Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller att Betänkandet med denna anmärkning må återremitteras* Herr Grefven och Landt lUar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln pröfva - Den 14 Juli. f. m. ^ de den gjorda anmärkningen hindra antagandet. / Ropades Nej, hvarefter Betänkandet bifölls. Upplästes a nvo och bifölls OeconomieUtskoitets den li Juli första gången upplästa Betänkande, angående befrielse för Skeppare och Forbönder att vid Tullkamrarne uttaga förpassningar å landets egna varor, Som från Uppstäderna försändas. Upplästes å nyo ConstitutionsUtskottets den ix Juli på Bordet lagda Memorial, angående förändringar i följande §. §. af Grundlagarna: 1:0. I 5(5 $. RegeringsFörmen. 2:0 I 28 §. RegeringsFörmen. 3:0 i 37 §. RegeringsFörmen. 4:0 I 14 §• Riksdagsordningen. 5:0 t 38 §. Riksdagsordningen, röran de omröstning inom Utskotten per Capita, 6ga Den 14 Jul". J. m. 6:0 I 58 $. Riksdagsordningen, i fall nästföregående förslag ej af Riksens Ständer samt Kongl. Maj:t skulle antagas. D / P 7:0 I 58 §■ Regeringsformen. 8:0 I 29 §. Riksdagsordningen; och blefvo de uti dessa Memorial upptagna förslag af Ridderskapet och Adeln godkända till den kraft och verkan, som §6 §. Regeringsformen innehåller. Likaledes upplästas å nyo ConstitutionsUtskottets, sedan den 11 Juli på Bordet hvilande, Memorial, angående en förändring i 4 §• Regeringsformen. Grefve Mörner, Carl Stellan, ansåg Ridderskapet och Adeln böra återremittera Memorialet och ej antaga förslaget om Frälse och Ofrälse. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham:
Korpsens chef har nu i underdånighet anmält svårigheten alt för så ringa aflöning kunna vid omförmälda befattningar fästa användbara och pålitliga personer, samt tillika anhållit, att åt hvardera af dem måtte i nåder beredas en löne—tillökning af 100 R:dr banko; och då behofvet af denna löneförbättring svårligen kau bestridas, anser jag mig böra underdånigst hemställa, det Eders Kongl. Majit i nåder täckes, för berörde ändamål, af Rikets Ständer begära en tillökning uti anslaget för topografiska korpsen af R:dr 200: — —* I atseende på det af Rikets Ständer vid sista riksdag, för åren 1845—1847, på Riksgälds-kontoret anvisade särskilda anslag af 12,000 R:dr årligen för topografiska korpsens arbeten, har Statskontoret i underdånighet föreslagit nådig framställning till Rikets Ständer, att anslaget måtte för framtiden varda uppfördt på korpsens stat; men då beiop Transport 200: • 46 Transport pet af de medel, som för ifrågavarande arbeten erfordras, onekligen är beroende af Eders Kongl. Majlis nådiga föreskrifter om arbetenas större eller mindre utsträckning, samt detta anslag således lämpligen icke kan hänföras till ständiga behof, finner jag mig ej kunna understödja Statskontorets omförmalda hemställan, utan torde få upptaga berörda anslag bland dem, hvilka för tillfälliga behof böra begäras. Icke eller finner jag skäl att förorda Statskontorets hemställan om uppförande på Öfver-kommeodants-expeditionens stat af det belopp å tillhopa 7*20 Ridr årligen, sorn nu från anslaget till oförutsedda utgifter utgår dels såsom arfvode åt öfver-kommendanten och dels till rationsersätilling för kommendanten härstädes, helst jag föreställer m att vid en blifvande reglering af öfverkommendants-embetet omförmalda utgift utöfver staten möjligen skall kunna undvaras.
S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Maj:ts den 3 dennes på bordet lagda nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med tillkännagivande, att Kongl. Majit i nåder förordnat Statsrådet, Kommendören af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-orden, Nils Fredrik Wallensteen, att under innevarande riksdag utöfva don befattning med Riksdags-ärenden, som, enligt 36 och 42 88 af Riksdags-ordningen, en ledamot af Stats-rådet tillkommer; och beslöts, det skulle denna nådiga skrifvelse läggas till liandlingarne samt vederbörande Utskott meddelas underrättelse om densammas innehåll: Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, om förordnande af en Statsråds-ledamot i afseende på handläggningen af vissa i Riksdags-ordningens 36 och 42 §§ omförmälda Riksdags-ärenden; Gifven Stockholms Slott den 46 November 4853. Kongl. Maj:t vill härmed gifva Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Maj:t i nåder förordnat Stats-rådet, Kommendören af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-orden, Nils Fredrik Wallensteen, att, under innevarande riksdag, utöfva den befattning med Riksdags-ärenden, som, enligt 36 och 42 88 af Rikdags-ordningen, en ledamot af Stats-rådet tillkommer. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. F. Fåhraus. 12 Prat.-Utdrag den t Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför H. M. Konungen * Stats-Rådet å Stockholms Slott den 16 November 1853. Närvarande: Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld. Statsråden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Utskotten ega i öfrigt den säkra öfvertyg geise, att då Kongl. Majrt äfven vid detta Riksmöte fästat sin Nådiga uppmärksamhet på en förbättrad fångvård, hvaröfver jemväl underdånigt förslag blifvit af särskilde Commilterade utarbetadt, Kongl; Majrt äfven framdeles fortfar, att; så vidt Omständigheterna medgifva, med samma Nådiga behjertande omfattå detta vigtiga ämne, hvaraf den nu väckte frågan om fångarnes lämpliga sysselsättning utgör eri väsendtlig del, och således icke kan blifva förbisedd. Dock hemställes detta Riksens Högloft: Ständers egen pröfning vördsammeligen: Stockholm den i5 November i823; *4 Utlktttett RttXnkaniat. Ankom d. 30 Nov. 1833, Riksens Högloft. Ständers Lagsaint Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 179 > rörande väckt fråga om npphäfvande af L andshöfdingarnes domsrätt i Enskiftes-mål. Höglofl. Piidderskapet och Adeln, Vällofl. BorgareStåndet, samt Hedcrv. BondeStåndet hafva till Utskottens förnyade handläggning återremitterat ofvaunämnde Betänkande, hvilket deremot af Högv. PresteStåndet blifvit afslaget. De anmärkningar och anföranden, sora i afseende på samma Betänkande blifvit framställde, kunna hufvudsakligen hänföras till följande:
Ehuru jag för min del icke upplättat General Hazelii mening i komiténs betänk, så, som om lian skulle hafva ansett en väg öster om Sigtunafjärelen i strategiskt hänseende lika godsomen sådan vester om densamma, vill jag dock lemna den saken å sido, med anledning af de utaf Gr. Taube lemnade upplysningar; men jag kan icke underlåta att anmärka, det orsaken till minskningen i hästarnes antal vid Barkarby mot det vid Rotebro är att finna i det förhållande att en jernväg blifvit anlagd söder om Mälaren mellan Stockholm och Göteborg. Att bästantalet blifvit minskadt på norra linien är således att finna deri att många, som bo i Westmanland och norra Nerike, för att undvika att åka en liten nätt krokväg på 3 sidor om Mälaren, begagna jernvägen söder om densamma; men det kan icke tagas till grund lör ett påslående om att industrien gått tillbaka i nämnde landskap. En olycka är äfven att bibanorna alltid vid föredragningen kommit efter hufvudbanorna. Om ett annat sätt egt rum, är jag öfvertygad att resultatet blifvit annorlunda, sedan de enskildta intressena redan blifvit tillfredsställda. Då man nu har framställt ett förslag om återremiss och jag icke vill iidåta mig på att granska alla skäl, som blifvit framställda mot mina åsigter, — hvaribland jag dock främst kunnat vederlägga den anmärkning, att det är lätt att föra trupper från Wermland, Nerike och Westmanland, med det genmäle att trupper Den 11 Maj e. ra. 235 borrie ändå lättare kunna föras från Upsala till Stockholm, då der finnes 5 å 6 ångbåtar, som göra nästan dagliga lourer, — vill jag dock icke förena mig med de Ilrr, som yrkat en åter remiss; men jag måste på det bestämdaste förklara att jag af säger mig min rättighet att begära votering för den vestra vägen endast på det vilkor, att jernvägen må stanna i Upsala, och att således propos. blifver, att vi vid denna riksdag stanna vid att gå till Upsala öster om Sigtunafjärden.
Län under den 8:de November sistlidne Ar täckts bevilja. o;o I anledning af väckt fråga om utgifvande af — och kostnadens bestridande till Register öfver Bihangen till 1810 och 1812 arens Urtima Riksdags Protocoll , och anser Utskottet uppå anförda skäl sådana Register böra författas och-af trycket utgifvas} samt förmäler att, då sådant icke med skäl kunde nu varande Expeditionsutskott åläggas, Utskottet fogat sådan anstalt härom, hvarigenom arbetet må kunna sist inom denna månads utgång blifva färdigt} hemställandes tillika, att hos Kongl. Majit i underdånighet må anhållas om Nådig befallning till Dess och Rikets SfatsContoir, att, uppå Reqvisiton af StatsUtskottets Ordförande låta, utaf den till Riksdags-kostnadernes bestridande anslagna Summa förskjuta hvad som till i fråga varande Registers Utgifvande må kunna utgå utöf - 4 5* Den ii Ma] i. m. ver de medel, som genom prenumeration och försäljning deraf kunna inflyta. 5:o I anledning af en af Herr Borg-' mästaren Holm väckt fråga om organisation af en Comité till allmän reglering af Statens Embeten och Tjerrster; och hemställer Utskottet, uppå anförda skäl, att Riksens Höglofl. Ständer, med förnyande af deras 1812 gjorda anhållan, hos Kongl.
Majit fann den tillämnade vattenledningen vara af sådan vigt, att utförandet deraf ej längre borde uppskjutas, men dock, med afseende på hvad Förvaltningen af Sjö-ärendena, uti sina sednast i ämnet afgifna utlåtanden, anfört om sannolika behöfligheten af vissa jemkningar uti de för omkring 15 år tillbaka uppgjorda förslagen och på det att fullt tillförlitlig plan med kostnadsberäkningar för berörda anläggning måtte kunna Rikets nästsammanträdande Ständer föreläggas, prölvade godt åt Styrelsen öfver Allmänna Vägoch Vattenbyggnader i Nåder uppdraga, att å nyo underkasta de i !! lii/. M .3 till Kongl. Majus Nåd. Prop. Jtä 1. sådant afseende uppgjorda planer och kostnadsförslag en sorgfällig granskning samt derefter med utlåtande jemte förslag till de deri möjligen erforderliga jemkningar och ändringar i underdånighet inkomma, men, i händelse anledning dertill förefunnes, låta uppgöra och afgifva nya fullständiga förslag i ämnet, samt, derest det blefve behöfligt, till Carlskrona beordra någon i vattenledningars anläggande kunnig person, för all undersöka den för här ifrågavarande ledning afsedde lokal. »Sedan bemälda Styrelse, för fullgörande af detta Nådiga uppdrag, så väl underkastat de äldre förslagen noga granskning, som ock, för vinnande af åtskilliga behöfliga upplysningar, skriftvexlat med Befälhafvande Amiralen i Carlskrona, samt slutligen funnit sig föranlåten alt, med begagnande af del, såsom nämndt är, Styrelsen lemnade tillstånd, dit beordrat sin Byrå-chef, Öfverste-löjtnanten m, m.
Det gör likväl för alla utgifvare af större verk och i synnerhet af arbeten, sorn långvarigt fortsåttas eller som, bestämda till flera deiar, icke hastigare ån på flera är kunna utkomma, en stor olägenhet, att papperets storlek nästan vid hvarje Bruk år olika. Man liar stundom sett höcker utgifvas, sorn till en ny del måst åtnöjas med annat format ån i de föregående, och våra Collegiers archi ver intyga huru i deras tjocka volumer förekomma oformligt olika storlekar af papper, hvilket gör boken ej blott mera ful och svårare att inbinda, utan ock obeqvämare att handtera och genomleta. Det vore derföre, en tjenlig sak om vissa storlekar för papper blefvo föreskrifna, Af hvarje papperssort barde dock tillverkas till alla de storlekar, som komma att blifva bestämda, så att den sorn vill hafva mera fint och mera hvitt papper, men af enahanda storlek med Het gröfre, alltid kan finna tillgång, och papperets god. het eljer vackerhet ej bindas till viss form, utau fås af alla storlekarne, hvilket förmodligen kunde för vanliga behofven inskränkas till 4 slag och bestämmas för en sort eller nu vanliga skrifoch concept-papperet till 17 tums längd med 14 tums bredd för hela arket; för en sort eller nu vanliga postoch bref-papperet till 22 tums längd med 17 tums bredd; för en sort eller så kallade regal-papperet till 24 tums längd med 19 tums bredd och åter för en sort eller imperial-papperet 3o tums längd med 22 tums bredd. De äijnu större slagen nyttjas 58 Den i Mars. gå sällan, åtminstone icke allmänt eller till böc. ker, räkenskaper eller andra vanliga behof, utan någon enda gång tili chartor och kopparstick, då också särskildt tjocklek erfordras, sä att ett visst mått icke behöfde för dem föreskrifvas, helst sådane sorter icke vid hvarje Pappersbruk hvarken sökas eiler tillverkas, utan hvar och en som behöfver dem, lärer få beställa sitt erforderliga qvantum å de Bruk, der de kunna fås.
Maj:t tilläfventyrs kan finna för godt att brännvinsbränningen förbjuda, alltid vara förseglad eller inlcinnad i allmänt förvaringsrum, som på landet af församlingen i sockenstämma och i stad af Magistraten utses; dock må i städerna endast de inmurade pannorna förblifva i enskildt förvar. Aflemnande af brännvinsbrännings-redskap bör ske sist å andra söcknedag efter den, då rättigheten att densamma begagna upphörer. Försegling verkställes af dom, på hvilken sådan ankommer, utan alt panne-egaren är förpligtad att sig derom anmäla. §. 24. Äfven under den för brännvinsbränning lofgifna tid må brännvinsbränningsredskap icke oförseglad af någon innehafvas den eller de terminer, för hvilken lian till brännvinsbränning sig icke anmält, eller ej, på sätt §.11 omförmäler, vederbörligt tillstånd dertill erhållit, utan gälle härvid hvad i förestående §. i afseende å redskaps aflemnande eller försegling stadgadt är. Hvad i denna och nästföregående §. stadgas, må dock ej tillämpas på ny redskap, som är i tillverkarens vård eller på gammal redskap, som är under arbete på kopparslagares verkstad. Expeditions-Uiskoltets Förslag till undt. Skrifvelse, N:o 199. 647 Brännvinsbrännings-redskap, som finnes å kopparslagares eller annan tillverkares verkstad eller i hans vård eller inlemnad i allmänt förvar, behöfver ej vara förseglad; men om den derifrån flyttas, skall innehafvaren, om ban ej senast inom åtta dagar derefter är berättigad att densamma begagna, den till försegling anmäla.
Då, i afseende på besluten öfver förevarande 29:de punkt, två Riksstånd stadnat emot två, lärer, så framt nemligen föregående 28:de punkt varder af Rikets Ständer bifallen, votering böra i förstärkt Utskott anställas; i hvilket ända mål Utskottet föreslår följande proposition: 17:o. Den, som, i enlighet med Utskottets, af Borgareoch Bonde-stånden bifallna, hemställan, vill, att det på medelpris grundade lösningssätt, som Utskottet i 28:de punkten af utlåtandet N:o 242 föreslagit i afseende på den till statsverket ingå ende kronotionde, måtte tillämpas vid utgörandet af den spanmål, som för ständiga rotevakanser i Skåne utgår, äfvensom hästvakans-spanmålen, så vida och i den Slats-Utskottels Memorial, N:o 319. 19 mån samtlige delegare i ett eller flera serskilda rusteller rotehåll sådant medgifva, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer afslagit förberörde hemställan. För den händelse åter, att det i 28:de punkten intagna tillstyrkande, angående sättet för kronotiondens lösande i allmänhet, skulle vid den förestående voteringen underkännas, lärer häraf blifva en följd, att frågan om nämnde lösningssätts tillämpning å den spanmål, som i 29:de punkten afses, kommer att förfalla. 30:de punkten, rörande väckt fråga om förändrade bestämmelser för utarrendering af statens egendomar, är bifallen af samtlige Riksstånden.
-OcB ffafme^t, uti 2Bår ^torn tid^ongl. 'lOiapt afiåtne unberbåntga fFrifmelfe, förflarat £>ff anfe falpetergårben fTola, på dittills manligt fått, utgå intill nafla år, 1831, bå be af £)ji mib benna SKiFSbag BefTutabe 33rånminS? oel) ^emillning&författningar Femma att tråba i merFflådigljet, odj meb fjmilFen tib falpetergårben femmål ber uppnora: forn? manbe, enår ben fålunba bemilfabe erfåttningen för falpetergårben fToU aifmaé af mebel, forn birecte inflnta i $vongl ©tat»? (Eonfoiret, ocf) icfe af fåbane, forn förft ingå till OufetS ©fånbcrS fKiFSgålbS?
Fru Metta förundrade sig öfver att Sigrid hade vågat tilltala den fremmande herrn, men sedan hon sjelf förenat sina tacksägelser med hennes, tillade hon: ”Dålig värdinna är jag, som ej ens kan undfägna eder, och dock fordrar jag att ni skall fylla gästens pligt, ehuru jag ej fyller en värdinnas. Jag ber er nemligen att berätta oss nyheter. Låt oss veta både huru ni kom i upprorsmännens händer, och sen huru ni kunde lyckas att undfly”. Enevald redogjorde nu för huru hans gård blifvit plundrad och bränd och han sjelf bortförd; omtalade sedan sitt bekymmer öfver att nödgas medfölja bondehären från Tannila, utan att kunna lemna någon hjelp. ”Slutligen”, fortsatte Enevald, ”hade bönderne hunnit till Nokia. Der beredde de sig att rasta öfver natten. Mitt sinne reste sig oöfvervinnerligt emot, att fortfarande vara tvungen att kampera med dessa råa gastar, och mina tankar flögo ständigt hit till Tannila. Emellertid kom underrättelse om att Fleming vore i antåg med krigsmakt. Denna nyhet verkade som ett trollslag. Den bullersamma folkhopen, som förut endast ordat om sin önskan att få tag i herr Klas för att slå honom till jorden, den hade nu med ens blifvit helt spak, när den fruktade mannen med sina knektar stod den inpå lifvet. I den allmänna villervalla, som nu uppstod, lyckades jag obemärkt, smyga mig ut till en inhägnad, der, ibland andra hästar, äfven de förvarades, som togos från Tannila. Jag kastade mig opp på en af dem och red i sporrsträck derifrån. Jag tror att man märkte min flygt, ty jag hörde skrik och hojtande att stanna; men i villervallan torde ingen hafva kommit sig att förfölja mig, åtminstone upphann mig ingen.” ”Mycken tack äro vi eder skyldiga äfven för eder välvilliga omsorg om oss. Hem, kan ni numera i afton icke resa, och det är sannt, der har ni icke ens tak öfver hufvudet. Men ni är trött och behöfver hvila, och det behöfva vi alla, ty det är nu ganska sent, och vi ha alla haft en besvärlig dag.
– I alla fall har Hr Franz Sjöberg, som han sjelf påstår, ej lidit det ringaste afbräck i financen genom de många plikterna, eller i opinionen hos sin publik genom dessa och andra smädelser; hvad Aftonblads-läsarne tänka om honom sätter han sig väl öfver, liksom A.B:s Utg. sätter sig öfver hvad Tidens läsare tänka om honom. Man ser, att ingen rörelse, för den som förstår sköta den, torde vara indrägtigare än handeln med annat folks heder. Man finner huru förträffligt det är stäldt med vår tryckfrihet: – men Hr Hjerta har så velat, och åtnjuter nu belöningen derför. Denna episod har råkat blifva för lång; men capitlet är ändlöst. Vi gå nu till vårt egentliga ämne. Den Almqvistska katastrophen har satt en ful fläck på det svenska tidningsväsendet, och företrädesvis på landets största tidning. Förmörkelsen på publicismens himmel har varit lika fullständig, som den, som inträffar å en annan himmel den 28 Juli. Centralsolen i den radicala intelligensens verldsrymd har, här slocknad, förflyttat sig till ett annat planetsystem, der den likväl kanske ånyo torde tända sig, vare sig i Mormonernes stat eller i Soulouque’s kejsardöme: visserligen hafva vi ännu qvar en hop andra kroppar af diverse egenskaper, månar, drabanter, fixoch irrstjernor, kometer med och utan svansar, men de emottogo i första eller andra handen alla sitt ljus af „de fria Fantasiernas„ ljusbloss. Diktaren var den allmänna läromästaren i den nya theologien, i samhällsoch sedeläran. Han var Mästaren i det radicala Frimureriet: de öfrige voro endast handtlangare, som stodo djupt i graderna under honom, endast lydande hans ordres att gå på och rifva ner, men få anade hans mening med verket. Nu sucka de af anföraren öfvergifne: „hvem skall nu föra våra runor med den äran?„ – som det heter i folkvisan. Platsen i A.B. är ledig och troligen oersättlig, ty genierna i det lägret äro ganska tunnsådda.
R:dr 32 sk. banko; men dä den lör sådan lagöfverträdelse redan stadgade påföljd synts tillfyllestgörande, har Utskottet icke lunnit skäl att uti ifrågavarande § något särskildt ansvar uti berörde hänseende föreslå, hvadan Bengt Nilssons motion torde lemnäs utan afseende. I afseende å föreskriften i 44 §, att mantalsoch skattskrifnings-uppgifterne skola med husförhörs-boken noga jemföras, bar Herr Kontrakts-prosten Tegnér uti sin oftaberörda motion yrkat, att ett mera bestämdt uttryck måtte gifvas åt denna föreskrift; men då ordalagen befunnits tydligen återgifva den dermed åsyftade mening samt Herr Kontrakts-prosten inom Utskottet frånträdt sitt yrkande, torde något vidare yttrande öfver denna del af motionen icke erfordras. § 45. Som någon bestämd föreskrift icke finnes angående mantalsskrifnings-orten för •tuderande vid universiteten, har Utskottet ansett lämpligt, Bevi/lninps-Utskoltels Betänkande N:o 5 19 att i ett nytt moment under § 45 intaga det bestämda stadgande, att studenter skola mantalsskrifvas vid det universitet, der de idka studier. §§ 55, 84, 86, 107, 110, 116 m. fl. Inom Hedervärda Bonde-ståndet har Malts Pehrsson från Stockholms län föreslagit, dels alt den åt Ofverslåthållaren och Kongl. Maj:ls Befallningshafvande lemnade rättighet alt vara Ordförande i så väl Taxeringssom
Med afseende härå, och då likväl högst angeläget är, att vidare uppskof af detta maktpåliggande ärende icke eger rum; då R. St:rs sammanvaro, om sådant undvikas kan, icke heller bör fördröjas i afbidan å ett Utsk:s Utlåt, öfver en fråga; då dessutom kanske vore önskvärdt, att de personer inom representationen, som egnat sig åt grundligare studier ang:de denna lagstiftning eller som ega praktisk erfarenhet i ämnet, kunde inom Utsk. få deltaga i ärendets beredning, samt då åtskilliga andra vigtiga ärenden, som Lag-Utsk:t annars sannolikt måste åsidosätta, möjligen dymedelst skulle kunna vinna handläggning, vågar jag vördsamt, med anledning af 36 § 3 mom. Riksdagsordningen, föreslå: att R. St:r besluta tillsättande af ett särskildt Utsk. , bestående af tre ledamöter af hvarje Stånd, för att handlägga K. M:s förväntade Nåd. Propos. ang:de ny sjölag. 484 Den 25 Febrnsri. Gillas detta förslag af R. o. Ad., hemställes om inbjudning till öfrige Stånden att deruti deltaga. I afseende å det af mig nu framställda förslag, har jag motsett den invändningen, att man icke kan med säkerhet veta, huruvida berörde Nådiga Propos. kommer att aflåtas, samt att man kan dröja med fattandet af detta beslut, intilldess samma Nådiga Propos. blifvit afgifven. På sätt jag förut antydt, kommer dess öfverlemnande till R. St:r att ega rum redan inom en 8 å 10 dagar. Denna tid kan således vinnas, om man nu vidtager den förberedande åtgärden, att tillsätta det Utsk., till hvilket den Nådiga Propos:n, då den ankommer, kan remitteras. Anmärkas kan, att förstberörde förhållande icke grundar sig på något officielt meddelande, utan endast på en enskild ledamots uppgift. Det skulle visserligen icke hafva mött någon svårighet att nu här framlägga en afskrift af den omhandlade K. Proposm, hvilken jag sett; meri jag har dock icke ansett rätt lämpligt, att för Ståndet förete en sådan handling, eller att en dylik afskrift framlägges för R.