Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Snor re. B a r n e n s sysselsättning. Af Ellen Men efter hoppet det är i lifvet en att visan kryper därför jag nästan ty redaktörer ha riksdag Bergström. var och en, som har egna barn eller är omgifven af andras, vet huru ofta det heter till de små: » Låt bli det där! Akta det där! Grå inte dit! K o m inte hit! Gör inte så! » — allt uttryck för de äldres fruktan, att barnen skola förstöra än det ena, än det andra i hemmet eller stöka till i de prydliga och väl städade rummen. Det är nu visserligen lofvärdt att hålla hemmet ordentligt och skydda det mot förstöring, blott att detta intresse för döda ting och detta ordningssinne icke inkräkta på barnens trefnad oeh det mått af frihet, hvartill de äro berättigade. Föräldrar och äldre personer i allmänhet göra sig icke reda för, att den gifna följden af deras ideliga förbud, om de åtlyddes, vore hart när den, att barnen skulle sitta på hvar sin stol med armarna i kors, tigande, hänvisade till fullkomlig overksamhet, och barnen äro icke klyftiga nog att vid det ofta upprepade: » D u får icke » framställa motfrågan: » Hvad får jag då? » Men endast slöa barn skulle kunna finna sig i att tillbringa tiden på nämnda sätt, och ingen enda moder vill väl, att hennes älsklingar skola höra till den kategorien. Ju lif ligare oeh uppfinningsrikare barnen däremot äro, dess större äro antagligen deras naturgåfvor. Medgifves emellertid gärna, att då de äro öfverlämnade åt sig själfva, gå hela deras diktan och traktan ut på att förstöra; man måste följaktligen, för att skydda sina tillhörigheter och för att icke få hela sin trefnad rubbad, stäfja denna deras förstörelselusta. Men må vi ihågkomma, att förbud och förmaningar föga uträtta härvidlag, ty hindrar man dem från ett, företaga de sig omedelbart därpå något annat, ännu sämre kanhända. För att råda bot mot detta obehag måste vi ingripa på ett mera positivt sätt. Först och främst har man naturligtvis att tillse, hvad denna förstörelselusta egentligen är för något.
N:o 3U. i .anslag och R:dr 300,000 såsom lån eller tillsammans R:dr 1,200,000: utan är understöd vid denna Riksdag derjemte beviljadt: till fullbordande af Norbergs jernväg 9 100,000: till anläggning af jernväg emellan den genom Strömsholms kanal segelbara sjön norra Barken och sjön Wessman 9 133,333 förutom till Norbergs jernväg förut erhållne Huru man nu ens kan ifrågasätta att framför en billigare och ytterst behöflig jernväg emellan Fahlun och Gefle i den på kommunikationsmedel hittills mest vanlottade trakt, understödja en ny, dyrare och åtminstone mindre angelägen jernväg vid sidan af redan inom Westmanlands län befintliga kommunikations-medel, förmår jag sannerligen icke inse; och vågar jag alltså vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte för anläggning af en till begagnaude med lokomotiver afsedd jernväg emellan Fahlun och Gefle bevilja och till utbetalning från Riksgälds-kontoret anvisa ett Statsbidrag såsom lån af R:dr 1,600,000, under de vilkor och föreskrifter i öfrigt, som Stats-Utskottet föreslagit. I förestående Reservation instämde Herr C. G. Åsbrink. STOCKHOLM, typografisk a föreningkns boktuvckkiu. *1154. Slats-Utskottels Memorial, M 535. 1 M 335. Ank. lill Exp.-Ulsk. d. 30 Okt. 18Si, kl. 1 e. m. Memorial med förslag till samman jemkning och voterings-proposilioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om understöd af allmänna medel lill Tullstatens enskilda pensions-inrdttning. (U. A.)
Om deremot Utskotten funnit Canalen nyttig för det Allmänna, hade de bordt pröfva, huruvida den närvarande Directionen förtjenat vidare förtroende; och hade i sådan händelse ej bordt för Ständerna framlägga något annat yttrande, än Canalen bör fullbordas. Skulle Utskotten åter funnit, att den närvarande Styrelsen icke gjort sig oförtjent af Nationens förtroende, men alt Na - Den 26 Mars e. m. 135 tionens tillgångar icke medgifva så stora anslag, som nu äro begärde, borde de eftertänkt, hvilka arbeten kunde hvila och borde uppskjutas, och anslagit medel, för att på möjligen kortaste tid få den egentliga Canalen så vida färdig, att farten kunde begynna. Detta bade, efter min öfvertygelse, varit rätta vägen. Jag kan derföre icke annat än tillstyrka återremiss, i den form Utlåtandet inkommit, och anhålla, att Utskotten måtte företaga saken i sin helhet samt yttra sig, om de anse Canalen böra fullbordas, hvilket skulle vara mig lika kärt med hvad Styrelse som helst, endast saken går fram. Ingenting kan hindra mig att önska Canalens fullbordan; ty jag anser den nyttig för mitt fädernesland, och tror att den skall bära sig sjelf. Jag behöfver icke för denna tanka åberopa, såsom stöd, någon Nationalstolthet; ty jag tror NationalEkonomien skall vara tillräcklig att försvara den. Men om så stora tillgångar icke för närvarande finnas, må man då medgifva mindre förskott och mindre anslag, blott man erhåller ett rent afslag eller bifall, och medborgare icke ställas i sticket, samt nödgas uppoffra sig sjelfva, sina hustrurs och barns förmögenhet. Detta är min bekännelse. Med den lefver jag, och den skall jag alltid bibehålla. Friherre Wrangel, Henning, anförde skrifteligen: i36 Den 26 Mars e. m. Vöre fråga om att anlägga Götha Canal, skulle äfven jag instämma uti flera af de betänkligheter, som emot ett sådant förslag blifvit anförda; men då vi nu öfverlägga om att med ett jemförelsevis ringa bidrag fullborda ett stort nationelt företag, bör man, enligt min tanka, förfara efter belt andra grunder.
Discont med den 13 October 1817 lupit till ända, denna Discont helt och hållet skall upphöra, och örtens behof genom Götha Canal-Discont fyllas; 4:0 Att Götha Canal-Discont, hvilken, enligt den beviljade Octroyen, skall fortfara, äger att såsom Creditiv i Banken disponera 1,600,000 Riksd. intill slutet af nästkommande år 1816. men ifrån och med år 1817 allenast 1,500,000 Riksd. Detta allt håfve Vi stadgat under de vilkor, hvilka Vx dels genom Vära underdåniga skrifvelser till Kongl. Majit anmält , dels särskildt fastställt och genom Vårt Banco-Utskott på vederbörligt sätt förordnat.- 22 §. I anledning af Kongl. Maj;ts Nå diga Proposition om hvad som till Gotha Canal-Verks fortgång och befrämjande kunde vara af nöden, håfve Vi beslutit, att såsom ett Byggnads-Lånebiträde, dertill af Banken skall ärligen utbetalas 300,000 Riksdaler, ifrån och med innevarande ar till och med år 1820 eller, om då ej Riksdag inträffar; till och med det år, då nästa Riks - Den 9 Augusti Riksdag efter är 1820 infaller; då blifvande Riksens-Ständer komma att besluta om det ytterligare biträde, de dertill kunna lemna; varandes särskildt, dels af Oss stadgadt hvad som angår fortsättningen af Canal-Discontens rörelse, dels till Kongl. Maj:t öfverlemnadt att de Reglementariska föreskrifterna for densamma bestämma. 8 3 §• I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse om medel till iständsättande af några å Kungsöhrs kungsgård varande Slottsbyggnader, håfve Vi , genom underdånig Skrifvelse af den 2 Juli, anmält Vår underdåniga anhållan, det Kongl.
Men, mina Hrr, efter min förmening var det icke för dessa uttryck, som J blifvit inledda att votera för varningen, utan det var derföre, att de blifvit fällda af en person i tjenst; det var för att gifva en hyllning åt den principen, att man skall votera för uniformen, och det är gillandet af denna princip, sorn jag anser i högsta grad vådligt hos oss, der halfva Representationen utgöres af tjenstemän, och hvaraf följden skulle blifva, att åtminstone tvenne Stånd lätteligen kunde förvandlas till Regeringens organer i stället för folkets oberoende ombud. På dessa anförda skäl får jag mig reservera såväl emot Landtmrs förfarande som emot det af Ståndet fattade beslut i sista måndagens förmiddagsplenum, såsom båda delarna kunnande med - 3-26 Den 3o April f. ro. föra högst vådliga följder såväl för vår constitutionella frihet som för vår yttranderätt. Hr af Geyerstam, Gust. Eman.: Då jag var frånvar. vid den votering, som sista måndags förmiddag här föreföll, anser jag mig pligtig att mot dess utgång mig reservera. Flera värda talare hafva redan fullständigt utvecklat skälen emot det beslut, R. o. Ad. fattade, så att för mig blott återstår att anhålla, det jag måtte få förena mig i de afgifna reservationerna. H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att då det mål, sorn nu förekom i ordning till föredragning var af enahanda beskaffenhet som det, i anledn. hvaraf fl. Ex. i sista plenum anmodat de främmande åhörarne att aflägsna sig, fann H. Ex. sig, på samma grund som då, föranlåten anmoda Ridd.fiscalen tillsäga de nu på läktaren varande åhörare alt aflägsna sig. Hr Crusenstolpe, Magn. Jac.: I händelse det är af grannlagenhet mot mig, som åhörarne utvisas, så får jag förklara, det jag snarare skulle önska, att hela Svenska Folket inbjöds att afhöra den blifvande discussionen.
Maj:ts och rikets kommers-kollegium ställde fonder och medel, jemte bemälte kollegii deröfver till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtande; 3:o Samma Revisorers berättelse om den sagde år verkställda granskning al riksgälds-kontorets förvaltning och räkenskaper, samt Göthakanal-bolags och Malmö f. d. diskont-inrättningens utredning, jemte Herrar fullmäktiges i riksgälds-kontoret i anledning deraf gjorda framställningar till Rikets Ständer. S. D. Upplästes och lades till handlingarne en af kommitterade till tryckfrihetens vård den 15 dennes afgifven berättelse till Rikets Ständer. S. D. Remitterades till; Stats - Prof.-Utdrag, den 30 November 1847 9 Stats-Uts kottet: De af Herr von Hartmansdorff', August, och Herr Fåhreeus, Olof Immanuel, nu afgifna yttranden, i anledning af Kongl. Majrts nådiga proposition tili Rikets Ständer, angående stats-verkets tillstånd och behof. Kongl. Maj:ts den 27 dennes på bordet 'lagda nådiga proposition tili Rikets Ständer af den 9 i denna månad, angående staden Marstrands utseende till etablisement för vestra sjöförsvaret. Kongl. Maj:ts den 27 dennes på bordet lagda nådiga proposition till Rikets Ständer af den 9 i denna månad, i fråga om tillvägabringande för statens räkning af en lotsoch båk-inrättning å Götha kanal, samt de sjöar, hvarigenom densamma ledes, äfvensom å Götha eif. Kongl. Majrts den 27 dennes på bordet lagda nådiga proposition till Rikets Ständer af den 9 i denna månad, i fråga om indragning af Hofjakt-varfvet härstädes tillika med ett, i anledning deraf, nu afgifvet yttrande.
Tre bland Stats-Secreterarne särskildt, gjorda anmärkningar, dock ined förklarande, att Konungens Rådgifvares handlingssätt och rådslag, under den näst förflutne tiden, allmänneligen och öfver hufvud bära stämpeln af redligt nit, sorgfällig omtanka och oafbruten verksamhet, dels ock ändtligen anmält några särskilda med granskningen förbundna omständigheter, under bestämdt yttrande, att ingen anmärkning dervid kunnat eller bordt ega ruin. Efter öfvervägande af dessa ämnen, håfve Vi beslutit, att de, jemlikt 107 <jj RegeringsForinen, framstälda anmärkningarne må förfalla, samt öfriga anmälnings-puncter endast till handlingarne läggas. I följd häraf vilje Vi hafva förklarat, att, med stöd af 76 §: Riksdags-Ordningen, StatsRådets Ledamöters och Föredragandes ansvarighet för deras rådslag och Embets-utöfning, intill den dag, då detta nu öfverståndne Riksmöte börjades, fullkomligen upphört; under hvilken frikallelse Konungens Rådgifvare i Commandomål, för så väl Arméen, som Flottan, inbegripas; äfvensom för förstnämnde Stats-Secreterare en lika frikallelse eger rum, med undantag af hvad dess rådgifvande åtgärder tili 124 mindre Creditivets lyftning och disposition beträffar. §• 47* Den Nämnd, som Vi enligt io3 §. Regerings-Formen och 64 §. Riksdags-Ordningen , utvalt, har genom omröstning förklarat Högste Domstolens samtlige Ledamöter fört jente, att i sina vigtiga kall bibehållas. §. 48. Genom val i den ordning, Grundlagen föreskriiver, liade Våre Electorer, under den 4 Augusti innevarande år, utsett Vice-Landshöfdingen, Förste Expeditions-Secreteraren, Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden, Casper Ehrenborg, att vara Vår Justitias-Ombudsman , samt Förste Expeditions-Secreteraren, Häradshöfdingen, Johan G.
Af alla dessa skäl hafva Rikets Ständer funnit det vara lämpligast, att årliga afknmslen af jordbruksfastighet icke antages lill högre belopp, än tre procent af det uppskattade värdet; men att för annan fastighet, i afseende hvarpå nu antydda förhållanden icke inträffa, densamma antages till fem procent af uppskattningsvärdet. Det är på dessa grunder och med fastställande af bevillnings-afgiflen för inkomst till en procent, sorn Rikets Ständer beslutat, ali bevillningen för läst egendom skall utgå, för jordbruksfastighet med tre öre för hvarje fulla Etthundra R:dr af uppskattningsvärdet och för all annan fastighet med fem öre för hvarje fulla Etthundra R:dr af samma värde. De undantag, som i § 2 blifvit gjorda för Statens fastigheter, äfvensom för kommuner och fromma stiftelser tillhöriga byggnader, då de i hyror eller på annat sätt icke fennia någon inkomst, äro, enligt 5 main. i 142 § af nu gällande Bevillnin 8Sstadga, redan för närvarande medgifna, ehuru Rikets Ständer i öfrigt funnit sig icke böra bibehålla alla de undantag, som i sistnämnda moment finnas intagna. Frälseränta hafva Rikets Ständer ansett böra hädanefter, såsom hittills, vara underkastad bevillning såsom för fast egendom. B) Bevillning för kapital eller arbete. §§ 6-10. Då för inkomst af räntebärande kapitaler direkt bevillning hädanefter skall utgöras, komma, till följd deraf, de i 33 och 34 §§ af nu gällande Bevillnings-stadga i afseende å det s. k. bevillnings-afdraget meddelade föreskrifter att upphäfvas. Den allmänna grundsatsen att bevillningen bör utgå efter behållen inkomst hafva Rikets Ständer likväl funnit under vissa förhållanden icke kunna eller böra i sin fulla vidd tillämpas.
R:dr af anslaget, 9,000 R:dr för fortsatt utskrifning inom de särskilda afdelningarne af Kongl. Majrts kansli af riks-registratur till och med 1856; 13:o Sjuhundrafemtio Rsdr utaf det för fortsatt utgifvaude af arbetet »Svenska språkets lagar» beviljade anslag, 4,500 R:dr; och 14:o Åttahundra R:dr utaf den till lithografen Carl Johan Billmark såsom understöd för fortsatt utgifvande af planschverket »Sverige, aqvarett-lithografier och ton tryck» anvisade anslagssumma, 2,400 R:dr. § 123. Återstoden, Sevtiosju tusen etthundrasjutioåtta R:dr 84 öre, utaf det anslag, 167,178 R:dr 84 öre, som blifvit anvisadt till verkställande af åtskilliga nyoch ombyggnader på Gymnastiska Central-institutets tomt, skall fortfarande ställas till Kongl. Majrts nådiga disposition, för att i mån af behof från Riksgälds-kontoret utbetalas. § 124. (I denna § komma att införas stadganden angående såväl den till Riksarkiv nu begagnade egendomen Nro 4 på Riddarholmen, som det till Riksarkivet tillförene upplåtna f. d. Ridderstolpeska huset, eller Nro 2 vid Skeppsbron.) Nedannämnda, för hospitalsf ondens understödjande samt till ny byggnads uppförande för Göteborgs hospital äfvensom för verkställande af åtskilliga förbättringar vid Wexiö hospital beviljade anslagssummor böra i mån af behof och i öfverensstämmelse med derom meddelade nådiga föreskrifter utbetalas, nemligen: l:o lyratio tusen R:dr utaf det till hospitalsf ondens förstärkning beviljade kreditiv å 240,000 R:dr; 2:o Hela den för uppförande invid Göteborg af nytt hospital för sinnessjuka för en gång anvisade summa af Tvåhundra tusen R:dr, utöfver de förut för samma ändamål beviljade och i § 101, samt i § 106, inom. 4, omförmälda medel; och 3:o Sju tusen tvåhundrasextionio
Då det är min öfvertygelse, att den Representation, vi hafva, är fullt ut så god och t. o. m. bättre än den, man föreslår oss, tillstyrker jag, att Ståndet måtte stadna vid den. Gr. Frölich, Da v.: Det skulle kunna synas, som vore frågan med interesse omfattad, då den blifvit utdragen till 2:ne dagars plenum; men tyvärr finner jag, att jag nu har alt yttra mig för ett betydligt mindre antal ledamöter, Den i3 Octoherf. m. 35g än som i sista plenum voro tillstädes; och jag förutser, att med den rätt, 11. o. Ad. nu äger alt efter behag bevista eller icke bevista riksdagen och öfverläggningarna dervid, har mitt yttrande varit förgäfves för att förmå någon pluralitet att instämma i det förslag till gemensam tanka, som jag haft äran framställa, enär man icke ens vill följa ämnet under dess utveckling. Jag måste emedlertid beklaga detta sätt att behandla de vigtigaste ärenderna, och har velat förutskicka denna erinran, tor att dermedelst uppgifva orsaken, hvarför jag icke kommer att yttra mig så vidlyftigt, som jag eljest ämnat, då jag tänkt upptaga frågan frän dess yttersta grund. Jag inskränker mig nu till en början att göra några anmärkn:r vid de särskilda sätt till förändring, som blifvit uppgifna af åtskilliga talare. En opinion har yttrat sig för den allm. valrätten och har önskat, det man borde uttala, huruvida man erkände principen eller icke. Jag får då förklara, att som det alltid är ett behof för mig att öppet uttrycka min opinion, medger jag, att jag icke kan ogilla principen; men för att kunna antaga densamma i tillämpningen, fordras tillvaron af omständigheter, hvilka för närvar. icke existera i Sverige. Bland dessa omständigheter räknar jag främst en så allmänt spridd upplysning, att folket är tjenligt att emottaga den ifrågavar. politiska rättigheten.
Det visar sig otvifvelaktig^ att upp-“ täckten af det felaktiga i anseende till rådslagen vid de ministeriella ärendernes behandling är Constitutions-Utskottet allena uppdragit, då StatsrådsProtocollen för ingen annan äro tillgängelige, och det skall således förundra livar och en, att finna Utskottet neka att ingå i den minsta pröfning af den del af frågan, som, af enskild inotionair antydd, ålegat Utskottet, att i ftiöjligaste måtto utveckla* Jag tviflar, att mångå finna sig tillfredsställde af Utskottets reflexioner, att CabinettsPolitiken är en probabilitets-lura, icke en på1 absoluta vissheter bygd kunskap. Oaktat denna ifrån ConstitutionsUtskottets vishet utgångna sats, torde det likväl få medgifvas, att CabinettsPolitiken för vissa fall, och vid någon viss tidpunkt, ej sällan visar så bestämda vissheter, att det skulle gränsa till oförstånd hos någon af de svagare makterne, att tilltro sig handla i Strid mot dessa 33 ii. *4* Den 18 Ju lii f. m. vissheter; och det hade vid detta tillfälle varit ConstitutionsUtskottets åliggande alt utreda, om de större Europeiske Makternes offentligt förkunnade åsigter af deras förhållanden lill de SydAmerikanske Repuhlikerne, vid den tid då Skeppshandeln beslutades, voro sådane, att den af ConstitulionstJtskottet åberopade Probalitets-lära ingaf någon grundad anledning till förmodan, att *ien så beskaffad handel om krigsförnödenhet ter för de SydAmerikanske
Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket, som, vid derefter uppkommen fråga huruvida gamla länshäktet i Piteå vidare vöre för fångvården behöfligt, ansett anledning förefinnas, att de vid samma länshäkte befintliga tyå flyglar, af hvilka den ena begagnats till bostad åt fängvaktmästaren och den andra till uthus, skulle vara länets innevånare tillhöriga, af sådan orsak infordrat upplysning huruvida dessa gjorde anspråk på eganderätten till nämnde byggnader; så hafva länets innevånare, inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, genom deputerade, i ämnet hörde, .enhälligt framställt anspråk ej mindre på omförinälda tvä flygelbyggnader, utan oek på sjelfva fängelsehuset, men tillika förklarat att samtliga dessa byggnader af dem upplätes ät Länets HushållningSTsällskap att för sällskapets ändamål, pä sätt lämpligast syntes, användas; och har med anmälan härom samt med tillkännagifvande derjemte att, enligt hvad Kongl. Majjts Befallningshafvande i Norrbottens län upplyst, tjenliga lokaler i Piteå och i grannskapet deraf finnas att tillgå till förvarande af såväl stadens fångar som transportfångar, sä att anledning icke vöre för handen att ifrågasätta länsfängelsebyggnadernes i Piteå användande för någotdera af dessa ändamål; Fångvårds-styrelsen i underdånighet anhållit om Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, huruvida länsfängelsehuset i Piteå med dertill hörande flygelbyggnader må till Norrbottens läns innevånares disposition, j öfverensstämmelse med det derom framställda anspråket, afträdas, eller |iuru med meranämnde hus och byggnader eljest må förhållas. Pik. till R. St. Proposition Ni 8.
Spröt. 1834 & 1835. 10:be ©anil. 1 2lfb. 2 Sanöet. 11 StifétagSjSefTntet. ningen Den 4 §ftarö 1752, angåenbe förfäljning af gälbbuttben faft egenbom, ftabga forn följet: l:o it lanbet ffall ^ronofogbe, inom tre månaber från ben bag, bå ©om eller Utslag, ^roarå utmätning följa bör, till f)onom afknt* naö, ej allenaft baftoa fullgjort fin jfplbigbet mebell* utmätning, utan ocf, bå (öS#egenbom, forn bör fäljaö, är i mät tagen, baftoa werf* flällt förfäljningen beraf, famt af förfäljning&fumman, få långt ben förflår, borgenärenö forbran betala, bereft borgenär om utbef omman# be af betalningen fig anmäler. 2:o 3 ©täberna, meb unbantag af @tocff>olm, åligger bet Söla* giflraten, att, inom @ep toedor ifrån bet ©omen eller Utjlaget af ben emottageé, i affeenbe å utmätning famt löéörenö förfäljanbe ocb rebotoiéning af föpejFilltngen Derför, fullgöra IjtoaD i förra momentet är för åfronofogbe förejfriftoet. 3:o 2£t fafl egenbom utmätt, bå ffall, meb iafttaganbe beraf, att förfta auetionen, om egenbomen å lanbet ligger, minjt ttoå må# naber före auctioné
Bondeståndet, till Utskottets handläggning remitteradt Memorial, har RiksdagsFulImägtigen från Skaraborgs Län Peter Jatisson föreslagit, dels att, i händelse ExtraRoteringen icke skulle, såsom han helst önskat, kunna alldeles afskaffas. Extra Roteringsskyldige måtte, till skälig lättnad i den dem ålagde dryga tunga, åtminstone njuta den forman, lika med Ordinarie Rotering, att få af Beväringsmanskap sig begagna, och dels att det måtte vara tillåtet alla dem, sorn hålla Soldater, att sjelfve bekläda dessa, hvarigenom på en gång besparing för de skattdragande skulle vinnas och uppmuntran beredas åt inhemska industrien. Hvad det första af dessa förslag beträffar, får Utskottet upplysa, att, då Riksens Ständer, vid 1809 och 1810 årens Riksdag, medgåfvo den activa arméens ökande i krig med så kalladt förstärkningsmanskap, hvilket sedermera vid 1812 års Riksdag förvandlades till en allmän Beväring, fastades dervid det uttryckliga förbehåll och vilkor, att all i riket varande oroterad jord förut skulle undergå rotering, med förbindelse, att uppsätta manskap, då riket blefve med krig hotadt, eller oroadt samt att delta Besv. och Ekon. Utsk. Betunkanden. manskap borde uttagas, innan förstärkningen Finge tillitas. Extra Roteringens första grundinrättning var följaktligen beräknad på, att ej åstadkomma någon minskning i rikets öfrige Extra Ordinarie Försvarsmanskap, och någon förändring häruti kan destomindre anses hafva uppkommit, genom allmänna Beväringens införande, sorn skillnaden emellan denna och det nu mera upphörda förstärkningsmanskapet endast visar sig i ett olika sätt för utgörandet af dessa tvänne slag af nationalbeväring.