. Ingen mötte dem, Ingen höll den tillbaka. På gatan vände man sig förvånad om efter dessa två små flickor, som fortsatte att gå framåt, orubbligt framåt hand i hand, barhufvade i tunna, ljusblå klädningar.
Slutligen vid jordeböckernas pröfning i Kammar-kollegium förekomme hufvudsakligast att tdlse öfverensstämmelsen med lörvandlings-uträkningarne och riktigheten af hvad i dessa icke förekommit, nemligen oförmedlade mantalet, rustningsoch roteringsskyldigheten samt åtskilliga anteckningar. Dessa frågors behandling blefve hufvudsakligen enahanda som beträffande granskningen af förvandlings-ulräkningar redan är besk ri Iven.
Af sjukdom hindrad att infinna mig i det plenum, som är utsatt att i dag hos R. o. Ad. hållas, får jag, på grund af 27 g Riddarh.-Ordn:n. anmoda Ståndets främste närvarrde Ledamot att vid detta tillfälle, i mitt ställe, föra ordet. Stockholm d. 14 Januari 1857. Henning Hamilton. I följd häraf öpnades plenum af Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel, såsom Fullmäktig för Grefliga Ätten JSIto 55 Cronhjelm till Flostad. Just. 2:ne prot.-utdr. för d. 10 dennes. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.-Utsk. inkomne förslag till 11. St:s underd. skrifvelse till K. M. N:o 5, i anledn. af den genom R. St:s Revisorer år 1855 verkstälda granskning af de under Commerce-Coll:ii förvaltning stälda fonder; Den 14 Januari. 39 N:o 6, i anledn. af K. Propos., ang:de försäljning af f. d. Landshöfdinge Residens tomterne i staden Piteå med å dem befintliga byggnader; N:o 7, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de utbyte af Kronolänsmans-boställena Melby och Näsby emot Kronoskattehemmanel Bredinge på Oland; N:o 8, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de disposition af 6 holmar i Götheborgs och Bohus Läns skärgård; samt N:o 9. i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de uplåtande af mark å Kronoparken Rådaås i Skaraborgs Län för en vattenledning till staden Lidköping. Föredrogs ånyo BankoUtsk:s d. 7 o. 10 dennes på bordet lagda Mein. N:o 9, med återlemnande af Hr J. G. 'Wennerströms motion, och ansåg R. o. Ad. nämnde motion böra öfverlemnas till StatsUtsk:s behandling.
Herr Cederborg: "Sorn Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, vid öfverlemnandet af Lag-Comitéens förslag till Civil-Lag, icke innefattar en i grundlagsenlig väg tillkommen proposition om detsammas antagande, så är Lag-Utskottet icke förbundet att, i afseende på detta förslag, lemna den behandling, sora för Lagförändring är bestämd; men samma skrifvelse gifver likväl Utskottet tillräcklig anledning, att företaga den granskning, som anses lämplig och möjligen kan vid denna Riksdag medhinnas.” "Så väl innehållet af ofvanberörde Nådiga Skrifvelse, som att densamma kommit Utskottet till handa, forst sedan den för Riksdagen i Grundlagen bestämda tid nära förlidit, gör det för Utskottet omöjligt, att vid denna Riksdag företaga granskning af Civil-Lagen i hela sin vidd, i synnerhet sora de, lill underlättande af en sådan granskning, af Rikets senast församlade Ständer föreslagne förberedande åtgärder icke blifvit vidtagne; men jag föreställer mig, att egentliga syftemålet med öfverlemnandet af förslaget lill den nya Civil-Lagen varit, a^t lemna Svenska Folket tillfälle att, genom dess nn församlade Ombud, taga en hittills saknad närmare kännedom om de i närvarande rättsförhållanden djupt ingripande reformer, rörande gifto-, arfs-, testamentsoch bördsrätt, angående arfvejord, myndighets-tillstånd och domstols-inrättning, hvilka blifvit föreslagne, och alt genom den fria yttrande-rätten inhemta, huruvida dessa nya grunder e-eh idéer för lagsystemet instämma med folkets behof och öfvertygelse, hvarutom man icke kan påräkna nytta 20 Lag-Utskoltets Utlåtande N.o 8t. oeh bestånd af de nya rätlstheorierna, hvilkas användbarhet ytterst beror af denna undersökning. Jag anser derföre Lag-Utskottet hafva bort för Rikets nu församlade