Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jämte de vanliga skall riksgäldskontoret ge ut 10, 50, 100 riksdaler. De kommer att utgivas på enkla blad eller fjärdedelsark av olika format, så att 100 riksdalersedeln blir störst. Runt kanterna står riksgäldskontoret och längst ner Riksens Ständer Insignia od och valören. På baksidan trycks siffror med svart stämpel samt två vita stämplar och ordningsnummer. De underskrivs av en kommissarie och kontrasigneras av kontorsskrivaren. Stockholms slott den 17 januari 1816. CARL Kungörelse om 3 % avgift av eklesiastika personers bevillning, för deras löneinkomst, till förmån för Vadstena krigsmanshus-amiralitets-krigsmans-kassorna. Stockholms slott den 30 januari 1816. De eklesiastika personer som hittills inte betalt centonal, skall intill nästa riksdag erlägga 3 % av den bevillning som är på deras löner. Detta sammanskott kommer att fördelas med övriga krigsmanshusavgifter till Vadstena krigsmanshuskassa. Prästeståndet anser att det borde återbäras, men beslöts att det får utgöra en tillfällig förmån för de barmhärtighetsverk dit pengarna gått. Stockholms slott den 30 januari 1816. CARL Reglemente för Riksens Ständers banko diskontverk. Stockholm den 7 februari 1816. Det nuvarande riksdiskontoverket ägs till 2 / 3 av rikets ständers bank och 1 / 3 av privatpersoner. Vid oktrojens slut kommer banken att ta över alltsammans. På bankofullmäktiges begäran har Vi velat stadga och förordna hur detta verk skall styras och förvaltas. 1 § Direktionen kommer att bestå av åtta ledamöter, fyra bankofullmäktige, en från varje riksstånd. En byts ut varje år. Två bankkommissarier som dagligen skall följa arbetet. De skall föredra alla låneansökningar, kontrollera inbetalningarna samt tillhålla verkets tjänstemän att fullgöra sina åliggande En av bankens fiskaler och antingen sekreteraren eller någon av bankens tjänstemän med kamrers lönegrad skall ingå. 2 § Det vid verket anställda tjänstemän skall bankfullmäktige antaga och förse med lämpliga löner. De har också rätt att entlediga dem. 3 § Diskontoverket börjar sin verksamhet 1 juni 1816. Direktionen sammanträder varje vecka och ordentliga protokoll förs.
Emellertid hafva vid innevarande riksdag trenne särskilda motionärer inom Välloflig» Borgare-Ståndet, nemligen Herrar Carlsson, Blanche och Palander, å nyo väckt uppmärksamheten å ifrågavarande angelägenhet, och en mängd andra ledamöter af samma Uiks-Stånd hafva instämt i Herr Carlssons hemställan, att Rikets Ständer ville besluta en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit med anhållan, alt Kongl. Majit täcktes i nåder förordna en Kommitté af sakkunniga män, sorn skulle, dels med ledning af inom riket vedertagen praxis, och dels med hänsyn till andra länders lagstiftning i ämnet utarbeta ett nytt förslag till Sjölag och andra i sammanhang dermed erforderliga stadganden. Herr Blanche har yrkat, att Lag-Utskottet — till hvilket motionerna ock blifvit remitterade — måtte gå i författning derom, att Kongh RegleBih. till II. St. Bes v.- o. mentet för Kofferd i-skeppare och sjöfolk den 50 Mars 17-48 jemte dithörande särskilda stadgar varda omarbetade i öfverensstämmelse med lidens fordringar, samt föranstalta, att hvilande förslag till Sjölag och andra special-lagar blifva lörsatta i det skick, alt hinder ej må möta för deras antagande redan vid innevarande riksdag; och Herr Palander har, med afgifvande af enahanda förslag som Herr Carlsson, dervid särskildt framhållit nödvändigheten af ett stadgande rörande sältet för förolyckade fartygs besättningars och på sjukhus qvarlemnade sjömäns underhåll och hemsändande, i afseende hvarå denne motionär uttryckt den mening, att sådant underhåll och hemsändande borde bekostas af Staten, och icke, såsom hittills, af vederbörande rederier.
N:o 41, i ani. af väckt motion (N:o 106) om upprättande af normalritningar, att tjena till ledning och efterrättelse vid folkskolors nppbyggande. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 21 och 24 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 42, i ani. af vackt motion (N:o 156) om indragning af sjötullen vid Blockhusudden. Hr Fåhraeus, Joh. Fredr.: Den skyldighet till anläggning vid Blockhusudds tullstation, hvarom bär är fråga, leder sitt ursprung från en allmän grundsatts, som af ålder i våra seglationsförlättningar gjort sig gällande, att ingen, utan ansvar, må segla eller ro tullen förbi. För visitationsskyldighet vid Blockhusudden äro likväl, på derom hos K. M. af vedertcde gjorda särskilda ansökningar, 2:ne undantag vid inrikes fart redan medgifne, nemi. år 1829 för däckade fartyg, och år 1840 äfven för odäckade af minst 15 lästers drägt, som vid insegling passerat inloppstullkammare och der undergått visitationsbehandling. Anläggningsskyldigheten 238 Den 28 Januari. har, efter den tiden, således endast gällt smärre odäckade farkoster, sorn, på inrikes fart, från saltsjösidan anländt till hufvudstaden. Skälet hvarföre
Riksd.-Ordn. bestämmer antalet af Utskottens Betjening och ät RiksStånd. öfverlemnar att under Riksdagens lopp besluta, om någon tillökning deruti finnes nödig, ingen förutgående åtgärd i detta afseende kan vidtagas; 4:o att någon minskning i den för R. o. Ad. redan antagna Cancelli-personal icke kan göras; 5:o alt skyndsamligen till afgörande företaga det sedan sista Riksdag hvilande förslag till ändring afforsla punkten i 59 §. Riksd.-Ordn.; men att, till följd af samma §:s nuvarande ordalydelse, R. o. Ad. ej kan fatta något beslut om uppskof med Stånds-protocollens tryckning. Frih. Boye, Ludv.: I den punkt af justerade Prot.- Utdr., sorn handlar om remiss af frågan rörande klubbkostnaderna, har ordet ”dryga,” som mig synes, onödigt influtit framför ordet ”kostnader,” hvilket jag derföre begär måtte utgå. Det tillhör Utsk. att först bestämma, huruvida dessa kostnader äro dryga; ty annars har man på förhand gifvit en vink 0111 sättet, hvarpå man önskar frågans afgörande. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag tyckte mig höra i Prot.-Utdraget ordet ’J representations - maltider “ och får dervid anmärka, att, såsom jag vill minnas, det endast var middagsmåltider hos Landtm., som lt. o. Ad. beslöt att afsäga sig. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Jag anser ordet ”dryga” rätteligen hafva i Prot.-Utdr. influtit, emedan hela meningen rörande Klubb-kostnaden är, efter hvad mig synes, som sig vederhör, ordagrannt hemtad från PresteSt:s Prot.- Utdr. i ämnet. Frih. Boye: Jag är väl motsagd, men anser mig ej vederlagd af den siste talaren. Jag bestrider derföre, att ordet ”dryga” nu vid remissen må inflyta, emedan det uppenbart vore att gifva StatsUtsk. en vink örn lt. o. Ad:s opinion i frågan; och jag begär således, att blott ordet kostnader må i Prot.-Utd. intagas.
Hvad rör henne folkets skvaller, när hon reser dit, där det icke når henne? Hvad kommer henne skandalen vid, när hon är borta? DIREKTÖR BRUHN. nej! Men hon skall inte gå in på... hon gör det aldrig... 114 FRU BRUHN. högre än oss andre. Då hade hon inte häller förtjänt att du satte henne DIREKTÖR BRUHN. det är... Och jag vill inte begära det. Det är ju en nedrighet, FRU BRUHN (afbryter; allvarligt). henne att... att din framtid är hennes? Det är en skyldighet. Eller har du inte redan sagt DIREKTÖR BRUHN. Jo... men... FRU BRUHN. undanhålla henne valet. Tro du mig, Saima är inte rädd. Och tvekar du för smärtan? Ah, den kommer i alla fall. DIREKTÖR BRUHN. Jag trodde det. Men då vore det ett bedrägeri att och ned på alla begrepp, som jag ansett heliga... Hvem har lärt dig det? Jag tycker du har rätt. Och ändå vänder du upp FRU BRUHN. haft tid nog att grubbla mellan balerna och supéerna. DIREKTÖR BRUHN (som under föregå- Lifvet är en hårdhändt läromästare. Och jag har ende replik eftertänksamt stirrat framför sig, utan att höra hennes ord). Nej, nej... det är omöjligt! Jag kan inte. 115 FRU BRUHN. modet. Men icke med Saima. Hennes tillförsikt skall ge dig kraft att arbeta, hennes kärlek ge dig mod att lefva. Tänk på hvad det gäller! Ensam skall du fälla bedraga och hvad gör det så om menniskorna för Ännu är icke alt förloradt. Din afsikt var inte att döma, när man blott icke behöfver blygas inför sig själf. Dessutom kan ju alt rangeras här hemma, så att ingen mod börja bygga dig en ny framtid. fläck kommer att låda vid ditt namn. Du kan med friskt DIREKTÖR BRUHN. att det går rundt i mitt hufvud. Ja, ja! Men alt detta är så nytt och märkvärdigt, FRU BRUHN. men det har haft svårt att bryta igenom.
Också älskar hon resor, vid hvilka hennes för allt skönt öppna konstnärssinne finner tillfällen att mottaga intryck och göra studier. Den för sin fägring beryktade norden har länge lockat henne — och nu är hon här! På måndags morgon anlände hon till hufvudstaden och emottogs vid stationen af Österrikes och Belgiens här ackrediterade sändebud. Sin bostad har hon tagit på Grand Hotel. Vårt konungahus har med vanlig gästfrihet välkomnat den höga gästen. Helt visst skall besöket i Sverige bli ett angenämt minne för erkehertiginnan. IDUN 104 O, sommarhem! Gif ros pa kind. Åt mattad håg gif nya krafter Med skogens doft, med solvarm vind, Med dina dolda läkdomssafter. Frith. Midsommarvaka. J3n kring midsommarstången ^ * dansen hvirflar och yr. Än är ej spelman gången, hör, hur fiolen gnyr! Re ' ix det mot morgon skrider, öfver ångar och lider dagrar ne mjuka stå: Margit, kom låt oss gå! Knarren sladdrar och surrar inne i gärdets korn. Nere i dalen man hurrar, lyssna, där klang ett horn! Läderlapparne jäkta, kring våra öron fläkta. Porlande flyter ån fram mellan vassens strån, Känn, hvilka dofter strömma ut ifrån snår och kr att! Kalkar och skidor tömma ångande välluktskatt. Syner i natten ljumma, drömmar halfdagerskumma fånga, Margit, mitt sinn, smygasig djupt därin. Allt detta sus och myller, lif v ande skog och mark, hela mitt väsen fyller, Margit, med trånad stark. Knappt mina läppar andas ... Innan morgonen randas, skall jag ha biktat mig. Margit, jag älskar dig! Se, dina tårar rinna, Margit, ack hvilken gråt! Älskande, fagra kvinna, tänk, att jag gläds däråt: ordlös du så mig gifver löftet, att min du blifver, min uti natt och glöd, min genom lif och död ... Lyssna, nejderna tiga, dansen ej längre går! Visor och skratt ej stiga: gryningens tystnad rår. Skyar i arla timma skära i öster simma. Skarpt mot fält violett står en grans silhuett. Solen väntas.
Men jagmåste dock kalla det ett oqvädingsord och jag föreställer mig att hvar och en, som icke delar den Svenska kyrkans åsigt, skall säga detsamma, Jag anhåller om bifall till 14:de §:n i Utsk:ts förslag. Hr Olivecrona: Den nu föredragna 14:de §:n är utan tvifvel den vigtigastc i hela detta förslag till dissenterlag. Den innehåller den hufvudsakliga princip, att det må stå enhvar, sorn enligt sitt samvete icke vill qvarblifva inom Svenska kyrkan, fritt att derifrån utträda. Men likasom hvarje obegränsad frihet är skadlig, så bör äfven friheten i detta afseende vara något bunden. En sådan gräns är uttalad i 14:de §:n, nemligen att den, som utträder ur Svenska kyrkan, måste inträda i någon tillåten och erkänd kyrka Det är, enligt min öfvertygelse, icke utan vigt, att samhällets medlemmar bekänna sig till nå - Dell 22 Maj. 365 gon troslära, som är bestående och har rätt att bestå, och det är således från samhällets sida betraktadt fullt riktigt, att, om någon finner sig böra frånträda Svenska kyrkan, bör han också ingå i något annat trossamfund. Det bör icke stå honom fritt att helt och hållet emancipera sig från all religion. Man har sagt, att det icke skulle vara Svenska kyrkan värdigt att söka qvarhålla sina egna medlemmar inom densamma. Jag her att härpå fä svara hvad en reservant af PresteSt,. pag. 47 yttrar, nemi.: »En stor och väsendtlig åtskilnad är emellan att för klara någon vara helt och hållet skiljd ifrån kyrkan, och att anse honom utesluten från åtnjutande af större eller mindre del af dess förmåner. Han står i sednare fallet dock qvar inom kyrkans råmärken, om ock utanför dess helgedom. Sjelfva det större bannet har alltid så väl i den äldre som i den protestantiska kyrkan varit betraktadt endast såsom en temporär åtgärd till upprättelse, icke till förkastelse.
Inom 8 dagar efter mönstrings afslutande sände den magistratsperson eller kronofogde, som dervid varit närvarande, till vederbörande presterskap i enlighet med formulären N:ris 5 och 6 författade uppgifter å ej mindre de inom församlingen mantalsskrifne lego - 10 § 11 § 12 § p. 54. p. 55. p. 79. p. 49. 71 Hsj 3 CO <n. ^ 2: & » g i § S §• s. g ST* o C* JJp: H; 2. a P * x52: eT: b O5 if g ^ g Qj CO i-ta Ct> *+ O: ö: % CO to *3 ^ S? B 53 CD Pj a b?* 2 ^ o s S re o “ Oq 3. 2. 5* P b » B 05 » 2 CO S karlar, sorn vid mönstringen blifvit antagne, än ock öfver de bevä- ringsskyldige, hvilka i följd af obehörigt uteblifvande från mönstring eller försummelse att medhafva sina prestbevis, om sådant dem sjelfve ålegat, blifvit till annan klass förflyttade och dermed erhållit en utsträckt beväringsålder. Presterskapet åligger derefter att härom göra anteckning i husförhörsboken, till efterrättelse att nämnde personer, så länge deras beväringsskyldighet lortvarar, icke ega utfå prestbevis i annan ordning, än 24 § i lagen om utskrifningen och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet stadgar; och jemväl till iakttagande när dödsfall bland dem timar. § 26. Efter slutade vapenölningar böra vederbörande Chefs-embeten » p. 50. till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skyndsammeligen insända uppgift icke allenast på alla vapenöfningsskyldige, som från öfningsmötena * uteblifvit, utan ock på dem af andra årets vapenöfningsskyldige, som, ehuru de icke vid mönstringen tillstädeskommit, likväl infunnit sig till och bevistat öfningsmötet; hvarefter Kongl.
Gripenstjerna 166: 32. - Aflidne Commissnriens vid RlgsContoiret, ÖfverKrigsCommissarien Lindstedts Enka och Barn l5o. — Aflidne Notarien vid RrgsContoiret Fr. Bergmans omyndige ContoirsSlrifvaren F. — - Aflidne Kamererarens vid RtgsContoiret Lundvalls omyndiga 2,216: 32. - Expectance-Staten. 320. — - 2,736 32 Dessutom uppföras: Missräkningspenningar för 2:ne VexlingsCasseurer vid CreditSedelVerket, 4oo. — - Arfvode till vederbörande, då Hufvudboken vid RrgsContoiret inom fö- 200. Dito till Betjeningen vid K. PostContoiret i Stockholm 100. — - Dito till Betjeningen i Vexeloch LåneBanken 100. — C O CO Summa på denna Stat | 33,6611 32! — j ' r ( Lil. A. iV tatsVe rhets 1 n k o m stor. Påriiknadt vid 1823 års StatsTillökning. Minskning. Regier ing. Ordinarie Ränta, indelt 1399173 I 2 6 att lösas med penningar, inberäknadt Indragne oell besparde Militiae Löningsoch Boslälls-räntor 470000 — tillökning i denna lösen 24000 minskning genom indelta räntornes rättande enl. räkenskapen 10000 42 181333 l6 — minskning genom nedsättning af förslagspriset å Spannmålen till 5 R:dr Tunnan 11333 16 ökning genom tillkomne 4°° T:r å 5 R:dr 2000 Tionde-Spannmål 1041787 T:r J kpr I 4 ökning genom tillkomne 20,400
Det var icke blott sarkasmerna från det uppträde, som nyss egt rum; det var också något annat som kom till. Hon tänkte på, hur han från början genom sin ovänlighet och sin kyla tvingat henne in i en falsk ställning, påtrugat henne en roll, som var hennes natur främmande. Hon hade af fruktan för att framkalla hans misshag tvungit all värme tillbaka, bemödat sig om att lägga band på hvarje yttring af sitt lifliga temperament; hon hade gjort det med ett våld på sin egen natur och nu hade naturen hämnats med att bryta alla dammar och rifva med sig i ett enda ögonblick den konstlade byggnad hon fört upp. Der stod hon ensam på stranden och såg på förödelsen; såg alla drömmar, som slingrat sig kring denne son, hvirflas rundt och försvinna såg honom sjelf försvinna, glida bort så långt, att hon aldrig kunde nå honom mer. Och tomheten slog emot henne från alla sidor han var ju den ende i verlden, hon hade velat vinna. Vinna? Ja, men han hade tvungit henne att förskapa sig till en automat till samma automat som brukade förevisa de anatomiska märkvärdigheterna för främmande, ofta rått nyfikna kvinnor. Nu var det slut. Naturen hade sprängt sjelfbeherskningen; han hade sett hennes lidelsefulla häftighet och för hans kalla, skeptiska uppfattning måste ju detta vara det vidrigaste af allt. Dagar kommo och dagar gingo utan att någon af dem gjorde ett steg till närmande. Hon hade visat honom på dörren och han blef borta. Dammet låg på kuddar och möbler Molly tänkte aldrig sjelfmant på att taga det bort. Matmoderns klädsel blef vårdslösare än förut och hon kastade sig öfver sina ryska öfversättningar med den ängsliga fliten hos en menniska, som i arbetsbedöfningen ser enda möjligheten att framsläpa sitt lif. Strax på nyåret kommo herr och fru Hedström på besök. Fru Zimermann blef glad öfver att få någon att tala med och de stannade kvar hela kvällen. Talet föll naturligtvis också på William under aftonens lopp och modern nämde att hon icke sett honom sedan julaftonen. Herr Hedström uttryckte sin förvåning. »Vet ni ingenting?» sade fru Zimmermann öfverraskad. »Hvad då?» »Vet ni icke att det kommit till en brytning mellan honom och mig?» »Nej.
2»o Genom tillåtelse af en fri Husbehofs-bränning pa Landet, jamte dea af Hrml-ga U stöttet bestämda pa»»c,rymden (hworwid jag endast wille foresta er undantag wid stora Bruks - egendoinar, der carilumriunen af Bramvin för Smeder och Arbetare, ril et antal af nära 2000 Pukmer och dcruröstvcr, stulle villigt kräfwa en större P.mnerymd, än hemmantalet kunde tillära s och i fö je af en fri Husbehofsbränning den föreslagna Ksppfsatten, skulle manga lagbrott förekomm-s. Jag kror mig <cke behö'wa hemila för någon, som kämur det allmänna werkebga förhållandet, at mänga kustude i detta Laildck, uti alla Orter, under hwad Bräuwiiiö - psrioäer som häldst, hafma tillverkar B>änwiv, uran at betala ek runsi-cke i afL-ft til Kongl. Maj:t och Kronan, och 110 874 jag har hört manga af dem önsta fa stakka, för at utan fruktan ga i dagen med små yrken. Bland dessa wä i synnerhet räknas Mölnare, Uljolde-ägare, Torpare, Nyck. re och Soldater, biand hunika mango sinn s och i sonncrhet ak de sorsinämnda, stin h!tintilö osta tillverkat och stela hädanefter lil inel i a mera Bränwin än hela Hemmansägare. Ak desse Lönn» brännare kunna för bättre priä, när de icke erlägga den mindfta start, sälja Bränminet, är gansta naturligt. Den Ämbetsman eller koristbsstmu, stm xror sig genom Författningar rch kmangsmedel kunna jorekomma denna lönu-bränniag, har ännu icke nog dyrt köpt sm erfarenhet.
Föredrogs StatsUtskrs jemväl d. 16 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. Nro 67, angrde ytterligare räntefrihet och anstånd med kapital-betalnjngarne för det lill nya rådhusbyggnaden i Wexiö afsätta belopp af det staden beviljade byggnadslån. Gr. Mörner, Carl, hade inlemnat ett sålydande anförande.' Sedan 3rne Riksstånd bifallit StatsUtskrs betänk. Nro 67, anser jag utan ändamål att derå begära återremiss. Jag kan likväl icke undertrycka den önskan, att StatsUtsk. velat lemna större uppmärksamhet åt K. Mrs nåd. propos. i det ämne, hvarom betänk, handlar. Man har åsidosatt att borgerskapet i Wexiö icke haft ringaste skuld deruti att uppförandet af dess rådhusbyggnad blifvit fördröjd, enär det gamla länshäktet, som qvarstår å den tomtplats der nyssnämnde byggnad är ämnad att uppföras, fortfarande begagnas af kronan, intill dess det nya cellfängelset, utom staden beläget, hinner blifva färdigt till inflyttning. Det synes alltså i min tanke obilligt, att StatsUtsk. velat utestänga Wexiö borgerskap från tillgodonjutandet af hvarje enskild låntagare förunnad fördel af byggnadslånet, helst, om ock på sätt Utsk. antager, tillfälle till förräntande af den del af samma lånebelopp, hvilken var afsedd att användas till nya rådhusets uppbyggande, hvarken saknats eller lemnats obegagnadt, det likväl är gifvet, att omkring 3,000 r:dr b:co redan år 1844 blifvit använda till inköp af erforderlig tomtplats för oftanämnde byggnad, hvarå räntan gått förlorad, äfvensom att borgerskapet fått sedan samma tid betala hyra i enskilt hus för magistratens och andra allmänna sammankomster. I följd af den oväntade utgång StatsUtsk:s förevar, betänkande fått röna, måste jag för närvar, inskränka mig dertill, att mot detsamma här anmäla min reservation, under anhållan att den må få i R. o. Ad:s prot. inflyta. Hr von Troil, Sam. Gust.:
(Nya byggnader 21,350 )> (Inköp, etc.) 2,966 » ”till Nalioual-Gallereij. 2,495 » ”lill Museum för Praktisk Geologi (oberäknade geologiska undersökningar i landel, 5,500 £. och Museum för Irländsk Industri 3,348 £.) 6,072 » ”till Departementet för Praktisk konst (oberäknade provincial-skolorne 7,870 £. .. 10,050 » Summa 95,276 £. ”Hela den år-liga utgiften för dessa national-stiheiser, oberoende ”af de summor, hvilka åro anslagne alt påkostas i sammanhang ”med dem, men utom London, upgår alltså till omkring 95,000 ”£, hvilka, tillagda den nyss beräknade summan af 160,000 £, ”visa en totalkostnad med ett kapital af mera än en fjerdcilels "mill. £ St., på året, (Tre milhr sextio lusen R:dr Svenskt B:ko) ”för ofvannämnde publika och privata-stiftelser: ett sakförhålllande, ”hvilket, medan del ådagalägger att stor ansträngning, både från ”Statens sida och puplikens, blifvit gjord till befrämjande af vetenskap och konst, gifver ett desto större ämne till bedröfvelse deröfver, alt genom brist på enhet och beräkning det frambragt en ”jemförelsevis ringa direkt vinst för industrien.” ”De oafvisliga behofven för detta land, sådana de visat sig vid ”expositionen af 1851, hafva blifvit på det insigtsfullaste sätt fram”ställda i en följd af föreläsningar, som nyligen blifvit hållna i ”The Society of Arts, efter ingifvelse af H. K. H. Prins Albekt, ”societetens President.
Jag anhåller, att, på det man må slippa Afskrifnings-räkningen, proposition må framställas till bifall å densamma, enär ingen strid derom varit. Derefter torde vi få proposition på Obligationerna, ty endast på sådant sätt blir öfverläggningen klar. Herr Rosenblad: Om Friherre Cederström får sin Afskrifnings-räkning inn i Con - Den 5 December e. m, 81 Contra-propositionen, ser jag intet hinder, att hans mening kan göra sig gällande. Herr Grefven och LandtMarskalken befrias derigenom från att framställa en onödig proposition. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, att, på sätt Herr Hjerta föreslagit, räntan å Obligationerne må bestämmas till 3 procent, och på Afskrifnings-räkningen till högst 2 procent, med rättighet för BancoFullmägtige att efter omständigheterna bestämma Obligationernes inlösen å vista, eller efter en högst 2:ne månaders uppsägning. Ropades starka Nej, blandade med Ja. Herr Tham: Herr Hjertås förslag innehåller, om jag fattat det rigtigt, att BancoStyrelsen skulle berättigas upptaga lån mot 2 procents ränta å Afskrifnings-räkning, att betalas å vista, eller efter en månad, samt mot Obligationer å 6 månaders uppsägning och 4 procents ränta. Herr Hjerta: Jag yrkade visserligen i början Obligationer på 6 månaders uppsägning och fyra procents ränta, men jag afstod derifrån, för att ej försvåra öfverläggningen. Jag trodde det då vara ganska enkelt och ej obilligt, att få Afskrifnings-räk 5a H. 6 Den i December e. ni. ningen afskild i en särskild proposition, och alt vi sedan kunde få proposition, huruvida Ohligalionerne skulle vara med uppsägning eller å vista. Nu är förhållandet, att Friherre Cederström och jag begärt hvar sin Contra-proposition, och att vi således först måste votera derom; jag hemställer likväl, hvartill det skall tjena, då vi kunde slippa med en votering. Flans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, att lånen på Afskrifniugs-räkning må ställas till betalning med högst 2 procent.