Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man der ser, huru de fattige äro fördelade på kommunens yta och huru dessa fattige tid efter annan dit inkommit samt efterforskar orsakerna dertill, skall man finna, att en del af socknen är jemförelsevis mera betungad än en annan, och att anledn:n lill detta hopande af fattige pä vissa fläckar ej åstadkommits af allmänna förhållanden inom kommunen, utan genom enskildtes hjertlöshet eller ekonomiska vårdslöshet. Något undantag i denna väg kan visserligen finnas, dä t. ex. stora olyckor öfvergått partiella delar af en ort; men sådant hör till sällsyntheterna, och i allmänhet är förhållandet så som jag nyss nämnt. Enl. förra fattigvårdsstadgan hade man rätt att frän en socken afvisa en person, sä framt han icke kunde bevisa sig ega förmåga att försörja sig med hustru och barn. Detta, vid första påseendet, härda förhållande för de fattiga, som härigenom hindrades ifrån att huru de ville förflytta sig, hade dock så väl för dem som för församlingarne, i sin helhet, vida öfvervägande nytta. En församling, som på della vis kunde hindra tillökningen i sin fallig-personal utifrån, fann naturligtvis eif. stort intresse vid att så få fattighjon som möjligt inom densamma skapades. Häraf upstod ett helsosamt aklgifvande grannarne emellan ; ty den enas felsteg i denna väg drabbade den andra. I de socknar, der en god anda på detta sätt inritat sig; bildade sig en opinion, som gjorde det lill egen fördel alt ej tillåta någon misshushållning med folket få existera. Man hjelpte i tid, om ej alltid 172 D en 30 Augusti. tued penningar, så med arbete; inga stora faltigbaracker byggdes och den fattiges tillstånd var bättre än nu. Sedermera kom en ny stadga, och vi veta alla, som äro bosatte på landet, hvad den hafi för följder. Högtals inflyttningar af fattiga hafva nemi. inträffat inom församliugarne, och man har derigenom sett sig nrståndsalt att iakttaga en församlings enskilda bästa geuom öfverenskominelser inom kommunen. Man iät derföre saken tiafva sin gång, och man sökte blott, på säll Gr.
Vid framställande af sitt förslag har Hr Grin synbarligen utgått från den åsigt, att Sverige skall följa en afsöndringspolitik från Europas allmänna intressen, hålla sig beskedligt stilla, hvilken gestalt tiden än tager för att hota vår framtid, och upprätthålla sin marin med do tillgångar, som för närvarande äro till sådant ändamål anslagne; och utan tvifvel är 40 Den 8 November. denna åsigt riktig, såvida vi vilja uppge allt hopp att kunna bibehålla vår politiska betydelse, och alldeles lösgöra oss från den tanken, att i Europa en strid möjligen kan uppstå för mensklighetens ännu icke vunna stora rättigheter och att under denna strid ingen ljuset älskande nation bör sitta i skamvrån; den är riktig, såvida vi vilja öfvergifva hoppet att kunna försvara våra Norrländska provinser, ty det är klart, att om en fiende här intränger och väljer någon af de nordligare elfvarne till skydd för sin front för att sedan besätta det bakomliggande landet, medför det oöfvervinnerliga svårigheter att dit uppskicka våra trupper och transporter, helst de hvar som helst på den långa strandvägen kunna tagas i ryggen af de trupper, som landsättas från den hafvet beherrskande fiendtliga flottan; den är riktig, såvida vi skola upphöra att söka skydda den handel, som blomstrar kring våra kuster och de rikedomar, som der ligga uppstaplade. Men är man icke af denna åsigt, anser man, att Sverige icke skall upphöra att försvara sina Norrländska provinser, icke skall upphöra att skydda sina kuster och sin handel, icke skall underlåta att, om pligten och menskligheten det fordra, uppträda utom sina landamären—då anser jag att vi skola följa en annan politik än vi gjort, att vi skola söka en militärisk och politisk sammanslutning emellan de nordiska rikena, förbund med de makter, som hafva samma åsigter som vi om frihet och rätt, samma intressen som vi att hindra våldets och despotismens utbredande. För denna sammanslutning tarfvas en nordisk marin, som åtminstone kan utgöra en stark del af den flotta, som behöfves för att skydda vår handel och våra kuster, samt möjliggöra försvaret af våra Norrländska provinser. Det är sannt, att en utveckling af vår marin icke låter sig göra utan ökade anslag af 2 till 3 millioner, men tarfvas dessa millioner, böra de ock beviljas.
Efter konung Josephs död återvände Blancs fader med sin familj till Frankrike. Efter att ha tillbragt en del af sin barndom på Gorsica hos sin moders slägt, studerade den unge Blanc vid ett collège i Rhodez och sedan i Paris. Hans familje * Vi fortsätta härmed den serie, som böljades i föregående häfte med Cantors nppsats om Gambetta. Red.traditioner och de förhållanden, under hvilka han växte upp, tycktes vara allt annat än egnade att göra honom till den ifrige republikan och demokrat, han med tiden blef. Under skräckperioden hade hans farfar blifvit guillotinerad såsom rojalist, och hans far hade endast genom flykten undgått samma öde. Genom julirevolutionen förlorade hans * far sin förmögenhet, geh den vid alla ett * välmående hems beqväm-ligheter vande ynglingen måste under försakelser och strängt arbete kämpa för sin utkomst. Men derigenom riktades tidigt hans blick på de mödor och försakelser, med hvilka folkets flertal alltifrån barndomen har att kämpa, väcktes tidigt hans medkänsla för alla armodets barn. Under studier och begrundande mognade småningom hos honom tanken på att blifva de arbetande och obemedlade klassernas förespråkare och förkämpe. Efter att några år ha såsom privatlärare förvärfvat ett torftigt uppehälle, kastade han sig derför in på den publicistiska banan. Den småväxte, klent bygde unge mannen med det barnsliga ansigtet och den blyga hållningen hade i början ej så lätt att göra sig bemärkt inom tidningsverlden. Hvart han kom, ansåg man honom för blott en gosse. Men genom sin begåfning och duglighet lyckades han snart göra sig gällande. 1834 började han skrifva artiklar för de republikanska tidningarna ” Le bon sens ” och ” National ”. En märklig episod under denna hans första publicistiska verksamhet var ett uppträde mellan honom och redaktören för National, Armand Garrel, då han till denne öfverlem-nade en för hans tidning skrifven studie öfver adertonde seklets tänkare, hvari han gaf Rousseau, folkvännen, demokraten, företrädet framför Voltaire. Garrel hyste, i enlighet med den inom bourgeoisien rådande uppfattningen, en motsatt åsigt.
Stånds redactionsförslag vara bättre än alla andra förslag, det bästa också skall blifva antaget; och skulle så ej ske, kommer dock Konungen i tillfälle att, sedan Hanemottagit förslaget, genom en contra-propos. till Ständerna, rätta hvad af dem kan vara förbisedt. Jag tillstyrker antagandet af denna §. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Jag får äfven tillstyrka ifrågavar. §:s antagande med dess nuvar. lydelse. Det förefaller mig också något besynnerligt, att Gr. Spens, som inser sakens nvtta, ja, dess nödvändighet, hellre skall vilja frångå den praktiska nyttan och den praktiska nödvändigheten af att den qvarstår, endast derföre att §:n ej fått den stylisering. som han velat gifva åt densamma. För det närvar, är lagen sådan sorn den är, och jag tror, alt Gr. Spens, lika med andra, bör komma ihåg, att i vårt conslitutionella skick är ansvarigheten vida längre sträckt än i något annat land, derigenom nemi. att Statsrådsprol:ne vid hvarje riksdag genomläsas och i hvarje fall kunna tagas i öfvervägande, en sak, som i intet annat land äger runi, då tillfälle är öppet alt se huruvida Rikets nvtta blifvit afsedd, eller 0111 öfverträdelse!' deremot skett. Historiens erfarenhet 324 Den j April. vittnar derom, att ju längre ett constitutionelt systeme varar, desto starkare blir det, men att detsamma deremot försvagas genom täta förändringar. Jag yrkar alltså bibehållande af §:n sådan den ar, och hvad angår det af Gr. Spens inom Const.Utsk. väckta förslaget om förändring i 60 §:n Reg.Fjn, torde tid blifva att tala derom, nar Ulsk. deröfver afgifvit sitt utlåtande. Hr von R.osen, Georg: Jag kan icke inse att afgifter, sådana som de ifrågavar.
163 ”dervisningens ordnande samt efter nådig pröfning deraf, vidtaga de åtgärder, som för "vinnande af detta ändamål finnas lämpligast”. ”1 sammanhang härmed och då, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat,de läkare, ,’som genomgått lärokursen vid Carolinska Institutet, icke äro tillerkända enahanda ”kompetens till läkaretjenster, som de, hvilka vid Universiteten blifvit examinerade, få ”Rikets Ständer, enär den vid bemälda Institut meddelade undervisning måste anses, ”icke allenast motsvarande, utan ock i flera delar fullständigare, än den, som vid Universitetens Medicinska fakulteter kan åstadkommas, i underdånighet hemställa, att de ”läkare, hvilka genomgått alla vid Institutet föreskrifna examina, måtte tillerkännas ”lika befordringsrätt med dem, som efter aflagd Medicine licentiatexamen vid ettdera ”Universitetet undergått den så kallade operationsexamen och erhållit Kirurgie magi”sterdiplom. Med anledning af denna Rikets Ständers skrifvelse, nedsatte Kongl. Maj:t den 4 Februari 1859 en kommitté, bestående af en professor från hvartdera af de tre Medicinska läroverken samt två praktiska läkare, under ordförande af dåvarande Chefen för Ecklesiastik-departementet. Denna kommitté af sakkunnige män afgaf deu 30 Juni samma år ett underdånigt Betänkande, hvaruti fyra af de kommitterade föreslogO: ”att med indragande af såväl ”de vid Universiteterna i Upsala och Lund befintliga Medicinska fakulteter, som af ”Kongl. Carolinska Medico-kirurgiska Institutet, ett enda medicinskt läroverk inrättas ”i Stockholm, för hvars behof således alla de vid ofvannämnde undervisningsanstalter ”befintliga inrättningar och materiella hjelpmedel, så vidt möjligt är, skulle komma att ”användas.”
Jultomten. Praktupplaga. Pris 50 öre. Af denna praktupplaga finnas två separataftryck: Jultomten (pris 25 öre) och Tummeliten (pris 1 5 öre). Julklappeii. Pris 23 öre. Nu ghr taget! Pris 1 kr. I granna tyska bilder med lustiga svenska rim äro här fram' ställda små barn, hvilka i barnkammaren leka att de resa på jknväg. De små 5- 6-åriga resenärernas jämnåriga blifva säkert mycket förnöjda, om de få denna granna bilderbok i julklapp. Korn &amp; t sin&amp; fåglar. Kristlig barnkalender för 1896. 30: de tirgången. Med tvenne orjgindteclrningar af Jenny Nyström-Stoopen' danl. Säljes till förmån för stadsiiiissionens barnhem. Pris 1 kr. Vi hafva allt skäl hoppas, att afven denna 30: de årgång af barnens egen, goda, lilla kalender blir halsad med samma glädje, som de 29 föregående årgångarna. Både text och teckningar i denna förefalla oss ännu värdefullare än vanligt, kanske till följd af att, kornen » tyckas vara afsedda för något större rfåglar~ än förr. Sjuug med oss, Mamma! » III saml: utgifmn af A. T. Pris: l, 75. Samma synnerligen fördelalrtiga oindöme och samma hjiirtliga relrommendation Iran liiilmas om denna nya s a d i n g, som om de förea hvilken lyckats tillvinna sig varina syiiipatier gående af d e ~ förf., inom heinniets värld. Y: Af Coopers romaner har Cykeln .om Skixiiistrr~inyu nt&amp;oininit i 5 delar, samlade inoiii en. lraitong. Tillsam~iians ko ' sta dessa utuiarkt vaclrert inbundna böcker l 6, ~, för hiiftade exemplar är priset 9, 7 5 Tyvärr har flera arbeten blifvit insända sedau Dagny redan ar lagd i press, och vi maste daïför inslwänlra oss att här anföra böcIiernas titlar.
Man bör således säga, hvilket värde i brcosedlar den metalliska cassan ej får understiga, ty att stadga, att den ej får understiga 2 millioner silfver, skulle leda till otydlighet, emedan man sålunda ej visste, om dermed menades hittills slaget eller blifvande silfvermynt. I en annan sak instämmer jag ej heller med Hr Lagerhjelm, neiiddå han ansett 2.'ne millioner tillräckliga såsom minimum, utan förenar jag mig hellre i denna omständighet med Frih. Cederström. Jag skulle tro, att då man utsätter minimum i b:co-r:dr, kunde det bestämmas till 6 millioner r:dr b:co, hvilket obetydligt eliffererar från Hr Frilus förslag. Derigenom blefve det lättare att jejnnföra* siffran med sedelstocken. Om jag ej misstager mig, bar sedelstocken blifvit beräknad till 34 mdlioper r:dr b:co, och dä bör man nyttja samma slags räknesätt för den metalliska cassan. Sådant är nödigt för att icke förvilla; ty jag har trott mig finna, att olika begrepp genom det olika räknesättet uppstått. Min anmärkning, vid hvad af föregående talare nu blifvit föreslaget, alser egentligen endast namnet; men jag skulle tro, att det vore bättre att taga en summa af 6 millioner r:dr b:co, som faller midtemeilan de summor, som af Frih. Cederström och Hr Lagerhjelm blifvit nämnda, Frih. Cederström har dernäst sagt, att den andra punkten stöde i förening med den tredje, I det fallet får jag bekänna, att jag är af samma tanke, och det vore illa, om den ej skulle göra det; men jag går så långt, att jag tror den stå i sammanhang med alla de första 1 1 punkterna. Det var af sådan anledning, som jag i går ansåg, att discussionen borde få utsträckas till alla dessa punkter; jag vill nu blott anhålla, att discussionen ej måtte afklippas, i fall den utsträckes till de icke föredragna punkterna, och jag inskränker mig för närvar, till hvad jag redan anfört, sedan jag hört en af de ledamöter, som deltagit i Utsk:s be-s slut, begära ordet.
Står sannolikt i samband med [13571 C 5 Er blodbrist, hvilken därför i första rummet bör behandlas. När värken påkommer, kan Ni försöka taga 25 centigram och vid om lindring ej inträder, efter en timma ytterligare 25 centigram. Tngnid hvarje afton (och helst äfven på morgonen) med tillsats O af 1 proc. Skulle blott ha en mycket obetydlig och öfvergående verkan, hvarför Ni gör •Friskoch s j i i g y i n a s t f t. Massage, ~ klokare i att^läta bli experimentet. Endast C. O. Kochs Tandläkare Flor iI i ne 1888. 1885. erhållas vackra och friska tänder. Erkändt såsom hittills det bästa medel till fö ' skönande och bevarande af tänderna och tandköttet. Pris 1 krona. Till landsorten mot eflerkraf. Panorama international, jodjärnpiller. Margita. Henric Carlsons OBS. Linköping. Var god klipp ur anBokhandel, nonsen! [1702] Arraks-Punsch Medaille dir I 1 8 i h Husmödrar! Karin X. antifebrin Nittonårig flieka. lanolin salicylsyra. Lappska. En bekymrad prenumerant. Collodin D&amp;tor stora fördelen Eiffeltyget Jlannic. Deletor. oxid borsyreWsning hvclestärkelse. Upsala, Vaksalatorg 27. Veritas. a, l J (Första priset) Verldsutställningeu i Paris 1 8 9 8. [1719] B S. Andrad adress! Bort med liktornarne! (Deletor. nytt, osvikligt, smärtfritt likNi Ett gör klokt i torasmedel (bättre än andrår Hktornsmedel) borttager fullkomligt liktornar med roten inom kortaste tid. Inlagdt i eleganta kartonger har den för alla dylika medel, att man ständigt bär det pä sig. Hvar och en som har liktornar skall skatta sig lycklig efter att hafva användt Hvarje kartong kostar 1 kr., som insändes som postanvisning eller i sparmärken. Posto. telegrafadress » Deletor.,.
— N:0 — s — m Stats-Utskottets Memorialer, Betlinkanden och Utlåtanden: — N:o 174 angående ett lån till Gefle-Dala jern vii gs-,aktie-bolag. X B. 293. 327, 330. A. 346. XI. E. 19, 27, 34, Å. 43. U. 15!. 265, 266. — N:o 175, angående ytterligare Iåns beviljande för den pågående jernvägsanläggningen mellan sjöarna Wessman och Barken inom Stora Kopparbergs län. X. B. 293, 327, 346. A. 348. XI. E. 19. — N:o 176. angående ett ytterligare lån utaf allmänna medel åt Nora-Ervalla jern vägs-bolag. X. B 294, 327, 348. A. 354, 364. XL U. 85. A. 115. U. 288. 303. E. 331. — N:o 177. i anledning gf Kongl. Maj.-ts nådiga proposition angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår. X. B. 329, 357. A. 364 XI. E. 19. — N:o 178. i anledning af ånyo väckt fråga om afskrifning af statsverkets fordringar hos innevånarne inom Westerbottens och Norrbottens län för meddelade undsättningar. X. B. 329. A, 357. — N:o 179. angående stats anslag till tryckningskostnaden för de af Skeppsbyggmästaren J. Weilbach uppgjorda ritningar till ledning vid fartygs byggande. X. B. 329. A. 357.
ITr Gr. o. Ordf.den framställt att Hr Printzensköld yrkat, att Utsk:s ifrågav:de yttrande måtte bifallas med den förändring, att aflönings-förmånerne för Kanslisten bestämdes till 2,000 Rdr såsom lön och 300 Rdr såsom arfvode och ersätt - Den 21 Oktober f. in. 205 ning för renskrifning, eller tillhopa 2,300 Tidr Ernt, blef propos. till bifall å Utsk:s yttrande utan förändring först framställd och besvarad med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Ordf:den hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s yttrande roed den af Hr Printzensköld vrkade förändring, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Då nu förekom Utsk:s tillstyrkande i fråga om löneförhöjning för nuvarande vice Adv.Fiskalen J. W. Lind, yttrade: Hr Liljehöök: Ridd. o. Ad:s föreg:de beslut innefattade, att Kanslisternas löner skulle blifva 2,000 Rdr, och att till renskrifning skulle alsättas ett belopp af 300 Rdr. Då beslutet är af den beskaffenhet, att det icke kan träda i verket förr lin den nuvarande vice Adv.Fiskalen afgår, anser jag det vara alldeles nödvändigt, att denne tjenstemans löneförmåner under den tid han är i tjenstgöring sättas till samma belopp, som den blifvande Kanslistens, och att således det ifrågav:de arfvodet i stat upföres, emedan detta eljest icke skulle komma att ske, i fall nemi. vice Adv.Fiskalen skulle qvarstanna öfver den nu inträdande statsreglerings-perioden.
Ständer måtte till segelledens uppmuddring från Löfholmen fram till Piteå stad till 10 fots djup i lägsta vatten anslå erlorderlige medel. Efter det denna framställning blifvit till behandling af Rikets Ständers Slals-Utskott öfverlemnad, bar, uti skrifvelse till Utskottet af den 16 nästlidne Mars, Statsrådet och Chefen för Civil-departemenlet lillkännagifvit, att Piteå stads innevånare, genom en af E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens län insänd och förordad an - Expeditions-UIskottets Forsing till anderd Skrifvelse A:o 168. 101 äökning, hos E. K. Majit i underdånighet anhållit om ett statsanslag af 26,666 R:dr 67 öre, till uppmuddring af segelleden mellan nämnde stad och dess lastageplats Löfholmen samt anläggning af en lastbrygga vid staden; i anledning af hvilken ansökning E. K. Maj:t, efter inhemtande af Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader underdåniga utlåtande i ämnet, och dä E. K. Majit lika med bemälde Styrelse, ansett del ifrågavarande arbetsföretaget vara förtjent af allmänt understöd, samt inhemlat att särskild framställning om dylikt understöd blifvit hos Rikets nu församlade Ständer väckt, i nåder helallt, att de rörande detta ärende tili E. K. Majit inkomne handlingar borde lill Ståts-Utskottet öfveriemnas, hvadan desamma äfven åtföljt Chefens för Civildepartementet omförmälda skrifvelse.
Skulle ni vilja göra något utdrag ur detta eller mitt föregående bref sä tillstädjer jag det gärna. Högaktningsfullt. INGELBREKT BERGMAN. godtgör å sparkasseräkning SYBEHÖR, PRESENT-ARTIKLAR. Bäst! • Billigast! Nötter, Valnötskärnor, inlagda Frukter, Köttkonserver, Delikatesskinkor (3 — 4 kg.) för Sverige, Norge, Danmark och Finland. Bruksanvisning medföljer hvarje burk. BRODERADE ARBETEN, K e x Sydfrukter, så. ADI. fram, Fleråriga frilandsväxter. stå. Kvinnorna i nordanskogen 46.) Generaldepot Qrebro renast känt. vackrast, Manm. m. N y ill. priskur. för 1899 har nu utkommit, sändes nå begäran gratis. Obs. A. T. R i k s 4188 4,315,000) % % % % tolkar andas, SS Stockholm, Fredsgatan 24, - 5 5 5 3 sträfvan gestalter Ingen konstnär kan locka sådan KREDIT-AKTIE-BOLAGET, kr. Ödmjuk svenska kvinnors pantheon. ärestod. justerade, fr. 6 kr. ÄRESTODER ». » Nästa gång går det bättre, alldeles säkert m y c k e t bättre. Nisse får nu tycka hvad han vill. » — H a n lösgjorde sig från barnets armar o c h gick hastigt m o t dörren. H e n n e s tårar randade alltjämt de skära kinderna m e d svarta streck; också han grät, m e n bara invärtes. » Vill inte farbror se Nisses porträtt, som jag » lånat » ur en väninnas a l b u m? Välkända, billiga priser. I JACOBSONS AFFÄR — 5 %. A hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 i månaden utan särskild uppsägning. (G. 78894) B O ™ |j torde hänvända sig Aktiebolaget Stockholms Diskontobank I Regeringsgatan I. D. Forssells Söner till &amp; C:o 2 6 Drottninggat. 1 3 A l l m.
Förmyndare-redogörelserne och förvarade de omyndiges reverser, bade Herr Stråle i sammanhang med deL af honom , såsom Ledamot af Högste Domstolen, afgifne yttrande, i anledning af Kongl. Majris Nådiga Proposition, att den förmonsrätt, barnaarfhitintills egt framför inteckning, måtte upphöra, utarbetat och aflemnat det i Högste Domstolens och SiatsRådets Protocoll häröfver omförmälde förslag till Iristrnation för Förmyndare-Kammare å landet och i de städer , der sådane ej redan äro inrättade ; och då delta förslag ej kommit att åtfölja den Nådiga Propositionen, samt det icke kunde förutses, huruvida Kongl. Majrt funne lämpligt att i detta ämne ytterligare till Rikets Ständer göra någon framställning, trodde Herr Stråle sig böra samma förslag, till Utskottets kännedom, anförandet bifoga. Han ansåg visserligen det ej kunna med säkerhet påräknas, att, genast i början, på alla örter personer skulle finnas, som ville åtaga sig ledamotskap i Förmyndare-Kammaren; men om således, på några ställen, desamma ej i första början blefve inrättade, komme de omyndige ej derföre i sämre ställning, än de nu, i saknad af nästan all ändamålsenlig anstalt till deras betryggande , befinna sig. Snart skulle man dock af nästgränsande orters exempel finna, att hvarken mödan eller ansvaret borde afskräcka den, som ville befrämja de omyndiges bästa. Så snart Förmyndare-Kammaren vore tvifvelaktig, huru den borde handla, egde den att hänskjuta frågan till Domaren , och denne komme då i tillfälle att, i egenskap af Öfver-Förmyndare, meddela nödige föreskrifter. Iakttoges stadgandet om inventering hvarje år i Januarii månad, och vidtoges dervid åtgärder till inteckningars förnyande, blefve ansvaret för detta åliggandes uppfyllande föga betydligt.
Dtn 17 April f. m. yttrat,' att numera, sedan spanmålsunderstöd en gång blifvit gifna åt de norra landskapen, och •edan innevånarne der blifvit vande vid båttre kost ån fordom, man svårligen skulle kunna upphöra med försörjningsanstalterna åt dem, så har han just på det klaraste sått besannat förderfligheten af att någonsin gifva dylika understöd, emedan det sedermera alltid blifver så vanskligt, att vånda igen med en dylik åtgård. Derföre år grundsatsen att Regeringen bör försörja så skadlig, och derföre bör dess godkännande åfven i det mindre bestridas; ty fastån man börjar med att gifva litet, så går det ändock slutligen öfver höfvan. I hyad Grefve von Schverin anfört, att omsorgen för de norra provincernes förseende med spannmål lämpligast kunde öfverlemnas åt localstyrelserna, instämmer jag fullkomligen ; äfvensom med Herr von Francken i öfvertygelse att spanmål erhålles för båttre pris, om dea inköpes af enskilda personer, ån om det sker genom någon allmän inrättning. Om jag icke bedrager mig, tror jag att allmänna tidningar upplyst, det innebyggarne i Westerbotten^ och de norra Lånen, nödgats åt Allmänna MagazinsInråttningen betala säd, hvars duglighet klandrades, dyrare, ån hvartill de från det gent öfver liggande Österbotten kunnat få köpa god spanmål. Hvad Grefve von Schverin yttrat om otjenligheten till utsäde i de norra provincerna af den säd, som växer i de södra, år ganska aannt. Det synes mig derföre bäst, att låta de norra orternes innevånare sjelfve skaffa sig span - Den iy April /, rn, åo5 anål och att göra det der hvarest den finnes sådan, deras behof kråfver. Herr af Schmidt: