Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna redskap förfärdigas då af lärlingarna sjelfva, och består af den Skottska plogen med en vändskifva, och den s. k. drillplogen med två vändskifvor, såsom varande bland de angelägnaste, och fordrande mycken noggrannhet vid ändamålsenlig ihopsättning. Dylig redskap var äfven nu under 84 Den i5 Februari e. m. arbete af några bland de utgående lärlingarna, hvilka dervid ådagalade mycken skicklighet. Det bör härvid ej lemnas obemäldt, alt reqvisilinner på åkerbruksredskap af flera slag ingått till institutets föreståndare från särskilda orter, och ökat sig år ifrån år, så att de numera svårligen kunna uppfyllas, oaktadt slöjdeverkstaden blifvit utvidgad, efter hvad lägenheten medgifver. Enligt de rapporter, hvilka jag sednast erhållit, är höstterminen 1839 öppnad med 17 elever, hvaraf2äro fria, och a3 lärlingar af allmogens söner, af hvilka 14 innehafva friplatser. — Bland de betalande eleverna äro, en från Norrige, en från Liffland och en från Finland. — Under loppet af i83q hafva utgått 15 elever och 12 lärlingar. I stället hafva inkommit 12 elever och 14 lärlingar. Bland de förre äro 2 frie, och bland de sednare j4- Af dessa äro 5 qvar från 1838, så att antalet af inkomne frilärlingar 18 ig utgör q. Sökande till friplatserna hafva vid yppade iedigheler alltid varit vida flere, än lediga rum funnits. Så mångå af betalande hafva ock städse sig anmält, som utrymmet tillåtit att emottaga. Antalet af elever, hvilka besökt institutet från dess första tillvaro, och derifrån utgått, lill och med år i83g, uppgår till 63, och det af lärlingar till 43, de oberäknade af hvardera classen, hvilka nu finnas derstädes. Med lärarepersonalen vid institutet har den förändring skett, att Lieutenanleu Tenger förlidne sommar, efter slutad vårtermin, lemnat den lärareplats han innehaft, hvilken i stället blifvit intagen af Chemie-adjunclen vid Lunds Universitet F. Fagerström.
Jordbrukets verkligen tunga onera kunna i många allmänna afseenden lättas, utan att lätta dem parlielt och med andra lika onererade medborgares ytterligare belastande.” Af Herr Helsingius, D.\ ”Resultatet af Höglofl. Stats-Ulskottets Betänkande, om detsamma bi fa lies, kail, efter min öfvertygelse, icke blifva något annat, än ett allmänt deltagande, genom efter behofvet ökad bevillning, i ett onus, som nu endast drabbar Rustoch Rotehållare. Jag kan nemligen icke hoppas, att Stats-regleringen slutligen utfaller så, att ingen beviljad Slats-bristsumma erfordras, ej eller att från den mägtiga bränvinsflod, som öfversvämmar landet, några betydligare canaler nu komma att till detta vigtiga ändamål afledas. Då bör, efler min åsigt, örn närvarande fall fråga uppstå, hvad rättvisan fordrar eller billighet påkallar, eller i hvad mon välvilja bör lagas i anspråk. Af det Betänkande, som till undvikande af vidlyftighet blifvit åberopadt, äfvensom af de upplysande discussioner, sorn nu föregått beslutet, har jag erhållit den öfvertygelse, att ingen olaglighet vid beslutet 1829 om mötes-passevolancen skedde derigenom, alt Hedervärda Bonde-Ståndet icke deri deltog; då ordet samfäldt i 80 §. Regerings-formen efter mitt förstånd icke kan innebära samma stadgande, om ålla fyra Riks-Ståndens medverkan, som ordet enhälligt i 82 §. och ordet samte/iga i 1 14 §•» hvarföre jag icke eller kan erkänna någon rättvisa här vara alt fordra, då dessutom utgiften har sin grund i frivilliga öfverenskommelse!- emellan enskilda.
Commerce-Collegii Discont, till Mann fact urer lies och Fabrikernes understöd, beviljade Creditiv af En Million Riksdaler, finge förhöjas till 1,500,000 R:dr, emot afgifvande förbindelse för bela Creditiv-Summan, har bemälde Kongl. Collegium, å Manufactur-Discontens vägnar, under den 18 nästlidne Maj, för Creditiv-beloppet, 1,500,000 R:dr Banco, tili Banken uthändiga! och aflemnat förskrifning, innefattande jemväl de särskildta vilkor och förbehåll, Rikets Ständers omförmälde beslut innehåller. I afseende på det Jern-Contoret beviljade Creditiv å Banken, hvilket blifvit begagnadt enligt föreskriften i 180 §:n af 1835 års Banco-Reglemente, få Revisorerne anmäla, det Banco-Styrelsen vid de årlige Revisionerne inom Jern-Contoret utsett ett Ombud att, å Bankens vägnar, i Revisionerne deltaga. Hvarken Stockholms Stads Brandförsäkrings-Contor eller någon* af SparBankerne i Riket bar, under ifrågavarande tid, begärt att få tillita de deni förunnade Creditiver; och sorn Uplånings-rörelsen fortfarande varit instäld, har det icke kunnat komma i fråga att begagna det för Handels ochNäringsDisconten afsedda Creditiv å 250,000 R:dr Banco. 32 B. Cassa-Creditiv. Skånska Hypotheus Föreningen och Broksegares Hypotheks-Cassa hafva fortfarande begagnat de dem af Banco-Fullmägtige beviljade 'Credit!v, den förra till ett belopp af 100,000 R:dr och den sednare till 300,000 R:dr allt Banco; och Banco-Fullmägtige, sorn funnit hinder icke möta för nämnde Inrättningar att, intill nästa Riksdag, än ytterligare begagna den dem på Banken förunnade Creditiv-rätt, hafva i sådant afseende ifrån vederbörande Directioner infordrat nya förbindelser för omförmälde Creditiv-summor.
Utskottets första tillstyrkande, sidan 7, afslogs, och beslöt Ståndet, i öfverensstämmelse med hvad i Doktor Forssells motion blifvit föreslaget, att i nu gällande förordning af den 7 December 1860 om vilkoren för försäljning af bränvin m. m. § 12, utgår. § 14, i dess början förändras till: »Vill någon väcka fråga att bränvinsutskänkning må i socken å landet öfvas, gören etc. § 15- i dess början förändras till: »Rättigheterna för tillåtna utskänkningsoch minuthandels-ställen i en socken varda derefter» etc. — till dess sednare afdelning från »Der» till »pröfva», utgår; § 20, sednare afdelningen från »Ilar» till »medgifves», utgår; § 28, sista afdelningen förändras till: »På landet vare å sönoch helgedag all utskänkning förbjuden, derest Konungens Befallningshafvande ej, på grund af särskilda omständigheter, undantag meddelat»; § 38, utgår; samt att de hänvisningar till 12 §, dem 13, 17 och 18 §§ innehålla, från dessa §§ utgå; — och ansågs härigenom beslut jemväl vara fattadt öfver Utskottets, vid slutet af sidan 7, förekommande tillstyrkande. §§ 14 och 13. Hvad Utskottet under dessa §§ hemställt och yttrat, godkändes, med åberopande derjemte af de beslut, som vid § 12 blifvit med afseende på föreskrifterna i §§ 14 och 15 af Ståndet fattade. § 24. Utskottets hemställan afslogs, och beslöt Ståndet för sin del, att lydelsen af denna § skall bibehållas oförändrad, sådan den förekommer i nu gällande förordning, angående vilkoren för försäljning af bränvin den 7 December 1860. §§ 25, 26, 27.
Här är ännu en und. skrifvelse tillstyrkt, i afseende på Gottlands beväring, hvilken äfven torde böra afslås. Hr F ri h. o. L an dim. yttrade, att då första propos:n innehållit hemställan, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s förslag i afseende på Gotl lands nationai-beväring, och denna propos. blifvit med nej besvarad, hade Hr Landtm, ansett att nämnda propos. omfattade allt hvad punkten innehölle, och alt R. o. Ad:s svar således inbegripit alsing.å förslaget om en und. skrifvelse i detta ämne. Hallands beväring. Frih. Cederström, Bror, uppläste följande: Jag upprepar hvad jag yttrat ang:de Lifbevärtn; jag afstyrker den ifrågasatta indragningen: och då jag begär propos. om afslag å Utsk:s indragnings-förslag, tillstyrker jag att nuvar. anslag måtte bibehållas 'oförändradt. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till bifall å denna punkt. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad., att det hittills varande anslaget för Hallands beväring skulle oförändradt bibehållas. 2.4-öe punkten. Beväringsmanskapets vapenöfning. Frih. Cederström, Bror, uppläste följande: Jag hade önskat att Utsk., i öfverensstämmelse med dess åsigt om nödvändigheten af utsträckning i bevär:smanskapets exercis, hade, efter de anmärkn.T som blifvit gjorda mot betänk. N:o 44» frånträdt sitt förra yttrande; och att, då Den 11 Augusti c. m. 333 Utsk. insåg ändamålets vigt, Utsk. jemväl skulle hafva beredt möjlighet för dess uppfyllande. Så liar icke inträffat. Men då jag icke anser mig kunna biträda en inskränkning i den projecterade, och såsom behöflig ansedda, exercistiden, 21 dygn, helst intet skäl till en sådan af Utsk., i dess betänk.
Ad. behagade till contra-propos. antaga Hr von Hartmansdorffs förslag, att Gr. af Ugglas’s motion och öfrige nu väckta förslag lill ändring i Riddarh.Ordn. må hvila intill dess sig visat örn Coust.Utsk. ingifver något och hvilket förslag till ny representation, blef äfven denna propos. besvarad med blandade Ja och Nej, hvarjemte Gr. Mörner, Carl, anmälde sig och yttrade Till förekommande af 2:ne voteringar, och då jag tror att förslagets läggande till handlingarne möjligen skulle kunna ur propos:na uteslutas, så vill jag hemställa till Hr Gr. 0. Landtm, och R. 0. Ad. om icke man kunde förena sig derom, att Japroposm måtte blifva remiss af Gr. af Ugglas’s motion till Utsk: och Nej-propos:n det af Hr von Hartmansdorff framställda förslag. I anledn. häraf yttrade Hr Gr. 0. Landtm, att Ja-propos:n redan var bestämd, derigenom att han förklarat sig hafva ansett propos:n om motionens och de i anledn. deraf väckte förslags läggande till handlingarne vara besvarad med öfvervägande Ja. Votering hade derföre endast kunnat begäras af dem, hvilkas mening var stridande deremot, och således måste votering anställas mellan deras sinsemellan stridiga åsigter, derest icke R. 0. Ad:s beslut kunde annorlunda inhenitas. De af Hr Gr. 0. Landtm, nyss framställde propos:r till contra-propos:s bestämmande blefvo härefter förnyade och åter besvarade med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Brakel anmälde sig och yttrade: Till följd deraf att motståndet inom detta hus egentligen tyckes vara nktadt emot Gr. af Ugglas’s motion, att R. 0.
Att neka eller, som är detsamma, icke uttryckligen tillägga Kronofogde rättighet till uppbördsprovision för dylika resters indrilvande, synes mig så mycket mera obilligt, som denne tjensteman, enligt gällande förordningar, är tillagd en dylik förmån vid uppbörden af brandstodsmedel, folkskole-afgifter, riddarhus-kapitations-afgifter, att icke nämna den andel i uppbördsprovisionen å allmänna bevillningen, som, enligt bevillningslörordningens 118:de §, honom tillkommer. § 72. Af skäl, som här ofvan vid anmärkningarna emot §§ 63, 64 äro angifna, föreslås att sednare momentet af § 72 må erhålla följande lydelse: Särskilda af stämman tillsatta styrelser skola före den 15:de Januari hvarje ur till kommunalnämnden aflemna redovisning för de medel desamma under nästföregående år omhänderliaft. Nämnden upptager denna redovisning i kommunens allmänna räkenskaper, hvilka årligen böra, före den l:ste Febrnari, af nämnden tillställas kommunalstämmans ordförande. 114 §§ 17, 73. Februari månad, som i dessa §§ finnes bestämd för kommunalräkenskapernas framläggande inför kommunalstämman, synes mig alldeles olämplig. Att inom denna tid hafva räkenskaperna afslutade och behörigen granskade samt förklaringar infordrade öfver revisorernes anmärkningar, med ett ord, att hafva allt så förberedt, att räkenskaperna kunna, för besluts fattande, under Februari månad föreläggas kommunalstämman, förefaller svårt, mångenstädes omöjligt. Då derjemte ingen olägenhet synes kunna härflyta af ett kortare uppskof, föreslår jag att den i begge dessa §§ föreskrifna tid för granskningsstämman må förändras ifrån »Februari» till Mars månad. Förslag till Förordning om Kommunalstyrelse i stad. Instämmande med komiténs pluralitet i det väsendtligaste af de grundsatser, på hvilka detta förslag hvilar, skiljer jag mig dock ifrån densamma i afseende på Magistratens ställning till och inflytande på stadens kommunal-förvaltning.
Wid öfwerwägande häraf, och dä den grund för afgift af Hemman blifwit lagd, att ju me. ra det är wärdt, destomera bör derföre betalas; samt det ä ena sidan skulle leda til Statens förlust, om, till exempel, afgiftcn för ett helt Hemman, klufwit i fyra delar, af hwilka de 2:ne i anseende till sin godhet och afkastning, borde uppskattas till 6000, men de 2.ne andra endast till 2000^ R:dr., bestämdes blott efter sistnämde wärde; Äfwensom, ä andra sidan, ägar. ne af de sämre Hemmans delarne skulle blifwa ansenligen lidande, i händelse afgiften versöra ,8 Den 11 October. - fastställdes efter de »me längt mera wärde Hemmans delar; kan Utskottet ingalunda tillstyrka bifall af ofwanberörde anmärkning, utan an. ser, det mindre eller klufna Hemmansdelar, fast än börande till ett och samma Henrman, böra uppskattas bwar för sig och hänföras till den Clast hwartill hwarje Hemmansdel hörer, efter rvärdet i förhållande till helt Hemman. Widare har uti Hederwärda Bonde. Stän» det bli-fwit anmärkt, äfwensom Wällofl. Borga, re.Ständet för sin del beflutadt, att Hemmans, delar under 1:24.vedels Mantal af högre wär. de än 4,kov Riksdaler efter helt Hemman räk. nadt, ej borde betala lika med i:s4.dedel, eme. dan deraf uppkomme den obillighet och orätt, wisa, som äfwen i synnerhet träffade de Fatti. gare, att till exempel för i:96v:dedels Mantal af 50 Riksdalers wärde, kvmme att erläggas i Srydds.afgift 4 Riksdaler, hwilket wore me« ra än hwad Ett och i:4:dedcls Hemman af 1. Classen gifwer.
Ehuru jag således gillar, att Ståndens majoritet — således äfven 3:ne Stånds sammanstämmande beslut — bör blifva af - Deö «rj Februari f. in. afgörande i afseende på förslagets antagande till omröstning vid nasta riksdag, anser jag dock, att, när 2:ne Stånd stad-* na mot två, frågan bör afgöras i förstärkt Constit.Utsk. En annan väsendtlig brist i Utskts förslag ligger deruti* alt Utsk. ej försökt att förtydliga bestämmelsen rör:de RiksSt:ns anmärknrsrätt. Det nuvar. stadgandet har likväl varit ett ganska verksamt trätofrö, och ehuru jag ej funnit den ringaste anledn. att tolka det så despotiskt, som Utsk. vid denna riksdag gjort, kan jag likväl icke undgå att finna, att ingen bestämd gräns för denna anmärknrsrätt der är uppdragen. Jag medger äfven, att anmärkningsrätten möjligen någon gång gått öfver den gräns, som lagstiftarne trott sig hafva uppdragit för densamma, och att det är ganska svårt — kanske omöjligt — att fullkomligt, klart och tydligt uttrycka, huru långt denna rättighet får utsträckas. Då jag likväl tror, att något mera ledning kan i lagen gifvas åt omdömet — åt hvars opartiskhet alltid någon latitud måste medgifvas —, än nuvarande stadgande innehåller, har jag gjort ett försök i detta afseende, som torde vara åtminstone några steg närmare det bestämda, än den mångsidiga bemärkelsen af det nakna ordet anmärkning. Det vore onekligen att paralysera Constit.Utsk:s uteslutande rättighet att ensamt väcka förslag, om Stånden i anmärkntsväg kunde åstadkomma förändringar i andra stadganden, än dem Utsk. i sitt förslag antydt; men det vöre deremot att nästan omintetgöra Ståndehs anmärkntsrätt, om anmärkhtr ej finge göras såväl emot sjelfva hufvudsaken som emot detaillerna af förslaget. En medelväg går man efter min öfvertygelse, Om man tillåter anmärkntr fritt få hvälfva sig inom området af Utskts förslag till grund lagstext, men förbjuder dem att sträcka sig till andra §§, än dem Utsk. ansett böra förändras. Jag förutser, att en sådan anmärknrsrätt kanske icke tillfredsställer alla; men jag anser den stå i fullkomlig
Men i afseende pä följden af Skepparens underlätna afgifning, hwilken Utffottet anser i alla fall, dä godsägaren icke personligen är närwarande, bora drabba Skepparen ensam, fann Utffottet sig böra tilstprka: Nt den Skeppare, som wid lotzningsstället förtiger det honom anförtrodde gods, bör, i händelse äf besiag, ej mindre ersätta all derigenom för godsägaren upkommande stada ochj i brist af tilgäng bertil, densamma med arbete eller pä annat sätt aftjena utan äfwen ensam för förtignings brottet answara; i hwilket senare afseende Utffottet derjemte torde fä hemställa, om det icke more för ändamalet tjenlig!, at ffärpning uti den hittils för flitt förtigande utsatte bestraffning kunde i underdänighet tilstyrkas. Hwilkct dock til Riksens Högloft. Ständers eget godtfinnande wördsammeligen Zfwerlemnas. Stockholm d 7 Aug. Pä Högloft. Ridderffapet och Adelns wägnar. so!i. O. Oxenstjerna.. Pä Högwörd. Borgare - Ctändet wägnar. Pa Hederwärda Bonde Ständets wägnar. U. Ericsson. §ck)es pä bordet. Herr Dcn 18 Augusti. ivZZ Herr ULlvenkoit, c^el upläste ett Memorial, sä lydande: De Förflag som uti Stockholms Posten N o in, 169, i? 3 detta är finnas anförde, at genom tilökning pä lönerne för ProvincialMedici och gnfläende af arfwoden för unga Läkare , som wid krigets sint kunna wara utan emploj, ersätta den brist pä Läkareward som r de flesta Landsorter i synnerhet bland Allmogen öfwerklagas, förtjena afl upmärksamhet och äro, torde hända, de enda medel at för närwarande afhjelpa denna brist och sätta gränser för en sjuklighet, som enligt erfarenheten plär i synnerhet pä
Derjemte och ehuru Revisorerne anse lämpligt och ändamålsenligt att ifrågavarande arbete, för att erhålla enhet och öfverensstämmelse, verkställes under en persons ledning, torde likväl utförandet kunna i ej ringa mån påskyndas derigenom att denne tjensteman berättigades antaga tjenliga biträden vid de serskilda detaljernas utarbetande, i den mån en större personal kan på en gång med fördel dervid användas. § 3. På sätt här ofvan är omförmäldt, hade Kongl. Majit vid den nya rikshufvudbokcns fastställande i nåder bemyndigat Kongl. Stats-kontoret att förordna om de mindre jemkningar uti vissa af hufvudbokens leonti, som vid dess slutliga uppgörande kunde blifva erforderliga. Enligt hvad Revisorerne, vid jemförelse mellan formuläret och hufvudboken, inhemtat, hafva sådana förändringar egt rum, bland annat, i nedannämnde hänseenden: l:o. Den nya hufvudboken för år 1854 innehåller, utom det i formuläret upptagna konto för ingående balansen, äfven ett annat sådant med benämning: »tillkommen ingående balans.» Då nemligen den utgående balansen för år 1853, utgörande på debetsidan 21,824,025 Rdr 7 sk. 1 rst och i kredit 3,316,266 Rdr 20 sk. 2 rst, innefattade hvarken Riksgälds-kontorets behållningar och skulder, hvilka, enligt Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut, skulle ingå i den nya riks-hufvudboken, ej heller de balansposter, som jemlikt formuläret skulle såsom stats-verkets skuld afföras för åtskillige kommuner eller korporationer tillhöriga medel, såsom riddarhus-, kurhusm. fl., måste följaktligen ofvan uppgifna balanssummor, som utgjorde den egentliga ingående balansen för år 1854, ökas med nyssnämnde medel, hvilken tillökning ansetts böra i ett serskildt konto upptagas. 2:o.
IVf SS LfigUtskottets Bttnnknnden. att reda i Skepp, samt till ineller utländsk ort inlasta egne Producter, den särskilda så beskaffade rättighet, som hittills varit Adeln förunnad. Hvad i 2 §. blifvit af Committerade föreslaget, att, nämligen försäljning af Snus och Tobak samt Glas och Porcellaine, icke skulle få af vanlige Burskapsegande, Handlande eller Arbetsföre Personer, besörjas, hafva Utskotten ansett innefatta en inskränkning i Näringsfriheten, den Utskotten icke trott sig böra tillstyrka, lieldst Fattigförsörjningen, hvars underlättande de i berörde §. föreslagne stadganden afse, utgör en angelägenhet, som inom Församlingar och mindre Samhällen, bör efter särskilde omständigheter regleras, men icke med nu förevarande ämne sammanblandas; hvadan Utskotten ur sitt Förslag till Redaction uteslutit bela denna §. Vid 5 §. hafva Utskotten, till förekommande af godtycklig tydning och intrång i den, med Burskap förenade Handelsrörelsen, ansett den, Enkor och andra ogifta personer, af Qvinnkönet, utom förbindelse till Burskap, lemnade Handelsrättighet, böra inskränkas till sådane varor och tillverkningar, som af nämnde Personer sjelfva åstadkommas : i enlighet hvarmed Utskotten föreslagit Redactionen af irsta Momentet i denna §. ; och hafva Utskotten ansett de öfrige Momenterne kunna utgå, då Qvinus - LagVtskotttts R cVdnkandeni personer, som blifvit myndige förklarade, ga-« nom Utskottens förslag i I. Art., i allmänhet åro tillagde rättighet, att i Handelsyrket ingå. III. Artikeln.
IV 44 b. i*o 44 a Ä 4 ;■ S>. la 44 a. Y 45 a. a. V 45 a, a. i 4^ a. a. y* 45 b. y 45 b. Y 45 b. V’ 45 ; a. V 45 a* fl 44 a. i; 44 b. A 41 i>. V 45 a. a. y 45 V 45 b. v 45 I>. y 15 b. y* 45 b. V 45 b. y 45 b. y 45 b, y 45 a. V 45 bV 45 b. v, 45 K y 45 b. Y 45 b. y 45 b. Y 45 b. y 45 a - , c/. “ cr. > P ET w ■ £ g ?r f Ii. * c o rc/c iq o ** nTo jN:o Sid. B Lån fl/* allmänna medel; 4:o för Götheborgs “hamnbyggnad. Se Gö- theborg. 5:o för Kajbygguaden ocIl upprensningen af hamnen vid Söl fv i Isborg. Se Sölfvesborg. 6:o för återuppbyggandet af Couradsfors bruk. Se Gonransfors. 7:o för fullbordandet af Stiftskyrkan i Hernö- sand* Se Hernösand* 8:o för uppbyggande af en ny kyrka i Christinehamn. Se Christinehamn. 9:o till utvidgande af lokalen för Lärdomsskolan i Nyköping. Se Nyköpings Lärdomsskola t\ häneanslug, om eli. sadant till Hillska skolan. Se Hillska skolan* LaneBanco-Capital, angående omskrifning efter ursprungliga värdet af åtskilliga af 6 1 8 3-5 Län e-C ancell i et, angående Commissariernes antal derstädes ♦ o* * * . 6 1 57 3-6 Läne-Contoren, om revision af lr.44 års räkenskaper **♦• • 6 1 38 1,2 Laneoch Creditiv-Rörelse* Sc bankens. Lånefond, om beredande af en sådan lill jordbrukets förkofran* Se Jordbruket.
Majit behagade , enligt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla delta förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallte, att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle under denna dag lill Rikets Ständer afla Las. Ex protocollo L. L. Fries. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Jan. 1848 kl. 5 e. m. Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om befrielse för förre Departement s-Chef erne i Gen era 1- Tull-Styrelsen _, Presidenten J. P. af Billbergh och Cansli-Rådet J. D, Valerius samt Kamererare!! _, Kammar-Rätts-Rådet !Vinroth och Controlleuren Middendorff från ädömdt ersättningsansvar i målet j rörande den efter aflidne Tullförvaltaren Finér yppade balans; gifven Stockholms Slott den j December 18 fy. Sedan Rikets sednast församlade Sländer, uti underdånig skrifvelse den i5 Maj [845, hos Kongl. Majit anmält, hurusom, med anledning af dels Kongl. Majits Nådiga proposition, angående eftergift af det ersättningsansvar, som, medelst Högsta Domstolens utslag den 6 Maj i843, uti målet, rörande den elier aflidne Uppbörds-lullförvaltaren M. T. Finér yppade balans, blifvit ädömdt förre Departements-cheferne vid General-tullstyrelsen, Presidenten J. P., af Billbergh och Cansli-Rådet ./. D. Valerius, dels otk, i sammanhang dermed, väckt fråga om lika beskaffad eftergift för Kamereraren, Kammar-rätts-rådet TFinrotli och Controlleuren Middendorff, Rikets Ständer, efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit, väl ansett en fullkomlig eftergift af den genom högsta domaremaktens 8 Kongl. Maj:t$ Nåd. Skrifvelse.