Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
§. oirt lika röSters förekommande stadgar, skola uessä Electorer säinfädt, och icke efter Stånd, först tlTEf C tr. E det N:o 57, ^8. Den 9 Augusti medelst slutna sedlar, livar för sig, uppgifva den man, som de finna böra komma under omröstning. Falla dervid rösterna, till mera än liälften af de röstande Electurernas antal, pä en man, vare han behörigen vald; äro åter rösterna så delade imellan flera , att en sådan full pluralitet för någon icke äger rum, anställes ny votering med slutna Sedlar, till antagande af den, sorn de flesta rösterna erhållit, eller, om han icke antages, af den, sorn näst efter honom utaf de flesta Electorerna blifvit kallad, och så vidare. Inträffar den händelsen, att två eller flera personer, öfver hvilka särskildt röstas hör, undfått lika röster , företages först votering om den ordning, hvaruti de till omröstningmå framställas. Skulle, sedan alla omröstningarne sålunda för sig gått, likväl ingen person hafva erhållit den här föreskrifna pluralitet, anställes ny omröstning öfver alla dem, sorn vid första voteringen blifvit satte i fråga, -skolandes den, som erhåller de flesta rösternas antal, anses behörigen vald. Enär någon, af de i denna ordning under omröstning ställda, blifvit af Electorernas pluralitet antagen, upphöre Val - förrättningen, och varde han af Riksens Ständer till Emoetet förordnad. Den, åt hvilken detta Embetet blifvit anförtrodt, kan vid påföljande Riksdagar, i den jin föreskrifna ordning, dertill åter väljas. 103. §. Vid hvarje Riksdag skola Riksens Ständer välja Tolf Ledamöter af hvartdera Ståndet - Den g Augusti 4 51 det till en Nämnd , som åge att dama , huruvida HOgsta Domstolens samtelige Ledamöter gjort sig förijcnte, att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem utan bevisligen begångna fel och brott, hvarom föregåendé p handlar', likväl kunde anses böra ifrån utöfningen af Konungens Domsrätt skiljas.
201- Nordmarks härad i Wermlands län om lön åt en ny Provincial Läkare i. lil. 315. E. 322. Se vidare Eiks-Statens Åttonde Hufvud-Titel. Normal-Skola för flickor, om anslag för inrättandet i Stockholm af I. 155. E. 161. Se vidare Stats-Utskottets Memorial N:o 148. 128 — N — Norrbottensoch Westerbottens Isin, i anledning af ånyo väckt fråga om afskrifning af Stats-Verkets fordringar för meddelade undsättningar åt innevånarne inom. X. B. 329. A. 357. Norrbottens liin, om anslag till aflöning åt tviinne tolkar af Finska språket inom. IX. B. 68. A. 105. Norrforss, Spök fal let oell Spökhällan, kronofisken i Umeå Elf, angående upphörande af det af Kammar-Kollegium bestämda minimiarrendebelopp för. III. B. 40. A. 42- Norrige, förtullning af varor som införes från, angående. V. A. 43. Norriges Grundlags och Riks-Aktens utdelande bland Riksdags-männen vid början af hvarje Riksdag, angående. II. 293. R. 294. VI. Norriges Statsförfattningssamt straffoch privat-rätt, att vid Rikets universiteter eller tilläfventyrs blifvande andra undervisningsanstalter för civile tjenstemän måtte anbefallas undervisning och examen uti, (likasom vid Norriges uti den svenska). II. R. 293. lil. B. 109, 230, 233. A. 238. Norrköping, angående en derstädes af f. d. Löjtnanten A. Törnsten inrättad läroanstalts jemförlighet med högre Eleinentar-Läroverk, och vissa dervid anstälde lärares tjensteårs-beräkning. IX. B. 4. A. 36. Norrköpings kontrakt, angående anslag af kronotionde till fyllnad af 2:ne bristande proste tunnor inora.
Jag vågar derföre vördsamt hemställa, huruvida ieke, i händelse R. o. Ad. anser det nödigt att utesluta recilen af hvad Cancelleren sagt, början af den underd. skrifvelsen kunde få följande ordalydelse: ”Uti nåd. propos. af d. 5 sistl. Aug. har E. K. M. föreslagit R. St. att, lill begagnande såsom tomt för en beslutad ny observaloriibyggnad, må åt Upsala Universitet upplåtas så stor rymd af den K. M. oell Kronan tillhöriga del af det vid Upsala Fjerdingstull belägna s. k. Staby gärde, som för nämnde ändamål vore erforderlig,” o. s. v. Detta är visserligen icke öfverensstämmande med den vanliga formen för sådana skrifvelsers uppsättande, men vill man följa den vanliga formen, så tror jag att det inlemnade förslaget lill underd. skrifvelse bör blifva oförändradt. II. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att då det uttryck, emot hvilket aumärkn. blifvit gjord, var begagnadt endast uti den recit, som upptog den frän Universitetets Canceller inkomne anmälan, och således icke influtit såsom ett R. St:s yttrande, H. Ex. finge hemställa, om R. o. Ad. behagade godkänna det upplästa förslaget till und. skrifvelse. Ropades ja och nej. Frih. von Döbeln, Napoleon, som härvid anmälde sig, erhöll ordet, men blef, efter det han börjat uppläsa ett anförande, som icke rörde det ifrågavar. ämnet, afbruten af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., med erinran, att endast den förevar, justeringen nu finge blifva föremål för yttrande; hvarefter IL Ex, hemställde, om R. o. Ad. godkände det upplästa skrilvelseförslaget, med den af Gr. Lagerbjelke föreslagna förändring. Ropades äfven ja och nej. Frih. Cederström: Det blir väl angeläget, att om ex peditionen antages med den förändring, som Gr.
Oenighetsfrön kunna nog alstras ändock, utan att man enkom bemödar sig, att gifva dem luft. Herr Rosenblad: Jag instämmer med de Ledamöter, som hvarken vilja hafva Allmänna Beredningen bibehållen eller Stats - Råds - Beredningen införd i Grundlagen, Hvad olägenheterna af den xo § s uteslutande beträffar , så lemna de olikartade ämnen , som omförmälas i ao8 Den 3 December e, m. den g:de §:n just tillfälle att dela densamma, emedan den sista puncten deraf, om ansvarigheten , rättast torde böra utgöra en särskild §. Herr Hjerta: Herr von Hartmansdorff har uppfordrat mig , att göra reda för mitt yrkande med några andra skäl , än dem jag nyss yttrade. Må det förlåtas mig, att jag anser mina skäl starkare än hans, att icke något eget Archiv och Betjening finnes i Allmänna ärendernes Beredning, Rörande ansvarigheten, anhåller jag att få göra reda för, hvarföre jag anser den mindre vigtig. Jag tänker mig Beredningen såsom en politisk Jury, hvilken är af vigt , i anseende till det moraliska band den ålägger en Föredragande. Om man med noggranhet läser vår Grundlag , och följer den på spåren allt sedan 1809, skall man finna, att Lagstiftaren inrättat den, för att skilja mellan Stats-Rådens och de Föredragandes åtgärder, och att, dä han endast åt Constitutions-Utskottet öfverlemnat att granska Stats-Rådets Protocoll , han äfven velat gifva folket en annan garantie, uti Beredningens Protocoll, som kan offentliggöras , och i de Föredragandes hederskänsla , att icke yttra en mening inför Beredningen , och en annan inför Regenten. Jag tror, att om detta Verk förfelat sitt ändamål , felet ligger icke hos Lagstiftaren , utan uti tillämpningen. Med Grefve Löwenhjelm instämmer jag deruti, att icke ordet Collegier , utan endast ordet Embetsverk bör uti §. begagnas.
Bevilln in gs-uts kottet: Hans Exellens Herr Grefve Löwenhjelms, Carl Axel, denna dag väckta motion med förslag till förändrade föreskrifter i afseende på charteringen af kontrakter, certepartier, skuldebref och prima-vexlar; Friherre Alströmers, Carl Jonas Oscar, denna dag väckta motion i fråga om chartering af skuldsedlar; Herr von Post, Ernst Jacob, denna dag väckta motion, angående tillägg uti 4^ §» samt förändring i 45 § af nu gällande bevillningsförordning. B an ko-utskottet: Grefve Löwens, Axel, denna dag väckta motion angående räntans nedsättande till 4 procent å de lån, som banken lemnar af handelsoch närings-diskontens fonder. Lagsamt Allmänna Bevarsoch Ekonomi-utskotten: Herr von Post, Ernst Jacob, denna dag väckta motion om ändringar i Kongl. Maj:ts sistlidet år utfärdade nådiga stadga, angående försvarslöse och till allmänt arbete förfallna personer. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet: Densammes denna dag väckta motion, med förslag till åtskilliga ändringar uti Kongl. Maj:ts innevarande år utfärdade nådiga förordning angående fattigvården i riket. S. D. Vid föredragning af Kongl. Majrts den 15 dennes på bordet lagda nådiga skrifvelse af den 10 i denna månad, angående väckt fråga om förändringar uti nu gällande bestämmelser i afseende på han - Prot.-utdrag den 48 December 484-7. 51 delsoch sjöfarts-förhållandena emellan Sverige och Norrige, fann Ridderskapet och Adeln denna nådiga skrifvelse icke föranleda annan åtgärd, än densammas läggande till handlingarne. Från Högv. Preste-stIndet. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Bevillnings-utskottet, Doktor Graf ströms, den 15 dennes bordlagda motion, angående porto-frihet för kontrakts-prostarnes embets-skrifvelser, jemte de i anledning deraf i ståndet afgifna yttranden. S. D.
Domstol är anhängigt gjordt; äfvensom, då Ridderskapet och Adeln, lika med de öfriga RiksStånden och hvarje förnuftigt tänkande man, i allmänhet alltid visar afsky för allt som kan föranleda till Religionens vanhelgd, är jag af den tanke, att ett ytterligare betygande derom vore vid detta tillfälle öfverflödigt. Jag får derföre vördsammast hemställa, om icke i det ProtocolIsUtdrag, som kommer att afgå till det Högvördiga PrestStåndet, ett sådant yttrande kunde afgifvas1, att under skyldig erkänsamhets betygande lör det nit Högvördiga PrestStåndet ådagalagt för Gudalärans helgd, Ridderskapet och Adeln fror de steg vara tillräckliga, som i detta mål redan äro tagne, Herr Tham, Pehr, uppläste till Protocollet följande: Sedan det Högvördiga Ståndet gått med sin motion redan till Kongl. Maj:t, ser jag igke huru man kan komma längre. 15 fi Den 8 Jiirm - Vid Riksdagarne i Örebro anförde det Hedervärda BondeStåndet flera ärender hos Kongl. Majit utan att vända sig till sina MedStänder. Inga mål kunna 'eftet RegeringsLngarne S Plena dejudiceras innan de af vederbörliga Utskott förut blifvit utredde. Öm Ridderskapet och Adeln i förväg skutle dömma eller ransaka, vore det att nedsänka sig till första instancen, göra sig till en Härads, eller KämiiirsRätt. Allt personligt betraktande kommer i alla fall icke i fråga; bruket och hagarne äro endast föremålet för allt criminelt. Till alla nya ärenders upptagande är äfven efter Lagarna redan tiden förbi, hvadan jag tillstyrker ödmjukast, att det Högvördiga Ståndet betackas för sitt vänliga förtroende och i synnerhet för sitt underdåniga tillit till Kongl. Majit, hvilken helt säkert med sin Lagskipnings rättvisa undandrager den Lagstiftande magten allt vidare bekymmer.
Ja, det hände tillochmed, att en ung piga, med vansinnig fasa målad i sina anletsdrag, anklagade sig sjelf såsom hexa och på sina knän anropade Suenonius att rädda hennes själ, om det ock skulle ske på bekostnad af hennes jordiska lif. Farsoten började nämligen gripa omkring sig. Suenonius häpnade; han såg floden svälla på ett förfärande sätt och ansåg sig böra tillgripa första, bästa medel att få en damm uppkastad mot dess vågor. Han öfvergaf sin första, af lagman Skytte understödda plan att först inhemta de vise männens i theologiska fakulteten och domkapitlet mening, och beslöt att med stöd af de talrika bevis, han ansåg sig ega, och den klagan, som öfverallt bland folket uppstämdes, genast vid häradstinget anklaga Ingrid på Tallmossen och hennes dotter, Karin på Moen och de öfriga värst anskrifna qvinnorna för trolldom, samt fordra deras skyndsamma fängslande. Knappt hade detta beslut blifvit fattadt, förrän han satte sig ned och skref följande bref till lagman Johan på Signildsborg: ”Högvälborne herre! Jag hafver förut tillskrifvit eder och sagt, af hvilka besvär min tid är upptagen, så att jag ej hunnit besöka edert välsignade hus och mundtligen meddela allt det märkliga, som jag sedan vi sist råkades har erfarit. Nu skrifver jag, för att säga eder, att jag är betagen af stor ängslan, ty jag ser, att hela min hjord skall förderfvas, om jag måste dröja och invänta befallningen, huru jag skall göra, från de fjerran varande öfverherdarne. Nej, jag måste sjelf gripa verket an, ty de förfördes antal vexer med hvarje dag, och mången, som varit god kristen, är nu såld åt djefvulen och evigt förtappad.
Riksdagsordningen säger: ”Fullmägtige och Revisorer kunna pen i4 Junti f. mi ej i och för deras befattning emottaga befall* ningar utan af Riksens Ständer allena och enligt de instructioner desse stadgat hafva; ej heller till redo och ansvar ställas, utan efter Riksens Ständers beslut och i laglig ordning.” Det torde således icke vara någon tvifvel underkastadf , det ju icke Revisorerne äro i samma predicament som Fullmäg ige, i afseende på redovisnings-' och ansvargskyldigheten, och att således antingen ingendera af dem eller bägge kunna i förstärkta StatsUtskottet inväljas. jag har blott velat anmärka detta, i anledning af hvad Herr Hjerta anfort. Hvad åter angar Ledamöferne af Bevillningsutskottet, så inträffar, i afseende derpå ett olika förhållande med det som rörande de öfrige Riksens Ständers Utskott äger rum, enär i frågor, som tili dessas behandling höra och äro af beskaffenhet att skola genom Nämnd afgöras, de sjelfve blifva' förstärkta, hvarifrån BevillningsUtskottet ensamt är undantaget och de Nämndfrågor, som derifrån uppkomma hänskjutas till afgörande utaf Förstärkt Statsutskott. Det är således naturligt , att Bevillningsutskottets Ledamöter ej ansetts kunna deltaga i Nämnden; ty annars hade väl detta Utskottet lika väl kunnat förstärkas som alla de öfriga, hvilket dock nu icke får ske. I afseende på hvad Grefve Spens anfort om Riksens Ständers Fullmägtige' och Revisorer, får jag förklara, att jag icke känner nå - > Dek i4 Juni i f. tu. gol ärende, sorn angår personelt ansvar hviket är af den beskaffenhet, att kunna hänskjutas till afgörande utaf Nämnd, utan måste frågor derom betragtas lika med andra mål, tom förfalla, då två Stånd stadna mot två.
Böjelsen för njutandet af Bränvin bär i sednare åren icke tilltagit, utan deremot snarare minskats, hvilket tili någon del torde vara föranledt af de sista årens klena skördar och missväxter, hvarigenom priset å Bränvin blifvit högt uppstegrat och hvilket åter bidragit lill ett inskräntare begagnande deraf. I hela Länet har Hållskjuts ägt rum blott vid Gästgifvaregårdarne Backa och Åsa, men den har, sedan förra Femårs-Berältelsen afgafs, blifvit indragen. — Det är onekeligt, att denna omständighet mycket verkar till ett nycktert ock sedligt förhållande bland Allmogens Söner och Drängar, 4 ... hvilka såmedelst äro betagne tillfället att i och för Hållskjutsen fördrifva hela dagen å Gästgifvaregården i lättja under förtärande af Bränvin och idkande af Spel. Till befrämjande af nyckterhet och sedligt uppförande, hafva i liera församlingar öfverenskommelser blifvit vid Allmänna Socknestäramor ingångne, om en sparsam utdelning af Bränvin vid Bröllopp, Barndop och Bcgrftfningar. 3:o. Näringar. Jordbruk: Ehuru brukningssättet i allmänhet, eller bland Allmogen, har mångfaldiga brister, och ehuru förbättringar derutinnan långsamt framskrida, är likväl odlingen i ett jemt tilltagande. Upprensning af mindre Åar verkställes årligen, till förekommande af Ägornes öfvers vämmande; Men till något företag i stone senia i denna del sakri a r' Al lmogen fö rita åga. Den genom inträffade missvexter uppkomne medellöshet har betagit Allmogen tillfälle alt fullfölja påbörjade odlings-föi etag. — Å de större Egendomarne är circulations-bruk införd!. — Åkerbruket skötes der med drift och odlingarne fortgå alltjemt. Med hvarje år ökes odlingen af Polater och tillgången af denna vext minskar den annars större åtgången af Säd till brödföda. — Utom vid infallande högst klena skördar eller vid missvext har Länet ej behof alt köpa Säd från andra orter. Lin-culturen är äfven väl i tilltagande.
I anledning af det här fällda yttrandet, att den bästa löneregleringen vore att taga prebendepastoraterne ifrån biskoparne, ber jag att få fästa uppmärksamheten derå, att. af samtlige Hrr Biskopar, är endast biskopen i Calmar den enda, som har sig personelt tillslaget något prebendepastorat. Frih. Raab: Till öfrige förut framställda anmärkn:r emot Hr von Hartmansdorffs yttrande, ber jag att ännu få tillägga en. Den Den 9 April f. m. 193 Den värde ledamoten ansåg, att 4 § af PresteSfis privilegier lade hinder i vägen för en lönereglering i allmänhet, men tyckes alldeles icke finna delta hinder om fråga vore, att biskopsprebenden skulle besättas med andra kyrkoherdar, förmodligen under den förutsättning, att biskoparne skulle fä ersättning af Staten för förlusten af pastoraten. Jag vet icke eljest huru det är möjligt att åberopa en § mot andras mening, men icke finna samma § hindrande för sin egen. Man har talat om att markegången var särdeles hög det år, för hvilket biskoparncs löneinkomster i betänk, finnas förtecknade. Det må vara; men deremot är afkastningen af hvarje boställe upptagen endast lill 4 proc. af totalvärdet, och sålunda finner jag boställen upptagne lill 120 r:dr, som afkastar manga gånger den summan, och denna omständighet kan fullt upp motsvara den högre markegången. Om en eller annan af Hrr Biskopar skulle befinnas kunna umbära eli eller par lusen r:dr på sina löner, ber jag Herrarne besinna att flere hundra comministrar skulle blifva glada och lyckliga öfver det lilia tillskott i inkomster, sora derigenom komme dem tillgodo. Hr von Hartmansdorff: Jag torde vara af den siste ledamoten missförstådd, dä han sagt, det jag ansett möjligt att skilja biskoparne ifrån prebendepastoraten utan PresteSl:s samtycke. Villfarelsen har förmodligen kommit deraf, alt jag först sökte utreda hvad som var rätt i sak och sedan fästade mig vid hvad som var ogörligt i formelt hänseende, om PresteSt. icke dertill gåfve sitt samtycke. Men della missförstånd å Frih.
Till förhöjning i beklädnadspassevolans för gardes-regementena till häst och fot, Husar-regementet Konung Carl XV och Sappör-kompaniet » ökade beklädnadskostnader för Svea och Göta Artilleri-regementen » dito dito för Wendes Artilleri-regemente » kasernbyggnad för Smålands Husar-regemente » beklädnadsoch utrednings-persedlar för beväringsmanskapet... » underhåll af beväringsmanskapets beklädnad » tält för beväringsmanskapets vapenöfningar » förrådshus för beväringsmanskapets materiel Fyllnadsanslag till indelta Arméens utredning 1,892 77 12,298 60 140,894 48' 210,304 26 736,850|84| Summa Bilagan Litt. O. till 1865 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 66. Debet. Kredit» — 67 — hos f. d. Bruksegaren J. Åmark och hans löftesmän15,037: 48. » Bruksegaren Morsing 6,518: 90. Beträffande den s. k. »Palmqvistska fonden till Stockholms befästande», få Revisorerne, hänvisande till hvad i nästlidne års revisionsberättelse derom finnes omförmäldt i afseende å den af Ombudsmannen i Kongl. Stats-kontoret mot ej mindre Friherre Palmqvists närmaste arfvingar, än äfven utredningsmannen i bemälde Friherres bo hos Kongl. Svea Hofrätt anhängiggjorda rättegång, meddela, att Kongl. Hofrätten genom dom den 24 November 1864 förklarat svaranderne icke kunna, emot deras bestridande, förpligtas att omstämda arfskifte förrätta, i följd hvaraf käromålet ogillades; samt att Herr Justitie-kanslern, jemlikt skrifvelse den 10 derpåföljde December, med afseende å ordalydelsen uti det af Friherre Palmqvist upprättade testamente, funnit talan emot berörda dom icke böra fullföljas. C).
Anses ersättning för intrång böra ega rum, bestämme ock Rätten, efter ty som intrånget finnes vara öfvergående elier fortfarande, huruvida slik ersättning skall utgå på en gång eller i årlig afgift under den tid, intrånget kommer att fortfara. Emot Rättens beslut i dessa frågor må talan fullföljas i Hof-Rätt genom besvär inom den tid, i 25 Kap. 5 § Rättegångs-Balken stadgas. I Hof-Rättens beslut må ändring sökas likaledes genom besvär, som, jemte borgen för kostnad och skada, skola till Konungen ingifvas inom den tid, 30 Kap. 18 § samma Balk bestämmer. Till särskilda Nämnden skall hvardera parten föreslå sex och Rätten nämna fem i orten boende män, af hvilka, sedan de blifvit af domstolen ojäfvige förklarade, tre ibland de af vederparten föreslagna och en ibland de af Rätten nämnda personer böra af hvardera parten, utan anförda skäl, uteslutas. De nio, som så utsedde blifvit, skola Nämnden utgöra. Äro å någondera sidan flere, som del i saken hafva, och kunna de ej sämjas om förslaget; gifve hvardera upp en man till Nämnden: går ej antalet då till sex; gifven de ytterligare upp en hvardera: går antalet öfver sex; varde det genom lottning minskadt. Sämjas de ej, hvilka bland dem, som å andra sidan föreslås, eller hvilken ibland de utaf Rätten nämnda, må uteslutas; varde ock då sådant genom lottning utrönt. Uteblifver part, utan förfall, då han till val af Nämnd kallad varit; gore Rätten förslag i hans ställe; och varde genom lottning utrönt, hvilka i Nämnden ingå skola bland dem, som å andra sidan föreslås. Samma lag vare, der part drager sig eljest undan att val till Nämnd göra. Finnes annan, den der del i saken häfver med honom, som uteblifvit eller sig undandragit; vare det val, som af den förre göres, för båda gällande.
Baudelaire Charles, Les fleurs des mal. Berg, Fr., Lärobok i Sveriges historia för barndomsskolor. Bergström, D., Kommunism och socialism. Bergström, R., Litteratur och natur. Bibliotheca mathematica. Zeitschrift für die Geschichte der Mathematik. Hrsg. v. G. Eneström. Neue Folge. Generallieutenant Jörgen Bjelkes Selvbiografi. Udg. for förste Gang af I. A. Fridericia. Blangstrup, Chr., Christian VII og Caroline Mathilde. DK (3) 145-153-Blomqvist, Anna, Elementära sångöfningar för skolor. Helsingfors. jBooth, In darkest England and the way out. Brekke, K., Lärobok i engelska språket for nybörjare, för svenska skolor Öfversatt af Emil Rodhe. Bugge, F. W, Lukasevangeliet. Indledet, oversat og forklaret. Bååth, A. U., Nordiskt forntidslif. Caj ander, K. A., Tavasthandeln och Nystad. Carlander, C. M., Svenska bibliotek och ex-libris. - Sthlm 1891. Carnegie, Andrew, Wealth and the best fields for philantropy. Cherbuliez, V., Mellanfolkliga skiljedomstolar och den eviga freden. Dahlqvist, H., Geometriska öfningssatser. Danmarks gamle Folkeviser. Efter forarbeider af Svend Grundtvig, udg. af Axel Olrik. Daudet, ErnHistoire de 1 ' émigration. (D ' apres des documents inédits. ) Suivi de lettres ... de Gustave III. Memoires du duc Des Cars, av. une introd. et des nötes par le c: te H. de 1 ' Epinois. bibliografjsk öfversikt, Drummond, Henrv, The greatest thing in the world. Eneström, G., Emanuel Svedenborg såsom matematiker. Programme d ' un cours universitaire d ' histoire des mathematiques. Sthlm
N:o 122, i anledning af väckt motion om befriels för de vid kronoparken Mösseberg belägna hemman från skatt för dem anslagne andelar af nämnde kronopark: N:o 128, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Statsutskott, angående åtgärder för verkställighet af beslutet om indragning till statsverket af vissa arrenden af statens egendomar, som äro till serskilde ändamål anvisade; N:o 129, i anledning af väckt motion om tillåtelse för egaren af Tofta kronoskattehemman att få till skatte lösa Adelsö kronopark; N:o 130, i anledning af väckta motioner om befrielse för Krono-magasinsförvaltaren i Warberg Anders Öhrvall från honom ålagd ersättningsskyldighet till statsverket; N:o 131, i anledning af väckta motioner om löneförhöjning åt fångpredikanter; samt N:o 132, i anledning af väckt motion om förhöjda löneförmåner åt Fångvårds-sty relsens embetsoell tjenstemän; hvaremot samma Utskotts memorialer: N;o 116, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 47, angående Kongl. Majtts nådiga proposition, om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter enkan B. 11. Sandelin; N:o 123, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 62; N:o 124, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 65; N:o 125, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 70; samt N:o 127, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 103; lades till hand lingarne, såsom icke erfordrande någon Ståndets åtgärd; och remitterades härförutan till samma Utskott, dels ett af A. W. Uhr från Orebro län afgifvet skriftligt anförande, rörande regleringen af utgifterne under Riksstatens Fjerde Hufvudtitel, dels Kongl, Maj:ts nådiga proposition angående eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter v. Länsmannen Peter Lök Rösler till förmån för hans arfvingar.