Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Se Hufvudtitel 9:de. Ottar\)s Socken, om indragning af Pastors förläningsspannmål. Se kilestad* — c cd s *1 (jq Z © ST 2. 9 r* N:o Samling. Afdelning. 3 « £ B » £! 5“ PresteStåudet. Borgareståndet. Se Anmälan 11. Oäkta barn, om arfsrättför dem efter Moder. Se Arf. P. Packhus, angående anställandet af en Statens Ombudsman vid dessa Pastoralier, besparade, hvilka ingå till Stiftens Byggnads-Cassor, angående deras användande , * Pastorater, Regala, angående förslags upprättande och val dertill Patent-Lagen af den 13 December 1834, angående ändring deri Penningeför lägenheten i allmänna rörelsen, om afhjelpande deraf t Svar på återremiss Penninger emis ser med Posten, angående , , jPennin geväs ende, Rikets, ang:de Kongl, Maj:ts Nådiga skrifvelse om ordnande deraf , Pensions/örening inom Jönköpings Län, om lån för tillvägabringande deraf . , , Pensions-Statens reglering. Se Hufvudtitel 9:de, Persedlar, som under krig gå förlorade. Se Rusthåll s-Regementerne. Persedlar och ejfecter, Kronans, oanvändbara, angående deras försäljning , Svar på återremiss Personliga sky dds af giften, om nedsättning deri. Pionnicr-Corpsen. Se Arbetsoch PionnierCorpsen. Pitea Stad, ang:de dess båtsmanshåll * , „ , anglde ett utvexlingscontor derstädes för Privatbanker. Se Privat-Bankerne. Planpenningar, om förändrade grunder för deras utgörande Svar på återremiss Pontonbryggan vid Rosendal, om döss utläggan de och upptagande. -Se anmälan 53.
Jag kan vid sådant förhållande icke annat än reservera mig emot den propos., som jag förmodar här kommer att afgifvas. Frih. Åkerhjelm, Joli. Carl: I motsats emot den siste värde talaren kan jag icke finna något skäl, hvarför man skulle äga rätt att bestrida R. o. Ad. att yttra sig öfver Gr. Lagerbjelkes förslag. Om R. o. Ad. nu afgifvit en gemensam tanka, ser jag icke hvarföre R. o. Ad. skulle vara förhindrad att vidare tänka. Det vore i sanning bedröfligt om så skulle vara. Hr Printzenskjöld: Med all aktning för den siste talaren och hans försök att bereda en utväg för pröfningen af Gr. Lagerbjelkes förslag, ber jag få fästa uppmärksamheten derå, att detta försök ovillkorligen redan måste vara fruktlöst. Man behöfver icke mer än genomläsa den propos., som nej innefattade, för att få ett tydligt och klart begrepp derom, att en gemensam tanka redan är uttryckt och att några tillägg till densamma icke vidare kan komma i fråga. Nej propos. lyder tydligen, att om nej vinner, förklarar R. o. Ad. icke Hr Cederschjölds förslag utgöra R. o. Xd:s gemensamma tanka. Nu vann icke nej utan ja; således förklarades ja-propos. utgöra R. o. Ad:s gemensamma tanka, och frågan måste således enligt logikens reglor en gång för alla vara afgjord samt några vidare tillägg icke kunna äga rum. Jag instämmer i Gr. Gyldenstolpes reservation. Frih. Den 18 April e. m. Frih. Cederström: Hr Printzenskjöld liar nu för 3:dje gången uppläst voter.propos., den jag förmodar vi alla förut kände. Han har deraf kommit till den slutledning, att då R. o. Ad. genom sitt beslut förklarat Const.Utsk:s förslag för oantagligt, så vore i och med detsamma enligt logikens reglor vägen stängd för hvarje annat förslag alt komma under pröfning.
Punkten 6, innefattande förslag ”att det för hvar och en af Bankens sex Kassörer såsom missräkningspenningar nu bestämda anslag af 450 R:dr måtte till 700 R:dr R:mt förhöjas”, har blifvit afslagen af Bonde-Ståndet; men då de tre öfriga Riks-Stånden gillat Utskottets förslag i denna punkt, så utgör detta följaktligen Rikets Ständers beslut, Punkten 5, uti hvilken Utskottet hemställt, ”att Bankens embetsoch tjenstemän samt betjente må för åren 1861, 1862 och 1863 få bibehålla den tillfälliga löneoch arfvodes-förhöjning, som vid sistförflutna riksmöte blifvit dem beviljad”, är bifallen af Borgare-Ståndet, men afslagen af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden, af hvilka likväl de två förra Riks-Stånden eller Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet såsom sin mening antagit det uti Herr Riksarkivarien Nordströms reservation framställda förslag till beslut, att nemligen den Bankens embetsoch tjenstemän samt vaktbetjente vid sednaste riksdag beviljade tillfälliga löneoch arfvodes-förhöjning nu må på ordinarie stat uppföras, under vilkor att den, som ingår på nya staten, skall vara förbunden att underkasta sig den vidsträcktare tjcnstgörings-skyldighet eller jemkning i åligganden, som vid en blifvande förändrad organisation af Banko-verket eller eljest i allmänhet kan varda stadgad.
Kom med derför, vet jag; haltid 'ar vi fäll en potatis och en strömmingsnacke håt 'Ulting med. Heller 'ur, Handers! tror du hatt provianten räcker? så sno her då, så få vi ge hoss håf i rappet! Tag 'it kavajen och 'atten, Handers, jag skall hopp hi stan hett litet tag. Hom Kalle och Hanna kommer, så säg håt dom att di hinte går nånstans, för vi seglar med samma jag kommer ner. ANDERS. BOMAN. Ja, Husch ja! Heder och tack, Boman! Hejsan! nu ska' man skutta som en kalf, när man kommer ut i gröngräset! (till Anders.) Åh, stå inte der och fingra på sängklädersäcken, den tar jag ensam, om det kniper! (tar säcken med ett duktigt tag, men tar öfverbalansen och ramlar omkull ofvanpå säcken, som far öfver hufvudet på honom.) du, när det är bäddadt så ska' man väl gå och lägga sig, vet jag! visst slut hi puteljen, Boman. ANDERS (till Boman som är färdig att gå). Det ANDERS (skrattande). HULTING (ligger qvar). Tyst Nä-ej, låt bli det, 'Ulting. hä HULTING (kraflar sig opp). Det var värst! Tänk bara om det skulle bli vindstilla! BOMAN (skrattar). Var lugn, konfonjum skaffar jag med detsamma. (Går till höger.) Elfte scenen. Hugg i nu, så tar vi säcken! Dugtig skeppare, den der Boman! ANDERS ANDERS. HULTING. HULTING (sedan) EN GARDIST. (tar tag med). Oho-i! Ja 'an 'ar bara hett fel, och det hä' hatt 'an smakar bränvin. det ett fel, det, din te vattensfänrik? Det är en dygd, ska' jag säga dig! Hvar skulle di ta vägen med potatisen och bolagskrogarne, och hela nykterhetskommersen, om ingen menniska tog sig en klar emellanåt? Vet du inte att det är på bränvinet, som di betalar både Kgl.
Härutaf belöper sig å de (i nya vliylinierne, som anläggas inom Norrbottens, Vesterbottens, Jemtlands och Kalmar län, en längd af 25 mil 21,103 fot, och å de 51 särskilda större och mindre omläggningar ne eller förbätlringarne, som i 18 af rikets län undfått bidrag, en väglängd af 12 mil 10,345 fot. Hvad de sistnämnde företagen eller vägomläggningarne beträffar, bör tillika anmärkas, att de flesta verkställas på vägsträckningar, derå partiella förbättringar redan förut blifvit i större eller mindre män förrättade. Går man tillbaka ända till 1840 —1841 årens riksdag, då Rikets Ständer första gången afsatte fond till Kongl. Maj:ts disposition för att med bidrag underlätta omläggningars och förbättringars verkställande å backiga äldre landsvägar, så befinnes, att sedan dess hafva till innevarande tid 559 särskilda vägarbeten blifvit hugnade med understöd, samt att dels anläggning af nya vägsträckor och dels omläggningar samt förbättringar å gamla väglinier genom lika många Direktioner förrättats, hvarmed en sam - 40 rnanräknad längd af 254 mil 26,430 fot blifvit bearbetad, när de sist understödda vägbyggnaderne ernå sin fullbordan. Vnttcniiftappiihigar. För att, medelst lånebidrag af allmänna medel, befrämja uldikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar till beredande af odlingsföretag, beviljade Rikets senast församlade Ständer, enligt § 159 af Reglementet för Riksgälds-Ivontoret, en summa stor 150,000 R:dr, eller 50,000 R:dr för livart och ett af åren 1861, 1862 och 1865. Dessa medel, som ställdes till Kongl. Maj-.ts Nådiga disposition, skulle från Riksgälds-Kontoret utgå såsom, lån och för utbekomne understöd borde, efter 5 års förlopp från slutet af det år, hvarunder medlen från Riksgälds-Kontoret erhållits, årligen Norrbottens län.
Enär Den 10 Oktober. 6f> Enär Hr Hjerta yttrat att han aldrig hört omtalas något sådant borgenssystem i England, får jag till den värde talaren hemställa, huruvida icke förklaringsgrunden dertill möjligen kan vara den, att de belopp, hvartill i England tidningsborgen upgår, äro så obetydliga, särdeles i jemförelse med de stora kautions-summorna i Frankrike, att man anser de förra, jemfördt med de sednare, icke förtjena att omnämnas. En borgen å 280 eller 300 Pd Sterb kan icke, så vida endast beloppet afses, vara i England af någon synnerlig vigt. Då nu öfverlägguingen ansågs fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att sedan Pir Hjerta afstått från sitt förslag till gemensam tanke, R. o. Ad. endast hade att pröfva Hr Dalmans yrkande att Const.Utsk:s ifrågav:de grundlagsändrings-förslag måtte förkastas; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. behagade förkasta detta förslag till grundlags-lörändring, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Nej, blandade med Ja, förklarade det han ansåg Nej hafva varit öfvervägande. Hr Dalman begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter.propos.: Den som förkastar det af Const.Utsk. i Memorialet N:o 37 framstälda förslag till tillägg uti 1 g 4 mom. TryckfrihetsFörordmn, röstar Ja; den det ei vill röstar Nej; vinner Nej, varder ofvanberörde förslag icke af R. o. Ad. förkastadt Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sålunda Ja — 10. Nej — 40. Hr Gr. o. Landtm, förklarade sedermera att då ifrågav:de grundlagsändrings-förslag icke blifvit förkastadt och ej heller någon deremot gjord anmärkn. blifvit antagen såsom R. o. Ad:ns gemensamma tanke, detsamma såvidt på R. o. Ad. berodde, komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
Sedan Riksens Ständers Revisorer tillkännagifvit hurusom Kongl. Maj:t, enligt Ii8 Constitutions-UtsJiOttets Bctänkcinden. Nådig Skrifvelse den 27 Februarii 1821, angående flottornes utgifts-behof, förordnat att, då, utom de för året anslagna 500,000 R dr, jemte 50,000 R:dr af mindre Creditivet, ytterligare tarfvades 97,783 R:dr 6 sk. 2 rst., Förvaltningen af Sjö-Ärendena skulle ega att för leveranserne betinga sådane betalnings-vilkor, att en motsvarande summa ej behöfde liquideras förr än året derpå, samt likaledes, genom Nådigt Bref af den 26 Februarii 1822, rörande Militaire utgifternas reglering för året, anbefallt Krigs.Collegium att, lör hvad utöfver den beviljade summan erfordrades, så ställa betalnings terminerne, att det återstående beloppet, 6o,493R:dr g rst., Icomme att först vid detta års början förfalla, hvarförutan Kongl. Maj:t tillåtit Förvaltningen af Sjö.ärenderna att, för betalandet af 1821 års leveranser, använda de medel, som för år 1822 anslagits till flottornas nybyggnad och underhåll, och på det Sätt inrätta upphandlings vilkoren, att Utgifterna för sistnämnda år kunde under det innevarande bestridas; så har, uti meddeladt Protocolls Utdrag af den 6 sistlidne Martil, föremål för samtelige RiksStåndens Remiss under den 11 i samma månad, Stats Utskottet, enär det med de för Stats-Werkets förvaltning faststälda grunder ingalunda står att förena att detsatn - Constitutions-Vtskoltcts Betänkanden.
Ämbetsmäns aktning thcrföre til en märkelig del beror; Men Riksens Ständer härwid eftersinnat, at sädane e.genstapcr i then utmärkta kraci som werkeligcn hos en ft,8ti'ii^- Q':incLtn-r fordras, icke alla tider sä jämt torde kunna-finnas hos them, hwilka efter tour och älder kunde ivara compet^utL sökande thertil, ehuru eljest af god skicklighet och förtjenst ; Altsä hafwa Riksens Ständer, förar thesitryggare komma til et stort ändamål, som pasyftadt är med theana Sysila, hwilken innefattar thet yppersta förtroende som et fritt Folk ät nägon af sine Medlemmar gifwa kan , samt för then orsak hälst bör pä thesi eget omedelbara ival ankomma, pröfwa Riksens Ständer skäligt, at su> sritiIs-cancstlerx-Sysilan hädanefter bör af Riksens Ständer efter therns eget ival, genom särskildte thertil utsedde ! lc-cmi-e!- af alla Ständ, belättas, men icke för längre tid, än til then nästföljande Riksdagen, tä Riksens Ständer, sedan su8titi!« Liincs-Heren gjort för sit Ämbete redo, äter strida til nytt ival, och antingen sben förr warande, eller nägon annan pä lika sätt til nästa Riksdag utnämna til berörde Ämbete, hwarä Eders Kongl. Majit alltid täckes meddela Thesi Nädiga Kallelse-bref: Och som tben SMa Den 1Z Maj. 117 Spsila en säledes wald Justitie (LnceHer förut innehaft, tberigenom icke blifwer aldeles ledig, utan k-.mmcr wid nästa Riksdag ater af honom at tilträdas, sä framt han tä icke blifwer ä npo wald eller emedlertid befordrad, sä kommer vck
Daler, åter 4 dagar emot 20 Daler och sedermera 4 dagar emot 3o Daler, innan slutligen de fyra dagar, som utgöra högsta graden af denna bestraffning antagits svara emot allt vidare penningebelopp. Lagen har alltså, med afseende tvifvelsutan på det tilltagande lidande, hvarje förlängande af detta fängelse-straff medför, ansett, i de flesta fall, och med få undantag, 16 dagars fängelse vid vatten och bröd böra beräknas för mer än dubbelt straff emot 8 dagars, 24 dagar för mer än dubbelt emot 12 dagar, o. s. v. Enär följaktligen det stulna beloppets reducerande till fängelse-tid vid vatten och bröd, och dennas fördubblande oftast skulle ådraga den dömde högre straff än Lagstif» Bil. till K. M. Nådiga Propos. No 65. 23 tarén beräknat vara dubbelt emot det, som bordt följa för enkel stöld till samma belopp, och jemväl rubba det jemförliga förhållande, som eljest emellan spö-eller risstralf och fängelse vid vatten och bröd eger rum, anser jag annat beräknings-sätt vid ifrågavarande förvandling af böter lill fängelse vid vatten och bröd ej böra begagnas, än Svea Hof-Rätt i den delen föreslagit, samt Götha IIof-Rätts pluralitet äfven yttrat sig finna tjenligast, och tillstyrker i underdånighet att, i öfverensstämmelse dermed, den sökta förklaringen må meddelas, Justitise-Rådet Grefve Härd deremot yttrade följande mening: Den af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Nyköpings Län gjorda hemställning synes föranledd dels af den omständighet, att Kongl. Brefvet den 20 December i’]‘$r] icke uttryckligen nämner förvandling till vatten och bröd, dels af det missförhållande, som ansetts uppkomma vid tillämpning af den, i fråga om förvandling till spö- eller ris-straff, genom anfördt exempel stadgade grund, äfven vid förvandling till fängelse vid vallen och bröd af det för hustjufnad utsätta dubbla bötes-ansvar. Troligen har detta missförhållande 2 4 Bil. till K. M. Nådiga Propos. No 65. förorsakat, att en del
Under de senaste århunclradena h a h a då och d; ii i de stora kulttuländerna pAgAtt mer eller mindre betydande rörelser, med syfte a t t åstacll~omina förbättringar i 1däcledräkten. Hvacl ini särskildt den kvinliga clrakten angå,., ar det i var tid Englmcl och Amerika, soin ' g&amp; i spetsen för refomerandet af clen.sani~~i.a. Den rörelse, som ntgått £i.h dessa länder, slriljer sig £i.i %ii föregiieiicle siidana bl. a. därigenom, att den 7~yyienis7i; a synpi+ten gjorts till hufvudsak. bfven i Sverige ha sedan årtionden tillbaka skarpa an-. märli.n.ingar riktats mot clen h i n l i g a kl.äclec~äkte~i., isynnerhet mot snörlifi7et. Men så] .änge det gainla endast dönides u t och förslag pA något nytt a t t sätta i stallet ej gjordes, l&amp;g cdet i sakens natur, a t t några gen.om@ande foraiidringar ej ägde rum .. Ar 1885 iitbom emellertid i öfversättning från engelskan en. bok, Refo ' mzdrilrteu, i hvillien en inängd afbildningar och anvisnin.gar på hygienislia och praktiska modeller lämnas. Professor Curt Wallis höll kort därpå i Stocliholm ett föreclrag i äninet; och i april 1886 bilchdes D~äl~trefor~~~Öi) ' e~vi~zi / e~z, med syfte att omsätta de nya i~léerna i svensk jordinån och lä~npa dem efter våra speciella önshiingar och behof a. Kr l890 ingick föreningafi med en m h 8 1 h till Fredrika Bremer-Förbundet att blifva upptagen soni en själfktäncligt d e - Bevilj ncies; i.n.trsidet tancle sektion i detsanmia.
Kungörelsen af den 16 November 1802 innehåller i afseendé på högsta beloppet, sorn någon är pligtig, att i betalning på en gång emottaga, hvarefter Banken inställer all utvexling af det nu gällande Koppar-skiljemyntet, och låter endast utvexla det nya. Emedlertid, och då detta sednare icke , utan efter hand, kan utJ komma och utspridas till sådan myckenhet, sora. för rörelsens behof öfver hela Landet erfordras, så skall det nu gällande Koppar-skiljemyntet gå, tillika med det nya, med oförändrad valeur; och förbudet emot det förras utförande eller nedsmällning vara i full kraft och verkan, intill dess derom annorlunda förordnas. 13. Punkten införes uti Reglementet , sora följer : Stats-Verkets finance-väsende skall icke i någon matto med Bankens vidare sammanbian - Statsoch Ba,nko-Ut skotten? Betankanden. €95 das; oell, som Riksens Stander beslutat, att Rånteoch Capital - Afbetalningen å Stats-Verkets skuld till Ranken för dess försträckningar , ej mindre till Krigs-Ötnkosfnaderne åren 1808 och 1809, än för det år l8n lyftade mindre Creditivet, sorn utgjort, —750,000: R;dr årligen, skall från och med 1819 nedsättas til! Femhundra Tusen R:dr årligen, utan att de, i afseende på Ränte-beräkningen och öfrige vtlkoren , serskildt gifne föreskrifter härigenom må rubbas; Altså skola från och med år 1819 Ethundra-tjugufem. Tusen Riksdaler, vid utgången af hvarje Qvartal , till Ranken ovägerligen inbetalas, deraf Räntan först liquideras , hvarefter återstoden afskrift ves på Capitalet. i4:de Punkten införes uti Reglementet så lyy dande : Rifcsgälds-Contolret äger att med
St:r beslutat anslag för börjande af södra jernvägen mellan Stockholm och Södertelje, är det af nöden påkalladtatt en reparationsverkstad uti Stockholm inrättas, måste jag likväl föiklara, att detta Betänk, förefaller mig så besynnerligt att jag icke utan anmärkn. kan låta det passera. Efter hvad R. o. Ad. nyss inhemtat, har Utsk. sig icke så noga bekant om det erfordras 3 eller 400,000 Rdr för nämnde ändamål, men motivet hvarföre Utsk. tillstyrkt 321,000 Rdr är, att Utsk. velat fylla en jemn summa af 20 millioner. Visserligen hafva vi här slumpat med stora summor, men 321,000 Rdr är dock ett alltför stort belopp för att kastas till såsom en blott fyllnadssumma. Här företedde sig det förhållande, att R. o. Ad., förra gången denna fråga förevar, afslog St a tsU tsk :s då afgifna förslag; sedan dess bar inträffat att en väg blifvit beslutad, som då af R. o. Ad. förkastades. Jag medger, att ur sådan syn» VIH H. 12 178 Den 2 September. punkt har en förändring ägt rum; men förunderligt är, att Utsk. icke ansett nödigt vidtaga den vanliga formen att inbjuda det eller det Ståndet, som förra gången afslog frågan, att på anförde skäl ändra sitt beslut. Det kan för öfrigt vara ganska osäkert om jemna 20 millioner äro att få; vi veta nemi. icke för det första hvar lånet skall tagas, för det andra de vilkor som kunna erfordras, och möjligen kan det inträffa att vissa afdrag ske, så att äfven om vi uplånade 20 millioner vi icke fingo fullt denna summa. Jag finner således det motiv, som Utsk. förebragt, omöjligen kunna läggas till grund för bifall till förslaget, och innan något bältre skäl angifves kan jag icke med min röst biträda detsamma. Hr Montgommerie, Rob. Nils Germund: Att, såsom Frih.
Författningar för vacanceoch nådårs-besparingen å Civile Embetsoeh Tjenstemäns löner i allmänhet skalle, ej allenast i flera hänseenden medföra svårighet och olägenhet, genom olika tillämpning af samma Författningar, så väl vid löners tillträdande, som i afeeende å afgående Embetsoch Tjenstemäns rättighet till begrafningshjelp, samt dervid gifva anledning till flerfalldiga missförhållanden, än äfven förorsaka Stats-Cassan en icke obetydlig årlig utgift genom den ersättning, hvarå Civil-Stalens Pensions-Inrätlning, i följd af besparingarnes upphörande, egde rättmätigt anspråk, kunna, för de mera sällsynta fall, att innehafvare af högre civila eller förtroendeembeten blifva utan dom och ransakning derifrån skiljde, Rikets Ständer, för deras del, icke medgifva det i ofvanberörde Författningar Nådigst föreslagna undantag, utan få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla, att liggemånadersoeh begrafningshjelps-beräkning vid tillträde äfven af ifrågavarande Embeten må fortfarande ega rum. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 3o Junii 1834- Expeditions-ZJtskoltels Förslag till ural. Uppläst oell godkändt Lös P.hM. "d' Adelil den 3o Jnnii i83.j. Presle-SlAndet (len 3o I5org;i re-.SlAndet den <0 Berndt—Slålidet deli 3o Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ett anslag å Flottans Expeclance-Stat för Capitauien Sjöbohm och Lieutenant Hård. £Slal-Ulsk. N:o Co ) S. A. K.
Betänkande i fräga om snöstolt»rings mats uptagande wid wederbörig Domstok. Bifall till Lag-Utstottets utlakande, rörande i:o. Rättighet till börd ä försäld arfvejord ä landet; 2:0 yrkad skärpning i straffet för stöld; och Z:o. sökt förklaring öfwer 6 Cap. 2 §. mistgjärrriugsbalken och i Cap. 9 §. i mom. utsökningsbalken. Af den i Julik. Gillande af Stats-Utstottets betänkande», i:s angående hushållningen wid Strömsholms ochKungsöhrs Kungärdar same Stuterie inrättningen wid Strömsholm med mera och 2:0. rörande Secreterare» Dorias UönnZrens wexel skuld till RiksgäldsCvNkoret. Äter-remist till Stals-Utstottet af dest betänkande rörande Ollestads sä kallade Krono-Säteri. Uplästes Protocolls Utdrag ifrän det Heder wärda Bonde-Ständet af den z Junii innefattande: Att Bonde-Ständet ansett all öfwerläggning om allmänna Beswärs och Oeconomiä-Utstottets Betänkande angäende Kyrkoherdars skyldighet till Prestegärdars byggnad böra hwila, intill dest de öfrige Ständen sig utlätit öfwer Bonde-Sländets motion om ett särskilt Utstött till utredande as ds emellan Bonde-Ständet och de öfrige Ständen upkomne twistigheter, i förmodan att något hinder genom ett förtida beslut öfwer oetta särskildta ämne icke lägges för det härmed äsyftade goda ändamål. Bifall Den Z Julli. 47 Bifall till Stats-Utskottets utlakande angående Bihanget till Riks-Ständens Protocoller wid sisthäMie Riksdag samt Constitutions Ukffotettets dä afgifne Betänkande öfwer förändring i Grundlagarne. Remisier till: Lonsiltutions utffottet: Lric 8venston8 frän Bohus
Konungens ädla och milda karakter, hvarom jag, ej mindre än samteliga ledamöterna, är på det bestämdaste öfvertygad, har så bestämt mitt omdöme, att ej Konungen uttänkt denna för öfverläggning varande K. propos., af ett förhöjt anslag för Kronprinsen, utan dertill förmådd af Sin omgifning, hvaribland ock troligen finnas många smickrare och lycksökare, som föreslagit att Kronprinsen borde hafva egen hofhållning; dessa jemte många andra, hvilka som oftast, fylla de Kongliga salongerna, hafva tänkt så: får Kronprinsen hof, så får jag på ett eller annat sätt del af det då behöfliga anslaget, eller kan jag lyckas blifva benådad med att få vara med i bland dem, som komma att utgöra Prinsens omgifning. Det K. huset kostar nationen, som endast består af 3,000,000 Den 19 Fe bni ar i f. m. själar, öfver 880,000 r:dr b:co ärligen, hvarföre det ej ens borde kunna sättas i fråga, alt ju icke Konungen kan bekosta Sina Barns underhäll, och jag upprepar det än en gäng, Konungens ädla och milda karakter är mig cn borgen, alt Han ej vill pålägga sina s. k. undersåtare nya bördor och skatter, och det endast för Sin Sons hofhållning. Men som det ej är att förmoda, så sorn delta luis är besatt, att man kunde få denna K. propos. afslagen, hvilket troligen skulle förnöja Konungen lika mycket som att den bifalles, sä förenar jag mig med den af Hr Norin i StatsUtsk. gjorda reservation, i grund hvaraf jag anhåller om återremiss ä StatsUtsk:s betänk. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rud., anförde skriftligen : Jag kan icke tala uti något partis intresse, om här finnes något sådant: ty jag vet allt för väl, alt jag icke kan vänta någon uppmärksamhet af de liberala; de kunna icke förneka sig sjelfva. Hvad kan vara liberalare, än att bevilja allt hvad som begäres ?