Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Men ville man ega de andra och älska sig själf, — • då ville man något, för hvilket man skall vakta sig väl. » Man har ju rätt att glädja sig öfver allt, som är de andras, utan att vilja stjäla det från dem, utan att behöfva tänka: » Bara det vore mitt! » Jag känner människor, som aldrig kunna glädja sig öfver något, aldrig berömma något, till och med det minsta föremål, som icke befinner sig i deras eget hus, inom deras egen familj. Till och med den. allra minsta sympati för andras egendom skulle vara dem omöjlig att frambära, och jag har på det hela taget gjort den erfarenheten, att människor ha lättare att gifva af sina yttre medel än af sina inre skatter. Sympati och deltagande, intresse för andras arbete, glädje öfver deras framgång, njutning af deras lycka, — • det är den vara, som är minst i omlopp, och som dock mest skulle rikta mänskligheten. Och dock tryckas alla människor af denna ömsesidiga försiktighet, af all denna andliga snålhet, af detta högt förda konto, öfver hvad man ger och hvad man får. Men en gång om året är det så, som om alla floder strömmade öfver sina bräddar, — och det är på julaftonen. Man har gjort allvarliga och sanna anmärkningar emot all den onödiga lyx, alla de öfverflödiga saker, som utspridas om julen, och man har rätt. V i människor bära oss j u nästan alltid dumt åt, både när vi beherska oss, och när vi låta oss föras med, — men dock är det, som om julen vore ett uttryck för detta behof att vilja gifva, att vilja dela med andra, så långt man kan nå, att vilja sända helsningar och omfamningar till alla, fjärran och nära, alla dem, som man annars glömmer, men åtminstone denna dag vill minnas. Liksom snön, som nu tumlat ned från himlen öfver onda och goda och täcker alla gränser, så vilja människorna för en dag, för en afton, icke bara tänka på sig själfva och på sitt eget, utan på de fattiga, de ensamma, på sina vänner, — ja, kanske på sina ovänner. Det skall flyta mjölk och honung, och alla ljus skola tändas, och vi skola för några ögonblick gifva oss en illusion af, att vi alla äro systrar och bröder, — så som vi alltid borde vara det. teckningar af Viktor Andrén.
Skall likväl denna metod företrädesvis bestämmas för undervisningen i skolorna, så måste väl anledningen dertill vara, alt undervisningen på detta sätt sker bäst och till största fördel för barnen, oell icke den som här af Utsktn blifvit uppgifven som motiv, nemi. att derigenom tillfälle beredes för meddelandet af undervisning åt så många barn skolorna kunna inrymma; ty sker undervisningen derigenom dåligt, så lärer viii icke metoden böra antagas derföre att inånga barn kunde blifva illa undervisade på en gång, och då jag anser öfverflödigt att i en författning införa motiver, och att den blott bör innehålla stadganden, så får jag taga mig friheten föreslå följande redaclion af ii §:n : ”För undervisningen i skolorna bör vexelundervisningsinetoden antagas, med iakttagande af de inodificationer, hvartill läroämnenas beskaffenhet kan föranleda.” Hr von Hohenhausen: För min del ser jag icke att denna § skulle nödvändigt beböfvas i sjelfva skollagen. Den tyckes mig vara af nog reglementerande beskaffenhet, och, när reglemente för skolorna skall särskildt fastställas, så torde det vara tillfälle alt der bestämma allt hvad som i detta afseende kan vara nödigt. Att här i en skollag uttrycka sig om en metods förträfflighet framför en annan, torde icke vara skäl, helst i sådant afseende förändring jemte tidens framsteg kan äga rum. Vi äro här 3,000,000 och på andra sidan om Östersjön är det 3o,000,000, hvilka icke begagna denna metod i sina folkskolor. Der folkmängden är vida talrikare än vår och skolsystemet vida fullkomligare, der finnes den icke. Hvarföre skola vi då nu här bestämdt föreskrifva den ena eller andra metoden? Det är stadgadt att skolreglementen och skolordningar få öfverleinnas åt vederbörande consistorielför att fastställas. Mig synes derföre att hela denna §, såsom hörande till det reglementariska , kunde alldeles umbäras.
Ph., hemställt, dels att ett Anslag af 5oooR:dr, för första Aret, och iooo R:dr för hvardera af de följande åren, intill nästa Riksdag, måtte beviljas, förrenovation och underhåll af de K. Museum tillhörige Taflor, på det denna dyrbara och utmärkta Konstsamling, som i brist på utrymme eller medel för dess iståndsättande, till en del skall finnas inpackad i skåp eller lårar, måtte befrias från damm och smuts, deraf Taflorne blifvit oigenkänlige, samt dels att i5o,ooo R:dr måtte anslås att med 3o,ooo R:dr årligen utgå till K. M:ts disposition, för anläggandet af en, Riket och nuvarande tids fordringar i afseende på konstalster i allmänhet värdig, Musaei-Byggnad, hvarest berörde Samling kunde på ett ändamålsenligt sätt förvaras och ordnas; i hvilken förstnämnde hemställan II. Ex. Hr Grefve Fleming, Claes, jeniväl instämt, under anmälan tillika af behofvet utaf någon publik local, som möjligen i framtiden kunde blifva att tillgå för Taflornes inrymmande, och såsom skäl hvartill H. Ex. anfört, huruledes en viss känsla af förödmjukelse måste erfaras, då Utlänningar, vanli - gen hitkommande från Köpenhamn, der de haft tillfälle att se ett nyligen inredt präktigt Galleri för ett stort antal Målningar, uppsatte i den yppersta ordning, med medömkan finna detta Lands Samlingar i de Sköna Konsterne sakna värd och utrymme. Och hafva under yttranden i ämnet, Frih. Boije, Fredric, föreslagit, att åtminstone 1000 R:dr för Taflornes första uppsättning och rengöring och till deras underhåll sedermera 5oo R:dr årligen måtte beviljas samt Hr v. Quanten, Carl, yrkat nödvändigheten af något Anslag för iordningsättandet och förvarandet af de Samlingar, som tillhöra meranämnde Museum.
BankoUtsk. har icke haft elt lätt updrag, då det skulle upgöra grunderne för fördelningen och förvaltningen af det uptagna lånet under den starka yttre påtryckningen, som från olika håll försports, att få så mycket penningar sora möjligt. Utsk. har emellertid ansett, att det borde så mycket som möjligt sammanhålla denna fråga och i möjligaste måtto lemna fria händer åt dem, som skola verkställa utlåningen, dock med bestämd häntydning hvartåt man ville lemna understöden. Att de båda första talarne, som vid ett f'öreg:de tillfälle talat mot sjelfva lånet, sk tille göra sådane anmiirkn:r mot Utskrs förslag och framkomma med andra, hvilka skulle göra lånet fullkomligt onyttigt, var att förutse. Jag hoppas likväl, att R. o. Ad., som med stor pluralitet beviljade lånet, äfven skall bifalla förevide Betänk. Af mig, såsom Ordf:de i Utsk., torde man fordra en redogörelse för Utsk:s Betänk, och de motiver som ligga till grund för de särskildta punkterna. Jag skall således genomgå Betänk. Uti punkten 1 har Ufsk. tillstyrkt, att statslånet skall i Bankens räkenskaper särskildt uptagas och redovisas under benämning Statslånefonden. Med denna benämning har Utsk. velat gifva tillkänna, att denna fond icke har att göra med Bankens öfriga fonder. Mot denna punkt har någon anmärka, icke förekommit, och jag förmodar således att R. ®. Åd. gillar den. D an 20 Jann ari. Den 2:dra punkten hestämmer den förhöjda ränta, som för lånet skall erläggas. Utsk. ansåg här, såsom redan är beslutadt, att de kostnader, som i och för detta lån upkomma, skola drabba låntagarne, men å andra sidan ansåg Utsk. sig böra bestämma ett maximum, hvaröfver räntan icke fick stiga, på det att lånen icke skulle blifva så dyra, att de icke kunna begagnas. För öfrigt är öfverlemnadt åt den auktoritet, som skall ombesörja utlåningen, att bestämma räntan, och således torde detta maximum vara nödigt. Den 3:dje punkten innehåller, att åt
Efter att nu hafva redogjort för den af Utskottet förrättade revision af Allmänna Discont-fondens förvaltning och Räkenskaper, samt upptagit de dermed gemenskap egande frågor, går Utskottet nu att framlägga resultaten af dess granskning utaf lånerörelsen genom Handelsoch Ncirings-Disconten. J. blifvit med detta belopp minskad, och uLgjorde vid 1840 års slut: Utlånte medel 1,641,991: 40, 2* Behållning på Depositions-räkningen . 53,171: 26. 5. r g0g ,(33- ,g Enligt Bokslut för 1889, utgjorde sammanräknade summan af då utestående lån, eller låne-balancen till 1840 — Under året hafva lån blifvit beviljade och utassignerade å tillsammans 3,074,900: Summa R:dr 4,682,281: 32. — derå är under året inbetaldt 3,040,289: 3o. 10. och utgjorde alltså låne-balancen till år 1841 1,641,991: 4°- 2- Vid 183g års slut utgjorde beloppet af på lagsökning beroende lån R:dr 31,181: 32. — Under loppet af år 1840 hafva lån blifvit öfverlemnade Banco-Utskoltets Betänkande, N.o 202. Ombudsmännens handläggning för en sammanlagd summa af i 13a,800: S:r 163,981: 32. — härå liar under året influtit 119,353: 29. 2. hvadan summan af utestående, på lagsökning beroende lån vid 1840 års slut utgjorde 44.628: 2. 10. Inkomsterne för år 1840 af denna Discont-rörelse, hvilka uppgått till:
» 312: c) den till Hjelmare kanaloch slussverks-bolag utgående räntan af kronoskalte-hemmanet Lilla Skillinge N:o 3 beräknad till 22 R.dr, med » 436: tillsammans R:dr 908: Kongl. Majus Nåd. Prop. om Statsverket -1833. 43 2:o alt, emot det att å Åttonde Hufvudtitelns anslag till hospitalers och Iasaretters underhåll blefve uppförd, enligt Serafimer-ordens-gillets hemställan, en summa af 1,205 R:dr 6 sk., de å Sjette Hufvudtitelns anslag till »jordförluster genom kanaloch väg-anläggningar» upptagna ersättningar, tillsammans 1,202 R:dr 26 sk., till Söderköpings och Norrköpings indragna hospitaler måtte från sistnämnde anslag försvinna, 3:o att till Åttonde Hufvudtitelns anslag af oindeld spanmål för Klereci-staten måtte öfverflytlas de för prestgårdarne i Lyrestads och Fägreds socknar af Skaraborgs län fastställde ersättningar, tillsammans 55 tunnor spanmål, att årligen utgå efter hvarje års markegångspris med tillagd forsellön; och 4:o att å Fjerde Hufvudtitelns anslag måtte uppföras de, Skaraborgs Regemente tillkommande, 30 kappar spanmål, hvilka varit anslagna till förra korporals-bostället Riddarhagen Nohlgården, men vid Götha kanals anläggning gått förlorade; samt att ofvan omförmälde, till samma Regemente utgående ersättning af 193 tunnor 12f kappar indeld spanmål, hvars uppskattningsvärde, 1,197 R:dr 43 sk. 2 rst, redan vid 1844— 1845 års Riksdag blef bland Regementets kontanta anslag inberäknadt, måtte omföras från Sjette till Fjerde Hufvudtitelns tiondespanmåls-anslag, emot det att 1,197 R:dr 43 sk. 2 rst. uteslutas från sistnämnde Hufvudtitels kontanta anslag för de indelda Kavallerioch Infanteri-regementena.
En annan olägenhet af delta ringa antal professioner inom de Juridiska fakulteterna voro, enligt motionärens förmenande, alt, när dessa platser voro fyllda, universiteterna långa tider voro urståndsätta att tillegna sig äfven framstående förmågor, och, när en plats blifvit ledig, nödgades fylla den snart sagdt med den förstkommande, synnerligast som, efter någon tids praktisk öfning utom universitetet, hvilken, äfven för dem, som önskade egna sig åt lärarekallet, vore särdeles vigtig, den praktiska banan, åtminstone för större förmågor, erhjöde bättre vilkor än den akademiska, der framtiden oftast vore oviss, aldrig lysande. Efter dessa allmänna betraktelser har motionären, under åberopande af ett utaf Juridiska fakulteten i Upsala till universitetets Kansler afgifvet och af Consistorium Academicum sedermera till alla delar gilladt utlåtande i delta ämne, vidare anfört att inom våra begge Juridiska fakulteter funnes hos en lärare förenade så vigtiga och olikartade discipliner som Juridisk encyclopedie, Criminaloch Process-rätt, hos en annan Mttshistoria, Romersk rätt och Civil—lagfarenliet och hos en tredje Politisk ekonomi jemte den Ekonomiska och Kamerala laglårenheten, att bland dessa göra valet vid bildande af en ny profession vore verkligen svårt nog, dock hade motionären ansett en sådan lämpligen kunna omfatta Juridisk encyclopedie och Romersk rätt. Denna rätts studium hade städse ansetts såsom del yppersta bildningsmedel för Jurister. Dess stora formela utbildning och skarpa begreppsdistinktioner hafva gjort den till en allmän grundval för juridisk hildning i alla länder, äfven i sådana, der den ej omedelbart vore gällande. Det vore derföre förundransvärd!, att detta vigtiga undervisningsämne, som på många ställen vore fördeladt på flere lärare, och, såvidt motionären hade sig bekant, vid ingen Juridisk fakultet utom Sverige saknade särskild målsman, vid Sveriges Juridiska fakulteter nästan alldeles försummades och härstädes meddelades Juris studiosi endast på det ofullständiga sätt, som kunde ega rum i sammanhang med den Svenska Civil-rätten. Under det tidehvarf, då 1734 års
Nej, komma i nämnde förslag, i stället för anförde ord, att införas orden: 'vederbörande Departernents-C/iefs. Den häröfver anstälda voteringen ulfoll med Fy ra tiofyra Ja, och Tretiofem Nej. Tredje Voleringspropositionen: (Se Memorialen N:ris 95 och 100.) Den, Constilutions-Utskotlets Memorial, N:o io4. 5 Den, som vill, att Svenska Representationen skall fördelas på Tvänne Kamrar, röste Ja ; den, det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, anses Representationen böra bilda En enda Kammare, hvilken för vissa frågor delar sig i Tvänne Nämnder, som serskildt öfverlägga och besluta, men, vid inbördes stridighet i åsigter, sammanträda, för att skiljaktigheterna till gemensamt beslut bringa. Den häröfver anstälda voteringen utföll med Fyratioett Ja; och Trelioåtta Nej. Stockholm den 6 April 1841. Rättelser 42 Häftet, sid. 14, rad. 4, nedifr., står: beträffa.; läs: beträffar. 16, — 1, uppifr., — eller —- eller, 3, nedifr., — gemensamt skäl; läs: gemensamt skäl. Bih. till Ä. St. Ank. lill Exp. Utsk. den 26 April i8'4i, kl. 2 e. m. Memorial lill Riksens Ständer, i anledning af samtliga Riks-Ståndens yttranden öfver Coustitutiöns-Uiskottets Memorial, N:ris 6S och 85.
Majit i nåder för hvarje läroverk utnämnd inspektor. Den närmare värden om läroverkets angelägenheter handhafves af en utaf kommunalstyrelsen utsedd direktion, bestående af tre män och två qvinnor, hvilka inom sig utse en att föra protokoll samt att bokföra och redovisa läroverkets inkomster och utgifter emot ett årligt arfvode af 450 R:dr vid läroverken med högre lärostat. och af 300 R:dr vid dem med den lägre. Till räkningens granskning utser kommunalstyrelsen revisorer. Direktionen tillsätter och entledigar föreståndarinna och lärarinnor samt antager lärarebiträden och bestämmer deras löner och arfvoden. För att till föreståndarinna eller lärarinna kunna antagas, fordras att hafva genomgått Kongl, seminarium för bildande af lärarinnor, eller ock att hafva gjort sig känd för utmärkt flerårig skolverksamhet och skicklighet. Direktionen bestämmer ock, med afseende på ortens förhållanden, lärjunges månadsafgift, som förskottsvis erlägges, och som så bör beräknas, att afgifterna tillsammans med anslaget icke blott betäcka utgifterna, utan ock lemna öfverskott, som förräntas till skol-lokalens underhåll och utvidgning eller anskaffande af en ny sådan, samt till antagande af flera lärarinnor eller lärare, in. m. Årliga kostnader för läroverk med högre lärostat beräknas ungefärligen till R:dr 6,500: — Motioner i Presle-Ståndet. N:o 17. 29 Deraf anses lön till föreståndarinnan, åt hvilken kommunen lemnar fri bostad af 2 å 3 ruin med kök, helst i läroverkslokalen, löner åt tre lärarinnor, samt arfvoden åt lärarebiträden, uppgå till omkring R:dr 4,500: — Yed, ljus, städning m. m., premier, materielens underhåll och förbättring, samt ofvannämnda arfvode för räkenskapsföringen, till . » 2,000: — 6 500: o ^ Arliga kostnaden för läroverk med lägre Iärostat antages ungefärligen till .
Förklarar åter Nämnden ,. att sådant godkännande icke kun ega rum, ege den med utlåtandet missnöjde att begära pröfning af Härads-Rätten, och om Härads-Rätten jemväl afslår afsöndringen, i ämnet vidare fullfölja talan, så sorn rörande frågor om hemmansklyfning i i Gap. 8 och i i §§. sagdt är. 4 moni. Sedan upplåtelse på vissa år behörigen godkänd blifvit, skall Kongl. Majrts Befallningshafvande den föreslagna afgälden derå, på sätt o ra jordafsöndring för alltid i vissa lall nu sagdt blifvit, pröfvaoch, om den tillräcklig finnes, fastställa.. § *4- 1 morn. Med jord eller annan lägenhet, sorn, efter hvad här ofvan medgifveL är, från frälse-, fiälse-skalteeller krono-skatte-hemman lill full ego afsöndras, skall lagfaras, såsom om jordafång stadgadt finnes. 2 moni. Har upplåtelsen skett på vissa år, varde afhandlingen intecknad och inteckningen förnyad, på sätt om lego af jord i Kongl. Förordningen af den i3 Junii 1800 föreskrifves. 3 moni. Med afbandlingar om upplåtelse af jord eller lägenhet från de krono-, krono-rusthålIselier andra publika hemman, som under stadgad åborätt besittas, fortares, som då åborältj å slika hemman öfverlåtes. Dock må ej lagfart eller inteckning meddelas, ej heller den, till hvilken lägenheten upplåten blifvit, ehvad det skett för alltid, på bestämda år eller lifstid, för lägenheten såsom egare eller åbo i Kronans handlingar antecknas, eller skaltskrifvas, förr än afsöndringen eller upplåtelsen är vorden godkänd och afgälden bestämd , på sätt för hvarje fall här ofvan stadgadt är. 4 morn. Jord eller lägenhet, sorn för alltid är ifrån hemman afsöndrad, hör lill framtida rättelse i kronans jordebok antecknas, hvaröfver Kongl. Majtls Befallningshafvande eger hålla hand. § |5..
Plakatet af den 12 Januari 1720, för deras del ville besluta utfärdandet af en sä lydande författning: § 1- 1 lus-andakt. må, såsom hittills, fritt u/öfvas af föraldrar och husfader med deras barn, anhöngd %och tjenste foll;. Genom förmaning och efterdöme skall prester sbapet med ali flit dertill uppmuntra. Visar sig, inom någon församling, behof af flera sammankomster till andab(söfning, än de enligt allmän Lag-Vlskotlels Betänkande, N:o Si. 19 ordning öfliga, sä tillhör det församlingens kyrkoherde, pä grund af hans embete. att seba pä ändamålsenligt sätt tillfredsställa detta behof. Och böra derföre de församtings-med/emmar. sorn önska sådana särskilda sammanboms ler, denna sin Önskan hos kyrkoherden anmäla. § 3. Skulle omständighelerne dertill föranleda, må kyrkoherde bunna tillåta lekman, som för gudsfruktan och utmärkt K ris lendoms-kunskap af honom tillförlitligen blind är. att vid sammankomst för andaktsöfning utom kyrkan rara ledare. § V Olifver sammankomst under lekmans ledning, på sätt i 5 § sägs, ej blott en eller annan gång i församlingen hållen utan ock oftare förnyad, skalf anmälan derom göras, så väl af kyrkoherden hos vederbörande Kontraktsprost, sorn af Kontraktsprosten genom cm bets-utlåtande bos Domkapitlet. Och ege sedermera Domkapitlet att, med afseende på de fortsatta sammankomsterna, vidtaga de åtgärder, som af förhållandena kunna vara eller blifva påkallade. § 5. Den som ulan anmälan hos vederbörande kyrkoherde eller ock mot kyrkoherdes eller Domkapitels förbud upplåter plats för sammankomst till andaktsöfning eller dervid uppträder såsom ledare.
Resolution förklarat bergslaget vara för mistningen af förrherörde förmåner berättigadt till ersättning, som skulle komma i beräkning vid kopparräntans förmedling; att deputerade uppgifvit de förluster, sora skola blifvit bergslaget tillskyndade derigenom, att Kongl. Maj:t, jemte bergslagets bibehållande vid rättigheten att åtnjuta skattekolen in natura, ålagt bergslaget att derföre erlägga högre lösen, än tillförene utgjorts, nemligen å lériingskolen eller de till militieoch landtstaterne indeldte 8.99 i \ stigar från ofvannämnde fögderier, hvilka förut betalts med 20 sk. per stig, hvaraf löntagaren erhöll 13 sk. 4 r:st. och kronan 6 sk. 8 r:st., efter årliga markegångspriset, hvarigenom emellan nyssberörde gamla lösningspris och 1843 års markegångspris å en stig kol, 2 R:dr 13 sk., en skillnad uppkommit m. lill R. St. Proposition N:o 9. af 1 R:dr 41 sk per slig till 16,671: 35, 6. å skattekolen, eller kronans behållna ränteko!, 13,351 1/2, stigar, hvilka förr fått lösas med, 6 sk. 8 rist per stig, elller det år i8o5 bestämda progressiva lösningspris, som för år i843 utgjort i R:dr 36 sk. 8 r:st.; hvaraf mellan sistanämnde pris och årets markegång uppkommit en skillnad af 24 sk 4 r:st Per st'g> 611 a • • 6,768: 22< 6. och å mantalselier qvarntull skolén, som för år 1843 utgjort 9,889 r/2 stigar och hvilka förr löstes med 6 sk. 8 rist. stigen, men nu liqviderades,efter årliga markegången, med en prisskillnad, som år i843 varit 2 R:dr 6 sk 4 >'-'st, stigen, till . 20,981: 21.
Borgareoch BondeStm ankomne prot.utdr. ronde pröfningen af förevar, mern., innehölle, att BorgareSt. återremitterat mern., med förklarande af Ståndets gemensamma tanke, att Ståndet anser de föreslagne förändringarne i 56 och 81 § Reg.F., såsom hvarken ändamålsenlige eller nyttige ej kunna antagas, och att Ståndet anser 81 § Reg.F. böra omarbetas i öfverensstämmelse med 56 § af samma grundlag, så ali, äfven derest ett vid en riksdag af Const.- Utsk. framlagdt grundlagsändringsförslag varder endast af ett RiksSt. lill hvilande anlaget, det likväl bör komma under omröstning hos förstärkt Const.Ulsk.; samt alt BondeSt. återremitterat mern., under förklarande, att Ståndet fann den af Utsk. föreslagna ändringen icke antaglig, utan deremot såsom sin gemensamma tanke antog Hr Wa:rns, mern. bifogade reservation, med anmälan i öfrigt lill Utsk. att ställa 81 § Reg.F. i öfverensstämmelse med 56 § i samma grundlag; hvarjemte nu upplystes, att underrät tel - Den 5 April f. ni. SI telse om PresteSl:s i ämnet fattade beslut ännu icke till R. o. Ad. ankommit. Frih. Palmstjerna fortfor härefter: Denna underrättelse, såsom icke helt och hållet öfverensstämmande med hvad som allmänna ryktet rör:de Medståndens beslut utspridt, förändrar visserligen i någon del min åsigt om frågans behandling. Dessa Stånd hafva således icke, såsom ryktet utspridt, förklarat förslaget vara onödigt och onyttigt. De hafva visserligen ogillat Const.Utsk:s förslag, men de hafva likväl, såsom det synes, lemnat en dörr öppen för att kunna till dem närma sig. Jag tror då, att måhända, vid ett ifrån Coust.Utsk. utgående sammanjemkningsförslag, man visserligen hör gä dessa Stånds önskningar till mötes så lill vida, att någon ting sättes i st. f. hvad som för närvarande innehålles i 81 och 56 §§ Reg.F.
En ytterligare kontroll, som jag förmodar skulle blifva ganska inverkande på tänkesätten, vore det, om i allmän tidning infördes en namnlista å närings-idkare, med uppgift å den bevillning, de för året erlagt. Med anledning häraf får jag vördsamt föreslå: att § 8 i Bevillnings-Förordningen under nämnde åsigter till Utskottet återremitteras. För att närmare förklara delta yrkande vill jag söka att framhålla åtskilliga förhållanden rörande närings-idkares erlagde bevillning för år 1855. Härom kan inhemtas tillförlitliga underrättelser i Riksgäids-kontorets General-sammandrag öfver bevillningen för år 1855 samt Kommers-kollegii underdåniga berättelser om Utrikes och Inrikes Handel och Sjöfart, Fabriker och Manufakturer. Deraf synes att samtlige 5,951 handlande i städer och köpingar erlagt i bevillning för år 1855 R:dr 106,285: 20. 11. Egare af skepps-varf och fabriker med ett tillverknings-värde af 55 1/2 millioner (utom skepps-varfvens tillverkning 22,556: 42. — Handtverkare och borgare i allmänhet „ 54,186: 47. 6. Således den i § 8 af Bevillnings-Förordningen nämnde personal tillsammans endast en bevillning af omkring . „ 205,000: Bil. lill Bev.-Ulsk. Bet. De 30 stapel-städer, sorn äro föreslagne att som tolag erhålla 8 15,730 R:dr Riksmynt af tull-medlen, hafva för år 1855 erlagl i bevillning tillsammans 151,700 R:dr Riksmynt eller omkring 1/6 af tolagen. Det Liefve för vidlyftigt att här närmare upptaga alla de anmärkningar, som med skäl kunna göras i följd al de framlagde förhållandena. Hvad som redan är yttradt torde öfvertyga hvar och en. att härutinnan är mycket, som fordrar en skyndsammare rättelse, än man kan hoppas af Utskottets föreslagna kommitté.