Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:ö 275. f anlédninj^ af gjördé anmärkningar vid Utskottets den lo sistlidne Maij meddeldte Betänkande, på gruhd af Kongl. Majit* Nådiga Remiss uppå GfoSshandlandén Wemer* Pnderdåniga ansökning om nedsättning af Arrendet för Svartsjö Kungsgård. Ut supra. S. D. Vid iförnyad föredragning af StatsUtölcottets den 26 sistlidne Junii tinder Nio 2öé afgifne, Samt den 2 dennes eftermiddagen på bordel Jjgde. Utlåtande^ i anledning af värkt me - De/i r4 julli /. m. fion om inköp för allmänna medel af framlidne Professoren Acharii efterlemnade Örtoch Lafsatnling; blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallet. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och återremitterades, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, följande StatsUtskottets deri 26 och 27 sistlidne Junii afgifne, samt den 2 och 5 dennes eftermiddagarne på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 265. I anledning af väckt motion om tillökning i anslaget för Modellkammaren och Mechaniska Skolan. Angående tillämpning af Författningen om de Embetsoch Tjenstemåns rättighet, som fyllt 70 år ålder, att behålla lönen vid afskedstagandet. I anledning af Kongl Maj:ts Nådiga remiss, i fråga om Håradshöfdingars pensions-rätt, N:o 273. Öfver Kongl. Maj ds Nådiga remiss, uppå flere Herrar Landshöfdingars underdåniga ansökning om dessa Embetsmåns pensions-rått vid afskedstagandet. I anledning af Kongl. M<j ts Nådiga proposition om pension åt framlidne RiksRådet Grefve Liljecrantz’s Dotter, Friherrinnan Tornerhjelm. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Den j 4 Julii J, m.
(Fortsättning.) nämnda provins vore ämnad t att utkomma mot slutet af nästlidet år, då plancheverket komme att utgöra 87 häften; varande dessutom handteckningar utförda till ytterligare två häften; och då således arbetot ännu fortgår samt de omständigheter, hvarunder hittills understöd derför beviljats, icke torde undergått någon väsendtlig förändring, synes detta understöd böra jemväl för 1867 med oförändradt belopp utgå; men enär kostnaden för den ifrågasatta omtryckningen af en del planche!- bör, så framt en sådan omtryckning skall anses vara af mera allmänt intresse, lätteligen betäckas af inflytande försäljningsmedel; har Utskottet ansett motionärens yrkande om understöd i sådant hänseende icke böra vinna bifall; hemställande alltså Utskottet, att ofvanberörda motion af Rikets Ständer i så måtto bifalles, att, till försatt utgifvande af arbetet ”Fordna och Närvarande Sverige” må för år 1867 anvisas ett belopp af 400 Riksdaler. 142:o. Jemte erinran, hurusom, efter det Kongl. Maj:t under den 7 Februari 1816, uppå Rikets Ständers hemställan, beviljat anslag af statsmedel för utgifvande af arbetet ”Scriptores rerum Svecicarum medii ;evi”, första delen af detta arbete utkommit redan 1818 och andra delen år 1828, har uti en från Preste-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 16) Doktor Thyselius hemställt, att för utgifvande af tredje delen af berörda arbete måtte anvisas ett reservationsanslag af 5,000 R:dr; varande af motionären jemväl omförmäldt, att utaf denna del, hvilken skulle innehålla de hittills icke utgifna källorna för medeltidens kyrkohistoria, 13 ark redan för 20 år sedan blifvit tryckta och å Upsala universitets Bibliothek förvarades.
Den som bifaller den gjorde hemställan, att de öfrige RiksStänden må inbjudas att instämma i Ridderskapets och Adelns den 8 dennes e. m. fattade beslut, hvarigenom Ridderskapet och Adeln gillat Ekonomiutskottets Utlåtande N:o 178 angående väckt fråga örn belåningsrättighet uti publike fonder å ritorr spannmål, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, anses berörde hemställan hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen. Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan half till 8 e. m., och befunnos, efter voteringens Den 12 Mars e. m. 4o3 slut klockan ett qvart till g e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad samt de öfrige voteringssedlarne blifvit öppnade, rösterne hafva utfallit sålunda : Ja —- 48. Nej — 25. I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Flans Excellence Herr Grefven och LatultMarskalken förklarade, att den i Japropositionen upptagne hemställan således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Herr Rosenblad anförde skriftligen: Jag får reservera mig emot en inbjudning, hvars föremål är npprifvande af ett Rikets Ständers beslut. Frågan om spanneinåls belåning af Rikets Ständers Bank har blifvit behandlad, så väl af Bankosom EkonomiUtskotlen. BankoUtskottels af styrkande är af tvänne RiksStånd bifallit, och ett tredje bar dervid låtit bero; frågan har således i denna väg blifvit af Rikets Ständer afslagen. EkonomiUtskottets tillstyrkande, på sätt dess senare Betänkande N:o 178 innehåller, är af tvänne RiksStånd afslagit, och äfven i denna väg har således frågan, efter ^5 § Riksdagsordningen, förfallit.
Derjemte hafva Herrar Lagergren och Wijk hemställt, den förre, huruvida den föreslagna tullen å raffineradt socker vore tillräckligt hög, och den senare, om ej förbudet derå borde fortfara, enär i England, och äth. till Ii. St. Prof. 1810. 5 Sami. 1 Afd. 12 Häftet, 4 2 6 JBeviUrdngs-UtsTcottets Betänkande, JV. o 21, serdeles i Belgien, vore medgifven en så hög drawback, ait de inhemska iraffinaderierna ej dermed kunde uthålla täflan. Då Belgien framhållits såsom det land , på hvilket den gjorda uppgiften företrädesvis skulle inträffa, har Utskottet gjort sig underrättadt om förhållandet derstädes, och dervid kommit till det resultat, ait införselstullen i Belgien å ratt socker, infördt i Belgiska fartyg, utgör för 100 Kilogram mer 1 Fr. 60 Cent. hvarjemte vid införlullning af denna vara erlägges en serskild accis-afgift, uppgående för nämnde qvantum till 37 „ a „ eller tillsammans 38 Fr. 62 Cent. Drawbacken åter, hvarigenom så väl tullen som accisen åt exportören återställas, uppgår för Socker, raffineradt, i toppar, melis med flere slag, till 46 Fr. 83 Cent. och för lump 44 » 5° , eller i medeltal Fr. 66* Cent. Allt rå-socker, som hit till Riket införes, vidkännes ej högre tull, än för Moscovad eller brunt Cassonade, Terres och Tetes samt hvilt Pudersocker, nemligen per U. sk. 6 r:st. samt luossadt lump elier Havanna-Terres 5 — , — i hvilka tullbelopp likväl, då varan liemtas från produetionsorten, en betydlig lindring, enligt underrättelserna till Tull-taxan, eger rum.
Således tillstyrker jag andra alternativet; emedan jag ej kan inse, hvad säkerhet för en Myntbestämning innan nästa Riksdag skulle vin-!, nas, om det föreslagne första alternativet antoges. Jag har här hört talas om, att Bankens offentlighet skulle bidraga till] stadga i myn-; tet, och motverka dess försämring. Men jag tror ej att kunskapen om Bankens tillstånd kan uppehålla Sedelvärdet, så länge dess redbarheter af Sedelhafvaren ej kunna åtkommas; och jag vill med ett exempel -söka upplysa att så förhåller sig. Under Norrska Storthingets sammanträde 5$i8 var coursen nära pari, och Norrska Banken - Den i 5 Julii f. fri\ feer» offentlig. Storthinget fann likväl icke för godt att fastställa någon viss termin för silfver-utväxlingen, utan blott att den skulle ske iiär coursen blefve pari. Följden var, att soto ingen bestämd termin blifvit utsatt, så fruktade man, att den ej skulle inträffa före nästa Siorthing ; och som det kunde Förändra hvad föregående thordling beslutit ; så var man oviss örn någon realisation ens då skulle äga lura. I stället för att stiga till pari, folio sedlarne beständigt, utan att Banken var i sämre läge, och utan att detta dess tillstånd var obekant, intilldess sista Storthing vidtog ett beslut örn utvexling, hvarigenom myntets återföran. de till pari småningom skulle verkställas. Eli Värd Ledamot har yttrat, då han talte om ali iternativen, att här varit fråga örn en myntför* bättring. Det har jag ej funnit; utan mart har blott åsyftat , att myntet lika litet skullé försämras som förbättras, Samme värde Talare bär sagt det förundra honom att Ledamöter, sorn ofta bestridt de meningar , Legeringens Ledamöter yttrat > i detta fall med dem instämde, och hap ansett förhållandet äfven nu böra Vara tvärtom.
Konung Oscar kommer att, åtföljd af prins Eugen, öfvervara högtidligheterna vid danska kronprinsparets silfverbröllop i Köbenhavn den 27 juli. Konungen skall under sitt uppehåll i Danmark bebo de rum i bottenvåningen af Christian den syvendes palats, som voro ställda till kejsar Wilhelms disposition uuder hans senaste vistelse i Köbenhavn. Äfven prinsen af Wales och kronprins Rudolf af Österrike ha bebott denna våning, som beslår af tre rum, salong, kabinett och sofrum, samtliga synnerligen praktfullt utstyrda. * En krossad vapensJcöld. I Lund afled den 10 dennes fröken Betty Morman i en ålder af 76 år. Född 1818 samt dotter af överstelöjtnanten A. P. Morman och hans maka, född Arnell, var fröken Morman den sista ättlingen af den gamla danska adliga ätten Morman, som år 1743 introducerades på riddarhuset under n:r 1,868 och på manliga sidan utgick år 1882. * Fröken Hildegard Werner, den bekanta svenska pianisten i Newcastle on Tyne, har nyligen utnämnts till medlem af » The Society of Women Journalists » i London, ett sällskap, som består af de mest framstående kvinnliga skribenter i London. • Kvinnan i pressen. Vid den i dagarne afhållna presskongressen i Antwerpen höll miss Stuart från London ett föredrag om kvinnan i journalismen, hvari hon särskildt med kraft ville bevisa kvinnans speciella anlag för denna art af arbete. Kvinnorna i den engelska pressen voro år 1841 blott 15, nu äro de 800. Novoje Vremjas redaktör, Zagolaieff, intygade, alt i den ryska pressen många kvinnor arbeta väl, och flera talare smickrade de närvarande damerna genom att i välvilligaste ordalag tala om sina kvinnliga medarbetare. Afrika-expedition under ledning af en kvinna. Fru Franch Shcldon, den amerikanska, som för två år sedan med framgång förde en expedition till Kilimandjaro i Suahelilandet, sysselsätter sig för närvarande med en plan att kolonisera det fruktbara Gushalandet i mellersta Afrika och företaga en expedition dit, hvari hon understödes af den britiska regeringen.
Län; angående Vacanceafgifts erläggande af de Rustoch Rotehållare, hvilkas Båtsmän under krig afgå; om förminskad afgift till Soldatens beklädnad; om Snefringe Härads innevånares befrielse från Hjelpedagsverkeris utgörande till Strömsholms Kungsgård; om bevakandet af Rusthållares rätt vid mönstringar; angående Dykerioch Bergnings - a54 Den 17 Mars f. m. anstalterne i Riket; i fråga om Städernas Inqvarteringsbesvär. BevillningsUtskottets: med voteringspropositioner, angående Bevillning af KronoLotsar. Bankooch LagUtskottens: rörande jemkning i 3 Art. 2 § 2 Mom. af Reglementet för OdlingsLån. BankoUtskottets: angående grunderne för Bankens lånerörelse. LagUtskottets: om Grefve Gyllenborgs motion angående ändringar i RättegångsBalken; angående ändring af 87 § i 17 Cap. RättegångsBalken; om inrättande af Förmyndarekamrar; angående Testamentstagares skyldighet att deltaga i Bouppteckningskostnad; om minskning i arfvode för Bouppteckningar i Städerne; om Lag för åhörare, som bevista RiksSlåndens öfverläggningar; om upphäfvande af skillnaden i arfsrätt; angående tillägg i 7 § af 12 Cap. ÄrfdaBalken; örn ändring af Allmänna Lagens stadgande om Morgongåfva och Testamentsrätt; angående stadgande, att den som i tvistemål är af UnderRätt fälld till Viteseller Ensaksböter, skall, om lian vill hos ÖfverRätt söka ändring, nedsätta böterne eller derföre ställa godkänd borgen, vid talans förlust; om utsträckning af arfs - Den 17 Mars f. m. a55 rätt för sidoarfvingar i fjerde och fjermare led ; om ändringar och tillägg rörande BysättningsLagarne; om ändring af 17 Cap. HandelsBalken och 20 Cap. ÄrfdaBalken.
Hon är nu nitton år. Hon vämjes vid tanken på den långa följd af år, som skall komma; hon gripes af en känsla af öfvermättnad och tomhet och af lifvets enformighet. »Om det blott ville hända något! Det gjorde det samma hvad, – om det så vore en olycka! Hvad som helst, bara inte detta kvalmiga lugn.» Men hon är allt för sund och stark att låta sig glida in i ett laisser-aller, hvarunder hennes personlighet skulle fuskas bort, allt för ärlig och karaktärsfast att låta de dåliga instinkterna taga öfverhand. Under sitt ensamma lif har hon börjat tänka och grubbla på åtskilligt. Alla de gamla tankarne från den tiden, då hon var ung flicka, vakna åter upp i henne, men nu hafva de närt sig starka af lifvet sjelft, klänga sig fast vid fakta ur hennes egen erfarenhet, hafva assimilerats med hennes personlighet, omsatts från blodfattiga, abstrakta tankefoster af ett barnsligt förstånd till kraftiga, lefvande barn af en mogen kvinnas känslolif. På spirandet af dessa nya, lifskraftiga brodd har umgänget med Richard, kusinen och barndomsvännen, den unge naturvetenskapsmannen med de moderna åsigterna, verkat i hög grad befruktande. Richard är en oppositionel natur. Hans mest utmärkande egenskaper äro en envis ifver och en brutal hänsynslöshet. Han drager konsekvenserna ut i hela deras ensidighet och öfverdrift. Han representerar ytterligheten, karrikatyren af de karaktärsegenskaper, hvilka Ernst Ahlgren företrädesvis skildrar. Det fins ett ord, hvilket han ideligen använder såsom inbegreppet af all humbug, af all medveten och omedveten lögn, nemligen »romantik». Denna romantik har man insupit från barndomen. Den hänger vid som synden. Den förgyller allting, vänder upp och ned på allting. Men under denna sväfvande benämning blandar han samman litet af hvarje, falskt och äkta, sann känsla och löjlig affektation. Han är innerst en allt för ensidig och bornerad natur, för att han skulle kunna fördomsfritt och djupt särskilja det ena från det andra. Han har lyckats finna ett gemensamt ord för allt, hvad han föraktar och hatar; och i den säcken stoppar han i sin blinda ifver både det ena och det andra.
Valbar af Preste-Ståndet till ledamot i Yngre) Kamaren är hvarje till ena eller andra Kamaren valberättigad inom Ståndets Usta och 2:dra Klasser, samt inom 4:de Klassen ordinarie Adjuncter vid Universiteten och de ordinarie lärare vid elementar-läroverken, som ega presterlig befordringsrätt. §• 18- Valrätt inom Borgare-Ståndet ega Rih. till R. St. Prot. 1845, 3 Sami. a3 Håjt, 3 18 Constitutions-Utikottets Utlåtandet N\o 36. till Äldre Kammaren: a) de ledamöter af Ståndet, hvilka såsom idkare af borgerlig rörelse, elter derjemte egare af fastighet i stad eller på landet, skatta tili Kronan för en årlig inkomst, som minst motsvarar 600 R:dr silfverspecie; h) Borgmästare i Stockholm och Götheborg samt i Rikets öfriga städer af första och andra classernat till Yngre Kammaren: Öfrige ledamöter af de stånds-classer, som i 5 §. uppräknas, §. 19. De egare af faslighet, i stad eller köping, som ej idka borgerlig rörelse och icke tillhöra något af de öfriga Stånden, rösta samfäldt med dervarande idkare af borgerlig rörelse, efter beräkning af hvad en hvar i communal-afgifler erlägger, dock så att, för lika afgiftsbelopp, idkare af borgerlig rörelse hafva dubbel rösträtt mot fastighetsegare. Efter enahanda beräkning njuta äfven borgerlig rörelses idkare serskild rösträtt för fast egendom, som de i stad eller köping ega. §• 20.
Stadna 2 Stånd mot 2, är motionen, hvarken bifallen eller afslagen. Vidare får jag anmärka: har Utskottet rättighet, at med analogie af hvad för Banco Utskottet är stadgat afslå med Ständers rätt, så bör voteringen ske i likställighet med hvad här föreskrifves. Men sådan har hvarcken denna eller någon votering varit alt ifrån den tid Constitutions Utskottet i Grundlagarne blef föreskrifven. Antingen skulle detta ske altid, eller bör förslaget när 2 Stånd stadua mot 2 öfverlämnäs till Riks. Högl. Ständer. Grunden til det förra har Lagstiftaren visligen hämtat af den anledning, att annars genom 2 :ne Stånds vägrande af bifall eller afslag, vigtige Riksdags mål skulle för altid förblifva hvilande, som ock innebär en orimlighet. På det åter slik orimlighet icke må tima, der det annars vanliga voterings sättet är föreskrifvit, har Lagstiftaren budit alternativernes öfverlämnande til Stånden. Som detta senare är Constitutions Utskottet både verkställt, så måste ock följderne värkställas. Det tredje gifves icke, efter mitt sätt at se saken. Det är byggt på bokstafveliga innehållet af Lagen. Det är hvarcken någon förklaring eller tolkning — utan den mest enkla tillämpning däraf. Jag kan icke inse någon våda för Grundlagens bestånd af en sådan behandling. Målet kommer icke oberett til Ständerne, därföre, at endast 2 :ne Stånds Ledamöter gillat det. Då skulle andra Riksdagsärender kanske af lika vigt med Constitutions frågor (såsom de hvilcka i Statsoch Lag Utskottet afhandlas,) äfven anses icke nog beredde därföre, att 2 Stånd varit af olika tankar med de 2 :ne öfrige. Följden häraf skulle också blifva den, att då 2 Stånd utgöra pluralitet, desse ämnen ock skulle förfalla. Detta kan hända och har händt, då paria vota förekomit i 2 Stånd af Utskottets Ledamöter. Icke kan det med kraft af gällande skäl häremot invändas, at .Riksens Ständer skulle i förväg yttra sig — Därom är icke fråga.
God natt, min Karmides. Märk denna afton med en hvit sten och dröm i natt dina barndomsdrömmar! Karmides tryckte Hermiones hand till sitt bröst. De utbytte ännu en vältalig, men obeskriflig blick. Han släppte långsamt hennes hand, vände sig om och gick. Hermione såg honom försvinna mellan trädens skuggor. Derefter lemnade hon bersåen och riktade sina steg till villan, medan hennes barm vidgades af sälla känslor och hennes öga glädjedrucket och tacksamt höjde sig till stjernkupolen öfver det omätliga tempel, i hvilket försoningen med hennes älskade nu blifvit firad. Alkmene väntade troget i sofkammaren sin herrskarinna. Den unga kammarflickan syntes halfslumra bredvid lampan med armbågen stödd mot nattduksbordet, när Hermione inträdde. Men när hon uppslog sina ögon, betraktade hon förstulet forskande sin herrskarinnas anletsdrag och hade icke svårt att upptäcka det strålande uttryck, som hvilade på detsamma. – Han har således lyckats, tänkte hon. – Det var ju det, jag sade biskopen. Under afklädningen samtalade Hermione glädtigare och förtroligare än vanligt med Alkmene. – Men säg mig, Alkmene, sade hon bland annat. – Hvarför låter du den gode Okos gå och sucka förgäfves? Tror du icke, att jag upptäckt det? Du är icke så kallsinnig för honom, som du låtsar, Alkmene. – Hvad du talar, min herrskarinna! sade Alkmene rodnande, i det hon löste diademet från Hermiones lockar. – Okos är ju en bra yngling, Alkmene. Min fader och jag värdera honom mycket. – Jag tror, att Okos endast gycklar med mig, genmälde kammarflickan. – Icke skall man tro hvart ord en sådan säger. Då blefve man ofta narrad. – Ack, du enfaldiga! Ser du då icke, att du pinar Okos med din låtsade kallsinnighet? Fy att hyckla så, Alkmene. Men du är på långt när icke så enfaldig, som du låtsar.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 29 Aug. j84°- Presté-Ståndet den 1 Sept. — Borgare-Ståndet den 4 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Calmar Läns fördelning i 2:ne Län. (Stats-Utsk. Uti. K:ris 43 och 201.) S. A. K. Då E. K. M. funnit olämpligheten af Calmar Läns indelning, enär detsamma, med endast 2 tili 7 mils bredd, innehölle en längd af något öfver 28 mil, och hufvudsätet för Läns-administrationen vore så beläget, att derifrån tili Länets ena gräns är ett afstånd af nära 24 mil, samt uppmärksamheten å detta ämne serskildt blifvit påkallad deraf, att en mängd hemmansoch bruksegare i Länets fyra mest nordliga härader, jemte invånarne i städerne Westervik och Wimmerby, äfvensom Riksdags-fullmägtigen för allmogen i två af dessa härader, vid sista Riksdagen, uti ansökningar, dem Läns-Styrelsen understödt, utbedt sig E. K. M:s Nådiga behjertande att förhjelpas ur den vanlottade belägenhet, hvaruti de, i följd häraf, i administrativt hänseende, sig befunno, så har E. K. M., genom Nådig Proposition af den 15 nästlidne Januari, föreslagit, att berörde Län måtte uti 2:ne fördelas, samt äskat, att de för den nya Läns-staten erforderlige anslag måtte å Riks-statens Andra Hufvud-Titel varda anvisade. Rikets Ständer hafva detta ärende till noggrant öfvervägande förehaft och dervid, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Kongl. KammarCollegii i ämnet afgifna underdåniga Utlåtande innehåller, funnit: att Calmar
Å de låne-reverser Comitéen tecknar vederhäftighetsbetyg, antingen för låntagare eller Cautionist, inlemnade i Banken, äger låntagaren att lyfta större eller mindre summa i hvarje vecka, som afskrifves å reversen med 4 procents ränteafdrag; Lån eller reverser aldrig på mindre summa än 100 R:dr, och alltid jemt io:tal. Dessa lån kunna efter min tanka antingen vara stående intill nästa Riksdag i ty att in - Den 26 Febrliatii, 8i0 betala döm och åter uttaga dem* medföref endast besvär; eller ställas på samma fot, som med lån i ManufacturDiscoriten ; eller utlånas mot 4 procents ränta med gdels inbe’alning hvart halft år; alltid med viss summa å hvarje lån Kommo under tiden jordbrukare på obestånd, skulle det åligga Konungens Befallfiingshalvande, att genast låta försälja deras gröda, omså dan fanns, eller också taga qvarstad å det växande årets; dessutom dr Cautionisten att tillgå. Detta är blott förslager, hvars antagande eller förkastande, på intet sätt bör bindra att en fond till jordbi uket anslås af nuvarande Disconter mot 4 procents ränta, fördelt å hvarje Province. En commisionair borde i Banken finnas, sorn, utan arfvode vore pligtig föra correspondance, för att spara låntagare 1 procents ränta årligen. 7m. Odlings lånefonden, äfvensom hvad årligen inflyter af fastighetslånen, bör få namn af industriefond; hvaraf vi torde vara i behof Om näringstvångets fjettrar blifva lossade. Denna fond bör ej allenast utgå till odlings företag, i synnerhet som allmänt klagas öfver för mycket spannemål, utan äfven till andra inda* strieusafföretag; hälst till jordbrukets binäringar. Genom ett bestämdt anslag af fonden till hvarje Provins, till anläggandet af Fabriker, Sågar, Qvarnar, Garfveriet, Tegelbruk, Torpanläggningar &c. äfvensom till nybyggnad af äldre förfallne verk, hvilka af brist på förlag-,suni - 8E0
Utskottet sålunda icke underkänner vigten af de föreslagna tillägg till och förändringar i inteckningslagen, som genom samtlige nu ifrågavarande framställningar blifvit gjorda, har dock Utskottet icke funnit lämpligt, att nu föreslå någon förändrad lagstiftning i dessa delar. Rikets Ständer hafva nemligen nyligen, genom sitt bifall till hvad Utskottet i dess Betänkande JV2 31 tillstyrkt, beslutat ingå till Kongl. Majit med en underdånig skrifvelse, innefattande begäran om utarbetande af förslag till införande hos oss af s. k. Grundoch Hypotlieksböcker, hvilken institution åter, såsom Utskottet i nämnde Betänkande jemväl anlydt, förutsätter en revision af alla nu gällande stadganden om inteckning. Vid en sådan revision, omfattande inteckningslagen i dess helhet, synas äfven nu väckta frågor böra komma under pröfning; — och alt de dervid icke skola förbises, kan med så mycket större säkerhet antagas, som de äro upptagna i det af Lagberedningen utarbetade förslag, hvilket vid omförmälde revision otvifvelakligt kommer att tagas i betraktande. Och är det på sådan grund, som Utskottet anser sig nu böra hemställa, att ifrågavarande framställningar icke må till någon Rikets Ständers lagstiftningsåtgärd föranleda. Stockholm den 26 Juli 1860. STOCKHOLM, tryckt hos E, Westrell, 1860. Lag-Utskottets Betänkande N:o 44. X:o 44. Ank. till Betänkande, i anledning af väckt motion om ett tillägg till 18 Kap. 1 § Arfda-Balken, angående bevakning af testamente. Nämnda lagrum, som bestämmer viss tid, inom hvilken den, som fått testamente, är skyldig att det inför Domaren uppvisa, vid äfventyr att testamentet eljest varder ogildt, stadgar deremot ieke någon tid för testamentarien att sedermera gifva arfviugarne del af testamentet. Någon sådan föreskrift finnes ej heller annorstädes i lag meddelad. Nu har dock, uti ett till Vällolliga Borgare-Ståndet ingifvet Memorial, Herr A.