Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då dessa lemna jemte hypothek af sjelfva varan tillika annan säkerhet, nemligen densamma som för Discont-lån, så kan för Ranken ingen förlust uppstå. Capital dertill felas icke, då utom de 4oo,ooo R:dr, Utskottet der till velat anslå, på Depositions-räkningen vanligtvis qvarstår i Banken af allmänna medel en nästan oföränderlig summa af minst f\ millioner, som är inberäknad i sedel-stocken och hvaraf Banken kunde använda en million R:dr lill ett sådant ändamål, utan att derigenom i verkligheten förändra Bankens ställning, som tvertom genom beredandet af en ökad export af spannmål, skulle betydligen förbättras. Hvad åter förslagets detaljer angår, så medgifves gerna, att de kunna på mångfaldigt sätt förändras, synnerligen genom öfveriemnandet af flere delar deraf åt Landshöfdingarnes omsorg. Af Herr Doctor Ödman: Såsom Ledamot af det Höglofl. Banco-Ulskollet hade jag från första ögonblicket af min der anställda verksamhet ansett fö)- ett af Ulskoltets vigligaste åligganden, att, så vida det med Bankens egen säkerhet och lie n o no 7 o stärnmelse kunde tillvägabringas, bereda eller föreslå någon utväg till den allmänt öfverklagade penninge-förlägenhetens afhjelpande. Jag fick eli, såsom mig syntes, säkert stöd för denna tanke så väl i Regeringens icke olydligt uttryckta anmaning lill Rikets Ständer, alt skyndsamt ordna penninge-väsendet på ett sätt sorn tillfredsställde nalionens-nnsprtlk icke minllili. till li. StBrot l84l>. 6 Sand 1 A/d. 21 HAJI13 BancoUtskottets Utlåtande, N.o 44. dre på mynt-värdets npprättlinllande, än ock å när ingar nes och den allmänna rörelsens behof, som ock de inom den församlade National-Representationen mångfalldigt yttrade önskningar och fordringar, alt Banco-Utskottet skulle snarligen framställa något botemedel emot den financiella sjukdom, hvarunder nationen aflynade.
För öfrigt hörer till Länets binäringar förfärdigandet af flere slags redskap, åkdon och kärl af träd, dermed Skogsbygdens innevånare till afsättning å Slättbygden sysselsätta sig, synnerligast vintertiden. Endast för Qvarnstensbrottet vid Lugnås är inkomsten genom afsättning till andra Län möjlig att i någon mån beräkna. Denna afsättning utgör med säkerhet |:delar af tillverkningen och kan således antagas till åtminstone 4,000 R:dr Banco. De Öfrige binäringarne äro antingen mindre betydlige, eller ock delade på så mångfaldiga händer, att hvarje försök till beräkning af afsättningens belopp på särskilta orter skulle vara förgäfves. Handelnj inom Landet idkas med Spannmål, kreatur och andra Landtmanna producter, som införas, dels till Städerne, särdeles vid Marknaderne, dels till Landtmarknaderne, äfvensom vanligen hvarje Lördag, vid Undenäs och Hofva Kyrkor, spannemål hålles till salu för desse begge Församlingars behof. Skogseffecter, så väl till ved som byggnadsvirke, sälje* jemväl i Städerne nästan dagligen. Afsättnings-orterne för Länets Spannemåls-production utöfver hvad som inom dess gränsö!’ användes, fortfara att vara Wermland, Småland, Elfsborgs Län och Götheborg, äfvenssm sedan segelfarten å Götha Canal sistlidet år öppnades, flere laster af Spannemål och andra Landtmannavaror blifvit sände directe lill Stockholm. Enskilte Spannemåls-liandlare finnas få i orten och inga med rörelse af betydlig vidsträckthet, derföre de betydligaste köpsluten för den aflägsnare afsättningen ske genom omedelbar communication emellan Producenter och Consmnenter. Dessa sednare verkställa till stor del uppliandlingarne vid Marknaderne inom Länet eller genom Commissionairer å Torgdagarne i Städerne. Utom marknaderne i Länets Städer, hållas så - iS dane vid Rödesund och Hofva i Wadsbo Härad, vid Kjedum i Barne Härad och vid Högesten i Åse
halso s t a, och bröstkatarrer öfvergå vid bristande vård och användande af overksamma medel icke sällan till svårare kroniska sjukdomar. Ett godt behandlingsmedel till förekommande häraf är Salubrin, om det användes enligt beskrifning till värmande omslag, gurgling och inandning; fördelaktigast och bäst är att för inandningen använda salubrininandningsapparat. FL. APOTEK, HOS HR APOTEKAREN C. F. DUFVA OCH FÖLJANDE HRR HANDLANDE: ALFR. ANDERSSON, AND. ANTONI, CARL A. BERG, TH. O. BJÖRKLUNDS SÖ- NER, IVAR L. BOHMAN, I. F. BROMS &amp; SON, A. BRUNANDER, A. HAGLIND, M. HANSEN, F. I. KAHN, H. F. LEMKE, K. VILH. LINDSTRÖM, D. LUNDIN, AUGUST MELANDER, ARVID NORDQUIST, EMIL NORDSTRÖM, KNUT SPIRA, SUNDSTRÖM &amp; C:O. MAURITZ WIDFORSS, C A. ÅKER - HOLM M. fl. K ö p alltid Via postlinien icke KOKKÄRL MED SAND OCH ASKA, TY DÄRAF SLITES KÄRLEN OCH FÖRTENNINGEN UT L DET BÄSTA OCH ANGENÄMASTE SKUROCH RENGÖRINGSMEDEL ÄR IIAG-ERXNANS KRAFT-SKURPULVER SÄLJER, HOS ALLA MINUTHANDLARE I RIKET ENDE TILLVERKARE KRAFT-TVÅL-FABRIKEN, JÖNKÖPING. SASSNITZ — TRELLEBORG FÖRMEDLAS DEN SNABBASTE FÖRBINDELSEN TILL KONTINENTEN MEDELST DE STORA, ELEGAN OCH BEKVÄMT INREDDA hjulängarne Svea OCH Gerinania SAMT PROPELLERÅNGARNE Rec OCH Imperator. OBS.
Genom sin fars, senatskamrer Avellans bemedling, erhöll hon en renskrifvarplats vid senaten, hvilket då för tiden var högst ovanligt. Därjämte begynnte hon gifva lektioner i svenska samt i den då nyssbildade finska fruntimmersskolan. Sistnämnda verksamhet fortsatte hon äfven en tid efter sitt giftermål 1871 m e d redaktören för Uusi Suometar, fil. mag. V. Löfgren. D e t finnes kvinnor, som säga: — jag intresserar mig visst icke för kvinnofrågan, jag har det bra och har ingenting att önska för egen del. Emellertid ser man inom alla rö- relser, som ha till mål afskaffande af orättvisor o c h missbruk, att de mest framgångsrika arbetarena inom desamma vanligtvis äro de, hvilka personligen lidit minst af de missförhållanden, m o t hvilka de kämpa. D e t kan nästan antecknas som en regel, att de lyckligast lottade äro mest fria att arbeta på upphäfvande af missförhållanden. Detta blef fallet med Elisabeth Löfgnen. I bredd med hennes mognande öfvertygelse, att hela samhället måste bli lidande, så länge dess ena hälft kvarliålles i en underordnad ställning, uppstod inom henne frågan: » hvad kan göras för att ändra detta missförhållande? » J u mer hon tänkte sig in i saken, dess mer studerade hon det arbetssätt kvinnosakens vänner i andra länder begagnade. H o n fann, att frågan först då tagit fart, sedan man organiserat arbetet, oeh att detta var första steget, som tagits öfver allt i den civiliserade världen a f sakens vänner. Allestädes hade man funnit organisation vara en absolut nödvändighet i allt reformarbete, och kanske mest för kvinnorna, hvilka öfver hufvud hafva så litet samband med hvarandra. Tillsamman med några likasinnade bildade hon 1883 en liten diskus-, sionsförening, hvars orförande hon blef. B e - hofvet att icke blott diskutera, men handla, blef snart kändt inom densamma och föranledde, att af diskussionsföreningen b l e f Finsk Kvinnoförening. Denna erhöll stadfästelse för sina stadgar våren 1.884, och Elisabeth Löfgren blef dess första ordförande.
Således, utan att det vart gråt av, ökades blott blickens sken, och den glimmade överjordiskt. Albert började fatta, att det alls inte var lågt gjort att ta emot de där pengarna. Han tog dem; ja, han gick till och med så långt, att han helt noggrant, liksom fångna ur krämarhand, räknade dem. Han fann summan riktig, och bjöd till att yttra helt kallt och bastant: du har räknat rätt, Sara. Hon förstod den seger han vann över sig, och belönade honom med en egen slags nick: det visste jag, sade hon men det skadar inte att två adderar; det blir då alltid dess bättre gjort. Härmed tog hon sin långa fläta, ringlade den nätt under kammen i nacken, satte hatten på och nalkades dörren. Sergeanten glömde fråga om sitsernas läge. De kom ned på gården och tillsade skjutsbonden att gå upp efter sakerna. Han gick och kom ned med det ena efter det andra, vilket allt Sara ordnade i den långa vagnen, under det att Albert gick in till gästgivaren, betalade och skrev i dagboken. Pass skulle väl också ses, yttrade värden, men för herrskapet kan det inte behövas. Ja bevars, se här, om det äskas. Albert vek upp sitt pass för hans ögon. Han läste. Serg ... Serg ... ja, det är mycket bra. Frun står väl inte nämnd här men det gör ingenting. Det är alltför bra. Ja, herr värd, inföll Albert, sanningen att säga, när jag tog ut mitt pass, ämnade jag resa bara ensam. Men det vet herrn, att man ofta kan ändra tankar, och så tog jag henne med efteråt; fast jag inte ville besvära polisen med att skriva nytt pass. Nå, det begrips; vad gör det också? Ordentligt folk, som reser anständigt och betalar, frågar man aldrig efter pass. Lycklig resa, herr sergeant! jag hoppas herrskapet skall bli nöjt med hästarna. Det är mina egna. Jaså, herr gästgivare. Nå kanske jag då medsamma får erlägga skjutsen till Fellingsbro, så är det gjort. Nej, det behövs inte; fast det kan också gå an; drängen är supig. Se här ... fem fjärdingsväg ... och se här litet över till ... vart gick Annette? var så god och tag detta för hennes räkning. Tackar ödmjukast.
Då det icke kunde vara Fullmägtige likgiltigt, om någon contradiction funnits uti en föreskrift, grundad på Riksens Ständers beslut och dem anförtroddes till verkställande, samt det ännu mindre kunde vara Fullmägtige likgiltigt, att de låntagande voro om denna omständighet okunnige; ansågo Fullmägtige sig förbundne, att häröfver ingå i bestämd förklaring; 112 r Den 5 Martti. och detta var orsaken till de upplysningar ocli tabeliariska uppgifter, som bifogades Fnilmågtiges utlåtande till Utskotten. Dessa uppgifter utvisa, att omsättningstiden varit tillräcklig, då respitmånaderne ej begagnats. I Tabellen Litt. j?. tror den Värde Ledamoten att någon anmärkning blifvit riktad mot honom personligen. Från denna beskyllning hoppas jag genom en enkel framställning af förhållandet kunna befria FulU' mågtige. Då remissen ankom, tillsades Secreterare)! att samla nödige upplysningar, för att, dels under form af tabell, dels såsom raisonnement kunna biläggas Fulltnågtiges utlåtande. Litt B. upptager 5 lån, blott utmärkte genom rummet, utan att någon låntagare blifvit till namnet uppgifven. Bland dessa lån tillhörde ett ifrågavarande Ledamot af BorgareStåndet, hvilket jag sjelf först sedermera, händelsevis fått veta; Biand de flera tusende låntagare i Disconterne, år jag öfvertygad att ganska få skola känna nummern på sina lån, ännu mindre att främmande personer af blotta nummern eller summan skola inhämta hvem som år lånågaren. En gäldskyldig till Disconterne plär sällan kånna mer i afseende på sitt lån, och behöfver aldrig kånna mera, ån dagen då det förfaller och lånsummans belopp. Det år således efter min tan* ka, ej Fullmågtige som utmärkt eller tillkännagifva lånägarne af dessa, blott till nummern och summor uppgifne lån, utan det är Herr Santesson sjelf sorn uppgifvit deras namn, hvadan - Den 5 Martin U3 dan ock mig synes, att det uttryck af olämpligt och opassande hvarmed han stämplat
Det är en familj som bor ovanför där jag bor, inte är dom lyckliga inte, han du skulle bara höra såna läten det är däroppifrån han pinar barnen för att han hatar frun så jag vet en hel historia, men man kan knappt tala om det, så ruskigt är det och ändå säjs det att dom var så lyckliga när dom gifte säj och inte är dom värst gamla heller och han har hittat på någonting som låter så hemskt så han plågar dem var kväll, dom gråter jag kan inte bo där snart Han hade suttit och hört på henne med blekt, förstört ansikte, nästan förströdd. Nu röck han till och såg på henne. Lisa, får jag följa med dig hem och höra och du berättar detta för mig. Han hade bara en biavsikt med förslaget, och hon tycktes ana den. Du får inte komma upp på mitt rum, nej, jag vill inte. Men jag lovar att vara så snäll, jag skall bara sitta alldeles stilla jag vill gå nånstans, jag vill ha sällskap i kväll. Hon iakttog hans min med prövande ögon. Du du är inte som de andra, du är så häftig och konstig, jag skulle inte våga, sade hon förvirrad. Men snälla du, vad gör det? Jag svär att inte försöka ta i dig en gång, jag är så ensam! Slutet blev att han gick med henne. Vid porten ångrade hon sig igen, men han var envis, han åtrådde henne, hela hennes väsen var så frånskilt Ziris, så vulgärt. Han skulle göra sig kär i henne, han skulle skaffa sig henne som sällskap, hennes dumhet skulle passa honom, och hon retade honom med sin utmanande slanka men ändå fylliga kropp. Han övertalade henne, han ljög för henne, viskade att han tyckte om henne, och hon rodnade och lät honom hållas. De kom in i ett tarvligt möblerat rum två trappor upp, en hålögd kvinna med gult ansikte, troligen värdinnan, tycktes vilja äta upp dem med ögonen när de gick in men hon drog sig tillbaka i köksdörren och slog igen den med en skräll. Jag kan få ett stiligare rum än det här, jag behöver inte krusa, jämt är hon misstänksam och vaktar en som man vore ett barn, sade Lisa. Väl inne i rummet, visade Lisa ingen ängslighet för hans närvaro, men David satt i hennes tarvliga soffa och kämpade med sig själv.
Det står nemi. i Betänk, alt, »för den händelse att alla »klassernas upkallande hlefve af nöden, en icke obetydlig del af »den yngsta hlefve mindre härdig, men, oberäknad! alt den öfriga »delen af denna klass torde innehafva nödig kroppsstyrka för »krigstjenst, sä erfordras lill garnisonstjenst eller till tjenstgöring ä »fästningarna manskap, sorn. ehuru till kroppskrafter mindre starkt, »dock kunde fullgöra sina åligganden.» Emot denna punkt vill jag helt och hållet protestera. Jag undrar, huru det komme att gå med vära fästningar, om man skulle underskrifva den principen alt de, söm icke förmå uthärda kriget, skulle sändas till att försvara våra fästningar. Hvad principen för beväringspiigten angår, så har skyldigheten att personligen försvara sitt fädernesland varit från urminnes lid erkänd och antagen som ett axiom. På sednare tider har emedlertid, såsom Hr Stjernsvärd anmärkt, inträffat, att man börjat anse beväringsskyldigbetcn som en »tungan, och man har vant sig alt lala om den olägenhet för landet som exercisen medförer. Det är sannt att det är en lunga, sådant kan icke nekas, men jag vill göra en jemförelse med andra länder, en jemförelse som skall visa i hvad förhållande vära upollringar i detta afseende stå till dem sorn andra nationer underkastat sig. Jag vill dervid icke bålla mig lill de despoliska Staterna, ty der beror det naturligtvis på ett maktspråk af Regenten, huru länge beväringsskyldighelen skall fortfara; jag skall endast betrakta konstitutionella länder, der en sådan pligt icke blifvit ålagd utan Folkets eget medgifvande. Om vi då först se på Portugal, så finner man alt konskriptionsskyldighelen räcker der från 18—25 års ålder, deraf 5 år i aktiv tjenst: i Spanien: konskriptionstiden räcker 8 år, deraf 5 år i aktiv (jensi och 3 är i milisen.
Men än en gång bör jag upprepa att, enligt hvarje Svensk lutherans begrepp, enligt hvarje sann och upplyst protestants, måste allmänt eller hemligt proselytmakeri, hvilketdera som helst, höra till allmän förargelses åstadkommande. Om ett sådant proselytmakeri för sig går, och det på en otrolig scala, torde af Stockholms vörd. presterskap och af andra trovärdiga personer lätteligen kunna inhemtas. Offentligt bevis derpå är den mer och mer besökta, och till församlingsform sig consliluerande Svenska metodisliska gudstjensten, hvars blotta tillvarelse utgör ett fullt bevis på dess bestämmelse. Men ännu mera kraftigt verkar nitet bland metodisterna, särdeles i början af deras propaganda, vid hemliga möten och samtal med presten och hos de helige. Då må man i sanning säga, att i kyrkan lurar metodismens anda, ännu dold; i det dolda uppenbarar den sig. Man må ej invända, att detta sker i tysthet, är enskildt, och att ingen offentlig förargelse skett. Jag påstår, att det hemliga proseiytmakeriet åstadkommer offentlig förargelse, och att det är och blir i alla afseenden olagligt, fördömligt och farligt. Men hvarthän skall det leda, om de ännu spridde i n cl ividei ne få en slug, skicklig, inflytelserik, mäktig främmande ledare — en anförare? Låtom oss examinera metodisternes egna skrifter, betänka allt hvad som genom publiciteten, genom polemiska och andra skrifter och resebeskrifvare, kommit till vår kunskap, och hvad offentliga tilldragelser förete; och man skall lätteligen inse, att proselytmakeriet utgör metodismens sjelfva lifselement och villkoret för dess bestånd, att afsöndring från andra kyrkor och begrepp om uteslutande helighet, dess lag, och att dess syfte är hufvudsakligen politiskt — andligt-politiskt, ty här skall Den 39 April e. m. skall makten grundas genom despotism öfver menniskornas själar; intolerant är metodismen sjelf i högsta grad. Detta metodistiska syfte och dess medel äro kända af hvar och en, som haft ögat på seden , eller år närmare bekant med Engelska publika tilldragelser inom och utom Europa.
Jemte meddelad förteckning å flere utgifts-poster, hvilka under revisions - 3/<i(a-Utsko(tets Utlåtande, N.o 206. 33 sjons-åren 1-844 °cji <845 blifvit anordnade på aldra. 4:,*e» 6:le, n:t)e och 8:de liufviidlitlarites anslag lill txlra och oförutsedda utgifter, äfvensom å samma titlars besparingar, bade revisorerne icke kunnat undgå att finna, htu moni de summor, hvilka åril ger» af Kongl. Maj: t å berörde anslag och besparingar äro vordne anvisade till pensioner, gratifikationer och nådegåfva', dets stege till ganska heivdliga belopp, dels uti icke ringa tnån försvårade öfveisigleu af hvad å hvarje hufvudlitel för Rikets aktiva tjenst och verkliga behof ulginge. Elmi oval Rikets Ständer vid 1840- och 18^41 årens riksdag bestämt anslaget å ~:de hufvudiiteln för extra utgifter till 35,000 r:dr, med afseende på derifrån utgående nådegåfyor och pensioner, bade emellertid inträffat, att dvlika utgifter mäst bestridas af extra utgiftsmedlen å de öfriga hulvudtitlai ne, der sådana anslag äro uppförda.
(Forts.) K o m m e n nu lika vänligt ihåg lingonen till den sista juli, beder eder egen Idun. Ur notisboken. Vår ryktbara landsmaninna Kristina Nilsson-Miranda vistas för närvarande efter mångårig bortvaro på besök i fosterlandet. H o n skall här i sin forna hemb} ' gd öfvervara en nära anhörigs jur. kand. Johannes Nilssons bröllop med fröken A n n a Schander, dotter af fabrikören Schander i V e x j ö o c h hans maka, född Skog. Bröllopet skall äga rum den 24 dennes å egendomen G åsby i Vexjötrakten. Den fräjdade sångerskan har på senaste tiden i bref till släktingar o c h bekanta gifvit uttryck åt en liflig längtan att återse hembygden. • Hvardagslifvet på Tullgarn skildras af en korrespendent sålunda: På Tullgarii för under vanliga förhållanden kronsprinsparet ett, man kan säga idylliskt sommarlif. Då vädret sådant tillåter, hvilket varit förhållandet i sommar mer än eljes, tillbringas större delen af dagen utomhus. Kronprinsen, s o m är en ifrig sportman, sysselsätter sig mest m e d fiske, och han har en ovanlig fisketur, l i a n är därjämte en skicklig lawn-tenuis-spelare. Kronprinsessan, hvilkens vacklande hälsa emellanåt tvingar henne att hålla sig inomhus, deltager dock ofta i de små utfärder till lands och sjös, som hennes gemål med söner ofta företager. Hertigarne af Skåne o c h Södermanland äro burtiga och raska gossar, s o m aldrig äro sysslolösa. Gymnastiköfningar, bollspel, fiskeoch roddturer, deltagande i arbetet i parken, botanisering m. m. upptaga deras tid. Deras yngste broder, prins Erik, är ännu allt för späd för att kunna deltaga i sina bröders idrotter, utan står fortfarande under sin sköterskas vård. Lärarinnan vid Lidköpings elementarlär overiv för flickor, fröken Hilda Bäckström, har efter en kort sjukdom aflidit i Sollefte den 8 dennes, omkring 30 år gammal.
Redan på 1820-talet förestod hon jämte en något yngre syster sin då ännu lefvande moders gästgifveri o c h värdshusrörelse i Vaxholm. Efter moderns d ö d i slutet af 1840-talet öfvertogo systrarna gemensamt rörelsen o c h skötte densamma till slutet af 1870-talet. Under denna tid utvecklade Carolina Falk en rastlös ifver för att göra Vaxholm till en badort. Det är sålunda hon s o m upptäckte badgyttjan vid Blynäs o c h på egen risk anlade ett stort, tidsenligt hotell. Det är på räkningen af hennes energi o c h pekuniära offervillighet Vaxholm har att skrifva sin utveckling till hvad det nu ä r: en kär tillflyktsort om sommaren för stockholmaren. Och, hvad mera är, få ha så rikligt s o m Carolina Falk ägnat de fattiga inom samhället sin omvårdnad o c h visat dem vacker välvilja i mångfaldig form. Hennes namn är därför af de gamla lika välsignadt, som hennes idoghet i kraftens dagar varit stor. Carolina Falk besitter ännu goda själskrafter, o c h hon tager fortfarande med intresse del af dagens händelser. Ett verksamhetsfält, lika lämpligt som många andra för kvinnan, men ännu föga odladt, är försäkringsbranschen. Att försäkringsbolagen själfva kommit till insikt o m, att kvinnan godt kan lämpa sig till försäkringsagent, synes däraf, att såväl i förra s o m i detta nummer af Idun annonseras efter kvinnliga försäkringsagenter. 1894 Svenska studentskor vid schiveiziskauniversitet. Under det senaste halfåret ha, enligt La Tribune de Geneve, vid de fem universiteten i Schweiz inalles 275 kvinnor studerat. Af dessa voro 138 ryskor, 32 svenskor, 25 polskor, 23 tyskor, 19 amerikanskor, men endast 16 schwei ziskor. En verklig skatt för hvarje kvinna, som hon ej bör underlåta att förskaffa sig, är Idims Modetidning, den billigaste, rikhaltigaste och elegantaste tidning på svenskt språk inom detta fack.
Det hufvudsakliga ändamål, som åsyftades med det förslag, hvilket innefattas i K. M:s propos., var alt derigenom bereda möjligheten af en omorganisation af Hof-rätterne, sä all, i stället att hvarje division nu består af sex ledamöter, antalet kunde hädanefter nedsättas lill fem, en åtgärd af behofvet påkallad, så vida man icke, lill ganska känbar tunga för Statsverket, vill, roed bibehållande af det nuvar. antalet på hvar division, betydligt öka antalet af ledamöter i hvarje Hof-rält. Såsom vilkor för nedsättningen måste nödvändigt lagen om domfördt antal undergå förändring. Att icke sträcka denna förändring längre, än Utsk. föreslagit, eller att i allmänhet fyra ledamöter finge döma endast då tre af dera om slutet äro ense, befarar jag kornme att motverka nyssnämnde ändamål; ty med antagande af en så ringa än - 104 Den 22 Mars. dring mäste äfven framgent fem ledamöter påräknas vara i daglig och ständig tjenstgöring, hvadan svårligen en organisation med endast detta antal på hvarje division skulle på längre tid kunna äga bestånd, ulan, på sätt fallet var med K. Götha Hofrätt för icke många år tillbaka, de ständigt hopade svårigheterna snart leda till ökning af ledamöternas antal. Den besparing i statsutgift, sora var afsedd att vid en förestående organisation blifva en följd af inskränkningar till fem ledamöter på hvar division, emot hvad som erfordras om antalet sex bibehålies, skulle således sannolikt ej kunna lillvägabriugas, derest Utsk:s förslag komme att antagas. På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag vördsamt, alt propos. måtte framställas uppå afslag å Utskts betänk, och bifall lill K. M. nådiga propos. Gr. Sparre, Erik: LagUtsk. har med tacksamhet för Konungens omtanka om lagskipningens framlida gång, och med erkännande af riktigheten utaf de skäl, sora Just.Statsministern anfört, noggrant och omsorgsfullt tagit Konungens nåd. propos. i öfvervägande.