Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sluteligen skall man nödgas emottaga hwad man kan sä, och kanske anse der som en winst akt äga tillgäng pä någre som ärminstone kunna skrifwa en läslig styl och stafwa någorlunda rätt. Jag häpnar wid ätankan af följderna. De skola ofelbart längre fränt wisa sig starkare om ej hjelp mellankommer. Jag har ofta med smärta sedt ynglingar, som lemnat det bästa hopp, nödgas öswergifwa en bana pä en gang sä trög och litet loswande, och jag saknar ord atr yttra mina känslor wid asynen af desie öfwer Domare, som kämpande mot nöden, endast äga till tröst deras samwtten, och önskade kunna nedflyttas till de tjenster hwarä de böra uxrärtg förslag. Den - 446 Den l Junit. Denna teckning är instämmande med wärkelt «sa förhällandet. Resultatet blifwer e» fuilkonir 1ig brist pä skickelige ämnen. Ha>,löshet och lamhet tvid fullgörande af Embeköinanna skyldigheter. Stalén äger att med stränghet sördra redö af sine Domare, Men dä skall äfwen staten tipfyllg sina förbindelser emvt dem, och de derigenom lemnäs tid art ensamt upoffra tig ät deras kall . dä skall den lom bör ivaka öfwer sakernas fortgång icke Mötas af considerativner, hwilka de särande föreställningarue as Domarens och hans blottftälda familles belägenhet och öde naturligt itigifwer — dä skall ett gifwet höps) öm fraMtidS bärgning locka ynglingen till flit och arbetssainhet och öpna den täflan att utmärka sig, soM grundlägger skickelighetem
Utskottets, under N:o 89 till Rikets Ständer aflåtEa Memorial med förslag till föreskrifter i 3:dje och 4:de Afdelningarne af Banko-reglementets 3:dje Artikel är, enligt Protokolls-titdrag af den 22, 23 och 24 dennes bifallet af samtliga Riks-Ståndcn, med den af Presteoch Borgare-Stånden beslutade förändring uti 10 punkten, att arfvodet för Extra Ordinarie tjensteman, som användes till ordinarie tjenstgöring, för den tid han sådan bestrider, skall utgå med 500 E:dr Banko, efter år räknadt Som Ridderskapet och5* Adelil samt Bonde-Ståndet biträdt Utskottets framställning att nämnde arfvode må bestämmas till 400 R:dr Banko efter år räknadt; har Utskottet skolat inbjuda öfriga två Riks-Stånd att häruti instämma samt får, för den händelse att inbjudningen icke af någotdera Ståndet antages, härigenom tillstyrka att frågan må, genom omröstning i Förstärkt Banko-Utskott afgöras enligt följande proposition: Den som, lika med Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, anser att arfvodet för Extra Ordinarie tjensteman, som användes till ordinarie tjenstgöring, skall, för den tid, han^sådan bestrider, utgå med 400 Rdr Banko, efter år räknadt, röstar Ja; den, det ej gör Nej. Vinner Nej.; så kommer, i enlighet med Presteoch Borgare-Ståndens beslut, nämnde arfvode att utgå med 500 Rdr Banko, efter år räknadt. Stockholm den 27 November 1854. Banko-Utskottets Memorial, Nto 95. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Nov. 1854, kl. 2 e. m. Memorialom kungörande af åtskilliga föreskrifter i Bankoreglementet.
Uturståndsatt då, att honorera mine å Em.' betets vägnar ingångne förbindelser, nödgas jag då öfvergifva mitt uppsåt att intiil min afresa till min post, behålla styrelsen öfver detta verk, sorn jag likväl under närvarande criv sis gerna velat gagna. Jag nödgas jemte andra Directören aflemna Bäkeuskaperne och öfverlemna Theatren med dess personal och inventarier åt en af nyssnämnde oundvikeliga oreda, ökad förstörelse. Det är dock Eder Kongl. Mnj:sts Nådiga afsigt och ofelbart äfven Biksens Ständers önskan, at[ dessa olägenheter afvärjas, att Beduetionen , om den måste ske, verkställes med den planmässiga ordning, som afvärjer Contracters brytande samt personliga lidanden, och som af denna lOteressenta Nationabinrättning räddar, till mera gynnande tider, hvad frälsas kan. Dessa föremål ernås alla, om endast anderum kan vinnas att med lugn och öfverlagt systerne företaga den nya organisation som, i händelse af Beduction kan finnas lämpelig. Min underdåniga anhållan är fördenskull,' det täcktes Eder Kongl, Majist genom Nådig Stats-Utskottets Betänk anden', proposition till Högloft. Stats-Utskotfet, anmoda detsamma, att provisoriskt af öfverskotten anslå nödige medel till betäckande af det uteblefna Earthelemy-anslaget, minst till innevarande års slut. Siats-Utskottet hade ock förut till upplysning om Theatrens behof fått genom Hof-Cantglers-Embetet emottaga H rr Grefve Löwenhjelm» den jg sisth December afgifne Memorial, innefattande fullständige uppgifter i detta ämne till ådagaläggande deraf, att så framt
"i ; "• w. v ■ — - Bav.- Lags. Oac.-Utilt. Ull. N.® 28. i N:o 28. Antom till Exp. Utsk. d, 3 jan, 1830 Utlåtande, i anledning af gjorda anmärlningar vid Betänkandet N:o 17, i afseende på förehäfd granskning af Kongl. Majrts förnyade Seglationsordning, af den 2t Julii 1825. e Borgare-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet hafva, i grund af åtskilliga anmärkningar, återremitterat förenade Utskottens ofvannämnde Betänkande, hvilket deremot blifvit bifallet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln den 2 i denna månad, samt af Högvördige Preste-Ståndet den 8 sistlidne October. Inom Välloflige Borgare-Ståndet har Herr Winbladh, bland annat, anmärkt, att, då Ståndet icke godkänt den af Bevillnings-Utskottet för sitt förslag till en blifvande Sjö-Tulls-Taxa antagne grund, att alla varor matte blifva till införsel i Piket eller utförsel derifrån tillåtné, utan deremot bestämt, att nu gällande förbud emot sådana åtgärder med en del varor än vidare skulle bibehållas, det alltså deraf borde blifva en nödvändig följd, att i allmänhet de förändringar, som förenade Utskotten, utgående från enahanda grund, som Bevillnings-Utskottet, föreslagit, ej mindre i förevarande Betänkande, än i BeBih. till H.-St.
165 ”förslag» förutsätter indraga Universitetens Medicinska fakulteter, vore ur allmän vetenskaplig synpunkt betraktadt, ett betänkligt steg, och ett för läkarebildningen ännu betänkligare vore det, om, såsom kommitterades s. k. interimsförslag i dess oförändrade ”skick åsyftar, den enda medicinska läroanstalt i riket, som någonsin kan komma att, ”fullt oberoende af de öfriga, uppfylla alla vilkoren för en fullständig medicinsk undervisning, och som redan genom framfarna konungars nådiga omvårdnad, genom Rikets ”Ständers frikostiga understöd och genom egen vetenskaplig verksamhet, redan står nära ”detta mål, söndersplittrades för att bilda en underordnad länk i ett undervisningssystem, til hvars ändamålsenlighet det, till följd af sjelfva systemets felaktiga beskaffenhet, endast ofullkomligt kunde bidraga.” Ofverblickar man nu alla dessa förhandlingar såväl hos Rikets Ständer som inom ofvannämnde kommitté och hos Kongl. Sundhets-kollegium, så finner man tydligen att på intet håll ifrågasattes någon inskränkning af Carolinska Institutets verksamhet, om man undantager kommittéens förslag, hvilket vill upphäfva alla tre läroverken för att låta dem samtliga ingå i ett enda nytt sådant. Tvärtom röjer sig i dessa handlingar, att Statsmagterna konseqvent understödt och utvidgat detta läroverk, samt att den fullkomning det vunnit, blifvit på alla håll erkänd. Ar 1815 göres Institutet till en anstalt, som har till ändamål, att dana läkare för arméen och flottorna; 1822 förklarar Kongl. Maj:t detta ändamål fyldt och organiserar läroverket for danande af läkare för alla grenar af medicinalverket, 1840 bevilja Rikets Ständer förhöjda löner åt lärarne, men med det uttryckliga vilkor, att
Han såg då och då bakom sig. Då rodnade hon. Han log och svängde med sin rörkäpp, vred på de korta mustascherna och såg helt belåten ut. Hans öfverförfinade och litet qvinliga personlighet spred en doft af boudoir omkring sig i den friska och råa höstluften, röken från hans dyra cigarr steg upp i små genomskinliga moln. Så gingo de en stund tysta. Adolf stannade plötsligt och såg pröfvande på henne. Hon slog ned sina ögon. Det var en märkvärdig kostym hon presenterade sig i, genomvåt, slankig bomullskjol, som slängde henne om benen, en liten åtsittande tröja med uppkaflade ärmar, en duk kring halsen och det röda håret i en kort, tjock fläta, som fallit ned. Hur gammal är du nu, Nadja? Herrn ska' inte tro, att jag alltid ser så här ut, jag har hatt, handskar och en klädning med sidenband. Jag tycker mest om dig så här, du är riktigt pittoresk ... bara du inte hade det der otäcka klädningslifvet, som är både smutsigt och vått och sitter så illa. Det är omodernt dessutom. Nadjas ögon lyste. Hon kastade mjölkkannan ifrån sig, ref upp lifvet, slet duken från halsen, slängde alltsammans ned på marken och gick närmare Adolf. Får jag komma så här nära herrn, nu när jag är torr, så att jag får känna på all den goda lukten ... ah! det är det bästa jag vet, det bästa i hela verlden. Herr Adolf stod neutral. En liten min, halft intresserad och halft förnäm, spelade honom om läpparne. Hon kom närmare, långsamt, betänksamt, med ögonen bedjande fästade på honom. Slutligen var hon tätt invid honom. Hennes varma andedrägt strömmade emot honom. Hennes hvita och välformade armar lyste honom i ögonen. Hennes ögon höllo honom liksom i ledband. Slutligen lade hon försigtigt sina händer på hans axlar och närmade sitt hufvud till hans finstrukna skjortbröst. Hon insöp förtjust den atmosfer, som omgaf honom, och njöt af att vara honom så nära. Men plötsligen lyste det till i hennes ögon.
M:§ Nådiga Instruction den ao December i8a5, förrättat 1826 års extra rotering; dock att åtminstone hälften af Ledamöterne borde utses bland ortens jordbrukare; att Ej K. M:s Bef;de, hvar och en för sitt Eän, borde vara Comiterades Ordförande, men Regements-Chefen ega att sjelf inom hela Regementet i förrättningarne deltaga; att, i afseende på ■* Exped ions-Vtskoltets Förslag till tind. Skrifvelse N.-o aSt. 4-9 sättet för dessa förrättningars verkställighet, borde E. K. M:s Befallningshafvande dels genom tidiga kungörelser upplysa Rotehållarnesom rotejemkningens föremål och gruuder, och dels före Comiterades sammanträdeQ vidtaga növliga anstalter lill befordrande af föi rättningarnes ändamålsenliga gång, efter samråd derom både med hvarandra och med Regements-Chefen; alt då det vore af hufvudsaklig vigt, att Comiterade om olikheten i roterings-besväret inhemtade fullständiga upplysningar, men sådane icke ulan Rotehållurnes egen medverkan kunde erhållas, borde det åligga hvar och en rote, som ansåg sig vara till understöd berättigad, att sjelf derom sig anmäla; hvarförutan E. K. M:s Befrde borde i socknarne utse och förordna gode mati, till hvilka Rotehållarne kunde i denna angelägenhet sig vända, och skulle dessa gode män dessutom Commissionerne med nödige upplysningar tillhandagå, i öfverensstämmelse med de serskilde föreskrifter, som E. K. M:s Bef:de hade att, enligt högslberörde Nådiga Skrifvelse, gode männen meddela; att E. K. M. ansett med Rikets Ständers mening i afseende å det starnrotarne beviljade understöd, öfverensstämma, att ej blott stamrolarne, utan ock strö- eller utrotarne skola, i mon af behofvet, åtnjuta delta understöd, helst de deltaga i Knektehållet lika, utan annan skilnad, än att starnrotarne merendels hafva soldat-torpen på sina egor; äfvensom E. K.
Men ehuru besvärlig den var med sina ytterst låga lånebelopp, så inbragte den dock' för sista året 1854 en ränte-vinst af 13,209 R:dr 31 sk. 7 r:st Banko, då hela förvaltnings-kostnaden icke uppgick högre än till 4,270 R:dr s. m. Här är likväl icke fråga om denna belånings återinförande. Då betaltes blott 4 procent ränta; nu skall erläggas 5. Då fick man små lån, i många år ända ned till 2 R:dr B:ko, som sedermera höjdes till 10 R:dr B:ko, med ett års belåningstid, och derutöfver 3 respit-månader m. m., hvilket allt måste i betydlig mån öka besvären och förvaltnings-kostnaderna. Arn deremot är minsta lånebeloppet 100 R:dr Banko och derutöfver, och på vida kortare tid, samt afser tillfällig hjelp under närvarande penninge-förlägenhet. Mången välbehållen handtverkare kunde härigenom få medel att fortsätta sitt yrke, hvilken eljest, i brist på penningar och i saknad af afsättning, måste afskeda sina arbetare under den närvarande svåra tiden. Och för Banken skall det ingalunda kunna medföra någon förlust, utan tvärtom en icke obetydlig fördel, nemligen: dels en räntevinsl på det silfver, som igenlöses, dels en förstärkning af dess metalliska valuta uti det silfver, som icke utlöses, utan hemfaller till Banken. Det heter vidare uti Utskottets Betänkande, att utgifvandet af sedlar för det inlemnade silfret skulle kunna blifva vådligt för realisationen, och man vill låta förstå att minskningen af metalliska valutan i slutet af år 1843 härledde sig ifrån en likartad åtgärd. Härvid anmärkes, att jern och koppar m. m. icke kan förvandlas till metalliskt mynt till inlösen af sedlar. Vidare hade sedel-stocken då icke något bestämdt maximum. Förhållandet emellan valutan och sedlarne skulle bibehållas som 2 till 5, och derigenom blef sedel-utgifnings-rätten mera sväfvande.
De principiela skäl, som, efter hvad ofvan i underdånighet blifvit anfördt, föranledt Committerade att skilja kommunalstämman från den kyrkliga och ordna hvarderas förhållanden och befogenhet i särskilda lagförslag, innehålla emellertid ej i sig sjelfva något, som nödvändigt och i allmänhet skulle leda till annan ordning för ärendenas behandling vid den sednare, än vid den förra. Ordföranderätten mäste likväl i följd af sakförhållandet tillkomma Kyrkoherden eller den, hans ställe företräder; och hvad rösträttigheten vidkommer, kan den ej enligt regeln tillerkännas fremmande trosbekännare, så vidt ej en sådan för vissa ärenden särskildt är medgifven, såsom förhållandet, enligt Kongl. Resolutionen den 1 November 1791, nu är i fråga om prestval på skäl, som der närmare uppgifvas. I andra afseenden deremot skulle förfaringssättet vid kyrkostämma och reglorna derför hufvudsakligen blifva enahanda, som vid kommunalstämma, samt i öfrigt lika med dem, som nu äro gällande. De under 5 § upptagna bestämmelser hafva sin motsvarighet i 5 inom. 3 § af 18 43 års Förordning, och som de äfven i åtskilliga till kyrkostämmas handläggning hörande ekonomiska frågor ega tillämplighet, hafva de ansetts jcke böra här förbises. / I.I II. K>J ekooch Skolråd. Då Kongl. Förordningen den 29 Augusti 1845 ånyo ordnade utölningen af den magt, som på grund af den Heliga Skrifts egen utsago (Matth. Evang. 18: 15—18) tillkommer hvarje kyrkofÖrsamling, att nemligen inom sitt samfund vaka öfver religionens och sedernas helgd, eller, med andra ord, upprätthålla kristlig kyrkotukt, och för detta ändamål uti hvarje församling införde ett s. k. kyrkoråd, bestående af församlingens prest, kyrkovärdarne och ett visst antal vid kyrkostämma valde, välkände män bland församlingens medlemmar, innebar detta ej annat, än en tidsenlig reglering af urgamla, fundamentala förhållanden.
Drottningholms-vägen med dertill hörande broar, inhemlat följande förhållanden, hvilka Kongl. Maj:t vid detta tillfälle anser nödigt att, för fullständig utredning af det ämne, som Kongl. Majit nu gör till föremål för Rikets Ständers öfverläggning och beslut, Rikets Ständer meddela. Till Lofön och närliggande öar i Mälaren, inom Färentuna härad af Stockholms län, begagnades i äldre tider vägen från hufvudstadens norra tull, genom Solna skogen lill Bellsta-bro och vidare öfver Ulfsunda m. fl. egor uti Bromma församling till så kallade Tyska botten, hvarifrån på färja eller båt öfverfarten skedde till Lofö-landct. Som denna 1 £ mil långa, illa underhållna, väg fanns vara särdeles besvärlig och obeqväm vid den Kongl. Familjens resor till Drottningholms lustslott, väcktes redan år 1759 förslag till ny vägbyggnad deremellan och Stockholm. 1783 den 17 Januari beslöt Kongl. Majit att anläggningen af den nya Drottiiingholms-vägen skulle företagas öfver Kungsholmen och Stadshagen inom Stockholms område förbi Christineberg, med bro öfver sjön till Tranebergs-landet, och vidare genom Ulfsunda och Åkeshofs egor till Nockeby, med bro öfver sjön till Kersö, samt derifrån medelst bro till Drottningholmslandet på Lofön. Denna nya väg, utgörande från Kungsholmstullen något öfver ^ mil, med nyssnämnde Irenne broar, Trallebergs 220 famnar, Nockeby 398 famnar och Drottningholms 135 famnar lång, fulländades år 1787. Vägbyggnaden öfver Stockholms stads egor bekostades af staden med en summa af 17.480 Ridr 32 sk. 2 rst. specie, men den återstående delen af vägen, äfvensom brobyggnaderne erfordrade en utgift af 100,454 Ridr 10 sk. 8 rst. specie.
Ständer den för omröstningens verkställande erforderliga voterings-proposition, så synes deremot utseendet af Deputerade, för att inför Ridderskapet oell Adeln samt PresleStåndet vidare utreda föi hållandet, numera ingalunda öfverensstämma Stats-Utskottets Memorial j N:o 54%- 3 med Grundlagens åberopade föreskrift, lielst frågan för närvarande icke angår bifallandet eller ogillandet af Utskottets förslag i sjelfva saken, utan endast sättet för detsarnmas slutliga pröfning och afgörande. Då dylike Deputerade åter kunnat af Utskottet Grundlagsenligen utses, eller innan Utskottet föreslog propositionen för den omröstning, hvarom nu egentligen är fråga, fann Utskottet icke någon serskild anledning alt, i afseende på förevarande ärendes behandling, afvika från en praxis, som, så vidt Utskottet kunnat erfara, under de sisla 3o åren städse, då två Stånd slädnät emot två uti frågor, rörande Stalseller RiksgäldsVerkets inkomster och utgifter, varit af samtlige Riks-Stånden godkänd. Det var också i fullkomlig öfverensstämmelse med andra sådana frågors behandlingssätt, som Utskottet, efter alt vid besvarandet af Ridderskapets och Adelns återremiss hafva sökt ytterligare utreda och upplysa förhållandet, uti Memorialet N:o 447» inbjöd de 2:ne Riks-Stånd, som icke antagit Utskottets afgifna förslag att förena sig med de 2:ne andi a Riks Stånden i detsarnmas godkännande; vid hvilket tillfälle Utskottet jemväl, på sätt både förut och sedermera ia g t tagi ts, för den händelse, att ej eller denna inbjudnig skulle af någotdera utaf förstnämnde Riks-Stånd varda antagen, föreslog den voterings-proposition, hvars ogillande föranledde Utskottets senast gjorda anmälan.
Auli. till Exp. Ul9k. den 20 Juni, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af Irenne serskilde ansökningar om eftergift af öfvcrränlor å Discont-Lån. Till Utskottet hafva ansökningar blifvit ineifne: O l:o af Lieutenanten vid Vestgötha Kongl. Regemente, J. G. de Laval om eftergift och afskrifning af återstående öfver-räntan å ett, af Lieutenanten C. G. Freidenfeldt, emot borgen af Lieutenanten John de Laval och Capitainen J. A. IV/geistjern a , i Banco-Disconten upplaget Lån, stort 1000 R:dr, för hvilket sökanden, jemte dess 2:ne broder, Capitainen C. F. de Laval och vice Häradshöfdingen P. C. de Laval, enligt serskild afgifven förbindelse, iklädt sig ansvarighet; 2:o af Capitainen i Armeen Axel P. von Löwenadler, likaledes om eftergift för återstående öfver-räntan å ett af numera aflidne AdvocatFiscalen i Armeens Pensions-Cassa G. Gustavi hos Banco-Discont-Verket upptaget Lån å 540 R:dr; och 3:o af Sadelmakaren Christoffer Gerle om eftergift för den pä Hofslagaren A. F. Lundlis, den 11 April 1828 förfallna, och den 13 April 1839 till capitalet liqviderade, Discontskuld, 200 R:dr upplupne öfver-ränta.
Han förblef derföre wid fin önskan att bettna punct i Betänkandet mätte affläs. Herr Grefwe» ^>ch LandtMarstalken gjerds proportion kill bifall dera, hwilken med Ja beswarades. Uplästes ett af Staks.Utstottet inglfwit sa sydande: Wördfamt Memorial/ Afwer öe anmärkningar, som uti de Respeckivs Riks.Ständen hlifwit gjorde wid Bilagan Litt. D» till Den 12 AbruKrii. 52 r till Stats, kltstottets Betänkande, angående Statsregleringen, innefattande CivillStaterNe, fär StarsIltstottet härmedelst afgifwa desi wördsamma förklaring och utlåtande. r:o Angående Staten för Rikets Zögste Embeten. Härwid har af en Ledamot Uti det Hederwärda Bonde-Ständet blifmit föreslagit, att de 2,068 R:d., hwilka innehafwas till hälften hwardera af Deras Excellencer Herr Riks-Rädet Friherre liljencrants och Herr Riks-Rädet Grefwe Kiäöerikolpe, och, enligt den nu följde princip wid Skars-regleringen, blifwit flyttade ifrån denne Stat uppå Allmänna Indragnings - Staten, malte blifwa indragne, ef» rer som Deras Excellencer förmodas deflutom aga förmögenhet. Stats-Utssottet fär till UplySniNg härwid Meddela, att, enär wid Rad-Kammarens uphäfwande, är 1789, Deras Excellencer Friherre liljencrants och Grefwe lliöflerliolpe förordnades till Presidenter, den förre mi Commerce-CollegiuM och den sednare uti Bergs-CollegiuM, stedde sädant med bibehållande af deras innehafwande Riks-Rads Löner, hwilka sedermera uti Staten salunda uofördes, art Deras Excellencer fingo först Presidents Lönerne, och sedan fyllnad uti deras förra Räds Löner pä Extra Stat.
Ehuru Rikets sednast församlade Ständer, som ansågo de då föreslagna öfningstiderna icke vara längre än bckofvet oundgängligen kräfde, funno rättast vara att lägga tiden till grund för bestämmandet af dessa öfningar, i följd hvaraf och då kostnaderna icke kunde till någon bestämd summa beräknas, utan måste, såsom beroende af varuprisen, årligen omvexla, anslaget blef förslagsvis uppfördt; torde likväl Rikets Ständer härvid icke hafva föreställt sig, att utgifterna för ifrågavarande ändamål skulle hvarje år komma att med högst betydliga belopp öfverstiga anslagssumman. Enligt hvad räkenskaperna utvisa, hafva emellertid dessa utgifter år 1858 med 112,236 R:dr 43 öre och nästlidna år med 180,677 R:dr 44 öre öfverskridit det af Rikets Ständer härtill anvisade anslag. Om nu detta bibehålles såsom förslagsanslag, är icke osannolikt att, på sätt ofvanbemälde motionär befarat, kostnaderna för arméens vapenöfningar framgent skulle komma Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. 11 att uppgå, till ungefär enahanda belopp, sorn under nästlidna tvänne år, eller måhända än ytterligare till vexa; men då Statsverkets tillgångar, helst under närvarande förhållanden, icke medgifva bestridandet af så betydliga utgifter för detta ändamål, som under de sednaste åren ifrågakommit, synes det vara nödigt, att dessa utgifter inom ett visst al Rikets Ständer faststäldt belopp begränsas, och Utskottet anser derföre, att do medel, som härtill anslås, ej vidare böra såsom förslagsanslag uppföras. Enär likväl
Skuld till Rikets Ständers Riks gälds-Konlor för lån 110,545: 28. — 106,186: 38. 6. Balans från föregående äret: Intressen till Rikets Ständers Riks gälds-Kontor för lån 5,162: 12. — 4,974: 26. 6. Indelta räntor för Lotsoch Fy rings-staterna 307: 32. — 307: 32. Balans till påföljande året: Revisorerne hafva funnit, att för Lotsoch Fyrings-staternas behof åtskilliga upphandlingar verkställts af Fyrmästare och andra underordnade personer till ovanligt höga priser. Så t. ex. förekommer, att vid Nidingens fyrar, ^ kanna bomolja kostat R:dr 1: — vid Bjurö-Klubbs lotsplats, hyra för en till färgkokning lant gryta . »2: 32. vid Rätans kännings-båk, jemväl för lånet af en gryta till samma ändamål , 2: 32. samt vid Arholma lastage-plats, för 40 stycken 2:tums furuspik — 32. m. m. Revisorerne anse, att vederbörande tjenstemän, hvilka hafva att emottaga och godkänna sådana räkningar, borde tillhållas att, sin pligt likmätigt, med mera sorgfällighet bevaka det allmännas rätt, äfven i de fall, då mindre betydliga summor förekomma till godtgörelse. — 159 — Revisorerne få anmäla, att å det lån, 120,000 R:dr, som Lotsverket till uppbyggande och förbättrande af fyrbåkar uppburit, och hvilket lån, efter skedda afbetalningar, vid 1841 års utgång utgjort 114,716 R:dr 32 sk., ytterligare afbetalningar under dessa båda åren ägt rum, så att detsamma vid 1843 års slut nedgått till ett belopp af 106,186 R:dr 38 sk. 6 rst. Banko. Kongl. Sjöförsrars-Departementets Kommando-Expedition. I Kongl. Kammar-Rätten äro räkenskaperna för begge åren granskade utan anmärkning.