Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Jtsk:t har visserligen vidrört nödvändigheten af en dylik kasern, men så flygtigt, att det saknar all betydelse. Enligt mitt förmenande hade det för denna frågas slutliga och lyckliga lösning varit af stor vigt, om Utsk:t framhållit denna nödvändighet, icke såsom skulle den kunna hänskjutas till en aflägsen framtid, utan såsom en trängande nödvändighet, hvilken icke tål något uppskof. Sådan framställer den sig åtminstone för mig, jag må betrakta den från militärisk, mensklig eller nationel synpunkt. Såsom icke varande militär, kan och vill jag icke orda om den militäriska sidan af frågan. Jag vill blott hafva äran i R. o. Ad:ns minne återkalla de af Hr Krigsministern, i Onsdagens plenum, uti en ungefärligen med denna liknande fråga uttalade ord, vittnande om ett varmt och menniskovänligt hjerta, då han yttrade: »om man vill hafva en trupp duglig, måste man befordra allt, som kan bidraga till dess helsa och trefnad.» Om man, såsom jag förmodar, icke kan förneka sanningen af dessa vackra ord, så skall säkert hvar och en, som aldrig så flygtigt kastat en blick uti de nuv:de s. k. batterikasernerna, villigt erkänna, att K. Svea Artillerireg:te är uti fullkomlig saknad af dessa för en trupps duglighet nödiga vilkor; ty åtminstone äro några af dessa kaserner så usla, att jag föreställer mig att de icke hafva sin like i något annat civiliseradt land. Att K. Svea artil!erireg:te, det oaktadt, vid sidan af de öfrige bättre lottade garnisonsregdena, kunnat bibehålla sitt anseende såsom ett, icke blott dugligt, ulan utmärkt reg:te, är, åtminstone för mig, en gåta, som blott lärer kunna lösas af reg:ts egen officerskår, hvilken derigenom, enligt min uppfattning, gjort sig väl förtjent af nationens fulla erkännande och varma tacksamhet
De häftigaste aufallen hafva naturligtvis kommit från det ortodoxa partiet, som i denna punkt måste betraktas såsom varande » utom räkningen », ehuru några af partiet sent omsider kommit till den slutsatsen att evolutionsteorien måste tålas som ett faktum, under det att opartiska kritici, äfven då de finna brister, äro enstämmiga i att prisa Herbert Spencers förmåga och originalitet. Denne store tänkare, som för åtskilliga år sedan arbetade ensam uppe på spekulationens alphöjder, öfverskådande de ideela problemerna, liksom från ett högt och svalt vakttorn, är nu, då han nått en viss grad af popularitet, öfver sitt 60: de år. Han är född i Derby, i Derbyshire, den 27 april 1820. Hans fader var skollärare *, om hans moder är ingenting bekant. Gossen befans regelbundet sysselsätta sig med fångandet af insekter, hvilkas förvandlingar han studerade jemte det han tillvaratog och aftecknade föremålen. Af-ven invigdes han af sin fader i tankeexperiment. * En något utförligare skildring af Herbert Spencers ungdom och förhållanden i hemmet meddelades redan i förra häftet, och hänvisa vi ntt härtill. Red.gammal sändes han för studiers idkande till en onkel, tillhörande kyrkans män. Hos denne stannade han tre år och gjorde i synnerhet framsteg i matematik. Vid 16 års ålder meddelade han i en facktidskrift ett nytt och fyndigt geometriskt teorenv Sjuttonårig tog han anställning som civil-ingeniör vid London — Birmingham-jernvägen. Efter några tekniska uppfinningar, återtog han 1843 i London sina literära sysselsättningar och offentliggjorde i en tidskrift en artikelserie under titeln » The proper sphere of government », som redan bebådade några af hans grundåsigter. Äfven lemnade han andråt bidrag, som voro genomträngda af den idé, hvilken han sedermera klarare utvecklat, evolutionsläran, hvartill han uppgjort schemat innan han ännu kände någonting alls om Darwin och dennes verk. Han vann snart den fulla och fasta öfvertygelse, att alla organiska väsenden uppkommit genom utveckling.
Rätten utke eller ock sig emellan välja och för Rätten nämna 2:ne eller flera Gode Män , Borgenärer ansett sig betaget, att välja endast en God Man, när Boet varit af ringare Beskaffenhet, eller elen valde personen ensam egt nog förtroende, för att ombesörja förvaltningen; men Utskottet anser Borgenärerne i berörde afseende böra ega lika rätt, som i elen nästföljande § blifvit Rätten tillagd, att i de fall, sorn der bestämmas, utse en eller flere; alltså finner Utskottet skäligt tillstyrka utfärdandet af den förklaring Öfver 2 Cap, 1 §. GoncoursLagen, att der det afträdde Boet är af ringa beskaffenhet och Borgenärerne sig förena, att förvaltningen deraf blott å en God Man anförtro, sådant må vara tillåtet. Ått, på sätt Herr Lagerstrand föreslagit, en viss tid måtte bestämmas, inom hvilken Concoursmål vid Domstolärne borde företagas och afgöras, kan Utskottet icke finna lämpligt. Ett sådant bestämmande vore mindre möjligt, i anseende dels till det olika förhållande af målens 935 LagUtskottcts Btitinkandetr, mer oeh mindre invecklade beskaffenhet och vidlyftighet, dels skiljagtigheten uti Domstolanles öfrig'é göromål, hvilka omständigheter nödvändigt måste göra beräkningsgrunden för tidens utsättande i hvarje fall osäker; och då 28 och 29 §. §. i 5 Gap. CöncoursLagéh i öfrigt föreskrifva, att då skriftvexling i RådstufvuRätt och HofRätt slutad är, skall saken, så fort ské kan, föredragas, så att den ofördröjligen kan till afgörande förekomma, samt att derest vid HäradsRätt saken icke kan å första Tinget slutas* utan mäste till nästa Laga Ting uppskjutas, Dom då gifvas skall* finner Utskottet, något ytterligare stängande härutinnan Så mycket mindre nödigt, söht i händelse sakens afgörande obehörigeii uppehålles, klagan deröfver kan föras oell rättelse vinnas å vederbörlig ort.
\ Höglofl. Ridderskap och Adel! Försynen har förunnat Wasas sista Åttling på S vea Thron att utföra den stora Stamfadrens älsklings-plan, Nordens Förening och Sjelfständighet, samt att trygga den genom grundläggning af håfvens före-, ning; kunne vi förneka våra förfäder, som kraftigt biträdde denna plan? Förenom oss alltså, att uppresa detta Wasars minne, som då vi söke utföra denna Deras vilja och välgörande afsigt, äfven efter Deras frånfälle, evigt skall bevittna vår aktning för denna odödliga Konunga * Längd, då ani läggningens sanna och oföränderliga National-nytta skall trygga dess oförgänglighetl Annalkande år och försvagad helsa på, minna mig, att kanske snart skall jag hvi-> la i den jord, hvars Frihet, Sjelfständighet och Välgång varit föremålen för mina ifrigaste önskningar, och till hvars tjenst jag egnat 36 års bemödanden. En stor del af denna tid är uppoffrad för ett till dessa stora ändamål kraftigt verkande medel. Må hända anses min åtgärd ej vara den mest ledande till målet, och då endast företagets Den % Maj.' *7 främjande varit, är, och framdeles skall blifva mitt föremål, lemnar jag villigt min befattning åt hvem allmänna förtroendet utvisar, nöjd att som belöning för hvad jag gjort, få hädanefter njuta ett länge saknadt lugn. Ej obekant med att dömmas ohördan, är detta mitt enda svar på de emot mig personligen rigtade tillmålen, man fun-' nit för godt, mest utan kännedom, framställa. Må alla, som det tillkommer, om; latta detta riksvårdande Ärende med samma känsla, utan all individuel afsigt eller personlig inflytelse, och jag är viss om ut-j gången.
Stånd deremot stannat emot 2 i fråga om denna handels bedrifvande med säck på egen rygg eller med säck på hästens rygg, alldeles såsom fråga nu är, huruvida privatbankerne skola få bedrifva sin rörelse med egna sedlar eller med Riksbankens: så hade man måst rösta mellan den ena ryggen och den andra, på samma sätt som nu emellan det ena och andra slaget af sedlar. Man säger väl: det vore oerhördt om 2:ne Utsk. skulle förstärkas; det är likväl icke så. Dylika exempel finnas, och när vi längre fram komma till den frågan, torde jag få yttra mig deröfver. Nu tror jag, att vi för hastigt kommit in på det ämnet. Här är blott fråga, om saken skall förfalla eller icke. Det sednare synes mig vara omöjligt, enär 4 Stånd hafva sagt, att en lag i ämnet skall finnas. Frih. Cederström: Hr von Hartmansdorff har klart ut redt, att frågor, som äro af beskaffenhet att icke kunna förfalla, äro sådane, der riksdagsmajoritet finnes för tillvaron af ett förslag. De måste då afgöras; om Stånden sedan skilja sig i detaljerne, då skall derom röstas efter den 73 § Riksd.Ordn., och något tvifvel om desse förhållanden bör och kan icke uppstå. Hr Skogman: Om rubriken på de sammansatta Utsk:ns betänk, vore: ”förslag till lag för enskilda banker, som utgifva egna sedlar,” så hemställer jag, när 2 Stånd hafva sagt, att enskilda banker icke få utgifva egna sedlar, och 2 Stånd åter hafva sagt, att de få utgifva egna sedlar, om icke då hela lagförslaget bort anses förfallet? Nu är klart, att lagförslaget har afseende på sedelutgifvande hanker; ty uti betänk, står med uttryckliga ord, alt för banker, som icke utgifva egna sedlar, gäller hvad allmänna lagen stadgar om bolag i allmänhet; alltså hör i min tanka förslaget förfalla. Att för öfrigt en lag redan finnes, behöfver icke upprepas, nemi. lagen för R.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s d. 13 dennes på bordet lagde ullåltn: N:o 295, i anledn. af väckte motioner, ang:de förändradt användande af den till skolorne i städerne inom Lunds stift utgående Helgonskyld samt om denna afgifts uphörande m. m;och N:o 296, angtde Militiae Boställs-kassan. Den 15 Augusti. 249 Vid föredragning af StatsUttsk:s d. 13 dennes på bordel lagda utlåt .Nio 297, i anledn. af väckt motion, ang:de ett årligt anslag af 1000 r:dr åt Byggnadsföreningen i Stockholm, yttrade sig Frih. Cederström, Rud.: Det är rätt beklagligt, attStatsUtsk. i anseende till öfverhandtagande göromål icke hunnit att förr än nu vid riksdagens sista timma befatta sig med delta ärende. Det hade i min tanka varit ganska önskligt alt StalsUtsk. inkommit med detsamma något tidigare, hvarom jag mågfaldiga gånger på enskilt väg gjort erinran. Hade saken då likväl kommit in i dess nuvarande skick, så hade jag sökt tillvägabringa en återremiss, på det Ulsk. måtte taga i närmare öfvervägande de goda skäl för bifall, dem motionen innehåller, och hvartill ännu kunde läggas flera andra, dem förmodligen motionären af blygsamhet förbigått. Nu finner jag mig af denna riksdags snart föreslående slut Jorhindrad att, med något hopp om framgång söka att vinna ändring i detta Utsk:s afstyrkande. Jag är dock, i sakens närvarande skick, åtminstone nöjd dermed att Utsk. icke har beslridt det förtjenstfull i syftningen af motionen, och att Utsk:s hemställan om afslag å motionen grundar sig derpå, att ovisst vore huruvida det ändamål, som åsyftades, kunde med det begärda beloppet upnås. Således om ifrågavarrde Byggnads-Förening skulle hos K. M., af de medel, K. M. kan hafva att för sådana ändamål möjligen disponera, begära något anslag, så synes det som derest
Anmälande Utskottet derjemte att, så vida i dessa Memorial något skulle anses höra till Utskottets åtgärd, sådant ej genom remiss ifrån något Stånd kan till Utskottet öfverlemnas; och att följaktligen Utskottet, i sakens nu varande skick, icke kan sig med dessa öfverlemnade Memorial befatta. Detta ProtocollsUtdrag, såsom endast ad notitiam aflemnadt, lades till Handlingarna. Upplästes och lades på bordet följande från Lagutskottet inkomna Memorial: 1:0 Af den 2o:de Maj, angående yrkadt föreslående af en Lag, som stadgar att personer, hvilka skola i häkte hållas, antingen för undergående af straff eller under afvaktan af ÖfverRätts Utslag, må, efter det de erhållit dom vid StadsRätt , genast varda från Stadens häkte till närmaste Krono-häkte förflyttade, och der på publik kostnad underhållna och vårdade; yttrandes sig Utskottet, uppå anförda grunder, icke anse sig äga anledning tillstyrka antagandet af berörde föreslagna$åtgärd. 120 Den 3 Jani. t. m. g:o Af den 2o:da Maj, angående en sådan'föp» klaring öfver 27. Cap. 1. §. Rättegång3- Balken, att det må vara kärande Parter öppet, att äfven före inställelse-dagen å vederbörlig ort inlemna de Skrifter och Handlingar, hvarigenom de mot UnderDomstolarnes Utslag och Domar erlagda vad fullföljas; tillstyrkandes Utskottet, uppå anförda skäl, att en sådan förklaring må varda meddelt. 3:0
Derefter uppsteg hon, framskred tyst och varsamt till sängen och lade sitt öra till den slumrandes mun, liksom väntade hon från den få höra sitt namn framvaggas ur drömmarnas rike. Ett namn tycktes också verkligen forma sig på hans läppar – hon lade än närmare sitt öra deröfver – lyssnade med nyfikenhetens hela ifver. — Hastigt rycker hon upp sitt hufvud. Himmel! hvad har då händt? Har den sofvande älskaren bitit henne i örnsnibben? Nej, värre, rysligt värre – han hade bitit in i den ömtåligaste strängen af hennes själ – han hade framhviskat ett namn – men namnet var ej Celestine Carolina, Carolina, så hade hon hört, den arma bedragna. ”Gustaf, Gustaf”, stammade den olyckliga med tårar i ögonen, ”emellan oss är det för alltid förbi; hvarje intimt förhållande oss emellan vore hädanefter osedligt, orent, sedan det ömsesidiga oinskränkta förtroendets band brustit. Men hvem är då denna Carolina, denna lyckliga, som får lefva i dina drömmar, medan jag – ha! ett ljus uppgår för mina ögon – Carolina – Carolina, källarmästarens piga. – Farväl, farväl Gustaf!” Hon nedlutade än en gång sitt hufvud öfver honom och kysste honom på munnen. Hennes läppar voro kalla som dödens, ty blodet hade helt och hållet sammanträngt kring hennes hjerta. ”En bål Carolina till!” ropade Gustaf högt i drömmen. Blodet återvände lika hastigt till sina lemnade källor och Celestines kinder flammade ånyo. ”Var det så du mente, min Gustaf! Förlåt mig, förlåt mig då min orättvisa misstanke. Ack! vårt förhållande till hvarandra är således, tack vare den evige Guden, icke rubbadt, utan qvarstår lika äkta sedligt, som det varit – så oskyldigt, att englarna skulle kunna fröjda sig deråt.” Hon utsträckte än en gång sina armar öfver honom och ilade ur rummet. En timma derefter stod löjtnant Gustaf på kammargolfvet och gjorde, under ett genomträngande gäspskrik, en morgonsträckning som famnade nästan halfva kammartaket.
— Af sådan egenskap är profvet N:o 4- Ett segt och tunnt papper, liknande det som erhålles af Hampa, kan äfven beredas af det slags Blår eller Tågor , som fås af Humblerefvor. Jag har haft tillfälle att dermed göra ett försök, som fullkomligt lyckats. Anledningen dertill gafs af Herr Cancellie-Rådet m. m. Schoerbing^ som sjelf sysselsatt sig med beredningen af dessa Humle-blår, och lemnade mig deraf en tillräcklig qvantitet till ett försök. Dessa Blår voro mycket fria från skäfvor, och bestodo al fina, men starka fibrer, hvaraf deras användbarhet lill papper genast var synlig. Efter blekning med Chlorkalk blefvo de fullkomligt hvita, utan att märkbart förlora något af deras styrka. Papperet deraf blef genomskinligt, likasom Bil. till Bänto-Utskottets Memorial IV.-o go. 19 Hamp-papper, men vackrare, i anseende lill dessa Blårs frihet från grofva skäfvor, som gerna vidhänga Hampan. Genom H umle-biårnas repeterade bykning minskades deras genomskinlighet betydligt , och ett papper erhölls, som fullkomligt liknade det Engelska Sedel-papperet. Prof af detta Humle-papper, tecknadt N:o 5, äfvensom prof af så väl råa som blekta Humle-blår , medfölja. (Till jemförelse med Humle-papperet, medfölja äfven några prof af, på samma sätt, i smått beredt Hamp-papper, tecknadt JV:o 5i, hvilket likvälj ej fått fullkomlig blekning). I den händelse, att dessa Humle-blår, enligt Herr Cancellie - Rådet Schcerbings försäkran, kunna erhållas med lätthet och utan stor kostnad, anser jag dem , såsom rå-ämne till papper, förtjena mycken uppmärksamhet. Oaktadt förenämnde pappers-sorter utmärka sig genom ett eget utseende och för öfrigt genom deras yttre beskaffenhet, samt dessutom fordra ett eget tillverknings-sätt, torde likväl dessa omständigheter ej kunna anses tillräckliga för att förebygga de af dessa slags papper gjorda Sedlars eftergörande.
Jag måste bestrida alt någon partiskhet legat till grund för Utskrs majoritets tillgörande. Vidare har man sagt, att beslutet tillkommit genom en tillfällighet. Jag medgifver att beslutet berott på en enda rösts majoritet; men jag får dervid nämna, att vid frågans afgörande saknades (lere ledamöter i Utsk , och att det är en omöjlighet att kunna uppgifva hvilkendera meningen desse ledamöter tillhörde. Någon har äfven påstått, att motionen skulle innefatta ett önskningsmål, och att derföre bifall till densamma icke vore stridande mot grundlagen. Efter den talarens förmenande skulle man således i önskningsväg kunna fatta huru många grundslagsvidriga beslut som helst. I afseende på den gjorda anmärkn:n, att Utsk., i anledn. af 3 Stånds återremiss af förra betänk., hade bort anse sig skyldigt att tillstyrka bifall till motionen, har Frih. Hamilton redan framlagt en så fullständig vederläggning, att jag blott anhåller att få förena mig med honom, äfvensom jag, i öfverensstämmelse med hvad jag yttrat, anhåller att Hr Frih. o. Landtm, läcktes framställa propos. till bifall på Utsk:s förslag. Frih. Ridderstolpe, Fredr. Christopher: Ehuru jag icke ingår på den sats, som den siste värde talaren yttrat, att det skulle vara stridande mot grundlagarna, att hos K. M. göra en sådan underd. anhållan, som Hr Rydins motion åsyftar, önskar jag dock, likasom denne talare, bifall på Utsk.-s betänk., och det af tvänne skäl; först af den orsak, attdå förstärkta Const.Utsk., med R. St:s makt och myndighet, fattat det beslut, enligt hvilket ett förslag till representationsförändring hvilar på R. St:s bord till antagande eller förkastande vid nästa Den ii Juni. i53 nästa riksdag, anser jag alt det icke vore conseqvent eller enligt med den aktning man är skyldig att hysa för ett af R. St. redan fattadt beslut, att ingå till K.
Landet och lära de wid ett sädant tilfälle ej försumma försöket, att äter uppstiga pä den Thron hwarifrän de blifwit störtade. Ytterligare nödgas jag anmärka att dek patzar illa anropa en Persons ädelmod hwars existance beror af Nationen — och om det är för att dermed göra narr af honom, anser jag bet hwarje redlig man 0- wärhigt. Herr klingsporr, 6erät, conforme» vade sig med Friherre Leäerström, Herr 630 Den 19 September.' Herr von Lreikkz Is» b-uävie: upläste rtt sä lydande Ödmjukt Memorial! Enär det är allmänt kändt, att Hans Kongs. Masit uti till Riksens Hbglofliga Ständer afgifwen Nådig Proposition om underhäll för för detta Konungen af Swerige Hooi.kn och Hans Famille, Nä digst tillkännagifwit, att Hans Kongl. Mai:t wilie framdeles lämna till Riksens Ständer att öfwerlägga om denna Familles wistelse-ort, synes mig att Högloflig-, Ridderskapet och Adeln bör med stylldig underdänig wördnad och förtroende wärkställigheten däraf afmota, ilian att pä sätt nu förcfläs, i okunnighet om Kongl. Maj:lS höga afsigtrr, gä Konungen i förwäg. Alt föreflä beloppet af denna FamillcS underhälls-Summa, under det att Stats - Verket, med anledning af ofwannämnde Konungens Nädiga Proposition, har under utarbetande at ben samma bestämma, är ett öfwerstödigt bekymmer. Att päkalla dens Ädelmod som har af nöden Nationens medlidande och den sammas ädelmodiga glömska af förolämpande och tillskyndade oersättliga förluster, innefattar en förwänd applikation af den ädlaste af alla dygder.
STOCKH 0 L M. Hörbergska Boktryckeriet, 1845 ' —•»•3 *««« Oasdagen den 2 April 1845. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 4 prot.utdr. för d. 31 sist). Mars. Justerades pleniprotm för d. 19 oell 22 nasti. Febr. Lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne mern., utlål:n och betänkm, nemi. från Constitutions-Utskottet: N:o 34, med förslag angille tillägg i 28 § Reg.F., åsyftande villkorlig befordringsrätt för utländske män till vissa embeten och tjenster; Nio 35, med förslag om tillägg i 87 § Reg.F. oell 33 § ’ Riksd.Ordn., syftande dertill, att R. St. må kunna åt förstärkt LagUtsk. uppdraga deras granskningsoch beslutanderätt i lagfrågor, sorn blifvit af Konungen väckte; Stats-U t s k o 11 e t: Nio 247, ang:de väckt motion om skattlagde vattenverks befriande belt oell hållet eller till någon del från grundräntas framtida utgörande, dä de, i följd af sjöars eller strömmars sänkning eller aftappning, utiifvas eller förändras; Nio 248, i anledn. af R. Sus skiljaktiga beslut, rör:de voterings anställande i förstärkt StalsUtsk. öfver älskillige i betänkanderne Niris 54 och 184 omförmälde frågor; Nio 249, i anledn. af K. M:s nåd. remiss å Kammarcoll. berättelse, angule Sala silfververks ränle-ersättningsfond för redogörelsetiden från och med den 1 Nov. 1839 till samma dag år 1842; Nio 250, i anledn. af erhållen återremiss å betänk. Nio 199, ronde löneförbättringar åt visse kyrkoherdar af indragen behaglig lids förläningsspanmål; Nio 252, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets Memorial, N:o 12, med uppgift, om och huruvida någon del af den sedan 1848 års början upplupna Bankovinst erfordras för Bankens konsoliderande, beslöt Ståndet, i öfverensstämmelse med Utskottets gjorda hemställan, att af Bankens sedan 1848 års början upplupna behållna vinst ett belopp af 700,000 rdr banko årligen må, vid slutet af hvartdera åren 1851,1852 och 1853, från Banken i och för Statens allmänna behof till Riksgälds-konforet aflemnas. S. D. Uppå derom väckt fråga och i afsigt att påskynda den förestående handläggningen af de från Stats-Utskoitet förväntade Utlåtanden, angående utgifterna under Riks-statens Hufvudtitlar, beslöt Ståndet anmoda nämnde Utskott att, i den mån förberörde Utlåtanden hinna blifva från trycket färdiga, desamma till Riks-slåndens kännedom meddela; och skulle do"jr»sp*kthe Mtdstånden vänligen^inbjudas att i detta Preste-Ståndets beslut instämma. 198 Prof.-Utdrag den 19 Mars 1851. Från Vällojl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande och Utlåtanden: N:o 53, i anledning af väckta motioner om utvidgande af de rättigheter, som äro Mosaiske trosbekännare här i riket tillerkände; återremitterades. N:o 51, i anledning af väckt fråga om beviljande af stapel-rätt för staden Skellefteå; återremitterades. N:o 55, i anledning af väckt motion om upprättande af nytt sammandrag af de författningar, m. m., som böra från predikstolen årligen uppläsas; afslogs.
No 1468 Herr Stedt, Claes; och i Rid clar hus Ut skottet, Efter Herr Olivecreutz, Johan Adolph ; N o 316 Friherre von Stedingk. Fullmägtig Fri. herre Koskull, Gustaf Adolph, Justerades PleniProtocollet för den 29 dennes. De uti berörde Protocoll upptagne Dictainina af Herr Lagerheim, Olof johan, samt af Herr Stjernsvärd, Carl Georg, angående förbättring i vilkoren för penninge • löntagande Tjenstemän, blefvo, uppå gjorda propositioner, med de öfriga respectiva Stånden cornmunicerade. Det af Grefve Rosen, Axel, samma dag upplästa Dictamen blef af Herr af Uhr , Cart David, begärdt på bordet till nästa Plenum. Herr Printzsköld, Paul, uppläste till Pro.: tocollet följande: Med verklig erkänsla af Herr af Dar ellis, äfven uti dess den 14 i denna månad hos Högloft. Ridderskapet och Adeln upplästa Memorial och Förslag af några de angelägnaste medel till Jordbrukets beskydd och förkofran, ådagalagda patriotiska tänkesätt, kan jag dock icke underlåta att vid vissa delar af samma Förslag göra nedan anförda erinringar. 300 Dt>i 31 Mars. Om de af Herr af Darelli föreslagne private Disconter i hvarje Län kunde bringas till verkställighet, skulle en slik penninge-rörelse troligen gifva mycket lif ät Landtmanna-handteringen; men jag kan icke förtiga mitt tvifvelsmål om möjligheten af en slik inrättning, ty då utlåningen skall ske för 5 procents renta; då, i afseende på de föreslagna Disconternes myckenhet, föga förhoppning derom kan vara, att, såsom vid hittills varande Disconter, penninge insättningar göras för 3 procents renta, och då sålunda ifrågavarande Dscont-Actieägare icke synas kunna påräkna mycket öfver 5 procent på deras i compagniet instuckna penningar, så lära få penninge män finna deras räkning vid att, helst under nu virande penning conjunctur, med så ringa vinst, deltaga uti merberörde Disconter.