Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Aflöningen för Kongl. Ordens-Gillets Tjenstemanna-personal, bestående af: 1 Secreterare, som tillika bestrider Advocat-Fiscals göromåleii; 1 Notarie. 1 Registrator. 1 Canzlist. 1 Copist. 1 Kamererare. - 149 - 1 Kammarförvandt. 1 Revisor. 1 Förste Kammarskrifvare. 1 Andre d:o. 1 Architect. 2 Vaktmästare; och hvilken aflöning, utgörande tillsammmans 4,306 R:dr 32 sk., jemte en Pensionsoch Expectance-Stat af 966 R:dr 32 sk. B:co, drabbar Fonden, synes nog dryg, hvadan och som numera vidtagits den åtgärd i afseende å Hospitalerne, att minska dessas antal och inrätta färre i större scala, Revisorerne trott sig böra hemställa, om icke någon minskning i berörde utgifter skulle kunna till vägabringas, antingen genom inskränkning i tjenstemännens antal eller nedsättning i deras nuvarande löneförmåner. De hos Kongl. Ordens-Gillet förvarade Laneoch Säkerhets-handlingar hafva, vid skedd inventering, befunnits i behörig ordning. Stockholms Stora Barnhus. Räkenskaperne, som blifvit granskade i Kongl. Kammar-Rätten för år 1836 utan och för år 1837 med anmärkningar, hafva befunnits med särdeles redighet och noggrannhet förde, äfvensom medlens förvaltning verkställts med ändamålsenlig hushållning till Inrättningens bästa. Inkomster och Utgifter redovisas sålunda: Debet. Balance frän föregående året: Inkomst: Lösen för inköpte Barn . • • t • 17,328: 13,716: 32. Diverse Inkomster såsom Billard-Agift, Tomt-Öre-Medel och Fattig -Afgifter under ålskillige Tillar 2,208: 46. 4. 2,044: 4. 8. Balance till påföljande året: Credit. Balance från föregående året: Skulder till Diverse Verk och Personer . 148,383:36. 8. 147,559: m. 2. Utgiften :
Af de räntefria skulderna vid nyssberörde tid, R:dr 527,732: 22. 2., voro följande de betydligaste, nemligen återstoden af 1843 års anslag till Statsbehofvens fyllande 200,000 R:dr, samt den influtne, under deposisionstitel upptagne lösen för å skattejorden växande ekeskog, 181,185 R:dr 43 sk. 6 r:st. Riksgälds-Contorels bokförde Tillgångar och Fordringar utgjorde, enligt samma räkenskaper: 7. voro räntebärande. „ „ „ „ 1842 „ 6,244,896:20. 5. 4,580,101:17. 4. „ „ nemligen å 6 procent 4 I afseende på de serskilda räntebärande lillgångarnes belopp och beskaffenhet, få Fullmägtige för öfrigt hänvisa till den fullständiga utredning deraf, som i den, vid 1843 års Revisionsberättelse, fogade Tabell öfver Riksgälds-Conlorets samtlige skulder och tillgångar förekommer, likasom till här nedan meddelade uppgifter, rörande de med åtskillige skuldoch fordriugsposter, efter den tid, hvartill denna Tabell sträcker sig, inträffade förändringar. Utom förenämnde räntebärande tillgångar, bestodo Riksgälds-Contorels öfriga, i läkenskaperne balancerade, fordringar och tillgångar, vid innevarande års början, hufvudsakligen af: förväntad ersättning för utbetalda Statsanslag, som blifvit anvisle till utgående af den under året inflytande bcYillidög 1;676,915 R:dr 17 sk. 11 r:st.j afsatt fond för stora creditivet 6 Siats-Utskottets Memorial, N.o 3. 210,260 R:dr 7 sk. 3r :st.; utgifna lån, för hvilka ränteberäkningen ännu ej vidtagit, 94,501 R:dr. 30 sk., samt oersatt återstod af creditivet för Cholerakostnader, 60,363 R:dr 41 sk. 3 r:st.
Sedan verkrullan blivit ingiven skall tullbetjänten genast visitera fartyg och last och inga hemliga gömställen får undgås vid vite av 100 riksdaler. § 8 Tullbetjänten förses med skeppskost eller 24 skilling i traktamente. Han skall se till att försegla alla luckor. Undantag gäller sådan last som fordrar ständig tillsyn och skötsel. Vill godsägaren ändra planerna på lossning och låta fartyget gå till annan ort in eller utländsk skall han anmäla till tullverket. § 9 Fullgör inte skeppare vad som åläggs honom bötar han 500 riksdaler. Art II Om vad i lossningsort av skeppare och godsägare bör iakttagas. § 1 När skepparen kommer till lossningsorten sätter han ankar på samma avstånd som vid inloppet. Tullbetjänten tar fartyget under bevakning och den förseglade verkrullan lämnas tillsammans med redogörelse för resa och last. När skeppare kommer från ort där svensk konsul finns skall han ha ett dokument av konsuln som vid redovisning i tullkammaren skall stämma med skeppares sammandrag. Är de skiljaktiga skall skepparen inför sjötullrätt inkallas och ge förklaring och lagligen ansvara. § 2 Finns lovgivet gods i fartyget som inte blivit uppfört i märkrullan, skall skepparen även om det är infört för att tullas eller läggas i nederlag, böta ¼ av värdet. Det kommer att räknas som tullförsnillning. Hittas förbjudna varor gäller lurendrejerilagen. Gods som förkommit innan förtullning skett men är antecknat i verkrullan, är skeppare skyldig att ersätta. Kan värdet inte bestämmas bötar skepparen 500 riksdaler. § 3 Godsägaren skall inlämna inlaga på sitt med fartyget inkomna gods inom några dagar från att båten kommit till lossningsorten och erhållit den första visitationen. Blir varan inte uppgiven betalar ägaren tull som för bästa slag av sådan vara. Har skepparen varor som till utländsk ort och återutskeppning är tänkta skall under tullförsegling varorna ligga kvar i fartyget och en tullbetjänt på skepparens bekostnad följa fartyget till utloppsorten. § 4 Överstiger godset i antal, mått eller vikt och värde ökas tullen. Uppger någon felaktigt gods är det förbrutit och ägaren anklagas för tullförsnillng.
Både i den K. propos. och i Utskrs tableau öfver 3;dje hufvudtiteln finnas anslagen för materiellen uppförda i rund summ?; och vid sådant förhållande måste det vara klart, att när BondeSt, afslog de 70,000 jrtdr, men beviljade 43,000 r;dr för beväringens beklädnad och förklarade, att frågan om de 90,000 rrdr skulle förfalla, bär Ståndet ej åsyftat annat, än att i stället för de begärda summorna i ett för allt bevilja 4^»00° l‘*dr? med tillägg, att de skulle utgå för ett visst af Ståndet bestämdt ändamål. Så förhåller sjg saken, da den framställes utan advocatur; och jag hoppas, att Utsk., efter .erhållen upplysning om BondeSt:» mening, icke skall underlåta att uppr stälia sitt jetnnkningsförslag på det enda rätta sättet, som är, att sedan 70,000 rtdr för materielien blifvit genom 3 Stånds sammanstämmande beslut beviljade, kommer den af BondeSt. bestämda mindre summan jemte det dervid fästade vilkoret att förfall?, hvaremot, då K. o. Ad. samt PresteSt. derutöfyer beviljat ett ytterligare anslag af 54,ooo r:dr för beväringens beklädnad, frågan, huruvida detta anslag bör utgå eller icke, bör blifva föremål för förstärkt StatsUtsk. 1 afseende på hvad Hr Quuther yttrat om nödvändigheten af tidsbesparing, får jag blott fästa uppmärksamheten derpå, ®tt om It. o. Ad. skulle vidblifva den nu uppgjorda yoterrspropostn, men två af de öfriga Stånden frångå den i anledn. af den i dessa Stånd redan beslutade återremissen, skulle ett ytterligare jemnknipgsbetänk. blifva nödvändigt och leda till större tidsutdrägt. Jag hoppas således, att R, o. Ad. från hvilken synpunkt som helst finner en återyemiss båda billig och lämplig. Gr. Frölich, Day.:
St. l:o, ang:de låne-understöd för anläggning af en jernväg emellan städerne Örebro och Nora; 2:o, ang:de upplåtelse af jord från Trumpetare-bostället vid Calmar reg:te, Lilla Ökna N:o 2 i Jönköpings län, till plan för sockenstuga och skolhus åt Ökna församling; 3:o, an$:de dispositionen af de 1848 års krigsrustningsfond tillhörande persedlar, som blifvit i Stockholms Ulredms-förråd inlemnade; 4:o, ang:de inqvarterings-skyldigheten i Stockholm; 5:o, ang:de uplåtelse ät staden Jönköping af plats lill skolhus å den Jönköpings f. d. fästning tillhörande mark; 6:o, ang:de uplåtelse af kronan tillhörig jord till hamnanläggning vid Wadstena slolt i Östergöl hlands län; 7:0, i fråga om grunden för beräkniugen af reserv-räntorne vid båtsmanshållet i Blekinge; 8:o, i fråga om förändrad beräkningsgrund för båtsmans-vakance-afgiften af nyrotcrad jord inom Blekinge län; 9:o, ang:de låne-understöd för utvidgning och reparation af domkyrkan i Wexiö; 10:o, ang:de den s. k. kurhus-afgiften; ll:o, ang:de uplåtande lill domkyrkan i Calmar af arrendeinkomsterna utaf jordlägenheter, tillhörande Calmar f. d. fästning; 12:o, ang:de låne-understöd för återupbyggande af Lidköpings nedbrända kyrka; 13:0, ang:de låne-understöd för upförande af lazarettsoch kurhusbyggnad i Warberg; samt 14:o, ang:de ett begärdt amorteringslån till fullbordande af en nybyggnad för läns-lazarettet i Lund och dermed förenade sjukvårdsinrättningar. Anmäldes och lades på bordet följande från Allm. Bcsv.- o. Ekon.Utsk. inkomne utlåt:n, be(änk:n och mern.:
Kammar-kollegii försorg utarrenderas i öfverensstämmelse med de för Militiae—boställen gällande författningar, samt att, från den tid sådan indragning af bostället med dess ränta komme att ega rum, boställshafvaren finge derför af statsmedel uppbära kontant godtgörelse med dels Femtio Riksdaler, motsvarande boställsräntan 20 R:dr jemte boställets till 30 R:dr beräknade afkastning och dels den åt länsmän, som sakila boställe anslagna hushyres-ersättning, i nu gällande stat upptagen till 150 R:dr årligen. Efter tagen kännedom af de i den Kongl, propositionen åberopade handlingar, har Stats-Utskottet, i afseende på det framställda förslaget icke funnit annat att erinra, än alt, då Rikets Ständer ännu icke bestämt den hyresersättning, som för nästkommande statsreglerings-period bör tillkomma de Länsmän, hvilka sakna boställe, torde äfven den ifrågaställda ersättningen till Länsmannen i Sunnerbo härads sydöstra distrikt för närvarande icke böra till något bestämdt belopp upplagas, och får Utskottet således hemställa att högstberörda nådiga framställning må af Rikets Ständer bifallas, endast med det förbehåll, att beloppet af ornförmälde hyresersättning kommer att vid framdeles skeende reglering af utgifterna under riks-statens 6:te hufvudtitel, af Rikets Ständer bestämmas. Stockholm den 20 7 Avo Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Dec. 1859, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upphörande af den s. k. Kalkugns-afgiften på Gottland.
Cassa-Skuld (en utelöpande oannoterad Casseurs-Attest å insättning för Låne-Afdelningens räkning 3:o Depositions-Skuld: a. Fond för inlösen af utelöpande Riksgälds-Sedlar och Koppar-skiljemynts-Polletter - b. Saldo _, Bankens totala Öfverskott eller Capital-tillgång 6,304,558 i3 7 6,960,260 44 10 (Värdet af Bankens Fastigheter i Stockholm och vid Tumba, dess Myntoch Medalj-Cabinett, dess åtskillige Inventarier samt dess motstående, inom linien förde, osäkre fordringar, äro uti Capital-Öfverskottet icke inberäknade.) Summa B:co R:dr 44,307,920 39 7 44,591,161 38 3 Tillgång ar: a. Guld och Silfver i Bankens hvalf och hos Myntverket, jemte Koppar skiljemynt (Guld, evalveradt å 5 R:dr 32 sk. pr Ducat. Silfver „ å i „ 32 „ pr Silfver-Specie R:dr.) b. Säkre fordringar hos Stats-Verket och Riksgälds-Contoret, hvaribland de Obligationer, hvilka år i83o förklarades skola utgöra Bankens Grundfond - - c. Lån till Enskilde på rörlig pant och kortare tider - d. Lån till Städer och Corporationer ______ e. Lån, utestående hos Enskilde mot Inteckning i fast Egendom till högst J-del af Taxerings-värdet (Årligt amortissement och deraf fortgående Utlåning med 4*780,000 R:dr Circulations-Capital. ) f. Lån, likaledes mot Inteckning, ursprungligen bestämde, att endast med Silfver återgäldas - g.
Under loppet af 1819 utlemnar Banquen: 700,000 R:dr, under loppet af 1820: 720,000 dito i fastighetslån på de af 1815 års Ständer fastställda vilkor; och dessutom hvad i afbetalning på de gamla fastighetslånen inflyter. Efter 1820 utlemnas fastighetslån på 5 procents Odlingslänefondenj å hvilka lån afbetalningen nedsättes till 10 procent årligen, ökes 1819 med 260,000; 1820 med 240,000; 1821 med 210,000; 1822 med 190,000, och 1823 med 170,000; så att inberäknadt den nyss föreskrifna afbetalningen, hvart år 3oo,ooo R:dr utlånas. Reglemenlariska föreskrifter gifvas, som mera, än hittills, lätta erhållandet af odlingslån, Räntan blir, som hittills, 2 procent. 11. ManufacturDiscontens länerättighet af Banquen, ökes hvart år med 120,000; dess ränta förbli fver såsom hittills, 4 procent; hvilka, sedan Cassans utgifter för sitt underhåll afgått, lemnäs till Banquen. ManufacturDisconten blifver således likasom en afdelning af Banquen, ehuru styrd af CommerceCollegium. 12. Å alla lån beräknas hädanefter, de innan 1820 års slut utgifne fastighetslånen undantagne, den fixerade afbetalningsprocenten, likasom ränan, efter sista Bokslutets Capital, och så, alt afbetalningarne alltid ske i jemna Tiotal R:dr, samt en viss minsta summa fastställes, hvarunder inga afbetalningar få ske. 13. Af hvad, som i Banquen hvart år inflyter i ränta på ofvan uppgifne lån, liqvideras Banquens omkostnader af alla slag; af öfverskoltet afsättes 100,000 R:dr årligen lill den här nedanföre om - nämnda Coursstyrningsfonden.
Det hade till exempel warit billigare att bestämma Tiva R:dr capitakions eller personlig afgift för den förmögnare allmogen, och derutöfwer för andre ständ, men deremot mcdgifwa, att för ynglingar emellan rZ och 18 är, åtminstone de tjenande etter söner hos de fattigare, borde denna afgift stadna wid 24 fl. och fä bestammas efter taxeringar nes bepröfwande» Wid 15 ars alder kan ännu ynglingen icke förrätta karlens wanliga arbeten och bör säledes icke med honom lika beskattas, halst han emottages dä, sä mycket mindre i årstjenst, som han den tiden, ett eller kwä är fär dela sin tid emellan arbete och läsning, i afseende pä defl dä inträffande första nattwardsgäng; jag önflade afwen att taxeringsmannen ffulle tilläggas rätt, alt, efter bepröfwande, till 24 fl. nedsätta capikalions afgiften blott för de fattigare, som man jordbruk eller näringsfång, hafwa omyndige barn att underhälla, sä framt ej det stadgande anses böra i betänkandet ingä, alt de medellöse, som hafwa flere omyndige barn, böra i afseende derpå erhålla om ej fullkomlig eftergift, Den Z Augusti. 463 som jag stalie önsta ärminstone afdrag, i sine utffylder, pä sätt hittils warit stadgadt: den som underhäller och upfostrar egne eller andras oförsörjde barn, bereder ät staken derigenom en sä betydlig nytta, med sitt enstilta betungande, att han äger anspräk, art i allmänna ukstylderne, njura en deremot swarande billig lindring, enär hans omständigheter sädant päkalla. Jag anhäller, att detze i hast sammanfattade anmärkningar mätte till Höglofl. Bewillnings-Utstöttets pröfning och benägna besvarande öfwerlemnäs. Sans Excellence Zerr Grefwe RuutK, Lric: Som jag har den äran att mara Ordförande i Bewillnings - Utstottet, täcktes Herr Landt-Marstalken och Höglofl.
Maj;ts Nådiga Stadga angående folkundervisningen i Riket af den 18 Juni 1842, så väl i Hufvudstaden som i hvarje Stifts-stad bör finnas ett seminarium, Statssamt Atlin. Besv.- ech Ek ,n.-Utskottens Uttalande, N.o . ium, hvaruli de, som vilja egna sig åt folkläiare-kallet, må erhålla tillfäle till undervisning och öfning i de till della kall hörande ämnen, äfvenom Dom-Capitlet eger för hvarje sådant Seminarium förordna en Föreståndare, hvilken bör handleda och undervisa blifvande skollärare; hvarförutan Oom-Cipitlet må, på sätt lämpligast pröfvas, mellan dem, som hafva befattning med skol lä ra re-ele vernes bildning, fördela det åt hvarje Seminarium an visade årliga anslag, eller dessa befattningar hos en person förena, så vida han till dem alla eger erforderlig skicklighet. Varande, jemlikt Kongl. Circulairet till Consistorierne i Riket af den 15 Augusti 1»42, ett årligt anslag af 500 R;dr banco beviljadt hvart och ett af de Seminarier till folkskollärares bildande, som, i följd af högstberörde Stadga, komme att inrättas. Då antagas kan, att i den mon, det för folkskolorne i Riket nödiga antal lärare hunnit eller hinna förskaffa sig erforderlig bildning vid Folklärare-seminarierne, antalet af elever vid dessa Seminarier skall i betydlig nion förminskas och framgent icke öfverstiga det, som till fyllande af ledigblifvande folklärare-platser må erfordras; då vidare Utskotten icke finna lämpligt, att, på sätt Herr Professor Knös föreslagit, boningsrum och mathållning vid Seminarium för dervarande lärare och elever sanat anslag lill inspeclions-resor för Seminarii-förestånÖaren af Staten bestås, enär dylika för möner i allmänhet icke äro de på Statens bekostnad underhållna läroverk förunnade, och dessutom skulle medföra en alltför dryg utgift; samt då behofvet af de redan inrättade
Hr Olivecrona afgaf vidare en motion, N:o 225, ang:de akademiers, vetenskapliga samfunds, allmänna undervisningsverks och barmhertighets-inrättningars befrielse från bevillning för dem tillhöriga fastigheter å landet. Remitterades till Bevilln.-Utskrt. Frih. von Platen, Ludvig, uppläste en motion, N:o 226, att tillfälle måtte beredas för erhållande inom rikets allmänna elementar-läroverk af undervisning i stenograf). Begärdes på bordet. Hr Stuart, Carl Gustaf, afgaf två motioner: N:o 227, ang:de ytterligare anslag till riksdags-arkivets komplettering och förökande; samt N:o 228, ang:de användande af behållningen utaf trafik-inkomsten på statens jernvägar till utförande och fullbordande af den del af nordvestra stambanan, som kommer att sammanbinda den vestra banan med Wenern vid Christinehamn. Dessa motioner remitterades till Stats-Utsk:t. Hr Stuart väckte jemväl en motion, N:o 229, ang:de ändringar i bevillnings-stadgan och instruktionen för taxerings-förrättningarne. Remitterades till Bevilln.-Utsk:t. Frih. Stael von Holstein, Fabian Wilhelm, uppläste en motion, N:o 230, arig:de förändrad rfgtning för södra stambanan mellan sjön Salen och Jönköping. Remitterades till Stats-Utsk:t. Hr Wa?rn, Jonas, afgafen motiou, N:o 231, ang:de anslag för upprensning och sänkning af Lidaån i Westergötland. Remitterades till Stats-Utsk:t. Hr von Qvanten, Emil, väckte en motion, N:o 232, ang:de utfärdande af en författning rörande den artistiska förlagsrätten. Begärdes på bordet. Hr von Qvanten afgaf vidare en motion, N:o 233, att lösen för de från K. Kammar-Collegium utgående expeditioner mätte såsom löneförbättring tillfalla Collegii tjenstemän, eller ock notariernes löner förhöjas till 2,800 rdr.
(Giftm.-balk.) Här gäller ingen apell, ty i Sverige är äktenskapets substance — vigseln. I Sverige är hvarje, den mest trogna, den mest sanna, och i den högsta bemärkelse, rätt »äkta förbindelse» melian älskande, för så vidt den icke är »heliggjord» genom prestvigsehi —- ett konkubinat. Följaktligen äro frukterne af sådana förbindelser, det vare sig — och såsom merändels är förhållandet, då kärlek och natur förenas — de skönaste, de mest begåfvade till både kropp och själ, H. III. 21 Den 8 Februari f. ro. de äro dock och blifva »oiikta». Men vigselns magiska inflytande kan likasom genom ett slag utaf Handboksritualens trollstaf, under prestens signerier, göra det till hvitt, som svart är, göra det till »äkta», som »oäkta» föreges. Vigseln är således en högst dyrbar sak, och så dyrbar, att den skulle nästan vara kännbar för det högvördiga klerus att mista. Ty hvem täljer alla de summor, som, lik breda floder i sitt säkra lopp upfångande manga bäckar små, välvilligt eller ej, genom vigselns kanal tillströmmar vår s. k. »gamla moder» — kyrkan, d. v. s. — presterne! Man skulle nästan kunna blifva så hetherodox, att man började misstänka hela vigseln som en penningeaffär. Detta så mycket mer, som efter en långrandig »förlofning» — ett bruk som egentligen endast tillhör de Germaniska folken, och särdeles dem med en kallblodigare natur mot norden — den Statskyrkligt lagenliga »lysningen» för hopen, samtidigt med lysningar efter förrymda fångar, bortkomna kreatur, utlysningar af auktioner ra. m., ytterligare inbringar penningar för kyrkans både lägre och högre tjenare, det vare sig på predikstolens lägre trappsteg med kungörelserna i handen, eller på det högre, med den »skrifna predikan».
Kronprinsen skulle äga mindre kändedom om tillståndet i Landet, än hvad genom en i allmänna ordalag beslutad framställning kan vinnas. Jag vär icke tillstädes, då ifiågavarande Tillägg beslöts, och har således icke förut kunnat detsamma bestrida. Men som Beslutet redan blifvit fattadt, återstår, i mintanka, endast att tillse, det ordalagen i Expeditionen så författas, att den i intet afseende kan blifva sårande. Detta anser jag möjligt, och är fullt förvissad, att hvar och en på detta rum uppriktigt önskar förekomma allt, som i något afseende kunde vara misshagligt för dem, hvilka Ridderskapet och Adeln på samma gång går att betyga sin underdåniga vördnad och oinskränkta tillgifvenhet. I denna åsigt förena sig allas tänkesätt. Ingen ibland oss har kati nät förgäta de stora förbindelser Svenska Folket har till Hans Majit Konungen och Hans Kong'.. Höghet Kronprinsen, utom hvilka Sverige sannolikt icke mera ägde ett rum bland Europas sjelfständiga Stater. jag underställer Höglofl. Ridderskapet och Adeln, om icke, med anledning af ailt hvad redan i ämnet blifvit yttradt, den utväg skulle kunna vidtagas, att Motiverne för det beslutade Tillägget äfven införas i Expeditionen, då Riksens Ständer skulle kunna säga, att om un 12(5 ' Den 2 December, ► der fortfarande Riksdag Kohgl. Majit icke till alla delar skulle finna de beviljande Anslagen svara emot hvad som äskas, täcktes Hans Majit deruti endast igenkänna orsaken i Riksens Ständers öfvertvgelse , ätt besparingar äro nödvändiga, och att Folket icke förmår bära högre Statsbördor, än hvad redan äro ålagde, helst närvarande Fenninge - förhållanden sannolikt ert längre tid komma att försvåra Skatternas utgörande:' Aft då Riksens Ständer sålunda vict Hans Majits fötter nedlägga sina bekymmer* Hans Majit äfven täcktes vafa öfvertygäd om Riksens Ständers allvarliga vilja och föresatts* att i allt söka förekomma Hans Majits och Hans Kongk Höghet Kronprinsens Landsfadetliga önskningar.
Riksdag ej förr än år 1835 skulle inträffa, hvart för sig, utsett Revisorer och Suppleanter vid Låne-Contoiren till och med för innevarande är i8'34dels Herrar Banco-Fullmägtige anmodat de af dem å Bankens vägnar valde Ombud, alt vid Låne-Contoirens Revisioner den i:sla nästinstundande Mars sig infinna, dels ock Hedervärda Bonde-Ståndet jemväl, enligt till BancoUtskottet aflålel Protocolls-Utdrag af den 29 sistlidne Januarii, då redan gått i författning om kallande af förut vald Suppleant, Börje Börjesson i Tranekulla, till Revisor vid Götheborgs Låne-Contoir, i stället för den 183o utsedde Revisorn, nu varande Riksdags-Fullmägtigen Lars Larsson i Borgunda, har Utskottet trott sig höra hemställa: det måtte, till undvikande af uppskof med Revisionerne vid LåneContoiren i Götheborg och Malmö, hvilka den r:sta nästinstundande Mars skola laga sin början, Riks-Stånden, hvart för sig, besluta att låta förblifva vid hvad hvartdera Riks-Ståndet vid sistlidne Riksdag stadgat och förordnat om Revisorer och Suppleanter vid Låne-Contoiren för innevarande år. I händelse af bifall till hvilken hemställan, derom Utskottet vördsamt anhåller alt skyndsamligen erhålla kännedom, Högloflige Ridderskapet och Adeln torde föranstalta, att en Dess Revisor och hans Suppleant, vid hvartdera Lane-Conloiret, för innevarande år, varda, så fort sig göra låter, utsedde och om detta uppdrag omedelbart underrättade. Stockholm den i5 Februarii 1834- Å Högloflige Riddersltapets och Å Högvö'i'diga Preste-Ståndets Adelns Ledamöters vägnar: C. J. a f Nord i 11. Å Yällofliga Borgar-Ståndets Ledamöters vägnar: C. Norma n. Ledamöters vägnar: Sv. Lundblad.