Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vedo eli ljuspenningar, för fästningsoch garnisons-orter. Den' ii Augusti e. ra. 343 2 9:de punkten. Skrifmaterialier och expenser, m. m. Dessa fyra punkter hiföllos. 3o:de punkten. Reseoch t r acta menis penningar för militäre embetsoch tjenstemän. Frih. Cederström, Bror, uppläste följande: Då jag icke kan dela StatsUtsk:s åsigt, alt, genom de af Ulsk. föreslagna åtgärder, några egentliga besparingar stå att vinna, hvarigenom skulle erhållas tillgång för bestridande af utgifter, som äro af tillfällig beskaffenhet; och då, enl. hvad K. propostn omnämner, och hvilket ej blifvit vederlagdt, erfarenheten vitsordar nuvar. anslags otillräcklighet: så får j )g begära propos. å bifall lill ifrågavar. anslags uppförande såsom föi slags-anslag. Hr Peyron anförde skrifteligen: Jag får vid 3o:de punkten, ang:de reseoch tractamentspen n ingal' för militäre embetsoch tjenstemän, hvilket anslag jemväl är stäldt under Krigs-collegii särskilda förvaltning, åberopa hvad jag i anledn. af H. Ulsk:s förra betänk. (,N:o 44) ådagalagt, nemi. att, efter beräkning för 10 år, dessa utgifter i medeltal uppgått årligen till nära 18,000 r:dr; och då det nuvar. anslaget endast är 6,666 r:dr 32 sk. samt således alldeles otillräckligt, torde angeläget vara, att bristen deruti varder betäckt genom tillgångar, som bestämdt kunna påräknas. Jag yi kar således nödvändigheten att medel anvisas till fyllande af detta behof, samt att, enär ifrågavar. utgifter till sina belopp årligen omvexla, K.
Nen som bebokvet att bandläggs dessa frågor öfver bvilka Utskotten böra i förening med L. 8l:rs LsgUtskott sig ^ttra, beror af de beslut som L. 8t:r komma att fatta i den egentliga mvntbestäiuningsf, ägan oeb i afseende pä tiden för silfverutvexlingens begynnande, bafva Utskotten ansett sig först böra införvänta L. 8t:r» beslut i omfärmäldte delar. lVägra Ledamöters reservationer medfölja. Leseruat/oner.- Öfverste chiarre U. ^/. Vid mitt körsla inträde uti sammansatte 8tatsoeb Laneo-Utskotten, dea g:de Naji, voro redan bukvudgrunderne discuterade oeb akgjorde för den blifvande N^ntbestäinningen, bvarom Utskotten au gä att till L. 8tänder aflemna deras förslag, oeb jag bar således saknat tillfälle att öfvervara ds m^eket upplysande ökverläggningar, som, i Utskotten, föregått besluten i detta sä vigtiga ämne. ^ill äfvent^rs kunde jag nu skbälla mig ifrän allt yttrande öfver ämnet, under »flödande af den äterremiss fran 8tä»den, af nu till dem afgående utlåtande, oeb bvilken för wig föreställer sig säsom mera än trolig; men jag anser det vara, ieke mindre en plikt emot säväl miva commitenter, som wig sjelf, än äfven en gärd ak aktning för medlemmsrne af Utskotten, alt första gängen som ämnet till 8tändens pröfning kramlägges, deröfver öppet utsäga min wening. Urägan om nödvändigbeten aken mvntbestämning, »Iler rom den äfven kallas: realisation, äfvensom sättet
Jag anser dock det vara besynnerligt, att Utskotten vid besvarandet af en fråga, sorn blott rörer de Militaire-undervisningsverken, tala om en undersökning af Militaire-verket i hela dess vidd. Det låter ej tänka sig som möjeligt, att detta varit Utskottens mening. Jag tror vål för min del, att ändamålet ej vinnes genom den Revision Utskotten tillstyrkt, ty man lärer ej kunna vänta sig någon gagnelig förändring, förr än följderne af den undervisnings-method, som nu vid de allmänna låro-verken följes, visat sig; och jag skall således icke vara ibland dem, som bestrida hvilket beslut sorn helst Ridderskapet och Adeln må i detta ämne nu fatta; men då ExpeditionsUtskoftet måste hålla sig stricte vid orden, och det synes nog öfverdrifvit, att begära en undersökning af Militaire-verket i hela defs omfattning, har jag trott denna tirad böra råttas, hvarföre jag förnyar min anhållan om återremiss af Betänkandet. Grefve Cronhjelm'. Jag instämmer visserligen med Herr von Hohenhausen deruti; att ds Dan s 5 Augusti a. m, II» förenade Utskotten i slutet af deras Betänkande, icke synas böjde att tillstyrka en revision af de civila undervisnings-anstalterne, men sorn denna tanka icke år bestämdt yttryckt i Utr skottens Betänkande, eller i det deruti tillstyrkte beslutet, så lärer densamma icke kunna hafva något inflytande på den önskan Ridderskapet och Adeln, i följd af slutmeningen, vill hafva till Thronen framburen; och Utskottens tanka torde således ej hindra den omtalda Revisionen af de civila Läroverken , i hvad den anses nödig. Hvad i öfrigt beträffar ordet MilitaireKerket, hvarvid man velat fästa sig, så hemställer jag vördsamt, om icke, för att upphäfva denna scrupel, Betänkandet kunde bifallas; med tillägg, att nämnde ord bör utbytas mot; Milituire Undervisnings Verken. Friherre Cederjirö/n, Jacob:
Om kassan skall få godlgörelse för afgifternas stigande, så är det ock nödigt att hennes vårdare kunna kontrollera dem för alt vela hvad henne med rätta tillkomma bordt. Denna kontroll angår dock egentligen icke Statsutan Bevillu.Utsk. Det vore således önskligt, om R. o. Ad., såsom jag hoppas, återremitterar denna punkt, att StatsUtsk. i dessa hänseenden lemnade nödigt meddelande åt Bevilln.Utsk. Till det sednares iakttagande förekommer äfven en annan omständighet, nemi. den att chartonia äro, såsom man vet, utfärdade endast på jemna skillingsbelopp, oaktadt brutna tal förekomma i enper-mille och rusthålls-afgifterna kanske äfven vid skatteköp. Derföre måste afgöras om chartan skall erläggas under eller öfver det brutna talet, d. v. s. oro man skall begagna en charta, som motsvarar den summa, som är näst under eller näst öfver det brutna talet. Med ett ord: en regel måste bestämmas, hvarefter afgiften i detta hänseende skall utgöras. Om kassan skall få godlgörelse för tillökningen i dessa afgifter, så frågas: huru långt tillbaka må kassan beräkna sin rätt? får det ske alltifrån den tid, då afgifterna började stiga, eller skall någon prffiscription utsättas? kan kassan begära efterräkning för 10, 6, 5 eller huru många år? delta måste bestämmas, på det att tvist derom icke må upkomma. Det kan äfven ifrågasättas, huruvida kassan må besvära R. St. med efterräkningar vid hvarje eller hvarannan riksdag. Äfven i detta hänseende torde en bestämning vara behöflig, och jag önskar att StatsUtsk. mätte laga delta i öfvervägande, i händelse målet blifver dit återremitteradi. Hr Prinzensköld:
Stats-Contoiret i ofvanberörde underdåniga Berättelse anmält, i fråga om Statens Spannmåls-Intrad, har Utskottet inhämtat, att å den behållne Säden godtgöres Stats-Verket i penningar efter hvarje Läns Markegång och till största delen ingår från de sädesrikare Provincerne, der föijakteligen priset är lågt, hvaremot den under Civil-Staternes Löner uppförde Spannmålen utgår och betalas efter det Riks-Markegångspris, som uppkommer af ett taget Medium af samtlige Länens Markegångar, utan beräkning deraf att Kronan i de Norra orterna, der Spannmåls-priset alltid är högre, har mindre behållning i säd; så har under de senast förflutne åren genom desse olika beräknings-sält uppstått en dif - Stats-Utskottets Betänkanden. 349 ference emellan Stats-Verkets Inkomst och Utgift i och för den behållne Spannmålen, sorn fordrade att antingen grunderne för Riks-Markegångsprisets förändrande sålunda förändras, att icke allenas hvarje Läns Markegångspris, utan ock Tunntalet inom hvarje Län tages i beräkning, eller ock någon sådan Reglering i denna del af penningeLönernes beräknande i denna del tillvägabringas, som fastställer ett oföränderligt medelvärde mellan hvarje Riksdag,hvilket senare dessutom skulle blifva af en stor lättnad i verkställigheten och mycken förmån för all beräkning, då deremot utgifts-Staterne nu äro föränderlige för hvarje år, och icke kunna utfärdas förr än Markegångerne, in på följande året, hunnit blifva faststalde samt Riks-Markegångspriset derifrån utdraget. I anledning häraf har Utskottet jemväl utrönt, att Riks-Markegångspriset på Lönings-Spannmålen efler de år 1815 bestämde grunder uträknadt, dervid föregående årets Läns-Markegångar begagnas, utgjort per Tunna Spannmål: a5o Stats-Utskottets Betänkanden, Och medelpriset häraf för desse 5 år är alltså 7 R:dr 33 sk. g\ r:st.
I sammanhang härmed har Utskottet äfven ansett det vara af högsta vigt, att såsom Committerades pluralitet, sid. 53, föreslagit, besvär i Ordningsoch Hushållsmål från landet finge fullföljas från Landshöfdingarna dilecte till Kongl. Majrt; men om, vid närmare granskning, det skulle finnas, att antalet af dessa mål vore så stort, att de i StatsRådet icke möjeligen kunde hinna aft föredragas; så torde de, sorn hittills blifvit fullföljda i Kammar-CoM gium, och hvilket lärer vara den största delen, der än vidare få upptagas, intill dess de kunna hinna att ofvcrlemnas åt Municipal-styrelser, hvilkas ändamålsenliga organisation , efter hvad Utskottet tror, är det mast verksamma medel, att minska behofvet af Ämbetsoch Tjensteman, och att lifva och underhålla en sann medborgerlig anda. Då, efrer hvad Utskottet sålanda tillstyrkt, ingen Collegial-styrelse för näringarne skulle komma att finnas; så har likväl fråga uppkommit, huru med beredningen af de författningar, som rörande näringarne kunna komma att utfärdas, mä förhållas.
Angående Fabriksoch Manufactiir-näringarnes tillstånd inhemtas af den ofvan införda uppgiften på Idkare, arbetare och tillverkningsvärden, att, de förut särskildt omnämnde Tobaks-Fabrikerne obekräknade, Fabriksoch Manufaclur-idkarnes antal, som år 1838 var 566, har år 1842 utgjort 618, och alltså vunnit en tillökning af 52 Idkare, samt att jemväl Arbetarne under samma tid ökats från 3,428 till 3,481 personer, men att likväl tillverkningsvärdet år 1842, utgörande 3,685,242 R:dr Banco, understigit det för år 1838 med 142,688 R:dr. Sistnämnde förhållande förklaras deraf, alt Mechaniska Bomulls-Spinneriet, som år 1841 lemnat eli. tillverkningsvärde af 315,276 R:dr, förstördes genom vådeld i början af år 1842. Hade ej denna olycka inträffat, skulle tillverkningsvärdet år 1842 vida öfverstigit det för år 18.38. Fastän det således visar sig, alt Fabriksoch Manufaclurnäi ingarne under ifrågavarande fem år gått framåt i hänseende lill beloppet af tillverkningarne, vid hvars bedömande, enligt hvad Halloch Manufactur-Rätlen uti dess afgifna utlåtande anmärkt, tillika bör tagas i betraktande, att de tillverkningsvärden, sorn blifvit uppgifne af sådane Fabriksoch ManufacturIdkare, hvilkas tillverkningar icke äro underkastade hallstämpling, borde och 20 kunde uppskattas till betydligt och måhända dubbelt högre belopp, än hvartill de uppgifvits; har dock jemväl af Fabriks-Manufactur-Societeterna i allmänhet, uti deras lemnade uppgifter till denna Berättelse, klagan blifvit förd öfver ofördelaktig konjunctur och otillräcklig arbetsförtjenst.
St:s RiksgäldsContoir utgifvas; börande requisitioner och fullmagter vara underskrifne af minst en öfver Stadens Äldstes halfva antal, så framt de skola såsom gällande kunna antagas; 5:o alt hvad, som utaf lånebiträdet icke år lyftadt inom 1801 års slut, icke får derefter från RiksgåldsContoiret utgifvas; 4:o att, innan några medel från RiksgåldsContoiret utbetalas, skall lill Contoiret vara aflemnad en af Magistraten och Stadens Äldste undertecknad förskrifning å lånesumman, hvarigenom de, i Stadens namn och å dess vägnar, förbinda sig, en för alla och alla för en, ansvara för lånets återbetalning, på sått hår nedanföre stadgas; 5:o att, efter förloppet af de första tio firén, eller vid i84o års slut, och allt sedermera fi samma tid de påföljande nio åren, å primitiva Capitalet inbetalas 10 procent, sfi att hela Capitalet inom i84g års slut år inbetaldt; och 6:0 att hvad som betalas omedelbarligen från Stadens Äldste till Commissaritrne i RiksgåldsContoiret insändes. Exp. Utsk. förslag till und. Skrif v. N:o 323, 324- 51 Hvilket, till svar å E. K. M.*ts ofvanhögstberörde Nådiga Remiss, R. St. härigenom få i underdånighet meddela. Rikets Ständer framhärda etc. If:o 324. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 22 Jan. 1830. Preste-Ståndet d. 25 Borgare-Ståndet d. 25 Bonde-Ståndet d. 25 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, i anledning af K. M:ts Nådiga Proposition om Låneunderstöd till fullbordande af en Canal-anläggning vid Ströms Säteri i Bohus Län. S. A. K. (jenotn en af E. K. M. till R. St. aflåten Nådig Proposition, hafva R.
Från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kopparbergs län 1,570: 44. Summa 49,541: 28. — 23 — Koppar, Kredit. Riksmynt. Centn. skålp. ort. Leverering: 273. till Stockholms metallvåg 19,109: 84. Behållning vid Avesta 27,385: 59. Vid granskning af räkenskaperne har det icke kunnat undgå Revisorernes uppmärksamhet, hurusom Kronans behållning af koppar vid Krono-inspektionen år från år ökats; I runda tal utgjorde nemligen denna behållning: från år 1860 234 centner, från 1861 254 och från 18Ö2 391 centner. Dä levereringarno till metallvågen vanligen ega rum för hvar månad, syres hinder ej böra möta för ett skyndsammare realiserande af afraden än hittills varit fallet, så att medlen må, till fördel för statsverket, tidigare i dess kassor inflyta. Till denna erinran anse Revisorerne sig ega desto giltigare anledning, som, enligt inhemtade upplysningar , den vid 1862 års slut befintliga, till ett välde af omkring 27,000 R:dr uppgående, behållning af koppar ej förrän hösten året derpå till försäljning utbjudits. Kongl. Mynt-verk et. Detta verks räkenskaper, som i Kongl Kammar-rätten blifvit granskade med anmärkning, utvisa följande förhållande emellan inkomster och utgifter: Bebe t. Balans från år 1861: Uppbörd. Myntskatt å guld och silfver 27,309: 1. Stockprof å dito dito 151: 33. Vinst å utmyntningen 2,387: 56. Balans till år 1863: Skulder: Till Rikets Ständers Bank: för guld och silfver till utmyntning 146,922: 53. räntefritt lån 35,000: — Till Kongl. Stats-kontoret: för koppar Kredit. Balans från år 1861: Skuld Utgifter: Omkostnader för utmyntning af guld och silfver. Reparationer
M. kan finna nödigt bestämma» infördes emellan orden: »i underd. anhålla att» samt orden: »embetsoch tjensteman,» dels slutligen afslag å Betänkt; och skulle H. Exc. framställa propos. först å bifall till Utsk:ts förslag samt sedermera, så vida svaren dertill föranledde, å de öfriga yrkandena i nyssnämnde ordning. Härefter gjordes propos. å bifall till Betänk., samt besvarades med mångå ja, blandade med nej, hvaruppå H. Excförklarade, det han funnit ja hafva varit öfvervägande. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ts den 14 dennes bordlagde Betänk. N:o 19, i anledning af väckt motion om lag till begränsande af fångars rätt att förvalta sin egendom och begagna andra medborgerliga rättigheter. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik: Trenne Riksstånd hafva ålagt StatsUtsk;t att företaga till behandling K. M:ts Propos. oro medels anskaffande till bekostnad af Statens jernvägar före frågan om dessa jernvägars sträckning. I den nämnda K. Propos. finnes förutsatt, att R. St-.rs Bank skulle använda en del af sin vinst till att öfvertaga någon del af Statsobligationerna; och Banko Utsk. har derföre äfven fått mottaga ett prot.utdrag i ämnet från StatsUtsk:t. Nu innehåller 2 § sista mom. af R. St:rs instruktion för BankoUtslct följande: »Och bör Utsk. i sammanhang med det förslag till reglering af Bankens laneoch kreditivrörelse, som Utsk. har att till R. St. afgifva, meddela yttrande och förslag om användande af den sedan 1857 års början uplupna Bankovinst.» I det förra reglementet stod deremot, att BankoUtsk. borde företaga frågan om Bankovinstens användande så fort som möjligt. Då nu BankoUtsk. kan finna sig. af ofvanåberopade 2 § i instruktionen, förhindradt, att nu behandla frågan om Bankovinstens användande, torde det vara nödigt, att R.
N:o 119, i anledn. af väckt motion om revision af K. Förordn. om mått, mål och vigt samt utfärdande af Reglemente för spannmåls-mätning. Föredrogos, men lades på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, och Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh., ånyo pä bordet LagUtsk:s d. 17 dennes på bordet lagda betänkm: N:o 34, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de sättet för fullföljd af mindre brottmål, som med tvistemål ega nära gemenskap eller deraf härflyta; och N:o 35, i anledn. af väckt motion om förklaring af lagens stadgande, ang:de rätta orten för lysning till äktenskap. Föredrogs Gr. von Stedingks, Ludv. Ernst, d. 15dennes på bordet lagda hemställan om rätta tolkningen af ett utaf R. o. Ad. fattadt beslut, ang:de pensioneringen af Riddarhusets tjenstemän. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh.: Det är i sanning med förvåning som jag funnit en skrifvelse från Gr. v. Stedingk till IIr Frih. o. Landtm, hafva blifvit upförd på föredragms-listan. Då jag genomläser berörde skrifvelse, ser jag densamma både till sitt syfte och sin form besynnerlig, till syftningen, såsom innefattande en hemställan huruvida ett af R. o. Ad. fattadt beslut skall tillämpas på annat sätt än hvartill ordalagen gifva anledn.; till formen olämplig, emedan det icke är Riddarh.Utsk., ulan ledamoten af R. o. Ad. Gr. von Stedingk, Ludv. som till Hr Frih. o. Landtm, gjort framställningen. På dessa skäl finner jag icke alt R. o. Ad. med denna skrifvelse bör laga annan befattning, än alt lägga densamma till handlingarne. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Denna, under handläggning varande, fråga är allra lindrigast sagdt först och främst oformlig. Det är icke Utsk. söm inkommit med ett mern. eller betänk, till R. o. Ad.
Detta Hospitals uppkomst är. kommen af de förstörde Klostren, och blifvit af de Danske Konungar tid efter annan mqd Inkomster så väl uti Krono-Tionde Spannemåi, som Hemman s-Ränt or, utom andre avisse inkomster, föcsedt ; hvilka, inkomster, sedan Skåne kommit tinder Sverige, hafva sedermera af Sveriges Konungar blifvit stadfästade och förbättrade, jemväl äro de förökte igenom Private personers Donationer. Kongl M j:t har för detta Hospital utfäsdadt Stat och Spisordning den 30. December 1699, Inkomsteme äro, efter ingifvet Korslag för ar i754 ^ Krano-Tionde 432 Ttr 2 fj,tr Afrads och annor Sp-nnemål -214 — 4 — Tillsammans 653 Ttr 6 fjtr Spannernemål. Uti Penningar: Hemmans-Räntor af 4^ mantal 204: 16. Arrenden för lordlega och Hyror - 358: 17. Interesse-Penningar . 778: 30. Utskrifnings-Penningar • 22: — Itiskrifnings-Penningar - 80: — Stoleoch Kjämme-Penningar, Dito för dödas quarlåtenskap, BegrafningsArmbössePungStädsmålsoch Bötes-Penningar • 280: 24? För försåld Sparinemal influtit - 9?9: 21. Detta Hospital skall afven ifrån Kloster till hemvist För Fattige blifvit förvandlade, och skall äga gamla Privilegier gifne af Konungar i Dannemark den tiden , dä Si ne var under deras välde, hvaraf val manga Rtef och. Resolutioner åberopas, men uti Krigstiden förskingrade. Sedan Skåne kom under Sverige, has det äfven undfått ät sk il' ige Kongl.
Andtligen och i fullkomlig motsatts med hvad Motionairens förslag synes innebära och åsyfta, anJ ser Utskottet, att, till mildring och afböjande af de olägenheter och förluster för enskilde, som merendels åtfölja Statsoeconomiska förändringar, helst då de röra myntväsendet, fordras framför allt, att möjligheten af en 20 Stats-,Bcci-,Bevilln,-,Lag-s,Oec, Ulsk Bet Nu 89. jemförelse emellan det nya och det förut bestående ej bortblandas och försvåras ; och utur denna synpunkt, som äfven legat till grund för Statsoch Banco-Utskottens i dessa ämnen uppgjorda och till Rikets Ständer afgifna förslag , finner Banco-Utskottet sig icke ega skäl att Motionen i of* vanlrerörde hänseende, för dess del, understödja. Stats-, Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärs» och Oeconomie Utskotten håfva åter ansett sig böra gemensamt och i ett sammanhang yttra sig öfver de öfriga delarne af ifrågavarande Motioner , och få således tillkännagifva, att, ehuru de väckta Motionerne innefatta Förslag, hvilka åsyfta åtskilliga nyttiga, både till mer enkelhet och större jemlik» het ledande reformer såväl uti Beskattningen som uti Statshushållnings-systemet i allmänhet, hysa likväl Utskotten den öfverlygelsen, att dessa förslag , hvilka måste i sin helhet och i ett sammanhang betraktas , äro af den beskaffenhet, att, under närvarande förhållanden , verkställigheten deraf skulle möta hinder och svårigheter, hvilka icke, utan åsidosättande till en viss grad af egande-rät» tens helgd, skulle kunna öfvervinnas ; och Utskotten anse sig på sådan grund föranlåtne, att, utan att ingå i någon detaillerad Stats-)B:cO’iBevilln,-,Lag»s,Oec..Utsk.Bst. N:ogg, 21 granskning af de framstälde förslagen, böra ti 1 Rikets Höglofl. Ständer hemställa : att desamma matte lemnäs utan bifall. En Ledamots reservation bifogas. Stockholm den 22 October 1829.
Postverkets sammanlagda inkomster utgjorde för år 1863 rdr 2,128,820, 46. och utgifterna: i afkortningar ... rdr 20,789, 90. i omkostnader enligt stat » 2,046,517, 10. i dito utom stat » 286,790, 20. r(]r 2,354,097. 20. deraf för anskaffade nya poståkdon rdr 39,995, 50. för nybyggnader och större reparationer af postångfartyg . » 204,762: 44. för nybyggnader och större reparationer af posthus ...» 39,882, 26. för år 1864 belöpte sig inkomsterna, sammanlagda till rdr 2,279,186, 51. deri inberäknadt ett belopp af 50,000 rdr frimärksvinst från föregående år, och utgifterna i afkortningar till rdr 20,897: 20. i omkostnader enligt stat » 2,194,198, 53. utom stat '. » 277,367, 8. r(jr 2,492,462, 81. deraf för anskaffade nya poståkdon rdr 60,640, — nybyggda ångfartyg . » 202,499, 99. nybyggnad och större reparationer å posthus » 11,124: 31.
Under öfwerwägande af alla besia sä wäl mot som ined förekommande skäl har jag icke kunnat fatta annan öfwertygelse, an att all granskning af det ä qwarlärenffap i ett upptecknadt Bo satte wärde är, genom nu gällande Lag, Domaren betagen. Wore äter fräga om ett nytt stadgande i detta ämne, skulle Lagstiftaren näppeligen finna någon säker grund till bestämd föreskrift för en i sin natur sä obestämd Handling, som utrönandet af tings afgjorda wärde; och hwar finnes wäl en säker mättstock för wärde? Icke finnes den i Ortens gängbara priserAf knapp elier ömnig tillgäng, af nöd 54 Den 23 April. eller ej att sälja, af behof och förmäga eller cj att köpa, af ombytlighet i gangbart warde, kill och med pa wart gangvara mynt, uppkommer ej bestämdhet i warde, och i sa fatta omständigheter tryggar dea warsamme sig wid det sätra minimum hans bästa förstånd honom wisar. Icke en gang ett Salubref bewisar annat än Köpares och Säljares individuella vfwerenskommelse, ofta utan öswertygelse, men icke det allmäna begreppet om ett tings wärde. Jag aktar högt Taxeringsmans pa Ed, Ära och Samwete afgifne yttranden, men deras Ära och Samwete öro fredade af en öfwertygelse, som pa en gang kan wara bade ärlig och felaktig. Umbärlig är pröfningen sedan Lagen i här ofwanförda och fiera andra desi ruin sörit för Egendomens ostyckade tillwarelse. De fattigas rätt af en 8:dels Prrcrnt är sa mycket mera att anse såsom ett accessorium, som det är hwar och en Församlings plikt, att utan afseende pa hwad genom denna osäkra tillgång kan inbringas, sörja för sina fattigas tarfwcliga underhall. Af mera betydenhet wore, att fjerdedels Procenten till Justitie-Statens aflönande utginge till desi högsta möjliga belopp, om den i sin natur wore eller kunde wara annat än ett eventuelt biträde för det hulwudsikliga Staten till detta anaelägna behof betalar.