Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och ville äfven vördsamt och. vänligen inbjuda åina Respectiva MedStänder att deruti instämma, att Lag-Utskottets den 17 i denna manad afgifne Betänkande, i anledning af Lag-Cotaitéens dit ofverlemnade förslag om förändring af Domstolarnas antal och organisation skulle utaf Riksdags - Kostnads - Medlen, till Utdelning inom Stånden, genom Lag-Utskottets försorg skyndsammeligen till trycket befordras. Ut Supra. Éx Prdtocollo Carl Magn i Robsahm, S. D. Efter förnyad föredragning af Lag-samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Uts kottens gemensamma Berättelse af den i3tde i denna månad, om förloppet vid det hos Utskotten forehafda mål , om en allmän Närings-frihet, fann Borgdre-Ståndet denna fråga, såsom rörande Ståndets Privilegier, icke kunna emot Regerings-fnrmens uttryckliga föreskrift, till behandling upptagas, i den form densamma nu blifvit väckt och till Rikets Ständer inkommit, Utan således nu börd förfalla. Ut Supra. Ex Protocoilo Carl Magni Robsahm S, D. Den 28 Juni. 1279 S. X). Jjanco-Utskottets Memorial af den 25:16 Maj, sorn, sedan den 19 Juni, hvilat på bordet, om yrkadt upphäfvande i vissa delar af de Stadganden, hvilka Revisorerne ofver Riks Discont' Verkets förvaltning för ar 1814, i afseende på samma Verks Administration , roéddelt, blef nu å nyo föredraget och af Borgare-Ståndet giiladt. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. L emöade Borgare-Ståndet, vid förnyad föredragning, sitt bifall till Stats Utskottets den 22 Juni på bordet laggda Betänkande» af den 14 i samma Månad, angående: 1:0 Fortfarande af Siats-bidraget till Hamnbyggnaden i Helsingborg. 2:0 Medel till Uazarettsbyggnaden i Uddevalla; och 3:0 Skatteköp å Allestads Krono-Säteri.
Statsreglerings-fonden, extra, bil. litt. E. » 5. — ordinarie, — C. » 5. Statsverket, egentliga » 4—31. 285—288. Statsverkets grundfond » 5. Bilagan litt. B. vid » 5. Statsverkets inkomster, bilagan litt. D. vid » 5. afkorfningar å, bi lagan litt. C. vid » 5. — reserverade behållningar » 9. — spanmål in natura » 24—25. 287—288. — utgifter, bilagorna litt. C. och E. vid » 5. — öfverskott och brister » 6—9. Bilagan litt. D. vid » 5. Slip endie-fonden, Kongl, och Hvitfeldtska » 262—263. Stockholms allmänna .Barnhus » 205—208. byggnader, anslag till underhåll af » 55. Garnisons-sjukhus » 80—81. 307. — Elementarskola » 261—262, — Navigationsskola » 97. Bilagan litt. O. vid » 96. — Normalskola för vexélunder visningen » 260—261. — Slotts brandväsende och yttre lyshållning » 179. byggnadsmedel » 178. — 376 — Revisions-berättelsen. Stockholms stads Konsistorii räkenskaper sid. 255—256. kronoräkenskaper ... » 174. undervisningsverks rä- kenskaper » 256—260. Station af Flottan » 90-94. — Veterinärinrättning » •51—53. Storskiftes-verkets fortgång » 169. Tabellen vid » 169. Stora Kopparbergs län, skiften och afvittringar i » 167. Straffoch arbetsfängelser » 137-150. Bilagorna litt. R. och S. vid » 138, 139. Strengnäs stifts Konsistorii räkenskaper Strömsholms slott » 225—228. a 187—188. — stuteri
De i detta ämne till Utskottets handläggning ifrån Respective RiksStänden remitterade Memorialer och Anföranden äro : 1:0 Ett hos Högloft. Riddersfeapet och Adeln af Friherre Liljehorn G. A. uppläst Memorial, hvari Herr Friherren anmärker, hurusom stadgandet i 6:te punkten af Kongl. Förordningen, angående några omständigheter, sorn böra iakttagas vid Krono-, Kungsoch Gästgifvare-skjuts m. m. af den 28 Juni 1809, att efter en häst icke må åka mer än en person jemte den skjutsande, medförer den olägenhet, att resa ide, som medhafver betjent, nödsakas för dess fortkomst taga serskild häst, ehuru Kongl. Förordningen den 11 December 1766 uti 20 §. medgifver, att en tyngd af 20 Lisp. får åkedonet påläggas; äfven» sorn, i händelse den skjutsande icke finner för godt sjelf åtfölja sin häst, utan anmodar någon annan den återtaga, den resande försättes i nödvändighet, att sjelf köra ett ofta okynnigt hästkreatur, och Öppna de gtua1 Bihang till BjjuSt. Uti. i8i7'*8l8 Sami, N;r 919a. Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. dar, som tinder vägen kunna mota; i anseende hvartill Friherren yrkat den förändring i Gästgifveri ordningen, att det må vara den resande tillätet pä en häst medtaga betient, mot erläggande af 6 sk.
Arbetslönerne hafva åtminstone uti Skåne under sednare åren höjt sig minst 50 procent och höjas nästan dagligen, hvarigenom ordentlige och flitige arbetare äro i en ganska lycklig 70 Den 8 April fm. belägenhet. Hvarföre skola de,då icke vidkännas denna högsl obetydliga bevilln. Arbetaren är vanligen bättre lottad än handtverkaren, ty den förre behöfver icke något förlag och icke eller äro bans verktyg af någon kostbarare beskaffenhet, flans förtjenst är sålunda en ren behållning, hvilket likväl icke är förhållandet med handtverkaren. Derförutan tror jag, att om arbets-bevillrnn borttoges, skulle det uppslå brist på tjenstefolk. På dessa skäl anhåller jag om bifall till betänk. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, ali anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Hr Aminoff: Jag anser mig böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på den af Hr doktor Sandberg väckta motionen, som ännu är oafgjord, men som inom Utsk. vunnit mycken sympati, nemi. att den personliga skydds-afgiften malte användas till andra ändamåls bestridande, än till statsbidrag. Om delta förslag vinner R. St:s bifall, så uppslår en ganska betydlig förminskning uti statsinkomsterne, sorn på annat sätt mäste ersättas. Bevillms-afgiften för arbetsklassen är ej stor, utan sådan att hvar och en med fulla krafter och arbete kan, utan olägenhet, förmå erlägga densamma, synnerligen då oförmögna och de, som äga flere minderårige barn, derifrån äro befriade. Borttages nu denna bevilln., så kail följden deraf blifva, att högst få arbetare taga lagstadd tjenst, hvarigenom brist på tjenstefolk skulle uppkomma. För öfrigt tror jag, alt hvarje medlem bör i sin mån bidraga till statsulgifternes bestridande, efter staten är skyldig att å sin sida lemna hvar och en tillbörligt skydd. Jag anhåller om bifall lill betänk. Hr Akerman:
I anledning häraf, och i afsigt att kunna reda för mig sjelf och andra de orsaker, hvarpå jag grundar mitt afslag till den åsyftade dechargen, utbeder jag mig Ridderskapets och Adelns tålamod för en stunds uppmärksamhet å de framställningar, som, föranledde af ConstitutionsUtskottets fullbordade arbete, skola innebära en summarisk öfversigt af Statsförvaltningens gång, såsom den visat sig för mig, och hvilken åsigt bestämt min öfvertygelse om de verkstäl - Deq 17 Julli f. ni. lande och controllerande magternas förhållande till hvarandra och till Svenska folket. Det är på denna grund, och med yrkande af den satts, att, då representationen uppträder emot Styrelsen såsom redofordrande, framstår den på samma gång inför folket som redoskyldig, jag inför Högloflige Ridderskapet och Adeln, och med det samma inför våra Principaler, framställer min egen personlighet för allt det klander mig rättvist drabbar, om jag, vidrörande ett ämne af så hög vigt och så djupt ingripande i samhällslifvet, skulle, i uppfyllandet af min pligt, låta öfvertygelsen om vidden af denna pligtutöfning vika för consideratiouer eller något annat intresse, än Fäderneslandets, Mitt anförande skall, som jag hoppas, ådagalägga det nit för Sveriges frihet, för Sveriges väl, för de constitutionella rättigheternas bevarande åt Folket, som lifvar mig till hvarje uppoffring, som fordras, vore det äfven den, att någonsin mera här uppträda som Representant, i fall jag tvingas in i den tro, att mina bemödanden som sådan gå i en riktning mot den öfvermagt, sorn förmår att segrande trottsa dem alla. Då dessa mina bemödanden, ehuru svaga de än kunna vara, sträfva till målet för sanning och rätt, skulle jag derföre väl kunna öfvertygas, huru förgäfves jag sökt medverka till samma ändamål, hvilket andra tro sig ernå på en annan väg, Den 17 Julli f, m.
Ränta till Rikets Ständers Bank för de å kreditivet begagnade medel R:dr 95,079: 18: 11. Diverse omkostnader för fondens fasta egendom 434: 19. — Inbetalningar till Rikets Ständers Riksgäldskontor, ersättning för de å riks - Transport R:dr 127,956: 42. 10. 202,922: 32. 5. 1. Transport: 5. staten öfverflyttade, tillförene af Manufakturdiskontens medel utgångna, årliga anslag till Teknologiska institutet,- „ 28,000: Verkställda afskrifningar „ 32,931: 19. 10. eller tillsammans 188,888: 14. 8. så visar sig, att Manufakturdiskontens tillväxt under åren 1849 och 1850 bestigit sig till . 14,034: 17. 9. 1 följd hvaraf fondens behållning, hvilken vid förstnämnde års början beräknades till 1,024,346: 43. Uti dessa tillgångar inbegripas likväl osäkra fordringar af tillsammans R:dr 154,785: 29. 6. hvilken summa med „ 28,015: 35. 8. understiger det belopp, hvartill så beskaffade fordringar vid 1849 års ingång beräknades. Denna minskning, som till en del uppkommit genom några foril ringsposters, på grund af sedermera lemnad fullgod säkerhet, uppförande i kolumnen för säkra fordringar, härrör dock hufvudsakligen af verkställda afskrifningar, dels, jemlikt Kongl, brefvet den 12 Januari 1849, af obetald öfverränta å en del af det aflidne Glasbruksidkaren C. Ramström i lifstiden beviljade förlagslån å 40,000 R:dr, dels, i öfverensstämmelse med de uti Kongl, brefvet den 20 April samma år fastställda grunder, af åtskilliga äldre fordringar, eller till ett belopp uti 1849 års räkenskaper af R:dr 9,208: 36. — och uti räkenskaperna för är 1850 af „ 12,314: 43. 6. Tillsammans
och duken viftar – han ser dig – han ser mig. Till oss han kommer – men leda han måste den gode Gamle, som frälst hans lif; det går smått, det går smått – Vak upp mitt barn din Far kommer. Huruvida Lieutnantskan den gången sjöng mera, visste den unga karlen icke att säga, ty af fruktan att få se Lieutnanten komma hade han flytt undan, men så vidt han af en flygtig blick utåt hafvet kunnat inhämta, syntes der ingenting annat än solstrålar, som lekte med Ägirs, de hvitklädda, döttrar Knappast hennes Mormoder, som vårdat hennes spädaste barndom. Svenska siare och skalder Förord. Föregående delar af detta verk har Författaren öppnat med en helsning till allmänheten, med en tillegnan åt sina vänner. I förordet till denna sista afdelning är det en annan röst, som måste föreställa hans; ty hans egen är tystnad, hans penna hvilar, hans lyra klingar ej mer. Atterbom är, sedan d. 21 Juli detta år, icke mer bland de på jorden lefvandes antal. Hans bortgång, den största förlust, som för närvarande kunde drabba Sveriges vitterhet och vitterhetshistoria, har i barns, i vänners, i lärjungars hjertan, har hos alla beundrare af hans sångmö, väckt en lika liflig som rättvis saknad, och äfven utom fäderneslandet framkallat uttryck af omisskänneligt deltagande. Så har från Gefions ö en sång klingat öfver till Atterboms graf, ur en lyra med hans närbeslägtad, ur ett hjerta, med hans alltifrån ungdomen förbrödradt. Denna sång, på den frägdade Danaskaldens egen begäran, här införd vid slutet af Svenska Siare och Skalder, lemnar åt detta fosterländska galleri till slutprydnad Atterboms egen bild, målad af Ingemann. Sjette bandets förra afdelning utkom redan om hösten 1852. Under de nästföljande tvenne åren, i Författarens hittills så solljusa hemlif fördystrade af skuggorna från hans makas sjukbädd och snart af de ännu mörkare från hennes graf, vände han sig alltmer från prosan, vid hvilken han ofta hördes yttra sig nu hafva «tröttnat», åter till poesien, omarbetade Lycksalighetens ö, fortsatte
Besvärsoch Ekonomi-Ut-skoltets Betänkande, Ti\o 90. jemväl sträckt sig ända ned lill de studerande sjelfva, samt dessa frågar syntes nog ingripande för alt ådraga sig allmänhetens uppmärksamhet, och deras lösning redan interesserade och sysselsatte mången, både inom och utom yrket, ansåge motionären, vid sådant förhållande, och då Kongl. Majit icke ännu täckts i nåder fatta något beslut rörande detta ärende, ehuru detsamma befunnits färdigt till föredragning och afgörande alltsedan år i 83q, då alla vederbörande aukloriteter deröfver afgifvit sina underdåniga utlåtanden, tiden vara inne att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å det skick, hvari detsamma sig befinner, och att påkalla deras medverkan till rättande af de anmärkta missförhållandena, då del ej allenast vore en oeftergiflig fordran, att, helsi i el t så fattigt land som Sverige är, de befintliga tillgångarne blefve planmässigt och förståndigt använda, så alt det »fsedda ändamålet ernåddes, utan ock hög tid att stanna på den beträdda vägen, och ej vidare, på sätt härvid egt rum, förslösa statens tillgångar efter enskilda korporationers och auktoriteters tillfälliga önskningar; varande detta nu desto nödvändigare, som Kongl. Majit vid denna riksdag ytterligare begärt ökadt anslag till Carolinska institutet af 1,600 r:dr för en professor, och af 333 r:dr 16 sk. för en chirurgiae adjunkt; — och, sorn Rikets Ständer egde rättighet alt först begära de stridiga frågornas afgörande och framläggandet af en fullständig plan till den medicinska undervisningens ordnande, innan något vidare anslag derför borde komma i fråga, samt det Carolinska institutets stat årligen redan uppginge till mera än r6,5oo r:dr b:ko, och de medicinska fakulteterna kostade i proportion derefter, samt motionären vore fullt öfvertvgad, att de nu befintliga tillgångarne, om de blefve klokt använda, skulle, utan vidare tillskott från det allmänna, mera än väl förslå att underhålla en god och för vårt land lämplig medicinsk undervisning, — så har han, på dessa grunder, och på det att hvart och ett af dessa splittrade och stridande läroverk måtte få sig anvisad en verkningskrets, lämpad efter dess natur och omständigheter, och till följd hvaraf alla komme att arbeta för det gemensamma ändamålet, — en god läkare-bildning, — i stället för att, såsom hittills skett, förtära sina löne-anslag,
Der omkring ligger ock Örtens största gods, Friherre Söderling Hermelins Fideicommiss Gripenberg ^ sitt antika hus och sina fyra lorn. Längre fram i Häradet förekomnjel ett annat Fideicommiss Bordsjö med flera underlydande Säterier i Greflig* Bondeska Familjen, — vidare Patronat-godset Herrestad oell sedan de,Tf odlade och bebyggde Sätesgårdarne Nobynäs, Widaholm, Göberg» 1 a ’ Södraholm, Aneby med flera. Sjön Kalängen är märkvärdig af sin Flottholme, som någon gatlS l,Pl^ stiger från djupet och ligger i dagen en liten lid. Anteckning^6 denna Flottholme i Marbecks Kyrkobok, börjas med år 1 °r!u' | Gustaf lil besökte den *778. Sist var den synlig 182S. te.nSc, ^erga ström är Svartån, som uppvnller ur en källa å Äskhults ägoi 1 0 - Socken af Södra Wedbo Härad och rinner genom Bålängen samt Sä till Somen, hvarifrån den följer nied Östgötha vattne» hafvet. 7 arten i Häradet är allmänneligen lergrus, sandoch svartmylla. Säd produceras här vida öfver husbehof och af serdeles god beskaffenhet. Den efterfrågas derföre begärligt. Bosk a psli a lid ela är här liflig. Närheten till Skenninge och dervarande stora Oxmarknad befordrar den. Norra Wedfio Härads Allmoge är kanske den mäst behållna i Länet. De sprängda frälsegodsen hafva kommit i dess händer. Södra Wedbo Härad är något svagare än del sistnämnde lill Jordmån. Det producerar dock nog af spannemål för sitt behof. De största Sjöar bär äro Möeklafloen och Soljen. De största Strömmar Brusa-ån Och Wärno-ström. Den förra drifver Brusaholms Jernbruk, löper in i Calmar Län och faller i hafvet omkring Westervik.
N:o 26, i fråga om nationalrepresentationen väckt ett då bordlagdt 8 H. 45 354 Den 14 Mars. förslag om utsättande af viss tid, inom hvilken förslag till gemensamma tankar i ämnet borde framställas, hvarjemte II. Ex. yttrade, att sedan numera berörde öfverläggning blifvit slutad R. o. Ad. torde finna, att Gr. Gyldenstolpes förenämnde förslag vöre förfallet. Ropades' ja. Föredrogs ånyo Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskms betänk. N:o 53, i anledn. af väckte motioner, ang:de restitution af skatt för bränvin, som till utrikes ort exporteras. Frih. Raab, Adam Christian: Jag anade icke, när jag gick till Riddarhuset i dag ott detta mai, kunde nu förekomma, så att jag icke har betänk, med mig; men såsom jag vill minnas grundar det sig på en motion af Hr Tornerhjelm, alt R. St. skulle bevilja en restitution af bränvinsbränningsskatten af 2 sk. per kanna. Utsk:n hafva funnit för godt att alsia denna motion, men för min del kan jag icke finna annat, än att det åsyftade ändamålet, att nemi. bereda export och derigenom i sin män minska inhemska consumtionen af en vara, som är skadlig för sederna är godt. Jag röstar derföre bifall till motionen och afslag å betänk. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff: I motsats med den siste talaren, tillstyrker jag bifall lill Ulk:ns betänk. Man plädar medgifva restitution af skatter för näringar, som man vill uppmuntra, men icke för dem, som man anser redan mera än tillräckligt florera. Det är vid första påseende klart för hvar och en att detta förslag icke skulle leda till minskad, utan (ill ökad bränvinsbränning, ty icke exporterar man bränvin till främmande länder så länge man med fördel kan afsätta detsamma inom landet. Förslaget skulle dessutom i sin tillämpning möta de yttersta svårigheter i afseende på controllen, och skulle i de flesta fall möjligen endast leda till underslef.
Jag anser det för samhällets skull säkrast, att, då man vet sig vandra på en olaglig väg, man icke må afvakta några högljudda reclamationer, förrän man förmår sig att rätta olagligbeten; och måhända är det för oss mera vådligt, än för många andra, att tillåta bestämda skäl till missnöje ulan rättelse qvarstå, Jag är öfvertygad, att samma missnöje skall fortfara, äfven sedan de vid sista riksdagen beslutade alternativer blifva för rotehållarne framlagda; och det torde icke vara väl betänkt att på det sättet behandla Skåne, som gjort så många uppoffringar för landet. Förslaget till ordinarie roterings införande i stället för extra väcktes af några få invånare från provinsen, och orsaken dertill, att en mängd icke vägrade hörsamma kallelsen, berodde på de oroligheter, som den tiden omgåfvo oss. Men till lön förderas beredvillighet böra de nu tillbaka vinna afseende å sina fordringar. En ledamot har yttrat, att blott kriget var förbi, så framträdde anspråken. Man hade väl rätt att någon gång vänta fredens återkomst; och då Skåne icke underlät att dertill i sin mån bidraga, synes det icke billigt, att mansa skall belöna provinsens patriotiska uppoffringar, att den har skäl alt ångra desamma. Det torde dessutom icke vara nyttigt, att man underhåller så missnöjda tänkesätt hos en gränsprovins af den vigt för vårt land, som Skåne; och jag tillstår, att jag med tacksamhet erfarit, hurusom Regeringen gått ganska visligt tillväga, då hon icke påskyndat verkställigheten af förra Den 22 December e. m. 453 Ständernas beslut. Modification derutinnan
Vallackar 2. 53 Tillkomna under året 3. -)()- Försålda och döda 4. Effektiva häststyrkan vid årets slut . 52. För är 1843. Hingstar från förra året 49. Vallackar 2. 32 Tillkomna under året 54 Försålda 27 Effektiva häststyrkan vid årets slut , 52. 34 Likasom vid Strömsholms och Ottenby Stuteri-inrättningar, äro kostnaderna i och för nu ifrågavarande Stuteri särdeles dryga; och få Revisorerne, i afseende härå, åberopa de yttranden, som i Berättelserna angående förstnämnde hegge Stuterier bär ofvan innefattas. — 192 - Salpeter-Fonden De med ordning förda räkenskaperna äro i Kongl. Kammar-Rätten granskade för båda revisionsåren med anmärkning-ar och framställa följande förhållande: Debet. år 1*12. år 1843. Balans från föregående året: Behållningar och fordringar Uppbörd : Räntemedel Anmärkningsmedel Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Afskrifning 200: - Utgift: Aflöning, upphördsoch transportkostnader m. m. 29,210: 9. 1. 25,784: 27. /. Stats-Kontoret, outtaget statsanslag, . . ' L Salpeterfondens inkomster lör håda revisionsåren hafva, sedan de under samma tid bestridda utgifter afdragits, lem nät följande öfverskott : år 1842 R:dr 82,026: 46. Da, för utrönandet af Kronans verkliga kostnad för hvarje lispund salpeter, nödigt är att taga i betraktande aflöningarne för tjenstemännen, transportkostnader o. s. v., hafva Revisorerne, efter en sådan beräkning, funnit, att ett vid krutbruk levereradt lispund af nämnde vara kostat närmare 7 R:dr Banko.
Jag har redan yttrat hvad jag liar ansett vara det rätta, rör:de litt. a af delta mom. och vidblifver det, men skall, sedan jag nu har anledn. att förmoda, att mitt förslag röride 1 §:n ej kan gå igenom, ej vidare drifva den saken, om jag finner att R. o. Adis tanke verkligen strider deremot. Hr Ribbing: Sedan nu blifvit upplyst, att icke mer än ett af de 3 öfriga Stånden beslutat, att 4° proc. af den tecknade grundfonden vid bankens öppnande borde contant inbetalas, så får jag, på den grund jag förut omnämnt, föreslå, att i första punkten, i stället för orden "deraf minst 25 proc skola utgöras af reda penningar," kommer att inflyta: samt huru mycket deraf bör i contant inbetalas. Att ordet ■"minst” skulle förändras till "högst," såsom Hr Lefre'n önskat, deremot måste jag protestera; detta skulle vara ett förordnande, som helt och hållet skulle förstöra privatbanksystemet och förorsaka en mängd vinglerier, genom nödigblifvande upplåningar, hvilket blef den enda utvägen för bolaget eller dess direction, då riksmyntscassan, vid möjligen inträffade händelser, koiume alt sjunka alltför lågt, efter den utvägen att af actieägarne infordra en tillökning i den conlanta insatsen igenom ett sådant stadgande vore stängd. Det kan man visserligen förmoda, att en privatbank, som någorlunda sköter sina affärer, skall tillvinna sig credit, både inom och utom Riket, men möjligen skulle denna credit ännu icke vara så etablerad, att nödiga lån efter inoch utländska creditiver kunde erhållas, och då blefve indragning af denna privatbank möjligen snart för handen. Jag kan således icke annat än på det högsta afstyrka en sådan förändring. Hr von Hohenhausens yttrande i afseende på nödvän - Den 20 Februari f. m. digheten af den högre contanta insatsen, anhåller jag att blott med några få ord ytterligare få vederlägga. flan sager nemi., att han anser det vara bättre för vexlingen att hafva silfver och sedlar, än intecknade reverser.
Då vi ännu ägde Finland, så var, vid inträffande krig med Ryssland, Finska viken den naturliga krigstheatern. Denna blifver icke numera der, den blifver inom våra egna gränsor; och hvad< blifver väl deraf följden? Om vi förutsätta, alt Stockholms och Östergöthlands skärgårdar äfven hade 1 million kanonslupar, så är jag öfvertygad derom, att om Ryssland anfaller oss, denna stora, präktiga och ”väl öfvade” skärgårdsflotta får ligga, utan att skjuta ett enda skarpt skott, under det hela landet kan blifva intaget; ty jag tror ej, att den Ryske amiralen kan vara oförnuftig nog, att atlaquera densamma, då han litet längre ner kan göra landstigning pä de kuster, som ej äro försvarade, och som icke med en skärgårdsflotta kunna försvaras, emedan kanonjollarne eller kanonsluparne, om de vore aldrig så förträffliga, ej ens uthärda sjögången, orsakad af den lätta brisen pä en vacker sommardag. Hade man då följt deras råd, hvilka påstå, att en seglande flotta är öfverflödig, torde man måhända, ehuru försent, komma i erfarenhet af det oriktiga i denna princip. Hr Gripenstedt: Jag underlåter att upptaga den siste talarens argumenter, icke derföre att jag dertill är oberedd, utan af samma skäl som jag förut anfört, hvarföre jag anser mig böra afstå frän en närmare detaljering af detta ämne. Jag vill deremot med några ord genmäla de skäl, som af några andra talare blifvit anförda emot Utsk:s förslag. Dessa bestodo dels deruti, att det skulle vara ändamålslöst för sjelfva saken om en fördelning af anslagen skulle bestämmas emellan de olika stationerna, dels att det skulle vara oriktigt, att binda K. M. och Regeringen genom några sådana föreskrifter. Det vore ändamålslöst för sjelfva saken, säger man, derföre alt K. M. skulle kunna eludera stadgandet, och i st. f. det med anslaget afsedda syftemålet, nemi. nybyggnad och underhåll af de smärre fartygen, kunde låta bygga dépots eller dockor etc. etc.