Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SSe* rebningé» od; £upering<BGommitteerne anmärfa mifräfningar oä) rättelfe mebbela». §• 85. ©en, forn efter Bwab förut ffäbgabt är, B'5'r ffriftelig uppgift till 23erebning$.Gommitteen aflemna, men författoföfi uteblifver od) cf ffelf eller genom ombub benna flplbig&et fullgör, Bbte &väri)ibr tia ©acfnen* fattige; flolanbe ©erebningé*Gommitfeen, utan Bieber af ute&lifvanbe eller förfummab uppgift, efter äganbe fännebom, ben flattfTplbigeé 23etötttning förefld. Slrt. lii. §. 86—88. 59 tagare af Snrfpg i ©tahe* etter pä Sanbet, BvifTen ide Tan i Be* vid leba, att l;an för Bvarfe är BoS veberböranbe Gommittee uppgifvit gg titt ©evittningd erlägganbe f6r eganbe gartpg etter mibel beruti, ineb uppgift å gdfktal, Böte för flif förftnmnelfe trebubbla Beloppet af ben berigenom fBrfnittabe ©evittningen, ecb finfaöe ena Bälften af Böterna angifvaren., farat ben antora Jörfamlingené fattigag hvarförutan S8e* •vianiagdafgiften flätt t Behörig orbning erläggas. Dm betta gabganbe flaa erinran tnforari i j?omingenS 53 e f a II n i n g S f; a f to a n b e* almänna Brita» görelfe angäenbe Mantals. &$ ffattffrifning 3)?eb Böternas uttaganbe forBåtted pä fält om Böter för forfumnwlfe ?vib mantals* od; ffattffrifntug reban jiabgabt är. (Dm ^»jcertnga.
Det enda med den föreslagna lydelsen af grundlagen öfverensstämmande sättet att gå till väga vid ändring af Unionsförslaget, t5'cks väl vara att, såsom tillförene skett, införa denna förändring i sjelfva RiksAkten. Den anmärkn. med afseende Den 18 Februari e. m. 471 på innehållet af den Kongl. Propos:n som Const.Utsk:s nu framlagde mern. innehåller torde icke heller med skäl kunna bestridas vara vigtig; enär den föreslagne ändringen af den collegiala Unions-regeringens sammansättning ovilkorligen påkallar en lösning af frågan huru föredragningen inför samma Regering skall ske All tvekan härutinnan måste undanrödjas, och det kan ske antingen genom ett stadgande i RiksAkten eller måhända bättre genom ett stadgande i våra grundlagar, men på intetdera sättet har man föreslagit att afhjelpa den brist i statsförfattningens bestämmelser, som skulle upkomma genom de ifrågavarande förändringar. Till dessa båda anmärkntr kan, utom andra, ännu läggas en tredje, hvilken likväl icke lämpligen kunde få plats i Const.Utskts mern. Om den Kongl. Propostn blir antagen skulle det nemi. kunna hända att InterimsRegeringen förläde Riksstyrelsen utom Sverige, då deremot RiksAkten stadgar att denna Regerings säte skall vara i Stockholm. Det måste medgifvas att sådana förhållanden kunna inträffa som göra det nödvändigt att förflytta Riksstyrelsen från Slockholm, och om den Kongl. Propostn antages, så är det mycket möjligt att en InterimsRegering förflyttar Riksstyrelsen till Christiania. För ett sådant fall borde efter min tanke i våra grundlagar finnas någon föieskrift, huru de Svenska ärendena skall härstädes beredas innan de komma att slutligen handläggas i Christiania. Ganska väl vet jag att såväl dessa som andra anmärkntr. vare sig hvilka som helst, skola af flertalet anses för obefogade och till en del foster af tomma hjernspöken. Så ansågos äfven år 1789 de invändningar, som då gjordes mot en till utseendet obetydlig fras i ^Föreningsoch SäkerhetsAktenn, men riktigheten af dessa invändningar blef sedermera allt för väl ådagalagd.
Revisorerne anse likväl en sådan åtgärd icke vara lämplig, utan få till Rikets Ständer göra hemställan derom, att nämnde Förskotts-Summa, 10,000 R:dr B:co, må uti Stats-Verkets räkenskaper afskrifvas. Skulle Rikets Ständer icke finna skäl medgifva den sålunda föreslagne afskrifningen, bör beloppet uppföras såsom en skuld i MyntVerkets räkenskaper, der detsamma nu saknas, ehuru det uti Kongl. Stats-Contorets Redogörelser finnes infördt bland utbetaldte förskotter. Kongl. C«ntro 11- Verket. Räkenskaperne, som i Kongl. Kammar-Rätten blifvit granskade för år 1834 utan och för år 1835 med anmärkningar, utvisa: Debet. Balance från föregående året : Uppbörd: Dubbel Utgift, I Stockholm . 66:14. io. 154: ii. 5. S:r 3,788:39. - 1,895:42. s. Lefver er ing: TillKongl. Balance till påfölj mide år: Revisomne, som med desse räkenskaper icke funnit nå°ot att erinra, anse sig böra upplysningsvis meddela följande: År 1834 har blifvit controlleradt: i Stockholm, Gul(1. 1 Silfver Tenn , tl i p -p <Ivlnti Lod. i&. Mot Enkel afglft 9,346i. 133,736. Mot Enkel afgift 8,177|. 92,227*. 21,9891. Ar 1835 har blifvit controlleradt: I Stockholm, Mot Enkel afgift 12,193*. 166,740. 4,955. Dubbel d:o 1252. 5,081. Från Utrikes orter inkomne . 1,147. 80. ~— . _ S:r 13,466. 171,901. 4^557 / Orterna:
Det ä r icke minst från den uppfostrafide undervisningens synpunkt, som ainnet erhåller en berattigad plats p % flickskolans läroplan. För a t t ådagalägga detta, vill jag erinra om en grundsats ur ett moder&amp; pedagogiskt system, som icke g ä r h kan misstänkas för utilita.riska tendenser. Enligt den Iierbartska pedagogiken är den iippfostrande iindera ' isningens hiifviidiippgift att lägga grund för ett sedligt lif genom a t t väcka ett mhzgsidigt intresse. Den uppfostrande undervisningen skall således vara intresseväckande i den mening, att intresse skall vara den meddelade kunskapens eller färdighetens resultat. Det är ju ock en obestridlig sanning a t t insikt är intressets nödvändiga föriitsiittning. » Jag kan icke tilska den, jag icke kti ' y1~zcr », slger var store tänkare Geijer. Geijers .ord innebära endast en tillämpning p i det personligas område af den allmänna satsen: allt intresse förutsätter insikt. N %- väl! Våra flickors undervisning bibringar dem utan tvifvel mångfaldiga intressen: för naturen, för fosterlandet och f ö r det religiösa lifvet, för vetande och konst, men för Iieinmets lif och den specielt kviilliga verksamheten inom dess krets torde deras intressen näppeligen vackas genom den undervisning de allra flesta skolor meddela. E t t ämne på skolans läroplan, de kviuliga handarbetena, hafva väl en dylik uppgift, men, såsom förut phpekats, det kan icke i näinda hänseende vara tillfyllestgörande. Det kan således icke förnekas a t t i den unga flickaiis iind,ervisning förefinnes en lucka, soni icke blir mindre betänk' lig oii ' i undervisningen i öfriga ämnen bedrifvas med fraingang. Det ar icke nog därmed, att anlag och intresseu för en viktig form af mänsklig verksamhet sakna ngring; de miste i sainina man röna ett. 304 halilmande inflytande, som imdervisningen i skolan med framgång meddelas. Detta bekraftas ock af erfarenheten.
Napt, ott ok Rikets 8tonkor asko kon orkorkerliZa tillökninZon uti 8unkket8-6oIIoZii nuvoronko 8tat8-onsIsZ, kvarvik likväl Oräkörankons lön kunko kron 3,200 noksöttos till 2,900 R:kr, jomto 1000 R:kr RakkolponninZar, oek korko naZon n^ sponmal ioko ingo i koräkninZ ok ko ökako lönerno, utZöranko i sakont koll ket kärtill kokökliZa n^o 8tat8-ansIaZot 4,110 R:kr 33 sk. 7 rst., kvorok kook 2,089 R:kr 32 sk. kommo att dosporos, so länZo OolloZii nuvoronko Orkköranko qvarstår ook uppkör ankra löno-inkomstor, kvilka ^omto ko 1,414 L:kr 16 sk., kon po OolloZii 8tat kör nörvoronko otnMtor, motsvara kot kör konom koräknoko lönv-kolopp. 5 statslivets Öfrige medlemmar understödde donira underdäniga bomställan, bvilken kongl. VIaj:t i Näder biföll, oeb villo, i sammanbang mod don öfriga statsregloringen, Nädig proposition i ämnot till Rikets ständer framställa. 3:o Onr nrrskc,^ O'// ovrnora? Rikets vid 1828—30 arons
Gr. von Fersen: Då jag sjelf är ledamot af den afdelning af Bevilln.Utsk., som har att behandla tulltaxan, vill jag icke till besvarande upptaga Frih. Palmstjernas till mig gjorda hemställan, huruvida någon sakkännedom hos Bevilln.- Utsk. är att förvänta. Det står Frih. sjelf äfvensom R. o. Ad. öppet att framdeles härom fälla omdöme; men för mig vore det opassande att häröfver yttra mig vidare, än att jag ber den värde Frih. vara öfvertygad, att ingenting inom Bevilln.Utsk. skall sparas för att icke i någon mån med vett och vilja åsidosätta R. St:s förtroende. Deremot anser jag mig böra förklara, att då 34 §• Riksd Ordn. säger, att R. St. kunna remittera sådana mål, som till visst Utsk. icke höra, antingen till Oecon.Utsk. eller till något af de öfriga Utsk:n; så har just detta gifvit mig anledning att begära remiss till Oecon.Utsk., som här i främsta rummet står upptaget. Emedler - Den io April e. m. tid, då Frih. Sprengtporten nu begärt remiss till begge de ifrågav. Utsk:n, hemställer jag, om icke motionen äfven bör remitteras till StatsUtsk., emedan, då fråga är att återföra tolagen till hvad den rätteligen bör vara, en brist för städerna kan uppkomma, sorn, i händelse den skall ersättas genom statsmedel, ökar statsbristsumman. Jag anhåller således, i fall Hr Gr. o. Landtm, anser motionen kunna remitteras till flera Utäk., om proposition å remiss äfven till StatsUtsk. Uppå derom framställd proposition beslöt R. o. Ad. remiss till Bevilln. och Oucon.tltsk:n af Gr. Cronhjelms förev. motion. Bifölls StatsUtskts d. 7 dennes på bordet lagda utlåt. JM;o 25, angtde indragning af vexelcontrollörs-befattningarna. Vid förnyad föredragning af StatsUtskrs d. 7 dennes på bordet'lagda utlåt.
Instämmande med Ridderskapet och Adeln uti Remiss till Stats-Utskottet af twänne Memorial af Herr LLKlman och af Friherre 4llUrcreutr om Finska Eppectance-Staten; uti Wälleflige Borgare-Ständtts Remisser till Lag-Utskottet af Borgmästaren dU:n8gn8 förflag till förklaring öfwer Lagens stadgande i g 6 Cap. Missgernings-Balkcn; ochtillAllmännaBeswärsoch Oeconomie-Utffottet, af Directmren tlo;Lnd^rA8 Memorial om Bohus-Lanska Sillsizket. Gillande af Stats-Utffottets betänkande öfwer Riksdagsmännen Oxetlr?rA8och VVe38in8s Memorialer om Kungsgärdarne; Ri . och Ad. pr. L^:o47,48- Bifall 370 Den 4 October. Bifall till Stats-Utffottets Memorial, i afseende pä Riksdagskostnaderna; Gillande af Banco-Utskottets Memorial om förhöjande af traciamentet för Banco-Revisorerne; Bifall till Stats-Utskottets Memorial om gratifikation för Stats-Commitzarien i-röäelius. Af den 86 September: Remitz tillBanco-U ffottet a^Kongl.Maj:ts Nädiga Proposition om Jcrnmcrksrörelsens understöd. Bifall till Stats-Ulff tttels Memorial om pension för Ofwer-Krigs-Commitzarien Uinllsreärs Enka och Barn; Bifall till Stats-Utffottets betänkande, mn eftergift af den Assessorn Ohlström i lifstiden ädömda ersättning af rcdowisad uppbörd. Af den 29 September: Gillande af Stals-Utffottets betänkande om Hvfbällnings-Stat för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, m. m.
Det ar »vistt icke mistnöje '.ned de Herrar Styresmän sou» i sednare tider hos ost beklädt detta »vigtiga Einbete, hivilket föranledt till denna ÄrkeStiftets, genom of; dest Fullmägtige framställde, petition, aldraminst med ivar nulvarande Ärke-Biskop, fou» »vid sist hällne Ärkebifkopslval blef äfwcn genom Upsala Stifts Presterskaps nästan enhälliga ival, kallad till det höga embete, han ej allenast med sä »nycken »värdighet, utan derntöstver med hela Stiftets allmänna bade förtroende, högaktning och »vänskap till allas glädje förivaltar. Men detta ingär ej i frägan vin Stiftets rättighet »vid Nrkebiskopswal. Enligt nu brukliga »valsätt, beräknas hivarje Eonsistorii pluralitet för en röst, och hela Upsala Sticks äftven blott för en enda röst. Förmodligen härleder fig detta frän den tid, dä de öfrige Herrar Biskopar subordinerade »inder Upsala Ärke-Biskop. Ehuru Arke-Biskopcn bade »'om Taleman i Hög»vördiga Ständet ock» Ärke-Biskop i Upsala är primus Episcoporum, är dock saken nu af helt annan beskaffenhet, dä dest systla egentligen är att mara Upsala Stifts Biskop. — Alla andra Stift »välja sin egen Bi,'köp genom uppförande af trenne pä förslag, utan att nägon annan än htvarje Stifts Presterskap bestämmer efter sitt förtroende de Herrar och Män, som dertill föresläs, da deremot Upsala Stift är beröfwadt nästan allt »värde af sin »valrättighet för att kunna framställa dem af Herrar Biskopar eller andre pä förslag, htvilka bäst känna Bilaga lill Meni. N:o 16. Stiftet och dep Presterskap, och således kunna pä denna plats i sa mänga afseende» wara npttigast.
Embetsmyndighet meddeladt laga kraftiVunnet beslut, eller på hvilket annat lagligt sätt sorn helst, egaren af något, ej till hafsstranden gränsande hemman blifvit förklarad berättigad att å andras egor hämta Hafstång, funno Utskotten sådant vara ett serskildt fall, der hvar och en, med begagnande af de medel, som allmänua Lagen anvisade, kunde göra sin rätt gällande, utan alt sådant genom en speciel Författning kunde eller borde bestämmas; under åberopande af hvilka skäl, de der Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet vid 1823 års Riksdag anfört, till grund för dess afgifne Utlåtande, i då likaledes väckt fråga om bestämmandet af rättigheten till upphemtning af Hafstång, Utskotten afstyrkt bifall å motionen, att Utskotten, efter det berörde Utlåtande blifvit återremitteradt, i anseende till de vitsordade olägenheter, Lagsamt Allni. Bes v.- och Oecon.- Utskottens Betankande Nso 2. 5 som Jordbruket, serdeles inom Hallands Län , skulle tillskyndas genom en jordegare* vid hafsstranden uteslutande tillkommande rättighet till långtägt, stannat uti det Beslut, (Bet. N:o 29 i 7 Sami. 2 Band. 10 Haft.) sorn förut blifvit omförmäldt, samt att Utskottens först afgifne Utlåtande blifvit af irenne Riks-Stånd gilladt.
Alla de andru posterne, af Revisorerne lemnade utan anmärkning, äro bär upptagne endast för att göra framställningen fullständig, Hvad de 170,159 R:dr 6 sk. beträffar, som Herr Hjerta säger stå uti en rund summa, får jag upplysa, af hvad natur de äro. Den i5 Junii f. m. 153 Grefve von Schwerin uppläste nu en specification af de poster, hvilka tillsammans utgöra denna summa. Hvarefter Grefve von Schwerin fortfor sålunda: Samma summor och specification derå finnas i den tryckta capital-räkningen. Jag hemställer då till Ridderskapet och Adeln, huruvida det kunde vara nödigt att öka trycket med sådane specificationer, som en hvar, hvilken varit Revisor eller StatsUtskotts-Ledamot, känner. Dessa äro, hvad man i StatsContoret kallar, formella utgifter, hvilka afskrifva sig sjelfva och ej fordra Rikets Ständers bifall för att afföras. I afseende på hvad som blifvit anmärkt om indragningsStaten, att inga besparingar der kunna vara, så är blott calculationsvis beräknadt, hvad man supponerade kunna bli förminskad utgift eller besparing. Hafva under tiden pensioner blifvit beviljade, är sådant föremål för Revisorernes uppmärksamhet. Vidare får jag nämna, att bristerne på hufvudtittlarne äfven äro calculationsvis beräknade. Det är helt naturligt, när man uppgör en Stat för fem år, att man icke kan räkna på runstycket. När man då beräknar besparingarne och bristerne, och subtraherar besparingarne från bristerne, återstå 3 å 400,000 R:dr, hvarmed bristerne öfverstiga besparingarne. Differencen ligger hufvudsakeligen i remisslage, rese - 154 Den 15 J « n i i f. m. och tractamentspenningar, restitutioner och serdeles i anslaget för fångars underhåll. Detta allt är sådant, som måste vara. Sannolikt har man vid i8a3 års Riksdag beräknat desse utgifter för lågt, och brislerne derigenom uppkommit.
Remitterades till Bevillnings-Utskottet följande motioner, nemligen: JV2 49, af Herr von Koch, Nils Samuel, angående bevillning af mjöloch sågqvarnar; JVs 53, af Herr von Mentzer, Carl Fredrik, angående bränvinsförsäljnings afgifternas ingående till landstings-kassorna, tillika med åtskilliga i anledning deraf afgifna yttranden; JVS 65, af Herr Reutersvärd, Patrik Oscar, angående förbud för landthandlande att sälja bränvin eller andra spirituösa drycker; JVs 66, af Friherre Raab, Carl Adam, om revision af gällande tulltaxa; JVS 67, af Herr Ehrenborg, Richard Michael, angående ändringar i gällande Bevillnings-stadga ; JVS 71, af Grefve Hamilton, Malcolm Walter, angående fullmagters, konstilutorialers m. fl. handlingars befrielse från stämpel; JVS 77, af Herr von Koch, Nits Samuel, om ändringar i Förordningen an gående brän vinsförsäljning; JNS 81, af Friherre af Schmidt, Carl Johan Georg, angående ändring i § 7, mom. 2, af gällande Bevillnings-stadga; JVS 28, Prot.-Utdrag den 26 November 1862. 49 JM 88, af Herr Bergenstråle, Alexander, angående ändringar i gällande Bevillnings—stadga ; samt JM 89, af Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm, angående ändringar i Bevillnings—stadgan. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet följande motioner, nemligen: JM SO, al Herr von Koch, Nils Samuel, om upphäfvande af §§ 1—6 i 20 Kap. Byggninga-Balken m.
Fri herren har ansett dea Lag barbarisk, som tillstädjer ett sådant förfarande, och att, enar det redan är en stor ansvarighet då dea sorn gifvet sin borgen kan förlora hela sia fasta och lösa E* gendom, innan Gäldenarens tillgångar tillgripas, han icke bör äfven förlora sin personliga frihet, då ännu rätta Gäidenären går fri. Detta har Lagutskottet öfvervågat; och som den Löftesman, hvilken åtager sig an* Lagutskottets Bctänkattden. 623 nea mans skuld som sin egen, derigenom frivilligt underkastar sig enahanda betalningsskyldighet oell lika påföljder i händelse betalning vid förfallotiden ej fullgöres, som Galdenären sjelf, samt det vore stridande, ej mindre emot ändamålet med så beskaffad borgen än begreppet derom, att betaga fordringsegare rättigheten att emot löftesmannen begagna enahanda af Lagen gillade tvångsmedel, som Gäldenaién vors underkastad; alltså anser Utskottet sjg icke kunna dea föreslagna Lagförändringen till bifall understödja; hvilket dock till Riksens Högloft. Ständers pröfning öfverlemnas. Stockholm den g Juiii 1323. Ankom d. 19 Julii 1823,’ Betänkande ofver tvänne Memorialer af RiksdagsFullt/iågtigen Herr C. G. Arvidsson, angående yrkad ändring dels uti Kongl. Brefvet den 6 Maji 1767 i afseende på skyldigheten för Sökanden uti Utsökningsmål hos Konungens Befallningshafvande, att anmäla når scidane Mål genom j förlikning eller annorledes förfallits dels 624 Lagutskottets Bctankanden. uti Kongl. Tior ov dvingen den 51 Juli i 131 >, så vidt den innehåller, att vitén vid förklaringars infordrande uti förenämnde Mål skola förklarande Parter föreläggas. Uti till Vallofl. EorgareSiåndet ingifvet Memoria!, som till LagUrskottets handläggning blifvit remitteradt, har RiksdagfFullmägsigen Herr C, G.
– Gör mig den tjänsten och var lugn, sade Randers med en stämma, hvars hånfulla lugn ännu mer retade Grane. – Stig in, ropade han utan att se sig om. Den inträdande var en ung man, enkelt klädd och af ett behagligt, vinnande utseende. Isynnerhet kunde man aldrig glömma hans ögon. Det fans något så pålitligt i dem, och samtidigt såg det ut, som om man genom dem finge blicka in i en ständigt sjudande krater. Han ansågs för att vara ovanligt radikal, och detta oaktadt talade till och med hans värsta motståndare med aktning om hans karaktär. Grane hade ständigt haft det intrycket af honom, att om han vore medlem i en nihilistisk sammansvärjning, och den som lossade skottet eller tände minan, vore säker att mista sitt lif, så skulle han vara mannen, som erbjöde sig själf. När han fick syn på Randers, studsade han och gjorde min att vilja draga sig tillbaka. På Randers läppar sväfvade ett obestämdt leende. – Stig in, sade Grane. Det var hyggligt af dig att komma upp till mig. Jag tror, det är första gången. Är det något särskildt? tillade han, när han såg, hur den andre fortfarande dröjde. – Kanske jag stör? mumlade den inträdande, hvars namn var Anker. Jag kan ju komma tillbaka en annan gång. Grane såg litet tvifvelaktigt på Randers. – Nej, inte det jag vet. Randers reste sig upp. – Om jag generar, så kan jag ju lemna herrarna ensamma. Då steg Anker fram med en min af beslutsamhet, som om han behöft öfvervinna sig själf för att tala, och satte sig i gungstolen, som Grane dragit fram åt honom. – Ja, det är ingen hemlighet. Randers satte sig ned igen, och hans ögon hvilade på den talande med ett uttryck af belåtenhet öfver den förvirring, han väckt. Grane visste, att Anker afskydde och misstrodde Randers. Stämningen var ytterst tryckt. – Du har kanske hört talas om den föreslagna opinionsyttringen i religionsfrågan? Anker talade med tydlig ansträngning och vände sig hela tiden till Grane, utan att låtsa om Randers. Han var röd i ansigtet, hans röst darrade, och han såg ned i sin hatt, medan han talade.
Historieskrifning upptog de lediga timmarna för statsmannen och krigaren; både Gustaf Adolf och Axel Oxenstjerna hafva efterlemnat början till en historisk framställning af den förstnämndes regering. Monografier och krönikor skrefvos af Tegel, Ægidius Girs, Westenhjelm m. fl. Rikshistorier skrefvos af Johan Messenius, som författade sin ”Scondia Illustrata” i 20 delar, af Laurentius Paulinus Gothus, som utgaf en ”Historia Arctoa” i 3 delar, samt längre fram af Loccenius och Verelius, och mot seklets slut framträdde Olof Rudbeck med sin ”Atlantica,” detta vidunderliga foster af en ofantlig lärdom, glödande patriotism och otyglad inbillningskraft. Samma vittnesbörd om ett lefvande nationelt-historiskt sinne aflägger äfven skönlitteraturen, och Wieselgren yttrar med rätta om Gustaf Adolfs tidehvarf: ”Lyriken är här folkvisa, epiken inhemsk rimkrönika, dramatiken inhemsk historia, konstlöst framställd på scenen”301. Det är ungefär vid samma tid som fosterländskt historiska ämnen dramatiskt bearbetas i de båda länder, der ett sjelfständigt nationelt drama finnes: England och Spanien. I England faller det historiska dramat emellan åren 1580 och 1600 och det öfvervägande antalet dramer tillhör tiden efter 1588 eller den tid, då nationalmedvetandet fick en så kraftig lyftning genom den stolta Armadans krossande mot östatens kritklippor och dess söners patriotism. Kring 1580 började i Spanien Juan de la Cueva att dramatisera fosterländska ämnen: således på en tid, då landet befann sig på spetsen af politiskt inflytande och var den erkändt mägtigaste stat i verlden. Under liknande förhållande se vi det historiska dramat upptaget i Holland; det var under och efter affallet från Spanien som historiska dramer här florerade. Äfven Hans Sachs finna vi i medlet af 1500:talet hafva behandlat ämnen ur gamla och medeltidens historia, såsom ur den förra Lucretia, Virginia, Cleopatra, ur den sednare Andreas, konung af Ungern, hertig Wilhelm af Österrike.
Föredrogs ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens utlåtande, K:o 69, i anledning al' vackt fråga om anslag till Stockholms Lyceum och Real-gymnasium : Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtande, ]\:o 72, i anledning af föreslagna åtgärder till beredande af lindring i de för Rikets landtförsvar utgående p iresta tioner: Bi Jolis. S. D. Föiedrogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtanden: JN:o 68, i anledning af väckt fråga pra en .Norinal-skolas inrättande, i Stockholm för frunlimmers-undervisningen; N:o 70, i anledning äf väckt fråga om låne-anslag af staten förden så kallade. Ilillska skolan å Barnängen; N:o 71, angående föreslagne åtgärder till upphjelpande af sillfisket i Bohuslänska skärgården; N:o 73, i anledning af väckta frågor om förändring i grunderna för pianpenninga ines utgörande; 736 Prot.-Utdrag, den iy Mars 1845. :N:o 74, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af skyldighet len för rustoch rotehållare att förse ryttaren eiler soldaten med torp; N:o 75, i anledning af väckt motion om anställande af undersökning, rörande åtskilliga rusthålls-numers i Bjäre härad af Christianstads