Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror denna sak vara af stor vigt, måhända nödvändig, för att den nyligen öppnade Ångbåts-eommunicationen med England må kunna fortfara. Då man känner Engelsmännens lust att bese fremmande länder, blott för sitt nöjes skull, och då man derjemte besinnar, hur mycket vårt land har att vinna deruppå, att blifva kändt af detta industriela folk, hvars capital i en framtid böra bana sig väg äfven hit, — så leder man sig lätt lill siutsattsen om vår skyldighet, att göra något för de resande utlänningarnes beqvämlighet, och för alt åtminstene icke afskrämma dem från våra kuster i följd af illa besörjde communicationsanstalter. Den möjliga uppoffring Staten skulle göra, på den af Herr Wijk föreslagna inrättning, återgäldades, efter min öfvertygelse, mångdubbelt genom ett stigande antal resande och det lif, den penningecirculalion, som derigenom uppkomme. Det är sannt, vi bafve en enskild Diligence-inrättning, men en hvar vet, att den näppeligen bär sina egna omkostnader, långt mindre lemirar någon ränta på det ej obetydliga deri nedlagda capital. Fara är således, att den enskilda patriotismen icke i längden finner sig vid dessa förluster. Ett något betydligare understöd derför af Staten, vare sig i penningebidrag, eller genom lemnad rättighet, att mot viss betalning fullgöra vissa skjutsskyldiges åJigganden, synes fördenskull vara af behofvet påkalladt, och jag har trott, att Utskottet bort deruppå fästa sin uppmärksamhet.” Med Herr Friherre Kantzow förenade sig Herr Gyllenkrook. 3;o af Herr Wijk, emot Betänkandet i dess helhet. STOCKHOLM, Eck.steinsk.a. Tuvckkuiet, i834- Bevillning*- Utsko!tets Betänkande JY.o 2 3. t N:o 23. Ankom till Exp.-Utsk. den 11 Julii. Betänkande angående Stämpling af Spelkort. Sedan Utskottet, enligt dess tillkännagifvande, uti Betänkandet N:o 13, angående Stämplade Pappersafgiften, beslutat föreslå Rikets Höglofl.
Det behöfver sannerligen inte vara julafton för att en person i den ställningen skall känna sig nöjd och belåten med sin värld — vore den än aldrig så prosaiskt grå och dimmig. Men konnoissenienter och kärlekstankar trifvas just ej så väl tillsammans, och det var väl därför hr Höök måste skrifva om saldot för sista skifferlasten från Skåne, ty i sin tankspriddhet hade han räknat ned en helt annan summa, i hvilken hyran för tre rum och kök samt » lön till jungfru » voro bland de oförgripligaste posterna. Nej — • det där bar sig rakt inte — han måste taga sig en styrkedryck och drog just fram brefvet från i morgse med » jaet », då han med ens fick mycket brådtom med att kila det under pappershögen, ty i dörren hörde han principalens stämma: &gt;Var god och kom in hit ett ögonblick, herr Höök. » Medan han reste sig från pulpeten, gick han på ett ögonblick igenom sitt sist förflutna fjortondägarslif, ty det där » var god » hade en betydlig likhet med en sträf varning. Men som han ej kunde påminna sig något fel i böckerna eller något nattligt dryckeslag, som kunnat komma i till grosshandlaröronen, så fick han igen kuraget och marscherade in i chefens håla, bockade sig och försökte i allmänhet taga sig så bra ut som möjligt, ty — hvarför skulle jag längre hålla det hemligt för mina ärade läsarinnor — han befann sig i detta ögonblick ej endast inför sin chef, utan äfven inför sin tilltänkte svärfader. Och detta ökade på intet sätt hans frimodighet. Snarare tvärt om. Och upphofsmannen till den ljufva varelse, hvars bref hr Höök just nu skjutit in under växlar och afräkningsböcker och dylikt skräp, såg ej heller uppmuntrande ut. Han vände sin breda rygg åt hr Höök och stirrade fortfarande ut genom fönstret, då han frågade: » Nå — hur tänker hr Höök tillbringa sin julhelg? » » Jag? Hm — grosshandlarn är alldeles för god IDUN 1897 som frågar. Tackar så mycket — jag äter väl med de vanliga på mathålet, kan jag tro. » » Nå — i så fall kan ni ju lika gärna äta julaftonsmiddag hos oss. Baska på med arbetet nu, så ni kan bli färdig.
N:o 226, med förnyadt förslag till ett stadgande, i afseende å allöningen för de civile embetsoch tjenstemännen i allmänhet. Bifölls. N:o 22 7, i aidedning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 189. Utlåtandet N:o 189 och Memorialet N:o 227 biföllos; och N:o 228, i anledning af väckt fråga om förhöjning af inqvarterings-penniiigarne i garnisons-orter utom Stockholm. Bifölls. S. D. Ånyo föredrogs Sammansatta Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 12, i anledning af väckt motion om ändringar i Kongl. Förordningen den 13 April 1808, angående jagtoch djurfång, med flera samma ämne rörande författningar; hvilket Betänkande bifölls. S. D. Ånyo föredrogs Sammansatta Stals-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Prot.-Utdrag dm 27 Januari 1858. 787 Memorial N:o 43, i anledning af några ännu oafgjorda frågor, rörande folkskole—väsendet. Den gjorda hemställan vid slutet, sid. 4, gillades med tillägg elter ordet: användas, af dessa ord: företrädesvis till de mindre förmögna för samlingar ne. Voterings-propositionerna godkändes, med rättelse i ja-propositionen N:o 1, af summan ‘20,000 R:dr till 24,000 R:dr, allt Riksmynt, och i öfrigt lades Memorialet N:o 43 till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 63, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det af Konstitutions-Utskottet i Memorialet N:o 59 framställda förslag till ändring af 12, 17, 19, 41 och 79 §§ Riksdags-ördningen, angående val af Ridderskapet och Adelns riksdagsmän.
För mig är det alldeles klart, att, om ett anslag af 8,000 rdr nu beviljas för ifrågavarande ändamål, så kommer det att för det år, under hvilket det skulle utgå, eller under år 1867, endast öka besparingarne å Sjunde Hufvudtiteln, hvilket väl icke är så angeläget, att medel dertill böra anvisas. För öfrigt synes mig den rätta ordningen vara, att kommunerna först höras och afgifva förklaring, huruvida de önska att erhålla sådana tjenstemän som de ifrågavarande, och vilja underkasta sig att lemna bidrag tiil deras aflöning, samt att derefter, sedan saken sålunda blifvit behörigen utredd, R. St:r taga i öfvervägande, om de för ändamålets befordrande böra bevilja något anslag. Under nuvarande förhållanden kan jag icke finna annat än att det är lämpligast att bifalla lltsk:ts hemställan. Frih. af Ugglas, Gustaf: Det lider intet tvifvel, att hvar och en, som med någon uppmärksamhet följt byggnadsväsende! i landsorten, inser, att ett sådant, anslag som det ifrågavarande är af största behof påkalladt och att det inom ganska kort tid skulle medföra stora besparingar för Statsverket, ty genom det sätt, hvarpå för det närv:de bygnadsföretag utföras, sker ofta en så stor misshushållning, att den lilla summa, som K. M:t äskat till aflönande af länsarkitekter, snart skulle vara återvunnen. Detta hafva de flesta föregående talare erkännt, men man har invändt, att frågan om anslags beviljande för ifrågavarande ändamål icke bort underställas R. Stms pröfning förr, än vederbörande kommuner utlåtit sig, huruvida de önska att erhålla tjenstemän, sådana som dem K. M:t föreslagit, och om de äro villiga att för sin del lemna bidrag till dessas aflöning. Jag ber att i detta afseende få erinra, att R. St:r, i flera frågor af enahanda beskaffenhet som denna, förut gått till väga på ett alldeles motsatt sätt; så t. ex. beviljade R.
Jag frågar: kan annat mål finnas för Rikets Ständers rättighet att deltaga i financiell lagstiftning, än alt hvar man må vederfaras rätt? Här har blifvit sagt, att man ej boidt frånkänna Rikets Ständer sina rättigheter, utan i utbyte emot annat. Jag frågar: är det ett Folks Representanter värdigt att skackra på sina rättigheter? Rikets Ständer hafva ansett en devalvation af myntet nödig; de underställa detta Konungens bifall, ty så enväldige lära väl Rikets Ständer icke anse sig vara, att en devalvation i deras Banks skulder, och ett förminskande i andras fordran, skulle kunna af dem sjelfmyndigt decreteras, ulan att lagkrönta Konungen, som äger all rätt och sanning styrka, å allmänhetens vägnar dertill samtycker. Jag bar svårt alt tro alt Konungen skulle lemna sitt bifall åt denna devalvation, utan att göra sig försäkrad, att Hansson och Hans sonson må befrias ifrån alt göra likartade offer. Konungen har en gång i8i8uppträdt såsom en passif promulgator af det jernbref, som Ständenie då gåfvo åt sig sjelfve. Det Den i3 Januarii f. m. är icke en röle, sorn passar en Konung, och jag kan ej tro, att Konungen undertecknar acten, utan att vara säker att sådant ej mera shall hända. Erinrar man sig den definition, som 16 §. RegeringsFormen ger på Konungens rätt och skyldighet att skydda hvar och en vid sin rätt, så kunna Rikets Ständer icke vilja göra anspråk på rättigheter, som hindra Konungen ifrån att fylla sitt kall, och ejheller lära de vilja undandraga sig att biträda honom uti att göra slut på en mångårig oreda, som utgör hinder för fäderneslandets förkofran, Herr Tham, Wollrath: I denna sak förekomma tre frågor. Äga Rikets Ständer rättighet att föreslå en sådan lag, eller strider det emot Grundlagen? Äga de behof af en sådan? Och hurudan är lagens beskaffenhet? Den första har man bestridt, under åberopande af 73 §. RegeringsFormen.
17, professorn d:r J. Berg, Handtverkarg. 2, förste hofintendenten L. R. Nyström, Slottsbacken 1, seminarierektorn F. Lundgren, Björngårdsg. 10, fröken M. af Segerström, Stureg. 34, fröken E. Virgin, Sofiahemmet, öfverläkaren d:r F. W. Warfvinge, H a m n g. 3 A, kabinettskammarherren grefve O. Cronstedt, Klara Östra K y r k o g. 12, generaldirektören K. Linroth, Grefg. 14, amiralitetsrådet J. E. Dahlin, Djursholm. IMPROMPTU. Josepli Leja, K O N G L. H OF STOCKHOLMS INTECKNINGS-GARANTI-AKTIEBOLAGS B R A N D - OCH D Y R K F R I A FÖRVARINGSHVALF l (öppna alla sBckendagar kl. fa 10 — å) Innehållande c:a 1,650 st. skåpfack. Testamenten, GåfVobref och dylika handlingar emottagas till förvaring; äfvenledes emottagas värdepapper i öppet förvar. (S. T. A. 55185) Aktiebolaget LEVERANTÖR. Borgs Söner, Fabriken Lund, anlagd år 1739. Färgeri, K e m i s k Tvättanstalt, Ullspinneri, Väfveri, Garnoch Väfnadshandel. Ljus, Fotogen, Äcetylén, Gasglödljus, Elektriskt Ljus. Guldmedalj vid .flera utställningar. Vi rekommendera vårt rikhaltiga lager af alla slags garn, i såväl ull som bomull, till billigaste priser i äkta, fornnordiska växtfärger, passande till Bästa bröstkarameller äro de Canabe Förfrågningar om lämpliga garnsorter och färger besvaras omgående och prof med prisuppgifter sändas på begäran. Konstväfnad i allmogestil. RU HILDA ARNESEN BEHANDLAR hårsjukdomar MEDELST MASSAGE. BEHANDF LINGEN VERKAR VÄLGÖRANDE PÅ HUFVUDET OCH Husmödrar!
St. vid sin afskedsrecett gjorde, att försätta 1889 års publik nästan 40 år tillbaka i tiden genom att, en sextio års gumma, förskapa sig till en ung, munter af lif och lust och fögring strålande säteijänta med blod så varmt, med sinne så friskt som hon vore » på sitt adertonde år. Hemligheten torde kanske till en del ligga deri, att hjertai aldrig blifvit äldre, men — men vi hålla ändå på vår sjundebuds-teori — nej, sannerligen det går utan Idunas äpple, men gick gjorde det, och det med glans. Det var en högst egendomlig fläkt från fordom, som betog konstvännen vid denna prestation, den 60-åriga Charlotte Strandbergs 20 åriga Betly, i och för sig ett evenemang, som man al * drig sett maken till på vår hundraåriga operascen. Det var en fläkt från ett förgånget, så stark och stämnings * Forutom en uppsats om franska repertoaren på Dramatiska teatern af Volontaires hand, hafva vi äfven från honom erhållit en operarevy, hvilka båda artiklar utrymmet nödgar oss att spara till ett följande häfte. Bed. anm.fall, att man kände sig frestad nypa sig i armen för att käona efter, om man ej drömmer, drömmer sig tillbaka till den 14 Oktober 1850, d&amp; mamsell Linderoth f. f. g. uppträdde i Alphyddan! Ah! de elektriska drafklasarna försvinna med elektrisk fart, den undanpetade kronan sänker sig strålande och majestätisk öfver amfiteatern och parterr, damer i snäfva, rynkiga kjolar, ännu oan-ftktade af kejsarinnan Eagenies tokiga krinolin, med hvita teaterkappor, herrar i höga kragar och smala pantalonger fylla logerna, hvaraf den kungliga återtar sina af en senare tid borttagna imposanta royauténs emblemer, den eldiga Jacopo Foroni svänger med glöd sin lifliga staf (andra tider, andra seder — ack! ), kung Oscar II försvinner som en blixt ur k. logen, en mörklockig, vacker, ung sjöofficer med drömmande blå ögon och melankoliska, tankfulla blickar träder i hans ställe, nu kommer kung Oscar,
Stånd ett redan beredt mål till vederbörande Utskotts ytterligare utlåtande, åligge Utskottet att dermed inkomma till Riks-Nämnden eller det Stånd, som återremitterat; eller, i sistnämnde Jäll, så framt de öfriga Stånden, uti mål, der Tre Stånds röst utgör Riksens Ständers, redan fattat sammanstämmande beslut, Ståndet derom underrätta; kunnande, genom sådan återförvisning, expeditionen af beslutet ej uppehållas. 5:o. tietänkanden fran Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet skola, likasom Expeditions-Utskottets förslag till Riksdags-bcslut och skrifve/ser, behandlas af Riks-Nämnden; Lag samma vare om Betänkande från sådant Utskott, som för behandling af fråga, hvilken eljest skolat af Allmänna Besvcirsoch Ekonomi-Utskottet handläggas, blifvit enligt 36 § 3 moni. tillsatt. Alta andra Utskotts betänkanden afgöras i Stundens Plena. §. 50. Riksdagsman äge rätt att i Riks-Nämndens och i sitt Stånds Plenum, stående och från sin plats, till protokollet fritt tala och Konstitulions-Ulskottets Memorial Di:n 33. utlåta sig i alla frågor, som under öfverläggande komma, och om lagligheten af allt, som inom Riks-Nåmnden eller Ståndet sig tilldrager. Hvar och en yttre sig öfver ett ämne i den ordning, han dertill sig anmält och uppropad blifvit; och må ej någon vara berättigad att tala utom Protokollet. Ingen (illåte sig personligen förolämpande uttryck; sker det, pröfve Riks-Nämnden eller Ståndet, huruvida den Ledamot, som sålunda sig förgått, må af Landtmarskalken elfer Talmannen erhålla tjenlig föreställning och varning, eller om saken bör behandlas enligt 78 §, eller ock alldeles förfalla. §. 52.
Men, min Marjo lilla! Oxen bölar illa; Månn man fodret honom nekar? Tänk, om det var allt Och vår boskap svalt, – Tro mig, det blef andra lekar! Dock, min Marjo, kom! Bästa egendom Är mig du, i nöd och nöje! Har jag dig, och bröd: Femton kalfvars död Vill jag då se an med löje; Femti höns och flera, Tretti gäss och mera, Skulle jag för dig ej akta; Sjelfva katten vet, Med hvad kärlighet Mina ögon dig betrakta. Beständighet i alla skiften. Allting må som böljor hastigt flyta, Allting må bli rök och dunst, Allting må bestånd och färgor byta: Hjertan, höghet, nåd och gunst; Sjö och himmel må Skifta grå och blå, Flyga må den högt hans öde bär; Krypa må ock den, Som är jordens vän: Jag är ändå alltid den jag är. Godt och ondt vill jag till godo hålla, Taga tiden, som han är. Lyckan må mig tusen sorger vålla, Eller ge, hvad jag begär; Iris’ ögonlock Bringe hot och pock: Jag är ändå alltid lika kär! Hon må ändra sig, Hon må gräma mig; Jag är ändå alltid den jag är. Ja! jag är den, som jag städse blifver: Trogen, redlig, nöjd och glad; Och om man mig till betalning gifver Samma tro i samma grad: Ack! då trotsar jag Alla hjertelag, Att så käckt, som jag, gå i gevär! Men, om det ej sker? Nå! hvad är det mer? Jag är ändå alltid den jag är. Fabler. Faran att behaga alla. I en trägård stod en lilja, Frisk och hvit och utan fläck: Som var af en hjertlig vilja, Att af allom synas täck. Vid den stolta solens möte Gaf @hon glans af präktig färg, Och i nattens ljufva sköte Lukt, som qvickte ben och märg. Vid Auroras morgonväkter Stod hon färdig i en blink, Och vid aftonvädrets flägter Gaf hon mången nådig vink; Ganska mildt hon syntes buga För hvar fjäril, för hvart bi; Ja, det sågs, att minsta fluga Kunde här ock lycklig bli.
Det är ej utan en viss tvekan jag framställt mina betänkligheter, Den 9 Maj. 81 ligheter, ty enär R. o. Ad. med högst få förändringar och Prestesamt BorgareSt. i sin helhet godkänt det framställda förslaget, borde man vara förvissad att hela landet deraf borde skörda goda frukter, och kan ingen högre än jag önska att erfarenheten måtte visa mitt misstag; men om åter mitt tvifvel om nyttan af den brådstörtande förändringen skulle vara grundadt, anser jag för en tillfredsställelse att ej deltagit i beslutet, samt alt öppet hafva uttalat min åsigt. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Stjerngranat, Georg Gust. Henr., såsom ledamot af Consl.Utsk. begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet frän den 14 dennes, samt anmodade Hrr Elektorer, att utse en ledamot att inträda i nämnde Utsk. under den lid Hr Stjerngranat komme att åtnjuta ledighet. Fortsattes pröfningen af Bevilln:s-Utsk:s Betänk. JV° 3, ang:de Tull-bevillningen; och förekommo härvid följande artiklar: Salpeter, Chilisk. I fråga om denna artikel yrkades dels bifall till Utsk:s förslag, dels att Chilisk Salpeter måtte, utan någon föreg:de pröfning af Commerce-Colhm, få införas mot en tull af 3 sk. pr Ltt, dock endast till städerne Stockholm, Götheborg och Malmö, dels ock tullsatsens bestämmande till sistnämnde belopp, utan att hvarken Commerce-Colhii pröfning erfordrades eller införseln inskränktes till de förenämnde städerne. Efter å hvaftdera af dessa yrkanden framställde med blandade Ja och Nej hesvarade propos:r, blef förnyad propos. lill bifall å Utslcs förslag framställd och besvarad med starka Nej, jemte åtskilliga Ja; hvarpå Hr Gr. o.
Härpå kan jag icke lemna något annat svar, än att ett sådant förfaringssätt kan användas i länder, der det finnes en större penningemarknad och tillgång på kapitaler; men hos oss, der kapitalerna måste sökas på aflägsna, främmande orter, är förhållandet belt annorlunda. Jag slutar med att bestrida att min mening någonsin varit att i detta hänseende inrätta en bank-rörelse-anstalt, men jag har ansett det vara nödvändigt att tillse, att lån för jordbrukets framåtskridande på billigaste vilkor måtte erhållas, och derföre har jag röstat för att åt direktin gifva rättighet att, der gynsamma förhållanden inträffa, oberoende af låneansökningar, inkomne från hypotheksföreningarne, verkställa uplånings-operationer. Jag yrkar fortfarande bifall å §:n. Hr Å kerman: I afside på den af Hr Mannerskantz fram kastade anmärkningen, att stadgandet om det maximum för hypotheksbankens uplåning, jag föreslagit, ej har sin plats i denna g, utan hade bort insättas i 7:de §:n, så ber jag blott få nämna, att det är mig aldeles likgiltigt hvar det kommer att inflyta, i 8:de, 9:de eller någon annan §, blott åt detsamma beskäres någon plats i ifrågavide författning. Jag hade dock trott det lämpligast kunna inflyta efter slutet af de §§, som handla om bankens uplåningsrörelse. 104 Deu 8 September e. m. Frih. Raab: Jag har med mycken upmärksamhet följt denna diskussion ända från början; men det oaktadt har jag icke funnit de betänkligheter, som vid denna §:s antagande hos mig upstått, undanröjda. PS samma gäng jag vill erkänna rigtigheten af den tankegång, Utsk:t vid upställandet af denna § iakttagit, att nemi. icke binda direktionens verksamhet intim alltför trånga gränser, så kan jag dock ej förneka att något försigtigare ordalag kunde hafva varit begagnade, på det att ej någon origtig tolkning må komma att ega rum. Det är derföre jag för min del yrkar återremiss af denna §, en åtgärd, som Borgare-St:t vidtagit med hela detta förslag, hvarföre någon tidsspillan i det hela ej åsladkommes. Hr Hjärne:
Dock sorn, efter hvad Justitiae-ombudsmarinen anmält, det efterliggande granskningsarbetet ej ökats under de sednare åren, så föreställer sig Utskottet, att om detta efterliggande arbete kunde fullbordas utan. att hindra företagandet och verkställandet af de nya fånglistornas granskning i den mån de till Justitias-ombudsmannen inkomma, skulle denna granskning framdeles, utan vidare tillökning i expeditionens afiönings-anslag, kunna medhinnas. Utskottet anser sig derföre, med afstyrkande af Rikets Ständers bifall till den föreslagna förhöjningen af arfvodena för ofvanbemäide 2:ne kanslister, böra i stället hemställa, att Rikets Ständer, för ifrågavarande granskningsarbetes behöriga verkställighet, må till Justitiae-ombudsmannens diposition under tiden från och med detta års början till och med det år, då nästa riksdag inträffar; anvisa ett årligt belopp af Tvåhundra Riksdaler att, lika med öfriga arfvoden för Justitiae-ombudsmaus-expeditionen, af Riksgälds-kontoret utbetalas. Stockholm den 2 Mars 1854. 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 62. ]%:o 62 Ank. till Exp.-Utsk. den G Mars 1854, kl. 4 e. m. Utlåtande, angående ifrågasatt förhöjning af det årliga anslaget för Fikets Ständer Just it i a;-vm buds-m ans resekostnader eller tillåtelse lill derå uppkomna besparingars användande for godtgörandet af enahanda kostnader under ett annat år. (R:gd Afd.) Rikets Ständers Juslilrae-omhudsman liar, uti en till samtliga RiksStfindén ingifven samt af Preste-, borgareoell Bonde-Slånden till SiatsXJ t skot tet remitterad skrifvelse af den 27 December nästlidet år anmält, att, under hans tjenstetid eller åren 1848—1853, hade utaf det årliga anslaget, 1,000 R:dr, till kostnader för Juslilite-ombudsmannens embetsresor uth(kommils Rån Riksgälds-konlorel ett sammanräknadt belopp af .
Svar på återremiss Sammanjemkuings-förslag och vote rings-proposition Uppsägning, om förklaring af 16 Kap. 5 § Jordabalken, så vidt den angår uppsägning af utarrenderadt bomman, se Jordabalken. Upsala Läns lands-slat, anslag för 2:ne Slotlskneklar ... Uranienborgs Kungsgård, angående arbetsskyldighet till . .. Ularrendering af Lunds Akademi-hemman, bestämmande af maximioch minimibeloppen dervid . Svar på återremiss Utdikning af sjöar m. m., anslag för Svar på återremiss Utländska ords begagnande uti Svenska skrifna eller tryckta handlingar, förbud deremot Utmarks skatten å Öland, angående Utmätning, angående tid for verkställande deraf i Sterbhus Svar på återremiss' „ om förändring i förfaltningarue derom Utmätning s-resolutioner, vilkorliga, angående förändring i Kongl. Förordningen derom af den 10 Juni 1841 Kongl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL IBIIIRSKWrÅHnaiHB PROTOKOLL VID Lagllma lUksda|;eii i Stockholm Åre» 1859 oell 1860* rOKSTl 1 Mnj:is Nådiga Propositioner och Skrifvelse)', jemte indragen af de inför Kongl. Majit uti Siats-Rådet i ämnet förda Protokoll. mm ms» Kongl. MafUst Nådiga Proposition N:o 59. t N:& 39c Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Jan. 1860, kl. 6 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension på Allmänna Indragnings-slaten för Landskanslisten i Gefleborgs län, J. A. Hanson; Gifven Stockholms Slott den 17 November 1859.