Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Motion N:o 256. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 163. 16 Flottans manskapom förbättring af natura-underhållet åt. Motion N:o 23 Stats-Utsk. Utlåt. Nrn 81. R. St. underdån. Skrifv. Folkundervisningenom anslag och andra åtgärder till ordnande af. Motion N:o 273. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Fordran, grundad på förskrifning eller invisning ställd till viss man eller ordres, angående inskränkning i befogenheten att göra sådan gällande. Motion N:o 253. Fordringar å kok. angående bestämmelse i afseende å tiden för betalning af. Motion N:o 2. Lag-Utsk. Utlåt. Fosfornekros, om förhindrande af sjukdomen. Se Tändsticksfabrik. Furstenhoff, om pension för Kamereraren Johan August. Motion N:o 230. StatsUtsk. Utlåt. N:o 153 samt Mern. R. St. underdån. Skrifv. FåsjÖll och Norasjön, angående kanalanläggning mellan. Se Norasjön. Förberg, om förhöjd pension åt förre Länsnotarien i Upsala län, Landssekreteraren 0. H. Motion N:o 99. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Föreläsningar, om anslag för hållande af offentliga i hufvudstaden uti vissa vetenskaper. Motion N;o 174. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139 samt Mern. R. St. underdån. Skrifv. Förfalskning, så ock bedrägeri och annan oredlighet, om ändring af 23 § 2 mom. i Kongl, förordningen den 7 September 1858 angående. Motion N:o 295, Lag-Utsk. Betänk. N:o 35 samt Mern. St. underdån. Skrifv. Författningar, angående föreskrift i fråga om tiden, hvarifrån utfärdade allmänna författningar må vara gällande. Motion N:o 107. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk Betänk.
Solen skämtade nere ur västern med de allvarsamma, betänkliga, ljusgrå, tunna skygestalterna. Fotgängerskan stannade vid en tvärgata, emedan folk kom gåendes, och hon sökte i dem känna igen bekanta. I småstäder vet nästan alla människor till varandra. Sara märkte även vilka dessa var; men, inbegripna i djupt samtal och på tämligt avstånd ifrån henne, varseblev de henne inte. Hon undrade på deras åtbörder, pekningar och huvudvändningar. Men då de gick förbi, steg också hon vidare framåt och närmade sig nästa hörn. Här stannade hon åter tvärt, ty en likprocession kom. Vördnaden för sådant hade alltid hållit henne tillbaka; hur mycket mera nu, då hon med häpnad och bestörtning i denna procession kände igen sin egen verkgesäll, gående svartklädd: några av de äldre lärpojkarna jämte andra bekanta bar en likkista. Det var hennes mors! därpå kunde hon inte tvivla. Bröstets förfärliga rörelse, andedräktens uppror bjöd hon till att dämpa; ty ett oskickligt uppträde på gatan måste undvikas! Resklädd och utan allt svart i sin dräkt ville hon inte visa sig. Min mor? min mor! får jag aldrig mer se ditt ansikte? utropade hon, vred sina händer och drog sig ännu närmare in i det hörn, där hon stod, för att låta det sorgliga tåget komma förbi. Hon tyckte sig höra klockaren dovt mumla orden till sin granne i processionen: förlidna söndagsnatt. De allvarsamma vandrarna märkte henne inte. Men när kistan hunnit om den tyst gråtande, fördolda dottern, blev det omöjligt för henne att fortsätta sin egen vandring till hemmet. Hon såg, att processionen vände sig fram åt kyrkan till. Om det var begravning eller blott bisättning, kunde hon inte veta; men hon drogs oemotståndligt att på avstånd följa efter. Allt av henne ännu oredigt, hemskt, alltför hastigt överraskande: att se sin mor, åtminstone röra hennes kista med sin mun, innan hon nedsänktes, det var en nödvändighet. Förlidna söndagsnatt? stavade hon tillsammans i sina tankar. Var var jag då? I torsdags reste jag ifrån Stockholm. Hade resan inte fördröjts ... hade inte ... om ... så kunde vi ... så kunde jag redan i söndags afton ha varit hemma. Nu är det onsdag! Var var vi söndagsnatten? Var?
Jag vill undvika sedana detaljer och jag hemställer, 001 icke det vore bättre, alt vid remissen till Utsk. gifva den hänvisning, som endast genom discussionen kan lemnäs, och i annan form vore grundlagsvidrig, att R. o. Ad. icke vill ingå i sådana detaljer af frågan, samt att R. o. Ad. väntat att få en nåd. propos. först och främst på criminallagen, som så länge varit utarbetad, och sedan, samt i sammanhang dermed, en K. propos. om det speciella, nu ifrågavar. förslaget. Frih. .Sprengtporten, Jac. Wilh.: På sätt en värd talare nyligen anmärkt, synes denna discussion hafva fått en större omfattning, än motionen egentligen föranledt; men då, under discussionen, åtskilliga satser blifvit yttrade, och upplysningar meddelade, som inflyta på hela frågan örn correct.inrätlnlna och fångvårds - systemet i allmänhet, samt enär man icke isoleradt kan betrakta frågan om stiftandet af en ny lag för fångarna, ulan att göra sig begrepp 0111 sättet för häktenas organisation i öfrigt, anser jag mig böra ingå i hufvudfrågan. En ledamot har yttrat, att det som hindrat Fåugstyreisen från att kunna etablera ett bättre correct.systeme, än det som hittills ägt rum, haft sitt ursprung uti en felaktig lagstiftning för fångvården. Samme ledamot har äfven upplyst, att dessa inrättningar varit lill sin princip i så målto felaktiga, all de pä en gång blifvit en art barmhertighets-anslalter och correct.inrättnrr. Jag tror, all denna sammanblandning af 2:ne principer till och med gått så långt, att man inom samma fängelse sett förvaras barn, sorn blifvit upptagna, för det de beltlat, och der uppfostrats, till dess de uppnått manbar ålder, samt stora brottslingar, ditförde från fästningarna.
Då jag likväl icke vid beslutets fattande, uttalade dem, emedan jag ansåg det ändamålslöst, utan biträdde beslutet, bör jag ej eller i sjelfva saken nu reservera mig; — men Banco-Ulskotlets Betänkande, N:o 15. 19 då jag. i händelse förslaget om detta systems införande vinner Rikets Ständers bifall, måste önska att verkställigheten sker på ett ändamålsenligt och rationelt sätt, kan jag icke instämma i Utskottets förslag hvad myntoch räkne-enheterne beträffar, utan förenar mig i detta fall med dea framställning, sorn innefattas i Herr Gripenstedls nyss upplästa reservation, hvarigenom fördelarne af mynt-enheternes värden och benämningar af Krona och Styfver, på ett för mig tillfredsställande sätt utredas.” Af Herr Prosten Ödmar n: ”Emot det af Högloft. Utskottet fattade beslut om decimal-systemets införande i vårt myntväsende, får jag reservera mig, hufvudsakligen på samma grunder, som jag anförde mot ett dylikt experiment vid 1834 års Riksdag, nemligen: Deeimal-räkningen, ehuru vig och beqväm för vidlyftigare calculer och större bokföring, är olämplig vid den mindre dagliga handeln man och man emellan, dervid dussin-systemet är vida bättre och tjenligare; 2:o att denna förändring således i en längre tid skall medföra oreda och osäkerhet, på intet vas godtgjord af den ofvannämde vigheten i större penninge-transactioner; 3:o att en så tvetydig reform skall på många ställen föranleda obelåtenhet och missnöje, samt troligtvis på lång tid ej blifva i verkligheten använd, emedan den alltför mycket ingriper i folkets vanor. Till denna reservation föranlåtes jag ännu mer genom förespeglingen, att i spåren af denna förändring skulle äfven följa decimal-systemets införande i mått, mål och vigt, hvartill tiden nu skulle vara inne.
Lindström för utdikningen al en Westöö hemman tillhörig myr inom Halls socken emot dito dito . 2,200: 2,200: » deltagarne i utdikningen och aftappningen af Elingheims myr inom Hangvare, Tingstäde oell Stenkyrka socknar å 10,900 R:dr, emot årlig inbetalning af 8 procent å hela lånesumman, under 14 i år efter 1852 års slut ' 10,282: 16. — 8,955: 31. — » dito i dito af Martebo myr inom Martebo, Lokrume, Westkinde, Stenkyrka, Tingstäde och Lummelunda socknar å 25,200 R:dr, emot dito dito 23,772: 20,704: 38.
m a, hvartill man, under studerundet af problemet att Iijiilpa, Under det dagliga ordnandet fiir de I~jiilpbehiifrande inilividerna har man sokt fd inblick i arbetareklassens behof och rilllior oherhuhud taget och l&amp;ra kiinna, hvilka btgiirder som s p a s 1) iil.a ridtagas for att gagna det hela. Hvad som db fiirsb framstiiller sig som onndgiingligen behofligt iir: battr-e bosliider fijr et.t pris, sow. stCw i rimligt forhdllande till arbetarens inkomst er. Hurudant skall heallifvet gestalts sig, och hurudan slrall barnens atreckling hiitlo i fpislit och moraliskt hanseende blifra, d l f amiljen nf nnrnsande fbrb a " 11 nilden nastan tringas att hafra friindii~gar inneboendc? Xtt i ett enda rum 6-8 personer - mlnga gAnger annu fleru - suinmaupaclsa~, att alla dessa mgste diir &amp; ta och sofra, se den ena fiichs ocli iitw andra do, iir ej ett lif miinnislcor viirdigt. 31un mil ej unilra p i, om dryckenskap och andra laster diir finna god jordmfin och lilcusii sjukdoisbacillerna. 31Anga dlligt afliinucie arhetare knona dock ej hafvn det annorlunda, db hymn medtuger iindu t.ill 40 04 UE helit deras inkomst. )) Yalgorenhet~ iir ett ord, snm afskys af n l h g a Z~lanci t k 1 1 bgttro delen sf arbetsklausen, och det 81. inycket fiirklarligt, sg orizt som man oMa gar till riiga.
Köpeskillingen, 6o,ooo R:dr Banko, upptogs såsom Lån från Civil-Statens Pensionsfond, genom Kongl. Stats-Kontorets försorg, och liqviderades till framlidne Bergs-Rådet Rothoff, åren 1812 och i8i3; Sedermera hafva Rikets Ständer, under den 12 Juli i8a3, medelst underdånig skrifvelse; samt Kongl. Majit, uti nådigt Bref den ig Augusti samma år, behagat förordna om kapitalets med resterande räntors betalning, dels medelst försäljning af hvad Rikets Ständer icke donerat till Söderhamns Stad af nedlagda Faktoriets derstädes till horig heter, dels genom anvisning å Öfverskotter af Slatsintraderna, hvarefter sådan liqvidation försiggått år 1824.- Emedan KongL Krigs-Kollegium, från år 1812 till år r836, endast 2ine år, eller från 1822 tili 1824. haft befattning med Faktoriet, är Kollegium ej i tillfälle att uppgifva alla de kostnader, hvilka under berörde 24 år besörjda blifvit, och får tillkännagifva , att från år i836 några andra byggnadskostnader af betydenhet, utöfver vanliga underhålls-utgifter, icke ägt rum, än de för nybyggnader.. Upplysningsvis får anföras, att de medel, hvilka under styrelsen af Kommillerade för Faktoriets första anläggning samt för dess drift m.. m. successift fiån år 1813 till och med år 1820, blifvit, till belopp af 55,000 R:dr, försträckta från Salpeterfonden, äro, efter Rikets Ständers beslut den 28 Mars 1841. lill afskrifning befordrade, så att Faktoriet nu ej häftar för någon gäld; och äro räkenskaperna för berörde tid längesedan granskade samt slutligen bedömda.” ”b) Hvilka lägenher, som genast blefvö från Faktoriet afskiljda och ställda under Kongl. KammarKöllegii förvaltning, samt hvad dessa rot gifva Stats-Ver ket i afkastning.” 158 ”Kongl.
» TJt, där g r ö n a t r ä d e n Såge du dem återvända, Gladt m e d hälsans färg på kind, Du förstod, vi önska sända, Flera ut till sol o c h vind. knoppas ... » (En vänlig uppmaning riktas härmed till Iduns läsarinnor att besöka den försäljning, s o m några för saken intresserade damer den 5 o c h 6 maj anordnat till förmån för Adolf Fredriks församlings skollofskolonier. Men därtill behöfs beständigt Liten flod af guld att få! Dock, det går j u rätt behändigt, Blott vi alla dra vårt strå. Och att hjälpa, det är roligt, Hjälpa fattig nu i vår. Då vårt sinne blir så soligt, Då vårt lif intresse får. Åter ämna vi då sälja, Hvad o m vintern vi ha sytt, Alla ha vi sökt utvälja - Det, som praktiskt är o c h nytt. Innehållsförteckning: Men nu önska vi så gärna Glada köpare få se, Som ej emot udden spjärna, Då vi d e m välkomna b e! Hanna Hammarström; af Adolf Hellander. (Med porträtt). — Vår; poem af Daniel Fallström. — Något om sann och falsk personlighet; med anledning af ett talför dagen af W. R. K. — Segrare; en skiss af Nils Lykke. — Snorres rimkrönikor. — Om kvinnlig hemslöjd; nå- gra tankar om dess värde och befrämjande af Hedvig Holmström. (Forts.) — » Mödrar emellan ». IX — XII. — Valborgsmäss-eld; ett barndomsminne af Fanny Chrysander. — Från Iduns läsekrets. — Ur notisboken. — Teater och musik. - Sandkorn; utkast för Idun af Ernst Lundquist. Säkert kan du något bruka, Se dig o m blott i vår ring! A f städer fem mån I få fram. Ur skogen mig tag från en stam. Altanens o c h cellernas stängsel. Bard, känd uti gudarnes sal. Af trä o c h metaller ett fängsel. E n aflöfvad sittplats så smal. Mörbultad af hvad kan man vara. En utaf de surrandes skara. Två bohagsartiklar nog o c k Tar herrskapet fram ur min flock. En tontolk. Och gifvarn af lagen.
Jemlikt Kongl. Majus Nädiga Proposition, komma enskilde Swenske Medborgare att söderås hos Franska Regeringen egande fordringar af förut omnämnde bestaffcnhet, hwilka af Kongl. Masi.t i Näder warda godkände, blott till lwä Tredjedelar af desie fordringars belopp, njura indemmsation af Swensta Staten, pä det sitt, att, sedan frän twä Tredjedelarne af hela Fordrings-summan i Franskt mynt först afgätt de af Hens Kongl. Höghet Kron-Prinsen i Näder färstjukne Aderton proCent, äterstvden eller 48^ proCent reduceras till Swenstt Bancomynt efter Ätta still ingar per Livré Tournois, hwarester af det härigenom uppkommande belopp i Swenstt Banco ytterligare innehälles hwad litt Cours-difference, wid godtgörande! af Hans Kongl. Högh. Kron-Prmsens Förskott erfordras— För hwad sedermera af förenämnde 48-si proCent öfn erblifwer, meddelas Fordringsägarena Riksgälds - Contoireks Obligationer pä Tio är och med Fem proCentS ärlig Ranta emot Qwittenccr pä fördra ga ms hela belopp, hwilka Qwittencer tillika komma att innefatta fullkomlig och owilkorlig öfwerlätelse pä Swensta Staten af fordringsägarnes anspräk hos Fransta Regeringen för desie af Swensta Slaten liqwiderade fordringar. I anseende till den återstående Tredjedelen, sa kommer ben.likaledes at reduceraS titt Swenstt Banco efter Ätta skiningar per Livré Tournors samt beloppet derefter liqwidcras med RilSgalds-Contoirets Obligationer pä Tio är och med Fem proCents ärlig Ränta, hwilka Obligationer, jemlikt Kongl. MasitS Nädiga Proposition, komma att * * ställaS 1428 Den 9 Julli.' Lillas under Landbruks,Academlens Förwalinmg - såsom Fond till de fran Academiens bestämmelse oskiljaktiga Utgifter.
Majit, efter vederbörandes hörande, i Nåder förordnat, att af berörde anslag en summa af 1,200 R:dr årligen skulle under 3 års tid, enligt stadgad fördelning, utbetalas till disposition af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jemtlands samt Westeroch Norrbottens län, hvilka egde att beloppen till vederbörande församlingars fattigvårds-styrelser öfverlemna, samt derjemte, med bestämmande af vissa föreskrifter i afseende å medlens användande och redovisande, försländigat Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att före 3:dje årets utgång till Kongl. Majit inkomma med underdånigt yttrande i hvad mån den sålunda vidtagna åtgärden befunnits leda till det dermed afsedda ändamål, har Biskop Bergman, uti en hos Preste-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad, af Doktorerne Nordlander och Säve biträdd, motion, begärt, att, då berörde anslag alltså blifvit bestämdt att utbetalas endast för 3 år, men behofvet deraf oförändradt fortfore, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit uti förnyad underdånig skrifvelse anhålla, att samma anslag finge äfven under tiden för nästa Stats-reglering till enahanda belopp, som förut, oafkortadt utgå. Då Lappbefolkningens nödställda belägenhet obestridligen fortfarande påkallar hjelp från Statens sida, har Utskottet, med anledning af den väckta motionen, trott sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täcktes af förslags-anslaget för fattigvården i allmänhet fortfarande under nästa stats-reglerings-period till Stais-lJtskoltels Utlåtande, A':o 460. 17 till utfattige Lappars försörjning meddela det understöd, sorn af Kongl. Majit i Nåder pröfvas skäligt. 23:o. Från Borgare-Ståndet har Utskottet erhållit remiss å en af Herr L. II .
— Detta är lätt att inse, då man vet att det egentligen är Stockholm, som förser Anatomisalen i Upsala med kadaver och att det i Upsala befintliga sjukhus är alldeles för litet för att lemna tillräckliga föremål för den praktiska undervisningen i medicin. Dessutom äro de anatomiska patheologiska och kirurgiska samlingarna alldeles för obetydliga för att på något sätt kunna motsvara de billigaste fordringar. — Följden af allt detta är att den studerande genom dryga kostnader och onödig tidsförlust får söka i Stockholm inhemta åtminstone de nödvändigaste insigterna och bortnöta en lång tid i Upsala med bokliga studier utan den praktiska erfarenhet, hvarförutan de förre blifva döda och onyttiga kunskaper. Efter att sålunda vanligen hafva egnat omkring 4 år åt studier, som måste förblifva mer eller mindre dunkla, användes slutligen 1 år i Stockholm för att förvärfva erfarenhet vid sjuk - Den 3 December e. m. 229 sången, i st. f. att denna borde gå hand i hand med de bokliga studierna under hela studiitiden. Hvar och en lärer lätt kunna finna, att mycket fattas uti Läkarebildningen, såsom förhållandena nu äro. Genom en förening emellan den Medicinska Fakulteten i Upsala och Carolinska MedicoKirurgiska Institutet skulle deremot en bildningsanstalt kunna erhållas, som skulle kunna dana så dugliga, insigtsfull och praktiska läkare man vill önska sig. Medicinska Fakulteten i Upsala består, såsom jag ofvanför haft äran nämna af 4 Professorer och Carolinska Institutet har 8 Pro fessorer och en Professors vederlike, nemi. läraren i rättsmedicinen, således summa 13, eller just hvad som kan behöfvas för att utgöra en fullständig medicinsläroanstalt. Kostnaden för en dylik lärarepersonal har jag tänkt mig böra så fördelas, att den summan som är föreslagen för de akademiska Professorerna skulle tilldelas alla, som icke kunde göra räkning på någon biförtjenst genom enskild praktik och att de öfrige skulle erhålla något mindre. Sålunda skulle den blifvande läroanstalten få ungefärligen följande sammansättning: 1 lärare uti i deskriptiv och topografisk anatomi med lön R:dr r:mt 5,000. 1 d:o d:o fysiologi och histologi 4,500.
Det är icke blott fråga om att uppsätta alla yttranden här, de måste äfven renskrifvas, och en resumé' deraf med särdeles urskiljning författas. Detta tror jag ej blir möjligt för tvänne personer. Skulle det nu hända, att tre personer behöfdes, så blefve kostnaden en half gång större eller 4o5 r:dr. Händer det då tillika, att en riksdag räcker i 16 månader, så blir kostnaden 6,480 r:dr b:co. Nu skulle det kunna hända, att IL o. Ad. funne detta sätt att få sina förhandlingar spridda vara lämpligt, och derföre beslöte att det under nästa riksdag skulle fortsättas. Då räcker riksdagen i 16 månader, och det finnes inga penningar. I sådan händelse tror jag det vore harmligt, att ej såga skamligt, att icke kunna fortsätta dermed af brist på medel. Ännu en annan anmärkn. vågar jag framställa, nemi. den, att jag tror det en talare dömt något strängt, då han sagt, att den tidnings redaction, som ej införde dessa resuméer i sin tidning, brutit stafven öfver sig sjelf. Denna strof anser jag vara för stark; ty efter en lång discussion kunde denna resumé' blifva så vidlyftig, att det vore högst obilligt att fordra att den skulle in extenso införas i tidningarna; och skulle detta bero af tidningsredacteurerna att afgöra, så inser jag ej att med detta förslag vore mycket vunnet. Jag var förra gången af den mening, att förslaget ej var antagligt och vidblifver ännu samma tanke. Hr Hjerta, Lars: Jag hade icke ämnat yttra mig i detta ämne, hvars vigt och intresse för allmänheten jag tror mig kunna bedomina deraf, att det afgöres af 10 personer 56 Den i Augusti. på läktaren ; men en talare liar ställt en appell till ett yttrande af mig vid ett föregcde tillfälle, nemi. att en ledamot, sorn är ägare af en tidning, skulle hafva påtagit sig att i densamma låta införa allt hvad af R. o. Ad:s referent till honom öfverlemnades.
Grefve A. GMörners tofkningssätt af Grundlagen synas så mycket mera främmande, sona apan derigenom kommer i villrådighet om begreppet utaf den ädle Grefvens egna ord då han 1S.09 den 3 junii yttrar, ”således fkall fen teckning af en Confiituiionel Konunganiagt, som man hittills anfört mera sorn ett; froh lenie än sorn en verklighet hår en gäng lifva realiserad, och Reg euten åga all förpläga att gagna, ingen att skada: huru vill; detta yttrande väl stå tillsammans mod. den, ädle Grefvens sätt, att nu lör tiden af RegejpngsFcrmens 4 §■ åberopa endast den halfva Reningen, att Konungen, äger allena fyra Riket^ djå, vilkoret likväl mäste blifva, af t det sker på. Den s Maji e, m. II det satt denna Grundlag föreskrifver. Hvem annan än StatsRådet och StatsSecreterare äro skyldige att vaka öfver att detta vilkor uppiylies, och hvem annan än de, äro ansvarige för alia öfverträdelse! i denna väg; och burn ville den adle Grefven förklara, sine ord, att Reg-nten hos oss, icke skall ägs någon förmåga att skada, i fall fun efter den ädle Grefvens sednaste ord , verkeligen genom Grundlagen ägde att allena styra Riket, och att allena till verkställighet befordra sina beslut: hvad skulle i sådant afseende hindra honom att skada. Månne den ädle Grefven redan den 3 Junii 1809., var af den tankan, att Sveriges Konungar allt framgent skulle komma att uti förstånd och hjerta äga en så afgjord öfverlägsenhet å sine undersåter, att skadeförraågan derigenom skulle vasa utom all fråga.
Myntoch Kontroll verken, Vetenskaps-akademien, Akademierne i Upsala och Lund, Artilleri-läroverket å Marieberg, Carolinska, Farniaceutiska och Teknologiska instituten, Bergs-skolorna i Fahlun och Philipstad, Veterinär-inrältningarne i Stockholm och Skara, så ock samtlige allmänna tekniska elemenlar-skolor i riket, må för egna behof distilleringsredskap utan afgift begagna. Likaså ege Apothekare alt för farmaceutiska behof utan afgift nyttja två distilleringspannor, en af högst tjugo och en af högst tolf kannors rymd. Skulle på något ställe apolheksrörelsen göra flera pannors begagnande nödigt, må ansökning derom hos Kongl. Maj:t ske. De i denna § omnämnda distilleringsredskap få ej med rektifikalions-apparat vara försedde. Redskap, sorn af Apothekare för farmaceutiska behof begagnas, skall vara af vederbörande Justerare matt och stämplad. - § 18. Bränvins rening vare en hvar afgiflsfritt tillåten, då den sker utan eld eller ånga. Art. Om afgift för brånvinstillverkning och distillering. § 19. Afgiften för brånvinstillverkning utgår med 60 öre för hvarje tillverkad kanna, bränvinel uppmätt under Kontrollörs tillsyn samt beräknadt till den styrka, som uti § 4 omförmäles. § 20. Afgift för brånvinstillverkning erlägges förskottsvis, för halfva tillverkningsterminen i sender, med hälften af den för hela terminen belöpande afgift. Vill tillverkare på en gång erlägga afgift för hela terminen eller förskottsvis nedsätta penningar, lill gäldande af afgift för en möjligen blifvande öfverskoltstillverkning, vare dertill berättigad. § 21. Afgift för brånvinstillverkning erlägges i Landtränteriet. Dervid företes uträkning, som i §§ 8 och 9 omförmäles. § 22. Skulle, tillverkning under en termin med mer än en tiondedel öfverskjuta det belopp, hvarför anmälan skett, utgår afgiften för hela öfverskottstillverkningen med en fjerdedels förhöjning utö/ver hvad i 49 § finnes bestämdt.