Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När natten kommer och sömnen sänker sig ned öfver jorden, då undrar den ännu vakna modren med oro, om ingenting är glömdt, men troligtvis gå ändock de oroligaste tankarne in till arbetsrummet, där tysta, beställsamma tomtar sömma, brodera, måla och snida de härligaste julgåfvor. Allt till beredande af julens fröjd och glädje, men detta kanske äfven och det utan att de kära, flitiga tomtarne hafva en aning därom, på bekostnad af det allra förnämsta, julens frid. Och det bara för att tomtarne vilja ha så mycket gjordt och börja därmed för sent! Pjfjlj När sedan julafton är inne, kanske råder då ännu en nervös brådska, kanske lägges då sista handen vid någon större, ej fullbordad julklapp. När man så andligen samlas för att taga upp » klapparne », hvem har klädt granen, hvem har dukat julbordet? Flickor, flickor, Ni lackade julklappar, minns Ni det? Eller sydde till och med i smyg på det sista arbetet. Glädje och kärlek ha Ni nog kännt därvid, men hvar är nu friden, hvar äro de strålande ögonen, hvar de rosiga kinderna? A c k, det fördärfliga nattvaket har härjat outsägligt. Sömniga, uttröttade, utledsna äro Ni litet livar. Har jag inte rätt? Jag vet ju allt detta så väl, af egen erfarenhet, ty jag har också varit en sådan där oförståndig, nattjulklappsarbetande varelse. Men jag har insett fördärfvet därmed, och jag kan aldrig tänka mig, att jag skall komma att bereda eller erfara mindre verklig julglädje, därför att jag inte ämnar sitta upp cirka 4 veckor hvar eller hvarannan natt och förstöra min hälsa både för den stundande högtiden och ' kanske därigenom ock för all framtid. En annan bild till den förra: Det oundvikliga julstöket är öfver. (Det vore visserligen ett önskningsmål, äfven det, att därvidlag en liten reform kunde införas.) Julgåfvorna, helt obetydliga, kanske så mycket mera kärkomna, äro färdiga och inlagda. Julaftons morgon rinner upp. Friden inne i huset lyser ut genom de klara rutorna. Frid ute i nejden, frid i hjärtan och sinnen.
Genom de sednaste årens goda skördar, i förening med i öfrigt fördelaktiga konjunkturer, har det i allmänhet lyckats Länets invånare, icke allenast att utplåna spåren efter den så att säga totala missväxt, hvarmed de år 1849 hemsöktes, ulan äfven att förvärfva ett välstånd, som tillförene inom denna ort torde varit främmande; och det lider icke något tvifvel, alt provinsen Jemtland, i sin myckna och till odling väl tjenliga jord, äger en löftesrik framtid, fastän ett oblidt klimat ofta försvårar arbetet och ej sällan beröfvar odlaren större eller mindre del af sin mödas lön; dock har erfarenheten redan visat, hurusom, i den mån odlingarne fortgått samt myrar och vattensjuka lägenheter utdikats, klimatet antagit ett nytt skaplynne, samt mogna skördar erhållits på ställen, i hvars nära granskap man ej ens för ett tiotal år tillhaka vågade göra försök med sådd. Af de medel, Rikets Ständer vid 1840 och 1844 årens riksdagar anvisade till understöd för vattenaftappningsoch utdiknings-arbeten, hlefvo, för åtskilige sådane företag inom detta Län, särskilde poster beviljade; och de med biträde häraf verkställde arbeten hafva i allmänhet lemnat nöjaktiga resultat, någre utmärkt goda; i Jivi 1 ket sednare hänseende, utom andre, kan åberopas förhållandet med de i granskapet af Östersund belägne, vattendränkte, nära otillgänglige, men med understöd af sådane medel utdikade och sedermera odlade Björnoell Tortängsmyrarne, derå under nu sednaste trenne år inbergats rika skördar, så af råg och korn, sorn foderväxter; derom jag äfven till Kongl. LandtbruksAkademien afgifvit en mera detaljerad berättelse.
Det var ett vaket sinne hos det Isländska barnet och en snabb uppfattningsförmåga. När Rut Härjulfsson och hans halfbroder Höskuld vände hem från thinget, der Rut kommit i tvist med sin svärfader, togo de in öfver natten hos en bekant. Vädret var ondt och genomvåte behöfde de värme och föda. På golfvet sprungo trenne barn och lekte. Då sade ena gossen: “jag är Mård och kräfver dig på din hustrus vägnar.“ Den andre skulle föreställa Rut sjelf och flickan var Unn, hans förra maka. De framstälde så i sin lek hela tvistens gång de måste nyss förut hafva hört berättelsen derom till de närvarandes stora förlustelse. Höskuld vredgades och slog till pojken, som börjat leken, men Rut, den förlöjligade, ropade honom till sig ock gaf honom en guldring. Så vann han den lillas hjerta. Tidigt vaknade hogen för färder och äfventyr, tidigt växte ock krafterna. Vid tolf års ålder ansågs ynglingen mogen att uppträda med en medborgares rättigheter, han kunde redan då blifva gode. Han dröjde dock hos fadren, gick honom tillhands och stod ännu en tid bortåt i stort beroende af honom. Gunlög Ormstunga ville vid tolf års ålder fara ut, men fadren vägrade. Han sökte då på eget bevåg taga af fadren det han behöfde till färden, men förhindrades. När fadren fann för godt, fick han fara. Dog fadren, fingo sönerna arfvet, men öfvertogo dermed äfven omsorgen om modren och systrarna. Mest hade äldste sonen att säga. Han skulle, om så erfordrades, bortgifta modren och systrarna. Vid sexton års ålder ansågs en yngling mogen att sköta sin egendom; dessförinnan var en slägting förmyndare. Ynglingen växte upp bland männerna. Tidigt vandes han vid deras lif; manliga lekar voro mycket omtyckta i Island. Emellertid började han eller hans vänner tänka på något passande parti. Bröderne Höskuld och Rut redo en gång till allthinget. Under vägen yrkade den förre, att Rut skulle söka sig en maka. Han förklarade sig villig dertill, men bekände sig alls icke veta, hvart han skulle vända sig med sitt frieri.
Friherre kttsnnerbeim, Lars yt trade sig, att dä detta beslut innefattade , att detta mäl ej skulle tillhöra nägot as de förut r Grundlagarne föreskrifne Utskott, ibland hwilka Constitutions-Utskottet skutte haswa synts det lämpeligaste, att dermed taga befattning, wille han föreslä, om ej till inskränkning i antalet af Utskott, detta mäl kunde hänwisas till det redan förordnade Utskottet, till öfverseende af Jnstructionen för Banco-Utskottet. Friherre Letterström, j acob, kunde för sin del ej häruti instämma, emedan Riksdags-Ordningen stadgade att ett nytt Utstött ägde att befatta sig blott med det särskildta mäl, för hwil - Den ri Augusti. hwilket det blifwit förordnadt. Om Electorerne ansäge tjenligt, att till det nu föreflagna nya Utffott wälja samma Ledamöter, som i det redan förordnade, beredde sädant utan twifwel af dem; men att remittera ett nytt mål till ett Utffott, tillsatt för ett annat, ansäge han icke behörigt. Herr Baron ock Lmndt-Marsk-Uken gjorde proposition till utwäljande af ett särskildt Utffott, som ägde att titt Riksens Ständer inkomma med utlåtande öfwer frägan om de förut uppffutne måls ytterligare hwilande till nästa Riksdag. ^ Bifölls. Öppnades Herrar Bänkmännens Lista till wal af en Elector i Herr d-lorclenWUs ställe, och befanns dertill utsedd N:o 456 Herr Aminoff, hollan Lgbriel, General-Adjutant och Ofwerste. Herr Landt-Marffalken erindrade om hwad han redan i sista plenum tillkännagifwit, att Hans Maj:t, nästkommande Mandag den 1Z Augusti, täcktes emottaga Riksens "Ständers stora Deputation.
Samtidigt gick hon in vid Akademien o c h sjöng O c h jag tror mig därför göra » Iduris » lä- sarinnor ett nöje, då jag på detta sätt sänder vår talangfulla o c h intagande landsmaninna ett hjärtligt lycka till o c h ett lika uppriktigt välkommen åter — när detta nu blir. Daniel Fallström. !wSå en sista blommande ^f^^S) ö ' " |fs det har sista rosen i blek septemberdag med höstens slocknande sällsamma skuggning i färgernas pänseldrag, minnet af sommarens blomsterprakt hjärtas drottning, för dina fötter lagt. — Stilla i kvällsol parken blundar, mssnande löfvel skimrar matt. Solen står lågt i väster. Den stundar höstens långa, kyliga natt. jag, du mitt I D U N 1895 Jag skönjer ett skimmer djupt i ditt af tår, Säg, sörjer med blommornas öga en ängslig, spörjande glans, som kväller bak skälfvande ögonfrans. du sommarns kalkar fägring, som tynande kring dig står frätta af frostens svidande sår? — Stilla i slocknande solglöd blundar parken med löfverk, som skimrar matt. Skuggorna falla långa. Den stundar, höstens sorgsna, suckande natt. Ja, med Den oeh sörj den döende sommami Som den skall. din ungdom dö löften, som svika, och knoppar, som aldrig bli blom och frö. mörka hästen skall komma en kväll, då du minst det tror, svepa kring dina öden sitt svårmods tätnande flor. — Stilla i skymning parken blundar, månen är half på fästet satt. Dimma stiger i kvälln. Den stundar, höstens långa, kyliga natt. Emil Kléen. * " Hvad kunna vi väl göra? " För Idun fr. holländskan af Elin Seh-y. » lag kan hälsa dig från herr Vorenkamp, » sade han och såg upp från tidningen för att taga emot en kopp té af sin unga fru. Hon blickade tankfullt ut i trädgården, där aftonen strödde sitt guld öfver blommorna. » Ja, han bor ju här i staden? » » Han har bott här länge, fastän i en annan stadsdel. Hans tid är mycket upptagen.
Eid igt till Stats-Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag, hafva Vällofl. Borgare-Ståndet och Heder v. Bonde-Ståndet beslutat, 6 Stats-Utskottets Betänkanden. att af dessa Stånds-Protocoll under innevarande Riksdag skola genom Ståndens Secreterares försorg tryckas, af det förra 3oo t>ch af det senare 200 exemplar, samt kostnaden dertill bestridas af de medel, som till Riksdags utgifternes godtgörande kunna anvisas, att af Bihanget till samtlige RiksStåndens Protocoll 5oo exemplar böra på allmän bekostnad, genom Expeditions-Utskottets föranstaltande, till trycket befordras, och Stats-Utskottet meddela yttrande, om icke försäljningspriset å både det ena och det andra må kunna nedsättas till likhet med priset å Bihanget vid sistförflutne Riksdag eller En Skilling B:co för hvarje tryckt ark; uti hvilket beslut Högv. Preste-Ståndet till alla delar jemväl instämt. Stats-Utskottet får i anledning häraf upplysa, att vid så väl 1815 som 1817 och 18x8 årens Urtima Riksdagar beslöto Riksens Ständer, att tryckningskostnaden för Ridderskapet och Adelns, Borgare - och Bonde-Ståndens Protocoll äfven som för Bihanget till samtlige Riks-Ståndens Protocoll skulle godtgöras förskottsvis af de till Riksdags-kostnader anslagne medel, efter Räkningar verificerade af dem som erhållit uppdrag att tryckningen besörja, dertill penningar blefvo efter hand utbetalte, med afdrag likväl för hvad som genom pramumeration eller försäljning af dessa handlingar inflöt och Riksdagskostnads anslaget således endast graveras med återstoden, och då Stats-Utskottets JBetänkanden, afsättningen af Bihanget för i8i5 års Riksdag varit ringa, besloto Riksens Ständer vid sista Riksdagen alt nedsalta exemplarens antal deraf ifrån den vanliga upplagan 2000 tili iooo Exemplar, samt hålla dem allmänheten tillhanda till ett minskadt försäljningspris af En Skilling B:co för hvarje tryckt ark.
Denna omröstning har utfallit ined 76 Ja och 45 Nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat enligt Ja-propositionens innehåll. S:dra voteringen (N:o 2 i Mein. N:o 28). Den, sorn vill, att till kontra-proposition i hufvud-voteringen antages Ridderskapét och Adelns samt Bonde-Ståndets beslut, att nuvarande bevillningen å rörelse och näring, sedel-utgifvande enskilde Banker derunder icke inbegripne, samt fast egendom, må bibehållas oförändrad, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Slals-Ulskoilels Memorial, N:o 309. Nej. kommer att tili kontra-proposition antagas Borgare-Ståndets beslut, att nämnde bevillning skall nedsättas till hälften af hvad den nu utgör, samt att, till följd häraf, ej blott alla uti §§ 9, 10, 25, 27 och 28 i Bevill nings-Utskottets förslag till bevillnings-stadga förekommande minimi-afgifter skola nedsättas till hälften af deras nuvarande belopp, utan äfven afgifter å rörelse och näring samt fast egendom i öfrigt allestädes i nämnde förslag må upptagas till hälften af hvad de för det närvarande utgöra. Som denna votering utfallit med 51 Ja och 88,•Nej, har alltså tilljkontra proposition vid blifvande hufvud-votering antagits Borgare-Ståndets beslut. 5:Jje voteringen (N:o 3 i Mern.
Hr von Hartmansdorffs yttrande, så kan jag ej underlåta att anmärka, att det synes mig förvånande, att då den värde talaren förklarat sig vilja ingå i någon afhandling om den ena eller andra undervisningsmethodens företräden, han likväl har företagit sig att pröfva de skäl som blifvit anförda af de klassiska studiernas försvarare och det på det sätt att han i deras yttrande inlägger en paradox, den nemi. att det vore omöjligt, att menniskan skulle hafva kommit till fullkomlighet, om ej de Romare hade funnits till. Tror väl Hr von Hartmansdorff sig kunna öfvertyga oss, att sådan är anhängarnes af de klassiska studierna mening? Eller månne ej hvar och en inser deras mening vara: att de klassiska språkens studium, språkstudium i allmänhet, är för det unga sinnet en den aldra bästa gymnastik för tankekraften; Till ett fullständigt språkstudium fordras ett fullständigt språk, och sådant är det romerska. Sådan tror jag deras tankeledning vara, hvilka förorda de klassiska studierna; men ingalunda tro de på en sådan paradox, som nu blifvit dem tillagd. Hvad slutligen angår den omständigheten, att de som försvara de klassiska språkens studium, skulle anse att Staten ej borde bidraga till spridande af den medborgerliga bildningen; så tror jag visserligen, att ej heller detta är deras mening. Meningen är blott att ej här bestämma, pä hvad sätt skolundervisningen skall inrättas. Det är ett sådant bestämmande de ansett olämpligt; emedan de anse detta höra öfverlemnas åt Konungen, som är bäst i tillfälle att kunna det bedöma. Hvad beträffar det förslag, som Hr von Hartmansdorff framställt, så anser jag det helt och hållet onödigt. Vid de aldra flesta elementarläroverk läsas redan realstudier — vid de flesta lägre elementarläroverken finnas apologistskolor; och vid gymnasierna meddelas undervisning i naturvetenskaperna i allmänhet. Hvad Hr von Hartmansdorff föreslår, finnes således redan; men meningen med hans förslag är, låtom oss säga det rent ut, att peka på: att vi vilja hafva in mera realstudier i skolorna. Då förekommer likväl, hvad Hr Silfverstolpe yttrat, och hvaruti jag förenat mig med ho - 346
Importeuren får i alla fall vid Saltets erhållande och efter skedd ullastning genast erlägga Tid leii, som, först en lång tid derefter, åter ingår, ofta med förlust deraf, genom varans fall och undermål efter utminuteringcu. Vid artikeln Spannmål har jag ock Bil. till Eevillnings-Utskottets Bet. 141 kommit i skiljaktig mening med Utskottets pluralitet. Icke mindre än någon annan, afser jag afven' så väl skydd för Jordbrukaren, som Näringarne i allmänhet; men jag kan derföre ej afvika från enlighet i grunderna mera för den ena än den andra. Med gillande af principen, att en fixerad tull å Spannmål bör i Taxan ega rum, kan jag dock icke godkänna de deruti stadgade pris, emot de gångbara, och yrkar derföre deras nedsättning lill de verkliga nu gällande, om Tullen skall fixeras till 5o procent. För Öfrigt förenar jag mig i allo med Herr Borgmästaren Ålund, under anhållan, att denna reservation må Betänkandet till Rikets Ständer få åtfölja. lito Erik Persson från Gefleborgs Län: Lin och Linneväfnad anser jag erfordra en lika Skydds-tull, sorn Spannmål, och det så mycket hellre , som erfarenheten visat , det brist på Spannmål oftare inträffat, än brist på Lin och Linneväfnad inom Riket. Dock har Utskottet trott sig höra bestämma 5o procent å införsel på Spannmål, men för Lin och Linneväfnad blott 142 Bil. till Bevillnings-Utskottets Bet. N.o 27. 33f procent, hvilken princip af Tänkaren ej kan erkännas, emedan den ena Rikets Province behöfver lika skydd, som den andra, Hvad införsel-tullen å Salt och Caffe beträffar, vädjar jag till Allmänhetens bedömande, om det är rättvist, att bestämma en högre Tull å det förra, som är en oundviklig nödvändigliets-vara, och en lägre på det senare, som med skäl borde få beräknas bland öfverflöds-artiklar.
Tunnan 29,23; .sx 43,085 20 29,233 43,085 20 ft Inkomsten. ftats-werkets Inkomster, enligt särffilt Förteckning , Än, bwad som enligt 60 § Regerings-Fsrmen säsom Bewillning instpter, nemligen: Sjö- och Landt - Tullen samt Accir cett, eller ersättningen för de sednare - 835,349: 14, 5- Postmedlen - 150,0007 Charta-Sig-liata-medlen 90,202: FriBränwins brännings afgift - 362,222: . 1,437,349: 14, 5 Brist, som med allman Bewillning kommer att fyllas 1,354,902: 7, 2 Inkomst i Penningar Specie. 987,289ro 2,792,249 21 S:a Luran: a3,779,539 JndelteRäntor i Kronowärdie Sp. zi8Mi 27 11 318,911 27 Spannemäls wärde. Efter Krono-!^,... wärdie L Z6 T''. still. n Z6 still. Forska Hufrvud - Titulen. >ngl. Hosoch Slotts-Staterne Andva Hufrrud-Titulen. viloch Landt - Staterne » - Tredje Hufrvud - Titulen, Hlitairen och Förswars-wcrker till Lands och Sjös fjerde 'Zufrvud - Titulen. Clerecie och Laro-werkön Femte Hufwud-Titulen, Fria Konstcrne - » Sjette Äiifrvud» Titulen. Milda Stiftelser Sjunde -Zufrvud-Titulen. Pensions-Staterna Åttonde Hufwud-Litulen. Staten för Allmänna och Extra Utgifter Allmänna Indragnings - Staten 07,'onde -Zufwud-Titulen Efter Kronowarde L A6 still.
Ett af Bengt Nilsson från Kronobergs län ingifvet, sedan den 23 i denna månad på Ståndets bord hvilande, anförande om jernvägarne i riket, föredrogs nu ånyo och remitterades till Stats-Utskollet. Likaledes föredrogs och remitterades till Stats-Utskottet ett af Per Nilsson i Ahlestad från Malmöhus län inlemnadt anförande jemte bilaga, i fråga om hofveriskyldighetens upphörande. Den 28 ålars. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskotlets den 26 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 48, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en med Danmark afslutad Traktat om upphörande af Öresundska tullen m. m. Frän Högv. Preste-Ständet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottels Utlåtande N:o 48, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en med Danmark afslutad Traktat om upphörande af Öresundska tullen m. m. S. D. Vid föredragning af Expeditions-Utskoltets Memorial N:o 5, i anledning af återremiss å Skrifvelse-förslaget N:o 46, fann Ståndet, som efter den anmärkta rättelsens iakttagande nu godkänt berörde Skrifvelse-förslag, ifrågavarande Memorial icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Den 23 och 28 Mars. Frän Högv. Preste-Ständet. SS. DD. Till förnyad handläggning förekom Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 5, angående ifrågaställda förändringar i föreskrifterna om Allmänna Bevillningens utgörande, hvilket Betänkande föredrogs punktvis tillsammans med hifogadt ”Förslag till ändringar i gällande Bevillnings-stadga”, och stadnade Ståndet dervid i följande beslut: Prot.-Utdrag den 23 och 28 Mars 1857.
Då Ridd. och Adeln samt Prest Ståndet åtogo sig extra Roteringen 1810, skedde detta med vilkor, af Kongl. Majit stadfästade, ate för-i ra eller gamla Roteringen skulle blifva en grund för extra Roteringen , och den sednare icke tyngre än den förra, men väl lindrigare. Således enligt hvad vid extra Roteringens inrättning i Halland practiserades, hade man ett uppmärk» samt öga fästadt, så mycket möjligt var, på den gamla Roteringens Hemmantal inom de spridda Socknars sämre och bättre Rotar, jemförde med de Hemmantal, som nu skulle roteras. Om man går ifrån denna princip, för att endast vid extra Rotarna stadga ett visst Hemmantal efter ett fixeradt allmänt utsäde, såsom en norme , hvarefter extra Roteringen nu öfver hela Riket skulle jemkas; så tyckes man afgå ifrån den nu varande Hufvud-grunden, som är en likhet med den gamla Roteringen der den högst är tilläten , hvaraf nödvändigt skall följa, att extra Roteringen blir mycket drygare än den garn» la. Skulle åter, efter samma grund af utsatt utsäde på Hemmanet, gamla Roteringen ändras efter den nya, så har man ingått uti förändring af Indelnings-Verket och blir således en Grundlags. fråga sorn icke nu kan afgöras. Upplysningsvis får jag närmas gamla Roteringen, enligt sina grunder inrattad, har nu va - 383* Den g o Juli. varat circa 100 år, och under denna tids föra lopp, synnerligen de sista framflutna 20 åren, hafva dessa Roterade Hemman, i anseende tili Storskiften och Enskiften, blifvit odlade och förbättrade flera hundrade procent emot hvad de voro för 100 år sedan, i denna mån har ock odlingen tilltagit på de Hemman, sorn 1811 roterades. Skulle nu denna frivilliga rotering , uti Halland nog tryckande för Boställen, ökas i mån af deras odlade jord; men de gamla Roterade Hemman, lika odlade, förblifva vid sin rotering, så strider detta emot1 de frivilliga Concessionerna och Kongl. Majus , i grund häraf, utfärdade Nådiga Påbud.
Dessutom hade denna regering, som visserligen hade konstitutionella former, så missbrukat sin ställning och infört ett korruptions-system i en sådan utsträckning från de lägsta till de högsta, att till och med en minister blef sakfälld för sin skändliga förvaltning. Härigenom hade en så stor ovilja utbildat sig emot den Orléanska dynastien, att man rättvisligen icke kunde vänta sig, att nationens representanter skulle gå önskningarne i förevarande fall till mötes. Jag behöfver icke göra någon tillämp - 220 L> e u 21 Mar s f. m. ning på våra förhållanden, som Gudi lof äro alldeles motsatta, oell att anslagen till de yngre Prinsarne således böra gifvas direkt åt dem sjelfva, tror jag mig hafva med grundade skäl bevisat. Ingalunda vill jag ingå på hvad den förste värde talaren yttrat, eller att det står Prinsarne fritt att träda i gifte med borgerliga slägter inom andra länder och sålunda förvärfva sig förmögenhet. Jag önskar ieke, att någon M:lle Rothschild må blifva Prinsessa i Sverige, utan jag önskar, att våra Svenska Prinsar må erhålla sin tarfliga bergning af Svenska folket, emedan det, efter mitt tycke, skulle särdeles nedsätta en Svensk Furste om han behöfde söka sin utkomst på annan väg. Hvad sjelfva summans belopp beträffar, har det icke af någon blifvit bestridt; jag säger dock uppriktigt att om icke StatsUtsk. tillstyrkt det, hade jag röstat för en lägre summa. Jag tror nemi. icke, att denna summa hade behöfts sättas större, än hvad Rikets högsta embetsman och rika possesionater behöfva för sin bergning. Men då beloppet nu en gång är tillstyrkt kan jag så väl på föregående skäl som i betraktande af den lyx, som utbredt sig inom alla klasser i Stockholm, icke annat än tillstyrka bifall till anslagets utgående på det sätt Utsk. hemställt. Hr af Funck, Carl Oscar: Gr. Anckarsvärd yttrade »att II. M. Konungens anslay borde färslärkas och ej beviljas något särskildt anslag åt Prins Ocsar.» — I den händelse det apanage, som It. St:r. bevilja DD. KK. HH.