Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jiade likväl ej funnit mera än en anmärkning vara gjord, pemh Hr Dalmans; och om den af H. Ex. nyss framställda Den ij Oetoker e. m. >43 propos. blifvit af R. o. Ad. afslagen, hade H. Ex. ej underlåtit att göra propos. till förklarande af Hr Dalmans anmärkning såsom Ståndets gemensamma tanka. Om åter votering blifvit begärd, hade Hr Dalmans anmärkning bort blifva contrapropostn. Gr. Horn: Det sista förklarandet af Hr Gr. o. Landtm, är lika oförmodadt som det första. Jag har icke hört någon begära votering öfver den propos., mot hvilken äfven jag måste hafva en anmärkning att göra. Jag har och vi hafva alla varit i tillfälle att under många timmars debatt finna anmärkningar hafva blifvit gjorda mot förevar, memor,; och då grundlagen i 56 § Reg.F. stadgar, att, om anmärkningar framställas mot Constit.Utskrs förslag, propos. skall framställas till utrönande, om och hvilka anmärkningar förklaras för Ståndets gemensamma tankar, och jag förmodar, att Hr Gr. o. Landtm., likasom vi alla, funnit, att anmärkningar blifvit gjorda mot delta memor., vågar jag hemställa, om icke rätta marchen är den, att till R. o. Ad:s afgörande hemställes, huruvida Ståndet förenar sig om den anmärkning såsom dess gemensamma tanka uti förevar, ämne, att indragningsmagten bör afskaifas, men juryn i tryckfrihetsmål bibehållas. Frih. Ehrenborgh: Jag har vid flera tillfällen, då Constit.TJtsk:s memor. förevarit, tagit mig friheten gifva min öfvertygelse tillkänna om det behandlingssätt, jag ansett med grundlagen öfverensstämmande. Hr Gr. o. Landtm, har visserligen tillkännagifva, att han följt en vid föregående riksdagar öflig praxis. Jag är skyldig att respectera densamma och det sätt, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, behagar följa den; men, i likhet med hvad Gr.
Instämmande i den åsigt, att häradsförvaltningsnämnder samt länsnämnder icke blott skulle medföra en lättnad i de administrativa myndigheternes besvär, och gifva dessa en säkrare ledning, än de nu kunna äga, vid bedömmandet af en mängd af communernas angelägenheter, utan äfven lins dessa småningom utveckla ett sundare omdöme om deras egna sauna intressen, samt gifva individerna en vana vid ull - 4°4 Den 13 M a r s f. m. män na ärendens behandling, sora nu bos mangen saknas, —1 öfvertygad att följden deraf skulle blifva mindre delade åsigter ronde Rikets allmänna angelägenheter och behof, ännu måhända är fallet, kortare riksdagar och en önskvärd stadga i de beslut, som Konung och Ständer komma att fatta, lika öfvertygad alt sådana institutioner, långt ifrån att medföra någon våda för allmänna ordningen, deremot skulle betydligt bidraga till dess upprätthållande, genom det lättare undanrödjandet af anledmr till skäliga missnöjen, och genom det hastigare tillfredställandet af en mängd communernes behofver och billiga önskningar, som af dessa institutioner ovillkorligen Liefve en följd, — samt slutligen lika innerligt öfvertygad, att desamma, långt ifrån alt skapa ett farligt motstånd mot en välvillig Regerings ädla afsigter , tvertom skulle blifva det säkraste stödet för en constilutionel Regering, hvars beslut, grundade på de framställningar, som med mera bestämd och enhällig röst uttalades från en af erfarenhet och moget bepröfvande bildad opinion , ägde att i hvarje, äfven den aflägsnaste, vrå af Riket påräkna ett sjelfmant med öfvertygelsens makt utrustadt försvar, finnér jag mig på dessa skäl befogad roed min röst gilla en lagstiftning för bildandet af dessa nämnder, helst det uti ira mom. af 37 §:n är öfverlemnadt åt menigheternes fria vilja , att dem besluta eller icke, och ingen således bör kunna befara, att de komma att uppstå, der allmänna opinionen ännu icke är mogen derför, och der de således måhända icke skulle medföra åsyftad nytta. Då det likväl förefaller mig, som skulle de II.
Är du nu o n d? » » Ond — nej, men jag tycker du kunde vara litet älskvärdare, när det är så längesedan vi träffades. » » Jag vet inte, om älskvärdhet nå ' nsin varit min specialitet. » » Ja, inte jag heller, » sade hon och dök ned i fickan efter en äppelkart, som hon började bita i, så att det knastrade i tänderna. Idun Byrå: Prenumerationspris pr år: Redaktör och utgifvare: H a m n g a t a n 1 6, 2Va t r. Idun med Modetidning och koFRITHIOF HELLBERG. (midt för Kungsträdgården.) lorerade planscher kr. 8: — Träffas å byrån kl. 10 — 11. Idun m. Modet, utan kol. pl. sker i landsorten å postIdun ensam ~~ - • i: — anstalt, i Stockholm hos redaktion. Allm. Telef. Henry Jnder denna inom •Ki-i I hela Europa och äfven i Amerika väl kända författarepseudoDym döljer sig, såsom måhända flertalet af Iduns läsarinnor torde veta, en kvinna. Hennes verkliga namn är m:me Durand. Men detta namn nyttjar hon numera aldrig, utan kallas sedan många år tillbaka alltid m:me Gréville; och hennes man, som dock äfven han är en literär personlighet — en af redaktörerna för den ansedda tidskriften » La Revue Bleue » • — • har, ovanligt nog, helt artigt adopterat sin hustrus nom de plunie och låter kalla sig m:r Gréville. Detta är ett talande bevis på det hjärtliga förhållande, som råder mellan detta älskvärda och intelligenta par, hvars bekantskap jag hade nöjet att få göra under min senaste vistelse i Paris. Då vidstående porträtt ger en tämligen riktig fö- reställningom » Henry Gré- villes » utseende, behöfver jag blott fullständiga bilden med några få rader. M:me Gréville är icke vacker, men hon har ett särdeles trefligt utseende och sätt. (vid kompletteringar). 4:de årg Auiionspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » och » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Utländska annonser 70 öre pr nonp.-rad.
Vid den jemförelse, hau då anställde, emellan de båda banorna i detta fall, uptog han icke eli regemente, vid hvilket jag tjenl i 28 år, Calmar reg:le, och jag får uplysa, att ehuru det heter Calmar reg:te, så är del så spridt öfver de 3 Småländska länen, att största delen af reg:tet är förlagdi inåt landet i Kronobergs och Jönköpings län och samlas lättare vid Eksjö än vid Calmar. Dertill kommer Smålands Husar-reg:le, som är till lika stor del förlagdt i Calmar, Jönköpings och Kronobergs län. Når man lägger dessa reg:ler till dem Hr Bildt upräknat, sä får man ett reg:te iner att samla ål denna sidan, än på den vestra. I fråga derom alt fortsätta KöpingHults-banan, så vill jag erinra derom, att det icke förhåller sig så, som Hr Sandströmer behagat antyda, alt det anslag, som gafs ät den banan vid förra Riksdagen, meddelades under ullalad afsigt att den banan skulle utgöra en början lill jernväg emellan Stockholm och Götheborg, ty uti R. St:s skrifvelse säges bestämdt, att afsigten med denna bana endast är att förena Mälaren och Wenern och sålunda få en lättad kommunikation emellan Östersjön och Götheborg. Ingalunda antyddes det att detta 'var en början till jernbanan emellan Stockholm och Götheborg. Jag vill icke dermed hafva sagt, att det icke vore nyttigt och väl om i en framtid en jernbana i den sträckningen komme att anläggas, men då den jernbanan skulle komma att gå vid sidan af kanalen, så lärer i och för varutransport den jernbanan icke vara så af behofvet påkallad som den, hvilken skulle läggas i en ort, der inga vatteukommunikationer finnas. I afseende på de proposrr, som jag för min del går all begära. så instämmer jag, såsom jag förut antydl, i anhållan om bifall till 7:de punkten, lika med Hr Bildt, men anhåller om återremiss af den 6:te punkten, i den mening, att Ulsk. skall föreslå R. St., att 5,000,000 R:dr b:ko må ställas till K.
Man skulle således äfven här derifrån lätteligen leda sig till den naturliga och allmänna grundsats, som nu så ofta omordas, att ingen må förvägras försörja sig på det sätt han för godt finner. Men likväl hafva inom alla samhällen, under tidernas längd, lagen, trots sitt bemödande att förena allas rättigheter, dock gjort stora ingrepp i denna grundsats, och man har funnit att den icke allenast gjort rätt i sådana fall, utan att den ovilkorligen måste göra så, för att icke störta den del af befolkningen, som tillhör de mindre uplyste, i ett virrvarr af origtiga lefnadsförhållanden lill obotlig nationel skada för framtiden. Då det visa sig att yrken icke allenast inskränkta på hvarandras område utan äfven skada derigenom att de, dragande allmogen från sina naturliga sysselsättningar, föra dem på långväga vandringar för att derifrån låta dem hemföra i sina fordom fridfulla och flärdtösa hem, dåliga seder och vanarter, hvilka förut der icke funnos. Det gifvetsåledes i detta fall, liksom i andra, en viss gräns för lagen, utom hvilken den icke kan ga, utan att missbruk upstå. Till premiss för de få ord jag har att andraga, har jag tagit dessa allmänna anmärkmr, och har dermed antydt, att jag är af samma tanke som Ekon.Utsk., hvilket jag anser hafva haft full befogenhet att förorda den underd. skrifvelse man föreslagit. För oss landtman, hvilkas lagliga rättigheter i allmänhet mera värnas genom folkets naturliga pligtkänsla och aktning för lagen, än af de yttre skyddsmedel vi 21* 324 Den 23 Februari f. m. hafva, finnes ofta anledn. till klander öfver vissa lagöfverträdelser, begångna med eller utan vilja, och deribland räknar jag i främsta rummet följderna af den nästan laglöst tilltagande gårdfarihandeln.
Maj 1845^ angående förändring i vissa delar af lagens stadganden om giftorätt och morgongåfva, eger retroaktiv verkan eller ej; blef detta betänkande, på grund af deremot gjorde anmärkningar, af Ridderskapet och Adeln återremitteradt. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-utskottets den 5 dennes på bordet lagda betänkande N:o 16, i anledning af väckta motioner angående, uppliäfvande af lagens stadganden om morgongåfva och fördel. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi utskottets nedannämnde den 5 dennes på bordet lagda betänkanden och utlåtanden: N:o 1'7, i anledning af väckt motion om fyranläggningar å Agön samt å skäret Skomakaren; N:o 18, i anledning af väckt motion om beredande af fyranstalter i sjcarne Mälaren och Hjelmaren; N:o 20, i anledning af väckt motion om stadseller köpings rättigheter för Höganäs i Skåne; N:o 22, i anledning af väckt motion om förbud emot utländska ords begagnande uti Svenska skrifna eller tryckta handlingar; N:o 23, i anledning af väckt motion om Svenska inskrifter å medaljer m. m.; N:o 25, i anledning af väckt motion om förbud för hästhandlare och ”så kallade skojare” att på deras resor genom landet medföra qvin nor och barn; samt N:o 26, i anledning af väckt motion om förändrad reglering af nämndeoch fjerdings-mäns skjuts-skyldighet. S. D. Föredrogs och afslogs Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 5 dennes på bordet lagda betänkande N:o 19j i anled ning af väckt motion om stapelstads-rätt för staden Sölvitsborg. Prat.-utdrag den 9 Februari 1848, 51 S. D. Remitterades till Lag-utskottet e'lt denna dag a t herr Ribbing, Arvid, afgifvet anförande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om antagande af ny strafflag med flere dithörande lagbestämmelser. Från Högv. Preste-ståndet.
Men fastän aktie-ägarne vore beredde att, i stället för halfva, inbetala hela det tecknade aktie-kapitalet, eller 2,400,000 R:dr, och ehuru således, med tillägg af det till samma summa uppgående stats-bidraget, de tillgångar, sorn för delta företag voro disponibla, utgjorde -4,800,000 R:dr, hade likväl en brist af 700,000 R;dr R:mt uppstått, till hvars betäckande bolaget varit betänkt att genom upplåning å enskild väg anskaffa den erforderliga summan, och hvilken upplåning äfven hade på någorlunda antagliga vilkor kunnat verkställas, såvida icke den inträffade förändringen i allmänna penninge-slällningen både inom och utom riket mellankommit. Under den sålunda uppkomna penninge-bristen vore det nemligen för ett bolag, hvars hela egendom i lörsta rummet utgjorde säkerhet för det af staten erhållna bidrag, och hvilken egendom således hvarken linge eller kunde åt enskilda pantförskrifvas, knappast möjligt alt, med mindre bolaget underkastade sig alltför hårda och sin framtida verksamhet förlamande vilkor, förskaffa hvad som i kostnads-summan lättades. Vid dylikt förevetande, och då 212 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
N:o 22 samt 3 punkt, i utlät. W:o 170, 6 §‘ i utlåt. N:o 22 samt 6 punkten i utlåt. ]\T:o 170 och 7 § i utlåt. Biföllos. 8 § i utlåt. Denna § ansågs ej erfordra någon åtgärd. g § i utlåt. N:o 22 och 5 punkt, i utlåt. N:o 22 samt 6 punkt, i utlåt. N:o 22 samt 7 punkt, i utlåt. K:o 22 samt 8 punkt, i utlåt. Biföllos. 2.5 § i utlåt. Denna § ansågs ej erfordra någon åtgärd. 26 § i utlåt. N:o 22 samt g punkt, i utlåt. Biföllos. 27 § i utlåt. Denna § ansågs ej erfordra någon åtgärd. 28 och 2g §§ i utlåt. Biföllos. 3o § i utlåt. Denna § ansågs ej erfordra någon åtgärd. 363 Den 17 Juli f. m. 3i § i utlåt. N:o 22 samt io punkten i utlåt. Hr Lagerhjelm, Pehr: Att räkenskapsformen för Förvaltn. af Sjöärenderna samt Flottans stationer är högst ofullkomlig, är allmänt känd. Flera revisioner hafva anmärkt detsamma, nemligen först 1827 års och sedermera i83o och 1882 årens revisioner. Till följd af den framställning i ämnet, som vid 1827 års revision gjordes, vidtogo R. St. vid sista riksdag den åtgärd att hos K. M. anhålla, det ändring måtte göras i dessa verks räkenskaper. K. M. har äfven bifallit, att ett formulär för dessa räkenskaper skall uppgöras, hvarigenom de bringas i den form, att de utan omslut blifva öfverensstämmande med riksbokslutet. Den hittills följda formen vid dessa räkenskapers uppgörande gör granskningen icke allenast svår, utan jemväl osäker, och flera dervid förekommande olägenheter firo af i832 års revisorer uppgifna. Då 1111 den af K. M. anbefallda utarbetningen af nytt formulär hittills saknat all påföljd, synes det vara nödigt, att R.
Sadelmakare-arbeten, Salpeter, raffinerad och oraffine rad; Segel, nya-, Skomakare-arbeten, slöjdevaror, eller fabriks-, Handtverkerioch Manufactur-varor, i Taxan ej specificerade, Socker, Topp-, Confect-, CandiochKak-; Stål-, garf-, andra slag; Stål-arbeten, Svafvel och Säckar nya, tomma. Segel af utländsk tillverkning, hvarmed Svenska fartyg varit nödsakade att i bevisligen förlorades ställe sig förse, då de vid hemkomsten finnas obrukade: införsel-tullen bestämdes till a5 Rdr af 100 Rdrs värde, då sådane segel vid hemkomsten befinnas till och med en fjerdedel slitne; införsel-tullen bestämdes till lo Rdr af 100 Rdrs värde. SirupSockerbrun eller hvit förbjöds till införsel; och tullen bestämdes, enligt Utlåtandet n:o 46. Skriftaflor: tullen bestämdes, enligt Betänkandet N:o 29, med redaktion enligt Utlåtandet N:o 45. Spanmål: Betänkandet N:o 29 gillades, med förändring, enligt Utlåtandet N:o /j5, angående bestämmelserna för kornmalt, gryn ock mjöl. Strumpor, Linneock Ylle-: Tullvärdet bestämdes, enl. Utlåtandet N:o 45, Sviskon: Denna rubrik hänfördes till Plommon, Catharin-; i öfrigt gillades Betänkandet N:o 39 för Litt. S. Litt. T. Talg: bestämdes införsel-lull, enligt i83o års Tull-Taxa, och utförseltull, enligt Betänkandet, N:o 29. Tobaksstjelkar: Utlåtandet N:o 45 bi fölls. Träd varor: Ved:
Så länge Kurt litet emellan träffade Hedvig, tänkte han icke stort framåt, grubblade icke djupare, utan njöt bara i stilla lycka, öfver att han fick vistas i hennes närhet, samspråka med henne. Men nu på sommaren, när en hel månad gått, utan att han sett en skymt af henne, då blef det med ens klart för honom. Och der han gick på de glödheta gatorna, der solen svedde hans nacke, der dammet rykte i ansigtet på honom, och asfaltröken lade sig tung på hans bröst, kunde hans åtråmättade tanke väl tusende gånger famna hennes starka, härliga gestalt ... Och när han satt i sitt rum, der hettan låg dof som i en ugn, kunde han huka sig ner mot sängen som ett barn, och snyftande i kärlekssjuk begärelse dölja ansigtet i sina händer ... Och dock hade han dragit sig för att fara ut till landet och råka henne, ty långt mer än ovisshetens ångestfylda längtan fruktade han en kylig blick, ett afvisande ord. Och nu, när han kom, var hon ute och spatserade med Wern ... Konvulsiviskt knöt han sina händer öfver ögonen, liksom för att slippa se ... Mot middagen återkom Hedvig emellertid, följd af konsuln och dennes lilla dotter. När hon såg Kurt, rodnade hon svagt, tryckte vänligt hans hand. Och också konsuln helsade vänskapligt på Kurt med denna artiga förbindlighet, som var honom egendomlig. Det var en lång, välväxt man, som såg ungdomlig ut, ehuruväl han hunnit till slutet af tretti-talet. Och den höga engelska Stanley-hatten med de flygande banden bak klädde hans manliga, kraftiga ansigte. Hedvig och han tycktes intima. Hon smekte hans två rapphönshundar, som hoppade ikring, hade så mycket att säga honom om både ditt och datt ... Men i sin vrå satt Kurt orörlig och stel. Och hvartenda ord hon riktade till den andra, vållade honom nästan en kroppslig smärta, hvarunder han ville vrida sig. Förtvifladt längtade han efter att få rå om henne ensam. Men med det såg det svårt ut. Det var för varmt att taga sig något för ... Skulle man spela croquet, måste någon svart slaf hålla en parasoll öfver en, när man slog, påstod Anna.
Jag vet icke, hvarföre den ena delen har blifvit utbruten från det hela, men tror det vara otjenligt, samt anhåller, på det att min röst i detta hänseende ej måtte anses vara af mig sjelf för högt upskattad, att Hr Biskop Agardhs reservation i denna fråga vid 1847 års Riksdag jemväl måtte få för R. o. Ad. upläsas. Sedan i anledn. häraf den af Biskop Agardh afgifna reservation, sorn finnes bifogad BankoUtsk:s vid 1847 oell 1848 årens Riksdag afgifna Utlåt. M 47, blifvit upläst, tilläde Hr von Hartmansdorff: R. o. Ad. finnér nogsamt, alt jag icke har velat fördölja något, som hörer till sakens utredning, då jag låtit upläsa Biskop Agardhs reservation, hvilken förordar tiotalsräkningens införande; men jag bestrider att det skall ske annorlunda, än i ett sammanhang för mynt, mått, mål och vigt'. På grund af de 2:ne reservationer, som först blifvit uplästa, anhåller jag att Ståndet måtte ogilla tiotalsräkningens antagande, men att, om hon af 11. o. Ad. godkännes, beslut derom, dock icke måtte fattas, förr än man sett huruvida icke en Kongl. Propos. ännu under denna Riksdag inkommer med förslag till samma beräknesätts införande i mått, mål och vigt. Jag utbeder mig således att R. o. Ad. måtte öfver denna punkt besluta detsamma, som BorgareSt. gjort, nemi. att till BankoUtsk. remittera den. Hr Virgin, Christian Adolf: Jag anser visserligen icke denna fråga vara ibland dem, som kallas lifsfrågor, men jag tror dock, att det vore af ganska stor nytta för landet, om BankoUtslcs förslag antogs af R. St. Jag tror att milhr siffror årligen skulle be - Den 22 Februari f. m. 173 sparas och mycken tid vinnas genom Decimalsystemets antagande.
Efter hvad till Utskottets kännedom kommit, hafva jemväl på Kongl. Maj:ts befallning upplysningar blifvit infordrade angående behöfligheten eller möjligheten af inrättandet af arrester för verkställande af bestraffningar under de tider, då den indelta arméen ej är uppbådad till tjenstgöring, och anledning saknas således ej för den förmodan, att Kongl. Majit varit betänkt på prygeloch daggstraflens ersättande genom annan bestraffning. Då likväl Utskottet icke anser sig kunna eller böra ingå i vidare bedömande af frågan, med hvilka straff de nu ifrågavarande lämpligen kunde ersättas, (ill följd hvaraf Utskottet icke heller funnit sig kunna afgifva något särskildt yttrande öfver Herr Ridderstads utan vidare utveckling framställda förslag om inrättandet af straff - Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 11. 7 klasser inora regementena och straffkompanier inom arméen, får Utskottet, enär en omarbetning af krigslagarne i sin helhet.torde vara att förvänta, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse lill Kongl. Maj:tf med förklarande, att Bikets Ständer anse bibehållandet af prygeloch daggstraffen icke öfverensstämma med nationens tänkesätt och tidsandans fordringar, anhålla, det Kongl. Maj.t mätte täckas i sammanhang med förväntad omarbetning af krigsarliklarne, för hvilken något hinder i beliofvet af nödiga reformer i kriminal-lagstiftningen, efter de i densamma vidtagna förändringar, numera icke torde förefinnas, taga i nådigt öfvervägande, om icke nämnde straff arter kunde emot andra lämpligare straff utbytas. Stockholm den 2 April 1860. Reservationer: Af Friherre Armfelt, Magnus: Kongl. Maj:ts nådiga Förordning angående förmanskap och extrajudiciel bestraffningsrätt vid krigsmakten den 29 Mars 1859, är, på sätt Utskottet i förestående betänkande omnämnt, utfärdad i öfverensstämmelse med ett af dertill förordnade Kommitterade uppgjordt, af Krigs hofrätten samt slutligen Högsta Domstolen granskadt och hufvudsakligen gilladt förslag.
Prop. M 1, om Statsverket 1862. lö Transport £,240: — 28 nja Korporaler, med löner ä §6 R:dr .1,008: — i stället för 28 Extra Korporaler, hvilkas arvoden å 18 R:dr besparas, 504: — 504- hvarjemte föreslås aflöning för bristande 15 spel, å 30 R:dr, med 450: — Summa R:dr 3,194: — Då Rikets Ständer vid förra Riksdagen beviljade det då begärda aflöningsbeloppet, i enlighet med Eders Kongl. Maj:ts, på grund af dåvarande MilitärBefälhafvarens förslag, gjorda framställning, samt sedermera icke har kunnat vinnas någon erfarenhet, som jäfvar hans åsigt, tillstyrker jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t för det närvarande icke måtte fästa något afseende å nu förevarande förslag, i hvad det rörer Underbefälet; men vidkommande tillökningen af 15 Spel, så ehuru den icke ifrågasattes vid förra regleringen, men det dock är af behofvet påkalladt, att hvarje kompani har minst två signalister eller spel, deraf vid National-Beväringen nu endast 45 finnas för 30 kompanier, hemställer jag i underdånighet, det Eders Kongl. Majit måtte hos Rikets Ständer nu begära anslag till 15 arvoden för Spel ä 30 R:dr med tillhopa 450 R:dr. De af mig nu föreslagna tillökningar i anslaget för Gotlands NationalBeväring utgöra: Genom öfverflyttning från Artilleri-Regementenas anslag: Penningar (med iakttagande af besparing af det ofvanberörda Läkare-arvodet 100 R:dr) 9,938: 90. Spanmål in natura, 654,720 kubikfot, å 2 R:dr . 1,309: 44. 4 d,^48: 34’ Till sjukvårdens fullständiga ordnande vid National-Beväringen 2,900: — Aflönings-förhöjning för Uppbörds-tjenstemännen derstädes.
Sedan numera SlatsUlsk:s ifiagavar. till afgörande föredragna betänk, blifvit af R. o. Ad. underkändt, så tager jag mig friheten att deremot mig reservera, emedan jag anser StatsUtsk. hafva rikligt och grundlagsenlig! förfarit, då det respecterat RiksSl:ns beslut i sitt sammanjemknings-betänk. samt uti förslagen till voter:s-propos:r iakttagit hvad enligt grundlagen Utsk. ålegat. Hvad Utsk. i öfrigt uti mera. N:o 375 yttrat, ansåg .9 H. >7 i3o Dc 11 i3 Januari e. ra. R. o. Ad. icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Ånyo föredrogs Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsktns sedan den i sisth Dec. på hordet lagda betänk. N:o 84, i anledn. af väckt fråga om inställande af den de utsockne-frä Isehemmanen i Halland ålagda ordinarie-rotering. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag bör lill R. o. Ad:s prot. tillkännagifva, att jag icke deltagit i de förenade Utskms beslut rör:de Hallands rotering, såsom det nu blifvit uppstuldt Jag kan visserligen icke neka, att all billighet talar för denna provins att icke blifva högre roterad Un som för densamma från början varit afsedt; men då sista Ständers beslut i denna del, efter min öfvertygelse, rörande den extrasamt ordinarie-rotering underkastade jorden i Riket, är tillämplig så väl på Halland sorn på öfriga delar af Sverige, så finner jag verkligen en motsägelse i det tillstyrkande, hvartill Utsk:n här hafva kommit, aldrahelst sorn jag funnit att i föreg:de frågor, hvilka angått rotering i andia delar af Riket, StatsUtsk. fattat alldeles motsatta beslut, och med åberopande af 1834 och 1835 årens riksdagsbeslut afstyrkt rnotioner, sådana som den, hvilken nu blifvit till bifall underställd. Frih. Cederström, Jacob: