Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förekommen af hvad Hr Frih. o. Landtm, nyss behagat förklara, nemi. att frågan endast är, huruvida remiss'kan eller bör vägras, vill jag icke ingå uti svaromål på hvad som här blifvit yttradt, utan endast uppläsa sista perioden af itsta mom. uti 4g §:n Riksd.Ordn., så lydande: ”uppstår fråga om eller hvart remitteras bör &c.’’ Dessa ord gifva tydligen tillkänna, att en sådan fråga, nemi. om en remiss bör ske, kan uppstå enligt grundlagen; och det är just denna fråga, som nu uppstått, både till följe af Hr von Hartina nsdorffs och mina yttranden. Frih. Gederström, Jacob: Jag är af Hr Lagerhjelm a56 Den 5 Februari. förekommen uti det, som jag ämnade yttra. Här är ické fråga om annat, än att besvara Hr Frih. o. Landtmts propos. om eller hvart remitteras bör, så framt Hr Frih. o. Landtm, anser sig grundlagsenligt kunna framställa den oell icke vägrar att göra det. Hr von Hartmansdorff: Jag hörde ej, att Hr Lagerhjelm till besvarande upptog en anmärkning, som egentligen var riktad emot hans yttrande, att Gr. Anckarsvärd» ^:de motion skulle innehålla en fråga om inställande af kronobetjeningens åtgärder. Men der står uttryckligen, att den bevillning, R. St. sig åtaga, endast skulle utgöras efter de återstående nuvar. grunder för hennes utgörande. Det vill säga, att det överskjutande beloppet hvarken skulle taxeras, debiteras eller uppbäras af vederbör, taxeringsman, häradsskrifvare eller kronofogdar. Hr Lagerhjelm har således alldeles rätt. I fråga om proposrn har han jemväl upplyst, att da propos. om eller hvart remitteras bör framställes, så måste det vara hvarje ledamots rätt att svara nej likasom ja.
I lifvet och döden på Herran; Men brottslingen finner i natten ej ro, Han söke den när eller fjerran, Då samvetet vaknat; han räds för sin Gud, Han bäfvar för stunden den sista, Då hjertat i döden skall brista. – Bah! mumlade Drake och satte sin häst i gång. – Samvetet! Det är en plågoande, som skapas af menniskans eget högmod, då hon inbillar sig vara fri i sitt handlingssätt och tillräknelig för sina gerningar ... Döden! Jag fruktar den ej ... om den blott icke afbryter min bana, innan den nått sitt mål ... Då alla mina förhoppningar äro uppfyllda, eller alla korsade och intet mer återstår att lefva för, då må jag dö ... Men om jag skulle dö denna natt? Bort med denna tanke! Mitt öde skall uppfyllas. Emellertid återförde honom dessa tankar till hans vanliga betraktelser, under det han styrde sin häst mot hemmet. Hunnen ett stycke från kojan, mötte honom tvenne vandrare. Då de kommit närmare, fann han, att de voro qvinnor, väl höljda i sina dukar mot regnet och blåsten. De stannade, liksom af fruktan för hästen, och tycktes vilja vika in i skogen vid sidan af vägen. Detta gaf Drake anledning att tilltala dem: – Passeren lugnt förbi, sade han; – vägen är tillräckligt bred. – Det är herr Gustaf Drake, hviskade den ena till den andra. Drake ämnade rida förbi, men då han ej erhöll den vanliga helsningen Gudsfred, som vandrare brukade begagna inbördes och till mötande herremän, stannade han och frågade: – Hvilka ären J? – Vi äro från Signildsborg, svarade Johannas temligen gälla röst. – Ha, sade Drake, idet han närmare mönstrade den ena qvinnans drägt, – om jag ej misstager mig, har jag det oväntade nöjet att möta en dam af stånd. God afton, fröken Skytte! Hvad ger mig förmånen af detta möte? Vädret är icke lockande till promenad. – Och likväl finner jag er sjelf ute, herr Gustaf Drake, svarade fröken Maria, ty det var hon. – En man som jag kan hafva förrättningar, som nödga honom trotsa storm och oväder.
Ständer finna någon mera skyndande anstalt, lill öppnande af direct gemenskap emellan Eifvedalen och Rörås böra vidtagas, hvilket Utskottet, för sin del, anser ganska nyttigt och för orten af stor vigt; så lära erforderliga medel böra särskildt anslås till bestridande af de i sådant ändamål oundgängliga kostnader, helst de 20,000 R:d B;co Ärligen;, Kongl. Maja i Nåder anslagit till omkostnaderna med nya väganlägningar, visserligen icke kunna umbäras för de anläggningar, som redan blifvit påbörjade eller af Kongl Maj:t jaödige ansedde, och bland hvilka den uti Kongl. Maj t; 8 Den q 7 April. 44i Majt:» Nådiga berättelse omförmalte väg, från Jemtland till Trondhiem, är, uti Utskottets öfvertygelse, den allraangelägnaste och vigtigaste; hvilket alltsammans till Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfvande vördsamligen öfverlemnas. Stockholm den 28 April 1815. Vå Höglofl. Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar A. Lantingshausen. På Högvördig a Prest. Ståndets Ledamöters vägnar Bryn. Hesselgren. På Vä Hofi. .Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar And. Fredin. Pa Hedervärda Bonde-' Ståndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson - M. M. Rosbeck. Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. d. 27 April.’ Högvörd. Prest-Ståndet d. 24. Vällofl. Borgare Ståndet d. 24 ** Hederv. Bonde Ståndet d. 24 — Vördsamt Memorial. Uti ett den 2 9:de nästlidne Mars hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifvet samt derifrån till 442 Den 37 April. till Riksens Ständers allmänna Besvärsoch OeConomie-Utskott remitteradt Dictamen, har Herr Majoren C. von Kruus yttrat den hemställan, att Brännvinsbränningen linge under loppet af näst instundande
Bensvart, Benkol eller Bister 1 Centner 1 50 Berberisrötter FriaBernsten, rå och oarbetad Fri. arbetad, oinfattad 1 skålp. 1 50 infattad med Guld eller Silfver, väges med infattningen och förtullas såsom den; infattad med andra ämnen, tullbehandlas såsom Bijouterivaror. Bijouterivaror af annat ämne än guld och silfver, enkla eller sammansatta, såsom armband, bröstnålar, kedjor, kors, ringar, sigiller, spännen, urhakar m. m 1 skålp. — 75 Anni. Afdrag i vigten göres ej för fodraler, hvari Bijouterivaror inkomma, eller för kartor, hvarå de äro uppfästade. Bildhuggeriarbeten, som utgöra konstnärsarbeten Fria. andra slag och arkitektoniska arbeten af ämne, hvilket, såsom arbetadt, ej är i taxan specificeradt . 1 skålp. — 25 Bin i kupor Fria. Biscuit, arbeten deraf; hänföras till Porslin, äkta: kvitt eller enfärgadt. Bister; se Bensvart. Blauholtz; hänföres till Färgträd. Bleckslag ar e-arbeten, ej specificerade: olackerade 1 skålp. — 25 lackerade 1 skålp. — 40 Blod, kreaturs-, alla slag Fritt. Blodiglar Fria. Blommor, naturliga Fria. konstgjorda, af tyg, papper eller halm 1 skålp. 22 50 24 Förslag till Tulltaxa. Qvantitet för Införselstull. Tullberäkningen. Riksmynt. Blommor, delar af konstgjorda blommor 1 skålp. R:dr 7 öre 50 Anm. Med »delar af konstgjorda blommor» förstås endast blad i bundtar, ax för sig, knoppar för sig o. s. v. utan tillsatser eller sammanbindning. Blomster, torkade Blomsterlökar Blonder; se Spetsar. Bly: oarbetadt, i tackor eller rullar Fria Fria Fritt arbetadt, ej specificeradt: omåladt och olackeradt 1 skålp. 5 måladt. eller lackeradt 1 skålp. — 20 Blyerts Bly er tspennor: timmermans1 skålp.
Det anförande, som Hr von Hartmansdorff nu afgifvit, vittnar på det ojäfaktigaste derom, att den förenkling i räkenskaperne man söker tillvägabringa, snarare har till påföljd att inveckla saken och i hög grad försvåra möjligheten, alt vinna kontroll ä afgiftens rätta och verkliga belopp. 1 st. f. det högst enkla sätt, hvarpå denna afgift nu debiteras och redovisas, vill man sam - Den 8 M ars c. m. 369 manslå den med charta sigillata-afgiften samt på det sältet låta den ingå i Statskassan. För att sedan kunna bedöma huruvida Krigsmanshus-kassan af Staten utbekommer sin lillständiga rätt, vill man införa en serskild och alldeles ny kontroll öfver charta sigillataafgiflens beräkning, och för att åter kunna tillvägabringa denna kontroll, har ett förslag blifvit framställdt att de tjenstemän inom Hofrälterne, hvilka nu hafva sig ålagdt att granska charteringen af vissa hos underdomstolarne företedda handlingar skulle fä med densaken alt skaffa. Jag minnes likväl, när i följd af K. M:s nåd. remiss, frågan om införandet af en bättre kontroll öfver charteringen af vissa handlingar, som borde med charla beläggas, förevar hos K. Kammarrätten, icke blott ledamöterne inom lietta verk ulan äfven dess President, ansågo det både oformligt och oriktigt att detta konlrolleringsbestyr med deraf följande anmärkningsrätt utöfvades annorstädes än af i)fver-rev:s-dep:let inom K. Kammarrätten.
Detta synes mig kunna ske, till en del åtminstone, genom upphäfvande af de föreskrifter i 2 § 1 mom. af 1842 års Folkskolestadga och 23 § i Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862, om kyrkostämma samt kyrkoråd och skolråd, som bestämma att kyrkoherden, eller den prestman hans ställe företräder, skall vara sjelfskrifven ordförande i skolrådet. Det har förefallit mig som, genom upphörande af detta tvång eller denna företrädesrätt — huru man under särskilda förhållanden må vara berättigad nämna det — med den lemnade valfriheten mera lifaktighet skulle uppstå inom folltskolestyrelsernas verksamhet, Om församlingen egde frihet välja ordförande likasom ledamöter i sitt skolråd, så upphörde anledningen att för brister, möjligen härledande sig från dess egen likgiltighet, skjuta skulden på prestens afvoghet mot folkskolan. Vore presten en varm skolvän, hvars plats såsom ordförande i skolrådet icke kunde ersättas med någon lämpligare, så torde sällan, om någonsin, inträffa att han icke dertill erhölle församlingens val. Jag föreställer mig likväl att presten, om han vill, skall kunna verka minst lika mycket för folkskolans och folkbildningens bästa, utan att bekläda ordförandeplatsen i skolrådet som på densamma, såvida han, såsom nu finnes stadgadt i afseende på fattigvården, vore anvisad att, sin embetspligt likmätigt, såsom ledamot deltaga i skolrådets beslut, då han funne behofvet det påkalla. Ser man på förteckningen öfver de åligganden, som skolrådet har sig förelagda, så finner man att en betydlig del utgöres af ekonomiska eller s. k. förvaltningsbestyr, och om det ej kan påstås, att sådana verkställas bäst af presten oller böra företrädesvis upptaga hans tid eller omtanke, så lärer det väl medgifvas att det vore en fördel, om han blefve befriad från dem. Hvad sjelfva undervisningen vidkommer, så, under förutsättning att han derför nitälskar, kan han icke annat än, både i och med sitt embete samt genom sin högre bildning, utöfva en välsignelserik verksamhet.
När bolstervaret är torrt, manglas det väl. Finskan Jenny. För detta ändamål anser jag lämpligast välja verper af någon större och allmänt känd skald. Med afseende på innehållet är Viktor Rydberg ovilkorligen bland de mest framstående, och med hänsyn till skönhet i form och klang anser jag Stagnelius intaga första platsen. För ifrågavarande ändamål ville jag rekommendera följande allmänt omtyckta poem: » Necken », ni, ti. småbitar af Stagnelius; » Svarta svanor&gt; samt » Vattenliljan *, m. fl. sonetter af Snoilsky; » Barndomspoesien », » Drömlif *, » Snöfrid » och » Barndomens ängel » af V. Rydberg; » Tanken » m. fl. af Runebergs sraåstycken; » Svanen » af Malmström; » Flyttfåglarne » och » Fridsröster » af Tegnér. Om man stickar efter följande beskrifning, får en herrstrumpfot vacker fason. Då hälen är stickad och hoptagen samt maskorna vid sidorna upptagna, ihoptagas de två sista maskorna på vensterstickan af hälen och de tvänne första maskorna pä högerstickan (då man tager midt i maskan, på vensterstickan tager man vid sidan af maskan). 4 hvarf etter hvarandra hoptagas hvarje gång, ?edan hvartannat hvarf, tills det blir 17 maskor på hvarje af de 4 stickorna. Härigenom bildas likasom en kil på ömse sidorom hälen. Därefter stickas 60 hvarf från hälen till hoptagningens början, då man tager ihop andra och tredje maskan i början af hvarje sticka. Hoptagningen af tån tillgår sålunda: 1 gång 4, 2 gånger 3, 2 gånger 2 samt därefter hvarje livarf till strumpans slut. Pi-estfru. Solmålning tillgår sålunda: Man tecknar med blyerts på ett stycke styft visitkortspapper det landskap eller den figur, man ämnar utföra. Därefter dragés rätsidan af kortet hastigt fram och tillbaka Öfver en ljuslåga, tills det är Öfverdraget af ett jämnt svart sotlager. Med en stompf, en tillspetsad papperssudd eller något dylikt upptages nu sotet på de ställen, som skola vara ljusare.
Får, sorn egentligen genom större ullrikhet åro för Landtmannen förmonliga; att till dessa anstalter må användas successive en del af de, för Nåringarnes befrämjande, till Kongl. Maj:ts disposition, på Nionde Hufvud-Titeln, anslagna medel; att, då directa anstalter till sortering och belåning af Ull synas kunna våsendt - 12 Stats-, Bevillningssamt Oec.-Utsk. Uti. lY.-o 109. ligen bidraga till det åsyftade ändamålet, Rikets Ständer måtte i den under Commerce-Collegii förvaltning ställda Ull-Discont-Fonden anslå en tillökning af Tvåhundrade Tusende R:dr för att, på de af Collegium föreslagna vilkor och emot fyra procents ränta, användas till belåning af inhemsk Ull, som af Producenterne inlemnas till Ull-Contoir, hvilka i städerna Stockholn^ Malmo och Norrköping, skulle inråttas, och, såsom ett nödvändigt medel att låtta varans afsättlighet och bestämma dess värde i handeln, vara förenade med anstalter till Ullens ändamålsenliga sortering emot en lämplig, af producenten erläggande afgift; viljande Kongl, Maj:t, derest forberörde låne-anslag af Rikets Ständer beviljades, för Ull-Contoiren fastställa erforderliga reglementariska färeskrifter; samt att räntan å så väl den summa, som till lån för Scliåferi-Idkare kan serskildt blifva anslagen, som Ull-Discontens nuvarande Fond, må tills vidare kunna, i mon af behofvet, disponeras lill koslnaderne för omformålde Ullsorteringsoch Mägazineringsinrättningars anläggning och vidmagthållande, intilldess de i framtiden, genom tilltagande production, vinna den utvidgning, att något tillskott af allmänna medel dertill ej erfordras. Stals-j Bevillningssamt Oec.-Utsk. Ull. N.-o 109. i3 I sammanhang med ofvanstående Nådiga Skrifvelse har Hoglofl.
Vid Åkerbrukets första uppkomst var det naturligt, att den, som ernade odla ett stycke af en mark, hvilken ditintill legat öppen till bete för boskap, måste borja med att afstänga detta stycke; och en sådan stängsel kunde då ej falla någon annan, än honom sjelf till last. Den var ett slags eröfring på det område, boskapsegaren förut ostörd begagnat, en occupation, hvaraf endast odlaren drog fördel, ur hvilken han sedan härledde sin uteslutande ratt, och den han följaktligen på eget äfventyr borde företaga. Från detta ursprungliga förhållande emellan jordbruk och boskapsskötsel, är det stadgande säkerligen en lemning, som ännu förekommer i våra Lagar, att åker eller äng skall ensamt stänga mot skog, beteshage eller utmark. Bil t. K. M. Nådign Propos. N:o 43. 4'' Men under det odlingen alltjemt fortskred och de serskilde odlarne derigenom t närmade sig till hvarannan, utbildades ett nytt förhållande; ty i samma stund deras gränsor möttes och sammanföllo, blef det icke längre blott jordbruket, som hade förmon af stängseln, i motsatts af boskapsskötseln, utan det blef jordbruk mot jordbruk, som inbördes delade denna förmon. Lagarne stadgade alltså, det de ock borde ömsesidigt vidkännas skyldigheten att stänga. Denna skyldighet låg klarligen i sakens natur, då jorden å ömse sidor redan var odlad. Sammanstötte åter jordegares serskildta områden i skog eller betesmark, hvilket inträffade sedan egande rätten fått en vidsträcktare verkan och erkända gränsor i följd deraf uppkommit äfven utom de odlade fälten, så ansågs förhållandet vara af annan beskaffenhet. Här berodde det af hvardera sidans eget sätt att begagna mar, ken, huruvida en mellanstängsel skulle kunna medföra nytta. I detta hänseende hafva de äldre Lagarne derföre följt den grundsats, att den ene grannen ej kunde tvinga den andra till hägnads upprättande, och att således den som stänga ville, skulle stängseln ensam hulla. Det är först genom Kongl. Förordningen af den g Febr. 1802, som i lagstiftningen den nya princip 46 Bi’, t. K, M. Nådiga Propos.
cousine gå ut, gå och göm sej ; k ryp opp i vind, spring ner i källaren .. ur vägen, ur vägen.. L A S S E . Under det j ag tala med mademoiselle till er fav eur, den främmande cavailier komma och poussera stora skri k af douleu r; han beklaga sej faslig öfver en tand. N I C L . Ah, v ar det inte annat? S T . Ändtligen beg riper j ag. L A S S E . Den c availler utstå en försk räckelig martyr. S T . jämrar sig och vr idet hufvudet som i den värrsta plåga. Aj, aj ! J U L . Det gö r mej så ondt om honom. L A S S E . Den främmande herr fråga efter monsieur Ninus , man svara que han inte vara hemma. Ar ni tand-doctor då? ropa h an. Oui, svara jag. Och voila den främmande herr vilja que jag dra ut honom en tand. N I C L . Det tror j ag rasande väl . L A S S E . Men j ag svara: non, monsi eur, parceque jag v ara hos min vän Ninus, j ag inte gå i n i 38 hans rätt; j e suis un h onnête homme, och för den orsak plutot h ela käft på den främmande cavailler springa i luft, q ue jag göra den minsta hjelp åt min v äns pratique. N I C L . Ni h ar en hård själ, herre; nog hör man på er, att ni aldri g halt tandvärk. S T . Aj , aj! N I C L . Stack are, jag tycker d'ä s å synd om honom att om inte gufar blefve ond, hade jag lust att hjelpa honom, jag. J U L . apart. Se der kan man säga couren vore värre än sjukdomen. Sö ta cousine, kl appa honom, hon ska få se att det hjelper. J U L . Jag tror verkeligen att det skulle göra något litet. N I C L .
Enligt kostnads-förslager öfver upprättandet af ett nytt hospital i Götheborg, hvilka Serafimer-ordens-Gillet till Kongl. Maj:t öfverlemnal under den 13 Augusti samma år, med hemställan om nådig Proposition till Rikets Ständer om anslag för detta ändamål, och hvilken underdåniga hemställan Kongl. Maj:t i nåder bifallit, upplyses, alt det erforderliga beloppet för uppförande af ett hospital, afsedt för 150 sjuke, uppgår till nära 600,000 R:dr R:mt; men som byggnads-kostnaderna skäligen kunna antagas lägre inom de nämnda landskapen än vid Götheborg, torde denna summa blifva tillräcklig äfven då hospitalet afses för 200 sjuke. På grund af hvad jag nu anfört, får jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer, för uppförandet af ett hospital med 200 sjukplatser, afsedt för landskaperna Wermlands, Dalarnes och Nerikes behof, måtte be vilja ett anslag af 600,000 R:dr R:mt, att utgå med en tredjedel under hvardera af åren 1864, 1865 och 1866. Stockholm den 22 November 1862. Bob. Montgomery-Cederliielm. 1% o 40. Af Herr Fedcrgclljftld, Fredrik Ausust, angående suden i lindring a[ Stadgarne för Karolinska Medico-Kirurgiska Institutet att detsamma klefve berättigadt meddela fullständig medicinsk undervisning. Redan från äldre tider hafva vigten och nödvändigheten af medicinsk undervisnings meddelande i Imfvudstaden gjort sig gällande. Deraf föranleddes stiftandet af Kollegium Medicorum, en fri förening af utexaminerade läkare till inbördes skydd och till bibringande af såväl teoretisk som praktisk medicinsk bildning åt yngre kolleger och elever. Denna utom-akademiska undervisning kom dock blott tidtals samt mera ofullständigt lill utförande. iMen i början af detta sekel upptogo Rikets Ständer frågan och sedan dess har denna undervisning af dem och regering på ett kraftigt sätt blifvit understödd. 96 Motioner hos Ridd er skåpet och Adeln 1862.
Svenska grundlagens ordalydelse, utan här måste väl, den för lagtolkning i allmänhet gällande regel, att lagens grund och mening förnämligast afses, desto heldre tillämpas, som Riks-aklen icke för Sverige utgör någon grundlag. Att åter den af Kongl. Majit föreslagna åtgärd låter förena sig med vår grundlags sannolikaste mening, för såvidt man till densamma kan af ofullständiga stadganden sluta, synes mig ådagalagdt i Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministerns anförande till Slats-Råds-prolokollet; och jag finnér alltså, att Riks-akten, rätt tolkad, och med förenadt afseende å båda rikenas grudlagar, icke lägger hinder i vägen för Rikets Ständer att bifalla Kongl. Maj:ts Nådiga proposition.’’ Af Herr Friherre Paijkull, </. G., som anförde att hani såsom grundsats icke gillade Utskottets antydda mening att grundlagarne understundom kunna tolkas och icke alltid böra efter deras ordalydelse tillämpas, samt alt han ansåg §§ 39, 40, 91 och 92 icke hafva blifvit behörigen iakttagne. Af Herr fVahlström : Af Riksdagsfullmäktigen P. Sahlström, som förklarade sig anse den al Kongl. Majit i Nåder föreslagna åtgärden icke vara förenlig med föreskrifterna uti 40 och 92 §§ regerings-formen. Häruti instämde Riksdagsfullmägtigen Anders Janson från Wermlands Län. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1357. Konstitutions-Utskottets Memorial JH 47. Ank. till Exp.-Utsk. d. 8 Okt. 1857, kl. 1 e. m. Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Riks-ståndens beslut rörande det af 'Konstitutions-Vtskoltet uti Memorialet M 32 framställda förslag till ändring uti 43 § Riksdagsordningen, angående hemmans-egares represéntations-rätl.
Må vi köra i sand äfven i denna fråga, till dess vi lara oss äfven det systemet att hafva skiljemynt i stället för skiljemynts-sedlar. Jag tillstyrker bifall till betänk.; och antingen den ena eller den andra åsigten segrar, förblifver förhållandet likväl uti Den 5 September f. ni. det dåliga skick, hvaruti någon egentlig förbättring icke är att påräkna, förrän vid nästa riksdag. Hr von Troil, Emil: Den fråga, som nu är under öfverläggning, är visserligen af mycket underordnad vigt, sedan man numera förlorat möjligheten att vid denna riksdag få skillingssedlarna helt oell hållet afskaffade. Jag skulle dock tro, att det vore lämpligt, att nu åtminstone borttaga dem, som äro ställda på kopparskillingar, dels emedan de äro ganska litel begärliga, derom man kan förvissa sig, då man ser hvad som årligen blifvit utvexladt från banken, hvilket utgör ett ganska ringa belopp, och dels emedan den stora allmänheten är osäker om huruvida dessa sedlar äro gångbara eller icke, och saken icke är af den vigt, att det lönar mödan att besvära K. M. med anhållan om utfärdande af en ny K. förorda., för att öfvertyga allmänheten att de ännu äro gångbara. Jag har visserligen hört en person, som utöfvar ett embete i landsorten, försäkra att han aldrig försport någon villrådighet om dessa sedlars gångbarhet; men jag kan åberopa min egen erfarenhet i della fall, och jag erinrar mig då, huruledes jag under en resa för icke lång tid sedan uti en af Rikets södra provinser, då jag ville betala skjutspenningar med dessa sedlar, möttes al’ den skjutsandes vägran att emottaga penningarna, hvilken vägran bekräftades af den kringstående allmogen och af hållkarlen. Hr Frih. o. Landtm, yl trade, alt detta mål egentligen innehölle två tillstyrkanden af BancoUtsk., det ena ang:de sedlarna af 16, 12 och 8 sk:s-valörer, det andra angrde sedlarna af i4 och io sk:s-valörer. Då ingen af R. o.
Om en sådan påföljd utsältes för en falsk handel, så är ändamålet vunnet; ty jag tror ej, då påföljden vore så sträng, att någon betjenar sin vän med en falsk ed; jag tror han låter bli det, när han löper äfventyret att sträf - 3^6 Den 17 October f. m. fas som bedragare. Jag förnyar min begäran om återremiss. Hr Cederschjöld, Robert Theophron: Lika med föreg:de talare beklagar afven jag, alt en lag skall blifva föremal för upphäfvande riksdagen efter den , vid hvilken den blifvit stiftad; men denna omständighet kan jag icke betrakta såsom ett skäl för lagens bibehållande. Om den är felaktig, så bör den ju upphäfvas eller rättas, äfven 0111 den dagen förut vore antagen. I afseende på den ifrågavar. lagen torde det vara ådagalagdt hvad ingen, som tagit kännedom örn verkliga förhållandet, bör kunna bestrida, att den medför villervalla och föranleder bedrägerier samt följaktligen bör förändras. Hvad angår den stridighet, som emellan tvänne talare uppstått i fråga om hvilkendera parten kärandeskyldigheten tillhör, så vågar jag för min del tro, att de värde talarne hafva begge två till en del rätt och till en del orätt; ty om vid ett utmätningstillfälle någon anmäler sig för alt hindra utmätningen under föregifvande att han är rätter ägare till egendomen, utan att likväl till stöd för detta påstående förete köpebref, hvaraf åtkomsten skulle visa sig, så måtte en sådan på ingen omständighet grundad lös uppgift örn äganderätt lill den ifrågaställa egendomen icke kunna anses innefatta tili den grad tillräckligt stöd för uppgiftens sanning, att den, som innehar egendomen, skall vara skyldig att stämma den, som sålunda anmält sig som ägare.