Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja men han bli r väl inte länge .. för jag vet inte hur det ä' .. men jag ä' rädd te vara ensam! Anna-Stinas Illusioner. 26 A L B E R T . Seså var lugn .. j ag är strax tillbaka! ( skyndar ut genom fonden ). Tionde Scenen. ANNA-STINA. Herre Gud! hv ad skull e jag i Stockholm te' g öra! Det skulle fäll aldrig k unna vara så som prestgårdsAnna sa' heller, att han bara fört spektakel med mig .. åhnej! sådan ä' han i nte ( går fram till taf lan som står på staff lin och ser på den nyfiket. ) Kors, i alla tider, så fint och grannt det der belätet ä'! J ag tro r akkurat att det är gaml a klockarmor derhemma, när hon säger i kaffe! Det är fasligt hvad de här afri tarne kan göra mycket grannlåter! Elfte Scenen. DEN FÖRRE. ANTON och MARIA ( från f onden ). A N T O N ( inkommer först ). Seså, stig på du, kusin .. det är inte farligt! Jag k änner Gahm så väl , så det gör ingenting! Du har ju så ofta bråk at om att få se hur en atelier s er ut! A N T O N . Kom du bara! ( g ladt ) God dag , bror Gahm! ( ser sig omkr ing ) Hvad? han är inte h är! Ja, men M A R I A . Är inte der en Vingåkerskulla? A N T O N . Jo minsann.. A N T O N . God dag, mi tt vackra barn! ( skrattande till Maria ) Det är förmodligen en liten modell, som väntar på sin ti mma! Flickan ser rätt täck ut. M A R I A ( afsides ). Hvad kan hon göra här? 27 M A R I A ( tvunget ). Tycker du det? Och jag vet att Gahm är mycket svag för landtl iga skönheter! M A R I A ( som förut ). Jaså.
Men hvad har nu vallat denna obegripliga omsiiimning? Hvad har kommit glorian att slockna, sympatien att försvinna, tresset att svalna? Det, att han i f r h att ha varit ung, blihit Udre? Att han i f r h att ha varit ostadig. stadgat sig? Att han blifvit allvarlig, med ett oid, att han förilndrat sig? Det är i Danmarks nuvarande politikmaken nära nog omöjligt att bevara sin personlighet ren; hur det nu är, sa har I&gt;rachmann kommit i en obehaglig mellanhand, som aflagsnat honom frBn forna viinner. En politisk omsvängning fran ett läger till ett annat kan väl i och för sig inte vara SS farlig, men det har kommit en myckenhet wrovl&gt; emellan, som vidgat klyftorna, och nu står Dmchmann, om icke ensam, ty han har pil sin sida högern, sB Stminstone pa sätt och vis isolerad, i det han ovilkorligen ar för ung för det gamla, ehum han möjligen sjelf anser sig numera rara Tör gammal för det unga och nya. Drachmann 1x1 sedan nagra ar vara gift med en ovanligt rikt beghfvad dam; och man tror, att hennes inflytande öfver honom icke varit sa ringa, isynnerhet pH det religiösa onir8det och det omslag, som Drachmann gjort äfven der. När konserten är slut och alla resa sig, synes Drachmanns hufvud htlgt öfver alla andras, och ett stycke bakom star en man och betraktar honom med lifliga, intresserade blickar. Han ser ut som en grosshandlare, som en rik och bortskämd Mercuriison, den der vet, att hans ynre person ar p5 sisu modet, sa modern, att: Boulevard des Italiens&gt; inte kunde uppvisa nigot farskare i herrtoilettvkig. Det ri. ocksa en statlig och vacker man, ungdomlig, ja, jag hade så niir sagt, blomstrande. Damerna omkring honom puffa hvarann ' i sidorna * du och titta upp p8 honom som förgätmigejer p i en ek Stine, ved du hveni Sine tror han er, du?
Lossen hans händer och gifven mig en knif, så skolen J få se, huru hans hjerta skall vekna, och J skolen få se, att jag är värd att vara eder Höfdings maka". Schananos skreko gällt: Ho-ah, oah, räckte henne en knif och lossade mina händer. Min Totam stod mig icke bi, mina ögon voro förmörkade, så att jag icke såg hennes mening och jag röt till henne: "qvinna, kommer du mig nära så krossar jag dig med dessa händer". Men hon sade högt och hånande: "din blod är hvit, du är ingen krigare, utan en katt!" Med upplyft knif nalkades hon mig, men då hon kom mig nära sänkte hon den mot sin andra arm, som hon höll rak vid sin sida. I samma ögonblick ryckte jag knifven af henne och stötte den i hennes bröst. Hon föll till mina fötter, men hon reste sig åter litet, ryckte ur sin arm Höfdingens trollknif, som hon bar dold deri, och bloden frusade efter ur såret, och hon sade: "Jag har lyckats, befria dig nu. Jag hade velat strida vid din sida med den andra knifven, men kan ej mer". Och hon slöt sina ögon, och jag såg att hon dog, och jag hade velat stöta knifven i mitt bröst, men jag ville ej lemna Det röda Hallonets lik åt fienderna. Jag tog det på min arm, afskar mina band och nedstötte hvar och en som nalkades under det jag bar henne bort. Slutligen afsköt någon en pil emot mig, den store anden styrde den genom mitt hjerta, och den upptog min själ. En gång skall väl ock pilen förstöras, och den store anden upptaga mig på sin ö". "Hvilken vildhet, hjelp mig jag svimnar!" läspade den lilla sockerfiguren på blå bandrosen. "Dårskaper!" sade nu den judiske presten. "Men vill väl detta fåvitska slägte höra den vises ord? Står jag icke här dag och natt och predikar, men ho hör mig. Viljen J blifva vise, så tigen och hören mina ord. Först vill jag dock för eder uppläsa denna gamla urkund, som jag har i handen.
Man hade ock redan låtit uppgöra plan för ett nytt lärohus, men kostnadsförslaget utvisade, att en summa af 154,500 R:dr 30 öre vore för ändamålet erforderlig, och för det föga bemedlade samhället vore det icke möjligt att utan alltför betungande pålagor åstadkomma en sådan summa. Ur stiftets nu uttömda byggnadskassa kunde ingen hjelp vara att påräkna, likasom läroverkets egen nybildade byggnadsfond ännu icke på lång tid kunde uppgå till något betydligare belopp; och hafva i följd häraf motionärerne hemställt, att Rikets Ständer måtte såsom byggnadsunderstöd för Westerviks elementarläroverk bevilja ett anslag af 75,000 R:dr; varande af Riksdagsfullmägtigen Rydström alternativt föreslaget, att beloppet måtte såsom räntefritt lån anvisas. Behofvet af en ny byggnad för Westerviks elementarläroverk synes Utskottet vara tillfyllest ådagalagdt och fyllandet af detta behof är af så mycket större vigt, som nämnda läroverk antagligen inom en icke aflägsen framtid måste utvidgas till fullständigt äfven på den klassiska linien. Den nu föreslagna byggnaden är jemväl afsedd att inrymma ett fullständigt högre elementarläroverk; och Utskottet anser derföre kommunens bemödande uti ifrågavarande hänseende böra af Staten understödjas. Men då äfven den kringliggande orten af läroverkets ändamålsenliga utveckling hemtar en direkt fördel, bör något bidrag från landstingets sida billigtvis kunna fordras; i följd hvaraf och då den till läroverkets enskilda byggnadskassa inflytande terminsafgiften bör kunna beräknas till 1,000 R:dr årligen, Utskottet ansett 12 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. (Fortsättning.) det af motionärerne äskade bidrag kunna sålunda fördelas, att Staten anvisade 35.000 R:dr såsom anslag och 20,000 R:dr såsom lån samt landstinget med 20,000 R:dr bidroge. Under antagande af tvänne års byggnadstid, hemställer alltså Utskottet, att Rikets
Lag såsom i det mesta ännu till efterlefnad följes, kan väl onekeligen ej annat, ån anses såsom ett mästerverk af den tidens, upplysning, hedrande dess stiftare; men den år derföre icke utan niånga bristfälligheter, orsakade af då varande tids anda, och det Aristokratiska välde som var rådande då denna Lag upprättades, antogs och stadfästades. X denna Lag synes tydeligen, att Domare och Executorer för sig och efterträdare lagt sådana bommar, hvarigenom ansvar och straff för deras Embetsfel och olagliga förfaranden svårligen skulle kunna åstadkommas: likväl tror jag, att om denne Lag efter bokstafven tolkades och tillämpades, skulle hvarken de lägre IDomstolar, ej eller de högre, och än mindre Executorer, kunna så ansvarsfritt densamma Öfverträda. Senare tidshåndelser hafva lemnat ojefaktiga prof, det medborgares säkerhet till personlig frihet och egendom, ligger i Domaremagtens händer, och beror på deras godtycko ; hvarå exempel visst icke saknas.
Bor, gare-Ständet inkommit Protocolls Utdrag, innehällande anmärkningar emot den af Utskottet, uri dest, i anledning af flere Memorial, den 11 flstledne afgifne Betänkande, föreflagne under, däniga anhällan hos Kongl. Maj:t att Utländsk Spannemäl mä antingen tills widare till inför, sel förbjudas, eller ock med en lämpeligen för. höjd Tull beläggas; och beflöts, att Utskottet till swar pä berörde anmärkningar skulle förklara, att dä Utskoftet, till uppmuntran för Rikets hu'mudnäring, Åkerbruket, och till afhjelpande af Spannemälens nog allmänt öfwerklagade »vanpris, ansäg sig böra wördsammeligen före, flä ofwan upptagne alternativa underdäniga an. källan hos Kongl. Mast, skedde det af öfwer, tvaelse, att Kongl. Mast skulle i anledning der. af, efter Nädig. pröfning af alla nu förekom, mande omständigheter, i Sin »vishet widtaga den författning, som för Riket fanns förmon, liaast, och med samma »vishet, wid förändrade omständigheter, ej underläta att förändra eller upphäfwa ett Bestut, som ej dä mera more förenligt med Rikets sanna nytta: samt att Utskotret tillstyrkt, att det förbud emot införsel af Utländsk Spannemäl, eller den förhöjning i Den 16 October. Z07 Tullen derä, som kunde i Räder blifwa stad. gad, ej skulle sträcka sig lill de norr örn Gefle belägne Orter, emedan deras innewänare »vanligen nödgadeS köpa större delen af sin bröd, föda, och i anseende lill transportens längd ej lunde hemta Spannemäl-ifrän Swerige, ulan en känbar tillökning i det pris, hwartill den ifrän Finland eller Liffland erhölleS. Herr Commerce. Rädet Ekman, som dels förut, dels nu under öfwerläggning i detta äm, ne, hade yttrat, att han ansäge Utskottet böra i sä mätto förändra sitt Betänkande, att i den föreflagne underdäniga anhällan hos Kongl.
Men jag ansåg derföre icke min nattvardsgång vara förfelad ; ty nyttan eller skadan af denna handling beror icke på personen, som utdelar nådemedlen, utan på sinnesstämningen hos den, som emottager dem. Jag lägger icke heller någon större vigt på ordalagen i handboken, så länge instiktelseorden lemnäs orubbade, hvilket är hufvudsaken. Jag beklagar dem, som uteslutande fästa sig vid handbokens ord, och anse desamma vara af största vigt. Men jag vill derföre icke fördöma någon för denna irring. Jag tror, att man, i denna mindre vigtiga omständighet, bordt göra dem, som dervid hysa betänkligheter, till viljes, såvidt möjligt varit. Om man så gjort vid den nya handbokens införande: så hade man, måhända, undsluppit de svårigheter, som sedermera upstått. Till svar på hvad andra talare yttrat i hufvudsaken, vill jag slutligen nämna, att jag förblifver vid min redan yttrade mening och anser oss böra upskjuta lagens ändring, intill dess vi fått ett bättre förslag. Hr Tersmeden, Pehr Reinh.: Till en början får jag bedja om ursäkt, att jag ännu en gång upträder i denna fråga. Dertill har ett yttrande af Frih. Rehbinder gifvit anledn. Denne värde ledamot har icke inskränkt sig lill att, i likhet med de öfrige Betänk:s försvarare, säga, att nattvardens utdelande af annan än prest är liktydigt med gäckeri, utan funnit det, såsom härflytande af andligt högmod, vida värre. Jag har redan sökt visa, att lagstiftaren temligen tydligt påpekat den afsigt, som förutsattes hos de personer, hvilka bryta emot 2:dra" §:n i 1 Kap. Missg.B. Jag anhåller att få begagna en liknelse för att göra • 42 Den 14 November. saken ännu tydligare. Om någon, hvilken enl. bruket helsade på alla sina bekanta, företoge sig att icke helsa på H. M. Konungen, skulle sådant, ehuru icke i lag med straff belagdt, med rätta af alla förständiga menniskor anses såsom en löjlig och otillbörlig missaktning emot Majestätet.
I öfrigt vill Kongl. Maj:t härvid Rikets Ständer meddela, att Kongl. Maj:t, i anseende till missförhållandet emellan de vid Landshöfdinge - tjensterna varande lönevilkor, för vissa af dessa tjenster alldeles otillräckliga och för andra åter utöfver behofvet bestämda, li - Transport 270,308:27:7. 748,500:—• — Bihl till R. St. 1 Saml.j 1 Band. usta Iläft. (B) 3 34 Kongl.' Maj.-ts Nådiga Propos. N.o 2. Transport 370,308:27:7. 748,500: kaledes föranstaltat om project till en lämplig och billig jemkning och reglering härutinnan, hvilken dock, efter hvad föreses kan, så utfaller, att något tillskott icke synes blifva erforderligt, utan kunna bristerna, i hvad som lämpligen synes böra bestås vid en tjenst, fyll as af öfverskottet deruti vid en annan.
— Säg ingenting ondt om henne Lisa — sade Anders allvarligt och reste sig upp. — Hon har ingenting lofvat mig, så mycket du vet. — Nej detta är väl ock förtal då, kan jag tro, — svarade Fingerlisa undfallande — liksom talet om henne och tyske grefven. — Akta dig, om du ljuger Lisa — skrek gubben, hvilken hit tills sutit tyst. — Du ljög för rätten der uppe och derom ha vi ock en sak otalad! — Åh kors! Om jag ljuger, då taladen I väl sanning der uppe, — svarade Fingerlisa med en knyck på nacken — men, far, ej skola vi rifva upp gammalt nu. Jag ville blott fråga, om I hört alt den onde varit nära att föra Elsa ur fängelset? Alla tre stirrade förvånade på Fingerlisa. — Om jag mötte dig, flicka något aflägset, — sade Lars i det han reste sig, — vete väl vår Herre hvem som bättrade mig. — I skolen ej tänka så ondt om mig fader Lars, — återtog Fingerlisa vänligt. — Jag kunde ja inte göra annat, än hvad samvetet bjöd, ska' I veta. Hvad Elsas sak i dag vidkommer, är den nog sann, ty mäster Skarp kom nyss från stadshuset och berättade den. Strax han somnat på qvällen hade han vaknat, och sett i månskenet en gammal man stående framför sängen med hvita kläder och långt, grått skägg samt med en liten dufva på hufvudet. “Gack ner”, hade mannen sagt i sträng ton, “och se efter dina fångar.” När mäster Skarp tvekade, ty det var långt lidet på qvällen, hade mannen tvänne gånger sagt “du skall! du skall!” samt tillagt, att eljes finge hans kongliga majestät ingen lycka under året med det han företog sig till vatten och land. — Mäster Skarp lydde derför, och då han kom ned i fängelset, fann han Elsa i svår anfäktelse. Den onde hade släpat henne ända ut på gården och hetsat ena vakten på den andra, så att blod flöt och en hisklig excess var å färde.
Föredrogs å nyo och gillades BancoUtskottets den 23 dennes afgifne, och den 25 derpåföljde på bordet lagde, Förslag till Instruction för BancoUtskottet vid nästinfallaude Riksmöte, Den 2 7 Junit e, m. 5 47 Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln , vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 2 7 Junti 1818. S DVid förnyad föredragning af StafsUtskottets den 23 dennes afgifne, samt den 25 derpå följde på bordet lagde, hemställan angående RiksStåndens särskilta beslut i frågan om understöd för Theaterns underhåll, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, på sätt Utskottet föreslagit, öfverlemna denna fråga till det Förstärkta Stats-Utskottets afgörande. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Bevillning^ Utskottets den 23 dennes afgifne, och den 25 derpå följde på bordet lagde Memorial, in1 efattande hemställan, att, derest BOndeStåndet ej skulle finna för godt antaga någre af de öfrige frenne RiksStånden uti t 2 Momenterne af 22 och 25 paragrapherne ut*f Utskottets förslag till en förnyad ChartasSigillataeFörordning gjorde rättelser, berörde frågor måtte till det Förstärkta StatsUtskottet öfverlemnas; fann Ridderkapet och Adeln, att sedan Utskottet uti Memorial af den 25 dennes, som nu upplästes, tillkännagifva, det BondeStåndet äfven an:' tagit ofvanberörde uti den blifvande Charlas Sigillatae Förordningen af de öfrige RiksStån-, den antagne förändringar 3 Utskottets tvänne 548 Den 27 Junti t. m. Memorial endast borde läggas till Handlingarne. Ut supra.
från förut innebafd plats kunna företes. Svar till » Sonja. All.Tidn, kont. Gefie. CT U ng, bildad, praktisk flicka önskar pl. i en bättre familj att gå frun tillhanda Kunn. i konstsömnad och konstväfnad samt villig och van att deltaga i husbållsgöromål. Ingen lön begäres blott vänligt bemötande. Svar till .Villig och ihärdig., Karlshamn p. r. • p l a t s sökes af bildad, praktisk flicka, * kunnig i mat !., bakning, sömnad, musik. Barnkär, arbetsam, godt lynne, anspråkslös. Svar t i l l Iduns exp. nackordering å egendom på landet önskas vid början af nästa års läsetermin, som täflan och sällskap åt egen 12 ärig dotter, en väluppfostrad snäll och frisk flicka. Skickl. lärarinna fiuneä och moderl vård utlofvas. På afgiflen fästes mindre afseende. Svar torde sändas under adress Z. Vårgårda p. r. Privat hem, orduadt särskildt för dem, som äro i behof af vård af läkare eller barnmorska. Upplysningar angående hemmet hafva herrar Prolessor W. Netzel och Doktor C, Häggsiröm m. fl. benäget åtagit sig att lämna. Fru ELISABETH OLSSON, Klarabergsgatan 50, Stockholm. Allm. SÄLLSKAPSDAM. En ung norsk dam, tillhörande soeiet e t 3 i i, önskar plats som sällskapsdam hos en välbergad (helst adlig) SVENSK familj. Resvan, språkkunnig, van vid svenska förhållanden från llero besök bos den skånska adeln. Svar märkt » Svenskbegeistret og konservativ » torde sändas till 8v. Telegrambyr annonsafd., Sthlm. (S.T. A. 30776) Vid ndervisningsv. lärarinna, skickl. i alla sv ämn., språk, musik, handarb. sök. pl. Plikttrogen, energisk, intresserad. Sv. t. &gt;Flit », Iduns exp. af en anständig, flacka att gå frun tillhanda.
Jag ber blott att med nåsra få ord få till besvarande upptaga, hvad 2tne värda talare sagt i afseende på mitt förra yttrande. Hvad först angår den erfarenhet, jag åberopat, kan jag visserligen icke göra anspråk uppå, att hvar och en af R. o. Ad:s medlemmar derpå skall fästa lika stort afseende som jag. Hvad dernäst beträffar den orättvisa, man velat finna i förslaget, att det vore förmånligt för den stora fabrikanten, men tryckande för husbehofsbrännaren, får jag åberopa tarilfen, hvaraf man finner, att en ao k:rs panna är belagd med 8 rtdrs afgift; hvaremot skatten å en sådan panna, då bränningen idkas fabriksmessig!, uppgår till 3o8 r:dr. Afgiften för en go k:rs panna uppgår, då den är enkel, till 270 r:dr, men då den begagnas i fabriksväg, till 1,62,0 r:dr. Vid sådant förhållande synes tillverkningen i stort ej vara gynnad. Man beklagar sig öfver de stora brännvinsfabrikernas uppkomst och uppger såsom skäl derför, att i fall brännvinsbränningen kommer att idkas i fabriksväg, skall den stora potatoesodlingen. sora visat sig nyttig för landet, blifva förminskad; men såvida quantiteten af det brännvin, som tillverkas, blir densamma, och det beror endast på sedligheten, mäste man finna, att lika mycket potatoes, sorn hittills, kan användas till brännvinsbränning, och jordbrukaren kan således afyttra sin potatoes till dem, som utöfva fabriksbränning. Man gör tillverkaren snarare en tjenst med att lägga en hög skatt på bans brännvin, såvida man kan antaga, att den ej skall föranleda till lönbränning och insmugling; ty derigenom, att en Den ao Octo ber f. m. en hög skatt är lagd på tillverkningen, erhålles ett godt skäl att begära mera för varan, och hvar och en, som consumerar denna vara, må gerna derför betala 3o a 4o proc. mer.
Härom blef likväl icke någon särskild skrifvelse från Rikets Ständer till Kongl. Majit afgifven och Rikets Ständers beslut om Kalkugns-afgiftens upphörande omförmäldes ej heller uti deras den 18 Mars 1830 aflåtna underdåniga skrifvelse, angående Statsverkets inkomster; af hvilken anledning och då ingen föreskrift kan gälla till efterrättelse förr, än densamma blifvit allmänneligen kungjord, berörda afgift, fastän ur Riks-staten redan vid nämnda riksdag utesluten, fortfarande debiterats och årligen bland »extra medel och uppbörder» ingått, utan att Rikets Ständer, deras Revisorer, Kongl. Majits och Rikets Kammar-rätt eller Riksdagsfullmägtige från Gottland under den från år 1830 förflutna längre tid å detta förhållande fästat uppmärksamhet eller deröfver fört klagan. Men i November månad 1857 hafva åtskillige kalkbruksegare inom Gottlands Norra härad, genom Rådmannen i Wisby, P. H. Lindström, till Kongl. Majit inkommit med en underdånig ansökning, att Kalkugns-afgiften måtte för framtiden upphöra och det från och med år 1830 erlagda beloppet deraf till vederbörande återställas, äfvensom Kongl. Majits Befallningshafvande i Gottlands län den 9 Februari innevarande år till Kongl Majit i underdånighet insändt och förordat en lika beskaffad underdånig aosökning. Kungl. Maj:ts Nåd.
En &lt;^s^&gt; vårdag sådan som endast norden kan uppvisa, med spirande grönska, strålande sol och lyckliga, fönöjda människosinnen. Dröjande styrde jag mina steg utför Kungsträdgårdens östra allé, förbi Cadiers kosmopolitiska hotel, och stod så snart framför konstens icke mindre kosmopolitiska tempel — vårt Nationalmuseum. Ofrivilligt skred jag in genom dess öppenstående port och upp för de breda marmortrapporna. Den » italienska skolan » bjöd mig till ett » dolce far niente » hos de gamla mästarne, och snart satt jag försjunken i betraktande af ett italienskt landskap. Tidens patina hade lagt sig tung öfver duken. Den ursprungliga entoniga färgskalan hade blifvit ännu entonigare och mörkare, men förgäfves sökte jag här återfinna den psykologiska stämning, som infinner sig vid åskådandet af ett gammalt, gulnadt och mörknadt porträtt. Det glänsande solljuset därute i det fria stack ännu i mina ögon, och jag kände tydligare än nå- gonsin att, naturen skall njutas frisk och omedelbar och icke öfversättas med tillhjälp af » skolans » eller » manerets » liflösa uttrycksformer. Och jag lemnade min plats och styrde åter stegen ut i det fria. Dåsig och trött efter ett nattligt arbete vid skrifbordet samt dessutom kroppsligt illamå- ende, hade jag ursprungligen haft apoteket till mål för min promenad. Nu grep mig en annan tanke; jag vände apoteket ryggen och fortsatte min väg ut till Djurgårdens ekar och gröna slätter. Där var i dag konsert af full orkester, — icke Hasselbackens militärkapell, ty dess stund var ännu ej kommen, utan en konsert af idel natursångare utan kapellmästare och nothäften. Det var hela den stora skaran, som krälar och flyger, hvilken lät höra sina hymner till vårens lof. » Hva. hva ... » upprepade han på gam» Adjö, » hviskade Ingeborg mellan två snyftOch det vidgades i mitt bröst, och det kom en förunderlig ro i mitt sinne, och jag började malt folks maner; » hva ' vill hon för något? » ningar.
St:s Eleetorer förliden gårdag hållna prot., så lydande: Maj sammanträdde R. IJ. St:s valde Electorer, för att utse R. St:s Just.ombudsman; och befunnos, sedan valsedlarne blifvit öppnade , lösterne hafva utfallit som följer: Hr Hofratts-rådet och Ridd. af K. Aordstjerne-Orden , Carl Ludvig Landin 4^ röster. I följd hvaraf Hr Hofrättsrådet och Riddaren Landin blifvit utsédd att vara R. St:s Just.ombudsman. Ut supra. Carl Oxenstjerna. H. O. Holmström. C. C. Halling. Nils Pehrsson. Likaledes upplästes det prot., som inför samma Electorer ofvannämnda dag blifvit hållet, vid valet af R. St:s Just.ombudsmans Suppleant, så lydande: Maj sammanträdde R. H. Sl:s valde Electorer, för alt utse den man, som skall efterträda R. St:s Just.- ombudsman, ifall han innan nästkommande riksdag skulle med döden afgå; och befunnos, efter valsedlarnes öppnande , rösterne hafva utfallit, som följer: Hr Lagmannen, Krigs-fiscalen och Riddaren af K. Nordstjerneorden, Lars Johan Rhodin 34 röster; Hr H äradshöfdingen och Riddaren af K. Nordstjerne-Orden, Johan Jacob Bergström l4 röster; varande alltså till R. Sirs Just.ombudsmans efterträdare utsedd Hr Lagmannen , Krigs-fiscalen och Riddaren Rhodin. Ut supra. Carl Oxenstjerna. H. O. Holmström. C. C. Halling. Nils Pehrsson. Uppå derom af Hr Frih. o. Landtm, framställd propos. , fann R. o. Ad. för godt anmoda Exped.Utsk. att uppsatta och till RiksSt:n inkomma med förslag till de förordnanden, som, i anledn. af dessa val, böra utfärdas för den utsedde Just.ombudsmannen och hans Suppleant.