Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att läroverkshuset i Strengnäs uti dess nuvarande skick är alldeles otillräckligt och för ändamålet otjenlig!, kan svårligen bestridas; och då någon utsigt icke finnes, att de deraf uppkommande olägenheter kunna genom byggnadens reparation, förändrade inredning eller tillbyggnad ens i någon mån nöjaktigt afhjelpas, lär annan utväg icke återstå, än att en ny läroverks-byggnad uppföres. Att denna skulle bekostas af nämnde stad, som är en bland de mindre stadskommunerna i riket, kan icke skäligen begäras, och vore dessutom för detta samhälle ej möjligt. Stiftets byggnadskassa är, enligt hvad upplyst blifvit, icke heller i tillfälle att kunna till det ifrågaställa byggnadsföretaget något bidraga; och torde vid sådant förhållande Staten icke böra undandraga sig att anvisa de medel, som för ändamålet erfordras.
Om härvid ytterligare toges i betraktande, att städerna måste sjelfva bekosta ej allenast hela sin polis, kronooch koinmunal-debitering samt uppbörd, lagskipning och öfriga administration, hvilket allt Statsverket bekostade för landsbygden, utan äfven en tryckande fattigvård, hvartill städerna icke ensamma voro vållande, samt underhållet af en mängd allmänna inrättningar, till gemensam båtnad såväl för städernas som landsbygdens innevånare; att kommunalutskylderna i de flesta städer, af sådan anledning, uppginge till ofta två-, treå lyra-dubbla beloppet af kronoskatten; och att slutligen vanskligheten af husvärdet i städerna och nödvändigheten för egarne att med stora uppoffringar uppehålla detsamma, blifvit genom en nyligen inträffad olyckshändelse ytterligare ådagalagda, då nemligen, till följd af den staden Carlstad öfvergångna brand, husegarne inom endast en ringa del af Sveriges städer måst i stegrade brandförsäkringspremier inom en kort tidrymd utbetala nära 3 millioner Riksdaler, eller vida mera än den summa, hvartill rikets hela bevillning för ett år uppginge; så blefve det anmärkta missförhållandet ännu mera i ögonen fallande och anspråken på utjemnande deraf ännu oafvisligare. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt och-i motionen vidare utveckladt, har Herr Sundvallson föreslagit, att, fastighetsbevillning för hus i städerna måtte sättas lika med fastighetsbevillning för jordegendom, och icke öfver 3 öre för 100 R:drs kapitalvärde.
Utsk. erkänner väl (png. 19.) att en på en gång medgifven fri tillverkningsi-ätt, utan all förberedelse, skulle åstadkomma en alltför häftig brytning i nuvai\ förhållanden, byggda på hittills existeiande lagar; och anser derföre nödvändigt, att inskränkningen endast successivt upphörer, och alt en viss tidsoi'dning för öfvergången lill full frihet bestämmes, emedan, såsom orden lyda, ”åtskilliga jernverk, i deras närvar, skick, äro beboende af det skydd, som af den hittills gällande inskränkningen varit påräknad t.” Mig förekommer det emedlertid, sorn hade Utsk. vid tillämpningen till väsendtlig del frångått denna i sig sjelf vigtiga regel, enär Utsk. straxt derpå föreslår, att alla bruk utom bergslag borde genast eller ifrån och med 184r tillerkännas full härd-frihet, antingen de dertill äga nödigt Skogsfång eller icke, under det att endast för harn - Den 16 November f. m. marverken inom bergslag della sistnämnda villkor skulle ifrågakomma. Det är dock ostridigt, att äfven utom bergslag ganska många bruk finnas, som till stor del äro af gällande privilegier beroende; oell emedan dessa privilegier utgöra en verklig af lägarna hitintills skyddad egendom uti inneliafvarens hand, så vill det ock synas, som äfven der nödig varsamhet borde iakttagas, på det icke, genom förhastade åtgärder vid öfvergången frän tvång till frihet, den ene bruksinnehafvaren måtte beröfvas större eller mindre del af sin välfångna egendom, endast för att godtyckligt skänka densamma åt andra, hvilka derpå icke äga lagliga anspråk. — Sådant skulle, så länge kolhandeln icke är fri, dock inträffa, ifall Utsk:s förslag vunne tillämpning; ty på många ställen utom bergslag finnas i samma trakt flera härdar tillåtna, för lågt smide på hvardera, än som eljest under full frihet i tillverkningen skulle i framtiden kunna underhållas på de inom orten tillgängliga skogseller koltillgångarna.
Al t så förfarits torde dock ega sin riktighet, dä man tager i betraktande, att, enligt förslaget, hvarje officer är tilldeld antingen inqvartering in natura eller och motsvarande ersättning i penningar; men hvilken föreskrift utsk:n tyckts helt och hållet hafva förbisett, ehuru tab. N:o 31 likväl till delta ändamål upptager ett anslag af 100,000 r:dr. Hvad Utsk:n äter säga derom, att för nuvarrde kaptener, såsom försedda med boställen, borde något sådant afdrag som detta ej ega rum, kan ej annat än väcka en billig förundran, då det för det första ej bör vara Utsk:n obekant, att ganska många kaptensbostället! icke äro bebyggda med karaktershus, och hvilkas innehafvare derföre undfå i inqvarterings-ersättning 60 r:dr årligen; och för det andra, att löne-jemförelsen utvisar det denna ersättning blifvit för kaptenen i inkomsterna upptagen. Ytterligare anmärkes, att det bordt vara så mycket nödvändigare att göra detta afdrag å lönerna för officerare af den föreslagna arméen, som de äro tvungne att under 3 år af 4 årligen taga 288 dagars permission, och det således för dem vore nödvändigt förse sig med rum. För det första får härvid upplysas, att förslaget icke säger hvad anmärkt blifvit, utan att en del officerare årligen, vid de korpser som hafva längsta permitteringen, skola hafva 216 dagars permission, och vid de öfriga, såsom hela artilleriet och kavalleriets gendarmer, endast 144 dagar; för det andra, att den officer som qvarstanna!- i garnison, bebor de honom tilldelade rum eller åtnjuter motsvarande ersättning i penningar. Det torde ej eller böra lemnäs utan afseende, att officerare, enligt förslaget, äfven efter afdrag för ofvannämnde permittering, befinna sig i en högst förbättrad ekonomisk ställning, och hvilket, relatift till närvar:de förhållande, Tab. N:o 36 fullkomligt tydliggör.
Att för hustru af hwad Ständ som hälst, erlägges serskild Bewillning swarande emot en procent af den afgift, hwartill mannen för sin person, ägendom och inkomster anses, dock aldrig under ätta ffillingar. 11:0. Att Bewillningen för hemmawaram de mantalsffrifwen son beräknas efter lika pro. cent som i föregäende Moment för hustru stadgadt är, dock ej till ringare än fyratio skilling för den som är af en Lider emellan 18 och 50, samt till Ljugufyra ffillingar för den som är under 18 eller öfwer 50 är, kommande likwäl den, hwilken är skrifwen och arbetar säsom Dräng, Gesäll, Lärling, Handels-Betjent och sä widare, at taxeras endast till den för sädane personer utsatte afgift," utan afseende pä hwad fadren i Bewillning betalar. 12:0 Att hemmawarande mantalsffrifwen dotter taxeras till Bewillning swarande emot en half procent af den för fadren fastställde afgift, dock ej till mindre än sexton ffillingar?' §. 3- Rubriken förändras till Taxering för Ämbets och Tjenstemän. 1. Mom. fjerde, femte och sjette puncterne, sidan 8- "Frän Inkomster af tjenst mä ej afräknas skatter, ränta ä ffulld och hushyror, eller andra afdrag äga rum än de personers underhäll och aflöning, som till syflanS bestridande warit ound. Den r6 October. 277 oundgängelige, jemte de kostnader hwilka till LZ. neinkomsternes utbekommande mäst amvändas, och hwarunder i anseende till Boställen, samt andre pä lön anflagne lägenheter, jemwäl inbegripas alla sädane utgifter, hwarföre enligt 1. §. 1. Mom: af denna Artikel afdrag är tillätit.
Fröt. 1845, 4 Sami. 2 A/d. 7 Haft. ^ 3 \ A 18 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-TJtsk. Ull.]\T.-o 36. 2:o af Riksdags full magt igen Anders Andersson från Örebro län, hvilken i enahanda ändamål föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majt i underdånighet anhålla, att de vid Lif-Regementets Husar-corps anbefallda sex dagars fotmöten må hädanefter upphöra. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som ansett dessa motioner jemväl böra af Stats-Utskottet behandlas, har, för verkställighet deraf, med sistnämnde Utskott sammanträdt; och få Utskotten vördsamt tillkännagifva, att Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, uti sitt under innevarande Riksdag afgifne Betänkande, N:o 39, af anförde skäl, förklarat sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att bifalla väckt förslag om borttagandet af fotmötena vid Lif-Regementets Dragon-corps och deras sammanslående med regementsmötena. Då den fråga, hvarom Utskotten nu böra utlåtande afgifva, är af enahanda beskaffenhet med den, som, på sätt nämndt är, blifvit uti Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nyssberörde Betänkande afhandlad, samt detta Betänkande är al trenne Riks-Stånd gilladt; så anse Utskotten sig böra tillstyrka, att förevarande motioner icke matte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 30 December 1844. Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Jan. 1845, kl. 2 e. roidd. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om rothål lames vid ForssaDelsbo och Jerfsö Compagnie!' af Helsinge regemente befriande frän åtagandet att förse under-officer arne vid nämnde compagnier med hus och ved, samt mulbete för deras kreatur.
Lagstiftaren har för oss tillkännagifva den vackra tankan, af en redan i lagen, till den constitutionella ordningens underhållande och stadga bildad opposition; Lagstiftaren sorn insåg, att en sådan nödvändigt mäste utgöra en beståndsdel uti, och ett vilkor för den fria Statsförfattningens utbildande, har velat i allt undanröjda och förekomma vådan af den partiyra, som understundom uppkommit ifrån behofvet att försvara rättigheter, emot begäret att kränka dem; Lagstiftaren har hos oss, ledd af en varnande erfarenhet, velat undanrödja sådane anledningar till delning uti sinnena, och det var troligen endast utur denna synpunct, som han. uti JustitireOmbudsmansEmbe. tet tillskapade en, under representationens fernåriga overksamhet alltid lefvande och städse till varande laglig organ för den i sjelfva Statsförfattningen grundade opposition, och till hvars vägledning under Riksdagarne Lagstiftaren troligen afsett Riksens Ständers Justitise-Ombudsmans berättelse öfver Embetsför - 430 Dm 18 Februarii. vältning.' Lagstiftaren trodde säkerligen gifva en större kraft åt patriotens bemödande, att ifra emot lag-öfverträdelser och missbruk; äfvensom emot de falske eller underlåtne styrelseåtgärder som under tiden kunnat menligt verka uppå landets trefnad, då Lagstiftaren uti JustitiaeOmbudsmannens instruction nästan förutsätter, att ali anledning till anmärkning borde kunna hämtas utur JustitiseOmbudsmans-berättelsen och den medborgerlige uppmärksamheten såmedelst befrias ifrån lytet af den enskilte småaktigheten och ifrån tydningen af det ensidige hämdbegäret, som så lätt fästes vid hvarje anmärkning uti sådan väg, och hvarigenom dess goda verkningar ofta till intet göras, ehvad omdömet för motiverne va-j rit grundade eller ej. Det är ifrån dessa åsigter jag bedömt utöfningen af Riksens Ständers Justitiae Ombudsmans Embetet, och jag nödgas öppet bekänna, att jag utur de årliga berättelserne aldrig hämtat den tillfredsställelse jag, som följd af dem, för det allmännas bästa hade önskat.
Med detta Betänkande är äfven det förhållande, att den deruti afbandlade frågan innefattas uti Särskildta Utskottets stora Betänkande. Derföre har det förra hittills varit hvilande, Jag tror löl jaktel igen att det ytterligare bör så för bl ifva, tills man ser, hvad beslut, som ändteligen fattas öfver Särskildta Utskottets förslag. Och fann Ridderskapet och Adeln, uppl derom af Herr Grefven och Landt-Marskalken gjord proposition, för godt tillåta, att Utskottens förevarande Betänkande finge ytterligare 468 Dsn 8 December e. m. hvila på bordet intill dess Särskildta Utskottets Betänkande om Reglering af Rikets StyrelseVerk blifvit af Ridderskapet och Adeln sluteligen afgjordt. Herr Gref ven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade å nästa Onsdag den io dennes utvälja Directeurer och Revisorer, jemte Suppleanter till Directeurer och Revisorer vid Lane Contoiren i Götheborg och Malmö. Herr von Hohenhausen . Michael: Hvad Revisorerne beträffar, är af Banco-Utskottet ingenting annat föreslaget, än att val af dem skall ske , på sätt Ständerne finna lämpligast. Angående Dir#cteurer och Suppleanter är valsättet bestämdt, I afseende å Revisorerne , hemställer jag, huruvida Ridderskapet och Adeln finner lämpeligt , att valet bör ske på lika sätt som val af Revisorer öfver Banco-Disconten , eller Ridderskapet och Adeln viii sjelf välja ifrågavarande Revisorer för hela tiden intill nästa Riksdag. För min del synes det mig mest lämpeligt , att med valet lörhålles på lika sätt, sorn med val af Revisorer öfver Banco-Disconten, eller att Revisorerne utses för hvarje år af Riddarhus-Directionen. Herr Hjertas Gustaf: Jag förenar mig i fden åsigt Herr von Hohenhausen framställt.
(vid Oernandt » Soktr.-Akti * b. kompletteringar). Kallstenius. » S t e n i a ». » eder egen tidning », vänliga lä- sarinnor, under fjolåret anordnade sin stora pristäfling och därvid bland andra pris äfven utfäste ett för en förslagslista på 2 0 namn af kvinnor, hvilkas porträtt kunde anses önskvärda i Idun, så egde den stora mängden af ingångna förslag för redaktionen ett stort intresse särskildt från den omständigheten, att många namn förekommo på flere eller de flesta af önskningslistorna. Bland dem, som rönte en slik vidsträckt popularitet, intog det lilla märket » Stenia » ett framskjutet rum, ett såväl för redaktionen själf som, utan tvifvel, äfven för signaturens innehafvarinna glädjande bevis på, att de otaliga större och mindre praktiska och husmoderliga råd, med hvilka » Stenia » snart sagdt sedan tidningens första dagar bidragit till dess spalter, af våra läsarinnor mottagits med nöje och erkännande. I dag sända vi eder hennes bild. Ä r det må- hända icke just så, I haden tänkt eder dragen af denna kloka, tänkande, på alla hemmets skilda områden så erfarna kvinna? Dock torde » Stenias » presentation för de flesta, föreställa vi oss, medföra två stora öfverraskningar, dess bättre af det goda slaget. Den första lyder: fru Kallstenius är till börden tyska! Ja, icke sannt, ni förvånas, att en kvinna, som tillbringat, ej blott sina barnaår, utan hela sin ungdom under för oss mer eller mindre främmande förhållanden, hvars modersmål är ett annat än vårt, hvars hela uppfostran fått en från vår egen skild prägel, dock så fullkomligt förmått sätta sig in, ej blott i det nya fäderneslandets språk, utan ock i alla dess seder, vanor och intimaste förhållanden! Den andra: detta mönster för en husmor, hvars rika erfarenhet tyder på, att alla hennes intressen och tankar helt och beständigt måste ha vändt sig inom hemmets hushållsvärld, hon har dock bredvid detta kall fyllt ett annat och viktigt ämbete på ett sätt, som ställt henne i det främsta ledet af detsammas utöfvare — lärarinnans. » Lärarinna », skrifver hon ^^^^ » ^^ ^&gt;^^ ^.
Utskottet ej kan beviljas, helfsf 1 RegeringsFormen uttryckeligen stadgas, att frågor om ändring i Grundlagarne ej få i Ståndens Plena väckas Enskilt Riksdagsman får vända sig directe till ConstitutionsUtskottet, hvilket, om det gillar Motionen, äger att till Stånden med Förslag till ändring i Grundlagarne inkommaj eller, i annat fall, svara den Riksdagsman, sorn frågan väckt. Herr Friherre Anckarsvärd måste således aflemna sire skrift omedelbarligen till ConstitutionsUtskottet» Men deremot instämmer jag med Herr Friherre Stael i tillstyrkan af bifall till Herr Friherre Anckarsvärds anhållan, att ConstitutionsUtskottet måtte anmodas med det snaraste utlåt» c ig öfver de senare anmärkningsfrågorna. Herr Grefven och Ordföranden lät uppläsa 81. §■ i Reg«ringsFormen samt förklarade, det Friherre Anckarsvärd ägde att uti ConstitutionsUtskottet anmäla de af honom förut omnämnde Förslag till ändring i Grundlagarne;, hvarjemte Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln, med anledning af Friherre Anckarsvärds anhållan r behagade anmoda ConstitutionsUtskottet, att så fort sig göra låter till RiksStånden inkomma med Utlåtanden öfver de Aete från samtelige RiksStånden till Utskottet remitterade anmärk» ningsmål* Bifölls, Grefve Mörner, Carl Stellan: Tåg utbe der - Den 19 Martil. 305 der mig få anmäla, att Allmänna Besvärsoch OeconomiaeUtsköttet, hvarest jag har den äran vara Ordförande, tor närvarande mäst slutat sina arbeten, samt att af tvåhundrade tili detta Utskott remitterade mål endast 2 eller 3 återstå. Åtskdlige Betänkanden, ehuru af Utskottet redan afgifne, hafva likväl ännu icke inkommit till RiksStånden, af den anledning, att de förmodligen icke hunnit blifva tryckte.
Nu är, då resa varder inställd, lastning redan börjad, eller nödgas försäkra dt fartyg, som från aflastningsorten afgått, för motvind eller andra orsaker dit återvända, och blifver resan sedan alldeles inställd; vare ock försäkringen utan verkan. I ty fall behålle dock försäkringsgifvare så mycket af den erlagda försäkringsafgiften, som, i förhållande till den fara försäkringsgifvaren redan lupit, skiljomän, der ej öfverenskommelse kan träffas, finna skäligt bestämma; men det öfriga af premien återbäres med ofvan bestämda afdrag. Om skiljomännens väljande och beslutanderätt vare lag, som i § 321 sägs. § 273. Blifver försäkringsgifvarens ansvar inskränkt till en del af försäkringssumman (§ 192), eller kommer en sednare i god tro afsluten försäkring att till en del eller helt och hållet förfalla (§§ 193 och 202); då skall en så stor del af premien, som svarar emot den del af försäkringssumman, för hvilken försäkringsgifvarens ansvar upphör, återbäras; dock med sådant afdrag, som i § 272 sägs, beräknadt i förhållande till den del af premien, som sålunda kommer att återbäras. Kommer ej fartyg fram till den ort, hvarifrån försäkring, såsom i § 212 sägs, vidtager; bafve försäkringstagare rätt att erlagd premie, efter afdrag, som i § 272 stadgas, återbekomma. Om förmånsrätt till betalning nr fartyg, frakt och inlastadt gods. § 275. Nedanstående fordringar skola, efter 17 kapitlet 7 g andra punkten Handels-Balken, och sins emellan efter den ordning, hvari de bär nedan förekomma, njuta betalning ur fartyget och bruttofrakten af den resa, hvarunder fordringarne uppstått, uemligen: 1. befälhafvarens och besättningens hyror; 2. fartygets haveribidrag, lån, som befälhafvare på bodmeri tagit och fordringar föi de till lärtygets behof enligt § 42 försålda andelar af lasten; 3. öfriga fordringar, för hvilka rederiet häftar endast med fartyg och frakt; 4. de af redarne för hvarandra gjorda förskott, eller upptagna lån, som i § 7 omförmälas.
Stats-Vt skottets Betänkanden. 333 Orsaken, hvarföre Boställe icke blifvit anslaget Kronofogden i nämnde Fögderi, är väl icke af Utskottet känd, men det synes likväl troligt, alt Fögderiets läge dertill varit orsaken, emedan det på 3:ne sidor närmast omgifver Stockholms Stad, och det således må hafva ansetts lämpligast, att Kronofogden hodde i Stockholm, som ligger nästan i medelpuncten af Fögderiet; men hvilket som än kan hafva verkat till detta förhållande, och om än hehofvet af Boställe för Kronofogden vore lika stort i detta, som i öfriga Fögderier, anser likväl Stats-Utskottet frågan härom, i den ordning den nu blifvit väckt, icke höra föranleda Riksens Ilöglofl. Ständer att bifalla anslag af Boställe, utan lärer det ankomma på Landshöfdingen i Länet, att i underdånighet anmäla ärendet hos Kongl. Maj:t, som, elter föregången undersökning om förhållande och pröfning af hehofvet, må af Riksens Ständer äska, att något tjenligt Kronohemman, som kan uppgifvas, dertill varder anslaget. Hvilket vördsamligen hemställes till Riksens Ilöglofl. Ständers hepröfvande. Stockhohn den 21 Martil i8a3. 334 Stats-Utskcttets Betänkanden. Antom den 20 Mars i8a3.
Osta kan en sadan underrättelse en postdag förr wara af myc ket -värde. Och om en fiendtlig Flotta skulle wisa sig i farwattnet i Bohusländska Skjärgärden, fordras den tidigaste underrättelse derom till Götheborg, som möjlig är. 9:0 Angäende Longl. Lammar-Lollegii Stat. De anmärkningar, som härwid blifwit gjorde, vm z:dje Provins-Contoirels indragning, anser StatsUtskottet tillhöra den reglering, som, enligt Riksens Ständers beslut, lärer komma att updragas den Committé, hwilken, uppå Riksens Ständers derom gjorde underdåniga hemställan, Kongl. Majtt i Nader lärer täckas förordna; Äfwensom till dest granskning och utredande hör, huruwida nägot af de öfrige Oeconomiske Collegier och Werk mä till större eller mindre del af deras befattningar kunna förenas under Kongl. Kammar-Collegii styrelse och inseende. Hwad Bytes.Contoiret angar; sä har Utskottet upfört det pä Allmänna Jndragnings-Sraten, hmilken dessutom ordenteligen specificerar, hwantti de 5,201 532 Den 12 Zebruarii. §,2vl R.-d. bestä, som ä samma Skak äro titt indragning upförde. Angående Hans Exeellence Herr Grefwe ak UlgZIas'» lön har Utskottet redan förs detta till Riksens Högloft. Stander afgifwit sikt utlåtande, som af arne Ständ redan ar bifallit. Att utgifter och löner för Kongl. Kammar-Collegii Extra Stat stola pä Slats-förslaget wara upförde till högre belopp an Ordinarie Staren, tillhör 1829 ärs Stat, men icke den af Ståts-Utstöttes för ar 1812 projecterade, och hwadan det säledes icke warit Utstottets ätgärd, att anställa nägon närmare undersökning om orsakerne härtill.
Mit ansett i främsta rummet böra utföras och der undersökning redan delvis blifvit verkställd, nemi. vägen från Götheborg uppåt landet lill Orebrö-Hults-banan och sedan den vestra vägen derifrån upp till Stockholm. Det går icke an att lemna denna mellanbana, Örebro-Hult, åt sitt öde, ty den kommer att blifva utan Den 23 September e m. 267 förbindelse, om den icke sammanbindes med banan emellan Slockholm och Götheborg, och när ändock en förbindelse sihäll • tillvägabririgas emellan dessa (venne städer pä Sveriges håda kaster, så skulle jag tro det vara skäl att begagna en jernväg, som man väl mäste antaga kommer i fullbordan och då utgör T3T af det hela. På alla dessa skäl anhåller jag om ålerremiss af 6:te och 7:de punkten, och att, när StalsUtsk. vid återremissen kommer att taga denna fråga i öfvervägande, det då måtte lägga K. M:s Nåd. Propos. i detta ämne till grund för sitt Betänk. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Sedan jag på förmiddagen hade ordet, har jag af de yttranden, som utaf någre talare blifvit fällda, erfarit att min mening blifvit i vissa hänseenden af dem missförstådd. Det ärmed anleda, häraf, som jag tagit mig friheten att ånyo begära ordet. Den, som i detta hänseende flere gånger uprepal samma uttryck, är Hr Bildt, Han har nemi. påstått, att jag skulle hafva yrkat att den ifrågasatta jernvägen skulle fortsättas ifrån KöpingHult-jernvägens ändpunkter till Götheborg eller Stockholm. Angående den punkt, hvarifrån jernvägsarbete! borde börjas, har jag emedlertid icke sagt eller velat säga något, nian endast i afseende häruppå åberopat K. Propos., som föreslagit anläggning af en stamlinie emellan Slockholm och Götheborg, utan alt yttra hvilken del af denna jernväg, som skulle först företagas eller komma i fråga i sista rummet. Jag har i detta fall endast yrkat bifall lill K. Propos.