Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade ej tillfälle att un der gårdagens eftermiddags-plenum öfvervara discussionen i denna fråga, och känner således ej de beslut, som R. o. Ad. fattade i afseende på antalet af stipendierna, eller huruvida deras antal blifvit bestämdt; jag skulle föreställa mig motsatsen, då Hr von Hohenhausen nu, utan att föreslå något bestämdt antal stipendier, endast begärt en viss summa dertill. Jag får likväl fästa hans uppmärksamhet på, att om ändamålet är, att så många stipendier, som af behofvet påkallas, må till nästa riksdag utgå, så torde det vara ändamålsenligast, då till en början flere lärare fordras, för att få skolorna i gång, än som sedermera kan komma att behöfvas, att den summa, som här är föreslagen, eller 9000 r:dr, bibehålles, men uppföres på Riksstat såsom ett förslagsanslag, d. v. s. att, i händelse denna summa ej vore tillräcklig, K. M. ägde rättighet att öka densamma elter behofvet; hvaremot, i händelse en summa af 18,000 rtdr anvisades på Riksg cont., det alltför lätt kunde hända, alt denna summa blefve större, än behofvet påkallade. Förhållandet med ett förslagsanslag är deremot sådant, att det jemnt räcker till ändamålet, och då det i framliden ej behöfves lika stort, så återgår det af sig sjelft till hvad som behöfves. I öfverensstämmelse med den mening jag förut yttrat, får jag hemställa, om icke detta anslag kunde få uppföras på Riksstat till sitt bestämda belopp och då betraktas såsom ett förslagsanslag. Hr von Hohenhausen: Om denna summa af 9000 r:dr kunde uppföras på stat, under någon förutsättning att den vore tillräcklig för ändamålet, så skulle jag visserligen ej halva något deremot; men då, under loppet af dessa år, alla skolor skola förses med lärare, och en stor del af våra församlingar ännu sakna skolor; så är det uppenbart, att detta anslag ej kan vara tillräckligt.
Transport 24,862: 40. anvisade arliga arfvode af 2,000 R:dr banko, hvilket, för så vidt det ej sålunda kan betiickas, fortfarande af nyssnämnda anslag anordnat.” Statskontoret bär nu underdånigst hemställt, huruvida icke de åt oftanämnde korps och regementen tilldelade ersättnings-summor må på deras stater uppföras och indelda armeéns kontanta statsanslag alltså ökas med det här ofvan uppgifna beloppet 4,199 R:dr 4 sk. 5 r:st., emot ytterligare indragning till Statsverkets inkomster af motsvarande belopp utaf f. d. adelsfane-chefslönen.” ”Den sålunda af Stats-kontoret föreslagna åtgärden förenklar visserligen det något invecklade förhållandet, som nu med uppbörden och redovisningen af ifrågavarande chefs-indelning eger rum; men dä det är klart, att, om af de till indelningen hörande indelda räntor får till Statsverket indragas ett belopp, motsvarande de förenämnda korps och regementen tillkommande i kontant bestämda ersättningssummor, 4:de hufvud ti teln kommer att gå i mistning af skillnaden emellan dessa summor och räntornas verkliga värde, som alltid är högre än det uppskattade, och derigenom förlorar en nu påräknelig tillgång Lill betäckande af arfvodet 2,000 R:dr för tillförordnade Presidenten i Krigskollegium, anser jag Statskontorets förslag icke böra på annat sätt i nåder bifallas, än att, emot det att hela indelningen till Statsverket indrages, Rikets Ständer anvisa icke blott de ofta nämnda ersättnings-summorna med tillhopa 4,199 R:dr 4 sk. 5 r:st., utan äfven nyssberörda 2,000 R:dr till arfvode åt tillförordnade Presidenten i Krigs-kollegium, och uppföra dem under vederbörliga anslag på hufvudtiteln; hvarom, i händelse denna min åsigt i nåder gillas, Eders Kongl. Maj:t torde nu till Rikets Ständer göra nådig framställning. ” ”1 likhet med hvad vid de 2:ne sednaste riksdagarne iakttagits, lärer äfven nu Rikets Ständer höra göras upp - Transport: 24,862: 40.
Efter dessa mina åsigter kan jag ej annat an bifalla den vägran till Proposition, som Borgare-Ståndets Talman yttrat, då det skett i öfverensstämmelse med åberopade Grundlagar, och skall i följd deraf aldrig gilla något beslut af det Högloflige Utskottet, som, med förnärmande af det /{:de Riks-Ståndets och Nationens rätt, gifver antingen åt våra Grundlagar en förhastad förklaring eller tolkning, som endast på Grundlagsenlig! sätt bör sökas, eller syftar att i närvarande fall stifta en Lag, hvarpå Nationens väl så hufvudsakligt beror, och endast bör med sansning, utan ensidig syftning, moget betänkas och af alla Fyra Stånden, med Konungens bifall, sanctioneras. Af Borgmästaren Lindqvist: Då den nu förekomna frågan måste anses angå Bankens vård och garantie, hvartill, efter mitt omdöme, erfordras alla Riks-Ståndens sammanstämmande beslut, för att blifva gällande, och jag ej kan afse annan tydning af ^5 §. Riksdags-Ordningen , ehuru obestämd, än att till Rikets Ständers beslut, för att såsom beslut förklaras och anses, ovilkorligen erfordras alla Fyra Riks-Ståndens, kan jag ej inse annan följd af denna benämning, och Bil. till Constit.-X]til. Mern. N:o 5g. al anser derföre proposition vara rätteligen och grundlagsenlig! vägrad. Af Contracts-Prosten Hallström: Ehu ru jag såvida instämmer med Utskottets afgifn'a yttrande, som äfven jag anser den fråga, hvarå proposition blifvit vägrad, icke bokstafligen strida emot Grundlasarnes lydelse, önskar jag dock, såsom i öfrigt icke delande Utskottets åsigt af ämnet, få bifoga min serskilda mening. Hvarken i Regerings-Formens 72 §. eller annorstädes finnes med tjrdliga ord uttryckt, huruvida Tre Stånd hafva magt att om Banken förfoga, eller om dertill erfordras ett sammanstämmande beslut af alla Fyra Riks-Stånden.
Resultatet af omröstningen har varit 54 Ja och 65 Nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i enlighet med Aty-propositionens innehåll. Slats Utslivtlels Memorial M 113. II 27:de voteringen: Den som vill, att allöningen för Expeditions-sekreteraren i Sjöförsvars-deparlementets Kansli expedition bestiimmes till 4,000 R:dr, röstar Ja ; Den det ej vill, röstar ^ Nej; Vilmer Nej, kommer denna aflöning att uppföras med 4,500 R:dr. Denna votering har utfallit med 59 Ja och 60 Nej; och halva al It sfi Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Aty-propositionen. Den sorn vill, att aflöniugs-anslaget för Sjöförsvars-departemeutets Kansli-expedilion skall på stat definitivt uppföras, röstar Ja; Den det ej vill, röstar , Nej; Vinner Nej, kommer berörda anslag att beviljas endast provisoriskt för nästa sta tsregleringsperiod. Omröstningen har gilvit ett resultat af 42 Ja och 77 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionens lydelse. Den som, med godkännande af Stats-Utskottets beräkning af båkoch lotsmedlen, anser, att en summa af tillhopa 280,360 R:dr bör af Rikets Ständer anslås för bestridande af de med lotsoch fyrings-väsendet förenade utgifter, och, på sätt hittills skett, såsom reservationsanslag å Riks-staten upptagas; dock med förbehåll, att andra inkomster än de nu afsedda ej må dertill användas, så att, om utgifterna för något år skulle hafva öfverskrida inkomsternas verkliga belopp, den uppkomna bristen bör genom de under påföljande år inflytande' tillgångar betäckas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; 12 Stais-Utskottets Memorial M 113.
Statsoch Banko-Utskottets Memorial M 40. 3 att, med afseende härå, icke allenast stadgandet i § 1, att Hypotheks-banken skall besörja ali den upplåning, som blifver nödig för att bereda de för Hypotheksföreningarnes ändamål erforderliga medel, utan äfven § 2, enligt hvilken hvarje Hypotheks-förening, som framdeles bildas, samt alla redan varande Hypotheks föreningar för blifvande upplåningar skall åligga att såsom delegare i Hypotheksbanken ingå, borde förändras till öfverensstämmelse med den åsigt, att det skulle stå dessa föreningar fritt att i Hypotheks-banken inträda när de funne sådant vara med sin fördel förenligt, hvilket sannolikt komme att inträffa så vida Hypotheks-banken blefve på ett klokt och ändamålsenligt sätt förvaltad; att den garanti, Statsverket, enligt § 4, skulle för Hypotheks-banken sig ikläda medelst öfverlåtande tilt Banken såsom grundfond af Riksgälds-kontorets å innehafvarens sida ouppsägbara obligationer till ett värdebelopp af 8 millioner R:dr, kunde komma att för Staten medföra äfventyr och syntes dessutom knappast vara behöflig, emedan den säkerhet, Hypotheks-föreningarne för närvarande erbjuda, kunde, i och för sig betraktad, anses fullt tillräcklig; att Statsverket, genom att lemna nyssnämnde garanti, skulle komma att in blanda sig i enskildes affärsförhållanden, hvilket syntes vara ganska betänkligt och borde undvikas; att om likväl en grundfond i Riksgälds-kontorets obligationer skulle till Hypotheks-banken öfverlämnäs, densamma borde bestämmas till lägre belopp, än Utskottet föreslagit; samt att det icke vore med rättvisa öfverensstämmande att, allenast för Hypotheksbankens skuld och sålunda blott för att bereda denna ett »monopol», på sätt i <§ ä föreskrifves, afhända hvarje annan inrättning eller förening rättigheten att utgifva tryckta eller graverade, till innehafvaren ställda, amorterings-obligationer för lån mot inteckning i jordegendom på landet, desto mindre som, hvad nuvarande Hypotheks-föreningar beträffade, dessa genom omförmälda förbud skulle betagas utvägen att sjelfve medelst upplåning förskaffa sig medel, utan att på samma gång blifva ovilkorligen tillförsäkrade att genom Hypotheks-banken få sina lånebehof fyllda; hvarförutan ifrågasatta inskränkande föreskrift för icke blott
Utaf detta lån återbetaldes 119,100 R:dr genom den efter 1843 års eldsvåda utbekomna brandförsäkringssumma 15.653: 7. 14,425: 19. » samma stad, å 360,000 R:dr, för dess återuppbyggande efter sistnämnde eldsvåda; börande, såsom ränta och kapitalafbetalning, årligen erläggas tillsammans 6 procent å det ursprungliga lånebeloppet, hvarvid 3 procents ränta beräknas för låneunderstöd till steneller kalkbruksbyggnader och med tegel beklädda trähus, samt 4 procents ränta för lån till andra trähus 238,835: 73. 225,633: 73. » staden Amål, ä 45,000 R:dr, för återuppbyggande af den genom 1846 års eldsvåda ödelagda delen af denna stad; å hvilket lån 6 procent skola årligen inbetalas, med beräkning af 4 procents ränta å kapitalåterstoden 32,862: 32. 31,476: 80. » staden Kristianstad, å 150,000 R:dr, för återuppbyggande af den del af nämnde stad, som nedbrann i Juni 1847, emot enahanda betalnings vilkor; lånemedlen utbekomma under åren 1848—1850 104,904: 18. 100,100: 35. » staden Lidköping, å 100,000 R:dr, för återuppbyggande af den under våren 1849 nedbrunna del af denna stad; utaf hvilket lån dock endast ett belopp af 63,666 R:dr blifvit år 1852 lyftadt; skolande å denna lånesumma årligen 6 procent återbetalas, dervid 4 procents ränta beräknas för det återstående kapitalet 51,984: 70. 50,244: 9. » staden Orebro, å 375,000 R:dr, för återuppbyggande af den i Mars 1854 genom eldsvåda förstörda delen af sistnämnde stad; hvilket lån skall, med iakttagande af samma ränteberäkning, återbetalas genom erläggande af 6 procent å det ursprungliga lånebeloppet.
Vägguret inne i sidorummet surrade, hämtade andan och slog halfva timmen; det surrade ännu en gång, hämtade andan och slog den andra halfva timmen: den unga flickan låg på knäna framför sin säng och grät och grät. Månen försvann, och dagen grydde; ändtligen steg hon upp ur den halfslummer, i hvilken hon gråtit sig in, klädde af sig, satte sig på sängen och försökte tänka. Men det stannade vid denna ena och enda tanke, som hviskade i hennes öra, hamrade i hennes tinningar, låg på hennes tunga och alltjämt, mekaniskt, tog uttryck: Det är förbi, förbi, förbi! Hon hade ju sett det komma; det måste ju sluta så. Hon tryckte sina kalla armar mot sina drömmande ögon. Han hade ju själf varnat henne. Hade han icke en gång i ett bref skrifvit, att det icke funnes något större elände än kärleken. Den vore ett endaste missförstånd, så länge den varade, smärta, när den upphörde, bitterhet, när den vore förbi. Och en annan gång hette det, att han aldrig skulle binda sig vid en kvinna, om hon icke ägde de och de egenskaperna, hvilka icke gjorde förbindelsen till ett band och hvilka lade öfver på henne själf hela ansvaret för allt, hvartill hon beslöte sig. Och just dessa egenskaper hade hon känt sig vara i besittning af Men det hade också gått rykten om honom, hvilka hennes förtrogna väninna, som kände till brefväxlingen, meddelat henne, nämligen att det vore hans sätt att vara öm och vek och bedjande till en tid för att därpå plötsligt vika undan, draga sig tillbaka och försvinna. Nå, han finge vara, hur han ville ...! Hon hade ju sett det komma. Hans ögon hade talat, och ur hans väsen hade något sträckt sig emot henne liksom osynliga armar, och för hvarje ny dag hade han kommit tidigare och stannat längre och gått mera töfvande. Och hon hade känt, huru längtan spann sina trådar emellan dem och drog dem till hvarandra.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till rikets Ständer med förslag till ändring af 7 och 17 §§ i 30 kapitlet Rättegångs-balken. 2:o Friherre Raabe, Carl Adam, den 10 dennes på bordet lagda motion, att, med upphäfvande af allt hvad hittills finnes stadgadt angående bedrägeri, 25 kapitlet i Lagberedningens förslag till Straff-Balk, med ett dervid i 2 § 8 mom. af motionären föreslaget tillägg, måtte varda såsom lag antaget. 3:o Rikets Ständers Justitise-Ombudsmans Berättelse till innevarande riksdag. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o Friherre v. Schwerine, Adam Otto, den 40 dennes på bordet lagda motion angående uppsättning af ett så kalladt ”Gendarmerie,” för vidmakthållande af vården öfver den allmänna säkerheten i landet; 2:o Grefve Wachtmeisters, Hans, den 10 dennes på bordet lagda motion angående reform i nu gällande skogs-lagstiftning samt ändring i 11 och 13 kap. af Skiftes-stadgan. S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Skrifvelse till Bikets Ständer om val af ett hemligt Utskott; och blefvo Herrar Elektorer af Herr Grefven och Landtmarskalken anmodade att sammanträda till val af ledamöter i ett sådant Utskott; hvarefter den Nådiga Skrifvelsen, såsom i öfrigt icke erfordrande åtgärd, lades tilt handlinyarne. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets den 10 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 4, i fråga om medels anvisande för år 1854 till Topografiska Korpsens arbeten, till fortsättning af pågående fästningsbyggnader samt till anskaffning af Infanteri-gevär. S. D. Föredrogs och lades till handlinyarne den till Rikets Ständer af deras kommitterade för Tryckfrihetens vård afgifna Berättelse af den 15 sistlidne November. Från Högv.
Men ännu återstod honom att se ett landtvärn – här menas icke det finska, utan blott det bohuslänska – hvilket företedde bilden af ett krigsfolk, som behöfde mindre än det nödvändiga, som borde hjelpa sig utan kläder, utan skodon, utan föda och utan skötsel, då det kastades på sjuklägret, ifall händelsevis något sjukläger skulle finnas. Konungens vision kom också i det allra närmaste till verklighet. Hvilken utstyrsel att börja med – hvad under att slutet blef en landtvärnshop af skramlande benrangel, hvars sista rest en dag släpade sig till hemmen för att der sprida giftet af sina vunna lagrar: fältsjukan och förstörelsen. Likväl – huru många berättigade personer försökte ej vid fiendtligheternas början förmå konungen att uppgöra någon allmän operationsplan, som gåfve ett samband åt det hela! Men med envishet förbehöll han sig att sjelf gifva sina befallningar vid de särskilta tillfällen, då han fann sådant vara tjenligt. Såsom svar på de anmärkningar, hvilka gjordes mot det tilltänkta anfallet på Norge, hette det att han deruti var ”bestämd” och att ”svenska truppernas urgamla tapperhet skulle ersätta hvad som kunde brista i annat.” Huru emellertid denna tapperhet skulle ersätta de medel, som till så ringa grad kunde ihopskrapas ur redan svältande provinser, det var och blef en olöst hemlighet. Vestra armén, bestämd för vestra riksgränsen, uppbröt ofördröjligen under den alltför ryktbare baron Gustaf Mauritz Armfelt som generalbefälhafvare. Denne Gustaf III:s allsmäktige vän och särskilte rådgifvare under danska kriget 1788 hade nogsamt fått göra den erfarenheten att favoritskapet icke varit ärftligt. Mellan gränserna af dessa tjugu år hade han upplefvat en sådan rikedom på ovanliga och skiftande öden att de kunnat fylla lika många romaner och det skulle ändå för alla blifvit tillräckligt af storm och solsken både i politiken, kärleken och skandalen. Återkallad från landsflykten, hade han varit befälhafvare öfver armén i Pomern, blifvit afskedad och stod nu på väg att emottaga ett nytt så kalladt ynnestbevis genom befälet öfver den här, som skulle gå mot danskarna.
Åuditeurer, RegementsSk. rifvare, Regements-Bokhållare, Bataillons-Läkare, Tyg-, Ammunitionsoch Bevärings-Vaktare, Cancellister, Kammar-Skrifvare, Material-Bokhållare, Esqvadrons-Predikanter; såsom Under-Officerares: Tyg-Skrifvare, Mönster-Skrifvare, Rustmästare, Under-Läkare, Häst-Läkare, HandtverksMästare, Vaktmästare; såsom manskapets: Handtverks-Gesäller. Beträffande frågan om och när inqvarterings-förmonerne böra utgå in natura eller i contant; så har E. K. M. i Nåder ansett det stadgande böra vidtagas, att garnisonerande inqvarterings-tagare i de sex första classerne, som icke i Kronans hus kunna inrymmas, alltid böra emottaga inqvartering i contant, samt att inqvarteringen äfven för manskapet må med options-rätt uppbäras af Regementseller Compagnie-Cheferne, emot förbindelse att hålla manskapet med rum, men som af staden borde in natura lemnäs, der sådant åtagande icke å de förras sida eger rum. Expeditions-Ulskottets Förslag till unel. Skrifvelse N.o 277. Rikets Ständer deremot, sorn i 1720 års Inqvarterings-Ordning funnit det stadgande, att ”ingen, som vill hålla inqvartering in natura, skall vara skyldig att betala med penningar,” hafva trott det leda till en alltför stor, af nödvändighet eller behof icke påkallad tunga för städerne, att, då inqvarterings-tagare icke kunna inrymmas i Kronans hus, men städerne kunna och finna för sig förmonligast att prestera tjenlige rum, i stället att betala contant, en sådan rättighet skulle vara dem betagen.
Beträffande kyrkoräkenskapers granskning innehåller Kongl. Brefvet den 6 April 3 695 det allmänna stadgande att Landshöfding och Biskop skola hafva inseende att kyrkornas medel rätteligen blifva använde till deras nytta och fördel, äfvensom att vederbörande, åt hvilkas förvaltning dessa medel åro anförtrodde, derföre årligen böra göra redo och räkning. Enligt 23 § i Presterskapets privilegier den 16 Oktober 1723. skola kyrkoräkenskaperna, innan de insändas till Biskop och Landshöfding öfverses och godkännas af socknemännen å allmän sockenstämma. Detta sistnämnda stadgande är ock upptaget i Sockenstämmo-förord. ningen den 29 Augusti 1843 med undantag likväl för kyrkorna i Malmöhus, Christianstads, Blekinge, Hallands samt Göteborgs och Bohuslän, i afseende å hvilka kyrkors räkenskaper Kongl. Instruktionen den 12 April 1815, 18 § föreskrifver, att den årliga af Pastor och Kyrkovärdar upprättade redogörelse för kyrkornas Allm. Ht svärsoch Ehnnomi-Utskollets Betänkande A':o / 07. 11 medel bör inom stadgad tid aflemnas till Härads-prosten, hvarefter KontraktsproStarne, hvar och en för sitt kontrakt, böra densamma granska och med sim underskrifter till rigtigheten bestyrka; och åligger det sedan dessa sistnämnde at insända räkenskaperna till Lands-kontoret, på det de må åtfölja länets landtbok, då den till Kongl. Kammar-kollegium insändes. Rörande användandet af kyrkornas medel är i sistberörda författning föreskrifvet, att endast i de (ali att utgifter för kyrkans behof understiga 50 R:dr B:ko, Pastor och Kyrkovärdarne, efter församlingens hörande ega dertill uttaga medel från kyrkokassan utan att afvakta Konungens Befallningshafvandes och Biskopens g o d känn a nde.
Ridderskapet och Adeln ingifvit ett till LagUtskottet sedermera remitteradt memorial, hvaruti yrkas, att enahanda beslut om ändring af nyssberörde lagens rum, som uti sistnämnde underdåniga skrifvelse innefattas, och åsyftar föreskrift om borgens ställande och doms fullgörande vid fullföljd af vad från Uncler-Rätt, äfven nu måtte vidtagas; derförutan Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet öfverlemnat motioner af cinders Jonsson och Ander? fadersson fräja Östergöthland, Olof Jeppsson 56 Lag-Utshollels Betänkande, N.o 57 från Blekinge och Olof Lindbäck från Halland, hvilka anfört, att å HäradsRätts eller första Domstols beslut borde, utan hinder af erlagdt vad, verkställighet erhållas, på sätt, som 2 Cap. 2 §. Utsöknings-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 29 November 1823, samt 9 Cap. 1 §. samma Balk och Kongl. Förordningen den 18 Decemker 1823, föreskrifva i fråga om beslut, som af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelas; äfvensom Olof Lindbäck hemställt, att Lagmansting mätte hållas två gånger om året i hvarje Lagsaga. Genom dylika åtgärders vidtagande hafva dessa motionärer ansett skyndsam verkställighet åt lagskipningen kunna beredas samt olägenheten af Lagmans-Rätlernes bibehållande i betydlig mon minskas; och är af Anders Jonsson det förslag serskildt framstäldt, att Härads-Rätts utslag i ”skuldfordringsmål” mätte, med förbigående af Lagmans-Rätten, få i HofRätten öfverklagas.
Jag säger delta icke för att bereda inträde åt mig sjelf, emedan jag är embetsman, utan jag gör det för samhällets bästa; ty bade man icke sakkunniga embetsman inom Riddarhuset, sä tror jag det skulle skada ärendenas behandling. Om det nu hvilande förslaget antages, så blifva de af redan anförda skäl mycket färre hädanefter än hittills. Hvilka skulle valkretsarne blifva för Riddarhusets ofrälse ledamöter? Hvarken det förra eller n. v. RicIdnrli.Utsk. hafva dermed yttrat sig, hvilket är en stor brist, enär jag icke vet någon annan myndighet som kan derom gifva förslag. Här är ock ett zifferförhållande mellan flertal och fåtal, på hvilket jag utbeder mig få fästa Ståndets upmärksamhet, emedan det visar att Riddarhuset skulle genom förslagets antagande blifva demokratiskt. Del vanliga förhållandet vid Adelns omröstningar mellan flertal och fåtal, är såsom 4 till 2, eller sådant som den sista omröstningen här utföll. Jag bar deröfver gjort en beräkning för sista Riksdag. Om ifrån 120 omröstningar, som här föreföllo, undantages en, angtde representationsförslaget i hvilken 316 Ledamöter röstade mot 89 och hvilken bör uteslutas i anseende till det ovanligt stora antalet närvarande, och den stora skillnaden mellan vinnande och lappande; så visar sig att, i de öfriga 119 omröstningarne dellogo 6,501 personer, hvaraf 4,232 jakande och 2,269 nekande. Om nu flertalet af knappt 4 mot 2 bibehåller sig efter det nya förslagets antagande: så skulle bär naturligtvis komma alt slå inom Adtn allena emot 40 Ledamöters pluralitet, en opposition af 20. Af skäl, dem jag redan anfört, tror jag att fåtalet icke skulle inskränka sig (ill 20 utan nog stiga till 23 eller derutöfver. Frih. Raab, har redan yttrat det vara sannolikt, ali de inkommande 15 ofrälse Ledamöterna skulle representera den nya (iden. Det tror jag ock.