Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Utskottet, hvars utlåtande öfver ofvanstående motioner genom deraf beslutade remisser blifvit infordradt, har tagit kännedom om de af motionärerne meddelade uppgifter och gjorda framställningar; men Utskottet har härvid funnit sig icke kunna ingå i bedömande af omförmälda fabrikstillverknings fördelaktighet och lämplighet inom Sverige, helst omdöinet derom måste grunda sig dels på tekniska undersökningar och dels på granskning af de förhållanden, som kunna antagas förestå med hänsigt till rörsocker-produktionen under den kommande tiden; varande hvarken i motionerna meddelade eller dem bifogade 3a fullständiga upplysningar och utredningar, som för förevarande ämnes pröfning och afgörande onekligen erfordras. Utskottet är dessutom öfvertygadt, att, ifall den näringsgren, hvars framkallande och befrämjande motionärerne åsyftat, vid dermed inom detta land ytterligare anställande försök, skulle visa sig verkligen vara så fördelaktig, som motionärerne uppgifvit, densamma sannolikt skall komma att, utan särskilda uppoffringar från det allmännas sida, vinna en, om ej så hastig, dock mera säker och naturlig utveckling, än genom dess understödjande med mer eller mindre tillfälliga stats-anslag. I öfverensstämmelse med Utskottets nu yttrade åsigtcr och då Utskottet i allmänhet anser mindre lämpligt, att särskild skattefrihet medgifves för idkare af någon viss fabriks-näring, får Utskottet hemställa. att ifrågavarande motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 3 April 1854. Skils-ltshollets ktMiandr. X:o H9. o Hs:o H®. Ant. til! Exp.-Utsk. ilen C April 1854, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om eftergift af Kronans räll till Uana-arf efter aflidna enhan B. II.
M:ts kärälskelige Herr Son, Hans Kongl. Höghet Kronprinsen uppdraga att i E. K. M:ts namn föra Riks-styrelsen enligt Regeringsformen, intill dess E. K. M:t sjelf kan med den Hogstes mägtiga bistånd blifva i tillfälle alt regeringen åter Öfvertaga. Rikets Ständer, som med djupt deltagande erfarit det för de förenade folken smärtsamma förhållande, hvilket förhindrar E. K. M:t att tills vidare sjelf föra Riks-styrelsen, och i det de tacksamt erkänna den omvårdnad för båda folkens bästa, hvarom E. K. M:ts nådiga skrifvelse i detta ämne vittnar, hafva, i enlighet med högstberörda nådiga framställning, beslutat att ål Hans Kongl. Höghet, Sveriges och Norriges Kronprins Carl Ludvig Eugéne uppdraga att, i E. K. M:ls namn, med full Konungslig magt och myndighet enligt Regeringsformen, lora Riks-styrelsen till dess E. K. M:t sjelf kan, med den Högsles m äg tig a bistånd, blifva i tillfälle all regeringen åter öfvertaga. Rikets Ständer framhärda &c, Stockholm den 24 September 1857, 364 Expeditions-Utskottets Förstatj tilt underd. Uppläst och godkändi hos Kidd. och Adelil deri 5 Okl. Preslc-SlAndét den s — ■— Borgäre-Siåndet den s - Bonde-Slåndet den s Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Mans Majit honungen, angående Riksstyrelsens förande under Hans Maj:ts sjukdom. S. A. K. Genom E. K. Mits nådiga skrifvelse af den II näst lid ne September hafva Rikets Ständer, med känslor af djup smärta och det innerligaste deltagande erfarit, hurusom E. K. M:t af fortfarande sjukdom är förhindrad, att för närvarande föra Riks-s!vrelsen och jemväl i oundgängligt behof af en längre tids oafbruten ledighet från regeringsomsorgerne, om hvilkas öfverlemnande under liden lill il. K. H. Kronprinsen E. K.
hvilkas, antingen skadlighet eller umbärlighet vore uppenbar och allmänt erkänd, i underdånighet föreslagit:. dy att Öfre och Nedre Borg-Rätterne måtte indragas och deras domsrätt öfverflyttas till de allmänna domstolar, dit de mål och ärenden, hvilka Borg-Rätterne nu, enligt serskilda författningar, upplaga och behandla, efter allmänna lagens grunder, höra; by att Riks-Marskalks-Embetels Execulions-Rält måtte till Öfver-Ståthållare-Embetets Canzli öfverlemna®; cy att Slotts-Rätterne mätte upphöra och de till deras jurisdiction hörande mål af vederbörande Allmän Underrätt upptagas; dock att SlottsRätten för Stockholms Slott och Stad, blefve tills vidare bibehållen; dy att Post-Rätter, såväl enkla som blandade, måtte afskaflas och deras domsrätt öfverflyttas till vederbörande allmän Under-Domstol; ey att, i följd deraf, Kongl. Maj:ts Canzli-Rätts befattning med så kallade postmål måtte upphöra, och dessa inål från Under-domstol fullföljas i vederbörande IIof-Rätt; fy att Bergs-Tings-Rätters samt Grufveoch Bergs-Rätters domsrätt i alla de bruksoch bergshandteringen rörande tviste-, brottoch utsökningsmål, hvilka genom Kongl.
Jag kan icke undgå betyga min ledsnad då man sade mig, att beslut vore fattadt om upphörandet af Flyinge K. stuteri för att erhålla utrymme för de ifrån det nya vid Ottenby å Öland eller Strömsholm nu med nya hästar af fullblods-race uppsatte och började croiseringsförsök, helst jag redan för längre tid tillbaka med tidspillan och mycken enskild kostnad reste i norra Tyskland för att erhålla säker kännedom om mängden af dessa, såsom oduglige. Flyinge ägde dock redan dä af med Den 23 December e. m. 477 Österländskt blod förädlade rena Svenska stammar, deraf landthingsthållningen i Skåne och öfrige provinser i Götha rike kunnat med full säkerhet om resultatet besörjas. Ehuru stuteriernas — jag gör full rättvisa åt den omsorg och ordning hvarmed dessa i sagde ändamål varit förvaltade med ringa tillgångar — omvård rör:de landt-hingsthällningen säkert årligen lemnar vackra resultater uti större nummer-antal af tillkomne föl, kan jag dock icke annat än befara att de utgående landt-hingstarne äga större anlag till fortplantning af sin ömtålighet och race-lyten, än den att verka på tillgången att inom landet underhålla behofven för näringarna, för vagnsoch kör-hästar samt häst-vapnens remontering. Sålunda, och intill dess man genom denna eljest vigtiga och nyttiga landt-hingsthällning kan anse de nödiga förbättringarne äfven i detta hänseende tillvägabragte, anser jag mig till R. o. Ad. böra afgifva härhos bifogade 2:ne särskilta motioner. 1. Att R. St. hos K. M. skulle und. föreslå det föreningar, särdeles inom de provinser som hålla sqvadrons-hingstar, må bildas för sto-hållningen af rena inhemska slammar, hvilka, i likhet med dem som tillförene i Skåne på förslag af hof-stallmästaren, chefen för Flyinge stuteri Ehrengranat, voro i nåder föreskrifne, jemte det premie-belopp som hvarje sto-hållare tillkomma bör, och villkoren för densammas vidmakthållande m. m. Om remiss till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. anhålles ödmjukast. 2. Att R.
Riksdagsmannen åberopar, såsom exempel på en sådan ofullkomlig Lag, Författningen om Mått, Mål och Vigt; framställer såsom motsatts deraf de förklaringar , hvilka under första åren efter an - ig3 IngUtskottcts Bctänkandeit. tagandet af 1734 års Lag utkommo, harledanäs orsaken till de senares godhet, derifrån att de män, som författat Lagen, ännu lefde och gåfvo förklaringarne. fried deste märs bortgång anser frlemoiialels Författare Lsgstiftnings-vetenskapen i Sverige hafva utgått, tills nu i si - ta liderne, flere goda Lagar utkommit, hvaribland Förslaget till en ny CiviiLag särskildt åberopa?; af hvilken anledning föreslås, att Riksens Höglo fl. Ständer ville hos Kongl. Majit framlägga deras underdåniga önskan, att den tillförordnade LagCommittéaa matte höras öfver alla LagFövslag , icke allenast i afseende på Civil-, Criminaloch KyrkoLag, utan jemväl öfver dem, som angå O conorolen, Politien och Krigsväsendet, samt att nämnde Committé må ega, icke allenast att yttra sig öfver dylika förslag , i afseende på deras grunder och öfverensstämmelse med öfriga Lagstiftningen, utan äfven föreslå Re» dactionen; och stödjer Riksdagsmannen denna sin hemställan ytterligare på omöjligheten för de särskilde Ämbetsverk och Auctoriteter, hvilka, enligt förmodan, uppgifva Lagförslagen, att utgå från samma grundsatt-er, samt förstå ej allenast dtn särskilda frågan, utan äfven den öfriga Lagstiftningen , hvilket endast kan fordras »fen Corporasion, odeladt egnad åt slika värf. Vid profningen af hvad sålunda blifvit föreslaget, har hos Utskotten kommit i öfvervägandej huruledes, då Regeringsformen ej mindre bestämmer gränsorue för LagXJtskottns Betånkttndtn. 195 Kongl. Maj;ts och Riksens Stånders hvar för sig skiif/er af hvilka Ämbetsmän Kongl.
Var god och helsa tillbaka, att vi skola ha den äran att komma. » » Och så helsa fröken Agatha så mycket och bad, att småflickorna skulle få komma med. » Pastorskan dröjde litet med svaret, ty hon mönstrade i tankarne småflickornas garderob, och Tinnie väntade med andan i halsen på, huru det skulle gå. Men efter ett par ögonblick, som föreföllo Tinnie oändligt långa, sade hennes mor: » Helsa och tacka fröken Agatha så mycket; flickorna skola få följa med. » Således var saken afgjord och glädjen stor. Inte för det att det väntade nöjet på minsta sätt liknade nutidens barnbjudningar, eller att den tidens barn fingo uppträda så fritt som våra dagars ungdom. Men det var ett så sällsynt nöje att » gå bort », och de stora rummen med sin prydliga möblering motsvarade i Tinnies ögon i så hög grad de palats och härligheter, om hvilka hon läste i sin högt älskade Brockhaus, att det ensamt därför var henne en fröjd. Hans nåd — det var för öfrigt nästan endast jungfru Stafva, som kallade honom så; de öfriga sade vanligen » kammarherrn » — och hennes nåd voro af gammal adel och deras stamträd steg upp till kungliga ättefäder, sades det. Hvad de hette, hade Tinnie aldrig hört. » Kammarherren och hennas nåd » funnos ej i flere exemplar, och några förvexlingar kunde ej gärna ega rum. Det gamla paret bodde i ett präktigt, stort stenhus, beläget i samma plan som prästgården, men byggdt så, att huset åt sjösidan hade två våningar, men åt landsidan blott en. Äfven här hade man, i en något lägre afsats, fyllt ut berget till en terrass med jasminbersåer och syrenhäckar samt en » parterr », där narcisser och tulpaner och tusenskön blommade om våren och lavendel och reseda doftade om sommaren. Härifrån ledde en trappa ned till en köksträdgård, som sträckte sig ända ned till stranden, alltsamman väl underhållet och fint. Hans nåd hade varit page hos Gustaf I I I och till och med varit närvarande och uppvaktande på den ödesdigra operamaskeraden.
Då, så väl vid större landtegendomar som uti byar, vanligen finnas så kallade Gårdsoch By-smeder samt Snickare, som icke äro Gerningsmän, men hvilka dock, i anseende till deras ofta förmonliga yrke, synas böra till någon serskild afgift upplagas; så får Utskottet, enär någon annan lämplig grund för förstnämnde handtverkares taxering icke förefinnes, vördsamt hemställa, att under bokslafven S må införas: ”Smeder, Gårdseller bjr-, 24 sk.” ''Snickare, Gärdseller by-, 24 sk.” på sätt Utskottets förslag uti 27 § utvisar. För Trädgårdsmästare på landet har, i likhet med hvad för städerna blifvit iagttaget, Utskottet funnit sig böra föreslå, att afgifterna måtte bestämmas efter den classificalion, Utskottet uti 27 § uppgifvit. Inom Hederv. Bonde-Ståndet har blifvit föreslaget: af Petter Classon från Elfsborgs Län, alt, uti näst härefter utgifvande Bevillningsförordning, Bevillnings-Ulskottels Belänkande, JY.o 11. en serskild § inålte införas, som uttryckligen bestämmer, alt icke någon bevillning må ega ruin för idkande och afyttring af landtmanna-lms-sinjd, af hvad namn den vara må; hvaruti Ephraim Larsson, Petter Haraldsson och Johan Petter Andersson från samma län instämt; samt al Pehr Mattsson frän Wester-Norrlands län, med hvilken L. J. S. Gezelius från Stora Kopparbergs Län och J. Olsson från Gefleborgs
Nio 67, i anledning af väckt motion, angående sältet tor bestämmande af metleimarkegångspriset å ränlebräder i Jönköpinga län: N:ö 66, i anledning al väckt motion, angående befrielse frän éndVa för ött af Skellefteå stad inköpt hemman; N:o 66, i anledning af väckta motioner, angående stubb-örens dfttklååndS till fattigvård oell odlingshjelp, m. mi; j , iirvi-;,'! .« .2 Nio, .7.0, i anledning; af väckt niolion.; angåen<b}.gt^älttiing tiil åtskilWga personer inom Hållnäs församling för oriktigt crlagd strörninings-tioiide till Pastor i nämnde församling; N:o 71, i anledning af väckt motion angående befrielse för egare af skattefrälse-bemman från utgifvamle af förse,K-,lönä JftUeirPpgpiHåkit och v *' N:o 72, i anledning af väckt motion, angående, eftergift af arrende .för ett halft mantal N:r 2 Hårstorp i Dörby socken af Calmar län. S. I). Föredrogos ånyo Stats-msmitets nedannämnda Memorial och Utlåtande; : i ViW sN:o 75, i anledning ^al,(-erhållen: .återreiiiii^ % JJ,tkåtantj^l NiO/. 39/|angående öfverlåtelse till Allmänna Barnhus-inrättningen i fjjtO£khojm,(,afö,en utaf Stockhoiiids stads och låns Kurhus hegagnad tomt. Ladén Ull handUugarne. ••v; Bgitiiilatr. Sot griinJJlbm obnefignK .noiiotn iibäv te gninbainB i .Ov •-.<
Och nu, sade mannen för sig sjelf, – kringdrifva på samma höjder olyckliga menniskobarn, blodsmän och kristianska svärmare, utstötta ur ett religionssamfund, som är dem värdigt. Röfvare på Parnassen! Sådane lära funnits der före desse, men de plundrade endast skalderna. Ett leende spelade vid denna tanke på mannens läppar. – Fader, sade flickan, – dessa klippor skulle förskräcka mig, om jag vandrade ensam. De äro så höga och grufligt söndersplittrade. Men ögat uppfriskas af Lykoreia, ty på henne gjuter solen sitt sken, och himmelen är klar och ren kring hennes hjessa. – Så är det. När vår omgifning är mörk och dyster, söker ögat gerna ett ljusare fjerran ... Hermione, fortfor han och pekade till venster, – dernere hvilar den urgamla staden Delfi, af Homeros besjungen under namnet Pytho. Nu äro dess tusental af stoder sönderslagna, dess skatter röfvade, dess glans försvunnen. Theatern, stadiet, lärosalarne, gymnasierna stå tomma. Kristianerna, Hermione, hata konstens höga lek likasom forskningens djupa allvar. De tala om fattigdom och plundra våra tempel, om ödmjukhet och trampa våra nackar. Fordom genljödo dessa gator af päaner, hvimlade de af högtidsklädda främlingar och hvitmantlade offerprester. Nu vandrar ett tungsint folk öfver dess torg. Det fält, du ser derborta, med tvinande grönska, tecken af sparsam odling, till hvars fullföljande saknas armar och håg, detta fält är det krisseiska, dit fordom Hellenernas skaror drogo att bevittna snillets, styrkans och skönhetens segrar. Hammarslag ljödo från staden. Man bröt sten ur en pelarhall derstädes till en under byggnad varande kristiansk kyrka. Det var den knidiska pelarhallen, på hvars väggar Polygnotos, penselns Homeros, hade målat det eröfrade Troja, Grekernas affärd och Odysseus’ besök i underjorden. Förstörelsen kunde ses från den punkt, på hvilken de begge främlingarne befunno sig.
Likasom vid 1845 års Stats-revision, har äfven nu blifvit anmärkt, huruledes, under benämningen: statsmedel, i Rikshufvudboken inbegripas flera sinsemellan skiljda fonder, hvilkas ställning, hvarje för sig, ingenstädes i samma hufvudbok utredes, enär den plan, som för dess upprättande finnes fastställd, icke tillåter eu sådan utredning. Sedan Grundfonden, under en följd af liera föregående år, fästat uppmärksamhet och för skiljda tidepunkter blifvit beräknad till olika belopp, hafva ändtligen, såsom af jemförelse emellan 1843 år Stats-revisions Berättelse, Stats-Utskottets vid 1844—1845 års Riksdag Utlåtande N:o 228 och den af 1845 års Stats-Revisorer afgifna Berättelse kan inhemtas, ej mindre än 3:ne särskilda beräkningar, med lika många olika resultater, för samma år, 1841, kommit i dagen, så att grundfondens summa för nämnde är, som, enligt 1843 års Stats-Revisorers uträkning, skulle utgöra skillnaden emellan de i 1841 års Rikshufvudbok utbalanserade tillgångar af statsmedel . 8,387,250: 10. 11. och äfvenledes utbalanserade skulder 4,021,585:38. 5. eller netto-tillgång 4,365,064:20. 6- deremot, enligt Stats-Utskottets beräkning, borde blifva 3,320,844: 8. 7., men ater, enligt 1845 års Revisions-berättelse, 3,775,776: 8. 3, från hvilken summa likväl, för jemförelsens riktighet, enligt Kongl. Stats-Kontorets underdåniga Utlåtande angående sist omförmälda Revisions-berättelse, borde afräknas dels fastigheters oell inventariers belopp med . 426,679: 5. 1. dels grundfondens fordran för förskott till fyllande af brister å hufvud-titlarne för föregående åren 167,007:18.
JVs 58, i anledning af väckta motioner om ändringar i konkurslagen. Bifölls. JVs 39, i anledning af väckt motion om förmånsrätt för kommunalutskylder. Bifölls. JVs 40, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVS 17, öfver väckt motion angående sättet för stämnings delgifvande åt byalag eller annan samfällighet. Lades till handlingarne. JVS 41, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JVS 23, öfver väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på sättet för kommunikation af besvär, som blifvit till Hofrätt ingifna. Med antagande af Utskottets inbjudning godkände Preste-Ståndet för sin del det i förevarande Memorial framställda författningsförslag. JVS 42, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVS 27, öfver väckt motion om förändrade bestämmelser i afseende på universiteternas discipli nära domsrätt öfver de studerande. Lades till handlingarne. JVS 43, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVS 28, öfver väckt motion om inrättande af förliknings-komitéer. Lades till handlingarne. JVS 44, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JVS 29, öfver väckt motion om ändring i kyrkolagens föreskrift rörande tiden för barnaqvinnas kyrkogång. Lades lill handlingarne. JVs 45, i anledning af väckt motion om ändring i lagens stadganden angående reseförbud för gäldenär. Bifölls. JVS 46, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JVS 15, öfver väckta motioner om ändringar i domstolsinrättningen å landet. Utskottets öfverst å sidan 2 förekommande anmälan lades till handlingarne, och godkände Ståndet det förslag till förändrad lydelse af 1 Kap. 1 § RättegåugsBalken, som i förevarande Memorial blifvit framstäldt. Prol.-Utdrag den 1 Maj 1866. 269 M 47, i anledning aT återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JVs 46, öfver väckt motion om upphörande af frälsemans särskilda forum.
Under kortare tider åtnjöt Konvoj-kassan äfven direkta bidrag af Tulloch Riksgälds-kontorets medel, äfvensom en särskild så kallad lästafgift med visst belopp efter lästetalet för fartyg, som genomgingo Öresund, ulan att vara bestämda till Medelhafvet. Extra licenten, hvilken intill sednaste tiden qvarstått, erlades såsom en alldeles egen afgift med en ofta skiftande, ibland särdeles hög procentberäkning å varornas värden, eller ock med bestämdt belopp i förhållande till varornas qvautiteter. Så fortgick det intilldess de bekanta händelser inträffade, hvilka alldeles förändrade Europas förhållande till de folk, som bebodde Medelhafvets Afrikanska kuster. Den Franska ockupationen af Algeriet befriade Svenska Konvoj-kommissariet från många bestyr, såsom uppköp af presenter m. m. hvarigenom tillfälle äfven bereddes att nedsätta afgifterna till Konvoy-kassan. Lästafgiften afskaffades och för utgående varor äfven konvoj-afgiflen, hvilken sednare för inkommande varor icke längre skulle utgå efter särskilda taxor, utan med tio procent af tullen, samt kallades afgift till Handelsoch Sjöfartsfonden. Denna fond erhöll derjemte en annan bestämmelse genom förklarandet att dess öfverskott skulle användas i allmänhet till handelns och sjöfartens utvidgande och befrämjande. Det Svenska fredsslutet med Marocko den 6 April 1845 borttog slutligen sista återstoden af hvad ursprungligen utgjort föremål för Konvoj-kommissariatets verksamhet och tillät att dess medel odelade kunde på annat säll främja handelns och sjöfartens gagn, samt befordra deras utveckling. Endast ett fattades ännu för att i möjligaste män förenkla uppbörden af den inkomst, som tillföll ifrågavarande fond, och derom förfogades genom Rikets Ständers beslut vid sistlidne riksdag, samt det derpå grundade Kongl. Brefvet den 18 December 1857, hvarigenom blifvit förordnadt, att, i stället för afgiften till Handelsoch Sjöfartsfonden, ett bestämdt anslag af tullmedlen skulle med 750,000 R:dr årligen utgilvas.
Art. 4 Afd. § 3, £pag, 49) finnes stadgadt om Bankens förhållanden till Kongl. Myntet, ej hädanefter kan låta sig i allt tillämpa, utan måste, till åtskilliga delar, undergå förändring, Banco-Utskottet har, efter öfvervägande af hvad härmed eger gemenskap , funnit sig böra vördsamt föreslå, att, med uteslutande af den nyss åberopade §:n, nedanstående föreskrifter må, för befrämjande af de ändamål, som härmed böra afses, varda i det blifvande Banco-Reglementet intagna, l) Banco-Fullmägtige bemyndigas, i hvad Banken angår, att , genast efter det Kongl. Majrt afgjort om beskaffenheten af det nya Myntet, så fort sig göra låter, och sedermera framgent, vidtaga nödiga åtgärder för erhållande af Silfvermynt, enligt nya Mynt-foten, till sådant belopp, att ej allenast Kongl, Myntets Attester må kunna dermed förskottsvis infrias, på sätt ~uti 5:le Banco-Utskottets Memorial N;0 107. 39 punkten stadgas, utan ock, sedan allmän inlösen af Bankens Sedlar med sådant Mynt tagit sin början , densamma kan obehindradt fortsättas, 3:0 Vid uppmyntningen, som bör oafbrutet fortgå elter hvad å Kongl. Myntet medhinnas kan, skall den ordning följas, att först användes Bankens redan egande tillgång i omyntadt Silfver, jemte hvad ytterligare genom uppköp eller vexling deraf ingår, tillika med sådant aflyst eller förnött Mynt, som är tjenligt till det finare Sil frets utblandning; dernäst förrådet i Utländska Mynt-sorter, med undantag af Spanska Piastrar; sedermera de be» hållningar, som deraf finnas; och andeligen de efter 1664 års Mynt-fot utpräglade oförnötta och full vigtiga Svenska Mynl-sorterna, hvaribland då i sista rummet |:dels, |:dels och hela Biksdaler-stycken, 3:o
O m mina läsarinnor älska skönhet, som jagtror att alla goda kvinnor instinktmässigt göra, så skulle jag vilja bedja dem att göra det klokt o c h rätt; att insupa däraf så m y c k e t de kunna från natur, konst o c h literatur, att låta sitt hem o c h sitt eget yttre vittna därom, men ej låta sig nöja härmed, utan k o m m a ihåg, att liksom vi äta för att lefva, men i c k e lefva för att äta, så äga icke våra själar o c h sinnen förmågan att absorbera skönhet blott för att tillfredsställa sig själfva, utan för att kunna omsätta den i ett välgörande inflytande på omgifningen. • Literatur och konst. I bokhandeln harva i dagarna följande arbeten utkommit: På P. A. Norstedts &amp; söners förlag: Teckningar ur svenska adelns familjelif i gamla tider af Ellen Eries. — Innehåller förträffliga o c h väl skrifna kulturskildringar, särdeles lämpliga för familjeläsning. Fredrika Bremer, biografisk studie af S. L — d Adlersparre o c h Sigrid Leijonhufvud, häft I. — Föreliggande biografi torde vara af synnerligt stort intresse, då den ju gäller en af vårt århundrades mest framstående kvinnor i vårt land o c h skrifvits, åtminstone till hufvudsaklig del, af en äfvenledes särdeles märklig kvinna, s o m stått föremålet för biografien m y c k e t nära. — Till detta liksom till föregående arbete torde vi vid annat tillfälle närmare återkomma. Husmoderns almanacka, bestående af datovisare, hvars blad innehålla förslag till matsedlar för hvarje middag, äfvensom en hel del andra nyttiga anvisningar för husmodern. Det hela är utarbetadt af fröken Lotten Lagerstedt. J. Wajrn, doktorerna J. E. Bergvall o c h C. Flensburg, apotekare K. Ljungberg, fruarna Lotten Edholm o c h Elise Odelbera samt fröken Sigrid Ulrich. I komitén för utarbetande af slaggar invaldes: prof. J. Vising, d:r F. Warfvinge, prof. P. G. Rosén, revisionssekreterare H.