Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom Westergöthland, som anses för en för hästafvel särdeles lämplig provins och hvars hästar slå i ganska högt anseende, har jag sislförflutne höst sjelf bevistat den största remont-marknad, som der hålles, nemi. i Sköfde. Jag var i tillfälle att se alla hästar, som der funnos, och af hvilka flera uppköptes till remonter vid lifregementets husar-korps, och, en), hvad jag ansåg samt flera närvarande kompetente personer intygade, kunde dessa hästar ej i något afseende anses vara våra Småländske hästar ölverlägsne. Då Smålands husarers hästar under sednare tiden, enl. medelberäkning, stått tjenstbar tills de npgnått 15 års ålder, anser jag äfven det innebära ett tydligt bevis såväl på hästarnes duglighet, som på de s. k. fattige Småländske rusthållarnes, eller med andra ord den Småländska jordens, förmåga att sina hästar vårda och underhålla. »Ilen stora kostnaden för hästarnes anskaffande» är äfven ett af Utsk:ts skäl Hvad den beträffar, anhåller jag att få äran upplysa om, att medelpriset på under de sista 3 åren vid regementet antagne remonter varit 408 rdr 75 öre rmt, och tror jag ej, att dugliga hästar för billigare pris blifvit, åtminstone på de sista 10 åren, vid något annat regemente anskalfade. Om vi betrakta frågan ur militärisk synpunkt, så framställa sig ganska vigtiga skäl emot förslaget; det torde väl vara vådligt att, som förhållandet blefve, om Småländningarne sitta af och Westgötharne sitta upp, blotta hela östra kusten af Sverige från Upland ända ned till Skåne på kavalleri, samt dessutom mindre lämpligt att förstöra ett i godt skick varande kavalleri-regemente och i stället erhålla ett sådant, bestående af rekryter och remonter under loppet af flera år. Det torde ursäktas mig, att jag, såsom sjelf tillhörande ifrågavarande regemente, här står och talar om dess duglighet; men jag tror ej, att någon här närvarande skall kunna vederlägga mitt påstående, att Smålands ryttare, såväl fordom som på sednare tider, alltid med heder fyllt sin plats inom Svenska arméen.
Bancosedlar, redan på en tid, då detta sistnämnde belopp svarade emot lika manga Riksdaler Specie, d. v. s., efter nuvarande realisations-grund, emot 444 Banco, således till vida högre belopp, än som nu är i fråga. Sådant oaktadt har ingen efterapning af detta skiljemynt blifvit förspord, ehuru det gerna emottogs och ännu emoltages i rörelsen, såsom, nästan bättre än Banco-skiljemyntet, lämpadl till folkets i senare tider mest öfliga beräknings-sätt, nemligen efter Riksgälds-sedlar. Banco-Utskottets Betänkande JY.o 7. 3 Att en förändring i nn gällande utmyntningsgrund för kopparn är oundgänglig, anser Kongl. Maj:t visa sig, om kopparens värde upplages lill förlidet års försäljningspris vid tionde-auctionerne, eller omkring 149 Ridr Banco skeppundet, samt dertill lägges arbetslönerna, efter hittills gällande taxa för Avesta, då kostnaderna blifva för ett skeppund: Helskillingar . , . Halfskillingar ... ,174: 3a — Fjerdedelsskillingar . Sjettedelsskillingar . „ 194: ehuru de alla till Banken aflemnas och der utgifvas efter 166 R:dr 82 sk, per skeppund, så att en förlust af 2| till 27! R:dr Banco på hvarje skeppund uppkommer för Staten, utom den på tillverkningen bestådde afbränning, som utgör 7I procent af kopparvärdet. Kongl.
Nya odlingslägenheter och nybyggen upptagas väl, tid efter annan, å enskild ta ägor, men i den vidsträckta trakt af Länet, der ganska godt utrymme dertill gifves, förekomma de högst sällan, i följd af jordägarnes uppmärksamma omsorg, att emot intrång och tillgrepp freda de för Bruken och bergverken dyrbara skogarne. Arf och andra laga fång föranleda väl rätt ofta till Hemmansklyfningar; dock ske icke dessa i mindre delar, än sådane, hvarå, åbo kan vara besutten. Med hvarje år försvinna mer och mer de fordom öfver allt förekommande samfälligheter i åker och äng» De i Länet anställde 11 Landtmätare äro, till största delen, i full sysslosättning, och ofta förefalla Laga skiften, hvilka dock sällan kunna utan Rättegång fulländas samt på slättbygden möta ett ganska svårt hinder i den betydliga stängselkostnaden. Under dessa 5 år hafva 6g sådane skiften blifvit afslutade och 156 Hemmansåboer, i följd af dem, utflyttat sina åbyggnader från byarne, eller blifvit förpligtade att sådan flyttning, inom viss lid, framdeles verkställa. — 21 — Antalet af sjelfägantle Jordbrukare och Arrendatorer är ungefär lika stort, med någon liten öfvervigt å de förres sida. I Bro Härad, som består af ii6 5/8 mantal, tillhöra alla Hemmanen Kronan eller Ståndspersoner, så att ingen enda Bonde äger det Hemman lian brukar. I Länet finnas i5 i/4 mantal Posthemman, samt 27 Gästgifvaregårdar. Sådane, lill särskildta ändamål anslagna och donerade Hemman, eller lä-» genheter, som icke kunnat i Tabellen upptagas under rubriken ad pios usuSj gifvas icke. Läget af Åbyggeby Qvarn i Wendels Socken och af Odensforss Qvarn i Tierps Socken vållar skada å ofvanliggande jordägor.
Angående en förbättrad hushållning med EkeSkogarne; fann Ridderskapet och Adeln att enä r sisi nämnde Betänkanden redan blifvit den 29 nasti. Maji af Ridderskapet och Adeln gilla* de. Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till hand! ingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch Bevillnings-Utskottens den 10 dennes aflatne samt t^en tgl samma månad på bordet lagde hemställan om slutlig åtgärd af det förstärkta. Stats-Utskottet vid frågan rörande en stadgad afgift till veneriska smittans hämmande, fann Ridderskapet och Adeln det berörde fråga borde, på sätt Utskotten föreslagit, till det förstärkta Stats« Utskottets afgörande öfverlernnas, S. D. Då nu å nyo föredrogos Stats-Utskottets den 10 dennes afgifne samt den 15 i samma månad på bordet lagde Utlåtanden, i anled-' ning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddelte Betänkanden; 1, Angående ersättning åt Deputerade af Riks-Stånden, som komma att afresa till Norrige för att bevista Hans Majus Konungens Höga Kröning derstädes. 2- Angående Riks-Hufvud - Bokslutet; Fann Ridderskapet och Adelnatt, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit den 29 sisth Maji samt den 5 dennes af Ridderskapet och Ar deln bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtan-' den borde läggas till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskotlets den 10 dennes afgifne samt den 16 i samma månad, eftermiddagen, på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Prot.
Ridderskapet och Adeln blifvit upläste , anse Förenade Utskotten desse Anföranden, såsom blott innefattande någre Ledamöters enskildta tillägg uti Höglofl. Ridderskapets och Adelns fattade Beslut , icke kunna , emot Riksdags-Ordningen , till pröfning vid innevarande Riksmöte •upptagas. Stockholm den 6 Julli 1818. Riksens Högl. Ständers Banko-Utskotts Memorial, till sammanjämkning af RiksStåndens Beslut rörande ett till Götheborgs Stad beviljadt Läne-biträde. Samtelige Respektive Stånden hafva, enligt Utdrag af Deras Protokoll under d. 2 och 4:de •uti innevarande Månad , bifallit det af Kongl. Majit i Nåder proponerade Låne-biträde till Götheborgs Stad af 200,000 R:dr, emot den säker* 8; Banko,- Utskottets, Betänkandeni het och de Ränte-beräknings, och. återbetalnings*, vilkor , som Banle-Utskottet tnl serskilde Betanhanden af den 15 och 27:de sisth Junii föreslagit , samt med antagande tillika af Utskottets vördsamma förbehåll., att. något nytt eller serskildt Anslag för ifrågavarande ändamål ej må äga turn, ytan. samma Lån-biträde inheräknas uti de tillgångar, hvilka af Stats^och Banko-Utskotten blifvit uppgifne, att intill nästa Riksdag i det hög-| Sta kunna disponera.?. Deremot har skiljaktighet Riks-Stånden emellan uppstått , vid fråga om bestämmandet af de fonder, hvaraf Låne-biträdet borde anses utgå, i så måtto, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln dertill anvist de medel, sorn i annat fall skolat i. Diskont-väg utlemnas , och, Hedervärda BondeStåndet de serskilda Medel, som blifvit anslagne till Silfver-uppköp; hvaremot; Högvördige Presteoch Vä 11oil..
Uti de underdåniga yttranden, som i anledning af den sålunda gjorda ansökningen blifvit algifna, har hufvudsakligen anförts: af Landshöfdinge-Embetet i Wermlands län, alt efter dess tanke skulle en hamnanläggning, verkställd i enlighet med det sednast omförrnälda förslaget, bereda större fördelar för trafiken, än enligt nägoldera af de andra förslagen; men då de dermed förenade kostnaderna syntes åtminstone lör närvarande göra detsamma overkställbar, tillstyrkte Landshöfdinge-Embetet den underdåniga ansökningens bifallande; och af Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, att, enär, sedan hamnen vid Kanike-näset och pråm-kanalen från denna hamn till Klarelfven anlades, trafiken på Carlstad ansenligen ökats, och då det afstånd af 2,00(1 alnar, sorn vore mellan hamnen samt staden, och å hvilket i början obetydligt alseende gjordes, under den med hvarje år stigande rörelsen befunnits mer och mer känbart, vore det af högsta behof påkalladt. att förbättringar vidtoges genom hamnbassinens utvidgande och densammas dragande närmare intill staden; hvarjemte Styrelsen, sorn förordade det i sådant afseende af bolaget och trafikanternes deputerade antagna förslag, yttrade: att, såvidt Styrelsen, med hänsigt till nuvarande höga pris på inaterialier och dagsverken, kunde bedöma, borde delta förelag kunna ullöras för den beräknade summan eller för högst 150,000 R:dr Banko, samt att i förhållande dertill, del begärda statsbidraget icke syntes vara för högt. I betraktande af hvad nyssbemälde Styrelse anfört rörande den ökade trafiken vid Carlstads hamn samt nyttan och behofvet af samma hamns utvidgning, har E. K. M:f i nåder ölVerlemnat till Rikets Ständers pröfning, huruvida tillgångar till det för meranämnde angelägna ändamål ifrågaställa statsanslag kunde beredas.
Q0:0 Angående Controllerne vid beläning i Banken afTackjern, liggande på Stockholms Våg; hvaröfver Öfver-Ståtbållare-Embetet inkommit med underdånigt utlåtande, sedan vederbörande blifvit hörde. Anmäld den 6:te Mars s. å. Kongl. Maj:t, som hufvudsakligen gillade hvad Rikets Ständer beslutat i afseende på reglementariska föreskrifterna vid Baiicolåns meddelande emot pant af Tackjern, befallde, att allmän Kungörelse skulle i anledning häraf utfärdas. 91:° Angående Dykerioch Bergnings-anstalterna i Riket. Anmäld den i3 Mars s. å. Kongl. Majrt ville häröfver i Nåder inhemta Förvaltningens af Sjö-Ärendena och Conrmerce-Collegii utlåtanden. Bil. till R. St. Just, Ombudsm. Emb. Ber, d. t5 Ja». i834. 75 Den 26 Augusti s. å. ytterligare anmäld, då Kongl. Maj:t beslöt att låta utfärda allmän Kungörelse om bildande af ett nytt Dykerioeh Bergnings-Bolag enligt vissa uppgifne grunder. Den 2 Februarii 1833 fann Kongl. Maj:t serskilda Dykeri-och Bergnings-anslaller icke för närvarande vara af behofvet påkallade, och medgaf derföre fortfarande frihet till biträde vid strandningshändelser. Angående uppbörden och förvaltningen hädanefter af K1 önans spanmålsräntor. Anmäld den 6 Mars i83o. Hvad Rikets Ständer härvid, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Kongl.-Maj:ts Nådiga förslag, i ämnet beslutat, skulle Stats-Gontoret till efterrättelse meddelas; och ville Kong]-. Majrt hafva anbefallt Stals-Contoret, att, sedan vederbörande Kongl. Majrts Befallningshafvande blifvit hörde, inkomma med utlåtande och förslag, hvilka magasin, utom de af Rikets Ständer uppgifna, borde för Sta ts-W erkels läkning bibehållas. Sistnämnde fråga afgjordes den 5 Maji 1803.
Jag skifta kan på alla sätt, till godhet, pris med mera, jag kan, som du nog märker lätt i tusental variera. En art af mig i Idun du hvar vecka säkert finner. Så gissa då, du kan det nu — om snillets låga brinner. Och småord fås, som du förstår, utaf bokstäfver elfva. Hvad händer att lillpysen får, ni kanske fått det själfva. En färg, en sport, ett slag af land. Och det, hvarom man säger, att det med en allsmäktig tand förstör allt jorden äger. Ett annat ord för flicka finns; och hvad kan flickan vara? Ett utländskt tilltalsord du minns, om du vill söka bars .. Idun pl. Idun ensam Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr kr. En Nelly Melba. E j under då, att vår musikälskande publik m e d spänning af vaktar ankomsten af Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. Allm. 70 Öre p r n o n p. - r a d, dubbelstjärna. Marcella den dubbelstjärna, s o m i dessa dagar uppstiger p å vår nordiska horisont. D e r a s tillfälliga sammanSembrich. träffande härstädes skall blifva särdeles intressant, ej minst g e n o m d e n lägenhet det bereder att uppdraga jämförelser emellan t v å så b e r ö m d a sångerskors olika individualitet, på s a m m a g å n g m a n naturligen skall erfara en sällspord njutn i n g af att åhöra lysande p r o f p å en i de minsta detaljer utmejslad italiensk sångkonst, E. J. Siagnelius. S e d a n dess har h o n i den tyska rikshufvudstaden firat sina kanske förnämsta triumfer. d. H o n har bildat sitt kons tnär s namn efter sin födelsestad. sig i n o m k o r t på sina vänners inrådan till Paris f ö r att vidare utbilda sig i sångfacket. H. G. S. Melankoli.
Götha Hof-rätt och Hof-rätten öfver Skåne och Blekinge afgåfvo jemväl redan år 1827 yttranden öfver förslaget; men från Svea Hof-rätt hade något icke inkommit, då förslaget företogs till granskning af Högsta Domstolen, der den år 1833 fullbordades. Emedlertid bragtcs ämnet åter å bane af enskilde representanter vid 1828 års riksmöte. Då väcktes nemligen fråga om dels antagande af förslaget till civillag i sin helhet, dels pröfning af de grundsatser, hvarpå det vore byggdt, dels ock lämpligaste sättet för dess pröfning hos Ständerna; men derjemte ilrågaställdes älven, huruvida Lag-kommittéen i sitt arbete gått tillväga i full öfverensstämmelse med 1810 års Ständers yttrade åsigter och önskningar samt Kongl. Maj:ts, i enlighet dermed, för kommittéen utfärdade instruktion. Redan förut hade Götha Hofrätt i dess underdåniga utlåtande, med anledning af den granskade civil-lagen, yttrat, att en så total reform af hela svenska lagstiftningen syntes hvarken nödig eller nyttig eller kunde antagas öfverensstämma med nationens önskan, utan ansågs, att man borde stadna vid att befordra mera tydlighet och bestämdhet i lagen, samt en dermed förkuippad större ordning, reda och enhet i lagskipniugen; och nu anmärktes hos Ständerna, att de två förslag till civil-lag, hvilka utgått från kommittéen och hvilka sinsemellan voro väsendtligen olika till innehåll, icke eller innefattade en så beskaffad bearbetning, sorn med kommittéens tillsättning afsågs. Ändamålet hade varit att till en redaktion sammandraga alla gällande lagar, afskilja derifrån föråldrade och olämpliga stadganden, och ifylla hvad som saknades. Men deremot hade kommittéen utarbetat en ny, från gällande lagstiftning betydligen af WLag-Utskottets Betänkande, N:o 5. 5 vikande lag, emot hvars innehåll en mängd anmärkningar äfvenledes framställdes, serdeles inom Hedervärda Bonde-ståndet. Någon pröfning blef likväl icke vid ifrågavarande riksmöte hos Ständerna företagen af förslaget hvarken i sin helhet eller till grundsatser.
Tiden utsträcker sina verkningar äfven, till de mest konservativa, och enl. min åsigt är detta händelsen mera i detta än i alla andra fall. I den sednast af OfverStåthJSmb. afgifna femårsberättelse inbemtas, att af Zi tjenstefiickor hafva 18 eller 19 framfödt barn. 368 Den 17 Jani f. m. Detta är af så stor faktisk betydenhet, att lagstiftaren måste taga detta faktum som det är och derefter rätta sitt förfarande. Det går icke an att taga ett steg för långt tillbaka, utan man måste söka finna sig i hvad man icke kan hjelpa. Jag får hufvudsakligen på denna grund yttra, att om än det är önskvärdt att få den punkt ändrad i 1778 års Kongl. Bref., som angår barnmorskas skyldighet att förtiga barnaföderskors namn, skulle jag likväl icke vilja återremittera Betänk., isynnerhet sorn jag tror att 2 Stånd redan bifallit detsamma. Gr. Sparre, Erik: Jag erkänner villigt det välmenta i syft ningen af dessa motioner, och att möjligen ifrågav:de Kongl. Bref icke haft goda verkningar; men, mine Hrr! en sak är att klaga öfver: sedeslösheten i samhället, och en annan är, att utfinna det rätta medlet att utrota denna sedeslöshet. Om likväl detta alltid lyckas genom lagstiftnings-åtgärder, derpå tviflar jag. Roten ligger långt djupare, än att lagstiftaren genom stränga föreskrifter kan motverka det onda. Om jag än icke till alla delar kan instämma i den siste talarens motivering för bifall tili Betänk., tror jag likväl att ganska många skäl finnas för ett sådant bifall. Klagan öfver det Kongl. Brefvet har länge varit förspord, och endast 8 år efter dess utfärdande begärde presterskapet ändring deri. Jag kan icke kortare besvara eller vederlägga de här gjorda invändningarna, än genom upläsande af K. M:s svar på presterskapets anhållan om det Kongl. Brefvets uphäfvande. Detta K.
Maj:ts Befallningshafvande reqvireras och från hufvudstaden transporteras, så att icke, såsom hittills skall skett, desse transporter med ett eller tvänne par hästar i hvarje eller hvarannan månad yerkställdes, hvarigenom icke allenast olägenhet tillskyndades Kronobete - 4 Allm. Eesv.- och Occon.-Utsk. Utlåtande N.o 6. ningen, som måste ombesörja kronoskjutsen och viel ombytesställéna alitia vara närvarande, utan ock många dagsverken förspilldes för de kronobrefbäringsskyldige, hvilka, för skjutsens inställande, nödgades vandra med bref kronobetjeningen emellan. Utskottet bar tagit motionen i öfvervägande; och alldenstund härvid förekommer, att Kongl, Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium, som kommit i erfarenhet, hurusom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i flera Län till Kongl. Collegium insände reqvisitioner å behöfligt stämpladt papper, flere serskilde gånger om året, och oftast sådane årstider, på hvilka endast kronoskjuts kunde begagnas för afsändningen, ehuru sådant kunde ske med minsta kostnad sjöledes till de vid sjökusten belägne Län, genom Circulaire till Kongl. Maj:ts samtlige Befallningshafvande den 2 November 1820, till förekommande af onödiga utgifter för Kongl. Maj:t och Kronan, samt beredande af lindring för den skjutsskyldige allmogen, funnit skäligt förordna, att, sedan Lands-Contoren vid årets början upprättat förslag öfver årsbeliofvet af stämpladt papper för hvarje Län, reqvisitionen deraf, framdeles, så vidt möjligt vore, borde ske på en gång, och till Kongl. Collegium, inom Mars månads slut, årligen insändas; fördenskull och som, genom hvad i nämnde Circulaire sålunda blifvit föreskrifvet, det ändamål, sorn med motionen åsyftats, redan är uppfyldt, bar Utskottet ansett något ytterligare stadgande härutinnan icke af behofvet påkallas.
Under den tid, som numera förflutit, hade af ofvanherörda, vid särskilda tillfällen anvisade belopp, blifvit från Stals-kontoret på Styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader reqvisition utbetalde och för de afsedda ändamålen disponerade ej mindre 8,840 Riksdaler till iståndsältande af bron öfver Bådsjösundet och anbringande af en isbrytare derstädes, än äfven de för ombyggnad af bron öfver Buttersbäcken jemte dertill hörande vägförbättringar samt anbringande af nya farbanor å broarne öfver Staa-elfven och Bådsjösundet bestämda 10,299 Biksdaler. Deremot hade, enligt hvad Stals-kontoret anmält, de för reparationen af bron öfver Hjerpeström afsedda 12,535 Riksdaler ännu icke blifvit från Stats-kontoret reqvirerade, af anledning, efter hvad särskildt blifvit meddeladt, att i sammanhang med inom orten väckt fråga om ett annat läge för bron öfver Hjerpeström, de nödvändigaste reparationerna å gamla bron blifvit verkställda, ulan det beviljade anslagets anlitande.
Hade god lust att hänga hennes kjortlar som klocka på slottstornet, med henne sjelf som kläpp i klockan! Nå, när vi nu väl få fästet inne, skall väl detta finneupproret ta slut." "Blott de ej ånyo få lust att resa sig, när Eders Furstliga nåde åter måste lemna landet", svarade, med sjömanna rättframhet, amiralen Peder Stolpe. "Åh, det skall jag väl låta dem hederligen veta, att om något upplopp och förrädiske praktiker sker hädanefter, skall jag nog så räkna med dem, att jag, med Guds hjelp, skall räkna dem i galgen, eho det än må vara, om än sjelfvaste fru Ebba, huru hon ock må bjebba. Ja, i sanning, bättre svågerlag kunde gamle kung Gösta hafva skaffat sig, än denna fru Ebba och hennes blodige och riksförrädiske man. Det var att sätta bocken till trädgårdsmästare, när den der Stenbockens, eller rättare, Stengetens slagtardräng till man slapp som befälhafvare till Finland. Och geten bräkte ännu på samma ton, sen bocken kolat af. Jo jo, hon tänker spränga oss i luften, påstås det, och har anlagt en mina i slottet; men jag har derför befallt henne att vara oss till mötes i porten. Vill hon skicka oss till helfvetet, så skall hon sjelf få vara den första, att helsa på hin håles fru mamma, med en kärlig systerhelsning. Kaka söker maka, och gerna kunde de fara med henne, alla de äreförgätne, upproriske och hufvudljugare, Anders Larsson och andre, som tagit sig före befallningen här vid Åbo." Under det hertigen talade, hade han hunnit till slottets yttre port. Här stod den stolta frun, en hög gestalt, i djup sorgdrägt. Det endast föga grånade håret betäckt af ett dok med breda fållar, och den svarta flanellsklädningen fallande fotsidt ned omkring henne. Endast de djupblå ögonen och de hvälfda ögonbrynen aftecknade sig på det i öfrigt marmorbleka ansigtet. Så stod hon lik en bildstod, kall, orörlig, den stolta blicken hvilande på vägen.
Vid öfvervägande häraf fann Ståndet, att Borgare-Ståndet saknat anledning tilldess först gjorda förklarande, att Städernas rätt till Tolag utgjorde ett privilegium, af den beskaffenhet, att detsamma skyddades af, och icke kunde förändras annorlunda än i öfver - Prot. Utdrag den ast Janu<fr[i 1830. 117 ensstämmelse med föreskriften i 114 Regerings-Formen, likasom att samma Stånds sedermera vidtagna åtgärd, till förhindrande af voteringarne om ifrågavarande punkteme i förstärkta Stats-Utskottet, innefattade ett inconstitutionelt och, utsträckt i tillämpningen, för den bestående ordningen eftertänkligt steg; men då Borgare-Ståndet nu mera öfvergålt derpå, att anse frågan om Tolagen böra ankomma på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och således vars af oeconomisk egenskap, hvilket samma fråga ostridigt är, och Bevillhinga-Ulskottet jemväl synes hafva antydt i Betänkandet N:o 54, pagina 19 och 205 Så beslöt Bonde-Ståndet, att i så måtto antaga Borgare-Ståndets inbjudning, som att Bonde-Ståndet ville medgifva, att ur Bevillningsutskottets afgifna Betänkanden och Förslag i ämnet må utgå den af Utskottet gjorda förutsättning af Tolagens upphörande för ifrågasatta varuartiklar, samt frågan om Tolagens försvinnande öfverlemnas till Kongl. Majus Nådiga afgörande, genom hvilket begifvande iVoterings-propositionerne om Tullafgifterna för dessa artiklar likväl förblifva oförändrade; och kommer i följd deraf votering öfver nyssnämnde Propositioner att ofördröjligen gå för sig. S. D. Vid ytterligare föredragning godkände Ståndet Bevillnings-Utskott^ts på bordet hvilande Memorial t X 18 Prof. Utdrag deri a 3 Januarii 183o.