Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, i stället för tulltaxans nuvarande uppställning i tvänne alfabetiska serier, den ena öfver, den andra under linien i form af noter, hvilken vidtog först med utfärdandet af 1826 års taxa, alla varu-rubriker ditintills förekommo i en följd, samt detta uppställningssätt otvifvelaktigt skulle medföra både mera lätthet och säkerhet vid taxans begagnande, synnerligast numera, sedan de under linien stående varubenämningarne, hvilka nyssnämnda år utgjorde ett färre antal, småningom ökats till ett antal nästan motsvarande de ofvan linien varande rubrikerna, hemställer Utskottet, i enlighet med hvad Kommers-kollegium och General-!1 ullstyrelsen föreslagit, att de under linien nu befintliga rubriker och hänvisningar måtte ofvan linien uppflyttas, med undantag af dem, hvilka dels icke påkalla någon särskild anvisning till andra i taxan specificerade varor, eftersom någon villrådighet i detta hänseende vid tillämpningen ej kan ega rum, dels funnits på mer än ett ställe upptagna, samt att alltså följande, till dessa sednare kategorier hörande, rubriker och hänvisningar måtte helt och hållet ur taxan uteslutas, nemligen: Brynstenar; Duktygsväfnader; Enbärsolja; Etuis; Filtrerstenar; Flätor till hattar;. Flugor, spanska; Gjutstenar; Jern, gjutgods, finare såsom nålar, kors, ringar, kedjor m. m.; Ljuster; Kamelhår; Kopiepressar; Niirnbergerkram; Olja, terpentin-; Pennor, blyerts-; Qvarnstenar; Slipstenar; Talgljus; Tapeter af papper; Task böcker; Tennfolier; Trädfrukter; Tälgsten; Vatten, lukt-; Vaxljus samt Vicker. Enär en af bränvin med tillsats af annat ämne bestående vätska, kallad Absinth, som numera oftare än förr till riket införes, ej finnes i taxan upptagen, torde, enligt Kommers-kolicgii och General-Tullstyrelsens hemställan, i densamma böra införas följande nya rubrik: »Absinth; hänföres under Likör. ^
Hade detta förhållande varit inom Utsk:t bekant, förmodar jag att Utsk:t tillstyrkt bifall till K. M:s Propos. i denna del. Hvad vidare angår ett arfvode af 800 rdr åt en sekreterare och redogörare, så får jag, alldenstund denne, ifall, på sätt kommitterade föreslagit, en direktion skall hafva högsta ledningen af institutet, får ganska mycket att göra, till följe af de meddelande, som alltid komma att ega rum med de läroverk, sorn hafva gymnastik, anhålla att äfven detta anslag beviljas. Slutligen får jag äfven anhålla att R. o. Ad„ med afslag å Utskits framställning, måtte bevilja en hyresersättning af 600 Den 22 Augusti e. m. 91 rdr åt den professor, som ej kan få fri bostad sig anvisad. Det synes mig nemi. i högsta grad orältvist och obilligt, att den af professorerna, hvars arbete och sysselsättning har lika stort omfång som de öfrigas, skall hafva mindre löneförmåner. Gr. Cronstedt, Fredrik: Då jag reserverat mig mot Utsk:ts förslag i denna punkt, och då min reservation går ut på detsamma, som Hr Huss nyss yrkat, eller antagande af K. M:s Propos. i denna del, får jag endast förklara, att jag till alla delar instämmer i Hr Huss’ framställning. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder endast blifvit af Hr Huss yrkadt, att R. o. Ad. måtte bifalla Utskrts förev:de hemställan, utom hvad beträffade lönerna för professorn å medicinska afdelningen samt sekreteraren och redogöraren vid gymnastiska centralinstitutet, äfvensom hyresersättningen till den af institutets professorer, som ej innehade boställslägenhet i institutets egendom, hvilka löner och hyresersättning R. o. Ad. skulle bestämma till de af K. M. föreslagna belopp, samt att, till följd häraf, den af Utsk:t tillstyrkta anslagssumman, 17,400 rdr, skulle förhöjas till 19,400 rdr.
Dtn ii April et m* 201 \ ’ lind as och förtydligas, Sker sådant 2:dra gången, vare Regementet ogildt och sådan Mästare förbjudit för framtiden, att fastställa något annat. Arbetare som bevisligen med uppsåt gjort ett i verkstaden uppsatt Reglemente oläsligt eller detsamma nedrifvit, straffas med en m^r pads fängelse. 8. Mästare vare pligtig att med godhet och öfverseende bemöta sin arbetare, och ej anvisa honom ett arbete, sorn öfvefstiger hans krafter, eller skadar hans helsa. Arbetare, som af sin Mästare blifvit misshandlad, vare tillåtit, sedan han vid behörig Domstol klagan fört, att skilja sig från denne sin Mästare, och att efter omständigheterne och hehandlrngens beskaffenhet, af honom fordra skadestånd. Om arbetarens helsa genom Mästarens förvållande Jidit under hans arbete, njute arbetaren underhåll och läkarevård på Mästarens bekostnad, iptill döss han varder till hejsan återställd. Arbetare vare, å sin sida pligtig att visa sin Mästare aktning, lydnad, uppmärksamhet, på hvad han föreskrifver, samt noggrannhet pch omsorg vid sitt arbete. Arbetares uraktlåtenhet af sina pligter mot Mästaren y anses, och 6 traff as enligt Tjenstehjonsstadgan. Arbetarne böra tillhållas, att hos hvarandra erkänna och akta de uppdrag, sop? Mästaren finner sig befogad att gifva hvar och 202 Den ri April e. m. en af dem; Mästaren ensam tillkommer att till uppsyningsman välja och lemna sitt förtroende åt den han dertill anser skicklig och värdigast, vore det också blott en Lärling. All underlåten aktning och lydnad mot den person , som Mästaren förklarat för uppfyningsman straffas med hälften af det ansvar eller den plikt, som för underlåten aktning och lydnad emot Mästaren är stadgad. Trätor, ovett, hot eller våld arbetarne emellan i Mästarens verkstad, straffas med fängelse, från 3 till 14 dagar, och i betänkligare fall efter allmän Lag. 9.
Jag tror nemi, att då man skall upgöra reglemden för huruledes våra IhiksBanker eller enskilda tanker skola styras, bör man så vidt möjligt är fasthålla vissa nödvändiga principer. En bland dessa principer, som jag i detta afseende tror vara af vigt, är att man bestämmer räntans belopp å de lån, man vill gifva, hufvudsakligen efter den efterfrågan, som eger rum på varan. Denna princip har BankoUtsk. visserligen sökt tillämpa, men, så vidt jag förstår, icke conseqvent följt. Enligt hvad af Betänk, synes, hafva vid Biksdagens början åtskilliga motioner blifvit väckta, enl. min öfvertygelse ganska välgrundade, utgående derpå, att fastighets-fonden skulle indragas. En motionär har föreslagit, att denna fond i stället skulle användas till kreditiver åt hypoteks-föreningarne; en annan, Gr. Gyldenstolpe, har ansett, att ifrågav:de lånerörelse vore olämplig för Banken, särdeles sedan hypoteks-föreningarne i landet blifvit inrättade; och slutligen har en tredje motionär ansett att det ieke vore ändamålsenligt för Banken att bedrifva en lånerörelse, dervid lånen bortlemnades på så lång tid som 28 år, då man hufvudsakligen borde afse, att penningarne så mycket som möjligt kunde omsättas. Jag vill nu icke afgöra, hvilken af dessa meningar af den bästa; men så mycket inser jag dock, att de alla äro välgrundade, enär de alla gå ut på indragning af fastigiietslånen. Man bör nemi. bemärka, att då denna lånerörelse infördes, funnos i landet inga andra penninge-anstalter, och framför allt inga hypoteksföreningar.
Han vände sig om, stödde händerna på balustraden och såg ut öfver Gullmarfjorden, der solbelysta hvita segel rörde sig af och an. Nere vid bryggan lågo de lediga fiskarbåtarne med alla klutar uppe, beredde att lägga från land vid första anmodan. Utanför restaurationsbyggnaden stodo ett par lediga serveringsfröknar i samtal med biljardens frodige egare; och borta från varmbadhuset kom det gamla inventariet Calle-Hare, traskande på breda fötter hän emot kallbadhuset. Innefrån salongen hördes hornmusikens valsmelodi, ackompanjerad af de dansandes taktfasta steg. Nu slutade dansen och paren myllrade ut på verandan för att svalka sig. Bland andra också Pelle Wahlberg, som hade vid armen en yngre, mörk dam med en djerf och vacker profil och ett par ögon som tycktes kunna vara en illustration till den kvinliga troheten. Pelle och hans dam slogo sig ner hos den bleka fröken; Pelle gjorde sin artigaste komplimang. William hade börjat få nytt intresse för gruppen; och detta hans intresse tycktes från damernas sida deladt. Då en ny dans i detsamma spelades upp, gick han fram och bad Pelle presentera sig för den mörka. »Fröken Johnsson herr William Zimmermann.» »Får jag dansa med er?» »Tack.» Fröken Johnsson producerade ett mellanting mellan en nigning och en bugning, slog ögonen ned och tog Williams arm. »Fröken Hagberg – kandidat», fortsatte Pelle frikostigt. William hann endast göra en kort, flyktig bugning; han var redan på väg mot danssalen med den mörka. Men Pelle följde efter med den ljusa kandidaten och innan paren dansade ut hade William fått tillfälle att tolka sin glädje öfver att ha fått göra bekantskap med ett så stort kvinligt lärdomsljus. »Har ni varit länge här», frågade William sin dam medan han lade sin arm kring hennes lif. »En fjorrrton dagar», sade fröken Johnsson med omisskännelig dialekt. Som artigheten bjöd och för att hålla konversationen uppe tog William noga reda på sin dams tycken, framtidsplaner, slägtskapsförhållanden m. m. – allt hvad en artig herre, som kommit öfver väderlekskonversationsåldern kan finna anledning att utforska under en första dans med en dam, han icke känner.
Hr Printzensköld har visserligen invändt, att så gerna kunde man taga 10 proc. Men åt detta slags sätt att bevisa plägar man gifva benämningen af bevisning ex absurdo, och den håller icke här streck, emedan det blir en stor skillnad för en näringsidkare att få göra en afbetalning af några få proc., som han kunnat åstadkomma genom den besparing han kan samla på sin näring, eller att betala en större del af kapitalet. Jag vågar på denna grund anhålla att äfven af de skäl, som Hr Mannerskantz framställt, räntan måtte sättas till 5 proc. och afbetalningen till 8. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att då olika yrkanden blifvit framställde i afseende på de särskilde underafdelningarne af förev:de morn., största redighet torde upkomma derigenom att dessa afdelningar blefvo föremål för särskilde propos:r; hvarefter propos. till bifall å de utan anmärkn. lemnade afdelningarne litt. a, och b, först framställdes och besvarades med Ja. Hr Gr. o. Landtm, framställde sedermera, att, i fråga om afdelningen litt. c., Hr Printzensköld yrkat, att det deri omnämnda maximi-belopp för lån måtte höjas från 6,000 till 9,000 Bdr Ernt, samt hemställde derjemte om E. o. Ad. behagade bifalla LTtsk:s i afdelningen litt. c, afgifna förslag, hvilken propos. besvarades med Den 11 Juli e. m. 253 starka Ja jemte några Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Vidare framställde Hr Gr. o. Landtm., att Hr Mannerskantz jemte flere talare yrkat att afdelningen litt. d. måtte erhålla följande lydelse: »å lånen beräknas 5 proc. ränta,» och då, efter först till bifall å Utsk:s förslag framställd propos., som besvarades med starka
Majit och Rikets Ständer tillagt tull-tjenstemännen, för de borttagna sportel-penningarne, ersättning i efter behofvet lämpade förhöjda löne-anslag af tullmedlen — och om vidare uppmärksamhet fästes å Kongl. Majlis nådiga kungörelse angående upphörande af de, såsom hufvudsakligt bidrag till tjenstemännens vid tullverket aflöning påbjudna, sportel-afgifter, den 3 December 1842, hvari uppräknas, hvilka sportel-afgifter komma att försvinna och deribland, såsom det i 9:de punkten heter ”afgift för försegling af käril, lådor eller andra omslag, deri varor eller tlvttgods transporteras;” så, och huru man än läser eller vill förstå den af Utskottet omförmälta ingress till förordningen, finner Bih. till R. St. Brot. 1847 A 184S. 8 Sami. 27 Haft. 2 10 Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 105. jag 9:de punktens tydliga stadgande på intet satt rubbadt af samma ingress, desto mindre, som en sednare förordning, under med de närvarande lika förhållande, upphäfver en föregående och hvarmedelst Kongl, brefvet den 2 Augusti 1836, deri sportel-penningarne bestämmas, är genom Kongl, kungörelsen den 3 December 1842 undanröjdt och har till vidare gällande kraft upphört. Ar nu sistnämnda Kongl, kungörelse så tydlig, som Utskottet trott sig finna, skulle jag, för min del, tro det olämpligt tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära förklaring deröfver.
Sr församlade revisorers berättelse oin granskning af Stats-verkets och dertill börande fonders räkenskaper för år 1860, tillika med de i ani. deraf infordrade och afgifne underd. utlåtm; och hemställde Hr Gr. o. Landtm., att dessa handlingar skulle med de öfriga Riks-Stånden kommuniceras och till Stats-Utsk:t remitteras; hvilket bifölls. Efter förmälan, att R. o. Ad. vid de sednaste riksdagarne medgifvit, att sedan riksdagsärendenas behandling något längre framskriclit, ytterligare två notarier finge för tjenstgöring vid Ståndets prot. antagas, hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. jemväl nu behagade fatta enahanda beslut, att gälla för tiden från och med den 1 i nästa månad. Ropades ja. Hr Gr. o. Landtm, lät uppläsa en ifrån H. Exc. Hr Statsministern för utrikes ärendena ankommen skrifvelse af följide lydelse: Sedan jag, på K. M:s Nådiga befallning, låtit till trycket ' befordra åtskilliga diplomatiska handlingar, rörande den af de Förenade Rikenas Regering med afseende å tviste-frågan mellan Danmark och Tyska Förbundet följda politik, varda dessa handlingar i dag till de resp. Riks-Ståndens Kanslier aflemnade, för att till Slåndsmedlemmarne utdelas; hvilket jag ansett mig böra hafva äran till Hr Landtnäs kännedom meddela. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 21 och 25 dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 45, 486 Den 28 Februari f. m. Litt. A, i ani. af väckta motioner angrde förändrade grunder för mjöloch sågqvarnars beskattning. l:sta punkten. Gr. Mörner, Carl Göran:
Då Utskottet anser det vara ett af de angelägnaste behof, som i och för Försvars-Verket kunna ifrågakomma, att landels Annee och Beväring må vara försedd med ett tillräckligt förråd af vapen till krigsbruk, och, enligt hvad, så väl vid sistlidne Riksdag fullständigt utreddes, som äfven nu hos Utskottet blifvit ådagalagdt, detta behof ännu icke kan anses vara så vida afhjelpt, att icke betydliga uppoffringar erfordras, för att bringa gevärs-förråden i fullständigt skick, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte bevilja de af Kongl. Maj:t för tillverkning af 4,000 nya Infanteri-gevär årligen under tre år äskade 240,000 R:dr samt de serskildt för pistolers tillverkning begärde 16,000 R:dr. 1 afseende ä (brändringen af äldre Infanteri-gevär för slagkrutsantändning, anser Utskottet det äfven vara af högsta vigt, att, sedan, enligt hvad upplyst är, denna förändring blifvit antagen vid andra länders Armeer, äfven den Svenska Armeen ofördröjligen förses med sådana gevär, för att icke, i händelse af krig, vara henden i della afseende underlägsen. Då likväl uppfinningen af slugkruts-antändning ännu icke är så fullkomnad, att ju icke förbättringar i densamma tid efter annan skäligen böra vara att emotse, och det vid sådant förhållande måste med en klok hushållning öfverensstämma, att icke någon större del af de i förråden befintliga flintlås-gevären nu på en gång förändras till slagkruts-antändning, än som oundgängligen erfordras, för alt förse Armeen jemte en C lass Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o 3y. 19 beväring, med gevär efter den nya modellen, har Utskottet ansett sig höra tillstyrka, att Rikets Ständer måtte till förändring af äldre
En annan skriftställare, som antagit signaturen Volunteer, har gjort sig den mödan att genomgå flera årgångar af de båda ifrågavarande tidningarna, för att med oemotsägliga citat och hänvisningar styrka, huru-ledes hr Wirsén sköter sin sjelftagna uppgift såsom öfVer-uppsyuingsman på svenska parnassen. Volunteer skrifver som följer. Hr Wirsén uppträder alltid som korad stridsman för ljus, han talar om » kampen för renhet och ädelhet » * som sitt partis sak, som svikes af alla och en hvar, hvilka ställa en annan * Kursiveringarne i citaten aro af mig. Volunteer.Bynpunkt på verld och menniskor. W. som ganska ofta naivt kallat 6m konstfulla lyrik en bygdens dotter, liknat den vid » trastens sång i furuskog », som ej varit rädd att påstå sig uppträda i folkets namn, i sin kritik vill han » för vitterhetens ära kämpa mot ett storordigt barbari » (Vårt Land, 87, n: o 173), for han » det tänkande Sveriges » talan, den lilla minoritets som inväntar sin slutliga seger, då lite-raturen vändt från sina irringar tillbaka » till sitt lugna » kontemplativa skönhetsideal », som den okände A. Haraldson uttryckte sig for 6 år sedan i Ur dagens krönika. Han inväntar segern, gör sitt för att bereda jordmånen. Han slår sina fiender djerft i ansigtet (» det fins en ädel harm », hans egen [P. T. Enligt deras (fiendernas) kodex är » radikalism och förnekelse » det enda rätta (Posttidningen, 1887, n: o 287), men kring det häfdvunna, bestående, goda stå trännema af det ädla, rena och upphöjda » som en fast sköldborg. Han är glad att tillhöra den lilla intelligensmajoriteten, han citerar » stolt, morsk och käck » (som det heter i Storhertiginnan) Changarniers berömda uttryck: » Ils sont rix mille, vous étes trois cents: vous voyez bien que la partie est égale » (Posttidn.
Maj sistnämnde år begärde, att genom behörig undersökning måtte utredas så väl beskaffenheten af de1 privilegier, hvarå Bergslagets rätt lill kolräntornas utfordrande in natura grundades, som ock huru stor kolqvantitet, med hänsigt till Fahlu Grufvas tillstånd, kunde erfordras för koppartillverkningens bestånd och fortfarande drift, samt att, derest förrberörde privilegier ej sådant hindrade, den behöfliga kolqvantiteten måtte, till utgörande på dittills föreskrifvet sätt, fördelas mellan de till grufvan närmast belägna socknarne, hvarest funnes tillgång å till kolning passande skog, äfvensom allmogen i de socknar, hvarifrån kolränlorne utgjordes, berättigas att erlägga mantals-penningarne och hemmans-räntan efter i allmänhet gällande grunder, eller de förra i kontant med deras för orten fastställda belopp och de sednare efter årligt markegångspris, så hade, efter det Kongl. Maj:t, den 17 Juli 184J5, i nåder förordnat, att dessa frågor borde närmare utredas af en för sådant ändamål tillsatt särskild kommission, bestående af en ledamot från Kammaroch en från Bergs-kollegium, samt bemälda kommission, efter inhemtande på stället af Bergslagets yttranden, och sedan öfverläggningar med den skattskyldige allmogen blifvit haline, den 25 Juni 1844 afgifvit underdånigt betänkande i ämnet, Kammaroch Bergs-kollegierne äfvensom koinmitterade för Uppbördsoch Beskattnings-väsendets samt Bedogörelse-verkets förenklande i underdånighet sig derom utlåtit, hvarefter Kongl. Maj:t, den 12 November 1847, täcktes, till Rikets då församlade Ständer, i nåder framställa hufvudsakligen följande förslag: att, enligt den genom Kongl. Förordningen den 21 Juni 1851 stadgade beskattningsgrund för bergverk i allmänhet, koppar-räntan af Stora Kopparbergs Bergslag måtte bestämmas till hvart 50:de Sk®, under vilkor dels att
Tull utföres för så väl viner, sorn vindrufvor, vinsten och vinstens salt. 25 \25 f ) 25 1 i ■Vindrufvor. illa slag * . 10 io 1 10 1 Vinsten : _ io 10 1 io 1 — Salt i * s g Väfnader, af siden, half siden* ( Fälb och Plys < 1 ö J5 i 10 i 20 Magtfti ändring i Utskottets af 3:ne Stand gillade Beslut kätt detsamma ej tillstyrka, titan förmodar Utskottet, att Vällofl. BorgareStåndei denna sin mening frånträder. lo i 1 — Bomull, Cambrick,Caliko, 5 Ginghåm 8cc. J 15 i 25 Dito Dito 35 .1 X C Enligt Utskottets Förslag. Enligt H. Ridderskapets och Adelns Beslut. Enligt Vällofl.BorgareStåndets Beslut, Jemnkning Förslag. ' X ' ■ M ‘ Inkommande. Utgående. Inkommande. C CM pJO (D D CL 01 . , . .. Utgående. i Inkommande. Utgående. Väfn ader Ylle Filtar af alla slag r — Kalmuck eller Doffel 3° 1 / 20 I HK , 3 25 Till vinnande af enhet i be* slutet, rörande denna vara, föreslåt Utskottet, att de 25 Procent, sorn af BorgareStåndet blifvit stadgade och utgöra ett Minimum fastställes. L 1 ; i 15 1 20 Härom gäller hvad här of. van förande Fälb och Plys rn. m. yttradt blifvit. )is i " ' ' ' 1 • \ • ; , — Commiss kläden 25 1 Att denna artikel må jemte den af Höglofl. Ridderskapet och Adeln beslutne Tull i Tariffen införas, föreslår Ut. ■skottet så mycket heldre, sorn Arméens förnödenheter hvartill detta kläde kan hufvudsakligen räknas komma hä- danefter att förtullas. ■ 25 1 — Stoffer, casimin hvit 15 a — Ylle, Soffer, Casimir alla ) andra slag | 15 1 20
Bifölls; N:o 51, i anledning af väckt motion om förhöjda löneinkomster för kassa-afdelningens chef och kamrerare samt Bankens kassörer. l:sta och 3:dje momenten biföllos, med 2:dra morn., deruti Utskottet tillstyrkt att elt belopp af 200 r:dr banko årligen måtte anslås åt ofvanbemälde kamrerare såsom missräkningspenningar, af slogs. Lag-utskottets utlåtande N:o 42, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande N:o 15, öfver väckta motioner om förklaring, huruvida Kongl, förordningen den 19 Maj 1845, angående förändring i vissa delar af lagens stadganden om giftorätt och morgongåfva, eger retroaktiv verkan. Jemte det Ståndet vidblef sitt vid föredragningen af Utskottets betänkande N:o 15 fattade beslut, bifölls hvad Utskottet uti nu föredragne utlåtande tillstyrkt i fråga om makars rättigheter och skyldigheter i bo uti de äktenskap, hvilka blifvit ingångna förr än ofvanberörde författning blef till efterlefnad kungjord. S. D. Föredrogs och remitterades till Lag-utskottet Jonas Cliristofferssons från Vermlands län, under föredragningen af Utskottets ofvanberörde utlåtande N:o 42, väckte motion med hemställan om underdånig skrifvelses aflåtande till Kongl. Maj:t för åstadkommande af rättelse utaf de förmenta olägenheter, en missförstådd tydning af Kongl. Förordningen den 19 Maj 1845, angående förändring i vissa delar af lagens stadgande om giftorätt och morgongåfva, skall orsakat. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Konstitutionsutskottet Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer af den lista dennes med förslag till ny Riksdags-ordning, jemte en dervid fogad ser - Prot.-utdrag den 3 Maj 1848. 329 serskild artikel, äfvensom, i sammanhang dermed, till ny Regeringsform. Den 3 Maj. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D.
Med anledning af i detta ämne gjorde åtskilliga framställningar, och till undvikande af den flere serskilde embets-myndigheter eljest åliggande tidsödande granskning och pröfning, i och för restitution af den under de 3:ne sista åren af förrbemälte rotehållare erlagde ifrågavarande afgift, hvilken dessa, på grund af E. K. M:s och Rikets Kammar-Collegii kungörelse den 14 Mars 1793, äro berättigade att återbekomma, hafva Rikets Ständer anvisat å Riksgälds-Contoiret en, samtlige rotehållarnes bidrag för 3 år motsvarande, summa af Två Tusen R:dr 35 sk., för att till E. K. M:s Befallningshafvan - Expeditions-Utskottets Förslug till und. Skrifvelse, N.o 36o. rle i Upsala och Stockholms Län utbetalas samt, med iagttagande af den prtescriptionstid nyssberörde författning föreskrifver, tillhandahållas rotehållarne vid Uplands Regemente; kommande det derefter möjliga återstående outtagna belopp att tili Regementets beklädnads-fond ingå. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla, med anhållan, att vederbörande måtte varda derom underrättade. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Juni 1841. Upp/äst och godkändt lios Ridd. och Adeln den i Juni 1841. Preste-Ståndet den 1 — Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 2 — Rikets Ständers underdåniga. Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga tillkännagifvanden, angående verkställd jemkning i Provinsen Skånes ordinarie rotering. (Statssamt Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Bet. N:o 163.) S. A. K. Uti aflåten Nådig Skrifvelse den 17 October sistlidet år, har E. K.