Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Som ni skulle ha känt?» Det var en klang i hans ton, ett leende kring hans läppar, som nästan var förolämpande. Hon sträckte sig helt tillbaka i stolen – långsamt, förnämt – höjde axlarna en smula . »För era gissningar kan jag naturligtvis icke utstaka någon gräns, men», hon smålog stolt »ni känner icke mig.» Han brusade upp: »Hur länge skall ni då spela denna komedi, detta dubbelspel ?» Hon ryckte på axlarna. »Que voulez-vous, cher? – komedi? Ja, det är man ju tvungen till, annars – annars – brydde sig väl ingen om en. Och ni vet. — » Hon smålog. »Ja – jag vet, att ni går till det yttersta för att få behålla er magt – att fängsla – tjusa – förderfva. Hon såg på honom nästan förvånad. »Förderfva – åh, det der var väl ändå litet starkt? –» Litet efter skrattade hon – alltjemt med ögonen på honom: »Är ni svartsjuk?» Han strök handen längs den glatta bordskanten. Så såg han upp. »Nej», sade han. Hon steg upp och gick bort emot dörren. Kom så hän bakom hans stol och i det hon böjde sig ned öfver honom – nära, mycket nära – hviskade hon skälmskt och öfvermodigt: »Nå, så mycket bättre då » Derpå gick hon hastigt ut på terrassen och ropade: »Monsieur Octroysky!» En ung herre, som stod och hängde mot en af verandans pelare, kastade cigarren och närmade sig genast. »Nå, det var bra att ni var här – det trodde jag också. Jag ville just be er gå ett slag med mig i trädgården – der är ohyggligt varmt derinne.» De stannade vid stenmuren. Aftonpromenad au bord du Lac. Velocipederna glida oupphörligt förbi – snabt, ljudlöst, med sina små röda lyktor; då och då ett svagt klingande ljud af klockor för att varna fotgängare. I halfdunklet under de låga platanerna röra sig de promenerande fram och åter i en mörk, långsam ström. Af och till dyker der upp ur massan en ljus damtoilett, en engelsmans hvita damrock eller fladdrar den långa silkesslöjan kring hans hatt.
Man kan vara alldeles viss på, att när hennes namn står på ett matinéprogram, finns det inte en plats att få. t När Nero lät slafven — den siste, som blef honom trogen — stöta dolken i sin strupe, lär han ha utropat: » Hvilken konstnär går inte världen miste om! » J a g har alltid tänkt, när jag hört fru Hoving sjunga: » Hvilken varietédiva går inte förlorad i henne! » Men fru Hoving har nu alltid satt konsten för högt att ens reflektera öfver tribunens Danaeregn och larmande triumfer. Och det är sannerligen i våra dar att hålla henne räkning för! Det var i våras jag gjorde den intagande skådespelerskan min visit. Högt upp på Kungsholmen, nära hvita, seglande skyar och svarta kvittrande svalor, hade hon inredt sin artistiska lilla våning. Ty liten var den: två rum disponerade hon själf, de andra den öfriga familjen. Men hvad hon hade det förtjusande! Det var en den lämpligaste ram kring en ung skådespelerskas hemlif: böcker, taflor, tidskrifter, eleganta möbler, liksom afpassade för ett | Runeberg. dockskåp i roccoco, växter och alla dessa tusen småting, som liksom afrunda lyxen. Man kände sig behagligt stämd i samma ögonblick, man satte foten innanför hennes tröskel. Och så värdinnan själf! N i vet fru Hoving kan vara älskvärd på teatern, men det är ett intet emot hemma. » Vill ni ta plats? » Hon visade på en bekväm hvilstol. Så flög en idé i hennes hnfvud. » Nej, h ä r. framför det öppna fönstret! Inte sant? Det är mycket trefligare! » Och hon sköt fram stolen öfver den mjuka mattan. » Och så ett litet glas italiensk vermouth? » Och vermouthen kom, och stämningen kom. Orden föddes af sig själfva framför denna ljusa, vårliga himmel. Det blef ett hjärtligt, lifligt samspråk, så- dant som uppstår mellan gamla kamrater, som icke talats vid på länge. Och ibland gjorde vi en liten afstickaro till det härliga Veneidas trånga gator och krokiga kanaler, till Tyrolens snöiga berg och gröna dalar. Och så återvände vi, fångade genom ett litet ord, en tankegång, till hennes verkningskrets.
Direktionen i Stockholm äro atfesterade, må vid slutlig Liqvid beräknas til! fulla beloppet, hvarå de lyda, med tillägg af den å 3 pro - ( Underdåniga Skrifvelser. centa Reverserne till den i Oktober 1817 upp» lupne Ranta, 7. For GothaKanal-Bolagsoch Malmo Diskon ter kommer serskild redo att göras; Och deräst, emot ali förmodan, sedan skulderne blifvit till fullo liqviderade, Öfverskott vid någondera af desse Diskonter skulle uppkomma, skall ett sådant Öfverskott tillhandahållas i första rummet Borgenärerne och derefter Aktie-egarne i dea Disk ont, der Öfverskotta! uppkommit. 8, Utredningen af Götheborgs Diskont öfvértages äfven af Staten och besörjes af Riks-t gälds-Kontotet. q. T likhet med hvad som ar stadgadt oin Götha Kanal bolags och Malmö Diskonter, skall Utredningen af Götheborgs Diskont vara verkstad! inom Fem år, att räkna från den dag, då Utredningen i Riksgälds-Kontoret är kungjord att laga sin början; Och tili hvilken tid denna Diskonts utestående Dan således böra vara behörigen infordrade; hvadan några Lån-omsättningar icke få beviljas under de sista nio månader af den till Fem år bestämda Utredningstid, 10. Alla af Direktioneme ofver Götheborgs Diskont på Banken dragné , Ordentligen bokförde och bland Allmänheten utelöpande Assignationer skota, vid upp visandet, tili (ulla beloppet med Bankosedlar inlösas, så snart denria inlösen blifvit kungjord, ti. Så framt nuvarande Di rektorer öfver Götheborgs
eller det kapital-belopp, som genom berörda afgifters samtidiga inbetalning ansetts kunna vinnas; samt att, under sådana förhållanden, erfordrades, dels att, för möjligheten af ofvan uppgifna förvaltnings-kostuaders bestridande, ungefärligen fyra års stats-anslag kapitalisera?, dels att, till bildande af ett ersättnings-kapilal för förrberörda från den upprättade kalkylen uteslutna 11,675 r:dr, ungefärligen 1J års ytterligare anslag disponeras, genom hvilket allt pensioneringens begynnelse skulle komma att fördröjas till inpå femte året, efter det stats-anslag börjat till inrättningen ingå; förmenande Direktionen likväl nämnde olägenhet af dt flerårigt dröjsmål med pen sioneringens påbörjande kunna undanrödjas. derest Direktionen linge på en gång från Riksgälds-kontoret uppbära sammanräknade beloppet af anslagen för de 3:ne år, som kunde anses innefattade inom den statsreglering, hvilken vid sistförflutna riksmöte verkställdes eller för åren 1848, 1849 och 1850, då på en gång erhöiles ett kapital af 26,400 r:dr, som, utlånadt mot fem för hundrade, skulle lemna en räntevinst, fullt tillräcklig för förvaltningskostnadernes bestridande, hvarjemte tillgång för ersättning af det från kalkylen uteslutna kapital-beloppet 11,675 r:dr kunde beredas derigenom, att pensionsinrättningon icke öppnades till pensionering förr än summan af ytterligare 1^ års statsanslag hunnit blifva räntebärande, hvilken tidpunkt, under förutsättning, att innevarande års anslag finge lyftas sednast under årets andra qvartal, syntes böra inträffa under loppet af år 1852; och hac 4 Sats-Utskottets Utlåtande, N:o 269. Kongl.
Fodertillgången är visserligen under vanliga förhållanden tillräcklig för ladugårdarnes behof, men så knappt beräknad, att, efter mera eller mindre felslagen skörd af foder, kreaturens antal måste minskas. Från ladugårdarne erhålles icke så mycken gödning som erfordras för att hålla åkerjorden i bördigt skick, utan måste ökad gödsel-tillgång beredas genom myrjord och hackudt granris. På sednaste år har likväl allmogen begynnt att mera än tillförene odla foderväxter, hvarigenom man emotser att gödsel-tillgången skall hädanefter komma att närmare motsvara åkervidden. Ladugårds-afkastningen är i allmänhet tillräcklig för behofvet, och uti Hassela, Hogdahl, Färila, Ljusdal med flera socknar i Helsingland så betydlig, att det anlages att derifrån årligen afyttras ungefärligen 3,000 Lisp. Smör. Skogar. Sedan sista berättelsen i underdånighet afgafs har affattnin-' gen af Ugglebo Jernverkens Rekognilions-skogs-atlmänning blifvit slutad, hvilken befunnits innehålla 95,469tunneland; men i anseende till uppkomne tvister om ägande-rätt, samt stubbeoch röjsel-rält till en mängd å densamma befintliga odlingar, torp och lägenheter har hvarken Bergmästare-undersökning eller någon annan vidare åtgärd för dess skattläggning kunnat vidtagas. Kongl. Kammar-Kollegium har under sammma tid fastställt mantal och ränta för fyra Rekognitions-skogar, nemligen Axmars, Gysinge, Ljusne Jernverkens och Långvinds, samt utfärdat skattebref för 10 sådana, eller Elfkarleö, Forssbacka, Gammelstilla, Grönzinka, Hammarby, Hofors, Ljusne Jernverkens, Långvinds och Wiksjö Bruks Rekognitionsskogs-allmänningar, hvarigenom sedan år 1837 tillkommit 23 nya mantal.
Svara de härpå Nej: så borde de väl äfven kunna eftersinna, hvad ekonomiskt värde jordbruk, handtverkerier o. s. v. skulle äga, om icke sådana samhälls-klasser funnos, som till dessa yrkens alster förhålla sig såsom köpande och förtärande, samt just dymedelst, å sin sida, ”nära” deras idkare och befrämja deras välstånd. Bland de få undantagen torde främst böra nämnas den hederlige – och i bottnen christlige – Necker: af hela sällskapet, på samma gång den theoretiskt klokaste och den praktiskt oklokaste, äfvensom visserligen den dygdigaste. Hans fel var det godmodiga sjelfförtroende, som förblindade honom öfver hans karakters-styrkas undervigt i förhållandet till hans insigter och afsigter. Också voro Robespierre, St. Just, Herault-Sechelles, m. fl. ifriga läsare och beundrare af Rousseau. Icke utan betydelse är, att vi bland de förnämsta fransyska Revolutionärerne skönja så få Humanister, men deremot – utom det bekanta stora antalet af Jurister – så många Physikanter och Läkare (detta sista voro t. ex. villdjuren Marat och Chaumette). Il ne sût que mourir, aimer et pardonner: S’il avait sû punir, il aurait dû regner. Men just den rörande karakter, som i dessa tvenne vackra verser (af Bertrand de Molleville) så sannt blifvit tecknad, blef det oöfvervinnliga hindret för äfven de kraftfullaste och klokaste af de män, som erbjödo sig till hans hjelp. Min åsigt af ifrågavarande princip framställdes för fjorton år sedan i boken ”Studier till Philosophiens Historia och System”; äfvensom, kort derefter, med utförligare politisk tillämpning, i Svenska Litteratur-Föreningens Tidning (1855), under titeln: ”Aphorismer om Historiskhet, Stat, Liberalism och Royalism”. Mycket finnes dervid att tillägga; mycket att nogare utveckla och bestämma: men ingenting väsendtligt att ändra.
Hr Lefre'n: Afven jag tillstyrker, på sätt Frih. Palm stjerna föreslagit, antagande af Utsk:s förslag. Misstaget af Hr von Hartmansdorff är upplyst: hvad han önskar, finnes uti moni. d). Hr von Hartmansdorff: Jag erkänner milt förbiseen de och afslår från min anmärkning. Ofverläggningen förklarades härmed vara slutad, hvarefter, uppå af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., R. o. Ad. biföll ifrågavar. jemkningsförslag, med det villkor, att detsamma anses förfallet, såvida icke minst 3:ne Ständ dertill lemna bifall. 27:dc punkten, innehållande ett, för den händelse att nyssnämnde jemkningsförslag icke af 3:ne Ständ antages, uppgjordt förslag lill voter.propos. ang:de morn. a) i Sy §. R. o. Ad. godkände denna voter.propos. att, i det förutsatta fallet, blifva föremål för omröstning. 28:de punkten, innehållande en, äfvenledes för den händelse förenämnde jemkningsförslag icke bifalles, gjord inbjudning till instämmande i BondeSt;s beslut rör:dc mom. b) af 57 §, äfvensom tillika, för det fall denna inbjudning ej antages, förestagne voler.propos ;r, ang:de sagde mom. Frih. Palmstjerna: I anledn. af mitt förra yttrande och det beslut R. o. Ad. tagit, måste jag nu afstyrka antagandet af den inbjudning, som Ulsk. här gjort, att instämma uti RondeSt:s beslut litt. b). R. o. Ad. beslöt alt icke antaga inbjudningen samt godkände derjemte de i denna punkt föreslagne voter.propos:r. 29:de punkten, innehållande en, likaledes för det fall att förenämnde jemkningsförslag ej antages, föreslagen voter.propos. ang:de mom. c) af 5j §. Denna voter.propos. godkändes. 30:de punkten, Lades lill handlingarne. 3lista punkten, ang:de 5g §. Frih. Palmstjerna:
T o r s d a g: Hvitkål med frikadeller; tunna fläskpannkakor. F r e d a g: Hvitkål med fläsk; stekt hammelsadel. L ö r d a g: Ugnstekt gädda med kaprissås; ölsoppa, Recept. God kalfkyckling. Man skär vackra, ej för tjocka skifvor ur en kalfstek, bultar dem obetydligt och strör litet salt pä dem. Hackad persilja blandas med godt smör, häraf lägges en tesked full på hvarje köttskifva som derefter hoprullas och omknytes med en bomullsgarnända. Ett hälft skedblad smör brynes i en järngryta och kycklingarne ' iläggas. Sedan de fått en vacker brun färg, spädes med söt mjölk, tills de bli möra. Afredes obetydligt med mjöl uppvispadt i litet mjölk. Liksom all annan mat, bli de bäst, om man ej har för stark eld i spiselh. Tysk potatissallad. Kall skalad potatis — den bör ej vara allt för stor, hellre mindre och fast — skares i lagom tunna och vackra skifvor. Härpå slås salt, hvitpeppar, ättika, god matolja och linhackad rödlök, hvarefter allt sammans blandas väl med en sked och sist öfverströs hackad persilja. Man kan äfven blanda den med litet FINskuren grönsallad. Utmärkt god, isynnerhet till vildt. Onämnd 5: 78; Insamling genom fru Ada Hallberg 1: 65; » Lilla Igge » —: 50; » Snöflingan », Piteå 5: 25; Fru E. Nyström 1: —; G. F. 1: —; Onämnd, Enköping —: 90; Tre af Iduns läsarinnor i Bjuf —: 50; Insamlade i Norrköping af Anna Wretling 13: —; Från Iduns läsekrets i Öregrund och Gräsön, samlade af Aug. Scherqvist 5: —; Insamlade i Trelleborg af E. Wettervik 5: 60; W. Falk 1: 40; Onämnd 2: —; B.
Jag förmodar att de värde ledamöter, som bestrida anslaget, ej vilja i detta fall gå längre än PresteSt., och att de således medgifva att den förhöjda tjenslårsberäkningen må upphöra emot ersättning i högre lön; samt att undervisning må meddelas den ene medborgaren så väl som den andre; delta sednare så mycket hellre, som alla skola genom skatter lill skolornas underhåll bidraga. Hvad mig enskildt beträffar, så torde mine värde motståndare och många andra af Ståndet förmoda, att jag, såsom tillgifven den nya lärometoden, skulle villja begagna detta tillfälle, om jag kunde det, för att genomdrifva denna lärometods hastiga införande; men det är alldeles icke min afsigt. Metoden i och för sig sjelf är så beskaffad, alt hon belönar en hvar, som begagnar henne, både lärare och lärjunge. Det behöfves hvarken mutor eller tvång för att metoden skall göra sig gällande; hvadan jag afstyrker hvarje åtgärd som skulle kunna anses för någondera delen. Sådant skulle endast skada metoden och hennes gynnare; ty del skulle inleda i frestelse alla dem, som ville för bättre inkomsters skull förråda sin öfvertygelse. Lärosystemet skulle antagas af de sämsta, och blifva illa utförd!, emedan det skedde för vinnings skull, och ej af nit för saken. Vill man till antagandet tvinga de bättre, sä skulle molsträfvighelen att utföra en lärometod, som de ogillade, bringa henne på fall; ty Regeringen är ej i ständ att i detta hänseende tvinga en lärare. Den gensträfvige kan så begå, att lian skyller pä metoden, hvad som vållas af lians egen ovilja. Jag undrar ock om ej sä kan vara förhållandet i Carlstad? Ty der metoden fullständigt och nitiskt ulföres, der misslyckas bon ej gerna. Men, mine Hrr! de vilkor som SlalsUtsk. fästat vid anslaget, och som skulle föranleda till fruktan för tvång, eller en otjenlig belöning åt dem som anloge den nya metoden, dessa vilkor höra till nästpåföljande mom. Dä det kommer alt föredragas, är del öppet för mig, likasom för livar och en annan, att deremot göra anmärkn:r.
Disconlernes ulredning, utan gransk - 472 Deri i5 April. ningen af den framlagde lärer blifva egenleliga föremålet för våra öfverläggningar, inskränker jag mig nu till pröfningen. i :o Huruvida nied den grundprincipej hvarifrån Utskotten yttra sig böra utgå, att nemligen RörelseCapitalet skall till nästa Riksdag bibehållas vid sitt nuvarande och pag. 24 och. s5 i Betänkandet, beräknade belopp; Utskottens Betänkande instämmer och förhållandet fullständigt utvecklar; samt 3:0 Om det med Discontregleringen föregifne åsyftade ändamål, att nemligen bereda Disconternes Debitorer, en vid Lånbetalningar skonsam behandling, blifver genom f öreslagne åtgärder behörigen uppfylldt, och hvad i detta afseende vidtagas bör; men örn jag misstager mig i yttrande af tvekan både i det ena och andra afseendet, hade jag mindre varit att ursägta, om, som jag förmodade, Utskottens Betänkande varit beledsagadt med provisionelle Calculer, sorn något närmare utredde årliga förhållandet af Banquens inkomster och utgifter, för att derifrån hämta en ledning för en säkrare beräkning. Banquens årliga inkomster beräknas till 1,200,000, som likväl torde kunna något högre beräknas, och som de årligen ökas kunna för fem år eiler till nästa Riksdag säkert upptagas till 7,000,000, deraf utgår till 1820, de sista Riksdag beviljade Fastighetsoch Odlingslånen, samt årliga biträdet 3oo,ooo R:dr till Götha Canal; men ifrån 1820 finnér jag icke någon annan af Utskotten föreslagen Lane - Den i5 April. 473 utgift, än jemte Odlingslån, som jemlikt Betänkandet pag. a3 skulle endast af Capitalafbetalningen på Fastighetslån utgå, de temporaira biträden af 600,000 R:dr till JernContoiret ocb. 400>000 R:dr till ManufacturDisconten, som äro föreslagne, och hvilka i anseende till egenskapen af temporaira Lån icke torde i calcul böra till fulla summans belopp upptagas.
Tillfälliga rotevakans-afgifter beräknades vid sednaste riksdagen till 6,000 R:dr, men hafva under åren 1855—1857 i medeltal uppgått till 1,686 Rdr; och torde denna inkomst, på sätt Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, alltså nu kunna beräknas till „ 7,000: — 14:o. Vakans-afgifter af nyroterad jord. Dessa afgifter, hvil ka i 1858 års Riks-stat upptogos till 43,000 R:dr, hafva visat sigvara i stigande, så att inkomsten deraf, som under åren 1850—1854 i medeltal utgjorde 43,812 R:dr, uppgick år 1855 till 52,317 Rdr „ 1856 „ 60,400 „ „ 1857 „ 60,479 „ Transport Rdr 7,646,770: Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45. 11 Transport R:dr 7,646,770: — och torde med hänsyn härtill detina inkomst härefter kunna antagas till 55,000: — 15:o. Rotevakans-afgift af utsockne frälsehemman i Halland. Äfven denna afgift, som i nu gällande Riks-stat är upptagen till 12,000 R:dr, har under år 1855—1857 varit i stigande och i medeltal lemnat 18,210 Rdr, hvadan såsom säker inkomst under förestående statsreglerings-period hör kunna påräknas „ 16,000: — 16:o. Trosspassevolans-afgiften, hvilken i medeltal under åren 1855—1857 influtit med 26,523 R:dr och sålunda i det närmaste motsvarat det vid förra riksdagen påräknade belopp, 26,500 R:dr, synes höra vid denna summa bibehållas och utföres alltså „ 26,500: — 17:o.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, få Utskotten, med afstyrkande af bifall till hvad motionären i 5:te och 6:te punkterna föreslagit, vördsamt hemställa Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla , att Kongl. MajU täcktes i Nåder förordna: 1:0 att, vid blandade äktenskaps ingående, lysning afkunnas så väl uti kyrkan inom den församling, r/vinnan tillhör, som mom den, till hvilken mannen hör er; n Lag*, samt Allm. Best.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 8. 2:0 att förteckningar öfver utfärdade lysningar till äktenskola e^ll(fn Cfll0ll^er-, lemte behörigen charterade lysningssedlar., mgenSj PresterskaP qvartaliter tillställas /ver-Ståthållare-Lmhetet, som derefter aflemnar de förre till vederbörande Consistorium och de sednare till Kammar-Rätten: 3:o att fullständiga förteckningar öfver Catholska församlingens alla medlemmar årligen skota afgifvas till Öfver-Ståthållarehmbetef, samt J 4\o att Vicarius Jpostolicus i ren af den Catholska församlingens vara ansvarig för alla åtgärder i tjensteväg vidtagas. Sverige, såsom högste vårdaangelägenheter härstädes, skall , som af hans underlydande, Stockholm den 18 October 1844. * N:o 8. Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Oct., kl. 10 f. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om ändring i Kong/. Brefvet den 5 Februari 1808 samt Kammar-Collega derpå grundade Kronohemman!1 * rSrmde hesmn™d*räu uti
Fullmägtige att bevilja accord om Riksgälds-Contorels fordringar, oaktadt Fullmägtige, enligt Rikets Ständers beslut, ega pröfva och antaga accords-anbud vid f. d. Filial-Disconternes utredning; att uti 3 och 4 §§. är bibehållen en hänvisning från 181 o års Ansvarighets-Lag till 7 Art. 5 §. i det då gällande Reglemente för Riksgälds-Contoret, hvilken §. icke igenfinnes i nuvarande Reglemente, och att det stadgande, hvartill sålunda hänvises, jemväl saknar egentlig motsvarighet i sistnämnde Reglemente; att ifrågavarande Ansvarighets-Lag hänvisar till Allmänna Lagen för fall., som ej äro dit lämplige; samt att hvad i 5 §. är föreskrifvet för den händelse., att Fullmägtig underlåter, öfverskrider eller afviker från hvad Rikets Ständers Revisorer öfver Bancooch Riksgälds-Verken ^förordna, ej eller hädanefter eger tillämplighet, vid den begränsning, bemälde Revisorers uppdrag komma att i delta afseende erhålla genom den Instruction, Stats-Utskottet nu föreslagit.
1 Klara församling nyvaldes fröken Anna Höljer, i Östermalm omvaldes fröken Lilly Engström, i Adolf Fredrik fröken Mina Forsell, i Storkyrkan fröken Evelina Fahnehjelm, i Jakob fröken Emelie Zander och i Maria fru Héléne Berg, född Bligh. Hufvudstaden har ännu en kvinnlig skolrådsledamot, fru Augusta Ekman, född Kock, hvilken i fjor invaldes i Adolf Fredriks församlings skolråd. Häraf liksom af den omständigheten, att äfven på andra håll i landet man börjat invälja kvinnor i skolråd samt äfven i fattigvårdsstyrelser, framgår, att denna reform ingalunda blifvit en reform på papperet. * Bélfrages välkända pensionat och hotell har i dagarne flyttats från sin gamla lokal till en ny tidsenlig dylik v i d Vasagatan 8, midt emot Järnvägsparken. Teater och musik. Kungl. operan. Som hr Ödmann ledsamt nog en längre tid till följd af sjukdom varit hindrad tjänstTill dess min älskade gosse lilla göra, har det varit ett godt fynd för k. operan att Invid mitt hjärta sof sött, sof stilla! under tiden få hit en presentabel utländsk tenor. Nonny Lundberg. Visserligen är det just ej särdeles anslående att i en o c h samma opera böra ända till tre olika språk användas, men — nöden har j u ingen lag. Ej heller kan hr Nikolaus Rothmuhl, den främmande tenoren — det må så godt först som sist erkännas — ersätta hr Ödmann. Och dock måste man medgifva, att hans stämma särskildt i de starkare numren är af god effekt, hvarjämte han Ur notisboken. i de tvänne partier, i hvilka han under den gångna veckan uppträdt, nämligen som Baoul i » HugeFurstinnan Bismarck f, Furstinnan Jonotterna » och Radamés i » Aida », dokumenterat hanna v o n Bismarck, dotter till den brandenburgsig som en god dramatisk sångare^ Hans röst ske godsägaren Heinrich v o n Puttkammer, afled i låter något pressad i de högre tonerna, men får tisdags morse å Varzin. Hon var född den 11 äfven där stundom en ganska vacker klang.