Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 68 vid nästa riksdag anlnges, så borde der äfven komma att inflyta detta tillägg. Alt delta förefaller herrarne dunkelt, kan icke förundra mig, då herrarne icke haft tillfälle att så noga följa sakens behandling och troligen icke heller gifvit sig mödan att genomgå Ulsk:s alla särskildta betänkm och förslag; roen då detta mein. N;o i 19 är en nödvändig hjelpreda för eli blifvande Coust.Utsk , som skall ordna dessa föi ändringar, så anhåller jag vördsamt 0111 Hr Frih. o. Landtrnts propos. på så väl godkännande af de framställda alternativa lydelserna, som upptagande uti riksdagsbeslutet af den föreskrift, hvilken Utsk. föreslagit. Jag anhåller äfven hos R. o. Ad., att R. o. Ad. täcktes gifva sitt bifall till denna min hemställan, hvilken öfverensstammer med hvad Borgare-och BondeSttn beslutat. Om än R. o. Ad. samt PresleSt. skulle fatta ett annat beslut än dessa båda andra Stånd, så är det dock en gifven sak, atf frågan Den ia Juni f. m. >79 lommel' alt gå lill förstärkt Const.Utsi., hvilket endast skulle leda till tidsutdrägt. Hvarföre då icke så gerna godkänna mern. genast? Om det icke godkännes af R. o. Ad. samt PresteSt., så btifver också en följd, att Exped.Utsk., som från i Stånd liar fått sig uppdraget att låta i riksdagsbeslutet inflyta de uti detta mein. föreslagna grundlagsändringar och öfriga föreskrifter, komme uti förlägenhet huru det skall förhålla sig, och detta kan slutligen leda derhän, om alla Stånden ställa sig på sina höga hästar, att vi kunna få förstärkt Exped.Utsk.— Hvarföre, när endast 3 dagar af riksdagen återstå, förorsaka ett sådant bråk, då det är så enkelt att godkänna förslaget och derigenom komma ifrån alltsammans? Frih. Cederström:
Det 2:dra misstaget åter anser jag bestå deruti, att de utgifter, som utöfver befintlige tillgångar för fattigvårdens förvaltning måste bestridas, enligt den nåd. förordmn icke skola ersättas af Staten, utan särskildt inom hvarje fattigvårds-samhälle af dess medlemmar bekostas, till följd hvaraf någon rättvis fördelning af dessa utgifter emellan rikets samtlige skattdragande innevånare icke kommer att äga rum, utan skall det, hädanefter såsom hittills, helt och hållet bero af tillfälliga omständigheter, huruvida den ena kommunen kommer att blifva med så beskaffad utgift öfver höfvan betungad under det att den andre deremot kan vara derifrån nästan helt och hållet befriad. De n 22 D e c e mb e r f. n). 323 För det 3:dje är det efter mitt förmenande ett stort misstag, att den nåd. förordmn icke bestämdt påbjuder, att arbetsförtjenst skall anskaffas åt alla, som deraf äro i behof, utan endast innehåller en uppmaning för fattigvårds-styrelserne att söka sådan anskaffa, helst det olyckliga och beklagliga förhållande, att arbetsföre personer, antingen i anseende till bristande arbetsförtjenst af nöden tvingas att begå brott, som ådraga dem straff, eller i brist af laga försvar utan eget förvållande varda dömde till tvångsarbete, sålunda icke blifvit genom den nåd. författningen undänröjdt, utan äfven efter densammas tillämpning kommer att fortfara.
Jag anser det således högst nödigt, alt äfven detta mom. får inflyta, och tillstyrker bifall till betänk, i dess helhet. Ofverläggningen förklarades nu vara slutad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s utlåt. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade, alt han funnit ja hafva varit öfvervägande. Härefter bortgick H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, och emottogs landtmarskalksklubban af främste närvarande ledamoten Gr. Taube, Gustaf Erik. Föredrogs ånyo BancoUtsk:s d. 15 och 19 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 42, öfver de inom 2:ne RiksSt. gjorde anmärkmr vid Utsk:s under N:o 27 afgifna berättelse, ang:de Bancoverkets styrelse och förvaltning efter nästförflulne riksdag. Hr Rosenblad, Bernh.: Frånvarande vid det tillfälle, då BancoUtslus betänk. N:o 27 föredrogs, anser jag det vara en pligt både emot mig sjelf, i anseende lill det förtroende R. o. Ad. visat mig att kalla mig lill Fullmäktig i Banken, och äfven emot de kamrater, som icke äga någon röst inom representationen, att vid delta tillfälle framlägga några förhållanden, som icke blifvit utredda, i afseende pä den klandrade åtgärden med silfverköpen i October 1843, hvaruti jag deltagit. Jag är visserligen tacksam derföre, att Utsk. tillstyrkt, alt all åtgärd i anledn. af de gjorde aumärkmrne må förfalla, men jag anser mig böra underställa R. Den 22 Februari. 381 o. Ad. ett förhållande, som jag tror kan rättfärdiga Fullmäktige. I hvad ställning befann sig Banken vid denna tid? Jo, Bankens cassa var nedsatt till 2,900,000 r:dr i silfver, i st. f. att den några år förut öfverstigit 6 miliioner r:dr silfver.
Grefvinnan v o n Plå- ten älskar högt sitt Sundby och tar ofta och gerna sin tillflykt till landtlifvets r o, när hufvudstadens societetslif tröttat henne. Der egnar hon det mest odelade intresse åt sina un Idun utkommer I hufvudsiaden hvarje helgfri fredag och kostar för ett qvartal endast I krona, postarvodet Inberäknadt. — derhafvande, deras fröjder o c h sorger, besöker sina torp, lisar de fatliga o c h betryckta o c h utöfvar en vidtomfattande välgörenhet. Också är hon allmänt vördad o c h älskad. Grefvinnan v o n Plåten är en begåfvad personlighet, för hvilken lifvets innebörd ej är uttömdt med bekymren för toalett och nöjen. Hon har en vaken blick för literatur o c h konst o c h tar liflig del i vår tids andliga intressen. Hon är med ett ord något vida högre än den firade damen af verld allenast — hon är en aktningsvärd och Jlnbildad qoinna! M Våra flickor i skolan. * Af Mathilda Langlet. jen tid är förbi, då den regeln gälde, att » döttrarna skola vid sidan fostrade varda. » Fordringarna på de unga flickornas kunskaper hafva stegrats i mån, som fiere arbetsfält öppnats för qvinnan och nödvändigheten att förbereda henne för dessa arbetsfält tvingat sig på oss. Lärarinnan i familjen måste vara utbildad i skola eller seminarium, ty det går nu ej an att draga bort tiden med ofruktbara lexor, och i all undervisning fordras numera pedagogiska kunskaper. Hvar och en, som så hafva kan, gör dock väl uti, att i hemmet gifva sin dotter förberedande kunskaper och först senare, helst efter konfirmationsåldern sätta henne i skolan, så länge undervisningen derstädes bedrifves efter samma plan som nu. På detta sätt framskjutes visserligen studietiden för qvinnan temligen långt, men detta bör icke vara nå- got hinder. För qvinnan förefinnes nemligen icke i allmänhet någon sådan nödvändighet, att snart vara färdig med sina studier, som för mannen. Denne har alltid i sigte, att han i framtiden skall bilda familj och försörja denna familj.
Ridderskapet och Adeln den 9:de och af Hög v. Preste-Ståndet den 7:de, men deremot återremitterad t af Vällofl. Borgare-Ståndet den 9:de och af Hederv. Bonde-Ståndet den 10:de uti innevarande månad. Såsom skäl för återreinissen har blifvit åberopadt, att då egaren af Hallsnäs hemman förr egt, att, för underhållandet af färja öfver det der varande sund, åtnjuta frihet från rotering, det syntes, sorn skulle Westra Häradsboer, hvilka blifvit ålagde att öfver sundet uppföra bro, böra inträda i enahanda förmon, som egaren af Hallsnäs egt, emedan Kronan eljest skulle skörda en vinst derigenom, att skyldigheten i berörde hänseende blifvit öfverflyttad på Häradsboerne, hvilket ansågs vara desto mera obilligt, sorn Slaten icke tillförne haft alt påräkna någon rotefrihets-afgift af Hallsnäs. Utskotten, som tagit i öfvervägande hvad sålunda blifvit anfördt, få med anledning deraf anföra, att Utskotten, som ej haft tillgång till den i motionen åberopade 1684 års Ekonomiska Commissions handlingar, icke kunnat erhålla upplysning om den serskilda anledning, hvarföre egaren af Hallsnäs hemman då skall blifvit ålagdt att, emot frihet från rotering, ensam underhålla färja öfver Ilallsnäs sund, om hvilken anledning motionen icke heller gifver någon upplysning; att redan genom de före 1734 års Lag i fråga om byggandet och underhållandet af broar och vägar, gällande lagar och författningar, hvaribland må nämnas Gripsholms Stadga af den 29 April 1575, det varit föreskrifvet, "att alla äga bro bygga och väga rödja, så then sorn mindre äger i by, som then mer äger, och ingen vare therför fri hvarken frelst eller ofrälst”; och att i 25 Cap. 8 §. Byggninga-Balken af 1734 års
Praxis har vid inuevande riksdag redan slitit denna tvist genom mångfalldiga, i sådan syftning bifallna proposir lill votering tili förstärkt Const.Utsk. Man må nu ause grundlagens mening hafva varit hvilken som helst, så hafva likväl RiksStm slutligen deruti kommit öfverens, att, när de ansett ett förslag olämpligt, detsamma kan förfalla vid den riksdag förslaget afgifvits. Const.Utsk. synes således icke förtjena något tadel derföre att Utsk. i detta fall följt en praxis, sora såväl vid denna, som Den 2 Oktober. 537 vid föreg:de riksdagar varit iakttagen. Deremot bör man ihogkomma, alt grundlagen såsom regel antagit, att intet grundlagsändringsförslag får komma till R. St:s pröfning ulan att Const.- Utsk. detsamma förordat. Denna regel är af yttersta vigt oell har aldrig varit bestridd. Om densamma äfven nu erkännes, är det väl äfven nödigt att samma regel eluderas derigenom att R. St:s i fråga om ett af Const.Utsk. framstäldt förslag afgifua gemensamma tankar, innehålla för Utsk.-s förslag främmande ämnen, hvilka måhända redan varit väckte inom Ulsk. men förfallit. Nå väl, raine Hrr, om ett förslag, som inora Utsk. blifvit väckt och der faller, icke får, till följd af ens grundlagens bestämda föreskrift, komma till RiksSl-.ns pröfning, och ett annat förslag i annan syftning inom Utsk. framställes samt detta förslag sedermera kommer in till RiksStm, kunna då RiksStm deremot afgifva gemensamma tankar, hvilka åsyfta upptagandet af det redan inom Utsk. fallna förslaget? Vore det då icke gifvet, att man genom antagandet af denna princip hade eluderat grundlagens bud, ty intet grundlagsförändringsförslag får komma under R. St:s pröfning, såvida detsamma icke blifvit förordat af Const.Utsk. Det är tydligt att 50 § Reg.F. icke förutsatt att andra gemensamma tankar få af R.
>3 att 157 § i Banko-Reglementet måtte i början sålunda förändras: ”Lånen utgifvas till bögst trefjerdedelar af pantens försäljningsvärde, enligt Mäklare-attest eller eljest kända förhållanden/* Till en af Herr Lagerhjelm, Pehr, väckt motion om nedsättning af räntan för lån emot ofvanomförmälde pant, hade Utskottet i i6:de punkten af styrkt bifall; hvaremot erinran är gjord af Motionären, som förklarat, att enär Banken på sådane lån icke kan lida några förluster, borde den biträda en näring, hvarpå Riket i det hela vinner. Då något nytt skäl för bifall till den gjorda framställningen icke är vordet anfördt, finnér Utskottet anledning ej vara för handen, att förändra yttrandet i förevarande, för öfrigt, utan anmärkning lemnade, iöule punkt, samt § *4- .afstyrker alltså bifall till ofvanberördc motion. Vid i^de punkten har någon anmärkning icke förekommit; hvadan Utskottet å nyo hemställer. § i5- att nu gällande föreskrifter, rörande tiden och sättet för liqviden af ifrågavarande lån måtte få bibehållas oförändrade. CJ Läne-rörelsen emot pant af Tackjern. Utskottet hade uti i8:de punkten af styrkt bifall till en af Riksdagsfullmäktigen Per Pehrsson föreslagen förändring af föreskrifterne, angående belåning af Tackjern.
1 Vidare och hvad särskildt vidkommer läroanstalter för qvinnor, yttrar StåtsUtskottet, vid motiverandet af ofvananförda, af Rikets Ständer gillade punkt c, att Stats-Utskottet ansett behofvet af undervisning för qvinliga seminarii-elever kunna fyllas af en läroanstalt för hela riket, enär sammanlagda antalet åf lärjungar i de för detta behof afsedda seminarierna hittills i allmänhet icke uppgått till mera än 50 å 60. Då detta, antal utan svårighet kunde inom en bildningsanstalt undervisas, ansågs för närvarande icke vara erforderligt att bekosta flera bildningsanstalter af detta slag. Skulle deremot erfarenheten visa att antalet elever i framtiden tillvexer, så förmodades Staten icke undandraga sig att, i mån af det uppkommande behofvet, öka de qvinliga seminariernas antal. I anledning af väckta förslag, bland annat, af en motionär, det Rikets Ständer måtte besluta en underdånig skrifvelse med anhållan att Kongl. Majit täcktes i nåder af erfarne, för undervisningen intresserade män tillsätta en komité, med åliggande att inom viss tid, efter inhemtande af utlåtande från städernas invånare, uppgöra ett fullständigt organisationsoch kostnadsförslag för högre, på nyaste erfarenheten bygdå, för utveckling af själens, hjertats och kroppens krafter ändamålsenligt inrättade bildningsanstalter för qvinnor i alla de städer, hvilkas folkmängd, i förening med den omgifvande ortens, uppginge till det belopp, att en skola der borde grundas; äfvensom, af andra motionärer, att allmänna flickskolor, utan afseende å föräldrarnes stånd och vilkor, borde upprättas, och att Rikets Ständer derföre måtte, för upprättandet till en början af fyra allmänna flickskolor, bevilja 12.000 R:dr R:mt att utgå och å Riks-staten uppföras från och med året näst efter detta riksmötes slut, hvarjemte hel och half skoleafgift af 100 och 50 R:dr
Det var med ett ord en hetsjakt så god som n å - gon, men under de gladaste skrattsalfvor i världen. slutligen kom under fund med, att han menade allvar, blef hon ond, och för att inte blifva omöjlig i den älskades familj, skyndade han sig att slå om till ett af sina muntra jovialiska skratt, som besvarades af hennes klingande sopran. D e n herr Öström var då för t o k i g! H a n var med på den älskades bröllop med en af hans gamla vänner. I egenskap af marskalk höll han ett humoristiskt tal för tärnorna, och hela aftonen häfdade han på ett glänsande sätt sitt rykte som rolighetsminister. Men då en af hotellvaktmästarne fram på morgouen, då brudparet för längesedan försvunnit och gästerna aftroppat, skulle gå in i ett af smårummen, hejdades han af några stönande ljud därinifrån. Troende, att en af herrarne blifvit full och lagt sig att sofva, skulle han g å fram och väcka honom, men höll på att s l ä p p a armstaken af lutter häpnad. D e t var den rolige herr Öström, som och grät! » H a n förklarade henne sina känslor — en gång, två, tre gånger. Den 3 3 c m. Nini. Konfekt-strut. Nini. Drottninggatan 16, Stlilm Thore Blanche. En ballongmiddag. Gredelin. Meuu. fl. Tidningskäx med pressost från d e n 20, 2 1 o c h 22 oktober. Ballongcréme utan ankargrund, serveras i högre rymder utan utsikt att räddas. 27 o k t o b e r. Bröd - lifvets staf! f [| | t t ordet » bröd » har &lt; * JfT delse, inhämtade vi Qji togo de första fjäten liga stråt, och vi hjälpa en vidsträck betyredan under det vi på vetandets knaggtill att utvidga ori e n r o s e t t ej öfver, u t a n p å e n a s i d a n af l i n n e - bundten. Ima. Violintäcke. Ima. Treflig klockdyna. Nennie.
Kontroll-förteckning öfver till förrådet inkorane samt derifrån utlemnade materialier och färdiga persedlar, Förteckning öfver förfärdigade persedlar, tillika med material-åtgången, Förteckning öfver persedlar, hvilka af brigadens handtverkare blifvit förfärdigade eller repare rade, Kontroll-förteckning öfver stora, mindreoch be värings-munderingarnes, såväl i förråd som bruk varande, persedlar. Provianteringsoch furagerings-staterne, Kontroll-förteckning öfver åtgången af samt kost-^ naden för proviant och furage. Journal öfver ammunitions-tillverkningen, Kontroll-förteckning öfver ammunilions-åtgången. Journal öfver sjukpersonalen, Föras af auditören. Föras af förråds-officern. 1 Föras af proviant-kommissarien. Föras af ammunitions-officern vid artilleriet, föresafbrigadläkarcn. Ars-redogörelser, uppgjorda af vederbör, redogörare, och försedda med verifikationer samt godkände af förvaltnings-direklionen, insändas inom d. 1 April årligen till landtförsvars-depart:tet, för att, efter förutgången granskning i depart:s förvaltnings-expedilion, lill kammar-rätten medfölja depart:s hufvud-bok. Arméens permittering, a) Permilteringen är af 2:ne slag: l;o Den årliga, en gång för alla till antalet bestämda, hvilken äger rum från slutet af det ena årets sommaröfningar, till början af del följande årets, eller 288 dagar; samt a) Se vidare Tab. 26—28. Den tillfälliga, hvilken hetor på hvarje individs frivilliga anhållan. All permission medför för hvarje dag följande afdrag, å hvad hvar och en, armeen tillhörande, under aktiv tjenstgöring kostar statsverket, nemi. för officerare, under-officerare och vederlikar:
I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande örn lindring uti Båtsmansindelningen i Blekinge. 6:0 Angående Herr Grefve Ankarsvärds ra celi KammarRättsRådet Stråles befrielse isån ansvarighet för aflidne LandtRentmästaren von Sydows balance. 7:0 Om anslag af medel till Allmän* na Arbetsoch Correctionshus. 0:0 Oin restitution af den Bevillning Uddevalla Stad erlagt utöfver det genom t8to års Förordning bestämda belopp; 9:0 Beträffande förväxling af forslitua Bancooch Riksgäldssedel'. ic:o Angående förändringar i Regie* tti en te t lör General AssistanöeContoiret, sauit afskrifning af en i dess Räkenska-1 prr halancsrad Summa. Ridd, o. Ad. Den 27 Juli }. m. 11:0 Rörande aflöningen för General Assis lauce Con toiret. 12:0 I anledning af några af Riksens Ständers Revisorer ar1813 väckta frågor, rörande redovisningen för StatsVerkets medel. 13:0 I anledning af gjorda anmärk»ingar vid Utskottets Betänkande, om un. <lerstöd för utgifvande af Skriften Svensk Botanik. 14:0 Angående rättighet för indehlå Civila Embetsoch Tjenstemäns Sterbhus, att få åtnjuta begrafningshjelpen, efter förvandling och markegång. 15:0 Om eftergift af en, uti Qvamtullen eller Mantalspenningarna för Stock* holms Stad, de sednare åren yppad brist. Ut Supra. 5. D. Bifölls StatsSamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 15 Juli afgifna, och den 22 derpåföljande på Bordet lagda Betänkande, rörande en föreslagen farleds öppnande från Sulevik genom Sjöarna Ranken och Hugn till Norr* fka Riksgränsen. Ut Supra.
Ständer för utbetalning af lån till allmänna arbeten, bland annat, föreskrifvit att ”lånemedel få, sedan behöriga handlingar aflemnats, lyftas på en gång vid den tid de som åtagit sig arbetets fullbordan sådant åstunda,” tager jag mig friheten vördsamt anhålla, att Rikets Ständer vilie anvisa hälften af den återstående anslagssumman, 50,000 R:dr, att af Riksgälds-konloret utbetalas i Juli månad 1866, och återstoden af anslagssumman, 50,000 R:dr, samt återstoden af lånesumman, 350,000 R:dr, tillsammans 400,000 R:dr, under är 1867. Och då Kongl. Majit i sin nådiga Proposition till Rikets nu församlade Ständer begärt ett statsbidrag af 63,950 R:dr för ifrågavarande kanals utsträckning till östra Sillen, om hvilket arbete det heter i den Kongl. Propositionen, att ”dess samtida utförande med de öfriga nu pågående arbetena inom Dalsland är af väsendtlig vigt,” så tager jag mig friheten äfvenledes vördsamt föreslå, att hela det af Kongl. Majit för nämnda arbete begärda statsbidraget, 63,950 R:dr, måtte af Rikets Ständer beviljas att likaledes utgå under år 1867. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles vördsamt. Stockholm den 14 November 1865. O. Arrhenius. Pih. till R. St. Af Doktor Arrhenius: Om låneunderstöd för byggandet af en jernväg från Dalkarlsbergs grufvor till sjön Möckeln i Orebro län. Knappast torde någorstädes i riket en lättad kommunikation vara mera af behofvet påkallad och mera lofvande för framtiden än emellan Nora och Carlskoga bergslager.
Utskottens Betänkande N.o 2. i öim oell i gen hvilar, beliöfver jag blott åberopa allmänna Lagen, hvilken å flere ställen antager, att ett hemman kan ega någon förmon eller rättare herrlighet å ett annat hemmans område, och någon lärer val ej finnas sorn rimligen bestrider, att dertill hänföres rätt till tångtägt. Jag hai icke med motionen åsyftat att inskränka eller utvidga någons rätt, och jag har ej eller velat hänföra den i ämnet äskade regielingen till någon viss ort, utan påkallat den Öfver hela Riket, hvarföre det torde ursäglas mig, om jag icke rätt begriper huru man kunnat tilllägga motionen ofvanangifne enskilda beskaffenhet. För min del kail jag icke inse, att det fordras annan omväg för att åstadkomma en reglering af hushållningen med Tång, den der afta nog finnes i kronans odispone3 tide joi d utmed hafsstränderne, än med kronoskog och annat dylikt, sorn kan blifva föiemål för oeconomisk Lagstiftning. Jag får derföre äfven liärmed vördsamt anhålla om bifall till mitt förslag, sådant det i Utskottens Betänkande ornförmäles. STOCKHOLM, nos Lud v. W esterberg • i834'. LagStihl AUrtl. Bosv. och Oecon. TJlsh■ Betänkande Nio 3. i N:o 3. Ankom till Expecl. Utsk. d. 19 Junti. Betänkande, i anledning äf väckt fråga om bestämmande af Arfvode till Nämndemän för verkställde kallelser i brottmål. Uti ett i rån Hedervärda BondeStåndet till Allmänna Besvärs• och OeconomieUtskottct remitteradt memorial, har Riksdagsfullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, med afseende på det besvär
Då dessa medel varit hopade i Riksg:s-Kont. hafva de visserligen icke legat ofruktbara, emedan Fullmäktige varit förbundne, alt antingen låna ut dem, eller köpa obligationer derför; men man måste då, för att kunna begagna penningarne, antingen säga upp de utlånta kapitalerna eller sälja obligationerna, och derigenom upkommeren fluctuation i den allmänna peningerörelsen, som icke kan vara nyttig. Jag anser således att man bör söka förekomma att så betydliga öfverskott finnas och att man derföre bör beräkna alla titlar så nära som möjligt, och jag skulle till och med tro det i allmänhet snarare vara bättre alt räkna inkomsterna något knappt, än att räkna dem för högt, ty penningarne ligga mycket bättre hos de skattdragande, sorn pä mångfaldigt sätt i sin rörelse kunna använda dem, än hopade i Statens kassor, vare sig den ena eller andra. På grund af hvad jag yttrat, instämmer jag med dem, som yrkat bifall till Utsk.-s Betänk. Frih. Åkerhjelm, Carl: Som det gränsar till det omöjliga att förutse spanmålspriserna för nästkommande 3.ne år, så tror jag klokheten bjuder, att när man skall upgöra en beräkning deraf, man icke tager den alltför hög, så att inkomsterna icke räcka lill bestridande af de dertill afsedde utgifterna. Dessutom anhåller jag få fästa upmärksamheten derpå att denna beräkning i sjelfva verket icke är af så stor vigt, som man föreställer sig, ty när man beräknar spanmålen för inkomsterna till (j R:dr 32 sk. b:ko pr T:a, så måste man äfven beräkna den för utgifterna till samma pris. Jag har låtit upgöra, så vidt möjligt varit, en approximativ kalkyl, som visar hvad skillnadsbeloppet skulle blifva om man beräknar spanmålen till 6 R:dr eller till 6 R:dr 32 sk. b:ko T:n. Sedan jag afräknat de förhöjda anslagen, som dervid blifvit uträknade efter 6 R:dr 32 sk. b:ko, så upkommer en skillnad af omkring 45,000 R:dr.