Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta utslag, hvari ändring kan vinnas, gånge emedlertid genast i verkställighet. 441. Uti det utslag, hvarigenom konkurs-rättegången blifvit öppnad, eller genom ett sednare utslag, afgilvct efter inhemtadt utlåtande från den domstols-ledamot, som blifvit till referent i målet och massans öfverförvaltare (Juge Commissaire) utsedd, åligge det domstolen, antingen å embetets vägnar eller på behörig paris framställning, att bestämma den tidpunkt, då betalningarnes upphörande skedde (»eller då konkurstillståndet faktiskt begynte och hvarmed äfven dess juridiska verkningar inträda»). Har domstolen ej något sednare särskildt utslag derom utfärdat, anses betalningarnes 52 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 10. upphörande hafva egt rum den dag domstolens utslag om konkurs-processens Öppnande afkunnades. 442. Domstolens, i kraft af de nästföregående arliklarne, afkunnade tvänne utslag skola olfenlligen anslås och införas i utdrag uti tidningarne, så väl i den ort, der konkursen blifvit öppnad, som på alla de ställen, hvarest gäldenären har kontor (etablissements). 443. Domstolens utslag, som öppnar konkursen, medförer genast, utan något vidare utlåtande, gäldenärens skiljande från förvaltningen af alia hans tillhörigheter, jemväl sådana, som kunna, så länge konkurstillståndet varar, honom tillfalla. Ifrån denna tidpunkt må ej heller någon talan, vare sig i afseende å lös eller fast egendom, i rättegångselier utsökningsväg, anställas emot konkursgäldenären, utan bör sådan talan vändas emot konkursboets sysslomän eller kuratorer (les syndics); domstolen dock efterlåtel, derest den finner sådant lämpligt, att i slika mål höra gäldenären såsom mellankommande part. 444. Alla gäldenärens skulder, hvilkas förfallotid ännu icke inträffat, äro, så snart utslaget om konkursens öppnande blifvita flum nåd t, att anse och behandla såsom förfallne.
Hvilket yttrande Rikets Ständers egen pröfning vördsamt underställes. Stockholm den 3 Januari 182g. Betänkande rörande yrkad jemkning i Beklädnads-bidragets utgörande af Soldate - Rotarne inom Piteå Socken. Uti Memorial, som från Hedervärda BondeStåndet blifvit den \ sisth December re - Besv. och Oecon. Län fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på den olika tunga Piteå Sockens Rotehållare derigenom vidkännas, att Soldate-beklädnads-bidraget utgöres af en del uti contanta medel, men af andra åter i spannmål efter markegångs-pris, hvaraf händer, att de förre nödgas betala nära dubbelt emot de senare; och föreslår Motionairen fördenskull en sådan jemkning och rättelse härutinnan, att Piteå Socknemäns Beklädnads-bidrag hädanefter må alalia, inom Socknen, på enahanda sätt efter Skatt utgöras, så att icke den ena mera än den andra deraf betungas. För alt utreda anledningen till och förhållandet med den i berörde måtto öfverklagade olikheten i Beklädnads-skyldighets åliggande inom nämnde Socken, har Utskottet, genom i ämnet anställda forskningar, inhemtat: Att, enligt i5 § i Kneckte-Contractet af den 3i Mars 1696, Rotarne vid Vesterbottens Regemente böra, utom den vissa lönen, hvart annat år hjelpa Soldaten tillen släpkUdning med 5 Daler Kopparmynt; Att, vid utfärdandet af den nu gällande Beklädnads-Förordningen för Indelta Infan - 3o Desv. och Oecon.
Gällaredsgrenens medlemmar under några riksdagar tagit plats i Svenneklasséfi för den Lilliehöökska familjen, torde väl icke böra föras denna gren till last eller utgöra hinder för den, att, sedan den äldsta ättegrenen dött ut, intaga dennas rum i 2:dra klassen, så mycket mer, som utöfvandet af representations-rätten på den tiden icke var så noga reglerad, och 14:de §:n af 1626 års Riddarh.Ordn. bestämmer att slägterna kunde inom sig välja representant, hvadan det är mycket möjligt, att en medlem af slägten JU 1 blifvit utsedd att representera den gren af samma 10 Den 20 Oktober. familj, som var introducerad under M 66. På dessa historiska grunder, och då Brynte Bertilsson står på Riddarhusets genealogier bestämdt upförd både som Riddare och som stamfader för ätten Lilliehöök af Fårdala M 1, anser jag R. o. Ad. hafva fullt skäl att godkänna det förfarande, som af Riddarh.-Direktm och Riddarb.-Utsk:t varit iakttaget alltsedan 1809, att tillerkänna representationsrätt under M 1 åt den gren af Lilliehöökska familjen, hvaraf en medlem äfven vid innevarande riksdag redan utfått pollett. Iir Anrep: Den siste talaren har påstått att i Riddareklassen intogos icke blott RiksRäds, utan äfven Riddares afkomlingar; men örn så vore förhållandet, skulle det icke heller då finnas mer än en enda ätt Lilliehöök, ty äfven en afKolbäcksgrenens stamfäder är på genealogierna antecknad som Riddare, nemi. Magnus Pedersson, hvilken lefde 1410. För öfrigt förekommer benämningen Riddare-klass allsicke i 7:de §:n af 1626 års Riddarh.-Ordn., hvilken § säger, att i den 2:dra klassen skola uppföras de, som kunna bevisa sin härkomst från något Rikets Råd, och i den 3:dje alla de öfriga, som frälse tjena.
Legostadgan den 23 November 1833, jemte dermed öfverensstämmande serskilde lagbud, måtte upphäfvas; samt från HälloJl. Borgare-Ståndet, dels af Herr Berg, P., som hemställt, att, enär 36 kap. 2 § Missgernings-balken samt 5 och 9 §§ i Kongl. Legostadgan vore allt för litet tryggande för tjenstehjon mot svårare misshandel af deras husbönder, förstnämnde lagrum måtte gifvas följande förändrade lydelse: ”Slår husbonde eller matmoder legohjon sitt, så att det deraf tillfogas åkomma; ligge det i laga bot, som förr är sagdt. Näpsa de det skäliga för brott dess; vare ogildt;” uti hvilken hemställan Herr Sundler instämt; dels ock af Herr Winge, som under den hos Vällofl. Borgare-Ståndet, vid nyssnämnde motions remitterande, i ämnet förda diskussion, framställt påstående, att alla de lagar eller författningar, som medgåfve husbonde rätt att utdela husaga till tjenstehjon, måtte, såsom qvarlefvor af barbarism, undanrödjas. Innehållet af dessa motioner och desamma följaktige yttranden hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och ehuru ofvannämnde af Herr Hjerta och jemväl af Lagberedningen uttalade åsigt, att förhållandet emellan husbonde och tjenare grundar sig på ett emellan dem, såsom frie kontrahenter, ingånget fördrag, är riktig, får likväl icke förgätas, att detta fördrag, sådant det i allmänna lagen och gällande legohjonsstadga framstår, har en egendomlig karakter, vida skiljd från den af andra arbets-beting. Tjenstehjonet är nemligen medlem af den familj, inom hvilken det tjenar; hvarföre ock ofvanberörde kapitel i Missgernings-balken, hvilket stadgar ansvar för man, som slår sin hustru, och hustru, som slår sin man, jemväl innehåller stadgande om husbonde eller matmoder, som slå sitt legohjon.
Slutligen har motionären yrkat, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om tillsättande af en kommission, till utarbetande af ett fullBih. till R. St. Brot. 1856 $ 1857. 8 Sami. 24 Häfl. 3 18 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 93. ståndigt förslag på de af motionären nu uppgifna grunder, att vid nästkommande riksdag Rikets Ständer föreläggas. Den fråga, som genom dessa samtliga motioner blifvit framkallad till behandlande vid denna riksdag, samt, efter hvad de med motionerne till Utskottet öfverlemnade diskussions-protokoller utvisa, redan vid motionernas väckande inom Stånden, utgjort föremål för allvarliga öfverläggningar, har under de förutgångna riksdagarne jemväl varit af Rikets Ständer tagen under pröfning. Utskottet går att redogöra lör hvad härom vid de sednaste riksmötena hufvudsakligen förekommit. Uti underdånig skrifvelse den 20 Oktober 1848 hade Rikets -Ständer, med anledning deraf, att hos Rikets Ständer blifvit gjord framställning om de olägenheter och missförhållanden, som vore en följd af presterskapets och kyrko-betjeningens nuvarande aflönings-sätt, äfvensom yrkats en förändrad reglering i berörda hänseende, hos Kongl. Majit i underdånighet andragit, att ej kunde förnekas, att både svårigheter och missförhållanden i allmänhet uppkommit af obestämda löne-inkomster för kyrkans tjenstemän, äfvensom att det anstötliga i vissa delar af uppbördssättet gifvit skälig orsak till denna obelåtenhet. Rehofvet af mera bestämda, efter tidernas förändrade skick lämpade, föreskrifter i detta afseende hade ock i synnerhet blifvit uttaladt från sådana orter och församlingar, der de bestämmelser angående lönevilkoren, hvartill författningarne både uppmana och berättiga vederbörande, nemligen så kallade konventioner, ännu icke blifvit införde.
Och som enligt Kongl. Brefwet af den 24 Mars 1808 samt det emellan Kongl. Moj.t och Hennes Majtt Enke - Drottningen afstukade Contrakt Hennes Majit under Dest öfriga Lifstid kommer att undfå ofmanberörde Summa, som bestäs, jämte all inkomst af de under Kongsgården hörande Lägenheter; sä har Utffoitet härutinnan icke ägt anledning att förestå någon förändring, utan i 1801 ärs projekterade Stat uptagit enahanda Summa. Det Den 22 November. >237 Det quänum, med och kohl som hittills ätgätt till eldning i de Kongl. rummen, för rummens conservttion under wintermän >dernc, sann till uväkt och sturwed, äswen scm för Co, ps de Gardet. Glas. mästare - Wärkstadcn, Marqnekenterict och ArdetgCommenderingar, anser Sials-Utskottet böra besörjas af KongSgardenS egne Inkomster, utan atr gravera Slaten med serskildt anslag dertill. Och hmad som erfordras linder Hennes Majus wistande pa denne Kongsgård, bör ulga af det wed-quanrum, som för Hennes Majus Hoshallning i Stockholm blifwit anslagit. Gripsholms Slott. 1809 ars Stal uptager: Jndeldt . ZZ 16 — Oindeldt ° - r,3ZZ 16 — Hwarförutan till SlottsCastan inflmk directe: Dagswerksoch Arrende-Inkomster tillhopa . 996 28 L Rdr 2,329 44 6 I enlighet med hmad Här efwan, angående Drottningholm och Swartsjö är anförvt, kommer Släthallarens och Secreterares aflöning akt ifrän StatsWerkel icke mera utgå. Och dä Stäthällare-Emhrtet uphör bör Styrelsen öfwer Mariefreds Stad !2Z8 Dm 23 November. äterläggas under Landshöfdingen i Nyköpings An dit den tillförene hört.
Så ser jag saken i sin enkelhet, och tror att Const.Utsk. icke handlar rätt mot Svenska folket, att det gar på sidan och framställer på bakvägar sältet att kringgå den beskrifna och klara lagen. Frih. Hamilton, Hugo: Jag tillåter mig icke alt med klandrande ord anfalla Utsk. för det betänk., som nu är under öfverläggning. Jag respecterar hvars och ens sätt att uppfatta sina åsigter och uttrycka dem, önskande att få åtnjuta samma rättvisa tillbaka; men hvad sjelfva saken beträffar, måste jag öppet tillstå, att jag icke gillar ConstUtskts föreslagna åtgärd, att ur 4 §:n Reg.Ftn borttaga ordet allena. Jag vill ej ingå härpå af flera skäl och synnerligen af det skäl, alt denna åtgärd är onyttig, och till intet ledande, om det blott är fråga om ett ords förändring. Delta ord har stått der i 3o år, och jag vill icke alt Const.- Utsk. skall, genom förslaget af dess borttagande, leda Svenska nationen lill den tro, alt så länge det ordet står qvar, Konungen verkligen allena styr Riket, med punkt vid ordet Riket, hvilket ingen kan tro, som läser §:n till slut; ty då är den fullkomligen tydlig och klar. Denna § kan verkligen icke misstydas, när man läser dea fullständigt och i ett sammanhang, och man behöfver ej då hysa den farhåga, som skulle icke Svenska Representationen äga full rättighet och äfven makt att verka för hvad grundlagens anda innehåller. Denna makt är oss tillförsäkrad i grundlagens 106 och 107 §5, äfvensom i beviljandet eller afslåendet af begärda skatter. Jag tror således, att nationen redan har alla de garantier den behöfver mot missbruk af allena styrande, några andra äro icke af nöden; och instämmer jag fullkomligen i Hr Professor Geijers reservation, med anhållan att den föreslagna förändringen icke måtte bifallas. Frågan om frälse och ofrälse mäns inträde i Statsrådet önskade jag se särskildt behandlad, och anhåller således om återremiss af ifrågavar. memorial.
Men s i kommer upplosningen ovantadt forsonande; Det barn, hvars .tillvaro slrulle .vara en p %~ninnelse om hennes ' skuld och hans nastan ofvermiinskliga uppoffring., dor vid sjalfva fodelsen -)) det hinder som m h t e skilja dem var undwojdt - och rsb gingo Nils och Marta in i det nya lif, som vantade dem, och sorn ett vanligt ode lagt oppet framfor d e m. ~ Uppkonstruerad och osnnn skulle en dylik historia forefalla till hvilket lager af samhdlet den an vore forsatt, men den verkar dubbelt .s % d l den sorn har framstilles som typisk for BSkargArdens k a r l e k ~. Det ar d&amp;for Geijerstams kustroman snarare lamnar efter sig ett intryck af kvalm och leda an den friska naturstamning, sorn man s % ' gBrna onskat finna och som forf. tydligen gsyftat. * * * L. Handelser berattade af Stig, $figson. Man kanner sig riktigt vilsekommen till mods, niir man efter en slingrande och trottsam erfarenhet s l i r sig till ro att begrunda huru m h g a de vagar aro, sorn leda till de fiitaliga m&amp;l, hvilka locka man-, g4r At vanster; men hvem vet, niskorna. En stig g b A t h ~ e r en om de inte kroka sig och lopa ihop rid niigon punkt bortorn synranden? Och dA kunde man ha sparat sig det snusfornuftiga ofvervagandet och den hjarntrottande sannoliklietsberakningen vid startningspunkten. Det ligger alltid en surpris i bakhgll 8 v e n for en logik, sorn rafsat till sig allt hvaq tiinkas kan i premissvag. Liit oss uppstalla problemet: hur skall man lyckas med att skrifva bocker?
Återstod, förklarad af ingående och utgående balancer 1,541: 25. 4. Inhäftas vid pag. 52. — 53 —• Uppbörd: Nummer-Lotteriets Medel: B al ance till påföljande året: B al ance från föregående året: Utgifter: Balance till påföljande året: Summa 303,037: 9. 5. 292,574:4i. n. J3 r ud g åfv o - F o uden. Debet. JBalance från föregående året: Årliga anslag till Brudgåfvor 2,833:16. — 2,833:16. Credit. Utgift: Vid dessa räkenskaper har någon anmärkning icke förekommit. — Brudgåfvo-Fondens säkerhetsliandlingar hafva blifvit genomgångna af Revisorerne, sora dervid icke funnit något att erinra. Kongl. Convoy-Commlssariatet. Detta Verks i Kongl. Kammar-Rätten, utan anmärkningar, granskade räkenskaper för begge åren upptaga: Debet Balance från föregående året: Contant Behållning Utlånte medel Oförsålde varor i Tunis Fordringar hos diverse Verk Dito hos diverse Personer . Inventarier] Obetalde Intresse-medel - Inkomst: Convoy-Afgift Bidrag från Konungariket Norrige Influtne medel vid Quarantaines-Inrätt ningen A Känsö Vinst på Cours-beräkningar Balance till påföljande året: Balance från föregående året: Skalder: Till diverse Utgift: Till Fredsverkens underhållande med Barbaresk-Sta terna 120,798:18.11. Tractamenten till Consuler och Consulat Secreterare på Barbaresk-kusterna 39,892:16. 9. Dito till Kongl. Convoy-Commissariatets aflöning 4,910: » » » hushyra 716:32. — Utbetalningar för Quarantaines-Inrätt ningen vid Känsö 21,212:29. — Dito för underhåll af Svenska kyrkan i London 1,237:34.
Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag egde på förhand kännedom derom att fråga skulle väckas om sakens behandling n 0 pa det sätt, Frih. Åkerhjelm nu föreslagit. Tvekande huruvida det vore rikligt, har jag derom rådgjordt med andra Riksdagsmän, hvilka ansett, det förut brukliga förfaringssättet att behandla bilagan i sammanhang med den punkt i hufvud-betänk., hvartill hon hörer, vara det riktigaste. Jag vill likväl icke göra några invändningar, antingen man börjar med slutet, eller med begynnelsen, emedan man, i båda fallen kommer till samma slutföljd. Jag öfverlemnar derföre åt Hr Gr. o. Landtm, att vidtaga det föredragningssätt, han anser vara riktigast och lagligast. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Lika med Hr von Hartmansdorff tror jag att det vid föreg:de Riksdagar varit vanligt, ' att man, då bilagor åtföljt det s. k. inkomst-betänk., pröfvat och afgjort bilagan i sammanhang med den punkt i Retänk., sorn bilagan angick. Jag tror äfven, att ett sådant behandligssätt är Den 22 Mars f. m. 339 det rätta, och kan för min del icke finna någon fördel ligga i det förfaringssätt, hvarom Frill. Åkerhjelm gjort framställning. Frih. af Ugglas, Curt Gusf.: Jag ber att få fästa den siste värde talarens upmärksamhet deruppå, att de s. k. bilagorna icke blifvit af StatsUtsk. såsom-bilagor behandlade. De utgöra 7 serskildta Utlålrn, innehållande svar på dels K. M:s Propos:r, dels enskildta Riksdagsmäns motioner. Jag kan för min del icke finna annat än att det vore ändamålsenligt att först afgöra dessa serskildta Utlåtm, enär beslutet öfver dem kommer att inverka å afgörandet af inkomst-Betänk.oi dess helhet, hvarföre jag förenar mig i den hemställan Frih. Åkerhjelm gjort. O Frih. Åkerhjelm:
Den besparing i årliga Statsutgifterna, som ensamt genom indragning af öfverflödige EmbetsVerk och Uppbördsbetjente härigenom kan beredas, är betydlig, men högst obetydlig i jemförelse lill den indirecta vinst, folket kommer att njuta genom allmännelig frihet i handel och näring, Statsbidragens utgörande i mån af inkomst, Rust -och Rotehållnings-besvärets upphörande m. m. — 3 34 Behofvet af ett faststäldt system för Rikets Statshushållning är redan vid sista Riksdag af Rikets Ständer erkändt: frågan väcktes af mig, jag har derföre ansett mig böra använda den tid, som afEmbetsgöromål icke varit upptagen, att samla materialer för frågans fullständiga behandling af Rikets Ständer, och anhåller, vid öfverlemnande af arbetet, att Ridderskapet och Adeln ville remittera det till vederbörande Rikets Ständers Utskotts hand läggning. Hvarjemte Friherre Cederström till protocollet afleiniiade i4 Tabeller öfver Sveriges Statistik, tillika med följande uppgift: Summan af år 1827 influten inkommande Lastoch Bropenningar till Staden 3,464: 44' Den störste Importeuren har år r827 erlagt i Tull 51,353: 16. och i ConvoyAfgift 3,994: 4- efter ett Tullvärde af 680,928:42},med inberäkning af på Nederlag och CreditUpplag lagde Varors värden. 35 Den störste Exporteuren har samma år betalt i tull 4°,274: 35. och i ConvoyAfgift 6,372: 9. efter ettTullvärde af 1,060,124: 37. Stockholm af Kongl. GeneralTullStyrelsens RevisionsContor den 17 Nov. 1828. G. Trotzig. Friherre Cederström tilläde derefter munteligen: I afseende på N:o 8, så är spannmålsbeloppet hemtadt från Län ds h ö fd i n g a r n es Femårs-Berättelser.
Det torde vara tillräckligt, om det föreskrifves, att uti rättegång, rörande gill tigheten af köpeafhandling om lös egendom, i de fall, som uti föregåen de 3:ne moment förutsättas, köparens och säljarens erkännande icke göra tillfyllest, utan annaa laglig bevisning om köpets verklighet erfordras — åt domaren öfverlemnadt att pröfva, hvilken bevisning, som, i hvarje serskildt fall, bör för gällande antagas. Om det ån icke kan bestämdt sågas, att det hår erbjudna tillfället till edgång skall föranleda till edens missbruk, anser jag detta ganska lått kunna ske, och tror, olika med Utskottets fleste Ledamöter, att omständigheter sannolikt ofta skola inträffa, då den uppgifna köparens fördel blifver beroende deraf, huruvida eden Lag-Utskottets Betänkande, N.-o 172. 11 fullgöres eller icke. Dessutom håller jag före, att eden måste sparsamt användas, för alt ej slutligen förlora egenskapen af ett tjenligt bevisningsmedel, och att han derföre icke bör ular. synnerliga skål tillåtas. Några sådana finnér jag, lör min del, hår icke vara för handen.5'' Af Herr von Book, som åberopat sitt vid förra Betänkandet fogade serskildta yttrande. Af Fr. von Zweigbergh från Skagaraborgs Lån, som instämt i Herr Grefve Mörnes reservation. Anis. till Exp. Utst. d. 22 Dec., lil 1 e. tn. Betänkande, i anledning af väckt motion, dels om upphäfvande af Kongl. Förbudet mot dueller och slagsmål af den 22 Augusti 1682 och alla dermed sammanhang egande Författningar, dels ock om ändring af 24 Cap. 11 § Missgernings-Balken. Uti en till Höglofl. Ridderskapel och Adelil ingifven och derefter till Lag-Utskottet remitterad motion, har Herr Grefve Anckarsvärd, Carl Henrik, anfört, hurusom allas likhet inför lagen utgjorde det lörsta vilkoret för elt fritt och lagbudet samhällsskick. Detta vilkor vore likväl förbisedt i Kongl.
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 29. Julii 1823 Preste-Ståndet den 1. Aug. — Borgare-Ståndet den 1. —• — Bonde-Ståndet den <5. _ — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande förändring af straffet för Hållkarl, sorn fordrar drickspenningar. S. A. K. Hdturu, så val med afseende deri , att Hållkarl är en för Resandes biträde tillsatt person, som å svårigheten för Resande, att, serdeles å främmande ort, kunna i Hållkarls möjligen otillbörliga förhållande åstadkomma sådan rättelse, att resan icke derigenom uppehälles, Riksens Ständer funnit de förgripelser, hvartill Hållkarl exoot Resande kan göra sig skyldig, i allmänhet Underdånigti Skrifvelser. böra beläggas med strängare ansvar, än det enabanda förseelser vid andra omständigheter ådraga, har likväl, i anledning af vackt fråga, om upphäfvande af det uti l4. af Kongl. Förklaringen den 11. December 1766 stadgade Kroppsstraff med sex par Spö, för Hållkarl, hvilken af den Resande påyrkar, såsom en rättighet, eller annars olämpeligen fordrar drickspenningar, den öfvenygelse blifvit Riksens Ständer bibringad, att berörde straff är alltför strängt, då förseelsen, för aig sjelf betraktad, ej är af egenteligen brottslig beskaffenhet och någon olägenhet deraf för den Resande desto mindre synes kunna uppstå, som serskildt ansvar uti 1734 års Gästgifveri-Ordning och Högstberörde Kongl. Förklaring är bestämdt för de fall, då Hållkarl, efter behag, långsamt uppehåller eller med ovett ofredar den Resande; Och som hvarje Dag måste vara byggd på rättsenliga grunder, få hos E. K. M. Riksens
Räkenskaperna gifva väl vid handen, att under åren 1847—1849 tillökningen utgjort: å de efter viss tid räntebärande fordrin garne . r:dr 131,490: 20 10. och å de allt framgent räntefria . » 1,644,484: 31. 8. eller å båda slagen tillsammans r:dr 1,773,873: 4. 6. men, å andra sidan, hafva de räntebärande fordringarne, hvilka vid 1846 års slut uppgingo till . r:dr 2,340,666: 3. 10. under år 1847 och 1848, men hufvud Transport 2,340,666: 3. 10. 1,775,973: 4. 6. Slats -Utskottets Memorial, JM 5. Transport 2,340,666: 5. 10. 1,775,973: 4. 6 sakligast under sistnämnde är, blifvit så betydligt förminskade, att de, äfven med inberäknande af hvad som utaf dessa slags fordringar åter tillkommit, under 1849, vid det årets slut endast utgjorde r:dr 2,060,489; 28. 1. skillnaden måste alltså ifrån ofvanberörda tillökningsbelopp aldragas med r:dr 480,176: 25. 9. dä den summa erhålles, hvarmed samtliga fordringarue, på sätt uppgifvet är, förökats, eller r:dr 1,295,798: 26. 9.
Genom de föreslagna tilläggen, har jag, i ll:te § sökt förhindra obehöriges inträde på detta rum; i den 30:de har jag framställt sättet att afvisa sådane, som redan lyckats erhålla pollet, och slutligen, i den 37:de har jag sökt lägga ett sådant band på de ledamöter, åt hvilka den vigtiga moraliska domen är, i första hand, anförtrodd, alt svårligen äfven den mest upskrämda inbillningskraft torde kunna, i de föreslagna förändringarne, se några särdeles vådor, ty, om man vill tänka sig att 6, eller ännu värre 12, till den grad samvetlöse män, skulle kunna på Riddarhuset upletas, att de hvarken af hederskänsla, eller genom den föreslagna eden, skulle anse sig förhindrade, att, utan högst giltiga skäl, utesluta en motståndare, torde man omöjligen kunna hysa så dålig tanke om It. o. Ad:s majoritet att den skulle, i Riddarli.Direkt. eller Utsk. insätta, just desse vanlottade få. Inträffar likväl äfven denna otroliga händelse, erfordras vid den Den 14 D e c e ni b ér, 219 slutliga pröfningen i Ståndet, till åtgärdens stadfästande, tre fjerdedelar af de röstande, hvilket säkert aldrig skall erhållas till bekräftandet af en orättvisa. Utgående från den föreställning att inom en församling, uteslutande bestående af Adelsmän, icke allenast juridiska bevis böra vara gällande, utan att äfven tro och ära må läggas i vågskålen ; att således icke blott lagen, utau äfven hedern må sitta till doms, bar jag utan tvekan framlagt ett förslag hvilket jag vågar hoppas skall finna genklang i mer än ett ridderligt sinne. Afven denna motion begärdes på bordet. Ilr Cederschiöld, Fredr. Au g., upläste följande motion: