Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Många persedlar och skyldigheter förvandlas icke; de utgå efter gamla kronoverdiet och sammanslås i debiteringen; andra undergå endast sällan någon markegångsförändring, och hafva för långa tider nästan orubbade värden; hvartill kommer, att för flera orter en stor del persedlar äro lika både till beskaffenhet och belopp för alla skattehemman, hvilket allt lättar uträkning: och debitering,. 3.0 Att räntegifvare skola ofta blifvit prejade vid spanmåls-leverering, dels för mål och beskaffenhet vid krono-magasinerna, dels i lösningspris af räntetagare. Hvad det förra beträffar beror ju numera ensamt af räntegifvaren att lill magasinet aflemna, om han deruti finner sin nytta, eller underlåta, om han fruktar orättvisor, hvilka dock icke måtte vara serdeles afskräckande, när man ser alt ansenliga poster af kronans behållna spanmål årligen inmätas, ehuru lockelsen af efterskänkta forsellönen borde föranleda till kontant betalning af bela beloppet. Hvad sednare händelsen vidkommer, har man låtsat glömma alla de talrikare fall, då räntegifvare prejat räntetagaren genom uppsägning, när denne, under år äf ymniga skördar, icke kunnat för något pris afyttra spanmålen. Det allmännasle förhållandet är dock, och efter detta måste dom fällas, antingen att räntegifvare gerna lemna och räntetagare gerna uppbära en vara, hvilken den ena annars skulle med möda och möjlig förlust bortsälja, och den andra på samma sätt inköpa, eller att öfverenskommelse är träffad om årlig josén, eller alt, der uppsägning sker, räntetagaren lemnar priser, som vida understiga de gångbara, och derjemte ej sällan anstånd med betalningen, hvilka beqvämligbeter uti ingen mån kunde ega rum efter nya förslaget.
N:■) 5g, i anledning af väckt motion om eftergift i vissa fall af K i önans rätt till skatt å socken-allmänniugar. Bifölls. N;o 6o, i anledning af vackt motion om rättighet att under vissa vilkor lios andie, än målsmän, insätta barn till uppfostran. Ståndet lät dervid bero. N:o6r, i anlednng af väckte motioner, rörande förändringar i Expeditions-mxa n. B Jolis. N:o 62, i anledning af väckte motioner, angående conventioner om Presterskapets hme-inkomst, m. m. Bifölls. N;o 63, i anledning af väckt motion, angående preslegårds-byggnaderne å Gottland. Bifölls. S. D. Vid nu skedd förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, Nio 184» i anledning af åtenemiss af Utskottens Betänkande, N.o 87, godkände Ståndet Betänkandet N:o 87, med den förändring af 3:dje och 5lte punkterne, angående controllen å beskattningen, som Utlåtandet N:o 184 innehåller. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtande och Memorial : N:o, 484. angående ytterligare föreskrifter, i afseende på den lill 356 Prot. Utdr. d. i5 April 18/ji. säkerhet för Hjelmare Canal och Slussverks framlida underhållande, afsalle loud. Bijölls. N: i 485, angående ett årligt understöd för förre Secreteraren hos Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, C. Syvans enka» Bifölls. K: ) 486, i anledning af Preste-Ståndets återremiss å Ut ! ottets, angående ifrågaställd tiyckning af Riks-Ståndens förhandlingar i Representa ions-frågan, under bio 15 afgifne Memorial. Lades till handlingarne. N;o 487- ' anledning af återremiss å Memorialet, N:o 428.
Läraren lönas af Staden; men till Skol-Husets vidmakthållande är, genom donation af enskilt person, räntan af Hagby Hemman i Tillinge Socken anslagen. För öfrigt finnes icke någon undervisnings-anstalt. Sjukvården ombesörjes af en Stads-Chirurg, hvilken kostnadsfritt bistår de fattiga, som derjemte af Stads-Cassan erhålla Läkemedel. Fattigvården ombesörjes af en Direction, hvilken till bestridande af de erforderliga underhålls-kostnaderne har att disponera dels årliga arrendet af 6i Tunnland jord, inköpta för en summa af 600 R:dr Banco, den Hans Majit Konungen i Nåder behagat Staden förära och af hvilken åker 7 Tunnor Råg årligen erläggas, dels åtskilliga af private personer donerade medel, hvarföre jord afven blifvit inköpt och hvaraf 3 Tunnor Råg samt 3 Tunnor Potatoes årligen utgöras, dels och årligen till Fattig-Cassan ingående boupptecknings-procent, SakÖrers-medel, sammanskott vid Bröllop och andra frivilliga gåfvor, hvilka inkomster äro Upptagna till vid pass 166 R:dr 3a sk. Banco: varande hela det belopp som för Fattigförsörjningen årligen användes skattadt till något öfver 5oo R:dr Banco. Staden bar och inköpt ett särskildt hus till herbergerande af bräckliga och ålderstigna fattiga. De, under Rubriken ”diverse ©nera, afgifter och besvär” uppförda kost? Uader ära underkastade årliga förändringar och bestå hufvudsakligen af: jekne*penningar, Krigsmanshus-afgifter, Curliusmedel, allmänna Broars, orgs, Gators och Byggnaders underhåll, Sefares och Brandvakters aflöning ångledsSnöskottnings och inqvarterings-besvär, Spinnhus-medel och Sa» U-accis, äfvensom Riksdagsmans-arfvode är hiträknad. De ständiga inkorosterne för Stads-Cassan bestå af:
Le bewillning af fralse egendom, som ej utgör ränta i rusttjenst. Ropades för öfrigt Ja, men Grefwe Iliott, Isge, ropade Nej och be» gärle, att hans reservation mätte i protokollet antecknas. Likaledes begärte Grefwe Vs I» 6»räie, att hans protest emot besluter mätte i protvcvller intagas. r:dra momentet. Grefwe klörnsr, ^Zolxki 6ör»n, frägade^ vM ett serstildt wärde pä husen wore Lsatt, och yttrade sig göra det förbehäll, att äbyggnad ej mätte uptagas wik beräkning till bewillningS utgörande af cgendomswärder. Zerr Landt-Marskalken fwarade, att intet serstildt warde wore husen äsatt, och gjorde.propo» sition till bifall af Utskottets förslag, med förbehåll, att serstildt taxering af hus ej mätte äga rum, utan blott i allmänhet pä byggnaderne afseende hafwaS wid bestämmande af jordegendoms warde. z:dje momentet. Grefwe ve Is 6sräie, §acob: Att arbetare pä landet, hwilka ej äro uti lagstadd tjenst, böra betala en wida högre afgift än de sednare, har jag ansett och stall altid anse som en sak af den »ldrastörsta nödwändighct.
Ståndet fann för godt att till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, enligt 56 §. llegei ings-formen, antaga de af nämnde Utskott uti Memorialet, Å:o 85, framstälde förslag, sä väl till Val-Lag, som till ändringar och tillägg uti Begerings-forSnen och uti Tryckfxihets-Föiordningen. Vid no skedd förnyad föredragning af Stats-Vtskottets den i4 dennes å bordet lagde Memorial ]\7:o 490. nied förslag till sammaujemnkning eller votering, i anledning af R.ks-Ståndens skiljagtiga beslut, angående extra Siats-regleringen, stadnade Ståndet, i anledning deraf, i följande beslut: 1:0 Ridderskapet och Adeln antagit inbjudningen; 6:0 hvad Utskottet i öfrigt hemställt, blef af Ståndet dels godkändt, dels till handlingarne lagdt. S. D. Föredrogs ånyo Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 43, i fråga om underdånig framställning till Kongl. Maj:t, angående iagttagelser till förekommande af vissa, Bihanget till Riks-Ståndens Protocoller tillhörande, handlingars om tryck ning. Sedan Ståndet denna dag bifallit det i Memorialet omnämnde skrifvelse-förslaget, lades Memorialet till handlingarna. ifNÉll S. D. Remitterades till Stats-Utskottet en af Herr Professoren .366 Prot Utdr. den \g April 1841. Geijerj med åberopande af 5.6 §. Riksdags-Ordningen, denna dag väckt motion om anslag till Riks-Archi vets tjenstemän, i hvilken motion Professoren, Doctor Bexell och Contracts-Prosten Tunelius instämt. Från Väll of 1. Borga re-Ståudet. S. D. Föredrogos ånyo nedannämnde C onslitutions-Utskottets Memorialer: N:0 g6, i anledning af tre Riks-Stånds emot Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 61, gjorda och till Utskottet hänvisade anmärkningar.
D e t hade varit en riktigt duktig promenad, de gjort. E m m a skulle inte orkat gå så långt. D e t knackade, det var A j a, som gjorde en imponerande entrée. » H a r herrskapet sett något så elegant f ö r r? » H o n var ny från t o p p till tå, i en ultramodern parisisk vårkostym, från hatten m e d vårblommor i en slinga rundt om brätterna och till de små ljusa skorna. E n smula extravagant, men c b i c, extrachic. O c h hon själf strålande af belåtenhet, det nya koketta skalet klädde henne märkvärdigt bra, hon var sig inte lik, hon var nästan vacker. Till hennes ära framrullades husets minst ovärdiga fåtölj, o c h hon slog sig ner i den m e d m y c k e n värdighet. Jaha, hon hade tagit den äkta mannen om hand i går. N u hade hon k o m m i t som en räddande ängel o c h hade sett efter honom hela dagen. Han hade inte gjort några dumheter, det kunde hon intyga. H a n var s o m när man släpper ut en kalf om våren. G u m m a n o c h garconen på restauranten, där vi åt frukost, tittade efter oss och skrattade. H v a d de sa ', det hörde jag inte, men att de hade roligt åt o s s, det kunde en blind se. M e n det var ditt fel, för » lilla j a g » var ytterst c h i c. D e t var väl ingenting att bli öfverraskad af! Men Aja b l e f ändå b r y d d o c h rodnade — hon kunde j u aldrig dölja sina känslor — man såg på henne, att hon kände sig obehagligt berörd af E m m a s sätt att se på henne. Hon slog genast in på ett annat samtals SO I ämne. » J a g k o m upp för att säga, att jag inte kan måla på porträttet i dag. Naturligtvis har jag inte det sinneslugn, som man måste ha för att kunna arbeta — så upprörd som jag känner mig öfver all denna oerhörda elegans. » Hon bad oss nådigt ha den godheten att draga staffliet m e d hennes tafla fram i dagern.
Is Nådiga befallning år 1807 utgifna samling af Författningar och Stadgar ger en temligen fullständig, om än icke kronologisk, öfversigt af denna vigtiga del af vår kredit-lagstiftnings historia *). Förgäfves söker man här ett system i vårt exekutions-väsende, en klar uppfattning om dess ändamål med afseende på rörelsens behof. Utan att förneka, att der och hvar goda och rikliga grundsatser deruti finnas, synes dock målet, dit man borde komma, Beständigt hafva legat i dimmor. Ett blir dock för läsaren fullt tydligt, nemligen att man aldrig förstått och uppfattat nödvändigheten af en god och skyndsam ulsökningsprocess för erhållande af en ordnad inre kredit. Då man nemligen ser den sekelslånga följden af befallningar till speciel skyndsamhet för indrifvande af Kronans, publika Verks och Inrättningars fordringar, så följer deraf att samma skyndsamhet icke är anbefalld för indrifvande af enskildes fordringar. Handelns behof är här icke glömdt, icke förbisedt, det är tillbakasatt; och olika vilkor för uppfyllande af alldeles lika förbindelser är icke allenast ett stort ekonomiskt misstag, det är i strid med all rättslära. Huru exekulionslagstiftningen på sin oklara väg fortskridit sedan början af delta århundrade, derom vittnar så väl vår Riksdagshistoria som den sednare tidens lagsamling, och en antydning derom är så väl uti inledningen som annorstädes uti detta anförande gjord. Men huru Staten sjelf arbetat emot all ordning, det blir ännu mera åskådligt, om man med kredillagstiftningen jemför den dermed samtidiga banklagstiftningen. Må man erinra sig dessa anmaningsbref från Diskonter och Låneanstalter, hvilka utgå från förutsättningen om oreda, oordning hos låntagaren; må man betänka, att dessa så allmänt belånade fiktiva reverser icke annat äro än en uppenbar osanning, må man ihågkomma dessa, äfven åt affärsmän lagligen medgifna, s. k. respitmånader, och den närvarande förbislringen skall låta sig lätt förklaras.
Raab nu sednast under form af ny redaktion afgifna förslag, innehåller verkligen ett nytt förslag, som förut icke varit framsläldt, och jag anser således att det strider mot Adelns förut fattade beslut att företaga detsamma till pröfning. Skulle Adeln medgifva en sådan pröfning, torde vid de efterkommande serskilda förslagen lill gemensamma tankar åter andra föreslås och cga rum samt meningarna måhända helt och hållet förändras. De af Ståndets ledamöter, hvilka voro närvarande då det af mig omnämnda beslut fattades och som möjligen funnit att förslagen till gemensamma tankar voro af en beskaffenhet, som icke ingaf dem några farhågor och som nu icke äro närvarande, skulle med skäl kunna anse att ett sådant frångående från den af Adeln beslutade ordning för målens pröfning icke öfverensstämde med hvad man borde förvänta af Adeln. Frih. Raab: Redan under den första diskussionen om dessa §§, tog jag mig friheten framställa detta förslag. Jag erkänner alt jag då lika litet som nu trodde alt Adeln skulle fästa sig vid ordställningen eller skulle göra afseende derpå att någon fullbordad redaktion skulle vara upgjord. Jag trodde att meningen var såsom grundlagen bjuder att man skulle lemna en tanke, eller uttrycka en åsigt. Om mitt förslag erhåller den form jag först gifvit detsamma eller den form jag nu tagit mig friheten aflemna, torde vara alldeles likgiltigt, ty i sak är det alldeles enahanda. Miö öfvertygelse är visserligen den, att Ståndet kan utan betänk - Den 31 Maj e. m. 425 lighelcr antaga den förra lika väl som den sednare formen, tyen serskild artikel måste i alla fall vara af beliofvet påkallad för bestämmandet af förhållandet, då författningen första gången skall tillämpas. Men för att undanrödja alla dessa betänkligheter, är det som jag upgjorde en redaktionsförändring, oell jag skulle föreställa mig att det vore en illiberalitet, hvartill grundlagen icke ger anledning, om man skulle fästa sig vid ordslällningen, när ingenting af sjelfva sakförhållandet genom den nya redaktionen förändras. Jag skulle således fråga om icke Hr Frih. o. Landtm, läcktes vilja framställa propos. på det sednare förslaget, enär det undanrödjer betänkligheter hos åtskilliga ledamöter.
I den mån dessa af gode männen, hvar för sin socken, förda förteckningar blifva allmänna och föras ordentligt, hvarom med tilltagande kommunalanda jag ej hyser tvifvel, blir domarens förteckning umbärlig och förpligtelsen dertill, ehuru vid institutionens införande nödvändig, kan borttagas. Jag skulle till och med för min del, med afseende å den klagan Häradshöfdingar fört öfver detta besvär, varit benägen att redan nu eftergifva den, ehuru, vid det förhållande att dessa förteckningar redan måste vara upplagda, de torde hafva kunnat bibehållas åtminstone någon tid, under hvilken gode männens förteckningar kunna med säkerhet påräknas vara i ordning. Mot den nya princip, som genomgår 3, i och 5 §§ i förslaget, eller att gode männen i den ort, der förmyndaren bor, icke der han förmynderskapet sig åtog, skola granska förmyndareräkningen, synas mig åter följande betänkligheter möta: 1:o synes stadgandet oklokt. Det ligger i sakens natur att intresset för de omyndige är lifligast i den ort, der deras aflidne fader vistats och der således dennes flesta bekantskaper och vänskapsband blifvit knutna. Dessa skäl äro ock af Utskottet rätteligen åberopade för afslag å Herr Carléns motion om institutionen af Häradsförmyndare-kamrar, och Utskottet synes mig således i delta afseende ej hafva varit fullt konseqvent. Rörande förmyndares vederhäftighet synes ej svårt för gode männen att erhålla underrättelse; men genom den af Utskottet föreslagna anordning förlorar, efter min uppfattning, kontrollen en väsendtlig del af sin betydelse, och gode männen, i stället att efter lagens grund och mening utgöra en slags öfverförmyndare, som skulle hafva inseende öfver förmynderskapen inom kommunen, blifva endast revisorer, som, utan allt intresse för myndlingarne, inskränka sig till att efterse om något fel finnes i räkningen. Nu kan likväl ett förmynderskap på mångfaldiga sätt vanvårdas, ehuru räkenskaperna äro rigtigt förda.
1 st. 3 r:dr 16 sk. d:o Waldtborn och Trompetter . 1 st. 4 r:dr d:o Trummor och Pukor ... i par 5 r:dr d:o Claver och Positiv 1 st. 16 r:dr 32 sk. d:o Ej specificerade, förtullas lika med sådane bland ofvan uppräknade, hvarmed de närmast kunna jeni föras; röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages till kontraproposition Borgare-ståndets beslut, alt alla nu omformälda instrumenter, med undantag af Positiv, sorn åsättas 10 r:dr införselstull per stycke, sammanföras under rubriken ”andra slag, hufvudsakligen af metall” med 2 r:dr och ”af träd,” med 1 r:dr införselstull per stjmke. b) i hufvudsaken: 176:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införselstullen å Positiv nedsättes till 10 r:dr stycket, och att instrumenterna Flöjter, Oboer och Klarinetter, Guitarrer och Lutor, Violer, Violonceller och Kontrabaser, Waldtborn och Trompetter, Trummor och Pukor, Claver samt andra, ej specificerade, Musikaliska Instrumenter sammanföras i rubriken andra slag, hufvudsakligen af metall, med 3 r:dr och af träd med 1 r:dr 24 sk. införselstull per stycke, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej; antages: Bi/i. till II. St. Afd. i5 haft. 2 f Ister, IQ Bevillnings-Utskottets Memorial, N.-o 23. (l:a alternat.) Rklderskapets och Adelns samt Preste-ståndets beslut. (2:a alternat.) Borgare-ståndets beslut. Den, i form af anmärkning under rubriken Musikaliska Instrumenter, i nu gällande taxa befintliga föreskrift, ”serskildt inkommande tillbehör förtullas efter värdet med lika procent, sorn sjelfva instrumenterna,” hade Utskottet i sitt förslag gifvit följande lydelse:
Län yrkat, att de förmoner utaf afskrifning eller förlängd betalningstid, som af Rikets Ständer kunde blifva beviljade, jemväl måtte komma undsättningstagarne i sistnämnde Län till godo; Af Riksdags-Fullmägtige Anders Olsson och Lars Gezelius från Stora Kopparbergs Län; 1:0 att afskrifning till en tredjedel utaf den skuld, hvaruti orten nu häftar för erhållen undsättnings-spanmål efter i83o och i83a årens missväxter, må beviljas; 2:0 att denna afskrifning må komma de serskilda socknarne till godo, efter den beräkning, som Kongl. Majit, uppå LänsSlyrelsens förslag och hemställan, i Nåder behagar fastställa; 3:o att det derefter återstående skuldbeloppet må på det sätt få liq videras, att en fjerdedel erlägges vid slutet af Maji månad nästkommande år, och sedermera en fjerdedel vid samma tid under hvarje af de påföljande 3:ne åren; och 4:0 alt, under iakttagande af de serskilda föreskrifter, som af Läns-Styrelsen varda föreslagne och af Kongl. Majit i Nåder stadgade, undsättningstagarne må ega öppet att för hvarje år fullgöra deras inbetalningar, antingen uti penningar eller med magasins-gild spanmål, beräknad i värde efter Länets markegångs-pris. Af Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län: ilo att Utskottet mätte föreslå en total afskrifning utaf i/3 öfver allt i Riket rt' undsättnings-beloppet, sedan det i tunnor säd blifvit förvandladt; alo £t denna tredjedel må tillgodokomma dem, hvilka ej utan försäljning af -in 6 Scats-Utskuttcts Ut’.
Ordförande under Landt,Marskalkens franwaro, Iu». 570. 800. Sept. io. 762. IZA. Ian. 9Zs. noi. Maji loss. Ordförandes i Riksens Ständers Utstött Memorial med förslag till arfwoden och tractamentcn för Utskottens Secreterare, Cancellioch Wakt-betjening, Dec. 878. !6gs. 1642. 1646. Orters, lMs, frän Borgare-Ständct communicerade Memorial om Dykeri och Bergnings inrättningens förbättrande, Febr. 741. OxelberZs, Riksdagsmannen ketter, frän Bonde-Ständet communicerade Memorial emot Constitutions-Utstottets tillstyrkande att crindringarne wid Regeringsformens 114. §. mätte uppstjutas till nästa Riksdag. Febr. 727. — om den af H:s Er. HrGrefwe ak Oxgläs behällne Landshöfdingclön, Febr. 744. — Stats-Utstottets yttrande öfwer desi Memdrial om redowisning för allmänna medlens förwaltning, samt 94 Register. undersökning om hushällningcw med Kronan? Do maincr och de Högre Cmbetsmannens förhällande. OxonstjernL, Friherre 8vsn, yttranden, Febr. 54. Mars 45i. 45Z. 4?6. P. packlärar, f. d. Konungen tillhörige i Banquen depont-ade; se f. -. Ronungen. kUbitsb)', Friherre eliane, yttranden, Masi 71. 6.4- 6?9- pantningoräkt, Ridderffapets och Adelns för fordringar hos Fralse Bönder och undcrhafwande, Masi o,?.?.
Det kan visserligen invändas, att en upskattning af jorden efter areal och växtlighet icke gerna låter sig göra, så länge man icke har fullständiga kartor öfver Sveriges jord, men för en stor del deraf finnas dock sådana, och det bör väl ej vara omöjligt, att genom upgifter om areal och utsäde komma till ett resultat i detta afseende. Gr. Lagerbjelke: Den siste värde talaren har önskat, att den fasta egendomens värde skulle upskattas efter areal, men olika för olika zoner. Jag vågar dock hemställa, om detta icke vore det aldra orättvisaste sorn kan tänkas. Det är oss ganska väl bekant, att egendomar, som gränsa intill hvarandra, knnna vara och ofta äro af högst olika beskaffenhet, huru den ena består af den uslaste jord, och den andra af den yppersta mergel-lerä, huru den enas mark är vattendränkt och sumpig, utan affall för vattnet, under det med grannens jord ett motsatt förhållande inträffar. Dessa, likasom en mängd andra dylika förhållanden, göra, att det ena tunnlandet kan vara 100 gånger så mycket värdt som det andra, närgränsande. En annan talare har äfven erkänt detta, då han ville derjemte taga i betraktande växtligheten. Men äfven detta är ingalunda tillräckligt, ty vid bedömandet af en egendoms verkliga värde ingå långt flera faktorer än areal och växtlighet, och deraf kommer man bäst i erfarenhet, om man vill köpa en egendom, då det icke lärer gå an att inskränka sig till dessa båda. Detta visar sig äfven vid laga skiften, då man får gå med spaden i handen för att utröna växtligheten, och huru mycket mera blir det icke då fallet inom en taxeringskomité! TJtsk:t har derföre, enl. min tanke, ganska riktigt föreskrifvit, att man skall taga ledning af köpeafhandlingar m. m., som i § 3 säges, och taga i öfvervägande alla de omständigheter tillsammans, som kunna på egendomens värde inverka. Hr Palmcrantz, Johan Mauritz:
Hr Gr:n har i ani. af min erinran om den eldfara, som hotar skogen genom antändning från lokomotiverna, ansett sig böra upplysa om, att skogar icke kunna flyttas. I sanning är icke denna anmärkning så enkel, att jag nästan tilltror mig om förmågan, att sjelf kunnat påfinna densamma, om den för öfrigt haft någon betydelse, men så är det icke, ty ganska verksamma och dertill föga kostsamma utvägar kunna vidtagas för att skydda skogarne för en sådan antändning. Jag förbigår härvid sådane medel, som falla inom det tekniska området, som t. ex. anbringandet af s. k. gnistsläckare å 524 Den 30 December. skorstenarne, så framt detta låter sig göra, hvarom jag erkänner mig icke vara en kompetent domare; men tror mig deremot, med så mycket större skäl, konna erinra om ett annat sätt, som enligt jernvägsstyrelsens eget förslag, efter aftal med jordegaren, enligt hvad jag känner, åtminstone på ett ställe iakttagits och hvilket består deri, att då en jernväg genomlöper större, ofta milslånga, sammanhängande skogstrakter, inom hvilka den lössläppta elden, i storm och torka, ohejdadt kan rasa från ena ändan till den andra, och sålunda åstadkomma oersättliga förluster, jernvägsstyrelsen exproprierar på hvardera sidan om hanan en bredd af 40 fot, räknadt från medellinien — jag uppgifver dessa siffror, emedan de gällt i det åberopade fallet — samt att, sedan jernvägens stängsel blifvit utflyttad till de yttre gränserna af detta område, all barrskog å detsamma fälles, marken hålles ren och fri (rån alla föremål, som kunde tjena till ledare för elden, samt, i barrskogens ställe, löfskog, som icke är antändlig, utan tvärtom skyddande emot elden, uppdrages å det fredade området medelst frösådd, i så tätt bestånd som möjligt.