Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den lyder sålunda: ”Andelen och äganderätten för upfinnareu eller den sig först angifver att med arbete belägga en ny anvisning eller att åter uptaga en gammal ödelagd grufva är väl tillförene uti 1723 års K. Förorda., undantagande anviéningar på guld och salt, utgått till oell jordägarens till f, enär den sednare velat vara i arbetet och kostnaden delaktig; i följe hvaraf angifvarens förmån har varit den minsta, ehuru upfinningen eller arbetets bringande i gång förnämligast bort tillskrifvas dess flit och skonsamhet, utom hvilken sådane i jorden förborgade rikedomar framgent eller åtminstone längre lid blifvit dolde; billigheten och det allmännas nytta, hvilken mycket befrämjas genom metallers och mineraliers uptäckande, fordra fördenskull, att såväl genom en större andels åtnjutande af hvad någon i så måtto kan upfinna, sorn ock de flere tillförene ullofvade förmåner och rättigheter, upmuntra livar och en ali vinlägga sig om nyttige malmstrecks eftersökande; och ty finner K. M. i Nåder för godt, det upfinnaren och jordägaren böra» njuta | hvardera i alla de ‘nya anvisningar till metaller och mineralier, så ock de gamla och förr ödelemnade grufvor, å hvilka mutsedlar eller tillståndsbref till arbete efter kungörelsen af denna K. M:s Förordn. meddelas, så framt de äro af beskaffenhet, att jordägaren till deltagande i dem är berättigad, 2:0
Redaktionen. Vid skiljovägen. En bit verklighet upptecknad af Ave. (Slut fr. föreg. n:r.) | l p l r a m emot morgonen, då hon fattat beeåjår&gt; slutet att tala vid sin farbror, insomnade hon ändtligen, men drömde att Natalia råkat skära sig tvärs öfver med en brödknif, då hon ville skära en skifva af en limpa, och att den egentliga orsaken till olyckan var ett par usla planschetter i hennes korsett, som ej stod emot, då knifven slant. Bertha tyckte, att doktorn höll båda styckena af den genomskurna Natalia framför henne; för att låta henne se, hur dåligt material der var i snörlifvet. » Jag måste se henne! » sade hon till sig sjelf, då hon. gick in till frukostbordet, der farbrodern väfftade henne. Det var med temligen stark hjertklappning Bertha framstälde sin önskan att vara med vid obduktionen. Doktorn såg allvarsamt och forskande på henne. » Ä r du så nyfiken att få veta dödsorsaken? Bry dig ej om de romantiska röfvarhistorierna, du! » » Farbror tror då ej, att det var olycklig — » » Fåfänga, j o det tror jag! Hon såg ju ut som ett timglas ungefär, och det är nog i pv I Yj i i KI \ J IN (dun, erhålles ett gratlsexemplar för hela den tid, under hvilken abonnementet räcker. Aro de samlade abonnenterna färre än S, torde prenumeramöjligt, att hon rent klämt sig i hjel till formån för vår ogifte häradshöfding. » » Jag har just i natt legat och grubblat öfver hennes figur och önskat få se, hur en sådan menniska ser ut — » » Iuvärtes », ifylde doktorn, när Berhta dröjde på orden. » Ja du, det borde vara lärorikt för en del fåniga qvinnor; men för dig är det j u obehöfligt », tillade han med en granskande blick på Berthas klädningslif.
Utskottet öfvergår nu till dej speciela förslagen och har dervid att lörst? beträffande Art. I. Personliga slcyddsafgften, omförmäla en inom Högvördiga Preste-Ståndet af Herr Doktor Sattdberg väckt motion (N:o 99), deruti yrkats, att den personliga skyddsafgiften, hvilken, liksom öfriga kapita - BevillningsUtskottets Betänkande JW 9. 9 kapitationsafgifter, till drygaste delen utginge af arbetsklasserna, såsom utgörande flertalet af befolkningen, måtte nedsättas till 20 öre för man och 10 öre för qvinna, en nedsättning, hvilken, af omständigheterna påkallad, syntes utan olägenhet l<m na beviljas, då den taxering af fastighet, kapital och arbete, som efter den nya Bevillnings-stadgan verkställes, antagligen komme att gifva hvad som vore af nöden till fyllnad af statsbrists-summan. Den personliga skyddsafgiften, ursprungligen bestämd till 1 R:dr 50 öre för man och 75 öre för qvinna, har gäng efter annan blifvit nedsatt, så att den nu utgöres med endast 40 öre för man och 20 öre för qvinna. Under den tid af ett halft århundrade, som förflutit, sedan afgiften först infördes, har penningevärdet icke obetydligt sjunkit, under det förhöjning i arbetslönerna egt rum i förening med ökade tillfällen till arbetsförtjenst, hvadan denna afgift, hvilken i Statens skyldighet att skydda individen har sitt fulla berättigande och således af principiela skäl bör finnas, icke kan anses tryckande för någon. En nedsättning till halfva beloppet af en redan förut obetydlig afgift skulle dessutom göra det olämpligt att för framtiden såsom sifattetitel bibehålla den ringa återstoden; och af dessa skäl har Utskottet icke kunnat understödja den ifrågavarande motionen. Efter hvad Utskottet inhemtat, äro förslag väckta derom att personliga skyddsafgiften, hvaraf hälften för närvarande är anvisad till folkundervisningens befrämjande, skulle till hela beloppet för detta ändamål få användas.
Han småsjöng för sig sjelf, gick än sakta, gravitetiskt, än halflunkande, ja snurrade ibland till på stöfvelklackarne. En obekant, som sett honom, kunde haft giltiga skäl att tro, att han fått litet för mycket i hufvudet. Och det hade han nog också, om också ej af den vanliga sortens spirituosa. »Förlofvad karl,» sa’ han och log som ett barn, »förlofvad karl». Och så rätade han upp sig som en gardist vid skyllra gevär, bligade uppåt himlen, som han väntat, att stjernorna skulle lyckönska honom, satte näsan i vädret och sökte se högfärdig ut. Och der han på de mest underliga och ologiska omoch krokvägar vankade hemåt, höll han ett högst osammanhängande tal till rosorna, som han satt i knapphålet och höll i handen. »Det fins rosor,» började han, »vidunderligt doftande rosor och det i novembers regndagar, midt i den grå, filiströsa staden. Hören det, om I viljen eller icke, högvisa kälkborgare till fäder, hören det I kalkylerande, skinntorra mödrar, I pessimister med grå starren, I arma djäflar, som aldrig lärt känna annan kärlek än den köpta skökans. Det fins rosor. Jag har både i knapphål och hand, icke att räkna alla, som blomma i mitt bröst. Du erkefåniga, dumstolliga mensklighet, du som rifver och bråkar, korsar dig och är snusförnuftig, det fins rosor du, om också icke din långa näsa känner deras vällukt, midt i novembers dusk, midt i den filiströsa staden fins det härligt doftande, röda rosor.» Det var en mulen söndagsmiddag i december, som Kurt återvände från sin resa i Norrland. Samma dag skulle han på middag hemma hos föräldrarne, och till grosshandlarns stora öfverraskning hade han utan vidare lofvat komma. Men saken var den, att han visste, att Hedvig skulle vara der, och han längtade så orimligt efter att råka henne, om också bara för att se henne.
Ständer äska nyssberörda för ändamålet nödiga summa. Angående frågan om beredande af tjenlig hospitals-vård för sinnessjuke från hufvudstaden och dess närmaste omgifningar, hade E. K. M:t öfver det af Rikets sednaste församlade Ständer framställda ofvanomförmälda förslag inhemtat underdåniga yttranden af Seralimer-ordens-gillet, Ofverståthållare-embetet samt Direktionen öfver Danviks hospital;, hvarvid af Serafimer-ordens-gillet blifvit upplyst, att uti Upsala hospital, bcräknadt för emottagande af vansinnige från Uplands, Westmanlands, Stora Kopparbergs och Gefleborgs samt norra delen af Stockholms län, för närvarande funnos nära 200 patienter, eller det antal, som i derstädes nu befintliga byggnader kunde utan en för de vansinniges kurativa behandling menlig trängsel inrymmas, samt att, då hospitals-hjonens antal årligen ökades, en nybyggnad för berörda läns behof troligen komme att framdeles företagas, hvilken byggnad dock, med afseende å lokalens vidd och beskaffenhet, ej kunde gifvas större omfång, än som erfordrades för beredande af utrymme åt högst .250 sinnessjuke inom hela hospitalet; och då detta utrymme vore behöfligt för emottagande af patienter från det för hospitalet redan bestämda distrikt, samt lokalen icke medgåfve uppförande af någon särskild tillbyggnad för Danviks hospitals behof, afstyrkte Ordens-gillet bifall till Rikets Ständers framställning, hvilket jemväl af Danviks hospitals Direktion, i hvars utlåtande Ofverståthållare-embefet instämt, blifvit afstyrkt, under åberopande af de utaf Ofverläkaren vid hospitalet, uti afgifvet yttrande, anförda skäl; hvarjemte Direktionen särskildt fästade uppmärksamheten på det svåra eller omöjliga uti att under en strängare årstid genast, då fall af vansinnighet inträffade, kunna verkställa patienternes öfversändande till Upsala, äfvensom på de förökade kostnader, som för Danviks hospital ovilkorligen skulle uppkomma, om 230 Expedilions-Vtskottels Förslag lill underd.
Natten före slaget wid Waterloo warsnade Napoleon i drömmen twå gånger efter hwarandra en swart katt tecken till falskhet som sprang från den ena hären till den andra. Den, hwilken katten öfwergaf, blef nedgjord; hwilket war en sorglig spådom. Hwem känner icke resultatet af bataljen den följande dagen? A #Accacia.# Att se en sådan är farligt. Lukten af deß blommor: bedrägeri. #Accoucheur.# Betyder förestående lidanden. #Accrostiche.# Försöka utöfwer sin förmåga. #Addition.# Göra en addition: girighet. #Adoption.# Af barn: motgångar och bekymmer. #Advokat.# Möta en: dåliga nyheter; samtala med en: förlora en dyrbar tid; höra honom tala: få en sämre affär på halsen. #Afficher.# Uppsätta afficher: owänskap; läsa: lönlös möda. #Affärer.# Hafwa dåliga affärer bebådar owäntad lycka. #Afgrund.# Någon hastig rädsla. #Afswärja.# Olycka drabbar den, som tycker sig afswärja sin religion. #Agg.# Tycker man sig hysa agg till någon: gör snart slut derpå. #Agraff.# Mycken syßelsättning. #Akademi.# Betyder: sömn, lättja, håglöshet, farliga frestelser. #Akrobat.# Se en sådan dansa på lina: glädje; se honom falla ner: sorg. #Akt.# Underteckna en akt: sorgligt tecken. #Aktris.# Se henne spela: man blir bedragen; tala med henne: fåfänga; kurtisera henne: obetydligt nöje; älska henne: bekymmer. #Allmosa.# Gifwa: lycka; emottaga: olycka. #Allmänt fruntimmer.# Winst och lycka. #Almanack.# Stora faror. #Altare.# Se ett sådant: glädje; se det uppoch nedwändt: swårmod. #Amazon.# Äregirig och trolös qwinna. #Ametist.# Lysande ställning. #Amma.# Sorg. #Amputering.#
Län dervid gjorde tillägg; af David Rasmunssons från Skåne Memorial, angående nedsättning hos Krono-» Fogdarne af Räntor och afbetalningar å Bancolån; af Anders Paulssons från jönköpings Län om utsträckning af Fastighets Lånerättigheten i Banken; af Anders Nilssons från Carlstads Län, angående Norrskt mynts gångbarhet i Sverige; af Pehr Pehrssons från Örebro Län, om förslitne sedlars invexlingui Landsorterne; af Jöns Pehrssons från Malmöhus Län rörande Banco Lån; af Anders Nilssons från Östergöthlands Län, om bestämmande af andrs grunder för Bancolån; af Olof Olssons från Carlstads Län , angående rättighet att beläna Jern, som uppväges å Skattkärrs lastageplats i Wermland; af Pehr Ericssons från Kronobergs Län, angående Bancolån, jemte Nils Månsson från Malmöhus Län anförande i samma ämne; af Jacob Ericssons med fleres från Örebro Län, f !)3a Den i 4 Junii J. nt, rörande föreslagen ändring i afseende pa lån utur BancoDisconten; af Fullmägtige från Carlstads Län, om visse vilkors antagande vid od» lings-lån; af Pehr Pehrssons frän Blekinge, om ändring i de för Discont-lån hittills gällande föreskrifter; af Anders Hindricssons från Stora Kopparbergs Län, om beläningsrätt i Banken på Tackjern; af f. dTalemannen Lars Olssons, om låneunderstöd för verkställande af Kyrkobyggnad i Herrestads Socken af Götheborgs och Bohus Län; af Kongl. Majds Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående låne-understöd för Städerne Norrköping och Borås; af Olof Månssons från Blekinge Län, om lån ur Banken till bestridande af kostnaden för ombyggnad af Jemsö Kyrka i Blekinge, af Hans Hanssons från Dalarne, angående BancöDiscontlån ; af Johan Longbergs, om åtskillige ändringar i grunderne för lån i Banken; af Carl Fredric Bergs, rörande föreslagen ändring i villkoren för låns erhållande ur BancoDisconten , jemte Lars Erssons från Gefleborgs
F N:r 19. Om Signe låter höra af sig å Iduns byrå, får hon der uppgift å en person, som godlietsfullt erbjudit sig att afgiftsfritt undervisa henne i handarbeten. Begagnade frimärken uppköpas i Stockholm af Heinrich Lichtenstein, adr. Regeringsgatan 75 a. Annie. Vänd Eder till sjukhemmet på Ersta, adr. Stockholm. Känner Ni eder olycklig och tycker, att Ert lif är till ingenting nyttigt, så gä ut på gator och gränder, och Ni skall nog dä möta någon som behöfver Er bjelp. Försök att till en aktad pats i samhället återföra om också blott en enda af alla de arma, som dagligen komma i vår väg. Icke behöfva vi genomgå någon särskild kurs för att blifva barmhertighetssystrar. Gä vi genom lifvet med vaken blick för vår nästas nöd, helt säkert skall det då gifvas oss tillfälle att utöfva barmhertighet, och att det bli vi sjelfva, som vinna derpå, det ur lika så säkert, som att den känsla af olycka, som nu tynger Er, dä skall försvinna. Ellen. Ett utmärkt och säkert sätt att borttaga den » förargliga knarren » i skodon har jag fått lära af en gumma i Småland. Förfaringssättet är följande: tag ett spetsglas renadt bränvin och slå i hvarje sko och låt det torka in, och Ni skall finna, att » knarren » totalt försvunnit. Sigrid. Med en linnelapp doppad i fotogen gnides symaskinen väl, sen eftergnides med en torr linnelapp. S. Bett litet lim upplöses väl i varmt vatten och blandas sedan med kall mjölk. Härmed borstas gipsbilderna och få sjelftorka. ' S. Lika mycket socker och mandel stötes tillsammans i en mortel. Rifvet, mjukt hvetebröd, uppblandadt med några skedblad söt grädde arbetas in deri med en sked. Lämpar sig endast som fyllnad i fettisdagsbullar, men är mycket god som sådan, t. o. m. i mångas tycke bättre än den, som köpes på konditorierna. Den faller sig äfven mycket billig, då ett hälft kilogram mandel räcker fyra gånger för ett hushåll af sex personer. Gammal Husmor.
Men alltsammans var ju, som det skulle vara. Så långt bort i världen, hon kände till, gingo året om alla själfägande män döddruckna af hemmagjord finkel. Eller ock drogo de som vilda sällar fram på vägarna, körde foror och förstörde pänningarna på gästgifvaregården. Undantagen kunde man ju knapt räkna med. Drängen och kvinfolket fingo sköta landtbruket. Mer än en gång kväfde ogräset rågsmulan eller den fick ruttna bort eller bärgades så sent, att man vintern därpå nödgades äta enbart hafrebröd. Det enda, som passades på, var potatisen. Och mor menade, att det andra det fick nu så vara, till och med att far räckte barnen brännvinskoppen i stället för mjölk. Men att ryckas från bärgningen af linet till kläder eller från fårens klippning för att hacka och ansa den där dyrbara skatten, det var nästan besvärligt. Och drängen sedan! Satt den göken icke beständigt uppklifven på gärdesgården eller stod stödd mot fähusväggen och tuggade strån ... Hans slöa, ljusa ögon stirrade ut i solskenet. Kanske spökade skrofmål och brännvinspluntor i hans hjärna, slapp af otillräcklig näring. Men där mor, tyngd af vattenok och skulämbar, traskade öfver gården, suckade hon: Jestanes, föder en inte den odågan för ro skull. På majorens trädesåker gick plogen makligt fram. I evigt samma lättjefulla takt trampade de utsvultna oxarna på, sträckte långsamt en klöf före den andra, och sent omsider lade torparn till de öfriga fårorna en smal rand. När spannet passerade den långa lindallén upp till härrgården, låtsade torparne och drängarne väsnas och hojta en smula. Men så fort de kommit ur sikte för det farliga farstubroögat, sjönko de åter samman öfver plogskaftet och vaggade med slöa ansikten och halföppna läppar, svarta och svällda af valkad snus. Vadmalet hängde i trasor, stela af orenlighet, på kroppar, magra som krakar, och träskorna klampade tunga af grus och dynga. Vid renen gick rättaren, ropande sitt reglementerade:
S. D. Följande motioner blefvo, vid nu skedd föredragning, remitterade till Lag-Utskottet: l:o. Af Erik Christensson från Göteborgs och Bohus län, om ändringar i Kongl. Förordningen den (i Oktober 1848, angående aktiebolag; varande vid motionen gjorda anmärkningar, hvilka skulle till Utskottet åtfölja; Bih. au R. St. Af samma Ledamot, om ändring i författningarne, angående lagfart å fast egendom, jemte dervid gjorda anmärkningar; 5:o. Af A. W. Uhr från Nerikes län, om inrättande af förliknings-domstolar å landet; 4:o. Af samma Ledamot, om tillsättande af tillsyningsman öfver förmvndarevården, jemte förslag till föreskrift rörande förvaltningen af omyndiges medel; 5:o. Af C. G. Nettelbladt från Stockholms län, om bestämmande af vile för husbonde, som uraktlåter att inom viss lid till laga näpst anmäla ur tjenst förrymd t tjenstehjon, m. m.; 6:o. Af Guslaf Bjerkander från Skaraborgs län, om förtydligande af lagens stadgande i fråga om vattens ledning öfver annans mark; 7:o. Af Carl Gustaf Sköldberg från Nerikes län, om nedsättning i expeditions-lösen; 8:o. Af Jonas Andersson från Ostergötlands län, om ändring och tillägg i Kongl. Förordningen den 20 December 1857, angående straffarbetes och fängelsestraffs användande i enrum; samt 9:o. Af Anders Jonsson från Skaraborgs län, om prygelslraffets upphörande. S. I). Föredrogos och remitterades till Bevillnings-Utskottet: l:o.
Må det emellertid tillåtas mig att framställa några få anmärkningar med anledning af Herrar Adelskölds och Nordenfelts utlåtanden. Den jemlörelsetabell Herr Major Adelsköld inlemnat anser jag så upplysande, att jag icke annat kan tro, än att hvarje opartisk, som lugnt genomgår densamma, skall blifva öfverbevist, att det smalare spåret är det, som passar för Sveriges rörelse och finanser, men ingalunda det bredare, som blifvit antaget sä väl på kontinenten, som för våra statsbanor. Denna öfvertygelse skall äfven ytterligare stärkas elier blifva ren visshet, om man reflekterar till, att det i England och på kontinenten antagna spåret blef fullkomligt af en slump bestämdt. Det är då påfallande, att, ifall detta spår nu passar för länder med den stora och koncentrerade folkmängd, som England, Frankrike och Tyskland ega på en jemförelsevis så ringa yta, med deras stora kapitaler, mångfaldiga och värdefulla produkter både af råämnen och af fabrikater, Stals-Utskottels Memorial JVs 77. 65 ter, samt med den stora transito-transport, som genomkorsar dessa länder, sä är det påfallande, säger jag, att detta spår ingalunda kan vara det, som bäst passar för Sverige med dess stora arealvidd, jemförelsevis giesa befolkning, små kapitaler, tunga och föga värderika produkter samt totala brist på transito transport. *) Jernbaneresorna i Sverige blifva således med denna spårvidd relativt för dyra och rentabiliteten för liten samt fraktafgifterna för stora, — förluster, hvilka komma att drabba antingen statskassan eller den enskildas — troligen bådas, till stor förlust lör ett så fattigt Iand som Sverige. Jag kan derföre icke annat än såsom en stor inkonseqvens anse, att då Major Adelsköld genom sin tabell bevisat, att de smalspåriga banorna äro de, hvilka bäst passa lör de Svenska trafikförhållanderna och de Svenska finanserna, han likväl förordar, att icke allenast de blifvande stambanorna skola få det breda spåret, utan äfven de sidobanor, hvilka utgöra föreningsbanor.
D) Öcunllning af Cfc r g ro c r kc n, så ock af särsktlöe ill a n n f a c t uner, fabriker, lllerk oel) Inrättningar samt nvk 111 på t'an be t. §. lil. iff alfa ncbait auförba faint aubra titcb bein jeutförltga, men fjär tcfc npp &rtgö Öfriga 23ert' od) S»rättm'itgar, feni titt beffaffenfet, rörelfe od) infontftäro ftltjafttgc från be förra, utgöra S3eh>ittning efter följattbe grunber: 2ljfr£alanet:*iStHiE, i Stre (Elaner: 5'örfta Giafjctt !ö:co 9l:br 20: — Stnbra b:c , 12: — Strcbje b:c „ s: — ©e, forn enbafi förrätta raffinering, ärc från iöeitrittniug fria. ^a^Iu (Srufwor: fyjerbepartösbetegare beri betata 0-cm procent af förra årets befattning, fnritfen afgift inttefåtteö leib årtiga utbetuingar cd) af !öcrgä (Brufivor od) (0rttfroe<locter, utur t) loit t a matin, af ftuab art forn fet fl, titt affatu brptcö, tareraö titt <sina procent af beit befåttita intomft, be aitfeS giftva. 2^intf6b0« 23 c tu C C f tt t it g ä
På grund af det i reglementets 212 § meddelade stadgande angående upplånandet af de för verkställigheten af Riksgälds-kontorets utbetalningar oundgängligen nödvändiga medel, och då Rikets Ständer, vid beviljandet af det särskilda kreditivet för fullständigare ordnande af rikets försvarsverk, förklarade, att hvad utöfver de åt Riksgälds-kontoret anvisade tillgångar eller andra disponibla medel erfordrades för utbetalningarne å nämnda kreditiv, borde genom upplåning anskaffas, ansågo sig Fullmägtige, för att icke behöfva till dessa utbetalningar använda de med bela sitt belopp för andra Riksgälds-kontoret ålagda utgifter påräknade och erforderliga medlen, böra mottaga ett, i början af December 1863, Riksgälds-kontoret erbjudet tillfälligt lån å samma belopp, 3,000,000 R:dr, som omförmälda särskilda kreditiv utgjorde. Enligt de för detta lån emellan Fullmägtige och lånets öfvertagare, Stockholms Enskilda Rank samt Konsul Oskar Ekman och Grosshandlaren C. G. Cervin, öfverenskomna vilkor och det derom under den 10 i nämnde månad afslutade kontrakt, skulle för detsamma erläggas 5 procent årlig ränta och återbetalningen deraf verkställas med halfva beloppet, eller 1,500,000 R:dr, vid 1866 års slut och med 1,000,000 R:dr vid slutet af år 1867 samt med återstående beloppet, eller 500,000 R:dr, vid 1868 års utgång. Såsom ersättning för de kostnader och bestyr m. m., som sagda låns anskaffning och tillhandahållande komme att för låneöfvertagarne medföra, tillerkändes desse en provision af 2^ procent hvilken skulle vid och i förhållande till de skeende inbetalningarne få innehållas. Med afdrag af denna provision, men med tillägg deremot af den å utlemnade obligationer till och med 14 dagar före inbetalningsdagarnes verkställighet upplupna ränta, inbetaides hela lånet under de 6 första månaderna af sistlidet år. För ifrågavarande lån äro, under den 30
Kammar-rätten undergått granskning med anmärkningar, redovisa inkomster och utgifter sålunda: Kongl. Fångvårds-styrelsen. A) J?åiiyvårtlS‘Utislaget. Debet. Uppbörd: Statsanslag, enligt Kongl, brefvet den 3 Dec. 1861 Arbetsinkomst Anmärkningsmedel Balans till år 1863: Kredit. Balans från år 1861: Utgifter: Byggnader oeh reparationer 26,303: 88. Eldning och lysning 57,953: 29. Stats-kontoret tillgodo för dt: Skillnaden mellan tillgångar och skulder vid 1862 års slut 104,717: 37. Balans till år 1863: Behållning af inventarier och materialier 170,337: 94. Anmärkning: Enligt Fångvårds-styrelsens underdåniga berättelse, hafva utgifterna för den egentliga fångvården under revisionsåret uppgått till i,502,972: 83. af hvilken summa dock blifvit återlevereradt ett belopp af ^ 9,201: 75. efter afdrag hvaraf återstå 1,493,771: 8. § I Enligt rikshufvudboken har, på sätt af här nedan intagna redogörelse närmare inhemtas, å ofvanberörde anslag under revisionsåret uppstått en besparing af 4,717 R:dr 37 öre. Inkomsterna hafva utgjort 1,805,766: 4. och utgifterna 1,701,048: 67. hvarigenom bildats ett öfverskott af 104,717: 37, 15 — 114 — hvilket belopp, på sätt förestående tabell öfver fångvårdsanslaget utvisar, blifvit Kongl. Stats-kontoret för året tillgodofördt, enär detta embetsverk i Styrelsens hufvudbok de biterats för den uti Kongl. Maj:ts fastställda stat beräknade, i nyssnämnda tabell uppgifna summa.