Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Icke blott med afseende på de vidsträckta theoreliska och practiska kunskaper, som Institutets föreståndare besitter, och hvilka ligga till grund för hans vetenskapliga uppställning af en sak, helt och hållet utgången från honom; ej heller med afseende på det allmänna gagn han genom införandet af gymnastiken verkat på Nationen, eller att, under hans nitiska sträfvanden att gifva sin sak den grad af utbildning, som densamma för närvarande äger, hans helsa gått förlorad, skulle för dessa nämnde anledningar af Staten erhålla löneförhöjning; utan emedan hans tjenstebefattning, till följd af de nya tillkomna göromålen för gymnastikens fortgång, numera helt och hållet upptager hans tid, torde det vara skäligt och giltigt, att han, såsom Institutets föreståndare, måtte få sig tillerkänd och komma i åtnjutande af ett förökadt anslag, helst de 5oo R:dr B:co , som hittills utgjort föreståndarens vid gymnastiska Central-Institutet lönevilkor, redan vid Institutets stiftelse eller år i8i3, då H. M. Konungen anbefallde dess inrättande, fastställdes, oaktadt likväl sedan denna tid hvarje offentligt läroverk inom Riket, för såväl hela siri lärarepersonal som äfven för betjeningen, erhållit bidrag af Staten; och detta Gymnastikföreståndarens arfvode torde rättast kunna beräknas efter de löneanslag, som föreståndaren för Technologiska Institutet eli er för Veterinärinrättningen tillägges, enär icke Gymnastikföreståndaren kan anses vara mindre sysselsatt af sitt lärarekall eller mindre vigtig för samhället, än desse. Committe'en till öfverseende af Rikets allmänna Undervisningsverk har, uti sitt betänkande, äfven ansett lönerna vid detta Institut böra förhöjas, och lönefördelning är der äfvenledes upptagen. Committe'en föreslår nemligen, att, ”Föreståndarens lön borde förhöjas till R:dr 2000, hvaraf ’’R:dr x,5oo skulle å stat uppföras och R:dr 5oo personelt Den i Mars f. m. Sä ”tilläggas den nuvarande Föreståndaren Ling, såsom en särskild belöning för hans synnerliga förtjenster af gymnastiken;” för Öfverläraren iooo R:dr.
Kungörelsen den 14 Januarii 1824 stadgar, angående enskilda Banker eller Disconter, hädanefter skall gälla, endast i afseende på sådane Banker, sorn redan äro inrättade, hvilka vid deras undfångne privilegier, under den derföre återstående tiden, måga orubbadt bibehållas, derest de ej sjelf ve önska att före samma tids utgång få deras statuter förändrade till öfverensstämmelse med ofvanberörde Lag; åliggande dem likväl, vid vite af 5oo K:dr Courant, att icke utfärda eller sätta i omlopp tryckta eller graverade skuldförbindelser, sedlar eller depositionsbevis på mindre belopp än 3 R:dr Courant. Vidare få Utskotten, under åberopande af de grunder förra Betänkandet upptar, å nyo, med någon redactionsförändring, framlägga det i samma Bet. pag. 16, intagne och utan anmärkning, femnade förslag: det måtte Rikets Högloft. Ständer, för deras del, besluta utfärdandet af en Författning derom, att i5 Cap. HandelsBalken och Kongl. Förordningen den 28 Junii iyg8, angående hvad Bolag iakttaga böra, som under sä kallad firma, eller serskild antagen handteckning, vilja Handelsoch Fabriksrörelse idka, böra tjena till efterrättelse äfven för sådane Bolag, som ingås i ändamål att uppoch utlånings-rörelse bedrifva, utan dermed förenad rättighet att utgifva tryckta eller graverade sedlar.
Alla dessa och flera svårigheter hafva fått en lycklig lösning genom entreprenaderne, och den afgift, utgörande högst 1 R:dr 32 sk. per seland, som jordägaren erlägger för skjutsfriheten, kan på långt när icke uppskattas så högt, som den förlust, hvilken tillskyndas honom genom skjutsens utgörande in natura; och då tages ändå icke i betraktande det moraliska förderf, som åstadkommes genom hållskjutsliggandet och hvilket under entreprenader alldeles icke, eller åtminstone i högst ringa mån äger rum. Inom Länet finnas 50 gästgifvaregårdar och 5 skjutsombytesställen. Förnyade stadganden till rättelse för resande, skjutsande och gästgifvare äro af mig utgifna. Kronoskjutsningen är ett föga tryckande onus, sedan båtsmännen vid uppfordringar och hemlof numera allmänt fortskaffa» på ångfartyg. Postskjutsen, sorn bestrides af 19 posthemman, är deremot mer och mer tryckande i den mån postväskorna blifva tyngre, hvilket hufvudsakligen inträffat sedan silfvermyntet blifvit satt i omlopp; men der tyngan varit allt för svår har lindring genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande blifvit beredd, medelst liera hemmans anvisande för belmfvet. Fattigförsörjningen inom Länet sker dels genom de fattiga meddelade bidrag i kontant eller penningar, dels genom de behöfvande», synnerligen barns, inackorderande till värd och underhåll hos välkända personer, dels genom dem beviljad rättighet till vård och underhåll turvis hos socknens invånare, dels, fast minst, genom intagande i fattighus. De fattiges inackorderande hos enskilda personer har jag ansett vara på en gång det i ekonomiskt afseende fördelaktigaste och det i moraliskt afseende ändamälsenligaste, enär det alltid måste vara den fattiges skyldighet att med sitt aibele, så mycket han kan, bidraga till sitt uppehälle, och det alltid blifver lättare för den, hos hvilken den fattige njuter kost, än för någon annan, att uttaga detta arbetsbidrag och motarbeta lättjan, samt förhindra tiggeriet.
En värd talare har sagt alt han icke blifvit öfvertygad af de skäl man anfört för tullfrihet, men jag går ännu längre, i det jag säger att några verkligen gällande skäl icke kunna för denna åsigt anföras. Betänk:ts motståndare hafva icke heller besvärat sig med att göra någon grundlig undersökning. Detta skulle visserligen medfört något besvär, men de skulle då lunuit att siffror föra till ett helt annat resultat än theoretiska fraser. En annan talare har frågat huru det kan vara möjligt att man med några öre skulle kunna upphjelpa jordbruket. Denna sats har man anfört vid alla jordbruksaktör, och jag frågar den Den 23 April f. m. 443 värde talaren, om han tror att jordbruket bättre upphjelpes, örn det lemnäs vind för väg. Annu en annan talare bar talat i en provins’ namn. Jag tror att han är ordförande i provinsens Hushållningssällskap, men jag tror äfven att han något öfverskrida sin fullmakt, ty om jag icke misstager mig alltför mycket, är pluraliteten inom hans hemort af motsatt tanke. Jag fortfar i min anhållan om bifall till Utsk:ts Betänk. Hr Bohnstedt, Theodor Ludvig: Vi torde alla vara ense derom, att om jordbruket skall kunna hoja sig, så är det nödvändigt att vi vända oss till ladugårdsskötseln. Men det är på högst få ställen man kan sälja mjölken direkte, hvarföre man måste tillverka smör och ost. Nu är emellertid förhållandet sådant att om man också får någorlunda betaldt för smör, så är skumost nästan osäljbar större delen af året, emedan man får mindre för densamma än den kostar. Denna rörelse skulle således icke bära sig alls, om man icke hade pris på smöret. Det öfverensstämmer också fullkomligt med verkliga förhållandet, att den ost, som hit införes, från Holland och här säljes för bättre pris, är af mycket sämre beskaffenhet. Gr. Posse har talat om de sämre methoder vi begagna, men jag tror alt vi i stället böra söka orsaken i naturförhållanderna, och Frih. Hermelin har redan talat om Holland, der de få sina produkter för bättre pris än vi. Under sådana förhållanden hemställer jag, örn det kan vara en rätt princip att sätta en så liten tullsats på denna vara. Medan jag har ordet, ber jag få göra ett litet tillägg. Man har här talat om de fattige.
Rätleg.-b:n stadgar dessutom uti 24 cap. 3 Jin, all all dom bör fästas på skäl och lag, men ej på godtycke. Vidare finner jag det icke lämpligt, att compromissrältens beslut ej skall kunna öfverklagas. Jag yrkar derföre, att emot compromissrältens beslut besvär må kunna fullföljas vid häradsrätt, och derifrån i vanlig ordning till lagmansrält, Hofrätt och Högsta Domstolen. 7 11 • 4 Den 16 Maj f. m. Frill. Boye: Den värde ledamoten, som hehagade besvara den anmärka., jag tillåtit mig yttra, liar fullkomligen misstagit sig om min mening. Jag bar nemi. tillstyrkt ålerremiss och icke bifall å betänk., hvilket jag aldrig skulle kunna bifalla, så beskaffadt som det nu är, ehuru jag erkänner riktigheten af den deruti uttalade principen. Äfven får jag förklara, att lika litet sorn jag ovillkorligen antager detta betänk., lika litet skall jag ovillkorligen antaga förslaget lill ny Byggn.-balk, i afseende hvarå jag föi behåller mig öppen pröfningsrält. Jag anhåller om återremiss i den akt och mening, att LagUtsk. måtte gifva den utveckling af sjelfva principen, sorn öfverensstämmer med hvad nya lagförslaget i detta ämne innehåller. Hr Ribbing, Arvid: Hufvudsakligen förekommen af Hr von Hartmansdorff, har jag ej särdeles mycket att tillägga. Lika med honom anser jag, vid nya lagens stiftande, största uppmärksamhet böra fästas derå, alt ej, genom det nya stadgandet, någon stridighet uppkommer emellan nya och förut gällande föreskrifter, eller anledn. deraf uppstår till tvetydighet å ena eller andra sidan.
Dessa capitaler blifva likväl oanvända af skäl, sorn jag redan framlagt, nemi. att här i Stockholm finnes tillräckligt penningar; det är blott crediten, sorn fattas. Man vill genom detta lån nedsätta räntan. Jag tror ej, att detta går lör sig genom några konstlade utvägar. Den höga räntan är naturlig i ett land, der i industriel väg mycket är att göra; manger 6 proc. för sina penningar, då man dermed kan förtjena 9 å 12. Örn possessionaterna köpa egendomar för lånade penningar mot 6 proe., då jordbruket blott lemnar 4, må detta stå för deras räkning; så illa calculera icke näringsidkaren och köpmannen. Den låga räntan är icke alltid bevis på en förmånlig handelsconjunctur; man ger litet för en sak, hvaraf man kari draga föga profit. Den låga räntan uppkommer af bristande efterfrågan af capitaler och är en följd af en slags öfverproduetion, hvarför Sverige på länge icke behöfver hysa någon farhåga Enda naturliga sättet att skaffa capitaler är att befordra produetionens tilltagande. Hvad jordbruket särskildt beträffar, tror jag det vöre statens fördel, att egendomarna småningom ginge ur de skuldsattas händer i deras, som äga förlag; och jag anser för ett statsoeconomiskt misstag att utsätta premium för skuldsättningen. Oaktadt de ruånga hinder, den har att bekämpa, strafvar Svenska nationen framåt, såväl i afseende på jordbruket som näringarna. Jordbruket behöfver mindre penningar, au säker afsättning på sina produeter. Genom en förståndig och fix spannmålstull kan spannmålshandel uppstå, och således ett af de största hindren för jordbrukets förkofran undanrödjas. Genom frihet i handel och näringar befordras städers uppkomst, och med städers tilltagande befolkning ökas beliofvet af jordbrukets produeter. Allt detta kan ske, man måste medgifva det, utan att man behöfver gifva sig ut på statsskuldsbanans slippriga stig. Man torde pä detta vis komma långsammare; men man hinner dock säkrare till ett godt mål.
Statens blifvande jernvägsbyggnader den antagna spårvidden af 4,8-3 fot bör bibehållas; tamt att samma spårvidd bör antagas för vigtiga utgreningar frän och sammanbindningar emellan stambanorna. I afseende på sådana till stambanorna stötande mindre vigtiga bibanor, å hvilka stor trafik hvarken vid banornas första öppnande eller i den närmaste framtiden är att förvänta, leder deremot den förutnämnda skiljaktigheten i åsigter till väsendtligen olika resultater. Herr Major Adelsköld anser nemligen, att spårvidden å sådana banor bör minskas under den för stambanorna antagna bredd af H Stats-Vtskoltels Memorial Jtä 77. 4,83 fot, om man icke är i tillfälle att använda nästan lika starka räler, lika kraftig rörelsemateriel och samma varaktighet i byggnadssättet i öfrigt, som vid stambanorna. Jag deremot, instämmande i den åsigten, att sistnämnda byggnadssätt för alla bibanor, som tillstöta stambanorna, är fördelaktigast, så snart trafiken öfverstiger ett visst minimum; är öfvertygad att, ifall trafiken icke uppnår detta minimum, eller derest det för detta byggnadssätt behöfliga anläggningskapital icke kan åstadkommas, man i allmänhet, synnerligast med afseende på trafikens framtida utveckling, bör bibehålla stambanornas spårvidd; men deremot, för att göra första anläggningskostnaden lindrigare, kan använda svagare räler, mindre kraftig rörelsemateriel och mindre varaktigt byggnadssätt i öfrigt, än som vid stambanorna användes; och jag är öfvertygad, att man genom ett sådant förfaringssätt får obetydligt större kostnad, men vida större fördelar, än om man minskar spårvidden på samma gång man inskränker sig i afseende på de öfriga nyssnämnda byggnadsdetaljerna £, Nordenfelt. Herr Grefve von Rosen har slutligen afgifvit följande yttrande i ämnet: »Då Herrar Adelsköld och Nordenfelt ingifvit till Rikets Höglofliga Ständers Stats-Utskott så vidlyftiga afhandlingar öfver fördelarne af de olika spårvidderna å jernbanor, fruktar jag, att, ifall äfven jag skulle försöka att något vidlyftigare yttra mig i ämnet, det ingalunda skulle lända till någon ytterligare utredning af frågan.
Om denna undersökning företages i början af nästa år, hvarvid det orubbeliga vilkor bör fästas, att försök göres med en eller annan strömrensning uti någon af de större forssarne, gåsom tjenande till säker grund för de blifvande Calculerna5 så synes det erforderliga kostnadsförslaget kunna vara uppgjordt innan samma årsslut, för att det följande året i vederbörlig verkställighet sättas. När detta är skedt, och i den händelse dessa försök gifva vid handen, att en sådan upprensning är möjlig med dräglig kostnad, hvilket icke heller kan betviflas, dels af sakens natur, dels af analogien mad de Finska elfvarne, dels af den redan hållna preliminaira undersökningen ; så synas af allmänna medel följande uppoffringar böra göras : 1:0 På Statens bekostnad verkställes hela den omtalta srömrensningen, samt slussbyggnaden vid Rautakoski, och väg anlägges från berget till lastageplatsen vid Lina ån, endast 1000 alnar, så att man obehindrad sedermera med forssbåtar om 50 Skppds drägt vid lägsta vatten kan komma Lina 0oo Eesv. och Ekon. Utsk. Eetänhanden. elfven utföre till Länkan, der omlastning sker i båtar på 100 Skeppds drägt, hvarmed resan fortsattes på Ängeså eif till Masugnsstället, som man antager efter Committerades förslag blifva Göljén. Ehuru troligen i en framtid och må hända äfven med större förmon Hyttor kunna och böra anläggas närmare Berget, samt följaktligen besparing ske i Malmtransporten ; så torde likväl för det närvarande detta ställe vara tjenligast i afseende på dess läge i den mer bebodda tracten, samt för bibehållandet af _de Hermelinska derstädes skedda anläggningarne och redan framskaffade byggnadsmaterialier, hvilka böra noga bevaras och vårdas. 2:o Då Masugnsbyggnad vida öfverstiger de nu varande Invånares förmåga, emedan den säkert ej uppföres under 5- å 6000 Rd.
— 276 — Hernösands Stifts Konsistorii underdåniga Utlåtande, i anledning af 1849 års Revisorers anmärkningar vid Konsistorii räkenskaper. Stormäktigste Allcrnådigs te Konung! Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning att afgilva underdånigt utlåtande öfver en af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning vid Hernösands stifts räkenskaper för år 1847, i afseende på en utgift från Gymnasii invcntariefond till Gymnasisternas Librarium, får Konsistorium härmed underdånigst öfverlemna en af Gymnasie-bibliothekarien uppgjord och med behörig verifikation styrkt redovisning öfver användandet af nämnde anslag; och vågar Konsistorium underdånigst förmoda, att berörde redovisning torde vara för saken tillräckligt upplysande. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, I§R. BERCMM. N. M. BERLIN. CARL JAC. af NORDIN. ER. ALMQVIST. P. ENGMAN. Hernösands Domkapitel den 27 Februari 1850. And. Sidnev. Redovisning] för medel, af undertecknad cmottagna från Hernösands Gymnasii inventarie-fond den 17 Juli 1847. Kontant emottagna Banko Rdr 49: Summa Eko Rdr 49: 277 — För ofvanstående summa äro, enligt bifogad räkning, följande, för undervisningen på Gymnasium behöfliga, böcker inköpta, hvilka i Librarium gymnasticuin förvaras: 3:ne exemplar Passows Grekiska Lexikon, ä 10 Rdr, 30: 1 exemplar Schellers Latinska Lexikon 8: 2:ne exemplar Bredmans Astronomi 5: 32. — 3:ne exemplar Schinidts Grekiska Lexikon 5: 16. — Summa B:ko Rdr -19: Hernösand som ofvan, P. Engman. Gymnasie-bibliothekarien, Herr Lektor P. Engman.
När vi 1818 första gången åtföljdes till Paris, var han ännu en relativt ung man, åtminstone en ung lärd; han besökte den namnkunnige Haiiy, en af den tidens störste mineraloger, som användt sin lefnad på sin mineralogiska classification. Blygsamt framlemnade Berzelius sin, för att undersökas, och då lian enligt aftal återkom, yttrade Haiiy: min classification har varit min lefnads ide'e, men eder är riktigare, den antager jag nu, oeh hädanefter begagnar jag den vid min undervisning. Jag skulle ännu ganska länge kunna fängsla Ståndets uppmärksamhet med framställning af Berzelii höga ståndpunkt i den lärda verlden; men jag ser Ståndet så gynnsamt stärndt till hans förmån, att jag slutar, förenande mig med den talare, som föreslagit nalional-belöningens höjande till 3ooo r:dr b;co. D e 11 19 Februari e. m. Hr von Hartmansdorff, Au».: Jag skall ej vara mångordig. Jag vill blott föreslå, alt, om den olyckan skulle inträffa, att denne utmärkte veltenskapsmab aflede, innan R. St. nästa gång sammanträda, den pension, sorn nu kan blifva honom anslagen, måtte fortsättas för hans enka, i den mån det kati linnas lämpligt. Hr af Uhr, Gustaf, uppläste följande: Reeommendationsbref äro i allmänhet af fö'ga eller ingen nytta, så framt ej den resande lyckas att sjelf väcka intresse, antingen genom sin egen personlighet, eller genom sina åsigler och sin sakkännedom, som på stället, dit han kommer, kunna intressera. Helt annorlunda förhåller det sig med sådana bref ifrån Baron Berzelius. Ett sådant innebär deti amplaste introduction, icke blott till den utländske lärde, till hvilken det är adresserad!, utan jemväl, fusion på ett indirect sätt, til! alla utmärkte personer eller inrättningar i denne lärdes fädernesland.
Jag delar deras åsigt, som tro, alt grundlagen ej ger Constit.Utsk. anledn. alt förfara på sätt sorn skett, helst ett sådant förfarande lätteligen skulle kunna leda till bildande af ett Välfärdsutskott. Jag utber mig att lill stöd för denna min åsigt få göra en kort framställning af 81 § Reg.F., dervid jag utgår från den premiss, att Constit.Utsk. icke i afseende på grundlagsförändringar fått större magt än Konungen. Nämnde § stadgar, alt när Konungen aflåter en propos. om grundlagsförändring, skall Constit.TJtsk. deröfver höras och, om Utsk. tillstyrker, hvad Konungen föreslagit, hvilar frågan lill nästa riksdag. Således erfordras äfven för K. propostr ett videtur eller ett tillstyrkande, innan det är ovilkorligen gifvet, att de skola hvila till nästa riksdag; i annat fall har grundlagen förbehållit RiksSCn att kunna förkasta förslaget vid första riksdagen, om tre Stånd derom öro ense, och endast när 2 Stånd stadna emot 2, gäller deras beslut, som uppskjutit frågan. Häraf är alisa klart, att en Konungens propos. om grundlagsförändring ej kan hvila till nästa riksdag, med mindre den blifvit tillstyrkt af en auetoritet, d. v. s. antingen Constit.Utsk. eller 2 RiksSt.
7. mot återbetalningsskyldighet i Silfver . 274,418: »i. — g 44g ig3. 2g u Till skiften och odlingar 67,759: 42. io. Å Kongl. Kommers-kollegii kreditiv 1,621,766: 7. 8. » Jernkontorets dito 492,975: » Kreditivet till Fahlu Bergslag 26,945: 28. n. » dito » Sparbankerne 20,000: 4g g4g2g u I diskont-TÖrelsen: vid Bankovid Lånekontoret vid Lånekontoret Diskontverket. i Götheborg. i Malmö. Vid jemförelse emellan utestående beloppet och det för hvarje låneoch kreditiv-rörelse bestämda förlag, utgörande: för lån på metaller, enligt Banko-reglementets 172 § 3,500,000: » » » fastigheter, enligt 177 § 6,500,000: » » till skiften och odlingar, enligt 183 § 80,000: till Kongl. Kommers-kollegium, enligt 185 § 1,800,000: » Jernkontoret, enligt 186 § 600,000: » Fahlu Bergslag och Sparbankerne i Riket, m. fl., enligt 190 § 300,000: » Allmänna diskont-utlåningen, enligt 206 § 8,000,000: >> Diskontering och utlåning, genom handelsoch närings-diskonten, enligt 210 § 3,000,000: Transport: 23,780,000: till Kassa-kreditiv åt Stockholms Stads Drätsel-kommission samt åt enskilde, enligt 191 och 214 §§ 1,900,000: » utlåning på aktier och publika papper, enligt 201 i,000,000: tillhopa 26,680,000:
Då likväl till »töd för detta förslag några andra förhållanden icke blifvit anförda eller i öfrig-t förekommit, än som viri sednaste riksdag af Banko-Utskotlet tagits i öfvervägande vid afgifvandet af Utskottets i Utlåtandet N:o 25 gjorda, och af samtlige Riksslånden bifallna, hemställan om upphörande af all tillverkning och utgifning från Banken af sedlar å 16, 12 och 8 skillingar Banco; anser Utskottet sig sakna skäl att å förevarande motion tillstyrka bifall. Stockholm den 24 Januari 1851. STOCKHOLM. Östlund (fc Benling, 1850. Banko-Utskottets Berättelse, JM 10. 1 10 Ank. till Exp.-Ulsk. d. 28 Jan. 18S1, kl 2 e. m. Berättelse, angående Rikets Stånders Banks styrelse och förvaltning. Utskottet, som till fullgörande af föreskrifterna uti 32 § Riksdags-ordningen samt gällande Instruktion, nu gär att till Rikets Högloll.
"KonglMaju förblifwer rc. rc." Jemre de i Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse öberopade Förtekningar N:v i och -, samt Handlik - Den 25 Julik. -94? lingarne, rörande förhöjning af Löncrne pa öfwerStäthällare-EmbetelS Satter, har Kongl. Maju jemwal lill Utskottet i Naoer öfwerlemnat dels Krono »Länsmannens .i Upwidtnge Harads öfra Distrikt P. S. Hjorts, dels HäradSssrifwarues t Wermland M. AbrahamSsvns. A. WLeufstedts, Adr. Moblads och Bengt Lagerlösts underdåniga ansökningar, att warda förhulpne till förbättring uri deras Löningkwillkor. Siwer hwad salunda t Nader blifwit framstäldt, och till StatS - Utskottets åtgärd öfwerlämnadt, får Ut,kottet till Riksens Högloflige Ständer afgifwa Utlåtande; i sammanhang hwaemed Utskottet äfwen ansett sig böra beswara de Remisser Utskottet fatt emottaga, fran Högloflige Ridderffapet och Adeln af Herr Lif.Medici von We>gels vch Herr Professoren Munck af Rosenfest öl ds derstädes uppläste Memorialer, rörande Militaire La. karewarden och medel till bewarmde af Swensta Soldatens hilsa, samt ifrån Hederwärda BondeStänder, angående förbättring i Haradsskrifwares vch Länsmännens Löner.