Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är redan kändt, hvilka svårigheter i liqvider och hvilken upplösning i rörelsen, som i anledning häraf i Rikets vestra provinser redan uppstått; och motioner hafva blifvit väckta inom Borgareoch BondeStm, åsyftande förstärkning af lånefonderna för Bancocontoren i Götheborg och Malmö; men då det möjligen är att förutse, att Bankens tillgångar icke medgifva dessa motioners framgång, och sedan den oemotståndliga sjukdomen redan framträngt lill hufvudstaden och med hvarje dag sprider sig på en allt vidsträcktare yta af landet, torde några lättare verkställbara och derjemte kraftigare inverkande beslut böra af R. St. fattas, för att åtminstone, i hvad sorn rörer dess Banks lånerörelse, underlätta nationens svåra belägenhet, i denman det kan ske utan våda för Bankens säkerhet. R. St. böra härvid handla i likhet med de fordringar, man under sådana förhållanden billigtvis gör sig på den enskilda rikedomen och förmögenheten. Att D«n ii Sc pte in l> er f. m. 97 Att i en tiel, då olyckan återhåller från nya industriföretag, använda de allmänna capitaltillgångar, som kunna disponeras, till underlättande af de redan ingångna företagens fullbordan, sådant bjuder både billighet och försigtighet. Af dessa förenade skäl anser jag ett anståndssystem med afbetalningar å de lån, som R. St:s Bank redan lemnat åt enskilda personer, icke allenast vara ändamålsenligt och nyttigt, utan derjemte af det pressantaste behof och de mest ömmande anledningar påkalladt, icke förnärmande något allmänt interesse. Då man likväl måste medgifva, att en allmän föreskrift i sådana åtgärder, som de jag nu går att föreslå, icke är lämplig, enär sjukdomens framfart icke allestädes åstadkommer lika strypande och förstörande kriser, tror jag det vara lämpligast att begagna den fördel, R. St. äga i en genom deras förtroende utsedd styrelsepersonals omtanka och nit, och att således uppdraga Bancostyrelsen ledningen och samtliga Discontdirectma utöfningen af det anstånds medgifvande för discontlån i R. St:s Bank och dess lånecontor, som jag anser böra stadgas genom ett så lydande R.
K. M. är nemi. bäst i tillfälle alt lill besagde befattning utse lämplig person bland de embetsman, öfver hvilkas verksamhet den högsta makten i samhället äger alt disponera. Det är således myckel billigt alt man redan med afseende å den större vigt grundlagen sålunda fästat vid sättet för bemälde sekreterares tillsättande, för honom beviljar en högre aflöning. Den torde rättast böra bestämmas lill förr nämnda belopp af 400 r:dr i månaden, hvilket från början synes hafva blifvit föreslaget med en rättvis hänsyn till alla de härvid förekommande förhållanden, vid hvilka uppmärksamhet skäligen bordt fästas. Vidare har Utsk., jemväl i strid med Hr Landtnäs och Hrr Talmäns förslag, tillstyrkt att aflöningen för RiksStms cancellietskulle få fortfarande utgå och beräknas för en tid af endast 14 dagar efter riksdagens slut. Jag vill erinra mig att vid en föreg:de riksdag bestämdes härtill en hel månad. Jag vet väl icke huruvida det för de öfriga RiksSt-.ns cancellietär möjligt att inom den korta liden af 14 dagar efter riksdagens slut undangöra efterliggande arbeten, men hvad R. o. Ad. beträffar, är jag fullt öfverlygad att sådant i anseende till detta Stånds talrikhet och mängden af dem som verksamt deltaga i riksdags-angelägenlieterne, alldeles icke är möjligt. Jag hemställer derföre, om icke, i likhet med hvad någon gäng tillförene ägt rum, den Ståndscancellierne tillerkända fortfarande aflöning efter riksdagens slut, finge beräknas för en månad, oafkortadt, derefter. Slutligen har jag fästat mig dervid alt ehuru StatsUtsk. tillkännagifva att R. St. beslutat, det ett notarie-arfvode finge tilldelas den person, hvilken i sådan egenskap tjenstgjorde vid LagUtsk:s sammanträden med andra Utsk., har StatsUtsk. likväl icke för en sådan tjensteman reserverat något arfvode, utan endast upplyst att ifrågavar, tjensteman ännu icke antagits.
Europa med sina segrar och tvungit Nationer och dej;as beherrskare till fruktan och högaktning; och drnas hjelte, som gerom s'tt snille och sitte sällsynta egenskaper, fästade den urgamla Och t ppra Svenska Nationens uppmärksamhet, dess förtroende och slutliga val till dess Konung och Härförare; sorn t denna egenskap räfträrdigat dess åsigter och uppfyllt dess hopp; som med ära och klokhet fördt Sven» ska vunnen i främmande länder, upprättadt den «vtgfamde feigsäran; förnyat dess lysande baeder och sl feli gen under frihetens och ssieif«tändi<rhetens <?g*de förena t den Scandinav vi h hål ön; den,ne Hielte, dpnne store Fönun'» hr>re vi pgna vårt hela förtroende, P-n eom fört, *om styrt, sorn orgeniseradt de största A <meer, da^at dem t’ 11 hjeltar och segrare, skut'» ej den äga ett oinskränkt förtroende, att hMda och inöfva d^n Svenska fjären3 som redan genom dess vishst och m - Den 24 Februarii. 757 sigt hunnit till en så ansenlig förökning och son med sin u: märkta hällning och vård, fäst hvarje upplyst medborgares uppmärksamhet och billiga beundran. Hvad skulle väl andra Nationer, men I synnmlvt våra mägtiga grannar domina om vär svaghet, vår vankelmod ghet och orättvisa, då vi ens kunde oskyldigt förar leda en kallsinnigt! t af denne Hjelte, sorn 1 det grymma ögonblick han 10g sin hind fiän krigets söner vår fosterjords löisvarare, vår bildade Armée, skulle med jetsanima'blottstä ia d n för föi lusten af sin hela kraft, och det anseende, som vida mera än mängden och styrkan, väcker agtning och frukran hos andra Naiianer. Det ligger utom kretsen »f de fl 1 stes omdömes förmåga, den lika dyrbara.som sublima konsten, att dana goda Arméer.
H ö g s t få undervisare i den ädla sångkonsten torde i den grad som fru H o l m b o e - S c h e n s t r ö m förmå tillvinna sig sina elevers aktning oeh hängifvenhet, ej blott emedan hon har ett alldeles särskildt sätt att med oändligt tålamod och väl afpassad hjälp kunna likasom » l o c k a » fram tonen äfven hos de mest försagda o c h » omöjliga » subjekt, utan äfven emedan hennes personliga älskvärdhet o c h hennes pålitliga karaktär ovillkorligen måste intaga alla, som komma i beröring med henne. D e n var dock ej blott af betydelse för sångens idkare oeh vänner, denna major Schenströms o c h hans älskvärda frus flyttning till hufvudstaden, utan denna högtaktade familj har äfven gjort en ganska märklig insats i vårt sällskapslif. D e reformer inom denna sfär, hvilka major Schenström offentligt i tal oeh skrift föreslagit, har han praktiskt tillämpat i sitt hem, häruti på bästa sätt understödd af sin hustru, som af uppriktigaste hjärta deltager i sin mans alla sträfvanden. Till dessa hör också, som bekant, den nu ganska vidt förgrenade sammanslutning bland vår skolungdom, som gjort sig känd under föreningsnamnet » Sveriges f r a m t i d ». D e söm haft den förmånen att deltaga i de trefliga onsdagsmottagningarna hos major Schenströms i deras lilla komfortabla våning vid Blasieholmstorg, där — efter ett par förtjusande timmar tillbragta under sång, deklamation o c h diskussion — man bjöds på en af dessa enkla — men i all sin enkelhet välsmakande o c h rikligt tillfredsställande — supéer, som major Schenström försöker att få i gång här i landet, i stället för detta öfverdåd i mat och dryck, som hos oss nästan förstört all u Omkring vi resa oss rufvar till en stjärna mörker i det blå, och dimmornas sveper kallt öfver nejderna de vida, och sval var den vind, som i gröna löfven thy flykta vi ditåt, där töcknet ej bor. Jag sluter dig tätt till min sida.
K ronprinsen, så anser jag mig redan hafva au tydt'skalet derför, eller att det ej vore mer än billigt, att, då han skötte regentskapet och hans göromål till följe deraf blefvo mer ansträngande, äfven hans apanage skulle proportionsvis ökas. Yi veta alla, huru denna fråga behandlades i StatsUtsk:t, oaktadt de tipmaningar, som utgingo från detta hus. Sorn skäl för att ej anslaget skulle utgå, anfördes af Ordföranden i StatsUtsk:t, att, sedan K. M. af sin enskildta hofhållning anslagit 180,000 rdr rmt om året, man dåmera kunde anse H. K. H. vara i de ekonomiska omständigheter, att ej något vidare anslag vore af behofvet påkalladt. Detta var likväl ett bidrag af StatsChefen. Jag inser verkligen icke. hvarföre man nu, som skäl för den ifrågav:de apanagesummas förhöjande, anför den omständighet, att det ej vore tillbörligt att sätta de Kongl, personerna i någon af StatsChefen beroende ställning. Man har ytterligare som skäl för förhöjandet af npanagesumman anfört, att de Kongl, personerna ej kunna bekläda civilt ern. bete, samt att de äro understälda K. M:ts förmynderskap vid fråga om äktenskaps ingående, det vill säga att Konungen är deras giftoman. Men jag hemställer till Eder, M. Hrr, om icke denna föreskrift i grundlagen är nödvändig, ty det vore ju tänkbart, att de Kongl. Prinsarne i annat fall inginge föreningar, hvarutaf stora obehagligheter kunde härröra. Att bekläda civilt embete är dem visserligen förbjudet, men deremot är det dem tillåtet att inträda på den militära banan, och jag vet sannerligen ingenting, som hindrar dem att på denna väg söka befordran och likasom andra komma i åtnjutande af de, med deras innehafvande värdigheter förenade löneförmåner.
Proposition J\s 13. förmögenhet, må med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller nådigt afsked ur krigstjensten, få på Allmänna Indragnings-staten uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension, motsvarande hans nu på Regementsstat innehafvande Löjtnants-aflöning, eller Ett Tusen Tvåhundra Riksdaler Riksmynt. De till detta mål hörande handlingar skola till vederbörande Utskott öfverlemnas och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. C A R L. ./. M. Björnstjerna. Utdrag af Protokollet öfver Landt för sv ars-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Honungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 21 Oktober 1859. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern. Friherre De Gee r, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Statsråden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Departements-ehefen, Statsrådet Björnstjerna, uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag till Kongl. Maj:ts nådiga propositioner till Rikets Ständer, nemligen angående: Kongl. Majlis Nåd. Proposition JVi 14. 19 3:o Löjtnanten vid Svea Artilleri-regemente Nils Robert Themptanders uppförande till pension å Allmänna Indragnings-staten vid erhållande afsked; Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta protokoll bilagda, samt förordna, att, i öfverensstämmelse dermed, nådiga propositioner skulle till Rikets Ständer allåtas. Ex protocollo J. A. Jadrén. jw a-i.
På sätt derom stadgas, åtnjute prot:s-föranden arfvode af allmänna medel. § .44- Pröfnrs-comite' sammanträde uti länets residens-stad, eller, der sa icke ske kan, å den ort Konungens Bef:h:de bestämmer-. § i45. motsv. §§ 136, 138, B. F. Sedan Taxerts-comitéerne sina förrättningar slutat, utförde Konungens Bef:h:de och Öfverståthtn om nedsättande af Pröfms-comite' allmänna kungörelser, hvilka böra innehålla : a) namnen å de personer, som till ledamöter i comitden utsedda blifvit; b) tid och ort för comitcens sammanträdande; iakttagandes, hvad tiden beträffar, att den icke utsattes förr ari sextio dagar förflutit, sedan taxeringarne äro fulländade; samt c) att den, som af Pröfn:s-comite'en äskar rättelse uti mål rörtde tillämpning af denna Bevilln:s-stadga, skall, antingen förut hos Konungens Bef:h:de och för Stockholms stad hos Öfver-ståthållaren, eller sednast klockan tolf å den dag, comitden är kallad att sammanträda , sina anmärkningar vid den öfverklagade åtgärden skriftligen ingifva, jemte hvad till upplysning och bestyrkande af förhållandet tjena kan. § 146. fr. § 136, Bevts-förordn. Comite'en äge att hålla sina öfverläggningar inom slutna dörrar. § i47* motsv. § i34, Bev:s-f:n. Pröfni ngs-comite' åligge att granska det som förekommit vid årets Taxerts-comitéer, så väl med afseende på der fattade beslut, som vidtagna åtgärder; att, med anledn. af de anmärkntr, som deremot förekomma, eller comiteen i öfrigt, utan föranledande al de skattskyldiges anförda besvär, finnér skäliga, vidtaga alla nödiga ändringar och rättelser; att tillse det fastighetsvärdet å landet, äfven med af1 II. 21 : C>2
Vid en sådan allmännare reglering, skola tvifvelsutan sådana fall inträffa, då antagne allmänna grunder icke till alla delar kunna tillämpas; utan der förekommande serskilda förhållanden göra ett undantag eller en modification nödvändig; och det är med hänsigt härtill Utskottet slutligen tillstyrker: det Rikets Ständer må till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna att, efter det vederbörande Stifts-Styrelser blifvit hörde, låta uppgöra och definitivt fastställa Slaten för Elementar - Läroverkens personal. Stockholm den i April 1835. Reservationer: af Herr Oxehufvudj G. A.j ”Emot den delen af Högloflige Stats-Utskottets Betänkande, som omfattar frågan rörande Prabende-pastoraters, Comministraturers, och andra prest-sysslors afskiljande från alla Lärare-beställningar vid Skolor, får jag reservera mig. De P raebende Pastorat, som härvid komma i fråga, äro följande: Barnarps vid Jönköping 5o: 6. — Hyll ie vid Malmö, inbringande 225: 36., är redan, genom en af Kongl. Maj:t fastställd convention, afsöndradt hvarföre det ej i beräkningen bör upptagas. Summa 2,85: 9. 11. Stats-TJtskottets Biubikandc Nio 435» 7 Erkänner ninn nu nyttan och nödvändigheten af, att skilja Reetorsoch Pastors-befattningarne såsom varande till sin natur hvarandra olika, och till hvars samvetsgranna skötande, hvar för sig erfordras en daglig och stundelig eftersyn och omtanka, så lärer man väl ej kunna, bestrida att den ofvanstående ringa summan af a85: g. 11. icke rimligen borde hindra tillvägabringandet afen mera ändamålsenlig organisation utaf dessa olika dock maktpåliggande befattningar, hvilka för närvarande äro åt en enda person anförtrodde; ännu mindre hade jag förmodat, alt man skulle såsom skäl emot denna reform anföra summans obetydlighet.
Att någon af Utskottets ledamöter hyst en sådan afsigt, har icke blifvit utsagdt och jag förmodar det icke; men väl hafva de fleste, som yttrat sig inom Utskottet öfver detta anslag, uttryckligt tillkännagifvit, att de 6,800 R:dr, med hvilka gamla Elementar-läroverkens anslag ökades, när nya Elementar-Skolan serskildt försågs med ett anslag af lika belopp, borde blifva en tillgång för att användas till fyllande af många de förras behof, i alla fall högst otillräcklig, och på hvilken Utskottet hänvisat vid sina afslag på flera serskilda motioner, i hvilka sådana behof blifvit anmälda. Då Kongl. Maj:t för nya Elementarskolan serskildt uttryckligen äskat 6,800 R:dr, lärer icke eller kunna betviflas, att denna summa utgör hvad Kongl. Maj:t för dess behof redan pröfvat erforderligt. Sammanförandet af båda anslagen till ett enda saknar således alla giltiga skäl, men är stridande mot Kongl. Maj:ts tillkännagifna afsigt och lika hägnande omsorg för båda undervisnings-verken och kan, åtföljdt af den bifogade förklaringen, blifva missledande ecb skadligt. Jag anhåller derföre vördsamt, att Rikets Ständer mätte, i enlighet med Konungens Nådiga Proposition, åtskilja båda anslagen, på det hvartdera må oförryckt till sitt ändamål blifva auvändt, och således serskildt uppföra Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 41. 37 Anslag för Elementar-läroverkens behof 42,000, samt serskildt Anslag för nya Elementar-Skolan i Stockholm 6,800 R:dr”. Häruti instämde Herr Prosten Odelberg oell Herr Nordwall. Rörande ifrågastäldt anslag för Upsala Cathedral-Skola: af Friherre v. Kraemer: ”En af Professor Knös väckt motion om Iönefyllnads-anslag till Upsala Cathedral-Skola har af Stats-Utskottet blifvit afslagen; mot hvilket beslut jag får mig reservera.
Jemlikt Kongl. Maj:ts i organisationsfrågan fattade beslut, har Kongl Maj:t, jemte öfverlemnande till Rikets Ständers pröfning af Armé-förvaltningens endast tillsvidare gällande aflöningsstat, föreslagit Rikets Ständer, dels att, då inkomsten af ofvan omförmälda f. d. Adelsfane-indelning, såsom af de indelta räntepersedlarnes markegångspris beroende, är af oviss beskaffenhet, berörda indelning måtte indragas till statsverket, mot det att på Riksstatens fjerde hufvudtitel uppföras kontanta anslag af så väl 6,287 R:dr 44 öre, såsom tillökning i anslaget till “in delta kavallerioch infanteri-regeinentena“, som äfven 4,000 R:dr, såsom tillökning i anslaget för Armé-förvaltningen, dels ock att det af Rikets Ständer sedan längre tid beviljade, nu med 500 R:dr årligen utgående, extra anslag lör upprättande af de 8. k. statistiska tabellerna, hvilket äfven hädanefter måste afses till godtgörelse för en del af arbetet inom Armé-förvaltningens bokslutskontor, måtte förändras från tillfällig till ständig eller ordinarie egenskap, samt i sådant fall få tilläggas det i Armé-förvaltningens stat upptagna belopp till gratifikationer åt extra tjenstemän och betjente, med vilkor att statistiska tabellverket rörande fjerde hufvudtitelns anslag allt framgent inom Armé-förvaltningen upprättades och dess årliga hufvudböcker åtföljde; hvilket allt således icke påkallade något nytt anslag, utan hufvudsakligen vore en omföring af redan inom fjerde hufvudtiteln befintliga tillgångar och för öfrigt hade sin naturliga grund deruti, att em betsverket, enligt Rikets Ständers uttryckta åsigt, erhållit ett ijerde departement, kollegialt inrättadt, som medtagit ett opåräknadt lönebelopp.
Man kan numera anse Länets största delar äga förmånerna af ett kustland, jemte de förut ägande af dels bördigt slättland, dels skogrikt och vattenrikt uppland. Kusten, som ägde segelfart på Saltsjön, kunde förr räknas till 19 mil; nu är den ökad med 26 mil. Södra delen har i mindre mån närmat sig segellederna, men den har likväl genom desamma vunnit 4 mils närmare väg till en exporthamn, hvilken, för att vara konstgjord, likväl ej bör i ringare mån bidraga till lättad afsättning af ortens produkter, än om den vore danad ensamt af naturen. Man har förut trott sig finna klimatets förbättring till långvarigare höstar och tidigare vårar, men sednaste årens erfarenhet lemnar snarare anledning till en motsatt slutsats, då slädföre i October och slädföre i Maj vitna om ett förhållande, sorn ej är mildare än det fordna. De små förändringar, som kunna föregå på jordytan af detta Län, äro alltför ringa för att i märklig mån inverka på klimatet i det hela, och det enda som dervid med någon visshet kan förmodas, är att vinterföret nu mera hastigare upphör i de Lrakler, der skogarne blifvit afliuggne. Uti den år 1828 om detta Läns tillstånd afgifne Berättelse, är Dagsmossens utdikning omnämd, såsom ett företag af vigt, hvilket till största delen var fullgjord t. Vidare odling deraf har emedlertid ej ägt rum, emedan bästa marken af enskilde frånvunnits denna Krono-Iägenhet, samt det återstående består hufvudsakligen af brun mossjord, hvars fruktbargörande för det närvarande skulle medföra större kostnad, än som motsvarar deraf förväntande afkastning. Deremot är förslag uppgjord t att tillvinna Länet en tillökning af 4,000 Tunnland fruktbärande jord, samt att derjemte förbättra och göra torr en ej obetydlig sankare jordrymd, genom sjön Tåkerns sänkning.
Brefvet den 29 April 1761 och Instruktionen för Justitie-koilegium och Förmyndare-kammaren den 12 December 1764, Beträffande nu den väckta frågan om upphörande af omförmälda afgift; så hafva Rikets Ständer funnit densammas bibehållande numera svårligen kunna försvaras samt ansett berörda afgift isynnerhet förkastlig derföre, att den ganska ofta, eller i alla de fall, då skulderna i ett sterbhus öfverskjuta tiilgångarne, drabbar, icke sterbhusdelegarne, utan den dödes borgenärer. Pä sådan grund bar ock dess upphörande varit föreslaget af såväl Lag-kommitléens om Lag-beredningen, af hvilka den förra motiverat sitt förslag dermed, att ”till fattigas försörjning sådana utvägar höra vidtagas, att den ej kommer att grundas pä uppoffring af borgenärers rätt”. Sådana utvägar äro ock genom de pä sednare lider utfärdade författningar, som reglera fattigvården, anvisade, och vid sådant förhållande synes det, äfven oin behållning linnes i boet, likväl innefatta en orättvisa, alt vid inträffande dödsfall en ny utgift skall påläggas samma förmögenhet, för hvilken förut erlagts fattigunderhållsafgift och för hvilken arftagarne genast inträda i skyldighet att alltjemt framdeles erlägga dylik fattigskatt. En väl ordnad fattigvård, hvilken i äldre tider saknades, gör således numera ifrågavarande afgift icke allenast öfverflödig, ulan i vissa fall jemväl obillig; hvaremot dess upphörande skulle medföra äfven den för civil-lagsliftningen ingalunda ovigtiga förmån, att en af de tysta förmånsrätterna försvunne. Med afseende härå hafva Rikets Ständer för sin del beslutat en författning, hvarigenom förklaras, att livad 17 Kap. 4 § Handels-Balken och särskilda författningar innehålla, i fråga om utgående till de fälliga af viss andel utaf död mans bo, upphört alt vara gällande. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 4 Februari 1863. Expeditions-Utshnltets Förslag till underd.
Brefvet den 19; Juli 1834 i allmänhet medgifne rättighet att, med endast en fjerdedel af markegångspriset för dränge-dagsverken, erlägga betalning för de Kronan tillkommande, men ieke utfordrade, dagsverken , förstnämnde hemman blifvit i afseende på utskyldernes belopp försatte i ett mindre fördelagtigt förhållande, än öfrige lägenheter å berörde ö, har Utskottet trott sig böra föreslå, det Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna att, derest vederbörande det åstunda och serskildta hinder icke möta, bifalla, att, i enlighet med motionärens alternativt framställde begäran, hemmanen Tunnersta Norregården, Wrixlösa Runskegården och Stigby Svenskgården må, med befrielse från hemmantalsräntas utgörande, i likhet med öfriga hemman på Wisingsö, deltaga i dagsverksskyldigheten till Kronan, och, så vida dessa dagsverken icke in natura utfordras, erlägga lösen derför med en fjerdedel af Länets markegångspris å dränge-dagsverken. Hvad slutligen beträffar motionärens förslag, i afseende på hemmanen Ed Storegården, Torp Norrgården och Timner sta Skattegården, hvilkas räntor blifvit Landt-Räntmästaren i Jönköpings Län på lön anslagne, så enär Utskottet, uti serskildt utlåtande, tillstyrkt, att de till Verk och Stater samt embetsmäns aflöning indeldte heminansräntor, med deruti inbegripne dagsverken, måtte till Kronan indragas, dock att de löntagare, som det åstunda, ega att, för deras tjenstetid, dervid orubbade bibehållas, i hvilket fall, i afseende å deras utgörande, borde, efter nu gällande stadganden, tillgå, finner Utskottet sig böra hemställa, att, så länge Landt-Räntmästaren i Jönköpings
Stamoch bevärings-soldaterJ) 40.000 Befäl och spel, efter 40 å bataljon, enligt Bil. Y 2,000 Icke stridande, efter 76 å bataljon, enligt samma bil 12^ brigadstab, befäl och spel, efter 12 å brigad 2) Icke stridande, efter 39 å brigad2) b) 25 bataljoner, såsom depöl och reserv. Stamoch bevärings-soldater. Återstoden af 45,623 man, sedan 40,000 afgått till bataljonerna i fält ') 5,623 af bevärings-soldaterne (2:e—6:e klasserna) anses 4 proc. kunna ytterligare indragas 1,016 Stridande. Icke stridande. Y 1,000 Icke stridande, efter 76 å bataljon, enligt samma bil B. 15 bataljoner af 800 man i fält och 50 depotkompanier af 218 man. a) 75 bataljoner i fält. 21,000 1,900 63,150 i 6,187 'l5K337~man Afgår stam-soldater till exercis-depöterna, efter 18 till hvarje af de 50 kompanierna : Befäl och spel, efter 40 å bataljon, enligt Bil. Y Icke stridande efter 76 å bataljon, enligt samma bil 12^ brigadstab (se ofvan) bj 50 depötkompanier, efter 18 man stam och 200 man beväring å kompani 10,900 Befäl, efter 3 officerare och 3 underofficerare å kompani 300. Icke stridande. 15 bataljoner af 1000 man i fält och 50 depötkompanier af 258 man. a) 75 bataljoner i jält. Stamoch bevärings-soldater, med afdrag af stam för depötkompanierna, (se ofvan B) 45,739.