Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj 1842 uppdragit åt Bankens Garde des madailles, att, efterhand och i mon lägenhet dertill sig yppade, för Bankens räkning uppköpa ett exemplar af hvarje utländsk nations gångbara nyare mynt, för att i Bankens Mynt-kabinett förvaras, samt att Gardes des medailles, efter hvarje års utgång, till Fullmäktige ingifvit Berättelse, angående de förändringar, Mynt-kabinettets samlingar det tilländalupna året undergått. Utskottet har låtit sig förevisas berörde Mynt-kabinett, och dervid funnit att dess samlingar äro val ordnade, samt att flere nationers gångbara mynt blifvit för Bankens räkning anskaffade. §. 10. (1S41 års Revisorers Berättelse, pag. 10—13. i843 års dito dito „ i3. Banco-Fuilmäktiges Berättelse, §. 27.) Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorer hafva anfört, hurusom de vid granskningen af de hos Banco-Fullmäktige, under tidrymden från och med 1840 års ingång till Revisions-förrättningens början, förde serskilda Protocoll, i frågor rörande reela fondens vidmagthåilande, inhemtat, att Fullmäktige antagit tvenne af Directionen öfver Bruksegares Hypothekseassa gjorde anbud, att till Banken leverera silfver eller guld till ett sammanräknadt belopp af 900,000 R:dr Silfver-specie, enligt följande med bemälde Direktion afslutade contracter, nemligen: 1) af den 24 Januari 1840, hvarigenom Directionen öfver Bruksegares Hypotheks-cassa förbundit sig, att, inom 6 månader derefter, till Banken leverera silfver eller guld till ett värde af 5oo,ooo R:dr Silfver-specie efter Svensk myntberäkning, emot betingadt pris af 2 R:dr 32 sk. B:co för hvarje Riksdaler Silfver-specie och 5 R:dr 32 sk.
Dessutom torde BruksSocieteten hafva gjort sig berättigad till Riksens Ständers bevågenhet derigenom, att den under en svår tidpunct vidmagthållit en af Rikets hufvudnäiingar, som oftast, i stället för vinst, skedt med förlust; särdeles när det kan ske på ett sätt, som gagnar Staten; äfven som i afseende på de uppoffringar BruksSocieteten af egne medel gjort, till BergsVettenskapens upphjelpande, Och som haft de lyckliga följder, att vi nu äga flere kunniga män, njutande lön på JernContoirets Stat, det vill säga af BruksSocieteten, som med sine insigter hedra sitt tidehvarf och Fädernesland, och med ospard flit och omtanka söka bidraga till Näringens bestånd i Den g Junii f. rn. 341 och vettenskapens utspridande, hvartill Socie-} teten frikostigt består åtgående kostnad. Hvil-, ken näring har med så oafbruten uppmärksamhet, omtanka och ospard kostnad blifvit af dess idkare vårdad, som Bergshandteringen, hvars nytta för Riket är så uppdagad? Vöre det icke då en obillighet, att neka den ett understöd, hvaraf tidens skiften satt den i behof. jag kan icke föreställa mig, att närvarande Ständer skulle vilja den begå. Sluteligen får jag den äran försäkra, att ingen egennytta föranledt detta mitt yttrande; min ålder synes icke tillåta mig, att längo kunna få begagna en förmon, den jag icke eller egenteligen behöfver, men hvilket sena-i re icke är de fläste Bruksegares lyckliga öde, och det är deras bästa, förenad med Närin-, gens bestånd och Statens deraf beroende förmon, sorn jag ansett min skyldighet fordra att efter min förmåga bevaka, och får ödmjukast anhålla, att Eders Excellence Herr Gref-t ven och LandtMarskalken behagade göra proposition till bifall å denna del af Statsoch BancoUtskottens Betänkande. Herr Heijkensköld t
— Diverse utgifter 132; 97. Leverering till Strömsholms stuteri 25,066: — Dito till Flyinge dito 7,340: — Dito till Ottenby dito 21.000: — 64,657: 46. Häremot har någon anmärkning från Revisorernes sida icke förekommit, och vid anställd inventering befunnos säkerhetshandlingarne i behörig ordning. Ottenby stuteri. Denna räkenskap, som blifvit utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten och ej heller hos Revisprerne föranledt till någon erinran, redovisar för inkomster och utgifter sålunda : JD ebet. Balans från år 1858: Tillgångar Uppbörd: Försäljningsmedel för kreatur m. m. .. Arrendemedel Betäckningsmedel Furageoch betespenningar Leverering från Stuteri-öfverstyrelsen Balans till år 1860: Skuld . Credit. Balans från år 1858: Inköp af spanmål och proviant 22,714: 62. Dito af inventarier och förbrukningspersedlar 2,567: 33. Medikamenter lil: 25. Kronoutskylder m. ra 452: 42. Balans, till år 1860: Afkastningen af stuteriets fasta egendom har, jemlikt redogörelsen, utgjort: Hvete Råg Korn Hafre Arter Vicker Potates Kålrötter .' «. Rofvor Morötter Hvitbetor Hö Halm Skogseffekter För afyttrad spanmål har under revisionsåret influtit och öfversäd till tjenstefolket utlemnats till värde af •••■ 75 tunnor 13 kappar. 274 s 4 » J 116 » 32 )} I 169 )) — » if 8 )) 12 1 O: » 1 CAJ 1 •» — » ) j350 » — » / 310 » — »> 250 » — V 16 » » ! 96 )) — » 26,880 lispund. 20.680 » / 143 famnar. Räkenskapen lemnar följande uppgifter om förhållandet med de vid stuteriet befintliga kreatur: Behållning från Behållning år 1858.
Uti den af Utstotten här ofwan förestagne Summa af Zo,OOo N:d. til en förbättrad och me» ra allmän Läkarewärd brister wäl således 799 R:d. 12 h.; men Utstotten wäga tro, ar innan denna inrättning hinner oi-Zamseras och fattas i werk» siäilighet, stall i följd sa wäl af Riksens Högloft. Ständers fattade beslut om Indragningar, som ock genom den pä annar sätt medelst dödsfall eller befordran inträffande afgäng pä Allmänna Indragnings-Sraren säkerligen sa mycken och äfwett wida större besparing upkomma, at denna obely» deliga brist deraf kan fyllasoch hwarföre Utstotten äfwen hemställa, alden deraf ma rågås. Hwad werkställigheten af decra Förstag och orZam83tioii af de projcE-7!-!icIs Inrättningar angär; sa hemställa Utstotten, at det ma ril Kongl. Maj:r i underdänighet öfwerlemnas, at, genom en Lommittee af stickeliae och l Läkare-wectenstapen kunnige samr andre erfarne Man, härom i Nader wid raga - Den 29 Mars. e. m. 1567 taga nödige anstalter. Börandes, efter Utskottens ranka, behörig redogörelse för de anstagne medel af ivederbörande i laga ordning göras. Sedan Utffotten nu sälunda fullgjort den af de Riks-Standen Utffotten alagde be fattning, äterstär wal icke någor widare för Utssotrens utlärande i detta ämne; men Utffotten hafwa likwäl trott sig, i afseende pä befrämjandet af detta nyttiga Förslag, böra till Riksens Högloft. Ständer »vördsammeligen hemställa, om och huruwida Riksens Högloft.
B '; ic-kiistanier, Sruyrna-russin, Para-r Virginia-tobak, alla andra orters produkt •.• • ' vas till oss, att förtiga, finna tillgå i handeln, hvar och en i dess rätt! son Förr i världen, innan det utveck• • munikafi ^väsendet sammanband hela världens t; idi delar med den öfriga världen och vi t .. ' • - o voro hänvisade att sjöledes » orja för livad till kroppens, ej precis nödtorft tillhörer, utan v - sådant som retade dess läckergomsnatur, fingt iQdigt nöja oss, tills sjön bröt upp och importen tog sin början. Sedan bantåg, kpntinentalroute. att ej tala om andra vägar, nu satt oss i förbind ' ' - ied jordens folk, äro vi inom ener utotr " • ., üäj I .ast vi det vilja, och på vårt b ' vi Hamburgerkyckling och sparris och blomkål, så snart den börjar mogna i Alger, och orangerua när dessa » glö- da » vid Medelhafvet. Men, för att nu specielt fästa oss vid den sistnämnda läckerheten, var årets första sändning i den gamla goda tiden en angenämare bekantskap än nu, då den kan nå oss tidigt på vintern. Den konsumerande allmänheten vet, att den lättade samfärdseln bör kunna bringa frukten ut i marknaden, så snart den är mogen på de orter, där den växer. Till följd häraf uppstår häftig täflan exportörerna emellan, om hvem som skall vara den förste om förtjänsten, och denna hetsjakt har gifvit upphof till allehanda konster och förfaringssätt. Frukten afplockas, medan den ännu är grön och omogen, och upplägges i särskildt ordnade rum. Invid dessa finnas ugnar, hvari en del ämnen förbrännas, hvaribland svaf vel ingår som hufvudbeståndsdel. Denna rök tillätes svepa om apelsiner och citroner och har på dem den verkan, att skalen få en vacker gul färg, som lätt kommer den i dylika mysterier icke initierade att tro frukterna vara mogna. De inpackas emellertid och utskeppas, och denna sort är det, som kommer tidigast i marknaden.
Om nu denna samling, nog talrik, lör att derige. norn blifva djerf, och möjligen förlitande på förstärkning, antingen af egen böjelse, eller i följd af någon främmande ingifvelse, inblandade sig i discussioneme och sökte verka på Den 27 Januarii. 25 b<?slut?n, hvad medel ägde Ridderskspet och Adeln, att återfalla ordning. att be vara sin frihet ? Intet annat, än att söka hjelp af militairisk styrka, som möjligen kunde komma för sent, möjligen uteblifva. Jag har redan medgifvh, att sådane uppträ !en i vårt land synas vara mindre att befara, men de äro äfven här icke otänkbara. Och den, som skulle vilja tro att den af mig yttrade farhåga vöre alldeles öfverflödig, honom hänvisar jig till historien om Franska Revolutionen, der man ser hvad bruk partiandan vetat göra af en sådan inrättning, sorn den nu löreslagne. —. der också ansedd, såsom ett vilkor för consritntionel frihet, men missbrukad till medel att störta den. Af de skäl, jag nu anfört krn jag icke tillstyrka bifall till den af Herr Friherre Åkerhjelm väckte motion, så mycket mindre, som den deraf beräknade fördel lika lätt och utan någon olägenhet kan vinnas, både genom Protocollernas skyndsammare tryckning, dertill utväg torde finnas, och äfven genom Ståndets medlemmars relationer bland alla upplysta Cuasser af medborgare, som göra, att kännedom om dess öfverläggningsämnen och dessas behandling nog tidigt spridas, för att hvar och en som nitälskar för den goda saken, kan hinna att derom meddela sina tankar. Om denna någon gång skulle för en korrt tid, vara okunnig om, hvem som talat lör eller e* mot ett förslag, hindras han icke derigenom, alt yttra sig lika grundligt och opartiskt. 26 Den 27 Januarii, Att den nytta, som Herr Friherre Åkerhjelm med sin motion åsyftat, på sistnämnde väg lärer kunna vinnas, bevisas derigenom, att samma motion redan är, genom ett af Stadens Dagblad, kungjord och ämnet till en del afhandladt.
AIaj:t8 hädiga ?ro^o8ition till Libet8 Ständer, angående er8ättning d/a/'.rs /'z Vc> S lill Lrono-Länsmän för resor, som ak dem anställas tillförsegling sk bränvins-redskap. Longi. Naj:t ljäder gilia della förslag, sädant del finnes ?rotooollet bilagdt, oell befallle, all Longi. Naj:ts Nådiga proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed under denna dag till Rikets Liander expedieras. Lx krotoeollo, a/' ^s//e/r. ^:o 49. >nk. till Lii>. Utsk. äea 4 i^xi-il, LI. 6 e. Hl. L6UV6L. /Vo^o.s/^M?r /b'/cs^ «»g^e,rt/s pe/?- ^o> //'rrm^Z/re /' Vr <7/ Z/er/v//'^ //e/-/' 6/-e/^>6 e/ike/Vem^crsfs Zt/r/ca/ 6//2-e/r ^»^oo/c /m/m. 5 L/ott e/e/r 2// /<§//«. dios Longi. Alsj:t liar framlidne Ln af Rikets Herrar, Llats-Radet m. m. Herr 6refve 6. efleriemnade Lnka, Lru Grefvinnan Zi. född Ziz/r^or/r, i underdänigbet anbällit all varda Irugnad med en ärlig pension, lill bidrag för sa väl sill eget, som barnens underball.
Många synnerhet om de att yngde, som skulle säkerligen vara tacksamma, män, stå ytterst k u n d e få k o m m a in i g o d a h e m, i stället för att n ö d g a s tillbringa alla sina vikt är kvällar dock, komma ogeneradt vänligheten är fånga och dem kommer Af kunna turligt en snara, hvari man deras frihet, t y mellan och ungdomen då vill åstadotvunget, bör vara m a n icke framhåller naoch man gör bäst bjuda äfven andra unga flickor, blott sina så i att egna. bör samlifvet vara ordnadt aldrig bittert därefter. blir att försaka beställsamma drifvits fylld och det blir dubbelt sedan, då tack vare Dessutom kan genom sådana taktlösa yttranden mången gryende k ä n s l a k v ä f v a s i s i n b r o d d, eller k u n n a u n g a människor, som eljes kanske funnit andra, bli skilda för alltid. att finnes det på i fjärran makans mången måste flickan, om att hennes också för den ogifta kvinnan ett stort värf att fylla, att det i världen är så m y c k e t att älska o c h omhulda, att verka och sträfva för, att det kan sanning lyckliggöra mare, i stället de små enkla, ofta upprepade samkvämen man att musicera, läsa m. m. råkas för i hemmen, enkla u n d f ä g r a d e n, om ock god Det är öfvad en bisak. är vi drarna. uppnå sträcka sig emellertid grant sökt att fylla som beträffa ej moderns Har hon uppfostran, åt vår H e r r e gonsin Ty; gjort omsorgen ingen m ä n n i s k a kan nå- m e d visshet på förhand afgöra, om e n f l i c k a b l i r g i f t eller e j, d å d e b ä s t a o c h att ningar till grund individer, åt hvilkas författare, att föredrar gifta skar, i sig m e d Ehuru om modern hon måste haft tid ett grad skall u p p f o s t r a dottern så, hindra undvika om bli f ö r l o f v a d.
Ja, men kanske i himmelen. SARA (rysande). ARON. ARON. Bah! Då hinner aldrig ljudet hit, min lilla Sara. Flickan har en ovanlig röst. Vi låta henne uppträda som Svensk sångerska i Boston, i New-York och andra Amerikanska städer, och vi bli slutligen millionärer. Ofversten är lurad och det gör ingenting, ty öfversten är större skälm än jag; det är han som uppfostrat mej. (Sången höres alltjemt, fast sakta.) Nej, jag härdar inte ut att höra den der sången. Så stoppa fingren i örona, min älskade vän. Men mitt samvete har också öron. ARON. SARA (ängsligt). ARON. Åsneöron ja; du har ett dumt samvete, Sara. Aron! SARA (förnärmad). ARON. Förstå mej rätt, mitt sockerhjerta. Du vet inte riktigt att behandla ditt samvete. Det finnes två sorts domstolar här i lifvet att stå till rätta för: Verldens och Samvetets. Hufvudsaken är, att alltid stå väl vid verldens domarebord, ty samvetets kan man muta år från år. Och när man en gång blir gammal, är det tids nog, att af brist på sysselsättning bli hederlig och beskedlig. Nå Gudskelof, nu tystnar hon med sången deruppe. Två sorters syndare finnes det också, de hvita och de svarta. Den hvita har alltid en gloria omkring sig, att förblända de närgångna med; den svarta deremot är en stackare, som är född med för häftiga ARON. SARA. 38 passioner, för att kunna maskera sig. En svart syndare är olycklig för sig sjelf, men oskadlig för andra, ty han liknar tjuren, som rusar mot klippan och krossar sina horn. Den hvita deremot är lycklig, ärad och aktad; men han är ett skadedjur, ty han liknar scorpionen, som stinger med stjerten. Men du talar så lärdt och grannt, att jag inte begriper dej riktigt. ARON. SARA (i det hon fyller hans glas). Nånå, jag är väl inte relegerad gymnasist för ro skull heller, och när jag sedan skulle skickas till sjös för några genistreck, så tog öfversten mej i sin tjenst.
Hatt Par Läderskor Par Ullstrumpor Skjorta af Blångarns-Väf Vadmars Släpe-klädning Hemkall: 1 Tunna Korn , 1 Lisp:d Ilo 1 Lisp:d Halm 1 Lass Torf 1 Famn Brännved •Persedlar. O. II. Holmgren. KONGL. MAJ:TS Befallnings hafvand e s uti ELFSBORGS LÄN tili KONGL. MAJ.T i underdånighet afgifne FEM-ARS-BERATTELSE, för Åren 182T, 1828, 1829, 1830 och 1831. Tryckt kos H. G. Nordström, 1833. ti ;x iLAW V: ' Vi : , • . -i-, i: t ii ■ . 'M i'':. V,. .. v •-% -J* ■ - ■ r' ;.' Udd T) TTA '- ' i QizBi •>?&*£ YTM ';is\ i) \< Underdånig Berättelse för åren 1827, 1828, x829j 183o och 1831 j angående Elfsborgs Läns tillstånd, synnerligen i Statistiskt och Economiskt afseende. Inledning. Elfsborgs Län, omfattande liela Dahls-land, som består af Fem Härader med En Stad och Fyratiotre Socknar, samt Westra och Södra delarne af Westergöthland, eller Tretton Härader med Fyra Städer och Ett Hundrade-åttatio Socknar, förutan åtskillige Socken-andelar i bägge Landskapen, hvilka tillhöra Socknar inom andre Län, — är vidare indeladt uti en Lagsaga med Sex Domsagor och uti Sex Fögderier med Tjugofem Länsmans-District. Länet, gränsande i norr och nordost till Wermland och Norrige, i vester till Götheborgs och Bohus Län, i söder till Hallands
Det är denna omständighet, som äfven kan äga rum, om man köper vexlar, dä man är öfverens om med ett hus i Hamburg huru vexlarna dragas och ac cepteras och deponeras, och på det sättet har man då ett räntefritt lån i Hamburg. På delta sätt kan det hända, att Banken kan få en hop depositioner, som aldrig medföra att Banken er - Den 7 Februari. 141 baller en enda silfver-riksdaler, utan hvarigenom Banken endast har förskaffat ett räntefritt lån åt dem, som velat begagna sig af rättigheten att göra sådana prestationer. Det är detta, som har stadgat min åsigt, att åtgärden alldeles icke medför någon utsigt för Banken att fä sin metalliska cassa härigenom förstärkt, utan tvertom kan komma alt fördröja ett sådant förhållande. Om Banken har genom contracler förskaffat sig möjlighet att erhålla silfver lill utvexlingspriset 128 sk., så mäste det vara ostridigt, att man hellre tager en vexel i Banken än man tager ut silfver i Banken, och att man således icke, vid sådant förhållande, bidrager att minska den silfvertillgång, som Banken kan äga. Detta är hvad jag anmärkt mot sjelfva principen i Utsk:s betänk., och hvarpå jag icke har erhållit något svar. Jag har nu fprnummit, alt frågan redan är afgjord genom tre Stånds beslut, och hvad jag här anför, betyder således visserligen ingenting; men jag har trott mig böra fritt uttala min öfvertygelse i delta afseende och öfverlemnar föröfrigt till Ståndet att vidtaga det beslut, som Ståndet anser lämpligast. Hr Nordenanckar, Fredr. Wilh.: Frånvarande från Ulsk. på permission, när detta betänk, andra gången handlades, kan jag icke lemna upplysning hvarföre Hr Stråles yttrande icke uti betänk, blifvit besvaradt. Förmodligen bar det skett derföre, att hans åsigt icke vunnit bifall inom Stånden, hvilka alla gillat principerna i Ulsk:s betänk. Hr Stråles åsigter synas gå derpå ut, att Bankens rätt att köpa vexlar, endast bort grunda sig på silfver eller derpå utgifna förskotter.
Ni ha ju varit de bästa vänner. Han har lärt dig rida, karl, och dessutom är han min gudson. Hur var det, Palikka? Var det icke någonstädes i Tavastland? Och stod icke hans nåd presidenten fadder vid samma tillfälle? Stallmästaren bekräftade detta någonstädes hvar som helst. Presidenten kunde icke påminna sig någon gudson i Tavastland. Jag skulle också ha glömt det smålog herr Åke med en af sina bistra grimaser om jag ej haft det missödet att rida omkull min ärade frände i snödrifvan och sedan druckit förlikning med honom i ett pörte i Satakunta. Nu minns jag det, återtog presidenten, samlande sina tankar. Det var i Nyland, i Sjundeå, tror jag, eller i Lojo. Medgif, min älskvärde frände, att ni red som en kroat. Jag var icke litet förvånad att hafva armar och ben i behåll, och min hofmästare kan intyga i dag, att er son Klas brås på sin tappre far ... Ja, så var det. Den berömde mäster Sigfrid inbjöd oss till ett torp. Han kristnade ett par tvillingar, tror jag. Skulle gossen vara en af dem? Ja, sade herr Åke. Klas, förlik dig med pojken, han är en bra ryttare! Lille Klas besinnade sig. Fadern var svag för honom, såsom en sjuklig ädling är för ende ättlingen af ett lysande namn, det visste gossen mycket väl, men fadern var icke heller att leka med, när han vardt vred. Klas skulle låtit blidka sig, om här ej funnits åskådare, för hvilka en ung adelsman om åtta år ej kunde förödmjuka sig. Alltså lät han förstå, att om Bennu ville kyssa hans hand och bedja om förlåtelse, ville han låta nåd gå för rätt. Kyss hans stöfvel! Icke blir du sämre för det, skrattade fältmarskalken. Den som icke kysste hvarken hand eller stöfvel, det var Bennu. Han förklarade, att han intet ondt gjort, och berättade tilldragelsen. Är det så, Palikka? Stallmästaren svarade försiktigt, att Pilen skenat och blifvit hejdad af Bennu.
Då likväl Telegraf-styrelsen har anledning förmoda, att äfven i sistnämnde städer, derest omständigheterna medgifvit uppskof med ärendets behandling intilldess de på grund af nya kommunalförfattningar inrättade Stads-styrelser trädt i verksamhet, dessa skolat bättre än de gamla, uppfattat befogenheten af Rikets Ständers Revisorers anmälan och — 352 — instämt uti den af dem uttalade åsigt, hemställer Telegraf-styrelsen i underdånighet, huruvida ytterligare framställning i ämnet bör till dessa städers innevånare framdeles göras. Stockholm den 17 Januari 1863. P. BRÄNDSTRÖM. Herman D(idenberg. Utdrag af Protokollet, hållet hos Rikets Ständers Herrar Revisorer den 11 Oktober 1862, klockan 10 förmiddag en < S. D. Upplästes en från Expeditions-cliefen i Justitie-stats-expeditionen till Herrar Revisorer aflåten skrifvelse af den 9 innevarande månad, hvaraf inhemtades, att, sedan, i anledning af Herrar Revisorers begäran uti skrifvelse till Herr Justitie-statsministern af den 26 sistlidne September, Ofver-direktören vid Kongl. Teknologiska Institutet m. m. Knut Styffe dels blifvit i nåder förordnad att, så fort ske kunde, verkställa undersökning till utrönande af silfverhalten uti en vid sistberörde skrifvelse fogad del af en Specieriksdaler äfvensom i ett eller annat exemplar af de till Rikets Ständers Bank från Kongl. Myntet afiemnade Specieriksdalrar, dels erhållit förständigande, att berättelse angående samma undersökning Herrar Revisorer meddela, men bemälde Ofver-direktör, uti skrifvelse den 8 innevarande månad, hos Herr Justitie-statsministern anmält, att Professoren C.
Ständer med Markegångs-Taxornas årliga granskning åsyftat, och som, efter hvad bifogade Tabell utvisar, äfven lärer kunna anses såsom vunnet, torde likväl de, som på Krono-UppbördsVerket hafva inflytelse, synnerligast förtjena uppmärksamhet; Och vågar jag derföre föreslå, om icke Markegångs-sättningarne kunde framflyttas till Etmindstone i början af November Månad , då, i anseende till förmodad allmän kännedom af den inbärgade Grödans beskaffenhet, Varu prisen på de flesta ställen med lika säkerhet torde kunna uppgifvas, som uti December Månad, helst de vanliga behof för det kommande året då äfven böra vara kända och efter Spannmål s-prisets förhållande , både dagsverkens och ätliga varors värde som uti Orternes undervisning finnes upptagne, gemenligen bestämmes, Om derjemte vederbörande Markegångs Taxerings-Comiteer skulle mera utförligt, än hittils vanligt varit, motivera deras beslut öfver Varuprisen, isynnerhet då de af förekomna skäl afvika ifrån .Länens medelpris, genom hvilken utförlighet dels anmärkningar alldeles kunde förekommas, dels ock Kongl, Kammar-Collegium sättas i tilltstånd att genast pröfva anmärkningens beskaffenhet, utan att behöfva deröfver infordra vederbörandes förklaringar, igenom hvilka både lid och kostnad onödigt spillas, helst de ändå merändels innehålla blott åberopande af hvad uti Taxerings-Protocollet finnes intaget, skulle genom sådana åtgärder en tid vinnas, som för Krono Uppbörds-’ männen isynnerhet vöre gagnelig. Hvad Den 8 Mars'. Ilvad ater angar enskildta liqvider 'emellåtl Rentegifvare och llentetagare, så torde sådana utan betydlig förlust å någondera silian i de flesta fall kunna uppskjutas, till dess Markegångspriset genom K o rig h KammarCollega 'profning blifvit Fastäldt, igenom hvilket uppskof ali ytterligare Vidräkning säkert karr undvikas.
Edal ej kan indragas , samt alt till detta JBefäls aflöning erfordras serskildta medel, antingen den på Regeraenternes Stater är uppförd, eller, såsom Eric Carlsson föreslagit, utgår af anslaget till Beväringsmanskapet; Vapenöfningar, tror Utskottet dock att någon minskning uti den i K. M:ts Nåd. Förslag upptagne Perso - Betänkanden, N:o 239. 121 nal kan till vägabringas; Och får Utskottet i detta afseende förnya dess i förra Betänkandet gjorda hemställan, att II. St:r härutinnan må göra underdånig framställning, Emedlertid kau resultatet af en möjligen skeende minskning uti Befälets personal ej nu tagas i beräkning. dj Rörande tiden för löne-regleringens verkställande har Hr Grefve Brahe.j anmärkt, deruti flere Ledamöter af H. R. o. A. hufvudsakligen instämt, att regleringen, i stället för att, enligt hvad den Nåd. Propositionen innehåller, ske genast samt nästan pä en gäng, är, enligt Utskottets förslag, lemnad till Yerkställighet först i en mycket aflägsen framtid.