Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förunderligare skall det väl förefalla, att man i en fransysk samling af ”andliga sånger”, kallad ”Cantiques sur différens sujets de piété” 67, igenfinner melodierna till N:o 2 och N:o 9 af Fredmans Epistlar, samt N:o 44 af Fredmans Sånger. Hvem skulle väl ana, att ur-texten till ”Nå, skrufva fiolen, hej! spelman, skynda dej”! börjar med ”Chantons, en ce jour, Jesus et sa tendresse;” eller att visan ”Käraste bröder, systrar och vänner, Si, fader Berg han skrufvar och spänner” – sjunges på en melodi af fromma betraktelser öfver jordlifvets fåfänglighet, begynnande med satsen ”Tout n’est que vanité”; eller att dialogen ”Gamle bror Jockum! klang vid denna rågan” har trädt i stället för ett uppbyggelse-qväde, som börjar med orden ”Du bonheur on parle sans cesse”? – Vi måste likväl tillägga, att dessa melodier i sig sjelfva så föga motsvara sina andliga ord, att dessa näppligen kunna antagas för deras ursprungliga. Helt annat synes förhållandet vara med sådana, som t. ex. till Fredmans-Episteln N:o 34 (”Ack! hvad för en usel koja”), eller till Fredmans-Sången N:o 57 (”Sjung och läs nu Bacchi böner”): vid dem, och dylika, kan man ej undgå, att förmoda ett både mera heligt och mera ålderdomligt upphof.68 Men om han än sålunda i afseende på utländska sångtoner utöfvade ett slags vikings-rättighet, så må man ej föreställa sig, att han försmådde benyttjandet af nordiska, af redan före honom svenska.
HBrrid J g o de tv5 p9 hvamdra med leende, menande I~lickar, och herr ' I ' olhson fick det intryck, soni rore de nppfylda af en oindlig tacksamhet emot hrarandra för nigonting. Utsiriickt i viirdens Voltaire-stol och med ciggarrkoppen p i dess lilafl, satt han och betrnktacle den lilla interiören med en skygg. viilvillig nyfikenhet. Egentligen var det niycket fS äktenskap herr Tobiasson sett, nieii att dut fans lyckliga och olyckliga sSilnna, det visste han. I de lyckliga smektcs man och det gjorde hononi skamscn,. t smekningar roro forbjnden frukt, som det rar en friickhet att plockn niidt för allas iiiisa, - i dc olyckliga trstte man, och d i var (lut siikrast att h5lln sig pi afstiiid. Att bli s i der handlöst inkastad i tv3 unga menniskors henilif, gjorde ilerför et! underligt intryck 1); hononi. Det fans nSgonting s9 natnrligt och otvunget hos drni, d e r a viinlighei hade en sjiilsfinhet, soni rar ny för honom, och deras hvnrdagssprik var d kamratlikt, att han kiinde sig hemniastadd som i en krets af sina studentskyddslingar. Med sin gamnialmans-nyfikenhet granskade han deras ansigten, och han fann i dem intet, som tydde p8 slitningar, ingenting, som ingnf oro, imhsgor ellcr nicdlirlnnde; cn&lt;l: rst trygghet och tillfredsstiillclse. Siirskildt slog detta honom hos den unge mannen, och han kunde icke lita bli att jeniföra honom med sig sjelf. Pinades han inSnne af denna kiinsln, som var herr ' I ' ol~iassons IifsplSga, dm. att antingen @ ra oriitt mot sig sjelf eller inot andra? Sikerligen icke. Det miste finnas nigonting inom honom, som satte jenirigt i det hela.
Hr Tersmeden, Carl Reinh.: Jag förenar mig med Frih. Nordenfalk deruti, att riksdagarna hädanefter må hällas hvartannat år, på de skäl den värde ledamoten uppgifvit. Jag vill icke vidare uppehålla discussionen i detta ämne i annat ändamål, än för att besvara en värd talare, sorn yttrat, att representalions-förändring bör föregå riksdagarnas tätare hållande. Jag tror, att ju oftare riksdagarna komma alt hållas, ju mer skall öfvertygelsen om representationens 356 D c n ao Juni f. in. oformlighet utveckla sig och en allmän önskan om dess förändrande uppstå. Ju nier man arbetar med en tung och ovig machin, ju mera öfvertygas man om dess oduglighet och behofyet af en annan. På de här af flera talare anförda skäl yrkar jag återremiss af betänk., på det Utsk. må inkomma med förslag till riksdags hållande hvartannat år. Jag anser, att detta förslag äfven bör utsätta en bestämd tid på året för Sländernes sammanträde, hvartill jag skulle tro, att hösten vöre bäst passande, emedan riksdagsmännen, åtminstone från landsorterna, under vintern lättare kunna lemna sina beni och sina vanliga göromål, än under sommarmånaderna. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om 11. o, Ad. ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hvad anginge Fril», Raabs framställning om en förändring i iog §:n Reg.Fm, så vore det en annan fråga om förändring i grundlagen, hvil—, ken ej i ett Stånds plenum finge väckas, utan ägde den riks-, dagsman, som ansåge en sådan förändring nödig, att, till följe af 8i §m Reg.Fm, derom till Const.Utsk. anmäla sin tanke, Frih. Raab: Jag erkänner visserligen, att det var ett förbiseende af mig att icke finna, att det af mig uppgifna villkor nu ej kan upptagas, men jag får vördsamt hemställa, huruvida det villköl-, Frih.
VERA. ej förmå göra någon lycklig. Å, men det är grymt att vara född till att lefva ensam och ändå ha detta Sådana som jag bli alltid ensamma, emedan de Du dömd till ensamhet! Hvarför tänker du så, 48 SANNINGENS VÄGAR oändliga, tärande behof af samlif och sympati. En sådan som Speranza, hon är aldrig ensam. Hon finner för hvarje steg hundrade som följa henne. Men Vera är ensam äfven då hon är älskad. Å, den förfärliga, och gråter.) den förfärliga ensamheten! (Slår händerna för ansiktet SALVATOR (orolig). du själf kan skilja oss åt. Det är endast din egen oroliga ande, som skapar dessa murar mellan oss. VERA (häftigt uppfarande). Med öppna ögon måste du välja mellan mig och Jag kan icke bygga vårt hela lif på en lögn. Älskade lugna dig jag är ju här, och endast henne. Å ena sidan lycka och glädje å den andra ett evigt, oroligt sökande, som aldrig för till något mål. Du måste välja men jag ber dig jag bönemot honom.) Välj mig! faller dig! (Faller på knä i gräset och sträcker armarna (I detta ögonblick hörs Speranza sjunga i skogen på SALVATOR. grunden) Speranza! Det är hennes röst! (Springer bort åt skogen mot bakMin Speranza! VERA (med ett skri). händer, kastar sig därefter snyftande ned på marken.) Ensam! Ensam! Å, det blir så mörkt omkring mig! Slut på andra akten. Salvator! (Kryper på knä efter honom med knäppta långt afstånd. Salvator står som förstenad och lyssnar.) TREDJE AKTEN 49 - Tredje akten. ningarna vid gränsen mellan Serbien och Bulgarien. När ridån går upp är bakgrunden höljd i dimma. Scenen föreställer ett bergigt landskap på Balkanslutt Första scenen. DANSANDE ÄLFVOR. SPERANZA. i zigenarkostym dansar med dem. Slutligen sjunka de alla sitter i midten.) (Sång af älfvorna medan de dansa i ring. Speranza trötta ned på tufvorna, omringande älfvadrottningen, som EN ÄLFVA (visande på Speranza). af oss. Hon gör framsteg.
Beträffande slutligen den pröfning, enskilda kungörelser före publicerandet äro underkastade, så innebär redan Kyrkolagens ofvanomförmälda stadgande, att lysningar efter stulet eller tappadt gods skola i tid hos presten angifvas och vara sä beskaffade, att de tjenligen kunna af predikstolen nämnas, ett medgifvande af rättighet för presten att granska innehållet af dylika kungörelser. Denna profningsrätt har sedermera blifvit uttryckligen bestämd och i väsendtlig mån utvidgad, i det genom Kongl. Resolutionerna på Presterskapets besvär den 10 Mars 1719 och den 14 Juni 1720 samt Kongl. Cirkulärbrefvet den 12 Augusti 1812 stadgats, att alla enskilda kungörelser skola, i så god tid och förr än gudstjensten begynnes, till presterskapet aflemnas, att presterskapet må kunna pröfva och ansvara för deras tjenlighet att i kyrkan offentligen kungöras ; och i fråga om sådana enskilda kungörelser, som kunna leda till folksamlingar, qvarstår ännu det i sistnämnda nådiga Bref meddelade stadgande, att alla dylika, endast med de genom Kongl. Cirkulärbrefvet den 20 Augusti 1823 gjorda undantag för kungörelser om bouppteckningar, auktioner och uppbördsstämmor i följd af auktioner, böra, innan de må från predikstolen uppläsas, vara försedda med påskrift af vederbörande kronobetjent. Dessa stadganden synas Utskottet särdeles välgrundade och skulle, enligt Utskottets öfvertygelse, icke i någon mån ersättas genom antagande af det utaf Riksdagsfullmägtigen Rundbäck framställda förslag, enligt hvilket, med borttagande af all föregående pröfning och af vederbörande tjenstemäns ansvarsskyldighet, en hvar blefve berättigad att genom prestens försorg få kungörelse af hvad beskaffenhet som helst publicerad, mot skyldighet att ensam lör dess innehåll ansvara likasom för utgifvandet af tryckt skrift.
S. D. Remitterades till Lag-Utskottet följande den 29 sistlidne November bordlagda motioner: T.o Af Doktor Sandberg, med förslag till åtgärder, som böra vidtagas, på det evangelisk-lutherska kristna icke må föranledas utträda ifrån den svenska statskyrkan och på det de, som derifrån utgått, må bevekas att återvända; samt 2:o af Biskop Björck, angående förändrad organisation af Domkapitlen; jemte hvad med anledning af dessa motioner i Ståndet denna dag blifvit vttradt och anfördt. S. D. Till Stats-Utskoltet remitterades: l:o Prosten Söderbergs motion, om förhöjdt statsanslag till Kongl. Theatern, jemte hvad i Ståndet nied anledning deraf blifvit yttradt och anfördt; Prot.-Utdrag elen i December 1856. 75 2:o Pastor Primarius, Doktor Petterssons motion, om anslag till lön åt Amanuensen vid Stockholms Stads Konsistorium, tillika med ett al' Komminister Beckman dervid afgifvet yttrande; och 3:o Professor Agardhs motion, angående förhöjdt anslag till e. o. Profesren Cronholm, för historiska forskningar, tillika med ett af Kyrkoherden Schönbeck i anledning deraf afgifvet yttrande. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo följande bordlagda motioner: Herr Wallenbergs, N:o 65, om förändrad grund för boupptecknings-procent i städerna. Remitterades till Lag-Utskottet. Herr Wallenbergs, N:o 66, angående lagbestämmelser, i afseende på förskrifningar. Remitterades till Lag-Utskottet. Herr Wallenbergs, N:o 67, angående silfver-utmyntningen. Remitterades till Banko-Utskottet. Herr Upplings, N:o 69, angående lagbestämmelse om inteckning i fast egendom i stad, till säkerhet för nyttjanderätts-aftal. Remitterades till Lag-Utskottet. Herr Murens, Nio 70, angående förändrad lagstiftning för handel, fabrik och handtverk.
I ordningen följer nu, att meddela Utlåtande Öfver vice Tälemannen Hyckerts och de med honom enahanda talan förande Riksdagsmäns af Hedervärda Bonde-Ståndet påstående, att Afradsoch Tionde-spannemålen alltid bör få af Rentegifvaren, då han så önskar, efter Markegångspriset lösas; och Utskottet får härvid yttra sig sålunda. Vice Talemannen har icke .allenast uti sitt förra till Utskottet remitterade Memorial, utan ock i sina Anmärkningar , påstått det vara med Svenska Kagen instämmande, att den, som vöre till annan skyldig något i waror, skulle kunna få betala deras värde , efter goda Mäns bepröfvande, och han anser Ren^gifvare böra åtnjuta samina förmon, och således - 666 Den 5 Juli. des kunna, då han förklarar sig icke hafva span.» nemal att lemna, förnöja Indelningshafvarén med penningar efter Markegången, som skulle innefatta det säkraste af Goda Män bestämde pris; men denna [Lagtolkning öfverensstämmer hvarken med billigheten eller med 2 och 3 §. §. uti tj Cap. Handels-Balken , hvilka tvärtom förmå, att det som försträckt är, skall i samma slag, jemngod t och till fullo, återgäldas, samt att, om .Låntagaren ej kan anskaffa samma slags mynt eller varor, sorn utläntes, bör Långifvaren , oru han vill, få taga fyllnad i annat slag , efter thy, som det utlänte vid forfallodagen högst gäller; och i öfrigt utstakar Kongl. Förordningen den 7 Oetoher 1766, jemte flera Författningar, huru timad missväxt, och deraf yppad brist, bör bevisas, samt hvad, i sådant fall, å ömse sidor, skall iakttagas, till förekommande deraf, att, ernot Lag och billighet, Rentegifvarens brist ej må få blifva beroende på ett blott föregifvande, och Indelningshafvarens rätt uppå en så löslig grund till intet göras.
Äger Hemmanet Skog till afsalu, Fisken, Husbchofs-Qwarn, Säg eller andre förmäner, dcräknas afkomstcn däraf till Capital efter Taxeringsuiännens bcprbfwande. Sälcdcs dä ett Hemman af till ex. 10 Tunnör ärligt utsäde fbrckomnicr till Larering i en Jord, som anses gifwa 7:de kornet, Mul» tipliceras ro med 2ZZ: 16, som wisar Hemmanets wärde wara 2ZZZ R:dr 16 st. Har samma Hemman till ex. ett Fiske som renderar 16 R:dr, ökas Hemmanets wärde med ett Capital af 266 R:dr Z2 f., dä dek blifwcr tillsammanlagdt 2600 R:dr. Stadsjord uppskattas till Tunneland efter sam» ma grund. — Hus i Städerne wärbergs efter Brand, försäkringswärdct, där det anses lämpcligt, men ! widrigt fall efter lika goda Hus och Tomters försälj, ningSpris. 2:0 Af all sälunda utrönt förmögenhet ärläg» ges en afgift således: att den som äger 100O Ridrs Capital och derunder, betalar z6 tz. för loosrdet och proportionaliter för mindre.
GiftermåfcBalken ett tillägg, på sätt han föreslagit, antages. Af Herr Professor Knös, som biträdde Lector Wallman. Af Herr Lagergren: ”Ehuru jag, lika med Lag-Utskottet, är af den tanka, att Herr Contracts-Prosten Helens motion ej kan till någon åtgärd föranleda, stöder jag dock denna min tanke på andra grunder, dem jag ansett mig böra serskild! anföra. 1 Cap. i Giftermåls-Balken handlar om laga giftermål ocb om giftomannarätten. I dess sista § är den föreskrift intagen, att man eller qvinna ej må förr i äktenskap träda, än han häfver fyllt tjuguett år och hon femton, utan Konungen pröfvar skäligt att lof dertill gifva. Förbehållet om Konungens dispensationsrätt, jemnfördt med de allmänna undantag ifrån denna föreskrift, som genom Kongl. Förordningen den 8 December 1756 och Kongl. Brefvet den 15 Februari 1745 varit medgifne för ynglingar af allmogen och Lappdrängar, synas mig utmärka, att lagstiftaren väl förklarat den stadgade åldern utgöra ett vilkor för giftermåls ingående, men deremot icke ansett minderårigheten innefatta sådant absolut hinder, att äktenskap mellan yngre personer, än Lagen här säger, så vida det tillkommit genom ömsesidigt samtycke af begge makarne och med giftomans tillåtelse, borde, blott för endera makans minderårighet, höfvas eller blifva ogildt.. Annorlunda är förhållandet med de fall, som i 2 Cap. Giftermåls-Balken uppräknas. Der handlas om dem , som äktenskap med hvarandra ej bygga mäge; och att äktenskap i något af de der uppgifne förhållanden, med undantag kanhända endast af fallet i 10 g., blifver ogildt, om än vigsel tillkommit. Den prest, som viger personer, hvilka äktenskap ej bygga mäge, mister, enligt 12 §. i detta Capitel, sitt embete.
Vidkommande Rikets Ständers anhållan, det Kongl. Majit ville tillse, att Kassa-lörvaltningen bringas i öfverensstämmelse med den reglering af Statens allmänna penningeförvaltning, som kan blifva en följd af Rikets Ständers derom särskildt gjorda framställning, ville Kongl. Majit detta, i sammanhang med den af Rikets Ständer omförmälda allmänna reglering och så vidt densamma på Armé-lörvaltningen kan ega tillämplighet, framdeles till pröfning och afgörande lala förekomma. För öfrigt förordnade Kongl. Majit, efter hvad i detta ärende förekommit, att, med utgången af December månad 1865, nuvarande Krigs-kollegium må förändras till en Armée-förvaltning, hvilken, organiserad på fyra särskilda afdelningar, hvar och en med sin Chef, skall öfvertaga alla de befattningar och göromål, som Krigs-kollegium förut ålegat; samt att, såsom följd häraf, Presidents-embetet i Krigskollegium vid samma tid kommer att upphöra. Jemte meddelande, för sådant ändamål, af nödiga föreskrifter till Krigs-kollegium, fann Kongl. Majit för godt att åt en Kommission i nåder uppdraga att till Kongl Majit inkomma med underdånigt yttrande öfver förslag till Instruktion samt Personaloch Indragnings-stater för Armée-förvaltningen, äfvensom en till följd af den med Krigs-kollegium skeende förändringen behöflig Indragningsstat; hvarförutan Kommissionen skulle utlåta sig i vissa andra uppgifna omständigheter.
» Nej, det kan vi sannerligen inte! » » Jo, gamla mamsell Lestrad, ni minns, hon som bodde i sexan vid Nygatan, och som ibland brukade hjälpa mig litet med sömnad, då ni voro små! » » Jaså, hon som vi brukade kalla » grisen », därför att hon hade sådana lustiga ögon? » svarade Ida med en liten föraktfull dragning på öfverläppen. » Just hon. Det är hon som sytt min första nattrock, ska ' ni veta, nu ska ' hon få sy den här också. Hon gör det billigare än någon annan, hon vet, hur jag vill ha det, och så behöfver jag inte genera mig för henne, utan kan behålla vadden och bitar af fodret. Det var en riktig lycka, att hon kom. » » Nej, söta mamma, henne får du rakt inte ta '! » utbrast Ida förtviflad. &gt;Hon kan inte sy • • • ' * » Hon skulle bara förstöra nattrocken, » ifyllde Maria. Men frun var obeveklig. Lestrad skulle sy nattrocken: mamsell Lestrad påminde henne om forna, lyckliga tider, mamsell Lestrad var en fattig, pröfvad kvinna, som förstod man kunde taga vara på ett gammalt lappadt foder, utan att därför vara snål. Mamsell Lestrad ville hon ha och ingen annan. Flickorna insågo, att det ej lönade mödan fortsätta med några motsägelser, och efter en lång stunds öfverläggning om dag och timme, om inköp af foder, knappar etc. fastställdes det ändtligen, att lördags eftermiddag skulle mamsell Lestrad komma och taga mått af nattrocken. Det var i dag måndag, således nära en vecka till den stora händelsen skulle äga rum. Flickorna voro, oaktadt missnöjet med moderns val af sömmerska, mycket belåtna åt, att ett beslut ändtligen fattats, och framkastade allt emellanåt små glada betraktelser öfver den lyckliga timme, då de ändtligen skulle få sin kära, lilla mamma iklädd en ny, vacker nattrock. Så randades då ändtligen lördagen.
Indelda räntor, kronovärdi 27,868: 36. 8. utfördt efter förslags markegång med 152,798: Indeld spanmål, 81,704 tunnor 16 kappar förslagsvis, ä 6 R:dr tunnan 490,227: Oindeld spanmål 3,893 tunnor 16 kappar förslagsvis, u 6 R:dr tunnan 23,361: Tillsammans R:dr 1,038,200: 60 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. till Ii. St. 1847. För föremål inom denna hufvud titel hafva följande tillökta anslag funnils af behofvet påkallade: i:o Ecclesiastik-departementets expedition. Då, serdeles i följd af åliggandet för rikets församlingar alt, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga stadga af den 18 Juni 1842, inrätta nya eller ordna redan befintliga skolor för folkundervisningen, antalet af de ärenden, som tillhöra Ecclesiastik-departementets handläggning i ganska betydlig nion stigit; föreslår Kongl., Maj:t, att på ordinarie stat må uppföras Span mai. en summa af Kalr 666: 32. — att, emot redovisning, genom Deparlements-chefen använda'» så väl til! uppmuntran åt de ordinarie tjenstemännen, vid dem utöfver deras tjensteskyldighet ålagda ökade göromål, som till vodtsöreise tor ett mera verksamt biträde af O O extra-ordinarie tjenstemanna-personalen samt till arfvoden åt extra vaktbetjeningen vid Departementet. 2:o Kongl. Bib/iotheket.
Uli berörde, den 1 nästlidne Augusti till Rikets Ständer aflåtne och af samtlige Riks-Stånden till Lag-Utskottet remitterade, Nådiga Proposition liar blifvit anfördt, att, sedan Kongl. Maj:t den 9 December 1813 i Nåder beslutat, att den afgift, benämnd Jus detraetus, hvilken, enligt 15 Cap. 2 § Ärfda-Balken, borde utgå af a rf, som arfvinge, boende å utrikes ort, ville utur Riket föra, derest icke annorlunda emellan begge Riken slutet var, skulle afskaffas, till fördel för alla de Länders undersåtare, hvilkas Regeringar voro sinnade att låta Svenska och Norrska undersåtare vederfaras enahanda förmon; och serskild! underrättelse om detta Kongl. Maj:ts beslut, som allmängjordes genom Nådig Kungörelse under nämnde dag, blifvit genom Stals-Ministern för Utrikes Ärendena lemnad såväl de bär accrediterade Utrikes Ministrarne, som ock Kongl. Majrts Beskickningar vid främmande Hof; så hafva uti de svar, som sedermera inkommit från åtskillige Utrikes Magier, framställning äfven gjorts om ömsesidigt upphäfvande af census emigrationis, eller den afgift, som eger rum, när enskild man utflyttar med sin egendom utur Riket. Men de stadganden i sistnämnde afseende, hvilka innefattas i 3 Cap. 5 § Handels-Balken och 32 § af Ridderskapets och Adelns Privilegier den 16 October 1723, hade emedlertid utgjort hinder för Kongl. Maj:t att om afgiftens upphörande ingå aftal med främmande Magier. Då likväl ifrågavarande afgift härledde sig från grundsattser, hvilka numera icke voro tillämplige, samt Rikets Ständer således ej torde finna betänkligt att åt Kongl. Maj:t öfverlemna att med Utländska Magter sluta aftal om detta slags afgifts upphörande, har Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, dels att, i likhet med hvad uti 15 Capitlet 2 §.
Den personal, som erfordras, är äfven uppgifven, och dess fördelning föreslagen, hvarjemte en jemförelse göres med hvad som nu finnes; — allt på sätt af komiténs betänkande inhemtas. Vidare behandlas befordringsoch tjenstgöringsförhållanden samt öfvergångssättet från den närvarande till den afsedda organisationen, och ,*|yttrar sig komitén slutligen om befälets bildning. Ehuru jag önskat att, med anledning häraf, i underdånighet framlägga ett förslag till Artilleriets organisation med deraf följande anslagsbehof, är jag dock derifrån hindrad, enär ärendet icke kunnat fullständigt utredas under den korta tid, som förflutit sedan komiténs betänkande blef tillgängligt. Jag har således vid detta tillfälle ansett mig endast i korthet böra lemna en öfversigt af komiténs i ämnet framställda förslag. Komitén har föreslagit, att Ingeniör-trupperna skulle bestå af en Pontonieringeniöroch en .Sa;>pör-bataljon. Af de alternativa sätt, Komitén framställt för erhållande lruPPeraf behöflig styrka i sådana trupper, torde det medelst värfning, såsom redan skett med de 2:ne uppsatta kompanierna, böra antagas, i öfverensstämmelse med hvad Komitén äfven ansett lämpligast, helst den bland annat ifrågasatta båtsmansroteringen icke lärer kunna af flottan afstås. Nödvändigheten af ingeniör-trupper är redan förut så många gånger ådagalagd och genom sakkunniga män samt andra länders erfarenhet bekräftad, att vidare skäl derför synas mig vara öfverflödiga. De af Komitén föreslagna två bataljoner, nemligen en bataljon Pontonicrcr och en bataljon Sappörer, hvardera om 600 man, torde vara det minsta, hvarmed arméen kan vara betjenad. Om dessa ställas hvardera på 5 kompanier af 200 man, erfordras dertill 120 man stamtrupp och 80 man förstärkningsmanskap.
Bra och billig kokhjelp kan en erfaren husmoder rekommendera. Underrättelse fås hos portvakten n:r 90 Drottninggatan. N: r Magda finner ä Iduns byrå, 48 Drottninggatan, tillfredsställande svar pä sin förfrågan. Alexis. F ö r damer af god familj finnes utmärkt inackordering i Paris, för ett pris af 200 francs per månad, inclusive 1 timmes lektion hvarje dag. Särdeles god m a t. Vidare å Iduns byrå. Breflåda. Innehål Isförteekning:: Ellen H a r t m a n; af Fr. Hbg. (M e d porträtt.) — Tvä sonetter; af August Toll. — Om de ungas k ä r l e k; af M. Skards föreläsning af J. N — g. — N u är rätta tiden; af Blomstervän. — En extra priställing. — Bevaien edra hemligheter; af A. O. — Kärlekens seger; skiss af Adolf Hellander, — Den nya klädningen. — Tvätt. I I I. — Teater och musik. — Vjera; utkast af Georg Nordensvan. (Forts.) Från Iduns läsekrets. — Tjenarne. — H u s - hållet. — Efterrätter. — Matlagning. — Hvarjehanda. — Frågor. — Svar. — Breflåda. Annonseir. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 k r. Benedictus. Icke äfven qvartalsprenuraedetta. Carl SSe Ixit! (G. 5955) LED / GA PLATSER. ' _ |523] Emot fritt vivre önskas en god, enkel, bättre flicka att vara frun bebjelplig att efterse tvänne små barn samt biträda med sömnad. Ett godt hem erbjudes henne. Svar till » Godt hem », Iduns byrå. a n s p r å k s l. ordentl. flicka af god fam., ej för ung, med uppf., godt sätt, kunnig i kläds. o. husl. syssl., villig bitr. vid barns vård, erh. plats. Goda rek. erfordr. Uppg. om anspr. o. helst fotogr. t. » H.