Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sädant afseende karle drefve oniförmält, att dä drefven för omkring kemton är sedan äter intiäddde jrä Lmketsnianna-kanan, bade Iian egt en för tarflig utkom8t tillräcklig formögenket; att kvad 80m nu elerat äteistär, ieke kunde försäkra konom me<i familj oin en8 ilen tarlligaste bergning, ännu minelre lemna utväg till fullbordande af 2:ne söners usijzfo8tran; 8amt att lian8 föisvagade kelsa ock min8kaele krafter icke eller lemnaile nägon utsigt för ironom alt kunna annan väg i nägon väsendtlig man bidiaga tili fallande af l>ri8ten; — af kvilken anledning diefven i underdänigket begärt, att Longl. iVlaj:t mätte täckas, genom Lödig proposition till Likets Ständer, öfverlemna kans ankällan att, unker 8in Zterstäende likstid, fä tillgodonjuta sin innekafda Stats-Läds-iön, eliel'den del deraf, 8vm kunds iinna8 icke öfverstiga ett billigt anspråk; ock derjemte, för vinnande af Longi. 5llaj:ts Lädiga förord till Likets 8tänders bifall, i underdänigket äberopat, utom bekofvet, afven den omständigket, att lian, före tillträdandet af 8tat8-Läds-Lmbet6t, inuekakt ett annat, dervid kan kunnat koppas att längre kafva blifvit kikekällen, osli Kvar8 äligganilen möjligen icke öfverstigit Kan8 förmäla, ekuru, vid utöfningen af det 8i8t i nnekakle det icke lackats konom att mot8vara Longi. 51aj:ts lörväntan ock förtroende. Longi. IVlaj:t, 8om beviljat drefve Lädigt afsked frän dess !n nekafde 8tats-käds-Lmkete, med betagande ai Longi. lVIajtts serdeles
Öfverlåtelse (indossament) skall innehålla; dens namn, till hvilken vexeln' öfverlntes (iudossat), namnteckning af den, sorn vexeln öfverlåter (in-dossant)-. Vexel må ock öfverlåtas genom öfverlåtarens blotta namnteckning på vexelns baksida (indossament in blanco); och stånde innehafvare fritt att blanco indossament fylla, genom insättande af indossats namn. Bill. till R. St. Prol. tS'50 f ISöt. I i Aid., tö Haft. 3 18 Kongl. Majlis. Nåd.. Proposition, N:o 69. 13 §. Öfverlåtelse skall tecknas å sjelfva vexeln, eller å en afskrift deraf (copia), eller. å. ett vid vexela eller afskriften häftadt blad (älonge)> 14 §. Vexel kan öfverlåtas äfven till vexelgifvaren,. till godkännaren). eller till föregående öfverlåtare, och af dessa åter till andra. 15 §. Hvar, sorn vexel öfverlåter,. stånde för dess godkännande och betalning i ansvarighet, efter vexelrätt, till alla dem, som efter honom blifva deraf innehafvare, så framt han ej i öfverlåielsen uttryckligen förbehållit sig att vara från ansvarighet fri. 16 §. Har vexelgifvare i sjelfva vexeln uttryckligen förbudit öfverlåtelse deraf, gifve öfverlåtelse, som ändå sker, ingen vexelrätt. Innehåller en öfverlåtelse uttryckligt förbud att vexeln vidare öfverlåta, och öfverlåtes den ändå af den, sorn vexeln med det förbud erhöll, håfven efter honom följande innehafvare mot den öfverlåtare som förbudet gaf, ej vexelrätt. 17 §.
Stånd, der anslaget icke omedelbart beviljades, framställde enskilde yrkanden alt, oberoende af vil koren, en ansenlig nedsättning i summan mätte vidtagas, såsom varande på flere skäl högeligen nödvändig, sä synes mig alt Utsk., med afseende pä allt detta, hade bordt och kunnat komma lill ett i förhållande till det förra motsatt resultat. Åtminstone hade man ägt skäl att förvänta det StatsUtsk., efter tagen kännedom om det öfverensstämmande i dessa yrkanden, skulle hafva uppsökt någon inre grund för sitt vidblifvande af det första förslaget, och icke, på sätt som skett, dertill förebära att ”så skiljaktiga anmärkmr föranledt återremisserne, att icke någon sammanstämmande åsigt i hufvudsakliga delar af denna fråga kan anses vara af de tre RiksSt., som återremitterat betänk., dervid uttryckt”; ty beskaffenheten af detta svepskäl faller ju straxt i ögonen. Förra gången denna fråga förevar, hade jag den äran, att i likhet med Hr Rääf begära äterremiss, bland annat, just på det att en nedsättning till hälften i beloppet måtte komma all äga rum. Som jag redan då drog i starkaste tvifvelsmål, huruvida Statens intrader skulle skäligen kunna förväntas inflyta till så stor summa, som den, hvartill de blifvit beräknade, så begärde jag på denna grund, att till ett så improduktivt och lill sin nytta omtvisteligt ändamål, som det förevar., ett så betydande kapital ingalunda måtte varda beviljadt, helst ett till halfva summan nedsatt syntes nog drygt i anseende till utgiftens kännbarhet, och alltså icke borde öfverskrida». Het torde icke kunna påstås, att de sedermera beklagligen inträffade lidsornständigheterne i någon den ringaste mån varit af egenskap att betaga mina ord sin vigt; utan år det lverlom, uppenbart, att berörde min utsago genom dem erhållit en ökad styrka. Sålunda var det t. ex. vid förra öfverläggningeu icke att förutse, det Regeringen skulle finna sig af behofvet föranlåten begära en så stor summa, som 2 millioner r:dr för Svenska försvarsverket, saint för de af den inträdda politiska ställningen påkallade rustningar och åtgärder. Man torde äga rätt att erinra huruledes R.
Af sådan anledning har f. d. Commissionen låtit aflemna dess i Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkningar granskade Hufvud-Bok med verificationer för år 1836 och intill Commissionens upplösning, äfvensom Kongl. Commerce-Collegium öfver Fondens förvaltning upprättat och aflemnat för år 1837 Hufvud-Bok och tillhörande Räkenskaper, de der granskats i Kongl. Kammar-Rätten med anmärkningar; — Och inhämtas af dessa handlingar följande förhållande: Debet. Balance från föregående äret: Behållningar och Fordringar 55,216:23. G. Uppbörd: Stats-anslag 13,000. Säger B al ance till påföljande året: Skulder Credit. Balance från föregående året: Skulder . 32,219: 8. Utgift: Inventariers anskaffande . F .. Kostnader för föregående åren Quarantaines-Inrättningars underhåll Reslitutioner Aflöning Expenser och Diverse Utgifter Afskrifning 37,645: 4i. 9. 450: 25. 2. 80. Balance till påföljande året: Revisorerne hafva fästat uppmärksamhet dervid, att 1837 års Redogörelse icke upptager i debet den balance i fordringar, som 1836 års Räkningar utföra med 7,546: 44. 8. Härom har blifvit upplyst, att f. d. Quarantaines-Commissionen ansett sig höra utreda och, så vidt ske kunnat, indrifva ofvannämnde balance, hvartill åtgått tiden intill den 25 sistlidne Februarii, då redovisning i omförmälte hänseende blifvit 86 — hos Kongl. Commerce-Collegium aflemnad; kommande alltså förhållandet med sagde balancesumtna att uti innevarande års Hufvudbok upptagas. Vid dessa räkenskaper har i öfrigt ej varit något att anmärka. Kongl. Krigs-Colleginm. Artilleri-Af delningen. Denna Afdelnings räkenskaper hafva för år 1835, hvilket års Hufvudbok vid sednast församlade Revisorers sammanträde ej hunnit i Kongl.
» 1848 » 656, deruti likväl inberäknade om kring 400 för bristande väglagning sakfällde personer, år 184-9 till 278 och » 1850 » 169, eller, med afräkning af omförmälde 400, i medeltal 24-1 om året, härunder sednaste qvinqvennium utgjort: år 1851 171. Dessa sifferuppgifter synas visserligen antyda som skulle brottsligheten inom Länet vara i tilltagande och följaktligen i viss mån jäfva hvad jag bär förut yttrat rörande befolkningens sedlighet; men vid en närmare granskning af brottmåls-statistiken visar sig, att, af de under sistnämnde period åtalade brott, mer än |:delar utgjorts af polisöfverträdelser och sådane mindre förseelser, som tillförene af åklagare-makten stundom lemnats utan lagföring; hvadan, då dertill kommer, att en icke ringa del af de egentliga lagbrotten blifvit föröfvade af personer från andre orter, under deras vandringar från och till Norrige, det torde kunna antagas att, äfven under ifrågavarande pe riod, sedligheten inom Länet varit tillfredsställande. I förhållande till befolkningens ökade välmåga har äfven antalet af såväl de vid Domstolarne anhängige gjorde ärender, som lagsökningsmålen hos Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande betydligt aftagit. — Beloppet af hvad bos Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i exekutiv väg utsökts, som år 1850 uppgick till 110,787 Riksdaler, har sedan nämnde tid i medeltal utgjort allenast 60,404 R:dr. Såsom en följd af det ökade välståndet har äfven kostnaden för fattigförsörjningen inom Länet, hvilken under åren 1847—1850 i medeltal ut Berättelse öfver Jemtlands Län för åren 1851—1855, 2 10 gjorde 17,394 R:dr 17 sk. för år, sistlidne år nedgått till 13,735 R:dr 6 sk.
Den summa som derutöfver må kunna calculeras, såsom behållen, bör antagas belöpa till omkring 4,000,000 R:dr; hvaraf dock en stor del ej utgör contante eller rörlige medel, att under följande ( »5 ) året begagnas till bestridande af utgifter, hvartill årets uppbörd blifvit påräknad såsom tillgång. Rikshufvud boken för år i83i visar så väl förhållandet vid samma års slut, sorn fortgången af nämnde års Landt-uppbörds indrifvande och redovisning-, intill den 1 September i832, då Specialräkningarne böra afslutas. Den tid af tvåtredjedels år som sålunda är beviljad af ett följande år för löpande årets uppbörds bestyr, erfordras af de orsaker: att uträkningen och debiteringen af Landt-räntorne först kan verkställas sedan årets markegångspris blifvit satte och faststälde, hvilket i allmänhet äger rum i slutet af November eller början af December månad samma år, för hvilket räntorne skola utgöras: att uppbördens indrifvande och summariska redovisande upptager tiden derefter från slutet af Februarii till slutet af April: och att restantiernes indrifvande samt specialräkningarnes upprättande böra för sig gå till den påföljande 1 September, hvarefter en månads tid är beviljad för de sednares complelterande och afgifvande.
efter svara henne o c h försäkra, att jag på villan, förr än hon med ett klingande skratt sade hyllning åt skönheten d e t; men jag hoppades att pålägga messigt, att i ert djerfva angrep låg något, som Klein. ville skulle hon mig (Forts.) eke Jag gerna var er osympatisk. » äro vi fåfänga, vi alla unga kyssar. döma fingret. sade hon, » den ni gjorde en » Jag ljuga! Två annan, » dylik bekännelse, skulle må hända redan hafva leende, i det jag diplomatiskt förbigick frågans kärnpunkt. lifstidskärhotade mig skalkaktigt med talsämne » J a g har väntat en mild d o m », svarade j a g att j a g är dömd till benådat er med mångårig fångenskap. » hänsynslöst och orättflicka? tror, ... » Hon färdigt att röfva en kyss från en obekant Är lek D e kalla det Qvinnan måste ständigt foga sig efter, Ar » Jag alltid göra sin vilja måste fördraga hvarje hänsynslöshet o c b hvarje oförrätt. leende. förr eller senare sticker sätt, men saken är den samma. gällande. » Straffet är alltså större, än j a g tänkt, » sade hon Iduns byrå och expedition hållas under måndagar, sommarmånaderna torsdagar och fredagar öppna kl. endast 10 — /. Vi vilja särskildt fästa uppmärksamheten på Iduns lämplighet för platssökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom för alla öfriga slags SANDGREN, V å r a barn. Hemmets » centrum virium » är barnen. De äro der jemte det dyrbaraste för föräldrarnes bjertan: hopp och farhågor, glädje och smärta kännas Ulligast, då det gäller dem, deras välbefinnande, deras lif och — framtid. Ingen möda, tid eller eftertanke bör anses för uppoffring, då det gäller att dana dessa späda plantor till att värdigt fylla sin plats såsom menniskor, hvilkas mål är att främja samhällets så väl som egen lycka. Vid hjertats ömma röst få vi dock ej alltid fästa vår uppfostringsmetod: hjertat är svagt och behöfver förståndets stöd i detta vigtiga förehatvande. Det första barnen böra läras är — lydnad, och dertill fordras en fast vilja.
På den tid allmogens befattning med handeln var inskränkt till föryttrande å södra orterna af egen och grannars medhafvande gårds-afvel, samt att i utbyte hemföra penningar och förnödenhets-varor, lärer någon anmärkning deremot icke kunnat med fog göras, annorlunda än så vidt dylike utfarter i handels-ärender haft ett menligt inflytande på allmogens lynfle och sedlighet. Från denna för orten förmonliga rörelse har den, i motett förhållande, allt mer och mer förändrat sig till verklig landthandel, som munera idkas icke blott af hemmans-ägare, utan jemväl af torpare och drängar, och hvarvid merendels så tillgår, att landt-handlaren, vid marknader och deremellan i säljarens hemvist, verkställer uppköp af ortens produkter sällan mot kontant betalning, dock med löfte om sådan, efter skedd försäljning; men då denna ej utfaller efter önskan, och då landt-handlaren, ofta för att kunna bli af med varan och måhända lika ofta af stegrad vinningslystnad, Ser sig nödsakad eller låta förleda sig, att, i stället för penningar, taga brånan, likörer och lux-artiklar, måste säijaren låta nöja sig med den betalning, *om kari fås, äfvensom landt-handlaren söker att, hvad han kan, prångla på 'Wi förre af sitt hemförda kram. När härtill kommer, att dessa handelsbolag, merendels verkställda utan nödig beräkning af tid och omkostnader, £fta inleda i skuldsättning samt vingleri, och att landt-handeln från jordbruket rycker en mängd ynglingar samt återlemnar dem frånvande all trägne och mödosammare sysselsättning, så visar sig samma handel, sålunda mtidhafd, vara af temligen eftertänklig art. Då detta öfverklagade förhål}aUde till en del velat' härledas från Norra Ångermanlands aflägsenhet från opstad, har fråga uppstått örn en köpings anläggande derstädes, hvartill Eder Kongl. Majit äfven täckts lemna Nådigt tillstånd. Hvad förra berättelserna innehålla angående gårdfari-handelns skadlighet gäller äfven för närvarande. Politisk författning. Kammar-verk.
Ännu en bultning, starkare än den förra, och så ännu en, kraftig nog att väcka en stendöf. Bort med dig, Ella hördes derinifrån Heddas röst, jag vet, att det är du, och jag vill vara i fred. Var tyst, jag vill sofva! I morgon kan du komma på ditt aftalade frieri. Men med far din, inte ensam. Du hör, hvad jag säger. Godnatt, jag vill inte veta af dig mer i qväll. Ella såg ned till sina kamrater, liksom hade han velat säga dem: Ser ni, hon är trogen, hon är kärf, men ren som månen; hon är ensam i sin jungfrubur, och hon snäser mig, ovärdige, derför att jag med min sång stör hennes sömn och med min närvaro hennes frid. Ser ni, hon är ej den ni trott, sen ... ni har haft orätt. Men kamraterna läto icke öfvertyga sig. Der blef ett tissel och tassel, ett dämpadt skratt och ett tyst, men dock tydligt förnimbart jubel imellan dem, när Olli kom upp till Ella med en filthatt i ena handen och ett par höga, stora stöflar i den andra. Ser du, Salmen Ella, hvad som var gömdt här på trappan, sade han, en hatt ... den tillhör Uutila Paawo, och ett par stöflar, nya, dugtiga stöflar! Dem har Jussi fått färdiga till i dag, det är Uutilas nya friarstöflar! Vill du veta, hvem som är derinne i ditt ställe Jo, han heter Paawo, blifvande husbonde på Uutila, vackre Paawo, som har eget hus och eget hemman; det är han, som har hvad du skrutit af, se så, nu kan du gå hem och lägga dig, men kom inte och skryt härnäst för oss, som ha vettet i behåll! Ella rusade ned som en galning. Med ögonen letade han förgäfves efter en sten. Icke en enda fans på hela gården. Men ändtligen! Derborta upptäckte han en grupp vilda nyponbuskar. Derunder måste finnas ett stenrös.
Debet. Uppbörd: Statsanslag , 2,250: — Tillskott af Akademiens enskilda medel 46: 14. Credit. Utgifter: Arfvoden 450: — Hyra och ved för bibliotheksrummen 908: 5. Omkostnader för minnespenningar och medaljer 938: 9. Summa ■ 2.296: 14. 2:o Estra anslaget för utarbetande af en ordbok öfver svenska språket. Debet. Uppbörd: Statsanslag '. 3.750: — Credit. Utgifter: Arfvoden m. fl. utgifter 3,750: — Kongl. Vitterhets-, historieoch antiqvitets-akädemien. Emot denna, i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning granskade räkenskap har å Revisorerues sida icke varit något att erinra. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: — 191 — Debet. Balans från år 1859: Behållning af statsanslags-medlen . 7,914: 40. Dito af Akademiens enskilda medel 13,103: 23. Uppbörd: Af Akademiens enskilda medel 757: 65. Balans lill år 1861: Skuld å stätsauslags-medlen Sum ma Credit. Balans från år 1859: Skuld å statsanslags-medlen Utgifter: Af statsanslags-medlen: Af Akademiens enskilda medel 600: — Balans till år 1861: Behållning af statsanslags-medlen 4,616: 64. Dito af Akademiens enskilda medel 13,260: 88. *.-sa.!»aaoBm,.v«c v Summa Kongl. Museum. Årets räkenskap har blifvit hos Kongl.Kammar-rätten granskad ning. Balans från år 1839: Uppbörd: Credit. Utgifter: Till inköp af talför oell diverse omkostnader 1,129: 55. Bulans till år 1861: Kontant behållning ... 2,342: 3. Emot denna räkenskap hafva Revisorerne icke haft något att erinra. Akademien för de fria konsterna.
Endast i de församlingar, der äfven pastor vore så ringa aflönad, att han icke skäligen kunde vidkännas vidare afdrag till komministern, ehuru denne oftast just der vore i största behof af tillökning i inkomst, mötte löne-regleringen på detta sätt hinder i verkställigheten; men då vore ock förhållandet vanligtvis sådant, att församlingen, i samma mån den vore allt för liten att tillräckligt aflöna två ordinarie prester, äfven borde kunna behörigen betjenas af en enda. 28 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 93. Då, på sätt här förut inhemta», Kongl. Förordningen den 8 Februari 168 4 utgör den hufvudsakligaste grunden för presterskapets nu varande allöning, så, ehuru bestämmelserne om denna aflöning, sammanförde, omfatta en sådan vidlyftig lagstiftning, att här icke kan ifrågakomma, att fullständigt för samma lagar redogöra, anser sig Utskottet likväl lämpligen höra, i sammanhang med här ofvan gjorde framställningar, hufvudsakligen återgifva berörde Kongl. Förordnings innehåll. 1 inledningen till denna Förordning tillkännagifves, att densamma tillkommit till följd deraf, att allmogen öfver hela Riket vid flera riksdagar anhållit om en viss förordning, huru mycket de vore skyldige gifva sina själasörjare vid trolofningar, bröllop, barndop, kyrkogångar, begrafningar, i likstol, tionde och till kapellanens och klockarens underhåll. Kongl.
Deputerade från Herjeådalen hafva häruti instämt, och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande har ej ansett nödigt kalla Deputerade från Länets öfrige tvänne fögderier, enär endast persedlar till kronovärdi af 81 R:dr 6 sk. 1 r.-st derifrån utgöras med förvandling efter markegång, samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett dessa, såsom utgående al Qvarnar, Sågar, Afradsland och Fiskevatten, med högst få undantag icke vara ständiga räntor, utan arrenden, och komma till en del att försvinna, i den män lägenheterna blifva skattlagda; hvarjemte anmälan gjorts, att de i sednare tider tillkomne hemman, likasom de äldre, endast tili penninge-ränta äro skattlagde. Enär, enligt hvad jemväl Kammar-kollegium upplyst, en del af de uti persedlar utgående skatterne äro att anse såsom arrenden och således ej föremål för närvarande reglering, förfaller all fråga derom. Kongl. Majit, som anser Qvarn-räntorne uti Jemtland, likasom uti andra Rikets provinser, kunna utan olägenhet fortfarande uti Spanmål utgöras, föreslår nu Rikets Ständer, att: 1:0 De inom Jemtlands Län varande Spanmåls-qvarnräntor bestämmas fortfarande i spanmål, såsom uti Rikets öfriga Län; 2:o Alla öfriga nuvarande uti ordinarie räntan inbegripne persedlar förvandlas till bestämd penninge-ränta, att, jemte nuvarande skatte-titeln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. Norr - K»n/L 9faj:(t Sid. Preposition, N-.a t. Norrbottens Län. 9S V Af nuvarande ränte-pcrsedlar ansåg Kong!. Majit lämpligen kunna komma i frå^a att såsom särskilda skatte-titlar bibehållas: Span mål. Smör, samt dessutom Penningar.
Jess belägenhet, troligtvis, vid en nu skeende försäljning, korn me att uppgå, får Utskottet hemställa, att frågan om iståndsättandet och inredandet till local för RiksgäldsContoret af det hus, Kongl. Sundhets-Collegium tillförene be gagnat, må förfalla, samt att deremot samma hus må, genom Fullmägtiges försorg, af Riksgälds-Contoret försäljas på det sätt, Fullmägtige pröfva för det allmänna mest fördelaktigt och ändamålsenligt. Beträffande deremot den till Utskottets behandling jemväl hänskjutna fråga om beredandet af en ny local för Riks-Archivet, så enär det härom vid sistförflutne Riksdag fattade och af Kongl. Maj:t i Nåder gillade beslut, enligt Utskottets åsigt, numera ingalunda Bör göras beroende af den omständigheten, huruvida Riksgälds-Contoret kommer att erhålla den local, som då för Contoret bestämdes, eller icke, anser Utskottet Rikets nu församlade Ständer böra, så vidt på dem ankommer, undanrödja hindren lör omförmäldte besluts befordrande till verkställighet. Men innan Utskottet afgifver sitt yttrande och förslag angående hvad, som, efter Utskottets förmenande, bör, i sådant hänseende af Rikets Ständer tillgöras, anser sig Utskottet först böra anmäla, att Utskottet noga öfvervägt den, uti här ofvan anförda motion, gjorda framställning om inköpandet af ett för inrymmandet af alla Riks-Archivets handlingar lämpligt och tillräckligt hus, hvarigenom Riksgälds-Contorets flyttning skulle kunna undvikas.
[2702] " M^ör en bildad, 23-årig flicka, huslig, arbetsam och musikalisk, hvilken i 4 ' / 2 år berömligt förestått sin faders hem, sökes plats i bättre familj att gå frun tillhanda i förefallande gö- romål. Finfina rekommendationer. För vidare meddelanden behagade reflekterande uppgifva adress i biljett till » B. W.&gt;, Hudiksvall, pöste restante. f2742] önskas af ett 34 års fruntimmer vid P lats någon välgörenhetsinrättning som husföreståndarinna eller slöjdlärarinna vid nå- gon skola. Pen sökande har innehaft vikarie föreståndarinneplats vid ett barnhem i två år, genomgått kurs i slöjd i Stockholm efter folkskolans metod. Kunnig j klädsömnad, linnesömnad samt finare handarbeten. Utmärkta rekommendationer kunna presteras. Svar och upplysningar lemnas af Fru Hanna Wieselgren, född grefvinna Posse, Packhusplatsin, Göteborg. T2S10] n fattig flicka, 19 år, med god karaktär E oeh stillsamt sinne önskar inst. flyttning plats antingen att. sköta barn eller att tjäna ensam. Svar till » Fattig flicka », Iduns bvrå. [2795] PLATS som sällskap, hjälpreda eller luisförestånderska sökes af bildad, bättre flicka, 24 år, fullkomligt hemma i hushållsgöromål. Små pretentioner. Svar till » Ella&gt;. Iduns byrä. [279GJ 20 årig flicka, van att underv. i musik, sök. ett godt hem, helst på land., för att gå matmodern tillh. Finnes barn, är hon nöjd att underv. i musik. Svar till » Musik » till Allmänna tidningskontoret, Gefle. [2725] E U 19-årig flicka med godt lynne önskar i E n höst plats som hjälp och sällskap i bilne demoiselle suisse bien recommandée, qui parle parfaitement plusieurs langues, cherche engagement de suite pöste restante Jonsberg.
Falla lika många röster på två eller flere landtmätare, eller uppstår tvist, antingen i afseende på rösternas beräknande eller annorledes, så att genom öfvervägande pluralitet någon landtmätare icke kan anses vara till förråttningsman utsedd, eger Kongl. Majits Befallningshafvande gifva förordnande åt hvilkendera af de föreslagna landtmåtarne Kongl. Majits Befallningshafvande för godt finner. “ Fxpeditons-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 197. 23 “I fråga om annan landtmåteriförråttning skall ansökning om förordnande för landtmätare äfven ingifvas till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande; och må jordegare icke vägras att erhålla den landtmätare, de begära. Ej må förordnande annan landtmätare meddelas, ån den, som, enligt hvad serskildt föreskrifvet år, eger landtmåterigöromål, på eget ansvar förrätta.** Ofver denna hemställan afgaf Justitie-Kanslers-embetet infordradt underdånigt utlåtande, samt tillstyrkte, på de af Rikets Ständer anförda skål, att ifrågavarande stadgande måtte förändras i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer i sådant afseende föreslagit; dock att, enär det, uti förslaget, i fråga om beräkningen utaf afgifna röster å den förråttningsman, som bör förordnas, förekommande uttryck: “efter hemmantal eller deremot svarande grund“ syntes vara nog obestämdt och kunna leda till tvister, samt den grund åter, hvilken för delning af inegor skall följas, ej läte sig på förhand bestämmas så lått, som den, hvilken i allmänhet följes vid delning af andra egor, sistnämnde grund måtte blifva den, i enlighet med hvilken rösterna uti ofvanberörda fall beräknas, derest icke röstberåkningen finge ske per capita. Häröfver yttrade sig Högste Domstolen under den 25 Oktober 1849, att den af Rikets Ständer föreslagna förändring ingrepe djupare i hela skiftesverket, ån förslaget vid första påseendet syntes antyda.