Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Doctor Wijkman önskade, att det särskildta Utskottets Betänkande vid denna Riksdag mätte upp - Bilaga F till Mein. N:o 8. 113 läsas samt Constitutionsoch Jemknings-Utskottets Handlingar för den förra Riksdagen rörande denna fråga. Innan dessa Handlingar hunno hemtas, yttrade Herr Törneblad, det han ansåg meningen med Grundlagsfrågors hvilande till nästa Riksdag, innan de afgöras, vara den, att en allmän opinion deröfver måtte hinna stadgas och yttras, hvarför han ansåg nödvändigt, att denna fråga nu anmältes att såsom hvilande i Riksdags-Beslutet införas, på det hvar och en måtte kunna veta, att den vid nästa Riksdag till afgörande förekommer. Härefter upplästes Jemknings-Utskottets Betänkande samt alla de upplysningar, som af Constitutionsoch Expeditions-Utskottens Handlingar för sistlidne Riksdag rörande förevarande ämne kunde erhållas. Herr Grefven och Ordföranden föreslog derefter, att, då Utskottets fleste Ledamöter syntes vara böjda att tillstyrka Voteringen per Capita i Utskott, Utskottet skulle i sitt Betänkande till Riksens Ständer hemställa, om icke denna saken finge anses såsom beredd vid förra Riksdagen, men då förglömd att i Riksdags-Beslutet anmälas, och derföre nu till afgörande af Riksens Ständer vid nästa Riksdag å nyo framstäld. På åtskilliges begäran, beslöts, att Secreteraren skulle uppsätta och för Utskottet föreslå en form till förändring af den 38 § att till Riksens Ständer aflemnas, hvarvid allenast Doctor Wijkman gjorde det förbehåll, att den reservation, han vid förra Riksdagen i anledning af denna fråga för sin del gjort, nu måtte få åtfölja Utskottets Betänkande härom till Riksens Ständer. Herr Grefven och Ordföranden hemstälde, om icke Utskottet ville utsätta någon tid, inom hvilken Utskottets Ledamöter ville förbinda sig att framställa de anmärkningar, som kunde göras rörande förändringar i Grundlagarne, och, då detta af Utskottet bifölls, utsattes tiden till nästa Lördag den 22 Sept.
— Hvad skollärarna beträffar, så har en längre tids uppmärksamhet sagt mig att allmogen icke är angelägen att öka herremannaantalet i sock narna; att allmogen hyser en slags fruktan för sådana skollärare, som icke trifvas med allmogens barn utan snarare söka samqväm med herremnnnaclassen och isynnerhet med de lägre inom denna dass. De frukta för att få aflöna personer, utaf hvilka de icke finge den nytta, hvarpå de med skäl kunde göra anspråk, och denna fruktan innefattar förnämsta motståndet mot förslaget, om det skulle utföras så peremtorisk! som Utsk:n tillstyrkt. Hr Gripenstedt: Jag skall icke upptaga tiden med det som icke hör till ämnet, fastän enskildt stäldt till mig. Jag vill blott som ett motstycke till den stränghet, som den siste värde talaren omordat, hänvisa till ett stadgande i den Norrska författningen, som ofia af honom och bans medhållare blifvit citerad. Denna författning säger, alt de barn, som uteblifva från skolgång eller examen, plikta ända tili en specie-riksdaler för hvarje gång. Om detta 184 Den io Februari e. m. icke är strängare, än livad sorn bär blifvit åberopadt, så bar jag orätt. Hr Ribbing, Bengt: Ilr LefreVis motvilja för de strängare åtgärderna både delar ocb resprclernr jag; men jag hade på förmiddagen tillfälle att erinra om hvad den första punkten, sorn R. o. Ad. bifallit, innehåller. Denna punkt tyckes ofta råka i glömska bos åtskilliga talare; men om det icke bortglömdes, skulle man bestämdt finna att de af Utsk:n tillstyrkta föreskrifter icke äro så stränga och svåra, enär desamma kunna modereras efter omständigheterna. Hr von Rosen: Man har här velat säga att Ulsk-.n tillstyrkt för stränga tvångsmedel för att vinna ändamålet med folkundervisning, och man har i delta hänseende hänvisat till 12 §:n uti förslaget.
De använda material erna måste vara långt starkare och långt finare; allt måste vara väl proportioneradt och afvägdt; i hvaije struktur och i hvarje del af en struktur må9te vara den fullkomligaste anordning — och således må vi säga » Ju större hastigheten, des9 bättre arbetet. » För att citera Magbeth ' s ord (1: 7). » Om det vore väl att det vore gjordt, skulle det van väl om det gjordes hastigt. » — Vi fortsätta att citera den ofvan nämde talaren: » Snabbhet i arbete frambringar och fullkomnar de förnämsta egenskaperna hos ingeniören, ooh icke allenast hosingen i ören utan likaledes hos hvarje man, som arbetar på linien, då det är fråga om jernvägar. Det skulle förekomma färre olyckshändelser på våra jern vägslin ier, om hastigheten vore större på somliga af dem eller om flera trainer ginge med den största hastighet. » Sålunda har favoritinvändningen mot iltåg, nämligen att de äro farligare, bevisats vara osann. Menniskolif äro säkrare på iltågen än på de som gå saktare. För iltågen uppsöka? den utvaldaste rörliga materiel och de bästa konduktörer och för dem är hvarje signalgifvare särskildt på sin vakt, hvarje man på linien väntar dem uppmärksamt. Om assuransbolagen läte leda sig af statistiken öfver olyckshändelser, skulle de mot en lägre afgift assurera en resande, som begagnade de snabbaste expresståg, än menniskor som fara med de långsammare trainerna. Man måste alltid komma ihåg att, göra b vad man göra vill, det tyoke8 vara omöjligt att fl en maskin gå hastigare än hundratrettio kilometer i timmen utför sluttningar — trycket i cylindrarna och luftens motstånd hindra detta — och med denna hastighet gå många tåg hvarje dag vanligen några mil. Men hvilketdera har största skäl att söka uppnå denna gräns af hastighet, iltåget som med lätt last utan svårighet går upp för sluttningarna och med fä uppehåll, som fördröja det, eller det tyngre tåget, med lägre medelhastighet, hvilket förlorar så många minuter vid dess långvariga uppgående för sluttningarne och som ftrdröjes af de många uppehållen, så att det gör sitt bästa af hvarje minut vid den välkomna nedfarten?
Riksdagsordningen, förekommer, att de framställningar, Motionären åsyftat i de tvänne senare momenten, äfvensom den anmärkning, hvilken innehålles i utvecklingen af skälen till motionen, synes Utskottet vara af den art och den större vigt, alt de icke i den form af en underdånig önskan, som för ärenden, beroende på detta Utskotts handläggning, är föreskrifven, kunna lill Kongl. Maj:t af Rikets Ständer framföras, då RegeringsFormens aj) §. utstakar den väg, som bör följas, så väl vid anmärkningar mot Regeringsåtgärder, som vid tillvägabringande af derutaf föranledda närmare bestämmelser i något grundlags-sladgande, sådana, som Motionären synes åsyfta, hvad 28 §. RegeringsFormen beträffar. Hvad slulligen angår den serskilda Motion, sora innehålles i Herr Bagges, i sammanhang med detta ämne, afgifna yttrande, anser Utskottet, att äfven den deruti yttrade underdåniga önskan, att Kongl. Majrl ej måtte hädanefter utdela någon titel utöfver den tjenst på Stat, som af hvar och en innehafves, likaledes åsyftar en inskränkning af den rätt, Kongl. Maj:t hittills utöfvat; och således icke kunna hänföras inom den gräns för ärenden, hörande till detta Utskotts behandling, som 3f §. Riksdagsordningen bestämmer. På sålunda anförda skäl, får Utskottet, i stöd af 44 §• Riksdagsordningen, vördsamt återlemna målet, såsom icke hörande till detta Utskotts behandling, och underställa Högloflige RiksStåndens pröfning, af hvilket Utskott det rätteligen bör hand Jänsås. O OO Stockholm den 17 Februari 1840. Reservationer: Herr Ribbing anförde: Om Herr Ekholms Motion innefattat ämnen, som varit af beskaffenhet att böra gå lill ConstitutionsUtskottet, som å ena sidan påståtts, så skulle de antingen väckts under vissa bestämda ordaformer, eller ock direkte hos ConstitutionsUtskottet.
Ej a, voro hon der! Med en suck lägger hon in sina skatter igen, varsamt och ömt som vore hvarje tråd i det kyligt fuktiga tyget en känslig nerv. Hur mycken poesi gömde de icke för henne, alla dessa föremål, som andra föraktligt skulle rynka näsan åt. Ännu en stund sätter hon sig att arbeta, tills ögonen falla tunga ihop och armarne sjunka slappa i skötet. • * Ändtligen har hon nått målet, men hon fyller också 4 0 år i dag. Hon kan se tillbaka på 2 5 — ja, hon kan gerna säga 3 0, 3 5 års arbete, slit och försakelser, ty hon minnes intet annat. Från sin spädaste barndom har hon sett, hur lifvets solljus fallit öfver andras vägar, men envist mörka slagskuggor betäckt hennes egen stig. Två små rum och kök i en landtlig små- stad bilda det så länge och ifrigt efterlängtade hemmet. Hon ger lektioner i språk och musik, och det kan nog vara sträfsamt äfven nu. Men då hon stänger sin dörr efter den sista eleven, så är hon ändock fri och råder sig sjelf. Det är en härlig känsla! Och katten spinner i kakelugnsvrån, kanariefogeln sjunger bland blommorna i fönstret, och sjelf spelar hon sina käraste melodier om och om igen under långa aftnar. Alldeles som hon tänkt sig. Blott hjertats stormar ville icke lägga sig, som hon hade hoppats. De 4 0 åren, som hon så mycket längtat efter i hopp, att de skulle sänka sin kyliga svalka öfver hennes sinne, de medförde intet lugn. Hennes höst var för yppig och rik. Hon tänkte derpå i dag, der hon ännu låg i sin bädd med den hvita kissen i famn. Kyrkklockorna ringde till ottesång, en solstråle smög sig fram mellan gardinen, kanariefogeln qvittrade i rummet bredvid, der flickan gick och stökade. Troligen dukade hon kaffebord med blommor och grönt åt sin matmor. Dunkla och obestämda smögo sig tankarne fram i hennes hjerna, hälften tankar, hälften drömmar. Var hon ändtligen lycklig nu? Nej, nej, hon var det icke. Det var för tungt, för tomt, för ödsligt detta lif.
Maj:ts nådiga bref till consistorium, Hernösand af 1:sta october 1851, samt h. h. biskopens bref till contracts prostarne af den 12 februari 1852 blifvit uppläst yttrade Rödöns socknemän, dels att folkskollärarne borde med sina löner kunna ensamma bilda sig en pensions cassa, dels att de ej ville eller kunde bestämma någon viss årlig afgift åtminstone förr än folkskolläraren yttrade huru mycket han årligen ville inbetala uti pensions cassan, men som folkskolläraren M. Öberg, oaktadt han var kallad, ej behagade infinna sig, så kunde ej något beslut fattas: i allmänhet var församlingen emot något bidrag till pensions inrättningen. År och dag som ofvan. O. A. Staaff cur. p. gerens. Uppläst och justeradt på allmän sockenstämma i Rödön den 6:te junii 1852. O. A. Staaff cur. p. gerens. Hemming Larsson, Olof Larsson i Häste, Eric Zachrisson i Wike. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 147–148, ÖLA. På allmän sockenstämma i Näskott den 13:de junii 1852 yttrade sig Näskotts socknemän angående ofvanstående ifrågavarande sak, neml. pensions bildning för sjukliga och orklöse folkskollärare, att de ville åtminstone tills vidare till pensions cassan inbetala den proponerade afgiften, två procent af den på debet sedlarne uptagna folkskoleafgiften, med villkor dock att församlingens skollärare äfven sjelf inginge i pensions cassan och batalar den afgift han enligt blifvande stadgan årligen bör betala. Skolläraren och orgelnisten M. Öberg var nu närvarande och förklarade sig att han var villig att ingå uti pensions cassan. År och dag som ofvan. O. A. Staaff cur. p. gerens. Uppläst och justeradt på allmän sockenstämma i Näskott den 27:de junii 1852. O. A. Staaff Å socknemännens vägnar.
Jag uppgjorde derföre ett förslag till inrättandet af två mindre lasaretter vid de båda provincial-läkare-stationerne Eksjö och Wernamo. Med användande af lasarettsoch kurhusfondens kapital skulle den ökade årliga utgiften i och för dessa nya inrättningar, enligt beräkning icke hafva uppgått till mera än några runstycken på hvarje mantalsskrifven person, men ändock motte förslaget motstånd och kunde ej genomföras. Genom vederbörandes beredvillighet att låta kurhusafgiftens öfverskott användas till fyllande af bristen i lasarettets små inkomster, bar denna sednare anstalten emellertid kunnat utvidgas och förbättras, hvarvid jag varit verksamt biträdd af Lasaretts-Direktionens nitiske ledamöter. Sjuksängarnes antal är ökadt, och ny förbättrad attiralj anskaffad. En särskild byggnad är uppförd, med celler och vaktrum för vårdande af patienter, som undergå profkur för sinnessjukdomar; den förut till samma ändamål begagnade byggnad, som står i kommunikation med hufvudbyggningen, är förvandlad till en rymlig badinrättning, hvilken emot särskild afgift hålles tillgänglig stadens invånare. Läkarens lön är ökad, sä att han, med försakande af enskild praktik, kan egna sig uteslutande åt lasarettet och genom sin ständiga närvaro bättre vaka öfver det bela. I enlighet med Eders Kongl. Majrts nådiga bref af den 14 Januari 1846 fortfar en bataljonsläkare att bestrida extra provincial-läkarebeställningen vid Wernamo station, i förening med sin ordinarie befattning, och en ny extra provincialläkare, med station i Wrigstad, är anställd för Westra härad, emot åtnjutande af det i stat bestämda årliga arfvode. Denna fördelning af läkarepersonalen fortfar tills den i Grenna stationerade bataljonsläkare afgår, då en ny reglering bör ske, i enlighet med Kongl. Brefvet af den 23 Maj 1845. Fattigförsörjning.
» I morgon skall du finna samtliga skjortor i skick. » Han skrattade: » Du vet, kära min gumma, för oss män är en felande skjortknapp nästan det allra svåraste tålamodsprofvet, som vi i 99 fall bland 100 bestå illa! » Frukostkaffet var hvarken klart eller godt, de hembakade mjuka kringlorna ej väl jästa. Förtretad sköt Herbert tillbaka sin stol. » Hvad är detta för smörja, » brusade han upp. Dora rodnade ända upp till hårfästet. Är det dig ej till lags, så hon hann ej tänka längre, utan räknade först sina perlor. Ja, i sanning, kringlorna och kaffet voro mycket dåliga, ingendera smakade henne själf. Lugnt sade h o n: » Vår jungfru är så litet hemma i bakning ännu, men hon är villig, och med tiden skall det nog lyckas bättre för henne, och om du har tid att vänta en kvart, käre Herbert, så skall jag springa i köket och ställa om, att du får en riktigt god kopp kaffe. » Herbert, den häftige, men eljes älskvärde, gode äkte mannen var strax försonad. » Nej min älskling, låt vara. Ditt ansikte skall ej för min skull upphettas vid spisen så tidigt på morgonen. Gif mig ett glas mjölk i stället. Pigan får väl öfva sig och visa mera skicklighet framdeles. » Då Herbert med en kyss tagit afsked af sin lilla hustru för att begifva sig till kontoret, drog Dora fram sin amulett och pressade den hårdt mot sina läppar. » Du dyrbara klenod, du har verkligen hjälpt m i g! Herbert älskar mig fortfarande liksom jag h o n o m! Och att jag nu är på väg att lära styra min snabba tunga, det har jag dig att tacka för, du dyra amulett! » Efter en månads förlopp reste Dora återigen till sin moster, men denna gång i Herberts sällskap. » Nå, Dora, » frågade mostern, då fruntimmerna voro ensamma i rummet en stund; » hjälpte trolldomen? » » O, kära moster, jag är så lycklig • — och dig så tacksam! Ack, om jag finge behålla de dyrbara perlorna? » » Naturligtvis, mitt barn, fast — hvad deras trollmakt angår » » Ack, det vet jag nog, » inföll Dora småleende och rodnade.
Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott, om fastställande af en årlig Underhålls-Summa och Enkesäte för Hennes Kongl. Höghet Kron-Prinsessan, i händelse Hennes Kongl. Höghet blefve i Enkestånd försatt: Gifven Stockholms Slott den 4 Junii 1823. Det emellan Hans Kongl. Majrts Kärälskelige Herr Son, Hans Kongl. Höghet KronPrinsen och Hennes Kongl. Höghet, Prinsessan Josephina af Leuclitenberg och Eichstädt, af liögbemälda Furstinnas Föräldrar, Hans Kongl. Höghet Prins Eugene , Hertig af Lcuch d Sami. 3 B4 I Stats-Utskottets tenberg, Furste af Eichstädt, och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Augusta Amatia af Bayern, Hertiginna af Leuchtenberg, Furstinna af Eichstädt, samt, a Kongl. Maj:ts vägnar, af En af Rikets Herrår, Hof-Cancellern Herr Grefve af Wetterstedt, dell 8 November förlidet år, uti Eichstädt afslutade och undertecknade Gifterhiåls-Contract, upptager och bestämmer allt, som har afseende på vederlags-summan för Hennes Kongl, Höghet Kfon-PrinsessanS hemgift, samt på de Jouveler, hÖgbemäldä Furstinna kommer att erhålla, De i öfversättning bilagde artiklar af Giftermåls-Contractet lemna härom fullständig kännedom, Af likaledes härhos i öfversättning bifogade Afskrift af i3 Artikeln i ofvanåberopade Giftermåls-Contraet, skola Rikets Ständer inhemta de enda förbindelser,. Kongl. Maj:t för dem ingått, under säker förmodan af Rikets Ständers instämmande bifall, Kongl.
Maj:t uti Nådig Resolution af den i Martii a 754 förklara, att allmogen borde så thädanefter, sorn dittills skett, betala Osmunds jernet nied penningar, efter de årlig® Markegångarne, i synnerhet sota .Dendermedelst undginge Jordeboks Spannemålt-ller andre räntepersedlar, hvilka eljest i stället,till Jordeboks räntans fyllnad, kommo Den att påläggas och torde drygare förvandling underkastade vara. X anledning af hvad sålunda tid efter annan i detta ämne förordnadt blifvit, kan Stats-Utskottet icke tillstyrka bifall å Riksdagsmannen Långbergs anhållan, att få lösa Osmunds jernet efter det i Jorde-Boken åsatte Krono-värdie, utan anser, att detsamma, så hädanefter som hittills, bör betalas efter årlig Markegång. Men sorn Stats-Uiskottet, utaf de frenne senare årens Markegångs-Taxor för Länen inhämtat, att priset på ett Lispund Osmundsjern ganska mycket varierat, i tily att det i en del Län de sista åren blifvit upphöjdt till mer än dubbelt, då det deremot i andre Län, såsom Kopparbergs och Gefleborgs, uppföres till lika belopp alla 3 åren, utan någon förhöjning eller förändring det ena året emot det andra; och detta allt synes utmärka, att någon viss grund icke är gifven för bestämmandet af priset å denna Räntepersedel; samt enär härtill kommer, att densamma dessutom, efter hvad ofvan upplyst och anfördt är, icke är af den natur eller egenskap, att den kan jemföras med sådane persedlar, som utgå efter det i Jordeboken åsatte, Kronovärdie, så har, på det ett så skiljaktigt förfarande ma upphöra, och icke vidare gifva anledning til'.
Äfven jag tillstyrker, att decimalräknesättet icke nu må antagas; men jag vill derjemte hafva till prot. antecknadt, att jag, för min del, anser det vara nödvändigt eller åtminstone angeläget att vid införande af decimalräkning i myntet söka sådana namn, sora bibehållas såväl i enheten som dess afdelningar, blott med utmärkande af sifferbeloppet. Jag skulle derföre tro att, om i framtiden en r:dr courant, som jag vill kalla en riksort, skulle komma att indelas i ioo:delar, hvarje sådan del borde kallas en ort, och tio sådana, en tiort. Jag kan nemi. icke anse det öfverensstämmande med ratio denominationis, Den i Augusti e. nt. 4? att i decimalräkning kalla enheten krona eller riksdaler courant, io:delen deraf penning och ioo:delen slant. Hr Lefrén: En talare har sagt, att tiotalsräkningen vore något så lärdt, att Svenska allmogen icke skulle kunna fatta densamma. Jag tror, att den värde ledamoten har orätt; ty det måtte väl icke ligga någon lärdom deruti att .räkna myntet på samma sätt, som man räknar i dagligt tal. Man säger ju en tia, 2 tior, 3 tior, 4 tior o. s. v., tilldess man kommit till 10 tior, då ett annat namn anlages, nemi. hundrade, hvilket bibehålles, tilldess raan kommit till io hundrade o. s. v. Det är således icke tänkbart att häruti ligger någon lärdom. Dessutom hafva vi exempel på, huru lätt detta räknesätt i myntet låtit införa sig i andra länder. Jag vill icke gerna citera något exempel från östra länder11a; men jag kan icke underlåta att nämna, att Finska allmänheten sade, då decimalsystemet blifvit infördt i Finland, att de ändtligen erhållit något godt från det hållet.
Maj i834* Ståts-Utskottets Utlåtande Nio 82» 5 Reservationer : Emot Utskottets Beslut vid 4:de punkten, angående kostnaderne vid öfningar för Flottans bemanning, 1:0 af Herr Hagelstam j O. J.: ”jag reserverar mig på det alfvarsammaste emot Stats-Utskottets med liten pluralite fattade beslut, att, af de 35,ooo R:dr, sora Kongl. Majrt begärt till Flottornes exercis, icke på något salt vilja bevilja mer än blott 20,000 R:dr, icke en gäng att genom lämphg framställning till Rikets Ständer, i underdånighet önska eller tillstyrka Kongl. Maj:t, att, i brist af andre tillgångar till Flottornes exercis , taga de bristande 18,000 Rulr af Flottans nybjggnads-stat eller andre öfverflöd soch besparingsmedel, hvarigenom ingen vidare tillökning i f Hufvud-Titelns anslag derföre skulle uppkomma, så att Kongl. Maj:t, till exercis med bägge Flottornes fartyg, årligen finge använda åtminstone de begärde 60,000 Rulr; ty jag känner med ali säkerhet att sistnämnde summa ändock blir alltför knapp, ([emedan 3:ne månaders exercis i skärgården med blott 2 batailloner kanonslupar och 2 batailloner kanonjollar med tillbehör kostar omkring po,000 R:dr[) så att jag verkeligen är förundrad att Kongl. Maj:t i Sin Nådiga Proposition velat åtnöja Sig med en så måttlig begäran till ifrågavarande högst vigtiga och angelägna ändamål. Ja, jag är fullkomligt öfvertygad, att af alla medel, sora Rikets Ständer bevilja, kan knappt några Vara nödvändigare, om alla de mångfaldiga millioner, sorn på Flottorne blifvit bekostade, eller hela anslagtet till 4:de Hufvud-Tileln skall medföra någon sann och åsyftad njdta.
Riksd.Ordnm j StatsUtskottet: N:o 178, i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut uti åtskilliga till regleringen af utgifterna under Riksstateus Åttonde Hufvudtitel hörande frågor; N;o 179, i ani. af återremiss å Utlåtit N:o 29, ang:de hegardt anslag för reparation af S;t Maria kyrka i Sigtuna; N:o 181, i ani. af väckt motion ang:de förändrade föreskrifter i fråga om kronogodsens framtida förvaltning och bortarrenderande; N:o 182, med voter.-propos. i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om förändrade grunder för mjöloch sågqvarnars beskattning; Sammans. Bev.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskit: Nio 16, i ani. af RiksStms skiljaktiga beslnt i afs-.de å Betänka N:o 15, ang:de tobaksskatt; N:o 17, i ani. af dels gjorda anmärkningar mot vissa delar, dels ock RiksStms skiljaktiga beslut i afside å andra delar af Betänkt N:o 11, innefattande Utskits yttranden öfver väckta motioner om förändringar i K. Förordn. den 27 Nov. 1857, ang:de vilkoret) för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituosa drycker; Lagutskottet: N:o 51, i ani. af gjorda anmärkmr vid Utskits Betänk. N:o 35, röride väckta förslag dels om förändrad lagstiftning angide förlag, dels ock om rätt till underpant i lös egendom i allmänhet. Uplästes och godkändes Exp.Utskits nedannämnde förslag till R. Stirs underd. skrifvelser till K. Mit, nemi.: N:o 127, angide stämpelpappersafgiften samt afgiften för stämpling af tidningar, andra periodiska skrifter, och tryckta afhandlingar; Nio Den 15 September f. m. 161 N:o 128, i ani. af K.
Familjen c) Frii Eneskjölds afskrifning, som af Riksg.- cont. ersättes cl) Choleracreditivet e) XVenersborgs d:o f) Reserverade pensioner på 7:de hufvudtiteln för militärenkor och barn g) Extra statsbristen för år i832 361,376:29.9. Extra anslagen 160,000. 7:0 Rotehål larne vid Westerbottens regemente 1,600. S:a utgifter b:co r:dr 1,023,612. hvarifrån afgå de äfven enligt StatsUtsk:s betänk. N:o 204 upptagnaRiksg.cont:s egna oberoende inkomster årligen . 4^,800. då årliga utgiften blifver b:co r:dr 976,812. och sålunda b:co r:dr 223,188. ett öfverskott årligen å den för Riksg.cont:s behof anslagna summa. För kommande åren synes mig ingen fruktan bö ra förefinnas, och om än de af Riksg.cont. uppgifna, af StatsUtsk. ej upptagna behof tagas med i beräkn., blifver dock alltid en summa 5i,854 i öfverskott å de Riksg.cont. anslagna 1,200,000 återstående. Frågan är endast, om Riksg.- cont. kan erhålla långifvare, och detta beror ej af Bevilln.- Utsk., utan af R. St:s beslut.