Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
T:r 210 Med afdrag af den härvarande con - Transport: Contant. R.clr 1Ö22 Enskilta m-edel. Spanne mål. Spanne mål. Allmänna medel. Spanne mål. Spanne mål. 1 :r 58 k:p Contant. Contant. Spanne mål. Brist. Spanne mål. Allmena medel. Spnnne mål. Transport: tanta tillgången 148. 24., värde circa 21 Utföres således Återstå 189 För Lunds Stift befinnes således brista - Göth ebor g s St ift. För Skolorne är anslaget, enl. Förslaget N:o 1 Allmänna Medel hvarifrån afgå de till Warbergs SkoleStat hörande - 3 50. 3 320. 34. 9 38. 4 — 52- 4fi 3 Enskildta medel - 4M* 29 hvarifrån afgå Privata dispositioner för Warberg 183. 33-3 Hl—11 »ii—11 ■ TT Föreslås: -En högre Lärdoms-Skola i Götheborg nsed Rector - T:r Conrector - — 2:ne Colleger, tillsammans — arne Apologister dito - — Adjunct - — Cantor -> — T :r 079‘i 120 60 60 — C 5 — 20 — 20 S:a 345 Utföres, utan afseende på den bär varande obetydliga contanta tillgången - F/i högre Narings-Skola i Uddevalla med Rector ... 'j;r 80 2:ne Colleger tillsammans — 60 den , som underv. i Choralsång10 S:a 150 Utföres utan afseende på den har varande obetydliga contanta tillgången En lägre Lärdoms-Skola i Halmstad Lika med den l TJy>sala, men med 50 proc. förhöjning i LöneStaten - T:r 195
Sl:r föreskrit vit, walt upplåning icke finge upptagas i annat fall, än alt penningar inom riket klefve alt tillgå, mot ett pris, sorn icke öfverstcge kostnaden lör det under år 1800 upptagna utrikes jernvägslån,» samt, på sätt Utskrt iillkännagifver, fullmiigtige beräknat kostnaden för nämndö jernvägslån lill 7^ proc. af lånesumman, — fullmäglige, genom beviljande åt lånoöfvcrlagarne, utöfver erbjudne 7 proc. af lånebeloppet, af en provision utaf 2 proc., så alt af länet ej erhölls mera lin 91 proc., sålunda skulle hafva medgifvit, alt kostnaden lör samma jernvägslån blifvit öfverskriden, hvarigenom fullmäglige ansetts vid kontraktets afslutande icke hafva noggrannt iakttagit Ii. St:rs förutnämnde föreskrift. Att lullmiigliges ifråga vide åtgärd icke iir stridande mot berörde föreskrift, samt att anmärkningen innefattar iner skenbar än verklig sanning, skall jag söka visa. Hvad ett utrikes upptaget amorteringslån med nära 40 års förfallotid verkligen kommer att kosta staten, innan det hillver Den 10 Januari f. m. 77 SterbefaTdt, är alldeles omöjligt alt noggrann! beräkna vid början af låneperioden. Man kan i thv läll endast komma till ett approximativt belopp. Uti hvarje sådan beräkning gifvas ock mänga slags olika faktorer, Ii vlika kunna betydligt olika uppställas. Tydligt är, att du en sådan beräkning skall läggas till grund för upptagandet af ett nytt lån, måste man gå mycket lörsigtigt till väga; helst man kan vara säker, alt anbuden komma alt rätta sig efter den beräknade ziffran. Det skulle således varit mindre klokt handladt, om man slraxt i början of beräkningen uppställt alltför många så beskaffade faktorer, som verkat att fördyra lånet; sådant hade ju tydligen varit alt förklara, alt högre än till ett visst belopp finge länet icke gå.
Det har blifvit omtaladt, huru i vissa orter allmogen finner sig belåten med att skjutsa. Jag är född i Westergöthland och har ofta varit i Småland; men det måste jag bekänna, att jag ej kan vara hvarken nog Westgöthe eller nog Småländning för att påstå, att det i allmänhet kan vara Westgöthens eller Småländningens fordel att släppa till sin häst i skjuts. Skjutsningsbestyret, fästadt vid jorden, måste förr eller senare upphöra, och för alt komma till detta mål, tror jag det vara nyttigt att till en början höja skjutslegan, der skjutsningen ej kan borttagas. Att denna förhöjning likväl må få bero af localauctoriteternas förslag, såsom Utsk. hemställt, anser jag vara ett stort steg till reform i detta fall. Jag kan således icke annat än tillstyrka, att den början, som Utsk. i detta afseende uti första punkten föreslagit, måtte antagas. Att, såsom Frih. Cederström yrkat, endast öka skjutslegan, kan jag icke gå in på, ty det voi-e snarare att förvärra det onda, än att taga något steg till dess totala förbättrande. Jag får således för min del anhålla om propos. på bifall till 1 mom. af Utsk:s förslag. Hr Dalman, Wilh. Fredi-.: Jag tillstyl'ker bifall till UtsktS förslag. Jag har icke af de anmärkningar, som emot detta förslag blifvit framställda, funnit något af hvad Utsk. anfört vara vederlagdt; och om händelsen verkligen skulle Vaxa sådan, att i1 en eller annan landsort, t. ex. i Småland, som är Hr v. Hartmansdorffs hembvggd, man ville bibehålla skjutsningen, så foijer deraf, att ifrågäVar. föi’slag i denna px-ovins icke kominer till någon verkställighet, enär det beror på majoriteten af skjutsniogsskvldigä att öfverlåta skjutsningen på entreprenad. Jag tror således icke, att man för Smålands eller Westergöthlands skull bör förkasta förslaget. Dea 17 November e. m. För öfrigt instämmer jag med Gr. Frölich i fråga om skjutsJegans bestämmande. Frih. Boye:
Detta sednare för•fållande medför ett allmänt lidande, sorn icke mera kan bjelpas; men det förra eller glömskan ett bevaka Neder Torneå Hemmansägares delaktighet ud Pastors Laxfiske i Torneå eif, år ett enskildt lidande, sorn efter mintanka äfven ovilkorligen påkallar ersättning ifrån Staten, fivars skyldighet det varit att bevaka detta Sock-* neboernes interesse. Jag anser det vara af högsta vigt att Svenska Lagstiftningen behjertar dessa sina verkligt lidande medbrÖders belägenhet på ett sätt, att Ryska styrelsen icke sättes i tillfälle att visa sina grånseåboer vara bättre lottade än våra, och det år i synnerhet på denina grund, sorn jag anhåller om återremiss af Betänkande!. Grefve Lagerbjelke, Axel: Jag vågar tro, att BevillningsUtskottet skalf befinnas hafva gjort allt möjligt afseende på de anmärkningar, hvarmed återremisserne al dess förra Betänkande i detta ämne varit beledsagade, Alla otydligheter hafva, så vidt Utskottet förmått, blifvit förklarade, och alla farhågor för yådorne af det nya systemet synas, åtminstone Ven II Augusti f. litt 105 mig, böra vara lugnade, då Utskottet nu så tydligen framställt det fullkomliga correctiv, sorn Utskottet vål alltid afsett, men i s itt Betänkande kanske icke nog bestämt uttryckt, nemligen Kongl, Maj;fs höga rätt, att, ej allenast efter framtida förhållandens kraf, utan ock nu genast vid kungörandet af den nya tariffen , utfärda de införsel-förbud, som för inhemska Fabrikers och Näringars skydd åro nödvändige.
Små vilsna ögon skyggt dig be, Små bleka läppar söka le, Men darra af osägligt ve Och hviska: hjelp, du fEr ej bida! Kan hända kommer vid din död Ett barn, som här du lindring bjöd, Från Gud med fridens liljestängel Och svalkar ljuft ditt örngottsvar. etc. etc. ADikten » Xyån: Flyg ut, flyg ut, o hoppets hvita dufva! Jag vet, du skyr ej storm och vintersnö, Ty Edens luft omsyäfvar dig, du ljufva, Hvarhelst du ilar öfver land och sjö. Bringa, bringa dufna hjertan Helsning från en evig vår, Frid i glädjen, tröst i smärtan * Och åt alla godt nytt år! etc. etc. Det är ju ganska vackert, inte sant? Vill man ha några alnar till kan man köpa dikterna. De innehålla ¿10 sidor med en 10 — 20 rader på hvarje sida. För öfrigt innehålla Blandade dikter två sånger till H. K. H. kronprinsessan Viktoria och två till D. M. konung Oskar II och drottning Sophia, deri man bland annat får den trösterika upplysningen: Flärd och yta älskar mången, Men Oscar älskar odlingen och sången. Det bör emellertid rättvisligen erkännas, att herr Wirsén befinner sig i en svår ställning. Hans tankar och känslor äro en gången tids. Vi som nu lefva hafva derför fått dem allesamman till lifs dels i förtidens diktning och dels inpreglade med mer eller mindre öfver-tygande skäl af våra lärare under uppväxtåren. När vi nu i dikten träffa på en sådan der gammal hederlig tanke, som slumpen kanske gjort att vi inte mött på länge, tycka vi det vara märkvärdigt att den icke växt under tiden. Eller om den sist vi träftades var en kraftig medelålders tanke och vi nu fa se den som en lutande skröplig gubbe, väcker den vårt medlidande såsom ett nytt prof på förgängligheten af allt menskligt. Och så få vi stundom en syndig lust att slå ihjäl den och såbli vi orättvisa mot herr Wirsén.
Riksdagsordningen till följande lydelse:! ”Ej må Landshöfding, eller någon i öfrigt, af hvil ken Riksens Sländer kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der redovisning för bans egna göromål och embetsåtgärder kan förekomma; börande derjemte i allmänhet iakttagas —• — •' öfvervara,” skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej. Yinner Nej, varder detta förslag icke antaget att hvila till nästa Riksdag. Stockholm den 29 April 1845. Mes er nationer*. af Herr von Hartmansdorff samt Herrar Biskoppar Holmström och Hallström, likasom vid Memorialet N:o 3^; och af Herr Stjerngranat, såsom vid Memorialet N:o 3g. Ank. till Exp.-Utsk. d. 3o April, kl. 12 mield. Utlåtande till Riksens Ständer, i anledning af Bonde-Ståndets äterremiss å Memorialet, N:o 3/j. Constitutions-Utskottets genom Memorial N:o 34 framlagda förslag om 8 Constitutions-Utskottets Utlåtande, N:o 42 tillägg i 28 §. Regerings-Forrnen, åsyftande vilkorlig befordringsrätt för utländske män till vissa embeten och tjenster, hafva Ridder skåpet och Adeln under den 18, P reste-Ståndet den 15, och Borgare-Ståndet den g innevarande April, antagit att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; men Bonde-Ståndet har, medelst Protocolls-Utdrag af den 7 i samma månad, återremitterat berörde memorial, med förklarande af Ståndets gemensamma tanka, ”att den föreslagna grundlagsändringen icke är af behofvet påkallad.” Detta sistnämnde yttrande, hvilket icke lärer kunna betraktas annorlunda än såsom ett förkastande af Utskottets förslag, är följaktligen af så stridig beskaffenhet mot de 3:ne öfriga Ståndens bifall, att Utskottet anser det icke möjligt att ”samtliga Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande sammanjemka.”
Uppå egarens af Robertforss Bruk Herr Öfversten och Riddaren Åkerhjelms gjorde ansökan har Kongl. Directionen under den 9 December 1819 bifalfit, att Herr Öfversten skulle från Umeå Magazin såsom lån få uttaga a5 tunnor Råg och 3oo tunnor Korn eller så mycket, som vid Magazinet kunde umbäras, sedan Westerbottens Läns undsättningsbehof under vintren blifvit afhulpet, einot det att ett lika stort spannmålsparti, med derå beräknad afskrifning efter Reglementet, vid första öppet vatten innevarande år borde till Magazinet återlemnas. Härvid hafva Revisorerne anmärkt, att ej någon ränta eller uppgäld blifvit å detta spannmålslån betingad, fastän Magazins-Inrättniiigen å sitt rörelsc-capilal vidkännes ränta lill Rik - Revisorers Berättelse. 845 sens Höglofl. Ständers Bank, och anse Revisorerne i öfrigt alla lån och utbyten af spannmål, då fråga ej är om undsättning, som beviljas med rättighet för Låntagaren att säden in natura återlemna, vara motverkande nyttan och nödvändigheten att så vidt möjligt är kunna afsätta Magazins-Inrättningens öfverflödige spannmålslager. Då Revisorerne af Kongl. Directionens Protocoll funnit, att en af Herr RevisionsSecreteraren Forelius den iO sistlidne September ingifven Ansökning, innehållande begäran, att för Selets Bruks behof få göra utbyte af ett visst qvantum Spannmål till utlemnande från Magazinet uti Luleå samt återleverering i Ystad eller annat Magazin uti Skåne, af Kongl. Directionen blifvit såsom Kongl. Maj:ts Nådiga befallning ansedd, hvilket så till form som lill ordalydelse icke synes för Revisorerne vara med förhållandet öfverensstämmande, så måste Revisorerne detta anmärka; hvarjemte Revisorerne anse, att då ersättning för alla slags omkostnader vid berörde utbyte blifvit erbjuden, Kongl. Directionen så mycket heldre hade bordt i räkning upptaga skillnaden emellan de uti Christianstads och de uti Norrbottens
R:dr 27 sk. banko sig slutande kostnadsförslag till nödige afloppsgrifvar för mossens aftappning, men om verkställigheten deraf hafva delägarne, oaktadt flere sammanträden med dem hållits af Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande, icke kunnat förenas, emedan mängden af delägarne dels betviflal fördelarne deraf och med oförståndig ovilja mött hvarje försök i detta hänseende, dels ock ansett sig sakna förmåga att bestrida ens de kostnader, som, sedan afloppsgrafvar blifvit öppnade, måste å mossen nedläggas innan någon hufvudsaklig nytta af densamma kan påräknas. Ägarne af Redberga hafva väl tid efter annan gjort mindre odlingsföretag å denna egendoms betjMliga andel i mossen, hvilken i allmänhet, under sitt outdikade skick, är ofruktbar och blott i kanterna bär något starrgräs, men af flere sakkunnige personer anses genom nödig aftappning kunna blifva till större delen odlingsbar eller åtminstone tjenlig för skogsplantering. Mera genomgripande åtgärder voro dock nödige för att kunna utsträcka dessa odlingsföretag och draga sådan fördel af mossen att öfrige delägarne derigenom skulle bringas till en förändrad öfvertygelse. För sådant ändamål lät nuvarande ägaren af Redberga våren 1847 genom Agronomen direktör Johnson uppgöra en fullständig arbetsplan samt kostnadsförslag, slutande sig på 3,552 R:dr banko; och som genom detta arbete jemväl afsågs beredande af nödig arbetsförtjenst för åtskillige personer inom orten, der föregående årets skörd varit högst klen, behagade Eders Kongl. Maj:t, på derom gjord underdånig hemställan, den 27 April samma år i nåder, med fastställande af planen, såsom bidrag till arbetets utförande anvisa 1,750 R:dr banko, deraf 1,000 R:dr mot och 750 R:dr utan återbetalningsskyldighet.
Med den stora fördelen, att icke utesluta de gamla måttens bruk, förenar detta Förslag tvänne andra icke mindre nödvändiga egenskaper: att icke två olika Mått, Mål eller Vigter bärn samma namn och att ingen förut nyttjad allmänt känd term betecknar nå. gon annan storhet , än hvad den hitintills betecknat. Der, hvarest högsta nödvändigheten påkallat något nytt Mått, har det ock alltid fått ett nytt namn, som med någon annan förut känd qvantitet ej kan förblandas. X likhet med Kongl. Academien , anse Riksens Ständer följande åsigler kunna antagas såsom grund för den blifvande förbättringen. 1:0 Bestämmandet af enheten i Mätt, Mål och Vigt, på ett sådant sätt att den , äfven efter Rikslikares möjliga förlust, kan restitueras, genom jemförelse med en oföränderlig storhet , och så , att, om en af dessa enheter är gifven, d• andra kunna derifrån beräknas. 2:0 Fördelningen eif Mätt, Mål och Vigt på ett sådant sätt, att den för det allmänna användandet oell i Räkenskaper medför den största beqväm■ lig het, samt Underdåniga Skrifve! ser. 5:o Af skuff andel af allt, som ian föranleda vreda och den mindre kunnices förvillelse. 1*0 I afseende på första puneten föreslås, att en undersökning verkslälles, sorn hur till föremal att, i Svenska dtcimal-tnm bestämma lang* den af den Pendel, som pä någon bestämd Svensk orts Latitud fullbordar hvarje slag pä en Secund, vid Hafvets yta och i lufttomt rum, samt att se* dan utröna vigten af en bestämd Cub vätter, i decimal-delar af vigtens enhet. Riksens Ständer an. se denna methode för enhetens bestämning vara den rätta. Men dåj E. K. M. i Nåder lillkärr, nagifvit det åt Vetenskaps-Academien redan anbefalldta uppdrag , att föranstalta den projecterade undersökningen af Pendel längden och Vigten af en i samma mått bestämd Cub vattenj så finna Riksens] Ständer i detta hänseende in-, tet mera återstå, än att hos E. K.
Att 2:ne domstolar, och bland dessa en öfverrätt, kunnat, med citation af bestämda lagrum, domina en person till döden för ett brott, som af Högsta domstolen slutligen ansetts af så lindrig beskaffenhet, att samme person derföre kunnat helt och hållet frikännas, torde vara tillräckligt skäl alt misstänka något fel eiler någon brist i lagen, som orsakat en dylik olikhet i åsigter hos de särskilda jurister, som med detta mål haft befattning. När nu härtill kommer att 2:ne af Högsta Domstolens ledamöter instämde i under-rätternes domar, och sålunda fastställde dödsdomen; så torde litet hvar blifva villrådig huru man bör anse denna sak. Det har varit, för att förebygga denna inconseqvens i lagtolkningen och bestraffningen af ofvannämnda förbrytelse, som jag föreslagit det i nu föredragna motion gjorda tillägg ti|l 5g cap. 7 (j:n Missg b:n. Och jag förmodar, att, efter hvad Den 18 Marsö, m. 353 livnd jag nu anfört, hvar och en skall instämma med mig i åsigten om behofvet deraf. Orsaken hvarföre jag yrkat försvinnandet och utgåendet ur lagboken af sista mom. i 17 cap. 37 §:n Rätteg b:n, ar, emedan detsamma synes mig der qvarstå, såsom redskap för väld och godtveke, och helt och hållet strida emot 16 §:n Reg.Ftn, sorn bland annat föreskrifver: ”att Konungen bör ”ingen förderfva eller förderfva låta till lif, ära, personlig "frihet och välfärd, utan han lagligen förvunnen och dömd ”är”; den af mig vid en föregående motion otn tillägg till 5 q cap. 7 §:n Missg.b:n åberopade brottmålsprocess, bar g i fvit denna min åsigt ytterligare styrka.
1267 seende mäste liafvas derpå, att Stats-Verkets tillgångar icke finnas tillräcklige till fyllande af alla de behof, hvarföre anslag erfordras, samt en ytterligare tillgång för ifrågavarande ändamål torde kunna vinnas genom försäljning af gamla och öfverflödiga Meubler. har Utskottet ansett sig böra tillstyrka en tillökning i anslaget med endast 3,ooo R:dr, så att det hädanefter kommer att årligen utgöra 8,000 R:dr, dermed behofvet i denna del torde efter hand kunna fyllas. 4:0 Har Kongl. Stats-Contoiret, uti dess Berättelse, om Stats-Verkets förvaltning och tillstånd, angifvit, att till utfodring för 15e> Hästar vid Kongl. Majrts Hof-Stall är anslaget 2,456 Tunnor 18^ Kappar Hafre, 58,o35 L# Hö, samt 3i,8oo L# Halm; att Hafran bör in natura levereras från Allmänna Magazins - Inrättningen, mot Liqvid med Stats-Verket, hvartill på Titteln är uppfördt å 3y R:dr för Tunnan, 8,188 R:dr 17 sk. 3 r:st, hvilken ersättnings - Summa icke varit tillfyllestgörande, utan Allmänna Magazins - Inrättningen påfört Stats - Verket i Liqvid för denna utfodrings-Hafra. år 1817. • 12,365. 24. 1818. —• —• i2,35o. 17. 3. 1819. 1—■ ■— 14,434» 5. 1820.
Vi hafva förut meddelat ett rykte, att vår förnämsta operasångerska, fru Ostberg, skulle afgå för att anträda en Amerikaturné. Dess bättre äro vi nu i tillfälle kunna meddela, att den nye operachefen lyckats engagera den celebra artisten för en serie gästuppträdanden under innevarande speltermin. Likaså har fru Edling lofvat sin medverkan som gäst. Början göres med » Figaros bröllop. » N o v e l l af Ämg Palm. Belönad med hedersomnämnande vid Iduns sista pristäfling. (Forts.) f nne i salen voro ljusen tända, och sedan Henriette slagit an en vals, var hela kotteriet på benen. » Och hör du, unga Dora, vill du skänka mig en vals? » sjöng Emil på den vackra folkvisans melodi o c h bortförde ännu gnolande den lilla muntra Dora. Luftdraget, som uppstod genom de virflande parens rörelser, satte ljuslågorna i fladdring o c h kom stearinen att pryda golfvet med en o c h annan kraschan, hal och lömsk för dem, som dansade däröfver. Gösta Drake, s o m i sirliga vändningar o c h svängningar förde den lilla Gina Blixt, slapp med nätt nöd undan fördärfvet. Med Gina i sina armar gjorde han, tack vare den försåtliga stearinen, piruetter så halsbrytande, att de skulle kommit en lindansare att blekna, delvis härmade han pojkar, som åka kana, delvis den stackars olycklige, som för första gången i sitt lif s o m fullvuxen frestar jämnviktens lagar och med stålsko på fot o c h okunnighetens mod i sin barm rusar åstad ensam på isbunden s j ö. Den stackars Gina sväfvade en lång stund i luften, hon nådde ej golfvet, hur mycket hon än sträckte på sin kropp, men en sekund därefter nådde hon golfvet så mycket mer. » Det slaget kunde ha blifvit min bane, » utbrast Gösta, då han kraflade sig upp o c h förde näsduken till hufvudet.
— Chefen för Ingeniörkorpsen har, i fråga om an slaget till underhåll, af Rikets fästningar och landtförsvaret tillhörande hus och byggnader, i underdånighet anmält, att detta anslag, som vid sistlidna Riksdag förhöjdes från 75,000 till 90,000 rdr, vore alldeles otillräckligt för berörda underhåll, så att årligen flera sådana arbeten i följd af bristande tillgångar måste uteslutas, sorn icke utan skada kunde uppskjutas; hvadan han, jemte erinrau det han redan är 1862, vid anmälan af behofvet i detta hänseende för nuvarande statsregleringsperiod, begärt anslagets förhöjning lill l00,000rdr, nu ansett sin pligt vara, att i underdånighet föreslå detsammas tillökning frän 90,000 till 100,000 rdr. Vidare och sedan Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref den 24 Maj 1864 förordnät, att vid Norra Skånska infanteriregementet 183 och vid Södra Skånska infanteriregementet 202 soldatnummer, hvilka allt från regementenas uppsättande, till följd af Kongl. Brefvet och roteringsverket den 21 Oktober 1817, stått vakanta för Statsverkets räkning, skola från och med år 1866 rekryteras; så komme, enligt Krigs-Kollegii anmälan, utom den kostnad, som Kronan för et: gång måste vid - Bil. N:o 3 a. till Kongl. Majus Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865.
Beträffande de, till följd af Förvaltningens af Sjöärendena reqvisition, under förstnämnde månad utbetalda anslag för försvarsverket till sjös, så har Förvaltningen upplyst, att då reqvirerade och utbekomna anslagssummorna för nya dockbyggnaden i Carlskrona, för anskaffningen af stenkol samt bombkanoner och projektiler varit för detta embetsverk behöfliga, i anseende till förestående utbetalningar och liqvider för dockbyggnadsarbetets fortsättande eller sådane upphandlingar och lefveranser, om hvilka kontrakt redan dessförinnan voro afslutade; och anser Utskottet derföre icke något vara alt erinra emot lyftningen af de för dessa föremål anslagne medel. I afseende på de vid samma tillfälle utreqvirerade anslagen för byggandet af ångfartyg, äfvensom för gevärs reparerande och anskaffning, hvilka anslags då återstående belopp utgjorde ej mindre än 227,000 Rdr, nemligen: återstoden af 1848 jemte hela 1849 och 1850 års anslag för ångfartyg 209,500 Rdr samt större delen af gevärsanslaget för år 1849 och samma anslag för år 1850, 17,500 Rdr, ar deremot af Förvaltningen endast upplyst: att Kongl. Maj:t under den 9 Juli 1849, anbefallt Förvaltningen att skyndsamt inkomma med ritningar och kostnadsförslag för nybyggnaden af de 3:ne ångfartyg, som skulle utaf härtill vid sednaste riksdag anslagna medel bekostas, och hade Förvaltningen, som till följd af denna befallning, gått i författning om dylika ritningars och förslags erhållande, vid afgifvandet af ofvanberörde reqvisition, fått emottaga ritning och kostnadsförslag å ett af ångfartygen. Detta fartyg hade sedermera, under sistlidet års lopp, blifvit färdigbygdt med en kostnad af omkring 80,000 Rdr, deraf 13,000 Rdr redan i slutet af Januari månad utbetalades, hvaremot, genom enskild persons förvållande, ett oförmodadt dröjsmål kom att ega rum med de ölriga ritningarnes aflemnande.