Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
klink kvåll-stummad jink att till fönsterkarm flyga med väckande drill. Och där lyssnar han huru tonerna på, gå, hur de vagga i grönskan ån af och ån till. Uti aftonsolsglans fladdrar myggornas dans öfver brygga, som speglar i vattnet sig blank. Mellan säfven vid strand simmar långsamt och en ekstock en and, i vågplasket flyter så rank. Under blommande lind invid hägnande grind står jag själf som förtrollad af syn, melodi, af det däjliga bo uti högsommarro Och rén. natten har skymt, når jag hunnit förbi. Fredrik Nycanc / er. De svenska kvinnorna oeh rösträtten. Billan. ) id den sorlande strand invid löfskogens rand ligger villan i kvållsol så luftig och fin. Öfver gårdsplanens faller dallrande grus ljus, å veranda och vägg lyser slingrande vin. Öppna fönsierna utan hakarne ty ej vind finns Från stå på, att röra vid blad eller gren. rabatt, där i prakt man har hafssnåckor går en doft af resedor Uti trådgården står af Flora lagt, så böljande len. tyst en byst, och på buskarnes grenar år ros invid ros. Öfver gråset fontän kastar pårlglitter och för stånket fly hån, brokiga fjårlar I en halfskurn berså dröja två, älskande sin kos. och det hörs som en hviskning ur löfven ibland. | [^ed anledning af en artikel i ett nummer af Idun om de engelska kvinnornas arbete i rösträttsfrågan ber jag om plats i Iduns spalter för nedanstående, rö- rande de svenska kvinnorna och samma sak. Det arbete dessa nedlagt på att förskaffa sig politisk rösträtt är i det närmaste intet, och ej heller har, om man undantager redaktör Borgs motion i första kammaren om rösträtt äfven för kvinnor, någon vid riksdagen arbetat för denna sak.
1859 $ 1860. 8 Sami. 26 Häft. 4 2 Allm. Besv.- och Ekon.~Vtskottets Betänkande N:o 123. det vore temligen troligt att detta öfverlemnande åt allmänheten af en inrättning, som icke egde magt att utkräfva bidrag för sitt underhåll skulle hafva förorsakat dessa sjukvårdsanstalters fullkomliga undergång, om icke Rikets Ständer år 1815, genom kurhus' afgiftens antagande, öppnat tillfälle för lasaretterne att njuta, icke öfverskottet af dessa medel, utan en vanligen mindre anpart af desamma. Detta stadgande, att lasaretterne skulle understödjas af kurhusmedlen hade dock äfven förorsakat att de blifvit bihang till kurhusen och icke sjelfständiga inrättningar; det hade vållat att, der bidraget af kurhusmedlen varit med knuten hand Jemnadt, lasaretterne varit nödsakade att dels inskränka antalet af frisängar till en ganska låg siffra, dels bestämma en sådan ersättning för patienternes underhåll och vård, att inrättningens hufvudändamål blifvit helt och hållet förfeladt, och det hade slutligen gjort det alldeles omöjligt för lasaretts-direktionerne att vidtaga några genomgripande åtgärder, enär de varit fullkomligen ovissa om lasarettet under nästkommande år skulle erhålla ett större eller mindre eller kanske alldeles intet bidrag af kurhusmedlen. Det syntes dock, som vore tidpunkten nu inne för lasaretterne, att intaga det rum bland välgörenhetsanstalter, som desamma förtjena, och, då det allmänna gjort så mycket för hämmande af den veneriska smittan och öppnat tillfälle för dem, hvilka mer eller mindre lättsinnigt ådragit sig denna sjukdom, att kostnadsfritt blifva botade, borde väl lagstiftningen äfven sträcka en kraftig hand åt de inrättningar, som upptogo ofrivilligt iråkade sjukdomars offer.
De af befälet eller dess vederlikar, som böra vara beridne och ej af kronan erhålla hästar in natura, skola sjelfva anskaffa och i brukbart skick underhålla så väl hästar som sadetmunderingar, emot det för hvar och en, till sä väl det ena som andra än - o) Se Tab. 17. lee Den 11 Mars f. m. damålet, anslagna belopp, hvilket lill dem, på samma gång som atlöningen, utbetalas. Arméens nummerhästar (vid 1 in för alla officerare ifrån och nied under-löjtnant t. o. m. kapten) äro af tvenne slag, nemi. ständige och rusthålls-häslar. a) De ständige hästarne anskaffas, remonteras och underhållas af kronan. Ruslhå-Vshästarne anskaffas, remonteras och underhållas, det sednare likväl då de ej äro i aktiv tjenstgöring, af ruslhållarne, livar JCb en emot ett årligt afdrag af 43 r:dr 16 sk. b:co ä den rt-sthållsafgift, de hvardera till statsverket böra erlägga. {Jti underhållet inbegripes äfven skoningen. Sadelmunderingen för såväl de ständige som rusthållshästarne anskaffas och underhålles af kronan efter enahanda grunder, som stora munderingen. Rusthållshästarnes årliga begagnande i fredstid är olika, i följd af det olika ändamål, hvartill de skola användas, hvilket för hvarje häst, en gång för alla, bör bestämmas. Befälets samt de ständiga nummerhäslarne approberas af brigad-chefen, hvars åtgörande vidare underställes general-roönsterherrens pröfning. Rusthållshäslarne approberas å vanligt remonteringsmöte af landslnn och brigad-chefen, hvilka hafva lika pröfningsrätt, biträdda af brigad-veterinären.
Doctor kjorstin hade af jemförelsen, som finnes u-i Herrar Banco-Fullrnägtiges Protocoll, rörande Proportionen emellan Riksens Ständers Plan, och den Kongs. Maj:k i Näder faststäldt, funnit den senare Planen, ej i någon matto ivara m«ra äfwenryrlig för Banque» titt Realisationens ulförande, än den förra: helst Banquen inom delta årets stut af Niks-Disconren kan beräkna en Extra behållning af säkra 100,200 R:d och dest. iltom nu färtill Realisationen an,vända mer än §oo,«oa R:d af Armvrtistements - Fonden» hwilka ef - Dtn t 4 tloWMUL 6? efter förra Matten skulle hel och hällen gä lil! Coiibattt-Sedlarnes inlösen. ^errab ä)sEmästavNL 6rövestniUrl och 8tNkNeAk samt Leoamoten af Hederwärda BbndkSländek, ^an UsnZtsloN hade tnstäMt Uti Herk Prosten Doctor dlorZins äfwan anförde yttrande; Adrr (strcfrnen och Orh^örAN^M hade anförti Utan att fästa Mig tvid någre mindre bethbliL ge anmärkningor i anseende kill den af Herrar AUllmägkige till grund för deras den i Äobember sist» tedit är afgiftte Underdäniga yttrande, i Prvtvcöllkl af den 22 L)ctobcr Uptagne Calcul anser jag dest i delta wigliga äulNe Upstäende wäscttkeligastö ftägä wara den, otti Herdar FUllmägrige pä Författningar grundat bet l Cakerilen antagne beräkNingssatr, atl blott ^-:dcl af Riksgälds-SedlarNe ärligen romme att Realiseras.
KrigsCollegium ombesörjas, hvartill nödige medel vid regleringen af 3*dje HufvudTiteln komma att afses. Beträffande den af K. RI:t i Nåder föreslagne förändring i sättet för Saltpetergärdens utgörande, att 206 Stats -Utskottets densamma ej mera in natura, utan med penningar, tn& erläggas; så enär den förut af K. M:t och Kronan bestådde betalning af i R:dr 8 sk. för Lisprdet försvunnit, samt ali inom Riket bevisligen tillverkad Saltpeter, sorn till Kronan lefvereras, betalas med samma pris 7 R:dr 24 sk. för Lisprdet, hvarefter gärden af dem, som in natura densamma utgör, löses, och hvilka sednares antal, efter hvad uppgifvit är, vida öfverstiger deras, som sin skatt med Saltpeter ännu inbetalar; tillstyrker Utskottet, det R. St:r må K. Mits Nådiga Förslag i denna del antaga, samt i underdånighet anhålla, det K. M:t täckes i Nåder, genom en allmän kungörelse, förordna, att Saltpetergärden hädanefter skall af hvar och en, som dertill finnes förbunden, lösas med penningar, efter det redan fastställda priset 7 R:dr 24 sk. Rrco per Lisp., och denna lösen af Kronans Uppbördsman vid de årliga Uppbördsstammorne uppbäras samt derefter i föreskrifven ordning redovisas; alla, som vilja Saltpeter af bevisligen inhemsk tillverkning, till K. M:t och Kronan lefverera, i förening härmed berättigade att fortfarande derföre undfå betalning efter enahanda beräkning.
Släpp honom, vänner, der står djefvulens utskickade! (pekar på Mårten och Nils, hvilka ge sig ut genom dörren. Vederdöparne springa efter dem med hugg och slag. Gerdt vänder om vid dörren mot Olof. Skökan har dragit sig undan i en vrå. golfvet.) Windrank sofver fortfarande. under bordet. Olof stannar tankfull midt på GERDT (kastar sig på en bänk utmattad). Det är ett tungt arbete, Olof! OLOF. Hvad ha' n GERDT. Vi ha gjort en rensning att börja med! OLOF. Den blir er dyr! MÄSTER OLOF - GERDT. Än ha vi öfvertaget! Hela staden är i rörelse! Rink arbetar oppe i Görans kapell! Hör du, har kungen skickat dig mot oss? OLOF. Ja! GERDT. Det var mycket förståndigt! OLOF. I morgon skall jag predika i nya predikstolen! GERDT. Nå! Hur sköter du det kungliga kallet! Här står du ännu med armarne i kors! OLOF. Tag dina bröder med dig i kyrkan i morgon. GERDT. Blir det en högpåflig predikan? OLOF. Jag har blifvit bannlyst i dag! GERDT (far upp och tar Olof i famn). Gud välsigne dig, Olof! Det var nya födelsens dop! OLOF. Jag förstår eder ännu icke! Hvarför faren I fram som vilda djur! I skänden ju allt heligt! GERDT (tar upp en sönderslagen helgonbild). Är den här helig, tian? En sankt Nikolaus tror jag! Har då Christus Jesus kommit och lefvat förgäfves då man ännu dyrkar trästockar! Är det der en Gud, som jag kan slå sönder! Se bara! MÄSTER OLOF 53 - OLOF. Men han är helig för folket! GERDT. Det var gyllne kalfven också, det var Zeus också, det var Thor och Oden med; och ändå slogos de ned! (får se skökan) Hvem är qvinnan der? Jaså, den som jag skulle rädda in till er! Olof! Säg mig en sak! Har kungen köpt dig? OLOF.
Kalops. En bogstek skares i mindre bitar, som bultas dugtigt med en mortelstöt; läggas sedan hvarftals i en stekgryta med hel kryddpeppar, lagerbärsblad, salt och en doft mjöl. I botten bör läggas litet smör och njurtalg, som får brynas; helt obetydligt med vatten på- spädes. Stekes, till kött och sås hafva en mörkbrun färg. Frida N. N. * Och dagen derefter begrafdes pappa Rebolledo. Tre eller fyra af hans gamla kamrater vid choren, Ruth och Klara samt » musikanten », som dagen till ära på nytt druckit sig rusig och ideligen måste motas från den öppna grafven för att ej i otid stupa deri — smord form. En smet af 3 ägg, 3 jumfrur grädde, 3 d:o mjölk, en tesked kanel, en d:o skurna citronskal samt socker vispas och slås öfver. Gräddas 1 svag värme. Serveras varm. Frida N. N. B a k n i n g. Mörkaka. 1 skalp, tvättadt smör, 1 \ skalp, mjöl, 4 lod bittermandel och | skalp, socker blandas till en deg. Uttages i kakor, passande efter fatet, lägges sedan på hvarandra med sylt emellan. Frida N. N. Bicarbonat-kaka. J k:na kärnmjölk (sur mjölk kan äfven användas), J skalp, smör, rördt till skum, f skalp, brunt socker, 3 ägg, kanel efter smak, 1 handfull sötmandel, skuren i strimlor. Knappt 1 skalp, mjöl, 1 rågad tesked bicarbonat. Frida N. N. Goda kaffebröd. \ skalp, smör röres samt blandas med 2 gulor, 7 skedar tjock söt grädde och ingefdrj; |- skalp, mjöl. Lagas till dagen förut och behandlas som smördeg; d. v. s. omarbetas ett par gånger. Temligen varm ugn. Frida N. N. Solsken. 3 hvitor slås till hårdt skum, 3 skedar socker, 4 d.o skiradt smör, mjöl så att degen kan tunt utkaflas; naggas som tunnbröd, sval ugn. Frida N. N. Lisette-bakelse.
Krono-S k atteRusthåll Krono-Skatte-Augrnents-Heraraan Militise-Boställen Civile Boställen Ecclesiastique Boställen . gymnasii och Scholas-Hemman, Skatte „ Dito Krono "0spitals och Barnhus-Hemman, Skatte „ . Dito Krono “■tigsrnanshus-Hemcnan Skatte Dito Krono Skatllagde bebygde Torp, Utjordar, Urfjelläl Lägenheter, utan mantal, som ej tinder . Hemmans ränta äro inbegripne, Frälse Dito Skatte Dito Krono Dito obebygde Oskattlagde, Bebygde dito, deraf Ryttare Soldate-Torp i,548 st. Krono-Torp med Frihets-År > . > Backstugor » , , Bebygde Lägenheter, afsöndrade från Hemman på viss tid eller lifstid Skattlagde Fisken och Fiske-Lägenheter, af särskilde slag, som ej under något Hemmans ränta äro inbegripne, Skatte Dito Krono Dito Frälse Tull-mjölqvarnar med 531 pär stenar Tull-Sågqvarnar, Grofbladige Husbehofs Mjölqvarnar Husbehofs Sågqvarnar . Stampar * * Kopparhammare , Stångjerns-Verk , , Ämnes-Hamraare Masugnar Jern-manufactur-verk af serskilde slag Glas-Bruk Pappers-Bruk Tegel-Bruk Olje-Slagerier Garfverier . , Klädes-Fabrik Tobaks-Fabrik Pottaske-Bruk Slip-Verk . « Färgerier . , Lack, Harts och Kimröks-Fabriker Landsoch Härads-Allmänningar af 4,926 Tunnlands kapplands rymd . Diverse Personer, sorn ej hafva viss näring (inberäknade Civile Ernbetsoch Tjenstemän, som ej äro skattskrifne vid sine boställen , samt a57 Gerningsmän på landet » Sterbhus, Testamenten Gåfvor och Fideicommissar • i Hemmantal. Carl Mörner. JX. J. Lång.
Vore förhållandet att denna 1 § ensamt skulle framställas som ett grundlagsförslag, hvilande till nästa riksdag, då skulle jag biträda Frihtns tanke, att ordet "välfräjdad” tillädes i nämnda §; men som det finnes isamma lag på ett annat ställe, hoppas jag att Ståndet icke med mig anser införandet af detsamma här vara öfverflödigt. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gust.: Hr Baron Hamilton har i f. m. plenum lemnat luft åt sin sorgliga känsla vid den uppoffring Adeln beslutat; och med hans ädla uttryck deraf skulle mina fåfängt täfla. Jag vill blott anföra att denna uppoffring icke är ringare för oss af den yngre, och såkallade Bref-eller Embets-adeln, som inom de sednare 120 a i5o åren, eller än sednare, tagit säte i detta Hus. De åldriga, historiska namnen äga, i följd af menniskolynnet och följaktligen i folkbegreppen, dyrbara företräden, hvilka deli fastvuxna, och sjelfva icke materiella, af ingen materiel åtgärd, af inga majoritetsbeslut, af ingen oin än officiel trycksvärta kunna åverkas. Efter politiska jordbäfningar ses de oförändrade qvarstå. Tidens ström, som undergräfver så mycket annat, befäster dessa. De qvarstå när han bortsköljer lagsk rifna privilegier. Vi deremot, vi af den yngre Adeln, vi förlora med dessa sistnämnda, således nu med sjelfskrifvenhelen till deltagande i lagstiftningen, vår väsendtligaste snmhällsfördel. Men icke dessmindre böra vi rösta lika med våra äldre bröder. Efter 5o-årig politisk jemlikhet är Franska korstågsadeln lika högt ansedd; och likaså den Anglosachsiska och Wilhelm I:s Normandiska adel i England, der sedan århundraden pärskapet dock ar den enda politiska adeln I Norra Amerikas Förenta Stater, der adel aldrig erkänts, gälla de Engelska slägt registren högt; D c ii 24 O c ( o b e r c. m. ocl» i Norrige ar ju icke 1 i k ” i 111 i g t att heta Wedel v. Jarlsberg
Beträffande denna §:s förra del vidhöll Ståndet sitt derom förut fattade beslut, samt beslöt, hvad §:s sednare del vidkommer, all densamma skulle helt och hållet uteslutas. §§24 och 25. Frånträdande sina med afseende på dessa §§ redan fattade beslut godkände Ståndet Utskottets i förevarande Utlåtande afgifna förslag lill lydelse af §§ 24, 25 och 20, allenast med den ändring, ali framför ordet ”derefter” på andra raden af § 24 tillädes ordet ”snart". § 50. Ståndet, som icke antog inbjudningen, vidhöll sitt beslut om gillande af § 50, sådan den lyder i Kongl. Maj:ls Proposition. § 57. Utskottets hemställan afslogs, och antog Ståndet, med ändring af Kongl. Maj is förslag, för stadgandet uti förevarande § följande lydelse: Begär någon dräp, sorn i 3 eller 4 § sägs, å skyldemän i räll uppstigande led eller ä sin maka; miste ti frel. Begär någon dräp, som i 5 § sägs, ä sådan skyldeman eller ä sin maka; dömes till straffarbete pä lifstid. Sker dräp ä sljuf eller svärföräldrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan, under hvars lydnad man står; varde den omständighet såsom synnerligen försvärande ansedd; och må ej i dessa fall, den i 3, 4 och 5 §§ medgifva mildring af det i allmänhet stadgade straffet ega ruin. § 50. Utskottets förslag godkändes, endast med tillägg af orden ”eller d sin maka” efter orden: skyldeman i räll uppstigande led. § 41. Ståndet vidhöll, med afslag å Utskottets hemställan, sitt om denna § förut fattade beslut. Bih. lill B. St. Utskottets hemställan bifölls. § 57. Antogs sådan den af Utskottet i Betänkandet N:o 20 blifvit föreslagen. § 75. Lades till handlingarne, med förklarande, alt Preste-Slåndet vidblifver sitt om förevarande § förut fattade beslut.
I de flesta fall, då någon vägrar att ingå på ett erbjudet ackord, är det blott derföre, att han icke kan såsom förmyndare eller ombudsman för någon publik kassa ingå på ett sådant; och jag hemställer till Grin sjelf om, i händelse han i en konkurs hade att, fordra 1,000 R:dr för sin pupills räkning, och det gällde ett ackord på 5 0 procent, om han då vore så ädelmodig och godigjorde pupillen 5 00 Ridr, eller om det icke vore barbariskt att efterskänka dem? Det är således icke barbari, att en person ej kan efterskänka en annans rätt, lika så litet som om Banken eller någon annan publik kassa ej skulle göra det. Vidare är det sagdt, att om ackordet infördes hos oss, skulle derigenom förekommas vinglerier, emedan köpmännen då skulle visa sina böcker och erbjuda ackord. Detta visar, såsom jag förut nämnt, att Gr. Sparre tänkt sig blott köpmanna-konkurser; men tre fjerdedelar af dem, som göra konkurs, föra icke några böcker och kunna således icke framlägga dem. Jag tror sålunda icke att vinglerierna skulle kunna förekommas genom ackords-prineipen, annat än inom köpmans-kiassen, och der vill jag gerna medgifva dem Gr. Sparre har sagt, att genom ackordet skall en cessionant snart kunna åter börja sin rörelse. Argumentet visar att äfven der köpmännen föresväfvat talarens fantasi. Man har sagt att i Preussen den nya lagen visat sig fördelaktig; men jag tror att det fordras ännu några år, för att kunna rätt pröfva det, synnerligen straxt efter krisen. Gr. Sparre har ytterligare sagt, att det skulle vara omöjligt att upgöra en skilnad emellan köpmäns och icke köpmäns konkur ser. Jag tror dock icke, att det är så svårt, enär vi redan hafva en författning, som säger, hvilka det åligger att som köpmän föra böcker.
Utan att kunna instämma i motionärens påstående, att ali rättsgrund saknas för den ifrågavarande beskattningen, har Utskottet dock funnit afgiftsbeloppen vara alltför höga och skäligen böra i allmänhet nedsättas till likhet med den procentbestämmelse, efter hvilken inkomst beskattningen utgöres, utom hvad angår den i 4:de punkten stadgade bevillning för testamente af ärlig afkomst eller ränta, utan eganderätt till den egendom, hvaraf afkomsten erhålles eller det kapital, deraf räntan utgår, hvilken bevillning Utskottet ansett böra helt och hållet sammanfalla med inkomst-beskattningen enligt art. II. Utskottet hemställer alltså att Rikets Ständer måtte, med bifall till hvad Utskottet sålunda yttrat, godkänna de i öfverensstämmelse dermed förändrade bestämmelser i § 18, bilagda förslag innehåller. § 19. Under åberopande af stadgandet i 2:dra momentet af denna §, att, då tvist om fideikommissrätt uppstår, innehafvaren skall ställa borgen för fideikommissbevillningens erläggande sednast inom ett är sedan tvisten blifvit genom laga kraftvunnen dom afgjord, samt, om han underlåter detta, böta 10 procent af bevillningens belopp, har Herr Friherre Sprengtporten, uti sin förut omförmäida motion erinrat, att, dä Staten hade sig öppet att vid den mer eller mindre aflägsna tidpunkt, då dom i fideikommiss-tvisten folie, göra sin fordran gällande, om så nödigt vore, genom qvarstads läggande å egendomens afkastning, det vore svårt att upptäcka behofvet af ett så peremtoriskt stadgande som det ifrågavarande, hvilket dessutom ålade förvaltaren af en fastighet ansvarighet för ett åliggande, som kunde komma Bevillnings-TJtskottets Betänkande ,JW 9. 21 att vidlåda hans vederpart och icke honom sjelf, och detta under bötesbestämmelser, som kunde medföra ett störande inflytande på hans välfärd; och har motionären på grund häraf hemställt att stadgandet måtte upphäfvas.
Län föreslagit, det måtte Rikets Ständer, med ändring af nu gällande lagstiftning angående enskilda hanker, besluta följande stadganden: »l:o att Riksbanken, genom dess årliga vinst och öfrige dertill användbara tillgångar, må sättas i tillfälle att öfvertaga Privatbankernes lånerörelse, och att förberörde tillgångar till behöfligt belopp äro tillgänglige till den af Bankerne, hvars oktroy först tilländalupit; och vidare i samma ordning livar efter annan, och följaktligen att oktroy för nya Banker, eller förlängning af redan meddelade, utan Rikets Ständers medgifvande, hädanefter icke må ega rum; 2:o alt samtlige Privatbanker måtte förklaras skyldige att, så länge en sedelutgifning af dem får ega rnm, dertill använda blanketter af lika färg, storlek och gravyr, samt af lika valörer, så att någon annan skillnad än den, som härleder sig från utgifningsorten, icke må varda tillåten, hvarigenom den stora allmänheten sättes i tillfälle att bättre utröna tilläfventyrs skeende förfalskning; 5:o alt, till undanrödjande af den stora olägenhet, som nu tillskyndas den skattdragande allmogen och flere andre, Privatbankssedlarne måtte emottagas i allmänna uppbörden, af hvad beskaffenhet de vara må, med förpligtelse för Bankslyrelserne att i Landtränteriet återlösa berörde sedlar å de dagar, som BankoUtskottet kan finna lämpligt bestämma, samt att försummad återlösning må medföra förlust af rättigheten att Bankrörelse fortfarande bedrifva; och 4:o alt för allmänheten tillhandahålla invexling af deras sedlar hvarje söcknedag i så väl afdelningssom hufvudkontoren, i likhet med hvad nu i Rikets Ständers Bank är tillåtet.»
Personerne och Corps Diplomalique må upphöra. Dock har Utskottet, till uudanröd jande äfven af blotta misstanken, att underslef skull" kunna ega rum , trott sig böra föreslå, att, med upphäfvande af nu gällande ofvan åberopade föreskrifter i berörde hänseende, Rikets Ständer behagade falla del generella beslut, att de i Taxan bestämda tull-afgifter skola lika och på enahanda sall af alla, utan undantag, erläggas, med rättighet likväl, alt hvad som kan styrkas hafva under loppet af hvarje år blifvit för varor, inkornne för de Kongl Personernts egen räkning, eller för de utländska Beskickningarnes, i tull-umgälder erlagdt, må, i händelse anmälan derom göres, i vederbörlig ordning restitueras. Beträdande sedermera Herr Lagergrens yrkande, att förbud mätte stadgas emot införsel af böcker, tryckta utrikes på Svenska språket, enär den litterära egande-rätten eljest förnärmades; till stöd för hvilken framställning derjemte åberopats, att i andra länder böcker, tryckta utomlands, äro förbudna till införsel i det land , på hvars språk de äro författade; så och då Utskottet för dess del ansett, att föi budsskyddet bör upphöra äfven för de varor, som hittills varit dermed hägnade, hvilket icke varit fallet med böcker, kan Utskottet å berörde hemställan ej fästa afseende; hvarjemte torde böra upplysas, att det åberopade förhållandet i andra länder icke är sådant, som motionären uppgifvit, såsom bevis hvarå må nämnas, att i Ryssland, Belgien, Frankrike och Preussen, böcker, tryckta utomlands, på dessa länders språk, få dit införas, samt att till Danmark och Norrige, böcker på Danska språket, bundna eller oinbundna, få tullfritt införas. Den litterära egande-rätlen tror Utskottet i öfrigt ega rätt att påräkna lika skydd mot utländskt, som inländskt eftertryck, och densamma således icke kunna lida något genom tillåtelsen af böckeis införande utifrån.