Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom Rikets Ständers underdåniga anhållan om utarbetande af plan och förslag till inrättande af ett statistiskt embetsverk, kan frågan om ett sådant embetsverks behöflighet anses vara af Rikets Ständer för deras del afgjord; och då Kongl. Maj:t jemväl, med instämmande uti den af Rikets Ständer till grund för deras underdåniga anhållan uttalade åsigt, gått Rikets Ständers underdåniga önskan till mötes medelst öfverlemnande till deras pröfning af ett för lag i berörde hänseende, är såBih. till R. St. 4 Sami. 1 Åfd. 2 Band. 23 Haft. 2 10 Stals-Utskollets Utlåtande JM 122. ledes något vidare yttrande angående behofvet af ett dylikt embetsverk från Utskottets sida icke erforderligt, utan torde det nu åligga Utskottet att utlåta sig om de grunder, hvarpå berörde förslag är bygdt och sedermera, derest dessa anses böra antagas, pröfva frågan om anslags beviljande för att sätta förslaget i verkställighet. I afseende å grunderne yttrade Rikets Ständer i sin underdåniga skrifvelse vid nästlidne riksdag, att de ansågo det afsedda ändamålet säkrast vinnas genom bildandet af ett embetsverk, som finge sig uppdraget att uppgöra planen till de statistiska arbetena i deras särskilda grenar, äfvensom att sammanföra, bearbeta och offentliggöra de inkomna uppgifterna och sålunda bereda erforderliga upplysningar om landets tillstånd, utveckling och förkofran, hvarjemte Rikets Ständer uttalade den mening, att med ett sådant embetsverk de arbeten, som för statistiska ändamål utföras inom särskilda embetsverk, kunde stittas i förening och Tabell-kommissionen, den enda inrättning, som varit egnad uteslutande åt statistik, ehuru endast åt en enda gren deraf, upphöra.
Vördsammeligen öfverlemna sitt arbete, lugnt vid allt klander som bär det oblida omdömets eller enskildta interessets stämpel, men med varmt deltagande i alla beslut, sorn befordra Konungs och Medborgares, i Utskottets tanka, alltid oskilj, aktiga val. Stockholm den 31 Julii 1893. Jievillnings-ZJtskottets Betänkanden. 405 Förslag till furändringar i dea af Riksens Hdglofl. Stina, ders Bevillningsutskott uppgjorde-Tariff till Tull. Bevillairjgens utgörande R nedanstående varor. Inkommande Tullprocent. Efter f<lria Fiirstaget. N11 föreslagen. Arrac , , ; 3° Co Bönor . , , ” Cacao , , U> *5 ” Caffe 20 15 Canel f , , 15 2 0 Citroner , , , 10 2 5 Fikon , •40 25 Per 1 or ” Akta och infattade . *5 5 Pomecansev , , 10 25 Socker , . , Krossad t L.u mpSoeker 3<* ” Topp 'Ro 40 Viner, *’ 2;o sorn på Boutei.l? ler införa^ oell förtullas Champagne och Bourgogne efter minsta Tull värde till a lFdv 406 Bevillning!!- {Jtgkntietx Betänkandtn, Vin( per Bouteille till J Kaqna& rymd 8 5\ '* Cauarie efter minsta Tullvärde å a R:dr per Bouteille ** Cap* efter minsta Tullyärde a 3 R:dr per Bouteille • 8 5. \ • " Cyperefter minsta Tull värde å i|B:dr ( per Bouteille — f 40 ’’ B ives Altos efter minsta Tull värde ä R:dr per Bouteille '* Tocaijer och ’* Ungerskt ä 3 B.dr J per Bouteille *5 Alla andra viner som ^ inkomma på Bouteiller å 40. slcper Bouteille . 50, *• A'*1 Rhenskt och Hössler å 3 B;dr k i per Kann, , 50 !* 3:0
Innan nu omförmälda underdåniga memorial blifvit af Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader afgifvet, hade jemväl Öfverståthållare-embetet, uppå af Stockholms stads Drätsel-kommission derom gjord framställning, i underdånig skrifvelse af den 10 sistlidne Februari hos Kongl. Majit hemställt, att, då lämpligast syntes, det ifrågavarande hufvudsakligen för stadens invånares nytta afsedda hamnplats ställdes under stadsmyndigheternas tillsyn och kontroll, Kongl. Majit täcktes, i betraktande jemväl deraf, att staden med ett belopp af 10,000 Ridr bidragit till bestridande af kostnaden för Brunnsvikens sänkning och dess sättande i förbindelse med Saltsjön, för egen del i nåder medgifva och till Rikets Ständer aflåta Proposition derom, att ifrågavarande lägenhet måtte få öfverlåtas till Stockholms stad och med dess judiciela område förenas, mot det att för hvad Kronan afstår en mot den årliga afgälden svarande köpeskilling af staden erlägges; hvarjemte arrendatorn Carlsson, uti derefter ingifna underdåniga påminnelser, anhållit, att sistberörda framställning måtte varda af Kongl. Majit afslagen.
Erter ett af Seraphimer-Ordens-Gillet iH-» gifvet Förslag, grundadt uppå Länens olika folkmängd, har Kongl. Majit, under den 4 Febr. 18 »8, i Nåder gillat fördelningen på samtelige Länen i Riket af den summa, hvarmed allmän* na Hospitalsoch Rarnhusfönden årligen bidrager till Läns-Lazaretten. Sedan vid sista Riksdag Rikets Ständer, med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 29 November 1817, bifallit en afgift af j Skillingar .Banco för hvarje mantalsskrifven person, att intill nästa Riksdag årligen utgå; så har Kongl. Majit, under den 8 Juli 1818, i afseende på de vid denna afgifts beviljande af Riksens Ständer fästade vilkor, i Nåder förordnat, att, jemte det vederbörande anbefalltes uppbördens besörjande, räkenskaperne öfver dessa medel måtte Riksens Ständer* Revisorers granskning underställas. Då genom inlupne Berättelser inhämtats, ått den till Veneriska 6mittans hämmande utgående tre-skillings-afgiften för Gottlands och Götheborgs Län icke funnits för ändamålet tillräcklig, täcktes Kongl. Majt, den 14 Juni 1820, af besparingarne på allmänna Hospitalsfonden anordna särskilta summor, såsom understöd för de till nämnde smittas utrotande träffade anstalter. Uppå Seraphimer-Ordens-Gilleis hemställan biföll Kongl. Majit, att af de under OrdensGillets förvaltning ställde medel 2,000 Riksdaler Banco fingo utbetalas till uppförande på Oland af ett Kurhus med femton sängar, dock med vilkor att Sundhets-Collegium ej må med tillskott för detta ändamål betungas, utan Inrättningen Konungens Nåd. Berättelse. bestridas med den af Öns innevånare utgående tre-skillings-afgift; som årligen, efter uppgift belöper sig till omkring goo Riksdaler.
Om derföre icke alla ledamöterna af bancostyrelsen kunna väljas så, att de samtligen äga dessa insigter, som erfordras för att bedöma förenämnda förhållanden, hoppas jag dock, att R. o. Ad., såsom bestående af de classer, af hvilka man har rättighet att fordra bildning i detta fall, väljer sina Baneofullmägtige, att Bancostyrelsen icke må sakna de erforderliga kunskaperna; och jag skulle tro, att R. o. Ad. inom sig äger ledamöter, som kunna motsvara fordringarna, ehuru det icke är sagdt, att de främst böra sökas inom majoriteten; tvärtom skulle jag tro, att de snarast finnas inom minoriteten. Men just derföre, och under den förutsättning, att de inväljas i styrelsen, som icke framför andra besitta de vidsträcktaste insigterna i de delar, hvaruti Bancostyrelsen bör äga en närmare kännedom, för att icke blottställa sig för ett klander, som otvifvelaktig! lärer följa på de åtgärder, hvilka vidtagas i öfverensstämmelse med allmännare föreskrifter, har jag trott det vara nödvändigt att gifva bestämdare föreskrifter, likväl med den latitud, som erfordras för att icke anses småaktigt reglementera. Hr Cederschjöld har såsom contrapropos. framställt en sats, hvilken jag fullkomligen skulle dela, om vi hade hopp om att kunna componera vår 188 Den a5 Juli f. m. Bancostyrelse så, som den borde vara, och ytterligare dela, örn jag hörde till deras åsigter, hvilka alltför strängt afse Bankens säkerhet och derigenom åsidosätta allt afseende på näringarna. Meningen uttalar sig sålunda: använda alla möjliga medel för Bankens upprätthållande. Uti denna stroph includeras äfven rättigheten att minska eller slutligen inställa lånrörelsen, om så påfordras; men deruti uttryckes icke, att lånrörelsens minskning eller indragning i sista rummet skall användas, sedan alla andra utvägar befunnits otillräckliga.
Om klcckorLrne någonsin skulle uraktlåta denna ffyldigher, wore de icke mera wärdige Nidderffapets och Adelns förtroende, och om denna oförmodade händelse inträffade, sä är all anledning at förmoda, at den person, som genom et dylikt illa beräknadt wal blefwe Ordförande, agde sä mycket medwerande af sin mindre fficklighet, at han afsade sig förtroende!. Man inwänder ock at tilfällen förekomma, dä LlLÄorerne icke kunna wälja en skicklig Person til Ledamot i Utstött, emedan han innom Riddarhuset har ett främre säte, än den, som redan fört ordet, hwarigenom han skulle clexlacera den sednare. Utom det en dylik C38U8 högst sällan inträffar, medförer den icke nagra swära följder, emedan den person, som för nämnde orsak icke kunde inwäljas i ec Utskott, klef snart emploxeracl i et annat, och hans egenskaper skulle werkeligen öfwerträffa dem, som jordens barn manligen äga, om allmänna arenderne skulle lida för det en enda In6ivi6u nagra dagar förr eller sednare blef wald til Utffotts Ledamot. Dessutom anser jag det wara en öswerdrifwen artighet, at icke wälja en skicklig person, för derhän läeplgcersäe en Ordförande: Den fednare skulle äga en mindre passande fåfänga och förtjena föga aktning, vm han fann sig deraf stött. Slu - SO8 Dell 6 Mars. Slutligen har jag hörk sagas, at en sä ung person kunde bli Ordförande, at han i anseende kil sin ungdom och oerfarenhet icke dertil wore passande.
Kongl. Maj:t, som derefter tagit uti öfvervägande hvad Rikets Ständer i förutnämnde hänseende underdånigst hemställt, jemte hvad i anledning deraf så väl Stats-kontoret och öfrige vederbörande, som ofvanbemälde kommitteraöe anfört, har, uti den nu aflåtna Nådiga Propositionen, täckts förklara, det Kongl. Majit funne den utaf Rikets Ständer, i deras den 9 Mars 1830 förnyade underdåniga framställning yttrade åsigt om fördelarne deraf, att alia allmänna medel å ett och samma ställe levererades och redovisades, vara på goda skäl grundad. Ehuru, sedan berörde framställning gjordes, det i afseende å vissa afgifter, anslagne till åtskilliga under Krigs-Kollegii förvaltning ställda kassor, blifvit förordnadt, att de skola uti allmänna kronoräkenskaperna fastän under serskilda titlar, intagas, och medlen levereras till Stats-kontoret, för att derifrån till Krigs-Kollegium anordnas, vore likväl, äfven i fråga om dessa medel, derigenom hvad med ifrågavarande framställning åsyftats, endast tiil någon del vunnet; och då en förändring i ofvanberörde syftning skulle i väsendtlig mån bidraga till förenkling af förvaltningsbestyren samt, i följd deraf, jemväl medverka till förminskning af tjenstemanna-personalen, ansåge Kongl. Majit densamma böra utföras så vidsträckt, som sådant, efter pröfning af de i afseende å hvarje uppbördstitel förekommande omständigheter, låter sig göra; dock att, på sätt Rikets Ständer jemväl yttrat, dervid icke borde ifrågakomma serskilda fonders kapitaler och intressen eller arrenden af dem tillhörande egendomar, äfvensom, hvad anginge vissa inrättningars inkomster af böter, Kongl. Majit funne frågan derom böra anstå till behandling i sammanhang med ifrågaställd allmän reglering angående alla böters ingående till Staten.
Dommares skyldighet att tillägga vittnen i brottmål ersättning för resekostnad och tidsspillan, lil. 373. — ang. vitesoch förbudsböters fördelning, 375. — ang. ändring uti Concours - författningarna, III. 4.44. — ang. Lösen af Protocolls Utdrag vid Härads* Rätterna, III. 45g. — ang. Bouppteckningar och Arfskiften i Städerna, III. 467. — ang. Lösens tecknande 2 Kongl. Maj:ts Nådiga Domar och Utslag, III. 469- — äng. försäljning af på Landet i mät tagea fast egendom , III. 475. Protocolls - Utdrag, äng. ändring af Executionsförfattningarne, III, 673. ang. förhöjning uti arfvodet för Nämndemän. vid privata förrättningar , III. 680. — Memorial, ang. Besvärs anförande i brottmål, IV. 78. ang. förmånsrätt för Förlagsgifvare, IV. ga. ang. Förlags.Contracters intecknande, IV. 87, ang. rättighet, att med Posten insända Hand lingar till Domstolarne, IV. 91. ang. tiden för Vade-I.ibellersjingifvande, IV. 95. ang. Rusthällares förmånsrätt till lösen af en u tom börd såld andel i Rustnings Stammen, IV. 97. ang. rättighet för dem, som följa Häradshöf dingar på Ting, att föra andras talan,IV. 99. ang. Arrest underhåll i Stadshäkten, IV. 101. — ang. Expeditions . Lösen vid Kämnärs - Rätter, IV. 377. ang. skärpning i straffet för åverkan å annans hägnad, IV. 379. — ang. Lösen vid Lagfarter och Stämningar, m. m. samt om vade-penningar, IV. 382. — ang. Frälse-Rentors förklarande för lös egendom, IV. 385. Ban - Register. *7 • Ulskottits Memorial, angående prJescripstionktid för redovisning af allmänna medel, IV. 389. äng.
Med anledning häraf, och till vidare uppmuntran af det nit för Inrättningens framgång och stadga , Professor Åkerman ådagalagt och för att sätta Inrättningen i tillfälle, alt emottaga och vårda några fattiga kostnadsfritt eller några mindre bemedlade, emot en efter deras förmåga lämpad lägre afgift, beviljade Rikets Ständer dels Professoren Doctor Åkerman en oafkortad gratification af 1,333 R:dr 16 sk., samt dels för Inrättningen ett årligt anslag intill nästa Riksdag af i,5oo R:dr, hvilket äfven utgått till sistlidet års slut, då Institutet upplöstes. Enär sålunda, oaktadt Statens bidrag samt Professor Åkermans enskildt gjorde uppoffringar, denna Inrättning icke knnnat vidmagthållas, utan de der intagne patienternas antal, som aldrig öfverstigit 20, sedermera nedgått till 4 och Institutet upphört, anser Utskottet sig häraf skäligen kunna draga den slutföljd, att Inrättningen icke, utan ganska betydliga bidrag, skulle kunna ånyo organiseras; hvadan det må synas lämpligare, alt densamma tills vidare öfverlemnas åt den enskilda omtankan och välgörenheten. Då nu, på sätt Motionairen jemväl uppgifvit, deltagandet för delta ändamål redan visat sig verksamt, tror Utskottet Statens ytterligare bidrag 4 Stats-Utslottets Utlåtande N:o 1J4. Lora uppskjutas, lill dess det med visshet blifver utrönt, huruvida den nya anstalt för krymplingars botande, som Motionairen omnämnt och i hvars bildande han äfven deltagit, omfattas med det förtroende, att den använda curmethoden hellre der begagnas, än under enskild omvårdnad , och hvarigenom endast anledning framdeles må förefinnas, att betrakta det nya Orthopediska Institutet, såsom varande af mera allmän omfattning; och kan Utskottet fördenskull för närvarande icke för detsamma tillstyrka något Statsanslags beviljande.
Nu ansåg Hr Landtm., på dessa skäl, att propos. derå icke kunde framställas. Hr Lefren: Då Hr Ribbing har sig obetaget, och fol den händelse alt R, o. Ad. skulle antaga BorgareSlts inbjudning, att få detta sitt förslag helt och hållet intaget i sjelfva bifallet till BorgareSlts förslag, elier också har en anledn. att vid samma tillfälle utan vidare hinder få söka göra sitt förslag gällande, såsom ett tillägg dervid, så ser jag intet skäl hvarföre icke Hr Ribbing kunde åtnöjas med alt hans förslag hvitaltill dess BorgareSbs inbjudning förekommer, och då kunde vi också så sent på nallen få komma till hvila. Det vore icke så rasande det. Hr Ribbing: För det första får jag protestera mot Frih. Cederströms påstående, alt mitt förslag skulle anses såsom en ny motion och på sådan grund kunna läggas på hordet. På detta satt skulle hvarje tillägg, som föreslås vid ett betänk., kunna begäras på bordet och anses såsom ny motion. Detta är således endast ett sätt att undanrödja det föreslagna tillägget. Hvad åter beträffar den modification eller del förslag, som Hr Rosenblad framställt, så är det af samma egenskap som andra förslag från denna hand. Della förslag har tydligen för afsigt att upprifva ett föreg:de beslut, och det har på detta vis kommit något för tydligt fram, fastän det väl nu skulle vara något mera förborgadt; men det skadar icke att det framträdt tydligt.
S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Sammansatta Statsoch Lag-Utskottets Memorial, M 49, i anledning af återrerniss å Utskottets Betänkande Prot.-Utdrag den 4 November 1863. JVs 58, i fråga örn stigande af en lag om afskedande al Statens embets-och tjenstemän, som i följd af vansinne, lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom längre tid varit urståndsatte att deras tjenster bestrida Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. I). Föredrogs och godkändes Expeditions Utskottets under M 148 afgifna förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit, angående tullbevillningen. S. D. Genom protokollsutdrag lör den 27 nästlidne Oktober, 483, hade Höglolliga Ridderskapet och Adeln inbjudit de öfriga Riks-Stånden alt förena sig i förstnämnda Riks-Stånds beslut öfver Stats-Utskottets Utlåtande, M 188, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Krigs-kollegii ombildning till en Armé-förvaltning, hvilket beslut funnes intaget i protokolisutdraget M 472 för den 24 i nämnda månad; hvarförutan Vällolliga Borgare-Ståndet, uti protokollsutdrag för den 28 i samma månad, M 481, — under förmälan, att Ståndet, vid pröfning af Stats-Utskottets ofvanberörda Utlåtande, beslutat, bland annat, såsom orden lyda, »det skola Rikets Ständer uttrycka den åsigt rörande behandlingen af frågor om tjenstetillsättningar m. rn., hvilka på sidan 18 i nämnda Utlåtande omförmälas i det stycke, som börjas med orden: »1 följd af» och slutas med orden: »vid gemensamma sammanträden afgöras» — inbjudit de öfriga Riks-Stånden att BorgareStåndets berörda beslut biträda.
Hvad sålunda blifvit yrkadt hafva Utskotten t3git i öfvervägande och få, hvad angår yrkad nedsättning i lösen för gravationsbevis i stad, med erinran derom, att Rikets Ständer redan vid två föregående Riksdagar till Kongl. Maj:t hemställt, om icke berörde lösen kunde i vissa fall nedsättas, samt att Kongl. Majit i Nåder öfverlemnat den underdåniga skrifvelsen i ämnet till en Comité, som erhållit befallning alt utarbeta förslag till för - 6 Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon -Utsk. Betänkande N.o 3j. nyad Taxa på Expeditionslösen hos samtlige Domstolar och Embetsverk, vördsamt åberopa det yttrande, sorn i Betänkandet är vordet afgifvet, hvilket yttrande Utskotten icke funnit skäl att frångå Hvad åter beträffar framställningen derom , att ytterligare stadgande om uppbördsmäns frikallelse från erläggande af lösen uti så kallade anmärkningsmål icke erfordras, så och enär Utskotten vunnit den upplysning, att genom Kongl. Maj:ts ofvannämnde Nådiga Skrifvelser redan är vordet förordnadt: alt Utslag öfver af Revisions-Contoren gjorde anmärkningar aldrig hos Kammar-Rätten böra utfärdas, derest icke de personer, mot hvilka ansvarsoch ersättningspåslående blifvit väckt, finnas skyldige och följaktligen blifva ålagde alt medel inbetala, samt att icke andra, än verkligen betalningsoch ansvars-skyldige böra med lösen för Utslag besväras, anse Utskotten sig böra, med frånträdande af sitt i detta hänseende afgifna Utlåtande, hemställa, om icke Jacob Kihlbloms motion, i hvad den ajser utfärdande af ett dylikt stadgande, må förfalla. Ankom till Exp.-Ulsk. den 27 December. Betänkande, om utfärdande af ett allmänt stadgande, angående val till organist. Uti ett hos Högvörd.
Omröstningen har utfallit med 57 Ja och 62 Nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen. II. Utförsels-tarifcn. Hiss ta omröstningen: Den, som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att för Ben, * evandia slag än elfenoch hvalfisk-, oarbetade, bibehålla nu gällande utförselstull af 50 öre per centner, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, utförselstu lien å ifrågavarande artikel att nedsättas till 25 öre per centner. Enär omröstningen utfallit med 83 Ja och 36 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. Den, som godkänner Utskottets af tre Stånd bifallna förslag, att utförJern, uc.uselstullen för Jern: gjutet: tackoch barlast-, kanoner, stycken, nickhakar och etc‘ 8 llcvillnings-Vtskollels Memorial N:o 31. Koppar. Lumpor. Mahn. mörsare, ostämplade och oborrade, hällar öfver 0,8 tunis tjocklek, jemte lod och lödjor till vigter af större tyngd än l centner, skall från dess nuvarande belopp af 50 öre nedsättas till 25 öre per centner, röstar Ja; den det. ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Preste-Ståndets beslut, utförselstullen å nämnde artiklar att bibehållas vid dess nuvarande belopp. Denna omröstning har utfallit med 86 Ja och 33 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen.
Det är visserligen icke troligt, att sådana omständigheter skola inträffa, som förena realisationens verkställighet med större olägenheter (genom Låne-negociationerne) än dem , som endast derigenom kunna häfvas. Men då framtiden ej ligger inom vår synkrets, är det nödvändigt att öfverlemna till Konungen förmågan att möta älven dessa händelser. Jag upprepar likväl, att jag både hoppas och nästan är öfvertygad om, att Konungen ej behöfver begagna denna rättighet. Allegat N.o ii För alpget Mynt Placat. t:o Sveriges Rikes lagliga mynt blifver Riksdaler silfver efter 9^ R:dr per få? Kohvisk Den 6 Martn. S5* fint silfver eller 528,-% Svenska Asg fint silfJ ver på Riksdalern; och Riksdaler Banco, hvaraf 2\ utgöra 1 R:dr Silfver. Hittills utgifne Riksgäldssedlar vare gångbara efter förut stadgadt förhållande till Bancomyntet; men hädanefter kunna inga Riksgäldssedlar, eller såsom mynt löpande Statsobligationer, utgifvas. Motiver. På detta sätt förändras ej hittills varande myntberäkning, och all villervalla vid verkställigheten förekommes. Myntet endast erhåller stadgadt det silfvervärde, det nu verkeligen äger. Genom förändringen i myntfoten af vår SilfverR:dr, i enlighet med hvad Konungen redan vid förra Riksdagen föreslagit, vinnes en likhet med den i Norrige och Danmark antagna} samt med den, som ligger till grund för den vid våra handelstratisactioner så vigtiga Hamburger-R:drn. 2:0 I fullhaltigt Silfver utmyntas stycken af 1 R;dr, f R:dr och 3 R:dr. På dessa utsattes äfven deras värde i Bancomynt med 2§ R:dr, 1 R;dr och \ R;dr. Särskilt Förordning stadgar hvad vid myntningen iagttagas bör Mot. Genom utsättandet på det gångbara Silfvermyntet af dess värde i Bancomynt, vinnes en lätthet vid begagnandet, af icke obetydlig förmån för en ovan allmänhet.
Stad och land måste bär som annorstädes utveckla sig ined de krafter de hvar för sig äga och med det ömsesidiga bistånd, hvaraf båda äro i lika stort behof; båda hafva redan derpå vunnit och skola ännu mera vinna. Men för detta ändamål behöfver borgerskapet icke någon särskild valrätt. De vidsträckta förbindelser och den mängfalldiga sakkunskap, som äro oskiljaktiga från stadsinannaidoghet, äro mäktiga nog att i national-representationen skaffa rum åt ett tillräckligt antal af städernes med nationalrikedomens förökning och omsättning sysselsatta innebyggare.” Derefter fortsätter Utsk. och deducerar äfven om BondeSt., att det icke borde utgöra ett särskildt helt. Hvad har Utsk. genom dessa särskilda fyra deductioner, en för hvartdera Ståndet, bevisat? Utsk. liar bevisat bland annat, hvad BorgareSt. särskildt vidkommer, att Utskis grundsats, att ståndselementet skulle upphöra och icke ingå såsom element i den nya representationen, icke medgaf eller afsåg att någon skilnad i representationssättet skulle äga rum emellan städerna oell landet, utan skulle Sveriges Räke indelas i vissa valkretsar, hvilkas storlek och beskaffenhet skulle vara beroende af det antal valberättigade personer, som enligt de af Utsk. uppgifna grunder i hvarje local fanns mer eller mindre tunnsådt och således mer eller mindre bidragande till dess storlek. Sådant är Utskis förslag, och så fattades det af alla som läste betänk, första gången. Vi hafva i 3:ne dagar samfäldt med de öfriga Stånden discuterat det vigtiga betänk. N:o 38, och jag hemställer till något hvar, sora dervid var tillstädes, om der fanns någon enda person bland alla dem, hvilka deltogo i öfver'läggningen, sorn ens med en halfdragen anda satt i fråga att Utsk. i detta förslag hade ämnat att städerna skulle få en särskild representationsrätt, och att den öfriga representationen skulle bildas genom samfällda val utan afseende på stånd och villkor. JNej! det fanns ingen, som yttrade ett ord derom. Den frågan har aldrig varit disculerad, att städerne skulle få en särskild representation, ifall Utskts betänk.