Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande N:o 35, i anledning af väckt motion om rättighet för utländsk man att i Rikets Stapelstäder drifva Grosshandel och idka större Fabriksrörelse, m. m. som Bifölls; samt Utlåtande N:o 36, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 18, angående väckta motioner om förändrade föreskrifter, rörande tillsättandet af Klockare, Orgelnister och Folkskole-lärare; Dito N:o 37, i anledning af återremiss af Utskottets Betäukande N:o 20, innefattande yttrande öfver väckta motioner om utfärdande af ett allmänt vitesförbud till egors fredande mot åverkan och annat intrång; Dito N:o 38, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 26, angående väckta motioner om upphörande eller förändring af Lärares vid Universitelerna och Elementar-läroverken rätt till presterlig tjenstårsberäkning; och Dito N:o 59, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 2 7, rörande väckt motion om förändrad klassificering af pastorater; hvilka samtliga lades till handlingarne; hvarjemte Betänkandet N:o 40, i anledning af väckt motion om inrättande afNotariatsembete vid Underrätt. Bifölls. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning godkändes Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Uetänkanden: N:o 184, i anledning af väckt motion om indragning af Konvoy-kommissarialet samt förflyttande till Stats-Kontoret af de Kommissariatet, hittills åliggande göromål; N:o 185, i anledning af väckt motion om inrättande af en Öfverstyrelse för jernvägsväsendet; 822 ProL-Utdrag den ii Oktober i860.
Anm. halfylleväfnader, ej specificerade, som till mer en hälften bestå af ull, Prot.-utdrag den 31 Maj 1838. 415 tullbehandlas lika med de helylleväfuadei’, hvartill de närmast kunna hänföras. Blandade med silke, tullbehandlas, såsom halfsidens-väfnader. Bomulls väf nader: Uti rubriker och tullbestämmelser, sådana de voro af Kongl. Maj:t föreslagna, ansågos endast följande förändringar böra ske, nemligen att införas skulle: Alngods: korderoij, jean, manchester, parkum, sammet och satin, men en tull af 24 sk. per U. Och andra ej specificerade, okyprade, ofärgade eller färgade, med en tull af 28 sk. per U.. Äfvensom bestämdes för tryckta eller pressade en tull af 36 sk., och för shavlar, shavletter och andra dukar, samt genom fa90neri 11g till förkläden utmärkta tygel’, en lull af 40 sk. allt per U, Hänvisningen, enligt det Kongl. Maj:ts proposition vidfogade förslag till noten, hlef ock godkänd. 3:o Den serskilda, vid Kongl. Maj:ts proposition fogade, förteckningen å varor, som äro vid införsel tullfria, godkändes, med uteslutande af följande bestämmelse vid flyttsaker: ”om de inkomma för sådane personers räkning och vidare begagnande, sorn varit å utrikes ort bosatte och der betjent sig af desamma, så framt de vid införseln, på serskild an mälan hos general-tull-styrelsen, pröfvas ej öfverstiga egarens behof.” 4:o Tariff för utförsels-tullen, enligt den Kongl, propositionen: antogs, med förändring, i afseende på redan uppräknade artiklar. För ekbark bestämdes utförsels-tullen till 16 sk. per t:a, för ben.» andra slag, än elfenoch hvalfisk-, rå och oarbetade, samt förmalda eller så kalladt benmjöl, bestämdes tullen till 3 sk. per lisp. 5:o
Aske-pjesken tyckte nu att han väl tröstade visa sig för sina fränder. Han tog derföre sin käresta vid handen, och förde henne med tukt och fagert sinne till den granna karmen; der satte hon sig uti, och prinsen sjelf steg upp vid hennes sida. Sedan bar det af i fullt fyr, så fort tygen kunde hålla, och hvar de foro fram, glimmade det af karmen, och af guldet och ädel-stenarne, så det var en lust till att se uppå. Som de nu kommo fram emot bröllopps-gården, voro de begge äldste prinsarne redan hemma, och hade gått in för konungen att visa sina kärestor; men prinsessorna voro både rika och fagra, så att hvar man berömde konunga-sönernas giftermål. Der väntades så blott på Aske-pjesken, och bröderna gladdes att tänka, huru han skulle taga sig ut vid all deras herrlighet. Men annat fingo de se, när borga-grinden öppnades, och den gyllene karmen körde in på kungs-gården, med brudasmå-svenner, och bröllopps-tärnor, och all annan fagerlek, och den väna konunga-dottern steg ut, med gull-krona på hufvudet och gull-äple i handen, och Aske-pjesken, som alla hade försmått, trädde fram vid hennes sida. Nu fingo prinsarne minsann annat göra än att tala stora ord, och de vände sig bort, kan tro gull-skenet gjorde dem ondt i ögonen. Men Aske-pjesken gick dristigt fram i konunga-salen, staddes för högsätet, och helsade sin fader med stor vördnad, så att alla undrade öfver hans manlighet och förstånd. Der var så icke mer än en stämma, att hans käresta lika mycket öfverträffade de andra, som solen lyser klar framför andra stjernor på himlen. Sålunda fingo de begge äldste prinsarne ändock stå med skammen, och spordes aldrig mer efter den dagen, att de gjorde gäck, hvarken af sin yngste bror eller någon annan.
Nog Inser jag att, då man vill indraga en stor del af vår Sedelstock, så kan man tro sig gå tryggare tillväga, så länge Allmänheten icke sjelf kan något döma i trågan , huruvida BancoSedelstocken verke* ligen är så stor, att den tål förminskning; men jag kan icke förmå mig att anse den framgång god eller nyttig , som befordras af okunnigheten; och jag skulle tro, att om verkeligen vår Sedelstock är så stor, som man vill att vi skola tro, man förfor bättre då man öfvertygade oss derom, än då man af Oss fordrar blind tro. Jag begär att Betänkandet må återremitteras , samt att denna Anmärkning, måfå Betänkandet åtfölja. Hefr Lannerstjerna, Johan Wilhelm: Jag ar ingen hemlighets-älskare. Hemlighets-Slöjan hör icke till Costumen i Upplysningens tidehvarf. Men hvad Banquens hemlighet beträffar, om afskaffande hvaraf fråga vid tvänne Riksdagar har förut varit väckt, men hvilken fråga efter mogen pröfning bägge gångerne blifvit af Riksens Ständer afslagen, tror jag nu som då bäst vara, att Banco-Styre|sen, vid den i Banco-Förlattningarne Styrelsen förbehållne uteslutande kännedom af Banquens tillstånd , under fortfarande tysthets-förbindelse bibehålies, och afstyrker så mycket mer en yrkad periodisk publicitet af Banquens utelöpande Sedelstock, som jag icke inser, och Ben 18 April. aldrig skall kunna öfvertygas derom, att en sådan partiel publicitet kan blifva af någon nytta, hvarken för Banquen eller Allmänheten , utan blifver den otvifVelagtigt tvärtom menlig för dem båda, i det, att Allmänheten, uppskrämd af uppgifter på den utelöpande Sedel-massan, men lemnad i okunnighet om Banquens tillgångar i fordringar och ägande reel fond till dess inlösande, skulle missledas och förvillas i omdömet om Banquens tillstånd, och Banquens Credit derigenom snarare försvagas än stärkes, samt dess operationer, äfven skulle kunna af Specuianter och Vinglare vid många möjeliga tillfällen, motarbetas.
Uti den Ulligare rörelsa till Produktionens befordran som så väsendteligen beror af lättade transport-medel, äger Staten att påräkna ersättning för hvad garantien skulle kunna kowlina att henne gravera; halst härvid bör noga observeras, att om ej Canaffarten omedelbarligen afkastar full revenue för kostnaden, är likväl deraf ej någon följd att Sta - BankoUtS/tottetS Betänkandet^ 8^ Statens fyllnad» bidrag blifver en förlust. På serkilde vagar i tiga ökade afgifter i följd afen. ökad produktion, likasom i omvändt förhållande Statens intrader mindskas och aftaga i den trion Näringarne, vare sig genom bristande transport-medel eller på annat sätt, generas. Emedlertid, och som ett sådant Stats-bidragi måste visa sig under sin rätta form, såsom en graVation å en sida, då deremot intraderne upptagas på den andra, later det ej med en rigtig ordning kunna öfverensstämma att hvarken vid tleltaeller vidnagot annat dylikt tillfälle, öfverflytta sådane ständige graVationer på Banken, hvilken enligt sin Natur och' Egenskap är blott ett depositionsoch låne-verk. Bankens öfverskott kan af P.iksens Höglofl. Ständer disponeras ad publicos usus; men Riksens Ständer böra icke ens hinna vid Banken fästa ansvaret för någon perpetuel gravation, emedan det ej är gifvit att Banken ovillkorligen och i alla tider skall hafva något öfverskott disponibelt; och alla sådane Beslut som till kommande tider utsträcka Bankens förbindelser måste nödvändigt verka skadeligare än något annat på dess kredit, och sålunda äfven sorfällitgt undvikas; hälst, ehuru summan som vid detta tillfälle erfordras , icke är särdeles betydelig, prejudikatet deremot synes af stor betänklighet. Bankens biträden böra, efter Utskottets tanka, ovilkorligen vafa begränsade inom bestämda Summor, gifne antingen för en gång, eller för faststälde terminer, och till sine vilkor helst inskränkte inom Epo keu Bihang till Rikt-Ss.
Om förslag till delning af 25 § sam ändrad ordningsnumer af 22, 23 24 §§ och 25 J lista perioden , Register, om ersättning för uppgörande af sådant öfver Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll; se Canzli-Bet jening 14. » om ersättning för upprättande deraf öfver Riks-Ståndens Protocoll; se Protocoll. » till förslaget till Allmän Civil Lag , om inköp deraf för allmänna medel Registraturj om anslag till utskrifning af sådane, hvilka från Stats-Expeditionerne bordt till Riks-Archivet aflemr.as Svar på återremiss ,,,, — T V.~ N:o CP u B o p > 2 Cfc 3 T3 eller Memorial. C5Ö Ridd. o. Adeln. PreiteStlndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. å. V 40 å. H 40 å. V 41 å. “ N:o -82 R. Reglemente för Riksgäld-Contoiret, om ändringar deruti; se Riksgälds-Contoiret. Reglemente, Banco-* om ändring uti d:o d:o uti d:o d:o. d;o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o 214 § » > > * y > 229 §,,, , Svar pä återremiss , , uti 228 §>>»,*, uti 232 § t » * * 9 > Svar pä återremiss > , uti 88 § 5 mom. » , , , Svar på återremiss y , förslag till åtskilige reglementarisk» stad ganden i 1 och 2 Artikeln Svar på återremis* , , 3 Art. 1 Afd. , , , , 3 Art. 9 9 9 Svar på återremiss , , d:o d:o i 3 Art. 4 Afd. Kungörelsen d. 24 Januari 1781 Remisslage, se flufvudtitel Åttonde.
Det skulle nemi. kunna hända att StatsUtsk. frångår sitt nuvar. förslag och att det nya betänk, blefve af R. St. bifallet. I sådant fall vore denna framställning naturligtvis ulan all påföljd. Hr Cederschiöld: Då min motion, på sätt Frih. Palmstjerna nämnt, är begärd på bordet, så torde diskussionen derom rätteligen Den 24 April. 87 böra upskjutas, tilldess den ånyo förekommer. Jag bör likväl, i anledn. af Frih. Palmstjernas åberopande af 90 § II. F. förklara, att densammas innehåll visserligen icke är för mig obekant, men att jag ingalunda kunnat så falla dess innehåll, som Hr Frih:n har velat uttyda detsamma. Den innehåller visserligen alt icke på annat sätt än grundlagen bokstafligen föreskrifver, frågor må förekomma om tjenstemäns tilloch afsättande; men jag hade dock icke trott att detta stadgande skulle kunna af någon representant upfattas annorlunda än såsom innehållande ett förbud för R. St. att sjelfve befatta sig med alt utnämna eller afsätta tjenstemän vidare än hvad grundlagen i det afseendet medgåfvo. Att deremot R. St. icke skulle ega rätt att till K. M. frambära en underd. önskan att en tjenst måtte tillsättas på förordnande eller bestridas så eller sä, det lärer icke kunna deraf följa, likasom jag ock är öfvertygad att R. St. icke någonsin vilja afsäga sig en sådan deras obestridliga rättighet. Propos. till bifall å sednare delen af Utsk:s i förevar, punkt afgifna utlåt., hvaruti en underd. skrifvelse till K. M. blifvit tillstyrkt, blef härefter framställd och besvarad med blandade ja och nej; hvarpå H. Ex. hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkmne föranleda till återremiss jemväl af denna del, samt efter denna propos:ns besvarande med starka ja, blandade med nej, förklarade det han ansåg ja hafva öfverröstat nej. II.
Att för bemälte Riksens Ständers Archiv, rum Betänkande n. i3g måtte i ena flygeln af Riddarhus-byggnaden få inredas på Statens bekostnad och emot dess hyresersättning till RiddarliusCassan. 3:o Att detta Archiv måtte blifva så inrättadt och ordnadt, »arnt så utförlig Catalog och Registratur deröfver uppgjord, att den vettgirige kunde med lätthet och beqvämlighet derstädes vinna alla de upplysningar han åstundade; och 4:o Alt RiddarhnsSecreteraren måtte få detta Archiv under sin vård, samt med förbehåll att ej innehafva någon annan tjenstebefattning, erhålla ett sådant tillskott af Statsmedlen, att hans årliga lön kunde, sammanräknadt med hvad han förut har af RiddarbusKassan, uppgå till en summa af 2000 R:dr. P. G. Cedersköld. Vidimeras A. Réenstjerna. Utskottet, som ej anser sig kunna tillstyrka någon utgift å Statens sida för det af Herr Cedersköld sålunda föreslagne Archiv, såsom i Utskottets tanka mindre behöfligt, enär de vigtigaste Riksdags-handlingarne förvaras dels i RiksArchivet och dels å Riddarhuset samt största delen af dem genom tryck blifvit eller blifva spridde till en allmännare kännedom, förmodar tillika, att tillfälle för framtida forskningar tillräckligen kan vinnas, om hvarje RiksStånd, lika sorn hittills, äfven hädanefter drager försorg om til Ihopahållande och förvarande af dess handlingar samt de å förberörde ställen beflntelige, för den som sådant äskar, linnas att tillgå. Utlåtande, angående uppförande af ett Lazaretts-hus på Gottland. (U.-A.) RiksdagsFulImäktige Pehl' Burge och Pehr Mårtensson från Gottlands Län hafva uti ett till Hederv. BondeStåndet ingifvet Memorial hemställt, att sora Lazarettsvården för fattige sjuke på Gottland icke svarar mot behofvet, i anseende till dervaraude Lazaretts-byggnads. oduglighet och Lazarettets otillräckliga Penninge-anslag af Hospitalets öfverskotts-raedel, R.
Vidare förekommo och godkändes Utsk:s yttranden, i fråga om införsel af både liksidiga och platta bjelkar och sparrar, förändring af rubriken ”ribbor” samt sammanföring af aloch tallved med rubriken ”ved, andra slag”. Beträffande sedermera frågan om sammanföring af rubrikerne ”granved” och ”ved, andra slag”, samt tullafgifterne derå, tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm, att Utsk:s derom till R. o. Ad. samt PresteSt. gjorda inbjudning blifvit af sistnämnde Stånd antagen ; hvarefter R. o. Ad., med frånträdande af sitt förut i äm - 124 Den 15 Juli e. m. net fattade beslut, antog Ulsk:s i detta afseende gjorda förslag, samt fann volev:s-propos:n N:o 287 till följd deraf hafva förfallit. Sedan härefter, i fråga om rubrikerne svarfvarearhclen, ej specificerade” och ”alla andra mer eller mindre arbetade trädvaror, ej specificerade etc”. Hr Gr. o. Landtm, upplyst ali Utsk:s i afseende på dessa rubriker till R. o. Ad. samt PresleSt. gjorda inbjudning blifvit af sistnämnde Stånd anlagen, samt Hr von Hartmansdorff hemställt att R. o. Ad. måtte i detta PresteSits beslut instämma, yttrade Hr Printzensköld: Jag har någon anledn. förmoda, att PresleSt. antagit den allåtna inbjudningen på den grund, att i L'tsk:s förslag till förnyad tulltaxa, blifvit uppförd en ny rubrik, under namn af leksaker, hvarigenom dessa artiklar komma att draga en lika hög lull som hittills; och jag erkänner mig äfven hafva varit af den tanken ali R. o. Ad. borde handla pä samma sätt, men vid närmare eftersinnande anser jag mig icke böra vidhålla denna mening.
Den ena är Ridd.- Sekret., hvilken jag anser dertill berättigad, synnerligen sedan R. o. Ad. beröfvat honom rättighet att bredvid Ridd.Sekret.-tjcnsten Den 26 Maj. 147 innehafva annan tjenstebefattning, ty derigenom blir han således tvungen att uteslutande egna hela sin lid och arbetsförmåga åt denna tjenst. Den andra är Kamereraren, hvilken jag anser böra vara berättigad till pension emedan han har ansvaret för R. o. Ad:s hela kassaförvaltning och man icke bör underlåta att se till del man på denna plats får en sådan person, på hvilkens pålitlighet och noggranna ordning man kan lita. Således skulle jag vilja berättiga Ridd.Sekret, och Ridd.Kamerer, till de pensioner som Utsk. för dem föreslagit, äfven vid tidigare ålder än den vid hviken Statens tjenstemän i allmänhet få åtnjuta pension. Men beträffande de öfriga tjeustemännens pensionering anser jag det böra vara beroende på R. o. Ad:s beslut i hvarje serskilt fall. Frih. Palmstjerna: Mig synes alt den siste värde talaren har vederlagt något af hvad den förste talaren yttrade, och temligen tydligt bevisat att man utan äfventyr kunde stadga samma reglor för Kanslisterna som för Ridd Sekret. Hr Rosenblad sade nemi. alt det skulle kunna hända, att om man stadgade på sätt Utsk. föreslagit, en bestämd och ovillkorlig rättighet lill pension, i högsta graden flera på en gång kunde få rätt lill pension, och afgifterna således betydligen förstoras. Likväl tillstyrkte Hr Rosenblad slutligen alt just Ridd.Sekret, skulle vara berättigad lill pension, om han upfyllt sina åligganden så som lian borde, och jag har ingenting deremot. Jag begärde egentligen ordet i anledn. af Hr von Kraemers yttrande, för att erinra derom, all mitt förslag till intagande af en mening om välförhållandet i tjensten, icke som jag tror borde gifva anledn. till det som FIr von Kraemer befarade, nemi. alt pensionen skulle kunna blifva beroende på den för tillfället rådande opinionen.
Då Utskottet nu åligger, att öfver detta ämne utlåtande meddela, tror Utskottet sig böra aldraförst uppgifva, att de så kallade Trollhätte-Slussverks Lottsedlarne äro utfärdade under den i Mars 1750 för tillskott, till Trollhätte-Slussverks byggnad; och skall, enligt deras öfrige lydelse, under de 3:ne näst påföljande åren på TillskottsSumman godtgöras 6 procents årligt interesse, och sedan från dI Mars 1753 i iootde år Tolf procent årligen, utan skyldighet, (såsom det heter) för innehafvaren, att låta sig utlösas från thenne eller the flere förmåner och rättigheter, sorn uti K. Kungörelsen d, 25 Oct. 1749 finnas ouiförroälde. Beträffande den sökte och af Hrr Fullmäktige tillstyrkte, förnyelsen af de bortkomrie, ifrågavarande 2:ne Lottsedlarne, så, <yiär de samma redan år 1813 blifvit allmänligen efterlyste, men ingendera af dem alltsedan år 1804 är vorden, till Interessets utbekommande, uti RiksgäldsContoiret företedd, förekommer det mer än sannolikt, alt merberörde Lottsedlar, hvilka voro under nu mera afl. BruksPatronen Bagges vård, blifvit, * 56 Stats-Utskqttets Tid den sistnämnde år, Götheborgs Stad öfvergångne eldsvåda uppbrände eller på annat sätt förstörde. — Imedlertid pch så länge någon möjlighet är tänkbar, att Lottsediarne skulle kunna framdeles till rätta komma, anser Utskottet förnyelse icke böra meddelas under annat villkor, än att Staten är fullkomligt betryggad för allt framtida anspråk. I anledning af en, vid sisth Lagtima Riksdag, förekommen fråga om en från Slussmästaren Dahlstedt bortstulen RiksgäldsContoirets Obligation, hafva R. H. St.T, uppå Utskottets derom gjorda hemställan, bifallit och lafit Hrr Fullmäktige till efterrättelse meddela, att K.
Den jemkningsförrältning, som, i anledning häraf, åren 1822 och 1820, af en tillförordnad Comité egde rum, och hvarvid, enligt den för Statssamt Allm. Ees v.- och Oecon.-Utskotlensi Betänkande N\o 43. to Comilerude gifne Inslrnctioii af elen r3 November 1821, förvandling och indelning lill eflectiv rusin ings-prjestalion af ifrågavarande reservoch öf~ verskolts-ränlor föreslogs, ledde lill den följd, att Blekingska Båtsmans-indelningen, i stället för 15oo Rusthålls-numer, skidle allenast utgöra i25t och således med numer nedsättas. Förrättningens ogillande yrkades äfven af en mängd jordegare, genom klagomål, som angingo dels indelningsgrundernes tillämpning, dels för hög rustning och dels olämplig rusthållssammansättning; och Comiterade, häröfver hörde, medgåfvo äfven, alt ojemnhet i rustningen uppkommit; inen en del jordegare åter yrkade bifall till Comiterades åtgärder. Sedan ej mindre
93 (ill denna plats kunde erhålla en person med nödig pedagogisk bildning och sådana egenskaper i öfrigt, sorn fordrades för att ej blott undervisa i alla de ämnen, som uti en fullständigt ordnad folkskola borde förekomma, ulan äfven leda kommunens skolväsende efter ändamålsenlig plan, hvarigenom enhet och sammanhang emellan de särskilda klasserna vunnes. Men oin behofvet af åtminstone en pedagogisk bildad folkskolelärare inom hvarje kommun icke kunde förnekas, vore det ock nödvändigt att folkskole-seminarierra vore så ordnade, att derifrån fullt skicklige lärare kunde erhållas. Antalet al folkskolelärare-seminarier borde minskas. Trenne sådana deraf, ett för qvinnor och två för männer, vore för vårt land fullt tillräckligt; och med en tredjedel af hela det lill seminarierna föreslagna anslag, lemnadt åt hvart af dessa trenne, kunde de blifva väl organiserade, hvilket voie af större vigt än att Staten, för att bespara en del af eleverne drygare resekostnader, underhölle 13 mindre väl organiserade seminarier. Derjemte borde Staten tillse, alt skolorna blefve försedda med tillräcklig och för undervisningen lämplig materiel, i hvilket afseende Slaten borde på så sätt mellankomma, alt den beställde undervisningsmateriel i stor skala, så att den kunde erhållas för bättre pris, samt derefter antingen skänkte den åt skolorna eller tillhandahölle den åt dem för ett lågt pris. Slutligen vore det, enligt motionärens åsigt, ytterst vigtigt att Staten icke, på sätt någon gång föreslagits, öfverlöpe hela folkskoleangelägenheten, ulan att kommunen fortfarande skulle vara skyldig att så långt dess förmåga det medgålve, sjelf uppehålla och bekosta sin folkskola.
Svenska folket komine att känna sig skyldigt till någon lacksainhetsgärd emot Frihm, dä han med sin framställning ej blott onödigtvis borttagit en dyrbar tid, som kunnat användas till vigtiga göromåls afslulande, utan äfven dermed oroat så väl della Hus, som de andra. Jag yrkar all, i afseende å Hr Frihms merberörda framställning, ingen annan åtgärd måtte vidtagas, än att densamma varder lagd till handlingarna. 3g8 Den 26 Maj. Hr von Hartmansdorff, Äng.: En ledamot liar i dag yttrat, att den anhållan, som gjordes 0111 delta måls bordläggning i ett föregående plenum, varit ohemul. Som jag begärde målet på hordet, så anser jag mig föranlåten att deröfver yttra några ord. Jag begärde att frågan skulle blifva hvilande, dels för att kunna laga närmare kännedom om innehållet, emedan jag var frånvarande då hon väcktes, dels derföre att jag ansåg det sätt, hvarpå Frih. Cederström bemöttes, vara olämpligt, och hvad en talare beträffar, verkligen ohemult, samt slutligen för den orsakens skull, att vissa ledamöter ej måtte försöka att taga sig någon myndighet till att förqväfva sådana yttranden, som ej äro dem behagliga. Genomläsningen af de handlingar, Frih. Cederström inlemna!, har visat mig, att .StatsCJtsk. flera gånger, jag tror 3 eller 4, tillåtit sig hos Const.Ulsk. begära olagliga åtgärders vidtagande. Jag säger olagliga, emedan den, som i närvarande ögonblick, och så länge riksdagen räcker, är grundlagnrnes uttolkare, nemi. ga oell dem fördenskull återförvisat. Men hvad är nu dervid att göra? Frih. Cederström har ansett Const.Ulsk. ej hafva bort dölja StatsUlsk:s grundlagsvidriga förfaranden. Coust.Utsk. har sig likväl icke uppdraget att omtala grundlagsvidriga förfaranden, begångna af någon annan än Konungens rådgifvare.