Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För att komma till klarhet med hänsyn till karakteren af det ifrågavarande allmänt mänskliga medvetandet böra vi taga i betraktande, att dess verksamhet för att kunna gifva allmängiltig nödvändighet måste i sig själf ha denna egenskap. Nu finnes det endast ett slag af mänsklig verksamhet, som är så beskaffadt, nämligen det rent logiska tänkandet2. Om jag t. ex. från de egenskaper, som tillkomma triangeln i allmänhet, sluter till en särskild triangels, har detta slutande i sig själf nödvändig giltighet och därmed giltighet för allt mänskligt medvetande. Alltså är detta tänkande just den verksamhet som tillkommer det allmänt mänskliga medvetandet, och detta är enheten, som förbinder momenterna i den samma så, att sammanhanget dem emellan blifver i sig själf nödvändigt och därmed allmängiltigt. Härmed ha vi fått reda på, hvilken verksamhet som tillkommer det allmänna medvetandet. Men kunna vi icke också bestämma, hvad det är i och för sig? Vi ha sagt, att det måste tänkas närvarande i det individuella medvetandet. Det skall väl då också framträda i detta på något sätt. För att hjälpa oss fram till finnande af detsamma, skola vi först uppmärksamma, att det måste vara en absolut ren enhet, d. v. s. en enhet, i hvilken alls ingen skillnad eller motsats finnes. Det kunde annars icke gifva momenterna i det rent logiska tänkandet ett i sig själf, sålunda absolut nödvändigt sammanhang. Vidare måste denna enhet, om den också finnes i hvarje särskildt individuellt medvetande, vara en och den samma öfverallt. Annars vore den icke ett allmänt medvetande. Problemet ställer sig nu sålunda så här: Gifves det i ditt, i mitt, öfverhufvud i hvarje individuellt medvetande någon ren enhet, som är densamma öfverallt? Betrakta vi medvetandet för sig och jämföra det med yttre ting, finna vi lätt, att det förra har till karakteristisk egenskap att i sin verksamhet gå tillbaka i sig själf, under det att det yttre tinget endast kan verka utåt. Eller med andra ord uttryckt: hvarje särskildt medvetande är ett jag, men intet yttre ting är ett jag. Men »jaget» för sig betraktadt är just en ren enhet. Det som uppfattar, subjektet, är alldeles detsamma som det uppfattade, objektet. Alltså finnes verkligen i hvarje individuellt medvetande en absolut enhet: »jaget». Men är då denna enhet också en och densamma i hvart och ett?
N;o 291, ang:de inhägnandet af den obebyggda platsen emellan Riksg:sKont:s hus och Riddarholms-kanalen samt anläggningen af en kaj eller strandmur vid samma kanal; 9 H. 14 210 Den 13 A u gusti. N:ii 292, i ani. af erhållen återremiss af belänk. N:o 130, ang:de befrielse för Magazinsförvaltaren i Warberg, Anders Öhrvall, från honom ådömd ersättningsskyldighet lill Statsverket; N:o 293, i ani. af erhållne återremisser å belänk. N:o 171, ang:de K. M:s nåd. propos. om tillåtelse för nya Trollhätte Kanalbolags Direktion, att få till skatte lösa gamla slussen vid Lilla Edet med tillhörande område; N:o 294, i ani. af väckt motion om Stalsanslag till bekostande af en upfunnen maschin till anteckning, sättning och tryckning af mathematiska tabeller; N:o 295, i ani. af väckte motioner, ang:de förändradt användande af den lill skolorne i släderne inom Lunds Slift utgående Helgonskyld, samt om denna afgifts uphörande m. m.; N:o 296, ang:de Militite-Boslälls-kassan; N:o 297, i ani. af väckt motion, ang:de ett årligt anslag af 1000 R:dr åt Byggnads-föreningen i Stockholm; N:o 298, i fråga om sältet, ordningen och vilkoren för utbetalning af anslag och lånebidrag till befrämjande af allmänna arbeten; N:o 299, ang:de dispositionen af den å ackordsförskolter och ersättningar varande reserverade behållning; N:o 300, i ani. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 254; N:o 301, i ani. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 255; Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottet:
Ståndet om valets förrättande, intilldess betänk, återkommit? Eljest kan det hända, att Ståndet utsätter valet, utan alt emedlertid erhålla betänkandet. Hr Lagerhjelm, Pehr: Det är inom ett annat Stånd frågan blifvit väckt att skyndsamt utsätta valet till Just.ombudsman. Då det skäl, som här blifvit anfördt för uppskof med valet, icke kan anses fullkomligen bindande, anser jag del ej vara skäl alt söka motverka hvad uti ett annat Stånd så högt önskas. Man önskar, att valet måtte ske inom i4 dagar, och då man har sannolikhet, om ej visshet för sig, att LagTJlsk. inom den tiden hinner inkomma med betänk.; så anser jag intet hinder vara för valets utsättande till den uppgifna dagen, hufvudsakligen af det skäl, att, ehvad LagUtsk:s utlåt, innefattar, del icke kommer alt särdeles inverka på valet. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg valet af Just.ombudsman och dess suppleant böra ske den 6 inst. Maj. Bifölls. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då grundlagen stadgade att ifrågavar. val skall ske genom en nämnd, bestående af 12 ledamöter eller electorer af hvarje Stånd, hvilka in pleno väljas, Hr Landtm, tick hemställa, om R. o. Ad. behagade upprätta vallistorna med 16 namn, så att, ifall några ledamöter icke komtne tillstädes, tillräckligt antal funnes att ersätta de felandes antal. Bifölls. Föredrogos ånyo och biföl lös Exped.Utsk:s den 22 dennes på bordet lagda memorialer: N:o 5, i anledn. af R. o. Ad:s återremiss å Ulsk:smem. N:o 3; N:o 6, ang:de bestämmande af dagen, då nästa lagtima riksdag skall taga sin början.
Visserligen finnas äfven å dessa Skogar en och annan kärrtrakt, der, intill sjöar eller träsk, som de benämnas, någon höfångst är att vinna, men att dit från all communication utflytta Åboer, der anställa odlingar, hvarest is ofta Den 6 April e; ra. 3o3 möter spaden under hetaste Sommaren, det synes hvarken billigt eller klokt. Jordmonen kan vara förträfflig, kan graderas efter de föreskrifter Författningen innehåller, men hvartill duger den, om köld och frost skada eller hindra vexten derå. Det inträffar ofta der, att på ena sidan om en eif eller sjö, härjar frosten, på den andra icke, ofvan t. ex. en bro fryser säd och gräs bort, men nedanom icke. Huru vill man bär införa EnskiftesForordningar och föreskrifter om samfälliga lägens utflyttning och afskiljande i skiften för sig. Något hvar af oss torde känna, med hvilken svårighet StorskiftesFörfattningen i dessa orter blifvit införd, och hvilka svårigheter den möter; dessa äro nu mestadels öfverståndne, men en lycklig utgång kan icke förväntas af en Författning, som i dessa Orter är overkställbar. Den enstämmighet, hvarmed Fullmägtige af BondeStåndet från de Norra Länen besvärat sig öfver den ifrågavarande SkiftesStadgan, synes mig intyga, att jag icke haft orätt i dessa åsigter. Om den nya SkiftesStadgan skulle för de Norra Länen återkallas, och den förra SkiftesFörfattningen för dem blifva aler gällande, anser jag den senare likväl böra äfven i desse Län förmildras genom samma stadgande jag förut föreslagit, alt nein - 3o4 Den 6 April e. m. ligen, der Skifteskostnaden öfversliger |^del af jordens välde, sora skall skiftas, bör villkorlig inställelse äga rum.
Ofruktbart: enslighet och sorg i lifwet; fruktbart och widsträckt: lyckliga wexlingar; med rika skördar: sällhet. Drömmer man att man är på ett stridsfält, kan man frukta någon sorglig händelse. #Fängelse.# Träder in i ett: räddning; stadna qwar: tröst; gå ur ett: fara. #Fästning.# Slafweri. #Förakt.# Wisa det, betyder motsatsen; bewisas det, kommer det icke i fråga. #Förbannelse.# Uttala öfwer någon: återfaller på en sjelf; blifwa träffad deraf: befordra ens förhoppningar. #Födelse.# Se Barnförlossning. #Företag.# Tycker man sig hafwa för händer något stort, akta er då för dem som äro påtänkta. #Författare.# Se en eller flera: dålig affär; drömma att man är: elände och fåfänga, swikna förhoppningar. #Förfäder.# Drömma om sina: familjesorger; se dem: sorger, förorsakade genom slägtingar; tala med dem: proceß med slägtingar. #Förgyllning.# Wälgerning. #Förklaring.# Göra en förklaring: lyckligt företag; afhöra en: utlagda snaror. #Förmörkelse.# Sol-: betydande förlust; mån-: obetydlig förolämpning. #Fönster.# Kastar man sig ut genom ett fönster, förlorar man en proceß; stiger man in derigenom: bankrutt. Ett öppet fönster betyder lätt tillträde till de stora; ett tillslutet fönster betyder hinder. #Fötter.#
Jag finner likväl, att Utsk. genom anförandet af den vackra satsen, att Utsk. måste ställa sig ordalydelsen i RiksSt:s beslut till efterrättelse, velat undgå det klander, hvartill målets behandling kan gifva anledning, och jag får då förklara, att jag ej vet, att det kan åligga StatsUtsk. att på det sätt tyda ordalydelsen af ett RiksSt:s beslut, att tolkningen påtagligen strider emot Ståndets mening. När, på sätt det uppiästa prot.utdr. visar, BondeSt., vid pröfningen af de begärda anslagen af 70,000 och 90,000 eller tillsammans 160,000 r:dr, stadnat i det beslut att afslå de 70,000 rrdrna och låta frågan om de 90,000 r:drna förfalla, samt blott bevilja 45,000 r:dr, liemställer jag, 0111 icke den klara meningen är, att BondeSt. ej vill medgifva högre anslag, än dessa? 45,000 r:dr. Om detta Stånd varit ett af de 3 Stånd, som bifallit anslaget af 70,000 r:dr, då hade man, såsom Frih. v. Schulzenheim, kunnat säga, att detta är en särskild sak; men nu är förhållandet, att det Stånd, sorn afslagit såväl de 70,000 som de 90,obo r:dr, beviljat 45,000 r:dr, och nu vill man anse denna summa såsom ett biträde åt de Stånd, som voterat både 70,000 och 54,000 r:drs anslag. Detta kunde jag kalla en så beskaffad fint, sorn det vore Ståndet ovärdigt att nyttja. Dessutom, då upplyst är, att BorgareSt. redan återremitterat denna fråga, och det måste tillkomma BondeSt. sjelf att förklara sin mening, hvilket BondeSt. ej lärer underlåta, då det erhåller förevar, betänk. till pröfning, tror jag, att det vore opassande, om R. o. Ad. ginge i förväg för nämnde
Det är derföre jag nu vågar föreslå, att Jordbruket ina af den för BancoDisconten an vista - Den 19 Julii e. m 977 vista, summa fa en viss del för sig fastställd, att på Discont-fot, ehuru på annat sätt än hit. tills, utgå.; Det behöfver ej anmärkas, attén jordbrukare, sorn erhåller lån på halft år, icke är dermed belåten, ty genom de idkeliga omsättningarne nödgas han årligen på capitalet inbetala fyratio procent, oberäknadt räntor och provisioner m. m. Visserligen är räntan, enligt Utskottens förslag, nedsatt till fem procent, men då män vet, att den, som icke är boende uti eller närmast omkring Stockholm, nödgas betala minst en half procent åt Commissionairen vid hvarje omsättning , hvilket sammanlagdt dermed, att räntan betalas förut, gör mer än sex proent; finner man, att vinsten icke är så stor, Dessutom åtgå ofta 8 ä 14 dagar, innan lånansökningen bifalles, och för att icke förlora fatalierne, måste den alltid en tid före förfalioda-; gen inskickas, så att, när tillika postgången afräknas, låntagaren sällan har lånet längre äft fyra a fem månader. Af denna anledning tillstyrker jag, att ehuru denna fråga hörer till det reglementariska, den dock nu må upptagas, och att, i fall Betänkandet återremitteras, det må såsom anmärkning åtfölja, hvad jag nu haft äran föreslå, att nemligen, yid uppgörandet af det reglementariska, hälften af Discont-summan anslås åt jordbruket, och återstoden åt öfriga Närings? Ridd. och Ad. Prot. VI Band. Din Ig Juli i e. nii idkare, samt att i öfrigt länen meddelas pä. eti år med en femtedels afbetalning årligen ät Jordbruket. Herr Liljestråle, Gustaf, anförde skrift» ligen: (Se Bilagan K:o i.) Her Tham, Wollrath?
Uppå derefter af Hans Exccllence, Herr Grefven och Landt Ma rs kalken gjord Proposition, blef OeconomimUtskottets ifrågavarande Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Grefve Mörner, Carl Stellan: Ridderskapet och Adeln har redan för några Plenidagar sedan, uppå Hans Exc , Herr Friherre af Wetterstedts Motion, belutat att trenne Deputerade af detta Stånd skola till Norrige afgå, för att bevista den Kongl. Kröningen, äfvensom att sättet till deras utväljande framdeles skulle bestämmas. Det är af sådan anledning, jag tager tnig friheten hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln antingen behagade med det förtroende, som Rid* derskapet och Adeln alltid hyst för sin Ordföran.} de, anmoda Hans Exc., Herr Grefven och LandtMarskalken att utse och föreslå förenämnde Irenne Personer, eller ock uppdraga åt Electorerna.att dem genom val bestämma, jag tror3 att genom något / f . Den 21 Maji. 97 ✓ dessa sätt mycken tid skall besparas, som så väl behöfves till andra Vigtiga Mål. Hans Excellence, Herr Grefven och Landt« Marskalken förklarade* att ehuru han i allt öfrigt gerna ville gå Riddefskapets och Adelns önskningar till mötes, finge han likväl på det högsta undanbedja sig det förtroende, att utse ifrågavarande trenne Deputerade, utan hemställde Hans Excellence, om icke Ridd mskapet och Adeln behagade anmoda Herrar Eleciorer att utvälja bemälte Deputerade. Ropades Nej. Friherre Cederström, Jacob: Det synes mig, som Ridderskapet och Adeln gerna skulle kunna åt Electorerne uppdraga det förtroendet , att utse ifrågavarande Deputerade, helist de rgdan hafva ett långt vigtigare, nemligen att välja Utskotts-Ledamöter; och jag anhåller således, att Hans Excellence täcktes Propositionen förnya. Friherre Boye, Ludvig: På den Proposi tion, som blifvit gjord, har ett bestämdt och starkt
Markwardigt ar, at da staga upstatt om Löner för Embetsmän, har konä pertil warit swar at utfinna, ehuru Riksdagschandlingarne uplysa, at denna swärighet sällan wisar sig wid andre anslag, förmodeligen derföre, at de blifwit först påtänkte, sä at alt blifwit uptagit Tyska Regementernes aflöning stall, da dehe Regementer komma päPommerst Stat, blifwa konä til den föreflagne Löne-förbättrinaen. Tiden ar säledes obestämd, och kommer aldeles öfwerens med Srats-Utffottets i förra Betankandet omtalade framtida hopp. Den lebell, som ätföljde Utskottets senare Betänkande, uplyser wäl icke sä fullkomligt, til hwilka tjenster förhöjningen skall sträcka sig; men dä den uptager ärskillige kvlilimiie -Stater til enahanda förhöjning med de civils, torde den anmärkning kanske ej uran skäl äga rum, at ätminstone en del af l^ilitsii-en til godo njuta ingvsrwrmA med ätföljande förmoner, hwaremot civile Embetsmän icke hafwa nägot swarande. Uti wederläggning eller förklaring öfwer de -nmarkningar som wid den xw^ckersäs Riks-Sta ren - Zi6 Den 8 Mars. ten blefwo gjorde, har Stats-Utstottet lofwar särstiir beswara mitt yrkande ar Hof-Rätterne matte fullt ur återfå hwad dem blifwir frantagit. Er sadant swar har mig werterligen sedermera icke ankommit. Jag wagar säledes nu fordra der. För HosiNatternes Tjensteman stall det blifwa §ntere88snt, och för Allmänheten troligen ej eller likgiltigt at se, pa hwad stäl Stats-Werker kan Libehallas wid och njuta frukten af inkomster, hwilka ifrån aldsta tider blifwit af Konungar och Stander anflagne ensamt til Hof-Ratternes underhall.
Maj:ts nådiga föreskrift, ett så kalladt fång vårds-sällskap oiganiserat sig, för att dels genom besök i cellen medverka till fångens förbättring, och dels, då den dömde från fängelset kan frigifvas, skaffa honom någon tillflyktsort, der han kan få nödigt försvar och den vard, brottslingen eller deri sedeförderfvade så väl tarfvar. Detta sällskaps bemödanden hafva lemnat goda resultater. Flera lösgifna fångar hafva genom sällskapets försorg blifvit anställda i tjenst hos enskilde personer och flera hafva blifvit utstyrde med kläder för alt såmedelst underlätta möjligheten för 11 dem atl få försvar; och de hafva sålunda blifvit räddade från förderfvet. Visserligen hafva dessa omsorger ej alltid blifvit så tacksamt belönte som de förtjenat, och har en och annan af dessa sålunda hjelpte åter inträd t på brottets och sedlöshetens väg. Men då flera blifvit räddade och åter inträdt i samhället med hopp om bergning och menniskors välvilja, har sällskapet skördat tillfredsställelse att åtminstone kunna bistå några. Braudförsäkrings-föreningar, antingen härads eller fögderivis, fortgå i sin verksamhet, till stor nytta för det allmänna. Då Eders Kongl. Maj:L i nåder bifallit att Bjäre härad får ingå i Södra Åsbo härads brandförsäkrings-förening, är hvar och en inom Länet, som äger åbyggnad och lösören, numera i tillfälle att försäkra sin egendom. Länets sparbank, stiftad år 1826, fortgår med oafbruten verksamhet. Vid slutet af år 1850 ansvarade den, enligt sista revisions-berättelsen, för en om händer hafvande summa af 742,103 R:dr 27 sk. Banko. Erfarenheten lemnar dock vid handen att en inrättning af denna art medför många omsorger och äfven svårigheter, helst då den kommer att verka i något större omfång. Då är den också temligen säker mätare af penningeslällningen inom den ort, der dess verksamhet sträcker sig, enär insättningarnes och uttagningarnes belopp visar i hvad mån penningen är i rörelsen inom orten.
Då fördömde de honom alle, att han var saker till döds. Och somlige begynte till att spotta på honom, och förtäcka hans ansigte, och slå honom med näfvarna, sägande till honom: Spå till. Och tjenarena kindpustade honom. Och Petrus var nedre i palatset; då kom en öfversta Prestens tjensteqvinna; Och då hon fick se Petrum värma sig, såg hon på honom, och sade: Du vast ock med Jesu Nazareno. Då nekade han, och sade: Jag känner honom intet, ej heller vet jag hvad du säger. Och så gick han ut i gården, och hanen gol. Och qvinnan såg honom åter, och begynte säga till de der när stodo: Denne är utaf dem. Då nekade han åter. Och litet derefter talade de åter till Petrum, som när stodo: Sannerliga äst du utaf dem; ty du äst ock en Galileisk man, och ditt mål lyder derefter. Då begynte han till att förbanna sig, och svärja: Jag känner icke denna mannen, der I om talen. Och åter gol hanen. Då begynte Petrus draga till minnes det ordet, som Jesus hade sagt till honom: Förr än hanen hafver galit två resor, skall du försaka mig tre resor. Och han begynte till att gråta. Och straxt om morgonen höllo de öfverste Presterna råd, med de äldsta och Skriftlärda, och med hela Rådet; och bundo Jesum, och ledde honom bort, och antvardade honom Pilato. Och Pilatus frågade honom: Äst du den Judarnas Konung? Då svarade han, och sade till honom: Du säger det. Och öfverste Presterna anklagade honom om mång ting. Då frågade åter Pilatus honom, och sade: Svarar du intet? Si, huru mång stycke de vittna på dig. Men Jesus svarade sedan platt intet; så att Pilatus förundrade sig. Så plägade han i Påskahögtidene gifva dem en fånga lös, hvilken de helst begärade. Så var der en, benämnd Barabbas, som gripen var med somliga, de der ett upplopp gjort hade, och hade uti upploppet bedrifvit ett dråp.
Som fråga uppstått, att omförmälda å silfver i plants bestämda pris, hvilket, vid försäljning i Banken af dylikt silfver, beräknats enligt 2:dra alternativet eller till 27 Mark 12 sk. Hamburger Banko, motsvarande 24 R:dr 52 sk. Svenskt Banko eller 57 R:dr R:gs för hvarje mark finsilfver Kölnisk vigt, vore för högt och sålunda föranledt dertill, att mvntadt silfver företrädesvis uttagits i och för liqvider å utrikes ort, har Utskottet, i betraktande deraf, att sjöfarten sannolikt innan kort kommer i gång, ansett denna fråga, som eljest skolat tagas i öfvervägande vid granskning af föreskrifterna, angående Bankens metalliska kassa, i afseende hvarå Utskottet framdeles kommer att sig utlåta, böra särskildt behandlas, på det att, ifall någon ändring i ofvanberörde Reglements-föreskrift nu skulle af Rikets Ständer finnas nödig, beslutet derom måtte kunna tjena till efterrättelse vid de uttag af silfver, som i och med sjöfartens öppnande torde vara att emotse. Bih. till R. St. Nyssnämnde fråga är väckt af Herr Professoren J. M. Agardh i en hos Högv. Preste-Ståndet afgifven och till Utskottet remitterad motion, hvaruti anföres: att, enligt af Öfver-direktören vid’ Kongl.
Med afseende derå, att den tillåtelse, som io:de §. rnedgifver Borgenär, hvilken häfver ringa fordran, att undandraga sig befattning såsom God Man eller Syssloman kunde leda till tvister och godtyckliga pröfningar, samt med fästad uppmärksamhet derå, att skickligheten och vederhäftigheten jemte Borgenärernas derifrån härledda förtroende, icke bero af fordringens större eiler mindre belopp, utan af Personen, sorn densamma innehafver, har, uppå föranledande af Heres derom gjorde erindran, Utskottet trott sig böra tillstyrka att Orden : eller ringa fordran häfver, måge utur berörde §, uteslutas. Vid i2Tte §• förekommer den anmärkning, att ett stadgande borde tilläggas, af innehåll, att om den, som varit God Man, sedermera förordnas till Syssloman, skulle honom åligga, att för sin i förstnämnde egenskap hafde befattning redovisa yhvarigenom jemväl ernfåddes en i förslaget saknad anvisning, att Gode Män kunna väljas till Syssloman, I anledning häraf föreslår Utskottet vidjslutet af 12:te §. följande tillägg: Lag-Utskottets Betänkandet!. Har den, som till Syssloman nämnes, förut Varit God Man, gore ock hart för Borgenärerne den redo , som nu sagd är. 13 §. stadgar ibland annat, alt efter inställelsedagen Kungörelse i Tidningar ej är nödig, der alla Borgenärer annorledes om sammankomst så tidigt underrättas, att de sjelfve eller genom Ombud sig infinna kunna. Utskottet finner icke, att detta välgrundade och tydliga stadgande skulle, såsom en bland Anmärkarne förment, ernå någon större fullkomlighet genom tillägg deraf att underrättelsen borde vara bevislig, helst det redan ligger i sakens natur, att deb, för att blifva gäl» lande, måste Vara sådan; ej eller att, såsom afen annan blifvit yrkadt, någon så beskaffad ändring kan äga rum, att Kungörandet må bero på Borgenärernas öfverkommelse om sättet att derom föranstalta.
Ni finner i denna förträffliga bok en kortfattad, men intressant historik öfver det verkliga gamla Stockholm, sådant det tedde sig vid slutet af 1500-talet och dessförinnan. Och en kunnigare och angenämare ciceron på detta område än grefve W. torde ni näppeligen kunna få. Med en ovanligt grundlig kännedom om vår gamla intressanta hufvudstad förenar han en lätt och kåserande stil, som gör att man ej tröttnar på de skildringar, han uppdrager. Ungefär tre fjärdedelar af den mer än 100 sidor starka boken upptagas af skildringar från det äkta gamla Stockholm, under det den återstående fjärdedelen är ägnad åt en promenad genom det af arkitekten FrLiljekvist så genialiskt återuppbyggda Gamla Stockholm. Arbetet är prydligt utstyrdt och försedt med en mängd trefliga illustrationer. Har ni ej redan lagt er till med detsamma, bör ni oförtöfvadt göra det. Ni bereder er därigenom mången angenäm stund och återför i ert minne på angenämaste sätt en af de vackraste sidorna af sommarens stora tilldragelse. Kvinnlig medaljör. Konungen har tilldelat fru Josefina Sandberg, som under en lång följd af år här i hufvudstaden utöfvat sjukvård, guldmedalj af femte storleken med kunglig krona, att i högblått band å bröstet bäras. Idun torde snart nog återkomma till den förtjänstfulla kvinnans person och verksamhet. Fröken Julia Beck, vår kända textarinna och målarinna, vistas för närvarande på ett kort besök i Stockholm efter tioårig bortavaro härifrån. Fröken Beck återvänder om få dagar till Paris. Prinsessan Karadja pascha, född Smith, änka efter aflidne turkiske ministern i Stockholm prins Karadja pascha, har anländt till hufvudstaden från sina gods i Holland. En rysk kvinnlig läkare, fru Takké, född Lenivov, som aflagt examen vid medicinska fakulteten i Paris, har efter studier vid de olika gymnastikinstituten här på platsen skrifvit en afhandling på franska om hjärtsjukdomars be IDUN 1897 handling med svensk gymnastik, hvilken afhandling utgifvits i Paris. Fru T a k k e hade i tisdags audiens hos konungen.