Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häremot har Herr Borgmästaren Hambrx» as* Xkn 16 Juli. us, uti ett till sistnämnda Stånd inlemnade Memorial, sökt ådagalägga, att Herr Stabecks förslag vore i utförandet icke verkställbart, och att, enär det befriar alla öfver en half mil från skjutsningsstället belägne hemman för skjutsnings* skyldigheten, det så för de öfriga skjutsande, sorn resande skulle medföra högst betänkliga o~ lägenheter; att den nu varande skjutsnings inrättningen för vårt land närmast ar afp.ssad, samt au missbruket ej kan betaga bruket af en nyttig inrättning, och yrkar siuteligen, att i stället för det Herr Stabeck projecterat, att ingen finge nyttja mindre än 2:ne hästar, då ordinarie skjutsen är utgången , den förr lemnade rättighet för resande att, äfven på den tid, då skjuts* legan betaltes med 3 sk. milen, som på en timme fick till rygga läggas, få färdas 2:ne personer efter en häst, måtte dem återställas, dock med vilkor, att betala 16 sk. milen, XJtskoitet har, hvad i ofvanherörda Memorial mer och mindre vidlyftigt blifvit omförmäldt uti noga öfvervägande tagit; och då uti en delaf desammade skjutsandes olägenheter blifvit med nog öfverdrift afskildrade, men icke något är nämndt om deras behof eller betungande, hvilka i angelägna ärender ära nödsakade företaga mer och mindre vidsträckta resor, eller om den tunga, hvilken genom en högst uppstegrad skjutslega, skall drabba så val de allmänna Cas» surna, sorn i mer och mindre nian .Rikets samteliga inbyggare, anser sig Utskottet till en bör* jan böra fästa uppmärksamhet på dessa af en hög skjutslega nödvändigt härrörande svårigheter, för JO en 16 Juli. för att upplysa, huruvida man vid vissa kända Olägenheters undvikande, ej försätter sig i nya af icke mindre, men kanske betydligare inflytelse på det allmänna välståndet.
Den 6 September. k Expedition Utskottet, efter Herr Veonlmrst Vreäric Kägf, N:o 614 Vurenscköist, Fullmägtig Herr 8t3e! von VIoilltein, Narts, Notarie. Herr Grcfwcn och Landtmarffalken anmodade Riddcrffapcts och Adelns andra Csafl att i morgon eftermiddag klockan 5 sammanträda, för att i Herr källmans ställe wälja en Elector. Higlofl. Ridderffapet och Adeln älffiljdes klockan 6. In sistern krotocoiii. 6. Lilvarstoips. Onsdagen den 6 September. Visnum kl. 9 förmiddagen. Uplästcs till justering ett Utdrag af Protokollet hället i Högloflig? Riddcrffapcts och Adelns Visnum den s September 1809, rörande Jnqwar-erings Stagande för hus i Städerne under Fredstider. Herr k o t siIieb, Larl Vrestric, pklrade sig: wid detta Protocolls-Utdrag för jag göra följande anmärkning. Enligt detsamma har Ridderffapet och Adeln för sina hus ätagit sig Jnqwartering till twätrebjedelar mot Borgerffapel, med en tredjedels asdrag nins - Den i September. 99 Herr Grefwen och Landf-Mar» sk alken gjorde derefter proposition pä Betänkandets ät.crförwiSning lill Allmänna Beswärs - och Ecor nomie Utftottct jemte remiss af Herr Lergimmns gjorde anmärkning. BiföUS. Herr Grefwe» ochLandt-Marsk alken päminde om Ridderskapcts och Adelns sammanträde i eftermiddag, dä Elcctorernas Lista kommc att öpnaS, men c) nägot öfwerläggningSämne fbrctagaS. Ridderskapct och Adeln ätstiljdcs kl. -) till 2. In sillem krotvLvlli 6. Lilkverlloipe.
Maj:t anser böra med Stats-hidrag hefremjas , , t , , till uppförande af en kyrka i Her„ nösand 99999999999999 Längebro, anslag till dess underhållande; se An slag för en gång, k) Längholmenj om vakthållningen vid Correctionsinrättniugen derstädes, ,,,,,,, Läkare, om befordringsrätt för sådane, som uro antagne för sjukvården inom mindre samhällen på landet ,,,,, „ vid bruk eller hos menigheter, om deras pligt att under krig tjenstgöra vid Ar W^ 6u \ 9 c 9 9 9 9 * * 7 * * * * * 9 * 9 9 „ om förhud lör utrikes ifrån ankomne, att här practicera, utan att hafva fullgjort y. ■ 7T_ 2. re -re c < *c IN :o 50 44 U t låtande, Betänkande eller Memorial. Piiks-Ståndens Beslut. BorgareStåndet. BondeStåndet. [Vi:o Siri. Adel». V il 40 i 40 v 40 S. V 40 V 40 å. V 41 b. V 41 b, Y 41 b. y 41 40 1-4 a. V 40 a. 4 40 b. 40 b. V 40 48 1,2 b. V 40 b. V 40 b. V 40 b. V 40 132 9 b. } 41 b. V 41 b. 1 41 b. V 41 2. ^ re - ~ era SS re • cnC 77* 3 a. ■ TT y > n - B ^ O R B 5 praT Riks-Ståndens Beslut. 2 a* < ~ SB ra L. <"-a 2- 0 1Q 2. -1 U » 3 3 Opre re “ re 5. tro’ cc re re £.■ Kidd. 0. PresteBoigareStåndet. Boude0 N:o Äid. Adeln. Ståndel.
Emot en dylik förändring kunde visserligen den invändning framställas, att en tullinspektor eller uppsyningsman skulle vara för mycket underordnad eller sakna tillräcklig insigt för alt utfärda pass och att meddela från utrikes ort kommande fartyg tillåtelse att lossa medbafd last; men 0111 bemälde person kunde anses skicklig att kontrollera utoch inlastningen, måste han äfven kunna med tull författningen i hand utfärda ett tullpass eller eli tillstånds-bevis alt lossa en simpel salteller spanmålsJast. Kändt vore äfven att Tull-styrelsen tillåtit tullinspektören i Rathan att utfärda pass af omförmälde beskaffenhet, ehuru del vore svårt att inse skälet, hvarföre detta icke tillåtits på andra ställen. På grund häraf och med afseende jemväl derå, att fartyg och gods, då de komma utifrån, genom nu påpekade omvägar äro blottställde för flere faror än om dem medgåfves, att directe inlöpa i den hamn, dit de voro destinerade, har motionären föreslagit, alt Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om den föreskrift, alt, med ändring i nu gällande Seglationsordning, fartyg, som till Nylands, Nordmalings, Rathans, Skellefteå och Näsby med särskild tullbevakning försedde hamnar ankomma, lastade med spanmål, mjöl, salt eller andra egentliga till införsel lofgifna lifsförnödenheter, mätte få inklarera och lossa lasten i de hamnar, dit de voro destinerade, utan afseende å hvilken nation de tillhörde eller om de komme ifrån in-eller utrikes ort, samt att fartyg, som på någon af dessa platser intagit last på ineller utrikes ort af landels produkter träd, tjära och jern, måtte derstädes få utklarera och erlägga alla umgälder både till tullverket och städerne, utan att, som hittills, behöfva göra detta vid en flere mil aflägsen tullkammare.
Han har deruti handlat fullkomligt rätt och man bör derföre vara en Konungens rådgifvare tacksam, men hvad som förefaller mig besynnerligt, är, alt då Gr. Anckarsvärd först framkastande 2:ne anmärkn:r, Frih. af Ugglas endast besvarat den som var af minsta vigt. Gr. Anckarsvärd uttryckte nemi. äfven sin förvåning deröfver, att Regeringen i Riksdagens Gite månad (säger sjette!) inkommer med Propos. om millioners anslag; kanske torde Frihrn hafva godheten också uplysa oss om, huruvida detta förhållande skall komma att fortfara, så att R. St:r alltid skola vara i fullkomlig okunnighet om hvad K. Äl. eller Regeringen ämnar i anslagsväg föreslå, hvarigenom lätteligen hända kan, att R. St:r bevilja anslagssummor i början af Riksdagen, hvilka aldrig blifvit beviljade om de kunnat förutse, att Proposm under sednare tiden af Riksdagen skulle inkomma till hvilka anslags beviljande de möjligen anse sig mera benägne, än till dem som redan blifvit afgjorde; hvarjemte på detta sätt man icke kan veta huru länge det kommer att draga ut med riksdagsärendena, helst frågorne tyckas vara underkastade svåra födselplågor, då de framkomma i G:te månaden. Gr. Anckarsvärd: Jag får börja med att bedja om ursäkt att jag ånyo upträder utan att afse det mitt yttrande skall leda till något resultat; men jag finner mig nödsakad att besvara Frih. af Ugglas med afseende på inköpet af RiksArkivet. Jag har redan yttrat att min anmärkn. icke kan drabba någon af den nuv:de Regeringspersonalen, men den påminnelse som Frih. af Ugglas gjort om R. Stms allena-beslutanderätt i detta fall, kan jag icke till fullo godkänna. Jag tror att Regeringen kunnat och bordt motsätta sig ett beslut, som den ansåg oriktigt och mindre välbetänkt, som detta också var.
Det kom från Laukko, där man var stadd i full ifver med tillrustningarna för den snart gryende dagens stora högtidlighet. Han satte sig ned på en sten. Trots sitt ständiga armod hade han aldrig förut känt sig så beklämd som nu. Det var farhågan för det annalkande, som hos honom fostrade denna dystra sinnesstämning. Och så kom han att tänka på sin egen svaghet och ringhet gent emot alt det stora och mäktiga i lifvet. Han fann sig i detta nu lik flarnet, som viljelöst kastas hit och dit ute bland vreda vågor. Det hade ju ej häller något fäste att haka fast i under kampen mot öfvermakten. Denna till förtvinan gränsande misströstan om framtidsdagen gjorde honom äfven alt mera vacklande i beslut och åtgöranden. Väl hade han lofvat sin moder att uppoffra alt för hemmets räddning. Han hade till och med förbundit sig att träda fram till den stolte Klas Kurck och söka bringa vekare strängar till dallring inom dennes bröst. Men nu föreföll honom detta försök rent af dåraktigt. Det vore, tykte han, blott att yttermera förvärra det redan brydsamma läget för alla i hemmet. Hvad brydde den mäktige sig om att lyssna till den ringes böner. Hade han då förut gjort det? Och skulle han väl lita på Penttus löften att träda i sin faders fotspår, att taga i där den gamle slutat. Men om hans mor skulle tillgripa denna utväg. Kanske hennes tårar bättre kunde uppmjuka den stolte ädlingens stenhårda hjärta. Ja, han fattade utan vidare betänkande sitt beslut. Han skulle söka öfvertala henne därtill. I denna afsikt återvände han nu till det torftiga hemmet. Det var mörkt och tyst här inne. Endast några djupa andetag gåfvo vid handen, att också den olyckliga Esra omsider fått sluta ögonen och smaka af en kort hvilas sötma, hon, den goda, som nu skulle utgöra den ringa familjens nära nog enda räddningsplanka. Penttu kastade också han sig ned på sitt hårda läger och försökte sofva. Öfver den angränsande insjöns snöhöljda isfält hviner nordan mäktig och bitande, drivande yrsnön upp i töckenlika moln, hvilka oafbrutet hvälfva sig fram öfver den vida ytan.
Att i närvarande förhållande anbefalla soldaterne att skjuta på de upproriske, under förhoppning, alt domaren sedan, med afseende å de motiver, som föranledde utförandet af denna befallning, vore för upplyst att fälla den skjutande , skulle kanske af mången anses både för strängt och för mycket vågadt. Styrelsen har också ej gifvit några andra ordres i detta hänseende, än hvad som är i enlighet med den gällande instruetionen, utan hoppas, att genom de försigtighetsanstalter, som äro vidtagne, den yttersta strängheten åtminstone sällan skall blifva behöflig. Beträffande LagUtskottets här framställde lagstadgande, så utgör det endast en partiel föreskrift, och icke, såsom den Nådiga propositionen antyder, en allmännare instruetion. För min del anser jag, på förut anförde skäl, detta partiela stadgande mindre behöfligt, än det allmännare och i synnerhet än det, som FångStyrelsen i underdånighet föreslagit, såsom rigtadt mot det onda en talrik massa olofligen befriade fångar kunna verka i samhället, en olyckshändelse, hvarmed den af en eller annan från en fånggevaldiger förrymd och dömd fånge icke lärer kunna jemnföras. Jag tror derföre Betänkandet behöfva återremitteras, då den utveckling af ämnet jag här nu haft Den 3 November e, m. 171 äran göra, torde få åtfölja återremissen, oell underställas LagUtskottets upplysta pröfning till det afseende, Utskottet dervid kan behaga göra. Att nu emellertid yrka antagandet af ett sådant Lagförslag jag här framlagt, torde vara för sent, och, efter hvad jag trott mig förnimma, måhända icke eller gå igenom; men jag har dock trott min pligt vara, att visa sakens förhållande i sin rätta dager, och förklara, att, ehvad bestämd lag 1 detta afseende må erhållas eller 6j, kommer ändock samhällets beskyddande, att, i hvarje fall, som kan hota det, utgöra den bevaknings första pligt, som tjenstgör vid de Correetionsfängelser, der jag har öfverinseendet, och detta utan tvekan eller fruktan för följderna i enskilt hänseende. Herr Crusenstolpe:
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den l Dec. 18S4. Presle-Ståndel den 2 Borgare-Ståndet den 2 llonde-Ståndet den 2 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af ny Bevillnings-Stadga. (Bevilln:s-Utsk:s Bet:den m. m. N:ris 309 och 371.) S. A. K. Till fyllande af Riksgälds-konlorets behof hafva Rikefs Ständer åtagil sig en årlig beskattning, att, i egenskap af allmän bevillning, för 1855 och följande år, intill slutet af det, då förnyad Bevillnings-Stadga varder af Rikets Ständer antagen, utgå med En million etthundrafemtiolusen R:dr; Och få Rikets Ständer nu i underdånighet öfverlemna Författning om ifrågavarande allmänna bevillnings utgående under omförmälda tid.
MÖLLER HAR HÄR I HOSPITALET GJORT EXPERIMENT MED ANVÄNDNING AF EN HONOM EGEN METOD ATT UPPLÖSA OCH BORTTAGA LIKTORNAR. DÅ DET FABRIKAT, SOM HAN DÄRTILL ANVÄNDE, VISADE SIG FRAMBRINGA DEN ÅSYFTADE VERKAN, FÅR JAG HÄRMED MEDDELA HONOM MITT VITTNESBÖRD OM METODENS GODA RESULTATER. DET KONGELIGE FREDERIKS HOSPITAL, Buntzen, ÖFVERKIRURG. HERR A. W. MÖLLER HAR Å KIRURGISKA ATDELNINGEN AF K. ALLMÄNNA GARNISONSSJUKHUSET MED ETT AF HONOM UPPFUNNET LÖSNINGSMEDEL, UTAN SMÄRTA FÖR PATIENTEN, FULLSTÄNDIGT BORTTAGIT ETT STÖRRE ANTAL LIKTORNAR, HVILKET HÄRMED PÅ BEGÄRAN INTYGAS. Axel Sjöberg, TILLFÖRORDNAD SJUKHUSLÄKARE. HERR A. W. MÖLLER HAR PÅ MIG ANVÄNDT ETT AF HONOM UPPFUNNET SÄTT ATT BORTTAGA LIKTORNAR OCH DÄRVID FULLSTÄNDIGT LYCKATS; OCH FÅR JAG SÅLEDES REKOMMENDERA HANS METOD SÅSOM SÄRDELES LÄMPLIG, ENÄR DEN ÄR BÅDE SMÄRTFRI OCH OSKADLIG SAMT KAN UTAN RINGASTE MEN FÖR ENS SYSSELSÄTTNINGAR ANVÄNDAS. Gust. Engstrand, AMANUENS VID SERAFIMERLASARETTET. ATT HERR A. W.
Sedan Krigshofrältens, Juslitie-kanslerens och Högsta Domstolens underdåniga yttranden i ämnet blifvit infordrade och afgifne, Ivar Kongl. Majit den 23 Januari 1846 förordnat en Kommitté, för att utarbeta och till Kongl. Majit inkomma med förslag till ny krigslag för krigsmakten till lands och sjös, hvarvid jemväl de uti Rikets Ständers ifrågavarande skrifvelse väckta frågor borde af Kommilleen tagas i öfvervägande. Nämnda förslag har ännu icke blifvit af Kommitleen afgifvet. 34:o af den 26 Mars 1845, angående förändring i 7 § och upphäfva nde af 8 § uti 16 kap. Jordabalken (143). Rikets Ständers förslag af Kongl. Majit antaget, och Förordning utfärdad den 19 Maj 1845. 35:o af den 5 April 1845, angående vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfart och nyttjanderätls inteckning (146). Rikets Ständers förslag af Kongl. Majit antaget, och Förordning utfärdad den 19 Maj 1845. 3©lo af d en 5 April 1845, angående förändrade stadganden i afseende på utmätning (147). Rikets Ständers förslag af Kongl. Majit antaget, och Förordning utfärdad den 19 Maj 1845. 3?:o af den 22 April 1845, angående ett tillägg till 9 kap. 8 § Handelsbalken samt Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798 i fråga om varors utborgande (171).
Hamilton, anser det vara af vigt, alt det Svenska systemet bringas till likhet med de större Europeiska staternas, och ehuru jag anser det metriska systemet vara det lämpligaste, skulle jag dock hellre se, att ett för de Skandinaviska länderna gemensemt blefve antaget, an att Sverige antoge det metriska systemet, under det Danmark och Norige hade ett annat. Det är nemi. enligt min tanke den med hvarje år i otrolig grad tilltagande beröringen mellan dessa 3 länder, som företrädesvis påkallar en förändring i nu bestående förhållanden. Om R. Skr Den 14 Febrnari e. m. 437 inpå till K. M. med en sådan underd. skrifvelse, som Hr Isberg i sin reservation föreslagit, skulle jag tro, att följden klefve tillsättandet af en gemensam komité, beslående af såväl praktiska som vetenskapsmän från de 3:ne rikena, hvilken komité då äfven kunde sätta sig i förbindelse med det öfriga Europa. Jag tror också, att den åsyftade förändringen så mycket lättare kunde åvägabringas i de båda andra länderna, som der ännu gälla de bestämmelser, som vidtogos i slutet af 1 GOO-talet, och som man der äfven varit betänkt på en förändring. I Danmark tillsattes 1820 en komité, men resultatet af dess arbeten var blott, att skålpundet förändrades från 498 till 500 Franska gramm. Det Danska skålp:t är lika med det Tyska Tullförenings-skålp:t. Hvar och en finner lätt, att detta måste i betydlig mån underlätta handelsförbindelserna mellan det förra landet och de Tyska staterna. Skulle nu England gå in på det metriska systemet, så skulle förmodligen en Skandinavisk komité äfven komma till det resultat att föreslå samma systems införande äfven i de 3 nordiska rikena. Hvad beträffar de nuv:de systemerna, vågar jag säga, alt de äro alldeles oefterrättliga.
T ullvärde. ulpotliehsvaror, i denna Taxa ej specificerade till införsel af Apothekare eller dem, som erhållit SundhetsCollegii tillstånd att med sådane varor idka handel, Qvantitet för t u 11 berak ningen. Införselstull. Utförselstull. %■ JU. r. %. JS. r. M. r. enkla medicinalier 100 R:d. v. 10 — 1 sammansatta lOORtd.v. 20 F r i a, diskar och Dosor, al sammansatta eller såsom arbetade ej specificerade åmnen 100 R:d. v. 25 — F r i a. Ben: ~ 12 andra slag, oarbetade Blyertspennor 1 lisp. F r i a, — 1 — 3 — Fina i skalp. — 30 \f r i — 20 Timmermans1 skalp. — « 1 a. Borstar . 100 R:d. v. 33 16 _ F r i a. Bränvin och Sprit: af Säd, Potates eller andra jordfrugter; Geniévre, Holländsk: 2 af lill och med 12 graders styrka 1 kanna — 32 — ) 3 deröfver 1 kanna 1 — r r i 11, 2 — —- alla andra slag, odist. eli. distilleradt Ör b. 1 Ur Noten försvinna följaktligen: Askar och Dosor af sammansatta eller såsom arbeBorstar, tade ej specificerade ämnen. Diht till R, St. Inf. -lull. Ulf -tull.
Hr Frih. o. Landtnäs härefter först till bifall och sedan lill afslag å Ulsk:s uti förevar, punkt gjorda tillstyrkande framstälda proposrr besvarades med blandade ja och nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han trott sig finna den sednast gjorda propos:n besvarad med öfvervägande ja. Frih. Stjernstedt begärde votering. Hr Rosenblad: Jag begärde en serskild propos., som väl var bifall, men med borttagande af sisla delen utaf första mom. Då jag likväl icke vill plåga R. o. Ad. med en dubbel votering, så skall jag nöja mig med beslutet att hålla penningarne disponibla i st. f. alt anslå dem till fastighetsbelåuing. Uplästes följande förslag till voter:s propos.: Den, som afslår hvad BankoUtsk. tillstyrkt i 20:de punkten af dess betänk. n:o 24, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, bifaller R. o. Ad. Ulsk:s i nämnde punkt gjorda tillstyrkande. Hr von Hartmansdorff: Det är visserligen likgiltigt i hvad ordning proposme komma, men månne icke en sådan upställning, som den ifrågavar., skulle kunna föranleda misstag, då nemi. ja betyder afslas; och nej bifall? Vore det icke skäl att ställa om proposme sålunda, att ja blir bifall och nej afslag pä betänk. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Då Hr Frih. o. Landtm, har ansett sig upfatta R. o. Ad:s mening såsom varande proposm på afslag å betänk, besvarad med ja, så är delta R. o. Ad:s beslut intilldess Ståndet genom votering fallar ett annat beslut. Det är enl. mitt förmenande således rätt, att delta beslut sättes i japropos:n.
Kungörelserna den 15 Julii 1^52 och d. 22 December 1818, tyckes icke böra blifva kortare än Trettiofem dagar, hos Banco-Styrelsen anmäla och styrka, det sådane förhållanden verkligen äro för handen, alt Inhibitions-sökanderne genom Auctionens fortgång möjligen kunna blifva försatte i lidande, I sjelfva hufvudsaken möta dock såda« Banco.Utshtties Betänkande K\o iS. na hinder och svårigheter, att en dylik föreskrifts meddelande måste af Utskottet afstyrkas: oberäknadt, att de nu gällande Banco-Förfaltningar icke tillägga Banco-Styrelsen rättighet att inhibera en utlyst Banco-Auction i annat fall, än att Lånet liqvideras sist 35 dagar före Auctionen, utan öfverlemna till Bankens Forum , Kongl. Svea Hof-Rätt, att afgöra, när inställelse deraf för andra orsaker anses böra ega rum, är det äfven obestridligt, att ej blott Bankens 5 utan äfven tredje mans rätt, under en sadan åtgärd beror; Bankens directe, i händelse Egendomen, sorn vid den utlyste men inställde Auctionen kunnat blifva tillräcklig för Bankens skadeslöshållande, vidden efter ett längre uppskof anställande ytterligare försäljningen icke uppgår till Bankens fordran, hvilken emedlertid växer, genom den upplöpande Räntan, och tredje mans, derest Egendomen, vid den framdeles blifvande Auctionen icke förslår till gäldande af senare Inteckningar eller andra fordringar, som bora utur densamma utgå; hvaraf åter er. indirect förlust för Banken blefve nästan oundviklig, enär Banken i slikt fall svårligen kunde undgå att godtgöra det lidande, som , genom BancoStyrelsens åtgärd att utan öfrige Fordringsägares hörande inställa Aucticnen, blifvit 5 Bancv-Vtskotrett Betänkande. N-.o i3. dem tillskyndadt, eller åtminstone gå miste om den under uppskofstiden upplupna Räntan å sin egen fordran; hvaremot någon ersättningstalan mot .Banken icke synes med
Tjärutillverlening, hvarom undervisning likaledes blifvit meddelad af kunnig person från Westerbotten, och hvartill, äfvensom till premiers utdelning för god varas tillverkning till något betydligare belopp, kostnaden blifvit bestridd af dertill nådigst beviljadt statsanslag, idkas mera och mindre uti bela Länet, men lill afsalu hufvudsakligen uti Ugglebo och Skogs socknar. Salpetertillverkningen har blifvit något ökad. Under sistförflutne tre år hafva tillhopa 2,117J LM blifvit från denna närings idkare inom detta Län af Kronan inlöste. Berättelse öfver Gefleborgs Län för åren 1848—1850. 2 10 Försäljning af qvarnstenar, trappsten och masngns-ställsten utgör fortfarande en lönande binäring för invänarne uti åtskillige byar inom Wahlbo, Årsunda och Ofvansjö socknar af Gestrikland. Uti Länets tre städer, Gefle, Söderhamn och Hudiksvall hållas årligen, för utbyte och försäljning af varor, tre marknader; hvarförutan tvänne sådane hvarje år hållas uti Skjästra by i Jerfsö socken och en uti Knåda by i Ofvanåkers socken af Helsingland. Handel på landet idkas dessutom af femtioåtta handlande, som, enligt Kongl. Handels-Ordningen af den 22 December 1846, dertill erhållit tillstånd. Å landet bedrifves fabriksnäring vid tretton färgerier, tolf garfveriet-, två tegelbruk, en klädesfabrik, fyra pappersbruk, tvä segelduksläbriker samt sex kakelugnsoch stenkärlsfabriker. Handtverkare och gerningsmän uti de fleste yrken linnas derjemte att tillgå till ett antal af tillsammans femhundra fyratiosex. För att lätta och befordra varutransporten hafva vägomläggningar blifvit verkställde inom Ofvansjö och Thorsåkers socknar å landsvägen emellan Gelle och Fahlun, samt inom Wahlbo socken å landsvägen emellan Gefle och Upsala, hvilka arbeten blifvit nådigst understödde med statsbidrag till ett sammanräknad t belopp af 9,466 R:dr banko. § 5.