Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Köping-Hult-bolagets jernbana. S. D. Vid föredragning af Bevillnings-Utskottets Utlåtande, JM 14, i anledning af återremiss i vissa delar af Betänkandet JM 9, angående allmänna bevill ningen, biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets förslag till lydelse för lista mom. af 8 g i Bevillnings-stadgan och formuläret JM 7, äfvensom Utskottets hemställan om en rättelse i 7 g af Instruktionen för taxeriugsförrättningarue; och lades Utlåtandet i öfrigt till handlingarne. S. D. Vid föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial, JM 15, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående stämpelpappersafgiften, godkändes alla de i Memorialet föreslagna voteringspropositionerna. S. 1). Föredrogs Stats-Utskottets Memorial, JM 130, med förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga be - 488 Prot.-Utdrag den 29 Juli 1863. slut uti åtskilliga frågor rörande anslagen under Riks-statens 2:dra, 4:de, S:te, 6:te och 7:de Hufvudtitlar. Härvid förekommo: l:sta och 2:dra punkterna. De föreslagna voteringspropositionerna godkändes. Lades till handlingarne. Med afslag å Utskottets i 22:dra punkten af Utlåtandet JYs 39 afgifna och i denna punkt vidhållna hemställan, förklarade Ridderskapet och Adeln för sin del Häradshöfdingen Carl Daniel Poppius berättigad till lyftning af den ifrågavarande lånesumman på de vilkor, som vid lånets beviljande blifvit af Rikets sednast församlade Ständer föreskrifna. 5:te—10:de punkterna. Voteringspropositionerna godkändes. 11 :te punkten. Lades till handlingarne. Voteringspropositionerna godkändes. 14:de punkten. Utskottets förslag till voteringsproposition återremitterades. Voteringspropositionen godkändes. Lades till handlingarne.
Ständer lindring uti nuvarande tryckande bevillningar, och, under förtröstan härpå, tillhör det hvarje rättskaffens medborgare i Staten att bemöda sig eftersöka, om Riketäger någon annan tillgång, hvarigenom Statsverkets utgifter kunna mindskas, än med de hittills vanliga Statsmedlen, jag menar härmed Kronans skuld till Riksens Ständers Bank , emot renta och afbetalning af capitalet, sorn årligen medtar en betydlig del af Statsverkets inkomster. Nära till visshet är jag öfvertygad, att antingen kunde denna skuld på en gång 536 Den i 9 April. e. m. afskrifvas till det belopp sorn nu återstår, eller oclc årligen kunna mindskas till ett vida större belopp, än nu sker. Möjligheten härtill slutar jag deråt, att, då man betraktar Bankens inkomster,.bestående i rentor på utlånta capitäler å fastigheter, på metaller, till flera Disconter, vinsten, såsom Lottägare uti 3,ne Disconter, och reman på flera millioners fordran bos Kronan; och afräknadt på summan af dessa inkomster, Bankens utgifter till sin Lönings» stat, gratialer till Enkor, skrif materialier, reparationer, Tumba Pappersbruks underhåll, interesse pä gamla Lane-Bank-Capitaler och så kallade Silfversedlar, m. fl. andra obetydliga utgifter, så kan häraf slutas till hvilket be. tydligt öfverskott, som Banken måste ärligen äga, utan att vara begagnadt som det borde. 'Denna hemlighetsfulla behållning är emedn lertid den, som mindskar RörelseCapitalet, nät ej, i lika förhållande, lån på längre tid utgifvas — till verklig skada för näringarne, medelst ett mångårigt Iudragnings-systeme, lika mycket som när vid infallande krig Banken måste hafva understödt Staten med flera millioners lån, och hvilka bägge ytterligheter af indragningen den ena tiden, och en annan tid en hundradefallt större tillökning på en gång, som måste bestå af Silfver eller Pappersmynt, så blifva uti bägge fällen deras verkningar skadligt men aldrig gagnelige för det allmänna.
Uvlästc? ett Utdrag af Protokollet, hällit hos Hederwärda Bond Ständer wid Urtima Riksda» Första Det. N-o 4°. gen 626 Den 17 Iunii. gen i örebro den i z Junii 1812, hwarigenom Äonde-» Standek inbjuder Rlddersikapet och Adeln och de öfrige respeckive Stånden , att nied en deputation under Herr Landt-Marskalkens anförande upwakta Hans Kongs. Majit och Hans Kongs. Höghet Kron - Prinsen , för att genom särskilda tacksägelseadresier tolka de tre ofrälse Ständens UnderLainga tacksamhet för det dyrbara MederMäle as Kongl. Majilö nåd de njutit, att ert wisit antal af deras söner mage såsom fricadetter wid KrigS^ Akademien pä Carlberg intagas. ilppä derom gjord proposition samtyckte HögloftRidderskapet och Adeln Med det tillägg, att denna tacksägelse upwakttnng mätte förenas Med Vett som 1 anledning af Landtbruks Akademiens inrättning förut bliswit bestulen. vplästes eli, ifrän Lag.Ulskottet inkommit. Memorial, rörande Riksdagsmannen ifräN Carlstads Län Lric Lrules wäckla motion i anledning af la. gens stadgandcn af 20 Cap. 4 »ch 588' Byggn» Balk-, hmaraf han anser den förra böra förtydligas och i den senare böterne böra förhöjas, samt för andra gängen beaättget brott rätkigheteN till qwarnen förwerkas.
Andre, sorn om Boets tillstånd kunskap äga, varén ock pligtige att uppgifva efter ty, som i lG Cap. 6. §. Handelsbalk ten sägs, 9- §• Sedan Borgenärerne hörde äro utförde Rådstufvu-Rätt och Hof-Rätt offentlig Stämning genom anslag å dess dörr på alla Borgenärer," att före klockan tolf ä utsatt dag, näst efter re\" månader sig hos Rätten inställa och sine fordringar så förete och bevisa, som i denna Bag stadgadt är, och late dessutom det skedde anslaget i allmänna Tidningar trenne gånger kungöras; första gången sist fyra månader före inställelsedagen, och tredje gängen en månad före sagde dag: är invändning mot Rättens behörighet gjord och missnöje mot Utslaget anmäldt , varde ock det i kungörelsen tillkännagifva. io. §. Ar saken hos Härads-Rätt anhängig; då sko-1 la Borgenärerne genom anslag och kungörelser så stämmas, som i g §. sägs, att sig inställa inom Rättegångs-Ttmans slut å andra Rättegångsdagen af det Ting, som näst efter sex månader infaller: Aska de fleste Borgenärerne Urtima Ting; varde det utsatt att genast efter sex ina-' naders förlopp hållas. n. §. Kronans Ombudsman i orten och alla veterlige Bo'genä'rer, skola om stämningen serskilt Underrättas: varde ock stämningen så kungjord dem, som hafva Intekning uti Gäldeuärs fasta egendom, och åligge forty Rätten, att bevis derom infordra, Konungens Nåd. Propositioner. 199 ia. §. Offentelig slamning må ej uppehållas ändå att Gäldenär eller Borgenärer anstånd dermed söka, och håfve Gäldenär ej väld a 1 r dess afträdes-ansökning återkalla, sedan Beslut om Stämnings utfärdande fattadt är, *3- §• Hörer målet till Rådstufvu-Rätt eller till Hof-Rätt såsom förste Domstol, varde lottning deraf verkställd, så snart stämning beviljad är. 14- §•
G) b) Vidkommande slutligen Riksdagsmannen Pehr Byströms motion om ökad skjutslega till de post-förings-skyldige i Herjeådalen, så är det förhållande, hvilket åberopats såsom skäl för det framställda yrkandet, ingalunda utredt eiler ådaga - Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk., N.-o 93. \j ådagalagdt; hvadan all grund för bedömande af billigheten utaf samma yrkande saknas; och då dessutom det missförhållande, som härutinnan må kunna förefinnas. kan i administrativ väg afhjelpas, finner Utskottet sig böra hemställa. att någon åtgärd i anledning af denna motion ej må vidtagas. Stockholm den 8 Maj 1854. Ank. till Exp. Utsk. it. 8 Maj, kl. 19 m. Betänkande i fråga om förändrade föreskrifter rörande Prest-enkesäten. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning remitterad motion har Riksdagsfullmäktigen Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län fästat uppmärksamheten derå, att då inom Bohus län och troligen uti de flesta orter i Riket ett större eller mindre hemman finnes i hvarje pastorat anslaget till boställe åt Kyrkoherdens enka, samt man sålunda åt dylika enkor sökt bereda nödig bergning, vore deremot Komministrarnes enkor lemnade utan allt ekonomiskt stöd; — hvadan motionären föreslagit att, då Kyrkoherde tillträder ett Pastorat, der det s. k. enke-sätet är ledigt, i anseende dertill att företrädarens enka med döden afgått, Komministerns enka finge njuta arrendet af nämnde boställe eller detsamma tillträda under ledigheten; att, i händelse, under den tid en Komministers enka innehade detta boställe, Kyrkoherden i församlingen aflede och lemnade enka efter sig, den sistnämnde borde åtnöjas med j af enke-sätets afkastning och i deraf tillfalla Komministerns enka, hvarigenom en nära jemförlig inkomst efter deras mäns innehafda Bih. till R. St.
Huru kan man kasta ut för vind och våg, hvad som skall vara för en? När jag såg unga flickor våga den leken, först med en, så med en annan, kunde jag gripas af medlidande. Huru skola de icke ångra sig sedan! Jag tyckte, det var som att stjäla, de hade ju icke rätt att gifva bort något, förrän han kom. Så gingo några år. Om jag hade » roligt »? Aldrig riktigt. D u vet, att jag varit mycket med. Jag var aldrig en » firad » flicka. Jag är glad öfver det. En baldrottning lemnar alltid kvar något af sig själf, för hvarje gång hon firar en ny triumf. Jag hade intet, som jag kunde gifva bort. Så kom du. V i råkades ofta, och du talade mycket med mig. Aldrig i hela mitt lif hade jag haft en sådan känsla af fullkomlig glädje. Och så efter hand, långsamt, började jag förstå, hvad som hade kommit. Jag förstod, att du var den, jag väntat på, och jag var så lycklig, att jag hållit mitt hjärta alldeles fritt, tills du kom, att där icke fanns minnet af någon mellan dig och mig. Ivar, jag frågade dig aldrig, om du hade älskat någon före mig, jag tänkte icke på det, jag var så gränslöst lycklig. Men nyss frågade du mig själf, om jag skulle kunna vara svartsjuk på det förflutna. Kanske du nu förstår mitt svar? » Hon ser icke på honom; hon sitter orörlig i samma ställning med hufvudet tillbakalutadt och väntar. » Ja, nu förstår jag, att du har rätt att fordra mycket, Märta. » » Icke fordra, » - — hon vänder sig häftigt mot honom — » men jag skulle kunnat vara så gränslöst lycklig. Att älska om igen — » H o n ryser lätt till. H a n går fram till henne och tar den fina, hvita handen, som hänger slappt ned med den släta guldringen på fjärde fingret, och kysser den. » Vill du nu låta mig berätta, hvad jag känt, innan jag såg dig? » spörjer han mildt. Hans röst är låg och upprörd. » Min barndom var ganska glädjelös, liksom min första ungdomstid. V i d tjugutvå års ålder kom jag med i en krets, där man roade sig mycket. Jag hade en ganska stor summa af sparad lifsglädje.
I följd häraf förordnade Konungens Befallningshafvande Landsfiskalen Henrik Vougt att såsom allmän åklagare i målet uppträda, och sedan bemälde Landsfiskal hos Oppunda Häradsrätt påkallat undersökning om hvad emot Länsmannen Berggren, på sätt nämndt är, blifvit angifvet och en sådan undersökning, medelst målsägares och vittnens hörande, försiggått, samt allmänna åklagaren derefter framstält påstående om ansvar å Berggren, för det han skulle under tjenstutöfning fält smädeord emot Wilhelmina Lindgren, men denna hos Häradsrätten åberopat sin hos Justitie-Ombudsmannen emot Berggren gjorda angifvelse, samt Wilhelm Lindgren fordrat godtgörelse ej mindre, å sin dotters vägnar, för tidsspillan under den tid hon suttit häktad, för lidande, sveda och verk, samt för inställelse i målet, med tillhopa Etthundra Sjutton Riksdaler 50 öre, än ock för egen del för kostnader i målet med Tvåhundra fern Riksdaler 50 öre, så har Häradsrätten, genom utslag den 20 December 4 861, väl dömt Berggren, för det han, under det han varit stadd i utöfning af sin tjenst, emot Wilhelmina Lindgren fällt ett oqvädinsord, som å hennes heder och ära gått, samt ett annat ohöfviskt ord, att böta två och en half daler i tveböte med Två Riksdaler 50 öre; men öfrigt yttrat, att emedan, efter hvad utredt E. St. Just.-Ombudsmana Embets-Berättelse till 1862 åra Riksdag. 6 42 vöre, Wilhelmina Lindgren vid i fråga varande tillfälle, då hon af Länsmannen Berggren häktades, varit i orten okänd och betlat samt, så vidt visadt blifvit, icke tillförlitligen redogjort för sitt hemvist och ärende, hade Häradsrätten funnit Berggren icke kunna anses hafva saknat skälig anledning att, i enlighet med föreskriften i Kongl.
Jag har icke yrkat afskaffande af de Skottska pannorna, utan af missbruken vid deras begagnande. Skillnaden emellan sådana och vanliga pannor är ganska stor och består icke ensamt i den platta formen, utan jemväl deri, att på hatten finnes än-* nu ett lock, som tillåter det missbruk, att då pannan endast innehåller 5o kannor, kan hatten hålla i5o kannor, och se der hvad jag velat förekomma. Grefve Lewenhaupt har äfven misstagit sig. Jag har tillstyrkt, att en partiel missväxt i somliga provinser icke raå föranleda till bränn - É&... Den 10 Februarii f. m. 93 vinsbrännings-förbud för andra provinser , men endast i det fall, att afståndet hindrar undsättning af spannmål derifrån. Så billigt det är, att bränningen förbjudes i de provinser, som Lunna lemna undsättning åt de lidande, så orätt är det, att sådant förbud, endast för sällskaps skull, utsträckes till de öfriga; oell jag hemtar stöd för denna satts af de sista årens erfarenhet. Jag frågar, kunde väl, efter missväxten i Norrland, en enda kappe spannmål från Jönköpings Län skickas till Norrländningarnes understöd? Hvarföre då förbjuda förbränningen af denna säd, sorn icke kunde blifva någon tillgång för de nödställde? Det är likväl ganska möjligt, att jag haft orätt; men jag har ej heller utgifvit min motion för ett non plus ultra af förträfflighet. Slutligen måste jag motsätta mig den motion, en värd Ledamot, Hr Montgomerie, gjort. Jag högaktar motivet för densamma och misskänner icke välmeningen; men att ingå till K. M. med underd. begäran om interims-förbud mot all brännvinsbränning, vore att onödigtvis uppskrämma allmänheten. Att brännvinsbränningen bör inställas, då behofvet sådant påkallar, gillar jag; men att nu inställa den, då ingen missväxt inträffat, skulle i allmänna opinionen väcka farhåga för ett totalt förbud och ådraga oss beskyllningen för radicalism.
I händelse icke någotdera af sistnämnde 2:ne Riks-Stånd skulle .Jbahäga instämma i Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, hvilket Utskottet hemställer, får Utskottet, för ärendets afgörande i Förstärkt Stats-Utskott, vördsamt föreslå en så lydande Voterings-Proposition: Bik till R. Den, som, med bifall till Stats-Utskotlets utlåtande N:o 202, vill sif, för bildande af ett National-Museum, skola beviljas 5oo,ooo R:dr, hvaraf uppkommande besparing bör Riksgälds-Contoret tillgodoföras, och att Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition å nämnde Contor nu må anvisa en summa af i5o.ooo R:dr, hvarmed början till uppförande af Lyggnad för samma National-Museum bör ske, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer något anslag till ifrågavarande föremål iek® att beviljas. Stockholm den 1 g Mars i845. Ani. till Exp.-Utsi. d. 21 Mars, il. 10 f. n. Memorialj i anledning af erhållen återrtmiss å Utlåtandet N:o 205. (U. A.) Från Preste-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å utlåtandet N:o 2o5, 1 anledning af väckt motion om löneförbättring för Professorerne vid Lunds Universitet; men sorn, enligt ankomne Protocolls-utdrag, berörde utlåtande blifvit af de öfrige 3:De Riks-Stånden bifallet, har Utskottet, med stöd af 75 § Riksdags-Ordningen, f unnit återremissen ej kunna föranleda någon åtgärd, Stockholm den i q Sta IsUtskottets Utlåtande, N:o 24S. ii N:o 246. Ank. »ill Exp.-Utsk. d. 21 Mars, kl. 10 f. ra. Utlåtande, i anledning af erhållen ät erremiss å Utlåtandet N:o 208. (U. A.)
S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets den 31 sistlidne Januari på bordet lagda Betänkande N:o 1, i anledning af väckt motion om tillåtelse för vissa personer att tillverka bränvin från den 14 Februari till den 14 Mars innevarande år. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 31 sistlidne Januari på bordet lagda Betänkanden: N:o 21, i anledning af väckt motion om ändring i Rese-reglementet den 31 Oktober 1851; N:o 22, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande till förbättrande af vindbryggan och segelleden vid Almare stäk; N:o 23, i anledning af väckt motion om tillägg till 9 § i Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 16 November 1849, angående iakttagelser i afseende på passagerare-ångfartygs byggnad och utrustning m. m.; N:o 24, i anledning af väckt motion om post-expeditionens i Wittsjö socken förflyttning till Markaryds socken i Kronobergs län; N:o 25, i anledning af väckt motion om användande af manskap ur arméen vid statens jemvägs-arbeten; N:o 26, i anledning af väckt motion om indragning af kronofogde-tjensten i Herjeådalens fögderi; och N:o 27, i anledning af väckt motion om upprättande af ny Jordeboks-liggare för Malmöhus län. Frän Högv. Preste-Ständet. S. D. Till Expeditions-Utskottet remitterades, för iakttagande vid Riksdagsbeslutets uppsättande, Bih. till B. St. Kongl. Maj-.ts, å Riks-salen den 5 innevarande månad meddelade, Nådiga Svar i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid innevarande Riksdag antagna Grundlags-förändringar. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedan omförmälda Memorial och Betänkande: N:o 29, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 4. Lades till handlingarne.
Jag torde likväl, innan utvecklandet af detaillerna, huru en sådan belåning bör verkställas, hafva äran anföra de skäl, sorn påkalla densammas tillvaro. Då det torde kunna anses för obestridligt, att ej någon slags bandel för elt land Ur så nyttig och välgörande sorn transitohandel, hvilken beredt Hollands, Hamburgs m. fl. localers uppkomst och rikedom, lärer det vara lika gifvet, att den aldrig kan existera å ett ställe, der naturen ställt binder, såsom t. ex. svårighet att anlöpa hamn, brist på exportvaror, ställets aflägsenhet från de platser, dit de trafikerande varorna skola skeppas, med flera omständigheter, hvaribland prohibitiva författningar och dryga skeppsomkostnader torde kunna jemnföras med locala naturförhållanden. Inom Sverige finnas för närvarande icke mera än i:ne punkter, som, befriade från de omförmälda olägenheterna, gynnande för nämnde handel sig framställa; den ena är Stockholm, den andra Götheborg Hufvudstadens belägenhet är, till förmåner och svårigheter i handels-afseende, af alla för väl känd, att jag vid dylika omständigheter behöfver uppehålla mig. Götheborg, ej för mängden så noga bekant, torde deremot behöfva en kort skildring till styrka för den sats, jag vågar försvara. Denna stad, som, vid Götha elfs utlopp, har sitt läge vid Nordsjön, med ypperlig, hafvet närbelägen hamn, är de'bouche'n för betydliga exportartiklar, såsom jern, spannmål, linfrö, trävaror, färgämnen, fiskvaror m. m., som dit tillstöta från flera provinser, dels medelst kusthandel, dels genom Götha eif, som, efter Götha Cnnals fullbordan, är navigabel till Östersjön; ^ h (3 veckor äro tillräckliga för communicationen med Vestindien och Norra Amerika, få dagar för den med England och ÖstersjÖharnnarna. Hvad bendigt tillfälle för att kunna emottaga de förra ländernas råämnen och de sednares industri-produkter, ej allenast till egen consumtion, utan äfven till afsättning åt andra nationer.
I annat fall varde ansökningen utställd till förklaring med de delegare, hvilka icke uti densamma deltagit, dervid dem förelägges, att, inom viss kort tid, med yttrande inkomma, vid äfventyr, att, derest sådant försummas, förordnande ändock varder meddeladt. Möta desse delegare med svar, och förenar sig mer än halfva antalet af delegarne uti valet af samme förrättningsman, värde då förordnande utfärdadt för den landtmätare, de flesta delegarne sålunda begära, der hinder deremot icke möler. Kommer ej svar inom den bestämda tiden, meddele Kongl. Maj:ts befallningshafvande förordnande för den landtmätare, som i ansökningen föreslagen är, eller, om hinder deremot förefinnes, för den, Kongl. Maj:ts befallningshafvande dertill finner lämpligast. I fråga om annan landtmäteriförrättning skall ansökningen om förordnande för landtmätare äfven ingifvas till Kongl. Maj:ts befallningshafvande; och må jordegare icke vägras att erhålla den landtmätare, de begära, så vidt sådant lämpligen ske kan. Ej må förordnande annan landtmätare meddelas, än den, som, enligt hvad serskildt föreskrifvet är, eger landtmäterigöromål på eget ansvar förrätta.» Ehuruväl nämnde förslag, efter hvad Utskotten inhemtat, icke tillvann sig Rikets Ständers bifall, hafva Utskotten dock ansett sig böra åt de nu gjorda frarnställningarne egna ali den uppmärksamhet, frågans vigt förtjenar. Hvad af motionärerne, för ändrings vinnande uti det ifrågavarande stadgandet, blifvit anfördt, innefattar, efter Utskottens omdöme, så giltiga skäl, att Utskotten icke kunna annat än deruti instämma. De betänkligheter, hvilka vid ölverläggningen uti denna fråga vid sistlidne riksdag yttrades, eller att den föreslagna ändringen skulle komma att medföra en alltför lång tidsutdrägt med skiftes-förrättningens företagande, tro
Rikets Ständer hade derföre ansett det vara mindre lämpligt, att Institutets Styrelse, jemlikt 7 § i stadgarne, egde att, vid sig företeende omständigheter och, såsom det ville synas, utan lärarnes eget medgifvande, emellan dem »fördela läroämnena annorlunda», än de uti samma § blifvit bestämda, ty häraf följde, att Styrelsen kunde ålägga en Professor alt, icke blott tillfälligtvis, utan för längre tid öfvertaga hvilket ämne som helst, endast med iakttagande af föreskriften i nämnde § att, när fråga uppstode om sönderslyckning af någon professorsbefattning, framställning i ämnet borde lill Kongl. Majit aflåtas. Denna vidsträckta rättighet syntes derföre böra i så måtto inskränkas, att dot finge ankomma på hvar och en vid Institutet anställd Professor att, när något läroämne behöfde från hans befattning afskiljas, sjelf bestämma i hvilka ämnen han företrädesvis egde att behålla undervisningen. Bibehållandet af det nuvarande stadgandet skulle, utom dess olämplighet i öfrigt, otvifvelaktigt för Institutet försvåra möjligheten att förvärfva och vid läroverket fortfarande fästa skicklige lärare; hvadan Rikets Ständer ansågo lärarebefattningarnes uppförande på ordinarie stat vara alldeles oförenligt med den osäkra ställning, Iärarne måste komma att innehafva, så länge omförmälda stadgande vore gällande. Beträffande derefter Institutets verksamhet efter dess förändrade organisation, hvarom Rikets Ständer jemväl ansett sig böra taga kännedom, hade Rikets Ständers uppmärksamhet fästats dervid, att i fördelningen af läroämnen och lektioner emellan Iärarne en så betydlig ojemnhet egde rum, att några lärare syntes vara, i jemförelse med andra, särdeles betungade, såsom exempel hvarå åberopats, alt med professorstjenslen i matematik och mekanik vore förenad undervisningsskyldighet i ej mindre än tre af de vid ett tekniskt läroverk vigtigaste läroämnen, hvarjemte innehafvaren af berörda professorstjenst haft betydligt större antal lektionstimmar än hvar och en af Professorerne i fysik och mekanisk teknologi; och, ehuru Rikets