Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslag till förstnämnde lag fanns likväl, och det rådfrågades jemväl vid den sednares utarbetande. Derföre öfverensstämmer ock Kongl. Maj:ts nu ifrågaställde förslag i de flesta hänseenden med nyssberörde af Ständerna beslutade lag. I några vigtigare fall afviker likväl det nådiga förslaget från så väl Ständernas, sorn gällande lagstiftning för utrikes vexlar.* LagUtskottets Betänkande, N'-o 39. 27 Så är t. ex. i 11 § medgifvet, att öfverlåtelse af vexel må ske utan medgifvande i vexeln eller föregående öfverlåtelse: och man har till stöd härför åberopat, att rättigheten att öfverlåta vexlar, är en af dr anHe egenskaper, enär de derigenom kunna sättas i omlopp, och tjena till b :■ ':(! I, ungefär som en banks sedlar, samt att det ligger i vexelns egentliga b att t ka löpande. Sanningen af denna vexlars bestämmelse förneka; ; olle:-; men håga är lik sal om de kunna uppfylla sin bestämmelse, utan afseende å saknaden af omfönriäida medgifvande, vank'gen uttryckt med ordet: ”Order.” De, hvilka förnekat sådant, hafva emedlertid utgått från den åsigt att till vexels natur hörer, att den skall innefatta alla de väsendtlig nomenter. suni bestämma så väl de i densamma intresserade personers skyldigheter och rättigheter, som sjelfva vexelns bestämmelse i öfrigt eller m. a. o. vilkoren för dess lopp och giltighet; och det kan ej eller förnekas att en handling, som är bestämd alt löpa ur hand i hand, från land till land, från den ena verldsdelen till den andra, för att öfver allt gälla, bör genom sitt innehåll uttrycka hvad innehafvaren med densamma får vidtaga, hvartill hörer att i handlingen finnes visshet om innehafvares rätt att öfverlåta densamma. Flera länders lagar fordra ock en sådan visshet; och den försigtighet, sednaste Ständer härutinnan iakttogo, synes derföre vara välgrundad.
Det är en kropp som kallas Kresim och som har den nyttigaste användning i en mängd yrken. En fullständigt genomskinlig, inuti lufttom klocka af kresim, en s. k. luftsimgördel, håller människokroppen i jämvigt. Framtill är denna apparat kilformig och tjänar på samma gång till skärm mot den med stor hastighet genomskurna luften. På sidorna hänga två stigbyglar som tjäna till stöd för fötterna, under det en stor på baksidan fastsatt skruf af härdad kresim gifver kroppen en hastig rörelse fram åt, men hvars riktning den simmande själf måste bestämma. Skrufven skulle dock icke ensam förmå gifva denna rörelse, om det icke funnes på apparaten en liten låda med flytande syre som man vid mycket låg temperatur och ofantligt tryck sammanpressat till stark förtätning och därigenom kan användas som ett kraftförråd af lång varaktighet ... Som sällskapet finner, är luftsimningen något som har framtiden för sig, något som snart kommer att göra person-luftfordonen öfverflödiga och otvifvelaktigt skall hafva mycket inflytande på äfven varuforslingen.» Bolaget stiftades i största hast, och största delen af aktierna tecknades genast. Giro hade ännu flera aktieföretag att framställa, men då föreslog en af gästerne, att man till undvikande af tidsspillan skulle sätta hela framtiden på aktier. Förslaget antogs enhälligt. Olyckshändelsen i Örgrytekvarteret. Då Giro dagen efter sin stora middagsbjudning skyndade till börskristallpalatset på Stora Otterhällan för att bjuda ut de aktier hvilka han själf tecknat i alla de nya företagen, mötte han ofvan för Stigbärgsliden en god vän, en af årets ledare af Vest-Ost-Nordbolaget. Bägge herrarne hade stor brådska, och deras velocipeder voro nära att stöta mot hvar andra. »Ptro! Hvart bär det af?» ropade Giro. »Ned till Psykäon!» svarade Vest-Ost-Nordbolagets man. »Så här dags på dygnet?» »Ja, jag måste beställa mig några dussin små hjärnorglar eller hjärnspeldosor eller hvad jag skall kalla de näpna tingestarne.» »Gifves det små sådana också?»
Constilutions-Utskottet, att inom medlet af innevarande Augusti månad till Rikets Ständer inkomma med det från sistlidne Riksdag hvilande Förslag till Nalional-Represenlalionens ombildning. Bonde-Ståndet instämde i Ridderskapet och Adelns beslut, och ansåg Constitutions-Utskottet böra, så vidt möjligt är, inom den af Ridderskapet och Adeln bestämda tid, till Riks-Ståliden inkomma med omföimäldte Förslag. Den 7 Augusti. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Rikets Höglofl. Ständers Revisorers afgifna Berättelse om år 1843 verkställd granskning af Stats-Verkets Styrelse och Förvaltningj jemte de j 20 Prct.-Utdrag den y Augusti i844- anledning af samma berättelse infordrade och lill Kongl. Maj:l afgifna underdåniga utlåtanden. Banko-Utskottet. Rikets Högloft. Ständers Revisorers åren 1841 och 1843 afgifne berättelser angående granskning, såväl af Bankens och Tumba bruks afslutade räkenskaper för åren 1839, 1840, 1841 och 1842, som af Styrelsen och Förvaltningen vid dessa Verk. S. D. Remitterades till Banko-Utskottet. Herr Rosenblads, Bernhard, den 3 dennes på bordet lagde motion, alt såsom förskott, till dess Rikets Ständer annorlunda derom besluta, må anvisas för Bankens lån å fastigheter ytterligare 600,000 R:dr samt för Bankens allmänna diseontrörelse en innevarande år indragen summa af 350,000 R:dr; tillika med de i anledning deraf samma dag och nu afgifna yttranden. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Af inkommet protocoll, hållet hos Högv. Presle-Ståndets Electorer den 5 dennes, inhemtades, att vid af deni förrältadt val lil! utseende af en Suppleant i Stats-Utskottet, i stället för Prosten Chr.
Vidkommande aler det i förevarande Memoria! gjorde yrkande, att öra förbrytelser genom åverkan å annan mans en sk t kl ta skog skulle anses icke böra hänföras till likhet med tjufnad, det ansvar derå, som nu i Skogs Ordningen är stadgadt, måtte förhöjas, finna väl Utskotten det Atara ostridigt, att vid det ökade värde, skogen i sednare tider fatt, sedan en betydlig del hemmansägare dels sakna ali tillgång derå, dels ock icke äga så mycket deraf, sorn de for eget hedlöf erfordra, det bötesansvar, hvilket nu är stadgadt för tillgrepp å enskildes skog, hvarken kan anses svarande mot den skada, som i de fleste fall tillskyndas innehafvare!"! af skogen genom en sådan åverkan, eller ensamt är tillräckligt att afhålla fran utöfningen deraf; äfvensom Utskottentillika inse nödvändigheten deraf, att skogsägaren njuter lika kraftigt skydd af Lagen till bevarande af denna, sorn all annan sin egendom: men som Utskotten tillika tro, det härvid i betraktande bör komma, alt den omförrnälte otillräckligheten i bötesansvaret nogsamt rönes uti Lagstiftningen, icke allenast uti ifrågavarande fall, utan oek i afseende åandra brott och förbrytelser, hvarå sådant ansvar är stadgadt, härrörande från tidernes förändrade skick, och myntets förminskade värde, samt att genom den i ao Cap. 5 §. Byggniiiga-Balken Jordägaren tillerkände rättighet att vid oftare skeende åverkan få sin skog genom särskildt utstakadt vite från sådane företag fredad, tillfälle är honom beredt till värn mot försök, som störa helgden af Lflgneli Besvärs-Utskottens Bettinkanden649 hans äganderätt; alitsa och då en af Kongl. Majit i Kader förordnad
Då Nordvestra stambanans främsta ändamål är att åstadkomma en förbindelse emellan de förenade rikenas hufvudstäder, men de stora kostnader och betydliga arbeten, som med dess utförande i sin helhet inom Sverge äro förenade, i alla händelser fordra en lång tid innan landets tillgångar sannolikt medgifva dess fullbordan, så har Kommittéen, med hänsigt till den stora allmänna nytta, som skulle tillskyndas såväl Sverge som Norge genom en beqväm inre kommunikation länderna emellan, och då Norska statsmakterna redan beslutat och påbörjat en jernvägsanläggning ifrån Norska hufvudbanan till Kongsvinger samt låtit undersöka dess fortsättning till riksgränsen, ansett sig böra fästa uppmärksamhet vid ett sätt att tillvägabringa den åsyftade förbindelsen på kortare tid och för billigare kostnad, hvarigenom, åtminstone under de årstider då vattendragen äro isfria, kunde till ej obetydlig del beredas samma förmåner, som med jernvägen i sin helhet eftersträfvas. Ifrån Kongsvinger är nämligen afståndet till riksgränsen endast omkring 3 mil, och vidare till Arvika icke fullt 4 mil. Om man nu från Norska sidan fortsätter jernvägen till gränsen och på den Svenska anlägger jernväg derifrån till Arvika, så är redan derigenom en förbindelse öppnad emellan båda länderna, alldenstund segelled, ehuru för mindre djupgående fartyg, förut finnes från Arvika till Wenern och derifrån till andra delar af Sverge. För att likväl denna kommunikation skall motsvara fordringarne på beqväm och skyndsam fortkomst, sedan jernvägen blifvit fullbordad emellan Kristiania och Arvika, så bör nyssnämda segelled utvidgas till sådana dimensioner som öfverensstämma med Göta och Trollhätte kanaler. Till för - 110 beredande häraf har Kommittéen äfven låtit undersöka och till kostnad beräkna de arbeten som erfordras för upprensning och fördjupning af denna så kallade Byelfvens segelled. Resultaterna af dessa undersökningar hafva visat, att kostnaden derför uppgår till 512,306 R:dr, och då dertill lägges 3,893,998
Sedermera hafva pä continenten hvarjehanda landtmannanäringar, dem idogheten kunnat upptänka, blifvit med jordbruket förenade. Dessa inskränka sig, ty värr! i detta land hufvudsakligen till brännerierna. Framför allt hafva de vid samma tid inrättade landtbruksskolor, genom den täflan de väckte och emedan de blefvo stora föreningspunkter för rön och framsteg i vetenskapen , haft den mest välgörande verkan; men de voro der, med vissa få undantag, icke inrättade för den handtverksmessiga undervisningen af de mindre bildade classerna , utan för unga possessionatens och egendomsförvaltares vetenskapliga bildning. Dessa utgingo sedan hvartill sin större verkningskrets, och äldre jordägare underläto icke heller att vid institutet tillbringa den tid, de kunde hafva ledig. Skulle då icke ett institut efter samma omfattande plan, sorn borde blifva, i förhållande dertill, lika så välgörande, kunna inrättas hos oss? Skulle bland landets större possessionaten icke finnas de, som vore benägna, att skicka deras söner dit, och dessa ej med nytta och nöje kunna vistas der? Med tillfredsställelse kan nu af erfarenhet svaras, att det kunde så blifva; ty flera sådana anmälanden hafva, på sätt redan blifvit namndt, skett vid den annoncerade landtbruksskolan. Men hvad är vilkoret, att sådana ansökningar skola fortfara och inrättningen uppfylla dess vidtomfattande, med tiden på hela landets eultur verkande inflytelse? Att åt densamma af Regeringen lemnäs sådana fonder, att verkligen skickliga, så vetenskapliga som praktiska lärare dervid kunna anställas, och derjemte alla nödiga redskap, modeller och bocker m. m., årligen anskaffas, och äfven kostnaderna för mindre försök betackas; samt slutligen att institutet sedan lemnäs, utan för mycket bindande reglementariska former, åt sin egen utveckling, med tillåtelse för lärarne att efter Ser man brukare, som icke förstå att gagna jorden till det högsta och beräkna den national-inkomst, som derigenom i en enda provins går förlorad, så mäste man lifligen önska, att landets Styrelse egnadc deråt den största uppmärksamhet, medelst öppnadt tillfälle för cn bättre undervisning.
\ 64 Prot.-Utdrag, den 20 Augusti i844- 6:0 Professor Graf ströms om anställande af ytterligare en Collega nd skolan i Haparanda, i hvilken motion Prosten Stave sig förenat; 7:o Doctor Björkmans, om befrielse för sockenhandtverkare från skyldigheten att genom insändande sockenstämmoprotocoll anmäla sitt antagande Iros Konungens Befallningshafvande samt anhålla om tillåtelse och så kalladt försvarsbref, i hvilken motion Prostarne Säwe, Sandberg och Berg instämt. S. D. Uppå hemställan af H. H. Erke-Biskopen och Talmannen, biföll Ilögv. Preste-Ståndet, att Lördagen den 31 dennes val må företagas till utseende af ledamöter uti den i 64 § Riksdags-Ordningen föreskrifne Nämnd, som eger att döma, huruvida Högste Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem kunna anses böi;a ifrån ulöfningen af Konungens domsrätt skiljas. Från Yällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos å nyo Stats-Utskottets nedannämnde memorial, nemi.: N:o 5, angående Riksdagskostnadernes bestridande: Bifölls; N:o 6, angående ersättning för Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmännens Riksdagskostnader: Bifölls; N:o 7, angående förskott å aflöning för den hos Riks-Stånden oell [J Iskotten anställda betjening. I sammanhang härmed förekom Hederv. Bonde-Ståndets prolocolis-utdrag för den 17 dennes, i detta ämne. Återremiss till Stats-Utskottet beslöts, för vinnande af det ändamål, som, genom Bonde-Ståndets beslut om memorialets återremitterande, blifvit afsedt. S. D.
R:dr samt tillfälliga utgifter 300 R:dr, tillsammans 21,750 R:dr; äfvensom att den ifrågaställde föreningen ej fordrade annat än ganska enkla organisationsåtgärder, hvilka i detalj uppgåfvos; och vidare yttrade han, ”att det ligger i de topografiska arbetenas intresse, att möjligast påskynda de eko”nomiska, såsom utgörande de förras föregående grundläggningatt ”båda karte”verken borde utföras i samband," dertill fullständig plan uppgafs, samt att ”det för ”landets geografiska kartverk vore af största vigt, att kunna draga fördel af den stora ”noggrannhet och fullständighet, som detta karteverk vunne, då det såsom grundläggning "föregicks af det ekonomiska." Nu remitterades förenämnda tvänne Chefers yttranden tili Ofver-direktören vid Landtmäteriet, som den 31 December 1858 afgaf nytt underdånigt utlåtande i ämnet. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 243.
Helt lugnt, utan att bry sig om honom, utan att så mycket som se förvånad ut, hade doktorn affärdat honom. Och han kunde gå, hvart han ville, med sina olika ögon. Men en sak var han glad öfver. Och det var, att han sluppit att bli kock. Ty hade han det blifvit, så anade han, att han hade fått höra talas om det där ögat igen, mer än hvad han tyckte var roligt. Den sommaren gick emellertid Petter omkring och kände sig ledsen. Så länge han hade haft Klara att tänka på, hade det ändå varit något. Men nu hade han bara sig själf och torpet, som låg honom i tankarna. Och utkomsten kan nog vara bra, tyckte Petter. Men är den inte dess bättre, så är det inte roligt att vara ensam om den häller. Och i alla fall är det nog trefligare att vara två. Klara hade gått och stält det illa för sig igen. Om det hade händt med den där drängen, som sköt ut mun, när han dansade, eller om det var med någon annan, det visste inte Petter. Och det kunde för rästen göra honom detsamma. Men nog var det underligt ändå med människor, och ändå underligare var det med kvinfolken. Ty dem, som bara nojsade med dem och inte menade alvar, dem sprungo de efter, som om de voro galna. Men den, som inte velat annat än det, som var redligt och bra, den ville de inte så mycket som se åt en gång. Det var en gåta, som Petter ofta funderade öfver. Men han kom altid till det resultatet, att den ena människan var si och den andra så, och att ingen kunde göra något vid den saken. Och för sig själf sade han som så: »Ja! Klara kunde ha haft mig, om hon hade velat. Men nu får hon alt se sig om. Och det kan ingen göra något vid det häller.» Men så började han komma underfund med, att folk pratade om Klara. Att få ett barn, det kan så vara, för då kan det åtminstone bli godt och väl igen, sade folk. Och Anders, som var i Amerika, hade ju tänkt att skicka henne respängar, så att hon kunde komma efter. Men har hon fått ett till med en annan karl, då är det ingen heder med kvinfolket.
Det skulle omöjligen kunna förenas med en klok Regerings milda afsigter och Swensta Ständernas medborgerliga tänkesätt, att sedan desie Officerare under föresatts att med de ännu frie Sivenstarne lefwa och dö, försakat de fördelaktiga »vilkor Inkräktaren erbjudit, läia dem här sucka i den swäraste strid »ned nöd och bekymmer. Herr ställman anhöll att detta hans Dictamen »nätte remitteras till Stats-Mstottet och de öfrige Riks-Ständen meddelas. * * Friher - 212 Den 26 September. Friherre ^lllercreutir, L»rl )ollÄN, förmäl1e sig k afwa blifwit underrättad om der. motion Herr llälllmLn i dag ernadc gora, och således hafwa haft tillfälle att författa det anförande han nu anhöll fä uppläsa, fich att sedermera fä, jemte Herr källlmsr>8. hänwnas till Stats-Mstottet och Ständen communiccras. Friherre ^äwrcremr uppläste deruppä följande: Af Herr Capitain ?Lklir>!,n8 anförande, finner jag, att han af mt för Finsta Befälet tror sig bora göra någre anmärkningar wid den Reglcsiing, stin pä Kongl. Maj ts Nadina befallni; g, af någre äfwcn warit) blifwit gjord, och af Kongl. Masi.t faststäld.
Om BondeSt:s nu förevar, inbjudn. afslås, kan nämnde Stånd icke fatta något annat beslut i saken, än att afslå Utsk:s betänk.; ty om betänk, antages med den förändring, Gr. af Wetterstedt föreslagit, eller på annat sätt, blefve 3 Stånds beslut derå, att en me - Den 9 April f. in. delmarkegång skulle äga rum, livilket icke ur rimligt, såvida den ömsesidiga uppsägningsrätten bibehålies. Skulle 11. o. Ad. likväl icke vilja antaga inbjudn., så förutsätter jag åtminstone, att Frih. Palmstjernas förslag må vinna bifall. Dermed hade R. o. Ad. åtminstone gjort något för att gå BondeSt, till mötes i denna fråga, äfvensom derigenom en Öfvergångsåtgärd för antagande i framtiden af Gr. af Wetterstcdts förslag vore beredd. På dessa skäl, och i fall BondeStrs inbjudn. icke skulle antagas, anhåller jag, att Frih. Palmstjernas förslag må bifallas. Frih. Cederström, Jac.: Den enda rättsgrund för upphäfyande af ömsesidiga uppsägningsrätten hvilar derpå, att markegångsprisen bestämdt uttrycka de verkliga värdena. Då det ifrågavar. förslaget icke är sådant, att nämnde förhållande uppstår, bör det rättvisligen af R. o. Ad. afslås. Om medel kunna utfinnas, hvarigenom Gr. af Wetterstedt? förslag kan komma under behörig pröfning, så skall äfven jag understödja saken; men förrän sådana utvägar äro vidtagna, kan uppsägningsrätten icke rättvisligen upphöra. Förbehållande mig altså att framdeles få ingå i pröfning af Frih. Palmstjernas förslag, yrkar jag nu afslag å inbjudn. Hr Hjärne, Harald: Det är öfverflödigt att ingå i utveckling af skälen för inbjudn. Den märkvärdighet, frågan fått, torde hafva föranledt hvar och en att derom bestämma sin öfvertygelse. Antages eller afslås inbjudn., så anser jag resultatet numera blifva detsamma, såvida icke UondeSt. antager Gr. af Wetterstedts förslag; ty derförutan, att sluta efter Regeringens ledamöters yttrande i ämnet, lärer RiksSt:ns beslut deri icke vinna sanction.
Jemte förmälan, hurusom, efter det Norska regeringens Finans-departement hos E. K. M. i underd. anhållit om godtgörelse för 1,328 speciedaler 60 sk., som af Norska statskassan förskjutits till inqvartering åt de Svenska embetsoch tjenstemän, hvilka under år 1845 varit Hans Majit Konungen följaktige till Norrige, E. K. M., under den 25 Juni och 6 November samma år, i nåder anbefallt Stats-kontoret att beloppet, utgörande x Svenskt mvnt 3,527 r:dr 27 sk. 9 r:st., utaf 6:te hufvudtitelns anslag till reseoch traktaments-penningar utanordna, hafva revisorerne, som, oaktadt skedda efterforskningar, icke kunnat utröna, att, i följd af ett slikt anspråk från Norska statsverkets sida, någon utgift tillförene drabbat det Svenska, funnit sig icke kunna underlåta att förhållandet anmäla, alldenstund Statsråds-ledamöter, jemlikt 1827 års rese-reglemente, vid tillfället åtnjutit skjutsoch traktaments-ersättning, för hvilken vederbörande i allmänhet vid resor och förrättningar i statens tjenst måste sjelfve bekosta sin inqvartering, samt de öfrige embetsoch tjenstemännen uppburit traktamente efter Norska lagen och således till högre belopp, än hvad det i Sverige gällande rese-reglementet medgåfve. Med anledning häraf få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M. i nåder anbefalla vidtagandet af sådana åtgärder, hvarigenom dylika, på Norska statsverkets ersättnings-anspråk grundade, utgifter må kunna för framtiden undvikas.
Herr von anför de at han för osin del ej kunde arpe sig utesluten frän den förmän, at wara en medlem af Swensta Folket. Nationen wore af Stånden pä olika sätt representerad De tre andra Ständen lämna sina Representanter genom ivalRepresentanterne af Adeln wore dcrtil födde, men detta sistnämnde sätt at lämna Representanter kunde ej förmena Adeln at utgöra en del af Swensta Folket. Friherre I.iljencrrintL, fobsn ^Vilhelm, trodde den distinction böra aöras. at en Adelsman representerar genom Arfsrätt, dä de andra Ständen representera genom Wal. Adeln representerade desiutom för sin Jord: det wore wäll sannt, at Ridderstapet och Adeln wid denna Riksdag afstätt ifrän epclusiva besittningen af Säkert Jorden i Riket, men det wore icke mindre sannt, Den 29 Augusti. 12^5 sant, at en ganska stor del af denna Jord wore i Adelns händer, och formovcligen komme a t blifwa det. Grefwe l^övendjslm, Lail, erindradc at det wore ej af owilja mot ordet Folk-representanter, svin bar gjort sin sfwanberörde anmärkning, men at han ansäge definitionen sä mycket origtigarc, som de moderna begrepp man fäster wid denna benämning ej wörö cns kända dä Ridderstapct och Adelns urgamla Lagstiftningsrätt grundades. Och bwad anginge representation för Jord wore inbildningen derom sä mycket mindre grundad, som Frälsejord äfwen ägdes af andre än Adelsmän, och Rrdderffapet och Adein ej kunde supponeras representera en Jord som den icke äger.
Virke, oarbeladt, sägadt eller tillhugget: ioo B:dr v. Buxbom och Pockenholtz . S Mahogny, Ceder, Sockerkist och andra utländska träd2 4 slag i Cub.-fot — 12 . — Alm, Ask, Bok, Björk och andra inhemska, ej speciioo R:dr v. ficerade trädslag i — 13 Trumpeter ocli Trummor, se Instrumenter, Musikaliska. Tråd, jernoch ståltill instrumentsträngar, se Strängar. Trädfrugler, se Frugter. Trädvaror: Sil, till Expeditions-Ut skottets Forsta" till und. Furuoch Grantimmer: ©tillhugget eller sågblockar tillhugget, ej specificeradt , Bandstakar Bjelkar och Sparrar, af Furu och Gran: af mindre tjocklek än 5 tum midtpå af 5 till och med 8 tum midtpå af 8 lill och med io turn midtpå .. deröfver Ann i. Bjelkar och Sparrar af furu och gran kunna utföras både liksidig» och platta. Dimensionen af deras fyrkant bestämmes efter fjerdedelen af deras total-omfång midtpå; så att t. ex. en bjelke, som på 3 motsatta sidor innehåller 12 luins tjocklek och på de öfriga endast 8 tums, kommer att vid tulldal ering behandlas lika med en bjelke, hvars alla 4 sidor, tvärt öfver, innehålla hvardera 10 tum. Bräder och Plankor, sågade: af Furu och Gran: under i| tums tjocklek . af i~ till och med 2^ tums tjocklek R. St. Prot. i834 och 183S. 10 Sar Qvantitet för tullberäkning. Införseltull. Skrifvelse Tullvärdc. Qvantitet för tullberäkning. införseltull. Af halfbräder eller afsågade bräder om 4 alnars längd och derunder, beräknas vid förtullning två tolfter för en. Af Alm, Bok, Ek och andra i Tolft inhemska ej specificerade roo R:dr v. trädslag. 5 — 10 Fanerskifvor roo R:dr v. 25 — 1 i 12 Enträd och Enstafvar .