Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fyra äro små ting på jordene, och klokare än de vise: Myrorna, ett svagt folk, likväl skaffa de om sommaren sin spis; Kuniler, ett svagt folk, likväl göra de sitt hus i bergsklippomen; Gräshoppor hafva ingen Konung, likväl draga de ut med hela hopar; Spindelen virkar med sina händer, och är i Konungapalats. Tre ting hafva en skön gång, och det fjerde går väl: Lejonet mägtigt ibland djuren, och vänder icke tillbaka för någrom; En vedehund med starka länder; och en vädur; och en Konung, dem ingen sig emotsätta tör. Hafver du varit fåvitsk, och upphäfvit dig, och haft ondt för händer, så lägg handena på munnen. Då man mjölk kärnar, gör man der smör utaf; och den der näsona trycker, han tvingar der blod ut; och den der vrede uppväcker, han tvingar der träto ut. Detta är Konung Lemuels ord, den lära, som honom hans moder lärde. Ack! min utkorade; ack! du mins lifs son; ack! min önskade son. Låt icke qvinnor få dina förmågo, och gack icke de vägar, der Konungar förderfva sig på. O! icke Konungom, Lemuel; gif icke Konungom vin dricka, eller Förstom starka drycker; Att de icke dricka, och förgäta rätthetena, och förvända de elända menniskors sak. Gif starka drycker dem som förgöras skola, och vin bedröfvadom själom; Att de måga dricka, och förgäta sina vedermödo, och icke mer ihågkomma sin jämmer. Låt din mun upp för de dumbar, och för allas deras sak, som förlåtne äro. Låt din mun upp, och döm rätt, och hämnas den elända och fattiga. Hvilkom en dygdelig qvinna beskärd är, hon är mycket ädlare, än aldrakosteligaste perlor. Hennes mans hjerta tör förlåta sig uppå henne, och bergning skall honom icke fattas. Hon gör honom ljuft, och icke ledt, i alla sina lifsdagar. Hon brukar sig på ull och lin, och arbetar gerna med sina händer. Hon är såsom ett köpmanskepp, som sina bergning fjerranefter hemtar.
Hartmansdorffs förslag kan åstadkommas en förbättring härutinnan, förenar jag mig med honom i anhållan om bifall lill Utsk:s förslag. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Då jag inom Ulsk. deltagit i behandlingen af delta ärende anser jag mig pligtig ali derom yttra några ord. Uti Ulsk. sökte jag tillvägabringa en så beskaffad modifikation i tillstyrkandet, att orden: ”besluta öfver de lill Ecclesiastik-Depart. hörande ärender”, skulle, enär det naturligtvis ieke kan ifrågasättas, att ett dylikt Koll:m skulle handlägga alla till Ecclesiastik-Depart. hörande ärenden, utbytas emot: ”besluta öfver Ecclesiastik-Depart. tillhörande ärender”, samt att i den följrde meningen efter orden: ”och å hvilket” borde införas orden: ”så vidt sig göra låter”. I sådant skick förordade jag Betänk. Gr. Sparre har sagt, alt initiativet i en fråga som denna borde utgå från Regeringen. Jag medgifver det; men då inom eli RiksStånd motion i ämnet blifvit väckt och till vederbörligt Utsk. remitterad, skulle, efter min åsigt, ett afstyrkande Utlåt, från Utsk. och ett godkännande deraf hos Riks-Stånden, innebära att man icke önskade en framställning från Regeringen i en fråga, som likväl allmänt erkännes vara af mycken vigt, ehuru meningarne om sättet för det ifrågavar:de embetsverkets organisation äro, särdeles inom det Högvörd. Ståndet, delade. Jag tror derföre att Utsk. rätteligen förfarit och att R. o. Ad. bör fatta ett beslut i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Utsk:s tillstyrkande.
Pä denna grund kan således ej en taxering hvila utan böra de akademiska personerna, lika som t. ex. ledamöterna i en Hofrätt, mantalsoch skattskrifvas med den stad, i hvilken de bo. Upsala Akademi har för öfrigt af denna serskilta taxering, mera än en tunga, så t. ex., underhållet af en serskilt tjensteman, Akami-bokhållaren, sorn finnes blott på grund af Bevilln:sF-örordn:s stadgande, att just denne tjensteman skall förrätta taxeringen, och eljest icke behöfves —• vidare serskilda, på grund af den speciela taxeringen ålagda utskylder till staden, o. s. v. Oformligheten, trasslet och den onödiga tidspillan af tvenne serskilta taxeringar i samma stad, falla lätt i ögonen. På dessa grunder torde en återremis af §§:ne 44, 92, 93 vara fullt motiverad”. I händelse R. o. Ad. behagar bevilja återremiss af den 44:de §:n, skall jag i sinom tid, derest jag kan vara här tillstädes, vördsamt hemställa, huruvida icke enahanda åtgärd borde i afseende å 89:de, 92:dra och 93:dje §§:ne vidtagas, enär den dubbla taxering, som i dessa §§:r omtalas, serskildt för Akademien och serskildt för staden, hvilka håda skola af Akademiska lärare, öfvervaras, är ganska besvärlig och lärarnes dyrbara tid derigenom allt för mycket uptages. Man kunde för öfrigt visserligen draga i betänkande huruvida, med undantag af Akademi-bokhållare-lönens qvarstående, någon synnerlig skada härigenom tillfogas Akademien; men saken är den, att sedan en längre tid tillbaka har Akademie-staten i Upsala varit ålagd, att med y:del deltaga i de allmänna utskylderna, hvilket stadgande förmodligen hvilar derpå, att Akademien, vid den tid delta stadgande vidtogs, utgjorde -jadel af befolkningen. Denna omständighet är likväl nu förändrad, så att den öfriga befolkningen numera är mångfaldigt talrikare, hvarigenom förhållandet blifvit helt annorlunda. Man kunde möjligen undra derpå, att Prof.
JN:o 58, med förslag till ändring uti Regerings-Formens 39 och 43 §§. N:o 59, med dito om tillägg uti Regerings-Formens 6 §. N:o 60, med dito till ändring af Regerings-Formens 106 §. N:o 62, med dito dito af Regerings-Formens 50 §. och Riksdags-Ordningens 3 §. N:o 63, om val af Förmyndare att styra Riket under Konungens minderårighet. N:o 64, med förslag i afseende på Tryckfrihels-Förordningens rätta benämning. S. D. Föredrogs ånyo Constitutions-Utskottets, den 18 dennes, bordlagda memorial N:o 57, med förslag till ändring uti Regerings-Formens 8, 13, 39, 42, 43, 63 och 81 §§. Ståndet biföll förslaget till ändring af 8, 13, 39, 42, 63 och 81 att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Deremot återremitterades förslaget lill förändring af 43 §. Regerings-Formen, med förklarande af Ståndet, såsom dess gemensamma tanka, att berörde §. för erhållande af större tydlighet bör omredigeras. S. D. Förekommo lill förnyad handläggning Banco-TJtskottets, den 18 dennes, bordlagda Utlåtanden: N:o 114, om ändring af §. 214 uti nu gällande Banco-Reglemente. N:o 115, i anledning af motion om antagande af Kronofogdens i orten vederhäftig hets-betyg för låne-sökande i Banco-Discont-verket, Biföllos. N:o 116, i anledning af återremiss å Utlåtanden N:ris 93, 95 och 96, N:o 117, med anmälan af en rättelse i Utskottets under N:o 28 aflåtna Betänkande. Dessa 2:ne memorial lades lill handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo
Från Hagvar diga Prest-Stdndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos efterföljande på bordet hvilande Memorial, och Utlåtanden, nemligen: Stats-Utskottets N:o 318, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse angående Colonien S:t Barthelemy. 724 Fröt. Utdr. d. 2g Juni l8i8- Lag-Utskottets N:o 124,1 anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse den 18 i dennamånadangåendeDessNå-1 diga Proposition, af den 21 nasti. Maji, i afseende på de personer, hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige samt derefter till det andra afvika. S. D. Då ali anledning är att hoppas, att de återstående Riksdags-göromålen må kunna i denna vecka afslutas, uppdrog Ståndet åt Herr Erke-Biskcppen och Talmannen att, på sätt Riksdags Ordningens 81 §• omförmäler, gemensamt med Hans Exellence Herr Grefven och LandtMarskalken samt de öfrige Herrar Talmännen hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit derefter låta aflysa Riksdagen och Riksens-Ständer hemförlofva5 och skulle de Resp. Med-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas att hvar för sig enahanda åtgärd vidtaga. Från Wallo fl. Borgare-Standet. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings Utskottets Utlåtande N:o 30 i anledning af de emot 3 Art. i Bevillnings Stadgan, angående Afgift för förbrukning af vissa öfverflöds - varor framsthlde anmärkningar; fann Borgare-Ståndet för godt att förblifva vid sine den 11 och 20 Juoii fattade och genom Utdrag af Protocollet meddelte beslut, till följe hvaraf någon Bevillning icke kommer att äga rum i och för öfverflöds nyttjande, utan bristen i Bevillnings Summan att ärsättas genom fyllnads-afgift.
– Det är redan en oordentlighet. – Genom en annan vill jag nu öfverhoppa ett tiotal af år. I slutet af året 1824 och början af 1825, hade jag genom stillasittande ådragit mig en temmeligen svår sjukdom. Man rådde mig att egna den följande sommaren åt en resa. Denna, i början ämnad att inskränkas innom fäderneslandet, blef genom vänners deltagande och sällskap utsträckt till Danmark och en del af Tyskland. Efter att ha besörjt utgifvandet af 1 Delen af Svea Rikes Häfder, afreste jag i slutet af Juni månad 1825, och kände åter vederqvickelsen af att med friska sinnen njuta naturen. Följande utdrag ur bref till min hustru och andra anteckningar må vittna derom! Askersund d. 28 Juni om morgonen. – Härifrån begynner således vår brefvexling under mina in– och utländska resor denna sommar. Början synes ej lofvande, hvad stora märkvärdigheter beträffar. Men Historien vittnar, att de största saker esomoftast utgått ur ett ringa upphof. Så kan det äfven gå med mig, med min resebeskrifning, ja med Askersund sjelf. Den lilla staden har ett ganska vänligt läge, och vägen hit från Wretstorp är mycket vacker. Från Örebro till inemot sistnämnde station, ser man blott slättlandet, begränsadt i vester af de blå Kihlsbergen, i söder af Tivedens skogshöjder – liksom bräddarna af den talrik, på hvilken pannkakan Nerike är utbredd. – Inemot Wretstorp begynner öfvergången från lågtill höglandet, och denna är här, liksom nästan öfverallt, särdeles vacker. Från en backe ser man på en gång den sköna Wiby socken omkring en insjö, i hvilken små lurfviga öar äro kastade, som blomsterqvastar, och hvars stränder prydas af lummig löfskog och trefliga gårdar. Ifrån Wretstorp passeras Tiveden – denna gamla gräns mellan Svea och Götha – en skogbevext bergeller rättare höjdsträckning, nära af ett par mils bredd. Vägen är backig: utsigterna Vermländska. En mängd små vatten ligga spridda emellan de löfprydda kullarna. Trakten kring Snaflunda kyrka är i synnerhet täck.
Emot antagandet af Kongl. KrigsColIegii förslag, att fördela roteringsskyldigheten i förhållande tili viss behållen inkomst a£ jordegendom, framställer sig den oöfvervinnerliga svårigheten, att med visshet bestämma denna, äfven örn allmänna grunder för sättet, att beräkna densamma i Rikets, till bördighet, prodncters beskaffenhet, afsa t tningst i lif allen, lindrigare och drygare arbetsoch brukningskostnader, allmänna skyldigheter ni.' m., så betydligt olika, provincer, kunde uppgöras. Att efter denna grund fördela en till numerairen bestämd, rotering inom en viss province, der sådana olikheter icke förete sig, och en jemnförelse af hemmanens afkastning, utan synnerliga misstag, later göra sig, kan, såsom CammarCollegium rätteligen anmärkt, väl blifva lämpligt; men att förvandla en sådan grund till allmän för hela Riket, utan att antalet af rotar, som i hvarje province skola indelas, förut blifvit bestämdt, skulle ganska säkert leda till provincernas olika betungande. Man besinne härvid blott, att i den ena provincen är egendomsafbastningen reel, eller grundad på afytterliga naturproducter, då deremot i en annan absolut behållning af jordbruk icke finues, och fördel af egendoms besittning endast fean gifvas, i mån af tillgång på ämnen för en verksam Industrie, eller i orten befintligt tillfälle till inkomst genom körslor och andra Ö?8 Sesv. och Ekon. Xjtsk. PiricinkanRetu tjenstbarheter.
Jag medgifver visserligen att ur medico-politisk synpunkt betraktadt, är det af vigt att genom fullständiga kur-anstalter förekomma denna sjukdoms spridande; men om saken ur philantropisk synpunkt betraktas, synes denna omtänksamhet, enär den är exelusiv , föga berömvärd, i det man nemi. slösar omvårdnad på personer, sorn ofta sjelfve varit vållande till sin sjukdom, under det man vill göra intet för sådana olyckliga, sorn utan eget förvållande råkat att blifva sjuka. I händelse af återretniss, anhåller jag, alt Bevilln.Utsk. behagade härå fästa uppmärksamhet, Den ii Maj. i63 En annan omständighet förekommer jemväl, som jag ej bör med tystnad förbigå. Den ar redan af Hr von Hartmansdorff omnämd, nemi. att inom flera län redan finnas särskildta kurhus-dislrieter, hvartill jag kan lägga, att inom åtskilliga andra plan är uppgjord för länens fördelning i flera sådana district. Hvarje sådant district bör äga rättighet alt åtaga sig den afgift, som för districtet erfordras, och böra medlen ställas till förvaltning af en inom districtet dertill utsedd styrelse, som äger skyldighet att redovisa förvaltningen. I annat fall, och derest afgiften kommer att utgå och användas länsvis, skall intresset för sjukinrättningarna förminskas, särdeles då det stadgades, att hvad sorn blef öfver, sedan kurhusen blifvit försedda med livad de behöfde, skulle användas för lazareltcn, emedan det ena districtet, i jemförelse med det andra, kunde hafva föga behof af kurhus, men deremot äga både behof och vilja att åtaga sig en relativt hög kurhusafgifl, för att bereda tillgångar för lazaretts-afdelningens underhåll, såsom händelsen redan är inom Gefleborgs län, iler Söderhamns och Hudiksvalls districter åtagit sig, det förra 5 sk. och det sednare 4 skpå hvarje mantalsskrifven person, under det Gestrikland endast betalar 3 sk. — Detta skulle, med antagandet af Bevillo.U tsk;s förslag, hädanefter ej inträffa.
Hr Gr. o. Landtm., beslutat, alt med öfverläggningen i delta ämne skulle uppskjutas till eftermiddagens plenum, lades pä bordet följande frän Ulskm inkomne mern. och utiåtm, nemi. från Siats-Utskottet: N:o 202, ang:de liqviderandet af kostnaderne för tryckningen af RiksStms protocoller samt utdelandet af samma proloeoller med dertill hörande bihang; N:o 2(53, angide den vid riksdagens slut återstående tryckningen af RiksStms protocoller samt upprättande af register öfver desamma ; N:o 204, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 215, ang:de ett län för en gymnastikbyggnad i Malmö; N:o 205, i anledn. af återremiss ä Utsk:s utlåt. N:o 217, ang:de ett föreslaget län .för reparerandet af Catharina kyrka i Slockholm; N:o 200, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, ang:de det vid 1840 och 1841 årens riksdag lill Emm-äns upprensning bevil jade statsbidrag. Den 12 April f. |n343 N:o 2fi7, i anledn. af 2me RiksSt:s återremisser å Ulsk:s betänk., ang:de ett lån för den nya kyrkobyggnaden i Christinehamn ; Banco -Ut skottet: N:o 52, i anledn. Fjerdingsmannen Johan Lindgrens sterbbusdelägares ansökning om eftergift af öfverränla å discontlån ; samt N:o 53, i anledn. af f. d. Brnksidkaren \V. L. Aldboms ansökning om eftetgift af öfverränta å discoullåu. Ii. R. o. Ad. åtskildes kl. | till 3 e. m. In fidem protocolli, Albart Munck. Lönlagen tion 12 April 1845. Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes pröfningen af BancoUtsk:s utlåt. N:o 44, öfver de inom RiksSlm gjorde anmärkmr vid betänk.
Detta förhållande har af alla den executiva magtens personer, som jag talat vid, blifvit ansedt såsom oriktigt; men då begge de motsatta Förordningarne blifvit af Domstolarne tillämpade, och de dubbla af gif - Den 5 Januari i. gifterna i högsta instantien fastställde; så måste maa kalla dessa dubbla afgifter lagliga, ehuru i högsta grad obilliga; synnerligen då de för flera år på en gång uttagas hos enkor och barn, för hvilka ett års afgift redan utgör öfver hvad deras förmåga kan med beqvämlighet tillåta. Friherre Ridderstolpe: Herr Printzensköld har sagt, i en om mig gjord citation, att jag skulle hafva yttrat, det jag befallt, att Häradsskrifvarne skulle beskatta landtman för spannmålshandel. Jag tror mig hafva hört, det han sagt skulle beskatta. Om han ej medgifver det, så anhåller jag, att den delen af hans anförande måtte uppläsas. Hvad hufvudsaken angår, att jag skulle anmodat Häradsskrifvarne att låta TaxeringsComiteerne debitera personer för försåld säd af egen äring, så är utlåtandet falskt i så måtto, som denna Spanncmål ej var af Hemmansägarnes egen production, utan de hade, såsom jag visat, tillhand lat sig den, och försålde den sedan till allmogen. Herr Riben> Carl Wilhelm: Det är icke för att yttra mig öfver ämnet, som jag begärt ordet, utan blott för att erinra, att en annan Ledamot begärt saken på bordet. Då det torde behöfvas 2 personer, som göra det, får jag deruti förena mig. 9 H. 8 Den 5 Januari!. Således om de 2:ne Ledamöter, hvilka nästan uteslutande deltagit i denna debatt, skulle vilja uppskjuta allt discuterande, tills frågan åter förekommer, kunde man få öfvergå till andra ämnen. Herr Printzensköld: Jag vill visserligen ej förlänga discussionen, men anser mig likväl pligtig nämna några ord. Grefve Cronhjelm liar sagt, att det Kongl. Maj:ls Beslut, som af mig blifvit citeradt, skulle vara en lag uti beskattningsväg.
Men som det ännu ej är afgjordt, om realisationen blir af eller icke, anhåller jag, att detta Utlåtande måtte få hvila intill dess frågan om realisationen genom Kongl. Maj:ts sanction blifvit afgjord. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade, att detta Utlåtande skulle blifva på bordet hvilande intill dess realisationsfrågan blifvit definitift afgjord. Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel: Enligt de underrättelser jag äger, har detta Utlåtande blifvit bifallet af 2:ne Stånd. Det är således utan ändamål att det ytterligare hvilar, emedan, då det afstyrker den föreslagne motionen, och 2 Stånd bifallit detsamma, ingen ändring vidare kan lill vägabringas. Den 17 Februarii e. m. ta5 Herr Munck af Rosenschöld: Jag anhåller att Protocollsntdragen i detta ämne måtte blifva uppläste. Undertecknad Riddarhus-Secreterare upplyste, att, enligt till Ridderskapet och Adeln ankomne Protocollsutdrag, hade förevarande Utlåtande af de öfrige 3 RiksStånden blifvit bifallit. Herr Munck af Rosenschöld: Till följe af den nu erhållne upplysning, som är vidsträcktare, än den Grefve Gyldenstolpe meddelat, afstår jag ifrån min begäran att målet ytterligare må få hvila. Uppå derom af Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition blef Statsoch BancoUtskottens Utlåtande N:o 49 af Ridderskapet och Adeln bifallit. Herr Munck af Rosenschöld: Likväl anhåller jag om min reservation till Prolocollet emot bifall till detta Utlåtande. Jag afstår från discussion eller votering om detsamma, men kan ej bifalla Utlåtandet.
I dag hålla de på a t t sätta in dubbelläsning, att det gifves ett a n n a t slags förbrän£J fönsterna hos rådman L ' s! » — J a visst sågo ning, nämligen ämnens förening med andra gaser vi det, mycket väl t. o. m, eftersom L ' s bodde än syre. Som exempel på långsam förbränning midt öfver gatan. Ty ett arbete v a r det ning af djurämneu, eller m e d ett gemensamt onekligen. Rätt som ett fönster väl v a r » inpasn a m n syrsättning af organiska ämnen. Af de drog en lättnadens suck, n ä r alla hennes tjugu multnade löfven uppstår mylla, som är en syrsättningsprodukt af vedämnet De lufter innanfönster slutligen voro insatta. Det är trefligt a t t se klara rutor både p å ytterbland löfven befintliga bakterierna, som spela e n och irinanfönster, det är d e t visst, det. H u r fru verksam roll vid syrsättningen, godtgöra sig för r å d m a n s k a n hade förutbehandlat sina fönster, sitt besvär i det värme, som utvecklas u n d e r det vet inte jag, m e n hvad jag v e t är, a t t m a n processen. Inom människokroppen k a n cellulosa nu för tiden på en del orter både n o r r u t och ej förbrännas, hvilket m e d a n d r a ord vill säga, söderut i vårt land behandlar sina innanfönster att detta ämne ej k a n tjäna oss till näring. Frisk oförståndigt. P å våren vid d e n stora rengö- ved värmer bättre ä n m u r k e n, emedan d e n seringen ä r m a n nämligen så angelägen a t t bara nare redan delvis är syrsatt. Vid förruttnelse få u n d a n fönsterna, att m a n ej ger sig tid a t t bildas en illaluktande produkt af kväfvehaltiga då genast blöta af klisterpapperet. Det får såleämnen. des sitta kvar öfver sommaren i 20 å 35 graders Organisk kemi kallas äfven kol föreningarnas värme, så det torkar fast så väl som möjligt. kemi.
Ständer underställde, och Uti Resumé af nyssnämnde Utlåtande finneskor. teiigen anförde ; Så , enar någre af desse ämnen icke förut, på lika sätt, sorn de öfrige, blifvit till sine deta iller; genom serskilde Eetänkanden utvecklades höfva Förenade Utskotten , efter en sådan urskiljning, skojat, i afseende på de förstnämnde, hos Rikets Höglofl. Ständer vördsammeligen föreslå de Reglementariska föreskrifter, som till efterrättelse odi iagttagande böra stadgas. t. 3. och 3. Punkterne uti Resumén infö - Stats-och Banko-Utskottens Betänkanden'. 689 ras uti Banko - Reglementet med den redaktion, sorn af Rikets Höglofl. Ständer är besluten. 4:de Punkten Om FastighetsOdlingsMetallManufaktur. och Diskont-Låne -fonderne äro serskilde Betänkanden afgifne , och likaså, angående årliga Byggn ds-Lane-biträdet till Götha Canal, Lånebiträdet till Hjelmare Slussverk och till SöderTelge Canal; Och komma Riksens Höglofl.
L Friherre UjljLncrLNtL, sobrrn Wilhelm, yttrade sig önska, at et mäl af denna wigt ej mätte sä snart til afgörande uptagas, pä det han med förmodeligen flere Ridderffapets och Adelns Ledamöter mätte äga tilräckligt rätrum at detsamma öfwerwäga. Herr Grefwen och Landtmarskalken uplyste at Constitutivns-Utssottcts Betänkande legat pä bordet sedan Plenum den 8 Julii, dä Ridderskapet och Adeln bestot, at detsamma i detta Plenum äteruptaga. Friherre UiljencrLntr: formälteatwid et sädant sakens förhällande, hwarom han warit i okunnighet, kunde han nu genast ej annat yttra, än at, efter hwad han hunnit inhämta, Den 14 I«!kk. hemta ffulle han Helst instämma i Friherre tanka; men önffade likwäl at fä med sit yttrande upffjuta, til dest han hunnit genom läsning af Herr 8ilverstoipe8 Dictamen, vm hanö anförde motioner erhålla närmare up. lysning. Grefwe Norner, Nloichb 66r-ln, anförde ffrifteligcn följande Lil Protocollet: Det är ingen som mer än jag har agtning för aldriga fedwanor, dä de jämte det anseende wanan dem tilwunnit, förena den egenffap, at ätmindsione ej skada. Jag wet at det är agtningen för formaliteter som utgör en del af allmänna säkerheten, och jag wet at desta winna igenom sin älder. Men jag kan ej förmoda, at wi ffulle sträcka denna agtning sä långt, at dä nya reglor för märt öfwerläggningssätt ffolaupgöras, wi ffulle försumma en wercelig förmon, wigtig för wärt Ständ, och grundad pä billighet och popularitet.
Vid afgifvande af sitt uti Utskottets Memorial N:0 110 omförmälda förslag angående arfvoden och traktamenten för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda kanslipersonal och vaklbetjening, hafva Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän tillika, i afseende å korrekturläsningen vid den tryckning af ofvannämnde protokoller, som kan 20 Stats-Ulskottets Memorial N:o 167. återstå, då innevarande riksdag slutas, samt upprättandet af registren öfver samma protokoller, föreslagit att följande, efter skiljaktiglieterna i stilar och tryck lämpade, ersättning för besörjandet af denna korrekturläsning m. m. vid säväl protokoilernas som registrens tryckning mätte beviljas och fastställas, nemligen: för hvarje, efter riksdagens slut tryckt, ark af Ridderskapet och Adelns äfvensom Preste-Ståndets protokoller Två R:dr 25 öre samt af Borgareoch Bonde-Ståndens protokoller En R:dr 75 öre, äfvensom att vedergällningen för registrens upprättande likaledes mätte bestämmas efter samma skilj aktigheter, och sålunda, med beräkning efter tryckt ark, fastställas till 36 R:dr arket för registren öfver Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets, och till 27 R:dr, allt Riksmynt, för registren öfver Borgareoch Bonde-Ståndens protokoller. Då den af Herr Landtmarskalken och Herrar