Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stjernstedts uplysning om del utlåt., majoriteten af Kammar-colhii ledamöter afgifvit, anhåller jag alt få bemöta med den erinran, att när flere embetsverk höras i ett ämne, är det möjligt, att i det ena embetsverket yttrar sig afslyrkande och det andra tillstyrkande, men åsiglen hos majoriteten utaf de hörda embetsverken bör man väl antaga till ledning, hvilket äfven här är iakttaget, men icke majoritetens åsigler inom ett embetsverk. Jag vill icke längre nptaga R. o. Ad:s lid, utan vädjar till Ståndets billighetskänsla under full förtröstan, alt Ståndet beviljar återremiss af betänk, hvilken sannolikt icke kommer att uteblifva från de andra Stånden. RondeSt. hvilket denna fråga rörer så nära, kommer sannolikt att vidtaga en sådan åtgärd. Hr Printzensköld: Då man genomläser en punkt af Statsråds-prot. finner man, att föredragande Departds-chefen verkligen tillstyrkt K. M., att fatta ett definitivt beslut i ämnet. Nämnde punkt lyder sålunda: ”Med afseende å alla dessa omständigheter, med hvad mera Kammar-colhii t. f. President uti dess serskilda yttrande anfört, finner jag derföre rättvisa och billighet fordra, att den sökta förändringen uti salpeterhjelpens utgörande inom de Småländska länen varder beviljad, så alt denna ränta derstädes, på lika sätt, sons i allmänhet inom öfriga delar af riket iakttages, får med penningar efter kronovärdi liqvideras.” När nu K. M. bifallit, hvad Depart:ts-chefen föreslagit, så är det ju tydligt, att K. M. i ämnet fattat ett definitivt beslut. Men i händelse, på sätt Frih. Palmstjerna anmärkt, detta nåd. beslut icke blifvit genom någon utfärdad författning eller skrifvelse till vederbör, embetsverk expedieradt, så är det sannolikt, att K. M. ansett verkställigheten böra upskjutas intilldess R. St. ang:de det 4 H. 27 418 Den 13 Mars. här ifrågavar. förslagsanslaget sig yttrat, och då kan saken ännu hjelpas.
Men för att ett sådant system måtte få tillbörlig stadga, och oafbrutet verka i en välgörande riktning, måste ovilkorligen det gångbara myntet hållas i ett jemnt och oföränderligt värde, utan att genom den enskildas spekulationsbegär, underkastas oberäkneliga vexlingar. Då Sveriges gångbara mynt förnämligast består af kreditsedlar, utgifne af RiksBanken, och då alla kreditföreningars och enskilda personers inom landet förbindelser sinsemellan, äro grundade på samma mynt, och då slutligeu det hela är grundadt på Bankens förmåga att uprätthålla sina sedlar i ett orubbligt värde, så är den fond af silfver, på hvilken Sveriges hela kreditsystem livilar, nationens i sin helhet egendom, och måste såsom sådan förblifva inom landet. Detta fordrar icke allenast hvarje individ, den rike som den fattige, som innehar en enda lapp af de mångfaldiga kreditpapper, som här finnas i omlopp, utan äfven landets industriella förkofran, ty utan ett, till sitt inre värde stadigvarande mynt, kan intet förtroende stadgas, inga kapitaler samlas, och utan kapitaler och förtroende, ingen förkofran ega rum. Sveriges Rikes Ständers Banks hufvudbestämmelse är altså, att vara sjelfva grundvalen för industriens utveckling och vårt lands förkofran, och icke att vars, hvad sednaste realisationen gjort ho - 26 Den 26 Oktober. nom till, en slaga mäklare, för att åt en enda samhällsklass tillhandahålla, till ett visst bestämdt pris, ett beqvämare betalningsmedel för dennes enskilda skulder hos utlänningen. Ett annat vilkor för industriens utveckling är att underlätta afsättningen af dess produkter, hvilket åter är en väl ordnad handels bestämmelse, ty der penningar saknas är handeln icke annat än varubyte, oell som Sverige icke producerar några penningar eller silfver, så måste icke allenast dessa, utan äfven alla införskrifua varor betalas med våra egna produkter.
Då genom anbringande af sigill vid dörren eller luckan lill cellen man kunnat göra sig förvissad att icke något olofligen blifvit insmtiglat lill fången innanför, så ocb då i de gamla häktena ett enda rum vanligen begagnas för, som man yttrar, vallendrickarne, synas äfven dylika åtgärder der kunna äga rum, förutsatt att man äfven sörjer för renhållningen liksom i cellrummen. Jag föreslår således, att enahanda ordning vidtages äfven i de gamla fängelserne för vattendrickare, likasom att genom förbyggnad af plank, eller annorledes, gemenskapen med straffångarne genom fenstren förekommes, eller, så vidt detta ej kan ske, medelst vakthållning, äfven militärisk, om säkerket ej annorledes kan vinnas. För de åtgärder jag påyrkat, fordras uppsigt der den ej finnes pålitlig, och jag föreslär alt sådan måtte föranstaltas; vid ett allvarsammare verkställande af vattenoch bröd-straffet torde försigtigheten äfven fordra noga tillsyn af läkare. De kostnader, som för förberörde, efter mitt förmenande, maktpåliggande anstalter åtgå, torde få bestridas af de för fångvården i allmänhet anslagne medel. Remitterades till LagUlsk. H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 8 e. m. In fidem prolocolli, Albert Munck. Lördagen den 12 Februari 1848. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.-utdr. för d. 9 dennes e. m. Öppnades FIrr Electorers lista vid val af en suppleant i Exped. Ulsk. efter N:o 2216 Hr Murraij, Robert Gustaf; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1477 Hr Jägerhjelm, fullm. Gr. Posse, Erik. Anraältes till justering, men bordlädes, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, nedannämnde från Exped.Ulsk. inkomne förslag till R. St:s uud. skrifvelser till K. M. nemi.: N:o 10, i anledn. af K.
Till grund för sitt omdöme taga de den närmare bekantskap både med mannens föistånd och hjerta, med hans erfarenhet och uppförande, hvilken härflyter af det närmare långvariga umgänge, som gemensamt yrke medför. Dertill kommer, att om ett val skall blifva oväldigt, så är det utan tvifvel derigenom att Stånd välja inom egna medlemmar. Ett Stånd väljer icke så mycket efter ö gon - Den 21 Octo ber e. m. gonblickels hugskott som fastmera med hänsigt till det anseende och del förtroende en kamrat linder längre tidskiften inom sitt yrke förvärfva!. Hvarje Stånd har sin heder att bevara. Denna känsla afliåller ock frän ovärdiga val, när de ej äro allmänna. — Ju allmännare valen blifva, ju flera som kunna få välja och väljas, ju vidsträcktare blifva försöken och anspråken att lyckas, ju häftigare blifva valstriderna, ju mer råkar oväldighelen i fara. Det bästa, som kan åberopas för sjelfskrifvenhelen, är just den oväldighet, som derigenom kan upprätthållas; ty intet parti kan utestänga en sjelfskrifven riksdagsman frän sin yttranderätt. En talare har på förmiddagen mot val anfört, att en despot kunde genom dem hindra den adelsman alt blifva riksdagsman, hvilken nu icke kan utestängas. Samma förhållande är på andra sidan äfven med egenmäktiga tidningsskrifvare. Sjelfskrifvenhelen har ock hindrat dem att utestänga någon adelsman från sin yttranderätt, hvarpå den stämma, som J nu hören, är ett talande bevis. Således erkänner jemväl jag sjelfskrifvenhetens fördelar. Men deremot medför hon den olägenheten, att man nödgas emottaga medlemmar, för hvilka man måste blygas. Sådant kan icke hända eller hör åtminstone sällan inträffa, då valen ske af ståndsbröder.
Maj:t underdånigst anhållit, att församlingen, emot den afgäld, som i laga ordning blefve åsatt, måtte tilläggas ständig besittningsrätt till det inom Wansö socken och i närheten af kyrkan belägna f. d. Piparebostället vid Södermanlands regemente Bränn Årby om >/4 oförmedladt eller V16 förmedladt mantal, i ändamål att derå uppföra nytt skolhus samt bereda utrymme dels för ungdomens undervisning i trädgårdsskötsel äfvensom för dess kroppsöfningar, dels ock för planteringsland åt skolläraren; och hade dervid blifvit anfördt, det församlingen helt och hållet saknade tillfälle att för ändamålet erhålla nödig jordvidd vid det hittills begagnade skolhuset, uppfördt på en areal af endast 7,8 kappland, som vore instängd emellan kyrkogården på ena sidan och Wansö bys tomter på den andra, hvaremot till utrymme för erforderligt nytt skolhus jemte tomt deromkring icke någon lokal blefve lämpligare än förenämnda boställe, hvilket vore beläget invid kyrkan på dess södra sida, med torrt och sundt läge, i midten af socknen samt med lätt kommunikation till alla dess delar. Bostället vore för närvarande utarrenderadt intill Stats-Utskottets Utlåtande Jfå 20. 3 midfastan år 1869, mot en årlig afgift af tre tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, samt nio R:dr R:mt, men, om den sökta upplåtelsen bifölles, skulle öfverenskommelse redan på förhand kunna träffas med nuvarande arrendatorn om upplåtelse af mark för det ändamål, som åsyftades. Kongl.
Lagerbjelke emot den K. propos:n framställde inkast. Dessa sakna visserligen icke all giltighet; men de syfta dels på sådana förhållanden som icke kunna annat än undantagsvis inträffa, och dels sådane, som, efler all sannolikhet, aldrig skola förekomma. Men lagar böra stiftas med afseende på gängse och gällande förhållanden; och då ett förslag är framställdt, hvarigenom de påpekade svårigheterne synas kunna öfvervinnas, så ser jag icke hvarföre vi ej skulle antaga detsamma. Att åter förkasta det, vore alt hädanefter såsom hittills blottställa Regeringen för klander hvar gång den vidtager någon åtgärd till afhjelpande af den anmärkta bristen. Jag tillstyrker alltså, lika med Hr Lefrén, bifall till den K. propos:n. Hr Lefrén: Jag får fästa Gr. Lagerbjelkes uppmärksamhet derpå, att det alldeles icke är någon nyhet att Konungen tillförordnar föredragande, äfven då han är i Stockholm och sjelf förer Regeringen. Sådant har handt så långt jag minnes tillbaka och de nuvar. grundlagarne varit gällande; och ännu har deraf inga olägenheter försports. Såsom den siste talaren yttrade, är det endast undantagsförhållanden som kunna föranleda någon tvekan vid tillämpningen af ifrågavar. förslag. Om, såsom i 10t> § Reg.F. jemväl förutsättes, den händelse skulle kunna inträffa, att en för tillfället t. f. föredragande ansåge sig böra neka sin kontrasignation, så har väl detta icke den formella följden, att denne nedlägger ett statsrådsembete, alldenstund han icke innehar något sådant embete; men jag är öfvertygad att om en redlig man, som i nämnde egenskap deltager i ärendenas afgörande inför K. M., förklarar att, om ett sä eller så beskaffadt beslut fattas, han då icke kan detsamma kontrasignera, så är detta lika verksamt, sorn om han vore stats-råd och i följd deraf nedlade sitt embete. Ja, jag tror att det vöre,så mycket mera verksamt, som han vore en underordnad person, som möj - Den 19 Ja n u a ri e. ni.
Stats-Utsköttet har tagit detta ärende uti öfvervägande; hvarvid Utskottet pröfvat den af Herrar Fullmägtiga, till Summariska räkningarnes controllerande , uppgifne anstalt, såsom dela enda möjlige, böra Vidtägäs; men då Utskottet icke kunnat undfalla, att om, på sätt Herrar Fullmägtige föreslagit, särskilda Afkortrnngs-Längder öfver Riksgälds-Contoirets medel skulle föras, sådant skulle fördubbla vederbörandes besvär och arbete; så har Utskottet, enär hufvudsakliga ändamålet , thy förutan, karr vinnas, ansett tillfyllestgörande, att uti räkningar och Lands-böckerna Bevillningen och öfriga Riksgälds-Contoiret tillslagna Fonder icke sammanblandas med Kongl. Stats Contoirets och andra Verks medel; meri att hädanefter såsom hit* tills , gemensamma Uppbörds oell AfkortningsLängdér föras öfver Statsoch Riksgälds Contoirets medel, ock .Lands böckerna till Verifica tieä - i)en 5 Juli* 5 2 9 tion biläggas; och i följd hvaraf Stats Utskottet får tillstyrka, att öfver Riksgälds Contoirets medel för år 1816 och följande åren visas särskild redo, så väl af Uppbördsmännen , som uti Landsböckerna ; och att, sedan Summariska redogörelserna öfver Riksgälds Contoirets Fonder till Contoiref inkommit och der blifvit pröfvade i alla de delar, som derstädes kunna controlleras, bestyrkta afskrifter af Summariska räkningarne tågås uti Riksg'älds-Contoiret och derefter til 1 stal las Kongl. Kammar-Rätten, som, när Lands-böckerna dit inkommit, låter genom vederbörande Revisions Contoir med dem jemföras ifrågavarande Summariska räkningar; då Revisions Contoiret, så snart sådant blifvit vefkställdt, tecknar betyg å de uti Riksgälds Contoiret förvarade OriginalSummariska rakningar, huruvida eller i hvad måtto öfverensstämmelse ejler olikhet förekommit. Skulle Rikets Höglofl.
Utskotten förut föreslagit, skulle inbringa en obetydlig inkomst. Detta måste vara tydligt af flere skäl; om man exempelvis antager, att Skögseffecterne på liundradedeien af älla Krono-Parker kunna på Auction årligen föfsäljas, så måste en vida större peningesutnma derföre inflyta, än på det sätt, som sker, om ett Träd hår och der utsynes, bortskänkes eller försäljes endast för halfva Marke*- gångs-priset, hvaraf också endast en högst obetydlig Cassa kunnat, formeras, Under en sådan förmodan af betydeligare inkomst vill det och väl synas vara föranånligast och mest ändamålsenligt, om den Cassa, som på detta sätt uppkommer 5a 498 Stats-Utskottcts Betänkatiden. och förökas, skulle användas, dels Lill återplantering af Skog, i de af SkogsbristallLför mycket lidande Provincer,på sådane KronoAllmänningar, hvilka hafva ofruktbar jordmån och lemna ett magert och föga gifvande bete, dels till förbättring af Skogs-Betjeningens eller JägeriStatens Löner i den mån Kongl. Majit i Nåder pröfvar, att de der anställde Tjenstemän genom flit och skicklighet deraf gjort sig förtjente, och hvilken uppmuntran destomera synes vara af nödvändigheten påkallad, som aflöning för Jägeri-Staten, hvilken lärer bestå af emellan 2 a 3oo personer, Kongl. Majits Stat, som i Stats-Contoiret är att tillgå, icke utgör mera, än Indeld Lön R;dr 1,295 21 sk. 4 r.
Hvad skall jag med edart myckna offer? säger Herren; jag är mätt af vädrars bränneoffer, och af de göddas talg, och hafver ingen lust till oxars, lambars och bockars blod. Då I kommen in till att te eder för mig; ho äskar sådant af edra händer, att I skullen träda in uppå mina gårdar? Hafver icke mer spisoffer fram fåfängt; rökverk är mig styggeligit; nymånader och Sabbather, då I sammankommen, må jag icke lida; ty I bedrifven afguderi och våld i dem. Min själ hatar edra nymånadar och årstider; jag är ledse dervid, jag orkar icke lida dem. Och om I än uträcken edra händer, så bortgömmer jag dock min ögon ifrån eder; och om I än mycket bedjen, så hörer jag eder dock intet; ty edra händer äro fulla med blod. Tvår eder, görer eder rena, lägger bort edart onda väsende ifrå min ögon; vänder igen af det onda; Lärer göra det godt är, farer efter det som rätt är, hjelper dem förtryckta, skaffer dem faderlösa rätt, och hjelper enkones sak. Så kommer då sedan, och låter oss gå med hvarannan till rätta, säger Herren: Om edra synder än voro blodröda, så skola de dock varda snöhvita; och om de än voro såsom rosenfärga, så skola de dock varda såsom en ull. Viljen I höra mig, så skolen I nyttja landsens goda. Viljen I ock icke, utan ären ohörsamme, så skolen I af svärd förtärde varda; ty Herrans mun säger det. Huru kommer det till, att den fromme staden är vorden en sköka? Han var full med rätthet, rättvisan bodde derinne; men nu mördare. Ditt silfver är vordet slagg, och ditt vin förmängdt med vatten. Dine Förstar äro affällige, och tjufvars stallbröder; de taga alle gerna gåfvor, och fara efter skänker; dem faderlösa skaffa de icke rätt, och enkones sak kommer intet inför dem. Derföre säger Herren, Herren Zebaoth, den mäktige i Israel: Ack ve!
Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Mars 1860, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckte motioner om upphörande af skyldigheten för resande inom Sverige samt för Norrmän vid resor lill Sverige att vara försedde med pass. Uti detta ämne hafva hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln två motioner blifvit väckte och till behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnade, nemligen af Herr Ehrenheim, Pehr, och Herr Friherre Creutz, Stephan. Herr Ehrenheim har anfört, hurusom de föreskrifter, hvilka för närvarande gälla i fråga om skyldighet att vid resor inom Sverige vara försedd med pass, både till följd af sin olämplighet och den glömska, hvaruti de råkat, syntes i högsta grad påkalla förändring. Kongl.
Ett af salens hörn pryddes af ett standar, bestäldt af Huskvarna vapenfabrik och afsedt för fabrikens skyttegille. Standaret är af blått siden, prydt med applikationsbroderi i gult siden och snörmakeri. På midten är fabrikens vapen anbragt. Det hela är komponeradt af fröken Gisberg och beundransvärdt korrekt utfördt af brodösen. Se här blott några strödda intryck från den vackra utställningen! Det är ej första gången vi haft nöjet sysselsätta oss med » Handarbetets Vänner » och dess verksamhet, ej heller, tro vi, blir det den sista. Vi tillönska den all framgång och allt biträde af svenska kvinnor. ser alla hopsydda mattor, täckande hela golfvet, med små ringar i kanterna; omkring väggarne islås motsvarande mässingsnubbar. Man tycker visserligen, det kan vara en onödig utgift, men så slipper man ock det upprepade spikandet i såväl mattor som golf, och hur lätt läggas de icke både på samt tagas af! Det är blott att iakttaga, och det synnerligast med mattor af otänjbara väfnader, att först haka på ringarne i hvart och ett af de fyra hörnen, därefter midt emot på alla sidor, och sedan möter ingen svårighet att nå nubbarne öfver allt. Hakar man däremot först på ena sidan, därefter de två andra, lemnande hela fjärde sidan till sist, är det ogörligt, åtminstone för kvinnor, att orka sträcka mattan tillräckligt, för att kunna lägga på ringarne, och man står där rådvill med halfgjordt arbete. Frida N. N. Linneskåpet. En husmoder skall vara ytterst rädd om sitt linneförråd, ihågkommande att i detta ligga ej så ringa summor, öfva noggrann kontroll däröfver, alt ej nå- got kommer bort, så att icke än det ena än det andra dussinet blir defekt. Det är ej nog med att någon gång undantagsvis inventera i linneskåpet, det bör ovilkorligen ske vid hvarje tvätt; allt smutsigt räknas som vanligt och lemnas ut, men efter mangling och strykning skall man icke allenast^räkna in tvätten, utan äfven räkna öfver hvad 3^ som finnes rent, i bruk eller möjligen hunnit smutsas ocb undanläggas för att därvid kunna se, om något fattas.
KnekteContracterna förnyas till deras hela innehåll, kraft och verkan: alltså alla i dem skedde förändringar, merändels påtvungne Rothållare af myndigheter som tagit deras stöd af SäkerhetsActen, helt och hållet upphäfvas och annulleras ; föijaktcligen ock -å kallade frivilliga, anén nog ofta aftvungna begifvanden om förändring af Släp-munderingar, ej mera äga någon bindande kraft. Det är utom all fråga, att Regementerna skola beklädas med Lif-munderingar; men icke böra Rothåljarne dermed ensamme belastas, utan kostnaden dertill bestridas af StatsMedlen, såsom förr, då alla öfriga Rikets Invånare deri få deltaga med Rothållarne, likasom i alla andra allmänna onera. Jag får derföre ödmjukligen föreslå: att Riksens Högloflige Ständer hos Kongl. Maj:t göra underdånig anhållan, det måtte, i anledning af förrberörde 80 §. i RegeringsFormen, Rothållarne i Nåder befrias ifrån Lif - munderingars anskaffande, Den 19 April. 479 och i stället få gifva deras Soldater sådana Släp-munderingar som KnekteContracterne dem ålägga; eller, så ofta de böra presteras, till Kronan betala det värde, som å de samma i MarkegångsTaxorna kan sättas; i händelse Kongl. Maj:t skulle i Nåder finna för godt att med tillägg i kostnaden förändra dem till Lif-munderingar. Att detta Memorial måtte blifva commu* niceradt med de öfriga Respectiva Stånden och remitteradt till /Vlmänna besvärsoch Oeco. nomieUtskottet, derom får jag ödmjukligen anhålla. Begärdes på bordet. Herr Hammarsköld, Lorenzo; Kunde jäg hysa den bedröfliga förmodan, att Högd Ridderskapet och Adeln skulle anse ett Litteraturen rörande ämne så likgiltigt och obetydligt, som det olyckligtvis nu mera i de flesta kretsar hos oss anses, så skulle jag visst icke våga att här uppträda söm talare.
Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Stat s-Utskottets Betänkanden. i$:o. Lagmansoch Häradshåfdinge-Ränt an har sin upprinnelse från Allmogens skyldighet, i åldsta tider, att underhålla Lagman och Häradshofding med gård, som utgjordes efter hemmantalen. Den betalas nu mera af hvarje R6k eller Matlag, utan afseende på dess storlek och utgöres i de fleste Lån efter 9 sk. på matlaget, oberåknadt 3 sk. för Tings - gåstningspenningarne, hvilke sednare af Domare och Nåmnd directe disponeras. I ig 19 års Stat år denna Inkomst påråknad till 56,000 R:dr och har utgjort 1817—'56>°i7:i9- 4. 1818—56,860:44. 8- 1819—5ö,792:35* 4- 1820—56,764:33-11- 1821—57»748:34-t11- hvadan den hår föreslås att fortfarande beråknas till . ... Och bora, enligt deni förut stadgade grund Coo Stats-LJtskottets Betänkanden. att hvarje InkomstTittel skall till hela dess belopp i RiksStaten synas, hårtill afven låggas Tingsgåstningspenningarne, som hittills under Anordning utom Stat, utgått, utgörande omkring 19,000 16:0. Handtverkares Gårningsåren bora, enligt 1604 års Riksdags-beslut och Kongl. Brefvet den 9 December samma år, erlåggas af hvarje Socken - Handtverkare med t D:r S:mt, som nu utgör 16 sk. B:co. Deraf åtnjuta visse Ståder, jemlikt Kongl. Resolutionerne på Stådernes besvär af åren 1731» 1739 och 1751, samt sårskildte Privilegier, hvad som utgöres af Handtverkare h vilke bo i ett visst District omkring hvarje Stad.
Uti sitt härå aflåtna svar af den 24 Oktober 1860 förklarade Rikets Ständer, att det svårligen kunde bestridas att bergsskolans flyttning från Falun till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet skulle i vissa hänseenden medföra väsendtliga fördelar, såväl för undervisningen som för det allmänna, men att sådant äfven syntes komma att föranleda åtskilliga tänkvärda olägenheter, samt att, på anförda skäl, Rikets Ständer funno frågan om denna förändring i vissa uppgifna hänseenden erfordra ytterligare utredning, innan Rikets Ständer kunde derom besluta; och anhöllo derföre Rikets Ständer, att Kongl. Majit täcktes, efter det sådan utredning blifvit verkställd, till Rikets näst derefter sammanträdande Ständer aflåta den nådiga framställning, hvartill omständigheterna kunde föranleda. Sedan, med anledning af hvad Rikets Ständer sålunda begärt, dels Kongl. Kommers-kollegium, jemte öfverlemnande af särskilda, utaf bergsskolans föreståndare och bruks-socicteten afgifna yttranden, dels ock styrelsen för Teknologiska Institutet äfvensom Fullmägtige i Jernkontoret med förnyade utlåtanden till Kongl. Majit inkommit och deruti fortfarande tillstyrkt bergssltolans flyttning till Stockholm och förening med institutet, hvarjemte ritningar och kostnadsförslag aflemnades, af bergsskolans föreståndare för uppförande i Falun, derest skolan skulle komma att der qvarblifva, af nya byggnader på ny tomtplats i stället för nuvarande till större delen förfallna byggnader, samt af föreståndaren för Teknologiska Institutet till byggnad för skolan på institutets tomt, upptagande dessa förslag kostnaderna i förstnämnda afseendet till 200,000 Ridr och i sednare till 100,019 Ridr; så aflät Kongl. Majit den 20 Februari 1863 förnyad framställning i ämnet till Rikets Ständer.