Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Således kan Meni. snart vara afgjordt, ulan förfång för de ärendets handläggning, som kunna komma att sednare å listan upföras; hvadan jag alltså vördsammast tillstyrker att R. o. Ad. måtte bevilja hvad Hr von Francken i hänsigt till föredragnigssätlet hemställt. Uppå härefter framstäld propos. beslöts, att Riddar!).Utsk:s Mern. JVa 3 skulle bibehålla sin plats å föredragmslistan, åberoende af framdeles inkommande mål, hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, uplyste att den nedflyttning af detta Mern., sorn efter sista plenum å 11* 164 Den 16 Februari. föredragn:slistan egt rum, grundade sig på 47 § Riksd.Ordnm, som stadgade: '’uti plena föredragas först de för RiksStm gemensamma ärendena och sedermera hvarje Stånds enskilda, alla i den ordning de, hvart slag för sig inkommit, så framt ej Stånden derom annorlunda förordna”; hvaraf varit en följd att då ärender af allmän beskaffenhet inkommit, dessa bordt å föredragmslistan uptagas framför Riddar!).Utsk:s ifrågavande Mern., lills R. o. Ad. annorlunda beslutat. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 18 Februari 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.utdr. för d. 16 dennes. Frih. Skjöldebrand, Knut Erik: Nödsakad att på en längre tid aflägsna mig ifrån Riksdagen, måste jag afsäga mig den plats uti Allm. Besv. o. Ekon.Utsk., som jag hittills innehaft, och anhåller derjemte alt få blifva vid min Riksdagsmanna-rätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att utse en ledamot i Allm. Besv. o. Ekon.- Utsk. efter Frih. Skjöldebrand.
På detta sätt tillgår det i de flesta städer än i dag, endast med den skiljaktighet, att i de större har de Äldstes personliga företrädande inför magistraten kommit ur bruk, och i de mindre kommer deras afträdande på enskildt rum för att öfverlägga vanligen icke i fråga, utan yttrandet afgifves inför Magistraten. Om vigten af de båda myndigheternas, de Äldstes och Magistratens, särskilda menin - gar, får man en ganska klar upplysning af paragrafens slutstrof, som sager, att »hvad de 48 (representanterne) sluta med Rådet, det skall stånda och af hela Borgerskapet fullbordas, utan gensagu», eller, med andra ord, när de Äldste och Magistraten sammanstämma, då blir deras samförda mening lag för staden. Men om de icke sammanstämma? Denna sida af frågan har väl stadgan ej utvecklat, men af erfarenheten vet man huru den i praxis blifvit utbildad. Magistraten resolverar och deröfver ega de Äldste att klaga. Som likväl Magistratens befogenhet omfattar både administrativa och rent kommunala funktioner, och Magistraten, hvilken, vid utöfningen af de förra, har lag och förmäns befallningar att rätta sig efter, måste, vid behandling af de kommunala angelägenheterna, söka en annan stödjepunkt, så har ock den fullt riktiga åsigten i praxis utbildat sig, att Magistraten icke kan, emot de Äldstes begifvande, efter sitt godtfinnande disponera öfver stadens inkomster och offentliga egendom, en inskränkning, hvars vigt är omätlig och Iemnar full garanti emot den befarade vådan af Magistratens maktmissbruk. Uti en specialkonstitution för Norrköping, Kongl. Resö], den 2 Juli 1777 är, för den händelsen, att de Äldste och Magistraten stadna i olika meningar i ärende som rörer stadens hushållning, föreskrifvet, att frågan skall hänskjutas till Konungens Befallningshafvande, hvilken grundsats äfven i andra städer vunnit tillämpning.
Att en stad, med så stor handelsflotta och med hela sin förmögenhet i fartyg, skall sakna en skola för sitt sjö - Den 12 November. 113 sitt sjöfolks bildning, är en karakteristik på vårt StatsUtsk. och våra Ständer, den man helst bör förtiga, synnerligen då man känner de obetydliga bidrag, som dertill fordras. Jag motionerar derför om en Navigationsskolas inrättande i Westervik cch begär derpå remiss till StatsUtsk. Afven dessa motioner begärdes på bordet. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern., nemi. från Constitutions-Utsk. JW 1, om arfvoden för Utsk:s kansli. Banko-Utsk. M 1, med hemställan om arfvoden till Notarier och Kanslister. JW 2, med hemställan om tillfällig förstärkning af fonden för diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassakreditiv åt enskilde personer. Slutligen uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.- utdr. från MedStm, af d. 5 dennes. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3/t till 1 e. m. In ödem protocolli. Albert Munch. Onsdagen den 12 November 1856, Plenum kl. 10 f. m. Just. 8 prot.utdr. för d. 5 dennes. Uplästes ett af Hr Tham, Scb. Math., inlemnadt, så lydande Mern.: Af förekomna anledmgar får jag vördsammast afsäga mig förtroendet, att vara ledamot i BankoUtsk. under innevar:de Riksdag. I anledn. häraf anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Elektorer, att sammanträda till val af en ledamot i BankoUtsk. i st. f. Hr Tham. I H. 8 114 Den 12 November. Föredrogs Hr Tharas, Casper Wolrath Victor, d. 5 dennes på bordet lagda motion med förslag till lagbestämmelser i afseende på sällskaper, föreningar eller enskilde, som hafva till syftemål någon andlig verksamhet inom kyrkan, samt af dem utsände missionärer eller kolportörer.
Jag anhåller fortfarande om bifall till min gjorda hemställan om antagande af en 17:de § i detta kap., hvilken torde böra, i öfverensstämmelse med den ändring i K. M:s Propos., hvarom Utsk:t hemställt och som R. o. Ad. för sin del gillat, erhålla följrde af mig i den vid Betänk:t afgifna reservation föreslagna lydelse: »17 §. Den, som till straffarbete efter 3 eller 7 § sig förfallen gjort, varde ock dömd medborgerligt förtroende på viss tid förlustig.» Hr Olivecrona: Då 2:dra kap. af denna lag diskuterades, var jag en bland dem, som yltrade sig mot upptagande af det straff, som stadgar förlust af medborgerligt förtroende. Jag anser nemi. detta vara ett sätt att på en omväg gå tillbaka till hvad man länge ogillat, nemi. straffarten af ärans förlust. Hade det i stället varit fråga om att döma den brottslige lill att ej i allmänna värf få brukas, skulle jag ej haft någonting emot ett dylikt förslag. Såsom Frih. Armlelts yrkande nu är, kan jag ej annat än motsätta mig detsamma. Gr. Sparre: Då jag redan yttrat den åsigt, alt åverkan borde af lagen betraktas såsom stöld, måste jag i konseqvens dermed instämma i Frih. Armfelts yrkande, att åtminstone den åverkan, sorn anses vara af så svår beskaffenhet, att straffarbete derför bör ådömas, mätte äfven hafva samma vanärande påföljd som stöld. Det förhållande kunde i annat läll lätt inträffa, att en person, som tillgripit en famn ved, värd 15 rdr, förlorade medborgerligt förtroende, under det att en annan, som begått åverkan, kanske uppgående till 30 ä 40,000 rdr, finge fortfarande åtnjuta sitt. Detta kan, i ordets egentliga bemärkelse, kallas för att hänga de små tjufvarne, men låta de stora gå fria. Hvad åter beträffar de skäl, som ånyo blifvit anförda i afseende å bevisningen, får jag, i likhet med Frih. Armfelt, hänvisa till min reservation. Jag förenar mig med Frih.
Län understöddes, sä styra Sädespriserne, att ä ena sidan Landtbrukaren mätte upmuntras till nya odlingar och Jordbrukets förbättring, samt af sin näring blifwa i ständ att utgöra sina dryga utskylder, och ä ben andra, att Stadsboen, Näringsidkaren, Löningstagaren och den fattige ej mätte lida för mycket af uppjagade priser: att, om möjligt wore, den, na Magazins-inrättning under innewarande är kunde taga sin början, i anseende till den nu förwäntande härliga ärswäxt, bä Spanncmälen borde upphandlas, för att sä wäl derigenom, som genom snart widtagandc ätgärder till hindrande af för mycket utländsk Spanncmäls införsel, förekomma det wanpris, som till Jordbrukarens stora förlust kunde inträffa. Och förbehäller sig Utskottet, att i händelse detta Förslag af Riksens Högloft. Ständer gillas, dä fä inkomma med serskilt Betänkande, angäende organisationen af den för dessa inrättningar tillförordnade Dircction, betz styrelse, förwaltning, redowisning, m. m. Men dä Utskottet finner icke allenast, att Allmänna Magazins-inrätiningen hittills dragit dest största inkomst af de med den samma förenade KronoBrännerierne, och att Riket i betz nu warande swärn belägenhet i anseende till sitt Drätsclwerk ej förmär att lemna nya och i förhällande till bchofwet nödige förskott till Sädens inköp, m. m, utan ock, sä wida Bränwins-bränningen uti Rikets största Städer skulle ät dem sjelfum uplätas, wore deraf en nästan oundtvikelig följd, att corporationer kunde styra Allmänna SädeS - Z94 Den 14 September.
Stals-Sekreteraren von Hartmansdorff anmälte: 16:0. Ett från Handelsoch Finance-Expeditionen under den 3i sistlidne Januari öfverlemnadt Utdrag af Rikets Ständers sist församlade Revisorers afgifne Berättelse, rörande granskning af StatsVerkets samt andre af allmänna medel beslående Fonders tillstånd och förvaltning under loppet af åren 183g och i83o, hvilket Utdrag upptog hland annat Seraphimer-Ordens-Gillets Räkenskaper för Hospitalsoch BarnlmsFonden, samt Lazarettsoch Curhus-Räkenskaperne, med de dervid gjorde anmärkningar och framställningar, som uti bemälte Revisorers af trycket utgifna Berättelse innehållas, och deröfver, genom Nådig Remiss, underdånigt Utlåtande af Serapliimer-Ordens-Gillet blifvit infordradt samt under den i 3 i denna månad till Kongl. Maj:t inkommit. Beträffande det af Seraphimer-Ordens-Gillet uppgifne förhållande, att nemligen i fråga om de till afskrifning under den 16 April i83i af Ordens-Gillet i underdånighet hemställde, i Räkenskaperne balancerade, så kallade Konungens Ensaks-Bötesmedel, Kongl. Maj:t icke skulle hafva häröfver ännu resolverat, erinrade i underdånighet StatsSekreteraren, att Kongl. Maj:t under den 26 Maj 183r öfver denna fråga fattat och Seraphimer-Ordens-Gillet meddelat Dess höga Beslut, innehållande att Nådig Proposition i ämnet komme att till Rikets Ständer vid nästinträffande Riksdag aflåtas.
R:dr 25 sk. 2 r:st., hvarifrån dock bör afdragas de bärgade effecternas värde 18,448 R:dr 34 sk. 5 r:st. jemte fartygets och machineriets slitning och förbrukning under de föregående årens expeditioner, calculcradt till 12,468 R:dr 23 sk. 10 r:st., hvarigenom Statens förlust för ofvannämnde fartygs strandning beräknats till 90,349 R:dr 14 sk. 11 r:st.; — Och synes af Stockholms Stations Cassa-Räkning att år 1837 influtit under benämning: auctionsinedel, 2,756 R:dr 13 sk., hvaremot omkostnaderna vid strandningen uppgått till 1,540 R:dr 23 sk. 1 r:st. — Målet heror nu på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning. Slutligen få Revisorerne anmärka att vid Förvaltningens HufvudBöcker ej linnes bifogad någon Inventarieförteckning, ehuru en sådan, enligt Revisorernes tanka, årligen borde medfölja räkenskaperne. Styrelsens öfver Ekeplanteringarne Räkenskaper, hvilka äro granskade i Kongl. Kammar-Rätten, för år 1836 med och för år 1837 utan anmärkningar, hafva ej till någon erinran från Revisorernes sida föranledt. Förhållandet med inkomster och utgifter inhämtas af nedanstående Tabell: (18) — 138 Debet. Balance från föregående året: Behållningar ... Inkomst: Kongl. Stals-Contoret anordnat Arrende-Medel .. Försäljnings-Medel Diverse Inkomster . Credit. B alance från föregående året: Upphandling Planteringsoch Åkerbruks-kostnader Reparationsdito Reseoch Tractamentsdito _ .. Diverse Utgifter . Summa 15,016: 26.10. 16,250:.22. 4., — 139 — Stor-Amirals-Embetets Tredje Afdelning, sorn numera disponerar de medel, hvilka fordom tillhörde Strömrensningsfonden, har afgifvit Hufvudböcker med verificationer, deröfver blifvit upprättadt följande sammandrag:
Emb, Ber. den 14 Jan. 1840. 19 24:0 af den 23 October 1834, angående re gleringen af utgifterne under Riks-Statens 4;de Hufvud-Tilel; och 25:o —• af den 6 November 1834» angående re gleringen af utgifterne under Riks-Statens 3:dje Hufvud-Titel. i835 den 24 Januari föredragen; Och vederbörande Embetsverk derom försländigade, till behörig efterrättelse i hvad på dem ankommer. De, för regleringen af Krigs-Kollegii nya Aflönings-Stat, af Rikets Ständer vägrade i63£ T:rspannemål under lönerna, hvarmed den nyra Staten öfverskjuter den gamla, anvisades att tills vidare utgå af de genom vidtagna regleringar af andra Stater inom Hufvud-Tillarna uppkomna öfverskott å sådan spannemål. Vidkommande det af Rikets Ständer, vid beviljandet af 497 R:dr 3 sk. 2 r:sl. lönetillökning å Krigs-Kollegii Aflönings-Stat, fästade vilkor, nemligen upphörandet af de från de serskilda Kassorna Krigs-Råden tilldelta arfvoden utöfver lönen; skulle Kongl. Maj:t, som hade att förordna om Kassornas förvaltning och kostnaderna dervid, vid förefallande ledigheter af dessa embeten taga i öfvervägande, huruvida dessa arfvoden må fortfarande tilldelas eller icke. I afseende å regleringen af Gardes-Regementernas och Kronprinsens Hussar-Regementes Stater, infordrades Stats-Konlorets underdåniga utlåtande, hvarvid borde upplysas, om och hvilka tillgångar inom Tredje Hufvud-Tilelns område kunde förefinnas, till betäckande af de brister i Staterna, som genom Rikets Ständers vägran af tillökning i anslagen dertill uppstått; Och har Kongl. Majit sedermera, under den 16 December i836, i
Dejefors ägare, i afräkning å öfverenskommen sådan ersättning, ett belopp af 3,125 E:dr blifvit utbetalt; samt att försäljningssumman lör de i behåll varande, å auktion förvttrade, effekterna och instrumentalierna, efter afdrag af auktions-provision och några andra mindre poster, uppgått till 139 R;dr 12 sk. 4 rst., hvilka på det sättet blifvit fördelade, att kronan delaf bekommit 108 Ridr 30 sk. och aktie-ägarne 30 R:dr 30 sk. 4 rst.; varande vid redogörelsen fogad en af 3:ne ledamöter, å Direktionens vägnar, afgifven, till Kongl. Majit ställd, underdånig ansökning om afskrifning af skilnaden emellan de af statsmedlen uppburna 5,000 R:dr och nyssnämnde, i kronans kassa inlevererade, belopp, 108 R;dr 30 sk. Sedan Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, med öfverlemnande af omförinälda redogörelse, hos Kongl. Majit i underdånighet anmält detta ärende, under anförande, att Styrelsen ansett betänkligheter möta för Kongl. Majit att grunda ett beslut om afskrifning på de af bolaget företedda handlingar, samt, i anledning deraf, Kongl. Majit, efter det Justitie-kanslers-embetet blifvit i ämnet hiirdt, till Kongl Kammar-rätten för vidare handläggning öfverlemnat handlingarne i målet, har Kongl. Kammar-rätten, •— som, då Advokatfiskals-embetet derstädes, uppå anförda skäl, ansett'sig icke bora väcka någon talan emot f. d. bolaget för oftanämnde sluss-anläggningar, men deremot yrkat ersättnings-ansvar för ett belopp af 4,241 Ridr 18 sk. å de 2:ne ledamöter i f. d. Rolags-direktionen, som då ännu funnos i lifvet, nemligen Kammar-rådet J.
Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anmälte, hvad i detta vigtig* ämne hos deni förekommit, samt anhålla, det Kongl. Majit angående den nu väckta motion om förändrade grunder för Firismidets understöd i Eskiltuna och förökande af redan dertill använde medel, täcktes, efter vederbörandes hörande härutinnan, vidtaga sådana åtgärder i afseende på denne gagnelige Inrättning i synnerhet, samt jern och Metallförädlingen i allmänhet, att denne Näringsgren må komma i åtnjutande af alla de förmåner och uppmuntringar, som Kongl. Majit kan i Nåder finna bäst lända till dess förkofran och tillväxt, och hvartill medel torde kunna af ManufacturDiscont-Fondens besparingar och årliga vinst tagas och användas. Hvilket dock Riksens Höglofl. Ständers ompröfvande vördsamt underställes. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande angående ersättning af kost - SlatS-TJtsknttets Bitänkanden. 1,4* i1 noden för Deputerade af Riks-StSnden sooi komina att afresa till Norrige % att bevista Kongl. Majits Höga Kröning derstädes. tTti Protocolls - Utdrag af den i6:Je i denne månad hafva sarntelige Respective Riks-Stånden anmodat Stats-Utskottet, att föreslå medel till Resekoscnadernes bestridande för de Tolf Deputerade, eller 3:ne af hvarje Stånd, som komma att afresa till Dronthiem i Norrige för att, å Svea Rikets Ständers vägnar, bevista Hans Majus Konungens Höga Kröning. Efter öfvervägande af de härvid förekommande omständigheter har Stats-Ulskottet ansett lämpligt föreslå, att ifrågavarande utgift anvises att utgå af de till Riksdagskostnadernes bestridande anslagne medel som af RiksgäldsContoiret utbetalas, samt att Deputerades ersättning måtte bestämmas att för dem hvardera utgöra Skjuts efter Fyra Hästar samt Tio Riksdaler Råneo om dagen i tracktamentspenningar. —•
och ljuflig som om ej sorg och ve funnes p&amp; jorden * Och du lutar dig med förhoppningsfullt, troende barnasinne öfver blommor och griisstr&amp;n, öfver halfinslumrade $&amp;ilar och domnade myggor, ja, t. o. m. öfver den fula, skrämda grodan, som hoppar vid dikeskanten, och du ber och tigger och besvär dem, att de alla, alla skola gråta tjfver Balders död, så lösa de honom tillbaka från dijdsriket. Och blommor och grässtran nicka bifall i aftonvindeii och hela den regndränkta naturen grhter med dem. Och din sorg blef läkt, genom det säkra hoppet att Balder skulle lefva upp igen, och det var ej mera ett sorgset, utan bara ett lyckligt och leende barna-ansigte, som månen såg slumrande på kudden, nar han den natten tittade in i din kammare, - - C - L _ Det &amp; r samma måne, som iiii glider in med en hel ljusflod i ditt tysta sjukrum. Men du sjalf, och allt omkring dig ar så annorlunda. Hela detta underliga, romantiska, barndomsminne blef småningom glömdt i {ifvets brusande svallvhgor och först nu efter årtionden har du, medan du lyssnade till tystnadens musik, letat fram det bit för bit. - Men hur gick det med Balder? Medan du var barn tänkte du att hela naturens sorg köpt honom tillbaka. Men det är läagesedan du h r d e förstå, att han var och förblef död. - Eller har du väl sett att din tids ungdom eger Balder ibland sig? Människorna ville ej förena sig i naturens tårar vid Balders död - derför kom han aldrig igen. Opportunitets Betraktelser. Materialismen och lifsledan. (Insandt) Hvarje varelse, som icke far utveckla sig p&amp; det satt, som bfverensstiimmer med hans anlag och individualitet, eller ock berofvas de för denna individualitet utmärkande organen, kan ej blifva det, hvartill han var amnad, och kanner sig för den skull otillfreds och olycklig.
Den talare, som ifrigast yrkat bifall till Utsk:s förslag, har upläst för Ståndet Utsk:s motiver, dem han funnit serdeles förträffliga, men hade samme talare läst Ulsk:s motiver å sidan 22 i Utsk:s betänk., skulle han hafva funnit, att Utsk. der uttryckt fullkomligt motsatta åsigter emot de å sidan 21. På sistnämnde sida har Utsk. såsom ersättning för termins-afgiftens förminskning med 2 r:dr föreslagit en summa af 12,000 r:dr, och således ansett sig kunna beräkna termins-afgiftens belopp, men sidan 22 säger Utsk.: ”Men då denna fråga sammanhänger med de fullständiga läroverkens i allmänhet behof af anslag för materielen, om undervisningen, åtminstone i vissa kunskapsarter, skall kunna erhålla tillräcklig utsträckning och åskådlighet, samt nödig väckelse till vetenskapligt intresse gifvas, så och enär derjemte det vid sednaste riksdag beviljade anslag för elementarläroverken och den vid samma tillfälle beslutade termins-afgiften varit afsedde att bereda tillgång äfven för detta ändamål, men ännu icke är utrönt hvarken behofvets storlek eller termins-afgiftornes påräkneliga årliga totalsumma, anser Utsk. sig förhindradt att tillstyrka bifall till motionärernes förslag.” Då det var fråga om att bevilja ett anslag för ett visst läroverks behof, då saknade Utsk. kännedom om termins - Den 26 April f. m. 159 afgiftens årliga belopp, men deremot ägde Utsk. denna kännedom, dä frågan rörde nedsättning i samma afgift. Förträffligheten af motiver utaf denna konseqvens, torde med skäl kunna betviflas. Jag anser mig derjemte böra uplysa, att man inom Utsk. sökte vinna kännedom om det belopp, hvartill termins-afgiften årligen upgått, men den tjensteman inom Stats-kont., hvilken fått sig updraget, att med uplysningar gå Utsk. tillhanda, förklarade, att beloppet omöjligen kunde upgifvas förr än längre fram på äret, och delta belopp är således, såsom Hr von Hartmansdorff ganska rigtigt förmodat, af Utsk. taget pä måfå.
Att Executionsverket i Landsorterna är lika verksamt, som i Hufvudstaden, bevisas bäst af den farhåga, hvåraf Discontcns Låntagare äro intagne för indrifvandet af Discontens Fordringar, Herr Grefven och LandtMarskcilken hemställde å nyo, om icke Ridderskapet och A» deln behagade gilla Utskottets Betänkande. Ropades Ja och Nej samt Votering. Friherre Boye, Ludvig: Med den vördnad jag hyser för detta Stånd, förenar jag blott den tankan, att, i ändamålet för hvarje Rid-} derskapets och Adelns handling, hvarje dess beslut, måste alltid ligga en allmän nytta , ett allmänt gagn. Nu kunna vi icke betvifla hvad Herr Grefven och LandtMarskalken yttrat, nemligen att frågan är redan afgjord af tre Stånda och när då , i denna fråga, såsom af Reglementarisk egenskap, voteringen hos oss skulle föra till intet annat Resultat i frågan. Den 24 Martil, f. m. 341 utan blott upptaga en tid , kankända behöflig till annat j så hemställer jag ödmjukast, om icke, med samtycke af den Ledamot, som vo* teringen begärt, frågan derom kunde Sörfalla, Innefattade ämnet någon gr undsatts att bevara, någon Nationens rätt att försvara, så skulle jag alltid tro, att vi borde, utan allt afse.* ende på de andra Ståndens P>eslut, anställa den begärde voteringen; men då nu ingen Uttydning kan leda vår eftergift till följd af impo-i sition; så tror jag, att vi mycket väl kunna vidtaga den. Herr Munck af Rosenschöld: I anledning af hvad én värd Ledamot, Herr af Brinkman, yorat om Executionsverket i Landsorterne, får jag erindra, att det förfarer ganska strängt dä fiåga är om att indrifva Disconternes Fordringar hos Enskildte, men deremot ganska lamt, då fråga uppstår om att indrifva Enskildtes fordringar hos Disconterne Äfven får jag , i anledning af samma värda Ledsmots yttrande, förklara, ätt jag icke är Låntagare uti ifrågavarande Discontverk.
Man skär ut ostronen, torkar omsorgsfullt dem sjelfva och skalen, lägger en liten klick smör i hvarje skal, lägger åter in ostronen, beströr dem med litet salt, peppar och rifven ost, droppar litet hett smör derpå och gräddar ostronen på koleld till vackert ljusbrun färg. Vill man servera surkål med ostron, så doppar man ostronen i citronsaft, låter denna droppa väl af, rullar ostronen i.rifvet hvetebröd och steker dem hastigt på bägge sidor i smör. Derpå lägger man dem till kålen. Gourmand. Hvarj ehanda. Sockerknäck. 8 matskedar hvitt socker, 1 matsked ättika och 1 matsked vatten få koka en stund. Finhackad mandel tillsättes derefter; knäcken profvas på så sätt, att en droppe deraf hälles i ett glas kallt vatten. Blir droppen hård och således ej flyter ut, är knäcken färdig att genast slås upp i små pappersformar eller ock på en smord plåt i en kaka, der den skares med knif i fyrkanter. Gamla hasselnötter blifva åter friska, om de läggas två dygn i varm mjölk. Försilfring. 2 ort silfverprecipitat blandas med 2 ort vinstensyra och 2 ort vanligt salt. Gnides med mjukt skinn och litet vatten mot den pjes, man vill försilfra. M a n u s i c r. Inga ofrankerade försändelser lösas. Läkareråd. Lilly, a) Trots eder fullständiga beskrifning kunna vi ej utan undersökning gifva er råd. Sannolikt beror det på felaktig diet, att ni haft så ringa nytta af edra kurer. K o k t mjölk och annan mjölkmat äfvensom ägg torde för er vara det lämpligaste. Sannolikt skulle också något jernvatten (t. ex. ett punschglas Porla till måltiderna) vara af nytta. b). Någon annan behandling än den för Sourua A x. i n:o 5 föreskritna känna vi ej. c). Se svar till Jona i n:r 4 2. Står troligen i samband m e d er bleksot, d). Tänderna måste (hos tandläkare) befrias från s. k. vinsten, h varefter ni måste borsta dem väl morgon och qväll oeh skölja munnen efter måltiderna. S. A.