Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
tyst, der går en hviskning genom tiden, vara är förnimmas, vara är förnimmas, och se, i aftonsolen af detta » så kallade 19: de sekel » klifver der ej fram af boströmianske vise en liten flock, enslig, envis och vis. Och fram ur flocken stiger en, ändå visare än alla de andra, och låter upp sin mun för sällsynt obegripliga ord. Han säger Bostr. Herre, smäda icke dessa stora andar! Naturv. Godt, ni anser dem stora. Så mycket värre då för metafysiken. Om store tänkare i hundra generationer slöat sina hjernor ut på frågor som stå lika olösta nu, som då de började, hvad betyder väl det? Om mensklig-hetens störste i all tid slagit mot berget med sin vishets stafvar och kunskaps vatten kom dock ej fram, hvad betyder väl det? Om två tusen års oerhörda ansträngningar dunstat bort i » ord, mera ord, och ingenting annat än ord » hvad betyder väl det? Metafysikens omöjlighet, herr boströmian. Bostr. Men hur många frågor har ej naturvetenskapen tvekat om, hur många problem har ej också den fått lemna ifrån sig olösta! Naturv. Visserligen, men märk hur vetenskapens grundvalar stå orubbade. Försök blott tänka er hur verl-den skulle ta sig fram om 2x2 Ur Dagens Krönika. Yl. 3skoslägtet hölle före att två sidor i en triangel aro mindre än den tredje; eller om det uppstode en sekt inom fysiken som kullbevisade tyngdlagen och började släppa ner tegelstenar på sina grannar. Kan ni tänka er det? Tacka ni Gud att det inte står så till med oss, som hos er. Bostr. Men jag begriper inte Naturr. Naturligtvis inte. Ni kan inte på något satt begripa att i ett dylikt dilemma är just metafysiken. Det finnes ju inte en af era grundvalar som står fast, inte en af era satser som är oomtvistad. Jag vill nu ej tala om den hiskliga verldskoncerten der tusen och en metafysiska skolor spela hvar sin tonart Tusen och en tonarter, min herre, och alla på en gång! Men var det mer än två än sen, som strid uppstod i sjelfva boströmianska högkvarteret?
Detta fall är betydande, men det är icke ohjelpligt. Zola är ung; han har bakom sig ett vackert fordom, och en lång framtid väntar honom. Men i alla fall har Pot-Bouille beröfvat honom den eröfrade marken, och det kräf-ves ett verk af synnerligt god halt, för att han skall kunna återvinna sin samtids literära aktning. Huru sällsamt! * Samme man, som skrifvit volymer öfver naturalism och “ mensklig verklighet®, har skrifvit Pot-Bouille, ett rent fantasistycke. Det är icke en iakttagare, ej heller en parisare, än mindre en skriftställare, som författat denna sällsamma roman; han kunde vara ett verk af någon ilsken skribler i landsorten, en som ingenting känner af Paris och som alltid benämner den stora staden ett modernt Babylon, befol-kadt af aderton hundra tusen äktenskapsbrytare, vällustin-gar och andra odågor af värsta slag; qvinnor, män, alla äro de lösaktiga; det är som en glänsande apoteos af det stora magasinet för sängkläder, en lärd afhandling öfver njutningame af den elastiska madrassen; det är ett köksbords memoarer, bildande ett motstycke till Memoires de l ’ Oeil-de-Boeuf. Hvilken underlig verld! Det är ju markiser från förra seklet, i hvilkas byxfickor kammartjenaren hvar morgon stack en dryg summa för smånöjena, och hvilkas intendent var betrodd med vården af sin herres petites maisons. Dessa borgare äro icke “ mensklig verklighet ", de äro mumier från en förgången tid och af en förgången kast; innan de stiga upp i pigkamrarne böra de påtaga någon gammaldags guldbroderad sammetsfrack och omgjorda sig med en galavärja med stålglänsande knapp. Aldrig har Paris sett en dylik medelklass, och jag hoppas, att det aldrigskall få göra det. Det är en konstgjord medelklass, ett hjernspöke hos en landsortsförfattare, som aldrig varit ur sitt Kråkvinkel och som tager Paris för ett helvete, derför att en af hans landsmän der förlist.
På det att Frih. Bonde, då den sednast af Hr Hjerta väckte motionen synes vara i strid med Frih:s, mätte få tillfälle deröfver sig yttra, anhåller jag, att denne motion måtte få hvila på bordet. Hr Liljenstolpe, Axel Fredr, upläste 2:ne motioner af följande innehåll: l:o Samtlige RiksSt:n tveka gemenligen icke, att till s. k. odlings 21* - 324 Den 30 Decem er e, ra. län och anslag till sjösänkningar o. s. v., hvarmed åsyftas så väl landets förbättring oell förut oupodlade markers bringande till fruktbarhet, som ock landvinningars erhållande, anslå viel hvarje riksdag icke obetydliga snmmor. Dessa anslag bära ock goda frukter; och vare sig räntefria, eller mot en billig ränta lemnade, gifva dessa af Ständernas frikostighet anslagna länesummor mångdubblad proc. genom det välstånd de sprida inom rikets skiljda provinser, och den arbetsförtjenst de bereda den stora mängden af jordens idoge arbetare. Ifrågavar. motion har till syfte, att äfven anlita denna R. St:s ofta ådagalagda frikostiga anda lill befordrande af arbetstillfälle och välbefinnande i moraliskt och ekonomiskt hänseende för arbetsklassen inom hiifvudstaden: icke land-, utan mennisko-vinningnr så att säga, åsyfta den motion jag nu går att H. R. o. Ad:s behjertande vördsamt förelägga. Jag liar nemi. för afsigt att begära: det R. H. St. måtte anslå ett räntefritt län af 10,000 r:dr r:gds, att med 1000 r:dr s. m. årligen på 10 år återbetalas, till befrämjandet af ett försök att inom hiifvudstaden upföra en byggnad med för arbetsklassen passande friska och sunda bostäder.
Erfarenhet lär oss, att här ofta går den rättfärdige så, som hade han gjort den orättfärdiges gärning. Det godas nödvändiga seger i denna världen är ingalunda ett korollarium af en personlig världsåskådning. På samma sätt måste man betrakta frågan^ om naturens ändamålsenlighet, jag läste en gång en beskrifning på ett vinterlandskap och orden: » borta i klyftan smyger den hungriga lon » Märk skillnaden mellan det för oss (alla människor) fördolda och det till sin natur för oss outgrundliga. Det är mycket, som kan vara för mig fördoldt, städse måste förblifva det,~ t. ex. detaljerna i det Assyriska rikets historia, hvilket därför icke kan vara för min natur outgrundligt eller ofattligt. Källorna saknas.5o 6 OLIKA VÄRLDSÅSKÅDNINGAR. ställde för mig de oafvisliga alternativen: antingen skall lon svälta ihjäl, eller skall hon fånga och uppäta andra, oskyldiga djur. Sådan är naturens ordning, men denna kan då omöjligen hvila på personliga principer. I korthet — naturen såsom sådan är ej uttryck för den personliga rättvisans lagar, utan ledes af andra, s. k. naturlagar. En personlig världsåsikt bestrider ej heller detta, åtminstone följer detta ej af hennes natur såsom personlig, men hvad hon fasthåller är, att bakom dessa lagar kan ligga ett personligt förnuft, som i och genom naturens alla företeelser syftar till sitt eget förverkligande, och att naturutvecklingen djupast och innerst bestämmes af detta, — ditåt syftar den personliga världsåskådningen, såvidt den rör naturen, och detta blir ock det sista, som kan påstås om naturens ändamålsenlighet. Den kan sedan fattas i den krassare bemärkelsen, att naturen är till för människans nytta eller nöje; den kan äfven fattas i den djupare och innerligare, att efter allt till sin innersta grund är personligt, så syftar ock naturutvecklingen innerst till förverkligande af detta naturens innersta väsende. Båda åskådningssätten äro med en i det hela personlig världsåskådning förenliga. Naturalisten åter måste konsekvent förneka det godas makt i människovärlden och naturens immanenta tendens att ständigt frambringa det högre lifvet, d. v. s. naturens ändamålsenlighet.
För de i samma lokaler hittills förvarade böcker är väl annan plats utsedd, nemligen i den lägenhet inom Kongl. Slottet, som varit anvisad åt statens samling af plastiska konstverk, hvilka för närvarande äro under flyttning till National-museum; men emedan denna lägenhet otvifvelaktigt kommer att af ifrågavarande bokförråd fullt upptagas, och enär de öfriga så kallade museirummen i slottet, der statens samling af målningar förut funnits förvarad, icke kunnat, såsom afsedt varit, jemväl öfverlåtas åt Kongl. Bibliotheket, utan blifvit för annat behof inrättade, finnes fortfarande ingen tillgång på ökadt utrymme för Bibliothekets rikliga och dyrbara förråd, hvilket, enligt anförande till Rikets Ständers Revisorers år 1863 afgifna berättelse om statsverkets tillstånd och förvaltning, 88 Bil. N:o 1 tillf Kongl. Maj:tsfNåd. Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. då utgjordes af 120,000 volymer (deri ej inberäknade 11,000 häften utaf oafslutade verk och tidskrifter), 7,000 portföljer innehållande 700- till 800,000 småskrifter, 5,500 handskrifter, 214 portföljer, innefattande kartor och planscher, samt en större gravyrsamling. Detta förråd har sedan nämnda tid vunnit ytterligare tillväxt, så väl genom de alltjemt utkommande inhemska bokalstren, af hvilka ett exemplar skall till Kongl. Bibliotheket aflemnas, som genom inköp af utländska verk, men förnämligast genom den värdefulla, till omkring 15,000 band uppgående Engeströmska samlingen af böcker och handskrifter m. m., hvilken dess innehafvare med Eders Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd öfverlemnat till Kongl. Bibliotheket.
Utskottet funnit detta lönebelopp böra för berörde tjänster bestämmas; dock har, i betraktande deraf att tjensternas nuvarande innehafvare allt sedan en år 1860 skedd reglering varit i åtnjutande af 2,500 R:drs lön och således billigheten fordrar att de bibehållas vid en löneförmån, hvars fortfarande utbekommande de haft skälig anledning att förvänta, Utskottet ansett arfvoden å 300 R:dr böra utöfver ordinarie lönen de nuvarande inuehafvarno af berörde tjenster för deras tjenstetid tilläggas. b) Förslaget upptager för Intendenten en lön af 3,000 R:dr. Ehuru för närvarande, medan ännu betydliga nybyggnader för fångvården ega rum, berörde aflöning ej synes vara för högt beräknad, har Utskottet antagit, att framdeles, då de för omförmälda behof erforderliga byggnader hunnit fullbordas, nämnde tjenstemäns embetsåtgärd torde mindre komma att tagas i anspråk och han följaktligen kunna mod lägre aflöning åtnöjas; hvadan Utskottet ansett det af Kongl. 12 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39. Majit föreslagna lönebelopp, 3,000 Ridr, böra endast såsom arfvode förenämnde tjensteman tilläggas. c) Då Utskottet i öfrigt icke funnit något att emot den föreslagna lönestaten anmärka, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer må, med iakttagande af de förändringar, Utskottet bär ofvan ansett nödiga, omförmälda aflöningsstat i öfrigt bifalla så väl i afseende å bestämmelsen, hvilka af Fångvårdens embetsoch tjenstebefattningar böra på ordinarie stat uppföras och hvilka böra af förslagsanslaget fortfarande aflönas, som beträffande beloppen af de i staten föreslagna löner och arfvoden, samt i följd häraf på ordinarie stat uppföra en summa af 183,627 R:dr 50 öre.
Utsk. har vidare fruktat att genom förordnande af Regent, vexlingar i sjelfva regeringsgrundsatserna skola upkomma. Jag tror tverlom, att en sådan vexling snarare skulle upkomma då Regeringen består af 20 ledamöter, än då den utgöres af en Regent, omgifven af ansvarige Rådgifvare. Detta ang:de lista och 3:dje §§ i den Kongl. Propos ; jag kommer således i afseende på dem till samma resultat sorn Gr. Lagerbjelke i sin reservation. livad åter 2:dra § i förslaget angår, så innefattar den så många förbättringar, att jag icke drager i betänkande att godkänna densamma. Utsk. har också deremot upställt endast en anmärkn. nemi. i afseende på föredragningen af de Svenska ärendena. För mig särskildt kan det icke annat än vara nöjsamt, att finna, det Utsk. i detta fall funnit sig i bekymmer; ty redan vid sista Riksdagen tog jag mig friheten att till Coust.-Utsk. inlemna en motion, som afsåg att minska de hinder, som föredragningen inom konseljen föranleder; men Utsk. hade då icke den godbeten att fästa någon upmärksamhet vid detta förslag, och det är mig derföre nu desto kärare, att så snart efteråt få tillfälle uprepa hvad jag då framställde. Likväl får jag säga, att jag icke ansett möjligt att denna omständighet skulle kunna framdragas såsom skäl emot Konungens Propos. I 2:dra § af förslaget säges nemi. tydligt, att: »i Interims-regeringen skola de. Svenska ärendena af ilen Svenska föredragande, till hvars befattning de böra, föredragas, i prot. fattas och expedieras på Svenska språket, och de Norska ärendena af den Norska Statsministern föredragas, i prot. fattas och på Norska språket expedieras.» Skulle man emellertid anse att häruti ligger någon otydlighet, torde ändringar lätt kunna vin - Den 18 Februari f. m. 439 nas. Likväl kunde raan härutinnan blott behöfva hänvisa till 6 och följande §§ i Reg.-F:n för att finna att ingen otydlighet häri förefinnes.
Obligationer till ersättning af Svenska Medborgares, genom Skepps-uppbringningar, lidna förluster, hvilkas förfallotid inträffar efter år 182g, och förslagsvis blifvit beräknade, alt utgöra TvåliundraTrettiotvå Tusen Femhundralttatiosju (232,587) Rtdr. §■ 12. Aflöning till vederbörande i R:gsContoiret samt till R. Sttrs Justitia:Ombudsman och tjenstgörande vid dess Expedition, tillika med vanliga omkostuader, på förslag, Sextio Tusen (60,000) R:dr ärligen. Förlust, som förmodas uppstå på GeneralAssistanceContoirets Låne-rörelse åren i*!o—i832, 7000 R:dr hvarje år .. Rtdr 21,000. — - ExpectanceLöner, Pensioner och Gratificationer till vederbörande i GeneralAssistanceContoiret år 1833 . „ 20,000. — - Likaledes ExpectanceLöner och Pensioner år i834 12,000. — - cller tillhopa, på förslag, Femliotre Tusen (53,000) Rtdr. ( 8 ) S»4- Kostnader för inredningen af RiksgäldsContoirets samt GencralAssistanceContoirets Hus, och serskildt till anskaffande af erforderlige Meubler och Inventarier för de rum i förstnämnde Hus, hvilka komma att af Rikets Ständer begagnas, på förslag, Tjuge Tusen (20,000) Riksdaler. §• i5. Räntor å Högstsal. Hans Majit Konung Carl XIIIis HemgiftsCapital , å Trollhätte Slussverks Lottsedlar samt å Lif-ränte-Iånet, tillhopa årligenj Nio Tusen Två Hundra Sjuttio (9,270) Riksdaler. §• 16.
Utskottet har för öfrigt intet att anföra , utan får, med oförändrad öfvertygelse, vördsamligen aflemna sitt utlåtande, åtföljdt af ett ProtocollsUtdrag, innehållande en Ledamots särskilta tanka, jemte 5:ne andras reservation, till Riksens Höglofl. Ständers vidare ompröfning. Stockholm den 7:de Januari 1818. Transumt af R. II. Ständers Allmänna Besvärs och Ekonomil)t skotts Protocoll, hållit vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 7 Januari iftiSS. D. Herr Bergen creutz, L. Alger, inlemnade ett skriftligt anförande så lydande: Angående frågan, om Husbehofsbränningen skall inställas eller ej? är så mycket talat, skrifvit och utredt mot och för, att rätta svaret är lätt funnit om man oväldugt vill. Att enbart Bränvin är för menniskans Physique skadligt och för dess moralitet ofta fördärfveliget lärer ingen, med öfvertygande skäl kunna bestrida. 42 Bcsv. oclilEkon. Utsk, Bctankanden. Drankens beprisade egenskaper och nytta är likaledes af ärfarenhet och kundskap vederlagde. Att både Bränvin och Drank kunna i vårt Land umbäras, visar forntiden, då desse ej voro kände. Derom öfvertyga ärfarenheten under de tider då de varit förbudne samt för närvarande intygas af manga och stora Landtbrukare, som aldrig begagnat Bränningstillåtelsen. Smaken för Bränvin och vinningslystnaden, att få sälja Bränvin blifva således enda skälen för en äskad fri tillverkning och försäljning; och desse äro verkeligen frestande; men jag är det oagtadt öfvertygad, att hvarje redlig och rättskaffens Svensk har både vilja och styrka att kufva smak och vinst, då de ej äro förenlige med Fäderneslandets och den fattiga Medborgarens väl. Vi hafva inhämtat af Landshöfdingarnas och MagazinsDirectionens Berättelser, Sädestillgångar och brister, de förra obestämda till qvantiteten, de sednare mer gifna.
Förutsätter man åter, att spann-f målshandeln ej kan blifva liflig, så tror jag ej, att nian bör bifalla Utskottens förslag, utan är det då bäst till Regeringen öfverlemna, att efter godtfinnande förfara Således tror jag, att begrep, pen, om en spannmälshandej kan hos oss existera eller icke, böra bestämma vårt bsslut. I händelse Ridderskspet och Adeln bifaller Utskottens förslag, anhåller jag att få göra en anmärkning till. Kronan har, utorn de ordinarie Bpannmåls-3 räntorne , sorn årligen ingå, äfven fått betydliga spannmålsintrader i ds provincer, der cavallerierne äro afsutne, nemligen 7 och en half tunna per nummer, hvilket i Skaraborgs och Jönköpings Län ensamt utgör i5,ooO tunnor. Kronan har äfven betydliga spannmålsintrader af utarrenderade Kongsgårdar. Jag hemställer, att, när Kronan har betydliga öfverskott, sorn i vissa provin-i cer ej kunna fullt användas, utan måste försäljas, Regeringen ma, om detta inträffar i goda år, då spannmålen faller, af creditivet lyfta så stor del, Ridd. 0. Ad, Prof, IX Band. 2ldra Aid. 23, 354 Dm 27 Octoler /. m, eom »varar emot de spannmålsposter , hvilka Krö» nan ej, utan skada för sig och Landtmannen, ian sälja, och hvilka möjligen kunna uppgå till 30,000 tunnor. Dessa kunde magazi neras och vårdas, och Kronan sedan-, vid svårare år, sälja denna spannmål, och återbetala hvad den äfcreditivet uttagit. Härvid vunnes flera ändamål} i:o komme ej Kronan i belägenhet, att nödgas lemna bom sin säd för vrakpris} 2:0 blefvo ej prisell fällde genom försäljning; och 3:0 uppkomme en tillgång i nödår, för att hjelpa de lidande. Jag hemställer* om icke detta tillägget vore nyttigt, i händelse Utskottens förslag bifalles. tierr Hjerta:
Under 15 års ålder. Tab. N:o 7. 47 Fortsättning af Tal». Grufvor, bergverk, bruk, fabriker och manufakturinrättningar. Handtverkerier Ä landsbygden. Ä landsbygden. Antal idkare till sjelfförsörjning. M > g 3- ä" 5. CD crq Ägare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. - > 5 3 3. £ c-+- 3 < 3. n 3 oq rr Ägare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. Mästare Dessas biträ- den af O CD 2. S‘ aq B Dessas arb biträden Mästare Dessas biträ- den af 3 CO tö O Öfver 15 års ålder. Under 15 års ålder. W 3 Pr1 tö O Öfver 15 års ålder. Under 15 års ålder. O CD CO p: t-* p: CT1 3 CD pj O co p: g .o-!*-” ;5 sr P-. l-i CD -! CO CD Cjq i—' ►-S ^ t Calmar län. Tab. N:o 8. Längd i mil Kostnader för > TJ EL Antal uteånenc hästar p p iHa H; < 1 C S STB g, Pj c-*- CO 0 5, •c & CO H5 tiP 2: CO Ms iiinanuaue nya vägar förbättrade vägar CD 2.0q 0 p: p: å- P t/q s fz ® ^ P CO P-> g. s. < » 5? p:'-d g cn a ^ p: p: OB crq e-tCD P £ ET ^ P ' US'!? P Hs S CO P HS r-ts p B CO P rs *Ha § ®s. 03 Hs E.® § 31 « B4 & S * co cn; p O; cn co hj ^ i - re p. s, <e O CO fjq" co Ö 03 O 3 2 03 g 03 O 3 | c re' y. re r* "P SfE" w 0 5 eSt hi J cm g-S ö-|: vid periodens slut. under perioden.
Och hyser jag säledes dett säkra Uwertygckse, det Friherre Lraeis generela yttrattde härleder sig ifrän förhastande. Beträffande dernäst LagsUtskotkets Betänkande, sä synes mig ben följden wara gifwen, att dä dek icke bör betagas nägon Patt den frihet, akt still utförande af dest talan tvid Domstolen utvälja till Fullmägkig ben Lagkilnnigc person till hvilken han hyser förtroende, sä wida samme person äger de egenskaper - allmänna Lagen och utkomne Författningar fordra af dem, hwilka mäge säsom Advokater nyttjas; bör det ock lä ankomma pä Parterne sjelfva, att äfwett till Fullmägtige Utvälja sädane Tingsikrisware, hwilke fullgjort de päbudne LpeclUsinr hälst här tzifwes de Landsorter hvarest, Utom DSMgrm sjelf, Tredje Land. Den 4 Vctober. dels alls ingen, dels ganska fä Personer finnas, hwilka äro sä qualificerade som omrört blifwit, hwilkca brisi icke annorlunda kan ersättaS, än om: dr..sorm ät, följa HäradShösdingar möge äga tillständ för andra t^la och smara; och nägön skada dermed kan jag icke j,ise, dä det icke är till fbrnrodandts, att! Nägo,i Domare sä ffulle förgäta sin ^Ed ock pligt, att han af wfnst-p och .tillgifwenhct för sin .skrifware kunde förledas till o: äitwiS Dom.
Vid de flesta högskolorna ä r vinterkursen ordnad för män, och sommarkursen för qviniior. Att kursen för män är 3 iiiiinader, ocli kursen för clvinnor 3 måiiader, gr ju i full öfverensstänimelse nied bruket för öfrigt. Qvinnan f i r ju inom nästan alla områden en mindre grad af undervisning än niannen. Ett undantag härifrån bildar dock Askovs folkhögskola, der samskolan vunrii t insteg. Ett bland de ämnen, hvilka under dessa dagar ofta samtalsvis afhandlades, var: ‘ Huru skall man finna arbete och arbetsförtjenst n t cpinnan? ‘ Naturligtvis framstäldes många både praktiska och opraktiska förslag; af en händelse fick jag höra huru en ensam och olärd qvinna redan för öfver 30 å r sedan brutit sin bana inom ett af qvinnor eljest föga. odladt arbetsområde. Det var vid en utfärd till Fredriksber ‘ g. Naturen var härlig, vädret vackert, och vi alla - efter ett par timinars promenad i de ståtliga alleerna - ganska trötta. Man slog S k ned på marken, och på min utbredda kappa föreslår jag en för mig obekant äldre svensk frii att jemte mig taga plats. Innan någon kO~versation hunnit komma i gång, bjöd hon mig helt vänligt på kanderade poiiieransska], hviIka hon framtog ur en pirat. Det dröjde ej länge innan jag fick veta att hon beredt dem sjelf, samt att hon var S o c k e r h P r e till yrket; och da var jag ej sen att söka fii veta ntigot om detta arbete. Fru X sade, att hon ansåg det vara synnerligen lämpligt för qvinnan, samt att nian deraf kan hafva sin rikliga inkomst, oni man sköter sig ordentligt. Sjelf hade hon vid 10 års ålder börjat att koka och sälja knäck. Så småningom ökades hennes skicklighet, dock utan att hon någonsin gått i lära; och hon började slutligen idka sockerbagerirörelse i något större skala. Hon kom då i kollision nied öfriga sockerbagare och, som hon var omyndig, äfven nied stadens myndigheter. Qvinnan blef vid denna tid ej myndig förr än vid 25 å r och endast efter derom framstäld begäran.
Det sätt, som för tanken först erbjuder sig till afhjelpandet af dessa olägenheter, vore visserligen att fördela de Collegierna, såsom förvaltande verk, nu tillhörande göromål på Byråer, som under Chefens för vederb. StatsDepart. omedelbara styrelse, med Departitet in för 1 ifvarles, och hvarigenom till göromålens förenkling och beredande af den möjligaste skyndsamhet i deras behandling, en instans emellan Regeringen samt de lokala myndigheterne skulle komma att bortfalla; men som Deparl:tsCheferne, hvilkas tid är uptagen af dem redan nu tilldelade göromål såsom föredragande inför K. M, svårligen skulle kunna medhinna att derjemte handlägga de dem sålunda tillkommande nya mål då åtskilliga af dessa mål, innan desamma i StatsRådet föredragas, fordra en af Reg.F:n antydd förberedande utredning, som icke inom StatsDepart:tet kan åstadkommas; då Depart:sChefernas omedelbara deltagande i denna utredning, likasgm i de åtgärder, som deraf påkallades, skulle, i många fall, kunna föranleda den frågan, huruvida icke laga hinder af jäf för dem inträdde att i Stats-Rådet föredraga besvär, som öfver Byråernas tillgöranden blifvit hos K.