Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Eller kanske jag skall det ändå?» »Nej, kära Stina,» sade jag med den mildaste röst jag kunde, »stig icke upp, ligg stilla! Du skall visst ingenstädes gå. Jag ville blott veta hur det stod till med dig, om du är så klok och snäll, att du gifver dig till freds fast Bold är borta.» – »Huru det står till med mig!» svarade hon med ett visst hånskratt, som i mörkret, och den sinnesstämning jag förut var uti, lät förfärligt för mig. »Hur kan det vara,» fortfor hon, »tag allt hvad löjtnanten eger kärt på jorden ifrån honom på en gång, och lemna löjtnanten så här, allena och öfvergifven, så få vi se om löjtnanten är så »klok och snäll och gifver sig till freds.» Under det hon talade dessa ord, hörde jag att hon darrade af köld. Jag fann att det var fruktlöst ens med ord försöka trösta henne, utan jag gick helt simpelt ut, tog en börda ved som låg ett stycke från stugan, gick in med den, letade så länge tills jag fann elddon, och gjorde upp en treflig eld. Den arma olyckliga sade intet, men då elden fladdrade i spisen, och gaf en viss skymt af treflighet åt den vanligtvis så snygga stugan, men som nu såg något vårdslösad ut, då satte hon sig upp, räckte ut handen till mig, och sade med matt och slocknad röst: »Tack!» – O hvilken tacksägelse! Om hon vetat att det var just jag, just mig, som hon hade att tacka för hela sin gräsliga sorg! Men jag, jag visste det! Jag stod som en eländig syndare framför henne. Ack det var ej mer den röda och hvita, glada och fryntliga unga qvinnan, utan en hamn med alldeles likblekt anlete, omkring hvilket det rika mörkbruna håret hängde i långa raka flockar. Jag betraktade henne en stund, sedan gick jag fram till henne, tog hennes iskalla hand, värmde den i mina, strök håret ur ansigtet på henne, och bad henne luta sig mot min axel, som emot en god vän, hvilken ville göra allt hvad som stod i hans makt för att trösta henne.
De Europeiska samhällena befinna sig nemi., hvart och ett inom sig, i mera eller mindre mån uti uprorstillståud. Alla band äro lossnade, allt välde lides med otålighet. Fadersväldet är misskändt eller föga aktadt, ej allenast bland de s. k. bättre klasserna, utan måhända i ännu högre grad hos det egentliga folket; husbondeväldet saknar allt annat stöd än egennyttans beräkningar och är alltså ett ok, som bkres med motvilja; alla tro sig lika berättigade oell lika vuxna att leda, ingen vill blifva ledd, ingen lyder utan motvilja. Men, mine Hrr! hvilka kunna väl anledningarne vara till ett så onaturligt uprorstillståud i menniskornas sinnen? Tvifvelsutan att de, som Herran gifvit väldet att, hvar i sin stad, utöfva, ej bvggt detta välde på andelig och sedlig grund, på föredömen af gudsfruktan och renlefnad; att de, sjelfva utan all sådan grund, -ej förmått, som sig bordt, upfatta eller vägleda dem, som tillhört deras omvårdnad, samt att de i sitt innersta ofta nog ej anat, än mindre erkännt, att hvarje mensklig företrädesrätt medför motsvarande ansvar och skyldigheter, ej blott i verldslig måtto, utan ock i moraliskt hänseende. Skulle vi nu våga hoppas någon väsendtligare förändring uti förenämnde, i alla samhällsförhållanden djupt inrotade onda, då måste vi börja bygga på andra grunder, än dem, som framkallat de vådor, hvaraf menskligheten nu hotas; då måste de bildade klasserne, så vidt de förmå, söka godtgöra hvad som kan vara försummadt; då måste lagstiftaren ej tveka, att i första rummet gripa verket an och söka bota samhällets refvor, bland hvilka sabbatens ohelgande ej är den minsta.
Mbetjanb» af trut har Äottgl. 3Jlaj:t mebbelat od) ©enerat STttll ©tprelfen beit 17 h"s af flut’ 91 ooernber 1858 admängjort be förejfrifter, font mib benna marab tull* bel)anbliitg böra iafttagaö. Sid lättnab mib införtudning af råfoder, tobafdblab och tobafö* uttagning af „ , , råfoder, to» ftjelf, hmilfa maror utgöra raämiten för mtbare föräbltng utom laitbet, 6at«btab o$ har Rottal. SJlajtt i ttåber mebgifmit, att, när egare af fåbana maror fran ncberiog , „ od) frebititgf)» på eit gång inbefommtt od) till iteberlag eder frebtutpplag a labatt ort, lag. ber bplift eger runt, angifmit af råfoder 20,000 tt eder af tobafö 96 iBerättelfe om Ijroab i 0iffet ocp befö ^åmibgma1? ©tabén @unbdt»all 1)00, på färffilba uttberbåniga anföfnittgar, fått ocfj sarber0. jtg betmljab neberlagd SMeb anlebntng af ben titlmärt, forn fieppdrebare Sätt famt ©roertged utlänbfla ffeppdfart t allmänhet för fartpg utan loft. rounntt efter litfärbanbet af 1843 ard ©eglattond Örbning, är antalet af be platfer, bit fartyg, font ide paftoa taft, må från utrifed ort äf Äungörelfe bett a £)ltober 1857 nteb famnarna stäflö, ©rafioerna, käringö ocb $lä Sänd pttre ffärgårb.
Rosenblad hafva Fullmägtige emottagit Herr Cantzli-Rådets under den 2 sistlidne Martii aflåtne Promemoria. De upplysningar Herr CanzliRådet deruti behagat meddela, jemte förslag att omsätta det derstädes i December månad förfallande lån, vittna om Herr CantzliRådets nitiska omtanka för RiksgäldsContojrets förmon och bästa; och hvarföre Fullmägtige nu få betyga Herr Cantzli - Rådet deras erkänsla och tacksamhet. Uti sakernas nu varande skick skulle Fullmägtige helst önska omsättning af detta lån m. m. io6 Den i Martil, 1799* ^en -^ov’ skrifver Riksgälds-Directionen: Igenom Herr Canzlie-Rådets Promemoria af den 28 sistl. Oct. hafva Fullmägtige inhämtadt att omsätt-' ningen lofvar en lycklig utgång. Det verksamma bemödande Herr CantzliRådet härutinnan användt, vittnar om Herr CantzliRådets nit för det allmännas och Riksgälds - Contoifets bästa. Fullmägtige, som nu uppfylla den glada skyldighet att aflägga sin tacksägelse, äro fullkomligen öfvertygade, att Herr CantzliRådet icke upphör med vanlig verksamhet befordra denna för Svenska Rikets credit så angelägna negociation till lyckligt slut &c. i799j den Dec. behagade RiksgäldsDirectionen efter önskad framgång af omsättningen yttra: ”En så lycklig operation anse Fullmägtige med skäl böra tillskrifvas Herr CantzliRådets berömliga omtanka och verksamma nit; och vilja Fullmägtige framdeles, när operation blifvit fulländad, lemna Herr CantzliRådet något öfvertygande vedermäle af deras erkänsla och tacksamhet för de vigtiga tjenster Herr CantzliRådet vid detta tillfälle gjordt Fäderneslandet och detta Contoir isynnerhet.
Att bringa Riksg.contorets obligationer i en bestämd kurs på utländska börser, är ett allmänt intresse, som borde sökas, äfven om det skulle ske med uppoffring; men uppoffring behöfves ej, — ändamålet kan vinnas i förening med Bankens fördel, om man blott tillåter det. På grund af hvad nu blifvit anfördt, får jag inför R. o. Ad. vördsamt föreslå: 1:0 att BancoUtsk. måtte anmodas att skyndsamt inkomma till R. St. med en approximativ calcul öfver beloppet af den sedelindragning, hvartill nu gällande bancoreglering och vidtagna beslut anses föranleda, och att derefter ingifva förslag lill dessa medels nya användande, på det att den sedelstock, som vid 183g års slut var i omlopp, sedan densamma, enligt den princip jag följt, blifvit ökad med hvad som af dåvar. depositioner kan blifva uttaget, icke med afsigt må vidare rubbas; 2:0 att de till allm. discontrörelsen nyligen anslagna 460,000 r:dr måtte derifrån återtagas, i den mån desamma kunna användas annorlunda och i öfverensstämmelse med den nya reglering af bankens rörelse, som R. St. antaga; 3:o att såsom deponerad fond till creditiv för liypotheksföreningarna ej må anses behöfliga mera än 100,000 rtdr, men återstående 3oo,ooo r:dr såsom disponibla till annan utlåning, utan minskning i föreningarnes ägande creditivrätt; 4:0 att
Af hwad sa wäl War Befallningshafwande i Götheborg, som I undecdanigst anfört, sones det följa att någon BränwinSbränning för Kronans räkning icke kan derstädes med förmohn werkställas; men som Riksens Stander i underdånighet ansett alwen denna brännings inställande böra bero af hwarje ar upprättade och till War Nådiga pröfning öswcrlemnade Calculer, hwilke stola bestämdt upplysa, huruwida BränwinSbränning och Distillering sör Kronans räkning ma kunna utan förlust utöfwaS eller icke; sa wilje Wi, ester granstning af deste nyligen inkomne och till Stats, Beredningens underdåniga utlakande remitterade Calculer, Wart Nådiga Beslut i detta amne fatta. Till StatsBeredningens underdåniga hemställan om försök med Vränwins Distillering i Stockholm, hasme Wi emedlertid sa mycket hellre lemnac Nådigt bifall^ som ut, arrenderandet af Distillerings, rättigheten icke blifwit af Riksens Stander Eder bestämdt medgifwit, samt, derest ock ingen särdeles winst af sjelfwa Distilleringen blefwe att påräkna, det derigenom erhållande förråd af flera slagS Bränwin likwäl synes böra latta afsattningen. 4:0. Om Lrän.wri, husen böra, enligt Riksens Ständers underdåniga tillstyrkande, urhyras till Magazin, der är dä Bränwinsbrämung för Rronans räkning icke werksrälles?
Varder ärende af något Riksstånd till flere Utskott remitteradt, eller anser ett Utskott nödigt att, till öfverläggning om något ärende af vigt, med annat eller andra Utskott, sammanträda; då skola från hvar Idera af de Utskott, som honstitutions-Utskottets Memorial, N:o 4. 21 Finner Banco-Utskottet de ämnen, hvilka utgöra föremålen för dess sammanträde med annat eller andra Utskott, vara af sådan beskaffenhet, att de fordra Tysthetsed, aflägge sammanträdande Ledamöter af andra Utskott densamma. Emellan Hemliga Utskottet och annat Utskott äge ej sammanträde rum. lill gemensam öfverläggning sammankomma böra, Iva Ledamöter af hvarje Stånd dertill utses. Finnes förstärkning nödig; för hålles såsom i 5 morn 36 § sagdt är. Sålunda sammansatt Utskott ege rätt att betänkande i frågan till Rikets Ständer afgifva, utan att Utskottens öfrige ledamöter deri taga del. Finner Banko-utskottet de ämnen, hvilka utgöra föremålen för dess sammanträde med annat eller andra Utskott, vara af sådan beskaffenhet, att de fordra tysthetsed, aflägge sammanträdande ledamöter af andra Utskott densamma. Emellan Hemliga Utskottet och annat Utskott ege ej sammanträde rum. Ridderskapet och Adelns protokoll den 28 Juni 1848. Preste-ståndets protokoll den 28 Juni 1848. Borgare-ståndets protokoll den 26 Juni 1848. Bonde-slåndets protokoll den 28 Juni och 14 Juli 1848. 22 Konstilutions-Utskottcts Memorial, N:o 4. 7. Förslag till närmare bestämning af tiden f ör motioners afgifvande. Riksdags-Ordningen. § Intet ärende må nedläggas utan StanIntet behörigen väckt ärende må dets uttryckliga beslut. Ej eller må, nedläggas utan Ståndets beslut.
af hufvudstadens qvinliga befolkning på öfver 2 0 ar? Men vi vilja göra ännu ett medgifvande. Man invänder narriligen: 20 år ar ingen ålder. låt de ucga flickorna vänta l -. För stockholm äro siffrorna ännu ogynsammare. Af de 66,41 I qvinnor p % 2 0 år och derutöfver, soni derstades funnos år 1880, voro blott 2,114 gifta, de öfrigs 4 4, ~ ~ eller; " ', (66,66 proc.) agifta eller enkor och fraiiskilda. 0; ~ tima;;. aniiu några ar, så blifva de gifta, så uppfj) llas deras andaniål, och så f6rsviniia dessa siffror och bli till intet. N2 val, vi göra ett hopp och gå anda till 40-års-åldern. Af de qviniior, soni öfirerhufvud bli gifta, gifta sig 95 proc. före 40 ars ålder, så att fran detta år idiste vi i hvarje liandelse läta illusionerna om framtida gifterniål fara. Hvad saga oss IILI siffrorna om denna ålder? Jo, liar äro de sa lärorika? att vi måste taga dem n2got mer detalj eradt. Af folkräkningen för I 880 kan man iiäinligen utdraga följande siffror och göra följande beräkningar om D n n ~ t z a r ~ qvinliga s befokning $å go Kr och d ~ r u t o ~ i e r. O d. v. s. procentvis 1 gifta ...;, i enkor ... 5519 4519 franskilda .. I ogifta .. - 1. 63,2 28,~ 1412 I 1 25,5 019 i 797 1°#4 j Tillsammans, ~ o o, o 100.0 I i ~ o q o i IOO,~ Szen&amp;s qvial&amp;a Befalkni ?zg $6 40 hoch derutöfitn&amp; - 1880. d. v. s: procentvis.
Till honom, som gjorde svenska namnet en sådan heder, som betaltgymnasternas resa till London, som var kammarherre hos Sveriges drottning, skalle nog halfva London komma springandes med stora galdpungar för att klarera den lilla affären. Och nu till sist är det aldrig det minsta farligt med Hjerpes trämassefabrik i Jämtland, ty den skall en oegennyttig norrman hjelpa p&amp; fötter igen. Ungeffer så låter det alltid i början, men tvärtom utfaller det i verkligheten, ooh s&amp; befinnes dej. i stället vara myoket farligt, ja s&amp; farligt, att tasentals väl och ve p&amp; det kännbaraste beröres deraf. Men ej nog därmed, statens och hela landets intressen lida deraf, och bort det ord, som understundom höres yttras. » Hvad gör det, om utländingar förlorar », ty oredlighet för aldrig i längden n&amp;got godt med sig. Och lika nyttigt, som det kan vara för landet, att idoga utländingar med kapital och kunskap slå sig verkligen ned hos oss, lika skadligt är det, att till inoch utländska spekulanters och jobbares tillfälliga fördel vårt lands tillgångar bortplottras och vår kredit förstöres. Ej tillhör det derför längre den ' svenska nationen att låta det hittills atöfvade hartassystemet hafva sin gång, utan att dels sjelf, där det förekommit, upphöra dermed och mot vederbörande i dylika fol nogare och samvetsgrannare utöfva den kontrollerande myndighet som är en af dess vigtigaste uppgifter, ty publiken eger rätt att fordra sanningen och hela sanningen, men också endast sanningen. Severus.En modern Hannibal. I den vackra samlingen * Autograficr och porträtt af framstå-mde personer », hvilken af ingeniör Per Lindell utgifves, förekommer i sista häftet en autograf af landshöfding Cwrry Treffenberg, hvilken autograf är sä karakteristisk, att det vore sy od att icke meddela tidskriftens läsare några profbitar. Herr Treffenberg talar bl.
Bet anian den, böra förfalla, icke ägt anledning att Uti dess afgifne Betänkande upplaga, Då Utskottet, sin plikt likmätigt, nu går att meddela Utlåtande uti de Ämnen, hvartill de gjorde Anmärkningar föranleda, finner Utskottet lämpligast och till undvikande af än större vid* loflighet mest ländande, att vid deras upptagande följa enahanda ordning med Uag-Förslaget, och att endast de samma till deras beskaffenhet anföra, tillika med det yttrande hvartill Utskotret funnit sig äga anledning, itsta Cap. Vid Rubriquen å detta Capitel: Huru Con«, cours uppkommer, har blifvit anmärkt, alt, enär Concours inträffar icke blott i anledning af GäU denärs frivilliga afträdande af sin egendom till Rorgenärernes förnöjande, eller deraf att han till afträdande värdintvungen, u.an jämväl genom sökt Boskillnad eller urarfvagörelse, hvarom Förslaget i 7 och 8 Capit. särskildt handlar, men förevarande Capitel endast innefattar de förstnämnde arter af Coricours, borde samma rubrique pä ett med föremålet mera öfverenstämmande sätt utmärkas, än genom den vidsträktare anvisning; sota deruti nu meddelas, Med godkännande af denna Anmärkning, har Utskottet antagit, att Rubriquen till i:sta Capitlet borde få följande lydelse: Huru Gdldenärs egend n. till Börgenarer (tfträdas må, och om iprjan af v 1 ncours. Såsom en följd häraf har ock Utskottet ansett den särskildte Anmärkningförfälla, som blifvit vackt derom, att 1 §. borde förtydligas genom uttryckligt Lag-Utskottils Betänkanden. 5*5 tillkännagifvande att afträdandet hade till föremal, att Borgenärerne skulle med egendomen förnöjas.
Ståndet hade i denna punkt låtit förblifva vid Utlåtandet N:o 63. 2:o Personelt arfvode till Professoren och Riddaren Cederschjöld. Ståndet godkände Utlåtandet N:o 63, med förändringen deri, enligt Utlåtandet N:o 219. 3:o Arfvode till Kammar-Junkaren von Wrigth, 4:o Arfvode till Secreteraren Strinnholm, och 5:o ett tillstyrkt arfvode åt Professoren Schlytern. Utlåtandet N:o 63, var i dessa punkter bifallet. 468 Fröt. Dels löne-ersältning till Astronomi® Adjuncten Selander, dels pension för Professoren och Riddaren Cronstrand. Utlåtandet N:o 219, angående löne-anslaget till Adjuncten Selander, godkändes, och pensionen å Allmänna Indragnings-staten till Professor Cronstrand bestämdes lill 1,150 R: Ir. 7:o Förslag om öfverflyttning till Allmänna Indragnings-staten af allöningen fö de öfvertalige embetsoch tjenstemännen i Kongl. Maj:ts Canzli. Denna fråga var nu mera afgjord genom bifall till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 195. 8:0 Angående öfverflyttning af serskilda utgifter på Andra Hufvud-Titeln Jall Allmänna Indragnings-staten. Ståndet hade låtit förblifva vid Utskottets yttrande i denna punkt. 9:o Fråga om högre pensionsrält för Landt-stats-tjenstemän. Delta ämne var redan afgjort vid pröfning af Slats-Ulskoltels Utlåtande N:ris 40 och 193. 10:o Fråga om ytterligare pensions-rum för 2:ne Generaler och en Amiral, och ll.o förslag om pensionerande af ett visst antal Professorer vid U11 i vers i te ten. Ståndet hade låtit förblifva vid Utskottets yttranden i dessa punkter. 12:o Angående pensionsrätt för de vid Corrections-Inrällningarne i Riket anställde tjenstemän.
— Att det allt mer omkring sig gripande statkarls-systemet är ett ibland sådana missbruk, som hufvudsakligen bidrager till pauperismen, börjar man nu inse; och det vöre väl, om detta missbruk kunde hämmas antingen genom fri - 23 frivilliga öFverenskommelser inom socknarne eller lagstiftarens direkta mellankomst. Handtverkeriernes närvarande skick står också uti ett närmare förhållande lill paupérismen. Visserligen komitier den nya Författningen om» Gesäll vandringeni fall ilen med noggrannhet handhafves, att bidraga till en nyttig åtskillnad emellan verkliga gesäller och landsstrykare och till den större kontroll öfver gesällernes uppförande och vandringar; men, utom det att denna helsosamma verkan af författningen myckel beror på Embetenas och Auktoritelernas method att tillämpa den, ty om, såsom erfarenheten redan visat!, missbruket att påskrifva gesällers gamla pass, i stället att utfärda nya och bestämda för hvarje resa, får insteg, landsslrykeriet ofelbarligen återvinner tillväxt, förekommer, att denna författning icke hufvudsakligen vidrör sjelfva handtverkerierne, hvilka i anseende till förändrade förhållanden äro i så stort behof af en ändamålsenlig och djupt ingripande reorganisation, om de icke skola fortfara att förblifva en frodig plantskola för landsslrykeriet och pauperisinen. Förhållandet med de ifrån värfvade Regementen, Pionier-Corpsen och Arbets-kompanierna afskedade personer erfordrar likaledes, i frågan om Fattigvården, lagstiftarens allvarliga omsorg. Sådana personer utgöra tor det närvarande en alltför stor förstärkning i landsstrykarnes och liggarnes hop. Allmänna landsvägen är nästan den enda tillflykten för dem, den enda fattigvårdsinrättning, dit de gemenligen hänvisas, i följd af bristande annan utväg och hvarje lokal-auktoritets åhåga att ifrån sitt territorium aflägsna sådana personer, då man icke kan förnärma den dem tillagde alltför stora passfrihet, och icke har någon säker norm förderas behandling, elier kan binda någon kommun att för dem ansvara. Den klass, som dock i frågan om fattigvård förorsakar nästan ännu större bekymmer än de föregående, utgöres af de för olofligt tillgrepp eller annat vanfrejdande brott straffade och derefter försvarslöse manspersoner.
På alla dessa skål anser Utskottet sig böra hemställa: 29:o. att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t behagade låta utarbeta och genom trycket utgifva en teknisk-ekonomisk beskrifning öfver de för Statens räkning utförda jernvågsbyggnader, samt till bestridande af kostnaderna härför till Kongl. Maj:ts disposition anvisa ett förslagsanslag af 10,000 R:dr R:mt, att, i mån af behof, utbetalas. Till upplysning rörande åtskilliga ämnen, som ega gemenskap med de i detta utlåtande behandlade frågor, bifogas härjemte nedannåmnde handlingar: l:o De till Utskottet aflemnade kostnadsförslag rörande följande jernvågslinier, nemligen : A) för östra stambanan mellan Norrköping och Katrineholm; (Litt. A). B) för norra stambanan: a) mellan Stockholm och Giresta (Örsundsbro); (Litt. B). b) mellan Giresta (Örsundsbro) och Upsala; (Litt. C). c) mellan Örsundsbro och Sala; (Litt. D). d) mellan Örsundsbro och Sala öfver Sevalla ; (Litt. E). é) mellan Stockholm och Upsala; (Litt. F). /) mellan Upsala och Sala; (Litt. G). g) mellan Odensala och Gran; (Litt. II). h) mellan Mårsta och Gran; (Litt. C) för Sammanbindning sbanan genom Stockholm; (Litt. K). D) för nordvestra stambanan: a) mellan Porla och Kristinehamn; (Litt. L). b) mellan Norska gränsen och Arvika; (Litt. M). 2:o Sammandrag af trafik-inkomsterna: a) å vestra stambanan från Göteborg från 1860 års början till slutet af September 1862; (Litt. N & O). b) å vestra stambanan från Stockholm från och med December månad 1860 till och med slutet af September 1862; (Litt. P). c) å hela vestra stambanan från och med början af år 1862 till och med Mars 1863; (Litt.
Maj:t täcktes i nåder förordna, att, i den mån de ofvan ifrågavarande, på namn utgifna lån, å hvilka en femtedel hvart halft år af”betalas, till Krigs-Kollegii fonder ingå, medlen må, lika med hvad i ”Kol leg i i kassor äger rum, göras fruktbara, antingen mot intecknings”såkerhet eller i publika papper, som löpa med ränta, samt att åter de "lån å namn, med hvilka nyssberörde återbelalningsskyldighet icke är ”förenad, må i behörig ordning infordras, för att, på nu uppgifna sätt, ”föriäntas.’’ Att utlåning mot intecknings-säkerhel och godkända allmänna räntebärande papper medförer flera fördelar, än utlåning mot namnsäkerhet, är en åsigt, hvars riktighet aldrig torde hafva blifvit ifrågasatt. Huruvida d nna åsigt blifvit följd och tillämpad vid utlåningen af de under Kollegii Underhålis-Afdelnings förvaltning ställda fonder, hvilkas räkenskaper Rikets Ständers Revisorer granska, torde bäst ådagaläg 11 - gas derigenom, att lån mot namnsäkerhet icke från någon af de i Rikets Ständers Revisorers Berättelse omnämnda fonder utaf Kollegium numera meddelas.
Prest-Ståndets Ledamöter den fria inrikes Handeln böra inskränkas aili Landtmanna-producter , och att redaction uti Betänkandet i likhet hära 5.c Bundet. 171. 173, med 1362 Den 14 Juli. med borde förändras; hvarjemte Prest-Ståndet, som förenat sig uti de öfriga delar af Betänkandet , afgaf följande yttrande, i hagan om Product-Placatet : ’’Det ifråga satte Product Placat har tillkommit, i ändamål att underhjelpa inhemska Skepps rederierna, och den vinst sorn tillkommit Piket, genom egen sjöfart samt Fragt-handel, är genom flera bevis ådagalagd; äfvensom erfarenheten vinnar, att Pikets nu varande förlägenhet blifvit i betydlig män genom den noder de sistförflutna är utländske Man t i 11 åt ne friare Seglation och Handel på Sverige förorsakad. Vid ett sådant förhållande och då Kgl. Majrt genom Nådig försäkran för Pikets Borgerskap och Städer dtn 23 Februari 178g under Privilegii-skydd förklarat, att Product-Placatet alltid skall i sin helgd och till efterrättelse tje* na, då Riket af Krig icke är oroadt, eller då andra särskilta orsaker till dess livi lande ej föranleda, och att, i sådant fall, det likväl genast, sedan orsaken upphört , bör återställas i full verkan , anser Prest-Ståndets Ledamöter ingen önskan eller framställning i detta afseende kunna äga rum , emedan Kongl. Majrt t«hy förutan ej lärer underlåta, att i detta, likasom andra fall, iakttaga hvad med Pikets fördel är förenligt, och hvilken allmänna önskan ej behöfver förnyas. ” Herr Prosten Almqvist yttrade: ’Herr Grefven och Ordförandens beräkning af Pluralitet, vid afgörande af frågan om Product-Placatet och en fri Landthandel, kan jag ife Den 14 Juli. jag för frun del icke erkänna. När ett Siland förklarat sig icke kunna ingå i öfverläggning om ämnet, såsom stridahde emot dess privilegier; så anser jag