Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Serskilt hade imedlertid flere af Stockholms betydligare handelshus och åtskillige Sågverksegare i norra delen af riket till Kongl. Maj.t ingifvit en underdånig ansökning, deruti de, jemte underdånig framställning af det menliga inflytande å hufvudstadens handel med skogs-prod rikter och jern, som vore att befara, i händelse rättighet att befrakta Finska och Åländska fartyg för transport af trädvaror och tjära från de norra länen icke vidare finge ega rum, till bestyrkande deraf bland annat anfört, att år 1841 endast för Stockholm blifvit vid inrikes varutransporter begagnade Finska och Åländska fartyg af sammanräknade 3,120 läster och Svenska af 5,543 läster; —• att oaktadt träd varuhandeln på Stockholm i sednare åren varit snarare minskad än ökad, förlägenhet och stagnation i denna rörelse ofta yppats i följd af brist på erforderliga fartyg; —- och att denna förlägenhet skulle i ännu högre grad inträda, om, innan de af Kongl. Maj:t i nåder åsyllade 20 KonstiLulions-Utskottets Memorial, N:o i5. verkningar af i83g års Kungörelse hunnit behörigen utveckla sig, hela triidvaruoch Ijårhandeln Irån rikets norra orter gjordes beroende af ett slags monopolium för Roslagsfartygen, som, högst otillräckliga förut, skulle ännu mera blifva det genom uteslutande af de fartyg från Finland och Åland, som visat sig så väl behöfliga; anhållande således sökanderne i underdånighet, att den till sin syftning välgörande, ehuru i följd af omständigheternas tvång ännu icke mogna, förändringen mätte i nåder inställas, till dess Kongl. Majit behagade annorlunda förordna.
Maj:t i Nåder täcktes anbefalla Dess och Rikets Stats-Contoir Statsoch Bevillnings-Utskottens Betänkande ^ N.o 24. 5 att vid Tumba pappersbruk låta tillverka det för Chartfe-Sigillatas-Contoiret nödiga papper, så väl till skrifnings-, som biläggnings-chartor, och hvilket papper borde, i afseende å lätthet att från annat åtskiljas och svårighet att eftergöras, erhålla all möjlig fullkomlighet; samt att Rikets Ständer måtte tillika besluta, att, i stället för den nu i Riksgälds-Contoiret verkställande hvitstämpling, en annan, af möjligste svårighet att eftergöra, bör, med biträde af Bankens stereotyperings-anstalt och under derstädes för sedeltillverkningen införda controller, begagnas; hvarjemte Herr Rosenblad föreslagit, dels att, då den stämpel, som å spelkort anbringas, är högst ofullständig och svårligen kan åtskiljas från en utan serdeles konstfärdighet anbragt falsk stämpel, samma method, som i flera andra länder vidtagits, äfven här mätte införas, eller att sjelfva convolutet, hvari spelkort skola inneslutas, förses med en större och ändamålsenligare stämpel, än som å ett kort kan anbringas; att conVoluten förfärdigas af papper, som i sin egna beskaffenhet lemnar säkerhet mot eftergöring och derjemte icke riiedgifver öppnande, utan att papperet förstöres, samt att Kort-fabrikörerne vid strängt vite åläggas förse sig med stämplade eonvolut, hvaruti hvarje kortlek, som till salu utbjudes, äfvenledes bör, vid ett lika vite, inneslutas, och att den konstskicklighet, Bankens Pappersbruk och S tereo typerings-a lis ta 111 erbjuda, äfven måtte för dessa ändamål anlitas; samt dels att, till förbättrande af de stämpelsedlar, hvarmed inkommande tyger m. m. vid Tullverkst beläggas och hvilka nu under de mest ofullständiga controller af Verkets egen betjening tillverkas.
Degen lemnas att stå minst en half timme för att jäsa något. Derefter rullas degen och afskäres i smärre bitar, så stora som ett medelstort äpple eller potatis, eller mindre (aldrig större); hvarje bit rundas och i den samma gö- res en stor fördjupning, ju större dess bättre, och i denna lägges så mycket fyllning, som kan få rum. Fyllningen består af antingen l ä skålpund god medvurst eller ' / 2 skalp, medvurst, ' ju skalp, rökt oxkött och minst ' / * skalp, färsk skinka, alltsammans skuret i små tärningar. Till denna fyllning, som biäckes litet i en stekpanna, bör vara satt något peppar. Degen slutes omkring fyllningen väl, så att den senare kommer i midten, och kakan rullas, så att den blir klotformig. Under tiden har vattnet, tillsatt med salt, fått koka upp. När baket är färdigt nedläggas alla kakorna försigtigt i kitteln, som täckes. Nu koka kroppkakorna vid sakta eld en half eller tre qvarts timme och vändas derunder varligt. När de höja sig till ytan äro de vanligen kokta. Detta kan man för säkerhets skull undersöka med, en vispqvist. Kroppkakorna upptagas försigtigt och serveras så varma som möjligt med sås af smält smör. De få icke efter kokningen ligga qvar någon längre stund i vattnet, emedan de då blifva vattniga och lösa på ytan. För att rätt kunna njuta af denna förträffliga maträtt är sålunda ett bestämdt vilkor att — passa på middagstiden! Öfverblifna kroppkakor användas bäst till frukost följande dag, då de serveras uppstekta. Stockholmska från Småland. | | K t U IN annonser som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom S. Gumselius annonsbyrå och hes redaktionen. Abonnentsamlare antagas. Brun sockerkaka. En deg tillagas af 1 tekopp söt grädde, 2 ägg, 2 tekoppar mjöl, 2 tekoppar brunt fint stött och torkadt socker, 3 skedar skiradt smör, 1 tesked kolsyradt dubbelt natron samt peppar och kanel. Degen lägges derefter i en med smör smord form, beströs med rifvet bröd och gräddas i lagom värme. Selma. Marängtoppar.
Beträffande ordningen för utbetalningen af de ersättningar, som skulle komma att af Staten till Rusthållarne utgifvas; så anse Comiterade, att för Rusthållarne beqvämligast vore, om den för hvarje år verkstäldes vid den tid under början af följande året, då Uppbördsstämma hålles, hvarigenom de kommo i tillfälle att dessa ersättningsmedel till dä förefallande utskyldsliqvider använda, äfvensom Staten liktidigt derför erhölle godtgörelse. Då Rusthållsoch Augments-räntorna äro i Räkenskaperne sammanförde och icke, utan mycket besvär, skulle kunna utredas hvad de, hvar för sig, utgöra, kunna Comiterade angående Augmentsräntorna endast calculationsvis uppgifva, att af här ofvanupptagna sammanlagda belopp torde för dem kunna beräknas omkring 240,000 R:dr. 99 Enär del torde anses lämpligt, att Statens anslag för Gästgifverier, Färjor och Färjekarlar samt Postbönder och Brefbärare äfven framgent blifva i Räkenskaperne synlige, tillstyrka Comiterade underdånigst, att med alla räntor, ifrån hvilkas utgörande vissa hemman i följd af sådant onus, som nu är i fråga, njuta befrielse, lörfares på lika sätt, som angående Rusthållsräntor är föreslaget. Men i de fall, då för dylika ändamål understöd äro anvisade utaf andra hemmans och lägenheters räntor, hemställa Comiterade i underdånighet, att de malte till Statsverket indragas, samt deremot ersättning meddelas vederbörande pä lika sätt och i samma ordning, som rörande Augmentsräntornas indragning och godtgörande är tillstyrkt.
Med ändring af hvad 6 kap. Jorda-Balken innehåller i af seende på deni, sorn rätt till börd ega, stadgas, ali bördemän endast äro säljarens barn och bröstarfvingar sä ock föräldrar och syskon; dock att börd ej eger rum, då öfverlåtelse skett till någon, sorn inom börden är. § 2. yl lil hvad lag eller särskilda författningar innehålla angående rättighet alt i börd lösa såhl, bortskiftad, pantsatt eller genom testamente gifven faslighet i stad, varder härigenom till ali kraft och verkan upphäfdt; kommande dock lösningsrätt till försåld eller panlevis uppbuden faslighet för viderboende eller nabo ej att ega rum i de falt, då försäljning eller pantsättning skett till någon som inom börden är efter Ihy här ofvan sägs; och blif va de i 7 kap. i § och 9 kap. 3 § Jorda-Balken meddelade bestämmelser i afseende å tiden, inom hvilken viderboende och nabo ega att sähl eller pantsatt faslighet lösa, sålunda ändrade, alt viderboende eller nabo i de fall, då han till lösen är berättigad, åligger att sin talan derom i laga ordning instämma, då lösningsanspråket angår hus eller tomt, derom köp egt rum, sist inom fjorton dagar ifrån den, då tredje uppbudet å köpet meddelades, och, då fråga är om inlösande af pantsatt hus eller tomt, sist inom lika lid ifrån det egarens rätt att det pantsatta återlösa tilländagick. Skulle dock Rikets Ständer ej bifalla den inskränkning, som Utskottet i afseende på börd åfjord å landet nu föreslagit, men deremot lika med Kongl. Maj:t anse rättigheten all i börd lösa fastighet i stad höra upphöra, hemställer Utskottet om icke Rikets Ständer ville antaga Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, med sådan förändring likväl, att viderboendes och nabos lösningsrätt ej eller må utöfvas i den händelse då faslighet blif Bih. till B. St.
Berörda Betänkande, uti hvilket Utskottet hemställt ”det måtte Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta genom vederbörande utarbeta oell för Rikets Ständer framlägga ett förslag, hvarigenom, i öfverensstämmelse med tidens fordringar och landets behof, ej mindre undervisningen i veterinårkunskapen måtte höjas och utvidgas, än ufven djurläkarnes antal förökas och deras vilkor förbättras,” har enligt Utskottet tillhandakomma protokollsutdrag, blifvit af Högloiiiga Ridderskapet och Adeln bifallet, på så sätt, att uttrycket ”genom vederbörande” bör ur den underdåniga skrifvelsen utgå. äfvensom att hvad i motiveringen af be i örda hemställan blifvit yttradt, ifråga om tillsättande af en Kommitté för uppgörande af förslag till veterinär-väsendets o>dnande bör utelemnas. Högvördig;! Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet hafva, hvar för sig, till en början godkänt Utskottets framställning oförändrad, men derefter, på inbjudning från Ridderskapet och Adeln, förenat sig i dess beslut. Vällofliga Borgare-Ståndet har deremot till Utskottet återremitterat ärendet och i anledning af Ridderskapet och Adelns omförmälda inbjudning förklarat, att ”protokollsutdraget derom skulle hvila på Ståndets bord, tiil dess svar på nyssnämnde återremiss ankommit”. Då emellertid vid ofvanberörda förhållande, att nemligen tre Stånd fattat sammanstämmande beslut i ärendet, återremissen ej kan till någon vidare åtgärd från Utskottets sida föranleda, får, med tillkännagifvande härom. Utskottet hemställa, att Vällofliga Borgare-Ståndet ville fatta beslut i frågan. Stockholm den 30 Januari 1863. 14 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet» Betänkande JW 70. JW 90.
Om den summa, af omkring 1 million Riksd., som brister i det till Försvarsverkets iståndsättande af StatsUtskottet tillstyrkta belopp, utöfver för banden varande tillgångar, anskaffades genom lån, upptagna af RiksgäldsContoret i mån af behofvet, och ouppsägbara å långifvarnes sida, med 5 Den 3 Novemher e, m. procents ränta och 2 procents accumulerande amortissement, hvarmedelst lånet på a3 år utsläcktes; så skulle dertill, när hela summan upptagits, erfordrats ett årligt anslag af 70,000 R:dr, hvilka kunnat anvisas på Allmänna Bevillningen, utan att dess nuvarande taxation behöft förändras eller förhöjas; och i4o,oooR:dr om året hade återstått att använda, antingen till nödiga årliga utgifter, eller till nedsättning afbevillningen. Som jag likväl ej vågat hoppas, hvarken att ett på riktiga grunder bjgdt LånSystem skulle vid denna Riksdag införas, eller det förslag om en ReservCassas bildande, som Herr Grefve von Schwerin i sin, Utlåtandet brlagde, reservation framställt, och hvilket jag anser bereda flera fördelar, mera af RiksStånden än af StatsUtskottets pluralitet skulle bifallas; så har jag hort inskränka mig till den anhållan, att denna min reservation, i afseende på sättet för ifrågavarande anslags fyllande, måtte i Protocollet inflyta. Herr HjertaLars: Ehuru öfvertygad, att reservationer emot fattade beslut i allmänhet föga eller ingenting uträtta, anhåller jag dock vördsamt om anteckning till Protocollet, att jag vid gårdagens votering rörande extra anslaget till Försvarsverket röstade för å,terremiss. Jag anhåller att få göra Den 3 November e. m. ,29 göra Jenna anmälan, icke blott derföre, att summan är ojemförligt den bogsta, som under innevarande Riksdag blifvit äskad, utan derföre att ämnets gran laga egenskap i min tanka bade gjort anmärkningarna förtjenta af en återremiss, till allt det afseende, som vid en förnyad pröfning kunde finnas lämpligt. Jag ber, att härtill få lägga ännu ett annat skäl.
Brot. 1828-18S0, 5 Sami,' 1 Jfd 3 Band. 6:te Haft, 3 34 fi ev i 11 >i.-Uts /< :s Utlåtande, N:o 66. vid Taxerings-förrättning; men dä Utskottet anser hvad, som redan derom är föreslaget, vara ändamåls-enligt, och den ifrågavarande förbrytelsen motsvarande, samt att något ansvar, i den händelse LandsHöfdinge, eller den i hans ställe förordnade, uteblifver, destomindre är lämpligt, som Comiténs arbeten icke deraf hindras, då 96 §. föreskrifver, att i sådant fall Comitén eger välja Ordförande bland sina Ledamöter, pä det förrättningen icke må uppehållas, så kan Utskofet icke understödja hvad i förenämnde afseende af Casper Wijkman och JVils Månsson blifvit ifrågasatt. Pets;. 58. (jf. §. mflj tor.) Emot de i 106 och 107 §. §. föreslagna Stadganden om fyrige Gesällers Mantalsskrifning m. m., hafva anmärkningar blifvit gjorda hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, Högvördigé Preste-Ståndet och Yälioilige Borgare-Ståndet, hvarvid Herr von Törnes deremot gjorda reservation blifvit åberopad; och sedan Ilikts Högloflige Ständer icke allenast antagit hvad som i Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, under N;o 54, pag. 22 och 23, föreslås om Gesällers vilkorliga stillande under Tjenstehjons Stadgan in. m., utan äfven godkänt hvad i bemälde Utskotts Utlåtan - Bevilln.-U tshts Utlåtande, N < 66. 35 de, N:o 71 pag. 20 och <23, framställes ifråga om deni, sorn äro för Lösdrifvare att anse; sii linner Utskottet, att de förhållanden, hvilka gåfvo anledning till de i ofvannämnde §.
Justitie-ombudsmans ställe tillförordnade domhafvande, utan att afkastningen af bostället samt tingsgästnings-penningarne och den på stat uppförda obetydliga Häradshöfdinge-lönen i samma domsaga behöfva denne tillerkännas, får Utskottet hemställa, att, vid utbetalningarne från Riksgälds-kontoret af den nuvarande Justitie-ombudsman tillerkända och Justitie-kanslerns lön motsvarande aflöning, måtte afdragas ej mindre den på stat uppförda Häradshöfdinge-lönen jemte ersättningen för tingsgästningspenningarne i Luggude härads domsaga, än äfven afkastningen af det för Häradshöfdingen i nämnde domsaga anslagna boställe, beräknad till 4 procent af det vid bevillmngs-taxeringen för det sednast förflutna året samma boställe åsätta värde. Men derjemte och för det fall, att en embetseller tjensteman, hvars egentliga aflöning utgöres af den för hans innehafvande tjenst anvisade kontanta lön, skulle framdeles varda till Justitie-ombudsman utsedd samt Rikets Ständer icke skulle finna härvid förekommande förhållanden föranleda något särskildt stadgande i afseende på hans förut egande lön, anser sig Utskottet böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Majit i nåder föreslagit, angående sådan löns användande till aflöning åt den som bestrider den tjenst, från hvars utöfning ordinarie innehafvaren genom Justitie-ombudsmans-embetets förvaltning är förhindrad.
Sorn nu misstaget, hvarom här är fråga, står nedom den qvalification, som utgör vilkoret för vår rätt, anhåller jag om proposition på hvad Memorialet i denna punkt mot slutet innehåller. Utskot* tets Memorial i dessa frågor äro i öfrigt, enligt min tanka, långt nedom klandret. Friherre RålambClaes: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagif* vit, att ett ConstitutionsUtskottets Memo-, rial, som frikänner från anmärkning, icke kan till Utskottet återremitteras, hemstäl-. ler jag vördsammast, om proposition till förändrande af detta Memorial kan äga rum, Herr Munck af Rosensköld, Eberhardsen har det fall inträffat, som jag i förmid* dags omnämt, att Rikets Ständer med rätt, att afgöra efter 107 §., icke äga förmåga dertill, då ConstitutionsUtskottet ej lemnat nödiga upplysningar om de anmärkta rådslagens beskaffenhet, och hvilka af Konungens Rådgifvare gjort sig skyldige till dem. Huru skola Ständerna då kunna veta, hvem sorn tilleller afstyrkt den anmärkte åtgärden, eller göra den anmälan hos Kon - 122 Den 17 Julii f. ni. ungen, hvartill 107 §. berättigar dem angående den felaklige Rådgifvarens entledigande? Men jag undrar, att de Ledamöter, sorn önska, alt ändå en opinion skall uttryckas af Rikets Ständer, och som ej motsagt, att då ett Memorial första gången föredrages för Rikets Ständer, det kan ske till Både bifall och afslag, icke begärt afslag å Utskottets Memorial, ty, då proposition på återremiss ej kan vinnas, återstår dock detta sätt, att uttrycka en opinion. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Såsom Ledamot af ConstitutionsUtskottet anhåller jag få anmärka, det jag inom Utskottet reserverat mig emot beslutet.
M. göra underd. hemställan för att inhemta Dess Nådiga yttrande, 1:0 då skäl anses förekomma, att straffet utöfver Lag skärpa, och 2:0 då beskrifven Lag på brottet saknas. Beträffande den första omständigheten, anse Rikets Ständer tillåtelsen, att straff utöfver Lag skärpa, hvarken hvila på något tillräckligen giltigt motiv, eller kunna vinna tillämpning utan våda till sina följder» Motivet skulle väl vara föreställningen om angelägenheten deraf, att straffet må finnas afpassadt efter brottet. Men gradationerne i straffen synas vara i allmänhet alltför godtyckliga, och omständigbeterne alltför omvexlande, för att i något fall lemna visshet derom, att full rättvisa ligger uti sjelfva straffgraden, och att denna således hvarken är större eller mindre än brottet förtjenar. Dertill fordras att öfverväga, huru vi - Expeditions-Utskottets Förslag tilt und. Skrifvelse N.o 249. 435 * da ett, under mera än vanligt besvärande omständigheter, föröfvadt brott bör straffas hårdare än en gifven Lag bjuder, eller om icke snarare straffet ä det brott, hvarmed det förra jemföres, bör mildras. Men valet emellan dessa båda utvägar, för att undanröja ett förment missförhållande, tillhör endast lagstiftningen, och denna är således ensamt fullt behörig att pröfva, om något visst slags brottslighet påkallar Lagens Ökade stränghet; och Rikets Sländer tro, att, innan en sådan pröfning förutgå», det är långt mindre äfventyrligt, att en eller annan förbrytare kan få försona sitt brott med ett jemförelsevis lindrigt ansvar, än att uppoffra vissheten derom, att Lagen är Domarens ovilkorliga rättesnöre.
Tillsammans 80,685 man. för Flottan: vapenötvadt manskap oöivadt reserv-manskap 7,595 „ Tillsammans 24,315 man. Vid detta förslags uppgörande äro följande hufvudgrunder iakttagna: l:o Att ofvannämda till vapenöfnings undergående beräknade styrka, 14,525 man, som utgör i det närmaste dels procent af rikets folkmängd, sådan denna, med undantag för Gottland och Lappmarkerna, befanns enligt tabellverket vara vid 1840 års slut, må bestämmas såsom stadig blifvande för en längre tid och intilldess förändrade omständigheter framdeles kunna föranleda dess förökande; 2:o att vissa områden af landet, med nyssnämnda undantag, bestämmas till utgörande af bevärings-manskap för armeens, vissa för flottans behof, såväl i fredssom krigstid, sålunda: att flottans bevärings områden komme att utgöras af hela Blekinge och Wester-norrlands Län, Öland, Södra Möre fögderi af Kalmare
Balans till år 1859: Credit. Balans från år 1857: Utgifter: Expektans-, pensionsoch gratial-staten 3,540: 75. Provisioner och uppbörds-kostnader 10,496: 57. Inlösen af inländsk salpeter 136,901: 75. Balans till år 1859: Laduoch panne-lån 10,737: 47. Vidkommande salpetex-tillverkningen inom riket, lemnar räkenskapen följande uppgifter : — 94 - Debet. Uppbörd: Ltt. U. lort. Cr edit. Nedanstående, på räkenskapen grundade, tabell utvisar såväl beloppet af den ^inom hvarje län levererade salpeter, som förhållandet med de vid revisions-årets slut utestående laduoch panne-lån: Under äret leveUtestående lån vid rerad salpeter. årets slut. L fl. il. lod. R:rtr öre. Upsala län 981. 13. • Inlösningspriset å salpeter har, i likhet med hvad för föregående år ägt rum/ varit för revisions-året bestämdt till 9 R:dr Ruut. § 3. Någon anmärkning från Revisorernes sida har vid ifrågavarande räkenskap icke förekommit; och hafva, vid anställd inventering, säkerhetshandlingarne befunnits i behörigt skick. — 95 Topografiska korpsen. Emot den för revision,s-året upprättade räkenskap öfver det till denna korps arbeten anvisade extra stats-anslag, hvaraf granskning i Kongl. Kammar-rätten ännu icke ägt rum, hafva Revisorerne icke funnit något att anmärka; och inhemtas af nedanstående tabell förhållandet med inkomster och utgifter: Debet. Hulans från ur 1857. Uppbörd: Stats-anslag till topografiska arbeten 27,00,0: — Krigs-arkivets ränte-medel 123: 75. Till Hermelin,ska karte-verket 1,296: 55. Summa 35,491: — Credi t. Utgifter: Summa 35,491: 96 — Elektriska Telegraf-verket. Räkenskaperna, i Kongl. Kammar-rätten granskade med anmärkningar, utvisa följande förhållande: 1 :o Anläggningsmedel. Debet.
D å i och med Widdins besättande den rumäniska hären på ett ärorikt sätt afslutade sitt fälttåg och furst Carol återvände som lagerkrönt hjälte i spetsen af sina trupper, var furstinnan lycklig öfver att få återvända till sitt stilla hem, till sina blommor, fåglar och böcker. » Jag finner det vara en anomali och en olycka, » skref hon då, » om en kvinna tvingas att träda ut i det ofientliga lifvet. » När Rumänien den 24 mars 1881 förklarades för konungarike, begynte en ny sera. Drottningen trodde på sin lyckas stjärna. » Plikttrohet, pliktkänsla och uppfyllandet af våra plikter, » sade hon, » kunna ensamt bibehålla vår stjärna i hennes glans. » Ehuru hon med förkärlek egnade sig åt konst och literatur, glömde hon intet ögonblick den uppgift hon hade som landets moder. Asyle BéUne, ett hem för faderoch moderlösa, i hvilket nära 500 flickor ega ett hem och få undervisning i vetenskap, språk, bokföring och handarbete, har att glädja sig åt hennes synnerliga omvårdnad. Omkring 80 de mest fattiga flickor äro upptagna i den af drottningen själf underhållna Scola Elisabeta Doamna. D e blifva undervisade i läsning, skrifning, räkning och handarbete, tills de själfva kunna föda sig. Societé Misabeia, likaledes grundad af drottningen, har till ändamål att om vintern utdela ved bland de fattiga. Älbina sysselsätter mer än 1000 fattiga flickor, som få syoch stickmaskiner. Mycket har drottningen uträttat för den nationella industrien; hon bär själf med förkärlek den rumäniska nationalkostymen, värderar nationelt arbete och har därigenom bibehållit inom landet stora summor, hvilka förut gått till utlandet som offer för det franska modet. På drottningens föranstaltande hafva kamrarne beviljat 200,000 francs till byggandet af en väfoch industriskola, väfstolar lemnas gratis åt flitiga arbeterskor, mullbärsplantager anläggas för att öka silkesodlingen o. s. v., öfverallt, där det är möjligt, söker drottningen att öppna nya förvärfskällor för sitt folk.