Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A iiuoii.Npris: 35 öre pr nonpareillerad. F ö r &gt;Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. 7 0 öre pr nonprad Prinsessan Helena af Montenegro. Årets kejsarkröning i M o s k w a medförde de unga älskandes förnyade närmande o c h det slutliga afgörandet. / CV.-J " &gt; &lt;_•&gt;•&gt; / oö Det som är sanning i Berlin och Jena, Det s y n s mig sällsamt, att det enda s a n n a S å underbart k a n b y t a form och färg. Fröding. Bilden såg hon af den yngling Som dess första kärlek rönte; Bilden blott af h o n o m, hvilken Kärleken med kärlek lönte. y / * äl du lifoets vägar veta, V Vill den gåtan du förstå, I ditt eget hjärta leta, Och du svaret snart skall få. Känn, hur känslor mäktigt svalla Vid hvar tanke, som dig rör, Känn, hur dina sinnen alla Vårmas af hvad godt du gör. Ensam Väcka Ensamt Om ej hölja dock ej bruset kan vid hafvets strand, hjärta vore fruset, vårmdt af andras brand. Ensam fågel sjunger dyster Uti skogens skumma vrå; Kommer lockad sångarsyster, Härligt klingar sången då. Ensam vågen du ej finner Öfver mo och ödslig stig, Men ett ljus i fjärran brinner, Som en vän nog iändt för dig. Följ blott ljuset, det år flamman Af hvad rått och godt du tänkt; Inom kort du stöter samman Med den vän dig ledning skänkt. I hans hydda gladt du tråder, Hälsas broderligt och ömt, Och når bäst dig hvilan gläder, Lugnt du vilsen vandring glömt. Du var glad att honom finna, Han sig gladde åt sin gäst; Hjärta ge och hjärtan vinna Ar hvad lifvet äger bäst. Sä vi dragas till hvarandra, Så blir vågen ljus och fri; Ingen ensam rått kan vandra, Ingen ensam lycklig bli. * Klippans son. Överansträngning i skolan och i hemmet. Några erinringar vid skolterminens början. m. Mathilda Lang / et. Skiss för Idun af Agathe Lind.
På grund häraf hafva föreskrifterna i 7 § i mom. om befrielse och i 2 mom. om lindring i stämplade pappers-afgiften för allmogen ur för fall ningen uteslutits och jemte fattiga, äfven obemedlade personer medgifvits den endast för de förra i 7 § 1 mom. nu stadgade afgiftsfrihet; samt 7 § sålunda erhållit den förändrade lydelse, bilagde förslag innehåller. § 8. De uti denna § förekommande vidlyftiga tarifer för kartering af arrendeoch andra kontrakter, har E. K. M:t ansett böra förenklas på följande sätt, att för arrendesumma, hyra, m. m. under 25 R.dr bestämmas , ... 10 öre, derutöfver tili och med 100 R:dr 50 öre, samt vidare för hvarje fulla 100 R:dr 1 R:dr ” och i likstämmighet härmed för certepartier: under iOO R:dr . 15 öre, och derutöfver för hvarje fulla 100 R:dr , 30 öre, hvilken grund äfven blifvit tillämpad i afseende på skuldebref: under 100 R:dr 15 öre, från och med 100 R:dr för hvarje fulla 100 R:dr 30 öre; och som likformighet och sammanhang mellan de särskilda larif-skalorna derigenom vunnes, samt de obehöfligt små stegen på dessa skalor försvunne, ulan att i öfrigt någon väsentlig rubbning i förut bestämda afgifts-belopp uppkomme, hafva Rikets Ständer, endast med den mindre förändring, alt ordet ”under” i lägsta siflerklassen utbytes mot "till och med”, i enlighet med förut framställda grunder, uppställt tariferne för kontrakters, cerlepartiérs och skuldebrefs karlering i hufvudsaklig öfverensstämmelse med E. K. M:ts förslag, dock med tillägg af en ny afgiftskategori af 25 öre för arrendc-könlrakter till belopp utöfver 25 till och med 50 R:dr, i ändamål "'att i någon män lindra afgiften för aftal angående ringare belopp.
Jag tror, alt, då man går att falla beslut 0111 ett så vigligt ämne, sorn i afseende på en representalions-förändring, man icke ma hålla sig endast och allenast vid ordet ”förändring” utan fast hellre vid ordet ”förbättring.” Jag vill således icke kalla det en representalions-förändring, utan jag vill kalla det för en representations-förbältriog. Men denna repiesentationsfprbättring tror jag icke bör inskränkas endast och allenast lili den ekonomiska vinsten, ulan fast hellre afse den moraliska. Antaga vi att den moraliska vinsten bör hafva företräde framför den ekonomiska, så måste vi också först och främst tänka på den grund, på hvilken vi skola handla för att komma till någon väsendtlig moralisk förbättring. Jag tror icke alt vi vinna detta, förrän vi så ställa till, att hela nationen, alla individerne, alla classerna komma att lefva ett mera förtroligt kärleksfullt lif än hittills. Det är detta förtroende, som kommer i stället för misstroende, denna kärleksfullhet i stället för hatet. Detta förtroende i umgänget de särskilda classerna emellan, som skall uppmuntra till dygd och dertill att vi vid alla våra förhandlingar hafva af - Den rx November f. m. 37 seende på hvarandias förbättring och det slutliga målet för vår lefnad, det vinnes icke endast derigenom, alt man söker att skaffa nationen en besparad penning genom kortare riksdagsförhandlingar, utan fast hellre derigenom, att vi afse den moraliska förkofran, til! hvars befrämjande vi böra använda all vår förmåga. På dessa grunder skulle jag anse oss göra mycket illa, om vi nu i förväg gingo ali fatta ett beslut sådant sorn Hr von Hartmanrdorff föreslagit, nemi. att den äldre kammaren skall väljas pa samma sätt sorn den yngre. Jag anser oss dä hafva bundit oss till händer och (otter i afseende på åstadkommandet af hvad jag i mitt anförande yttrat vara min önskan. Skulle det nu vaia det sisla beslutet, skulle det vara den sista handläggningen af detta angelägna ärende, och en sådan propos., som denna, blefve framställd ; så skulle jag med största bäfvan motse utgången af den blifvande voteringen.
Utgifter begripes ej de 720,020 Riksdaler, som Banque» ärligen bör erhålla i Ränta och afbetalning pa Capiralet af dess Förstott till i8»8 och ,829 arens Krig, och icke eller de 30,000 Riksdal., som pa lika sätt tillfalla Banken för den nasti, ar till RiketS förswar af Stats-Werket lystade mindre Creditivsuminan. För bagge desse körstotter ager Banqum säkerhet och Pantförstrifning af Stora Slö-Tullen. Men da denne Stats-Werkets redbaraste revenue, till dess fulla belopp, härefter, som tillförene kommer att paräknas lill godtgörande af Stats-Werkets wanliga Utgifter, och Rikets Stander förord, nät, att förstnämnde 720,000 Riksdaler böra utgå af Bewillningen, svin inflyter till Riksgälds-Contoiret; sa anser Ucstottet det wara i stn ordning att med nu tillkomne zo,ooo Riksd. för lilla CreditivLanet, pa enahanda sätt bör förfaras. Sluteligen och 5:0. Bör Statö-Utstottet göra Rikets Högl. Ständer uppmärksamme dera, att de i förenämnde z:dje Punct upptagne och omförmäldte StatsWerkets Utgifter, till det mästa nödwandkgt mäste bestridas för innewarande ar, samt att en icke obetydlig Summa dessutom tillkommer, som likwal blott för en gang utgår. Den L264 Den 9 Julli. Den arliga tillökningen stiger som ofwan är wisadt till j ->,354,902:7,2.
L/t^aZ' a/ /'l-otooo/Zet ö/ve^ /iant/ir/ö^^va^-^^ent/en^ /rc?//et /n/ö> //u?» XonnnAen ntr Äar§-^al/6L /)a Äoc^/ro/m§ ^/ott t/en § ^nAN§tr -§^. ^ ^/»rvsrsnäe: Hans Lxeellenoe 4lu8titise-8t»t8-iVIini8t6rn, Hörr I^rilierre 6///en^aa/, Hsns Lxeellenee 8t3t8-AHni8tern kör tril<08 ^renäens, Herr Itrilierre 8tat8-MlIen: Itrilierre ^ZaÄ von //o/Ltern. /l/nnt^s, Itrilierre ^e/uon^ ärZ/veu§to//-6^ ikrillerre 6///en^anar. Lx?rotooollo Äa/:k« Ikdckrsa Is:o 2S. 29 K:o 23. t^nl. till LonZl. Dibets 8tänder anbällit, att förslag lill k'örm)ndarebamrar mätte utarbetas, oell st t Dibets strinder sedermera bunde kä i timnet akvabta lVädig proposition, än ocb vederbörande Ökverdomstolars liärökver infordrade underdåniga Dtlätanden, bar Kongl. AIaj:t, som delar Dibets 8tänders uttrvcbla önsban, angående inrättande ak ändamälsenliga Dörmvndarebarnrar, ocb skven vill ät detta amne egna en kortkarsnde omtsnba, men anser möjligbeten ak kramgäng i väsendtlig nion bero pä de bommande körbällandenss ytterligare utvecbling, ocb nägon allmän Dörkattning om
— II ö 3 ' 2 1 2 •&gt; 3 1 — Ager fallenhet för och kunnighet i: ^ nldiu e ' U t l a g n i n g 2 8 Fmare) — 1 Servering oeh uppassning 2 Bakning - 1 — Tvätt och strykning Klädsömnad - Handirbeten — Att förestå ett hushåll — Att sköta barn Att ... Att Att hvilket härmed till bevis meddelas. / kunna af mig erhållasMuntliga upi&gt;lysningar \ lämnas icke. den. Adress: 18 — Namn: Obs.! ^^^^ Ny vår. |jet var » lågt i tak » i komministergården och väggarna där stodo tätt intill hvarandra. Detta förhållande blef så mycket kännbarare allt efter som barnskaran växte till och i samma mån blef bullersammare. När komministern satt på sitt lilla vindsrum — det enda » krypin » där han kunde få litet lugn — hörde han dock stojet därnerifrån som en jämnt brusande fors, och kanske smög sig detta som ett genomgående motiv in i de predikningar han där skref ner, ty en mera sömnig åhörarkrets än hans kunde man näppeligen leta upp i någon landskyrka. Och ändå var han en ganska begåfvad man. Redan vid universitetet hade man ställt stora förhoppningar på honom och i honom velat se en blifvande väldig stridsman i mästarens tjänst. Men så snart han aflagt sin sista examen, hade han gift sig med en fattig flicka och måste sedan, efter ett par års tjänstgöring som pastorsadjunkt, nöja sig med den lilla komministraturen där nere på slättlandet och ändå vara glad åt att åtminstone hafva tak öfver hufvudet och bröd för dagen åt de sina. Iklädd sin gamla nattrock och med tobakspipan i munnen, stod han nu på förstugubron och såg sig vemodigt omkring i den torftiga omgifningen. Blicken stannade till sist vid några knotiga fruktträd, under hvilka ett tunt lager af blomblad bildade en glänsande duk. En majstorm hade i natt brusat fram öfver nejden och beröfvat de gamla träden den vackra skrud, hvilken ännu i går gaf så rika förhoppuingar om en blifvande skörd.
Att på förhand, genom en författning, bestämma ett visst antal tunnland eller areal af skogen, hvaraf boställshafvaren fritt finge använda afkastningen, anser Utskottet vara mindre lämpligt, emedan lokala förhållanden och andra omständigheter göra ett sådant bestämmande, i sin allmänna tillämpning, mindre billigt och rättvist. Uti en skoglös ort, der skogsprodukterna stå i högt värde, lemnar en skog af 500 tunnlands rymd en långt större afkastning för boställshafvaren, än en skog af lika areal-innehåll, belägen i en skogrik bygd, hvarest skogens alster stå jemförelsevis lågt i pris och måhända mången gång röna en trög afsättning. Utskottet finner derföre lämpligen att bestämmandet i huru vidsträckt mån boställshafvaren må använskogen göres beroende af vederbörandes pröfning i hvarje sär Utom hvad nu här ofvan blifvit anmärkt, har Utskottet icke funnit något vid de af Kongl. Majit angifna allmänna bestämmelser eller grunder för en ny skogs - lagstiftning att erinra. Vidkommande slutligen de ökade kostnader, som blifva en följd af antagandet utaf de nu tillstyrkta grunder för nya stadganden i fråga om skogshushållningen och till hvilka kostnaders bestridande Kongl. Majit äskat ett årligt kreditiv af 150,000 Ridr Rimt, så föreställer sig Utskottet, med afseende derpå, att tillsättning af den talrika personal, som är afsedd, icke kan ega rum förr än erforderligt antal personer med vitsordad skicklighet blifver att tillgå, hvilket åter icke kan emotses under de närmast kommande åren, att en nedsättning till 100,000 R.dr Rmt den begärda summan kan utan äfventyr ske, helst bidraget från skogsplanteringskassan, hvilket, enligt hvad Kongl. Majit behagat tillkännagifva, är bestämdt att utgå med 64,145 Ridr till skogs-statens aflöning under innevarande år, samt antagas kan att detta bidrag kommer att ökas i samma mån, som skogarnes afkast ning, genom en bättre hushållning dermed, stiger.
xnå hafva blifvit vidtagne. 3:o Uti 182g års Hufvudboks ixigående balance upptages ett till ÖfversteLieutenaixten J. af Ekenstam utbetaldt oredovist förskott af 14,175 R:dr 11 sk. 8 r:st., som under åren 1829 och i83o blifvit ökadt med 9,322 R:dr 10 sk. 8 r:st., så att det utgjorde sammanlagdt 28,497 R:dr 22 sk. 4 r:st. — De under Revisions-åren häraf utbetalde medlen finnas vara qvitterade af en Byggmästare Nyström, för verksläldt eller hetingadt nybyggnadsoch reparations-arbete vid Wadstena Hospital, dock utan att någon verificerad räkning derå blifvit aflemnad. Enligt uppgift, skall redovisning för medlen nyligen blifvit till K. Seraphimei Ordens-Gillet ingifven, men någon sådan har icke kommit Revisorerne tillhanda. Under rubrik: Uppfostringshjelp finnes Upsala BarnhusFontl ärligen crediterad för 19 R:dr 16 sk., hvaraf 1 R:dr 16 sk., såsom Postoch Recommendations-penningar samt 18 R:dr, såsom en af IIospitalsCommissionen den a3 April 1764 beviljad årsvedergällning för besväret med BarnhusMedlens förvaltande (efter 16 sk. för hvarje Barn). Någon så beskaffad utgift äger icke rum till något annat Hospital. 5:o De Kongl. SeraphimerOrdens-Gillet tillhöriga Låneoch Säkerhets-handlingar hafva af Revisorerne blifvit genomsedda och i fullständigt skick samt behörig ordning befunne. * Lazarettsoch Kurhus-Fonden som visat: i Debet. 182 9. 185 0. Balance: C r e cl i t. Balance Jrån föregående året: Balance: Behållning lill påföljande året 254,746: 33. — 254,569:44. 6.
Cederströms förklaring öfver syftemålet med Rysslands krig mot Turkiet, hvilket jag i mitt första yttrande anförde, men jag anser mig ej böra taga R. o. Ad:s tålamod i ytterligare anspråk, och inskränker mig således lill att yttra, att Frih. R. Cederström tyckes hafva en helt olika tanke om nämnde krig, än de flesta andra tänkande menniskor. Jag förnyar min anhållan om propos. å återremiss, och får derjemte uplysa, att BorgareSt. med stor majoritet vidtagit en sådan åtgärd. 21fi D en 16 J uni. Gr. Liljencrantz: Då jag förra gången hade ordet, yrkade jag Betänk:s återremitterande, men jag förglömde, alt uttryckligen bestämma, i hvilket afseende denna återremiss begärdes. Jag vill derföre nu fullständiga mitt yrkande, och anhåller, det Hr Gr. o. Landtm, behagade föreslå R. o. Ad., alt Ståndet, med godkännande af Utsk:s Beiänk., i hvad det rörer afslyrkandet af väckta motioner, ang:de religionsfrihetens införande, och den Norska Dissenter-lagens antagande, måtte återremittera Betänk., så vidt det rörer det i nu gällande lagstadgande ansvar för affall från Statskyrkan. o 0 Atetdgen hördes starka rop på propus. Hr Carlheim Gyllenskjöld, Henr. Adolf Oscar: Jag lofvar vara ganska kort. Då jag af den discussion, som här blifvit förd, samt af del uplysta förhållande, att BorgareSt. återremitterat Betänk., drager den slutsats, att möjligen äfven härifrån en återreraiss kommer att ega rum, ber jag ali få fästa upmärksamhelen på några omständigheter, hvilka torde förtjena alt tagas i öfvervägande. I sjelfva hufvudsaken har jag vid ett föregående tillfälle yttrat mig. Jag anser religionsfriheten vara ett mål, till hvilket alla kristna samhällen böra kunna närma sig, i den mån en sann kristlig anda genomtränger dem, men jag kan ingalunda medgifva, att det Svenska folket står på en sådan ståndpunkt, att religionsfrihet kan utan våda nu införas. Jag instämmer fullkomligt i Gr.
Men han tänkte i alla fall, att den dagen kanske kunde komma en gång. Och då beslöt han, att han skulle hålla sig framme. Han var ju så ung, så han kunde gärna vänta. Och Klara behöfde inte bli så fasligt gammal hon häller. Men kvinnan var nog underlig, och det var säkert inte Klara, som var ensam om det. Det var bara Petter, som för sin del inte brukade tänka på de andra. Emellertid gick dans efter dans. Det var vals och polka, scottish och bondpolska. Hennes nåd dansade själf ett par hvarf med rättaren, och informatorn hade kastat sig in i dansen och svängde om med den ena flickan efter den andra. Men Klara dansade hela tiden med den korta bonddrängen, som sköt ut med mun och höll handen i sidan. Hon såg ned på fötterna, hufvudduken hade glidit ned omkring halsen, och hon log hela tiden med ett uttryck, som göt eld i Petters tröga blod, när han såg det. Han begrep inte, hur hon kunde le på det sättet, så att alla sågo det. Inte var det väl värdt att tala om för hela världen, att hon blifvit galen i den där drängen, som hon aldrig sett åt förr. Och Petter tyckte, att hvarenda människa skulle bemärka henne, just så som han gjorde det. Med ens blef det en förfärlig trängsel, och dansen stannade. Herrskapet hade börjat att säga ajö och närmade sig dörren. Men efter gammal god sed skulle folket hissa husbondfolket till tack för rolighet och välfägnaden, som bjöds ute på backen. En stol skaffades fram. Patronen sattes på stolen och lyftes högt upp under ljudliga hurrarop. Sedan kom turen till hennes nåd. Efter henne sattes alla barnen den ena efter den andra upp på stolen, och till sist hissades också informatorn, för att ingen orättvisa skulle bli begången. Och genom trängseln af alla dessa karlar och kvinnor, som svängde med hattarna, nego och hurrade, försvann herrskapet och promenerade långsamt tillbaka till herrgården i den stilla sommarkvällen. På logen blef det tyst för en stund, och man hvilade sig i känslan af, att nu först skulle det riktigt begynna.
Min moder hade till julen köpt mig en färglåda från staden. Och då ritade jag äfven upp den öfverste presten och målade honom med lysande färger samt gaf honom i gengäld åt min kära moder, hvilken sedan alltid begagnade honom såsom bokmärke. Schartaus mindre katekes hade jag snart lärt mig utantill. Jag fick då gripa mig an med den större, och det dröjde ej länge, innan jag kunde äfven denna. Kyrkoherden uttryckte många gånger sitt välbehag öfver min flit och min förmåga att lära. För att pröfva mitt förstånd gaf han mig understundam grundfrågor, hvilka jag som oftast nöjaktigt besvarade. Vissa timmar undervisade kyrkoherden mig äfven i välläsning och rättskrifning, och han korrigerade alltid mina anteckningar i kristendomskunskapen, hvilka jag derefter fick renskrifva. Jag hade isynnerhet mycket lätt för rättskrifning, emedan jag alltid tyckte mig se det tryckta ordet framför mig, och jag kunde snart tillämpa alla möjliga finesser vid stafningen. Åbergs lilla Svenska språklära fick jag samtidigt lära mig. En dag väckte jag min älskade och vördnadsvärde lärares stora förundran genom något, som jag skrifvit i min anteckningsbok. Der stod på prydligt prent: Pater noster, qui es in coelis! Sancteficetur nomen tuum! Adveniat regnum tuum! Det var början af Fader vår på latin. »Hvar i all verlden har du lärt dig detta?» sporde kyrkoherden och såg förvånad på mig. Jag måste nu för honom berätta, huru jag, efter en större rengöring på prestgårdens vind, der många gamla böcker och papper förvarades, på sophögen funnit några blad af en bok, som väl ursprungligen varit en öfningsbok för gossar, hvilka skulle börja att läsa latin. Der stod bland annat detta latinska Fader vår, och någon gosse hade öfver de latinska orden skrifvit de svenska, hvarigenom jag kunde förstå, hvad det var. Kyrkoherden frågade mig nu, om jag kunde läsa upp, hvad jag skrifvit. Och jag läste då upp hela Pater noster för honom så, som jag kunde det. »Ja,» sade han då med ett godmodigt leende, »det var nog bra.
Byggnads-materialier dessförinnan möjligen kunna stegras. bj Memorial så väl af Re vision s-Commissarien G. A. Brakel serskildt, under d, 10 Maj, som af Bankens Commissariat, under den 17 Maj nästlidet år 1828, innefattande plan så val. för Reparations-arbetets successiva verkställighet som den i samband dermed nödvändiga local-fljttning för åtskillige Bankens Departement, Efter det Balico-Utskottet, på grund af desse Handlingar och med inhemtande för öfrigt af alla tillgänglige upplysningar, öfver vägat ämnet, samt jemväl tagit rummen och vinden i ögnasigte, har Utskottet, hvars uppmärksamhet, genom Revisions-Commissariens vid Riksdagens början afgifne Berättelse, vidare blifvit derå fästad, att, så framt Bjelk lagets förnyande skall, enligt hvad påräknadt varit, kunna verkställas sommaren år 1800, de förberedande an - Banco-Ueeftotfets Memorial. 15 stalterne dertill nödvändigt måste vidtagas under innevarande 1829 års sommar, funnit sig böra till Herrar Banco-Fullmägtiges omsorg öfverlemna, att, så vidt sig göra låter, den ifrågavarande oundgängliga reparationen måtte, efter uppgjord plan, blifva nästa år i83o företagen; med uppdrag tillika, att, i afseende på verkställigheten af densamma, genast vidtaga erforderliga förberedande anstalter. Hvilket allt Banco-Utskottet härigenom skolat hos Rikets Ständer vördsamt anmäla. Stockholm den 4 April 1829. STOCKHOLM 1É29, tryckt hös Jon Åd. Wam.dön. BancoUtskottas Betänkande ZV:i 36. C N:o 36. Antora till Exp. lltsk. d. 27 April 182g. Betänkande, med anledning så väl af 1827 års Revisions-Berättelse som Banco - Styrelsens Anmälanden , jemte serskildt ingångne Motioner från VällofL.
Stånden ej allenast åt cn del, såsom nu skett, utan åt alla orepresenterade samhällsklasser, samt att man således toge steget fullt ut, ty jag anser, att samhället bör vara rättvist mot alla dess medlemmar samt att den rättvisa, som gifves den ena, men ej den andra medborgaren, är i sjelfva verket orättvisa, ty den enas rätt vinnes med den andras oförrätt och på hans bekostnad, i hvilket afseende jag således måste vara af alldeles motsatt lanke med en föregående talare. Jag slutar med att i korthet sammanfatta mina fordringar af ett nytt, på samma grunder som det nu förfallna förslaget byggdt representationsförslag. Dessa fordringar äro: att representationsrätt inrymmes ät alla 1111 orepresenterade samhällsklasser; att valordningarne, åtminstone till dess lmfvudgrunder blifva uti sjelfva grundlagen bestämda, samt att alla representanlerne, vare sig af hvilket Stånd som helst, åtnjuta underhåll frän statsmedlen. Den sislberörde åsigten har jag redan tillförene tillkännagifvit mig hysa och jag anser fortfarande det vara rätt, att då Riksdagsmännen ehvad de tillböra denna eller den andra klassen, äro ombud för Svenska folket, de äfven af Svenska folket, d. v. s. af Statsverket åtnjuta underhåll. Jag afstyrker antagandet af det hvilande grundlagsförslaget. Hr Carlheim Gyllenskjöld, Henr. Adolf Oscar: Det är med anledn. af ett yttrande, som på f. m. afgafs af en inom detta Stånd serdeles aktad ledamot jag nu egentligen begärt ordet, ehuru jag visserligen tänkt att i ett längre anförande utveckla mia åsigt ang:de det hvilande förslaget, hvarifrån jag nu ansett mig, i anseende till den sena timman, böra afstå. Denne ledamot eller llr Rergenstråhle, förklarade nemi.: att han röstade för förslaget, derföre att det bibehöll Stånds-förfatlningen och såledas värnade fosterlandet mot de allmänna valen. Härvid ber jag nu att få göra en anmärkn., som, enl. min tanke, utgör ett tillräckligt skäl till förslagets förkastande. Enl. förslaget skulle R. 0. Ad. utgöras af 60 samt PresteSt. jemväl af 60 ledamöter.