Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den upgår nu till omkr. 15*/j mill., och har således sedan dess undergått en förminskning af nära 11 mill. Af dessa 11 mill. torde likväl omkr. 4 vara inom Riket spridda i form af mynt, och de öfriga 7 förmodas i det närmaste motsvara den summa, som utgått till Finland för inlösen af Bankens der utelöpande sedlar. Ställningen skulle följaktligen kunna anses såsom temligen oförändrad, om ej en närmare undersökning tydligen ådagalade ett motsatt förhållande. H. II. 2 18 Den 1 December f. m, En gifven följd af de ädla metallernas allmänna gångbarhet såsom varumätare är, att de sjelfmant inflyta, när handeln med utlandet varit förmånlig, men äfven, att de i motsatt fall ieke kunna hindras att utströmma. Bankooch kredit-lagstiftning må vara aldrig så utmärkta, de skola dock icke förmå qvarhålla penningen i landet, så länge förhållandet mellan import och export år efter år, under en längre tidföljd, äro ogynsamma. Hvad som ej betäckes genom andra varuvärden, måste i sista hand betalas med metallisk valuta, och denna kan, under dylika förhållanden, ej förstärkas annorlunda, än genom lån, i brist på varor att lemna i utbyte. Dessa äro alltför väl kända sanningar, att jag skulle behöfva vidare desamma utveckla. Det är visserligen sannt, att till utrönandet af hurudant förhållandet mellan inoch utförsel i verkligheten varit hos oss, kunna de af Tullverket eller KommerseCoIl. upgjorda, om än aldrig så omsorgsfulla, beräkningar icke gifva någon tillförlitlig ledning Vanligen anses året godt, när dessa beräkningar uptaga utförseln till högre belopp än införseln, men flerfaldiga omständigheter kunna göra dessa beräkningar, i hög grad vilseledande. En annan, vida tillförlitligare mätare på den vinst eller förlust, som genom handeln tillskyndats landet, är att finna i de ädla metallernas tilleller aftagande.
I samma ändamål, och för att hämnas på den hatade förbrytaren, sökte man vidare att genom stränga tillredelser och apparater, hvarmed straff alltid omgåfvos, medelst sjelfva tillämpningen af straffet söka afskriicka samhiillsmedlemmarue från brott. Erfarenheten visade likväl att man var långt ifrån att lyckas, och att det ganska ofta tvärtom hände, att, efter åskådandet af en af dessa verkställda afrättningar, en viss råhet bemäktigade sig allmänheten och just vid återvägen från åskådandet af detta bedröfliga skådespel föröfvades nya brott. Förnuftet åter gaf vid handen att man ej borde tillfredsställa hämdkänslan, utan endast söka åstadkomma den rättvisa, samhället fordrade. Samtidigt med denna förändring i åsigterna inträffade den förändring i upfattningen af samhället, att detta betraktades ej blott ur svnpunkteu af makt, men såsom ett uttryck af den allmänna viljan, hvilken måste vara bygd på rättvisa, hvarförutan lagen otvifvelaktig! blefve blott en död bokstaf; ty det är ej endast genom åklagare eller domaremaktens, utan genom folkets erkännande af lagens rättvisa, som den blir verksam. Utan detta erkännande, detta allmänna deltagande för lagens uprätthållande, kan densamma icke, minst i det moderna samhället, genomföras. Man undanhåller då af medlidande förbrytaren, i stället för att befordra honom till straff. Men då man sålunda tog till utgångspunkt ej mera att blott afskräcka från brott, roen att gifva gerningen sin förtjenta lön, så insåg man, att det var omöjligt för lagstiftaren att förutse de oändliga skiftningarna och olika graderna af brottet; och då fanns ingen annan utväg än att bestämma ett maximum och ett minimum af straff och sålunda öfverlemna åt domaren att efter omständigheterna mäta straffet efter brottet. Det dröjde länge, innan det s. k. latituds-systemet i Sverige antogs; man hyste länge tveken deremot; och jag bekänner att jag äfven räknar mig till detta antal; roen äfven jag har funnit att ingen annan utväg finnes, och man har genom de i sednare tider antagna lagförändringar beträdt denna bana.
Kon stapels-graden blifvit, under benämning af Distink t ions-kpnstaplar, uppförd till högre aflöning, men äfven de öfriga synas Utskottet höra komma i åtnjutande af 46 Ståts-Utskottets Utlåtande No 74. förbättrade löne-vilkor, får Utskottet, som icke haft något att erinra vid den föreslagna tillökningen för Andre Konstaplarne, hemställa, att, utan serskiljande af' Förste Konslaplarne i olika löneklasser, samtlige nuvarande löntagare i denna grad, tillsammans 94, må erhålla sin aflöning förhöjd till 120 R:dr R:mt. /) Beträffande den för 1 Informalions-underofficer vid hvartdera regementet föreslagna förhöjning af nuvarande arfvode, 75 R:dr, till 150 R:dr, har Ut skottet erhållit den upplysning, att dermed egentligen alsetts, att 2:ne dylika arfvoden vid hvartdera regementet skulle anslås, till belopp af 75 R:dr hvardera, eller tillsammans 150 R:dr R:mt, och tillstyrker Utskottet, att beloppet anvisas lill arfvoden åt det vid undervisningen biträdande under-befäl. Utskottet, som uppskjuter frågan om aflöningen för Läkarne vid Artilleriet, har i öfrigt icke funnit skäl alt föreslå någon förändring i staten, vare sig i afseende å Artilleriet och dess Tygstat, eller å Fyrverkare-korpsen, i annan måtto, än att Utskottet hemställer, det Förste Konslaplarne vid Tygstaten, 3 till antalet, må erhålla sin nuvarande aflöning, 90 R:dr, förhöjd till 120 R:dr Riksmynt.
Den, sorn kallad varder att "i Nämnden sitta, på sätt nu sagdt är, vare pligtig att minst två år den tjenst förrätta, der han 'ej från orten flyttar eller eljest gitter visa sådane hinder, att Rätten pröfvar skäligt honom 708 Proposition om förändring i Rätteg. B. ”dessförinnan entlediga. Ej skall dock den sorn ”öfver sextio år gammal af, emot sin vilja till ”Nämndeman väljas: ej eller vare någon, som ut ”Nämnden afgått, skyldig att låta sig åter inväl”jas förr, än ordningen å nyo till honom kom”mer, sedan de öfrige som väljas kunna, för ”Socknen Nämndemän varit.” På det den här meddelade föreskrift, om Nämndemansval ej må hindra Domaren att, titan omgång, tillkalla extra Nämndemän, då be• hof deraf inträffar, hade man funnit rättigheter! f till sådan kallelse bestämdt böra uttryckas oell [ ansett ett allmänt stadgande derom i öfverensstämmelse med hvad 13 Cap. 4 §. RättegångsHålken för ett särskildt fall innehåller, tjenligast kunna intagas i 10 §. af 1 Cap. hvilken §. således skulle komma att lyda som följer: ”Nu häfver Lagman eller Häradshöfding ”förfall, att han sitt Ämbete ej förrätta kan; ”kungöre det Hof-Rätten. Pröfvas det Lagligt ”förordne Hof-Rätten en skicklig mati* som Äm”betet i hans ställe förestår. Samma Lag vare ”om Borgmästare, der Rådstufvu-Rätten utom ”honom ej Domför är. Häfver Nämndeman för”fall och varder förthy Häradseller Lagtnahs”Rätt ej domför, eller saknas eljest fulltalig ”Nämnd i andra fall äu det, som ! 13 Cap. 4 ”’§. sägs, kalle Häradshöfding eller Lagman af ”de Bönder som närmast bo, en eller Aete ?efter ty sorn béhofvet fordrar , att i Nämnden sitta A f h ö r d e s. Hötse Domstolen tillstyrkte bifall å hvad i ofvanbtförde måtto blifvit föreslaget, samt att JC.
Men då det, å en annan sida, redan torde vara nog allmänt upplyst och erkändt, samt än vidare efter liand ytterligare utvecklas, att en allmän reorganisation af Banco - Verket någon gång bör företagas, i sammanhang med ett bestämman* de af dess Sedlars metalliska ulvexlings - värde, och med de ytterligare garantier för orubbligheten i hufvud-grunderne af dess förvaltning, som möjligen stå att utfinna och i andra afseenden linnas tjenlige att antaga, saint enär för öfrigt öfverläggningarne inom Finance-Beredningen äfvenledes ledt till enahanda erkännande om nödvändigheten af någon så beskaffad reglering, anser Utskottet i följd af detta särskildte förhållande, att en uppgift om Banquens hela ställning för detta tillfälle kan vara nyttig och nödvändig, för att både utom och inom Riket gilva ojäfagtiga bevis derpå, att medel och utvägar inom BancoVerkets egne Fonder och Tillgångar finnas till företagande och vidmakthållande af den reglering utaf penninge-väsendet, som närvarande tids omständigheter kunna medgifva och påfordra, och tillika att, då en sådan uppgift om den närvarande ställningen naturligtvis skulle lemna en lika öppen rätt till kännedom om Banquens tillstånd under den förflutna tiden, alltifrån dess första -inrättning, eller hvilken sednare period som helst; derutaf må kunna erhållas väsendtliga upplysningar och en nyttig ledning för jemnförningen af förra Förvaltnings-grunder, medel och åtgärder, som l}an(o*Vtskettets Bttiinkandtn, 12J (om fura Banco* Verisets och penninge. väsendet* reglering mot den närvarande tidens skick, och det allmänna behofvet aF andre förhållanden der» Uti, än cie sorn nu gällande äro: och såmedelst till grundläggning af en ny och fullkomligen stad. gad ordning, gifva erfarenhetens läror och bevis, både örn förmåncme oell bristerne uti den befintlige Inrättningen. De Extracter och Tableauer,- sorn den nf Stats.
Län må upplösas, och den för dervarande Salpeter-SjuBih. lill RS. Prot. 1828 och 182Q, I Sami., / Bands:dra Iläft. 2 j8 Bil. till K. M. Nådiga Propos. No 5. deri-Styresmän, Under-Styresmän och Verkmästare anslagna aflöning indragas, dock så, att, såsom billigheten synes kräfva, lönerne få af Styresmännen och Under-Styresmännen samt Ver!<mästarneTilis vidare uppbäras, men de förstnämnde Tjenstemän bestådda resepenningar strax försvinna, hvarigenom en besparing af 8i3 R:dr i6 sk. genast, och af 2o5o R:dr derutöfver, successivt i rnon af de löntagandes afgång skulle vinnas; och borde, efter denna indragnings verkställande, de af förberörde Läns inbyggare, som någon Salpeter af egen tillverkning kunde hafva att aflåta, ega, att få den på hittills vanligt sätt af Kronan inlöst, emot åliggande att med Sockenstämmobevis och vederbörande Kronofogdes attestatum styrka, det Salpetern af dem sjelfva blifvit producerad. Hvad åter beträffar Salpeter-SjuderiStaterne i de öfriga Länen, der Salpeterhandteringens fullkomnande och fortgående utveckling kräfver deras bibehållande till större eller mindre del; så utbedja sig Comiterade Nådigt tillstånd, att framdeles få, till en, af omständigheterna och närmare utrönta förhållanden, tilläfventyrs påkallad lämpligare organisation deraf med underdånigt förslag inkomma. Emellertid och i förhoppning, att den nu i underdånighet företagna reglering vin - Bil till K. M. Nadina. Propos. N.-o S. ig ner Nådigt bifall, få Comiterade barbos underdånigst öfverlemna ett, med iakttagande deraf, upprättadt förslag öfver Salpeter-fondens årliga inkomster ocb utgifter, hvaraf E. K. M. täckes inhemta, att de förre icke svara emot de senare.
På landtbruksmötet i Örebro 1850 förevisades för första gangen två flyttbara engelska tröskverk, men först på mötet i Jönköping 1858 förekommo redskap, utställda till något större antal. Bland der utställda 119 landtbruksmaskiner och — redskap bör främsta platsen tillerkännas den af Munk-tell tillverkade första svenska lokomobilen, hvilken, ehuru varmt lofordad, likväl ej kunde säljas. Redan på följande möte i Göteborg 1860 representerades maskinafdelningen af 430 redskap och maskiner, och der fick man skåda främmande redskap i något större antal såsom åugtröskverk från England samt en del redskap från Amerika och Danmark. På mötet i Stockholm 1868 förevisades den första ång-plogen. Från landtbruksmötet i Göteborg 1871 daterar sig den stora förbrukning af maskiner för jordbrukets behof, som sedermera här i landet gjort sig gällande. På sistnämnde möte infunno sig ej mindre än 31 engelska firmor för tillverkning af landtbruksmaskiner. Bland af dem vid detta tillfälle utställda maskiner var det Thomsonska landsvägs-lokomotivet, som hölls i gång på utställningsfaltet, en nyhet Uppmuntrade af den framgång, som de utländska maskinerna här i landet rönte efter Göteborgsmötet, infunno sig på landtbruksmötet i Norrköping talrika utländska maskin-utställare såväl engelsmän och tyskar, som framfor allt amerikanare. Då på Göteborgsmötet endast något mer än 350 maskiner funnos utställda, uppgick dessas antal i Norrköping till omkring 1,000; deraf 60 lokomobiler, 70 tröskverk och 80 slåtteroch skördemaskiner, bland hvilka sistnämde var att märka den första af svensk (Palmcrantz *) konstruktion. Med detta möte hade dock utlandet uppnått höjdpunkten för sin afsättning här i landet. På landtbruksmötet i Malmö 1881 visade sig den utveckling, som de inhemska verkstäderna för tillverkning af landtbruksmaskiner vunnit under 1870-talet, på ett i ögonen fallande sätt, och jämförelsevis fa voro de utländska firmor, som der voro representerade. Vid detta möte höllos vid Alnarp tvenne ängplogar af olika / system i gång under verkligt arbete.
i fam. att, mot det att hon underv. minderår., få lära sig hushållet. Deltager i handarb. o. skrifgöromål. Sv. till » Svea », Iduns byrå. [1923] E PLATSER. Mot fritt En språkkunnig och musikalisk flicka önskar öfver sommaren mot fritt vivre plats på landet att undervisa eller helst att få medfölja till utlandet. Svar till » Berna », Iduns byrå. T1920J vivre kan genast erhållas plats på landet, nära Stockholm, för en anspråkslös flicka, kunnig att undervisa 2:ne 9 och 10 års flickor i musik och vanliga skolämnen. Sv. t. » Undervisning &gt;, Rosersberg. n flicka af god familj söker plats såsom lärarinna för minderåriga barn; hon är villig att dessutom biträda vid skrifgöromål samt att gå frun tillhanda. Plats hos någon äldre dam såsom hjälp och sällskap antages tacksamt. Svar till » A. Z. », Luleå, pöste restante. [1883] Musikengagement [1929] I ett m n i dre to på landet, hvarest saknas d. moderliga handledningen för fyra minderåriga barn, sökes en lärarinna, hvarvid fordras med de två äldre vara behjälplig vid inlärandet af den första bokliga undervisningen samt med samtliga såsom samvetssak föregå med godt moderligt exemp. Då antagen sökande — flicka eller enka, ingendera öfver 30 år — äfven kunde få sig anförtrodt högsta ledningen inom huset, har den fö- reträde, som med sparsamhet förstår skötseln af ett mindre hushåll på landet. Löneanspråk jämte rekommendationer samt fotografi, hvilket återsändes, adresseras » A. 4 », Iduns byrå, Sthlm. En examinerad lärarinna, bosatt i Stockholm, med färdighet i franska språkets talande och musik, kan till instundande höst som lärarinna för en elev erhålla plats. Närmare af Herr Doktor Eugene Schwartz, Grefturegatan 46, 2 tr. upp, kl. 15 — 16 e. m.
Enligt hvad Herrar Fullmäktiges Protokoller utvisa, har denna Liqvidation också blifvit af Kommissariatet, den 9 Maj innevarande år, uti a:ne exemplar till Herrar Fullmäktige ingifven; hvarefter, och sedan densamma blifvit af Herrar Fullmäktige godkänd, samt detta å ena exemplaret antecknadt, Herrar Fullmäktige, uti skrifvelse af den l^rde i samma månad, till Kongl. Stats-Kontoret öfversändt begge exemplaren, med begäran, att det andra exemplaret måtte varda försedt med anteckning om Liqvidationens godkännande jemväl af Kongl. Siats-Kontoret samt derefter till Riksgälds-Kontoret å ters täl cl t , för att såsom verifikation detta Verks Hufvudbok biläggas. Denna begäran har emedlertid, en - BäkroslapsC tdragen. lied ■görelsen för K ik.«dagskoctuaiierna. ] — 48 - 1»»t Revisorerne meddelad underrättelse, först i dessa dagar blifvit af Kongl. Slats-Konloret fullgjord, oell har Lkjvidationen således ej förrän den 5:te i denna månad till Riksgälds-Kontoret återkommit. if Vid anställd jemförelse, hafva de i Hufvudböckema uppgifna behållningar å Riksgälds-Kontorets räkningar i Rikets Ständers Bank funnits öfverensstämmande med de bevis, vederbörande tjenstemän i Bankens Depositions-Afdelning härom meddelat. Revisorerne, som likaledes med ifrågavarande Hufvudböcker jemfört de från trycket utgifna Utdrag af Riksgälds-Kontorets räkenskaper för samma år, hafva härvid, med undantag af några anmärkta och genom förbiseende vid korrektursläsningen troligen tillkomma oriktighet uti 1841 års Räkenskaps-Utdrag, äfven funnit de i omförmälda Utdrag förekommande uppgifter öfverensstämma med de förhållanden IIufvudböckerna å d ag aIägga,.
Bifölls; N:o 53, i anledning af vackt motion, angående upphörande af den inom Calmar Län utgående såkallade springskatten: Bifölls. S. D. Sedan Ståndet vid föredragning den 26 sistlidne October af Stals-Utskottets utlåtande, JN':o 37, angående reglering af utgifterna å RiksStatens 4:de Hufvud-Titel, i afseende å mom. Litt. 11), rörande Invalidhusföndens hemmans-räntor, besluta t, att afgörandet af della moment skulle hållas öppet, intilldess Ulskotlet inkommit med utlåtande, angående ifrågasatt upplösning af Invalid-inrättningen å Ulriksdal, så och enär Utskottets utlåtande, i sistberörde hänseende blifvit denna dag i Ståndet pröfvadt och bifallet, föredrogs nu ånyo ofvanbesagde mom. Litt. n), hvilket, af Ståndet bifölls. S. D. Föredrogos Bevillnings-Utskotiets nedanstående memorial: N:o 9, om antagande af en Canzlist: Bifölls; K:o 10, angående erhållen remiss från Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om förändrad reglering af stapelstädernas tolag: Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande betänkanden: N-’o 53, i anledning af väckt motion om upphörande af stamböcker och collecter till kyrkobyggnader: */ u OO ' N:o 54, i anledning af väckt motion derom, alt de Stiftens hyggnads-cassor hittills anslagna behållna löne-inkomster under ledighet efter död eller afgången Ecclesiastik tjensteman måtte tillfalla prestenke-cassan inom det Stift, der ledigheten inträffat; N:o 55, Prot.-Utdrag, den 7 November s§44- 305 N:o 55, i anledning af väckt motion dels derom, alt, vid penningeremisser på posten, endast sedlar öfver 10 Riksdalers
Af ett vid motionen uti behörigen bestyrkt afskrift fogadt instrument öfver den efter hustru Grenqvist den 6 Augusti 1860 förrättade arfsutredning, inhemtades, bland annat, att hustru Grenqvist den 14 Juli 1859 allidit utan att efterlemna barn eller kända arfvingar: att i anledning deraf kungörelser om dödsfallet blifvit i Postoch Inrikes Tidningar införde den 19 September samt den 10 och 27 Oktober sistnämnda år, med föreläggande för hustru Grenqvists närmaste slägtingar att inom natt och år göra sina arfsanspråk gällande; samt att, det oaktadt, någon arfvinge sig icke anmält, hvadan boets behållna qvarlåtenskap, 565 R:dr 32 öre, sålunda fördelats, att enkemannen, Fiskareborgaren Carl Grenqvist bekommit i fördel 28 R:dr 26 öre samt i giftorätt 268 R:dr 53 öre, eller tillhopa 296 R:dr 79 öre, hvarjemte en med giftorätten lika summa, eller 268 R:dr 53 öre R:mt afsatts för de arfvingar, som möjligen kunde sig anmäla eller för Kongl. Maj:t och Kronan, derest fråga om dana-arf uppstode. Med fästadt afseende ej mindre å det ringa belopp, hvartill berörda danaarfs-medel uppgå, än äfven å det välgörande ändamål, hvarför desamma blifvit begärda, får Utskottet tillstyrka det Rikets Ständer för sin del medgifva, att den Kronan tillkommande rätt till qvarlåtenskapen efter hustru Grenqvist må till Waxholms stad öfverlåtas, för att användas såsom bidrag till den ifrågaställa fattighusbyggnaden derstädes; hvarom, i händelse af Rikets Ständers bifall, underdånig skrifvelse torde böra till Kongl. Majit aflåtas. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga ende föreslagen utvidgning af Uplands plats Polacksbacken.
Sedermera tillkännagaf undertecknad, att Olander, om han skulle åtaga sig lärarebefattningen uti socknens folk-schola, önskade en förändring af de förut bestämde lönewillkoren, sålunda nemligen att han, i stället för att sjelf bekosta sig födan, husrum, med uppassning och sängkläder under hela undervisnings-tiden, måtte få allt detta genom socknens föranstaltande och på dess bekostnad, det han å sin sida deremot ville eftergifva de löneförmåner, som enl. 2 och 3:dje mom. af 4 § i Kongl. stadgan af den 18 junii 1842 om undervisnings-verket i riket voro honom tillerkända uti allmän socknestämma härstädes d. 5 febr. 1843. Derjemte blef anmäldt att Olander önskade i ett för allt få årligen påräkna en lön af 133 r.d:r 16 sk. b:co. Detta lönebelopp skulle då komma att utgöras af de 53 r.d:r 16 sk. b:co, som Kungl. Maj:t i nåder anslagit åt folkscholæ läraren i Häggenås af den socknens capitationsafgift, dessutom af de beslutade och bestämde 3 kappar f. m. korn, som skola erläggas för 128 hvarje icke utfattigt barn, hvilket njuter undervisnig i skolan, men neml. förwandlat och utgående i penningar, årl. efter ett pris af 8 r.d:r b:co per t:a råg och korn, samt den ringa fyllnad i begärda lönen, som möjligen kunde sedan uppstå, ansågs kunna utgå af återstående capitations-afgifter för året.
— Löntillökning 250: — Ilushyres-ersällning 150: — 850: — Lönefyllnad åt Länsmän, i stället för den dem nu anslagna ersättning af rotefrihets-medlen, nemligen: åt 4 Länsmän i Westerbottens Län, tillsammans . 74: — „ 6 Länsmän i Norrbottens d:o d:o . 105: — 179: — Hushyres-ersättning m. rn. åt Länsmän, som afslått från sina boslälls-lägenheter, jemlikt Stats-Utskoltets Utlåtanden N:is 24 och 82, nemligen; åt Länsmannen i Sydöstra distriktet af Sunnerbo härad inom Kronobergs Län : Lönefyllnad, motsvarande boställets ränta och afkastning 50: — Hushyres-ersättning 150: — 2Q0: — åt Länsmännen i Frosta härads östra distrikt samt i Färs härads norra och södra distrikt, allt inom Malmöhus Län, hvardera ersättning för räntan å boställs-lägenheten (s. k. Krono-gatehus) — 38. Tab. liitt. ». Jordbruket, Handeln och Näringarne. R:mt R:dr. Ö. Stals-Utskottet tillstyrker förhöjning i nedannämnde anslag, nemligen: l:o. Undervisnings-anstalter för Jordbruk och Län dtmann a-näringar. För inrättande af ytterligare 3 lägre Landtbruksskolor ä 4,000 R:dr 12,000: — Till reseunderstöd åt personer, sorn egna sig åt landtbrukels vetenskapliga eller praktiska studium; ett ytterligare belopp af 3,000; — 15,000 2:o. Agronomer och deras Elever. Till arfvoden åt ytterligare 3 Agronomer, å 1,500 R:dr för hvardera 4,500: , resekostnads-ersätlning och dagtraktamente åt bemälde Agronomer 2,400' 6,900 3:o. Befrämjande i allmänhet af Jordbruk och Landlmanna-n äring ar.
St:r till antagande föreslås, som på ett eller annat sätt kunde komma att stå i strid mot grundiagarne. Hr Majnnerskantz: Jag har ansett det vara rätt och nöd vändigt, då jag hört upgifvas en siffra, som jag tror mig kunna bevisa varit för högt tilltagen, att tillkännagifva sådant, ehuru jag ej för tillfället är i stånd att med fakta styrka mitt påstående. Sådan var anhn till min anm. vid en af de siffror, Frih. Bonde här upgifvit; men jag erkänner villigt, att få upgifter äro såsvåra Den 19 November f. m. att lemna tillförlitliga, som just den om beloppet, hvartill den Svenska jorden är intecknad. Den af Hr Flach gjorda anm. ang:de vexelhandel och det sätt hvarpå densamma varit handhafd, måste naturligen blifva föremål för BankoUtsk:ts noggranna pröfning, och det torde vara skäl att upskjuta omdömet deröfver tilldess en sådan pröfning blifvit verkställd. Derföre att man således icke yttrar sig deremot, torde man dock icke böra anses hafva medgifvit animns riktighet. Hr Cederschjöld: En värd talare har som motiv för be viljande af remiss anfört, att vägrandet af sådan lätteligen kunde tydas som partiskhet, då remiss redan blifvit i dag på f. m. beviljad af en motion, ehuru motionären sjelf sagt, att han ville kringgå Grundlagen. Jag får för min del förklara, att jag icke har hört något sådant passera under f. m:s förhandlingar, och tror visst icke, att Hr Gr. o. Landtm, skulle framställa propos. om remiss på hvilken motion det vara må, som Hr Gr. o. Landtm, funne vara stridande mot Grundlagarne. Hr Carlheim-Gyllenskjöld, Henrik Adolf Oscar: Om jag icke misstager mig, nämnde Frih. Bonde i sitt första anförande, att den Svenska jorden var d. 31/12 18S6 intecknad till ett visst belopp, 201 milhr rdr och något derutöfver. Då jag till följe af innebafvande embete redigerat de Just.