Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Iler för alla Länen sammanräknad!, . Ehuru Utskotten icke äro i tillfälle all med någon noggranhet upp* gifva byggnads-koslnaden, hvilken heror af de olika pris å byggnadsämnen och arbeten i olika orter, jemte mångå andra föihållanden, sorn nu omöjligen kunna utredas, anse Utskotten, enligt skedi öfverslag, alt denna kostnad katr beräknas till ungefärligen CA156 R:dr 32 sk. för hvarje cell, deraf uppenbart visar sig, all de af Kongl. Majit äskade 270,000 R:dr icke på långt när blifva tiliiäcklige för förändringens tillvägabringande, så vidsträckt och fulländad, som Utskotten förutsett; n;en så vida en föränd ring af Stadsoch IJäruds-häklen tillika åstad kommes, så, all dessa häkten hufvudsakligen kunna påräknas för fångarncs förvarande under' ransakningstiden, och då dessutom i det uppgifne fång-antalet äro inbegripne bysatt# personer, för hvilka enskilda rum icke kunna erfordras, karr byggnaden för Länshäktena göras mindre vidsträckt, äfven med förutsättning, att de, mera; än hittills skett, begagnas lill straff-fängelser; hvarjemte den uppgifna Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Klon.-Ut skot t ens Betänkande , N.o 89. K kostnaden torde kunna minskas genom begagnande af redan befintliga byggnader, i den iner eller mindre nion, de finnas användbara; ocb med afseende härå, synes det för behofvet erforderliga anslaget kunna för närvarande inskränkas till 900,000 Ridr, ehuru Utskotten anse, att förbättringen bör utsträckas till alla Länen och till vägabringas efter ett, för alla dessa häkten gemensamt antaget, fullständigt system. Utskotten anse sig således böra tillstyrka Rikets Ständer att till Kongl.
Majit i öfrigt förbehållen samma dispositions-rätt öfver denna Cassa, sora öfver gamla Pässevolance-fonden, så snart, i mon af inträffad afgång å Indragnings-staten, räntan lemnar tillgång till anvisande af andra utgifter derpå.” Revisorerne, sorn af 1829 års Rikshufvudboks general-räkning öfver Passevolance-cassorna inhemtat: att gamla Passevolance-fonden vid 1829. års början egde en nettobehållning, stor 298,622 R:dr i3 sk., och trott att, äfven för desse af allmänna bidrag tillkomne medel, räkenskap bort, 43 Stats-TJlskollets Utlåtande Av o zi. jemlikt Revisions-Instructionens i, 3 och 4 §§•. afläggåSj hafva derföre , genom Herr Hof-Cancelleren, sökt utverka Kongl. Maj:ts Nådiga befallning till det Verk, som samma behållning förvaltade, att lill Jlevisorerne afgifva vederbörlig redogörelse. Men, på Nådig befallning, har, under den 3 November i832, ett så lydande svar blifvit af Herr Hof-Cancelleren meddeladt: ”att enär, å ena sidan, Kongl.
7. brännirrgs inedel i,717>349: *4- 5- Uppkommer en Stats-brist af Tilen då deraf afdrages den så kallade Landtulls - ersättningen - 120,000: -— ___ Och Rränvlns Consumtiuns afgiften - 150,000: hvilka, ehuru fördelade på den Allmänna Bevillningeri, likväl särskUdtkomma attStatsVerket tillflyta, kommer den brist, som genom allmän Bevillning skall för" Stats-Verkets räkning fyllas, att utgöra - Sedan genom Hans Kongl. Maj:ts vår Aller nådigt; te Konungs och Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Nåxliga omsorger, Riksgälds - Contoirets behof af llente-Fond för den Utrikes skulden upphört, utgör, efter uppgjordt öfverslag •af dess tillgångar och behof, den summa, som af dep all - 4,824,769:- 41. •3,404,769: 4is J , 42O.OÖO : 270 ,000:' 1, t 50,000: män - 474 Den g Augusti manna Bevillningen till det samma inåste disponeras 450,000: — När härtill lägges hvad, enligt Statens ingångna förbindelser, till Banken än vidare bör inbetalas, nemligen Renta och Capital-afbetalning för Bankens vid Riksdagen åren i8oy och 1810 till Statsverket gjorda försträckningar 730,000 , samt för den år 1811 lyftade mindre Creditivsum man - 30,000; — 750,000: — utgör hela den summa, sorn under namn af Allmän Bevillning kommer att utgå, ett belopp af 2,350,000 — eller, till följe af den genom flans Kongl Majus och Hans Kongl Höghet Kronprinsens Nådiga försorg liquiderade utländska skulden, och den deri grundade besparing af ur Landet gående Rentor, en formindskuing i den vid ista års Riksdag till utgörande genom Allman.
På dessa af Herr Riben anförde skäl, och då Utskottet derjemte in, 4 Stats-Utskotlets Utlåtande N.o gg.. liemtat, att Herr Katumar-Rälts-Rådet Ekholm i och för dess handläggning af ifrågavarande förslag dels, efter hvad Motionairen uppgifvit, åtnjutit ett årligt arfvode, dels ock, till följd af Kongl. Maj:ls under den 27 Julii 1833 vidtagne Nådiga Beslut, ”afriikningsvis” å den ersättning, som vid förslagets slutliga pröfning kail Kamrnar-Rätts-Rådet Ekholm tillerkännas, fått uppbära 1000 R:dr Banco, a (styrker Utskottet bifall å Herr Montgomerij ofvanberörde motion. Stockholm den 16 Maji i834* N:o gg. Antom tili Exp.-Utsk.. den 17 Maji kl. 1 e. nr. Utlåtande, i anledning; af vackt motion, om löne-ersättning dt Amiralitets-Kammar-Rådet Strandberg, (U. A> Uti ett hos Ridderskapet och Adeln afgifvet, och till Stals-Utskottet remitteradt memorial, har Herr Höökenberg. Åke Carl, under förklarande, att afsigten med hans framställning icke vore alt anföra något klander öfver verkställde åtgärder i den fråga, sorn vidrördes, begärt, att Rikets Ständer måtte bevilja ett penninge-anslag åt Ainiralitels-Kamrnar-Rådet O. J. Strandberg, hvilken, för närvarande Kamererare på stat i Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena, ehuru, tjenstledig, ej åtnjuter mer än 91 r
Härefter yttrade Ola Månsson, att hans vid sista rättegångstillfället gjorda erkännande, angående den godtgörelse han uppburit för lånehandlingars öfverförande till Kommissionär vid Lånekontoret, de lånfångna penningarnas uttagande och hemförande samt fördelning emellan låntagarne och uppsättande af särskilda förbindelser emellan låntagarne och deras löftesmän, tillkommit i anledning deraf, att Ola Månsson erhållit underrättelse derom, att någre af de låntagare, hvilka undertecknat det af Ola Månsson vid första rättegångstillfället till Kongl. Hofrätten ingifna intyg, låtit förmå sig att återkalla deras yttrande i ämnet; men på det samma erkännande icke måtte tydas derhän, som skulle derigenom berörda intyg förlorat sin gällande kraft, och de qvittenser, 47 hvaruti Ola Månsson såsom provision från lånebeloppet affört endast den fjerdedels procent, som tillfallit Kommissionären, anses oriktiga, vill Ola Månsson nu förklara, att han, i enlighet med hvad nyssberörde qvittenser utvisade, till låntagarne aflemnat allt hvad å lånebeloppen, efter afdrag för förskottsräntan och provisionen åt Kommissionaren vid Lånekontoret, återstod, men att i de fall, der låntagarne, såsom merendels inträffat, velat vedergälla Ola Månsson för hans hafda besvär och ansvar, den vedergällning, hvilken till följd deraf lemnats Ola Månsson, för låntagarnes beqvämlighet och lättare fördelning af beloppet emellan låntagarne och löftesmännen, särskildt beräknats till en viss andel af lånesumman, i öfverensstämmelse hvarmed de särskilda liqvidatio ner, hvaraf några blifvit i målet företedda, ock upprättats. Så vidt med hvad Ola Månsson sålunda yttrat, meningen vore att söka få göra någon förändring i hvad Ola Månsson vid sista förhöret erkänt, begärde Advokat-Fiskalen Billbergh, att dessa Ola Månssons erkännanden måtte varda ur Protokollet upplästa. I anledning hvaraf Ola Månsson dock förklarade, det hans berörda yttrande icke afsåg något återkallande af eller någon ändring uti hvad han förut erkänt. Advokat-Fiskalen Billbergh anhöll slutligen, att, efter erhållen del af samtliga handlingarna i målet, få derutinnan vidare yttra sig.
Slutligen bad jag farbror skicka och bjuda honom. Han infann sig, men var blek och tyst, så att jag förlorade all lust att närma mig till honom. Faster var ytterst vänlig och talade oupphörligt om, huru mycket jag skulle få i hemgift, och hvilket godt parti jag borde vara för en fattig, ung man; han skulle genom giftermål med mig komma till fullkomligt oberoende o. s. v. Under det faster så talade, såg jag Johans ansikte växla uttryck, och hans sätt blef ännu mera stelt. Slutligen inträdde farbror, och nu tystnade hans fru. Något senare infann sig grefven. Johans kalla sätt hade retat mig, så att jag visade mig mycket glad öfver grefvens ankomst, och började skämta med honom. Farbror gaf mig stränga, och faster gillande ögonkast. Ändtligen reste sig Johan för att gå; men farbror höll honom kvar, och då vi superat, måste grefven bocka sig. Då han kysste min hand till afsked, hviskade han: “Gör ni någon promenad i morgon? Jag skulle känna mig bra lycklig, om jag finge ledsaga er.“ Mina ögon föllo på Johan, som stod helt nära. En olycklig ingifvelse förledde mig att besvara grefvens fråga jakande, för att därigenom hämnas på Johan, hvilkens ansikte därvid öfverdrogs af en ovanlig blekhet. När grefven gick, ledsagades han af faster ut i salen, och för några ögonblick voro Johan och jag allena. Jag vände mig hastigt till honom i hopp, att han skulle uttala någon förebråelse; men jag bedrog mig. Han såg icke åt mig utan betraktade med stort intresse en tafla, som hängde öfver soffan. “Johan!“ utropade jag och tog ett steg emot honom. Han vände sig om. “Hvad önskar Bertha?“ frågade han. “Har du då ingenting att säga mig?“ yttrade jag och var nära att kväfvas af sinnesrörelse. “Hvad skulle väl jag hafva att säga. Mina ord skulle endast ljuda alltför skärande i dina öron. Jag vill ej våga försöket att tala sanningens språk.“ “Gör det ändå,“ sade jag, och mitt hjärta slog häftigt. “Bertha, jag har blott en enda fråga att göra dig.“ “Det var icke särdeles mycket efter flera veckors tystnad.
Memorial till Riksens Strinder, rörande en till besvarande, i förstärkta Stats{jtskottet föreslagen, af Bor gar eStåndet förkastad Voteringsproposition. ConstitutionsUtskottet har emottag!! Yällofl. BorgareStåndets Proto:ollsutdrag för den 10 dennes, a t innehåll att, ehuru respective MedStånden ej instämt i dess Beslut att förkasta den i BevillningsUtskottet> Memorial N;o 49 föreslagna 7:de Voteringsproposition, i målet rörande TullBevillningen, BorgareStåndet likväl, enär 71 § Regeringsformen uttryckligen förmår att, om Tre Stånd afsiå hvad ett särskildt Stånd, i en elier annan del af Bevillningsutskottets förslag till grunderna för Bevillningen, sätten af deras tillämpning och Beviilmngens fördelning, yrkat, men detta Stånd ändock vid sin mening förblifver, saken skall åt Förstärkta StatsUtskoltet till afgörande öfverlemnas, samt enahanda s' äl, hvilka ansåges verka till antagande af om* förmälde 7-de Propo idon, äfven skulle le. da derfiän att, öfver huru många delar a ett förslag till Bevillning Förordning nå got Riksstånd än stadna! i olika beslui ConstitntiönsUtskottcts Betänkanden. 315 mot de öfrige, en enda Voteringsproposition öfver hela förslaget icke dessmindre kunde fasställas, funnit sig ej böra eftergifva sin i Grundlagen förvarade rätt till omröstning i Förstärkta StatsUtskottet öfver hvarje de 1 af TullTarifFen, deruti Ståndet varit skiljaktigt; I följd hvaraf Vällofl, BorgareStåndet undandragit sig ali omröstning öfver Propositionen, intilldess ConstitutionsUtskottet, till hvars pröfning de» stridiga frågan hänsköts, sig deröfver utlåtit. ConstitutionsUtskottet, sorn tillika inhemtat alt Högvördige PresteStåndet numera med Vällofl.
Det blef den andra schlesiska skolan. Redan Gryphius började genom att välja Senecas tragedier till sin förebild, och den nya smaken kulminerade i Hoffmannswaldaus lyrik och framför allt hos skolans banérförare, den bekante Lohenstein, hvars uppstyltade retorik kom väl öfverens med den obscenitet, som utmärker hans bröllopsrim och andra sånger. Lägga vi härtill de långrandiga hjelteromanerna samt den gedigna psalmdiktning, som oafbrutet fortgick från Luther genom Speratus, Johann Rist, Gerhard m. fl. fram till Franke, hafva vi omnämnt det hufvudsakliga, som måste falla våra förfäder i ögonen och inverka på dem. Men det var ej blott i andra hand förmedelst den tyska efterbildningen, som svenskarne gjorde bekantskap med Italiens litteratur; de uppsökte den sjelf i dess hem. Här hade smaken genom öfverförfining råkat på afvägar. Berninis plastik, Guido Renis målarkonst, Guarinis sirliga och musikaliska herdedikt, »Pastor fido», Marinis vällustigt sentimentala, på all ideel halt blottade »Adone», Tassonis i lokala småförhållanden och strider sig dväljande komiska epopé (den sistnämnde kunde aldrig, till följe af olika erfarenheter, hos oss vinna någon större anklang), della Cruscas och Arkadiernas förnäma subtilitet beteckna alla den nya riktning, som Italiens andliga lif antagit. Det var nu, som italienarnes sinnen vände sig från den stora konsten och den romantiska hjeltedikten till musiken och operan. Man kan lätt föreställa sig, hvilket intryck dessa Hesperiens frukter med sitt melodiska språk, sin yppiga kolorit, sin lifliga, om också ej storartade fantasi skulle göra på våra förfäder, som knappt hunnit hemkomma från de bullersamma krigen och slå sig ned i ro uti sitt kalla och fattiga land. Men de märkte icke i sin förtjusning att dessa blomster, långt ifrån att upplifvas af morgonstundens friska flägt, snarare dignade under eftersommarens hetta och sömngifvande sol. De insågo ej, de öfverdådiga segrarne, att den nya poesin saknade manlighet och kraft, djerfhet och eld.
Vaktbetjening — 250 — 300 — 50 — 400 — 100 Belöningsjettoner efter gamla staten i Belöningsoch Sammanträdesjettoner — 200 — 150 — 50 — 100 — 50 Hushyra 1,000 — 1,000 Ved, Ljus och Expenser — 185 — 200 — 15 — 400 — 200 Instrumenters inköp och underhåll 400 — 100 Böckers och Musikaliers d:o 100 — 100 Till Prisbelöningar ... — 1 100 — 100 Summa Banko Riksdaler | 34 3,285 | 84 | 6,000 | 50 | 2,815 | 135 12,000 | 47 6,100 Stockholm i November 1836. Dan. Hador/]', Kongl. Akad. Kamererare. Vidimeras J. P. Cronhamn, Ledamot och Lärare i Kongl. Musik. Akad. Den 4 December f. m. 313
Af hvilka medel detta anslag skal! tagas, qvittar mig lika, blott mitt åsyftade ändamål vinnes, nemi. att i beboeligt skick iståndsätta de Kongl, rummen i Upsala slott, sorn under en så lång följd af år blifvit lemnade åt sitt öde och till följe deraf i betydlig mån förfallit. Hvad den sista omständigheten beträffar, att man i en aflägsen del af det stora slottet inhyst fångar, så inser jag sannerligen icke, att detta på något sätt hindrar, att en annan del deraf så inredes, att det kan bebos af hvem det vara må. För öfrigt hafva vi på sednare tider börjat att iståndsätta våra gamla slott i riket; har icke anslag blifvit beviljadt både åt Wadstena och Kalmar slott? hvarföre skulle vi icke då äfven ihågkomma det gamla slottet i Upsala? Jag anhåller vördsamt att Utsk:t måtte taga dessa skäl i betraktande. Efter härmed afslutad öfverläggning, remitterades motionen jemte yttrandena till StatsUtsk:t. Föredrogs och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t Frih. von Paykulls d. 30 sisth Nov. bordlagde motion, rörande upskof med tillämpningen af K. Stadgan om mått och vigt m. m. Efter föredragning af Hr von Knorrings, Erik Oskar, den 30 sisth Nov. bordlagde motion ang:de förändrade bestämmelser, rör:de 188 Den 3 Pecember e. m. åtskillige LandtinäteriTjenstemäns pensionsriitt, blef denna motion remitterad till StatsUtsk:t. Till LagUtskit remitterades Hr von Knorrings d. 30 sist!. Nov. bordlagde och nu föredragne motion, om förändring af föreskrifterne i SkiftesStadgan, rörande Landtmiitares förordnande att förrätta laga skifte. Föredrogos och remitterades till StatsUtsk;t fö!j:de, den 30 sisth Nov. bordlagde, motioner, nemi.: Frih. vou Schultzenheims, David, motion ang:de inlösen för Statens räkning af det s. k.
24 På rätt hylla; af Aoe 25 Ett kapitel om äktenskap 26 Apropos kalla bad; af Dolly Roon 27 På resande fot: af P. 27 En god kopp té; af von D 27 Sommardrägten från i fjor; af Gerda ... 27 Svärmor; bref från tant Julie 27 Tjenstfolk och porslin; ur en frus erfarenheter; af Viktoria 28 Huru skall frukt för konservering vara beskaffad? 28 Nr Kamomillen; af En Bröllop i England Kefir; mjölkvinets — n natur — 28. — 28 o c h beredning af 29, 31 Tre äktenskapsbud; af ^ 29 Nyckelknippan; af G. R Sällskapstalanger; af Aoe Knif o c h gaffel; efter tyskan af M. L Helsovård i barnkammaren; efter » Parental Commandements ». — Hvad hörer till ett ungt äkta pars bosättning? Hur skall en ung qvinna bäst utbildas till en god husmor; af Silah Palmodling i boningsrum; af — n. Hvad hörer till ett ungt äkta pars bosättning, och huru böra kostnaderna ställa sig härför; af Ebon Hur skall en ung qvinna bäst utbildas till en god husmor; af E — t Konsten att konversera: några antydningar af P. E. R » Tråkigheten » i hemmet; en synpunkt af P. E. R. Hvarmed skall man roa sina gäster; af P. E. R. Dansen; ett par föreläsningar för damer och herrar, unga och gamla af J — n G — g. 37, 39, Om pumpor; af Stenia Fru Haraldsons idéer; återgifna af Aoe Fredrika-Bremerförbundets sjukkassa Några ord om fruktträdsplanteringar; af W — n Om orlofssedlar och afskedsbetyg; af Laura Fitinghoff Ett föredrag af fru Haraldson; af Aoe Ett eget b o; af y&gt;Lilla \ ioaw&gt; Hvad männen tänka om qvinnoemancipationen, af P. E. R Ytterligare några ord om orlofssedlar; af fru Anna Demonterande törnrosor.
Malm-utförsLen ifrån dessa grufvor beräknad i Skeppund å 3o Pund bär varit: år .1828 , jo6,5a6 Skeppd; 1839 100,108 1830 ... pi|)23o 1831 101,098 13 3 2 67,608 sorn i medeltal årligen gör g3,g| 14 Skeppund å 3o Lispund. Någon minskning i MaJmtiilgången inom denna Bergslag har icke formärkts, men det i sista Berättelsen omförmäldte grufveförsök utom Bergslagen å Granhammars ägor vid Arboga å har afatannat. Tackjernslillrerkningen, som inom Länet drifves endast inom Norbergs Bergslag har förhållit «ig som följer. >* Blåsande Hyttor. Utom — 9 ~ Utom Sala, Skinn-Skattebergs och Norbergs Bergslager äro 3:ne Bruks-distrikter nemligen 1:0 Östra Westmanlands och 2:0 Ramnäs-distrikterne lydande tillika med sistnämnde 2:ne Bergslager under samma Bergmästare-döme som Stora Kopparbergs Län samt 3:o den längst i vester belägna delen af Länet Som tillhörer Lindes och Nora Bergmästaredöme. Privilegierade Stångjernsoch Manufactur-tillverkningen utgjorde sistlidet år i832. Stångjerns smide Jern-Manufacturer I Norbergs och Skinskattebergs Bergslager samt Östra, Westmanlands och Ramnäs Bruks distrieter ... I den delen af Länet sora hörer under Lindes och Nora Bergmästaredöme cr pr* ra ►3 51* £» p* Skeppd g* P* Skålp. 19.826 831 6 1,027 69 5 8 i5 1 Summa | 20,657 | 6 ( 1,723! 3 j 1 Antalet af de vid Hyttorne och Bruken arbetande personer har under samma år varit följande: I Norbergs och Skinskattebergs Bergslager, Östra, Westmanlands och Ramnäs distrieterne ... I Westra Bruks-districtet, hörande under Lindes och Nora Bergmästaredöme
Kullkasta nu denna antagna Plan, oma.rbeta, updaga en ny, förmenar ost tiden; påbörda MedSkänder wart tänkesätt, om ändring deruti skulle in, träffa, det förbjuder ost de ofwanansörda LagenS föreffrifcer, pä lika satt som de gifwa en helgd ät wära bestut. Äre wi ständoktige wid dem, är all twekan om ^inance-planens slelibeständ haswen. Skyddade, som wi äre, af en Konung, hwjlken i den förening, som hos Honom sinnes, as rättnu sa och wiShet, grundad egen ära, och sit Lands sanna wgi« !Z74 - Lälom osi, mine Herrar, inga i HanSafsisker, latom osi förnya wära förbindelser, sä i anseende til den anlagna kinancs-Planen, som til et noga iakttagande as Lag ns ordasörständ, och i förwäg xrote-kara mot pet mindsta aswikande frän Hemli» ga U Mield Betänkande, pä hwilkcn proc^li jag «n wägar begära Herr GreswenS och Lanot - Marskalkens proportion. Någre conformeracie sig med Grefwe Idarniiron. Grefwe ii-evveniiaupt, Lines. Delta är en ny fräga, och jag begär dea pä bordel. Herr ak bordin, Miran klaZnus. Ja, pä bordet. Det är en ny fräga. Herr Grefwcn och Land t - Marskalken. Saken sär hwila: Grefwe' hamilton» viLlainen star för hanö räkning i Lrotocoiiet. Grefwe Idamiiton. Det är ej en ny fräsa, utan continuation af en redan antagen. Herr (kr ipsrwvai <i r, Mccii» klric. Jag^ med flera andra här nära stående Ledamöter, sörena osi med Gwfwe ttamiiton Lil alla delar och pä Let aldrakrastigaste. Herr Grefwcn och Landt - Marstalken. Oivcr detta ämne kan ej ventilera,.
Med godkännande af Utskms yttrande, ang:de denna §:s bibehållande, lades Utskms i fråga om samma §:s redaction gjorda hemställan till handlingarne. 5:te punkten, ang:d.e 1 mom. af 11 § i författnings förslaget. Hr von Hartmansdorff: Tre Stånd, nemi. R, o. Ad., Presteoch BorgareSlm hafva antagit Frill. Raabs reservation, ehuru med någon skiljaktighet. R. o. Ad. har sagt: ”att pannan får ega hvad form som helst med iakttagande deraf i afseende pä pannor, som hädanefter stämplas, att höjden, mätt ä lägsta stället, ä densamma skall vara minst af diametern”. PresteSt. åter, att höjden å pannor som skola stämplas, bör utgöra minst ^ af diametern, hvaremot BorgareSt., som jemväl antagit Frih. Raabs reservation, uteslutit bestämningen af pannans höjd. Då nu den af BorgareSt. utelemnade föreskriften icke heller blifvit antagen af BondeSt., så hafva 2 Stånd icke gjort det tillägg i den gamla författningen, hvilket R. o. Ad. samt PresteSt. antagit. Vid sådant förhållande, skall den gamla författningen i detta hänseende förblifva beståndande; men Frih. Raabs förslag i öfrigt qvarstå såsom godkändt af R. o. Ad. samt Presteoch BorgareSlm. Redaktionen af 11 § blifver således enl. min tanke alldeles lika med Frih. Raabs förslag utom det, att föreskriften om pannornas höjd utgår. Jag kan således icke finna annat, än alt Utsk. äfven här begått ett misstag. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge sig böra förklara, att ifrågavar. morn., till följd af RiksStms derom fattade beslut, bör erhålla den i Frih. Raabs vid Utskms utlåt. 142 Den 17 Juli. N:o 2 fogade reservation föreslagne redaction med uteslutande af orden: ”med iakttagande deraf, i afseende på pannor, som hädanefter stämplas, att höjden, mätt å lägsta stället af densamma, skall vara minst ^ af diametern”.
Efter den utredning af frågan, som af den siste värde talaren blifvit gjord, har jag föga att tillägga. Min mening hade varit att begära uppläsning af Hr Sandels’ reservation, i hvilken nästan alla R. o. Ad:s ledamöter i StatsUtsk:t instämt. Nödvändigheten deraf att hafva soldaten vederbörligen klädd, född och härbergerad, lärer väl icke kunna bestridas och, hvad särskildt födan beträffar, veta vi att den ganska mycket inverkar på välmåendet och soldatens tjenstbarhet. Huruvida tillräcklig föda lyckats erhålla för den anslagna summan, sätter jag starkt i fråga, och kommer det att lyckas, kan det endast tillskrifvas det utmärkta sätt, hvarpå mathållningen skötes. Skulle karlen sjelf erhålla i kontant det belopp, staten f. n. beviljar till mathållning, tror jag icke att det räckte till. Jag hade hoppats att Utsk:t skulle mera behjertat dessa skäl, samt är öfvertvgad att vid kommande riksdagar behof om tillökning till mathållningens bestridande då ånyo komma att göra sig gällande, och skulle således helst sett att K. M:s Nåd. Propos. blifvit bifallen, men då dertill utsigt ej förefinnes, anhåller jag att R. o. Ad, med afslag å Stats-Utsk:ts hemställan, ville antaga reservanternas förslag. Hr Montgomery: Då frågan redan blifvit tillräckligt utredd, vill jag endast fästa uppmärksamheten på förhållandet med de 3:ne olika summor, som blifvit föreslagna. Förslå summan grundar sig på Krigs-Colhii utredning af den 4 April 1862, hvari Coll, upplyser att mathållnings-kostnaden för manskapet vid garnisons-reg:tena under 1861 uppgått till 183,033 rdr 54 öre, och kalkylerar den genom nya utspisningsstaten ökade kostnad till 133,401 rdr 65 öre. Kostnaderna för mathållningen skulle således utgöra 316,435 rdr 19 öre, eller för jemnhetens skull 320,000 rdr.