Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 29 Januari. en sjukdom, framkallade en annan och vida betänkligare. Om sådana misstag möjligen skalle kunna begås af en oerfaren vaccinatör, böra de deremot icke kunna misstänkas hos någon läkare, och minst hos den, som blifvit förordnad att föreslå en vaccinalions-depot. Ett annat förhållande skulle, om det blefve ådagalagdt, rättvisligen ådraga honom strängt ansvar. De till Sundhets-colhm inkomna rapporterne, om vaccinationen i riket, hafva icke heller uptagit något konstateradt fall af venerisk smitta, föranledd genom begagnandet af vaccin-ämne, som blifvit från depölerna utdeladt. Jag mäste förbigå många vigtiga omständigheter, hvilka vid frågan om skyddskoppympningens reglering böra komma i betraktande; men det anförda torde vara nog till bevis för den åsigt jag hyser, alt R. St., i den und. skrifvelse de kunna komma att besluta, rör:de vaccinationens befrämjande, icke torde böra framställa några detaljerade förslag, ulan heldre i allmänhet fästa K. M:s nåd. npmärksamhet på angelägenheten att, så vidt sig göra låter, kraftiga åtgärder i detta afseende matte vidtagas; och jag hemställer alltså till R. o. Ad:s pröfning, huruvida icke R. o. Ad. skulle för sin del finna för godt besluta, att R. St. hos K. M. i underdihet anhålla, det K. M., efter infordradt underd. förslag från Dess Sundhets-colbm, måtte i nåder vidtaga de förändringar i nu gällande författningar ronde vaccinationen i riket, samt i öfrigt anbefalla de åtgärder, som enl. vunnen erfarenhet, så iuom som utom riket, finnas ändamålsenliga till befrämjande af denna för allmänna helsovården vigtiga angelägenhet, hvilken underd. skrifvelse, på de skäl jag i början af mitt anförande framställt, lämpligast torde motiveras på det faktum, att, oaktadt vaccinationens tillbörliga fortgång, likväl de flesta provinser i riket, under de sednaste åren varit hemsökte af härjande smittkoppfarsoter. Ilr af Ekenstam, Israel:
Och skulle respective Med-Stånden vänligen inbjudas att om delta beslut med Bonde-Ståndet sig förena. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Slals-Ulskoltets Utlåtande N:o 353, i anledning af väckta motioner, att dels ålskillige cassors behållningar, dels Stals-verkets så kallade reserv-fond mätte till Riksgälds-Contoiret öfverflyttas. S. D. Föredrogs ånyo och kades till handlingarna Bevillnings-samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens memorial Nio 6, i anledning af aterremiss utaf förevarande Utskottens Betänkande N:o 3, angående ersättning till Krono-länsmännen för resor, som af dem anställas tili försegling af bränYins-redskap. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls: Banco-Utskottets Betänkande N:o 101, i anledning af väckt motion, att Handelsoch Närings-Discontens så Troi. XJlclr. d. 4 Nov. 1840. kallade Reserv-fond må, med det belopp, hvartill densamma vid delta års slut kan hafva uppgått, i Bankens vinst inberäkna». S. I). Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande tre Belänkanden och Utlåtanden, nemligen: N:o lil , i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående Bergs-Collegii upplösning och dess förändring till en Bergs-vetenskapsacademie; Lades till Jiandlingarne. N:o 113, i anledning af väckta motioner, rörande nedsättning å tullu ingid der ne för trädvaror, som förskeppas från Sverige till Danmark och England. Bifölls. och N:o 114, i anledning af väckt fråga om en jemnare beräkning i allmänhet af städernes tolag. Bijölls. S. D. Föredrogos ånyo, hvart efter annat, Constitutions-Utskottets följande sju memorial, dervid Ståndet fattade nedannämnde beslut: N:o 49, i anledning af Preste-Ståndels återremiss på förslaget Litt. A. uti mern.
Vid 40:de punkten: angående afiöningen för Sundhels-kollegii Ordförande: af Herr Montgommery, II. N. G., Friherre Leijonhufvud, B. A., Herrar Gripensvärd, J. O. och vPrintzencreutz, B. W. samt Prosten Melander. af Professor Selander: »Emot den af Utskottet föreslagna nedsättningen i lönen för Ordföranden i Sundhets-kollegium får jag vördsammast anmäla min reservation, helst följden af en dylik nedsättning otvifvelaktig! blefve den, att svårligen någon till denna befattning fullt qvalificerad person kunde förmås att densamma emottaga. Ty då man ihågkommer, alt till denna plats erfordras, utom andra egenskaper, äfven ett inom läkare-vetenskapen stadgadt anseende samt att skötandet af en inkomstgifvande enskild praktik icke kan med förvaltandet af detta embete förenas, inses lätt att emottagandet deraf blefve förenadt med en ofta betydlig ekonomisk uppoffring. För öfrigt bör icke heller förgätas, att Ordföranden i Sundhets-kollegium, såsom chef för hela medicinal-vården i Riket och således för en talrik tjenstemanna-personal, svårligen kan alldeles undandraga sig den representation, som från dylika platser är oskiljaktig. Jag yrkar derföre, att lönen för Ordföranden i Sundhets-kollegium måtte, i enlighet med hvad Kongl. Majit föreslagit, bestämmas till 7,000 R:dr R:mt.» Häruti instämde Herr Björnstjerna, J. M., samt Prostarne Schram och Berlin. angående afiöningen för de 2 äldste Medicinal-råden: af Lars Rasmusson från Götheborgs och Röhus län och Anders Eriksson från Elsborgs län, hvilka biföllo Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition. angående afiöningen för Ombudsmannen: 70 Stats-Ulskoltels Utlåtande M ISO. (Fortsättn.) af Prosten Melander och Professor Selander. af Herr Hörnstein: »Utskottet säger sig hafva besvqrat Professor Selanders motion om löne-förböjning för Kongl.
IX. U. 54. A. 316. — N:o 45. i anledning af väckt fråga om åläggande för Svenska befolkningen i Lappmarkerne att fullgöra den allmänna bevärings-skyldighelen. VII. B. 189. A. 226. — N:o 46. i anledning af väckt fråga om upphäfvande af Kongl, brefvet den 26:lc April 1814, angående extra roleringeu och dermed gemenskap egande frågor. VII. B. 189. A. 226. — N:o 47. i anledning af väckt fråga om samlande af de för hvarje regemente gällande stadganden och deras uppläsande före hvarje förrättning. VII. B. 189. A. 226. •— N:o 48. i anledning af väckt fråga om förenkling af Slats-förvaltningen, genom indragning af rikets Collegier. VII. B. 189. A. 226. — N:o 49. i anledning af väckt fråga, alt åtskilliga rusthålls nummer vid Smålands Husar-regemente måtte hållas vacanle. VII. B. 189. A. 226. — N:o 50. i anledning af väckt fråga om indragning af militairdistrictchefssamt cavalleri-inspecteurs-embetena. VII, B. 189; A. 226. -— N:o 51. i anledning af väckt fråga örn anslag till inrättande af en Ofver-Styrelse för fromma stiftelser och fattiginrättningar i riket. VII. B. 189. A. 226. — N:o 52. i anledning af väckt fråga om rättighet för Thnns m. 11. skolor ali erhålla utsyning från Halleoch Hunnebergs allmänningar. VII. B. 189. A. 226. — N:o 53. i anledning af väckt fråga om befrielse för åtskilliga heraman i Götheborgs och Bohus Län att utgöra Krono-båtsskjuts skyldighet till Marstrands fästning. VIII. B. 189. A. 226.
„Utom det alt nyssberörda stadgande icke afser det ifrågavarande, på grund af Kongl. Förordningarne den 9 Maj 1835 och den 8 December 1848 präglade kopparmyntet och att sålunda Banken saknar ovilkorlig rättighet att till Myntverket leverera nyssnämnda kopparmynt, förekommer det, att det bestämda lösningspriset, beräknadt efter kopparens vigt, högst betydligt understiger präglingsvärdet, hvartill Banken emottagit myntet från Myntverket, men härlörutan möter den omständighet, att, jemlikt nyssnämnda Mynt-ordningar, Myntverket egt rättighet och förbindelse att äfven genom Konungens Befallningshafvande i länen (och möjligen annorledes) sprida kopparmyntet. Då Banken fortfarande från allmänheten inlöser det ifrågavarande kopparmyntet, skall det sannolikt inträffa, att Banken förr eller sednare får Bih. till R. St. Prot. 1865 & 1866. 6 Sami. 1 Afd. 8 Höft. 3 Uauko-Ulskottels Memorial X.o Jo'. inlösa en stor del älven af det kopparmynt, som icke. genom Banken blifvit till'1 allmänheten utlemnadt.„ „Det från allmänheten inlösta kopparmyntet bokföres nu i Bankens räkenskaper efter prägelvärdet, ehuru detta värde icke derför kan erhållas. Då det svnes olämpligt att låta ett sådant förhållande fortfara och då utrymmet i de lokaler, som äro afsedda för förvarandet af stora general-kassan för kopparmynt, allt för mycket upptages af det ifrågavarande myntet, samt dertill kommer att ä kopparens värde uppslår ränteförlust, som icke af någon fördel motsvaras eller förringas, hafva Banko-fulimägtige ansett åtgärder böra vidtagas för att från Bankens tillgångar afskilja meranämnda kopparmynt., „ Af den utredning vederbörande inom Banken upprättat, visar det sig: att, enligt tillgängliga upplysningar, Myntverket af ifrågavarande kopparmynt utmyntat skeppund stapelstadsvigt 1,758 A8« i värde af 460,275 R:dr 43 sk.
Af Kongl. Maj:ls till Kongl. Kammar-kollegium d. 9 Febr. 1827 aflåtne nådiga bref, angående reglering af kronoparken Kinneskogen, har Utskottet inhemta!, bland annat, att vid af Konungens befallningshafvande i länet, uti vederbörandes närvaro, hållet sammanträde för upprättande al' förslag till omförmälde reglering hafva utaf så väl enskilde hemmansegare, som åtskilliga socknemän gemensamt, yrkanden blifvit framställda om vederlag för mulbete och skogshygge å kronoparken, men något dylikt anspråk har icke väckts af hemmansegarne i Björsäter, med undantag för mönsterskrifvare-bostället Skattegården Björsäter, hvilket anspråk dock blifvit underkändt af det skäl, att nämnda boställe hade del i samma sockens betydliga enskilda skog; hvarjemte sistberörda sockens hemmansegare, oagladt dem och öfrige vederbörande lemnadt tillfälle till granskning af det utaf Konungens befallningshafvande uppgjorda förslag, med rättighet att dervid, inom viss utsatt tid, göra anmärkningar, af en slik rättighet sig icke begagnat Då Björsäters socknemän, sorn vid omförmälda reglering af kronoparken Kinneskogen underlåtit ali framställa sina anspi åk på vederlag eiler ersättning för utsyning derå, hafva sig öppet ati, om de dertill finna sig befogade, göra sin rätt gällande i den ordning lag och författningar föreskrifva, hemställer Utskottet, alt motionärens förevarande förslag icke må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd» Stockholm den 20 April 1848. Reservat ion af Johan Andersson från Skaraborgs län» M IM Ank. Exp.-Utsk. d. 21 April 1848, kl. 10! f, nr. Utlåtande, i anledning af väckt motion, att ä Kro/ians egendomar bosatte husmän och tor fjare må njuta mera tryggad besittningsrätt till sina torp och jordar.
Jag är innom mig öfvertygad, att, om man nu begagnar sig af det tillfälle till RiksgäldsSedlarnes åter införande, som allmänna förlägenheten erbjudir; samt derefter med varsamhet vårdar detta CreditSysteme; så skall det allmänna förtroendet icke uteblifva, hvilket lemnade rum åt någon sådan anstalt, till förökning i Banquens Silfverfond, sorn tilläfventyrs kunde i sjelfva sättet göras förenlig med Allmänhetens interesse. Jag tror fullt och fast, att det endast är gerom en stor förökning i Production, som vi böra bereda oss utvägar att sluteligen undslippa nödvändigheten af en Banqueroutte. Denna förökning anser jag icke omöjlig, om vi vilja den; men alltid och ovilkorligen omöjlig, så länge vi älska tillståndet af Penningebrist. Tror man äter att Banqueroutten , i hvilket CreditSysteme sorn väljes, icke ändå sluteligen kan undvi - Den 17 Martil, f. m. 77 kas; så måste RiksgäldsSedlarnes fall blifva mindre farligt än BancoSedlarnes. Jag har dervid hört sägas, att i sådant fall vore de Gäldenärer, hvilkas skulder voro ställ de i BancoMynt, särskilt olyckligen men jag fruktar icke derför; emedan jag icke anser omöjligt, att Lagstiftande Magten kunde, i sådant fall, mellankomma med säker utväg till deras räddning , uran förnärmande af Fordrinsägarnes primitiva och skäliga rätt. Genom Discontpapperens återgående till alk märna Rörelsen, blifva Capitalisterne, sorn icke mera på dem erhålla Ränta, sjelfve angelägne att dem utlåna, eller att för dem ingå i Näringarne och i båda fallen kommer interesset hos Capitalisten på penningar, att till ansen» lig del återhålla Capitalisten pd Inteckningar från allt det missbruk af magt öfver sina Gäldenärer, hvartill annars allmänna ställningen ger tillfälle. När man eftersinnar att
Denna bok bör vara tillgängelig för hvarje resande, till förekommande deraf ätt platts lemnäs den ena framför den andra i någon annan ordning än den i hvilken de anmält sig. Resande sora tecknat sina namn och contant erlagdt rese - Deri 26 Februarii. 803 omkostnaderna, få pass och ordningsnummer påtecknade samt PostContoirets stämpel påtryckt. Skulle plats saknas för en resande som i denna ordning anmäler sig, så blifver han framför andra berättigad till plats å nästföljande postvagn. Det förstås af sig sjdf att ingen resande cmottages på postvagnen, utan behörigt pass, och kunna passdiarkrna i detta hänseende controllera PostContoiren. Å alla medförde saker erhållet kusken eller conducteuren en förteckning, som vid hvarje PostContoir förevises. 19JO. Till befrämjande af större vahrufiilförsel bör hvar och en tillåtas att efter sin beqvämlighet, på de ställen der ombyte af hästar skall ske, få inlemna de inpackade och färdiga paketer, som skola sändas med posten. Den Gästgifvare som ej kan skrifva eller räkna, måste för dagen anskaffa en person i sitt ställe, hvilket ock rättvisligen kan honom åläggas, då vid inrättningens organisation, man måste upptaga i beräkning något arfode för dess möda. 20:0. Postvagnens lätthet och rymlighet beror af dess ställning och sammansättning. En 6törre Hollsteinarevagn med läderöfverdrag, som genom spänning kan ökas och minskas efter behof torde för ändamålet vara bäst passande. Flera omgångar hjul och kjelkar för hvarje vagn, böra på tjenliga distancer vara att tillgå, på det uppehåll och dröjsmål, så vidt möjeligt är? må undvikas, Postväg* 804 Deri 26 Februarii. nen bör för sakernas bättre medfart och minsk* ning i tyngden, hvila på fjedrar. Dessutom bör vid hvarje PostContoir finnas triangelvågar af det slag som i England brukas och hvarpå hela vagnen kan vägas, hvarigenom man lättare controllerar förteckningens rigtighet. En sådan Holsteinervagn med flera omgångar hjul m. m. inberäknade, kan ej kosta mera än 1000 R:dr Banco.
Bankens förlag för lån mot pant af jern, koppar och andra vågförda effekter samt tackjern bestämmes till ett sammanräknadt belopp af Två millioner R:dr B:ko. Vid afgifvande af förslag angående dispositionen af de sålunda indragna 1,500,000 R:dr, skall Utskottet tillse att desamma endast efterhand må lill annan låne-rörelse anvisas, så att någon brist i förlags-kapilal icke uppstår under liden innan slutlig liqvid af lånen mot pant af guld och silfver kan vara att förvänta. I fråga om utlåning mot pant af låne-ban(co-obli(jationer stadgas uti 170 §. af Reglementet: »Obligationer af Låne-banken, härledande sig från dess före år 1830 gjorda upplåningar, få icke i Banken belånas. För de lån, hvilka mot berörde pant utestå oliqviderade, erlägges fortfarande 5 procent ränta årligen; och så snart banko-lånet med obetald ränta uppgått till lika belopp med obligationen och dess upplupna ränta, skall i allmänna lidningarne derom tre särskilda gånger tillkännagifvas samt med upptagande af såväl obligationens, som lånets nummer, summa och namn, utsättas en preskriptionstid af ett år, inom hvars förlopp Banko-Utskollels Betänkande, N:o 34. 21 låntagaren, så Framt han önskar att obligationen vidare begagna, eger att tiil liqvid sig infinna, vid påföljd att Bankens skuld i annat fall mot dess fordran qvittas samt obligationen, såsom fullt infriad, afskrifves och dödas. Egande Fullmäktige att äfven hädanefter låta infria låne-banko-obligationer, då sådant af innehafvarne äskas.» Det utestående beloppet af lån mot pant af nämnde obligationer utgjorde den 30 nästlidne April 16,691 ll:dr 17 sk. 4 rst., och sammanräknade summan af låne banko-obligationer uppgick vid nästlidet års slut till 481,059: 35.
Den Revisorers Berättelse. pr)i Den anmärkte omständigheten, rörande Märkrullors uppvisande, har Herr GeneralAdjutanten sålunda förklarat, att dermed icke bordt förstås sådan Märkrulla , som Skeppare vid inloppsort skall uppgöra och sällan i förväg författat, utan endast Lastningslista, Manifest eller annat Document, som Skepparen alltid bör hafva om hord, för att vid prejningar eller visitationer kunna uppgifva och styrka beskaffenheten af Fartygets last. Af i fråga varande Instruction hade Afskrifter blifvit tillsände både Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne och General-Tull-Directionen; något annat slags kungörande hade icke eller skett, när Instructionen af den 8 Maji 1816, hvaremot någon anmärkning af Constitutions-Utskottet ej blifvit gjord, utfärdades. • Slutligen hade Herr General-Adjutanten anmärkt, att för behandlingen af de i detta mål förekommande tvisteämnen skulle, genom sammanhållning af Regeringsformen med Ansvarighets-lagen, framställas sådane åsigter, som ledde till grundade tvifvelsmål, huruvida i öfverensstämmelse med Grundlagarne, åtalet kunde af Riks-Rätt upptagas, ifrån hvilken pröfning Riks-Rätten, såsom Domstol, icke kunde känna sig hindrad genom Högloft. Constitutions-Utskottets Remiss. Sedan jag öfver denna Förklaring afgifvit de påminnelser, som jag funnit densam - 2 Sami. 2 B. 6 4 lii ksens Ständers nia erfordra, och dervid i synnerhet söht undanrödja det af Herr General-Adjutanten framstälda tvifvelsmål, om Domstolens behörighet, samt det stöd för Instructionens laglighet Herr General-Adjutanten velat hemta af Instructionen, dat. den 8 Maji 1816, hvarigenom bevakningen enrot Lurendrägeri var §t Chefen på det armerade
N:o 21, dels ock alt ulförselstullen å bejn, andra slag, oarbetade, skulle bestämmas till 2 eller till 3 sk. lispundet, hvarjemte äfven af åtskilliga yrkades att sistnämnda artikel borde vara fri från utförselstull. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt en ledamot begärt att ben, andra slag, oarbetade, vid propositionens framställande, måtte skiljas ifrån öfriga under artikeln ”B e n” förekommande rubriker, och hemställde Hr Landtm, nu först, om R. o. Ad. behagade bifalla Utskts förslag rör:de lullbestämmelserna för ben, med undantag af ben, andra slag, oarbetade. Ropades ja. Hr Landtm, yttrade, att under diseussionen bifall blifvit yrkadt dels å Utsk:s första förslag, som bestämde utförselstullen för ben, andra slag, oarbetade, till 4 sk., dels till Den 8 December e. m. *9* det sednare förslaget, som bestämde samma tull till i sk.; dessutom hade äfven under discussionen denna tull blifvit föreslagen dels till 3, dels till 2 skillingar, hvarjemte man äfven ansett att sådana ben borde vara fria från utförselstull. Till undvikande af så mångå olika meningar, förenade sig de ledamöter, hvilka yrkat bifall till Utsk:s betänk. N:oji, äfvensom de, hvilka yrkat 2 sk. utförselstull, med dem, som ansett denna tull böra bestämmas till 3 sk.; och de ledamöter, hvilka yrkat frihet från tull vid utförseln, förenade sig med dem, som yrkat utförselstullens [bestämmande till 1 sk. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad. ansåg, att, i enlighet med hvad II1 sk. föreslagit, införseln af ben, andra slag, oarbetade, borde vara fri från tull. Bifölls. Hr L andtm. hemställde derefter, om R. o. Ad. ansåg att, i enlighet med hvad Ulsk. i utlåt.
Jag högaktar fullkomligt de principer som gifwit anledning ti! den wäckta fragan om Instruölion för BewillningSUkskotter; man kan ej wara nog radd om sättet ac be, skatta sig, äfwenfom om sjelfwa rättigheten; men som en In st,.Mion ej förr warit bruklig och det alltid är swärare för ?Iens ak utsöka och afwäga grunder och princip-r, än för et Utskott; af hwilken anledning Riksdags-Ordningen utstakar arbetssättet igenom Utskott, och wi ej pa mindsta sätt.förlore rättigheten at granska och förkasta om wi sa skäligt finne, Bewillnings-Utskottets arbete, fa instämmer jag med Liron Oanringeneuisn at saken ma upskjutas kil nästa Riksdag, at da genast företagas, innan Utskottet är satt. Sedan det nu redan, arberat i flera wecker. och sedamöterne deras blifwit walda , utan någon Instruktion, sa finner jag ej billigt ak förelägga dem någon. En skillnad emellan et waldt Utskott och et Utskott i sKivire, äger i min tanka ej rum, dek beror af er waldt Utskott at satta sig i Mivire nar het behagar. Hade wi tid, sa önskade jag, at wi för tilkommande Riksdagar utarbetade en lastrMchn för Bewillnings-Ucskottec; nu kunne wi kanjke inskränka ost til den yttrade åstundan, at Bewillnings, Utskottet i fa god tid ma inkomma med fit arbete at wi hafwe rådrum ak. granska det och begära de ändringar wi kunne finna nödiga. Herr LilkvsrlpSrre, Hrnät Itasc. M. Bewillnings-Utskottet tagit. 1789, ars. Bewillnings-Förordning. tis grund för fit arbete, torde tillräckligt bewifg yödwändigheten at förse Utskottet med föreskrifter. Friherre Osterström, Olas. En och an-, RM LeWWt. ^ar. föreslagit, at fMan. om.
Det ser således ut, som Utsk. ej hade velat tillstyrka anslaget, om det än varit aldrig så behöfligt, ifall icke det ifrågavar. meddelandet af sjelfva reglerrn ägt rum. Jag tror icke, att organisationer tillhöra StatsUtsk. Måhända att SlatsUtsk., i fråga om landtmäteriet, kan bättre bedomina förhållandena, än i frågaom vettenskapliga verk, K.flottan eller armeen o. s. v.; men i allmänhet bör likväl inrättningen af sådana verk, enl. 89 §:n Reg.Ftn, handläggas af Ekon.Utsk.; hvarefter det beror på K. IM. allena alt R. St:s i sådana afscenden framställda önskningar bifalla eller afslå. Någon köpslagan mellan Ko - Den 5 Maj f. m. nung och Ständer, så till förståendes, att Konungen skulle afstå några af sina grundlagliga rättigheter, mot betalning genom anslag, och att R. St. skulle genom penningar förvärfva sig samtycken, hvilka eljest icke erhölles, borde aldrig sättas i fråga. i5:de punkten. Tullverket. i6:de punkten. K. Nummer-lotteriet. i 7 : d e punkten. Landtstaterna. Frih» Nauckhoff, Joli. Otto: Det har under fö reg:de plenum blifvit så mycket ordadt om Utsk:s sätt att gå till väga vid behandlingen af statsreglerm, att man, för att undgå omsägelse i detta afseende, numera svårligen kan annat än åberopa hvad som förut blifvit yttradt. Jag vill derföre icke upptaga R. o. Ad:s tid med någon allmän öfversigt af ämnet, utan begifven mig genast till det speciella fallet. Vid landscancolliet i Blekinge består statsverket en Jandssecreterare och cn landscancellist. Blir landssecreteraren sjuk eller hindrad, så står landshöfdingen ensam. Af en landscancellist med 100 r:drs lön kan föga mera väntas än skrifvarebiträde, eller på sin höjd uppsättning af sådana expeditioner, som nära nog gå efter formulär. Landshöfdingen skulle dåkomma att förrätta landssecreterarens tjenst.