Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stat uppförda under behörige hufwudtitlar, utom hwad angär högstsalig Prins H ugusts Pensions stat, samt Pl.nstons-Staten för bletzerade Officerare och Under-Officerare, hwilka pä Allmänna Den 2 October, ZZ9 JNdragnings-Sta en upptagas; äfwen som StåtsUtskottet anser R^iuai: för Pommerfla flulden böra pä denna Stat placeras. Lades pä bordet. Upplästes Ståts-Utskottets Memorial af den 29 September, innefattande dest särflilta tillstyrkanden i anledning af Kongl. Majus Nädiga Proposition till Stats-Utflottet, angäende de pä AllmännaJndragnings-Staten uppförda eptra loner och pensioner m. m. G swen Orebro Slott ben zo Augusti i8io; hwilket Memorial af 14 bilagor war ätföljdt. Lades pä bordet. Upplästes Stats-Utskottets Memorial af derk 29 September, hwaruti, till sivar pä Konungens Nädiga Proposition af den 14 i samma mänad, tillstyrkes, att en summa af Z Tusende Femhundrade Riksdaler mätte anfläs till pensioner ät blesterade Officerare och Under-Öffieerare. Lades pä bordet. Upplästes Stats-Utskottets uti Memorial af nystnämnde dag afgifne utlätande, att StatsUtflottet icke ansäge sig kunna sig befatta med Len af Handelsmannen sudeck wäckta fräga om löne-tillökning för Städernes Magistrats Personerenär deste Embetsoch Tjenstemän icke erhälla sin aflöning frän Statsverket. Detta Stats-Utflottets utlätande blef af Ridderskap^ och Adeln gilladt. Efter uppläsande af Stats-Utflottets Memorial af den 1 Oetober, hwaruti Ut flottet icke anser sig icke kunna taga befattning med Asfesforen o.-rbn8 gjorda motion, rörande utstakande af en wist gräns för f. d.
De i Riksgälds-Contoret, till säkerhet för åtskilliga återstående Hamnbyggnads-arbeten vid Götha Canal innehållne medel, till ett belopp af 13,722 R:dr, äro, i raon som dessa arbeten blifvit fullbordade, åter ultagne, så att vid i836 års slut af dylike medel endast inneslodo 2,542 R:dr. I följd af Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag derom fattade beslut, är den såkallade Silfversparreska Kronofordringen, som var bestämd till ett belopp af 2,657 Daler 24 Ören 4f Pigr. Silfvermynt, efter den till Sex Daler på Riksdalern bestämde liquidationsgrund, under loppet af år 1837, Banken, såsom innehafvare af fordringen, utaf Riksgälds-Contoret godtgjord med 442 R:dr 46 sk. 1 rist. Bico. i3 Credit-Sedelstocken, som den 1 Januari 1835 var, med inbeCredit-Seräknande af Koppar-skiljemynls-polletterne, utelöpande till ett belopp del-stockens af R:gs Rldr 9,427,822. 18. 3. belopp. utgjorde den 1 December detta år 2,344>°.93- 45- 3. samt har således under berörde tidrymd blifvit förminskad med 7>°^>729‘ 2I - Till kostnaderne för 1834 — 1835 årens Riksdag, hvilka, enligt senaste RiksdagsRevisions-Berättelsen, utgjorde, den 1 December 1835, R:dr 323,701. 24.9. kostnader. komma ytterligare under December månad samma år utgångne 3,827. I öfverensstämmelse med Rikets Ständers derom gifne förordReparation nande äro de beslutade utoch invändiga förändringar uti Rikets Ständers Hus nu i det närmaste fullbordade. Hus.
Och som till defie behof nästlcdet ar åtgått 17.264 RikSd. 10 si. r rst. hwartill ffjutslegans förhöjning lärer hafwa i synnerhet bidragit, sann behofwet annu mer ökas, nar den pa Riksens Ständers hemställan af Kongl. Maja i Nader sörvrdnade anstalt af Extra Brottmals-Domares till^ förordnande i wista widsträckte orter, emot atnjutande af skjuts för 2 Hastar och En Riksd. Banko i Traktamente hinner a alla stallen komma till ^verkställighet; sa förestår Utffoltet att iftagawarande Anstag okas med de östade 6,020 Riksdal, till 18,220 Riksdaler. "4:0 Till Accords ersättningar särdeles till Jnterestet pa de Obligationer, som utfärdas för reducerade Officerare af Gardes-Negementerne samt af f. dFinsta Armeen. 10,020 Riksdaler." Såsom den wid Kongl. Majas Nädiga Proposition fogade underdåniga berättelse af Kongl. Stats * - Den iz Junii. 629 Stats-Contoiret uplyftr, bestiger räntan a de Accordsersattningar till reducerade Officerare af Gardes-Regementerne samt Officerarne af f. d. Finsta Armeen, hwarssre Obligationer redan äro eller owilkorligen stola utfärdas lill 5,400 Riksd.; men hwilkcn Ränteutgift kan komma att fördubblas, oni alla de Officerare af f. d. Finsta Armeen, scm till Accordsersättning aro berättigade, sig anmäla och fullgöra hwad Förfactningarne dem förestrifwa.
BondeStåndet härvid gjorde anmärkningar icke någon ytterligare åtgärd, då frågan enligt 69 §. uti Reg.Formen Lör anses såsom redan afgjord. Memorial, i följd af återremiss uti frågan om inköp för Statens räkning af Landsorts och Korsö Fyrbåkar. (U.-A.) Sedan Utskottet, under den 18 sisth December, afgifvit yttrande, i anledning af K. M:ts Nåd. Proposition, om inköp af Landsorts och Korsö Fyrbåkar, har väl Högh R. o. A., i anseende till dervid gjorde anmärkningar, återremitterat detta ärende till Utskottets åtgärd; men som de trenne öfrige RiksStånden bifallit berörde Utlåtande, nemligen Högv. PresteStåndet och Vällofl. BorgareStåndet den 29 samt Hederv. BondeStåndet den 24 sisth December, hvarigenom frågan alltså, likmätigt 6g §. i Reg.Formen, är afgjord; så får Utskottet, i följd af återremissen, sådant härmedelst vördsammeligen anmäla. 4o6 Sta ts-Ut skottets N:o 79, Memorial, i anledning af Utsl<ottets Utlåtande, angående den Förste KammarMusicus B. Crusell tillagde Pension. (U.-A.) Förenämnde fråga, hvarom Utskottet uti Betänkande N:o 38 sig utlåtit, har Hederv. BondeStåndet, på grund af åtskiliige anmärkningar, till Utskottets handläggning återremitterat; men som berörde Betänkande redan blifvit bifallet af Högh B., o. A. den 12, af Högv. PresteStåndet den 9 samt af Vällofi. BorgareStåndet den 6 nasti. Februarii, och Ärendet alltså, likmätigt 69 §. Reg.Fortnen, är afgjordt; har Utskottet ansett sig icke nu kunna deråt lemna någon ytterligare åtgärd. Memorial, i anledning af återremiss uti frågan om Stipendier för Officerare, till bivistande af Krig utrikes.
Strömmens vatten låg mörkt och blankt, darrande af tusentals ljusreflexer — ett oroligt virrvarr, deri de framoch tillbaka-ilande ångsluparnes lanternor målade röda och gröna spegelstrimmor. Gaslyktorna drogo raka linier på kors och tvärs, likt snören med gula lågor utspända i luften: längsmed kajerna, öfver broarne, uppför Lejonbacken och ner igen. Telegrafstationens rutor glimmade som vid en eldsvåda, och öfver alla dessa ljusvalörer glänste de elektriska glödlamporna från Skeppsbron med ett starkt blåvitt månesken. Slottet låg mörkt och dystert i fonden. Konturerna af Söder tecknade sig mot himmelen som ett jättekummel, en fantastisk jätteboning med Katarina kyrka till torn och derinne i jättens salar var det fest, ty genom hundratals fönster strömmade ljuset ut i natten Max gick med händerna instuckna i öfverrocksfickorna och kragen uppslagen, en smula framåtlutad som vanligt och försjunken i tankar. »Kandidat von Rosenberg!» hörde han plötsligt en röst; en luden mössa gjorde en sväng i luften och en liten individ dök upp vid hans sida. »Go’afton!» sade den lille fryntligt i det han gjorde ännu en helsande knyck med den ludna mössan. »Kandidaten ute och går!» »God afton!» svarade Max likgiltigt. Han var icke upplagd för sällskap; men den lille gick omkring med ett fullt hjerta och hade hela aftonen sökt ett offer att urladda sig på. Han var icke den man, som släppte sitt rof. Literatören Abraham Jakobson, signaturen »Falköga», var en man af folket, och denna egenskap framhöll han vid alla tillfällen med en fåfänga, som skulle ha anstått en operettgrefve, när han talte om sitt stamträd och sina anor. »Jag hör till underklassen», var hans valspråk; och hans fysionomi var ett underklasspatent så godt som något adelsbref. Han var en liten säker herre med gröna tänder och ett drag af beslutsamhet kring munnen. Hans klädsel var oklanderlig men han såg aldrig ren ut. Hans lilla hufvud pryddes utåt af ett flottigt hår af obestämd kulör. Invändigt var allting rödt utan nyanser.
Öfver detta land hade sedermera prestvälaet ruf-vat, så att under förra århundradet Fredrik den stores ande här alldeles icke haft något inflytande. Den gamla murkna klerikalismen stötte här tillsammans med den franska revolutionen, och man helsade med jubel de män som utbredde dess idéer. Gammalpreussarne närde oviljans misstro mot rhen-ländarne och dessa återgäldade denna känsla med räntor. Preussaren var och förblef vid Rhen något främmande, något otrefligt. Om sonen, som tjenade i armén, sade man: » Han är hos preussarne *. Berlinaren uppförde sig » om eoi-betsman i Köln och Düsseldorf med öfvermod, sökande nedsätta allting, och rhenländaren ansåg länge en anställning i de gamla preussiska provinserna som en förvisning till Sibirien. Öfver allt hörde man klagan öfver preussar-nes brist på förmåga att vinna hjertan hos de folkstammar de eröfrat. Heine föddes vid århundradets slut i Düsseldorf, vid denna tid hufvudstaden i hertigdömet Jülich-Cleve-Berg. Staden var i sex år besatt af franska revolutionstrupper. De drogo bort 1801 och Max Josef blef regent; men 1806 blef han konung af Baiern och i hans ställe Joachim Murat storhertig. Men redan 1808 måste han afstå landet till konungens af Holland äldste omyndige son, d. v. s. till Napoleon som gossens förmyndare. Landet regerades nu efter franskt mönster, lifegenskap, länsväsen och hofveri upphäfdes, rättsväsendet ombildades och en oinskränkt religionsfrihet infördes, detta var en orsak till att Napoleon hyllades af Rhenprovinsernas judiska befolkning som en frälsare från tusenårigt förtryck. Tvifvelsutan har beröringen med dåtidens dristige och segerrike fransmän mycket bidragit till att gifva Heinrich Heines ande dess första lyftning. Respekten för traditio-nela auktoriteter led tidigt afbräck. Hans medfödda qvick-het utvecklades i riktning af hvad fransmännen kalla esprit. Fröet till hans Napoleonsbeundran nedlades här.
För mig är del åtminstone klart alt de icke höra till civileller kriminallagen och ännu mindre till kyrkolag, i hvilka fall de skulle komma under den 87 § Reg.F. Man säger nu att den är af ekonomisk beskaffenhet, och under den egenskapen hörer under den 89 §. Men denna § stadgar blott om sättet för behandlingen af de ämnen, derutinnan R. St. kunna uttala sin tanka, men icke besluta. Således kan den § icke tillämpas på förevarnie fall. Icke kan man väl mena de §§, som afhandla grundlagsfrågors behandling, icke heller dem, som röra bevillmseller privilegiefrågor. Det måste då väl vara den 69 § RegF., efter hvilken den ifrågavartde lagen skall stiftas. Denna § handlar nemi. om sältet för behandlingen å sådane frågor, som röra slatsregleringen, och af dylik beskaffenhet måste väl den förevar:de frågan vara. 69 § säger nu att dylika frågor icke få förfalla, äfven om två Stånd stannat emot två, och som grundlagen icke tillåter det, så måste vi väl dervid låta bero och godkänna voler:s-propos:n. Hr Printzensköld: Jag måste beklaga att Gr. Lagerbjelke icke kan erinra sig innehållet af grundlagens §§, då lian icke vet under hvilken § denna fråga lyder. Jag får dä upplysa att den icke lyder under någon annan § än den 16 i Reg.F., som säger: ”alt Konungen icke skall någon afhända, eller afhända låta gods, löst eller fast”. Det är deraf klart, att om en jordägare har en i civil lagstiftningsväg honom tillagd rättighet, så kan den honom icke fråntagas med mindre än att han sjelf deröfver varit hörd och gifvil sitt samtycke dertill. Så har alltid förut skett, pä sätt, som under en föreg:de diskussion blifvit upplyst. Nu vill man drifva saken till votering i förstärkt SlalsUlsk., för att derigenom göra den lill en statsregleringsfråga, innan man ännu vet huruvida den lag, på hvilken den enskildtes rätt hvilar, kommer alt äga bestånd eller icke.
Vid den första punkten, som är den väsendtliga, har jag för min del att göra den anmärkn., alt orden ”Götheborgs börs” böra utgå. Alt vexelköp i Götheborg skulle ske var först pluralilclens mening inom Utsk. Denna mening synes dock under betänkandets fortsatta utarbetning blifvit försvagad, emedan sedermera ingalunda bestämdt blef huru det skulle kunna ske. För närvar, när öfverflöd finnes pä vexlar i Götheborg, så sända de bil till Stockholm. Jag hemställer äfven, att de sista orden uti det slycke af 1 punkten, som omtalar ”vexlar, som ii ro betalbara i Hamburg”, mätte fä ulga, och alt der endast ina komma att slä: ”vexlar dragna på Hamburg”. Med dessa försigtighetsmått tror jag, att saken icke är farligare, då man är nödtvungen att ånyo köpa denna erfarenhet, för att visa hvartill den leder, än all man derföre uiä betala violerue. Hr Gripenstedt, Joli. A u g.: Det är icke utan sin märkvärdighet, att se huru meningarne om samma sak kunna omvexla på olika lider. För icke särdeles länge sedan föreställde man sig, att Bankens operationer med vexlar skulle vara särdeles farliga och skadliga. Man säde, alt all sammanblandning af Bankens och börsens affärer vore förderflig och alt ett s. k. curs-styreri vore omöjligt m. m. Nu tyckes deremot en alldeles motsatt opinion vara på vägen att bilda sig. Man synes snart böjd att tro hela Bankens frälsning vara nära nog beroende af dess rättighet att operera med vexlar, samt att della vore ett arcanum, som skulle förekomma allt oudt och verka allt godt. Ingendera af dessa ytterligheter öfverensstämmer med min åsigt, men jag sluter mig likväl till dem, som anse det vara nyttigt och räll att vexelaffärer uppdragas åt Banken. I sättet, hvarpå Utsk. sökt realisera denna ide, förefinnes emedlertid, enligt min 200 Den 13 November f. m. tanke, åtskilige brister, deni jag önskade få framställa för Fl. o.
Af denna anledning reserverar jag mig mot Utskottets beslut att i sakens nuvarande skick företaga omröstning i Förstärkt Stats-Utskott och att för denna omröstning nu utsätta en viss tid.’’ Stats Utskottets Memorial, N:o 5qo. 3 Af Herr Friherre Tersmeden: ”Emot Utskottets beslut att ovilkorligen låta anslå till votering i Förstärkt Stats-Ulskott, på grund af Borgareoch Bonde-Ståndens förständigande derom, får jag mig reservera, emedan jag anser, alt, sedan Stats-Ulskottet funnit lämpligt att till Riks-Slåndens ompröfvande framställa nämnde voterings-propositioner och 2:ne Riks-Stånd desamma afslagit, det icke tillkommer Stats-Utskottet att uppträda såsom domare öfver Riks-Ståndens olika uppfattning af nämnde frågor, utan tror j?g, att enda sättet att få dessa tvistepunkter afgjorde, hade varit att hänskjuta dem till Constitutions-Utskottet, hvilket Utskott ensamt eger rättighet att afgifva förklaringar öfver Grundlagarnes rätta förstånd.’’ Af Herr Biskop Hedre’n: ’’Emot detta beslut reserverar jag mig, enär jag anser det mot Grundlagen fullkomligen stridande. Regerings-formen tillägger Stats-Utskottet alls ingen annan rättighet, än att bereda Rikets Stats-ärenden till Rikets Ständers bepröfvande och beslut. Också lärer intet enda exempel, åtminstone i vår senare Riksdags-historia, kunna uppvisas, att något Rikets Ständers Utskott, Constitutionsoch Banco-Utskolten undantagn**, som dertill af Lagen äro bemyndigade, tillvällat sig den egenmyndigheten att på egen hand, utan att ens Rikets Ständer varda hörde, ännu mindre dertill lemnat bifall, icke endast fatta beslut, utan äfven verkställa dem genast, och dertill utsätta dag och limma, en rättighet, den intet Riks-Stånd allena tillvällar sig, utan de öfrigas bifall. 69 §.
Enligt Kongl. Resolution den 12 Mårs 1682 tillämpades dessa förbud ej lill bergslags-orterna, och af en den 14 Augusti 1690 till Åbo Hof-rätt aflåten förklariiig uti vissa mål öfver Plakatet om skattskyldig jords delning och förminskande synes äfven, att denna stränghet måst éftergifvas i allmänhet, när det befanns, att de afsöndrade lägenheterna voro mera omistliga för det hemman, som slagit dem under sig, än för den förra bolbvn. Dessa föreskrifter sammanfattades slutligen i allmänna lagens stadgande i 4 kapitlet 9 § Jorda-Balken: ”Ej må then, som å skattskyldig jord sitter, genom kjöp, skifte eller å annat sätt något söndra och minska af thet, som thertill med rätta hörer: gjor thet någor, vare ogildt”. Den i delta lagrum förbudna afsöndring är, i likhet med den i den äldre åberopade lagstiftningen omtalade, sådan ”sorn icke länder botbyn till styrka'\ Sednare Kongl. Resolutioner den 18 Augusti 1752, § 2, och den 29 Mars 1756 samt Kongl. Brefvet den 18 Februari 1757 hafva ånyo upplifvat de äldre författningar, som innefatta allmänt och ovilkorligt förbud emot all jord-afsöndring från skattskyldig! hemman; och särskildt är vordet förklaradt, uti 51 § af Kongl. Resolution på Allmogens besvär den 9 December 1766, alt 1677 års plakat jemväl skulle sträcka sig till abafienation af fisken, då hemmanen derföre äro skattlagde, samt genom Kongl. Bergs-kollegii Kungörelse den 28 Febrnari 1822, att jord-, hytte-, skogsoch grufve-delar icke få från Ijerde-parts egendomar i Nya Kopparbergs bergslag afsondras.
Så långe en sådan granskning af Sfats-Råds-protocollen, som för närvarande eger rum, anses nödig, lår ett fast Utskott för denna granskning behöfvas, likasom en och samma åsigt synes böra vara ledande vid beredning af alta de frågor, som vid en och samma Riksdag våckas om Grundlagsändring. Hvad ledamöternas antal i detta Utskott angår, år det närvarande förslaget bygdt på den åsigt, att, om Utskottet för Stats-Rådsprotocollens första granskning delar sig i lika många afdelningar som SiatsRådet eger Departement, hvarje sådan afdelning bör åtminstone råkna 5 ledamöter, för att således, äfven om någon bland dem får laga förfall, likväl för nämnda granskning alltid ega mer ån en arbetande ledamot. Stafs-inkomsterna böra visserligen råttas efter StaU-utgifterne, och de senare efter behofven inom Styrelsens serskilda grenar. Behofven måste alltså först granskas, och denna granskning måste utan tvifvel göras af personer, hvilka med de serskilda styrelsegrenarne ega en mera förtrolig bekantskap, få dessa grunder skulle Stats-Ulskottet synas kunna upplösas i serskilda Utskott för utredning al de serskilda förvaltningsgrenarnes behof, hvilka serskilda Utskott naturligtvis ock skulle öfvertaga granskningen af samma förvaltningsgrenars räkenskaper; hvartill dessutom skulle komma ett Inkomsteller Bevillnings-Utskott. Men Staten delar med den enskilde den lott att kånna flere behof, ån tillgångarne kunna tillfredsställa , och behofven måste således jemkas efter tillgångarne, samt de minst vigliga lemnäs å sido. För denna jemkning fordras en jemförelse dels emellan de inom hvarje sfyrelsegren förevarande, dels ock emellan de serskilda styrelsegrenarnes behof. Men på den redan angifna vågen år blott det förra slags jemkningen möjlig, och för att åstadkomma den andra lår en granskning af Statsbehofven i det hela i ett enda Utskott icke kunna umbäras; äfvensom Statsråkenskaperne i det hela torde böra i samma Utskott granskas, så vida man önskar en verklig öfversigt och controll.
ungdom, begagnas Den fastsys på alla bredder och färger förebroderiers röda numera drägten. relativa billighet torde toaletten, hvilken med framgång fortfarande gerna till garbretonnespetsar, genomdragna med likfärgadt Rutiga mönster, särskildt lämpliga för garn i kraftigt mönster, gälla här vid lag som hafva ofta nu mera rutorna i modenya vid garnerandet af sällskapsdrägter af röd Till ett foulard. lif och kant sig modet för i dag till modet för i går som väljes detta i samma färg som den mörkaste i snart det nya modet i hvilka fabriceras Dess prydande med virkningar och spetsar är dylikt så dessa är särdeles mödoså bekant från sommartoaletten, men écrufärgade färg, hvitt och svart eller marinblått. försvann, hand införts, kommer nog att framgent fira triumfer. trädde fram, det gamla spårlöst; nu mera sluter Fordom för tidsödande, detta mode finna stor utbredning. sade ränder. det broderandet samt lika fort lida nederlag, finna på mörk fond af ylleatlas med breda, begränsande klädsammaste, att kommande det behöfves det Då för formade lik korallgrenar, i föga afvikande nyans men den är ej lätt att begagna; välja Soutacheprydnaderna, hvilka flere gånger triLikaså de egendomliga broderierna med långvika och gifva personliga smakriktatt Särdeles vacker är en anordning tyg hör naturligtvis enfärgadt som Dessa spetsar garnera kjolens underen bred volang, under det kjolens öfre del lätt draperas; längdveck taga sig nämen fullständning och förblir ligen här vid lag ej bra ut. medherskande ännu en tid. Ett bredt, från gördeln utKnappast en form eller en gående rödt skärp garnerar tygsort från säsongen den har drägten gångna blifvit vid hjertformiga fullDen ständigt kasserad. Den ungen der släta lifvet omgifves af breda våren och eftersträfvade sommaren på sidan. halsurringnindet krusade öfverfallande enkelheten i eller bretonnespetform gör sig ännu gällande sar; likaså de upptill kanoch tade, vid armbågen veckade låter de värdefullare nu använda och ärmarne. gedignare tygerna präktigare framträda.
Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag medger, att Hr Fåhreeus har rätt deruti, att det kan vara hårdt att ett lån skall fördyras genom skuldebrefvets beläggande med karta; men Utsk:t, som i denna författning velat göra så få förändringar som möjligt, har icke velat föreslå ett stadgande, som skulle medföra minskning i Statens inkomster. Beloppet för stämpladt papper å skuldebref och godkända räkningar går till en ganska stor summa. Dessa handlingar behöfva icke heller karteras, utom då fordritigsegaren vill bereda sig någon fördel, såsom vid sökande af inteckning, eller också vid utsökning af skulden, då gäldenären får betala kartan. Jag anhåller om godkännande af Utsk:ts förslag. Hr Få h raeus: Medger man obilligheten af denna afgift, som jag icke tror uppgå till någon särdeles stor summa, så bör man tillse att Staten på annat sätt tillgodogöres för hvad den genom dess borttagande förlorar. Till följd af hvad Frih. af Ugglas nu yttrat, hoppas jag emellertid, att han vid en längre fram i Betänk:t förekommande punkt om beräkningen af karta å bouppteckningar förenar sig i mitt förslag. Som den nu förevarande punkten åter alser en beskattning, som för Staten är jemförelsevis ringa, men hård och obillig — enligt hvad här äfven medgifves — för den enskilde, yrkar jag fortfarande bifall till min motion i denna del. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Jag ber att få in stämma i hvad Frih. af Ugglas yttrat. Den af Utsk:t längre fram i Betänk:t föreslagna nedsättning i kartebeloppet, hvarigenom Utsk:t gått motionärens önskningar till mötes, borde för honom vara tillräcklig. Jag yrkar bifall till Utsk:ts hemställan i denna punkt. Frih. af Ugglas: Det har icke varit möjligt att göra någon beräkning, hvad beloppet af stämpelpapper å sådana handlingar utgör, men att det är ganska betydligt, är klart för hvar och en, som känner huru många skuldsedlar, som intecknas, och huru många lagsökningar som ske. Jag anhåller fortfarande om bifall till Utslcts förslag.
Derjemte anser sig Utskottet böra anmäla att, enligt det rörande samma fråga från Borgare-ståndet till Utskottet ankomna Protokolls-Utdrag, sistbemälde Stånd beslutat, för anläggningen af denna jernvägs-förbindelse, bevilja ett låneunderstöd af 1.700,000 R:dr R:mt. att utgå under minst 4 år och återgäldas på det sätt, som för lånet till Hudiksvalls-jernbanan vore afsedt, med förbehåll, att aktietecknings-summan bestämdes till minst 1,700,000 R:dr samma mynt. Stockholm den 15 Februari 1858. Bih. till R. Sl. Prot. 1856—1858. Stats-Ulskollels Utlåtande Jtä 270. i JK 270. Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Febr. 18S8, kl. 11 f. m. Utlåtande, angående förbättring af löne-vilkoren för Riksgaldskontorets tjenstemanna-p er sonal och vaktbetjening. (R:gs Afd.)