Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Én försigtig Statslära bjtider, att man icke skall så inrätta, att en del af Riket skulla vilja skilja sig ifrån det hela. Det år fråga, om det kan gifvas något som mera kan leda dertil, ån detta förslag* Herr Bruncrona har i sin reservation så fulb* ståndigt utvecklat, hvarföre icke rättigheten bör sträckas längre ån till Slitö hamn» att jag annat kan ån instämma med honom. Jag vill blott fästa uppmärksamheten på några mindre omständigheter. Den andra hamnen år Wisby. Den ligger på vestra sidan af ön 5 år således icke tjenlig, att emottaga Rysktf Jhandeln. Desö hamn år en konstgjord inrättning; den år en af de mindsia, kan ej stort öfverstiga Riddarhustomten» den är grund» ej mera ån 10 a li fot 20$ Den 27 Augusti c, m. djup, med ett ord större handelsfartyg måste utlasta på en osåker redd, hvarest ankring fordom kostat hela Flottors undergång. Den kan ej försvaras} den år omgifven af en trådquai, sora den minsta bombkits kan med ett kast bränna upp. Når dertill kommer, att ett Gymnasium finnes i Wisby, der ungdomen skall utbildas, så får jag fästa uppmärksamheten deruppå, om det år tjenligt, att på en sådan ort tillstädja den licence i seder, sorn år en oundvikelig följd af en raångd olika nationers vistande uti en frihamn. Följden af en frihamn kunde der ej blifva annan , ån att man skulle påföra Sverige en mångd af förbudne varor. Slitö hamn år deremot stor och tillräcklig för den största Flotta, och om der saknas byggnader, bör man komma ihåg, att å ingen ort i Riket år så lätt, att få byggnadsmaterialer för godt pris. Kalksten och timmer finnas, så att man kan bygga antingen af sten eller tråd, och om blott en skymt af liflig handel inträffar, låra således hvarken srmar eller capitaler saknas i Slitö, för materialernes begagnande. I Herr Bruncronas reservation åro tvånne undantag gjorde för Portofraneo-råttigheten, nemligen säd och salt.
Balken icke kunna förstas annor» lunda, än art inkokning bör gälla frän den dag, Borgenär den i Rätten sökte; — Dock som harwid kommit i närmare betragrande ej allenast de märkelige lidanden, hwaruti mänga fordringsägare blifwa stälde genom en eller annans hemliga öswerenökommelse och aftal med Gäldenären, hwilket enligt erfarenheten hälst ägt rum någon korrt tid förrän han sin egendom up» gistvik, utan ock oftast inträffande smöjelighet sär aflägse wistande fordringsägare, art sä tidigt som en när» »narr, erhålla anledning till patänkande as nöbwändig» heten alt förse sig med imekning, hwarigenom den sednare winner tillfälle, att med andras förlust göra fig vm sin fordran försäkrad, sä finner Lag»Uljkottet, i an - iZ82 Den 21 December. i anledning af hwad Ztdje mom. 4 §. Uki Kongs. Stadgan om Concourfer den 28 Junti 1798, angående panr, innehåller, akt inteknings ansökning, om den skall medföra förmånsrätt wid inträffad ccftion, bör wara hos Domstolen jnaifwen inom d: sidste tretio dagarne förr, än Gäldenär stn oförmögenhet hos Domaren anmälte; I afseende pä hwilket sednare förhällandc Lag Ut>kottet trott stg böra wördsammeligen hemställa, om icke förklaring, i likhet med hwad Utskottet således yttrat, ma öfwer ofwanabcrovade lagrunr Utfärdas. Stockholm den zi October 1329. Pä Högloft. Ridderfkapel och Adelns Ledamöters magnar, I.u6v. d/lanäorrrrom. Pä Högwördige Preste-Stäudets Ledamöters wägnar, kH. Almgvist. Pä Högtärade Borgare-Ständets Ledamöters wägnar, k. kk. 6rsvssmukl.
Vi hajva aldrig brådftWtat oss i de huirjlar och fy/lerner, Jör hvilka flör re. delen af Europa varit ett offer-, vi hajva bemödat oss att uppväxa frän egen rot; vi hafva gatt långfannnare fram än det öflig a Europa, derigenom undvikit ijt. terligheterne famt bibehållit en nationalitet■, forn alltid upprätthållit oss då. andra flör tat, Då Europas öfrige nationer nödgats med grufliga uppoffringar strida mot ytterligheterne al ett systeme för att inkomma till ett annat bättre, hafva vi ännu ej hunnit till ytterligheterne af det förra och således lugnare kunnat fortskrida till det nya, med ett ord: vi hafva väl ej kunnat undgå att deltaga i Europas öden, emedan vi tillhöra Europa, men vi håfve alltid gått fram med hofsamhet och ej utgjordt ett experimentfält för alla de former af förtryck och lidanden, som magten och listen tid efter annan sökt göra gällande; jag nödgas förklara mig närmare. Då Romerska oket tryckte verlden som Starkast, lefde vi, upplystare än öfrige Germa niska folkstammar, i skygd af gamla sedvanor Bil. till Ridd, 0. Ad, Pr, V, Band. 16 V 242 Den 28 Junii f m. och en renare ehuru hednisk religion.
Dä det oagtadt förcläggeö Nefpective Niks-Ständen detta ripa förslag till ökade statte-bidrag, begagnar jag tillfället att, medelst förklarande af mitt ogillande häraf, göra mitt namn rättwifa inför Nefpective NikS-Ständcn, och den opinion, som numera tror sig ej kunna frukta nog af wär lättsinnighet i statte-wäg. I Södertelje Canal-Volags af Kongl. Majit Nädigst remitterade undcrd. ansökning heter det, att Bolaget uppoffrat mångdubbelt större Capital, än enligt Plan älcgat detsamma, hwarföre om widare allmänt understöd anhällcs. Att orda något om detta och dylika den undcrd. strifwelfcns motiverade stal, more att misikänna de Nefpective Niks-Ständcns och deras, som dem constituera, omdöme och sjelfpröfning, eller att wäcka den tankan om mig, att jag tilltrodde mig ensam äfwen den enfalldigaste slutkonst och omdöme. Dä Canalarbctct är fullfärdigt, det Bolaget äfwen! den undcrd. strifwelfen erkännt, och af de derföre till fullbordande sista Riksdagen anslagne i5,ooo R:dr Banco ärligen ännu finnas bcfxarde och oanwände ej mindre än ,2,-. >4 R:dr 28 si. 6 rst. B:co, sä torde desie, jämte Canal-afgifterne, hwilka, i den mohn Canalen är till något nyttig, böra wara bctydeliga, kunna helt och hället, ätininstonc tills widare, betacka de för underhället nödige omkostnader. Skulle dä ä actie-capitalct ej utfalla nägon, ätminstone större, ränte-winst, sä lärer wäl
Til! 952 Den 25 April. Till oswansiälnde Utgifts-Sumrnor bör läggas för Mägazinernrs underhäll hwart är 1,462. gz. 4. Tillsammans N:d. 24,000. Medelst det förslag till indragningar, som Riksens Ständer sälunda upgifwit, blifwer, sedan Erpectance-Lönerne smäningom hunnit förswinna, en ärlig besparing af följande Summor, nemligen: Wid Directionens AflöningsStat, enligt Litt. K. Rid. 2,766. Wid Magazins och Bränneri, Detjeningens Dito enligt LittL. 8,För. 7. Tillsammans Nid. 11,567. 7. Riksens Ständer anse likwäl, att de föreflagne indragningarne böra göras med största warsamhet och att sä wäl Wcrkets styrelse, som den till indragning projecterade Betjeningen bör deröfwer höras, sä framt mängden af de werfcligen fattige och en del med mänga barn omgifne icke stola förgäs; och Riksens Ständer hoppas, att de Embetsach Tjenstemän wid Werket, hwilkas systlor afstaffas, mätte sä-widt ste kan till andre sysslor förhjelpas men desiförrinnan fä behälla halfma lönen säsom Pension. 5:0 Anse Riksens Ständer att endast Brännerier i Slockholm och Götheborg böra för Kronans Räkning drifwas; men anhälla i underdänighet att Eder Kongl. Majit i Räder täckes pröfwa, hwilka där böra bibehällas, äfwensom hwilka Magazins-Hus i allmänhet kunna försäljas. 6:0 Att Krono-Brännericrne ! Stockholm och Götheborg mäga fä förbränna, i Stockholm ett ärligt guantum af so,000 och i Götheborg ett guantum as 10,000 Tunnor Swensk Spannemäl. 7-'0 Att Krono-Brännerierne es mäga fä utarrenderas. 8:o
Ex protocollo E. Holling. \:o lii. Ank. till Exp.-Utsk. d. C Dec. kl. 11 f. m. K O N G L. M A .!: T S Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, med förslag till Förordning angående förlags-inteckning; gifven Stockholms Slott den 16 Oktober 1847. De föreskrifter, som nu äro gällande i afseende å säkerhet för förlag, som gifves till bergsoch brukshandteringar eller fabriker eller handtverk eller hafsfiskerier, återfinnas dels i allmänna lagen, dels i flera serskilda författningar. Sedan 1734 års lag uti HandelsBalkens 17 kap. 7 §. sista morn., utan att likväl påbjuda inteckning eller annan dylik åtgärd till allmängörande af in - Kongl. Majja Nåd. Proposition, N:o (5. 23 gänget förlagsaftal, tillagt dem, som gifva förlag att dermed drifva bergsbruk eller andra sådana verk, förmånsrätt i det, som tillverkas; så har genom förordningen den 24 Februari 1748, angående förlag vid bergsoch brukshandteringar, blifvit vidare stadgadt, att förläggare borde vid Bergs-tingsrätt eller i Bergs-kollegium, allt efter verkets beskaffenhet, lala förlags-afhandlingen intecknas för alt derföre få tillgodonjuta förmånsrätt, hvilken likväl, med afseende å ej mindre verkets beskaffenhet, än äfven förlagstagarens stånd blifvit fästad vid olika egendom, såsom dels endast vid inventarier och effekter, dels i fråga om verk för ädlare metaller äfven vid grufva och åbyggnad; varande genom instruktionen för Bergs-kollegium den 28 December 1832, dess befattning med förlags-inteckningars beviljande och dödande uti jernoch messingsbruk samt kopparhamrar och dylika verk ytterligare bekräftad.
I öfrigt anför Ulskoltet, alt, då en öfveiflödsafgift å sådana förbrukningsartiklar, som inom landet tillvexlas, skulle qväfva inhemsk industri, Utskottet ansett den icke böra ega rum, och å utländska öfvei flodsoch Ivx-artiklar trodde Utskottet afgift icke annorlunda böra stadgas, än såsom tull, enär den derigenom säkrast träffade konsumenten och drabbade honom i ett rättvist förhållande, nemligen i den mån lian konsumerade; i öfverensstämmelse med hvilken åsigt de i 1813 års Be viliniiigs-forordning härom intagna föreskrifter uteslötos i Bevillningsstadgan af den 8 Augusti 1815. Emedlertid återfördes väl bevillning för konsumtion och öfverflöd vid 1818 års riksdag och utsträcktes då jemväl till vin, kafle, the samt möbler af utländskt trädslag, men borttogs å nyo vid påföljda riksdag år 1823, dertill såsom skäl bland annat ytterligare anfördes: att en slik afgift vore obillig oell för den fattige tryckande, då ingen proportion funnes emellan hohom och den rike; att den föranledde vidlyftighet i räkenskaperna, svårighet vid kontrollen och vore menlig för nationens moralitet, samt att, då det i allmänhet borde stå en hvar fritt att, sedan han i mån af sina tillgångar kontribuera! till slaten, desamma efter eget behag använda, denna afgift iunebure en orättvisa och derjemte vid tillämpningen ej sällan föranledde chikaner, prejerier och förhatliga rättegångar. <5 Bcvillnings-UlskotUls Betänkande, N.o $.
Detta har äfven erfarenheten under de sednare åren bekräftat; men då arbetsinrättningar, vare sig för husslöjd eller företag af väsendtligare omfattning, erfordra deremot svarande förlag, och sådana anstalter fördenskull i allmänhet ej kunna tillvägabringas utan någon uppoffring å statens sida, föreslår Kongl. Majit, att Rikets Ständer medgifva, att, utom en summa af 50,000 ridr, som för de egentligen qrkeslösas lifnäring borde afses, och hvilken Kongl. Majit skulle ega att fortfarande till understöd utan återbetalnings-skyldighet använda, Kongl. Majit äfven må, när sådant finnes lämpligt eller bchölligt, utaf undsältuingsfonden anvisa en lika stor summa till förlag åt kommuner eller enskilde för beredande af arbetsförtjenst utan annat vilkor för så beskaffade medels återgäldande till staten, än att denna återbetalning må ega rum endast i den mån inkomst, genom försäljning af arbetsprodukter, kan erhållas, samt att, såsom följd häraf, den dymedelst uppkommande förlust finge, efter pröfning, i räkenskaperna afskrifvas. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 22. 19 Under förutsättning, att Rikets Ständer instämma uti nu framställda åsigter och alltså gilla hvad Kongl. Maj:t i förrberörda hänseende äskat och föreslagit, är Kongl. Maj:t sinnad att låta föreskrifterna om spanmåls inoch utförsel, i enlighet med ofvan arigifna grundsats, för viss bestämd tid, förblifva bestående; hvarvid Kongl. Maj:t likväl hyser den mening, att, enär åkerbruket under de sednare åren gjort betydliga framsteg, följande tullafgifter för införseln af nämnde vara, hvilken fortfarande skulle vid utförseln blifva tullfri, böra, då dertill komma importörens omkostnader för frakt och assurans samt köpmannavinst, lemnat tillräckligt skydd åt den inhemska sädesproduktionen, nemligen: en Svensk tunna Hvete
Efter öfverläggning härom och c de 3tne öfriga Respectiva Stånden redan bifalt Utskottens förenämnda Betänkanden, lät Hdervärda Bonde-Ståndet äfven dervid bero, mecförbehåll att genom allmänt underdånigt Besär vända sig till Krngl. Majtt, för att anhålla 01 den rättelse och jemkning, sorn af Bonde-Stådet varit åsyftad. Ut supra. Ex Protocllo Olof Wern. S, D. Vid föredragning af Stats-Utskotets den 6 Juli afgifna Betänkande , i anledning rf Hans Excellences Öfver •Ståthållaren m. m. Grefve 1102 Den 14 Juli. Carl Mörners till Kongl. Maj:t ingifna och Utskottet öfver emnade underdåniga Skrifvelse den 10 sisth Mars, angående Stockholms Stads Cassas befrielse från den Stadens Krono UppbördsVerk åtföljaade ordinarie aflöning och dess öf. verförande )å Kronans Stat, blef berörde Betänkande, åtföjdt af dervid gjorda anmärkningar, till "Utskott!t återreinitteradt. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. (onstitutions - Utskottets den 10 Juli meddeldtaicli sista Plenidag upplästa Memorial, angående 1:0 föreslagen ny redaction, hvilken skulle införas 137 §• Begerings-Formen, i stället.för sista Morentet, som borde utgå; 2:0 ‘Hägg i 38 §- Riksdågs-Ordningen, i händelse Riksens Ständer ej antoge förslaget om votering jer Capita inom Utskotten; 3:0 Förslag till förändring och ny Redaction afiista meningen i 4 §.' Begerings - Formen ; 4:0Förslag till ett nytt Moment i 14 §. RiksdagOrdningen , hvilket efter 6 Momentet borde iföras. 5:c Ny redaction af 38 §• Riksdagsordningen 6:< Tillägg i 29 §. RiksdagsOrdningen 3:0 - Den 14 Juli. 1163 7:0 Förslag till Tillägg uti 28 §.
Jag anhåller emedlertid, att Riddarh.-Sekret, målte uplysa, hurti frågan blifvit afgjord i öfriga Stånden. Härvid uplyste undert. Riddarh.Sekret, att enl. ankomne prot.- utdr. Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s nu omförmälde Betänk. M 39 blifvit bifallet af Presteoch BorgareSt:n samt återremitteradt af BondeSt. Hr Ribbing: Ar det icke något serskildt prot.nldr. ankommet med begäran, alt R. o. Ad. skulle äfven återremittera Betänk.? I anledn. häraf uplästes det härom från BondeSt. ankomna prot.- Utdr., hvilket icke innehöll något annat af det Hederv. Ståndet fattadt beslut, än att Utsk:s Betänk, blifvit återremitteradt. Föredrogs Gr. Posses, Gustaf Mauritz, d. 18 dennes på bordet lagda motion, att R. St:r måtte ingå till K. M. med underd. anhållan, att Han tills vidare täcktes uphäfva import-tullen på spanmål och mjöl. 23* 356 Den 25 Februari e. m. Gr. Posse anförde skriftligen: Då den af mig väckta, nu föredragna motionen, måhända ej kan anses, till följd af 56 § Riksd.Ordn. äga tillräckligt stöd i de utländska förhållanden, hvilkas inflytande på vår spanmålshandel ej med full visshet kunna förutses, får jag såsom särskildta grunder för dess väckande nu upgifva. l:o. De med hvarje postdag stigande spannemålspriserna i Rikets södra provinser, ett förhållande, hvilket vid motionstidens slut så mycket mindre kunde förutses, som man hade anledn. förmoda, att, vid bränningstidens slut motsatsen skulle inträffa. Det jemväl ej under motionstiden beräkneliga i motionen ådagalagda förhållande, att spannemål från Ryska hamnar med fördel kan hit införas, hvilket så mycket mindre kunde förmodas, som spannemälsutförseln var från Finlands hamnar förbjuden. Hr Wolffelt, Mauritz Constantin:
Detta förhållande, som erfarenheten bekräftar, är icke tillfälligt, utan allestädes ett nödvändigt vilkor, om bränvins-krögeriet skall blifva lönande och medföra någon betydlig vinning. Då man har förbjudit lön krogar, förekommer det mig såsom en himmelsskriande åtgärd, om Statsmagterna, för en lumpen penning, som kallas bränvins-minuterings-afgift, sälja till hvem det vara må rättigheten att, under Lagens skydd, utsuga , lörföra och förderfva alla , både gamla och unga, som antingen redan hafva lust till bränvin, eller hos hvilka, genom umgänget, frestelsen och tillfället, ett sådant begär kan uppväckas. Man har förbjudit lönkrögeri, meri idkaren af denna slem ma handtering är ej underkastad någon fara, så länge köparen ej får åberopas till vittne; ty nog kan krögaren alltid ställa så till, att aldrig någon annan är närvarande vid utminuteringen. Det finnes utan tvifvel ingen annan utväg alt tillstänga lönkrogen och verkligen utrota det hemliga krögeriet, än att köpare af bränvin deli starka drycker må, då så äskås, framträda och vittna, hvarest och af hvem han köpt sin vara. Vill man ändamålet på allvar, måste man vilja medlet, serdeles då detta, ehuru strängt, är så beskaffadt, att det ganska sällan skulle behöfva användas, sedan det blir kändt; ty troligen skulle icke mången blottställa sig för faran att i hvarje köpare få ett vittne till sin olaga handtering. Vore för en lönkrögäre någon heder att förlora , borde han ock, efter oftare förnyad öfverträdelse, förklaras ovärdig medborgerligt förtroende. Slutligen och framför allt måste jag eftertryckligen protestera emot förslag* t att till en fjerdedels kanna nedsätta den minsta qvantitet, sorn öfverallt får försäljas. Härigenom har man val gjort all vidare lagstiftning om både loflig och •oloflig bran vins-minutering i det närmaste öfverflödig. Ty en allmän rättighet att utmångla bränvin halfstopsvis är i sjelfva verket ej annat, än en fullkomligen frigifven krogrörelse.
Discretion ofia nog vore obehaglig, hvaremot en stadgad afgift i berörde fall, beräknad endast till den i Staden befintliga egeridom, icke är underkastad hvarken villrådighet eller ansvar för dem, som vid dylika ti11fälle n bevaka och välda andras rätt och egendom, Herr Bofgmästaren ansett sig äga skäl till den motion, att Kongl. Förordningarne den 1 Mars 1749 och den if) December 1756 varda öfversedde och i så måtto jemkade, att Rådstufvu-Rätterne rhå vara berättigade att, efter aflidne Personer i Städerna, utan afseende på särskildta Stånd och Glassér, verkställa uppteckningar och arfskiften å <leias i Staden befintliga egendom, emot den procent i samma Författningar är uttsatt;-och hrr Vällofl. Borgareståndet i sammanhang härmed till Utskottet öfverlemnat ett Protoeolls Utdrag för den 13 i denna månad, innehållande så väl ett af Herr Assessoren Arosenius afgifvet anförande, deruti Herr Assessoren, jemte det han instämt uti hvad H ei>r Borgmästaren Kje Ilander uti förberörde Memorial anfelt, yrkat, att arfvoden för Bouppteckningar, tillika med den de Fattiga tillfallande Procent, beräknade på hela Inveniarie - massan , må falla de personer till last, hvilka egentligen äro ägare af den upptecknade egendomen, och således blifva pro rata fördelad emellan Sterbhuset och dess Borgenärer, som ock Herr Borgmästaren Kjeliunders i afseende härå afgifna yttranden. Detta iOen 4 April.
Ståndet vidblef sitt förut fattade besiut och ogillade den i Utlåtandet JSfto 202 föreslagna förändring. Vid /pde punkten, angående General-Adjutant s-Expeditionen för Armeen. Sedan Ståndet, genom bifall till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 195, algjort den fråga, hvarom denna punkt handlar, lades densamma till handlingame Vid sursta punkten j angående Kongl. Lif-Bevärings-Regement t. Med vid blifvande af sitt förut fattade beslut i ölrigt, godkände Ståndet det af Stats-Utskottet i denna punkt genom Utlåtandet N:o 202 tillstyrkta förtydligande. Vid n3:dje punkten, angående Hallands Beväring. 464 Pro t. Vt dr. d. 10 dug. 1840. Med vidblifvande af förut fattadt beslut i öfrigt, godkände Ståndet förtydligandet genom Utlåtandet N:o 202.' Vid z5:te punkten > angående För sv ar s-verket i allmänhet eller Kongl, Krigs• Collegii Departementer. Med vidblifvande i öfrigt af sitt beslut öfver 25 punkten af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 44, godkände Ståndet Stals-Utskottets tillägg vid denna punkt, i afseende på rotefrihels-afgifterne, uti Utlåtandet N:o 202, äfvensom Ståndet godkände Stats-Utskottets tillstyrkande, att Rikets Ständer må bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer vid nästinstundande Riksdag aflåta Nådig, Proposition om fördelning under behöriga utgifts-titiar af det under benämning Försvars-verket i allmänhet, eller lör Krigs-Collegii Departementer, å 3:dje Hufvud-Titeln erforderliga anslag. Vid 3a:dra punkten, angående Durch-3Iarsche~ kostn ader och oförutsedda utgifter.
Myntoeh Ibland de i Fullmäktiges protokoll upptagna ärenden har ett rannTwrét ^eu ^ sistlidne Mars af deni afgjordt besvärsmål, hvaruti de för mans besvär, frågans bedömande åberopade föreskrifter blifvit af Bankens Understyrelse och Fullmäktige på olika sätt tolkade, fästat Revisorernes uppmärksamhet, och Revisorerne anse sig derföre böra för detta mål meddela följande närmare redogörelse: Sedan t. f. Myntoch Bergs-proberaren Fredrik Wretman, uti en till Banken ingifven räkning, fordrat att för probering af 624 st. silfverplantsar, hvilka blifvit till Kongl. Mynt-Verket, för Bankens räkning, inlemnade endast för probering och värdering men 25 icke till förmyntning, varda, på grund af Kongl.
Då Skolan för närvarande uppbär i Statsanslag 13,500 Riksdaler årligen, utgör den tillökning i årsanslaget, som Direktionen i underdånighet hemställt, att Eders Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer äska, Aderton Tusen Femhundra Riksdaler. Såsom bevis på att läroverket icke endast är af lokal betydelse, har Direktionen slutligen i underdånighet förmält att, under det skolan de sednare åren varit besökt af öfver 100 elever för hvarje läsår, minsta delen tillhört Göteborgs och Bohus län. Sålunda tillhörde under sistförflutna läsår af Skolans 103 elever endast 24 nyssnämnde län, men de öfrige andra delar af Riket; hvarjemte skolan nämnde, likasom äfven föregående år, varit besökt af elever från Norge. Ofver-Intendents-Embetet, hvars yttrande öfver det uppgjorda förslaget till nybyggnad för Chalmersska Slöjdskolan blifvit infordradt, har under den 19 nästlidne September sig utlåtit, att den för detta byggnadsföretag beräknade kostnadssuinma af tillsammans 230,000 Riksdaler synts under nuvarande förhållanden vara för byggnadens utförande fullt tillräcklig. Enligt infordrad upplysning är det afsedt att de nya byggnaderna skulle vara fullt färdiga till Höstterminens början 1868.
Under Augusti, September och Oktober månader år 1850, då kolerafarsoten härjade i Malmö och å fiskeläget Råå, var ett stort antal läkare till tjenstgöring hitbeordradt; men då icke utomordentliga fall påkalla en större läkarepersonal, äger Länet tillräckligt antal läkare. Läns-lazarettet med dertill hörande Kurhus i Lund anlitas af allmänheten med så stort förtroende, att antalet af dem, som der söka inträde, vida öfverstiger tillgängliga sjuksängar. Af stor vigt håde för Länet och för den kliniska undervisningen vid Universitetet vore derföre att nödiga tillgångar kunde beredas för utvidgning af denna väl ordnade sjukvårdsinrättning. Det i Stora Råby inrättade Räddnings-institut för vilseförda barn fortfar att lemna omsorgsfull vård jemte undervisning åt så stort antal vanartiga gossar, som utrymmet medgifver: och hafva de flesta af dessa derifrån utgått till nyttig verksamhet i samhället. f 1 . .»»»i .. 1 r. i • /-> X. c. icsa A det uti Malmö befintliga Centraldårhuset funnos vid 1850 års slut 187 hjon. finnas inom detta Län 7, bland hvilka den betydligaste är Malmö, säte för Länsstyrelsen, med en folkmängd, enligt mantalslängden för år 1850, af 12,151 invånare, deraf 7,004 äro mantalsskrifna och 5,147 mantalsfrie. Befolkningen, som år 1847 uppgick till 10,543 personer, har således under de 3:ne åren, denna Berättelse afser, ökats med 1,608 personer, då deremot folkökningen under de tio åren 1838—1847 inskränkte sig till 1,419. Denna betydliga tillväxt i stadens folkmängd, så mycket mera anmärkningvärd, som den år 1850 härjande kolerafarsoten bortryckt 351 af stadens invånare, har utan tvifvel sin grund i stadens ökade rörelse, som påkallar och sysselsätter § 5. Städer 8 flera arbetare, till hvilken klass de till staden inflyttande pei’Soner egentligen höra.