Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sk® 60 » » 75 » » 90 » » 1 R:dr — » » 1 » 10 » » 1 » 20 » » samt för spanmål, att gälla för den nyöppnade bandelen Falköping—Töreboda sålunda, att för full vagnslast af minst 100 centner (25 Sk®) med vilkor, att ägaren sjelf ombesörjde lastning och lossning samt att fri magasinshyra icke finge medgifvas för längre tid än ett dygn, erlägges: från Stenstorp till Götheborg 1 RMr 70 öre per Sk®. » Sköfde till dito 1 » 90 » » » Wäring till dito 2 » 10 » » » Moholm till dito 2 » 30 » » » Töreboda till dito 2 » 50 » » 1 medlet af December nedflyttades artikeln salt till 5:te klassens gods, i stället för att förut hört 4:de klassen. » » 6 » » 8 » » » 8 » » 10 » » » 10 » » 12 » » » 12 » » 14 » » » 14 » » 16 » » » 16 mil och deröfver — 120 — I Bilaga Litt. D. tillhörande sid. 120. 22 3:dje klassens passagerarevagnar, 3 postvagnar, 1 vagn för fångtransport, 34 täckta godsvagnar, 80 öppna dito, 16 virkesvagnar, 4 vagnar för hästtransport, Södra stambanan frän Halma. Den 18 Juli öppnades banan mellan Höör och Sösdala, 1.4 mil, för trafik. En sammanhängande sträcka af 6,4 mil kunde derföre från nämnde tid af allmänheten begagnas, och medellängden trafikerad bana utgjorde således under äret 5,0 mil. Beträffande bruttoinkomsterna, antalet passagerare, qvantiteter gods m. m., får jag i underdånighet hänvisa till bilagan Litt. D, som utvisar förhållandet å hela den trafikerade banan för hvarje månad och bilagan Litt. E, som framställer trafikeu emellan de särskilda stationerna. Af bilagan litt. D. synes, att inkomsten af den egentliga trafiken uppgått till 247,634 R:dr 91 öre, och hyror för restaurationslokaler till 1,46!
Är ämnet af vigt oell sockenstämmas sammankallande beliöfligt, så bör nian icke misstänka pastorsembetet att vilja vägra ett sådant sammankallande; är det åter mindre vigtigt eller rent af lagslridigt, så bör pastor dertill kunna vägra sitt samtycke. Den som begärt, men blifvit vägrad detta sammankallande, har sig öppet lemnadt att kunna deröfver anföra besvär, antingen hos consistorium eller hos Konungens Bef:h:de, allt efter ämnets beskaffenhet. Jag har icke yttrat ett enda ord, som angår sockennämndens communala befattningar ang:de styrelsen inom socknen: tverlom, när vi komma till sockennämnden och öfverlägga derom, så vill jag gä längre än Utsk:n, för att bestämma nämndens functioner i hvad densammas inflytande på socknen angår. Nu är endast fråga om, huruvida sockenstämmor skola kunna tillställas när och huru ofta sockennämnden behagar, och derföre har jag begärt nedflyttning till 2 morn., der pröfningen om sockenstämma må sammankallas eller icke är ett pastorsembetets åliggande. Gr. af Ugglas: Man har sagt det vara orätt att tala om nämnd, innan man bifallit att ordet nämnd skall finnas. Skulle sådant icke bifallas, så är det ju lätt att utbyta detsamma emot ett annat. Att nämnden skall hafva någon makt elier vara en auetoritet öfver kyrkoherden, kan jag ej finna vara riktigt, och sockennämnden, såsom blott en delegation af sockenstämman, bör ej vara någon öfverauetoritet öfver denna sednare; men att kyrkoherden ensam skulle äga den myndighet att kunna bestämma öfver sockennämndens förhandlingar, det måste jag på det högsta motsätta mig, emedan sådant skulle borttaga den frihet, som med en comtnunalinrättning afses. Sockennämnden kan bättre än någon annan bedömma den ekonomiska ställningen inom socknen, och det bör ej kunna bero på kyrkoherden att uppskjuta mål, som för en socken äro af högsta vigt, måhända ända till ett halft år, då den ordinarie sockenstämman inträffar. Att införa Hr Lagergrens förändring, vore visserligen bättre än att antaga Frih.
Utskottet har denna Nådiga framställning i öfvervägande tagit; och enär, uti Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående Slats-Verkels tillstånd och beho', blifvit föreslaget anvisande dels af ett lika belopp, sorn det nu ifråga varande^ till aflöning för enahanda ti Hök te personal af 1 Ledamot, 1 Notarie, 1 Canzlist och 2:ne Kammarskrifvare i Kongl. StalsContoret, dels af 2,000 R:dr lill lönefyllnad åt Ledaniöterne, h vilken Proposition, i hvad den rörde löne-tillökningen för Ledaniöterne af Riks-Stånden, samt i hvad den angick anslag för ökad personal, genom votering i Förstärkt Stats-Utskolt blifvit afslagen, samt följaktligen Kongl. Maj:ls Nådiga framställning om anvisande å extra Stat af nämnde aflöning för ökad personal i sig sjelf innefattar samma fråga, som sålunda blifvit vid innevarande Riksdag förut afgjord, anser Utskottet sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majrt i underdånighet anmäla, det någon ytterligare åtgärd., i anledning af nu aflåtne Nådiga skrifvelse, icke kan af Rikets Ständer vidtagas. Slockholm den 23 Februari jS41 • Reserva - Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 452. 9 Reservation1 af ITerr Biskop Hedren: ”Efter det förhållande, som i Kongl, Majlis Nå diga Proposition, på grund af Kong?. Stats-Conlorets underdåniga skrifvelse, klilvit helmi igen upplyst, måste Kongl. Maj:; antingen finna Sig nödsakad ali, lill vården afdetta angelägna Em bets-Verks ärenden, tillförordna serskiide tjenstemän med ar! voden, eller ock. hvad värre vore, låta samma ärenden fördelijas och måhända i flera delar afstanna; hvarföre jag icke annorlunda kan än anse den Nådiga Propositionen i rätt lid och ordning framställd, och, i händelse densamma skulle anses föranleda anmärkning, sådan snarare må nu genast ega rom, än återkomma med mera obehag nästa Riksdag.
Alltså måste sedlighetsbegreppet, försåvidt genom det samma idéen om hvad vi böra göra bestämmes, gifva en norm för, huru vi böra handla i sinnevärlden för att fortgå mot förverkligandet af den transscendenta idéen. Därigenom har det samma realitet. Då det i sig är begreppet om väsendet såsom förnuftigt, måste dess realitet kunna härledas ur det samma. Det måste därför ur det samma kunna deduceras, att det (för oss) gifves en bestämbar sinnevärld, att vi äga makt att genom vårt fria handlande bestämma den samma och bestämma den efter sedelagens fordringar, samt slutligen huru sedelagen fordrar, att vi böra handla i denna verld. I och för möjligheten af fri verksamhet i sinneverlden fordras, att ett ändamålsbegrepp såsom ett begrepp om den modifikation hos ett objekt, som genom den samma skall verkställas, bildas. Detta åter förutsätter tillvaron af modifikabla objekter, d. v. s. sådana, som i ett visst hänseende kunna både vara och icke vara, eller som äro tillfälliga. För att därför möjligheten af fri verksamhet i sinneverlden skall kunna ur sedlighetsbegreppet deduceras, fordras, att ur det samma deduceras tillvaron af tillfälliga objekter. En ledning vid företagandet af denna deduktion gifver den erinringen, att hvad vi fatta såsom produkt af vår frihet, fatta vi såsom tillfälligt. Vi fatta föreställningen såsom tillfällig i förhållande till det föreställda objektet såsom konstant, emedan vi fatta den förra såsom produkt af vår frihet. Om vi därför kunde ur frihetsbegreppet, som inhærerar i sedlighetsbegreppet, deducera objekter, skulle därmed den fordrade deduktionen af tillfälliga objekter vara gifven. Det är tydligt, att denna deduktion icke kan ske ur frihetsbegreppet såsom praktisk princip, då det som skall deduceras är tillvarande objekter (oberoende af vår fria praktiska verksamhet). Däremot kan den möjligen ske ur frihetsbegreppet såsom teoretisk princip, i det att det visas, att vi, i det vi tänka oss själfva såsom fria, måste tänka objekter.
Se Stats-Utkottens Utlåtanden N:ris 27 4, 334, 358 och 369. — om upphörande af allmogens, inom vissa trakter deraf, skyldighet att till Stora Kopparbergs Bergslag in natura leverera hemmans-ränteoch mantalseller qvarntulls-kolen och oro uphäfvande af öfrige åt Stora Kopparbergs Bergslag och hytte-ägare tillerkände privilegier och särskilda förmåner, äfvensom i sammanhang härmed om nedsättning i koppar-räntan å tillverkningarne vid Stora Kopparberget. I. 48. R. 123. V. B. 258, 326, 362. A. 369. VI. E. 11. Dalkarlshytte bruk och Frövi, jernväg emellan, angående. Se StatsUlskottets Utlåtande N:o 274. Oana-arf, angående eftergift af Kronans rätt till sådant efter aflidna Enkan B. H. Sandelin. Se Eftergift. — angående eftergift lill förmån för Carlstads Stads-Församling af Kiönans rätt till sådant efter Närings-idkerskan Johanna Emilia Hollander. Se eftergift. — angående eftergift till förmån för Upsala Stads Borgerskaps Gubboch Enkhus-inrältniog af Kronans rätt till ett sådant efter Enkan Charlotta Elisabeth BåQg och Jungfru Christina Lundström. Se Eftergift. — om^ ändring af hvad 15 Kapitlet Ärfda Balken stadgar derom. Se Ärfda Balken. ( 55 ) Danska Fyringsmedel, beräknade biand Statsverkets ordinarie inkomster. Se Stals-Utskottets Utlåtande N:o 64. Danviks Hospital, anmärkning vid dess förvaltning. Se Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 21. Debitering och redovisning af afgiflerna för bränvinsförsäljning, om provision till embetsoch tjenstemän derför. Se Särskildta Utskottets Betänkande Nio '29. Decharge för Konungens Rådgifvare.
Borgenärerne skulle deraf kunna hemta någon grund för beräkning af sin möjliga förlust och att fatta omdöme om Gäldenärens förhållande, och dessutom tjenligt för att gifva måttstock för pröfningen af Gäldenärens underhåll, hvilket borde lämpas efter tillgångarnes förhållande till Glilden; Men, som den uppskattning en Gäldenär gör öfver sine tillgångar sällan skulle vara nog tillförlitlig för att tjena till rättelse i uppgifne fall, och den samma för öfrigt saknade allt ändamål, då värdet af egendomen antingen skall i vissa händelser genom Laga värdering utrönas, eller ock ej förr, än efter skedd förvandling, rätteligen kan bestämmas ; Så har Utskottet icke funnit den gjorde Anmärkningen förtjena afseende, hvilket omdöme äfven gäller om den eiindran, som emot 4:de §. blifvit gjord, att Gäldenärs Ansökning, för att kunna af Domaren upptagas, borde icke allenast, som Förslaget innehåller, vara med Edsförpligtelse underskrifven, utan ock sd inrättad, som i 3 §. sågs, helst uppgiftens fullständighet icke lärer kunna i förväg af Domaren pröfvas. Vid tute §. är anmärkt, dels att med nog tydlighet icke skulle vara bestämdt, om, för att 528 Lag-Utskottets Betänkanden. tvinga en Gäldenär till Concours, fordrades gil eller flere Borgenärers gemensamma yrka^nde, dels att stadgandet, att Borgenärer, äfven de söm ej hade förfallne fordringar, ägde tvinga Gäldenären till Cortcours, derest all hans kände egen dont vöre under utmätning, kunde leda till skil jak t ige tillämpningar, sorn berodde på bevisning, huruvida andra Gäldenärgns tillgångar varit för Borgehärerne kände eller ej; Men Utskottet finnér den föreslagne §. Vara nög tydlig, både för att Utmärka, att i de det ttppgifne fall, tättiglieteti att yrka Gäldenärens förpligtande att afstå sin egendom, lika Väl tillkommer en sorn flere Borgenärer, och för att gifva ledning åt Uornäreri vid hvilka förhållanden yrkandet må af honom kunna bifallas.
LagUtskottets den 8 sistledne April under N;o 36 afgifne samt den 7 Den 12 Maji e. m. 229 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, om ujpphäfvande af de Författningar sorn hindra sak-ägares fria val af Rättegångsombud. Herr Ehrenborg Casper, anförde skriftligen: (Se Bilagan N;o 1). Friherre Anckarsvärd, Carl Hendric, förenade sig med Herr Ehrenborg, samt begärde äfven återremiss af LagUtskottets Betänkande. Herr von Hartmansdorff, August; Jag' instämmer med Herr Ehrenborg så vida, att jag önskar det den föreslagne ändringen måtte hvila intill dess nya Lagförslaget varder antaget, eller snarare, att den Lagförklaring, som Utskottet föreslagit, ej måtte göras. Min Önskan är, att Fullmäktigskap en ej måtte inskränkas blott till dem, som hafva tagit Juridisk examen. Derigenom skulle man lätt kunna föranleda till hvad som handt i andra Länder, hvarest den gällande Lagen icke, såsom hos oss utgått ur Folkets sköte, utan den Romerska Lagen är rådande, att nemligen ett advocatoriskt skrå uppkomme, och med uteslutande af alla andra, bemäktigade sig Rättegångarne. Det finnes länder, som derpå visa bedröfliga exempel, isynnerhet om sakdrifvarne förena sig till partiernes desto störs re skada. Herr Grefven och LandtMarskalken frå? gade , om Ridderskapet och Adeln ansåg * LagUtskottets Betänkande böra, i, anledning af de goo Den 12 Maji e, m, dervid nu gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades ffa. Föredrogs å nyo LagUtskottets den 19 sistlidne April, under N:o 4i afgifne, samt den 7 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande angående skärpning af Lagarne rörande tjenstledighet för Domare. Herr Ehrenborgh Casper, upplåste följande; (Se Bilagan N:o 2.) Herr von Hartmansdorff, August:
Ständers beslut, angående dels förhöjning i cirkulations-kapitalet för utlåning, emot inteckning i fast egendom ifrån 4,780,000 R:dr, till 5,500,000 R:dr, eller med ett belopp af 720,000 R:dr, allt Banko, och dels utsträckning af belåningsrätten, hvad landtegendomar angår, ifrån 3:djedelen till hälften af taxeringsvärdet, lånens antal så betydligen tilltagit, att det dåmera icke vore möjligt att fullgöra den i 170 §. 5 mom. af BankoReglementet intagne föreskrift, samt derjemte med den noggranhet, som vederborde och en nödig omsorg för Bankens fredande från förluster kräfde, handhafva de flere olika åtgärder, hvilka, i och för vigilansen af det tillökade låneantalet, Kommissarierne, likmätigt den fastställda Redovisnings-och Tjenst görings - Berättelse af Banko-Fullmäktige. 41 görings-Ordningen för Låne-Kansliet, åligga, i förening med besörjandet af kassavården, anhållit det någon åtgärd, i anledning häraf, måtte af Fullmäktige vidtagas. Sedan Under-Styrelsen, hvars utlåtande häröfver blifvit infordradt, med vitsordande af de uppgifter, bemälde Kommissarier meddelat, förklarat, att, till undvikande af den våda för Banken och Kommissarierne, som kunde uppstå deraf, att Kommissarierne i Låne-Kansliet betungades med göromål utöfver hvad de förmådde, med behörig ordning och noggranhet fullgöra någon annan åtgärd, enligt Under-Styrelsens åsigt, icke funnes, än att Låne-Kansliet erhölle biträde af ytterligare en Kommissarie; beslöto Fullmäktige, under den 19 påföljde Maj, att, i anseende till de förökade göromålen i Låne-Kansliet, förordna en tjensteman att, i egenskap af Kommissarie, intill 1842 års slut tjenstgöra i nämnde Kansli; hvarefter Fullmäktige den 22
Af Elrik Mallmin från Westmanlands län, om åtgärders vidtagande, hvarigenom det ät Sala bergslag upplåtna arrende af silfververkel tid Sala Romme att upphöra, och all, för den händelse delta icke låter sig göra, bergslaget mätte tillförbindas, alt i afseende ä siifververkets drift vidtaga tidsenliga förbättringar eller ock varda frän arrendet skildt. Vid många föregående riksdagar hafva Rikets Ständer fört klagan öfver de stora uppoffringar, som tillskyndats Statsverket i och för uppehållandet af silfververkel vid Sala och hvilka på långt när icke motsvarats af den inkomst det allmänna deraf dragit. Efter åtskillige skiften, uppläts detta silfververk, genom transport af den 20 Januari 1662, efter den (idens sed uppå så kalladt ”perpetuel! arrende,” åt eli enskildt bo lag, Sala bergslag, bestående af 160 lotter eller bergsmanstomter, hvilket allt sedan dess bedrifvit samma verk under vilkor, redan från början för Kronan betungande, men som blifvit det ännu mera genom transport-resolutionen af den 9 December 1741 och det derpå grundade kontraktet af den 20 September 1743. Delta bolag åtnjuter nemligen inkomsten af stora föriäningar m. m., som här nedan skola i korthet angifvas, emot förbindelse att bearbeta silfververkck";samt;atl till Kronan uti skatte erlägga tiondedelen af silfvertillverkningeu, som dessutom bör helt och hållen till Kongl. Myntet inlevereras, likväl emot rättighet för bergslaget alt återbekomma de ■rij-delarne myntade, myntningskostnaden derifrån afdragen. Berörda af Staten till Sala bergslag lemnade föriäningar och öfriga förmåner äro hufvudsakligen följande: Motioner i Bonde-Ståndet 1862.
S. D. Biföllos nedannämnde den 18 dennes på bordet lagde utlåtanden, nemligen: Stats-Utskottets ; N:o 596, Om Pension för StatsRådets Ledamöter. Rörande Roteringen i Skåne. N:o 4°i, Angående Sala SilfverWerk. N:o 403, Om Klabböhle Laxfiske. Stats och LagUtskottets: Om särskilde Brottmåls Döma* res tillförordnande. Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens : N:o 4°6, Om nya PostContoirs Inrättande m. 111, Fröt. Utdr. d. 20 Aug. 1823. 735 S. D. Föredrogs StatsUtskottets, den 18 dennesjpå bordet lagde Memorial N:o 399, angående anmärkningar vid Utskottets utläsande N:o 248, om lönetillökning för 13 Subaltern Olicerare vid Skånska Dragon Regementet, och fann BondeStåndet för godt att Utskottets åtgärd godkänna. S. D. Föredrogs å nyo och säsom icke fordrande annan åtgärd, lades till hand* lingarne, StatsUtskottets den 18 dennes på Bordet lagde utlåtande N:o 4°°> öfver Herr 'Bergmans Motion, om uppgift af hvad Staten påkostadt Götha Canal. S. D. I anledning af gjorde anmärkningar återremitterades Stats samt allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens den 18 dennes på bordet lagde utlåtanden: Om nedsättning i Beklädnads bidraget vid Indeldte Cavalleriet m. m. och, N:o 408, Rörande Gellivare Jernmalmberg uti Luleå Lappmark. S. D. Statsl!tckottets den 18 dennes bordlagde utlåtanden N;s 391, och 392, i anledning af gjorde anmärkningar vid dess 736 Vrot. Utdr. d. 20 Aug. 1823. Betänkanden rörande ^.:de och 5:te HufvudTularne, föredrogos å nyo, och, såsom icke fordrande någon åtgärd hos Bonde Ståndet, lades till handlingarne.
Där hade de mötts förr, när hon var en sjutton års flicka och aldrig varit ute i verlden. Nu hade hon varit i tjänst i två år och tyckte, att hon kände lifvet. Det var skymning och kallt. Grönskan var mörk, med gult och rödt mellan bladen. Ekarna stodo ännu gröna, men björkarna hade börjat fälla. En lätt dimma steg opp öfver kärren, och full tystnad rådde. Som en sista pust af lif gick genom skogen, och långt borta hördes hafvet som ett oredigt sorl. Det var en kväll i September med klara stjärnor. Hon satte sig på den gamla bänken mellan två träd och väntade. Om en stund kom han värkligen. När ingen på gården visste hvar hon var, hade han gått hit. Nils hade lagt ut, såg starkare ut, hyn var mörkare, och skägget hade växt. Han satte sig på bänken och drog Ingrid till sig. Hon stödde sig mot hans bröst, och de talade om alt, som händt under dessa åren. Om Ingrids far, som hade dött, om hans far, som ännu bodde i den gråa stugan ned åt sjön till, om hur fisket gick för gubben och om gamla tider. Men skymningen föll på alt mera, och orden dogo. Ingrid kände, hur hennes puls gick fortare. Hon nästan kväfdes under hans famntag, men hon tänkte intet, fruktade intet. Hon var blott lycklig. Så lade Nils sin hand på hennes kind: »Vill du tro mig, Ingrid? Till Julen kan jag gifta mig.» Hon kysste honom till svar, och så kom det tyst, staccato: »Det gör ingen ting.» »Hvad menar du?» stammade hon och ville resa sig. Han drog henne ned igen: »Säg icke, att du icke förstår.» Men Ingrid reste sig. »Jag får lof att gå hem», sade hon. Nils Gustaf följde, med armen om hennes lif. Så gingo de fram till den lilla hvita byggnaden, där Ingrids husbondfolk bodde. Det var tyst på gården. Alla ljus voro släckta i fönstren. Månen kastade en skarp glans öfver midten af planen, men rundt omkring var det djup skugga under de lummiga träden. Blott en och annan strimma lyste med ett matt, gulaktigt sken igenom det tjocka löfverket. De gingo alt långsammare, ju mer de nalkades trappan.
Kommitterade syntes härvid hafva förbisett de väsendtliga fördelar, som genom en ovilkorlig egande och - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 202. 17 och dispositionsrätt till allmänningarne bruksegaren tillskyndades, fördelar, hvilka i mångfaldigt hänseende öfvervägde de allmänna utskylder och onera, som efter allmänniugarnes skattläggning komme att utgå; och det låge för öppen dag, att genom en sådan reglering icke ringa vinst tillskyndades bruksegaren, som för en obetydlig köpeskilling förvärfvade en så vidsträckt och god skogsmark. Då ofvanberörde särskilda bevillning icke borde utgå, sedan tjenstbarbeterna upphört, utan Dylta bruk i afseende på beskattning komma i samma förhållande som andra verk, funne Kollegierna med rättvisa och billighet vara öfverensstämmande att Staten ersattes för förlusten af denna särskilda bevillning, hvilken Kollegierna ansett böra upptagas till det af Kommitterade beräknade belopp 376 K:dr 40 sk. 4 r:st. och således ett kapitalvärde efter 5 procent Kronan i liqvid tillgodoföras med 7,539 I»:dr 14 sk. 8 r:st. banko. Hvad anginge sjelfva Bruket, så och i lall med detta ord förstodes hvad dermed vanligen menades, nemligen egentligen byggnaderna för tillverkningen med tillhörande jordområde, borde väl nu mera tvifvel icke kunna ega rum derom, att Kronan deraf oj mera kunde anses vara egare, hvaraf likväl ej följde, det Kronan icke med skäl kunde af bruksegaren, såsom innehafvare al Dylta bruksprivilegier fordra redo för den egendom, förre privilegii-innehafvare såsom Kronans tillhörighet emottagit, och till hvilken, under deras förvaltning, Kronans eganderätt, utan Kronans vetskap, gått förlorad, emedan med arfvet af förmånerna väl äfven borde hafva följt arfvet af ansvarighet för den mottagna egendomen.
Således tror jag, att icke någon anledn. förefinnes hvarföre icke tackjernstillverkningen borde beräknas till sitt primitivs belopp, eller till 16,000 Sk&. Sedan härefter, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Doktor Stenhammars vid Utsk:s utlåt, fogade reservation blifvit upläst, yttrade Hr von Hartmansdorff: Den föreg:de talaren har fästat Ståndets upmärksamhet på de skäl, som förekomma i sak mot den nedsättning, som här är i fråga. Jag anhåller att få anmärka de hinder deremot, som förekomma i anseende till formen. Doktor Stenhammar har erinrat, att förslaget till nedsättning icke är föranled t Den 8 Mars f. m. 225 ledt af någon motion. Hur har då Ulsk. kunnat framkomma dermed? Utsk. har ingen motionsrätt, utan skulle framställa antingen Konungens propos:r eller enskildes motioner. Enär, såsom vid innevar:de riksdag Konungens propos. rör:de Statsverkets tillstånd och behof omedelbart till Ulsk. öfverlemnats, kan det, utan remiss från Stånden uptaga deri förekommande förslag; men derigenom är Utsk. icke berättigad! att framlägga några andra. Jag tror framställningen alltså vara olaglig och anhåller följaktligen jemväl om återremiss. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: I afseende på den siste värde talarens yttrande, tager jag mig friheten erinra att StatsUtsk. icke har i denna punkt föreslagit någon nedsättning, utan blott bibehållit de bestämmelser i den delen, sorn K. M. i Sin nåd. propos. föreslagit, det är således icke något egenmägtigt tilltag af StatsUtsk. Några ledamöter inom StatsUtsk., hvilka, ehuru sjelfva, så vidt jag vet aldrig handläggande jernhandleringen, nemi. Hrr Stenhammar, Forssell och Stjernstedt, men som dock förstå sig derpå, hafva föreslagit en skattelillökning. Denna skattelillökning trodde sig icke StatsUtsk. på denna anctoritet kunna tillstyrka.