Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa undersökningar och beräkningar hafva så utfallit, att’ linien Stockholm-Upsala-Sala, med en väglängd af 11 mil 28600 fot, anses n erfordra en anläggningskostnad af 9,222,106 R:dr, hvaremot linien Stockholm-Örsundsbro-Sala, med en längd af 10 mil 21710 fot, skulle kosta 7,428,179 R:dr, så att en skillnad uppstår till förmån för linien Stockholm-Örsundsbro-Sala af 1 mil 6890 fot i längd och 1,793,927 R:dr i anläggningskostnad. En jernvägsförbindelse mellan Örsundsbro och Upsala, med en väglängd af 2 mil 11600 fot, är beräknad till 1,597,911 R:dr, och hela den erforderliga banbyggnaden för att sammanbinda Stockholm, Upsala och Sala öfver Örsundsbro, med en sammanlagd väglängd af 12 mil 33310 fot, komme att medföra en kostnad af 9,026,090 R:dr. Deraf visar sig, att om förbindelsen emellan Stockholm, Upsala och Sala sker öfver Örsundsbro, kan sålunda ytterligare en banlängd af 1 mil 4450 fot byggas för ett pris, som med 196,016 R:dr understiger kostnaden för linien Stockholm-Upsala-Sala.
Domhafvande då fört ordet, handlagt ett skuldfordringsmål, i hvilket klaganden vore part. Af de vid klagoskriften fogade utdrag af bemälde Häradsrätt Dombok inhämtades, att en handlande i Carlstad låtit till 1858 års lagtima hösteting instämma klaganden och hans dotter, under yrkande att utbekomma, förutom ränta och ersättning för lagsökningsoch rättegångskostnader, 470 Riksdaler 47 skillingar Riksgäldsmynt, på grund af dels särskilda skuldsedlar, dem klagandens dotter till bemälde Handlande uthändigat dels ock en med Jonas Nilssons namn undertecknad förbindelse att till Handlanden betala de skulder, i hvilka dottren häftade eller komme att häfta.
P. (i) Sammandrag Öfver de i 1844 års KronoRäkenskaper Ordinarie Ordinarie Ränta. Adliga och Säteri Friheter. Kronovärde. Markegångsvärde. R:dr. sk. rst. R:dr. sk. rst. Stockholms Spanmål. Markegängsvärde. Anmärkningar: (Med undantag af 1 R:dr 24 sk., utgörande 1^ mantal Frälse Närlunda i Eckerö (Socken för frälsefordringar medgifven befrielse från den af hemmanen i allmänhet /i denna Socken, i stället för Rotering, utgående Dagsverks-ränta, utgör öfriga beiloppet Boskapspenningarne å beruslade Krono och Skatte Säterierne. Den afförde (KronoTionden är för i sednare tider förvärfvad Säterifrihet. 7 24, 36 8 — ^Består af Boskapspenningar å berustade Säterierne och KronoTionde, som i Jorde^boken blifvit upptagen å Frälse Säterier med derunder afhyste Frälse Hemman. — Boskapspenningarne af berustade Säterier. < 6 T:r 16 kpr KronoTionde af åtskillige, till Rå och Rörs frihet un( der Säteriet Nygård i Loftahammars Socken återvunna hemman. i 35: Säterifrihet. 1— 16. — Räntan af Krono Utjorden Bänarp i Wista samt Stufveryds Qvarn i jMo Härad, såsom vederlag förPosthemmanet Jära Norregården i Mulseryds Socken, (enligt Konungens Befallningshafvandes Resolution den 14 Juni 1722. 24 17,3 165 31 6
Den -i Hebruarii. 1041 Uplästes ett ifrän Stats« Utstottet ingiswit sä lydande: Wördsamt Memorial! Under den Z sistl. October har till Riksens Högloft. Ständer Srars lltstouet föreslagit ej allenast en förhöjning i mantals-penningarne, till underlättande af Statens tryckande behof och någon förökning i desi för uarwarande knappa inkomster, utan ock att Skaderne Stockholm, Götheborg och Carlskrona, hwilka hittills, i ställer för mantals - penningar, erlagi den sa kallade qwarn-iullen, mätte hädanefter äfwen utgöra mantals-penningar. Sä wäl Högloft. Ridderffapet och Adeln som Högwördige Preste-Scändet och Hedeiwarda BondeStändet hafwa afftagik denna Siats-Utstollets hemställan och ansett någon förhöjning i rnantals-penningarne icke kunna äga rum. Uti der Wällvfl. Borgare-Srändet hafwa flere anmärkningar i detta ämne blifwit gjorde, hwilka alla instämma deruti, att denna afgift icke kunde undergä nägvn förändring, och af hwilka Walloch Ståndet ansett Stats-Ulstorret böra erhålla del, för alt efter deras föranledande med förnyadl utlakande till Riksens Ständers Plena inkomma. Da nu z:ne af de Nespectide Riks-Sländen bestämt förklara sig icke kunna antaga eller bifalls Slals-Utfkottets förslag och all fräga cm sörändrin' härutinnan således förfaller; Sä lärer för Stats^ Utskottet icke wara någon anledning, att något wi da» loir Den si Zebruarii. dare yttrande i delta ämne'afgifma. Stockholm den 17 Februarii 1810. PäHöglofl, Ridd. och Adelns Pä Högm. Prestc-Ständ. Ledamöters magnar Ledamöters magnar 6!aks NeminZ. 1°K. ^Veistman.
Det är hvar och en bofast man förbjudet, så väl att gifva tyst samtycke till, som att uttryckligen tillåta tjenstehjon eller lösa och lediga personer, som sjelfva anskaffa bränvin, att samlas i hans hus, för att der vistas under förtärandet af bränvinet. Tillåter någon i sitt hus, en sådan sammankomst, är han skyldig böta 1/2 speciedaler för hvar och en som deri deltagit. § 18. ' Ingen af de till utskänkning af bränvin berättigade, med undantag äf traktörer samt herburgerare och gästgifvare, i hvad som angår hos dem logerande resande, får hafva gäster hos sig sednare på aftonen, än till kl. 10, vid böter af 1/2 Spd. för hvar och en gäst. Ej heller må någon till utskänkning eller försäljning berättigad utskänka eller försälja bränvin på söneller helgedagar före kl. 5 e. m. vid böter af 5 till 8 Spd. första gången, 10 till 15 Spd. andra gängen och 20 till 25 Spd. om det oftare sker. Ej, heller får någon tiltåta ba-n och lärpojkar att uppehålla sig hos honom, för att njuta sådan dryck, eller till dessa utskänka något vid böter af 2 Spd. § 19. Den sorn mot betalning iskänker bränvin, öl eller annan stark dryck åt någon, som redan är berusad, eller låter någon erhålla så mycken stark dryck att han blir berusad, skall för hvar och en böta 1 Spd. Utkastar någon, antingen sjelf eller genom andra, ur Norska Lagen angående bränvins försäljning och utskändande. sitt hus personer, sorn hos honom hafva berusat sig, bote han för hvarje person 2 Spd. Lider någon skada efter att sålunda hafva blifvit utkastad och öfverlemnad åt sig sjelf, böte vården dessutom från 5 till 20 Spd. så vida hans handling ej efter allmänna lagen egnar sig till än högre bestraffning. § 20. Vid kyrka, på ting, auktioner eller vid annan offentlig församling, får ingen utdelning af bränvin äga rum, vid böter af -1 till 40 Spd. Den som på sådane ställen visar sig i berusadt tillstånd, böte en Spd. samt kan dessutom visas eller föras bort.
Men härvid bör dessutom erinras, att den enes blotta inställelse på platsen, vore det äfven med vittnen, som bära stridsvapen, ingalunda utgör full juridisk bevisning derom, att icke äfven han frivilligt afstått från enviget. Således lärer väl ock denne, i förutsatta lall, blifva fri från ansvar, såvidt han ej framhärdar i sin föresats att bringa enviget till verkställighet, i hvilket fall åter han är sitt straff värd. Om nödvärn. Detta ämne är en bland kriminal-lagstiftningens mest grannlaga frågor och dess reglerande i den positiva rätten fordrar lagstiftarens yttersta varsamhet. Rättigheten till nödvärn eller sjelfförsvar, hvilket noga bör skiljas från begreppet sjelfhiimnd, ligger redan i den naturliga rätten och är i individens sjelfmedvetande ofta långt klarare än den någonsin kan blifva i det positiva lagbudet. Dess allmännaste vilkor har angifvits dermed, att den rättighet, som genom hot eller olaga våld angripes, är så beskaffad, att ersättning för förlusten deraf ej kan genom anlitande af Statens skyddsmålet vinnas. Detta hot och detta våld kunna uppenbara sig under mångfaldigt skiftande former, omöjliga att af lagstiftaren förutses, och effekten deraf kan icke heller någonsin på förhand beräknas: den blir icke ens alltid densamma af alldeles samma slags våld. Häraf nödvändigheten för lagstiftaren att så litet som möjligt reglementera i detta ämne, hvilket är ett af de få, sorn påkalla undantag från den i öfrigt så vigtiga princip, att icke införa allmänna rättsgrunder eller doktrinära satser i den positiva lagen. Genom för mycket reglementerande äfventyrar här lagstiftaren att råka i strid med den naturliga billighetskånslan och upphäfva sjelfva den grundsats, hvarifrån han utgår. I detta fall måste han således öfverlemna åt domaren en mer än eljest vidsträckt pröfningsrätt. Med dessa åsigter har Utskottet icke kunnat undgå att tinna de i förslagets 55 § gifna bestämmelser vara nog trånga och i visst hänseende äfven tvety - 30 Lag-Utskottets Betänkande N:o 20. diga.
L>,A8^,Lnde/r, /rd^/e/ /m/ö> //«»« u/i K/tt/s/ldk/c/ « 8/ocL/ro/m« 8^0// r/cn 8^ ^'e^War'/ ^8^0 Närvarande: Dans Lxeellens, 8tats-Mnistern 5ör Dtrikes brenden» Herr Lrillerie 8tats-Läden: Herr Lriderre Orefve //d/d, Lriderre O^Z/eu/uu/, Ullförordnade llof-Lanrleren //r^s, 8tat8-8ecr6tergren 6/-/^-. 8tal8-8eereteraren uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse meri förut kalladt deslut, uppsatt förslag till Long!. ^laj:ts l^äcliza 8kritvelse till Likets 8täncler, aNgäevde fräsan om lindring uti elen demmans-egare uti jemtland äliggande roteringsocd rustnings-sk^ldigdet; Ood täektes Longi. lVlaj:k, uppä 8tats-Lädels underdäniga tillst^ikan, derörcle förslag, sädant det finnes lietta Lrolocoll dilagdt, i leader gilla, samt delalla, att, i enligdet med detsamma, lXädig skrifvelse skulle till Likets 8tän<ler expedieras. Dt supra. Lx Lrotoeollo, il/. 6. -r-o/r »^c/ra/ttL. » 3 iws 6. KoL. till Lr^. litsle. 6en 4 Kprb, lel. 10 k. l». LO^VLlL. ^kb//Akr ^vv/ne/56 /tt/ /lenett .V/aNk/e?', / /^k?Z-a o/,r Lanc//-/?ä>tt/, nr^/a^6L ös/zvette //vtt?
Dei» »vid 111 8 gjorde anmärkning är i Niksdags-Ordningen iakttagen och det yrkade stadgandet derstädes infördt. 408 Expeditioner till Riks-Ständen. 11:o. Htvad 114 § beträffar, ka» Utskottet sä mycket mindre deruti någon ändring föreslå, som denna Z pä en gäng skyddar Riksens Ständers rättigheter och tillika, enligt htvad redan under Riksdagens lopp är betvist, lemnar rnm för öftverenskonnnelser och concessioner, de enda lagliga medlen att upphäfwa eller förändra Privilegier. Slutligen, och dä uti ett eller annat RiksStand bliftvit äskadt, att de wid Negerings-Formen förckomnc päminnelser mätte under denna Riksdag afgöras, får Utskottet, som ej »vägar tillstyrka ett sädant undantag för nägot Ständ särskildt, tvördsamligen hemställa, att detta »vigtiga ärende mätte först tvid nästinfallande Riksdag i hela dest »vidd företagas. Sämedelst skall i Utskottets tanka ej allenast genom en mera stadgad opinion och en längre tids erfarenhet beredas säkrare grunder för deckstonen och större lätthet att den tillämpa, utan äfwcn det hela undtvika att, htvad annars möjligen kunde ske, »vanställas och förlora sitt saminanbang genom delarnes abstraherade förändring eller mindre »väsendtligt» tillsatser. Stockholn» den 29 November 1809. Pä Constltutions-Utskottets »vägnar: U. Nanuörllsim. Oarl von Uo8on8t6in. Med nytt förslag till Answarighetslag för StatSRädets Ledamöter och Föredragande samt Konungens Rädgifware i Kommandomål. Wördsamt Memorial. Riksens Högloft. Ständer hafwa till Constitutions-Utskottet äterrcmitterat deh förslag till Answarighetslag för Stats-Rädets Ledamöter och Föredragande samt Konungens Rädgifware i Commandomäl.
M gör derför klokast i att hänvända er till läkare för alt få afgjordt, om operation bör företagas eller ej. 2) Se svar till Greta i n:r 5. 8) Försök en salfva af 1 del faldt svafvcl och 10 delar vaselin, ingniden två gånger dagligen. Vid inträdande retning göres uppehåll med behandlingen ett par dagar. B — m. Använd för nätterna den behandling, som föreskrifvits Ina i n:r 9. På morgonen efter aftvättningen gnidas näsa och kinder med en yllelapp, fuktad med säpsprit (1 del grönsåpa och 2 delar sprit), hvarefter sköljes af med vanligt vatten och pudras. G. De upplysningar, ni önskar, finner ni i svaret till Vera i n:r 7. Eulalia. Detta låter sig ej göra för längre VI vilja särskildt fasta uppmärksamheten på iduns lämplighet for plaissökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom för alla Öfriga slags | l\ I I Kl I L/ LJ IN annonser som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom S.Gumselius annonsbyrå och hes redaktionen. Abonnentsamlare antagas. ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher gratis åt Iduns och Skandinavisk. mot en obetydlig ersättning. Modetidnings Alla saker skickas mot efterkraf (dock genast) mot fraktkostnaden. tid än några dagar, hvarefter det kommer igen. Medlet är dessutom ej ofarligt. Greta. Se svar till Prenumerant i n:r 5 och till L. S. i n:r 22. Gerda,. Så vida ej detta beror på någon sjuklighet hos kroppen i öfrigt, är intet att göra, och det är då äfven utan betydelse. Utan undersökning kunna vi ej yttra oss om orsaken. Se svar till X. Y. i n:r 13. Fru H. Troligen äro dessa oregelbundenheter förebud i ill menstniationens upphörande och behöfva i sådant fall ingen särskild behandling. Emellertid skulle orsaken — ehuru mindre sannolik — kunna vara något underlifslidaude, hvarför vi tillråda undersökning af läkare. Kalla L. 1) Drick hvarje morgon på fastande mage cit glas Carlsbadervatten, 50° varmt, samt till hvarje måltid ett spetsglas ltonnebyvatten.
Hushålls-Sällskapet har äfven förskjutit åt ålskillige Nybyggare och Torpare medel lill uppköp af de för denna handtering erforderlige pannor och Calciner-hällar, hvarigenom vunnits, alt nämnde handtering nu bedrifves af minst fyratio Nybyggare å Ofvanåkers Allmänning, med sex *7 pannor och tre Calcinerugnar; hvarförutan heredelser till dylik handtering äfven blifvit gjorde i Bollnäs, Färila, Bjuråkers och Hassela Socknar; och är det numera all anledning att förmoda, det denna handtering kommer i gång, allenast afsättning å denna vara framgent kan erhållas till ett emot det arbete, som dervid erfordras, svarande pris. Salpetertillverkningen var i jemnt tilltagande ända till dess den år 1837, ^ följd af det då nedsatte lösningspriset å Salpetern, började minskas, Tillverkningen af Salpeter i Länet utgjorde i833 omkring 8i6| Lisp., samt år 1837 allenast 466 Lisp. Försäljning af Qvcirnstenar fortfar att vara en biförtjenst för åtskillige af den vid stränderne af Storsjön i Gestrikland boende allmogen, som äfven har någon förtjenst på tillverkning och försäljning af Kalk. Allmogen afsätter sina producler uti Länets trenne Släder, hvarest årligen trenne marknader hållas, samt dessutom uti Stockholm, Upsala, Hedemora och Sala, hvilka Städer årligen besökas af Helsingar, som der afyttra Lin, Väfnader, Fogel och Skinnvaror, samt uppköpa Spannemål och andra förnödenheter. I medlet af December månad hvarje år hålles marknad uti Skjästra by i Jerfsö Socken, som är mycket besökt äfven af Jemtländningar, som derstädes afyttra varor dels från Jemtland och dels uppköpte i Norrige. §. 5. Politisk Författning. Kammar-Verk. Hemmantalet inom
”Nu är du åter elak, och det utan orsak! Säg mig, om du håller af mig, hvad det är du funderar på? Du ser ofta längre än vi, det har jag förut märkt.” ”Nå, så skall du få veta det, fast det är skam att du inte likså väl som jag sett att jaktlöjtnanten fäster ögonen på Ella, såsom när en har begärelse till sin nästas egendom. Och den der kärleken, om den får gå framåt, kommer att göra oss ett fult streck.” ”Du misstar dig fullkomligt i detta fall; men äfven om du hade rätt, jag förutsätter det blott, hvilket fult streck kunde den hederlige jaktlöjtnantens tysta böjelse göra oss?” ”Åh, bara det lilla, helt lilla,” inföll Anton med ett hånskratt, ”att låta oss dingla i galgen.” ”Hvad kommer nu åt dig?” yttrade Erika med ett lugn, som kostade henne den grufligaste ansträngning. ”Hvad drömmer du åter för galenskaper? Låt mig ej höra dig tala så!” ”Nej, nog kan jag tiga! Se du i stället på, hur satan drifver sitt spel. Det blir just ett kalas, som anstår honom, när den mördades son och mördarns dotter träda i brudsäng.” ”Är du alldeles tokig, Anton! Hvem talar eller tänker på sådant? Än veta vi ju icke att Rosenberg är död. Dessutom har Gabriella ännu ett år qvar att vänta honom.” ”Och när det är slut – ett år förgår snart?” ”Då kan ju Rosenberg vara här, och de fira sitt bröllop.” ”Men om han inte kommer; hvad sker då?” frågade Anton med ett listigt uttryck. ”Tänker du att Ella blir honom trogen?” ”Det är svårt att veta; vi böra ej försöka att intränga i framtiden! Lemna det!” Der stannar du, för det du inte törs tänka längre!” sade Anton föraktligt. ”Men hör du, Erika, jag säger dig att du, likså väl som jag, vet hvad som då händer. Men du är klok: du tiger.” ”Vet då någon dödlig hvad som skall hända? Du är öfverdådig, Anton! Öfvergif dina galna inbillningar, och sysselsätt dig med bättre och förståndigare ämnen.” Anton log och pekade på sitt hufvud.
Ridderskapet och Adeln deremot bifallit de tre första af förenämnda punkter och återremitterat de öfriga, samt att Hedervärda Bonde-ståndet godkänt allt hvad Utskottet tillstyrkt, utom hvad beträffar frågan om frälserätts-egares rättighet att lösa skattejorden. Lag-Ulskoltcts Utlåtande N:o 32. 3 då den säljes utom börd, hvilken fråga, som besvarats i 2:dra punkten, blifvit af detta Stånd till Utskottet visad åter. Af denna redogörelse för Riks-Ståndens beslut följer emellertid, att två Riks-Stånd, lika med Utskottet, ansett de väckta förslagen angående upphörande af dels börds-r attén (Ilandetdels ock ilen nabo i vissa fall medgift a lösningsriilt of sold eller pantsatt fastighet i stad, ej kunna bifallas, och således att den förändring i gällande lagstiftning, som med berörde förslag åsyftats, ej bör ega rum; och som frågan om sådan förändring följaktligen, enligt RegeringsFormens 87 §, förfallit, påkalla ej eller de härutinnan inom öfriga två RiksStånd framställda anmärkningar något vidare yttrande å Utskottets sida. Återstående ämnen utgöra deremot föremål för Utskottets ytterligare pröfning. Dessa sönderfalla i tre hufvudsakliga frågor, nemligen: a) bör Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition antagas oför undrad eller förundrad i den af Utskottet föreslagna syftning? b) om och i hvad man bör börds-r ätten ä landet inskränkas? och c) bör frälserätts-egares lösnings-rätt till skattejorden, dä den säljes utom börd, bibehållas eller ej? Vid sammanfattningen af dessa frågor har Utskottet antagit såsom ostridigt, att Rikets Ständer hysa den mening, att börds-rätten i stad skall, på sätt Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, upphöra.
Dan 12 Februari. Utom de skal för den föreslagna förändringen jag tagit mig friheten redan anföra, kan tilläggas det obehagliga intryck det gör pä sinnet, att se menn iskor sysslooch ändamålslöst förnöta sin tid, samt att, då denna vakt icke ombytes under en session, utan kan komma att i sex limmar utgöras af samma personer, hvilka, då vinterköld inträffar, så länge få uthärda densamma, utan att hafva tillfälle att så röra sig, som en utomhus stationerad postande, hvilken högst 2 timmar har att på en gång uthärda kölden, ehuru det är honom tillåtet alt på visst afstånd med kroppsrörelse motverka den. I händelse detta förslag vinner R. o. Ad:s bifall, torde äfven den nedanför yttre trappan placerade posten kunna indragas. Fordom var der 2 poster; men, om jag icke misstar mig, var den ena indragen långt förrän den nu pågående busreparationen börjades; och ehuru de voro två när Lilja begick stölden i Kiddarhuskassan, uträttades med dem ingenting till stöldens förekommande, hvadan deras onyttighet blifvit fullkomligen ådagalagd. Om remiss till RiddarhusUtsk. hemställer jag vördsammast. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde fran Exped.- Ctsk. inkomne Förslag till R. Strrs underd. skrifvelser till K. SL: N:o 217, ang:de statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, hamnbyggnader och kanaler samt sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag m. fl. dylika föremål; N:o 218, angide reglering af utgifterne under Riksstatens Sjunde llufvudtitel; N:o 219, angide åtgärder för befrämjande af en förbättrad skogshushållning; och Nio 220, angide begiirdt statsbidrag för en större reparation 5 Westerås domkyrka. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskin inkomne Mern. och Betänkin, nemi. från ConstilulionsVlskoltel : Nio 64, med anmälan om de i förstärkt Const.Utsk. verkställde omröstningar; Sammansatta Statsoch Lagutskottet:
Sålunda hade redan är 1801 bildat sig ett af E. K. Majit den 2 Juni samma år oktrojeradt bolag för ifrågavarande kanal-arbetes utförande. Genom della bolags försorg hade ock (vänne slussar af trä blifvit anlagda, den ena mellan sjöarne Jernlunden och öfre Rengen. den andra mellan sjöarne öfre och nedre Rengen. Arbetet hade dock förfelats samt afstadna! i brist på penningar och nödig erfarenhet i kanal-byggnadskonsten. Sedan derefter Göta kanal börjat anläggas, hade pä 1820-talet verkställts en fullständig undersökning och uppgjorts plan för byggande af den ifrå Bilt. till R. St. Skrifvelse, iV.-o 175. gavarande kanalsträckningen, hvilken fält benämningen Kinda kanal. Det stora gagnet al' denna kommunikationsled vore lätt att inse, om man besinnade, alt densamma genom Slångån skulle utmynna i sjön Roxen och sålunda blifva en bikanal till Göla kanal samt, i förening med ofvannämnde sjöar, utgöra en sträcka af omkring 10 mils längd, eller mera än hela Ostgölalinien af Göta kanal. Det var dock först på 1850 talet, som frågan om utförandet af Kinda kanal och båtled ånyo med allvar kom å bane, och det med den framgång, ali en icke obetydlig del deraf, omkring 6 mil, eller båtleden genom sjöarne Åsunden, Jernlunden samt öfre och nedre Rengen, sedan hösten 1801 varit öppnad för allmänna trafiken. Den redan vunna erfarenheten om denna trafik bade ådagalagt det oafvisliga behofvet af arbetets fortsättande frän sjön Rengen till Roxen. Bebolvet af detta arbetes snara utlärande hade ock alltmera börjat inses, ej mindre inom sjelfva orten, än äfven af vederbörande myndigheter. Till följd deraf hade ock noggranna undersökningar och kostnadsförslag blifvit uppgjorda, utvisande att lämpligaste sältet att vinna del åsyftade målet vore alt, med begagnande af Siångåns vattendrag från Rengen lill Roxen, förbi vattenfallen i nämnda ä anlägga slussar samt i öfrigt upprensa och göra ån segelbar.
Skulle man icke vilja gå in häruppå, kunde man bestämma tiden från kl. 6 om morgonen till 6 om aftonen, ty större del af dagen torde icke kunna antagas i allmänhet komma att betraktas såsom tillhörande sabbaten. Ilen del af mom:t, som afser undantagsförhållande, skulle jag vilja förändra så, att det vore sjelfva arbetet, som skulle vara af beskaffenhet att icke tåla uppskof. I stället för att det heter, »utan det sker till egen eller annans nödtorft, som uppskof ej tåla kan», anser jag alt det bort heta, »utan det arbete uppskof ej tåla kan.» Derigenom skulle man lästa sig vid sjelfva arbetets beskaffenhet, och jag tror icke att det kan vara något klandervärrit deri alt man, om t. ex. tiden fiir höbergning inträffar under svår väderlek, på en söndagseftermiddag inbergar det höförråd, man behöfver för kreaturens underhåll under den stundande vintern. Härefter följer den del tjf §:n, som säger alt kramlåda eller annan dylik bod icke får under sabbatstid till salu öppnas. Här är förbudet rigtadt mot kramlådorna, men om man, på sätt nuvarande lag förbjuder, säljer från skepp, är man, enligt den nya lasén icke förbjuden att sådant förelaga, och vid hamnarne kan således kommersen gå fritt under söndagen. Kramlåda är emellertid förbuden och deremot har jag icke nåaot att erinra. Jag skulle likväl tro att, om meningen blifvit afbruten och ställd i sammanhang med det föreg:de, redaktionen skulle vunnit. Att nu hos R. o. Ad. framlägga ett redaktionsförslag, som kunde vinna bifall och som vore så öfvertänka att dervid icke vore något att anmärka, tror jag skulle blifva ett misslyckadt försök, och får* jag derföre anhålla om återremiss. Hr Ribbing, Arvid: De mångå särskilta åsigterna i förevule ämne synas tydeligen ådagalägga, att man icke är ense om den synpunkt, hvarifrån våra gamla lagstiftare utgingo vid bestämmande af ansvarspåföljden för sabbatens ohelgande. Då man icke är öfverens härom, är det icke underligt att man kommer lill så skiljaktiga åsigler.