Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Eldigt Nådigt Bref af den 15 Mars 1826, hade Kongl. Maj:t godtfunnit i Nåder bifalla, att, utom hvad sednast rörande planpenningars erläggande vid indeldta Infanteri-Regementena genom Kongl. Brefvet den 28 October 1817 blifvit stadgadt, Kongl. Majds Befallningshafvande i de Län, der stridighet om planpenningar ännu kunde uppstå, skulle, såsom Rikets Ständer i underdånighet föreslagit, ega att, i likhet med hvad under den 13 October 1812 blifvit i Nåder förordnadt, söka befordra frivilliga öfverenskommelser emellan stamoch utrotarne om de ifrågaställde, soldaten tillkommande, förmoners utgörande efter ortens förhållanden och contracten m. m.; hvaremot, beträffande Rikets Ständers underdåniga hemställan om påbjudande, att, der sådan öfverenskommelse icke kunde träffas, vid soldats afgång, den jord, torpet utöfver kneckte-contractet innehade, borde utläggas och till hemmans-egarens disposition återgå, Kongl. Maj:t icke funnit ett så beskaffadt allmänt påbud vara lämpljgt eller nödigt, enär redan, i händelse inkräktningar af soldaten vid deras boställen blifvit gjorde eller göras utöfver det, som i kneckte-contracten eller förordningarne bestodes, Kongl. Resolutionen på Allmogens allmänna besvär af den 28 Juni 1731 uti öde punkten föreskref, att utläggning deraf borde ske, och det alltså tillhörde Kongl. Majds Befallningshafvande att, då någorstädes klagan öfver obehöriga inkräktningar fördes, deröfver, sedan nödig andersökning föregått, i hvarje lall efter förhållandet och omständigheterna sig lagligen utlåta. 12 Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Ulskottens Utlåtande, N:o 73. Efter att salunda hafva redogjort för hvad rörande planpenningar i sednast utfärdade författningar stadgadt blifvit, gå Utskotten att besvara de i ämnet nu väckte motioner.
Men om det nu icke kan bestridas, att dessa statsfördrag, i deras egenskap af principala och bestämmande, måste få anses hafva omfattat, jemkat och förändrat alla de aftal, som föregått desamma, dessa må nu hafva tillkommit på hvilket sätt som helst, så måste häraf följa att vi på dessa statshandlingar icke kunna stödja någon Sveriges rätt att ingripa i Noriges grundlagsstiftning i vidsträcktare mån än i hvad rörer de paragrafer, som influtit i KiksAkten. Man har då sökt att härleda denna rätt från 1.2 § i Noriges egen grundlag, som innehåller att denna icke får ändras till sina principer. Detta stadgande är emellertid så obestämdt och sväfvande, att det icke en gang kan förstås utan en förklaring, men hvem kan gifva denna förklaring, om ieke det folk, som gifvit sig denna lag. Icke hafva vi, mig veterligen, förbehållit oss någon rätt att tolka densamma. Motionären, Hrr Dalman, anser emellertid, att då 1 § af Noriges grundlag, hvarigenom Noriges förening med Sverige under en Konung erkännes, obestridligen måste hänföras till principerna, häraf bör följa, att 14 g, hvilken tillkommit genom en tillämpning af samma grundsats, bör tillerkännas samma egenskap. Och denna åsigt vore tvifvelsutan riktig, om det funnes ett nödvändigt sammanhang emellan dessa §§, men så är det icke, ty Irsta § står lika orubbad, om den 14:de försvinner. Om derföre Noriges StorThing kunnat anse sig berättigadt att återkalla ett begifvande, som Norige funnit sig ega ani. att under dåvrde omständigheter göra till Sverige vid den tidpunkt, då föreningen tillkom, utan att föreningsfördraget härigenom ansetts vara förnärmadt, är den rätta och naturliga orsaken härtill att söka i ett förbiseende å Svensk sida att icke yrka på de unionela paragrafernas intagande i KiksAkten, hvarigenom de allena erhållit en oföränderlighet, som gjort deras öfverskridande till ett traktatsbrott.
Hvad värt land med sitt politiska läge framförallt behöfver, är en regering, stark icke allenast på papperet, utan äfven i sin ställning till folkombuden; — men jag underställer hvarje tänkande mans bedömande, hvad kraft och hvilket stöd en regering har att påräkna af en folkförsamling, som genom sin sammansättning kan till största delen komma att sakna den nödvändigaste af all sjelfständighet, nemi. den som bildningen gifver omdömet. Denna brist i förslaget har regeringen sannolikt icke ansett af någon betydenhet, enär den Mimers brunn, hvarur all visdom hemtas, hvarje afton äfven är tillgänglig för represen - 228 Den 18 Mar» f. m. tanterna, och om regeringen hemtar ur samma källa, så kan icke annat än frid, enighet och kraft uppkomma. Men som, för mina ögon, denna källa, ur fosterländsk synpunkt, icke är rätt klar, så kan jag för min del ej godkänna en sådan invändning. Att en annan form för vår representation kan vara nyttig för landet, vill jag icke bestrida, men icke är regeringens förslag det mönster, jag föreställt mig vara det rätta; ty om äfven jag skulle hylla förslagets principer, så skulle jag dock motsätta mig detsamma, dels derför, att regeringen i tillämpningen stannat på halfva vägen, vid tillsättandet af andra kammaren; dels derför, att för litet afseende är fästadt vid den återhållande kraft, man hoppas finna i den lörsta. — Hvad andra kammaren beträffar, så förstår jag ej rätt, hvarför valbarheten skulle stanna vid en inkomst af 800 rdr, ty hvarken kan denna inkomst anses såsom en sjelfständig ekonomisk ställning, eller kan den l'å gälla såsom ett bevis på högre politisk bildning än hos deni, hvilkas inkomst är lägre.
— Preste-Ståndets inbjudning till Med-Stånden i denna fråga. VIII. 38, 109. A. 110. 17 ( 130 ) Mosaiske Trosbekännare, Bonde-Ståndets inbjudning i samma ämne. VII. 115. A. 127. — Ridderskapet och Adelns d:o d:ö. VII. R. 128. Munck af Rosenschöld, Nils Rudolf, angående väckt fråga om hans förklarande för skyldig att återställa sin inträdespollelt å Riddarhuset. I. 67, 76. Munck af Rosenschöld, Nils Rudolf, angående rättighet för, att utbekomma afskrift utaf Ridderskapets och Adelns protokoll för den 6 December 1853. I. A. 273. Munck, Claes Johan yttranden. Museum, Naturhistoriska, anslagen till. Se Siats-Ulskottets Utlåtande N:o 73. National-. Se National-Museum. Musikaliska Akademien, anslag till, angående. Se Anslag. Myndighelstillstånd, om förändring i liden för mannens inträdande deruti. II. R. 220. III. Mynt, Rikets, angående decimal-syslemets tillämpning å. Se Decimal-system. — Riks-Bankens af lägre valörer, om lättade tillfällen lill utvexling af. I. R. 199. Myntenheten och dess underafdelningar, väckt motion angående. II. 251. R. 258. Se vidare Banko-Utskottets Memorial N:o 14. Myntkabinettet, Kongl., angående öfverlemnande från Banken af åtskilliga mynt och medaljer lill. VII. B. 128. VIII. A. 34. XIV. B. 20. A. 46. Myntverket, angående inbetalning derifrån till Riksgälds-kontoret af köpeskillingen för Hofbageri-egendomen. Se Hofbageri-egendomen. Mått och vigt, om antagande af decimal-systemet för. Se Decimalsystem. — om det s. k. metriska systemets tillämpning derå. Se Lag samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 4.
På ena sidan är grafkor för en af Mentones patricierfamiljer de Monléon, hvars medlemmar ligga här begrafna alt ifrån år 1808, då Jerôme Monléon tillköpte sig rättigheten att här upprätta sin familjegraf. Den motsatta väggen är beklädd med en mängd naivt utförda taflor, skildrande fartyg i storm, olyckor med diligencen m. fl. olyckshändelser, hvilka personer, som undkommit den hotande dödsfaran, upphängt till jungfru Marias ära och försedt med underskrifter på latin eller italienska, utdrag ur loggböcker och reseberättelser i enlighet med det fromma katolska bruket, en plägsed, troligen ärfd från romerska bruket, att den som blifvit räddad ur sjönöd till åminnelse häraf upphängde en s. k. votivtafla i Neptuni tempel. Framme vid altaret är en af bröderne sysselsatt med att fylla en oljelampa – i morgon är det helgdag. Det är en trettio års man med matta insjunkna ögon och ett smärtsamt drag af en hårdt tillkämpad resignation kring de bleka, blodlösa läpparne. Han erbjuder sig att vara vår vägvisare i klostret och leder oss först ned till ett bönrum under sjelfva kyrkan, der biktstolar äro inmurade i väggarne och de röd-violetta glasrutorna insläppa en matt dager. Härifrån kommer man ut till den af stenmurar omgärdade klosterträdgården, der munkarne hafva sina täppor med rosor och balsamin. På ena sidan går en lång gång, bristfälligt öfvertäckt af ett spåntak, der munkarne roa sig med att spela »bochia», ett kastspel med träkulor, påminnande om de gamles diskuskastning. Här nere ligga också klostrets tvättstuga och visthus. En smal trappa med nötta steg leder upp till klosterbyggnadens öfre våning, der refectoriet och cellerne äro belägna i en halfmörk hvalfgång.
S. D. Föredrogos och gillades Sammansatta Lag,- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 12 i anledning af väckta motioner om nedsättning i Expeditionslösen; och och Prot.-Vldrag den 30 Maj samt den 2, 4 och 6 Juni i860. 449 N:o 13, i anledning af väckt förslag om åläggande för Domare å landet att kostnadsfritt tillställa rättsökande de Expeditioner, som ej i behörig tid varit tillgänglige alt lösas. S. D. En från Höglofl. Ridderskapet och Adeln lili Protokolls-uldrag N:o 282, lill Med-stånden allålen inbjudning alt förena sig uli del beslut, som förstnämnda Riks-Stånd, vid behandling af Sammansatta Bevillningssami Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskotlets Betänkande IN:o 8, i anledning af väckt motion angående förändrad grund lör uppskattning af bränvins värde vid pär lie-handel, fattat om den förändring i Utskottets förslag, alt det i slutet af andra mom. förekommande orden "efter de vid de större brännerierne följde grunderutbytas emot orden: ”efter de vid brännerierne för bestämmande af tillverknings-afgifens belopp följde grunderLief af Ståndet antagen. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. S. D. D. Vid föredragning af Bevillnings-Ulskotlets den 25 och 28 sistlidne April hordlagde Betänkande N:o 23, angående Tull—bevillningen, blefvo Utskottets samtliga hemställanden och förslag af Ridderskapet och Adeln bifallna, endast med undantag deraf, att artikeln Jern och Slälträd förklarades fortfarande skola vara från införsel—lull befriad, samt alt utförsel-tullen å Malm bibehölls vid dess nuvarande belopp, utan hvad Kopparmalm beträffade, i afseende hvarå tullsatsen bestämdes i enlighet med Utskottets förslag. Den G Juni. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos Stals-Ulskoltels nedannämnde, den 12 och 23 sisllidne
Konungen må jernv äl, såsom belöning för stora och utmärkta fört jenster, t i 1 d e 1 a Adelsmän F riherrlig och F ri - Bil. t. Constitutians TJtsk, Betänk. N:o 3. /[5 dertill värdige anses. Ej må Adelskap, eller Greflig, eller Friherrlig värdighet, sorn hädanefter förlänas, tillfalla llere än den, hvilken adlad, eller upphöjd blifvit, samt, efter honom, hairs äldste manlige Bröstarfvinge i rätt nedstigande , led efter led, samt, efter denna grens utgång, Stara fadrens närmaste manliga afkomling, och så vidare. herrar G reflig värdighet. Ej må Adelskap eller Fr i h e r r1ig elle r Greflig värdighet, som hädanefter förlänas, tillfalla flera, än den, hvilken adlad eller upphöjd blifvit, och, e fter hans dö d, i rätt nedstigande, led efter led, hans äldsta manliga bröstarfving af äldsta grenen, samt, efter dennas utgång, Stam fadrens närmaste manliga afkomling af då lefvande ä 1 d s ta s 1 ä gt-g r en, och så vidare. Om, genom Ari,' Adeli g t S t and t i i Ifall er den, som redan blifvit deruti sjelf upphöjd, eller genom närmare arf insatt, upphöre hans eget Adelskap, så framt detta icke är af högre värdighet, i hvilken hän - 46 Bil, t, Constitntiont XJesk. Betänk. N:o 3. del se Stam fadrens Adelskap ^öfvergå r till närmaste Slag t-g r e 11: F i 11 n e s ingen sådan, utslockneätten. F ö rkla ras någon sitt Adelskap förlustig, ti 1 lfa lie r detsamma den, som dertill, enligt här stadgade grunder, närmast berättigad är. Se Bihanget, 3 Samlingen , sid. 173. Ridd. och Adelns Protocoll d. 5 Juli e. 01. p. 204; d. 5 Augusti e. m. p. l58 och 20a. Allmänna frå- 56. §.
Jag hörde jemväl i går en annan talare, hvilken d. 28 Aug. benämnde det förslag, som dä föll, såsom fostradt af sveket, förorda Hr Åkermans förslag, ehuru jag deremot ifrån ett annat håll äfven hörde uppgifvas, alt sistnämnde förslag icke eller skulle vara så alldeles utan att kunna kallas svekfullt, då del just syntes afse att inleda olika länkände alt likafullt votera för detsamma. Af detta och åtskilliga andra tecken i stjernorna, som man småningom lärer sig alt tyda, tror jag mig finna, att de 82 af d. 28 Aug. 1844 måtte vara helt andra personligheter än de 82 af d. 12 Mars 1845. Då jag likväl icke kan förmoda annat, än att de sistnämnde 82 personerne fortfara i den sats, som i går så ofta åberopades, att ”en gång tala och dervid förblifva,” så förväntar jag, att det förslag, som nu är föremål för öfverläggning, och som i så många afseenden har likhet med det i går föl kastade, men af 82 ledamöter gillade, nu äfven får tillgodonjuta åtminstone samma 82 röster. Dertill förmodar jag komma än ytterligare alla de, hvilka, efter hvad jag hörde af flere bestämdt uttalas, önskade att närmare känna verkliga beskaffenheten af det, hvartill de lemnade bifall, och anade, att motsatta tankar till hvad de sjelfve hyllade, möjligen kunde ligga under det som var föreslaget jemte afslaget, eller förklaringen, att Const.Utsk:s förslag, sådant det kommit till oss, icke är antagligt. Alt detta förslag vore antagligt har jag verkligen icke hört förrän just i dag. Det hufvudsakligaste af skälet för vidblifvande, åtminstone af de grunder, hvarpå Const.Utsk:s förslag hvilar, skulle väl vara det, att man derigenom kunde anse sig hafva räddat den kära ståndsförfaltningen, hvilken också ganska många gånger måst rycka fram för att göra tjenst. Jag delar icke denna tanka; jag finner i ståndsförfaltningen alldeles icke något arcanum, som skulle kunna stödja, — sedan fästen ramlat öfver och under, och således rätteligen ej vore något att stödja.
Ägares åliggande, ► Uti ingifvet Memorial, som blifvit uppläst i Hedervärda BondeStåndet, och derifrån till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitteradt, genom ProtocollsUtdrag af denidde sistlidne December, har Riksdagsfullmägtigen från Nyeds Bergslag i Carlstads Län Olof Olofsson anhållit, att Hedervärda BondeStåndet ville, i förening med Respeotiva MedStånden, hos Kongl. Maj:t i underdånighet utverka en förordning, som ålägger hvar och en ägare af Vattenverk, att så inrätta Byggnaden deraf, att de kunna gå med möjligaste minsta Vattenmassa, Utskottet utber sig vördsamiigen i Riksens HögloII. Ständers minne få återkalla, att Kongl. Maj:t i dess Nådiga Skrifvelse till Riksens Höglofl. Ständer af den 28 Juni 1815 behagat tillkännagifva, det Kongl. Maj:t, t anledning af Riksens Höglofl. Ständers, vid 1812 års Riksdag yttrade, underdåniga önskan, anbefallt arbetande Ledamöterna af dess LagComité, att. utarbeta en författning, angående Jordägares rätt att söka förändring, eller utdömande af Vattenverk, som genom uppdämning skada jord, eller hindra dess Besv. och Ekon. tsk. Betankanäen, nyttiga Odling, och att sedan, till underdånig följd häraf, aisbetande I.edamöterne af DagComitéen afgifvit förslag till en sådan författning, Kongl. Maj:t funnit nödigt, innan Dess hufvmdsakliga Beslut i detta vigtiga ämne Fattas, att ej allenast inhemta Dess och Rikets BergsCollegii underdåniga Utlåtande, samt infordra åtskilliga upplysningar från samtliga Landshöfdingarna i Riket, utan ock att det afgifna förslaget till författning bör till Trycket befordras, för att således •undergå en allmän granskning; förklarandes Kongl. Maj:t slutligen sig icke, på förenämnda skäl, kunna företaga detta vigtiga ärende till slutelig handläggning, förr än till nästa Riksdag.
Lägges härtill en dusör af t. ex. 25 R:dr till den Officer, Den 4 December e. m. 357 som under hans semester förer befälet, 100 R:dr till den Underofficer, som sköter rustkammaren, så upstår en årlig extra utgift endast på dessa få och lågt uptagne poster af öfver 800 R:dr r:mt *). Ingen enda dylik depens drabbar Kapitener som icke häfver något befäl, och de hafva likväl 600 R:dr mera än Battericheferne, oberäknadt om do hofva arfvoden från 7 till 1200 R:dr r:mt, hvilka, alla de kunna använda för sin egen person eller sin familj. Skola nu dessa 800 eller rättare 1600 R:dr tagas af passevolansmedlen och derutöfver 600 R:dr för att bereda sig samma inkomster som äldre Kapiten utan batteri, samt slutligen passevolansförluster på en stor del effekter likaledes betäckas, så måste dessa passevolansmedel anses äga en särdeles töjbar beskaffenhet. Obs. Att Ingeniörcorpsens äldre Kapitener äro alla föreslagna till 3000 R:dr r:mt årlig lön är ett skäl att höja alla äldre Kapitenslöner till 3000, eller ock helst att göra alla lika som nu 1800 b:ko eller 2700 R:dr r:mt. Ingeniörcorpsens Kapitener hafva alla arfvoden som Arbetschefer och fingo lönerna så förhöjda vid föregående Riksdag. Begärdes på bordet. Föredrogos och begärdes på bordet: l:o En af Hr Printzencreutz, Bernhard Wilhelm, inlemnad, så lydande motion:
— Blifva embetsman på detta vis blott verkliga eller apparenta organer för hvarannan, utan att någon blir direct ansvarig blott för sina egna handlingar, då medger jag att Embetsmannainteresset och Nationens interesse alltid måste komma i sådan uppenbar fejd, att jag knappt ser något bålverk, som kan emellan dem uppföras , och trygga Nationen för förtryck i stället för att jag för min del annars alltid ansett en väl sammansatt, väl underbyggd, väl ansedd och väl lönad, af ingen annan än lagen beroende, men af den och inom sig väl controllerad Embetsmannacorps såsom det säkraste värn emot möjligheten, att ens genom en förändring i Grundlagen kunna i Sverige införa något farligt envälde, fåvälde eller mångVälde, Jag får be Utskottets Ledamöter om förlåtelse, i händelse jag orätt fattat deras plan; jag skulle önska, om, genom någon vändning eller utveckling af densamma, genom några correctiver i detaillerna, den ursprungliga faran, som jag trott mig finna i förslaget, att genom i ett för allt ansvariga Ministerii-Chefer sköta allmänna ärenderna, kunde undvikas. Jag har ej kunnat finna några tillräckliga sådane i de som Utskottet uppgifvit, och tror, att, om den blifvande Comiteen skulle kunna uppfinna och tillägga några sådana, den åt - 3^3 Den 27 Maji. minstone behöfver mycken latitude i sin Instruetion, och att kunna betydligen afvika från den uppgifna planen. Jag har åtminstone nu fullgjordt, hvad jag längesedan föresatt mig, och hvarföre jag isynnerhet värderar det rum ödet mig här gifvit, att kunna få säga nej till allt hvad som förefaller mig likt det som jag kallar ministerial-styrelse, utan hellre ja till sjelfva souverainiteten, så framt någon menniska kan öfvertyga mig att souverainiteten icke förr eller senare blir en masquerad ministerial-styrelse.
Söanf, belö uti 9tifggälbg*.S?ontoret itmeflåenbe behållning af ej minbve 1830 årg frebttiomebel, än be till bpltf unbfättning veban antnifabe, hitting influtna tuUafgiftev för utlanbff fpannntål, jemte hvab font fan inflyta genom återbetalningar å mebbelabe uttbfättningglån, äftnenfom be tuUafgiftev för utlanbjf fpannntål, font intill innetnaranbe årö flut ytterligare funna ingå, famt be bylifa mebel, hvilfa från och början af år 1852 och få långe be i fåbant hänfeettbe bå gällanbe tulibejfämmelfer blifva oföränbrabe, fomma att inflyta, hvarförutan. Q"8i, vib fajlflällanbet af ben frebitinfuntma, font till Sttfetö förfinar eller anbra angelägna föremål bör, jemlift 63 § Slegeringg* formen, af 3lifetg ©tanber amnifag, tagit i beräfning hvab utaf benna funt* itta fan, utöfver oftnanberörba tillgångar, intill
General-poststyrelsen öfverlemnat ett utur Rikets Ständers Revisorers den 14 Oktober 1865 afgifna underdåniga berättelse sä lydande transsumt: Kongl. Post-verket. , § 6. Revisorerne, hvilkas uppmärksamhet fästats derå, att vid en postanstalt af så vidsträckt omfattning, som Stockholms Post-kontors afdelning för ankommande poster, finnes för uppassningens bestridande anställd endast en vaktmästare, hafva derjemte erfarit, att ifrågavarande person, då han, till följd af styrkt sjukdomsförfall, varit urståndsatt att sköta sin berörda befattning, nödgats, ehuru hans sjuklighet varit en följd af ansträngande tjenstgöring i Post-verkets tjenst, utaf sin aflöning afstå En R:dr 50 öre för hvarje dag befattningen måst af annan person bestridas, ett förhållande, som icke synes vara med billigheten öfverensstämmande. Anbefalld att häröfver med yttrande och förklaring till Kongl. General-poststyrelsen inkomma, får jag vördsamt anföra: — 299 — Att vaktmästaren Enqvist, vid de tillfällen han för sjukdom varit hindrad förrätta sin tjenst, frivilligt till vikarien erlagt 1 R:dr 50 öre om dagen; men att han från sista insjuknandet vid Juni månads början sistlidet år endast gått i mistning af tjenstgöringspenningarne, enligt Kongl. General-poststyrelsens skrifvelse den 19 Oktober sistlidet år. Hvad beträffar herrar Revisorers yttrande: »att för uppassningens bestridande vid denna afdelning endast en vaktmästare är anställd», hvilar sådant på ett missförstånd, troligen föranledt deraf, att verkligen ej mer än en enda person har konstitutorial såsom vaktmästare vid denna afdelning, nemligen Benjamin Enqvist, enligt närlagde afskrift af hans konstitutorial Stockholms Post-kontors afdelning för ankommande poster den 5 Januari 1866. <S. A. Broman.
Vid Generalmönstringen samma år skickade jag med Båtsmannen en annan person, likväl utan fullmagt, för att vara närvarande, i fall något å Rotens sida erfordrades, hvilket jag dock förut visste ej skulle komma ifråga, emedan Rotehållarne och Båtsmannen på förband öfverenskommit i alla punkter; men detta oaktadt hlef jag för uteblifvaude pliktfälld att. höla 16 eller dJ\ sk. B:co, jag minnes ej hvilketdera. Jag kan ej neka, att detta föreföll mig besynnerligt. Jag till - 4 I • 262 Den 6 Februarii e. m. styrker derföre återremiss af Utlåtandet med begäran, att Utskottet måtte föreslå en underdånig framställning till Kongl. Maj:t om en sådan ändring i författningarne, att när Rotehållare och Båtsman veta med hvarandra, eller äro öfverens derom, att de å ingendera sidan hafva något alt erindra, Båtsmannen då ensamt må inställa sig vid Generalmönstringen; ty jag kan ej förmoda meningen vara, att Rotehåilaren skall mönstras tillika med Båtsmannen. Skulle denne blifva casserad, eller något annat oförmodadt förefalla, så lära Rotehållarne alltid förskaffa sig tillfälle att derom blifva underrättade. Herr Hjerta: Efter den upplysniug Friherre af Nordin gifvit, finner jag visserligen, att tillräckligt blifvit gjordt å Regeringens sida, och att den föreslagne skrifvelsen således är öfverflödig; men då saken angår en slags beskattningsfråga, anser jag det vara nödvändigt för oss såsom Lagstiftare, att med varsamhet förfara, och att vi derföre af Ekonomiutskottet böra infordra upplysning om det Kongl. Bref, hvars innehåll Friherre af Nordin åberopat, helst det förefaller besynnerligt, att detta Bref kan vara helt och hållet obekant för EkonomiUtskottet, enär det måste finnas i 1827 års Författningssamling.