Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 16 Julli. Prest-Ständet den 16 - Borgare-Ständet d. rä - Bonde-Ständet den 16 - Gr-rmägtigste Alletnädigste Lonung! ?ill underdånigt swar uppå Eders Kongl. Maj:ts, under den 25 flstl. Junii aflätne Nädiga strifwelse till Riksens Ständer, angående werkställandet af den wid 1309 och i8io ärenS Riksdag beflutade Rewiflon öfwer Förwaltningen af alla Rikets Medel sedan »800 ars Riksdag, fä Riksens Ständer anmäla, det de, i fullkomlig öfwerensstämmelse med hwad Eder Kongl. Majit t detta ämne behagat framställa, anse Statens rätt hafwa blifwit tryggad eller äterwunnen genom den redan förut i wänlig wäg förrättade granskning, och i följd af derwid förekomna samt i Laga ordning till flut befordrade anmärkningar, sä wäl som att den nu ifragawarande ytterligare Rewisions-åtgärd ej skulle uppfylla det sökta ändamälet, hälst sedan den utfärdade Författningen af den ig Februari >811, rörande en inskränktare Prescriptions-tid för Publika räkenstapers Rewision och RedogörareS answar, beredt en ny och större säkerhet bade ät Staten och de redowisande. I följd häraf, och da detzutom en sadan Rewiflon Bihang. N:o 107. skulle, -698 Den ,6 Julli. stuve, t anseende till dek utsträckta omfattning, ej kunna aflöpa utan ojämförligt drygare kostnader än hwarje i denna wäg förut widtagen anstallt, samt ruägon tillgång till bestridande af en sadan dryg utgift ej hos Statswerket finnes, äga Riksens Stän, der icke anledning, att widare fullfölja den wid rzoy och i8io arens Riksdag yttrade önskan, om werk, ståtlighet af en Rewision. hwaraf nyttan för det all, manna synes föga betydlig, och kostnaden af sa manga andra och wigtiga Statsbehof pakallas.
För min del tillstyrker jag, att R. o. Ad. mätte, med ogillande af Utsk:s förslag i 1 punkten, antaga BorgareStis inbjudning, dock så att orden ”på Hamburg eller Altona” måtte uteslutas; ty om vexeln är ställd på Hamburg eller London eller någon annan handelsplats, det kan vara alldeles likgilltigt, blott vexeln är god. Det är vigtigt i sådana ärenden, som detta, att latituden är ren och gifven, och jag tillstyrker derföre, att Bancofullm. måtte hafva rättighet att köpa vexlar, ställda på hvilken ort sorn helst, endast trassenter och endossenter äro kände såsom säkra. I öfrigt anser jag redactionen i BorgareSt:s beslut vara bättre än Utsk:s. Ilr Åke rman: Jag har begärt ordet, i anledn. af Frih. Stjernsledls och Ilr von Hartmansdorffs yttranden, alt man borde 150 Den 7 Februari. sätta priset lägre för de vexlar, som Bancofullm. skulle få uppköpa, derföre att man eljest skulle gifva Svenska silfvermyntet för ringa värde. Jag ber att få fästa uppmärksamheten deruppå, att denna punkt alldeles icke innefattar något åliggande för Fullmäktige att ovillkorligen begagna alla tillfällen, som erbjuda sig för att köpa vexlar, utan meningen med hela stadgandet är endast att bereda dem tillfälle att äfven kunna begagna denna utväg alt bevara relisationen och förskaffa Banken en reel fond. Då tror jag icke att man bör bestämma vexelpriset alltför knappt. ilan bör ihågkomma, att då Bancofullm. hittills behöft anskaffa silfver, hafva de ofta fått betala det öfver 128 sk. och sista gången sådant skedde betaltes, om jag icke missminner mig, 133^ sk. Om man således vill, att denna åtgärd skall leda till någon verkan vid befrämjandet af det vigtiga ändamålet, så tror jag, att man bör låta Utsk;s ord qvarstå, och jag kan deruti icke se någon fara eller de'shonneur för vårt Svenska mynt. Hr von Hartmansdorff:
Denna anmärkn. riktas isynnerhet emot den nu fastställda tiden för våra markegångssättningar, som, varande för nära den inbergade grödan, då spannmålsprisen ännu ej hunnit att stadga sig, icke uttrycker och ej heller kan uttrycka det blifvande allm. och verkliga årspriset, hvarigenom en häruppå grundad fortfarande beräkning skulle kunna, med de förändringar angrde uppsägningsrätten, Utsk. föreslagit, leda till förlust för räntetagaren. Jag vill ingalunda vid detta tillfälle ingå i någon pröfning af detta påstående. Nog af, det är väckt och förvaras med skäl, som äfven af erfarenheten icke kunna jäfvas. Men hvarföre då icke bereda en större säkerhet för dessa markegångspris bestämmande? Jag är öfvertygad, alt det varit Utsk:s mening; ty, jag upprepar det, frågan är att endast undanrödja det obestämda 1 dessa förhållanden, ej att betaga någon sin lagliga och skäliga rätt, och blifva markegångsprisen ett uttryck af de för året gällande, så torde deras tillämpning, genom bildande af ett tioårigt medelpris räntetagare och räntegifvare emellan, icke undgå att, i sådant fall, göra sin billighetsgrund gällande. Jag får derföre vördsamt föreslå, att jemte återremiss till StatsUtsk. af betänk. N:o 4>6 E. o. Ad. täcktes besluta, att Utsk. måtte anmodas så skyndsamt som möjligt inkomma med förslag till en förändrad tid för markegångssättningarna och den dermed förenade uppsägningstid och utdelning af forselsedlarna; att dervid tillse och pröfva, huruvida, utan rubbning af andra förhållanden, d. i5 Jan. icke vore den lämpligaste tiden för markegångssättningarna, samt att uppsägningstiden borde derefter jemnkas åtminstone till d. 7 Febr., samt forselsedlarna vara utdelade 3 veckor efter sistnämnde dag, eller inom slutet af Febr. månad. Äfven borde Utsk. taga under behörig pröfning den jemnkning, som, i afseende på allm. uppbördsoch redogörelseterminerna, härigenom kan komma att erfordras.
Upolask hos Ridd. och Adctn hen I Augusti. Prest - Ständer hen i Borgeire-Stäiid. den r Bonde-Ständet den r Rikstens Ständers Stats-Utskotts Utlära», de och Lärsiag, angående antalet af Ne, visioner som före nästa Riksdag böra anställas öfwer StarsBanco, och Riksgälds-Werkens tillstånd. ^enom Protocolls, Utdrag under der 21, -z och 24 sistledne Julii, hafwa samtelige Resoeetive Stanten anmodat Stats, och Banco Utstotkcn att af, gifwa förstag pa antalet af de Revisioner, kom kö e nästa Riksdag böra a^siRas öfwer Stats, WerketS, Bankens, och Riksgälds.-Contoirets tillstånd; hwarjemte Högwördige Prest, Ståndet särstildc astat, Den i Augusti. 2247 östat, att da ännu orcviderade Räkenstaper stör flere än 2:ne or swarligen lerdc hinna granstas ra den i Grundlagen förefkrefne tid ak z:ne manadee, StatsUcikottet matte förestå huru Revisionen tjenligast ma hinna i ordning bringas. I ankdning häraf sar Stats-Utstottet upplysa, att, bwad Stals-Werket angar, något meränRcdowisringen för 18-0 icke är att gransta innewarande ar, emedan i8n ars Redogörelse först wid detta ars strit bör wara färdig; hwarcmot sedanden för 7808 öfwer Riksgälden asstutade Hufwudbok ivid denna Riksdag tili någon de! bliswit reviderad, 1809, 78 >0 och izn arens Böcker för si mma Mcrk dckta ar kunde komma under granstning.
I afseende slutligen å den af motionären ifrågaställde undersökning till utrönande deraf, hvilken method för tillverkning af bankens sedelmynt kunde vara mest ändamålsenlig och betryggande, bör Utskottet erinra, att det af Åkerberg till fullmäktige ingifna förslag till förändradt sedelmynt redan blifvit af sakkunnige personer undersökt, samt befunnits oand vändbart såsom grund för bankens sedelsystem, hvadan motionen, äfven i denna del, torde böra förfalla. Och får Utskottet i sammanhang härmed upplysa, att, efter hvad tili Utskottets kunskap kommit, banko-fullmäktige för närvarande hafva under pröfning förslag till förändring i bankens sedelmynt, hvilket, före antagandet, lärer komma att vederbörlig granskning undergå. Stockholm den 4 Maj 1848. Ank. till Exp.-Utsk den 9 Maj, kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af ett af gifvet förslag till förändrad organisation af Banko-verket samt reglering af dess tjenst emanna-per sonal. Det af Rikels Högloft. Ständer vid sednaste riksdag fattade och uti 2g § af nu gällande banko-reglemente intagna beslut, hvarigenom fullmäktige i banken blifvit berättigade att utfästa ett premium åt den eller dem, sorn innan nästa (innevarande) riksdags början aflemnade ett så beskaffad t, lill enkelhet i förvaltningen och räkenskaperne inom banken samt till besparing i förvaltnings-kostnaderne ledande, förslag till en förändrad organisation af banko-verket samt reglering af dess tjenslemanna-personal, att detsamma i dess hufvudsakligare delar af Rikets Ständer godkännes, — bar gifvit anledning till ett, inom den föreskrifna liden, lill banko-fullmäktige aflemnadt förslag till reorganisation af banken, hvilket förslag, jemte de deröfver af så väl bemälde fuUmäglige sorn bankens under-styrelse afgifne yttranden, blifvit till Utskottets bepröfvande öfverlemnadt. Innan Utskottet redogör för de grunder, hvarpå berörda, af herr presidenten och kommendören med stora korset af Kongl. Maj:ts nordstjerneorden P.
Utskottet avlämnar sin berättelse till Ridderskapet och Adeln, där även förändringar i förvaltningarna föreslås om så behövs. § 48 Riddarhusets angelägenheter sköts av en direktion, bestående av 7 ledamöter, varav en inte erhåller honorarium (arvode). Denna direktion följer en särskild utfärdad instruktion som också har föreskrifter för Riddarhus Sekreteraren och tjänstemännen. Direktionen väljs varje riksdag in pleno bland sådana adelsmän som är behöriga att vara ledamöter i utskott. Han kan inte samtidigt vara fullmäktig i Riksens Ständers Bank eller Riksgäldskontoret eller revisor över dessa verk. § 49 Har Riddarhus Sekreterar sysslan blivit ledig mellan riksdagarna och tjänsten tills vidare tillsatt enligt vad som gäller i instruktionen, skall Ridderskapet och Adeln inom 8 dagar efter första anteckningen, rösta om valet gillas. Skulle valet ogillas fylls ledigheten på sätt Ståndet finner lämpligast. § 50 De personer som blivit upphöjda till grevlig eller friherrlig värdighet eller benådade med adelskap, men inte anmäler sig till introduktion har förverkat sin rätt. Lottning och inskrivning i Adliga Jungfru Stiftet, om det inträffar under riksdagen, skall verkställas vid Vadstena Adliga Jungfru Stifts Direktionen i närvaro av lantmarskalken. § 51 Väcks fråga om ändring i denna Riddarhus ordning remitteras den till Riddarhus utskottet som inkommer med sitt betänkande. Besluts någon ändring eller tillägg överlämnas beslutet till Konungens Nådiga stadfästelse och blir genast efter Riksdagens slut gällande. Sker någon grundlagsändring, som påverkar denna Förordning, bör Utskottet självmant inkomma med förslag till Ridderskapet och Adeln, så att det inte blir någon stridighet mellan grundlagen och Riddarhusordningen. § 52 De på Riddarhuset förvarade tabeller över alla introducerade ätter, skall hållas i ordning och vid behov kompletteras. § 53 Ej må någon uppta annan ätts namn eller vapen, den må vara död eller levande, utan Konungens tillstånd och efter att i händelse ätten lever, medlemmarna har inför Konungen uppgivit sitt samtycke. § 54 Sedan Kongl Maj: t på Rikssalen åtskilt Riksens Ständer och hemförlovat dem samt Lantmarskalken avslutat Ridderskapets och Adelns sammankomster överlämnar han Staven till den äldsta närvarande greven.
R:dr att utgå år 1839; — varande derjemte uti Nådigt Bref till Direclionen, öfver Hof-Capellet och Speklaklerne af samma dag stadgadt, att det till amortering af Theater-Gassans äldre skulder förut å extra utgiftsmedlen anviste anslag af 5,000 R:dr om året skall fortfara intilldess liela skulden, utgörande den 30 Juni 1837, efler afdrag af ofvannämnde 10.000 R:dr, en summa utaf 91,991 R:dr 38 sk. 7 r:st., blifvit till fullo betald eller serskildt reglerad. Då utbetalningar af berörde medel för nämnde två ändamål blifvit utfäste för längre lid än till och med det år, då den nu fastställde Siats-Regleringen upphör att vara gällande, hafva Revisorerne bort sår dant anmärka. l4:o Utöfver det å Sale IIufvud-Tileln till fångars vård och underhåll uppförde Förslags-Anslag, 245,380 R:dr, hafva, för närande ändamål, enligt Riks-Hufvudböckarne, utgått: 27 — år 1836 207,586:46. 6. „ 1837 192,881: 4.- Varande bland desse utgifter inbegripne äfven kostnaderne för de resor Ordföranden i Styrelsen öfver Fängelserne, Herr General-Directeuren m. m. Livijn år 1836 företagit, till belopp af 804- R:dr c sk. i r:st., samt skjutsoch tractaments-ersältning till Ledamoten i samma Styrelse, Herr General-Auditeuren m. m. Netzel åren 1836 och 1837 med 1,350 R:dr .34 sk.
Upplästes Hedervärda Bonde.Ståndets Protocolls-Utdrag af den 13 dennes, med beslut öfver Banco-IJtskottets Utlåtande, N:o 93, i fråga om föreskrifierne för Bankens utlåning på fast egendom, enligt hvilket Bonde-Ståndet beslu* tit att Maximum för fastighets lån å landet, bör upp. höjas till 4000 B:dr för hvarje Län-tagare, samt inbjudit Preste-Ståndet jemte de öfriga S'ånden atl deruti instämma. — Men Preste-Ståndet, som förut gillat Utskottets, i detta ämne afgifne Betänkan..en* fann sig icke kunna inbjudningen antaga, S. D. Föredrogs och ladcs till Handlingarne: Constitutions-Utskottets Memorial: N:o 86, rörande förloppet af en i Förstärkta ConsiitutioBS-Utskottet anstäld omröstning ; samt Fröt, Uidr.d. u Dtctmb. lias. Förstärkta Stats Utskottets : N:o 669, i frågan om Bränvins-bränning s Bevillningens utgörande för de vid Fabriker nyttjade pannor öfver go kannors rymd, och N:o 670, angående verkstäld Votering öfver frågan om Dispositionen af Krono-Skogarne. Från Wälloflige Borgare-Ståndet. S. D. Dagoch' Ekunomi-Utskcttens Utlåtande» N:o 255, öfver anmärkningar vid Betänkandet N:o 6i> om Expeditions-lösen, föredrogs ånyo ocb bifölls. S. D. Vid förnyad föredragning af Dagoch Ekonomi-Utskottens Memorial, N:o 253, i »nied - 4<fg Trot. Utdr, dis Decnnb, igsj ning af Borgare-Ståndets återremiss å Betänkande* N:o i6i> om Fabriks Gesällers och Arbetares ställande under Tjenstehjonsstadga^ fann Borgare.
Då fröjdade sig Hiskia, och viste dem fataburen, silfver och guld, speceri, kostelig salvo, och all sin tyghus, och all den skatt, som han hade. Ingen ting var, som Hiskia dem icke viste, i sino huse och i sitt våld. Då kom Propheten Esaia till Konungen Hiskia, och sade till honom: Hvad säga dessa männerna, och hvadan komma de till dig? Hiskia sade: De komma fjerranefter till mig, nämliga ifrå Babel. Men han sade: Hvad hafva de sett uti dino huse? Hiskia sade: Allt det i mino huse är, hafva de sett, och intet är i mina håfvor, det jag dem icke vist hafver. Och Esaia sade till Hiskia: Hör Herrans Zebaoths ord: Si, den tid kommer, att allt det uti dino huse är, och hvad dine fäder församlat hafva, intill denna dag, skall till Babel bortfördt varda, så att intet skall qvart blifva, säger Herren. Dertill skola de taga din barn, som af dig komma skola, och du födandes varder, och de måste vara kamererare i Konungens gård i Babel. Och Hiskia sade till Esaia: Herrans ord är godt, det du talar; och sade: Vare dock frid och trohet i mina dagar. Tröster, tröstar mitt folk, säger edar Gud; Taler ljufliga med Jerusalem, och prediker för thy, att dess tid är fullbordad; ty dess missgerning är förlåten; ty det hafver fångit dubbelt af Herrans hand för alla sina synder. Ens Predikares röst är i öknene: Bereder Herranom väg, görer en jemnan stig på markene vårom Gudi. Alle dalar skola upphöjde varda, och all berg och högar skola förnedrade varda, och det ojemnt är skall jemnas, och det oslätt är skall slätt varda. Ty Herrans härlighet skall uppenbarad varda; och allt kött skall tillsammans se, att Herrans mun talar. En röst säger: Predika. Och han sade: Hvad skall jag predika?
VIII. E. 103. — silfvervefks riinte-ersättniiigsfond, Kammar-Kollegii Beriittelse för redogörelsetiden från den 1 Nov. 1852 till s. d. 1854, angående. Salpeter, om förhöjning i lösningspriset för inom Riket tillverkad. IX. E. 206. Salpeterhjelpens utgörande inom en del af Södermanlands län, angående beräkningsgrunden för. I. 70- R. 87. lilB. 556, 615. IV. A. 3. E. 198. Salt, om rättighet till fri handel dermed inom Riket, tn. m. VH. B. 442. 447. A. 528, 529. Å. A. 533. Salu-accis, Städernas, angående. VI. B. 487, 309. A. 357. XI. I. Sandbergs, Carl, Kamererare, anteckningar i kameral-väsendet, om inlösen för Statens räkning af. XI. B. 230, 267. A. 287. E. 331. Sandby. Se afsöndring. Sandels, Fabian, yttrande: II. 205. — s — Sandströmer, Anders Petter, yttranden: I. 86, 456, 459. II. 56 481. Sandströmers, A. P., Landshöfdingen i Skaraborgs liin, f. d. StatsRfldet, Enka, om Pension fl Allmänna Indragnings-Staten för. XI. 13. 2S8. A. 304. E. 401 Sanna lied inom Orebio län, om hegardt Slats-anslag för utdikning af. VIII. B. 106. A. 110. Saltza. Schmidt, Friherre Georg, yttrande: VIII. 94. Schmidt. Friherre Carl Johan Georg, yttranden: I. 75. 90. HL 116. IV. 505. Schultzenheim, Friherre David von, yttranden: II. 103. 647 650.
St. måtte behjerta, den nemi. att arbete måtte anvisas åt en hvar, som deraf är i saknad och nödig vård lemnäs åt den kraftlöse nödlidande; och jag är då fullt öfvertygad om att en gräns skall vara satt för brotten och alt kommande Ständer skola blifva i tillfälle att bedöma saken i sin helhet och gerna lemna de medel som behöfvas för att sälta den nya lagen i verkställighet. Men vill man icke vidtaga den åtgärden, att skaffa arbete åt den som deraf är i saknad, och bereda vård åt den kraftlöse nödlidande, eller med andra ord söka förekomma brotten, så lönar det sannerligen icke mödan att sysselsätta sig med att införa nya strafflagar och uppföra nya fängelser för att bestraffa de brottslige. Detta alldeles bakvända förfarande kostar oerhörda summor, hvilkas belopp ständigt skall till vexa och snart nog öfverstiga Statens tillgångar. O o ~ Hr Akerman har, i afseende på den sista delen af Hr von Hartmansdorffs förslag, nemi. alt det i nådeväg skulle lemnäs öppet för de brottslige att välja cellfängelse i st. f. nu gällande straff, invändi alt sådant icke vore möjligt. I detta afseende kan jag icke annat än förena mig med Hr von Hartmansdorff i hvad möjligheten beträffar, och jag får äran upplysa, att det måste vara så mycket mera möjligt, som redan under flere år K. M. i nådeväg tillämpat cellfängelsestraff. Vi hafva här på Långholmen ganska många fångar, som blifvit insatte i ensamhetsfängelse i Den 29 December e. m. 543 st. f. alt undergå det straff, hvartill de enligt allmänna lagens stadganden gjort sig förfallne. Hr von Hartmansdorff: Hr Åkerman liar anmärkt huruledes de, som klandra det nya straffsystemet, förlidne riksdag klagade deröfver, all cnsamhetsfängelsel vore för strängt och att lill följe deraf det nu skulle vara en motsägelse i mitt yttrande ang:de de nya straffen. Det förhåller sig verkligen så, att ensamhetsfängelse, efter min tanke, är ett alltför hardt straff när det är långvarigt,o men alltför klent när det är kort.
Af dessa skäl, som ådagalägga nödvändigheten att bevilja det äskade Creditivet, så vida man vill bereda Fnllmägtige i Riksgälds-Contoret en möjlighet att verkställa Rikets Ständers ofvanbesagde beslut om Contorets låne-rörelse, och sora fortfara att oupphörligen vara gällande, så länge Contoret eger någon betydligare skuld, att med en sådan lånerörelse betacka, lärer man finna, att ifråga varande Creditiv bör, så vida icke realisationens bestånd annorlunda fordrar, eller de Bankens besparda räntemedel, som för Creditivet afses, behöfva att af Banco-Fullmägtige begagnas till silfverköp, få af RiksgäldsContoret intill nästa Riksdag begagnas, dock icke så, att Contoret derå har eq ständigt stående skuld till Banken, ty hufvudsyftemålet med detta Creditiv måste, utom den lättnad Contoret deraf erhåller, att till betalning af sina lån på kort uppsägning endast behöfva bålla en måttlig Cassa, vara att stärka Contorets credit, derigenom att de, som på kort uppsägning eller lill betalning vid anfordran meddela Contoret lån, äro öfvertygade, att Contoret har förmåga att efter obligationernas lydelse fullgöra sina förbindelser; men detta ändamål kan icke vinnas, om Creditivet är hardt eller ständigt anliladt. Följaktligen bör stadgas, att Fullmägtige i RiksgäldsContoret skola, om medel å Creditivet lyftas, söka så skyndsamt som möjligt få Creditivet åter ograveradt, hvarjemte de böra åläggas, att årligen i slutet af September, då restantierna å bevillnings-medlen inflyta, betala allt, sorn då finnes å Creditivet uttaget. På grund häraf tillstyrker jag, att det i Utskottets förslag otydliga 5:le momentet, som lemnar obestämdt, om Riksgälds-Contoret efter den i Sept. 1887 skall ega att begagna Creditivet, eller icke,och möjligen kunde emellan Fullmägtige i Riksgälds-Contoret och Banken föranleda en obehaglig tvist om Creditivets fortfarande efter nämnde dag, må erhålla följande förändrade lydelse: ”Om
Hvad nemi. motiverna angår, sä hafva Utskm, såsom R. o. Ad. torde finna, icke anfört några sådana, utan hafva blott hänfört sig till dem, som af motionären blifvit upgifue. Då emellertid ledamöter af delta Stånd, hvilka i detta afseende ega mera erfarenhet än jag, hafva ansett det vara lämpligt, att inskränka liden till 12 Den IS Augusti. d. 1 Nov., så vill jag för min del instämma i denna åsigt, så vida icke R. o. Ad. dervid finner Dågon betänklighet, och underställer således det Höglofl. Ståndets bepröfvande, huruvida denna inskränkning kan befinnas lämplig. Frih. Cederström: Det är visserligen ganska artigt, att till Exped:sUlsk. öfverlåta, alt efter bästa förstånd och egel bepröfvande grassera med ett af R. St. faltadt beslut, men jag tror dock, att sådant aldrig förut förekommit, då fråga varit om ett Utsk:s slutliga tillstyrkande, om man ock tillåtit, alt några förändringar i afseende på motivernes upställning understundom blifvit af Exped:sUtsk. förslagsvis vidtagne. I den nu gällande K. Stadgan af d. 13 April 1808 om jagt och djurfång i Riket, utlryckes mycket tydligt, att jagt å rapphöns icke är tillåten annat än under den tid, som der finnes bestämd, då deremot det af de sammansatte Utskm begagnade uttryck, att jaglen skulle vara tillåten under liden från och med d. 1 Sept. till d. 1 Dec., icke eger samma fullständighet, så till vida, att der icke säges, att jagteu endast under denna lid skall vara tillåten. Det är visserligen sant, alt K. M., derest denna underd. hemställan i nåder bifalles, kan vid den förändrade Stadgans utfärdande deruti använda de, äfven under iakttagande af den önskade modifikationen i sak, med den nu gällande stadgan mest öfverensstämmande ordalag; men dä ett som jag tror i öfrigt tillfredsställande redaklions-förslag i ämnet här blifvit af Frih.
Då kringlorna äro utbakade, läggas de genast i kokande vatten; när de flyta, upptatagas de och sättas på plåtar. Gräddas i temligen varm ugn. Fint knäckebröd. 8 lod urtvättadt smör, 4 jumfrur godt maltdricka, kardemumma och socker efter smak samt mjöl, så att det kan kaflas mycket tunt. Bakas i ganska varm ugn. Syltkakor. \ skalp, smör, | lod socker, 3 hela ägg, litet hjorthornsalt, 1 skalp, hvetemjöl. Uttagas i runda kakor, ungeför så stora, som ett dricksglas i omkrets. A ena halfvan lägges sylt och den andra (halfvan) vikes öfver densamma. Signe. Mandelmusslor. | skalp, smör, 1 ägg, l skalp, socker, 10 lod sötmandel, 2 lod bittermandel, 16 lod hvetemjöl. Signe. Biscuits. | skalp, socker, 8 lod sötmandel, 4 lod bittermandel, 4 ägghvitor, af hvilka 2 vispas till härdt skum, 1 skedblad hvetemjöl, litet hjorthornsalt. Signe. Katrinplommonsufflé. (Som svar på frågan ' 293), 15 katrinplommon kokas i vatten, socker och kanel. Då de äro mycket väl kokta, passeras de och hällas i en smord form. 3 till hårdt skum vispade ägghvitor iröras derefter sakta och väl. Formen öfverströs med socker. Gräddas i svag ugnsvärme. Går ej att stjelpa upp. Bör ätas varm med vispad grädde. — a. — n. S O P P O R. Skånsk svartsoppa. (Som svar till frågan 267). Vid inkokning af svartsoppa går man tillväga på följande sätt: kräset af 5 gäss, d. v. s. halsar, vingar, kräfvor, fötter, ryggar, samt de klufna hufvudena sköljas (urvattnas ej) samt läggas i en väl förtent kastrull med ungefår 5 km vatten samt följande kryddor: salt, kryddoch starkpeppar, kanel, kryddnejlikor, muskoftblomma, och ingefära samt skalet af en citron. Bringas i kokning.