Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har likväl sedermera haft tillfälle att närmare taga kännedom om alla de förhållanden, som röra detta ämne, och jag nekar icke, att jag numera kommit till den öfvertygelsen, att ett väl ordnadt fondsystem vore nyttigt för Sverige, såvida industrien skall upphjelpas och medel i behofvets stund finnas för sjelfförsvaret. Så långt instämmer jag med Gr. Björnstjerna. Jag skulle önska att i allo kunna dela Hr Grts öfvertygelse, nemi. att äfven tidpunkten nu vore inne att medgifva statsskuldssystems införande lill Rikets försvar; men jag vill upprepa Hr Gris tydligt och bestämdt yttrade farhåga att vilja lemna ett så mägtigt vapen i händerna på en Styrelse, som är, bestämdt sagdt, desorganiserad, der ingen ansvarighet finnes, der ingen ledamot, ingen administrationsehef äger att besluta eller att tillse, att besluten verkställas, eller måste ansvara för hvad som uraktlåtes. Jag skulle tro, att om vi äga något hopp om ett förändradt förhållande i detta fall, det jag tror att vi numera böra kunna äga, vi borde invänta den tidpunkt, då en så organiserad Styrelse finnes, med full skyldighet att inför Representationen redovisa för anslagens användande, innan vi bevilja högre anslag, än StatsUtsk. tillstyrkt. Jag tror, att denna tidpunkt skall snart inträffa, och att det skulle vara lyckligt, om man kunde fortskynda densamma. Jag erkänner, att jag i denna del tillhör deri opposition, som tadlar våra institutioner. Men jag har gått längre; jag har trott, att personliga förhållanden möjligtvis kunde ligga i vägen för det godas införande. Med en si - Den 28 Augusti. dan öfvertygelse liar jag äfven någon gång yttrat 111ig mot personliga förhållanden; men jag skulle önska att aldrig mer behöfva göra det. Jag tycker mig finna en sådan anda börja blifva rådande, att sak gör sig gällande framför personliga förhållanden; men jag qvarstår vid den öfvertygelsen, att under närvar, institutioner något ändamålsenligt för Riket icke låter tänka sig. Det har i dag äfven blifvit ådagalagdt, hvilka schismer kunna finnas inom en administrationsgren, för hvilken flera personer stå i telen.
»god dag, piltar små! hvadan ären J komna, och hvartut ställen J eder färd?» Svennerna förtäljde, att de kommo ifrån ett högt torn, och ärnade sig ut i verlden för att pröfva lyckan. Mannen mälte: »om det är såsom J sägen, vet jag eder härkomst bättre än någon annan. Och på det J skolen ega något till hugkomst af er fader, vill jag gifva eder hvardera ett svärd och tre hundar. Men ett skolen J lofva mig, att J aldrig skiljens ifrån edra hundar, utan fören dem med eder, hvart J än tagen vägen.» Piltarne tackade för mannens goda gåfva, och lofvade göra såsom han hade sagt. Derefter skiljdes de ifrån honom, och drogo vidare leden fram. När de länge hade färdats omkring, kommo de omsider till en korsväg. Då sade Silfverhvit: »mig synes, det lärer gå oss bättre, om vi pröfva lyckan hvar för sig. Låtom oss derföre skiljas åt.» Lillvacker svarade: ’ditt råd är godt; men huru skall jag då framdeles kunna veta, om det går dig väl i verlden?’ »Jo», sade Silfverhvit, »det skall vara dig till ett tecken, att så länge vattnet är klart i denna källa, så länge lefver jag; men när vattnet blifver rödt och grumligt, då är jag död. Och tror jag förvisst, att du lärer hämnas min bane.» Silfverhvit ritade nu med sin knif i källan; derefter tog han farväl af sin broder, och de drogo åt hvar sitt håll. Lillvacker kom snart derefter till en kungsgård, hvarest han fick tjenst. Men hvarje morgon vandrade han till källan, för att spörja efter tidningar ifrån sin fosterbroder. Silfverhvit fortsatte nu ensam sin färd öfver höga berg och djupa dalar, intill dess han fick se en stor stad. Men uti staden tycktes stå illa till, ty husen voro klädda med svart, och alla invånarne gingo tysta och sörjande, såsom hade der timat någon stor olycka. Silfverhvit gick fram, och sporde hvad orsaken månde vara till all denna bedröfvelse. Folket svarade:
Såsom en följd häraf anser jag vara, att, der räddningshus för vanvårdade barn förefinnas eller tillämnas, staten med allmänna medel bör understödja dessa företag, och det är af denna anledning och då räddningshuset vid Råby visat, under en följd af år, en så gagnande verksamhet, jag får vördsamt hemställa, att Rikets Ständer, med afslående af Utskottets hemställda förslag, besluta, att ett årligt anslag af 1000 R:dr banko lemnäs till det vid Råby inrättade räddningshus för vanvårdade barn, med vilkor, att det vid nämnde räddningshus för närvarande beräknade högsta antal platser ständigt må vara upptagna, att utgå så länge inrättningen fortfar i sin nuvarande gagnande verksamhet.” SlatsUtskottets Memorial, N:o 189. Uti denna reservation instämde Friherre Stjernstedt, August Wilhelm, Lektor Wallman samt Riksdagsfullmäktige» Christen Anderson från Malmöhus län. Ank. till Exp. Utsk. d. 21 Juni 1851, kl. 10 f. m. Memorial, i anledning af åter remisser å Utlåtandet N: o 112, angående ett lån för fullbordandet af Lazaretlsbyggnaden i Lund. (R:gds.-Afd.) Detta utlåtande, deruti Slats-ulskottet, i anseende lill frågans outredda skick, afstyrkt bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition om beviljandet af ett lån å 40,000 r:dr för det byggnadsarbetes utförande, hvilket i ofvannämnde stad företagits, för att bereda utrymme för ett Ökadt antal sjuksängar samt nödig läkarevård för sjuke studerande och hittils saknad fullständighet i kliniska undervisningen, bar af Presteoch Borgare-stånden blifvit till Utskottet återremitteradt. Uti de, under yrkandet af återremisserna, inom bemälde Riks-stånd afgifna yttranden, har det i nåder föreslagna lånet förordats, med åberopande af hvad Lektor Wallman, uti dess samma utlåtande bifogade reservation, upplyst och anfört.
Sedan Utskottet erfarit, att 1828 års Hufvudbok blifvit i Concept författad och ordentligt afslutad, har Utskottet låtit upprätta, så väl Utdrag af samma års CassaRäkning (Litt. D.), sorn en Specification öfver de till innevarande år 1829 utbalancerade Skulder, Tillgångar och Fordringar (Litt. E.) Betänkande!), N:o g5. Nu befinnes utaf Bilagan Lif. A, att Contante Tillgångarne, åren 1823—1827, bestigit sig till B:co R:dr 14,543,138: 6. 8. samt år 18.28 (enl. Lit.D.) 2,995,4.25: 3. - Och sålunda för desse sex åren tillhopa 17,538,563: q. 8. Med hvilken Summa följande utbetalningar intill 1828 års slut blifvit bestridde; nemligen: Till Bankierhuset i Leipzig Frege & Comp., utom de för längre tid tillbaka i Räkenskaperne upptagne 54: 37. 4. ytterligare, år 1827, tillAfbetalningar på Capi ta 1 Sku1 der: Lånet med 6 procents Lånet med 5 procents ränta 876,128:22. g. Fordringar hos Franska Regeringen 3r4?614: 37- II> den så kallade gamla komne r>667 x 1. - i4 Stats-Utskottets Transport !,5t8,l3i: II. - talning på StatsVerkets skuld till Banken 12,509,829: 5.5. Förskott till H. K. H. KronPrinsens utländska resa m. m 3oo,ooo: — - På det så kallade Mindre Creditivet 622,or5: 2. - Interessen , år 1823, till StatsVerket å Krigssamt BergsCollegiernes f. d. Cassör 6,996: 5. 1.
Jag fär alitsa af detta wigtiga stäk yrka, att den punkt mätte förändras, som förbjuder all testning af strandadt Fartyg genom andra an Dykericts Folk, ehuru jag finner gansta rätt och rvälgörande att främmande folk ma pä allt färt söka hjelpa skeppet af grund, såsom sednaste Dykeri-stadgan förestrifwer. För öfrigt hoppas jag, att ingen enskild man, minst här ibland Den 26"Zebruarii. rrgU Ost, mätte tilldelas den exklusiva rättighet, att pä sm strand rigta sig af Medmenniskors olycka. Herr Grefwen och Landtmarflalkcn förnya. de sin proposition ttll asflag ä Occonomre Utskottets Uiläkande om Dykeriet; Hwilten med Ja beswarades. Gcefwe hamilton, Axel, begärde att hans förbehåll rörande Adelns i Skäne Bärgnings-rätlig. het mätte intagas i Protokollet. Herr fällman, Otto krestric. Det matte förmodeligcn ej wara utan anledning som Oeconomi - Utstottet funnit sig böra fästa nägon wigt wid de Förslag, hwaröfmer det samma nu yttrar sig. Jag hade derföre trott att detsamma icke borde fullkomligen afflaS, utan nägon närmare upmärksamhet deruppå fästas. För öfrigt tror jag att nägon sär» skild förmän icke bör tillerkännas nägon särskild prowtns, uran äswen uägvt afseende göras xä alla andra delar af Riket, Herr Grefwen och Landtnrarffalken yttrade sig att mäler nu wore afgjordt. Herr käblman trodde propositionen hafwa blifwir med I« och Nej beswarad. Hans Excellence Herr Grefwe kuutkr. Otwifwekagtigt är att e> Contrakt böra uphäswas eller rubbas, men jag skulle för min del anse bäst om hos Kongl, ra88 Den 26 Zebruarii. Kongs.
Sä väl Diskont-Directionernes ofvannämnda Eörklaranden, som Götha Canal-Diiekt iöns med Bolagets Authorisation till Riksens Ständers Bank afgifne förskrifning äro före detta till Riksens Höglofl. Ständer öfverlämnade såsom Bilagor till Banko-Utskottets Vördsamma Betänkande under den 16 sistledne Januari i fråga om Liqvid af Diskont-Skullder, med DiskontVerkens egne Papper. 3. Enligt hvad Commissariatets Protocoll upplyser, har Götha-Kanal-Disconts tid efter annan utvidgade rörelse medfört den följd att, sedan Verkets betalningar i nästledne October Månad mast inställas, Assignationer, inkomne i Banken, blifvit till ett belopp af 19078 R:d, för bristande avance kasserade, för hvilka Verket enligt författningarne är underkastadt straffränta. Utskottet får, jämte anmälan häraf, inför Rikssens Höglofl. Ständer vördsamt tillkännagifva dess öfvertygelse, att detta förhållande likasom Diskont-Direktionens åtgärd, att korrt före Verkets sednast iråkade obestånd, istället att upphöra med sine betalningar, inlösa 3 Procents reverser med utgifvande Assignationer på Banken utöfver där ägande räkning ej lärer kunna und„ gå, att såsom klandervärdt anmärka;;. Malmö Diskont-Verks ofors varliga och straff, bara förvaltning, är i laglig väg underkastad domare magtens pröfning, och har således ej lämpeligen kunnat blifva föremål för Utskottets bedömande vid detta tillfälle; hvaremot Utskottet rrodt sig bera härvid vördsamt bifoga den 3»e - BankoUtskottets Betänkafiden. rättelse, som af Verkets nuvarande Styrelse blifvit till sednaste Bolags-Stämman aflämnad; såsom innefattande flere vigtiga upplysningar i detta ämne. Utskotter har i öfrigt, i anledning af den erhållne Remissen, ansett det tillhöra dess befattning, att inga i pröfning af de a. Bankens sida efter sednaste
Engelsmännen försummade ock icke att taga sin ersättning, när tillfälle erböd sig, och hafva ju redan gjort det, då de pålagt en betydligen förhöjd tull på en del af våra förnämsta exporter, i synnerhet trädvaror, utom det att deras vanliga tullafgift för utländska upplagg.- da varor skall vara, oaktadt den så kallade Drawbaeks, likså hög och kännbar, som den af Herr Baron Wirsén föreslagne förhöjde afgift. Således, i stället för att den Engelsmännen förunnade Nederlagsoch Transito-frihet i en sådan conjuncture kunnat inbringa ända till millioner i vår Statscassa, har den kostat Statsverket, både directe och indirecte, betydligt. Detta gaf ock anledning till det förordnande i slutet af år 1813 eller i början af 1814, att i anseende till alla varor, som i Riket på Nederlag få uppläggas, de kostnader, hvilka kunna erfordras för en tillräcklig bevakning, ej mindre under den tid, de på Nederlag förblifva , än under lossning och lastning, samt vid exporten deraf, under resa i öppna sjön, böra af Godsägarne särskildt ersättas. Man skulle knappt tro, att Statsverket haft på ett år en betydligare vinst genom 174 Den 29 Mal’S. Lotteriet, af egna och mest de Fattigare medborgare, än sammanlagdt i flera år genom recognitionsatgifteu för den förunnade Nedcrlagsfrihsten af de rika Engelsmännen. Men någoft inkomst hade dock Staten deraf haft, om de i sig sjelfva ofullkomlige Författningar dess angående blifvit till alla delar verkställde , och således den för ringa procenten ändå blifvit bestämd efter Varornas behöriga värde, samt om icke N:derlagsOch Transito-friheten, genom ofullkomlig bevakning, blifvit utsträckt till tullfrihet för varor, inkomna till förbrukning i vårt eget land. Denna afgifts ändamål var väl ej blott att ersätta Statens utgifter vid bevakningen, utan ock dess risque i anseende till andra Magter, samt hvad den inländska idogheten genom den förunnade Neder» lags-friheten möjligen kunde lida.
På dessa grunder anhåller jag att, med underkännande af de skäl, som af Utslct äro framlagda, Utsk:ts hemställan om afslag å K. M:ts framställning måtte bifallas. Den 3 Mars f. m. 87 Gr. af Ugglas: För min del måste jag bekänna, att jag tror, att Utsk:t icke saknat skäl att för närv:de afslå K. M:ts framställning, som jag anser icke hafva i rätt ordning framkommit. Först måste väl vara bestämdt, på hvad grund löneregleringen skall ske, och härom har icke någon bestämd framställning skett. Frågan tarfvar en mångsidig oell noggrann pröfning så väl ur ekonomisk som militärisk synpunkt; ur ekonomisk, huruvida genom boställenas indragning någon vinst för statsverket kan uppkomma; utur militärisk, huruvida boställsvården af reg:tena sjelfva kan verka menligt på tjenstbarheten, och om icke äfven för soldaten indelningsverkets grund rubbas, derest denna för befälet upphäfves. En ytterligare och vigtig fråga är den, om, med bibehållande af boställena, en jemn och rättvis lönereglering äfven för framtid kan ega bestånd, en fråga, hvilken, hvad jag tror, Landtförsvarskomiténs förslag nöjaktigt belyser. Pröfvas måste derjemte i hvad mån — och för hvilka — bostads-boställen böra bibehållas. Först sedan dessa praemisser äro afgjorda, och om man bestämmer sig för de indelda lönernas bibehållande, uppstår behofvet af boställenas uppskattning. Och slutligen kommer frågan om bostadsboställen skola finnas eller icke. Vid sakens nuv:de ståndpunkt, anser jag, att det icke vore rigtigt att besluta en åtgärd, som endast bör vara en följd af antaganden, hvilka ej ännu äro bestämda. Hvad jag här yttrat innebär icke någon förebråelse emot Regeringen lör det att denna icke nu framlagt frågan i dess helhet till R. St:rs bedömmande, och jag protesterar emot de yttranden, jag förnummit hafva inom andra Stånd blifvit fällda derom att Regeringen icke med allvar tagit försvarsorganisationen om hand.
Förblindad ' af sin fanatisnr iitsluiigar så (len obeveklige Isalt Todros i hela försaiiilingens naivaro mot Meir den lieniskaste och grymmaste .förbalinelse, soni ord kunna uttrycka. - Men på folket. gör vei-kstallandet af det förfärliga straffet icke det intryck rabbinen berakiiut. I stället för afsky för den förbannade väckes inedlidande och .karlek till lionoin .i inånget lijarta. Med kantorn och .iingdonieii i sprtseii reser sig liela försainlinqeii inot rabbinen och nedkalla18 valsig~ielse öfver den, s o i ~ i lian förbaiinat. Föl-ebråelser och hotelser ljuda .plötsliqt omkring den lilan, 1ivars.lydige larjiingar de fleste förut varit. Det ropas, att nian icke längre vill lyssna till sådana förban nelser, a t t mildhet och försonlighet, icke liat och 1iBiiid bör r i d a i Israel. Det ropas på rättvisa, .på upplysning, på kunskap. och frihet. Det ropas, att ingen mur får resa sig mellan ' Israeliten bcli lians Giid, a t t ingen ager rättighet a t t lagga bojor på lians förstånd ocli lians vilja, utan a t t livar och en liar ratt att. tolka Herrens ord efter sitt eget lij artas i1igi.f velse. Känslor, soiii länge hklli ts tillbaka eller sliiinrat, ha plötslig t vaknat ncli gifvit sig luft i .ord. Rabbinen ' finner till sin Iiapiiad att den baiinlyste ej stått ensam, att det fniinits inånga. sådane som lian, ehuru ingen varit så modig och så oförvägen. Isak Todros lijarta, stelnar af fasa, lian tror sig ju alltid och allenast liafva lefvat för detta folks val, lim fattar icke, a t t det icke trader upp för lioiionl mot de upproriske.
Af dessa skäl är nu af Kongl. Majit föreslaget, att lärare vid högre Artilleri-läroverket, hvilken i denna egenskap tjenstgjort i 20 år eller derutöfver, måtte, på sätt för lärarne vid Krigs-akademien på Carlberg är vordet medgifvet, efter afskedstagandet från lärare-befattningen, under sin återstående lifstid, från allmänna indragnings-staten erhålla en årlig pension, motsvarande hälften af den aflöning, han vid afgången från läroverket i egenskap af lärare uppbär. Då emellertid, genom en dylik reglering, den omsättning af lärare, som nu eger rum och som jemväl torde vara för denna läroanstalt nyttig, till stor del skulle motverkas; då de löner, bemälde lärare åtnjuta, icke äro å stat uppförda, och då för öfrigt det framställda förslaget saknar den fullständiga utredning, som för ett noggrant bedömande af denna fråga erfordras, finner Utskottet sig förhindradt att Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning understödja, utan hemställer, att detta förslag icke må af Rikets Ständer bifallas. 38io.
Det är inte min, det är Sjette Scenen. DE FÖRRE. OSCAR. frukostarne ä' visserligen mycket bra, men man behöfver allt något mer reelt. Har farbror lust, så titta vi in på 55:an och äta en pastej. Der Seså der ja, nu är jag färdig. De här kaffe OSCAR (från höger). finns dessutom en så fördömdt söt... (Milde hostar) katt katt, menar jag med rosenröd nos... Och klor MILDE. Ja, visst tusan har hon klor. OSCAR (generad). kattor. Och det gör för öfrigt ingen finkänslig menniska. OSCAR (tänder en cigarr). Nej tack, du jag har aldrig tyckt om MILDE. sa roliga ä' de att leka med, det kan inte förnekas. MILDE. Tycker om? Nej, det är möjligt; men tusan vagn kring Djurgården? Farbror bjuder. VIOLA. Hvad säger du, Viola, om en promenad i Ack, så roligt! (Springer i Mildes famn.) Sedan kan du skjutsa mig till gumman Holm _________ MILDE. det är hennes preferansdag i dag. Sjunde Scenen. DE FÖRRE. SELMA. NILS. tala med frun. Del är en en herre derute, som vill OSCAR (otåligt). SELMA (från fonden). (Selma går. Nils, landtligt klädd, hållande sin hatt framför sig, kommer in från fonden.) Hvem kan det vara? Bed honom stiga in! jag blef! Nog känner farbror och du, Oscar, igen kamrat? Nils! Är det verkligen du? Så glad, så glad VIOLA. Nils Nils Sundin, min barndomsvän och lekMILDE. som en ung tall. (Skakar hand med Nils.) Hur står det till, hur står det till? Tack, bra. NILS. Tror jag, det! Fast han skjutit i höjden Jag tror verkligen att vi sett hvarandra förut. Jag har en kalf dernere. En kalf? Present. NILS. OSCAR (godmodigt). OSCAR. NILS. VIOLA. Selma, som strax aflägsnar sig ånyo.) skar). Du snälle Nils!
Det är i och för sig uppenbart, att inteckningshafvarens förmånsoch panträtt i den intecknade fastigheten i ingen mån kan förringas genom ett sednare altal mellan egaren till den intecknade lastigheten och en tredje person, vare sig att denne derigenom öfvertager eganderätten till hela fastigheten, eller att endast en del deraf åt honom med sådan rätt afsöndras; och ur denna allmänna grund följer omedelbart, alt likasom hela den intecknade egendomen, äfven om den öfvergått i annans hand, så ock de delar, sorn från densamma afsöndrats, fortfarande äro besvärade af de inteckningar, som äro äldre än förändringen med eganderätten. Då detta missförstånd hos motionären om inteckningens verkan undanrödjes, förfaller i och med detsamma den egentliga grunden för hans förslag, så vidt det afser att bevara inteckningshafvares redan bestående rätt. Men motionären har möjligen tillika åsyftat, att genom den af honom föreslagna inteckningsåtgärden tillfälle skulle beredas långifvare att före inteckningens meddelande kunna med större säkerhet genom gravationsbevis inhemta kännedom om lånsökandens eganderätt till den fastighet, hvari inteckning erbjödes, eller huruvida någon del deraf redan förut vore genom afsöndring med full eganderätt upplåten till tredje person, hvilkens rätt naturligtvis ej kunde lida någon inverkan af långifvarens och hemmansegarens aftal; äfvensom att enahanda säkerhet om eganderättens omfattning kunde vinnas vid köpeaftal om fast egendom. I detta afseende behöfver allenast erinras, att sådan kännedom för närvarande kan med fullkomlig säkerhet hemtas ur lagfartsprotokollen, enär Santmans. Lagsamt Allm. Besv.- och Elem.-JJtsk. Betänkande N:o 33. 11 genom 2 Kapitlet 12 § i Kongl. Förordningen angående grunderna och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman den 19
R:dr från förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser m. m. lör Sjöförsvars-Departementets Kansli-expedition årligen utgå till embelsoch tjenstemännen m. fl. inom denna expedition, skola, jemlikt Kongl. Majits förslag, upphöra under den tid den provisoriska löneförhöjningen af dem åtnjutes, hemställer Utskottet, att berörda förslags-anslag, utgörande 1,614 R:dr 19 öre, må med ofvanberörda belopp förminskas, samt i blifvande Riks-stat upptagas till 1,504 R:dr 19 öre, dock med iakttagande af den jemkning deri, sorn för jemnande af hufvud-titelns slutsumma torde erfordras. 57:o. Öfriga under denna hufvud-titel uppförda summor, deruti någon förändring icke ifrågakommit, hafva, uti bifogade tabell JVe 14, upptagits till enahanda belopp, sorn vid sistlidne riksdag bestämdes; börande Utskottet likväl upplysa, att värdei å den oindeldta spanmål, sorn i vissa anslag ingår,> blifvit, i enlighet med den af Rikets Ständer redan fastställda beräkningsgrund, i tabellen utfördt eller ett pris af 2 R:dr R:mt per kubikfot, likasom lörslags-värdet å indelda räntorna under ett anslag är vordet ökadt i den mån sådant måst blifva en följd af den*utaf Rikets Ständer godkända beräkningen af indelta andelen utaf ordinarie räntan. Uti högstberörda nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof har Kongl. Majit, under båeropande af de i Departements-Chefens betänkande utvecklade . skäl, äskat följande, lill fyllande af utomordentliga behof vid sjöförsvaret erordferliga, särskilda eller extra anslag att under åren 1858, 1859 och 1860 edm en tredjedel årligen utgå. 30 Slals-Ulskoltets Utlåtande M 72. A.) Till fullföljande af iståndsättningen och vidmakthållandet af flottans krigsfartygs materiel 1,854,891 R:dr.
— N:o 23. i anledning af väckt motion, om tillsättande af en comité' så väl för granskning af ett utaf Herr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, afgifvet försvar till landtförsvarels organisation, som för utarbetande af ett fullständigt utlåtande om bela försvarsverkets lämpligaste ordnande. VI. B. 198. A. 226. — N:o 24. i anledning af anmärkningar vid samt återremiss af Utskottens Betänkande N:o 5, angående väckt fråga om beväringsmanskapets uttagande till vapenöfning och annan tjenstgöring. — N:o 25. i anledning af väckt fråga om en viss del af Indelta Arméens samt Båtsmanshållets ställande på vacance. VI. B. 164. A. 183. — N:o 26. i anledning af väckt fråga om förändrade grunder för roleringsskyldighetens utgörande vid Uplands och Westmanlands regementen. VI. B. 164. A. 183. — N:o 27. i anledning af väckte frågor dels om lindring i rustoch roteringsbesväret, dels om stående armeens och båtsmanshållets indragning eller förminskning. VI. B. 164. A. 183. — N:o 28. i anledning af väckt fråga om befrielse från eller lindring uti rolebesvärel för Comminister-boslället Kåreslätt i Wexiö stift. VI. B. 164. A. 183. E. 510. — N:o 29. i anledning af väckta motioner om Smålands Hussarregementes afsittande, emot erläggande af hästvacance-spanmål. VI. B. 164. A. 183. N:o 30. i anledning af väckt motion om veckodagshemmanens i Bohus Län befriande från rotering. VI. B. 164. A. 183. — N:o 31. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer med öfverlemnande af roteringsverken för den tillökade ordinarie båtsmansroleringen. VI. B. 164, 183. A. 222.