Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon är då fru i huset, gästfri och munter. Men far han bort, återfaller hon i sitt förra lynne. Hedda, som känner dessa periodiska anfall, far bort på en tid, men kommer snart tillbaka. Flere än en vinter, trifdes icke fru Bärendorf på landet. Ehuru de måste inskränka sig både till rum och lefnadssätt, lefde de ändock i staden om vintern. Sommaren tillbragtes på Johanneshof, i samma omgifning. Fröknarna Strutz hade likväl ekonomiska skäl att der gäspa fram sin vinter, och syntes vara verksammare än förr. Dertill var «grannastanten» orsaken, menade Maja Stina, när hon kom ut med herrskapet om våren, och såg det linnegarn fröknarne spunnit för husets räkning. Både lagmannen och hans fru hade sökt att hålla sonen i godt minne hos Nordenskans och hans älskvärda dotter; huru de lyckades få vi snart erfara. — Hittills syntes den unga förhoppningsfulle «löjtnanten» haft ringa framgång. Men en händelse hade inträffat, och hans mor lofvade försöka en mästerkupp! Major Möllerstedt hade vandrat all verldenes väg. Vittjande sina fiskbragder hade han plumsat in på den svaga vårisen, och dog i följd af det kalla badet. Han hade varit en beskedlig, men inskränkt man, som genom ackord, uppnått kaptens grad i svensk tjenst; då han tog afsked, fick han majors titel; gifte sig, och erhöll med sin hustru det lilla Vestervik, lät henne styra bäst hon gitte med hushåll och jordbruk, och öfverlemnade sig helt och hållet åt sin passion för fiske, som i motsats med andra ¯passioner¯, har den fördelen att vara importabel. De hade fisk för eget behof, och kunde äfven föryttra hvarje år så mycket insaltad, att man derigenom betäckte andra behofver. ¯Fyra raska gossar¯, blefvo allt som de vexte till, föräldrarnes biträde. Den äldste gick, emot sin mors önskan, in vid militären. Fadren önskade att han som ¯caput¯ för familjen, skulle hafva en titel.
2:dra och 3:dje punkterna i detta förslag öfverensstämma hufvudsakligen med PresleSlis beslut; den 4:de punkten motsvarar Prosten Björl i n gs reservation vid en sednare punkt af Utskis Betänk. Det är således egentligen endast lista punkten, som ensamt tillhör mitt förslag eller icke motsvaras af någon utaf de punkter, som på grund af fli r Tersmedens och Cederschiöld», Robert, yrkande nu utgöra föremål för R. o. Adins pröfning. Denna lista punkt innefattar, att, intill nästa Riksdag, åtal för affall från vår statskyrka icke får anställas med mindre Just.Kansleren, efter föregången hemställan till K, M, dertill samtyckt. Angide införandet af uplysningar rörande affällingarnes antal, har man invändt, alt dessa uplysningar alltid skulle blifva felak - Deli 4 Februari. 311 (115a, och att inom representationen personer skulle kunna upstå, de der förklarade, att antalet vore två eller tre gånger större, än det upgifna. Jag befarar icke detta, utan tror tvertoin, i likhet med en annan talare, att dessa uplysningar skulle blifva så fullständiga, som behofvet kräfver, enär åtminstone de, som låta omdöpa sig, icke äro särdeles talrika, och, enligt min erfarenhet, separatister vanligen anse som en stor ära att hafva blottställt sig för landsförvisning för sin tro, förmenande sig sålunda hafva i viss icån förvärfvat martyr-kronan. Om det af mig väckta förslaget klefve antaget, skulle dock äfventyret i della hänseende minskas: ty hafva Konnng och Ständer gemensamt förklarat, att landsförvisa ings-straffet icke vidare får esa rum utan under försvårande omständigheter, så hör faran af att framstå såsom affälling från den rena läran vara ingen. Jag ber för öfrigt att få fästa Gr. Sparres upmärksamhet på, att det icke är första gången, sorn R. Sl:r begära, att K. M. matie låta infordra statistiska uplysningar rörande något visst ärende. Det utan tvifvel angelägnaste är, att den komité eller den embetsmyndighet som K.
Tiden för framkommandet af en så beskaffad motion synes mig dessutom icke väl vald, utan skulle kunna anses såsom ett uppenbart trots emot den mera frisinnade opinion, som i allmänna tänkesättet börjat vakna. Men icke nog härmed; Hr Tham går derjemte tillväga, genom syftningen af denna motion, med det största ringaktande af H. M. Konungens, från Thronen uttalade, högsinnade och uplysta tänkesätt, hvilka f. n. genljuda med fröjd och lof kring hela den civiliserade verlden, och veta vi, att genom den Elektriska Telegrafen H. M:s Throntal var, inom 3:ne timmar efter sedan det uttalades, kändt i 40 Svenska Städer. Samma dag, eller möjligen dagen efter, var det kändt i hela Europa, och man hör nu från alla länder i de mest ansedda tidningar, så väl från England som kontinenten, de uphöjdaste loford öfver vår Konungs uplysta tänkesätt i detta afseende. Jag har i ett föregående plenum uttalat min tanka om saken, nemi. att jag anser Hr Thams syftemål vara intet annat än det, att omkring prelaturen centralisera all andlig verksamhet i vårt land, och jag anser derföre, i likhet med hvad jag förra gången yttrade, hans motion vara ett hugg, måttadt för att nedgöra all tanke-, taloch tryckfrihet inom vårt Konstitutionella land. En sådan syftning är stridande mot andan af vår konstitution, och som jag är rädd om vår grundlag, skulle jag önskat att en dylik motion aldrig framkommit, allraminst från en ordets tjenare. Hr Tham hade bordt betänka sig tvänne gånger innan han framställde ett förslag i nämnde syftning. Vår Frälsares tillvägagående har icke kunnat gifva Hr Tham någon anledning till det steg han tagit. Vår Frälsare begagnade aldrig våld eller lagens tvång; Hans vapen voro kärlekens och ordets öfvertygande och bevisande makt öfver menniskan. Jag tror icke, att Hr Tham kan framvisa ett enda ställe i Skriften, der Christus, eller Apostlarne, hvilka efter Honom utspridde evangelium, någonsin upmanat verldsliga makten att dämpa villomeningar genom våld.
Landtogs - gärden , — 42. 5. Ärliga Hjelpen . — 5-3. Boskapspenningar , — 12. Återstår 11 Tunni. 4 Kappl. till beräknande ä äring, i anseende till Jordmånens magra be» okaffenhet, gör 27 Tunnor 26 Kappar, hvaraf Kronooch PrestTionden belöper till 2 T:r 25 Kapptr. Åkern utgör således . Äng och Höslätt . Skog och Mark , . Hvilka 1427 Tunneland 18 Kappl., efter Savolaxska Methoden till -futgör Eskilsberg Skattlägges således till Ett halft Mantal med följande Räntor: J ordeboksRäntan. Sta beräknade öre S:nat , Penningar 2 Skepptd Tackjern ä 2 l-jr. I.isptdet 2 Dagsverken 2 Arliga Hästar 2 Kongshäsiar . sk. Eandtogs - gärden Arliga hjelpen Boskapspenningar . KronoTionde. Kongl. Majtts och Kronans andel af här ofvan upptagne 2 T:r 25 Kapptr Krono» och PrestTionde, belöper till . „ hvaraf i:del beräknas i Råg och |:delar i Hafre Månhogdens Heraman, Under Charta N;ris 1S7, 188, I88|, I93, 2 19 220, 221 och 2-22. Åkern, innehållande 33 Tunni. 13 Kappl. af Sand och stenbunden Såg. jord, hvaraf Ådel nyttjas till Träde och J-tdel i Vall, således Afgår Tunni. 254 Kappl. för Trädet Tunni. 25.4 Kappltor Vallen. Återstår Tunni. 2 5t Kappl. till beräknande å 2-| Korns äring, i anseende till Jordmånens magra beskaffenhet, gör 29 T:r 164 Kapptr, hvaraf Kronooch PrestTionden belöper till 2 T:r 30 ? T Kapplr. Åkern utgör således Äng och Höslåtten , .
Af icke mindre omfattning och lycklig påföljd, anser Utskottet alla de frivilliga anstalter vara, hvil lea, genom det Högvördiga Presterskapets nitfulla bemödande, hvarje Församling kan inom sig sjelf vidtaga till Sedernas helgd och Lagarnas verkställighet, Att tillsätta vissa Uppsyningsman inom hvarje Socken eller att i detta hänseende, enligt ångifna motioner, uppdraga KyrkoLådet någon annan auctoritel, än hvad enligt Kyrkolag och dithörande författningar åt det samma redan är uppdraget, lärer väl icke genom allmänna Lagen böra eller kunna bestämmas, heldst religiösa och moraliska verkningsmedel uti ett väl inrättade samhälle aldrig böra med verldsliga Policemagten sammanblandas. Men huru gagneliga de, i sig sjelfva och på rätt ställe använda, äro, lärer väl icke kunna hetviflas, hvarföre Utskottet äfven på det högsta tillstyrker deras vidtagande; Då dessa å ena sidan verka på opinionen, viljan oell det tippvexande slägtets uppfostran, samt strängt handhafda PoliceFörfattningar å den andra Besv. och Ekon. Utsk. Betänkande». 249 aldrig till åta Lagbrytaren att undkomma ostraffad, så lärer menskliga ofullkomligheten icke äga liera eiler kraftigare medel till danande af ett bättre tänkesätt. 16:0 Förmindskning af tillfället till Lagbrott oell förförelser, har alltid med rätta valdt anseåt såsom hufvudsakligen ingående i detta ändamål. Flere Memorials Författare hafva i sådant hänseende om krogar och näringsställen yrkat, dels att de böra finnas annorstädes än på Gästgifvaregårdar och i Städer, dels att de böra vara på ett visst afstånd, från hvarandra belägne, dels att de i Städerne böra rättas efter en viss personal, och dels att de alldeles icke och ingenstädes böra existera. Då man med ömsesidigt afseende på författningarnas möjliga handkafvande och den vägfarande Allmogens behof betraktar saken, synas de tväune första Förslagen icke kunna tillstyrkas.
Som imellertid Rikets Ständer vid 1840—1841 årens riksdag föreslogo den inskränkning i hvad Tullkommitteen tillstyrkt för slöjdevaror, hvilka dittills varit tili införsel förbjudna, att förbudsbestämmelsen borde fortfara till 1842 års slut, hvarefter de dertill hänförliga varuslag skulle få införas mot tull af 33 Vs proc. å värdet, hvilket förslag Kongl. Majit ock i nåder biföll, så blef deraf en följd, att askar och dosor, som förut varit tillåtna till införsel mot 25 procents tull, fortfarande särskilt specificerades; men då införselsförbudet för slöjdevaror sedermera upphört, och den införselstull, som nu kan varda å dem föreslagen , icke, enligt de antagna ofvanberörda allmänna grunderna, kommer att öfverstiga 25 procent, hemställes, att Kongl, Majit måtte täckas i nåder bifalla den af Tullkommitteen vttrade mening. •i Ö
Pä minst lov alnars afständ anlägges Brygghus med Bakugn och Köksspis, och blifwer detta Hus minst iz alnar längc och iv alnar bredt Z. 27. Ladan med twänne golf och Loge midt uti, som proportioneras efter TertialTivndens storlek utt Församlingen, och uti Ladugärden sättes, uppbygges af KorSwirke med brädsordring och rödfärgning, 'eller ock al Tegel, Lera eller Sten och täckes med bunden Halm eller ester Örtens bricka men i de Pastorater hwarest för de fläste Hemman Tettiaten utgöres i rinnande jad, förhälsts ester serskildt lngängne öjwerenekvmmciser. Z. 28. Näst intill Tionde Ladan, under ett Taklag 5 uppföres der tillgäng pä sädane Byggnadsämnen gstwcs, hälst af Tegel, Lera eller Sten en Bygg* nåd minst 28 alnar lang och 14 ainar bred in« wändigt, hworukt inredes Stall med6fpl!tor, emot den ena gasweln, Fähus 6 alnar längt, hwilket wid nybyggnad inrättaö, jom t 5 §. förordnad! är. §- 29. Olwannämnde fem hus, som olla utom Sätes och Ladugärdar samt Myste Rä och Rörs Hem - Den 27 Januarik. 114; Hemman efter det oförmedtade Hemmantalet bygga/ stola Socknemän/ med Tak och Innanrede/ ttU Kyrkoherden färdige öswerlämna. Dä efter ffedd besigtning, som der den äskås af Kronofogden eller om han jäfaktig är af Häradsstuft ware med twänne Utsockne Nämdemän/ i närwaro af Församlingens Ombud och Kyrkoherden förrättas mä, hu^n funnus i fullt ständ färdige wara/ stall Kykoherde» dem wid magt hälla/ utan alt Socknen deraf beswäras.
Öfmer mtgttgare fa* fer ffota mtnft 8ju bonia. ©j tnå ftere än åtta tcbamöter på en gång t prof* ntngcn af något mål bettaga. 3iifé&aG§:i©r&ttittöcn* §. 41. 8tat6*9låbet3 ocf) £>ögfta £mmfiolcn3 famtffgc Sebamöter, äfmenfom ^3ufltttcc Utom i bejja färffitba fatt mare ocf 8tat3*9tåbet3 famtttge tcbamöter be* rätttgabe att bettaga t fåban gemenfam öfmertäggning emettan 9Uf3 2:o ©tånben mare mebgifmet att på ett rum tift getnenfatn öfmerläggntng rös ratibe allmän mib ffttfSbagen uttber Ijattbläggntng matanbe fråga fatnmanträba, ItF Önflar ett ©tånb fåbant farns utanträbe, marten öfriga ©tånoen berent odj em föremålet för ben äffabe öfmers läggningen unberrättabe. 23tträber något ©tånb bettna öttjTan, flad fatttmatu träbe af alla ©tånben ffe. Sanbtmarffalfen ed) Salmänncn öfmereitSfomtne om ttb ed) fläde för fannnanträbet, od) marte fattetfe af SatibtmarfMfen ntfärbab.
Ank. till Exp.-Utsk. den 1 Mars 1851, kl. 10 f. m. Utlåtande, i anledning af f. d. Handlanden J. N. Peterssons ansökning om eftergift af öfver-ränta å 2:ne Ilandels-diskonllån. Uti en till Ltskottct. ingifven skrift, har f. d. handlanden och bruksegaren J. N. Peterson anhallit om eftergift af upplupnc öfverräntan å 2:nc hos Rikets Ständers lane-kontor i Götheborg upptagne och år 1843 till betalning förfallne handelsdiskontlan, samt såsom stöd för bifall härtill hufvudsakligen anfört: att ifrågavarande 2:ne lån blifvit för hans svärfaders handlanden Pani Melins och dennes sons räkning upptagne och af dem använde, utan att Peterson deraf tillgodonjutit någon andel eller ens erhållit valuta för den af honom utgifne och till säkerhet för det ena länet hypothiserade skuldsedel; att Peterson det oaktadt och ehuru han, till följd af handels-bolaget Pani Melins £( Sons iråkade obestånd, nödsakats göra konkurs, sökt att efter yttersta förmåga fullgöra sina förbindelser till låne-kontoret, sorn, genom hans ansträngning och uppoffringar, blifvit från kapitalförlust skyddadt; samt att, då hela ränteskulden tillkommit under den tid, Petersons och hans medgäldenärers konkursmassor varit under utredning, hvars afslutande, i anseende till affärcrnes betydenhet och vidlyftighet, först under sistlidet år medhunnits, Peterson ej hade att förebrå sig någon försummelse eller uraktlåtenhet, som kunnat föranleda tillväxt af räntebeloppet, till gäldande hvaraf han icke hade utsigt att bereda sig någon tillgång. Af Direktionens öfver låne-kontoret i Götheborg, i anledning häraf, infordrade utlåtande har Utskottet inhemtat, att, beträffande förenämnde 2:nc lan, det ena Bih. till R. St. å 10,009 ndr utgått till förra grosshandels-bolaget Paul Melin fy
Från den sats , att 5o procents tillökning på en mindre summa 'skulle foga förbättra vilkoren, man å en större åstadkomma en så betydlig förhöjning, att den mycket afvek ifrån förhållandet af hvärderas behof och lefnädsköstnad, haj det Höglofligä Utskottet utgått vid projectets uppgörande; men denna sats torde mycket afvika ifrån det rätta. Om fråga vore att tilldela hvar och en Embetsman lön» endast i mån af hans lefnads-behof, sorn, en ensam menniska betraktad , så skulle alla hafva lika; ty personella behof vet, i afseende på kläder, föda och bunum, kan i det närmaste vara lika; men da det äfven är på andra förhållanden i menskliga lifvet, som man bör göra afseende, måste man lämpa aflöningen derefter. På dessa skäl, och ehuru jag visserligen ej jmissunnnr tjenstemännon i de mindre lönings* ilid. 0, 4d, Vrot n» 12. 82 Den 2 Juli. e. ni. graderna allt hvad Utskottet dem föreslå» git, held.st det är vida mindre än de rätte* ligen behöfva; tror jag dock, att, rindet afbidan af den utlofvade bättre tiden, Hög* lofl.’ Utskottets Betänkande kunde lämpli* gen undergå den förbättring, att ign års Lön-belopp f* rhöfes öfver allt med 50 pro* cent, och sammanslagna summan hel och hållen reduceras lill spannmål efter Statspris, att utbetalas efter markegång. Da detta ej utgör mera äit hälften af den Lön, Embetsmänneri för 120 ar sedan innehade, torde det ej skäligen kunna anses för myc» ket. Ått Höglo!!. Ridderskapet och Adein Lilligar detta mitt förslag, derom gör jag mig så mycket mera förvissad, som Höglofl.
Och då, enligt ordalydelsen i detta Utlåtande, nämnde Revision endast kommer att omfatta de Cassör, som genom allmänna bidrag tillkommit, hvilken egenskap de medel icke ega, som innevånare uti vissa Landsorter sammanskjutit till sina undervisningselier fattigvårds med flere dylike enskilda Inrättningar; och hvilka medel, utan sammanhang med Stats-Verkets, förvaltas och redovisas, kan Utskottet ej eller finna, att, på sätt en Ledamot anfört, något förtydligande erfordras af Utskottets hemställan i förevarande omständighet. Tili besvarande förekommer vidare den inom Högvördige Preste-Ståndet, enligt vederbörandes eget medgifvande, mera mot formen, än saken, rigtade erinran, att StatsUtskottet, i stället för Förslaget till Riksens Höglofl. Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla deras Beslut om en allmän granskning af Statsmedlens förvaltning, Bclänkanden. *97 bordt tillstyrka dea underdåniga anhållan, att Nådigt tillstånd måtte meddelas till framdeles revision af de öfver desse medel förde Räkenskaper.
Förskotter af denna beskaffenhet och i den ordning utgifterne i sådant afseende förekomma; och har Utskottet i öfrigt förmält sig angående de för Kongl. Slottets samt öfriga Byggnaders fullkomliga iståndsättande erforderliga Medel, vilja uti ett sammanhang med förslaget för samtehga Kongl. Lust-Slottens reparerande deröfver meddela sitt yttrande; äfvensom Utskottet sluteligen förklarat, att det för Ulricsdals Kongl. Lustslott Aflöningsoch Utgifts Stat från Stats-Verket erforderlige bidrag utgjorde ett sammanräknadt belopp af 5494 R:dr 40 sk.f hvilket borde till utgående uppföras å RiksStaten under andra Hufvud-titeln. Ifrån Utskottets beslut i frågan om indragning af den utaf Hennes Maj:t Enke-Drottningen stiftade Pensions-Inrättning för 6 behöfvande Enkor, hafva, enligt bifogadt ProtocollsUtdrag af den y sistledne Martti, följande L^tskottets Ledamöter varit af skiljaktig tanka Den i April, nemligen; Herr Öfverste Kammar-Junioren Friherre Adelsvärd, hvilken för sin del tillstyrkt, att den uppförde Pensions Summan 240 R;dr mätte å Slotts-Sraten qvarstå, att till bibehållandet af minnet utaf Hennes Majits välgörenhet för ändamålet användas, hvaruti Herr Biskoppen Doctor von Rosenstein jemväl på ytterligare tillagdt skäl instämt, äfvensom Herr Öfversten Tersmeden och Herr Lagmannen Noreus förenat sig nied hvad ofvanbemälte Ledamöter yttrat. 4:0
Sedermera, när skörden hunnit för det mästa slutas och närmare underrättelser inhämtas, hade jag Nåden att från Lilla Edet, den 18 Augusti, göra i underdånighet hos Eder Kongl. Maj:t framställning om vissheten af en total missväxt på Vårsäd och om nödvändigheten af åtgärder, för att afhjelpa den större Spanmålsbrist, som i följd af detta förhållande syntes oundvikligen förestå. Ehuru, vid denna tid, tankarne i allmänhet icke voro delade om årsväxtens ofördelaktiga beskaffenhet, voro de det så mycket mera i frågan om vidden och verkningarne deraf, hvilka ännu icke väckte särdeles farhåga; det uppenbarade sig dock snart efter skördens inbergantle, att missräkningen i detta fall var lika gifven, som den felslagna beräkningen på stora Spanmålstillgångar inom landet af äldre skördar. Likväl qvarstotl hos många den förmodan, att, sedan Allmänna Magazinslnrättningen blifvit upplöst, och fritt utrymme i Spanmålshandeln således blifvit bereth för enskild handelsomtanka, skulle, genom denna, Spanmålsbristen i det hela nogsamt kunna fyllas; men äfven häri måste förhoppningarne svika, dels emedan missväxten inträffade så hastigt efter Magazinslnrättningens upplösning, att enskilda Spanmåls-förläggare icke hade hunnit ( 263) träda i stället, dels emedan samma missväxt träffade, mer eller mindre, sa väl alla egentliga productionsorter inom Riket, som de flesta utrikes orter, derifrån Spanmål skulle införskrifvas; och då Spanmålen följaktcligen Lief öfver allt en kontant vara, till hvars upphandlande kapital för ögonblicket erfordrades, kunde enskildas företag, till anskaffning af Spanmål för behöfvande Provincer, icke vidare påräknas såsom tillfyllestgörande, helst nu härtill kom, att Spanmålsbristen fördelade sig i mangfaldighet på fattigare hopen af jordbrakande och arbetande folltklasserne, hvilken kunde förutses vara i saknad af hvarje medel att genast betala Spanmålen.
Träkol åstadkommas g e n o m ofullständig förbränning i milor; en del af veden förbrinner sakta på grund af den ringa lufttillförseln, en del torrdestilleras o c h kolet stannar kvar. De af kolväten bildade bränsleslagen frambringa högre värmeeffekt. Bergoljan, billig som lyse, är på grund af frakten dyr s o m bränsle, hvartill den användes vid Kaspiska hafvet. Nobelska bolaget eldar sina ångbåtar m e d bergolja. Lysgasen är ej billig s o m lyse (1V gånger dyrare än fotogenen), är ett godt bränsle. R e n vätgas är för dyr o c h svårhandterlig att brukas som bränsle. G e n o m att behandlas med stark salpetersyra, förvandlas bomullen till s. k. bomullskrut, eller rökfritt krut, s o m m e d bomullens utseende förenar starkt explosiva egenskaper. Bomullens cellulosa innehåller inga rökbeståndsdelar, endast gaser. Behandlad m e d mindre stark salpetersyra, bildar b o m u l l e n kollodium, som dels i form af en hinna, hvarå bilden uppfångas, anbringas på fotografiplåtar, dels, löst i alkohol o c h eter, täcker sår. Celluloid är en massa, bildad af kollodium, bomull o c h kamfer. " *) Ett svaromål af S. B. (På särskildt uttryckt önskan af den värderade och flitiga medarbetarinnan på vår » svarafdelning », signaturen 8. B., bereda vi här nedan undantasrsvis plats för följande humorisliska inlägg i en fråga, s o m egentligen hör h e m m a i » d e smala spalterna ». Red.) Snälla » förklädda » moster L i s a! Tack skall ni ha o c h det riktigt ändå för att äfven » S. B. » fick en » släng af slefven » i er vers i I d u n här om sistens. Det k o m som balsam på såret, tillfogadt af den för mig okända storheten » El Lepae » i nr 40, svar till nr 334.
För öfrigt hafva väl uti Directio - 2 nens Utgifls-bok, under Titeln Aflöning, förekommit arfvoden åt de för Invalidpersonalens själaoch helsovård nödvändige ansedde Prest och Läkare, saint de för verkställda arbeten utbetalda handräckningspenningar, men dessa utgifter tillhöra icke eller kunna på något sätt inbegripas under hvarken Administrationseller Styrelse-kostnader. Directionen anser äfven, att uppmärksamhet härvid bör fästas derpå, att, vid infallande krig, då underhållslagarnes antal blifver betydligt ökadt, de ifrågavarande kostnaderne för denna Inrättning, hvilken tillkommit till följd af Rikets Ständers vid 1812 års Riksdag derom gjorda underdåniga hemställan, komma att, ehuru lill ziffran lika, utfalla med nedsatt belopp, per man beräknadt, då de fördelas på den större styrkan; och föranledes Directionen af allt detta till den förmo dan, alt Rikets Ständers Revisorer, om de tagit kännedom om dessa förhållanden, som till en del af räkenskaperne kunnat inhämtas, icke skulle hafva funnit anledning, att nu gjorda anmärkningen framställa. Directionen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit Stormägtigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdSnigste, tropligtigstc tjenare oell undersåter. M. BRAHE. C . G. GRIP. C. af KLINT Stockholm den 2 Februari i838. Fritz Rythén. Till Kongl. Maj:t underdånigst; utlåtande öfver den i Rikets Ständers Revisorers å» 1837 afgifne berättelse framställda anmärkning rörande Invalid-Inrättningen. — 3 Kongl. General-Tull-Styrelsens und. utlåtande. Stormägtigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:t har genom Nådig Remiss, tecknad å härhos återgående Transsumt, täckts infordra Dess General Tullstyrelses underdåniga utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorer anmärkt vid granskning af Tull-Verkets Räkenskaper för åren i834 och 1835.
— 48 — hvaraf 800,000 R:dr utgått af 1856—1858 års riksdags anslag och återstoden, 6,750,000 R:dr, af de anslag, hvilka vid sednaste riksdag blefvo till bestridande af kostnaderna för fortsättningen af statens jernvägsbyggnader anvisade. Dessutom hafva af sistnämnde anslag blifvit under innevarande år utbetalde: i Februari månad 1,000,000; » April » 1,500,000 »Maj » 1,000,000 »Juli » 1,000,000 »Augusti » 1,000,000 » September » 500,000 tillsammans Runt R:dr 6,000,000 Bok/öringen af I fråga om sättet för bokföringen af de premie-obligationer å tillhopa 2,400,000 premie-obligaThaler Preuss. Kurant, hvilka blifvit utfärdade för en del af 1860 års jernvägslån, hafva ‘furrén dd^af Fullmäktige ansett, att det belopp af 400,000 Thaler, hvarmed nämnde obligationer öf 1860 års jernverstego den derför erhållna valuta, icke borde i räkenskaperna upptagas såsom en rägslän. Riksgälds-kontorets skuld, enär derigenom hvarken någon tillökning uppkommit i de till ränteoch amorteringsliqvider för detta lån genom det derom afslutade kontrakt Riksgälds-kontoret ålagde utbetalningar, eller den tid blifvit förlängd, derunder den i samma kontrakt bestämda annuitet skall halfårsvis utgå.