Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Den 28 November f. m. 5i3 Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalk en yttrade, det han ansåg sig böra underställa Herr von Qvanten, huruvida det af Herr von Qvanten omförraälte ämne hade något sammanhang med förevarande protocolls-jus teringen. Herr von Qvanten: Jag stall blott tillägga några ord. Då Herr Tharas yttrande inflyter i dagens Proloeoll, hoppas jag det icke förnekas äfven mig, att få raina ord der intagna, emedan jag skulle anse Ridderskapet och Adeln icke handla rätt, att gilla en sådan jemförelse, sora den värde Talaren gjort, derigenom att den leranades oanmärkt. Jag får derföre påminna Herr Tham om, alt då Gustaf I afskaffade Catholisismen, upphörde all anledning till fruktan hos Svenska Folket, att fritt yttra sig och tala öfver hvad ämne sorn häldst. Derföre kan man också numera med lugn •öfverlägga äfven om ett förändradt representations-sätt, utan att behöfva frukta sådana resultat, sorn ofvannämde länder beklagligen framvisa. Friherre Anckarswärd: Herr Tham har yttrat, att minoriteten bjudit till att tvinga majoriteten till en olaglig handling. Det är mot detta yttrande jag vill anföra min reservation. Herr Thara, så väl som många andre, utgår från den synpunkt, att ingen olaglighet är begången i formen vid i H. 33 Den a8 November f. m. utfärdandet af den nya RiddarhusOrdnipgen. Bevisningen för denna mening är likväl alldeles åsidosatt. Hvad mig angar, så anser jag mig, i egenskap af Representant, icke kunna åsidosätta allt afseende A ett af föregående Representation fattadt beslut; utan har i denna fråga trott mig böra, i framsta rummet, fästa mig vid Ridderskapets och Adelns sista handling under förra Riksdagen. Det är belt och hållet, och allenast pa denna omständighet, som de olika opinionerna hvila. Majoriteten har nu vunnit seger i utslaget; men derföre kan icke minoriteten anse sig besegrad i grundsattsen.
Till Contracter emellan ^enskilde Personer, bestå Contrahenterne stämpladt papper (ill hälften hvardera, om ej annorlunda dem emellan derom aftalt är, men å de Contracter, som af vederbörande för Kronans samt Kyrkors, Akademiers, Gymnasiers , Scholors och Ho»pitaler* räkning, eller af Officerare på Rotar Bevillning».Utskottet» BetHnhandtn. 563 Bönders och Rusthållare? vägnar varda afslu(ade, angående Arrenden af Kronans och alllmänna Inrättningars jord, e lei hvad annat frågan röra kan, saint icke finnes i 6 §. undantaget, skall den som med Kronan, dess Ombud eller Officeraren i något af de förenämnde ämnen contraherar, efter nu föreskrifven grund hesta stämpladt papper å det Exemplar han undfår. 1 2:o Certepartier eller HyresContracter om Fartyg till Utrikes orter, i proportion af HyresSurnman, nerniigeu: Under till och med 25 S:dr 3 sk. Deröfver till och med 50 fe sk. Deröfver till och med 75 9 sk. Deröfver till och med 100 18 sk. Deröfver till och med 150 24 sk. och deröfver för hvarje 1 50 18 sk. Certepartier eller HyresContracter om Fartyg till Inrikes orter, hälften af hvad, sorn ofvan stadgadt är, dock icke under . 3 sk. Derest Certepartie å Inrikes gående Skepp icke är slutadt öfver hela Fasten, skall det, innan Passet får meddelas, åligga Skepparen, att hos Tullkammaren, öfver allt det inlastade godset, förete ett HufvudConnoissement, som upptager frakten enligt hvarje särskildt Connoissement, hvarefter HufvudConnoissementet Charteras efter de sammanlagde mindre Summornas total - belopp, i likhet med hvad för Certepartier är föreskrifvet; iakttagande Bevillnings• Utskottets Bttänkandtn.
En organisation af vårt infanteri på de grunder, jag anfört, tror jag snarast skall leda till det åsyftade mål, att vi med någorlunda hopp om ,framgång skola kunna möta en fiende, ty dertill fordras att vi äro någorlunda jemnstarka med honom och någorlunda lika krigsbildade, hvarvid vi alltid ega ett stort företräde framför honom uti den enthusiasm, som känslan af att strida för fosterjorden skänker dess försvarare. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: I likhet med tvenne föreg:de talare kan jag icke finna några serdeles fördelar vid K. M:ts. Nåd. förslag att reducera våra sqvadroners antal. Väl ser man ofta nog, i andra länder, att soldat-antalet minskas, men att, såsom här nu tillämnas, minska sjelfva cadrerne, tror jag hörer till sällsyntheterna. En erkänd taktisk regel är: »ju flere cadrerju bättre.» Här vill man dock borttaga side! af dessa, endast lör att göra sqvadronerna några få rotar starkare. En föreg:de talare bär redan, såsom mig synes med rätta, anfört att, om de nummer, som för närvarande äro anslagna till underbefäl m. m., sitta upp, skulle sqvadronerna komma att rycka i fält med omkring 90 man, en styrka som hittills ansetts vara den lämpligaste för vårt reglemite. Visserligen bar Gr. af Ugglas anmärkt att genom det missbruk, som vid remorteringen eger rum med insättandet af underåriga hästar, skulle denna styrka icke kunna uppnås. Om verkligen så är, hemställer jag huruvida icke saken afhjelpes genom att afskaffa missbruket. Landtförsvars-komitén har såsom axiom antagit att om de nuv:de svaga Svenska sqvadronerna möta fiendens starkare, de våra gå då en säker undergång till mötes. I delta afseende bör man icke uteslutande hålla sig till theorien, utan äfven tillse hvad erfarenheten lärer. En 50-årig fred har förhindrat vårt kavalleri att visa om det’ fortfarande är hvad det borde vara. Afven under sednaste Tyska fälttåg saknades, i allmänhet, tillfälle härtill. Ett reg:te lyckades dock derunder inskrifva sitt namn på ett af de vackrare bladen af vår krigshistoria.
Vi tillbringade hela förmiddagen hos Svend Opsal, som stannade hemma, när de andre drogo ut, jag vet ej hvart, och nu granskade han vår karta, bekräftade att fjellsjön var en af Risas källor, något som vi trott, och att vi från den punkt, der vi tändt vårt nattliga bål, hade endast ungefär en mil till Espedalsvattnet. Orsaken till vår förirring, förklarade han, låg i ett par tryckfel på (den icke nya) kartan, så att vi gått förbi Nordboden de två fiskhyddorna; den fäbod vi legat i på morgonen var Nordbodens fäbod. Med den erfarne gubbens tillhjelp lades nu en ny vandringsplan för att komma till Espedalsvattnet, men denna väg gick nedåt bygden, då ingen af oss för tredje gången ville söka säterstig på andra sidan Risas källor. Vi tyckte oss ha gjort nog, för att förtjena efterverldens aktning, då vi på vårt återtåg staplat nya stenar ofvanpå de, som vi här och der funno upplagda för att beteckna rigtningen af vägen. Vår värd sade sig vara afgjord högerman, talade med sakkännedom om hermetiskt tillslutna köttdosor (om detta var en följd af hans politiska ståndpunkt kan jag ej afgöra) samt läste tidningar och, som jag tror, hyllade åsigten om männens herravälde öfver djuren, qvinnan deri inberäknad. Men detta oaktadt smålog han med välbehag mot de näfvertofflor, jag förfärdigat åt Hertha och med hvilka hon nu stoltserade. Då Ellen omtalade, att hennes sjelfgjorda näfverskor (läs hoar!) gått förlorade i det första, kärr vi plumsat igenom, skar han henne och Hedvig hvar sitt par näpna näfversulor till att lägga i skorna, i stället för bindsulorna, hvilka blifvit rent af vridna under nattens äfventyr ute på fjellen. Han gaf dessutom Ellen en stödjestaf för egen enskild räkning, men gutten fingo vi låna till gemensam ledning öfver fjellryggarne, dock med vilkor, att vi drogo vidare strax efter middag, ty gutten skulle följa med gubben ut på fiske. Gamle präktige Svend Opsal, vi sända dig alla ännu mången tacksam tanke! På väg till Espedalsvattnet.
Hans köxcellencs Herr Grefwen och Landt-M a rsk-! lken, Jag har redan förut haft den aran erinra Högloft, Riddersk-pet och Adeln om Ve andra Standens d.slut. Ian h-mstaller nu/ om ej til bibel altande ak enighet och förtroende med dem, propost. n n a kunde fa göras i ecmkormi-s med deras tanka, Besvarades med Ja och Ne si LlZ Herr vnn 8odulle:snstsim, Vaviä (den äldre). Da k ncn ^ Urstetkec blott och allena meddelar tll Högloflig Ribbcrstopeks och Adelns klenum bc H>- storicha Underrättelser som Uichottcc kunde fötgkaffa sig k förevarande ämne, sörutan det aldramindsta afeller tlistyrkande uti hniwudmalek, sa kunde ock jag begifwa mig iirag wik påstående om äociston i nuwacande kleno, blott det ick> för länge kommer at utdraga pä tiden: görande jag mig ganska sönvistad, ak de underrättelser, som wälbemaldta ka, co - Utskott framdeles förmur meddela, ytterligare skola bestyrka mina inför Höglostige Ridderskapet och Adeln redan anförda upgister. Hans kxcellence Herr Grefwen och Land k-Marstal ken. Bifaller Höglofl. Ridderskapet och Adeln at, som fragan ar blott om uplysningar rörande de Historiska Upgitterna i Bonde - Ständers kxtrsLbum koorocolli, densamma rsmittsrss til kLucoUcjtorcek at endast deröfwer inkomma med sir yttrande? Beswarades med Ja och Nej; — hwarjamte Votering af manga yrkades. Herr Grefwen och Landt-Marskalken författade och fläste derpå en Votsrings-kroxostcion öfwer kemisten til Lanca-Utskottet.
— Vaktmästaren Blomqvist . 33: 16. Architecten Herr Professor Gjörwell 720. — Kongl. Committeens Secreterare och Kamererare 3a Stats-Utskottets Thunman, jemte Skrifmaterialier och Renskrifnings-kostnad. iett för allt 600. Architecten Herr Professor Gjör well 720. — Kongl. Committeens Secreterare och Kamererare Thunman, jemte Skrifmaterialier och Renskrifnings-kostirad m. m 600. Architecten Herr Professor Gjörwell 720. — Kongl. Committeens Secreterare och Kamererare Thunman, Skrifmaterialier och Renskrilhingskostnaden m. m. tillika inberäknade 600. —1 Vaktmästaren Blomqvist . 33: 16.
på det antrepenören må begagna tjenligaste tiden för materialiers framskaffande, för ifrågavarande reparation, hvilken nästkommande wår bör werkställas. § 2 Enligt vid proste-wisitationen wäckt motion derom och i betraktande deraf, att aflöningen till skolläraren och skolan är nog kännbar för dem, som hafva flera barn i skolåldern, om blott dessa barns föräldrar skola aflöna läraren, fattades nu det enhälliga beslut, att för detta år och framgent hela församlingen skulle denna aflöning utgöra, på så sätt, att en half famn huggen wed skulle till skolan levereras af hvarje hemmans-rök och odels-torpare, och prospektvis för detta år lefvereras 50 famnar, då man framdeles får öka eller minska efter behof, och skulle början ske med första kyrkorotan och fortgå i den ordning gårdarna och byarna äro belägna. Hvad spannemålen angår, skulle såväl råg som korn jemt fördelas på socknemännen och odels-torpare efter rök räknat, så att hela summan 4 tunnor af vardera slaget blefve erlaggde. § 3 I likhet med hvad i Lith skedt blef nu öfverenskommet och beslutat, att gudstjensten hädanefter kommer att börja kl. 10 f.m. § 4 Emedan isynnerhet sednare åren ganska många mer och mindre behöfvande, begärt understöd af fattig-cassans medel, fattades det beslutet, att af den aflidnes qvarlåtenskap skall återgäldas, hvad hvar och en i lifstiden, ur berörde cassa erhållit, till capital och ränta. In fidem N. S. Edlund Justeradt Jonas Jönsson i Häggesta Hans Eriksson i Storgård. År 1860 den 4:de november upplästes förestående protocoll, från predikostolen i Häggenås kyrka tillika med vanlig besvärs anvisning, till Konungens befallningshafvande, inom 30 dagar från kungörandet, betygar N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll hållet wid allmän sockenstämma med Häggenås socken uti dess sockenstuga den 4:de november 1860.
13 dennes på bordet lagde Memorial, angående yrkad befrielse för gifta Personer från Bevärings-skyldigheten, blef samma Memorial, i anledning åf åtskilige dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt* Uf supra. S. D. Vid föfnyad föredragning af Lag* Ridd. och Ad» Prof. lil. B« 63, 64* Den Februarii. Utskottets den 23 sistledne Januarii afiåtne, samt den 13 i denna månad på bordet lagde Memorial , angående åtgärders vidtagande till Sjölagens öfverseende, blef samma Memoria!, i anledning af Herr Anckarsparres, Ingemar August, dervid gjorde Anmärkningar , till LagUtskottet återremitteradt. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskortets flen 30 sistledne Januarii afiåtne, samt den 13 dennes på bordet lagde Memorial , angående Representations - förändringsfrågans närvarande skick, blef samma Memorial , i anledning af Grefve von Schwerins , Fredric Bogislaus, dervid gjorde Anmärkning, till Utskottet återremitteradt. Ut supra. Utdrag af Protocoller, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen, den 17 Februarii 1818* S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från Stats-Utskottet inkomne, samt den 13 i denna månad på bordet lagde Utlåtanden, nemligen: 1:0 Af den 31 sistt. Januarii, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Remiss uppå Herr Stats-Commissarien och Riddaren Widegren? ansökning om Gratification och Löne-förhöj' ning för Kamereraren Miillern. 2:0
Östersjö-Corn-: pagnict föreslogs 1814 och antogs ej af Riksens Ständer 1815, emedan det hade medfört monopoliska rättigheter för Interessenterne till den grad att det privilegierade Bolaget tillerkändes rättighet införa varor äfven till bloqverade eller belägrade Städer, af på nederlaget befintelige Östersjö-produkter, hvaribland, som man vet, finnas proviantpersedlar af alla slag, vapen och ammunition m. m. Af sådan grund var det, som förslaget icke ansågs nyttigt. För öfrigt skedde icke eller någon teckning af det Silfver-Capital som Bolaget skulle insätta , innan det kunde komma i verksamhet. Jag hat visserligen icke misstänkt Bevillnings-Utskottets motiv hafva varit, att inkräkta på andra Ut» skotts rättigheter och deri torde ingen bestrida Herr Tham. Med Herr Hjerta instämmer jag Den 2 g Juni i «, m. jri5 deri, att det visserligen är likgiltigt, hvilket Utskott som behandlat ett mål, endast det skett conseqvent och bra ; likväl fordras dertill att det Utskott, som behandlar ett mål, skall hafva tillgång till alla erforderliga Handlingar, jemte de till ämnet hörande upplysningar, och derest sådane endast hos andra Utskott finnas bör det sammanträda med det eller de Utskott som hafva dem. Till hvad jag nu yttrat, vill jag endast tillägga, i anledning af en anmärkning af Grefve von Schverin , rörande Tullen på trösorter, att jag skulle förmoda, det intill dess sådana frön kunna blifva en export-artikel eller de inom Landet befintliga frösorier fullt svara emot behofvet, frön snarare böra emot ingen eiler högst låg tuli få inkomma, än beläggas med hög tull, helst deras användande medför ea direet nytta för jordbruket. Friherre Anckarsvärd, Carl Hindric: Sedan ett så betydligt förråd af skäl för och emot handelsfriheten blifvit framlagde, skulle jag göra mig förebråelse om jag med framställande af mina, ville vidare sätta Ridderskapets och Adelns tålamod på prof.
Pluraliteten bland Revisorerne Lief af den tanka, att förhållanden, som hvarken föregående Statsutskott eller Revisorer anmärkt, ej borde såsom anmärkningar framställas, utan att man borde nöja sig med att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på dem, utan att gå deras omdöme i förväg. Detta har jag ansett mig skyldig förklara, såsom en justification emot den misstanka, att i8a5 års Revisorer skulle hafva förbisett de rättigheter, som jag tror vara dem förbehållne i 3o §. Riksdagsordningen oell 2 §. af nuvarande Instruction. Hvad åter den frågan beträffar, hvar Revisorerncs rätt att granska upphör, så får jag anmäla, att inom 1825 års Revisorer den genast kom till öfverläggning, och, utom en enda Ledamot af PresteStåndet, funno vi oss alla bundne, att begära rättighet, att få granska Stats-Contoirets Handlingar och Protocoller ända till sammankomstdagen, och jag tror, att så länge 1812 års Instruction är oförändrad, är det rätt. Huruvida denna rättighet är påkallad af behofvet, vill jag ej nu tillåta rnig ått pröfva; jag hoppas få det fullständigt utred t af StatsUtskottet. Men då man här uppdragit en jemförelse emellan SlalsUtskottet och Revisorerne, och man derifrån velat sluta, att Revisionsförrättningarne nödvändigt skulle sträcka sig lika långt sorn StatsUtskottets åtgärder, så får jag anmärka, att deras befattningar ej i allt Öf - 4 Den 9 Februarii f. m. Gi verensstämma. Revisorerne stanna vid att granska, och se hvad som är gjordt, men utan rättighet att föreskrifva, hvad som hädanefter skall ske. StatsUtskottet deremot sträcker sig ej blott till det närvarande, utan ock till utfärdande af föreskrifter för det kommande. Deraf uppstår en nödvändighet för StatsUtskottet att granska samt läsa handlingar och protocoller, så länge Riksdagen räcker, men om det blir lika nödvändigt för Revisorerne, lemnar jag derhän. Desse anmärkningar anhåller jag måtte få åtfölja remissen.
Jag torde dervid först få fråga, örn icke Englands fordna Prohibitif-Systéme hufvudsakligen bade till föremål sådana fabrikater och tillverkningar, hvartill detta Land ägde eller kunde skaffa sig egna rudimaterier, och dernäst få anmärka, att Prohibitif-Systemet visserligen icke ensamt grundlagt Englands välmåga; ty hvad förmån skulle väl England af detta systeme skördat, om det icke sedan Elisabeths lid varit Håfvens beherrskare, om icke största delen af andra Europeiska Nationer, invecklade i ständiga förstörande krig, i sekler försummat konster och Fabriker, och ändteligen, om icke England genom sina i alla verldens delar egande Colonier och besittningar , kunnat vinna en säker afsättning för öfverflödet af deras fabrikationer. En värd Talare bar äfven påmint örn. den framgång Franska jernhandteringen tagit genom den höga tull, som i sednare åren derstädes blifvit lagd å främmande jernsorter. I afseende härpå får jag endast åberopa min egen, rörande på TullFörfattningarne ingifna motion. Den bevisar, att jag, i likhet med BevillningsUtskottet år 1823, yrkat nödvändigheten der - 3l2 Den 3o December f. m. af, att med lämpelig lull skydda sädana inhemska tillverkningar, hvartill vi äga tillräckeligt egna rudimaterier, och hvilka sålunda stå i ett ganska olika förhållande med dem, hvartill råämnet skall sökas i främmande länder. Angående fordna Prohibitif-Systémer i Frankrike och Preussen hafva flera andra värda Talare, och deribland Herr Rosenblad i afseende på Preussen, så tillräckeligen utvecklat ämnet, att jag dervid icke vill mera tillägga, än min förundran deröfver, att man omtalar, det Colberts Ministére grundlagt ett i Frankrike fortfarande välstånd. Jag frågar, om den i Frankrike uppstådda Revolution, hvilken förde dess Konung under Guillottinen, kunnat inträffa, i händelse allmänt välstånd derinom funnits? Jag frågar, om icke den fattigdom och den uselhet, som tvång och slöseri påfört den stora massan af Nationen, icke framkallade denna Revolution?
Att denna Författning ml, jemte dertill hörande rhotiver, vid påföljande Riksdag öfverlemnas till Riksens Ständers granskning, för att vinna den laga kraft, Eder Kongl. Maj.-ts och Riksens Ständers gemensamma beslut i dessa ämnen medföra. ^Riksens Ständer framhärda etc. s6 4 Underdåniga Skrif velsera N:o 451. Uppl. o. gotik, bos Ridd. o. Ad. d. jo Deci 1823.' Preste-Ståndet d. 20 — —- Borgare-Ståndet d. 20 •—- ■—- BondeStåndet d. 21 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående öfverseende af 1821 års Taxa d Expeditions-Losen rn. m. S. A. K. "V id profning af åtskillige under denna Riksdag ifrågaställde ändringar och rättelser uti nu gällande Taxa för Expeditions - lösen, hafva Riksens Ständer fästat uppmärksamhet vid det öfverklagade missbruk, att, oaktadt en köpare, som burjat lagfara med en inköpt Fastighet, åter säljer densamma, efter det han erhållit ett eller annat uppbud, mäste han likväl fullfölja Eagfarten och utlösa Fastebref. Riksens Ständer hafva väl funnit, att, då säljaren har sig ålagdt att styrka sin åtkomst till den Fastighet lian föryttrarj bör för sådant ändamål Eagfarten för honom fortgå och han å Egendomen taga 3:ne uppbud, hvilket ock Riksens Ständer ansett instämma med rätta meningen af 5 Cap. 1 §«. Jorda-Balken; men enär någon vidare åtgärd i detta hänseende icke lärer erfordras, hafva Riksens Ständer derjemte ansett det vara öfverflödigt och endast ledande till onödig kostnad, att fcj? I tJnderdäniga Shrifvelstr'.
— 7 2:o följande fftiftev od> fyandlingat djarteraö, utan förändring, till nedanftö* ende belopp, nemligen: 9?:bc fl. r:ff. bilbref * — 24. — iö or g a te b t: ef (bur|?apö»afgiften till Sföadflena ^Ccigémané» l)Uö-£a£a inbegripen): jf Stocholm od; djåtfyeborg;: för ©rojjljandlare 22: andre handlande 17: ^abriförer 14: ©jö^aptener od) £ooppaerdie*©feppate 8: äDandtroerfare 7: andre borgare 6: 24. — 3 S^rjta Z\[a£cti0 ©taber: för (fröhandlare • .13: andre handlande od) gabriförer . 10: ©jö^aptener od) €oopr»aerdie»@feppare 5: 24. dpatidtroetfare 5: andre borgare 4: 3 Zfnbra 2\la^en0 ©taber: för (fröhandlare 9: 40. andre handlande odj gabriförer . 6: 40. ©jö''kaptener od) £oopt>aerdie 'J (Creöje Älaffene 0täöer: för ©rofibanölare 6: 32. — anöre £mnölanöe od) gabriförer . 5: 8. — 0jö^aptener od) <£oopoaeröie J Sjevöe iNla^ens 0täöev: för öem, forn Minna btirffap pä utrifeé fyanöel . 5: anöre ^)anö(anöe od) $abrtförcr . 3: 24. — 0jö'Äaptener od) £oopoaeröie>0£eppare 2: ööanötrcerfare i. 36. — anöre borgare 1: 24.
Man byggde blott Canonslupar, för att få hämnäs på en hatad fiende, ej för försvar af landet; det var blott för att skada Englands handel, och den förlust den led, geck ej till den stora kostnad, som desse små fartyg medförde. Det var för öfrigt ej med Canonslupar, utan med öppna slupar, som de merendels oroade Englands bandel. Nu deremot bygger Danmark en stor flotta, och har låtit den lilla falla i ruin. De hafva redan snart 6 Linieskpp och 8 eller 9 Fregatter; och delta enda 94 Den 2 Mars f. m. förhållande antyder hvad Sverige har att göra, för att ej lemna sig efter en af de minsta sjöstater. Bland Europas sjöstater är Holland den enda, somför momenten ej så egentligen har någon stor flotta; men orsaken är den, att som det ej får begagna Antwerpen såsom örlogsstation, har det varit tvunget att gräfva sig ett utlopp från Amsterdam till Heldena; denna canal är nu färdig och materialier samlade; och man skall börja att bygga i större scala an hittills. Så är det med England, Frankrike och Amerika, der likväl ångor och bombkanoner spelt en stor rol. Det oagtadt anse dessa Nationer nödigt för sitt anseende, såsom Stater, att äga stora Skepp, byggde i stor scala. Jag har nu i korthet genomgått Grefve von Plåtens arbete. Det har skett med en viss ovilja, ty äfven jag har varit en beundrare af Herr Grefven; men då han nedsätter det stora vapnet inför opinionen, och häntyder till dess förstorande, så är det både lämpligt och nödigt, att säga hvad jag sagt, hälst Herr Grefvens ideer altid skola vinna en ny styrka, i följd af dess upböjda plats i samhället, ja äfven deraf, att, känslan till trots, Herr Grefven ansett sig bora, sanningen till ära, nedsätta vapnet.
Samma förhållande hat inträffat med de* enligt ahlre och sednare Författningar * uppå Jievi lini tigs* Uppbörden i Stock höl riri för Uppbörds oeli Mantals-Cöm*- tnissarierna tillärna afdrag* meri hvarföre någon tillgång af Bevilltiings-medlen nu ej kunnat erhållas * ulan hafva dessa afdrag tnåä£ Rikets Ständers Riksgälds-Contoir ersättas med - * > - 6,393: 3. 5. Dessa utgifter, Utgörande tills. 161,613: 16. 3., fordra likväl icke någon ny tillgång* Utan lära Rikets Ständer finna för godt* ätt de blott uti Staten upptagas, för att sedermera åter afFöras. Utaf etet förra slaget af utgifter arn åtskilligé tillökningar, dels 1 löner dels ändra behofj der briste» sig vppat. Således har* i följd bade af de utaf Rikets Ständer gifna anledningar och af dem$ sorn sjelfva behofvet och billigheten lemrtat * Löne tillökning armåst beviljas åt Chärfte-Sigillafse Contoir reis Tjentemän, åt Öfver-PöstDirectei »g-E nbetet samt åt Vakt betjeningen Vid Smédjeg;rds-häktet och vid Linköpings Fängelser. Siats-Conioirets berättelse Upplyser förhållandet dermed och Kgl. Majit anser lika med Stats-Contoiret * att dessa 5-e BvndtU 163. 164, Löne» 1 2 q8 Den 14 Juli, JLöne-tilloknirigar, sorn hittills utgått af besparingarna inom andra Hufvud-titeln , bora på Stat uppföras.