Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regerings-Formen, icke kan utan alla Riks-Ståndens öfverenskommelse och Konungens bifall blifva gällande, stannade Preste-Ståndet i det beslut, att detta moment af 2:dra punkten i Utlåtandet N:o 170, med tillägget dervid i motsvarande punkt och moment af Utlåtandet N:o 326, afslogs. Momentet litt. b. Utlåtandet N:o 170, jemte den i Utlåtandet N:o 326 i motsvarande moment gjorda förklaring, afslogs. Momentet litt. c. Utlåtandet N:o 170, med deri dervid gjorda förändring i N:o 326, under samma punkt och moment, afslogs. Momentet litt. d. Utlåtmdet N:o 170, i denna del, jemte den dervid gjorda ändring och förtydligande i Utlåtandet IS lo 328, afslogs. Härigenom förföll också hvad Utskottet hemställt, ej mindre i fråga om Riksgälds-Contoirets förskotter till Stats-Verket för löne-liqviders besörjande, än ock den föreslagna underdåniga anhållan till Kongl. Majit, i afseende på allåtandet af Nådig Proposition vid nästa Riksdag om fastställandet af definitiva lönestater i contant för dem, som hittills innehaft indeldta löner. 3:o Angående grunderne för indeldta räntornas och krono-tiondens lefvererande eller lösande med penningar samt ränte-persedlarnes förenkling. Till följd af Ståndets fattade och här ofvan upptagne beslut, kommer denna punkt att förfalla. 768 Prot. Utdr. d. g No v. 1840. 4:o Angående markegångs-sältningen. Med ogillande af hvad Ulskoltet föreslagit i Utlåtandet N:o 170, angående förändringar i nu gällande stadganden om markegångs-sättningarne, godkände Ståndet i denna del Utlåtandet JN:o 326. 5:o Angående uppbörds-terminen.
I följd häraf skulle hela Statsförvaltningen komma att innefatta Sju hufvudgrenar, nemligen: En Justitia-Förvaltning. En UtrikesEn KrigsEn Sjö- — En för Ecclesiastik-ärender, allmänna Uppfostringen, Helsö- och Fattigvården. En för allmän Hushållning och Ordning, eller för Näringarne; och En för Drätseln elier allmänna Medlen och Skattkammaren: Hvilka Förvaltningarj efter hvad ofvan Sr nämndt, hvardera skulle erhålla en egen Chefj likasom Utskottet föreslår: att hvar och en af dessa Fbrvaltnings-chefer bör ega sin underlydande Expedition; men Krigsoch Sjö-för. valtarne hvardera tvånne, nemligen en Befäls - *) Sid. 74, CancelliRådet v. Hartmansdorff, 2 af. deln. Sid. 142. Committerades Betänkande. 73 för Cotnmandamål och en Civil• får öfrige drender. Expeditions-chef erne i Civil-vdg döra vara Expeditions-Secreterare, men i Bef åls-mål hunna de vdljas ibland Officerare. Härnäst i ordningen förekommer att granska den i de afgifne förslagen väckte fråga, huruvida andra rådgifvare kunde behöfvas, än dem, som blifva föredragande Förvaltningschefer, Ett af dessa förslag åsyftar, att inskränka Stats-Rådet, utom Förvaltnings-cheferne, till blott 2:ne eller 3:ne Controllerande StatsRåd Uti ett annat föreslås blott Hof-Cancellerens indragning **), och uti det tredje bibehålles StatsRådet, sådant det nu är ***). För bedömandet af dessa förslag, torde vara nödigt att tillse, huru Stats-Rådets befattning och sammansättning i Grundlagen äro bestämda. Enligt föreskrifterne i densamma skall Konungen, som allena regerar, eller ensam beslutar öfver de mål, som honom tillkomma, före beslutet upplysas af Stats-Rådet och da föredragande.
Vöre en enkel majoritet afgörande, så kunde, emot hela läroståndets enhälliga bestridande, detta likväl blifva förpiigtadt att förkunna en bekännelse, som vore stridande emot den läras symbola, det med ed förbundit sig att följa; och på samma sätt kunde, emot ett enhälligt bestridande af alla oinbuden för församlingarna, dessa sednare likväl påtrugas kyrkliga formulärer och böcker, stötande, om ock endast genom sin nyhet, för deras religiösa uppfattning, — i hvilket hänseende kan erinras om del vid förra riksmötet behandlade förslaget till ny kyrkohandbok, som mötte motstånd just hos de veildsliga Stånden. Emellertid få dessa kyrkomötets begge elemenler, läroståndet och lekmännen, icke af lagstiftaren betraktas såsom ställda emot hvarandra med skiljda åsigter eller intressen, utan är det fastmera en sammansmältning af dem båda till ett harmoniskt hell, som lagstiftaren bör söka befordra. Rikets Ständer hafva i följd deraf ansett, att i omförmälda frågor bör, för bifall till ett framsläldl förslag, erfordras en majoritet af två tredjedelar bland närvarande ledamöter. Dervid hafva Rikets Ständer icke förbisett, att mötets röst jemväl i dessa frågor måste lill en början blifva endast konsultativ. Men med afseende ä den tyngd, som en blott rådgifvande församlings mening jemväl kan ega, hafva Rikets Ständer ansett den ifrågavarande majoriteten icke vara mindre vigtig, äfven då fråga blott är att inhemta den Svenska kyrkans eller dess representanters opinion angående föreslagna förändringar i kyrkans liturgi eller läroböcker. Expedit iöns-Utskottets Förslag lili underd. Skrifvelse, N:o 87. 21 Och har för öfrigt det af Rikets Ständer i ifrågavarande hänseende beslutade tillägg till 11 § blifvit så affaltadt, att det synes lämpa sig jemväl för den händelse, att beslutande rätt kan vara mötet tillerkänd. I öfverensstämmelse med hvad nu blifvit i underdånighet anfördt och med antagande i öfrigt af E. K.
operan förliden lördag, hvarvid » Strandbybor », Drachmanns stämningsfulla skådespel ur det danska fiskarhfvet, uppfördes, hade lockat en fulltalig och synnerligen tacksam publik, bland hvilken särskildt märktes b. m:t konungen med uppvaktning. Främst hyllades naturligtvis soarégifvarinnan för hennes innerliga framställning af det unga naturbarnet Gertrud, om hvilkens ofördärfvade hjärta så många män täfla. Bland de öfrigas prestationer må framhållas fröken Ahlanders ytterst verkningsfulla Tok-Karin, hr Hamrins Ole Rass, som riktigt doftade af saltvatten och beck, hr Olssons Svend och hrr Skånberg och Hartman som de båda herremännen, bröderna Farsund. För öfrigt voro nästan alla de många birollerna godt företrädda, och det hela gick med stämning och lif. Hr F. Hedlunds maiiné å Dramatiska teatern Marie Bebådelsedag hade naturligtvis förskaffat honom » lapp på luckan ». Matinégifvaren uppträdde själf i programmets första nummer, ett litet franskt skämt, kalladt » Råttan », där de båda rollerna af honom och fröken Svanström erhöllo ett förträffligt återgifvande. — Därefter uppfördes för första gängen härstädes Marco Pragas 1-akts-skådespel » Förrådd », öfversatt af H. Key. Den ytterst spännande äktenskapsdramen gaf fru Seelig-Lundberg och hr Skånberg tillfälle att visa den bästa sidan af sina skådespelaretalanger. Utförandet var nämligen å båda händerna särdeles förtjänstfullt och ryckte åskådarna ovillkorligen med sig. Hr Örtengren återgaf ' särdeles bra en liten biroll. Bifallet var efter detta stycke synnerligen lifligt. — Till slut gafs Heibergs muntra vådevill » De oskiljaktige », där intresset naturligtvis i främsta rummet är fästadt vid den 13-åriga Carolinas rent af dråpliga representant, fru Hartmann, som här nästan öfverträffar sig själf i uppsluppet och lustigt spel. Hon sekunderas mycket bra, särskildt af fru Hamrin som den unge sjökadetten.
Sedan så väl ombuden, som de öfriga af Rödöns närvarande socknemän hunnit i lugn öfverväga saken, så beslöts, att ofvannämnde arbete skulle under sommaren verkställas genom committeens försorg. Erforderlige bräder skulle å entreprenad auction uppköpas för Rödön, Ås och Näskott. Aspås socken skulle särskilt ombesörja sin anpart. Brädfordringsarbetet skulle och åt entrepreneur erbjudas, eller i annat fall af committeen annorlunda ombesörjas. Wid samma auction skulle och gamla fähuset samt stallet och den loge, som tilhörde pastoratet, försäljas. Från deltagande i kostnaden för brädfordringen ville orgelnisten Öberg vara befriad. § 3 F. riksdagsmannen Jonas Ersson valdes, att hos Kon. befallningshafvande göra ansökan om rättighet att få fälla de 300 trän å prestbordets skog i Österlångan, för pastoratets räkning, hvarom protocollet af d. 30 aug 1857 lemna närmare upplysning. Rödön sockenstuga som ofvan. In fidem. Jonas Kerfstedt P. L. Protocollet uppläst och justeradt d. 29 april 1860 betyga å socknemännens vägnar Lars Larsson i Häste, Olof Larsson i Tullus, Johan Larsson Häll[?] Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 221–222, ÖLA. Protocoll hållet d. 10 juni 1860 med Rödöns socknemän. § 1 S.D. Enligt laglig pålysning samlades allmogen, för hvilken uppläsning skedde af räkenskaper öfver de allmänna cassorna för det förflutna kyrko året, hvaraf utröntes, att Kyrko-cassan hade en behållning af 838: 77 r.d. r.m:t fattig-cassan 1846: 85 d:o arbets-fonden 349: 31 d:o samt skol-cassan 552: 39 d:o § 2 För granskning af dessa cassor, invaldes ånyo Nils Nilsson i Hufvulsviken och Johan Nilsson i Wejmon, med deras eget bigifvande. § 3 Till sexmän utsågos Carl Ersson i Hägra, Magn.
Häradshöfdingar sällan hafva tid och icke heller af deras embete anledning att underrätta sig om Jordbruket, och att de unga män, som förordnas till extra Domare, alldeles icke äga derom kunskap, torde få lof medgifvas; Skiftesfrågornas afgörande, som fordra sådan kunskap, torde icke dervid vinna, men parterne så mycket mer förlora. 336 Den 10 December f. m. Kongl. Majlis Nådiga Författningar af af den 17 April 1828, sora borttagit Landshöfdingai nes, Kammar-, Bergsoch CommerceCollegiernas domsrätt uti en mängd förut såsom Administrativa ansedda frågor, har uti många mål, der dels Landshöfding garne, dels Collegierna utgjorde första Domstolen, ökat instansernes antal, då målen nu skola utföras vid 2:ne UnderDomstolar och en ÖfverRätt. Den kostnad och tidsutdrägt, , sora härigenom förorsakas för Parterne, ökas vid en del frågor genom den oreda, som uppkommer deraf att Bergmästare och Häradshöfding, Lagmans-Rätl, Bergscollegium och HofRätt skola bedomina serskildta delar af ett och samma mål. Den enda vinst, som häraf kan uppstå, är Domarens Utslagslösen, men förlusten blif ver så mvcket större för Parten, hvilken */ 7 vid 5 Auctoriteter skall uppoffra tid och penningar, då frågan förut kunde afgöras af 2:ne. Då en af ofvannämnde Kongl. Maj:ts Nådiga Författningar ifrån Kongl, Bergscollegium till Svea HofRätt öfverflyttat nästan alla möjliga Bergs-ekonomiska frågor, så väl som de dermed gemenskap ägande brottmål, torde det icke vara otillbörligt förmoda, att de Rådgifvare, som härtill bidragit, för den juridiska enhetens skull, skola försöka att fora alla dessa mål i första inDen 10 December f. m. 337 instansen ifrån BergsTings till HäradsRätterne.
En årgång Idun 1892 (komplett) för vi känna under namn af romerslc-turkiska bad, finska badstubad eller modifikationer af dessa. kr. H v a d menar man egentligen med ett s. k. En årgång Idun 1893 jämte romanromerskt b a d? Man förstår härmed ett torrt bibliotek (n:r 1 felas) för kr. En årgång Idun 1894 jämte romanvarmluftsbad af betydande hetta, indeladt i 4 af delningar: 1 afklädningssalen, apodyterium, bibliotek (komplett) för kr. 2 En årgång Iduns modetidning 1894 det första varmrummet, tepidarium, 3 det (komplett, jämte » Handarbetsbasaren » innersta badrummet, caldarium, samt 4 tvagmed hundratals handarbeten) för kr. ningso c h duschrummet eller frigidarium. D e t är ett intensivt svettbad i het, torr luft, cal1: 50. Vid rekvisitionen, som skall åtföljas af likvid, torde noga uppgifvas, af ofvannämnda årgångar som önskas. Skynda att rekvirera, innan förrådet tar slut! hvilken Exp. af Idun. •i? Iduns läkarartiklar. (Eftertryck förbjudes.) Om badoch brunnskurer. Af D:r Alfred Levertin. (Forts.) H u r u vi skola på rationelt sätt härda oss, vilja vi nu omtala, samt hvilka bad som till detta syfte äro lämpligast. Härdningen sker ej genom trollslag o c h ingen födes härdad till världen. Härdningen förvärfvas därigenom, att man ofta låter kölden kraftigt inverka på de kroppsdelar, som skola härdas. G e n o m under längre tid företagna kalla bad blir huden blodrikare, ej blott tillfälligt, utan för beständigt, och just på den principen hvila alla våra härdningsbad. » V å r t.
Hos Utskottet har Herr Nordenanckar, F, kV., hemställt, att, enär uti Bankens räkenskaper utöfver tio år balanceras arne Kongl. Myntverket meddelade förskott, det ena uti aflyst kopparmynt å 7755 Rrdr 45 sk. 7 rst., och det andra för ökade myntningskostnader å 4o,ooo Rrdr, eller tillsamman 47,755 Rrdr 45 sk. 7 rst. Banco, åtgärder måtte vidtagas till Bankens godtgörande för samma förskotter. Sedan, till följd af denna hemställan, Utskottet anmodat Stats-Utskottet, till hvars befattning granskningen af Kongl. Myntverkets räkenskaper och förvaltning hörer, att meddela Utskottet upplysning, huruvida Kongl. Myntverket nu mera befunne sig i den ställning, att berörde arne förskott kunde af Kongl. Myntet till Banken återgäldas, så har Stats-Utskoltet, i protocolls-utdrag af den 8:de uti denna månad, med tillkännagifvande, att Kongl. Myntverkets tillgångar i guld, silfver, bancosedlar och diverse effecter, efter afdrag af Verkets skulder, deruti inberäknade ifrågasatte, från Banken meddelade, förskott, lemnade en netto-behållning af 58,5oo Rrdr 36 sk. 1 1 rst. Banco, hvilken behållning emedlertid till väsendtlig del utgjordes af orayntadt guld, silfver och koppar, jemte åtskilliga förbrukningspersedlar, förklarat, att, ehuru således ostridigt vöre, att hos Kongl. Myntverket funnes full tillgång för återbetalning af Bankens ofvanberörde fordran, likväl och då en sådan återbetalning, derest densamma skulle på en gång ega rum, möjligen kunde åstadkomma en alltför kännbar minskning i det för Kongl.
Godkännande må ej, sedan det å vexeln tecknadt är, återkallas. 26 § . Hvar, som vexel godkännt, ansvara efter vexelrätt för dess betalning till innehafvaren å förfallotiden. Godkännaren vare, till följd af sitt godkännande, äfven vexelgifvaren ansvarig, efter vexelrätt. Deremot håfve godkännaren ej vexelrätt emot vexelgifvaren. 27 §. Vägrar den, å hvilken vexel blifvit dragen, att densamma godkänna, ändå Kongl. Majlis Nåd. Proposition, N:o 69. 21 att han gifvit Iof tili vexelns utställande; vare då skyldig till ersättning för den kostnad och skada, vexelgifvaren genom sådan vägran tillskyndas. Om atergångs-talan för uteblifvet eller osäkert godkännande. 28- §. Varder vexel icke inom den i 20 § bestämda tid godkänd, elier sker godkännande med vilkor eller förbehåll, eller inskränkes det till en del af vexelns belopp; vare ihnehafvaren, sedan han derföre protesterat, berättigad att, emot protestens aflemnande, af vexelgifvaren eller hvilken som helst bland öfverlåtarne, fordra antaglig säkerhet för betalning å förfallotiden icke allona af den i vexeln utsatta pcnningesumma, eller af dess återstod i fall vexeln för en del deraf blifvit godkänd, utan och af de genom uteblifua eller ofullständiga godkännandet förorsakade kostnader. 29 §• Öfverlåtare håfve, på grund af protesten för uteblifvet godkännande, likaledes rätt att, emot protestens aflemnande, äska antaglig säkerhet af hvilken som helst bland föregående öfverlåtare eller af vexelgifvaren. 30 §. Vill den, å hvilken vexel dragen är, densamma efter protest godkänna, då må innehafvaren ej vägra att godkännandet antaga, der vexeln ännu i hans värjo är och godkännaren ersätter honom de genom protesten tillkomna kostnader. Sedan godkännande skott, efter ty nu är sagdt, upphöre den rätt till säkerhet, som i 28 och 29 §§ stadgas. 31 §.
R:dr 50 öre under båda åren; och företer sig sålunda endast den skiljaktighet i Riks-ståndens beslut, att afgiften under år 1859 blifvit af Ridderskapet och Adeln fastställd till 6 R:dr 75 öre ooh af de andra Stånden till 7 R:dr 50 öre skålpundet. Utskottet hemställer, att Ridderskapet och Adeln ville förena sig i de öfriga Ståndens beslut i sistberörde afseende, och föreslår för annan händelse följande omröstning: 76 :o. Den som vill att införselstullen å väfnader: Helsiden-, »andra slag, Guldoch Silfvertyg derunder inbegripne,» skall, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, år 1859 utgå med 7 R:dr 50 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Bevillnings-Utskottets Memorial M 27. 45 Vinner Nej, fastställes, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, denna afgift för år 4859 till G R:dr 75 öre skålpundet. För Halfsiden-väfnader, »andra slag», hade Utskottet föreslagit att införselstullen skulle bestämmas till 3 R:dr skålpundet; och har Ridderskapet och Adeln bifallit detta förslag, hvaremot Preste-, Borgareoch Bonde-stånden, med antagande af samma tullsats att gälla från 1860 års början, för åren 1858 och 1859 förhöjt afgiften till 3 R:dr 75 öre skålpundet. Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln att härutinnan instämma med de öfriga Stånden; och föreslår, derest denna inbjudning icke skulle bifallas, följande omröstning: 77:o. Den som vill att, på sätt Utskottet föreslagit samt Ridderskapet osh Adeln beslutat, införselsafgiften å väfnader:
M 19, i anledn. af väckte frågor, ali kronobrefbäringen måtte bekostas af postmedlen eller bestridas af allmänna medel; Statsoch Be vi 11 n i n gs-Utskotten: JU 20, i anledn. af erhållen återremiss af Utlåt. 32 ll,ang:de väckte motioner om den personliga skydds-afgiftens användande för kommunala behof; Bevillnings-Utskotlet: M 29, i anledn. af erhållen återremiss i vissa delar af Mern. 32 27; Banko-Utskot tet: 32 60, med underrättelse om RiksStms beslut, i anledn. af Utsk:ts Ullåt:n N:ris 11 och 49; Allm. Besv.- o. Ekon.Utskottet: 32 126, i anledn. af väckt motion om beviljande tills vidare af tullfri införsel från-Finland landvägen af bjelkar, bräder, sparrar, master, spiror och tjära; , M 127, i anledn. af väckt motion om ändring af Usta mom. af 4:de § uti Folkskole-stadgan af den 18 Juni 1842; M 128, i anledn. af väckte motioner, ang:de ändringar i Kongl. Fabriksoch Handtverks-Ordn:n den 22 Dec. 1846; Den 23 September f. m. 247 Serskildta Utskottet: JM 19, med förslag tilt voterings-propos:r, i anledD. af RiksStändens olika beslut om beskattning af bränvins tillverkning och distillering. Äfvenledes anmäldes och lades på bordet ett fiån Riddarh.- Ulsk. under JW 11 afgifvel sålydande Vördsamt Memorial: Uti ett till Höglofl. R. o. Ad:s prot. d. 16 sistl.
Metalliska kassa, Riks-Bankens, om ändringar och tillägg i föreskrifterne angående densamma. VIII. B. 367, 486. Melallvågarne i Westerås, Arboga, Köping och vid Strömsholm, angående uphörande af. XI. B. 363. A. 407. Michaelssen, A. B., angående pensionsfyllnad för. III. 384. R. 392. Middagar å Kongl. Slottet, om anteckning till bevistande af I. 27. XIV. 242. XV. 267. Militära och civile erabetsoch tjenstemän, om pensionering af. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 208. Militär författnings-samling, angående fortsatt utgifvande af. Se Författnings-samling. Mini - ( 129 ) Minister-Staten, anslagen för. Se Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 68. Minnesstod, åt Högstsalig H. M. Konung Carl XIV Johan väckt motion alt en summa af 100,000 R:dr banko måtte anslås lill upresande af en sådan i bufvudstaden. II. 282. R. 284. XIII. 261. — samma motions kommunicerande med öfriga Riks-Stånden, angående. II. 284. Minnesvård åt Ilögtsalig H. K. H. Hertigen af Upland, Prins Guslaf, om anvisande af 30,000 R:dr till Kongl. Maj:ts disposition för upförande af en sådan. II. R. 278. Missgernings-Balken, angående upliäfvande af 1 kapitlet 3 § i, och i förening dermed af 7 kap. 4 § Arfda-Balken, 1 kap. samt 2 § af 11 kap. uti 1686 års kyrko-Iag jemte konventikel-plakatet af den 12 Januari 1726. I. 312. R. 343. VIII. B. 132. — angående ändring af 1, 3 och 5 §§:ne i 16 kapitlet af. II. 294. lil.
Min motion är egentligen väckt för Sveriges allmoge, hvilkas hela välfärd ofta beror på en dålig advocat, som, för att förtjena penningar, narrar dem att processa. Huru ofta har man icke hört, att en och annan af dem, för en småsak, hvarom de tvistat, fått gå från hus och hem, blott för det de blifvit bedragne och tubbade af en s. k. bränvinsadvocat, som är utan allt ansvar? — Kostnaderna för denna advocat-corps, jag projectcrat, skulle icke blifva så betungande för statsverket, som icke fördelarne öfvervägas deraf. Om man antager en förste advocat för hvart län, jemte 2 commissions-advocater, den förre med 500 r:dr b:co lön årligen och hvardera af de sednare 250 r:dr lön; sä blefve för hela riket en årlig utgift af 24,000 r:dr b:eo; således 1000 r:dr för hvarje län. Alt städerne må antaga och sjelfve löna sina advocater till hvad belopp de vilja, faller af sig sjelf. För öfrigt torde en sporteltaxa böra inrättas, så att allmoge må veta hvad de böra betala och ej som nu, efter godtycke af de sig s. k. advocaterna, öfver höfvan beskattas. Om remiss af denna min motion till Lag-samt StatsUtskm, auhålles vördsammast. Remitterades till Statsoch LagUtsktn. Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik, hade låtit inlemna följande 3:ne motioner: l:o.
Så länge denna utväg qvarstår, inser jag verkligen icke hvarföre rektorerna böra sättas under den kalegori, som hittills endast varit tillämpad på sådane personer, som hafva förtroende-poster, nemi. att de äro amovibla, och får jag på den grund yrka afslag å Utskits i detta Utlåt, gjorda hemställan. Frih. Armfelt, Magnus: Jag förmodar, att den siste talaren önskade, att Utsk:ts förslag skulle afslfis. Jag åter önskar, lika med Gr. Mörner, att detsamma måtte bifallas. Den siste talaren yttrade, att endast de personer, som innehade förtroendeposter, borde vara afsättlig», men att alla andra borde tå åtnjuta förmånen af att vara oafsättliga. Jag hemställer till Hr af Sillén, örn icke den ifrågavarande platsen, eller den, att vara rector scholae, är en bland de vigtigaste förtroende-poster, som samhället kan erbjuda? Månne icke den egenskapen, att vara en ledare för ett uppvexande slägtes upfostran och bildning, är af vida vigtigare beskaffenhet, än mången annan egenskap, som utmärker flertalet af de Statens Ernbetsoch Tjenstemän, som sägas innehafva förtroende-poster. Hr af Sillén har vidare sagt, att till rektorer ej utnämnas andra, än sådane personer, för hvilkas duglighet man har fullkomliga garantier. Jag tager mig friheten erinra, att till hvarje plats, som i någon mån kan anses motsvara denna, befordras ingen förr, än han genom tjenstgöring af enahanda beskaffenhet visar, att h»n innehar de egenskaper, som fordras för att med skicklighet bestrida de göromål, som med den högre platsen äro förenade. Huru tillgår det deremot med utnämningen af en »Rector Scholae?» Han utnämnes endast och allenast på grund deraf, att han är en skicklig lektor, och den omständigheten kan omöjligen lemna erforderliga garantier derför, att personen afven kan duga till att bestrida de ganska maktpåliggande värf, som åligga en »Rector scholae».
Nuvar:de Assistans-huset, äfven på Riddarholmen, skulle enligt inin förmening, ifall ej Hebbeska huset för dess fideicommiss-natur kan erhållas, kunna apteras till Riksarkiv. Dess läge är både vackert och nästan afskiljdt från andra hus, således föga eldfarligt. Assistansen kunde flyttas till FrimurareBarnhuset, eller ock detta inköpas till Riksarkiv, så framt detsamma, nyligen utbjudet till försäljning, fortfarande är till salu Det af Frih. Hermelin föreslagna hus, i förening med Gymnasium, skulle kanske ock kunna begagnas. Detta vördsamma yttrande vågar jag anhålla må få åtfölja den i sista plenum beslutade remissen till StatsUtskit. Och har jag, för att undvika tidsutdrägt, skriftligen upsatt detsamma. Frih. Cederström, Rudolf: åled tillfredsställelse har jag åhört det af Hr Liljenstolpe hållna föredrag, och anhåller endast att, under betygande af skyldig högaktning för den beredvillighet, som af Hebbeska fideicommissarie!! blifvit yttrad, och för den nitälskan, Hr Liljenstolpe i denna angelägenhet ådagalagt, mig måtte tillåtas med några få ord få vidröra en enda punkt i det nyss afgifna anförandet. Jag öfverensstämmer med den värde talaren fullkomligt deruti, att det af Hr Adelborg under förra diskussionen framställda alternativa förslag, att nemi. inköpa Hebbeska huset på Riddarholmen till RiksArkiv, är särdeles lyckligt och väl träffadt samt eger flera företräden framför öfrige föreslagne lokaler, inclusive både Geijerska och KommerceCollegii-husen. Men Hr Liljenstolpe har härvid yttrat någon tvekan i afseende å disponibilitet på grund att den invändning, att husets fideicommissnatur möjligen skulle lägga oöfverstigliga hinder deremot. I detta hänseende är jag ej af samma tanke med honom. Jag tager mig friheten fästa den värde talarens upmärksamhet derpå, att då enskild persons, vare sig under egandeeller besittningsrätt innehafda, jord, hus eller annan fastighetsegendom behöfves för nå - a