Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då förbud skulle finna rum i Tull-Taxan, så yrkade jag, alt det måtte endast tills vidare och intilldess! folket hinner se sig om efter något annai näringsfång, användas på införsel af artikeln Lärft, hvaraf en qvadrat aln väger till och med 3 lod; men ett annat beslut fattades, och jag måste deremot nedlägga min reservation i den förhoppning, att Riksens Högloll. Ständer derå fästa benäget afseende.” I ofvanstående reservation instämde Herr Friherre Paijkull. Herr Grefve Hamilton, Henning, förenade sig med Herr Prosten Sidner uti dess reservation emot tillåtelsen att få införa fint lärft. Af Herr Grapengiesser, M.: ”Innan jag går att, så korrt som dén knappa tiden för reservationernes afgifvande tillåter, framställa min serskilda mening öfver de punkter, hvaruti denna afviker från de beslut, som i Utskottet blifvit majoritetens, anser jag nödigt att förutskicka några allmänna anmärkningar, som'utvisa Tullfrågornes närvarande ställning och den synpunkt, hvarifrån de, efter mitt omdöme, böra betraktas. Aldrig har det, ifrån falska theorier och ensidiga, utländska och inhemska intressen utgångna bemödandet att beröfva fosterländska industrien och förädlings-yrkena allt verksamt skydd, bedrifvits så nitiskt och med bitterhet mot hvar och en, hvilken djerfts höja sin röst till de inhemska naringarnes försvar, som i den sista tiden och just under innevarande Riksmöte, Detta bemödande uppenbarar sig uti det ihärdiga sträfvande!, så väl att utur Tulltaxan borttaga de få återstående införsels-förbud, hvilka ännu hägna de vigtigaste förädlings-yrkena, som att afskaffa och tillintetgöra alla controller, hvilka åt detta hägn kunna gifva verklig*- het samt försäkra Tullagarnes efterlefnad och verkställighet. De, som oaflåtligl arbeta i denna syftning, föregifva väl, att de icke vilja förstöra inhemska industrien och betaga den allt skydd; de vilja blott, som det bete?
KvinZiga läkare pd darhus. I Amerika bar det genom !eg förordnats, att pii hvarje hospital för svagsinta, der det finnes kvinliga patienter, skall en kvinlig hkare vara snstald. Tre hundra kzzizliga predikanter liir det finnas i Förenta staterna. Wyoming, det hittilis varande territorit vesterut frsin de stora sjöarna, har under sistlidne Juli manad blifvit som stat upptaget i det nordamerikanske förbundet. För kvinnosaken &amp; r detta en marblig tilldragelse, emedan i Wyoming kvinnan alltsedan 1869 eller under 21 &amp; r, haft full politisk rösträtt, hvaraf följer att nu kvinnor fr %n denna stat aro s %vll valberättigade som valbara till kongressen. Striden var skarp emellan de olika politiska partierna och den slutligs? utgarngen helsades med stor biinf6relse af de kvinliga r6striittsföreningarna. Mu först, heter det i Womaris Journd, tillampas den princip, som förklarar att rattvis %r blott den styrelse som livilar p i de s t p das samtycke. Wyoming &amp; r ett ganska vidstrackt omride, större I n hela Storbrittanien och ungefär lika stort som Xeu Zealand. P. S. Sedan detta häfte lagts under pressen, har i BtockPlolm samlats den brittiska kontiflentala och allmiinna, federationens c5.i.skonferens. Mötet &amp; r annu ej afslutadt, hvarfore ec ngrmare redogö- relse miste uppskjutas. Förhandlingarna lofva att blifva af intresse, helst som flera framstaende utlandska deltagare infunnit sig. Blanc! dessa m i namnas: Professor fltuart frin England, Idre Leavitt frilra Boston den kiinda nykterhetstalarinnan, Advokaten Xr Bunting, D: r Nevins, lakare, Fröken Welhnven fran Kristiania, Professor Forel frin Ziiricli, Pastor Rochat, Professor Böhmert m. fl. Norrköping, M. W. Wallberg &amp; t 2 0 Boktryokeri, 1880.
Ad. tagit kännedom af min vid förra betänk, bifogade reservation emot Utsk:s förslag om i morats i 39 § af nuvar. bevilln.förordn. bibehållande oförändradt, vill jag ej falla R. o. Ad. besvärlig med upprepandet af de flera anmärknrr, jag har att göra emot nämnde mom. Jag inskränker mig derföre till åberopande af min berörde reservation och de flera deri anförda, efter min tanka, ganska talande skäl emot samma morn., sådant det nu lyder, samt anhåller, att R. o. Ad., med afseende dera, behagade bifalla den af mig föreslagna förändrade redaction af detta morn.: Hevi tl n. utgöres vidare af alla actiebolag, societeten, verk och allm. inrättningar med fem proc. af ytdelningsbeloppet. Gr. von Fersen: Jemte det jag tillstyrker antagandet af Hr Stuarts redactionsförslag, hvartill han tillräckligt utvecklat skälen, vill jag blott upplysa, att Utsk. endast gjort ändring i 4 morn. eller i det sista inom. af denna §, och att således R. o. Ad. kan bifalla Hr Stuarts förslag, utan att afslå Utsk:s, R. o. Ad. beslöt, att 1 mom. af 3g § skulle erhålla följande lydelse: "Bevilln. utgöres vidare af alla actiebolag, "societeten, verk och allm. inrättningar med fem proc. af -’utdeln:sbeloppet.” Hvad Utsk. i afseende på sista mom. af' 3g § föreslagit, Jflef af R, 0, Ad, bifallet. 40 1 mom. Hr Cederschjöld: Jag tycker mig finna, att den väsendtligaste skillnaden mellan den gamla och den nu föreslagna nya redactionen af denna § består deri, att förut bevilln. ej erlades för testamente, då det icke uppgick till 3oo y:dr; men att man nu bestämt minimisumman till 100 r:dr. Jag tvekar att härtill lemna bifall, då jag besinnar, att testamenten på mindre än 3oo r:dr oftast erhållas af den tjenande eller eljest fattigare classen.
Då jag äfven fordrar Återremiss af förenade Stats och BancoUtskottens Betänkande om Discont -Regleringen, anser jag mig lika mycket följa mill egen öfvertygelse* som allmänna Opinionen. Herr Männerstam har yttrat* att de i dag fällda omdömen varit så stridande, att de bevisa svårigheten att afgöra detta ämne. Jag medgifver att de varit af skifjagtig beskaffenhet , och då man har ett Sedelmynt af me* 24® ( Den 17 Martn, e. in. ra politisk än financiel nytta, ett CredilSysteme , som snarare stjelper än hjelper Näringarne, kunde sätten att afhjelpa Penninge-för» lägenhet ej gerna af alla lika bedömmas. Jag har likväl funnit , att de mycket öfverensstämma. Allmänna Op nionen tyckes hafva ganska högljudt fordrat: 1:0 Att ingen ny Lag för tillfället må göras , utan att , då Staten skall framträda som Medlare mellan Fordringsägare och Gäldenärer, bör det ske på ett hederligt sätt, och snarare den ringa förlust, sorn uppstår, drabba det Allmänna, eller rättare den del deraf, som så ofta nu iörblandas med Staten, den nemligen , som föreställes af en Depositions Låne och Va» XelBanque. , 2:0 Att RörelseCapitalet bör bibehållas oförändradt, Discont Sedelmassan deruti inberäknad. 3:0 Att uppgörandet af Liqviderne bör ske på de ställen, der Lånelnrättningarne varit. 4:0 Att Obligationer och Assignationer böra lika anses. 5:0 Att ingen ny Myntsort må göras, utan Bancoeller Riksgä!ds edlar dertill användas, genom det att Banq en direct, eller ock RiksgäldsContoiret öfvertager utredningen, Som Hett 17 Martil, e. m. Ht Som alternativ är nästan allmänt antagfet det: Att Discoiterne borde kunna hjelpa sig sjelfva , blott de erhöllo temporaira bidrag. Således hat msft sett allmänna viljan framträda, oeh anser jag således att Utskotten, sorn ej äga, enligt 56 §.
Vid undersökning om beskaffenheten af ifrågavarande embetsverk och öfvervägande, huruvida och på hvad sätt ombildning deraf bör ega rum, finner jag, med hänsigt til! det förändrade skick, hvaruti icke allenast de ekonomiske Författningarne, men äfven till en del sjelfva stats-inrättningen under sednare tid kommit, hufvudsakligen följande frågor påkalla utredning och besvarande: l:o Ar det ändamålsenligt att bibehålla den kollegiala formen? Den kollegiala formen är i allmänhet mera betryggande för rältsenligheten af fattade beslut. Den är således företrädesvis lämplig för alla slags domstolar, äfvensom för allmänna diskontverk, eller sådana myndigheter, på hvilkas pröfning rättsfrågor enskilde emellan kunna vara beroende, eller af hvilkas beslut förlust af någon statens egendom kan äfventyras. Oberäknadt det säkrare värn för oväld, som denna organisationsform medför, måste man med nämnde organisationer afse det ändamål, att det större mått afinsigter, erfarenhet och urskiljning, som hos flertalet kan påräknas, också må kunna i hvarje serskildt fall göras gällande. Då fråga åter är om styrelsen eller förvaltningen af den art, att deras verksamhet omfattar blott verkställighetseller förvaltningsbestyr (af annan egenskap än diskontförvaltning) och följaktligen med undantag af sådana befordringsärenden, sorn äro oskiljaktiga från all förvaltning, icke några pröfningsmål, sorn afse rätlstvister enskilde emellan, synes det mig ovädersägligt, att den icke kollegiala formen eger företräde. Här ligger nemligen hufvudsaklig vigt deruppå, att ärendena bedrifvas med skyndsamhet och kraft. Visserligen är detta både i ena och andra fallet väsentligen beroende af personalen. Så skulle det vara orättvist att neka, att ju, oaktadt den kollegiala organisationen, Kommers-kollegii göromål under sednare tid blifvit handhafda med den drift och skyndsamhet, som med fog kunnat åstundas. Men det ligger i sjelfva sakens natur, att genom de kollegiala öfverläggningarne och deraf följande inskränkning till vissa sessionsoch justeringsdagar, m. m., expeditionssättet försvåras, och att alltså den kollegiala formen i samma mån verkar återhållande i afseende på ärendenas gång.
Makas rättighet, att i nytt ägtenskap inga; Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets,’ j frågan om rättigheten för Uutripsarnlare att kringresa i Landet, samt om sältet till Lumpors anskaffande för Pappers-Biuken; StatsUtskottets, rörande Ändring i lefvereringsstället af Kronans Ränte-Hö och Halm, fran Westmanland. Frän Vällojl. Borgare-Siandet. S. D. Gillades, vid förnyad föredragning,’ följande från Utskotten inkomne samt den J2:de uti innevarande månad på Bordet lagde Betänkanden och Memorial, nemligen: Fran StatsUtskottet : 1:0 I anledning af yrkad Låne-rättighet i Banko-Diskont-Verket för Götheborgs och Bohus Läns Innevånare. 2:0 Angående gjord hemställan, att Hemmansägare i Strömsholms Fögderi af Westmanland måtte , med penningar , efter årlig Markegång, få lösa det Ränte-hö , som utgår så vä! till Kongl. Hof - Stallet som Räntetagare i allxnenhet. Angående väckt fråga, om ändring i levereringsstället af Kronans Ränte-Hö och Halm , som från Westmanland är anslagit till Utfodringen vid Kongl. Hof-Stallet. 4:0 Angående Commerce-Rådet Björnbergs Bränneri - Arrende. 5:0 I anledning af gjord hemställan så val om lindring i allmänhet uti Inqvarterings-besväret för de städer , der ständige Garnisoner äro förlagde , som särskildte för Städerne Malmö och Ystad gjorde framställningar, i afseende på betalningen af de Lån, som blifvit nämnde Städer, vitl Riksdagarne 18 ta och 1815, beviljada till Cassern-Byggnader. 6:0 I anledning af gjord tnotion, om anslående af Fond till godtgörande af framlidne Herr Riks - Rådet Friherre Adler Salvii Arfvingars Krono-fordran. 7:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Xdeutenanten L. Torsells ansökning att utbekomma innestående Expectancearfvode. 8 Grefve Frölich för arrendet af Flyinge och Dahlby Kongsgårdar, 9:0
Ingen hade lyft ögonen mot skyarna för att se honom öfva pojkstreck och sömngångarbragder, medan hans lif var i den yttersta nöd. Mannen skalf till, då han fann sig räddad. Med darrande händer grep han efter stöd, hisnande mätte han den höjd, dit han klättrat. Och stönande af ängslan att falla, rädd för fåglarna, rädd för att bli sedd, rädd för allt, gled han utför stammen. Han lade sig ned på berget för att ej synas och släpade sig fram öfver dess hällar, tills småskogen skylde honom. Då gömde han sig under unggranarnas hoptrasslade grenar. Svag och maktlös sjönk han ned på mossan. En ensam man skulle kunnat fånga honom. Tord var fiskarens namn. Han var ej mer än sexton år gammal, men stark och djärf. Han hade redan lefvat ett år i skogen. Bonden hette Berg, med tillnamnet Rese. Han var den längste och starkaste man, som fanns i häradet, och därtill skön och välväxt. Han var bred öfver skuldrorna och smärt om lifvet. Hans händer voro så välbildade, som om han aldrig pröfvat på hårdt arbete. Håret var brunt och ansiktet ljuslett. Sedan han vistats någon tid i skogen, fick han i allt ett fruktansvärdare utseende än förr. Hans blickar blefvo hvassa, ögonbrynen växte buskiga, och de muskler, som rynkade dem, lågo fingertjocka framme vid näsroten. Det framträdde tydligare än förr hur den öfre delen af hans atletpanna sköt ut öfver den nedre. Läpparna slötos nu fastare än fordom, hela ansiktet blef magrare, gropen vid tinningen blef mycket djup, och de väldiga käkbenen framträdde märkbarare. Hans kropp blef mindre fyllig, men dess muskler knöto sig järnhårda. Håret grånade hastigt. Denne man kunde den unge Tord ej se sig mätt på. Något så skönt och väldigt hade han aldrig förr skådat. För hans inbillning stod han hög som skogen, stark som bränningen. Han tjänade honom som en husbonde och dyrkade honom som en gud. Det föll sig naturligt, att Tord skulle bära jaktspjuten, släpa hem villebrådet, hämta vatten och göra upp eld. Berg Rese mottog alla hans tjänster, men sade honom nästan aldrig ett vänligt ord.
Banken skulle då slippa att ligga i förskott för UllDisconter, och dylika inrättningar; men jag befarar, att grundsatsen kommer ännu mera alt svigta vid tillämpningen, om under denna Riksdag fråga uppstår angående ett Creditiv för Den 4 Junii e. m. 181 Ullbelåning. Man har Sfven sagt, att lånerätten på Tackjern åtminstone bordt inskränkas till Stapelstädernes vågar; men som ett ganska ringa belopp lärer vara derstädes npplagdt, skulle ett dylikt beslut ungefärligen innebära detsamma, som borttagandet af den nytta åtgärden borde medföra. Skulle Ridderskapet och Adeln ej vilja bifalla Betänkandet, så önskar jag, att det må återremitteras, på det förhålla liderna må närmare upplysas. Herr Tham: Jag känner ej, hvad Bruksägarne yttrat inom Utskottet, men en reservation finner jag bifogad Betänkandet af en Bruksägare, som nu är här närvarande, nemligen Herr Hammarhjelm, hvilken just gifver styrka åt min sats, att så vida ej liela förslaget ogillas, lånerätten åtminstone måtte inskränkas till Tackjern på Stapelstads Våg. Något annat kan ej vara förenligt med Bankens interesse, och man måste väl äfven se något på Bankens fördel. Herr Hammarhjelm, Carl Fredrik: Som det synes af min reservation, var jag icke närvarande i Utskottet, då frågan förevar till afgörande, så att jag icke haft tillfälle alt derstädes framställa de betänkligheter, som, i afseende på denna fråga, hos mig uppstått. Desse betänkligheter äro redan omnämnde af Herrar Tham och Lefren. Men om en sådan lånerätt skall äga rum, !82 Den 4 Junii e. m. tror jag, att den bör inskränkas till tackjernet på Stapelstädernes Vågar. Jag förenar mig derföre i begäran om återremiss på det så väl den ena, som and,ra, meningen, må tagas i närmare öfvervägande. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Banko-Utskottets ifrågavarande Betänkande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsaminas återremitterande. Ropades Ja.
Ständers Herrar Revisorer ar i8oz gjorde anmärkningar wid General Assistence-Contoirris Förwalkning och en för nöfrvan» dig ansedd förändring i detta W rks styrelse, har i hast blifwit skild frän sin Direcleurs tjenst derstädes, med thy ätföljande lön, och derpå ester hand ansedd skyldig godtgöra Contoirck flere ränte poster, till en sammanräknad betydlig summa, hmaraf äswen en del reda» bliswit gvdlgjord och en del ännu berodde pa oasslutadd rättegångar: e» om han som Directeuc wid detta Wbrk, ibland afwikit frän desi styrelse för» fattningars allmänna förcflrifter, del han ej wille neka, motivet likwäk c> skall warit hanö egen utan Comoirers fördel, hwilku han förmodade ej fordra annat delvis, än det, alt Contoirec under hans senare sörwaltningSlid j?all pä sitt rörelse capital njutit öfwer 4 procents revenne: Alt om sädant oagradc det borde anses for sel, att hofwa gjort aswikelsr fran owilkorlige fömknster, det han e) elser wagade bestrida, han likwäl trodde sig hofwa undergått en tillräcklig bestrsffnina. genom hivad han redan inbetalt sammanlagdt med förlusten as hans sysila med lön och sörmäuer wid Assistauce Coutoiret, hwaraf han ei kunnat komma i mistning, om ieke näpst warit emot honom att anmär, ka: All ha» more öfwer 72 är gammal, och önskade att Den 7 December. 457 att, med förgätenhet af sine widriga öden tvid Ässisttince-Conkoirck, fä i sin återstående korrta lifstid 0- störd njuta frngten af det förtroende rvid sin tjenst i Rckers Ständers Banque, hwilket han till sin lycka icke hade sörwerkat: och i denna afsigt anhöll han, att de emot honom npgjorde räkningar och anstälde rättegångar mätte fä förfalla.
Jag ber, att få fästa uppmärksamheten derpå, att afslag å Utlåtandet medför enahanda resultat, som bifall till detsamma, enär Motionen är af Utskotten afstyrkt. Jag anhåller derföre om proposition till bifall eller afslag, men det sednare med det af *54 Den (4 Augwsti e, ro. Herr af Billbergh uppgjorde tillägg, så att, i händelse af votering, Herr af Billbergh^ förslag må innefattas i Nej-propostionen. Herr Hjerta _, Gustaf: Då den värde Ledamot, som sist talat, ' numera justera,t sitt vid ett föregående tillfälle i ämnet afgilhe yttrande, s^mt ifrån sin likgiltighet rörande afklag eller bifall lill Utlåtandet ingått på Herr af Billberghs förslag, fäjr jag anhålla örn proposition derå, Öfvertygad, att’ en sådan underdånig skrifvelse, sorn deri omförniäles, vöre ganska nyttig; och hafva skälen dertill redan blifvit så fullständigt utvecklade, att jag ej anser mig behöfva upprepa dem. Friherre Cederström, Jacob: Då jag icke kan instämma med Herr af Billbergh och de öfrige Herrar Ledamöter, hvilka sig med honom förenat, får jag vördsamfe anhålla, att Voteringspropositionens första alterUatif må blifva bifall å Utlåtandet; Contrapropositionen må blifva hvilken sorn helst. Herr Munck af Rosensköld: I anledning af Herr Hjertås sista yttrande, får jag förklara, att jag ingalunda justerat hvad jag" förut sagt, utan alt det varit fullkomligt consequent, och öfverensstämmande med mitt föregående yttrande, hvarom jag åberopar Protocollets vittsord. Den 14 Augusti e. nr. 135 Ilerr von Hartmans dorff':- Jag hade hoppats, att i en så klar sak som denna, det icke skolat komma i fråga, alt bifalla Utskottens Utlåtande, utan alt Herr af Billbergbs framställning utan motstånd skolat gå igenom. Men sedan votering nu blifvit begärd, anhåller jag att få meddela en upplysning, som jag hoppas skall föranleda mina värde motståndare att afstå från Voteringen.
Dä en Konung är inviol.MNL och utan answar, matte pa detta rum det wara och alltid blifva war lagliga rättighet, at högt klandra Dest iVlini8trL>8 fel, at ställa dem i dagen til answar, at fritt uttala hwad granffare allmänt, säsom nu, tänkt och tyst yttrat under framfarna är! och matte detta högt uplysta ärans samfund alltid behälla denna frihet! ar hela min äsyftan och min wördnadsfulla ömkan til Högloft. RidderskapetS och Adelns bifall. Sedan den nya Louse; tutious stadfästande skänkt Swerige cn Konung för bwilken alla med mig delar den djupaste underdäniga wördnad och tilgiswenhet, hwicken ej allenast offrat ungdom och manliga ar för Dest Fäderneslands sjelfbestånd och anseende, utan til och med wid hög älder glömmer utstandna mödor, försakar den hwila Han mot aftonen af en stormig lefnad kunde önsta, och med öpnade armar möter et älstadt Folk för at äter upresa det af sin stafning i fallet ännu lutande Swea; sä är wisterligen ingen som ej hyser den mest oinskränkta - 644 Den 9 Junk. stränkta förtröstan til denne ädle Monarks af erfarenhet och granskning högt uplysta urskiljning, at bibehälla eller antaga sädane Ämbetsmän och Rädgifware, som äro wärdige Desi höga förtroende, dä de säkert utan undantag bäde förtjena och skola tillvinna sig nationens allmänna aktning. Jag önskar at ej widare behöfwa skrifwa något i den af mig wäckta motion; ty jag kan ej utan harm pämrnna mig förflutna mulna dagar. Jag älskar at häldre hoppas pä en öfwer wär voriLont klarnande Himmel Pennan är ej det wapen jag walt och öfwat til attague och iwkeuss. Det förundrar derföre ingen om jag blir öfwerwunnen af wältalighetens tjusande trollkraft.
Ksmmerzi Deps j2 28 27 l8 3'. 7^n 8si8oIsut u6erlsn8tesKecitn. k m. — Lrslts, or8re /VverLoss . — Linien suktLo rn. 30,00a L Laurt. — 8etlo ... 45,00a 8:0 - — Lrstts or8re ^.veriross ... 8etto - Luis A jenc^uel - >— Linsén L Lourls^esuiL.m.l8,000 — 8etta 8:0 - » 30,000 — Lrstts orrjre T^verlroik ... — 8etto - Diveris . » - ^ — Linien L LouitsAesusL.m.57-ooa — 8elko 8:0 Hg, 0001 — Lrstts or8ie Oiverie ! — 8etto - .^verLoss . - . j — Linien L Dourts^esuik m.87,000! — Lrstts a:8re ^vcriioss ... i — Linsén L Dourtstze suIL.m. 93,000 — Lrstts or8rs /Vverkois - . — Linien LLourt susZ. m. 174,000 — Lrstts or8re T^veiLoss . , — Linsén L LourtsvesuiL m. 69,000 — 8etko 8:v 111,000 — Lrstts ar8re /^verirois ... — 8etto - Diverse ... — Linien LDourt suk L.m. 80,000 — Lornmiis. s ^ proc. von Zsnco ) insrtr 998.596: 8. m. 4,992: — ^ Lriek-porto >3:14) L:co rnsrk. 7^n Z»I8o '85.53'
945 åkerbruket är icke blott Sveriges, utan äfven alla Länders modernaring, hvarest Spatmemål möjligen kan produceras, anser Utskottet densamma säkrast befordras genom sådana fabriksrörelsers inrättning, sopa förädla lan* dets egna Rudimaterier och befordra afsattningen på jordbrukarens production, serdeles om sådana rörelser efter hand förflyttas ifrån de redan uppodlade till de oländigare tracter, hvarest ■ sjelfva naturen åtmindstone ännu på lång tid icke erbjuder någon annan hufvudnäring, för att åter i sin ordning blifva uppodlade och befolkade. Så hafva de Svenska Bergslagsorterna uppnått sin nu varande cultur:, och, om en Ladulås, Vasa och Oxenstjerna icke afsett detta synmål, så skulle troligen de välmående Bergsmän icke äga tillvarelse, hvilka nu synas misskänna medlen till sina yngre bröders uppkomst samt ädelheten och vigten af deras mödosamma yrke för Fosterlandets bestånd. Sist får Utskottet vördsimt underrätta, att de trenne öfriga Respectiva RiksStånden. redan ovillkorligen bifallit ifrågavarande Betänkande, hvilket således icke kan blifva föremål för någon ytterligare öfverläggning. Stockholm den 15 Juni 1818. Eesv. och Ekon. Vtsk, Betänkandetu N:r 143. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs» ogIi ElionomiUtskotts Betänkande i anledning afväckt fråga om en ny alimän vägdelning, samt utvidgad rättighet till grushemtning. Ifrån Högloft. Ridderskapet och Adeln liar ett Memorial i detta ämne af Friherre C. M. Carpelan blifvit till Utskottets handläggning remitteradt; deruti öfverklagas den disproportion, och den mannamon, som vid skedd vägdelning i åtskilliga orter skall vara begången, då några possessionater och hemmansåboer fått sina vägstycken tilldelade helt nära sina hemvist, men andra åter på 2 å 3 nols af tand, derifrån; och, till lättande af denna för den medellösa högst kännbara tun* ga, föreslås: i:o
Vt dr. d. rjjr Dec, sg»ft hätte-Canal Slussverks.Bolag, för fullbordandet af en Canal-anläggning vid Ströms Säteri i Bohus Län; §:o — af den 13 dennes, angående bidrag af Stats-Verket till Arméens Pensions-Gassa och Amiralitets * Krigsmans .Cassan; 3<o — af den 10 dennes, angående line* understöd för Staden Norrköping; 4:0 —- af den lo dennes, angående ytterligare anslag af Allmänna medel till Götha Canal-byggnads fullbordan, hvilken sistnämnde Kongl. Proposition äfven remitterades till BancoUtskottet, dock endast i afseende pa Götha Canal-Bolags rätt till lån af Banco-Disconten å Actier, hvarjemte de i ämnet af flera bland Ståndets Ledamöter meddelade yttranden skulle Remissen åtfölja; Allmänna Besvärsoch Oeconomio Utskottet: t;o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den to dennes, angående Rikets Mätt, Mål och Vigt; och Trot, Ut dr, d. is Otc, igi*. ä:o Från Hedervärda Bonde-5tånde£. SD. Remitterades tHl StatsUtskottet: X:o Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer den 10 i denna manad, angående Rane-understöd för Norrköping. g:o Anders Danielssons fran Elfsborgs Län Motion, om befrielse för Mölndals Qvarn-egare, i Askims Härad af Götheborgsoch Bohus Län, fran skyldigheten att mot nedsatt tull förmala den spannmål, som åtgår till Garnizonerties och fängarnes underhall i Götheborg och pä ny Elfsborgs fästning. 3:0