Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prat. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 13 käft. " t Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51. sendtlig män verka till rubbning af stats-inkomsternas beräkning i det liela, ehuru måhända föranleda en eller annan summas öfverföring ifrån en till annan inkomst-titel; så har Utskottet ansett sig oförhindradt att för Rikets Ständer framlägga ofvanherörda förslag till beräkning af Stats-verkets ordinarie inkomster för nästkommande trenne år. Underlåtenheten deraf skulle haft till påföljd, antingen att inkomstbetänkandets afgifvande blifvit uppskjutet, tilldess riksdagen alltför långt framskridit, eller ock att endast en del af de till ordinarie statsinkomsterna hörande titlar nu blifvit till Rikets Ständers fastställelse öfverlemnade. Utskottet har trott sig så mycket mindre berättigadt att vidtaga någon af dessa utvägar, som det derigenom skulle ibland sina åligganden hafva åsidosatt det enda, som i Regerings-formens 53:djc §. linnes föreskrifvet och det första, hvarom 30 §. Riksdagsordningen handlar, nemligen: ”att utreda och för Rikets Ständer uppgifva Statsoch Riksgälds-verkens tillstånd, förvaltning och behof.” Men på det att de förändringar i inkomstberäkningen, hvartill förenämnde motioner möjligen kunna föranleda, må blifva iakttagna vid riksstatens slutliga uppgörande, hemställer Utskottet, att för den händelse skatteförenklingsfrågan skulle af Rikets Ständer under innevarande riksdag bifallas samt förändrin gen så tidigt Sättas i verket, att dess tillämpning komme alt inverka på de ordinarie inkomsterna under något eller några af de år, nu skeende stats-reglering omfattar, Rikets Ständers godkännande af den framlagda inkomstberäkningen ej må lägga hinder i vägen för verkställigheten af de be slut, hvilka i skatteförenklingsfrågan kunna komma att fattas eller för den förändrade beräkning af inkomsternes belopp, som deraf kan blifva en följd.
Grällande stat för Kammar-rätten upptager 11 Revisorer, af hvilka hälften hafva 2,500 R:dr och hälften 2,000 R:dr, samt 15 Kammarskrifvare, af hvilka 7 hafva 1,600 R:dr och endast återstående 8 en lön af 1,000 R:dr R:mt; hvarförutom allesammans hafva viss procent för framställda anmärkningar. Deras göromål, hufvudsakligen enahanda för dem alla och bestående i granskningen af Kronans räkenskaper, äro icke trägnare, icke svårare, än Kammar-kollegii kammarskrifvares; men långt mindre mångsidiga. Derjemte hafva Kammarskrifvare i Kammar-rätten och andre första gradens tjenstemän vida bättre utsigter till befordran och sålunda förbättrade inkomster, än Kammar-kollegii Kammarskrifvare, derigenom att antalet tjenster i första och andra lönegraden merendels är lika, då deremot i Kammar-kollegium finnas 10 Kammarskrifvare, men endast 4 tjenster i andra lönegraden. Icke bör det således förundra någon, om Kammar-kollegii Kammarskrifvare, med allt detta för ögonen, finna sig mindre väl lottade? Slutligen gjordes också en framställning från deras sida, att Kollegium måtte bereda dem något bättre vilkor; och erkännande befogenheten af deras begäran, hemställde Kollegium uti underdånig skrifvelse den 15 nästlidne Augusti hos Motioner i Preste-Ståndet 1862. 259 Kongl. Maj:t, att de feni äldste måtte undfå samma lön, som åtnjutes af de äldste inom kammarskrifvaregraden i Kammar-rätten, eller 1,600 R:dr R:mt. Men Kongl. Maj:ts till Stats-Utskottet aflåtna nådiga Proposition af den 24 påföljde Oktober, angående Statsverkets tillstånd och behof, utvisar, att denna Kollegii underdåniga anhållan lemnades utan afseende. Orsaken till denna för de ifrågavarande tjenstemännen lika oväntade, som nedslående utgång är mig obekant.
Den för ur 1848 påförda och erlagda samt till Riksgälds-kontoret lefvererade äfvensom den derstädes innehållne allmänna bevillning har, efter afdrag af hvad som blifvit restitueradt eller till taxeringskostnader i Stockholm utbetaldt, uppgått lill följande belopp, nemi. under sistlidet år, med inberäkning af testaments-bevillningen, R:dr 59,057: 14. [ 831- 4 8 samt alltså öfverstigit den för året i Bevillnings-förordningen beräknade summa 1,730,000: — med icke mindre än 132,831: 4. 8. 1 afräkning å den för innevarande år, uti 1848 års Bevillnings-förordniug till 1,850,000 R:dr upptagna bevillningssumma, lärer Riksgälds-kontoret, enligt dess räkenskaper, redan före slutet af detta års 3:dje qvartal, fått emottaga R:dr 105,318: 21. 3., hvaraf den sedan årets början influtna teslaments-bevillning skall utgöra det ovanligt stora beloppet af 100,992 R:dr 34. sk. 9 rst. Under den 18 Juli sisth år, har Kongl. Maj:t, genom Dess Högsta Domstol, förklarat Sig icke finna skäl till ändring i Kongl. Kammar-rättens meddelade samt å Riksgälds-kontorets vägnar öfverklagade utslag, rörande den, efter Landträntmästaren E. G. Harlins död, år 1841, yppade uppbördsbalans uti Wester-Norrlands läns Ränteri. Balansen samt de till afbetalning derå befintliga tillgångar hafva derföre, pä sätt detta utslag stadgar, blifvit mellan vederbörande verk och inrättningar fördelade, i män af hvarje verks eller inrättnings andel i det fastställda balansbeloppet; uppgående, enligt sålunda uppgjord fördelning, balansen af Riksgälds-kontorets medel till 15,611 ll:dr 40 sk.
Föredrogos och bilöllos Lag-utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda betänka uden: lN':o 86, i anledning af väckt motion cm upphäfvande af den academiska ju risd iclionen; N:o 87, i anledning af väckt motion om dels ändring af Kongl, brefvet den 17 October 1778, angående barnamord, och dels förklaring af Kongl, förordningen den 10 A pi il 1810, angående mildring i straffet för lägrad qvinna; J\:o 88, i anledning af väckt motion om förklaring af 8 momentet i 2 § af Rättegångs-falkens 8:de kapitel, angående förmynderskap för frälsemans-harn och arfvingar sorn frälse ärb; samt ]N:o 91, i anledning af \äckt molion om serskilda brott måls-domstolars inrättande. S. D. Föredrogs och lades lill handlingarna Lag-utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda memorial Nto 89, i anledning af aterremiss af Utskottets betänkande JN:o 71 olver väckta motioner angående rättighet för umlerdomaieu alt förklara ogift qvinna myndig. S. D. Remitterades till Stats-utskottet en denna dag af friherre Alströmerj Junus, väckt motion om inlösen al 56 R:dr 16 sk. riksgäldssedel-, hvilka icke inom den stadgade piaescriptioiis-tideiis utgång blifvit lill inlösen i Riksgälds-kontorel anmälde; och skulle derjemte berörde sedlar tillika med dervid lbgudt betyg om deras riktighet, till Ulskoltet öfverlemnas. Från Hög v. Preste-ståndet. S. D.
Som detta förbud genom dess tillämpning under en längre tidsföljd öfvergåtl till vana för menigheten att vid dy lika tillfällen umbära spirituosa, tror Utskottet, att någon kränkning af samma förbud ej vore att i högre grad befara deraf, att tiden för auktioners hållande vunne af motionären åsyftad utsträckning. Snarare torde då, efter hvad inom Utskottet blifvit upplyst, den kortare auktionstiden å många orter vara en anledning till vid auktioner förekommande oordningar, såsom spel och dobbel. I glest befolkade trakter stadnar nemligen en stor del af auktionsmenigheten qvar öfver natten på auktionsstället från den ena auktionsdagen till den andra, och då ali egentlig sysselsättning för menigheten upphör med auktionens aflysande, sökes mången gång tidsfördrif i skadliga och ordningen störande nöjen, hvilka icke ifrågakommit, derest auktionen fått fortgå till kl. 9 på aftonen, inom hvilken tid auktioner i de flesta fall torde hinna afslutas. Detta förhållande torde äfven i sin mån hafva bidragit dertill, att, efter hvad kändt, auktioner å många orter fortsättas om aftnarne utöfver den för deras afslutande bestämda tid, utan att sådant beifras; och tillämpningen af ifrågavarande förbud synes således på väg att, till följd af sin olämplighet, af sig sjelf upphöra. Utskottet får i anledning häraf vördsamt hemställa, det måtte Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af en kungörelse, hvarigenom stadgas, att auktioner å landet få under alla tider af året fortgå till klockan 9 på aftonen. Stockholm den 13 Januari 1863. Reservation : af Grefve von Rosen, Fr.: Emot Utskottets beslut att tillstyrka utsträck ning af tiden för auktioners hållande på landet till klockan 9 om aftonen, äfven den mörka årstiden från den 15 Oktober till den 1 Mars, får jag vördsamt mig reservera.
Vid förnyad föredragning bi föllos följande den 2 uti innevarande månad på Bort det lagde Eetänkanden och Utlat.uden, nemi. Frän Lagoch Ekonomi-Utskotten. 3. Af den 14- sistl. Febiuarii, angående äfskaffande af Euderplatser och Allmänna Skall-' gangar. 2. Af samma dag, rörande Herjedalens undantagande fran Storskifte af Hemmans mark. 3. Af samma dag, angående inskränkning i förbudet emot nyttjande af Tröskeslagor utaf Ek. 4. Af samma dag, angående Förslag till bestämmande af Jordegares och Torpares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. 5. Af samma dag, angående författande af ett sammandrag och en systematisk Samling af Författningarne om Jordegarnes rättigheter och skyldigheter. 6. Af samma dag, angående lösens beräknande för Skatte-Hamman arfvingar emellan samt gräns för Hemmans-klyfningar. Och frän Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet. Af den lo Februarii, i anledning af vackt fråga otn Eoskaps-afvelns. uppmuntrande i Blekinge. o o S. D. Återremitterades, med nu gjorde anmärkningar, Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts den ig nästlidiie Februarii meddeldte och den 2 uti in - Pro t. Udr. d. 7 Mars igig. 181 bevarande månad pä bordet lagda Betänkande J i anledning af väckt fråga om förbud emot införande af Utländskt spunnet Bomullsgarn. 8. D. Bifölls, vid förnyad föredragning,1 Riksens Uöglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts den 10 och 12 sistlidne Bebräma afgifna samt den 2 uti innevarande månad på bordet lagde Betänkanden: 1. Afgående en förbättrad Posternes reglering pä åtskillige orter i Riket samt vissa öfverklagade olägenheter vid Fostföringen emel-' lan Norrige och Danmark. 2. I anledning af gjordt yrkande, att förlänings och lönings-hemman i Halland må til-' läggas samma förmåner, sorn Krono-Hemmanen i allmänhet, eller få lösas till Skatte.
Huruvida del anflagne, rillökade antalet af nya stämplar kan erfordras, efter de föreskrifter för charkeringen, som b ifwit faktade, torde fä böra ankomma pä Chartä Sigillatä Contorels närmare bestämmanoe efter de i förestristerne lagde grunder. Den i allmänhet antagne principe, art öfwer hufwud till Zo procent förhöja senna afgift, torde fordra en närmare gränskning, än Utskottet su företagit. Derwid stall det kunna Utrönas, vm den, na proportion ar billig och rätrwis. ty om detta ej antages lill måttstock för denna, lika med andra beskattningens dalar, sä ställes alt pä gvdiycko i denna omständighet. Det gar wisierligen an, akt till Z5 procent höja Charla Sigillata till handlingar samt wid protocollers och domars lösen hos Domstolarna och Collegierne, men dä till oomar och utslag hos Kongl. Maj:t, förra stämpelen utgör i R:dr 32 si. för hwarje ark, samt för deduc ioner i revisions mäl, första arlet > R-dr det andra ock föstande i R:dr 24 si., sä syneS någon moderation böra äga rum i 9:de §:s stadgande, och alt högst Äckels procent, bör tillöka, hwad pär er förut mäste påkosta för att fä sina rättegångar pröswade pä sista stället. Enahanda moderation anser jag äfwen böra äga rum wid Charta ä särstilke fullmagter, söm beräknas efter wista procent af lönen. Jag häller för, att hwarje § bör i denna skägg, serskildt och ej såsom stedt, Utan serkild granskning - z88 Den 24 Julli. ning handteras, och tillökningen sä lämpaS, all icke ekt alt för stort afdrag ster a lönen blott till charma, vberäknat andra exponenda, jemte det manliga halfwa årets indragning af lönen till staten. En char, ta kill indeld lön, till exempel pä 500
Ingenting visar bättre den sanna, verkligt bildade oeh fina qvinnan än mekamismen i hennes bref. H v a d sjelfva skriften beträffar, borde det vara så artistiskt som möjligt. D e t är ohöfligfc att skrifva illa, emedan det då ser ut, som o m I tycken, att hvilka kråkfötter som helst äro goda nog för edra vänner, huru stort besvär det än fordras för att läsa d e m. » M e n ingen bör med otillbörligt fjäsk skrifva till en vän, o c h pennor äro billiga att köpa. H v e m bar icke sett en hel familjs alla hufvuden luta sig till sammans i innerligt deltagande öfver en liten bit papper, på hvilket en fyndig brefskrifvare fullkomligt lyckats dölja meningen m e d sitt tillämnade meddelande? O c h dernäst underskriften: hvarför skulle han ansett nödvändigt att af denna göra en blomstrande hieroglyf, till hvilken endast han sjelf eller några få i hemligheten invigda vänner ha n y c k e l. j? Karaktäristisk kan den måhända vara — men för h v a d? Bestämdt icke för ordning oeh omtänksamhet för andra. Skall den privilegierade person, som mottagit hans bref, adressera svaret, så- som en gång skedde till A — B — Esq. Oläsliga kråkfötter Shiretown? Egendomligt nog erhöll brefskrifvaren både tillrättavisningen och brefvet. Hellre b ö r man följa den irländska flickans föredöme, hvilken, då man såg henne skrifva ett b r e f m e d m y c k e t stora bokstäfver, på frå- gan, h v e m hon skref till, svarade: » A c k, bä- sta vän, det är till min stackars gamla mamma, jag skrifver! H o n är så fasligt döf, att jag skrifver ett rigtigt högt bref till h e n n e. » Skriften b ö r vara rund o c h tydlig, ehuru det alls icke är nödvändigt att skrifva så stora bokstäfver, att en hel rad upptages af blott två ord.
Samma skäl, som ofta hindra indragning af komministersplatser eller annexers förvandlande till sjelfständiga pastorat, kunna stundom, då delning af pastoratet ej kan ega ruin, och ökadt presterligt biträde likväl är behöfligt, föranleda behofvet af nya komminislraturers instiftande. Rikets Ständer hafva derföre trott, att Nämnden, som fått sig uppdraget att föreslå öfverflödiga komministraturers indragning, jemväl borde hafva bemyndigande alt, der goda skäl talade för ny komministraturs inrättande, derom göra hemställan; och hafva Rikets Ständer, på grund häraf, ansett, att i tredje momentet af ifrågavarande 10:de punkt böra efter orden ”öfverflödiga komministraturers indragning” inflyta följande ord: ”eller om behofvet af ny komministratur”, etc. I enlighet med hvad sålunda blifvit anfördt, skulle alltså första och tredje momenten af 10:de punkten komma att erhålla följande förändrade lydelse: ”Då presterlig lön i en församling skall regleras, höres församlingen på sockenstämma, eller, der flere församlingar äro förenade, å gemensam gällslämma, vid hvilket tillfälle så väl aflöningsbeloppet som dess fördelning af sockeneller gällstämrnan föreslås; vederbörandes rätt, alt öfver fattade beslut i laga ordning anföra besvär alltid oförkränkt. På grund häraf och efter öfvervägande af de förhållanden, som vid lönens bestämmande böra tagas i beräkning, upprättar Nämnden sitt förslag, deröfver församlingens och löntagarens eller, i händelse af ledighet, Kontraktsprostens yttranden infordras, hvarefter handlingarne genom Landshöfdingen och Domkapitlet, jemte yttrande af dessa myndigheter, till Kongl. Majit insändas för vinnande af nådig stadfästelse”.
55 företaga de omsättningar, som funnos nödiga, vare sig genom egna omedelbara operationer eller genom uppdrag åt de i consortium intresserade bankirhusen att trassera det ena på det andra; och skulle Riksgälds-kontoret vara oförhindradt att, i händelse consortium vid 1865 års slut icke öfvertagit hela optionssumman, få omsätta sitt resterande saldo på ytterligare tre månader. Samtidigt härmed föredrogs ett af Skandinaviska Kredit-aktie-bolaget, genom dess verkställande direktör Th. Mannheimer, den 7 December ingifvet skriftligt anbud å ett temporärt lån, på högst 12,000,000 R:dr R:mt, stäldt på återbetalning inom en tid af 1 ä 3 år, samt löpande med 6 procent ränta och en procent provision. Vid detta anbud hade fästats det förbehåll att Fullmägtige före utgången af den 8 December, eller samma dag anbudet till föredragning hos Fullmägtige anmäldes., måtte besluta, huruvida bolaget kunde få sig öppet lemnadt, att sist den 17 December bestämma sig för öfvertagandet af ett så beskaffadt lån. Utom hvad Mannheimers skriftliga anbud sålunda innehöll, tillkännagaf Fullmägtiges ordförande, på grund af de muntliga meddelanden Mannheimer lemnat, att det erbjudna lånet vore afsedt att utgå i Svenskt mynt; att vanliga obligationer icke beliöfde derför utfärdas, utan kunde i stället lemnäs förskrifningar å större summor, hvilka förskrifningar alltså icke komme att cirkulera, samt att såsom hypothek sannolikt emottoges sådana Riksgälds-kontoret tillhöriga obligationer, som blifvit utgifna för 1864 års jernvägslån. Vid den öfverläggning, som omedelbart härefter hölls rörande ej mindre Heinemanns och Mannheimers anbud än jemväl det anbud, som två dagar förut å bankirhuset Salomon Heines vägnar inlemnats af Grosshandlaren Cervin, yttrade Fullmägtige enhälligt sin önskan att consortium måtte öfvertaga den återstående delen af 1864 års jernvägslån, hvarjemte Fullmägtige förklarade sig vilja ingå i underhandlingar om hvad som till befordrande deraf nu blifvit eller framdeles blefve föreslaget.
Brot. 1334. 2 Sami. 1 Afd. 3;dje Band, 11 usta Iläjtet. ga Bil. till R. St. Just. Ömhuåm. Erub. Ber. cl. i5 Jttu. i834 i Taxeringsoch Pröfnings-Comiteer nied all uppmärksamhet följa de förhållanden, hvilka på egendomars värde eller andra af taxering beroende omständigheter kanna hafva inflytande, samt icke underlåta att söka rättelse genom Besvärs anförande, då anledning dertill förefinnes;- att stadgandet angående skyldighet för dem, sorn' meddela andra personer såkallade forsvars-sedlar eller antagnings-bevis, att för dessas Kronoutskylder ansvara, äfven' skalf från och med år i83i utsträckas till de Embetsverk, Cassör och Inrättningar, hvarest e: o: Tjenstemän och Vaktbetjenté finnas antagne; och utaf hvilka Verk alltså förteckningar å sådane personer böra aflemnas,- för att vid Skatts k r i fn i n genoch Bevillhingstaxeringen tjena till vägledning;- att uppkommande tvistefrågor om rätta stället för skattskyldiges Mantalsoeh Skattskrifning skola af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande pröfvas och afgöras samt; i händelse af missnöje, genom besvär hos KammarRätten fullföljas; börande allmän Kungörelse utfärdas om hvad uti denna och nästföregående punkt blifvit förordnad 121:0 Angående förändring i sättet för Grundräntornas och Kronoliondens utgörande. Anmäld d.-ai Maji s. å. Kongl. Maj:t ville häröfver inhemta1 Krigs - ocli) Kammar-Collegiernes utlåtande. Frågan å nyo anmäld i sammanhang aaed den om reduetion af hemmans-räntorna oell Proposition till Rikets Ständer i ämnet beslutad (Se N:o 7b.}; 12210 Angående' åtskilliga'omständigheter, hörande till Riks bokslutet. Anmäld d. 32 April s. å. Kongl. Maj:t ville1 häröfver inhemta StatsContörets utlåtande.
Den 15 Juli e. m. 363 åt dessa resestipendier; PresteSt. upskjöt frågan att behandlas i sammanhang med detta Betänk. Prågan är således i detta Stånd fullt fri och öppen samt kan der behandlas i den utsträckning som här blifvit föreslagen; men att E. o. Ad. skulle kunna utsträcka den så långt, derom hyser jag tvifvelsmål i synnerhet derföre, att Ståndet redan beslutat, att ,24,000 Edr Bko skulle för detta ändamål åt GeneralstabsOfficerare reserveras. De öfriga Stånden hafva icke godkänt resestipendier åt Generalstaben och då inom Utsk. icke fanns någon talare af de många som understödde den åsigt hvilken i min reservation uttalas, tviflar jag på att man på detta, enl. min tanke, formoch kanske Grundlagsvidriga sätt kan utsträcka detta beslut eller derigenom åt saken vinna framgång. Då fråga var om anslag åt matinrättningarne fästade jag upmärksamheten på det vanskliga uti att drifva anslagsfrågan så långt som man här önskade; jag trodde att då Utsk. föreslagit 25,000 Edr mer än K. M. begärt, så borde man nöja sig med denna summa och icke önska ett förslagsanslag. Jag vågade bygga denna min åsigt på en förutsättning som visade att i Förstärkt Utsk. kunde bestämmas blott 1 50,000 Edr såsom bestämdt anslag. Nu har erfarenheten visat denna möjlighet och besannat densamma, alldenstund 2;ne Stånd godkänt Utsk:s bestämda anslag, ett Stånd godkänt ett förslagsanslag och det 4:de Ståndet har bestämt anslaget till 150,000 Edr reservationsanslag, och om E. o. Ad. icke frångår sitt förra beslut, så kommer det att i Förstärkt Utsk. möjligen genom den förseglade sedeln afgöras om det skall blifva 150,000 Edr, reservationsanslag, i st. f. att erhålla 175,000 Edr bestämdt anslag, hvilket är 25,000 Edr mera än K. Jag fruktar att samma förhållande lätt kan upstå här.
Då emellertid städernas åtagande i nämnda hänseende endast omfattat ett år i sender, så vore skolornas bestånd i deras nuvarande utvidgade form alldeles obetryggadt, hvilket på deras verksamhet måste utöfva ett i flera hänseenden menligt inflytande. Då ifrågavarande läroverks behof af utvidgning sålunda synes vara fullt ådagalagdt, tillstyrker Utskottet, alt de af Kongl. Maj.t i berörda hänseende äskade anslag, tillhopa 7.000 R:dr årligen, mätte af Rikets Ständer beviljas. Härigenom har Utskottet jemväl besvarat Herr Ödmanssons uti en inom Borgare-Ståndet väckt, t il Utskottet remitterad motion (N.o 2 7) gjorda framställning om anslag lör Landskrona skolas utvidning till 5-klassigt läroverk. 52.0. Af Statsråds-protokollet inhemlas, hurusom under år 18G1 hos Kongl. Maj:t genom Domkapitlet i Upsala, anmälts en af Bektor vid Nori telje skola samt åtskilliga nämnde stads innevånare i underdånighet gjord ansökan om anställande af en extra lärare vid berörda läroverk, dervid Domkapitlet underdånigt tillstyrkt, att arfvode åt en dylik lärare måtte i nåder beviljas, samt att för den händelse denna läroverkets utvidgning skulle pröfvas höra fortfarande ega bestånd, nådig Proposition mätte aflåtas till Rikets näst sammanträdande Ständer om anslag på ordinarie stat till aflöning åt en tredje lärare vid ifrågavarande skola. Enär likväl anställandet af en dylik lärare på Statens bekostnad icke kunde, med afseende på dåvarande lärjungeantal, anses vara af behofvel påkalladt, samt då någon tids ytterligare erfarenhet borde af bidas, innan i nåder beslutades, huruvida Proposition i förberörda hänseende skulle till Rikets Ständer aflåtas, hade Kongl. Majit, uti skrifvelse den 8 Mars 1861, anbefallt Domkapitlet, alt efter förloppet af ytterligare ett år, så framt icke förändrade förhållanden dessförinnan gjorde sådant nödigt, inkomma med den förnyade framställning i ämnet, hvartill skäl då kunde förefinnas. Med anledning käraf hade
— Då uteblifva säkerligen icke allenast alla anslag till lappning af det närvar., allmänt såsom bristfälligt erkända landtförsvars-systemet, utan sagde ombud lära äfven inse, att Sverige icke mera hr det land, som kan eller bör underhålla cn sådan stående här, hvilken, oaktadt dess föga talrikhet, likväl 440 Dea 1C Juli. medför en kostnad, som vid föregide riksdag upgick lill ungefär samma belopp, som alla öfrige Statsulgifterne sammanräknade; och hvarigenom desse ombud, i stället för alt öka, troligen komma att minska anslagen å 4:de hufvudtitelu; således framtvinga den nödvändiga reformen af vårt försvarsväsende. Hvad jag nu yttrat kunde visserligen för närvar, vara tillräckligt hvad Förslaget N:o 1 angår. Icke dess mindre har jag ansett det vara på sitt ställe att, innan jag öfvergär till Förslaget N:o 2, lemna en rekapitulerad jemförelse af Landtförsvaret sådant det sig nu befinner och sådant det skulle blifva i enlighet med Förslaget N:o 1. Närvar. Landtförsvar utgöres: l:o af en slående här, hvars effektiv upgär lill 34,301 man; 2:o af cirka 80,000 man all verklig soldatbildning och militärisk utredning saknande beväringsmanskap; allt emot en total kostnad af emellan 6 å 7 mill. r:dr. Taga vi i behörigt betraktande vårt nära insulära läge, hvarigenom vi befinna oss frånskiljda frän de stora militära sträkvägarne, således befriade ifrån all inblandning i det öfriga Europas tvister, så framt vi i dem icke opåkalladt vilja taga del, sä finna vi äfven alt följande försvarsorganisasalion är den för oss enda rätta, nemi.: