Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De Ständer, som stiftade dessa grundlagar, funno naturligtvis, att behofvet ej kan påkalla hastiga och ögonblickliga förändringar uti grundlagsstiftningen, att en mogen och gemensam öfvertygelse borde ligga till grund för förändringarna, samt att således intet vore att befara genom uppskof, men deremot allt genom till följd af ögonblickliga intryck uppkomna förslag, som sedan möjligtvis af ett parti kunde genomdrifvas vid en följande riksdag. Skilja vi oss från denna grundsats, hafva vi tagit ett stort steg till återgång från det statsskick, som 1809 infördes-. Medan jag nu har ordet, torde det vara lämpligt att framställa taflan af denna 1809 års lagstiftning och dess tendens jemte förändringar, som sedermera tillkommit. Om man skådar 1809 års lagstiftning och jemnför den med de beskattningsgrunder, som samma Ar infördes, skall man finna, att den utgår från purt democratiska principer och vill, alt hvarje medborgare i staten skall deltaga i befordrandet af statens upprätthållande i mån af sina tillgångar. Den, som hade större inkomster, fick betala mera, och den, sorn hade mindre, skulle erlägga mindre bidrag. Derigenom hade visshet erhållits, att staten aldrig saknat nödiga tillgångar och att den, som förmått bära afgifterna, äfven fått bära dem, i stället för att nu, efter den vid 181a års riksdag beslutade återgång till förra förhållandet, det icke är efter förmögenheten och verklig tillgång, som statsbidragen 56 Den 6 O c I ol) e r f. m. utgöras, utan en stor del deraf utgår utan afseende' på deri skattdragandes tillgångar och helt och hållet persoiielt, sä att torparen och dess husbonde, millionären, betala lika.* Man jemnföre dessa förhållanden oell skade derefter hvilken väg man bör gå för att komma till eri ändamålsenlig förändring af de oriktigheter i vära lagar, sorn Jelte, ulan rubbning af enskild rätt, kunde på en gång undanrödjas, men böra afskaffas för att bringa enkelhet och öfverensstämmelse' i vårt statsskick, grundadt på den' democratiska formen idet hela uti förening med ett monarkiskt styrelsesätt.
December 1856 väckte jag här en så lydande motion: ”Pä grund af närlagde handlingar och de betyg, jag skall hos Stats-Utskottet förete, anser jag mig skyldig föreslå, att den af Rikets Ständer förre Länsnotarien, Landssekreteraren Olof Henrik Förberg, i anseende till dels den obotliga sjukdom, lian i tjensten sig ådragit, dels ock öfriga, ömmande omständigheter, tillagda lifstidspension, tvåhundra R:dr Banko, måtte med etthundra R:dr Riksmynt om äret ökas.” Med anledning häraf fattade Ständerna ett under J\@ 57 i deras den 26 och 27 Februari 1858 justerade, underdåniga skrifvelse, angående reglering af utgifterne under Riksstatens nionde Hufvudtitel intaget, sä lydande beslut: ”Sedan Rikets år 1851 församlade Ständer, i anseende till förre Länsnotarien, Landssekreteraren Olof Henrik Förbergs i tjensten ådragna, obotliga sjukdom och öfriga för honom förekommande bevekande omständigheter, beviljat bemälde Förberg för hans återstående lifstid en årlig pension af 200 E:dr Banko, hvilket belopp, enligt Rikets Ständers föreskrift, borde utgöra ett honom personligen tillerkändt understöd, hvarå borgenärer icke egde anspråk, men denna pension, i anseende till den under sednare åren inträffade prisstegringen å alla lefnadsförnödenheter, blifvit otillräcklig, har hos Rikets Ständer framställning egt ruin om förhöjning Motioner i Borgare-Ståndet 1862. ,JX?. lOCk 20? deraf; och hafva Rikets Ständer, med hänseende tili förekomne, ömmande omständigheter, funnit godt förhöja nämnde pension till 4ö0 R:dr Runt.”
Herr Carlesson, Carl Fredrik, och Herr Burenstam, Fredrik. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalktn anmodade Herrar Bänkman, att i de sålunda afgångne Electorers ställe med första utse 7 nya Electorer. Sedan 43 , 44 , 45 och 46 §§, i Riddar* hus-Ordningen blifvit uppläste, företog Rid - Ridd, 0, Ad. Prat, VII. Band, 63 994 ' jjen 22 Augusti e. m. derskapet och Adeln val af sex Electorer och tvenne Suppleanter, hvilka skulle äg*, att, jemte de öfrige Ståndens Eleclorer , utse Committerade till Tryckfrihetens vård; och befunnos, efter valförrättningens slut klockan 7 e. m. 3 följande Herrar hafva blifvit utsedde till Electorer: Nio 54. Grefve Spens, Carl Gustaf. 41 röster. Grefve Cronhjelm, Polycarpus! 40 dito. •— 329. Friherre Adlerbeth, Jacob, 38 dito. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, 61 dito. 1861. Herr von Hartmansdorff, August, 62 dito. — 2152* Herr af Uhr, Carl David, 42 dito. Suppleanter: Friherre Oxenstjerna *f Eka , Sven , 28 röster. 69. Friherre Uggla; Fullmäk tig Herr Heijkenschöld, Ludvig Detlof; 37 dito. Föredrogs a nyo och bifölls SfatsUtskotteta den 31 sistledne Julii under N;o 378 afr Den 22 Augusti e. m ggS glfne , samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Memorial , i frågan om pension till frami.
I en, Utlåt, bifogad, reservation har jag närmare sökt ådagalägga olämpligheten af detta vilkor, hvilket dessutom förvandlar en tacksamhetsgärd till eli slags köpslående, hvarföre jag anser det vara obehöfligt att här mundtligen uprepa hvad R. o. Ad., ifall Ståndets ledamöter behagat laga kännedom af reservationens innehåll, redan inhemtat. Jag inskränker mig således till att anhålla, det Utlåt, måtte återremitteras, på det att Utsk:s tillstyrkande mätte erhålla den lydelse, som detsamma ursprungligen egde, och hvilken i min reservation jemväl återfinnes. Hr Hjerta, Lars: Jag förenar mig till alla delar med den siste värde talaren. Såsom motiv för sitt tillstyrkande, yttrar Utsk., ”att det vore R. Sl:r värdigt, att visa sin erkänsla emot den man, som i främsta rummet fästat upmärksamheten på möjligheten af jernvägs-anläggningars utförande inom Sverige, och sedermera genom outtröttliga bemödanden i hög grad bidragit att väcka och lifva intresset för dessa gagneliga företag”. Sa vidt jag förmått att rätt, uppfatta detta yttrande, har Utsk. i sjelfva verket deruti sagt ganska litet. Det torde vara allmänt kändt, att Gr. von Rosen icke allenast varit den man, sorn i främsta rummet fästal uppmärksamheten på möjligheten af jernvägsanläggningar här i landet, utan äfven den, som i främsta rummet gifvit oss en fullständig vägledning, i afseende å osättet att kunna verkliggöra utförandet af större jernvägslinier. A den tid, då Gr. von Rosen först framlade sina planer i detta hänseende, ansågos desamma vara grundade på så sangviniska förhoppningar, att ganska få trodde, att syftemålet dermed, eller sammanbindandet af rikets 2:ne förnämsta städer, någonsin skulle kunna upnäs. Allmänna opinionen i denna fråga har likväl sedermera sä förändrat sig, att densamma, så till sägandes, seglat förbi Gr. voii Rosens sangvinism, och vid denna riksdag har jernvägsfrågan blifvit med så starka sympatier omfattad, att R. St:r anslagit flera millioner R:dr till anläggande af icke allenast en, utan äfven flera jernvägs-stambanor i riket.
Den 14 September. 429 H:o Att derest sivär mitzwäxt och Sp^nnemälSbrist nägot är skulle inträffa, och sälcdes förbud änkevundwik. lige, Kongl. M'j:t i näder t'Ftcs förbjuda DränwinS-tilwerkningcn; men att i ansemde till dc följder, som beklagligen stä i b edd med mihwäxr och SpanMmäls-bnst, hwilkr swärligen kunna häkw S inom mindre tid än ett är, och innan de af en werkstäld rikare skörd undanrbdjaS, werkan af hbgstberbrdc nädiga förbud ej mä inskränkas inom korrtare tid än helt är, samt att i sädant fall icke nägot utaf den Vewillning som Riksens Ständer, i afseende pä Dränwink-bräi ningen, fastställa, mä ukgä, utan den jämwäl för ett sä, bant är förfalla. 4:0 Att en hwar mä utan äkal hwart som hälst inom Riket föra och afyttra sitt tilwerkade Drännewin dock att Tilwe'karen ej mä wara tillätit att försälja mindre hvarnum än en kanna. 5:0 Att minuteringS-ställen böra elter Konungens Befallnings-hafrvandes ä Lndtt och Magistraternes i Städerna föreskrifter inrättas, dock att till tidehällande af ordning och skick inga krogar mä anlägga»vid Kyrkor samt inom en half mil till Eästgifwaregärdar och Städer. 6:v Att alla öfwerträdclscr häremot mä beifraoch utföras utaf angnwaren, som ensam bör vadsö sä wäl confisquerad Bränneri-redst..p, som ädragne Böter; och 7:0 Akt Riksens Högloft.
Da Utskottet tillstyrkt upforande på Stat af 1500 R:dr med derunder begfipne 84 Tunnor Spannmål till Lön, för 7 nya Tyg Slats Tjenster som genom den nya och förbättrade organisation Kongl, Maj:t gifvit Artilleriet, funnits nödige och derföre blifvit inrättade, är deremot anmärkt af en Ledamot hos Ridderskapet och Adeln, att medel härtill måtte finnas inom redan varande anslag, utan att någon tillökning derföre borde komma i fråga, och reorganisationens bere ande ökade utgifter, ej företagas utom Riksens Ständers bifall, samt organisationen af personalen aldrig göras till minskning i tillgångarne för materielen. Fullkomligt instämmande deruti att reorga» inisationer böra företagas med omsorgfullaste hushållning så att de ej åstadkomma tillökning* i Stats-Werkets förut ganska dryga, och de Militaira detaillerne till största delen tillhörande ut. gifterjsamt att sådane organisationer, som föranleda till behof af ökade Stats anslag icke förr fastställas, än Riksens Ständer fått tillfälle att yttra sig om de kunna bevilja dertill erforderlige medel, kan Utskottet likväl icke undgå tillstyrka 4 Samt, 4 Band. 9 * 138 StatsUtskottets B «t ä n i a n cl ett. ifrågavarande Tygstats Toners uppförande på Stat, då de, vid den förbättrade organisation Artilleriet vunnit, blifvit nödvändige för vården och förvaltningen af VVapnets Materiel.
Utskottens Betänkande, N:0 i, i5 Å bränvinspannor af tackjern, som hädanefter gjutas, bör pannerymden och bruksstämpeln jemte årtalet utsättas i pannans öfre kant, vid ansvar för bruksegaren, som ofvan stadgadt är. §. 15. Till uppmätning och stämpling af nya, eller förändrade eller förut ej uppmätta och stämplade bränvins-brännings-redskap, förordnar Kongl.. Maj:ts Befallningshafvande ett behöfligt antal af Landtmätare eller Justerare i Länen och städerne, och lilldele dem vissa district, lämpade efter hvars och ens hemvist; och vare för denna förrättning Landtmätare eller Justerare lika ansvarig, som för målkärils justering i allmänhet. Uti de städer, hvarest eller i hvilkas granskap någon Landtmätare icke är boende, må till Justerare för bränvins-brännings-redskapens mätning och stämpling en Magistrats-persou kunna antagas. §. 16. Bränvinspannor skola vid mätningen vara försedde med löst bröst, då sådant finnes, och med hatt eller stängselskifva och rör, samt så väl de tillbehör, hvilka, enligt nästföljande paragraf, äro underkastade stämpling, som ock det eller de till redskapen hörande rör och afkylnings-redskap. Pannans hela cubik-innehåll mates med vatten eller annat flytande ämne till öfversta kant eller läckande brädd. Om hatten är försedd med en eller flere luckor eller någon annan öppning än ångröret, skall den vid mätningen påsättas, och redskapen uppmätas till öfversta luckans eller öppningens nedre kant, lill så stor höjd, som mäsk deri kan inrymmas. Hatten skall äfven till hela sitt cubik-innehåll uppmätas, och, om den innehåller mer än ?:delar af pannans rymd, öfverskoltet ingå i pannerymdsberäkningar. Den fals, som är ämnad att nedskjutas i pannans hals, får ej öfverstiga i* tum. Likaså uppmätes mäskvärmare, der sådan finnes, till hela sin rymd, med afdrag af derigenom gående rör.
Ehuru allmänt utförselsförbud ännu qvarstår för artikeln Mahn, harden sednaste kommitléen, under anförande att äfven denna artikel, enligt det af Svenska kommitterade uppgjorda förslag till tulltaxa, torde varda till utförsel tillåten, ur förordningen uteslutit berörda undantag, så att § 1 i kommittéens förslag erhållit följande lydelse: »Från det ena af de förenade rikena till det andra kunna alla naturalster och tillverkningar, ehvad de äro inhemska eller utländska, landvågen utföras, såvida de enligt denna förordning eller andra allmänna författningar, äro tillåtna till införsel i det rike, dit de föras.» För min del finner jag mot detta förslag intet vara alt erinra. Det instämmer fullkomligt såväl med den princip, hvilken redan år 1825 i afseende på landlkommunikationen mellan rikena uttalades, som med de grundsatser, hvilka hos oss i sednare tid vid lagstiftning rörande handeln och jernhandteringen mer och mer gjort sig gällande. Anser man Malm-utförseln äfven till Norrige böra försvåras, bör man finna ett icke ringa korrektiv ligga i varans volym och öfriga beskaffenhet, som mindre lämpar sig lör långa landväga transporter.» »Enligt § 4 i kommittéens lagförslag är såsom regel anlaget, att varor, som i Sverige eller Nomge äro alstrade eller tillverkade, skola vid den i § 3 tillåtna landväga införsel, Kongl. Maj-Is Nådiga Skrifvelse N:o 57. 9 införsel, vara från lulla.fgifter fria; och undantag är gjordt endast för få artiklar, hvilka kommiltéen trott afseende! ä rikenas industri och tullintrader göra nödvändigt alL pålägga tull, nemligen Bomullsvaror, alla slag, för hvilka, såsom hittills, borde erläggas hälften af den i hvartdera riket för sådane varor i allmänhet bestämda införsels-tull, samt Socker och Socker-tillverkningar jemte Tobak och Tobaks-tillverkningar, för hvilka varor hel tull föreslagits.
Jag ar hufvudsakligen förekommen af den sigte värde Talaren, med hvilken jag såletfes i allo förenar mig. Herr Cederschjöld: Då här är fråga om tvenne ytterligheter, tror jag det rättaste vara, att gå en medelväg, och anhåller derföre, att Japropositionen måtte blifva bifall till Utskottets förslag, och att, i händelse Nej skulle vinna, serskild votering kommer att företagas för att utröna, huruvida lönerna skola ytterligare ökas, eller ock förblifva vid i8a3 års Stat. Herr Hjerta: Jag tror, alt förhållandet bär måste blifva .lika med hvad som ägde rum vid irsta Hufvudtiteln. Här har ännu ej blifvit framstäld någon proposition angående StatsRåden, blott om StatsMinistrarne, och Utskottet bär dessutom så v^l i 42 a O i3o Den a3 September f. m. sitt första Betänkande, som i Tabellen, satt StatsMinistrarne under serskild rubrik, och på lika sätt finnas de äfven i RiksStaten upptagne; vi böra derföre bålla oss blott vid detta ämne, och ej slå två flugor i en smäll. Hans Excellence Herr Grefven och LancLtMarskalken yttrade, det Hans Excellence i de af honom nyss framställde särskilte propositioner innefattat liela första punkten, eller både StatsMinistrarne och StatsRåden, emedan samma punkt, på sätt Ridderskapet och Adeln vid uppläsningen deraf erfarit, omfattade dem alla; dock ankomme det helt och hållit på Ridderskapets och Adelns godtfinnande, att vid afgörande! dela dessa båda frågor. Herr Rosenqvist: För mig är det alldeles egalt, om StatsMinistrarne och StatsRåden skiljas åt, eller sättas tillsammans uti samma voteringsproposition, ty jag har, i likhet med Hedervärda BondeStåndet, ansett båda dessa Embetsgrader ej böra få någon förhöjning i de löner, som de för närvarande innehafva.
Itanko. - 11 i dr sk. rist Jern: gjutet: ter af 1 skeppund,s vigt oell derunder till 1 t skepp:d ? 1 släp. v. J och med i skeppa! 2 smidt eller valsadt: stångplatt, | tum tjockt och deröfver, under 12 tums hredd och öfver | tums fyrkant ( 1 skeppld 1 _ 4 l stop, v. i smältstycken f i skeppld l v' > 4 -— Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt, derunder inbegripnc sönderslå gne eller eljert för sitt ändamål obrukbave kanoner, bomber, mörsare och kulor . • • \ 1 skrpp:d 7 ( slup. v. ( 2 • • 1 ■*-> •> O &ej 1 läst - 40 — Koppar: C i skeppld T 1 cl18 36 gårad 1 slup. v. j f 1 skeppld 1 39 Kopparskrot, eller gammal och brukad koppar ( slup. v. / el samt kopparaska X slup, v. f 16 32 Lumpor s 1 lisp. 12 ^ Malmj rå och örnalt, i införselsta lifelt eller den dervid fogade särskilta varuförteckning ej specificerad • för i. Met aller , sammansätta: I). oarbetade, alla slag ( i skcpp:d ^ 32 skrot, samt gammal och brukad metall, sam7 släp. v. j mansatt, alla slag . 5 1 skeppld J 1 släp. V. j 16 32 — Spillning, affall och spån, ej specificerade , 100 hulr v. 10 — 44 ' Qvaiililet för (ullberäkningen. Utförselstull. Bauko.
Liksom Carlyle och Ruskin – de båda engelsmän, med hvilkas inflytande Brownings erbjuder de flesta likheterna – upplefde han själf höjdpunkten af sin inverkan på samtiden. Han som dessa två »gaf en ny gestalt åt sin tidsålders tankelif och en ny lifskraft åt dess människor». Omdanaren af tankar blir äfven en omdanare af karakterer – och därigenom af människoöden – och sålunda en i det oändliga verkande skaparkraft. Dessa tre män voro de hvilka, före den Darwinska æran, i England föranledde den teoretiska Umwerthung aller Werthe, hvilken föregår hvarje mänsklighetens praktiska sträfvan att inom tillvaron förverkliga nya och högre mål. De tillhörde alla tre – lika väl som Elisabeth Barrett Browning – hvad en granskare kallat den transcendentala riktningen i England, en riktning, hvilken visserligen hade sin dolda rot djupt nere i upplysningstidehvarfvet, men dock tedde sig som en reaktion mot detta. Denna reaktion blef emellertid af motsatt slag till den katolska reaktionen, hvilken genom undret, uppenbarelsen och den yttre auktoriteten ville stilla människoandens törst efter andliga upplefvelser och flertalets behof af andliga stöd. Transcendentalismen – som hos oss närmast motsvaras af Viktor Rydbergs ståndpunkt – såg däremot det gudomliga visserligen öfver men äfven inom den jordiska tillvaron och den naturliga människan. Den innebar i grunden just den lifssyn, som stundom kallas hellenism, stundom renässans – eller hedendom och köttets förhärligande – allt efter den olika synpunkten! Hos hvarje stor konstnärsnatur ligger transcendentalismen i blodet. Han sänder sin aning eller längtan bortom denna tillvaro, men känner därjämte lidelsefullt människonaturens höghet och skönhet äfven inom dess nuvarande gränser. Han ser i människans beroende af sinnevärlden icke en förnedring eller en förbannelse utan ett lyckligt villkor för jordelifvet, hvilket för konstnären ter sig i oförstörd och oförstörbar fägring. Ty äfven när hans tanke ej tvekat framför det svalg, den kristna dualismen öppnat mellan den andliga och sinnliga naturen, så öfverspännes dock detta svalg af hans glada aning om enheten. Hos hvarje stor konstnärsnatur ligger äfven individualismen i blodet.
Om tryckning ai' Landshöfdingarnes Års-växts Berättelser m. ni. 5:0 Sorn Kongl. Majit i anledning af Rik* sens Höglofl, Ständers derom gjorde underdåniga anhållan bifallit, att en så kallad Tableau, sorn visar resultaten af Magazins-Inrättningens afslutade Räkenskaper» bör årligen från trycket till Allmänhetens kännedom utgifvas, föreslår Stats-Utskottet vördsammast, om icke i sammanhang härmed, till en nyttig upplysning äfven må tryckas ett kort sammandrag af Landshöf. dingarqes afgifvande årsväxts-berättelser ^ tillika med en uppgift på de priser, hvartill Spannmåls upphandling inom Riket, blifvit af Allmänna Magazins-Directioneq verkställd; härförutan anser Stats-Utskottet äfvenledes nödigt, att genom Magazins-Directionens försorg blifver författad en förordning eller kungörelse, som i ett sammanhang utvisar de rättigheter pch skyldigheter vederbörande hafva att tillgodonjuta och iakttaga vid Spar.nemåls aflefve'- reringar och emottagningar till och fran Kronans Magazin, hvilken underrättelse synes såsom en ständig Författning, årligen på vissa bestämda tider böra i kyrkurne uppläsas; och vid hvarje Magazin till Allmänhetens kännedom och efterrättelse anslås. Utlåtande öfver Revisorernes Berättelse, Sedan nu < Stats-Utskottet vördsammeligen uppgifvit de serskildte frågor, som under sjelfva gransknings-arbetet uppstått, får Stats-Utskottet i följd af remissen från samtelig© Riks* !5iS Stats-Utskottens Betänk anderi) stanzen, afgifva dess Utlåtande öfver Ritsén» Högloft Sränders Revisorers Berättelse angående ilen af dem verkställde granskning af Allmänna Magasins inrättningens Räkenskaper och förvaltning.
Skulle detta antal ökas derhän, att det lösa folket slutligen blefve utan arbete och samhället komme att lida i dubbelt hänseende genom en ökad brottslighet, så tror jag, alt arbetarens rätt är vida bättre iakttagen, om man låter honom betala en ganska ringa afgift till staten, än om han helt och hållet befrias derifrån. Det är redan anmärkt, att afgiften är obetydlig. Den har sedan 1841 års riksdag blifvit förminskad under hvad den vid föreg:de riksdagar varit, så att under det alt före år 1841 erlades i Stockholm och Götheborg utaf ogifta och enklingar, samt gifta utan minderåriga barn 1 r:dr 24 sk., och gifta samt enklingar med minderårige barn 24 sk., i hvilken afgift blott en obetydlig skiljaktighet för de öfrige städerna ägde rum, hafva deremot efter år 1841 de förstnämnde betalt blott 1 r:dr, och gifta samt enklingar med flera minderårige barn varit från afgift alldeles befriade. Under år 1845 utgjorde beloppet af arbets-bevilln:n 9,447 r:dr, hvilket, med afseende på den stora mängd af arbetare, som i landet linnas, måtte bevisa dels alt afgiften icke är stor, dels att många derifrån befrias. Härförutan anser jag mig böra erinra, alt om någon arbetare skulle befinnas vara så fattig, att denna afgift vore för honom tryckande, kan han enligt bevilln:s-förordn:n frän all afgift befrias. Under sådana förhållanden kan jag icke annat, än anhålla om bifall till Utsk:s förslag. Hr von Rosen: Jag erkänner visserligen, att denna fråga kan hafva sina ömtåliga sidor, helst om man betraktar det olika förhållande, hvaruti de personer, som tillhöra den ifrågavar.- trtas4 H. 5 66 Den S April f. m. sen, verkligen sig befinnna; men jag anser detta vara mera subjektivt, än att det kan leda till någon slutföjd i bevilln:s-förordn:n. Så långt tillbaka, jag kan minnas, bar bevilln. utgått från den grund, att den af arbetsklassen, som kan sig sjelf försörja, bör i någon mån bidraga lill sialsuigiflernes fyllande.
Vid förnyad föredragning biföllos följande Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 4 och 8 dennes afgifne samt den 13 derpåföljde e. m. på bordet lagda Utlåtanden: N:o 85, i anledning af väckt Motion om inrättande af en allmän undervisnings-ansialt i Eskilstuna; N:o 89, i anledning af väckt fråga om skyldighet för dem , som anmäla sig till Prestö Examen , att ådagalägga tillräcklig kunskap uti Vexel un der visn ings-met hoden. S. D, Remitterades till Stats» samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie.Utslcotten : Herr af Uhrs, Gustaf, den 30 sistlid» be Mars f. m. på bordet lagda Motion , att Eullmägtige i Banken eller Riksgälds-Contoiret måtte anmodas, att genom en sakkun-^ nig person låta undersöka localen emellan 7<t Prot• Utdrag ikn 21 April 182g. Sjöame Wettern och Hjelmaren , i afseertde på en JernraiKvägs anläggning ; jemte H eri arne Anckarsvärd.*, August, och af Uhrs rörande samma ämne, denna dag afgifne yttranden. LagUtskottet. Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 3 dennes pä bordet lagda Motion, att 4o och 4.3 punkterne i Kongl. Förklaringen den $j3 Mars 1807 måtte upphäfyas. Från Högvördige PresteStåndet. S. D. Vid å nyo skedd föredragning lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ufskottets Utlåtanden :