Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får vidare, i anledn. af en värd talares, Hr Stråles nyss afgifna yttrande, tillägga, att det är vida svårare att hålla ombud i lagm.rätterna, än i hofrätterna; emedan inom liofrätterna alltid finnes en mängd yngre tjenstemän, af hvilka parterne, ulan särdeles slör kostnad, kunna erhålla biträde; då man deremot vid lagm.rätterna merendels mäste betala ombud, som göra en särskild resa dit, och som ofta endast söka alt förlänga rättegången. Vidare kan man ej hoppas alt i lagmansratterna fä sina mål bättre pröfvade än i häradsrätterna! ty i begge dessa domstolar är det blott en lagfaren man, som dömmer; men häradshöfdingen har framför lagmannen den förmånen, att lians jurisdietion är mindre, så att han'kan bättre känna personer och sakförhållanden. Jag vidblifver således min mening och yrkar propos. på bifall till det ifråga var. betänkandet. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad. behagade bifalla LagUlskts utlåtm N:o 110 med N:o 56. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröslal nej. Frih. Boye: Qvarstående i den orubbliga öfvertygelse att denna förändring är skadlig och skall väcka mycket missnöje, när dess följder blifva kända och visa sig, fullgör jag min skyldighet, då jag begär votering. Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposition : Den som bifaller LagUtskts utlåt. N:o 1 to, voterar )U den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ofvannämnda utlåt. Efter voteringens skit, befunnos rösterna kafva utfallit, som följer: Ja — 33. Nej — 19. Föredrogs ånyo Lagsamt Allm. Besvärsoch EkonUlsklus den 22 sisth Äng. och den 2 dennes på hordet Ingda utlåt.'
Ridd. och Adeln , nemligen Herr Grefve Henning Gyllenborg, Herrar von Hejne , Spaldencreuta och Munck af Rosenschöld särskildt yttrat i afseende på deras förmodan om antagande af andra grunder, i synnerhet sotn deras anmärkningar icke äga till stöd några uppgifne detailler för tillämpningen och verkställigheten, och följakteligen sakna erforderlig visshet , både om användbarheten och om. säkerheten af det föremål som sökes. Särskildt finnes väl äfven Herr Grefve Gyllenborg hafva anmärkt, dels att Bevillnings-Utskottet boidt noga upptaga och pröfva de flera inkomna Project i detta ämne och anföra skälen för dess vägran att dem antaga, dels ock att då det aflemnade förslaget endast skall vara såsom provisoriskt att anse, hade det samma långt för detta bordt vara afiemnadt, på det Riksens Högloft. Ständer jemväl sjelfve kunnat komma i tillfälle att granska de öfriga Pröjecterna och icke blifvit nödsakade att nu vid Riksdagens annalkande slwt blatt fästa sig vid det som Utskottet an - 1424 Den 17 Julu antagit; men utom det större delen af Projecterna icke ens till Riksens Högloft. Ständer * blifvit aflemnade förr, än långt efter Riksdagens början, torde en hvar lätteligen inse, att derest en systematiskt uppgjord vederläggning, med deraillerade skäl, skola författas, i anseende till hvarje Project, sorn inkommit, hade tiden ej allenast onyttigt blifvit använd, utan Utskottet äfven ovedersägligen saknat tillfälle, att med dess eget förslag inkomma å den tid, som skett, hvilka omständigheter äfven föranledt till enahanda behandlings-sätt vid de förflutna Riksdagar, då Bevillnings-Ufskottet likasom nu arbetat på det Project, som blifvit antaget, och följakteligen icke bemödat sig med de öfriga Projecter, hvilka, vid genomläsning och granskning icke funnits nöjaktige. I öfrigt har BeviUnings Utskottet icke ansett dess åtgärd kunna så sorn provisorisk betraktas, annorledes än så vida det från Högloft.
April sistberörda år tecknade förnyelse af denna Kabinettskassans borgen, ånyo belastat kassan dermed och sålunda bidragit tillen öfverträdelse af 76 §. Regeringsformen; kunnande jag destomindre frångå den i anmärkningsmemorialet gjorda erinran dervid, att Hans Excellens denna åtgärd utan lagligen förbindande befallning verkställt, som ärendet visserligen måtte hafva bordt enligt 11 §. Regeringsformen behandlas. Den af mig slutligen väckta anmärkning emot ej mindre Herr Presidenten Skogman, än äfven II. E. Herr StatsMinistern Friherre Stjerneld, tillika med Herr StatsRådet Ihre, för begången öfverträdelse af 58 §. Regeringsformen, medelst underlåtenhet att inför Kongl. Maj:t väcka fråga om Kabinettskassans meranämnda borgen, så att frågan kunnat till Rikets Ständer inberättas, bar å svarande sidan blifvit bemött med samma skäl, som bär ofvan äro anförda i afseende å beskaffenheten af denna kassa och dess löftesans varighet. Och då dessa skäl, efter hvad jag tror, i det föregående äro vederlagda, återstår för mig endast att förnya denna anmärkning, såsom den blifvit i mitt förra memorial framställd. Mitt vördsamma slutpåstående i denna punkt är, att II. E. Herr StatsMinistern Friherre Stjerneld och Herr Presidenten Skogman, för hvad emot dem i ofvanberörde måtto förekommit, anses och dömas enligt 5 och 10 §§• i Ansvarighetslagen för Konungens Rådgifvare af den 10 April 1810; hemställande till Höga RiksRättens pröfning, hvilken laga påföljd för den emot Herr StatsRådet Ihre serskildt anmärkta öfverträdelse af Regeringsformens 58 §. må, i anledning af 1 Kap. 12 §. Rättegångsbalken, äga rum. Sockholrn den 27 September 1841. LANDIN. Lit. G. Vördsamt Memorial. Sedan i den af mig, å Embetes vägnar, genom min ansökning Lii.
Men, utan fullkomligt förbiseende af ej allenast den i 57 § af nämnde grundlag Rikets Ständer, såsom Svenska folkets Ombud, tillerkända beskattningsrätt, än äfven den dermed oski!jagtigt sammanhang egande och genom mångfaldiga grundlags-stadganden garanterade rättigheten för Rikets Ständer att Bih. till R. Bestämma sältet och vilkoren för Stats-bidragens utgörande, lärer ej eken slutföljd af föreskrifterne i nyss anförda §§ kunna antagas, att desanima innefatta något hinder emot en fördelaglig och ändamålsenlig förändring af den förut iagttagna fördelningen utaf uppbörden emellan förenämnde aine Verk, hvarom grundlagarne för öfrigt icke innehålla något stadgande. Då Rikets Ständer ega att vid hvarje Riksdag serskildt åtaga sig de i Regerings-formen omförmälde bevillnings-afgifter, hvilka endast fortfara lill slutet af det år, hvarunder den nya bevillningen blifvit fastställd, så synas Rikets Ständer jemväl vara berättigade att, vid dessa afgifters åtagande, bestämma, huruvida de i Regerings-formens 60 § uppräknade dylika medel slutligen skola ingå till samma Verk, som den egentligen så kallade allmänna bevillningen. Så vidt ofvanberörde lill Utskottet remitterade motioner åsyfta öfverflyttningen från Slals-Contoret till Riksgälds-Conloret af den förstbemälde Embels-Verk hittintills uppdragna befattning att emottaga och lill Regeringens grundlagsenliga disposition tillhandahålla den i Statens Cassör influtna uppbörd af alla bevillningsmedel, kan Utskottet således icke finna, att de af motionärerne framställda förslag stå i någon strid med de för Stats-förvaltningen stadgade grunder eller emot gällande grundlagars ordalydelse och mening på något sätt ingripa i den verkställande magtens myndighet.
Utsk. densamma förderflig fallenhet för omättligt hruk af brännvin, samt att Nybyggarne, drifne af vinningslystnad, begagna, allmänt nog, alla medel att de förre dertill förleda, hemtar Utskottet häraf anledning att nu tillstyrka, det Rikets Höglofl. Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit, efter inhemtande af vederbörande Dess Befallningshafvandes underdåniga utlåtanden, täcktes, i händelse behofvet skulle finnas det påkalla, för Lapprnarkerne förordna om sådan skärpning och tillägg i den om brännvins försäljning och bruk gällande Författning, som för dessa orter kunde anses lämplig och till ändamålet ledande. Stockholm den 17 Junii 1829. Ankom till Exped. Utskottet d. 19 Junii 1829. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar emot Betänkandet, N:o ()5, angående yrkad förändring 38 B c sv. och Oecon. Ut sk. i stadgandet oraLäste-afgift för Fartyg, som förses med Turkiska Pass. Det af Utskottet under den 6 sistlidne Maji i ofvanberörde ämne afgifne Betänkande har, med anledning af deremot framställde anmärkningar inom det Vällofl. Borgare-Ståndet, blifvit derifrån till Utskottet återremitteradt; men som, enligt ankomne Protocolls - Utdrag, Höglofl. Bidderskapet och Adeln under den i4:de, Högvördige Preste-Slåndet under den 2i:sta samt det Hedervärda Bonde-Ståndet under d. i4:de Maji innevarande år samma Betänkande godkänt; så har Utskottet ansett återremissen icke kunna lill någon åtgärd å dess sida föranleda. Stockholm den i 7 Juni i 1829. Ankom till Exped. Utskottet d. 19 Juni 1829. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar mot Betänkandet, N:o 67, angående en af Herr Hjerta, Gväckt fråga om förnyandet Desv. och Oecon.
In fidem, O. Brakel. Lördagen den 11 Fchrnari 1860. Plenum kl. 0 e. m. Justerades 2 prot.utdrag för förmiddagens plenum. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtskits d. 4 och 8 dennes bordlagde Uti. Nio 49, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Andra Hufvudtitel. *32 Den II F s b mi * r1 • . m. l:sts punkten. Mom. litt. n. Frih. Rehbinder, Fredrik Wilhelm: I)å Exped.Chefs Embetet i Just.Stafs-Exped. är ett särdeles vigtigt embete, då det är ganska beroende af lönen, huruvida dertill alltid kunna erhåll*s skickliga personer, och då 5,5 00 Rdr icke rimligen kunna anses vara för högt tilltagne för en hög embetsman att derpå lefva i Stockholm. — anhåller jag för min del om afslag å StatsUtsk:ts förev:de Bet. och prop. på bifall att Exped.Chefen i Just. StatsExped. måtte få behålla samina lön, som lian under sednaste statsregleriugs period åtnjutit. Det är en kand sak att äfven de allra mest an språkslösa personer, som höra till ståndspersons-klassen, behöfva 5 å 6000 rdr om året för att uppehålla sig och sin familj. Jag känner speciell en grosshandlare, visserligen en bland de större, men icke bland deni, som lefva mest, utan tvertom ganska beskedligt, och han har berättat mig att hans lefnndskostnad uppgår till 15,000 Rdr om året. Vi hafva äfven sett en uppgörelse från en embetsman här i staden, som har en inkomst af 3.500 Rdr ordinarie lön, och 1,000 Rdr, som han på något annat sätt förskaffar sig; han har hustru, tre barn och två tjenstehjon; men ehuru han hushållat så strängt, att han endast beräknat 2'/j mark smör om året för sitt hushåll, hafva endast med största möda dessa 4,500 Rdr räckt till.
Beträffande pannornas mätning och stämpling, torde vid hvad för närvande derom finnes stadgadt endast böra göras följande tillägg och förklaring, nemligen! att å de pannor, hvilka till bränvinsbränning hitintills begagnats, samt således redan uppmätne och stämplade blifvit, ma, så länge ingen reparation eller förändring å de samma sker, pannerymden beräknas efter deras innehåll, uppmätt till halsen, derest halsens öppning icke öfverstiger hälften af pannans diameter, men uppmätt till och med halsen, då halsens öppning öfverstiger pannans halfva diameter. Hvaremot de bränvinspannor, som hädanefter undergå stämpling, böra alltid vara försedda med fast eller löst pannebröst, då kannetalet skall utrönas af deras pannerymd, uppmätt till och med halsen; skolande derjemte iakttagas, dels att till uppmätning ifragakommer endast den panna, hvarunder Bevilln.- Lagoch Oecön,-Utsk. Bet. 15 ekl omedelbarligen användes, dels ock, att ingen panna må stämplas utöfver 93 fulla kannors rymd; äfvensom hvad för öfrigt rö* rande dessa detailer vidare förekommer uti förslaget till författningen. I sammanhang härmed, och då Utskotten erhållit kunskap derom, att vid bränvinspannor med stor pannehatt af Conisk eller Cylindrisk form, någon gång skall föröfvats det underslef, att genom lucka å pannehatten eller medelst anbragdt rör påfylla mäskningsmassa utöfver det kannetal, hvartill pannan blifvit uppmätt och stämplad, hafva Utskotten ansett ett slikt svek, änskönt merendels ingalunda påskyndande bränvins* averkningen, likväl böra vid Författningens redaction observeras bland de öfverträdelser, hvarå straffbestämmelser finnas utförde.
Herr von Mentzer har föreslagit, att början af denna § måtte erhålla följande lydelse: ”Varder bränneri genom vådeld eller annan olyckshändelse förstördt och brän vinstill verkningen till följd deraf inställd, må afkortning eller återbäring af bränvinstillverkningsalgiften beviljas till ett belopp lika med skilnaden mellan den erlagda afgiften och det belopp, sorn svarar mot den före vådeldeneller olyckshändelsens timande tillverkade qvantitet bränvin.” Enär, i det fall att bränvinstillverkare drabbas af olyckshändelse af ofvan omförmälda beskaffenhet, det synts Utskottet obilligt, att han ej skulle återfå tillverkningsafgift för hvad af den anmälda tillverkningen icke blifvit alverkadt, hvilket förhållande dock katt inträffa för närvarande, då tiden, hvarunder bränvinstillverkning mäst inställas, tages till grund för bestämmande af det belopp, som bör återbäras, hemställer Utskottet, att denna § måtte erhålla den förändrade lydelse bilagda förslag utvisar. 8 28. Vid denna § är yrkad t, af Anders Andreasson från Elfsborgs län, att bränvinstillverkare må bekosta kontrollörens aflöning jemte husrum oeh kost samt skjuts från närmaste stad till och från tillverkningsstället; af Anders August Andersson från Östergötlands län och Anders Persson från Christianstads län. att kontrollörernas arfvode skall utgå med minst tre och högst fem Riksdaler om dygnet; och Bih. till Ii. St. Bevillninys-, Lagsamt Allm. Besvoch Ekon.-Utsk. Bet. 2. al Håkan Nilsson från Christianstads län (motionen N:o 226), att kontrollörernas arfvode mätte bestämmas till högst 4 Riksdaler om dagen.
För gifta ma.kar och deras barn galla silrskilda besthmelser. * *) *) Nedanstaende tabell visar: 1) antalet hren 1884-1888 inom församlingen födda brirn; 2) under samma tid födda ohlits barn: 3) huru mhnga af dessa senare kunna anses härstamma ' fran Danmark; Af de l j 1 I Antal &amp; ren N 884-188t födda barn Små.land. Wirestad Nöbbeled O. ThorsBs Linnery d Södra Sandsjö Tin s i s ~a8car~d Blekinge. Eringsboda Öljehult Karlshamu Ronneby Skiine. Bj ersiis Knisslinge svensk Författningssano. stamma ga oakta fr&amp;n Ilan. Och för att se saken frAn hnnu en annan synpunkt, hurudan skall utvecklingen saval den andliga som den materiela blifva i de fursamlingar, der ntlstan all ungdom. stival manlig som kvinlig utvandrar? Inga unga finnas, som med friskt mod och obrutna krafter kunna bruka. den svsrarbetade jorden; s i blir d&amp; denna obrukad, eller man nöjer. sig med att gifva henne endast den mest nödtorftiga vilrd. Skulle det vara omöjligt att rAda bot för eller minska de ekonomiska mis ' sförhillanden, som aro kvinnoutvandringens egentliga - kalla ?. Skulle ej Atglrder kunna: vidtagas, hvarigenom den flit och den kraft, som nu nedlaggas i frhmmande land, komme fosterbygden till godo? I den af Konungens Befallningshafvande i Kronobergs 1Bn för gren 1876-1 880 utgifna berattelse skrifves angAende de inom lanet befintliga mossarna, att " hvarje brtinntorfmosse tir en guldgrufva, sAvida man förstar att med enkla, billiga och praktiska inrattningar tillgodo göra guldet i densamma. " I den derpi följande fem8rsbertlttelsen &amp; .r införd en redogörelse öfver lalnets mossar och bertlknas deri, att.
Frakten kan till sitt bruttobelopp försäkras, såvida ej utrustningsoch försäkringskostnad samt besättningens hyror äro särskildt försäkrade, i hvilket fall försäkring får tagas endast å fraktens nettobelopp. För bestämmande af försäkringsvärdet å frakt, gäller fraktaftal eller konnossetnent. Är frakt hvarken i fraktaftal eller konnossement utsatt, varde då såsom försäkringsvärde beräknad den, i lastningsorten, för dylik resa, gångbara frakt eller, der denna ej utrönas kan, det belopp, som, i följd af fraktslut i angränsande hamnar, under likartade förhållanden, må skäligt anses. Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Är, vid försäkring af frakt, ej bestämdt om försäkringen gä.ller bela eller en del af frakten, anses den gälla hela trakten. Är ej bestämdt om försäkringen gäller bruttoeller nettobeloppet af frakten, anses den gälla bruttobeloppet. Vid försäkring af frakt, betingad för framoch återresa, anses, der annorledes ej aftaladt är, hälften belöpa på hvardera resan. § 201. Försäkringsvärdet å gods och varor bestämmes efter deras värde vid afskeppningen, utrönt genom faktura eller börspris, eller, der sådana pris saknas, på annat lämpligt sätt, med tillägg af tull och alla omkostnader vid deras inköp, försäkring och afskeppning. Till detta värde må äfven, genom uttrycklig öfverenskommelse, läggas frakt, kostnader under resan, tull och öfriga utgifter i bestämmelseorten. § 202. Är försäkring tagen å utrustningskostnader eller hyror, eller, vid försäkring af gods, å frakt och andra kostnader för detsamma, och kommer någon del af dessa utgifter att, till följd af olyckshändelse, icko utgå, vare försäkringen å denna del af den försäkrade summan förfallen. § 203. Förmodad vinst och provisiou anses försäkrade, endast då uttrycklig öfverenskommelse blifvit derom i försäkringsbrefvet införd, Yid försäkring af varor, med tillägg af förmodad vinst och provision, uppgifve försäkringstagaren vinsten och provisionen till vissa procent.
Fram med all mat du har, ropade en röst. Vi Håll käften! afbröt kocken med något likt ett undertryckt rytande den ytterligt förvånade talaren. Här är ett barn, som sofver. Ett barn? det ljuger du visst! Men hans röst sjönk emellertid till en hviskning, och hela sällskapet kom in på tå, med så litet buller som möjligt. En efter annan gick fram till sängstället, där den lilla låg. Och sedan de med egna ögon öfvertygat sig om att det värkligen var ett barn, som råkat in dit i ödemarken, blefvo de alla stående omkring henne, alltför häpne att göra annat än stumt gapa på den ovanliga företeelsen. De flesta af dem hade redan arbetat ett par år där borta i skogarna, huggande stock under vintern och flottande den under sommaren. Ett barn hade öfverhufvudtaget blifvit en värklig sällsynthet för dem och ändå mera midt i vintern inne i djupa skogen. Maten är färdig, afbröt kocken deras ljudlösa förundran ni väcker henne ännu om ni inte komma därifrån. Här är tillräckligt för dig också, vände han sig inbjudande till David. Det är han, David Anttila, som hämtat flickan hit, på kälke från Dakota, tillade han såsom ett slags presentation. Fläsket, hvetekakorna och kaffet försvunno med otrolig fart, under många undrande ögonkast bort mot den främsta bädden, men utan att många ord yttrades innan måltiden var i det närmaste undanstökad. Då först ställdes på allehanda omvägar en hop frågor till David om fyndet af flickan och hans vandring med henne, så att hela historien småningom kom ut. Och dem tycktes det icke förefalla fullt lika naturligt som honom, själf att han oombedd åtagit sig ett främmande barn. Nog är du väl litet galen, men sämre karlar har man sett, hopsummerade Abel Korhonen, lagets boss eller förman, sina tankar om saken han, som redan arbetat fem år i skogarna och sades ha köpt ett hemman i Saarijärvi med förtjänsten. Om vi bara kunde gifva dig arbete, så skulle det väl reda sig på något sätt. Men vi äro fullt lag. Det kunde väl ställas om, ifall han vill taga min syssla, anmärkte kocken eftertänksamt, som om den lösningen just fallit honom in. Laget kunde betala honom för det och jag börjar hugga i stället.
Sedan Utskottet, i anledning af väckt motion, genom Betänkandet N:<> 66, föreslagit, att Rikets Ständer bos Kongl. Maj;t i underdånighet anhålla om Nådig föreskrift till Embetsverk och myndigheter, som ega att tillsätta underordnade tjenste-befattningar, alt dertill icke anställa andra än infödde Svenske män, utan serskild tillåtelse af Kongl. Maj:t, så hafva Ridderskapet och Adeln afslagit samt Borgareoch Bonde-Stånden bifallit detta förslag, hvilket deremot är återremitteradt af Pi este-Ståndet, sedan derom blifvit yttradt: att man icke kunde inse någon orsak, hvarföre den föreslagne underdåniga Skrifvelsen skulle vara behöflig, att förevarande ämne icke skall hafva något närmare samband med 28 §. Regerings-Formen, der allenast afses de högre embeten och tjensler, som Konungen tillsätter, utan att deraf skall följa, att icke utlänningar kunna användas till mera underordnade befattningar, samt att det ifrågasatte förbudet skulle kunna blifva menligt, och t. ex. Commerce-Collegium understundom] försättas i förlägenhet vid utnämning till Consuls-beställningar. Som det af Utskottet afgifna förslaget innehåller inskränkning af förbudet för de fall, då det kan finnas behöfligt att] till ifrågavarande tjenstebefattningar använda utländske män, och de yttranden, som föranledt återremissen, för öfrigt icke innebära någon vederläggning af de skäl, som i Betänkandet äro anförde, finner Utskottet ingen anledning att förändra det afgifna förslaget. Stockholm den 26 April 1841.. Alm. Be sv.- och Ekon.-Utskottets Memorial, N:ris i5o, 151. t JNT:o i5o. Ank, till Exp. Utsk, den 26 April, kl. 1 e. ro. Memorial, i anledning af åter remiss utaf Utskottets Betänkande, lV:o 113.
Den, för sålunda försåldt gods, Bolagen tillkommande bergnings-procent och omkostnads-ersättning beräknas, efter afdrag för Tull och öfrige stadgade afgifter, men liqvideras af försäljningsmedlen, framför dessa afgifter. Räcker ej, vid försäljning af fartyg och last, Auctions-summan till full betalning af Bolagens fordran, håfve Bolagen ej rätt till liqvid för återstoden. Bergningskostnader och bergarelön få ej med varor in natura godtgöras, utan bera sådane effecter, som till dessa kostnaders liqviderande anvisas, uppå allmän Auction försäljas. J3 $• Vill Skeppare, som genom Dykeriets biträde blifvit räddad utur nöd, afsegla innan 28 Bil.t.Stats-s ÄIIm.Btsv.o.Ötc.Viak.Uil.Nio 53. han ratt för sig gjort, ege Dykeriets Ombud att sådant förhindra. i4 §. Vid de tillfällen, da, genom Dykeriets åtgärd, Fartyg räddas, hvarå Skeppare och Besättning saknas, samt egare till fartyg och dess last icke eller känd är, skall fartyg och gods, sedan allt rätteligen upptecknadt är, ställas under vederbörande Dykeri-Bolags och Tullverkets gemensamma vård och ansvarighet, intilldess egare eller Assuradeurer, som , genom en, i Post. och Inrikes-Tidniogen samt i någon känd Hamburger eller Engelsk Tidning trenne gånger införd Kungörelse, skola af Bolagets Direction derom underrättas , sig anmäla och sin egandeträtt i laga ordning bestyrka. Sker sådan anmälan ej inom natt och år, från den dag då kungörelsen sista gången varit i tidningarne införd , skall fartyg och gods, genom Tull-Verkets och Dykeri-Bolagets gemensamma föranstaltande, uppå offentlig auction , der förmonligast anses, försäljas, så framt ej Kongl. Maj:t och Kronan såsom egare till strandfynd , itager sig att alla omkostnader och afgifter betala. Då försäljning skett, skola, af auctionsroedlen , nedannämnde kostnader ochlafgifter, Bil.t.Stat3-s.Allm.Besv.o.Oec.Uisft.