Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Barnhuset i Stockholm, utvisande dess egenskap af »allmänt», icke ett blott för hufvudstaden enskildt barnhus; hvilket ock tydligen synes af K. Fundationsbrefvet den 20 Mars 1637, hvarigenom barnhuset först inrättades, ingalunda såsom en anstalt ensamt för Stockholms stad, utan för hela riket. Derför anslogs ock till dess underhåll hvar 40:de tunna af den kronotionde, sorn uti alla kyrkoherbergen i Sverige och halfparten af Finland inflöt, hvilket jemte andra förmåner ytterligare stadfästades uti K. Resolutionen den 27 Febr. 1652. I öfverensstämmelse härmed stadgades ock i 13 § af K. Resolutionen på Presterskapets besvär den 2 Mars 1660 rättighet för de socknar, sorn utgifva barnhustunna, att få sina 16 Den 1 Mai. fattiga barn intagna på barnhuset. K. Reglnutet af den 28 Dec. 1850 förordnar i 9 § 4 och 7 moni., att barnhuset är en allmän läroinrättning i afseende dels å den undervisning i skyddskoppning, som bör lemnäs åt läkare, klockare och barnmorskelärlingar, dels ock å en derstädes inrättad klinisk undervisningsanstalt. Ett af Direktionen för barnhuset den 27 Mars 1851 afgifvit utlåtande med begäran om statsanslag visar, att, enligt förhandlingar vid 1828—1830 årens riksdag, till följd af K. Resolution af den 19 Dec. 1828 om fördelning emel lan Staten och barnhuset af medel ifrån Ryssland, Statsverket bemälctigade sig 45,975 rdr 45 sk. 8 rst b:ko af barnhusets medel. Fattigvårdskomiténs betänk, den 5 Juni 1839 visar, att Stockholm då bidrog med större belopp än Staten, ty bidragen utgjorde: 1836 1837 af Stockholm 43,815 rdr 37. 1. 31,999 rdr 42. 8. af Staten 20,799 » 33. 6. 22,075 » 1.1. Såsom en fortsättning af denna redogörelse täger jag mig friheten uppläsa en artikel, som jag insändt tili Stockholms
Då nu detta betänk, är för andra gången före och således kan med förändringar antagas, skulle jag tillstyrka dess afgörande punktvis, emedan jag ej är af den öfvertygelse, alt det vore nyttigt att afslå det i sin helhet, utan anser nödigt lika mycket för jordbruket som för communicationerna i landet, att skjutslegan förhöjes från 16 till 24 sk. milen. Hr Stuart: Det har icke förundrat mig, att detta förslag mött motstånd af åtskilliga ledamöter inom detta Hus, hvilka alltid utmärkt sig genom en bestämd antipathi emot alla förbättringar, vare sig i våra civila lagar och oeconomiska författningar eller i Rikets grundlagar; men oaktadt detta förutsedda motstånd kan jag icke underlåta alt yrka, det R. o. Ad., genom bifall till hvad Utsk. föreslagit, måtte åtminstone uti nu ifrågavar. afseende taga ett steg på reformernas och förbättringarnas bana. Man har sagt, att bönderna i allmänhet ära Den ij November e. m. benägna att skjutsa ocb icke låta förspörja något missnöje öfver detta onus. Alt sådant är förhållandet i vissa orter, kan icke bestridas; men till huru stor fördel för landet denna benägenhet att skjutsa och den ständiga sysselsättningen dermed länder, derom vittnar allm. erfarenheten af dea fattigdom och brist, som vanligen på de mest skjutsande orterna är lådande. Man har vidare sagt, att genom den föreslagna förhöjningen i skjutslegan en vinst endast skulle beredas för entreprenörerna, och äfven jag tror, att en vinst för deni skulle uppstå, hvilket jag dock anser såsom ett nödvändigt vilkor för entreprenaders ingående, dem ingen lärer vilja åtaga sig utan förhoppning om vinst; men att enda resultatet af förändringen skall, på sätt en talare yttrat, blifva, att förhöjningen i skjutslegan kommer entreprenörerna till godo, och skjutsningsbestyret sådant oaktadt på samma sätt som hittills kommer att fortfarande bestridas af nuvar. skjutsskyldiga, kan jag ingalunda förmoda, emedan ett correctiv deremot linnes föreslaget i 6 mom. af betänk., som innehåller, att hästarna ej må vara aflägsnade frän skjutsstationen längre än -Jtdels mil.
De qvantiteter bergsoch brukseffekter, som blifvit under loppet af de sednare 10 åren med vanliga fordon transporterade ifrån bergslagerna till Mälarehamn vid Westerås, uppgå, enligt bär bifogade uppgift, i medeltal till icke mindre än 187,182 centner årligen och under de. sednare 5 åren har, efter det Gefle—Dala jernväg blifvit öppnad, medeltalet af den årliga landtransporten utgjort 158,647 centner. 182 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Det är derjemte kändt att Westmanland af ålder varit Dalarnes kornbod och de uppgifter, hvilka äro i denna motion bilagda, ådagalägga att förutnämnda provins ännu fortfar att vara det. Ifrån den 1 Augusti 1864 till samma tid 1865 har 280,310 kubikfot spanmål varit föremål för forsling landvågen till Dalarne, endast från Westerås stad, deraf omkring 100,000 kubikfot afgått direkte till Falun, och då med visshet kan antagas att en minst lika stor qvantitet spanmål varit föremål för landtransport från södra och sydöstra delarue af provinsen, så kan den qvantitet spanmål som utgjort Westmanlands läns utbyte med Stora Kopparbergs län under sagda tid och å denna rigtning skattas till omkring 500,000 kubikfot. Behofvet af en lättare förbindelse emellan Siljans och Mälarens vatten har, sedan längre tid tillbaka vunnit ett allmänt och lifligt erkännande och sex års erfarenhet har redan ådagalagt att Gefle—Dala jernväg, oaktadt den på ett tillfredsställande sätt löst sin förnämsta uppgift, likväl icke förringat behofvet af en jernvägsförbindelse emellan Dalarne och Mälarehamn. Att en enda stambana skulle kunna tillfredsställa de norr om Mälaren belägna landskapernas behof, kan numera icke rimligtvis antagas sedan de norrländska provinserna uppträdt med starka anspråk på jernvägskommunikation med landet i söder.
979 Lag samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens : N:o 174. om de så kallade Privilegia exelia siva. S. D. I anledning af gjorde anmärkningar, återremitferades Stats, Bevillnings samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens utlåtande^ N;o 4^3. Rörande Postföringsskyldigheten. S. D. Sedan Respective MedStåndens ProtocollsUrdrag, innefattande Ståndens beslut: i fråga om den genom Stora Sjötullen inflytande Bevillning, den 11 dennes, blifvit begärde på bordet, så uppstod nu fråga, huruvida BondeStåndet, som i allo bifallit BevillningsUcskottets i detta ämne vidtagne åtgärd, skulle biträrfa något af öfrige Ständens olika beslut, i afseende å öfverlemnande till Kongl. Majit, att när omständigheterne så kunna fordra, höja eller sänka tullafgifterne 5 men som, enligt hvad nu upplystes, Utskottet redan gått i författning, att utarbeta förslag till beslutens sammanjemnkning, ansåg BondeStåndet sig böra med vidare yttrande innehålla, till dess Utskottens utlåtande i sistberörde afseende inkommit. S. D. Wid föredragning af LagUtskottets, den lo dennes på bordet lagde utlåtande N:o 9go Prat. Utdr. d. 15 Septerna, 1823. 173, i anledning af återremiss af Utskottets betänkande N o 7, angående befrielse för Radman och Kämnärer, att deltaga uti ansvaret för försummelse, att till ÖFverDomare insända Rådstufvuoch KämnärsRätters Domböcker och Protocoller, fann BondeStåndet för godt, att instämma uti Wällöf!
Under riksdagen åren 1844 och 1845 väcktes jemväl ett med de nu ifrågavarande likartadt förslag; och Utskottet har då, bland annat, på det skäl att kassorna, derest afgifterna af enskilda skådespel upphörde, utan att en deremot svarande ersättning från annat håll bereddes, skulle sättas ur stånd att fullgöra pensioneringen, hemställt att förslaget ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Då Utskottet nu går att meddela sitt utlåtande i ämnet, anser Utskottet det böra tagas i betraktande att, enligt gällande Bevillnings-förordning, dessa enskilde skådespelare och konstidkare med flere redan äro i likhet med hvarje annan utöfvare af yrke ålagde att skatta till Staten samt att viss afgift bör erläggas, för hvarje af dem gifven representation. Att de dessutom skola betungas med afgifter till pensions-kassor, bildade för andra konstnärer, och i hvilka de sjelfve icke ega någon delaktighet, kan ej synas med billighet och rättvisa öfverensstämmande. Den omständighet att genom afgifternas upphörande, kassorna kunna komma i förlägenhet i afseende på utvägar att fullgöra pensioncrings-skyldigheten bör ej betraktas såsom giltigt skäl för dessa afgifters fortfarande, såvida denna slags beskattning ej stödjer sig på rättvisa grunder. Då dessa skäl gälla för alla de i ofvannämnde stadganden omförmälde konstidkare m. fl. samt inkomsten af dem utaf dessa personer, hvilka icke kunna anses i motionerna direkt afsedda, utgör minsta delen af de ifrågavarande afgifterna, får Utskottet, som anser förstärkningen af pensions-fonderna, derest sådan är behöflig mera rättsenligt böra på annat sätt fonderna beredas, med anledning af motionerna hemställa: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Brefven den 14 Maj 1789, den 5 Mars Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vlskotlels Belänkande N:o 4 9- 19 1807 och den 30 Juli 1831 varda till all kraft och verkan upphäfne. Stockholm den 13 Mars 1860.
Utskotten hafva förut utredt, att Skråordningarne ej utgöra några privilegier, att afseende bör fästas på ordningen inom Städerne, så att ej Stads mannaoch Landtmannanäringar förblandas, och hafva på förut anförd® skäl trott, att ett jemrande deruti ej kunde äga rum, utan kränkning af Städernes rättigheter, och utan förutsättande af en förändring uti det nä-* ringsidkande Ståndets representation. Godkännes denna åsigt, så är det öfverflödigt, att Gref-* ve Posses förslag kommer under närmare öfver-* vägande. Utskotten förutsågo ock de många olika omdömen, som ett sådant förslag skulle förorsaka, och jag är öfvertygad, att om Herrarne varit närvarande uti Utskotten, och sett huru svårt det varit att sammanjemka meningarne, hade de funnit, att något är uträttadt. Dét är ej svårt att yrka stora fördelar, men det är af hu.fvudsakligare vigt, att vinna något. Friherre W^r angel'. Jag erkånner och inser visserligen, att Utskotten haft mycken svå-; righet att sammanjemka de olika meaingarne, Ven .30 Augusti •» m. 355 och de olika interessena; men jag måste dock ylira, att jag finner Grefve Posses förslag vara båttre. Jag har af Utskottens förslag så mycket mindre blifvit öfvertygad, som de synas lått hafva öfverhalkat Grefve Posses. De synas blott hafva vidrört och berömt det, utan att nogare granska detsamma. Jag torde derföre få upplåsa hufvudgrunderne deraf; det skall icke upptaga 5 minuter.
Om i en sådan sakernas ställning, oro och farhåga sprida sig med progressiva steg Den lo Julli e, nu 221 bland Nationen, 6å är tid att man blir uppmärksam på orsakerna till det onda. Det är alltid ett olyckligt tillstånd, då den upplyste medborgaren nödgas, med GrundLagen i land, öfvertyga den oupplyste, att h»n icke är slaf, då denna nedtryckt af egenmägtigt pålagda bördor, tror sig laglikmätigt behandlad allenast han undgår det högsta våld som af godtyckets försvarare påkallas. Riksens Ständer kunna ej med likgiltighet åse förhållanden af 6ådan natur och af deras vishet, deras fosterlandskänsla hämtar Svenska Folket hopp om ett förbättradt tillstånd. Måtte det ej bedragas i sin väntan! mycket kunna visserligen icke Ständerna utträttaj dock beror det af dem att kraftigt medverka till förberedelsen af de hufvudsakeliga förbättringar uti hela vårt Statsverk, uti alla Styrelse-och besksttningsformer, uti vårt Försvarsverks organisation till ett ändamålsenligt sjelfförsvar, utan Landets odrägliga betungande genom krigiska leksaker; men härtill fordras att vid KonmgaThronen fäJla detta ofvikliga ljus, sorn mäste omgifva Majestätet och med sina välgörande strålar lifva hoppet om en lyckligare framtid; och då skall Svenska Folket i den verkliga farans stund, icke sky någon uppoffring till Statens upprätthållande. Jag har redovisat för mina åsigter af vårt Constitutionella samhälles brister. Mina ordalag skola bittert klandras, jag är derom öfvertygad; de äro likväl endast uttryck af ett *10 Den io Jnlii e. ml varmt hjertås känslor för medborgares väl, och Representanten bör ej tveka att tala så som han tänker, obekymrad om de tydningar man gifver hans afsigter, då han äger sitt eget med-’ vetande om deras renhet.
Sig ”föranlåten vara betänkt på upplösning af ”Dess Eget Värfvade Regemente, åt hvars ”tjenster och välförhållanden Kongl. Majrt ”skall städse göra rättvisa, och vid hvilken ”upplösning, endast af berörde orsak föranledd, Kongl. Majrt vill förbinda sådana vil”kor, hvarigenom icke blott framtida bergling, utan ock utsigt till vidare fortkomst ”skola vederbörande försäkras.” Härvid har jag trott mig höra flista Utskottets uppmärksamhet pä nödvändigheten deraf, atL Rikets Ständer äfven må få del af sådana villkor, som medgifvas för det sålunda upplösta Befälet. Då Rikets Ständer heviljat anslag för tillvaron af ett Regemente, synes mig åtminstone att Rikets Ständer böra veta på hvad villkor de medgifva aflöningen för Befälet efter truppens upplösning. Jag kan icke förena mig med den tankan att den 14 §• Regeringsformen, hvilken säger att Konungen äger högsta Befälet öfver Krigsmagten till lands och vatten, äfven innefattar, alt Konungen kan efter behag hushålla äfven med organisationen af denna Krigsmagt, och jag tror att de, som hysa denna tankan, verkligen misstagit sig, åtminstone fordrar jag derför någon bevisning innan jag ändrar min Dc n 22 December f. m. n5 öfvertygelse. Hvad för öfrigt det angår, :ilt Konungens Egtet \ärfvade Regemente skulle öfvergå lill Artilleri, så har jag icke något annat deremot alt invända, än alt jag tror landets tillgångar icke medgifva, att dertill bevilja några nya anslag. För Artilleriet erfordras enligt Propositionens innehåll, utom det vanliga anslaget, till Exercitiemöten, tillsammans 38a hästar, som Kongl. Maj:t, enligt Dess Nådiga bref till StatsConloiret den i/j Maji 1828, låtit erbjuda Rusthållare vid alsuttne Cavalleriet och andre private att prestera, emot en årlig betalning för hvarje häst af 7! tunnor Spannemål, eller lika med hvad i hästvacanceafgift af ett Rusthållsnummer till Kronan erlägges.
Föredrogos ånyo och remitterades lill Bevillnings-utskottet följande i ståndet väckta motioner: l;o af Doktor Sandberg, om upphörande af den personliga skyddsafgiften, så vida den utgår till stats-verket och om ersättning i stats-inkomsterna genom förhöjd bevillning af privat-bankerna lill en fjerdedel af vinsten samt af den större fastighets-förmögenheten, som i taxeringsvärde öfverstiger 20,000 r:dr till 3 r:dr af hvarje tusende; Prot.-utdrag den 45 Deember 4857. 43 2:o af Doklor Sandberg_, att, i stället för skyddsafgiften till statsverket, ett lika belopp eller 12 sk. b:ko för man och 6 sk. för qvinna af hvarje mantalsskrifven person, som fyllt 21 år, samt af gemenskapen vid arméen och flottan måtte utgå såsom fattigvårdsafgift inom hvarje samhälle; jemte de i anledning häraf i ståndet afgifna yttranden; 3:o af Doktor Sandberg, att bränvinsbränningsoch brännvinsmiiiuteringsskatten mätte utgå tili fattigvården inom länet; 4:o af Doktor Sandberg, att, när nu riksdagarne återkomma hvart 3:je år, den närvarande bränvinsbrännings-förordningen måtte bibehållas i det hela oförändrad lill nästa riksdag; men att bränvinsbrännings-tiden förkortas med en månad om året till 1851, då den blir 3:ne månader, och att skatten i samma förhållande minskas med en sjettedel om åi’et, samt att köpare af bränvin på lönnkrog icke måtte förvägras att derom vittna; jemte ett i anledning häraf af Doktor Säve i ståndet afgifvet yttrande; 5:o af Doktor Sandberg, angående underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att, då missväxt inträffar, Kongl.
Längre fram på aftonen tillställde fru Carlén en lek, i hvilken hvarje deltagare fick likna sig vid ett föremål t. ex. ett hus, ett träd, en sjö, en båt, en jägare, en fågel o. s. v. Fru Carlén gjorde själf början till en berättelse och så snart i densamma något af de anförda föremålen nämndes, skulle den, som på sin del fått detta föremåls namn, fortsätta berättelsen tills denna vidtogs af en annan person, som fått något annat af föremålen att tala för. Fru Carlén ledde gången af denna lek på ett så fyndigt sätt, att, oaktadt åtskilliga orimligheter icke kunde undvikas, hvilka naturligtvis ' framkallade skratt, berättelsen blef nästan en komisk novell-unge. Alla ' i detta minne namngifna personer äro gångna ur tiden, så att jag med skäl kan sägas hafva hämtat bilderna ur skuggornas värld '. Drottningen, afreser den 1 juli till Skinnarböl vid Kongsvinger i Norge för att där tillbringa juli och augusti månadei. * Kronprinsparet med söner anlände till hufvudstaden i tisdags och kommer att stanna här till lördagen. Änkehertiginnan Stephanie från Österrike har tillbragt ett par dagar i Stockholm och härifrån aflagt besök hos kronprinsparet på Tullgarn. * Den fjärde internationella journalistkongressen håller i dagarna sitt sammanträde i Sveriges hufvudstad. Bland de hitkomna till ett antal af omkring 350 uppgående utländska pressrepresentanterna finnas ett 50 tal damer, af hvilka fem äro utsedda till delegerade i kongressen. Af huru stor betydelse det är för hela vårt land, att det besökes af ett så stort antal utland199 B - ti &gt; I Vi taga ock för gifvet, att de skola välkomnas af alla, som inse detta. Teater och musik. Kungl. operan afslöt i måndags vårsäsongen med uppförandet af den allt mer populära ope ran » Carmen ». Ännu en representation gif ves dock, innan por tärna till konsttemplet stängas, nämligen om sön dag, då stor festföreställning gifves för den här samlade internationella journalistkongressens ledamöter. Programmet upptager vid denna före ställning första akten ur » Orfevs », tredje akten ur » Aida » samt tredje aktens sista tablå ur » Den bergtagna ».
Erics sund; upprensning deraf; se Anslag för en gång, g) yy Canal derifrån till Erren; se Anslag för eri gång, g) Ersättning; om rättighet dertill för enskild man för medel, som Embetseller Tjensteman, till följd af uppbördsman' na-pligt elier verkställd utmätning, får orri händer, men förskingrar , , 9J till Pensions-inrättningen för Skånska städernes Embetsoch Tjenstemäns enkor och barn, för en kronofordran 99999999999999999 „ åt Adjungerade Ledamöter i Götha Hof-Piätt: se Hof-Bätt. åt Inqvarterings-gifyare för mat till tågande trupper; se Hufvud-Titel 3:dje, sid. 26. „ åt Rusthållare vid Lif-Regementets Dragon-Corps för recrytoch reraont möten 99999999999999999 Ersättningar; se Stats-Verket, dess inkomster, ordinarie, sid. 8. Eskilstuna, om cn Arbets-inrättning derstädes; se Anslag för en gång, h) Eskilstuna manufactur-arbeten; om inskränkning uti grådfarihandeln dermed Etlhra-strömmen, om öfverlåtelse till staden Falkenberg af Kronans tullbro deröfver >,,, Exercicej Flottans, anslag dertill; se Anslag 3i, Hufvud-Titel 4:de. „ Sqvadronernes underhäll; se Anslag 24, Hufvud-Titel 3:dje, Anmälan 191. Expedition; Justitice-Ombudsmans och Tryck frihetsComitéen, deras aflöning; se Lönereglering. Stats - Departementens , deras löne-reglering, angående; se Löne-regiering. Expeditions-Cheferne; arfvoden för dem; se Lönereglering. Expeditions-lösens upphörande Svar på återremiss ? „ om samma ämne , , , , , , , — 71 »§ cw öi “ N:o CA u B 3 Jq > ce ri c" 5' TQ ener Memorial.
Ville man vidare uppdraga en jemförelse med öfriga provinser, blefve skilnaden säkert fördubblad. Det må derföre ej anses öfverdrifvet, att Staten, på sätt jag begärt, i någon mån komme de rustande till hjelp i den för dem så hardt tryckande remonteringen. Jag vågar på grund häraf hemställa hvad jag inom Utskottet framställt, att på så sätt bifalla rao - 4 Stdts-Ulskoltets Utlåtande ffio 231. tionen: alt Rikets Ständer, tili bildande af remonteringsfond för Smålands nuvarande kavalleri-regemente, ville anvisa ett belopp al 100,000 ll:dr R:mt, mot vilkor att denna fond ställes under en direktions förvaltning, som på förslag af Regementschefen och ruslhållarne tillsattes af Kongl. Maj:t, och att denna fond göres fruktbärande tills den genom ränta och tillskott uppgår lill 200,000 R:dr, då försl, enligt förut af ruslhållarne uppgjordl och af Kongl. Maj.l gilladt reglemente, räntan årligen finge användas lill fördelning ål dem, sorn under året skola tillsätta nya remonter. Men i händelse delta regemente blir förvandladt till infanteri, eller genom förändringar erhåller annan motsvarande lindring, då skall till Statsverket återbäras det erhållna kapitalet.” Rättelser Slats—Utskottets Memorial N:o 250. Sid." 24 rad. t nedifr. står: skola årligen granskas — läs: skola hvartannat år granskas „ 25 „ 1 uppifr. står: skola Fullmägtige hvarje år — läs: skola Fullmägtige före hvarje revision STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcus, 1863. Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Memorial N:o 234, angående den upprättade Riks-staten.
I afseende på den påminnelse, Ilr v. Hartmansdorff lärer hafva ämnat mig, att icke leka med Den 12 Januari e. m. i53 med sakerna, får jag nämna, att om det vore möjligt för mig att genom bifall till mitt förslag kunna upphäfva verkan af det beslut, 11. o. Ad. på fi. m. fattade, det skulle vara en ganska angenäm lek; och i det fallet tror jag, att Hr v. Hartmansdorff föregått mig med godt exempel, emedan det var han, som, det må vara på allvar eller lek, på f. m. tillintetgjorde ett förut af R. o. Ad. fattadt beslut. Då jag likväl anser det på f. m. fattade beslutet icke såsom lek, utan för allvar, är det äfven på rent allvar, som jag pä andra sidan önskade att i någon mån kunna mildra de skadliga följderna af samma beslut. Likväl vill jag, till förekommande af en vidlyftig discussion, förena mig uti antagande af Frih. Cederströms förslag efter den af Hr Frih. sist dervid gjorda förändring, som innefattade utbyte af ordet by mot ordet socken, ehuru förslaget, äfven med denna förändring, icke fullt motsvarar, hvad jag åsyftade. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Till en början får jag förklara, att jag af tjenstegöromål hittills varit hindrad alt deltaga i dagens öfverläggning. I afseende på förevar, ämne får jag förklara, att jag så mycket hellre instämmer uti Frih. Cederströms förslag, med förändringen af ordet by till socken, som ordet by icke är tillämpligt på åtskilliga provinser, t. ex. Skåne, som nästan helt neli hållet undergått enskifte. Genom insättandet af ordet socken i stället för ordet by tror jag, att på ena sidan räntetagarnes fördel skall vara iakttagen, på samma gång som räntegifvarne å andra sidan äro skyddade mot ett obehörigt prejeri. Hr von Hartmansdorff: Jag önskar, att Ståndet icke måtte fatta beslut, som äro overkställbara och hvaraf följden blir, att alltsammans förfaller.
Emedan fartygen icke kunde uppgå till staden, hvars afstånd från hamnen vore 2,000 alnar, mäste godsegarne, utom tidsförlust, vidkännas dryga transportkostnader, hvarjemte godset stundom skadades samt flerfaldiga olägenheter tillskyndades del stora antalet passagerare å de ångfartyg, sorn besökte hamnen och hvilka under sednast förflutna 5 år utgjort i medeltal 99 stveken årligen. Xiii beredande af förbättring i nu uppgifna förhållanden hade undersökningar pä bolagets bekostnad verkställts utaf Distrikt-chefen, Majoren D. IV. Lilliehöök, hvilken derefter älgilvit 3:ne alternativa kostnads-förslag, nemligen l:o för anläggning, efter nuvarande pråm-kanals yttre bank, af en ny kanal från hamnen vid Kanike-näset, med lika djup som denna hamn, till stadens strand vid den så kallade Näbben samt hamnhassin derstädes, hvilket kostnads-förslags slutsumma utgjorde 146,684 R:dr B.ko, deruti dock kostnaden för expropriation af jord och byggnader icke vöre inbegripen; 2:o lör dylik anläggning med kanalens utsträckning till stranden midt för stadens södra 52 Slals-Utskotlels Utlåtande N:o 158. torggata samt hamnbassins bildande derstädes, hvarför kostnaden upptagits till 224,592 R:dr samma mynt; och 3:o för kanals anläggning ofver Tyggårds-vik en och Tingvallaön till Klarelfvens vestra gren, med en bestämmande sluss oell 2:ne draghroar öfver kanalen; för verkställigheten hvaraf kostnaden skulle uppgå till icke mindre än 439,518 R:dr sagde mynt. I samråd med Irafikanternes deputerade hade ofvanbemälle bolag ansett, att en i öfverensstämmelse med det först uppgifna alternativa förslaget utförd kanal-anläggning, med dertill hörande bassin, komme att undanrödja de väsentligaste hinder, som för närvarande betungade trafiken, och att denna anläggning kunde verkställas såvida lämpligt stats-anslag härtill erhöiles.