Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han p&amp; sin sida gjorde n i g det till viljes, att han ock hök det sa, att när vi voro bland folk, viste ingen, om icke det snarare var min kamrat Bn mig, och hon sjelf viste inte, hvarl hon skulle s9ga, ty han talte med henne och inte med mig; niir hon s i g ps, gaf han henne dubbelt emot mig och under tiden mig intet, men i löndoin fick jag väl det menta och det Kasta .- nBr han gaf henne nigot, s9 sade jag, h m - ftire gifven I inte mig ? En part sade: vi ha alla trott, att det har varit Agneta Horn, som Cnmscn lyd: om, men nu se vi, att det är Kerstin Posse, 1 och kan ingen reda sig ut p&amp; saken. N5r jag rodnade, sade jag: tvi du, Stina, skall jag sta och rodna för din skull och kom henne till att rodna först och sade sedan, att jag hjelpte henne. NPr vi kommo allena, logo vi sa hjertclig der at bada, att vi hade bedragit dem, ty alla sago \. %l, att det var endera, men de viste inte hrem, allt in till pingstdagsaiton. Da öfverialidc Imn Cruus Agneta st1 R genom sin morbmr, f3lthcrrn Jnkob de - In Gardic nnhUln om hennes hnnd hos morCatäldrime och hos hdcrn.som nnnu var i Livland. Morförtildmrne svarade, att de hade i n t a till att siigi dercmol, utan d g o det gerna och ville n i allt sitt hjcrt. önska lycka dertill samt skrcfvo derom till Gustaf Horn. Pingstdagen dropo morfadren, mormodren och Agneta till Ekehyhof till ftu Rbbn, för att blifvn der öfver helgen. men fru Ebba s i g surt p i Agneta och ville, att hon skulle tala om förlohingm, men dcrtill hade hon ingen lust.
När man tillika känner, att alla förändringar, som ske i afs:de å delegare i bolag skola tillkännagifvas i allmänna tidningarne samt att allmänheten således har tillfälle att erfara, hvilka personer från ett Bank-bolag utträdt, och dertill kommer, att bolagsstämman har sig öppet att göra förbehåll för utträdandet, så tror jag, att all rättfärdighet är upfylld och att allmänhetens rätt är bättre betryggad genom tydliga bestämmelser om ordningen för en bolagsmans utträdande, än den vore det, om allt lemnades i det obestämda skick, hvari det f. n. befinnes. Jag förenar mig således med de talare, som begärt bifall lill reservantens förslag och jag gör detta så mycket hellre, sorn jag deri finner afside vara fästad på en anmärkn. som jag gjorde förra gången frågan här förevar. Utsk. hade då föreslagit, att en afgående bolagsman skulle vara fri från allt annat ansvar än för den del af bolagets förbindelser, som vid afgången på hans lott enligt räkenskaperne sig belöpte. Jag anmärkte då, att det vore rättare att bestämma en viss tid för ansvarighetens fortfarande, och vid denna min anmärkn. har afs:de i reservantens förslag blifvit fästad!, hvarigenom allmänheten finge lid på sig att bevaka sin rätt. Jag tillstyrker bifall till reservantens förslag såsom egande ett ostridigt företräde framför Utsk:s. Hr Gripenstedt, J o h. Aug.: Jag har begärt ordet för att tillkännagifva, att jag delar den åsigt Gr. Sparre förfäktat, och att jag anser de skäl han anfört för denna sin åsigt vara ganska väl grundade. Så länge våra Banker fortfara att vara grundade på principen af solidarisk ansvarighet, anser jag det vara betänkligt 37S Den 24 Febrnari. att införa något stadgande sorn på något sätt kan rubba det förtroende som denna princip ingifver. Jag ställer mig härvid på samma ståndpunkt som en föreg:de talare, d. v. s. jag slår hellre på allmänhetens än på B.mk-delegarnes bästa.
Maj:ls nådiga befallning i general förslaget upptagit bela den för elfvens lärbargörande beräknade summa; och har E. K. Maj:t uti Sin nådiga Proposition angående statsverkets tillstånd och behof föreslagit Rikets Ständer, att såsom anslag utan återbetalningsskyldighel anvisa del för arbetets utförande beräknade beloppet, 31,000 R:dr. Rikets Stander som nogsamt inse de stora fördelar, som genom ifrågavarande förelag skulle komma alt tillskyndas en vidsträckt ort, hafva ej tvekat att bevilja det äskade anslaget; dock anse Rikets Ständer af vigt. att säkerhet beredes, det ifrågavarande farled äfven för framtiden behörigen underhålles; och i följd häraf hafva Rikets Ständer funnit skäligt att för lndnlsdfvens upprensning, så att densamma med ångbåtar må kunna beläras frän Klinger fjärden vid Östersjön till Utanede by i Jemtland, bevilja och lill E. K. Majds disposition anvisa ett anslag af Tretioelt tusen R:dr, under vilkor att vederbörande menigheter förbinda sig att för all framtid behörigen underhålla den genom upprensningen bildade farleden. 14:o. Vid 1856—1858 årens riksdag har genom särskilda framställningar hos Rikets Ständer fråga varit väckt om beviljande af statsbidrag för öppnande af kommunikationsled emellan Wenern och sjön Stora Lee, inom Elfsborgs län, och vid sednaste riksdag förevar jemväl till följd af då gjord särskild framställning fråga om dylikt bidrag för öppnande af segelled mellan Hattelura hamn vid Wenern och Håfverud vid sjön Kogvarpen. Frågan härom fick likväl då förfalla af skäl, bland annat, alt någon pröfning angående det belopp, hvarmed företaget boide å Statens sida understödjas, icke lämpligen ansågs kunna ega rum, innan bolag blifvit bildadt samt ulredt blifvit, i hvad mån den erforderliga kostnaden kunde inom orien sammanbringas, äfvensom under hvad vilkor intressenlerne för sin del kunde vara villige att åtaga sig arbetets utförande och fullbordande. Sedan derefter E. K.
Af den anledning, att, enligt 1823 års Ständers Beslut, NummerLotteriets Tillgångar, utöfver livad af Lotteriets Inkomster, blifvit Slaten godtgjordt, borde, med undantag af den så kallade BrudgåfvoFonden, till PiiksgäldsContoiret aflemnas; hvaremot ifrån och med år 1824, skulle uti RiksgäldsContoiret hållas LotteriInrättningen tillhanda allt hvad, till förefallande Utgifters bestridande, erfordrades, i den oförmodade händelse, att Lotteri-spelet, ett eller annat år, med förlust utfölle, hade R. St:rs, år 1825, församlade H:rr Revisorer, uti deras om RiksgäldsContoirets granskning afgifne Berättelse, hemställt och tillstyrkt, att, enär Lotteri-spelet komme, att, på sätt berördt är, bedrifvas på RiksgäldsContoirets räkning och på dess äfventyr, den Öfverstyrelse af NummerLotteri-Inrättningen, som föres af en utaf K. M:t i Nåder tillförordnad Direction, måtte, på lika sätt, som ÖfverStvrelsen af GeneralAssistanceContoiret, åt Hrr Fullmäktige i RiksgäldsContoiret uppdragas. Uti det af Utskottet öfver nämnde Berättelse meddeldte Utlåtande (N:o 97. 4;de Sami. 1 B. p. 354) hade Utskottet, enär K. M:t, uti Dess till R. H. St:r i ?.8 Stats -Ut skottets aflåtne Nåd. Proposition, angående StalsVcrkets tillstånd oell behof, i Nåder behagat föreslå, att NummerLotteri-Inrättningfcn skulle, efter en viss tids förlopp, upphöra, ansett Hrr Revisorers hemställan böra hvila, intilldess R. H. St:r fattat sitt Beslut, i afseende på K. M:ts ofvanberörde Nåd. Förslag. Som, enligt R. Ii.
de » ö r o n », hafva dessa utvecklats till allt som tillhöra den moderna arkitekturen, måste Men vårt rum upplyses hvarken af solens bekvämligare former ända till vår tids » enha insett det senares många fördelar framljus eller aftonlampans sken, om det ej i gelska hvilstolar », som nästan äro sömnför det förra. sig själft är ljust, och detta beror i första gifvande genom själfva sin skapnad. Det genom ett enda fönster inströmmanhand på väggarna och takets dekorering. I hvardagsrummet bör man om någonde, samlade ljuset ger åt hvarje föremål i En tapet beböfver dock ej nödvändigtvis rummet en relief, som är af bästa verkan vara ljus för att göra rummet ljust, den städes med fördel kunna frångå den gamla för framhäfvande både af dess form och kan ha en ganska stark färg, endast det är regeln, att ett rum skall hafva så och så dess färger; det skänker en lugn, obruten hvad man plägar kalla en » glad » färg. Nedmånga » vanliga » stolar samt två länstolar, Modet, som någon dager, som är välgörande både för sinnet stämmande så väl på rummets färg som alla af samma slag. och för synen, och konstnären som i alla tider invånarnas lynne äro däremot dessa i grått gång tar förnuftet till rådgifvare, har dock haft sin atelier så belyst har härvid gifvit stötande toner, som för ej så länge sedan på senare tid föreskrifvit en viss växling i Ju ljusare väggar, dess lju» salongernas » möblemang, har infört fåtöloss andra en praktisk lärdom, hvilken vi voro moderna. först på allra senaste tider börjat draga fördel af. Ett enda fönster i ett rum ger också långt bättre tillfällen till vackra och lämpliga möbelanordningar. Den artificiella belysningen af ett rum måste anordnas efter helt andra lagar än den naturliga. I senare fallet h a vi sett, huru en enda ljuskälla var att föredraga, i det förra är ett flertal mindre ljuskällor förmånligare både för trefnaden och interiörens estetiska verkan. Dagsljuset kan aldrig härmas med det konstgjorda ljuset, och alla försök att göra det inom hus gifva ett dåligt fesultat.
I samma upplysningar heter det vidare: 1/; dagar innan den nu inträffade Götha CanalDisconts oväntade och hastiga inställande af sine betalningar , voro ock ännu ej fullt En million R:dr disponerade af Creditivet, och 3 dagar före nämnde händelse, eller den sg September, ej mera än 6y,a3g R:dr öfver denna million, således återstodo till Verkets disposition ej mindre än f3a,j6i R:dr, hvilka ock visserligen blifvit mera än tillräckliga för honorerande af Verkets (ej till fullt dubbelt belopp inalles utelöpande) Assignationer intill Rikets Ständers sammankomst, om Directionen då kunnat göra sig föreställning om hvad 3 dagar derefter inträffade, och derföre i tid inställa 3 ProcentsReversernas inlösande. Då föll Malmö Discont, och Kongl. Maj:t såg sig utur stånd att lemna Götha Canal-Discont något, äfven blott momentuelt, lånebiträde af allmänna medel, i likhet med hvad Kongl. Maj:t Nådigst förut vid påkommande behof gjort; de ännu återstående omkring fo,ooo R:dr å Creditivet åtgingo snart till infriande af Assignationer, och enär flere ej kunde in-, Den 26 M ars f. m. 77 lösas af Banken, följde derpå Kongl. Maj:ts återkallelse af Dess under den 27 Mars 1811 j 0111 Götha CanalDiscontAssignationernas antagande uti StatsVerkets upphörd, lemnade Nådiga tillstånd. På sådane grander fotade Bolaget sina påståenden, att Rikets Ständer ej kunde frånkänna Bolaget sin Disconträtt, ehuru det upphört att fullgöra sina förbindelser. Vid 1817 års Riksdag förklarade de förenade Statsoch BancoUtskotlen:
— N:o 304. i fråga om fortfarande anslag för det inom Rikets Ständers hus inrättade Riksdags-arkiv. XIII. B. 42. A. 191. — N:o 305. angående inlösning af ytterligare anmälda, först efter prsescriptions-tidens slut, hos Riksgälds-kontoret företedda Riksgälds-sedlar. XIII. B. 42. A. 191. — N:o 306. i anledning af Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse, angående vidtagna åtgärder (ill slutligt "ordnande af Försvarsverket inom Jemtland. XIII. B. 42. A. 192. E. 336. — N:o 307. i anledning af Kongl. Majds Nådiga Proposition, angående skatte-försäljning af åtskilliga lägenheter under Elfsborgs Kungsladugård i Götheborgs och Bohus Län. XIII. B. 42. A. 192. E. 337. — N:o 308. i anledning af Kongl. Majds Nådiga Proposition, om beviljande åt staden Jönköping af dels byggnadslån, dels anslag och lån för ny tomtreglering derstädes. XIII. B. 110. 192. A. 201. XV. U. 121, 145, 147. A. 158. E. 228. — N:o 312. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 281. XIII. B. 203. A. 299. -— N:o 313. i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 262, rörande ifrågastäldt anslag till bildande af en tecknisk skola i Borås. XIII. — N:o 314. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 287. XIII. — N:o 315. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 207. XIII.
Kongl. Sundhets-kollegium, bordt öfver Kommitterades betänkande, afstyrkte hufvudförslaget, samt yttrade efter en utförlig kritik af interims-förslaget såsom sin öfvertygelse, »att det vore bättre att förkasta hela förslaget och lemna alla de befint»liga läro-anstalternas organisation och verksamhet hufvudsakligen oförändrad, med »bibehållande af den samverkan, som redan dem emellan eger rum genom den fa»kulteternas alumner ålagda tjenstgöringsskyldighet vid de med Karolinska Institutet »förenade kliniker, på ett lämpligare sätt än hittills bestämma läroverkens inbördes »förhållande och rättigheter, samt ordna lärokurser och pröfningar så, att de i möjlig »mån må blifva på en gång fullständigare och enklare.» I sådant afseende föreslog derföre Kongl. Sundhets-kollegium i underdånighet »följande grunder för den medicinska undervisningens ordnande»: »l:o. Samtlige nu befintliga undervisnings-anstalter för läkare bibehållas vid »hufvudsakligen enahanda organisation som hittills, med den tillökning i lärarekrafter, »som Kongl. Maj:t efter sig företeende omständigheter, vid den ena eller andra bland »dem pröfvar nödig.» »2:o. Karolinska Institutet, som benämnes »Medicinska fakulteten i Stockholm», »ställes under det för bada universiteten gemensamma Kanslers-embetets Qfver-styrelse, »med nådigt fastställande af det år 1836 för Institutet föreslagna Reglemente i alla »de delar, hvilka ej genom här meddelade stadganden ändras eller upphäfvas.» »3:o. Så väl undervisningsämnen, som lärokurser och examina, bringas så vidt. »ske kan till likstämmighet vid alla undervisningsverken, och lägges Kommitterades »förslag till studiiplan i dessa afseenden till grund, i den mån lärarnes antal vid de »olika läroverken det medgifver.» »4:o. Utom föreskrifven medico-filosofisk examen vid ettdera universitetet, blifva 100 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
Middendorff att med sin egendom, så långt den råckte, i första rummet gälda 1836 och 1837 årens uppbörds-brist samt vara sin vid Tullverkets Uppbörds-Contor innehafvande Conlrollörs-syssla för alltid förlustig; Kammar-Rätts-Råd< l Winroth att varda för alltid förlustig sin vid Tullverkets Kammar-Contor innehafvande kamererare-beställning samt hålla Kongl. Majit och Kronan skadeslös i andra rummet, eller näst efter Middendorff, för 1836 och 1837 årens uppbördsbrist, och i första rummet för 1836 och 1837 årens brist å cassamedlen; Presidenten af Billbergh att, näst efter Winroth, dels hålla Kronan skadeslös för deu uppbördsdrift, Tullförvaltaren Finér å inkommande sjötullsuppbörden för år 1836 sig ådragit, dels ock i gäldandet af 1836 års brist å ulgiflsmedlen deltaga på det sätt, att Presidenten af Billbergh skuliei ansvara för så stor anpart af balance-beloppet för år 1836, som återstod, sedan i följd af de i Högste Domstolens utslag uti Finérs baiance-mål gillade grunder, angående tillgångarnes efter Finér proportionerliga fördelning på cassör och år, från 1836 års totala Cassörs cassabrist afgått hvad, som, efter förhållande mellan hela dehetsumman samt de i densamma inbegripne, efter Presidenten af Billberghs afskedstagande från Tullverket, anordnade 20,000 R:dr, kunde å dessa sistnämnde belöpa; samt Canzii-Rådet Valerius, att, i ordningen näst efter Kammar-Rätts-Rådet Winroth, ej mindre betala den brist, som, efter proportionerlig fördelning på cassör och år, uppstod å de 20,000 R:dr, hvilka under Valerii tjenstetid såsom Kameral-Departements-Chef, blifvit dels år 1836, dels ock år 1837 till Cassörs-cassan anordnade för bestridande af 1836 års utgifter, än äfven ersätta 1837 års Uppbördsoch Cassörs-balacce.
Vid afgörandet af Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 52 oell 212, angående väckte motioner om Mötes-passevolancens upphörande, hafva Ridderskapt och Adeln samt Bonde-Ståndet bifallit förstberörde Utlåtande, endast med den förändring af Ridderskapet och Adeln, att det å 5:te sidan i6:de raden befintlige ordet ”Soldaternes” borde utbytas emot ordet ”manskapets;” Preste-Ståndet bifallit samma Utlåtande med den ändring, att endast hälften af mötes-passevolance-afgiften för manskapets underhåll må på SLat uppföras, alt med 88,000 R:dr utgå från och med den tid, då nya Stats-regleringen vidtager, men att deremot andra hälften bör af rustocli rot-hållare utgöras och utgå, intilldess annorlunda i laga ordning varder beslutadt; Borgare-Ståndet, i afseende å nedsättningen uti mötes-passevolancen för manskapet, fattat hufvudsakligen enahanda beslut, som Pre^ sie-Ståndet, samt i öfriga delar i så måtto afvikit från Utskottets förslag, som Ståndet funnit de af Stats-Utskotlet, vid den af detsamma föreslagna förändring, i afseende på mötes-passevolancen, uti Utlåtandet N:o 52 pag. 5, fästade villkor förfalla, samt ansett, att, om Ståndets, i fråga om nedsättningen, fattade beslut blifver Rikets Ständers, underdånig anmälan derom hos Kongl. Majit bör göras; varande Ridderskapet» och Adelns lill Presteoch Borgare-Stånden aflåtne inbjudning att instämma uti förutnämnde Stånds beslut, icke antagen. I följd häraf bör skiljagtigheten, i fråga om den eftergift af mötespassevolancen för manskapets underhåll., som skall ega remij genom votering i Förstärkt Stals-Utskott afgöras, hvartill föreslås följande proposition: Den, sorn bifaller Stats-Utskottets hemställan, alt Mötes-Passevolanceafgiften för manskapets underhåll vid indeldta Cavalleriet och Infanteriet Bih. till R.
§ Den, sorn erhållit rättighet att idka utskänkning af bränvin, må sälja huru litet belopp som helst, och må detta å stället förtäras eller derifrån afhemtas. § 5. Utskänkning af bränvin må icke ulöfvas af den, som idkar annan handel, till hvars bedrifvande särskildt tillstånd erfordras. Bih. till R. St. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Bcsv.- o. Ekon.-Vtsk. Betänkande JW 4. Å landet utom köpingar vare lag samma för minuteller parti-handel med bränvin. § 6. Rättighet till minuthandel med eller, utskänkning af bränvin må ej tilldelas annan än den, som har god frejd, gjort sig känd för ordentlighet, kan försvarligt skrifva och räkna samt pröfvas i öfrigt tjenlig vara. Den, sorn, enligt 2 mom. i § 4 af Kongl. Maj:ts nådiga Förordning angående vilkoren för bränvinstillverkning, icke får med sådan sig befatta, äfvensom apothekare, må ej tilldelas rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin. § t I stad skall magistraten hvarje år inom första hälften af Maj för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uppgifva de källarmästare, vinskänkar, idkare af schweitzerirörelse, traktörer och värdshusvärdar, hvilka å sin rörelse innehafva burskap, äfvensom de näringsidkare, hvilka rättighet till sådan rörelse, som i denna författning under minuthandel med eller utskänkning af bränvin förstås, blifvit förlänad för bestämd tid, hvilken före ingången af nästa försäljnings-år icke tilländalöper. I sammanhang dermed, och sedan Stadsfullmäglige eller, der sådane ej finnas, allmän Rådstufva hörde blifvit, skall magistraten till Kongl. Majlis Befallningshafvande afgifva utlåtande, huruvida derjemte rättighet att då idka minuthandel med eller utskänkning af bränvin må andra personer för högst tre år tilldelas, och, i sådant fall, föreslå försäljningsställenas antal, äfvensom i hvilken trakt af staden hvarje försäljningsställe finnas må, i fall föreskrift jemväl i sistnämnda hänseende anses nödig. Kongl.
Man hade trott sig finna, att denna summa aldrig skulle komma att i Banken invexlas mot silfver, så att Banken skulle vara solvent. Bestämmandet af en sådan siffra kan endast ske derigenom, alt man rådfrågar erfarenheten och gör sig reda för, huru mycket penningar i den allmänna rörelsen erfordras för I iq v ider man och man emellan, så att dessa penningar icke ingå till Banken för att der utbytas emot silfver. I England, mönstret för oss, hade man bestämt, att 14,000,000 £. skulle vara det högsta belopp, hvarmed sedelstocken fick öfverskjuta metalliska valutan. Man har likväl funnit olägenheterna af delta system, ty så snart allmän penningebrist upkommit, har det visat sig, att man räknat för knappt, och Direktörerne för Engelska Banken hafva derföre bemyndigats att utsläppa mera sedlar. Detta visar att i England var denna siffra icke don rätta, men hafva vi väl träffat den rätta? är behofvet för rörelseliqvider Den 5 December f. m. man oell man emellan sådant, att endast 20,000,000 Rdr erfordras, eller är detta belopp för ringa? Delta kan endast erfarenheten visa. Man har sagt, att då man i Sverige år 1844 bestämde siffran lill 20,000,000 Rdr, hade man beräknadt, att i Banken deponerade model alltid skalle finnas till ett bestämdt belopp, som under do goda åren likväl öfverstigits, men att i samma ögonblick penningebrist upstår, skulle depositionsmedlen försvinna. Den siffra, som BankoUtsk. vid 1844 års Riksdag lade till grund för sina beräkningar i detta afs:de, utgjorde nära 6,000,000 Rdr. Jag håller mig vid denna siffra. Tillser man nu, huru förhållandet varit med desse deponerade medel efter 1844 års Riksdag, så finner man, att intill år 1856 de icke nedgått till 6,000,000 Rdr, att de sistnämnda år utgjort 8,528,729 Rdr och alt högsta beloppet var år 1855 eller 14,142,687 Rdr.
Betänkande om förbättringar i Rikets Uppfostringswerk, 87^ — rörande Allmänna Beswärsoch Leconomie - Utskottets Betänkande om utwägar till förekommande af de olägenheter, som i åtskilligt trakter af Skäne genom flygsand förorsakas, 871. — angående AllmBeswärsoch Oeconomi - Utskottets Betänkande om Sillfisket i Bobus Läns Skärgård, 871. — rörande Lag-Utskottets Betänkande i anledning af Kongl. Majus Nädiga Proposition, angäönde stallet, hwarest auction Register. izz mä förrattas pä fastighet ä landet, som för gäld blifwit i mät tagen, 87*. — rörande Lag-Utskottets Betänkande i anledning af Kongl. Mattts Nädiga Proposition, angående förändring i Allmänna Lagens stadgande uti b. 2. Cap.
Ledamöter hvilka i enNurnmerföljd närmast föregå och efterfölja den afdelning, som välja skall. Börandes i händelse en sådan brist skulle uppstå i den 25‘.te Electors afdelningen, densamma ersättas från den 24:de och i:sta Afdelningen, äfvensom då Ledamöter saknas i Lsta Afdelningen det felande antalet Ledamöter tages ur den 25:te och s:dra Afdelningen; hvilket dock allt, jemte Tvenne Ledamöters serskildte mening Höglofl. Ridderskåpet och Adelns vidar* ompröfvande vördsamt underställas. Stockholm den 6 Maji 1823. På RiddarhusUtskottets vägnät C G. Spens-' N. Snoilsky. Den i5 Maji e. m. Utdrag af Protocollet, hållit i Riddarhusutskott den 13 Maji 1823. S. D, Efter fulländad justering af Utskottets Utlåtande i anledning af de anmärkningar, som vid Utskottets Betänkande angående Bänkmännens afskaffande blifvit inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln gjorde, yttrade Grefve Spens, Carl Gustaf, sig skrifteligen sålunda: Jag anhåller, att vid Justeringen få till Protocoljet anmäla, att för min del är bifallet till det nu upplasta Betänkandet icke grundadt på ändrad opinion om olämpligheten af val i massa med 25 namn på hvarje ValLista, utan åberopar jag i det afseendet, min samt Friherre Posses emot sista Betänkandet gjorda reservation, men det af Utskottet nu tiljagde nya Förslaget till val af Electorer genom listor, med blott ett namn på hvarje, anser jag deruti äga ett mycket stort företräde framför Utskottets förra. Häruti instämde Friherre Posse, Christer: Ut supra. Ex Protocollo N.