Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nyligen har i ett tyskt arbete, af en professor i Dorpat, resultatet blifvit framlagdt af mångåriga vetenskapliga undersökningar röranda en af verldshistoriens allra märkvärdigaste företeelser, med ett ord en af hufvudpersonerna i operan ” Nordens Stjerna ” *. Vi föreställa oss, att det skulle intressera våra läsare, om vi kunde lyckas återgifva ett och annat af de mest fängslande dragen i czar Peter » gigantiska företeelse, med särskildt afseende på den romantiserade teckning, som gifves af honom i ” Nordens Stjerna ”. Vare det långt ifrån oss, ätt vilja gå till rätta med den store tusenkonstnären Eugéne Scribe och hans libretto. Han är ju i sin goda rätt, då han icke visar sig synnerligt bunden af tid eller rum, då han t. ex. förlägger till Finland hvad som kanske passerade i Holland m. m. dylikt. I hufvud-sak äro dock händelserna i ” Nordens Stjerna ” mindre romantiserade * an man skulle tro, och karaktersteckningen är riktigare än hvad mången kanske föreställer sig. Sedan en tidrymd af tre årtionden har Peter den stores, tide * hvarf icke blifvit tillgodosedt utanför fackmännens krets, men under dessa tretio år hafva ytterst värdefulla materialier — monografier, brefsamlingar och dylikt — småningom blifvit publicerade, hvilket allt nu vid ingången af 1880-talet lagts till grund för det ifrågavarande monumentala arbetet af professor Briickner, en författare som företagit sig det svåra men tacksamma värfvet att gifva en helgjuten bild af czar Peter. Vi vilja nu försöka att bland denna embarras de richesse göra ett litet urval. Hurudant var framfor allt, enligt historiens nu sorgfälligt granskade vitnesbörd, czar Peters förhållande till den andra hufvudper-sonen i ” Nordens Stjerna ”, den fagra Katarina? Innan vi besvara denna samvetsfråga, skola vi taga en liten öfverblick af czar Peters förhållande till det täcka könet för öfrigt. •Titeln är: n Peter der grosse von Alexander Bruckue) ' ” (Berlin, Grotesche ' Buchhandlung), en diger volym i stor oktav, med porträtt af czar Peter, Karl XII m. fl.
Enligt samma utredning uppgick det, före slutet af 3:dje qvartalet 1860, till Riksgälds-kontoret influtna eller der innehållna belopp af allmänna bevillningen för år 1858 till » 2,175,451: 97. Derefter hafva, såsom bevillning för sistnämnde år, ytterligare levererats: under 1860 års 4:de qvartal R:dr 179: 23. och under de 3 första qvartalen af innevarande år ^ » 540: 12. 719: 35. Dessa medel utgöra följaktligen ett sammanlagdt belopp af R:dr 2,176,171: 32. och öfverskjuta den uti då gällande bevillnings-förordning beräknade summa, » 1,725,000: — med R:dr 451,171: 32. Utöfver det i 1860 års revisions-berättelse uppgifna, före den 1 Oktober samma år Riksgälds-kontoret tillgodokomna belopp af allmänna bevillningen för år 1859, eller R:dr 2,314,177: 24. har Kontoret af nyssberörde års bevillning uppburit: under de trenne sista månaderne af år 1860 10,767: 49. och under innevarande års 3:ne första qvartal 19,357: 34. » 30,124: 83.
Utelöpande sedlar 6) Utelöpande invisningar och insättningsbevis emellan depositionsoch kassaafdelningarne 2,363: 38. 7. Låneoch kassad:o . 1,419: 31. 10. Depositionsskuld: Behållning, tillhörande allmänna verk och inrättningar samt bolag och enskilde personer D:o i Guld, 190 — Obegagnade andelar af kreditivoch låne-förlag: Tillhörande Depositions-afdelningen, nemligen: af kreditivet för jernbelåning i Götheborg 818,900: d:o till Riksgälds-kontoret 1,000,000: d:o till Kongl. Kommers-kollegium 292,266: 24. — d:o till Jern-kontoret 193,600: af fonden för utlåning genom allmänna diskonten, dels mot namn och reverser och dels mot pant af aktier och publika papper: i Stockholm 130,526: 45. 7. i Götheborg . .. 136,864: 26. 7. i Malmö 45,533: 16. — af fonden för utlåning och diskontering genom handeloch närings-diskonten: i Stockholm 93,539: 6. 10. i Götheborg 136,075: Transport 2,847,305: 23. — 31,355,149: 25. 4. \ Banko-Fullmägliges Berättelse.
Nå väl, mine Hrr, om så är, är det dä så obilligt att en liten del af räntan utgår i penningar. Jag kan åtminstone icke inse att detta är en oriktig grundsats, ty man måste i denna fråga icke afse uteslutande endast Statens, utan på samma gång både Statens och den enskildes rätt och fördel. En annan värd talare har slutligen sagt, alt den förenkling man åsyftar, icke medförde några fördelar, enär, i händelse Frih. Palmstjernas förslag antages, de artiklar, som bibehållas, likväl komma alt brytas. Jag hemställer likväl om icke det är en gifven fördel att hafva 5 eller 6 artiklar i st. f. 100. Då jag sålunda förordar Frih. Palmstjernas förslag, tror jag, att, genom samma förslag, någons rätt icke förnärmas. Jag har gjort det derföre, att jag tror att 1 § Risd:sOrd:n är en sanning, nemi. att R. St. äro Svenska folkets representanter, och då det således är deras pligt att lagstifta på det sätt de anse nyttigt för Sverige, samt jag pröfvat Frih. Palmstjernas förslag nyttigt, kan jag, i min egenskap af representant, icke annat än tillstyrka R. o. Ad. alt antaga detsamma. Den siste värde talaren har omtalat den utgång frågan kan få och i hvilket fall den bör komma till förstärkt StatsUtsk. För 9 H. 9 130 Den 8 September f. m. min del tror jag, att vi nu böra afgöra de framställda förslagen, och icke om de i den eller den händelsen skola komma till förstärkt StaisUtsk. eller icke. Jag skulle icke hafva vidrört denna punkt, om icke den värde talaren sjelf framkommit dermed, och jag får derföre erinra hurusom 69 § Reg.F. bjuder, att frågor, hvilka röra statsregleringen, skola gä lill förstärkt SlatsUtsk. Att denna fråga rör statsregleringen, torde vara något svårt att jäfva, och sålunda måste den lill förstärkt SlatsUtsk. om två Siånd skulle afslå densamma.
Enär detta stadgande kunde leda till den följd, att, änskönt inteckning uti domarens gravationsbevis blifvit, såsom ej förnyad inom tio år, utesluten, densamma likväl, genom fordringens bevakning i gäldenärens konkurs, skulle blifva gällande framför andra i samma bevis upptagna fordringar, har så väl Lag-kominitteen som lagberedningen, i anseende till den häraf uppkommande osäkerhet, föreslagit det motsatta stadgande, att inteckning, som ej inom föreskrifven tid är förnyad, förfaller, ändå att gäldenärens egendom inom samma tid lill konkurs afträdes; och som ett sådant stadgande jemväl är behöfligt, för den händelse att konkursen kommer att förfalla och inteckningen att fortfarande i egendomen qvarstå, har Utskottet ansett nödigt att förändra na gällande föreskrift i denna del till likhet med hvad lagberedningen föreslagit. Men utom denna förändring af föreskriften om intecknings förnyelse, har Utskottet funnit en ny bestämmelse härutinnan vara af behof vet påi kallad. Lag-Utskotlels Betänkande, N:o 5j. te Det har nemligen varit omtvistadt, huruvida postposition af inteckning skulle hafva samma verkan till inteckningens bibehållande, som en förnyelse; och som olika åsigter jemväl derom varit rådande, är det af vigt, att lagstif taren bestämdt uttalar sin mening i detta afseende. Man har väl påstått att då, medelst postposition, som skett inom den för förnyelse af inteckning föreskrifna tid, inteckningen blifvit hos domstolen anmäld och uti intecknings-protokollet antecknad, samma åtgärd fullt uppfyller ändamålet med förnyelsen; men om man tar i betraktande, att post position blott innefattar en reglering af rättsförhållanden emellan serskildeinteckningshafvare eller en hos domstolen anmäld öfverenskommelse dem emellan, som ej förändrar deras ställning till de öfriga, anser Utskottet en sådan åtgärd ej heller böra medföra den vidsträckta verkan, som en i laga ordning Verkställd förnyelse; och denna åsigt är gruuden till det tillägg, som för omförmäldta fall innefattas i den af Utskottet föreslagna 29 §.
W. (826) HVILKA ANVÄNDAS AF C:A 800 FAMILJER I STOCKHOLM. I ORIGINALPACKNINGAR DIREKT FRÅN IMPORTÖREN TILL FÖRBRUKARNE. PRIS: KR. LAGER HOS C. O. B O H I O P P, KLARA VESTRA KYRKOGATA 9VA — FÖRSÄLJARE ANTAGAS. STARKA, VACKRA GÅNGMATTOR I OLIKA FÄRGER Ä 65 ÖRE PR METER SÄLJAS FRÅN KRONTORPS GÅRD, ADR. VERMLANDS BJÖRNEBORG. FÖRSÄLJES BOS ALLA VÄLSORTERADE SPECERIHANDLANDE SAMT I PARTI HOS Ä. - B. NISSENS MANUFACTURING, F TT1 r O. UTSÖKT SORTIMENT AF xt — N ETABLERAD U N E R 1866 &amp; — L: O, PREDSGATAN. 2 2 - • PAPPERSMATTOR. VÄRLDSBERÖMDA TEER, v ?T * v \ £r * Tz H PORTIERER, BORDDUKAR, MATTOR — REELT OCH BILLIGAST. — PNRTIRRFIR. BORDDUKAR MATTF YOTTEN LJUNGDAHL ' S HVITVARUAFFÄR OLMQVISTS I ÄNDELSINSTITUT GÖTEBORG, VÄSTRA SVERIGES STÖRSTA, FULLSTÄNDIGASTE OCH MEST RENOMMERADE HANDELSLÄROVERK. OMFATTAR • Q MALINSKLLIIADSGITTAII q ALLM. TELEF. Idun Prenumerationspris pr år: Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher I d u n m. pl. Idun ensam Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr. k r. Allm. Telef. Tryckeri Aktiebolag 6:te årg. Utglfningstid: hvarje Iduns helgfri fredag. - r a d.
Prat. 1828 oct I8i0i 7 Simi, t 4fi, % 5'.dje B.de t. i8 LagUttkottets Utlåtande N:o »53. slag ej eller kan, litaén deras bifall, upphäfvas; hvarföre i Rikets Ständers beslut borda inflyta, att berörde för en serskild ort gifna stadgande skall till all kraft och verkan upphöra ; vid nionde punkten: af Rutberg', att 37 Capitlet 7 §. Byggnings-Balken visserligen syntes tydlig och klar, men ingalunda i Utskottets mening, alt det nemligen vore jordegaren, sorn skaI! ådagalägga, att hemmanet, vid Landtbons tillträde, varit i godt stånd. Om ock jordegaien ar pligtig att lemna tillträdande Landtbo en afskrift af husesyn till bevis om det skick , hvari hemmanet emottages, följde dock deraf icke,' att den senare ej behöfver husesynen, för att dermed värja sig emot den förres anspråk, i fråga om hemmanets tillstånd. Att hevisnings-skyldigheten i ty måtto åligger Landtbon, vore öfverensstämmande med allmänna rättsgrunden om redovisning för hvad man om händer har och syntes alldeles nödigt, för att i verkställigheten komma till ett förnuftigt och giltigt slut. En Landtbo, kan nemligen, vid afflyttning, visa verkställd nyhyggnad, svarande emot de år han innehaft hemmanet, men lemna alla öfriga hus i förfallet tillstånd, utan att man vet, antingen de vid tillträdet varit *1 geda;, att de genom nö - LtfgUtsköttets Vtlåjamh N:o . o5. 19 digt underhåll kunnat i försvarligt skick bibehållas, eller då redan funnits så skadade, att deras vidmagthållande varit fruktlöst. I förra fallet bör Landtörn: bygga nya, utöfver irsbyggnads-skyldigbeten , hvaremot han i det senare bör för det mesta eller belt och hållet vara saklös. Men han skall i bägge fallen blifva ansvarsfri, om någon skyldighet ej kan, för brist af tillträdessyn, honom åläggas. Detta vore dock icke hvad Lagen åsyftat.
29 ningen sjöledes, genom hinder af is, var på vägen att alldeles afstanna, öfvergått till verklig nöd, — Landshöfdingen i Blekinge län, å stadens innevånares vägnar, an hållit, det Kongl. Majit i nåder täcktes behjerta nämnda samhälles lidande och hos Rikets Ständer begära anslag för den länge tillämnade vattenledningen till Carlskrona, samt i sådant afseende tillika anmält, att, enligt bifogadt protokolls-utdrag öfver den 10 i berörde månad med stadens innevånare hållet sammanträde, desse då ånyo förbundit sig att till vattenledningens underhållande årligen bidraga med 2,250 R:dr K:mt samt dessutom utan ersättning upplåta så mycket af stadens mark, som för samma anstalt erfordrades, äfvensom att, efter hvad vid berörda tillfälle blifvit upplyst, vattenhemtningen för Flottans och stadens behof nu kostar Statsverket nära 12,000 R:dr årligen, hvilken utgift, genom vattenledningens utförande, blefve besparad. Nyssberörda uppgift hade ock blifvit bekräftad genom särskildt af Departements-chefen infordrade handlingar, enligt hvilka kostnaden för transporten af vatten från Lyckeby till Carlskrona medelst 4 st. dertill ständigt afsedda skutor beräknats årligen uppgå till en summa af 11,319 R:dr 60 öre R:mt, deraf 1,319 R:dr 60 öre kunde antagas fullt motsvara Kronans blifvande kostnadsbidrag till vattenledningens framtida underhåll, då deremot återstoden, 10,000 R:dr, skulle, i fall merberörda vattenledning kommer till stånd, blifva en besparad och väl behöflig tillgång å det för sitt ändamål alltför otillräckliga anslaget till Flottans underhåll, hvarifrån omförmälda transportkostnad nu bestrides.
Ss Den 4 Maji3 f. m* Friherre Cederström, Jacob: De ständiga Näringarne i ett Land fordra mindre unders stöd än tillfällige, såsom SiIIfiskeriet. Då sillen ankommer till våra stränder, är behofvet af låneunderstöd verkligt, om man annars af det«! ta Fiske vill draga ali den fördel, som är möj» lig. Jag anser det vara lika så origtigt, att bestämma storleken af den summa, som till ett slikt understöd borde af Banquen användas , som det är omöjligt att bestämma, huru mycket Sill, sorn skall ankomma. Jag tror derföre att summan bör vara obestämd, och vid utlåningen dtraf afseende endast hafvas på dets säkerhet, som för lånebiträdet kan fordras och 6tällas. BancoUtskottet hade således, efter min öfvertygelse, långt i/rån att afslå den väckta klotionen, i stället bordt utsträcka sitt Utlåtande ännu längre än hvad d^ri var föreslagit, medelst tillstyrkande af et-oinskränkt bidrag; i öfrigt instämmer jag uti Herr Ankarsparres yttrande, och tror, att det ej kan med-: föra någon förlust för Banquen , om ett tempo» rairt lånebiträde, som blott varar några månader, för ofvannätnnde ändamål beviljades. Grefve von Raseri) Axel: Jämte det jag instämmer uti hvad Friherre Ceders röm och Herr Ankarsparre yttrat, utbeder jag mig likväl att få omnämna några upplysningar i afseende på Sillfisket i Bohus Län, grundade på den localkännedom jag, likmätigt min pligt, om detsamma äger. Under forledit är var väl ej S Wångsten betydlig, men dock så stor, att uppmärksamheten väcktes hos Sillfiskare och Sillsaltare - ben 4 Mn/i, /. m iit med mera drift än förut vinnlägga sig or» 'denna handtering. Sistledne Vinter återkom sillen i större mängd och fångsten kan med säkerhet beräknas till emellan 60 och 70,000 hinnor, hvaraf emellan circa 26,000 tunnor äro saltade och för inrikes consumtion tjenli* ga.
Den 31 Augusti, Från Högv. Preste-Standet. S. D. Sedan Rikets Ständer beslutat, det skall deri uti 103 § af Regeringsformen bestämda Nämnd, som eger att döma, huruvida Högste Domstolens samtlige Ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, denna dag sammanträda, företogs nu val till ledamöter i besagde Nämnd och befunuos, sedan voteringssedlarne uppsummerade blifvit, dertill vara utsedde: vice Talmannen Biskop Hedrén, Biskop Holmström, Biskop Nibelius, Biskop Hallström, Prosten Ödmann, Professor Fries, Lector Laurenius, Prosten Stenhammar, Doctor sinjou, Domprosten Hvasser, Professor Reuterdahl och Contra c Is -prosten Sandberg ; samt till Suppleanter; Biskop Agardh, Professor Thomander, Prosten Sidner och Doctor Elfström ; Prol.-Utilrag, den 3i Augusti i8'44- hvilka alltså genom prolocolls-utdrag i berörde hänseende legitimeras skulle. S D. Ståndet beslöt, att ett af Biskop Agardh denna dag afgifvet anförande, i anledning af Frosten Berlins den 28 dennes lill Bancol lskottet remitterade motion, angående upptagande af ett utländskt lån så val till förstärkande af Riks-Bankens metalliska valuta, som ock på det alt sagde Bank må derefter kunna öfvertaga Privat-Bankernas rörelse, jemväl skulle lill samma Utskott remitteras. S. D. Föredrogs Banco-Utskottets memorial, N:o 3, med återlemnande al Herr ./. Bobergs motion, angående skyldighet för Privat-Bankerne att hålla invexlings-contor i Piteå stad: Ståndet, som gillade Utskottets åsigt, att ifrågavarande motion ej tillin irer dess handläggning, förklarade tillika, att det ansåg motionen böra al Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet behandlas. S. D. Föredrogs Banco-Utskottets utlåtande, N.-o 4, i anledning af Kyrkoherden C. M.
Om nu artikeln ost skulle ånyo underkastas införselstull, bör man naturligtvis antaga, att så väl den utländska som inhemska varan, åtminstone till en början, blefve i motsvarande mån flir köpare ytterligare fördyrad, utan att likväl den utländska tillverkaren finge svårare att konkurrera än förut, enär tullafgiften blefve godtgjord af det högre priset; — men i ett beslut, sorn leder till sådant fördyrande af en förnödenhetsvara, har jag ansett mig icke böra deltaga, helst hvad deraf från utrikes ort införes, till aldra största delen, består af holländsk s. k. Kumminost, afsedd företrädesvis till föda för personer af arbetsklassen. Bland de af Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen föreslagna rättelser i nu gällande tulltaxa förekommer en med afseende på artikeln Koe/fyrer. Enär dessa onekligen utgöra en hufvudklädscl, men åtskilliga tvistefrågor upp - 84 Ilcvillnings-Ulsliotlets Betänkande I\':n S. kommit om rätta betydelsen af berörde taxerubrik, hafva nämnde embetsverk hemställt, att den särskilda, i många fall alltför dryga, afgiftsbestämmelsen af 3 R:dr per stycke må ur taxan utgå, med hänvisning att varan bör tullhehandlas i likhet med hvad för »kläder» är föreskrifvet. Detta är emellertid af Utskottet, i strid mot min yttrade mening, förkastadt, dock med nedsättande af den fixa afgiften till 2 R:dr. — Då ifrågavarande hufvudbonader kunna till beskaffenhet och värde vara ytterst skiljaktiga, sä att somliga icke ens i pris uppgå till 2 R:dr, hvaremot andra hafva ett värde af 50 å 60, kan jag icke anse en lika tullbeskattning för alla vara mera ändamålsenlig än t. ex. för färdiga fruntimmersklädningar, hvilka draga helt olika tull då de äro af enkla bomullsväfnader, och då de bestå af dyrbara sidentyg, försedda med broderier eller blonder.
Vidkommande dernäst den gjorda hemställan, att de Städer, som i anseende till sitt läge mest äro besvärade af Inqvarteringar, måtte erhålla någon lindring, genom bidrag af närgränsande Socknar eller af Länet; så förmodar Utskottet, att ett sådant bidrag ej skall blifva af nöden, då genom den nu föreslagna förändringen äfven Städernes Inqvarteringsgifvande Innevånare böra kunna påräkna full ersättning för sina hafda kostnader; hvarjemte Utskottet hyser den öfvertygelse, att Kongl. Maj :ts Befallningshafvande, hädanefter som hittills, vid Durchmarcher af större antal Trupper, som i de smärre Staderna svårligen kunna inrymmas, jemka Inqvarteringsbesväret emellan dessa Städer och närgränsande Byar, samt att dervid äfven göres billigt afseende på det fattigare Borgerskapets råd och lägenhet. Hvad sluteligen angår den väckta frågan, att Inqvarteringar på Landet hädanefter må verkställas, icke efter matlag, utan efter hemmantal; så anser Utskottet sig ej kunna tillstyrka en sådan förändring, emedan en Abo med större Gårdsbruk ändock sällan har större utrymme, än den som innehafver en mindre hemmansdel, och då, i händelse detta Stadgande skulle förändras, på sätt yrkadt blifvit, ofta måste inträffa, att allt för många Personer blefvo inqvarterade i en träng och Best). oth hikon, Utsft. Betänkanden.[ 85 låg stuga, hvilket kunde medföra de menligaste följder för Soldatens hälsa; —\ Och förmodar Utskottet, att hvad i denna punkt öfverklagas, skall blifva mindre betungande, då Inqvarteringsgifvareri erhåller full ersättning, efter Länets orubbade Markegång; Hvilket dock allt till Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 16 Januari 1818. N:r 14 Rksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch EconomiVtskotts
Ehuru, på grund af 5 §. uti 1835 års Kongl. Kungörelse angående nytt kopparskiljemynt, några mindre partier deraf, dock icke under 50 R:dr 13:ko, stundom Elif vit, uppå reqvisition af vederbörande Konungens Befallningshafvande, afsända till landsorterna, har dock allt kopparskiljemyntet i öfrigt blifvit, i Skeppundtal, inlevereradt till Rikets Ständers Bank, och icke, såsom Herrar Revisorer synas föreställa sig, någon utvexling direkte från Kongl. Myntet här i staden ägt rum. — Ofvanberörde afsändningar till landsorterna hafva väl varit förenade med åtskilligt besvär för Kongl. Myntverkets tjenstemän, som alldeles icke hafva något emot så beskaffade afsändningars upphörande; men Herrar Revisorers förmenande, att derigenom föranledes dunkelhet i redogörelsen, eller att denna, i afseende å bokföringssättet, är mindre redig, kunna Kongl. Myntets tjenstemän icke vidgå, så länge, hvad vi verkeligen betvifla såsom möjligt, man icke kunnat uppgifva något mera redigt och upplysande räkenskapssätt. Rikets Ständers Herrar Revisorer hafva i öfrigt instämt uti föregående Stats-Revisorers erinringar, rörande beskaffenheten af Kongl. Myntverkets räkenskaper, såsom, efter Herrar Revisorers förmenande, icke fullt ändamålsenliga, så länge ej deraf kan bedömas Verkets gång i dess olika delar och kostnaderna särskilt för ej allenast guld-, silfveroch kopparutmyntningen, utan ock hvarje myntsort; men Kongl. Myntets tjenstemän kunna ej frångå den öfver ty gelsen, att, om Herrar
» Det kan man kalla att ha bråd tom. » » Jo, j o, » menade läkaren intresserad, » den gode S. tycks äfven förstå sig på det sköna. » Några dagar senare mötte anföraren för stadens sångförening samma dam i dörren till apoteket. » För t — - D, » sade direktören, som kom för att hemta ett medel mot förslappning i struphufvudmusklerna, » jag tror minsann häradshöfdingens fru blir vackrare dag för dag. » » Andra tyckas också finna det, » anmärkte apotekaren skrattande; » t. ex. vår slottskommendant. » » Slottskommendanten? Hvad säger ni? » » Nå, än sedan? » menade apotekaren, som inte kände sig litet road af den sedligt upprörde mannens min. Kort därpå beklagade sig slottskommendanten öfver en medlem af sångföreningen, som på gatan ropat en grofkornig anmärkning efter hans hustru. Händelsen diskuterades vid en af föreningens sammankomster. » Det är inte mycket värdt han sätter sig på sina höga hästar, » anmärkte direktören. » Den, som själf tar sig friheter, borde blunda för andras. » » Hur så, hur så? » frågade ett dussin föreningsmedlemmar med en mun. » Hur! Jag menar bara, att han j u skall vara galen i häradshöfdingens fru. » » Se bara, » sade några dagar därefter en medlem af sångföreningen till en sin vän, » se bara på den där damen i grått, det är just hon det. » Med kännaremin tog vännen den utpekade damen i betraktande. » Hon ser också ut, så att hon kan förmå en till hvilka galenskaper som helst, » sade han. Några veckor senare sammanträffade läkaren vid järnvägsstationen med en genomresande vän, en löjtnant, som låg i garnison icke långt från staden. Med samma tåg återkommo af en slump på samma gång slottskommendanten och hä- radshöfdingens fru från en utflykt till den närbelägna storstaden. » Där är ju långe S. vid andra gardet » sade löjtnanten från kupéfönstret. » Ja, visst. Han är nu bosatt här som slottskommendant. » » Ett riktigt piffigt utseende på hans fru.