Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Palmstjerna begärt, innefattar endast, att den föreslagna contanta mellangiften af 4°°o r:dr må försvinna, och icke, att ingen mellangift borde äga rum, i följd hvaraf staden ej heller skulle erhålla ersättning för premieoch bevilln:s-lånet. Jag anhåller derföre, att, i fall propos. skall framställas i anledn. af Frih. Palmstjernas förslag, den må göras i full öfverensstämmelse dermed. Frih. Palmstjerna: Den contanta mellangiften utgör blott 4000 r:dr, och det var denna summa, jag velat skulle qvittas. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, att den Riksg.-cont. tillhöriga, för Gen.- Assistance-cont. begagnade, på Riddarholmen belägna egendomen må utbytas emot f. d. s. k. Hessensteinska, äfven på Riddarholmen liggande egendomen, dock utan annan mellangift, än att Riksg.-cont. ansvarar för det premieoch bevillningslån, för hvilket Hessensteinska egendomen uti Stockholms stads brandförsäkrings-cont. häftar; under godkännande i öfrigt, att Fullmägtige i Riksg.-cont. må erhålla föreskrift att på en gång låta betala de återstående 28 årens brandförsäkringsafgift för sistnämnde egendom. Bifölls. Ånyo föredrogos och biföllos nedannämnda d. 2 dennes e. m. på bordet lagda utlåt:n från StatsUtsk., nemi.: N:o Den 10 Maj e. na. 4aS Wto 71. i anledn. afHr Törneblads, Carl, i egenskap af R. Si:s Just.-ombudsman, väckta motion om löneersättuing; JNT:o 72. ang.‘de tryckningskostnaden för RiksStts protocoll vid innevar. urtima riksdag, prenumerationen å samma protocoli samt redovisningen för de tryckta exemplaren; Wto 73. öfver Ilr Båäths motion om dels lånunderstöd och dels särskildt anslag utaf allmänna medel till en hamnbyggnad vid staden Wadstena; Wto 74. i anledn. af K.
Föredrogs ånyo LagUtsk:s den 19 och 23 dennes på bordet lagda betänk. N:o 118, i anledn. af väckt motion ang:de en närmare förklaring öfver lagens stadganden i fråga om skyldighet att särskildt lagfara med hvarje öfverlåtelse af inköpt fast egendom. På begäran af Frih. Boye, Ludv., upplästes äfven Hr Lagergrens reservation. Frih. Boye, Ludv.: Reservanten har ganska riktigt framställt de äfventyr, som skulle inträffa, om detta betänk, bifölles. De olägenheter, som man genom förslaget velat undanrödja, äro snart sagdt inga, åtminstone obetydliga i 648 Dea 36 September. jemförelse med de svåra påföljderna af lagförslagets antagande. Bördsrälten vore snart sagdt utom all säkerhet. Reservanten har icke omtalat hvad som är verklig sanning, att jemväl skälmstycken kunde ske till förfång för tredje mans rätt, derigenom att förste säljarens förbindelser undangömdes för allmänheten, då hans aflåtna salubref icke lagfares, och tilläfventyrs lagfart icke begärdes förrän 2:dra, 3:dje eller 4’^e ägaren inträdde, under hvilken tid bördsmännen eller enskilde fordringsägarne varit i okunnighet om de transactioner, som mellankommit. Jag anhåller om Hr Landtnäs propos. till afslag å detta betänkande. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller alt få uppläsa Hr Hallings reservation: ”Genom tillstyrkande af det nya stadgande, att lagfort å köp, skifte eller gåfva ej må af domaren vägras derföre, att föregående öfverlåtelse icke blifvit särskildt lagfaren, har Utsk. upphäft skyldigheten för den, som genom köp, gåfva eller skifte förvärfyat sig fast egendom, att derå söka lagfart. Att en sådan skyldighet för det närvar, äger rum, måste erkännas, såvida man erinrar sig, att K. förordn. den i3 Juni 1800 föreskrifver böter för den, som underlåter att, inom viss tid efter åtkomsten af fast egendom, uppbud derå taga.
Är här ett hemligt utskott? Det måste vara vigtiga angelägenheter som afhandlas så här inom stängda dörrar. Jag stängde dörren för er spionerande kammartjenare. Men talade inte nyss tre personer härinne? ÖFVERSTEN (ser sig omkring). GREFVINNAN (värdigt). HERMAN. ÖFVERSTEN. En lyssnare hör ofta en röst för mycket det är samvetets. (Förhänget för.) Andra Tablån. Ett rum hos fru Berthel. I fonden en hög gammaldags säng, omgifven på alla sidor af kattunsomhängen; till venster om den en dörr, den enda på rummet. En byrå står till venster, ljusstakar och ett par buteljer stå ofvanpå densamma. Ett klädskåp och ett bord till höger om sängen. FÖRSTÅ SCENEN. ARON. SARA. SARA (allena; tänder på tvenne ljus, söm stå på byrån). Hu hvad det är ängsligt, att vara allena så här på ruskiga höstqvällarna. Och ljusen, som kosta så mycket i dessa dyra tider; men ljust får jag lof att ha, annars står jag inte ut i ensamheten. (Aron insmyger och slår henne sakta på axeln). Ah, Aron! Herre min Gud, hvad du skrämde mej! Jag har blifvit så lättskrämd på sednare tider. Men det var väl att du kom. Jag är ute och spionerar på grefvinnan. Jag hörde henne sakta säga till Magdalena, att de skulle besöka gubben Berthel nu i skymningen. Jag slår vad, att grefvinnan känner hvar Fanny gömmes, ty om mina öron inte ä' alldeles förvridna, så var det hennes röst jag hörde i samtal med grefvinnan och Herman. Flickan ska' vi ha med oss på resan, om hon också ska' resa med kafle i munnen. Jag har ARON. 152 redan talt vid en sjökapten, som reser till England, och plats ha vi för tre personer. Nå, har du ännu inte kommit öfver Berthels papper? Nej, han bär dem ständigt på sej och har dem under örngottskudden, när han sofver. Han ämnar nu qvarstanna i Sverige för Hermans och Fannys skull, säger han. Han skall med nästa post skrifva om plantagets försäljning.
Betänkanden, jjg belägen, bortarrenderäd, eller under eget bruk , taxeras efter personens verkliga tjenstgöring; och , i händelse han annorledes blifvit Uppgif» ven , såsom Rättare då Egendomen består af 3 till 4 Mantal ; och derutöfver, såsom Fogde eller Inspector; äfvensom all annan Betjening af Maneller Qvinkön hos enskilt*, anses efter beskaffenheten af deras göromål , Utan hinder af den benämning, som de ! uppgiften erhållit. Kammarjungfrur och Kammartjenare, lika ined dem i Städerne. Kammererare, Frälseoch Secreterare, 1 Fyra Glasset: Första Classen * Ridt 40 Andra Dito ' * * 30 Tredje Dito » *. 20 Fjerde Dito , * — Kock, lika med dem i Städerne* KronoFtskerl, samt flere dylike Lägenhetersln» nehafvare, hvilka endast erlägga Räntan ef» ter Jordeliok , betala Trettio Frocent deraf efter Markegång. Hora desse Lägenheter under Hemma» nets skattläggning , och hafva således ingått i dess värde , äro de från denna afgift be* friade. Krögare och Kröger skor på Landet , för ÖlOch Mat-försaljning, Brännevins minutering, nät den tillätes, oberäknad, i Tre Glassér: Första Classen * JR:dr 20 *-* Andra Dito » . t2 — Tredje Dito , „ - ' 6 —» aoo BevillningsUtsk. Betänkande^ Lotsar pä Landet, i Tre Glassér Första Classen , R:dr 4 Andra Dito . 2 — Tredje Dito . I — Deras Drängar, i Två Classer: Första Classen . R:dr 1 Andra Dito — 24 Rättare och LaduFogäar vid LandtEgendomar . R:dr 1 24 Se Anmärkningen för Frälselnspectorer. Saltpetersjudare , Kronansfrie från afgift efter denna Artikel, Private lika med Mästare vid Fabrikerne och andre Inrättningar. Skutoch Båtskeppare, lika med dem i Städerne.
— 1842 den 16 Februari utfärdades nådigt Reglemente för Skeppsbyggeriinsliluten.— 36 Bil. till B. St. Just. Ombudsm. Maj organiserades Skeppsbyggeri-instilut i Carlskrona; hvaremot Kongl. Maj:t, i anledning af KommersKollegii anmälan, att något sådant icke kunnat till vägabringas i norra delen af riket, genom nådigt bref den 22 Februari 1844, förklarat, att med vidare åtgärder i det afseende! må tilis vidare anstå. > 18©:o den 13 Februari 1841, angående ändring i Skiftesstadgan uti vissa delar, samt angående särskilda föreskrifter rörande densammas tillämpning å Gottland (226). Sedan, enligt nådig befallning, Öfverdirektören för landtmäteriet yttrat sig rörande de föreslagna ändringarne i Skiftesstadgan, föredrogs ärendet den 2 Maj 1844, då Kongl. Maj:t fann Skiftesstadgan böra i de uppgifna delarne förblifva oförändrad. —- I afseende å frågan om Skiftesstadgans tillämpning på Gottland, blef den 5 Maj 1841 en kommitté förordnad att i ämnet afgifva utlåtande, hvilket, sedan det den 14 Maj 1843 inkommit, remitterades till Öfverdirektören för landtmäteriet, hvars yttrande deröfver den 31 Maj 1844 afgifvits. l®l:o den 13 Februari 1841, angående inrättande af Navigationsskolor (229). 1841 den 30 Mars i underdånighet anmäld, hvarefter genom flere Kongl, bref erforderliga föreskrifter blefvo meddelade för inrättandet af Navigationsskolor i Stockholm, Göteborg, Gefle, Calmar oell Malmö, för hvilka Skolor, som åren 1841 och 1842 organiserades, Reglemente blifvit af Kongl. Maj:t under den 7 April 1841 utfärdadt.
varifrån han kom, den gamle juden, eller när han först flyttade in i det mörka rummet vid gränden, kände ingen af grannarne till, men en ljum höstmorgon stod fönstret till hans bostad öppet och själf satt han därinnanför, ifrigt sysselsatt med att laga ett par gamla skor. Den murkna fönsterkarmen, grå och maskstungen af ålder, bildade till hans gula, skrynkliga ansikte — från hvilket en väldig näsa sköt ut i en imponerande buktniug — en så passande ram, att en nutida konstnär ej skulle kunnat välja den med mera urskillning. Nu var den första bekantskapen gjord, och snart var den gamle, besynnerlige lappskomakaren känd öfver hela kvarteret under namnet elfenbensnäsau, en förvrängning af hans namn Ebenezer, men på samma gång en. väl funnen beteckning för det karaktäristiska utsprånget i hans ansikte. I fall juden hade varit mindre besynnerlig, så hade han kanske ej fått så många kunder, men nu dröjde det ej länge, innan fönsterbrädet var garneradt med gamla trasiga skodon i alla upptänkliga former och storlekar, och kisse måste till sist taga plats längst upp i ett snedvridet stöfvelskaft för att få vara när sin herre. De små gossarne och flickorna i grannskapet hade heller aldrig varit så tjänstvilliga att själfva bära sina skodon till lagning, och mödrarna ville också göra en titt till den egendomlige grannen, som försåg kvarteret med samtalsämne under de första dagarne. Ty, det var ej nog med att han lagade IDUN 54 gamla skor. Därinne i det mörka rummet hade han också en besynnerlig blandning af de mest olikartade föremål, dels uppställda på en bred hylla, som löpte längs den ena väggen, dels placerade på golfvet — ett antikvariat i smått — och det var denna samling, som tilldrog sig största uppmärksamheten. » Men hvad skall ni då göra med alla dessa gamla saker, » frågade en dag den lilla blonda timmermanshustrun från huset midt emot. » De där kopparna t. ex., som inte ha några öron, så att en hygglig människa knappt kan hålla i dem, ifall man skulle dricka kaffe ur dem? Och det där gamla fatskrället se ' n, som har lika många sinkor, som ni själf har rynkor i ert ansikte?
Jag ber ätt till min forell' stund sedan gjorde begäran få tillägga, att, då nu blott frågan är om grunderne till Bevills 404. Den 24 Martil , f. m. ningsFörordningen, det torde vara tydligt, atf detaillerne af Herr von Törnes förslag ej nu antagas, utan att åt Bevillningsutskottet öfverlemnas att alla detailler föreslåi Friherre Cederström: De uppå Herr af Brinckmans anhållan uppläste innefatta tydligen sättet, huru RiksStåndens beslut rörande grunderne för Bevillningen skola kuntia örin* gas till enhet i men sättet på hvilket hvarje Riksstånd öfver allmänna frågor besluta, är stadgadt i 56* §. RegeringsFormen och gäller så väl3för detta, som andra mål; i följd hvaraf Ståndet äger antaga de grunder* hvilka det anser för de lämpeligaste. Af denna anled* ning förenar jag mig med de Ledamöter, hvilka yrkat att i Contrapropositionert måtte intagas bifall af Herr von Törnes Förslagi Friherre af letterstedt, Gustaf: jag får endast hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln skulle anse nödigt, att innan Herr vört Törnes vid sista Riksdag författade förslag antages, det samma varder uppläst, hellst det synes mig vådligt besluta om en sak, hvaruti man icke äger fullkomlig kännedom. Friherre Boye: I den anmärkning Herr Friherre Wetterstedt gjort instämmer jag alldeles; och hemställer derföre, om icke Herr Von Törnes Förslag må uppläsas; ehuru det* Såsom längesedan tryckt, och dessa dagar befinteligt Uti Riddarbo-CancellietS Läserum, tori de va>a af de flesta bekant. Det var endast emot dess remitterande till Bevillningsutskott let* som jag talade* Den 24 Martti, /. m. Friherre Anckarsvärd: Då den af Aerö värde Ledamöter yrkade ContraProposition tyc<S kes förutsätta, att Herr von Törnes grunder äro kända , anser jag för min dej någon upp^ läsning deraf nu icke vara nödig. Herr Munck af Rosenschöld:
ådagalagdt vore, ali lagmannen låtit uttaga derå påskrifna lösen, beräknad i bankomynt, äfvensom lagmannen icke gil tal på något sätt göra ens troligt, att den å öfriga trenne nu ifrågakomna fastebref, debiterade lösen kommit honom tillhanda i annan myntsort än banko till de zifferbelopp, som funnos dessa fastebref åtecknade, advokalliskals-embelet yrkat, att lagmannen måtte förpliglas återbära hvad i expeditionsoch chartselösen för alla dessa fem fastebref blifvit af honom för mycket uppburet. 38 R. St. Just. Ombudsm. Einb.-Berättelse den 15 Nov. 1847.
Krigs-kollegium ansåg, i följd häraf, passevolantörerne vid lifgardet till häst skyldige att till Kongl. Majit och kronan godtgöra ett års i förskott uppburet beklädnads-anslag, efter afdrag derå likväl al durchschnillsbeloppet för nyssnämnda, å regementets beklädnadsslat sednare tillkomna, persedlar, och föreslog derjemte en plan, enligt hvilken förskoltssuinman under tolf år med en tolftedel för året blefve amorterad. Uti häröfver afgifven förklaring af den 31 December 184-5 hafva passevolantörerne vid regementet anfört, att de sjelfve under den tid, de innehaft sina sqvadroner, för underhållet af beklädnaden och andra persedlar, icke något år uppburit mer än den för året bestämda passevolans-summa, och således ej den ringaste del af ifrågavarande förskott dem tillgodokommit; i anseende hvartill och då, ehuru samma förskott från början ingått bland villkoren för passevolans-öfvertagelsen, den så kallade durchschnills-passevolansen numera, tillika med de dermed förenade förmåner, upphört, någon ålerbärings-skyldighel icke heller syntes kunna regementet, och allraminst de nuvarande passevolanlörerna, åläggas; men om icke dess mindre Kongl. Majit skulle anse regementet dertill förbundet, kun - Konstilutions-Ulsholtcls Memorial, N:o 4. 11 de dock deruti ej ingå hvad som blifvit förskottsvis ulbelaldt till 30 under-officerare, 10 trumpetare och 5 hofslagare, sorn den tid, det ifrågasatta förskottet tillkommit, funnos vid regementet; hvarjemte passevolanlörerne i öfrigt beslridt del alKrigs-kollegium, för förskottets amorterande, förslagna sätt.
Stockholm den 20 December 1844. Stats■ samt Alim. Besv.- ock Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 30. 23 Reservation af flen Friherre von Kraemer: "Mot Utskottens beslut, att LaudtbruksAcademiens räkenskaper skola granskas af Rikets Ständers Revisorer, får jag mig reservera. Åtgärden, sådan den är föreslagen, inskränker sig till att addera och subtrahera, hvari Revisorerne icke sakna öfning. Deras tid är för knapp, för att med till intet ledande göromål upptagas. Landtbruks-Academien har intet årligt stats-anslag och dessutom har revisionsåtgärden icke blifvit af någon motionär yrkad.” Rättelse Uti nästföregående 5 Häfte af denna samling, sid. 4—7, liar Utlåtandet N:o 22 erhållit co lumu-titeln: Statsoch hcvillnings-Utskottens Utlåtande, läs; Statsoch Ekon.-Utskottens Utlåtande. STOCKHOLM, elmén & granbercs tryckeri, 1844-. Statssami Allm. Be*v.- och Ekon,-Utsk. Bet., PTfO 31. 1 Ank. till Exp. Utsk. d. 31 Dec., kl. 3 e. mield. Betänkande, med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i fråga om förändring i sättet for ersättning af hästar och persedlar, sorn vid Rusthålls-Regementena under krig gå förlorade. Sedan, i anledning af vid sistförflutne
Lösnummerpris 15 öre » 3: — 25 öre för hvarje pabörjadt tiotal stafv. Prenumeration sker ä alla post» 3: — (lösnrr endast för kompletteringar.) anstalter i riket. Utländska annons. 70 öre pr nonprad Redaktionssekr. : J. Nordling. PÅ S e x t i o å r s d a g e n * K # * • D e n 9 ring hela Sverige vajar vår blå och gula flagga, I festtåg hafvets vågor mot gröna kuster vagga, juli 1 8 Q 6 * * * Väl håller hon en spira, som ädelstenar smycka, Men spiran heter godhet och kraf på andras lycka, Kanonsaluten vida kring Stockholms stränder går. Högsommaren är inne! Och hennes tusen pager, som rundt om tronen bida, Naturen strålar färdig I solljus och i g r ö n s k a och bidar, skön och värdig, Det ä r en här af t a n k a r för alla dem, som lida, Att hylla Sveriges drottning och hennes sextio å r! En här, som, tyst och trogen, står dag och natt på vakt! » Det var en gång en drottning », den gamla sagan lydde; — Det är att vara drottning! Med guld och ädelstenar din tanke henne prydde, Ej länder eller riken, men varma hjärtan vinna! Och allt, du kunde drömma af präktigt, ägde h o n: Se, tacksamhetens rosor g r o fram hvart ä n du g å r! En kunglig purpurmantel med bräm af hermeliner, Vi hylla dig, vår drottning, i lifvets fulla sommar, En krona af demanter och spira af rubiner. Ty sommarlifvet varar, så länge kärlek blommar, Och tusen pager stodo på vakt kring hennes tron. — Och stilla kärlek spirar i dina tysta spår! Så var din sagas drottning! De hylla dig, de många, som icke ses och höras, Väl bär hon som i sagan ett diadem kring pannan, Men k a n s k e skall, som e k o, med dagens festsorl föras F r å n hennes skuldror faller en kungamantel ner! — Det stilla o r d: » Välsignad! » som u r hvart hjärta g å r!
För öfrigt instämmer jag med Hr Gunther derutinnan, all den 6 § i ansvarighetslagen, såsom varande helt och hållet öfverflödig, mätte ur densamma utgå. Hr Gripenstedt: Det är af vigt alt man klart inser Den 2 November f. m. 31 hvem sorn har rät t i sitt påstående, Hr von Hartmansdorff eller jag. Jag har sagt, alt det föreslagna mom. handlar om öfverträdelser och alt 6 § handlar om uruktlutenheter; Hr von Hartmansdorff åter påstår, att i det nya mom. förekommer fråga, icke allenast om öfverträdelse, utan äfven om uraktlåtenhet, För alt göra della troligt, har han fästat sig vid ordet ”underlåta”, som verkligen förekommer i mom. och som han flere gånger nämnt, men dervid alltid halkat lätt förbi hvad som är frågan om att underlåta; och se! detta är icke om någonting i sak af det som lagen bjuder, utan blott om att underlåta att (föra föreställningar just mot lagens öfverträdelse. Uti 2 mom. 5 § är sålunda icke fråga om annat än öfverträdelser och underlåtande att göra föreställningar mot desse öfver trädelser. men i 6 § åter förekommer uraktlåtenhet af sådane saker, som grundlagen anbefaller. Det är och förblifver således en lika väsendtlig skillnad emellan dessa (agrum som emellan dessa båda saker, som äfven bör åstadkomma en dylik skillnad i ansvarsbestämmelserna. Hr Lagerhjelm: En värd talare, Hr Gunther, har anmärkt, att genom antagandet af detta 2 morn. i 5 § skulle icke någon ulvidning äga rum i omfånget för Riksrättens actioner. Jag läser dä detta inom.: ”Statsrådsledamot, som, i andra än de i denna lag särskildt uppräknade fall, uppenbarligen handlar emot grundlagarnes tydliga föreskrift, eller tillstyrker eller annorledes befrämjar någon öfverträdelse deraf” el c. etc.
Maj i8i5 vara tydlig och bestämd deri, alt ansvaret endast bör drabba den verkligen felagtige, och det både år öfverensstämmande med rättvisa och af nödvändigheten påkalladt, att hvarje försumlig vidkännes detta ansvar odeladt, finner Utskottet, hvarken af anmårkningarne eller af Herr von Qvaritens framställningar, någon anledning att förändra sitt förut afgifua yttrande, helst det af Herr von Qvanten åberopade Kongl Götha Idof-Rätts, i ett 30 Allm. Besv,- och Ekon.-Ut skot tets Betänkande, N\o 123. serskildt mål, meddeldte utslag, ingalunda föranleder, alt den åberopade föreskriften blifvit gifven en, emot de hår antydda åsiglerna, stridande tydning, då det endast innehåller, att de försumlige, hvar för sig, blifvit piikitfållde, men ingen derigenom år ålagd ansvar för annans försumlighet. Slutligen får Utskottet, med afseende serskildt å Herr von Qvantens framställningar, erinra: alt föreskrifter, sådane, som de, hvilka Kongl. Majrts Befallningshafvande i Elfsborgs Lån skall meddelat om vintervåghållningen inom berörde Lån, åro beroende på pröfning af vederbörlig Domstol eller Auetoritet. om de öfverklaga», men deremot synas icke böra blifva föremål för Rikets Stånders bedömande, samt att serskilde vitesstadganden för Lånsmån och Snöfogdar, för iagttagande af tillsynen å vintervågarne, låra icke vara nödige eller lämplige, då Lårismånnen hafva samma ansvar i denna del, som för sina öfrige tjenste-åligganden, och ansvars-beståmmelser för Snöfogdar redan åro, genom Kongl. Brefvet den 10 Maj i8i5, gifne, äfvensom Utskottet icke kan inse något behof af en ny allmän Författning i detta amne, dertill motionåren icke eller uppgifvit några anledningar.
Jag har uttalat dessa åsigter derföre, att jag tror mig stå i den ställning, att jag icke skäligen kan misstänkas för att hysa någon afvoghet mot det beslut, som fattades i går, äfvensom emedan jag verkligen tror, att man f. n. bör inskränka sig till de två banor, som utgå från Götheborg och Malmö, med ett ord, de båda banor, som genomkorsa landet. Jag anser dessa vara de vigtigaste, och att man tills vidare kan stanna dervid. På grund häraf anhåller jag om propos. på afslag å ifrågav:de punkt. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: I den siste värde tala rens framställning, ang:de afslag å förev:de punkt i Utsk:s Betänk., instämmer jag till alla delar. En reservant har i dag tilltrott sig kunna förebrå majoriteten, sorn här företrädesvis upträdt såsom förordande hushållningssystemet, att den i går gjort sig saker till bifall å så rika anslag, att man icke hade kunnat vänta sig något dylikt från den sidan. Ett dylikt påstående, så vidt det härrörde från okunnighet, kunde visserligen anses befogadt; men, ty värr, kan jag icke tillmäta det någon sådan grund. Den värde reservanten vet, lika väl som någon annan, att majoritetens afsigt varit att genom att koncentrera de bidrag, som från Statens sida karmides, framkalla en för fäderneslandet väsendtlig fördel, och att motsätta sig det lappsystem, som StatsUtsk. framställt, och de försök, som blifvit gjorda att insnärja framtiden, binda kommande Ständer och smickra vissa personer och enskilda intressen. Hvarje reservant äger visserligen rätt att uttala sina åsigter; men han äger icke rätt att tillägga sina motståndare bevekelsegrunder, som icke förefinnas. Afslås nu denna punkt och följes den grundsats, som hittills gjort sig gällande, eller att icke bevilja anslag för mer än D en 10 inni f. m. 113. två banor, så blifva de beviljade anslagen, 18 milbr, eller 11 milbr mindre än StatsUtsk. föreslagit, och att detta är en hushållning lärer väl icke kunna bestridas af någon, som icke påstår att 29 är mindre än 18.
Utdrag af krotocollet, hällit i Högloft» Ridderftapets och Adelns klenum ven 2 A Martil I8IO. S. D. Företogs til afgörande Statssamt Allmänna Beswärsoch Oeconomie - Utffotrets den 14 dennes pä bordet lagda Betänkande, angäende allmänna Skogshushållningen i Riket, hwilket blef af Högloft. Ridderjkapet och Adeln bifallit, med följande förändringar och tilläggningar: ' i:o. At i afseende pä Krono-keco§n!tlonL. Skogarna - Den 24 Mars. ro4z garna mätte äberopas och galla hwad Riksens Stander särskildt ivid denna Riksdag deröfwer sig uriätil. 2:0. At hwad angar Ekskogen uppå FrälseSkatre-Hemmans ägor, förblifwer wid hwad hirintils i anseende lil ranre-tagarens rätt warit stadgadt. z:o. At hos Kongl. Majit skulle anhällas, det premier hädanefter matte tildelas dem , som et wisst betydligare antal Ekar planterat och föryttrar, om hwilker alt de öfrige KsspEive Standen skulle genom protocolls - Utdrag wänligen underrättas, l-lt SUP1A. Utdrag af pmrocollet, hållit i Höglöfl. Ridderskapers och Adelns klenun, den 2z Mars 1812. ^ S. D. Företogs til afgörande Lag-Utskottets förlidne gårdag pä bordet lagda Betänkande öfwer Kongl. Majus