Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Discon'en var en Benefice , lemnad af Konungen till Canalarbetets understöd , och har varit det i så hög grad, att CanalDirectio» nen , oaktadt den förklarat sig ur stånd att med Disconteringen fortfara, sedan dess Credit är förlorad , likväl har den förvånande djerfheten att påstå ersättning af Riket för detta Lucrum cessans , till icke mindre belopp än 150,000 R:dr om året för den återstående tiden af Octroyen , hvilket blott nämnes för att bevisa, det Canalarbetet verkligen haft -en stor vinst på denna Inrättning. Disconten var lemnad till CaualVerkets fria Disposition och vinsten till Arbetets understöd: DiscontDire-j ctionen var i ali måtto af PrincipalDirectionen oberoende. Oaktadt nu Discontvinsten var så hederlig, att den minst kan beräknas till R:r 120,000 om året, var dock CanalVerket dermed icke förnöjdt, utan fann på det rådet, eller rättare sagdt Or eidet, att upplåna Penningar: Försina utströddaTreprocentsObligationer hopskrapades så mycket Penningar , som ur Landet kunde fås lör låg Ränta , hvilka då an> Den 17 Martil, /. m> 109 vändes till en del på UtlåningsSystemet och för öfrigt tillgreps af PrincipalDirectionen. Sådant är förhållandet med detta, som nu får den lätta benämningen af förskott; det är visserligen motbjudande att nödgas aftäcka oredligheten; men det gifves fall, i hvilka det är ett oudt att dölja Sanningen. Både CanalDirectionen och den af Disconten kände de Reglementen, efter hvilka de borde handla. Disconten ägde ju icke hvarken rättighet eller medel att göra förskotter af annat än den uppkomna vinsten; CanalVerket icke att tillgripa medel tillhörande en Allmänhet, som icke anade någon osäkerhet. Hela förfarandet är en brottslighet af den märkvärdigaste beskaffeni het; och vi komma, af. hvad oss nu ligger för ögonen, till utveckling af hvad detta tilltag skulle föra oss till. Respective
Herr Pettersson blef arg, men räddades nästa minut af ett par herrbekanta, som svängde om hörnet i sin landa. Räddarne drogo honom med in på Operakaféet. En enda sängfösare i ruskvädret — bara en enda. Se ' n skulle de skjutsa bror Pettersson hem. När fru Emilie Pettersson sofvit en god stund, väcktes hon af osäkra steg inne i sängkammaren. Hon tände på ljus och såg på klockan. Den var en kvart öfver två. » Du måtte ha fått vänta länge på spårvagnen, » sade hon. Tonen lät inte mjuk. » Käraste, snälla Li-lillan! Det är j u pingst, pingst, hänry-hyckningens dag! » Sccevola. m Några svenska nationalrätter. J § £ \ e t ges ä n n u på landet månget ställe, där den franska kokkonsten icke undanträngt den •~ svenska, utan maten fortfarande lagas på g a m m a l t svenskt vis. Undertecknad, som j u s t växt upp i en sådan där u n d a n g ö m d vrå, där g a m l a seder och bruk iakttagas, tar sig därför friheten lemna beskrifning på några svenska rätter från sin h e m b y g d, och börjar då m e d sötosten, hvilken vid större festligheter i fina och förmögna b o n d e h e m aldrig fick saknas på middagsbordet. Beståndsdelar: 12 liter nysilad mjölk, 4 liter söt grädde, 8 deciliter löpesvatten, 4 vispade äggulor. Mjölken och grädden slås i en gryta, s o m sättes på elden, där den får stå, tills mjölken blifvit litet mer än ljum, då löpesvattnet slås i. D å m j ö l k e n riktigt skurit sig och osten fått s a m l a sig, tages han upp ur v a s s l a n m e d ett durkslag, lägges i ett stort lerfat och röres sönder, hvarefter den åter lägges i grytan, sedan m a n först öst upp en tredjedel af v a s s l a n för att ha till påspädning vid kokningen. Sötosten får nu stå och koka på sakta eld, hvarunder m a n ofta rör i den, så att den ej bränner vid.
Landtm, anhålla, att H. Ex. täcktes göra propos. till R. o. Ad. att instämma i BondeSt:s inbjudn. samt att, jemte derom till StatsUtsk. afgående underrättelse, R. o. Ad. måtte anmoda StatsUtsk. att inkomma med ett fullständigt förslag i detta vigliga ämne, så beskaffad!, att det kan leda till ett afgörande beslut af R. St. Det är denna dubbla propos., nemi. instämmande i BondeSt:s inbjudn. och uppdrag till StatsUtsk. att med fullständigt förslag i ämnet inkomma, som jag anhåller, att Hr Gr. ö. Landtm, måtte framställa. Frih. Cederström, Jac.: Ett instämmande i BondeSt:s inbjudn. leder, efter våra grundlagsformer, dertill, att i händelse icke BorgäreSt. frångår sitt förra beslut, skall i förstärkt StatsUtsk. genom votering afgöras, hvilken tid max kegångssuttningen skall ske, och i samma stund en sådan votering är slutad, är också bestämdt hvilken tid af året markegången skall sättas, oberoende af hvad sedermera i författpingsväg kan komma att stadgas, för att göra möjligt, hvad salunda kan blifva beslutadt. Jag hade trott, alt det ej vore förenligt med ordning att börja med bestämmandet af en dag, innan ännu genom en författning vore stadgadt, hvad som fordras för att göra de i följd af denria dags utsättande nödiga föreskrifter möjliga att verkställa. Jag har i anledn. af Gr. af Wetterstedts förslag, att frarnflytta markegångssältningen till Jan. månad, då det förevar, yttrat, att en sådan förändring vore af nytta i händelse den markegång, som då sattes, blefve gällande för det årets uppbörd, under hvilket den sattes, men att deremot förslaget ej kunde tillämpas, om markegången sattes för det föregående årets uppbörd. Vi måste ihågkomma, alt allm* civillageii bestämmer dagen för uppsägning af räntor till d. 21 Dec. Om markegången sättes i Jan., kan således denna stärn - Den a3 April f. iri. stämmodag icle tillämpas.
I en trängre och mera korrekt bemärkelse betecknar denna kemiska tvätt (tyskarnes » torra tvält ») den rening medels ether, benzin, terpentin, petroleumether, salmiaksprit, som gemenligen företages med öfverplagg. Sedan denna tvättningsmetod uppkom år 1866, har den vunnit allt större och allmännare användning och har i högsta grad bidragit att utbreda större renlighet. Inrättandet af industriella etablissement,^som sysselsätta sig med den samma, har gjort det långt lättare än tillförene att få hela plagg rengjorda, och i hemmen finner denna » kemiska tvätt » vidsträckt användning vid fläckurtagning. Detta sker genom gnidning med en flanellslapp, doppad i ett eller annat lösningsmedel (i regeln benzin); man bör väl minnas, att de allra flesta af dylika medel äro mycket flyktiga och mycket brännbara, så att arbetet ej får företagas i närheten af ljus eller eld. Teater o c h musik. Kungl. operan har under den senast förflutna veckan gifvit trenne nya repriser, nämligen » Leonora », » Hoffmans sagor » o c h » Don Juan ». Den första reprisen var onekligen den intressantaste. Tvänne af de vigtigare parlien voro besatta med nya innehafvare: titelrollen utfördes af fröken Jungstedl och konung Alfonsos " " af hr Johanson. Och så fick man åter höra hr Ödmann i en af dennes bästa roller, Fernandos. Hvad först fröken Jungstedt beträffar, måste man gifva henne ett rättvist erkännande för hennes delvis verkligt goda utförande af sitt parti. Att hon redan nu i alla afseenden skall räcka till, är ej begärligt. Att på fullt tillfredsställande sätt utföra så skilda partier som Nicklaus ' i » Hoffmans sagor » den ena aftonen o c h » Leonoras » den andra, kräfver erfarnare krafter, än man rimligtvis kan begära af den unga sångerskan. Hon förtjenar emellertid erkännande för båda dessa prestationer, af hvilka vi ej tveka att sätta hennes återgifvande af Nicklaus i första rummet. Att fröken J. inger mycket goda löften o c h säkerligen kommer att varda af stor nytta för kungl. operan, torde alla vara ense om.
Skrifvelse, N:o 49, 11 Då, enligt hvad i ofvanberörda målto blifvit utredt, de af 1839 års Tullkommitté för tullregleringen antagna grunder blifvit af Rikets Ständer i allmänhet godkända, änskönt desamma, af förekomna anledningar, ansetts ännu icke kunna i så vidsträckt mån som kommitteen föreslagit vinna tillämpning, och då, under den sedermera förflutna tiden, ej mindre inom landet, på sätt ofvan är omförmält, större frihet blifvit medgifven för utöfvandet af handel och näringar, än äfven en del främmande länders tullagstiftning tagit en i (lera hänseenden friare rigtning, samt alltså de betänkligheter, som må hafva utgjort hinder för en mera fullständig tillämpning af de ifrågavarande hufvudgrunderna, numera syntes kunna antagas hafva upphört, fann, vid sådant förhållande samt med åberopande af den utredning, 1839 års tullkommitté, enligt hvad dess till trycket befordrade handlingar utvisa, åt detta ärende lemnat, föredragande departementschefen sig, i öfverensstämmelse med hvad jemväl blifvit af den omförmälta Beredningen hemstäldt, böra för den blifvande taxeregleringen underdånigst föreslå antagandet såsom allmän hufvudgrund af en oinskränkt handelsfrihet, så att förbud mot någon varas inelier utförsel icke vidare må äga rum, äfvensom af den klassifikation och de öfriga grunder för tullafgilternas relativa belopp, som blifvit af bemälta Tullkommitté uppställda, så att samma afgilter icke må hvarken för ineller utförseln öfverskrida 25 procent af hvarje varas värde, utom i de få ■ fall, då särskilta omständigheter, nemligen för införsel af artiklarna socker, tobak och vin samt för utförsel af malm, funnits derifrån påkalla undantag, samt med iakttagande tillika af hvad Kongl. Maj:t, rned hänsigt till en allmännare tullfrihet vid utförsel af inhemska produkter och tillverkningar, samt till åstadkommande i möjligaste måtto af mera likstämmighet med norska tulltarifen och taxans förenkling, täckts i nåder föreskrifva; och uti hvilket underdåniga tillstyrkande chefen för Civildepartementet, statsrådet Fåhreeus, som, enligt hvad ofvan är nämndt, i sin dåvarande egenskap af kanslidepartementschef uti Generaltullstyrelsen, jemväl deltagit i den föregångna beredningen af ärendet, instämde.
Detta alr lofwar jag alt troligen halla: Sä sant mig Gnd hjelpe lill lif och sjal!" § 25. Riks-Ständen utnämne utan dröjsmål sine De, gmkerade, hwilka med LandrmarsValken och Talemä», nen, hwart Srand för stg, inför Konungen mä nedlägga Ståndens wördnad och lyckönskan samt likaledes upwakta Drottningen och de Kongl. Personerne. Ständen utse derjämte Depmalioner att inbördes hwarandra hälsa och lyckönjka. §. 26. Konungen, eller, i de fall, 4., s., 6. och 7-de §. §. omröra, Slars Rädet late genom en Härold, under hittills öflige ceremonier, utlysa dagen, dä Stän» verne, efter förrättad Gudstjenst, mä sammankomma pä Rikssalen. Gudötjensten, hwarrill alla Ständen böra enhälligt infinna sig, förrättes af en Bflkop i Stadens Storkyrka. Esker dest flut upträde ä Riks - Den 21 Decemöev. salen först Bonde.Seander - widare Borgare-Ständel och sist Prcste-Staiidek, alia swart för sig, anförde af deras Talemän. Riddersfapet och Adeln, anförde " as Landrmarskalke». ware Konnngcn följakrige, och inTage farnkeliqa Ständen-de dem anwisia ställen. För Konungen <?al längst fram i Salen sia en Tyron, omkring s,wilken Krön-Prinsen och de öfrige Kongl. 'Priniarne hasme, stna platser. Dernäst inkage, framfar alla andra, de kwänne Skats-Ministrarne deras rum, och sörhalles i öfrig! enligt det Ceremoniel Konungen la'cr för tillfället utfärda.
Nedan före är rstoo har det warit stadgadt, att Stora Sjö-Tullen för inkommande och mgäende waror skulle asbördas med »växlar efter gängse Cours; Men som del befanns, att delta Tullclareringssäkl genom CoursenS upstigande abragt Stars-Wecker det känbaraste lidande; sä täcktes Kongl. Mank till söre, " kommande deraf, samt uppä Riksens Ständers tvid igoo ärs Riksdag tillförordnade Hemliga UtskotlS underdäniga hemställan, Uti nådig Kungörelse as den 2 Aug. samma ar stadga och förordna, det all Sjö» Tull för mgäende waror skulle Hädanefter, eller ifrän och med den »8 i samma mänad betalas i goda wäxlar pä Hamburger Banco, och hwarje sadan Riksdaler - Dnr 2l December r?iA ler anses answara emot en Riksdaler Sweuskt Specie mynt, sä länge Waxel coursen pä den förra icke föll' under 48 tz. Men derefter skulle Sjö-Tullen klareras antingen med Swcnska' Specie Riksoalcac eller Wäxlar pä Hamburger Banco efter dä gängse cours; och singö äfw-n goda waxlar pa Holl. Courant i sadan tull clarering emokkagas esker besia grunder och i proporrion af delta mynketS relativa förhällande till Hamburger Banco. För inkommande waror ater bulle Sjö' Tullen tills w.dare clo.reras antingen pä lika sätt med goda waxlar, eller i specie mynt, eiler i betz siälle med silfwer eller ock i Riksgälds Contoir rers Credit sedlar, men i sistnämnde fall skulle för hwarje Specie Riksdaler betalas, såsom agio, hwad en R:d Hamburger Banco efter wäxel-coucsen kostade rttöswer 48 Mlingar j x^yitsedlar.
Herr Grefwen och LandrMarstalken förnyade derefter sin Mm gjorda proposition » hwilken Bifölls. Widare sramstäldte Herr Grefwen och LandkMarstai'en fcägan huru rvrhaUas dorde när wii) ariioknrngar om Krogars anläggande, L ndS» höfdiogen och TopMngö - Committé» be,unnes roaiä af olika tankar. Grefwe Den 29 Januari». 1229 Grefwe körner wille päminna sig att Landshösdinqen wid T reringar manligen ej ägde röst, och derföre icke heller nu borde kunna stadga bestulet. Herr Gr swen ocl) LandrMarfkakkett förklarade sig alldeles wara af lamma kanka, men wille allenast hemställa om icke när Commikeen stadnade l pLris vors, Landshöfdingen dä dordi äga deciesionsrätt. Bifölls. Derefter bestökS, att pä Landet Kroaar ej stall inrätlas annorstädes än wid Allmänna Landsoch farwägar, sommar och wmlemd, och ej pä närmare afstånd än en fjerdedel wög ifrän kyrkan samt ort vdalkrogar sä wäl som Gästgifwerter, stola behälla sina rätllgheker. Herr von ^lalisvofst, L^/l Lnst s i inwande ätt dcn;ia Författning pä sina ställen kunde medföra »lägenheter Pä Gottland liee-a Kyrkorne sä tätt. ett en Kyrka och Fjcrdrngestoipe nästan äro det samma. Wid ett jädant törhällmde skulle der hända att ingen Krog der finge anläggas. Herr Lock, Lockig Lu-lvig, att det kunde hända att fö'ut pnwiligekade Kröger läge närmare Kyrkor än denna lvrestrist jnnehöoe, hatt kände sadane Krogar 1 E käue , hwilka wä! läge wrd Landsvägen/ mea kncppt ett bötzessokt »stärk Korkan.
Under samma fälttåg förordnad att vara Divisionschef i förenämnde batalion. 1814 commenderad som Divisionschef på den under Hr ContreAmiralen och Ridd. af K. SvärdsOrdens Stora Kors 111. m. af Wirsens befäl stående Escader emot Norrige, hvarvid bevistades attaquen och landstigningen på Kragerön i Norrige och hela fälttåget derstädes, och vid fälttågets slut samma år commenderad att såsom chef hemföra 477 man af WesterNorrlands och Gefleborgs Läns Sjöbeväring. 1815, d. 6 Juni, undfick Nåd. Resol. pä lieutenantslön vid förenämnde Escader. I Nåder befordrad till Capitaine vid Armeens Flottas Stockholms Escader. 1825 d. 1 Jan. satt på extra och expectancestat vid K. M:s Flotta, med innehafvande lieutenantslöm I Tjent uti 32 år och är nu 48 år gammal. Stockholm d. 14 Febr. 1834* F. A. Sjöbohm.
Den mest afgörande var utan tvifvel den, att Blanche lika litet kunde tänka på att skiljas från sin mor som han velat frivilligt skiljas från någon lem af sig sjelf, och att han utomdess icke ville flytta från malmgården till det hus han ärft på norr. Blanche var i allmänhet mycket medgörlig mot fruntimmer, och man kunde föreställa sig att detta synnerligt skulle blifvit händelsen om han beherskats af en blifvande hustru. Men så totalt bortskämd som han var från qvinnolinien, van att tillbedjas och kringfjäsas af modren med sitt glada, smekande sätt, kände han vid det nya bandet, att han icke kunde påräkna att återfinna ett sådant qvinnoväsende som låg åt hans väg. Han ville ha glädje, insinuation, litet behagsjuka och ett otaligt inbegrepp af alla slags små älskvärda omsorger för hans personlighet och tycken. Detta åter låg väl icke åt den mera allvarliga karakteren hos henne. Hon insåg det troligen äfven, och så kommo de oförmärkt in i den figurliga vinterviken, der kärleken, som ej måtte varit synnerligen stark å någondera sidan, frös fast. Allt blef slut – och de enda ord Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 H ÅI/I.NA IIOS II Ö G L O F L I C E VID Urtima ttiköfcngen t j&*tock{)0lm Ar 1844. Wjersle Muff et. —•*** M — STOCKHOLM. Lördagen den 2 November 1844. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.uldr. för d. 30 sistl. Oct. e. m. Justerades pleniprot:n för d. 23 sistl. 0ct. f. och e. m. Upplästes lill justering och godkändes nedannämnde, från Exp.Utsk. inkomna förslag till R. St:s und. skrifvelse till K. M.:
Ständer fått emottaga nämnde Nådiga Proposition samt det dervid bifogade ofvanomförrnälte Förslag, tillika med de uti Högste Domstolen och uti Kongl. Majus Stats-Råd hällne, detta ämne rörande Protocoll, hafva samtelige Respective Riks-Stånden, genom Protocolls-U tdrag för den 12 i nyss förflutne Martii månad, till Eag-Utskottet remitterat alla dessa Handlingar, i ändamål att Utskottet skulle öfver det framstälte Förslaget afgifva yttrande; I följd hvaraf Utskottet, som derjemte, i likstämmighet med hvad Kongl. Majit uti förrbesagde Nådiga Proposition förklarat sig hafva förordnat, erhållit del så väl af Eag-Commitéens författade och till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifne Motiver till de föreslagne Eag-förändringar, som ock af de särskildte delar af Eag - Commitéens Förslag, hvilka Kongl. Majit förändrat eller icke antagit, har med den noggranliet, sorn ärendets vigt kräfJrer, granskat ej mindre de i den föreslagne nya Lag-Utskottets Betänkanden'. 429 Concurs-Lagen antagne förändrade stadganden jemte de skäl, hvilka uppgifvits hafva till desamma föranledt, än äfven sjelfva sammansättningen af Förslaget. Då Utskottet således nu går att aflemna dess på berörde föregångne öfverläggningar grundade Utlåtande, anser Utskottet sig icke böra underlåta att först förklara, det Utskottet på egen, af erfarenheten jemväl vitsordad kännedom derom, att de i nu varande Concurs - Författningar befintelige brister och saknade Förordnanden föranledt dertill, både att Gäldenärer ägt tillfälle att gäcka sine Borgenärers rättmätiga anspråk om betalning för sina fordringar, och om ansvar
Äro icke våra institutioner desamma nu, som vid åberopade tillfällen; våra Eiksdagar lika organiserade, våra Ständer nära nog lika mäktiga nu, som då? Hvad betryggar oss? J svaren: pressen, den offentliga meningen, opinionens makt! Dåliga försvarare, som visa sig vid kritiska tillfällen endast som kraftlösa makter eller förrädare. Bära icke Europas Stater vittnesbörd derom? Men dessa makter äro i sig sjelfva inga förrädare, de blifva det genom nödtvång — par la fbrce des choses. De blifva det derföre, att de i dessa stater, liksom i vår, icke hafva egentliga grundvalar för sitt varande och verkande, äro endast parasitväxter, som tyna bort i den magra jordmånen. Hvad är väl egentligt taladt den allmänna meningen, denna opinionens makt i våra s. k. konstitutionella och representativa stater, då den icke kunnat hålla stånd emot absolutismens anfall? Jo några mer eller mindre osammanhängande och porösa partiåsigter. Dessa vår tids makter innefatta sålunda ingen säkerhet i och för sig sjelfva för det konstitutionella statsskicket, emedan de endast äro allegater dertill; fastmer i och för sig sjelfva bestämmas de till natur och värde af de konstitutionella institutionerna. De erhålla vigt och betydelse endast genom deras sammanhang med dessa, och upträda i kraft och värde endast genom de förhållanden, hvari de befinna sig till dem. Den 12 November. 165 Erkännom sålunda, att det fattas oss en basis, på hvilken den konstitutionella byggnaden måste hvila; några grundstenar,'på hvilka den måste resa sig. Dessa äro de kommunala institutionerna. Endast de förmå åstadkomma lefvande vexelverkan och att koncentrera nationens lif i alla riktningar och sferer. Det konstitutionella statsskicket har i folkviljan sin styrka och rätta element, och såsom organer för densamma dessa kommunala organisationer, hvarigenom den gör sig gällande, från samhällets djup till dess spets och från spetsen till djupet. Det har sin styrka i allmän uplysning, som leder och förädlar nationalmedvetandet och hvarur de sanna opinioner utgå, som bringas till mognad och handling.
Att stifta och förklara Grundlag sker efter samma former. Sådana frågor gå lill Const.Utsk, och icke till Ständernas bord. Jag glömde i mitt anförande att fästa mig vid det påstående, som dagligen drifves, att 16 § Reg.F:n skulle hafva uphäft de borgerliga lagar, som ansetts stå i strid dermed. Den 16 § f Reg.F:n är icke någon lag hvarefter folk kan straffas, utan den är en påminnelse om vår Konungs skyldighet. Der står att han skall skydda hvar och en, vid fri utöfning af sin religion, så vidt han derigenom icke störer samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommer. Hvad menas med sin religion? Har jag i dag en religion och kan i morgon hafva en annan? Här glömmes helt och hållet att man i alla tider hos oss i dessa afseenden skiljt emellan infödingar och främlingar. Hvar och en i Sverige född af kristna föräldrar upfödes i den Evangeliskt Lutherska läran. Det är bans religion och ulländningar, som bekänna andra läror, skyddas, så att i deras Gudstjenst icke sker något intrång; men hvar och en af oss är, enl. vår gamla borgerliga lag, skyldig att qvarblifva i den Evangeliskt Lutherska läran. Min mening är icke att söka undertrycka denna motion, men hvad öde den än må få, anser jag mig skyldig att uttala ett: ”gifven akt och det alvarligen! Här gäller det vår kyrka, här gäller det vår Stat. De fleste af dem, hvilkas talan den värde motionären här förer, kunna vara utmärkt fromt folk, som i sina andaktsöfningar icke skilja sig i någon måtto ifrån oss, men andra kunna deremot upträda som äro annorlunda sinnade och samhället har ingen rättighet att lemna vår beskedlige allmoges och vårt tjenstefolks själar och samveten till pris för kringresande missionärer då man icke har någon borgen för den läras renhet, som de predika. Jag behöfver i detta afseende blott nämna namnet Eric Jansson. Han upstod i mångens ögon som en from kristen; han vilseförde dock mången sådan och föll slutligen soffi en bedragare. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh.:
Skrifvelse, N:0 l34- gabtinga de medel, som dertill fordrades; och om än sådant vore händelsen, så skulle det likväl icke kunna påräknas, att de sålunda uppköpta racedjuren skulle införas till så stort antal och så jemnt i Riket fördelas, att tillgång derpå kunde anses vara beredd åt alla dem, som skulle vilja sig deraf begagna. Sådana enskilda företag, ehuru berömliga och nyttiga, saknade jemväl den säkerhet för sitt framlida bestånd, som framför allt erfordrades, om den derigenom åsyftade förädling af inhemska boskapen icke skulle blifva ofullständig och osäker i afseende å dess framtida utveckling. Vid dessa förhållanden hade behofvet af bättre boskapsracers införskaffande genom Statens försorg blifvit mera allmänt insedt, och E. K. M:t hade i sådan syftning fått emottaga underdåniga ansökningar af Hushållnings-Sällskapen i Upsala, Södermanlands, Wester-Norrlands, Jönköpings och Cal mare Län, hvarjemte Landtbruks-Academien, hvars underdåniga utlåtande i ämnet blifvit infordradt, afgifvit en framställning om föremålets stora vigt och om de åtgärder, som ansågos för ändamålet böra vidtagas. Lika med Landtbruks-Academien, ansåge E. K. M. det vara af stor vigt, att Stam-floiländerier af utmärkt hornboskap och af sådana racer, som för olika orters local-förhållanden kunde anses vara bäst passande, blefve på allmän bekostnad anskaffade, äfvensom att dessa Holländerier, som till en början kunde inskränkas till ett antal af åtta, med omkring 20 djur hvardera, lämpligast skulle öfverlåtas till enskilde, för saken nitiske och skicklige, jordbrukare, mot vissa villkor och deribland erläggande af ett i förhållande till stamhjordens storlek bestämdt antal goda racedjur, så att, i mon af stammarnes tillväxt, racerne kunde utspridas genom organiserandet af djdika Stamholländerier i Rikets alla Län.