Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har lofvat , att i denna del ej hämta bevis annorstädes än i Utskottets eget Betänkande: och vill till den ändan följa Utskottets efterdöme, nämligen nyttja det såsom bevis hvilket sjelf borde bevisas, och ifrån Coursens tillstånd sluta tillbaka till handelsvågens, Och då man deröfver af Tab, III. finner att Coursen från år 1^77 till och med år 1802 var nästan oföränderlig , och ännu lägre än han Sedan blef, så skulle det, enligt Utskottets sätt att sluta, nödvändigt följa,att vår han - 45« Ben 7 Juli e. m. elei mäste på den tiden hafva legat ännu mera öfver. Det synes således möjligt, att den så kallade coursen måste bero på någonting helt annat än blott handelsvågen : och man torde tryggt kunna påstå, att han åt>- mindstone hufvudsakligen bestämmes af vart mynts eget inhemska värde. En vexel t. e* på London eller Hamburg är ju ej annat än en transporterad rättighet alt på dessa ställen uppbära en viss mängd Guld eller Silfver. Men såsom dessa metaller öfver allt aro de samma; så följer, att en vexel ej bör i Sverige kunna erhållas, utan mot erläggande af ungefär samma mängd silfver, sorn för vexeln skulle pä det främmande stället bekommas; eller så stor summa i sedlar, för hvilken detta silfver här skulle kunna köpas. Af denna anledning är det„ som vår cours har stigit i samma förhål. lande som vårt sedelmynt, oberoende af all handel, blott genom olyckliga finanoiella operationer blifvit till sitt värde församrädt. Men för att ännu tydligare ådagalägga detta, återvänder jag till Utskottets betänkande. Der heter det "att elen ymnigare p enniag etillgartgen från år 1807 tall och med 1812 höjde varupriserna" Att alla varupriser höjdes, vill väl ej annat säga, än att pappersmyntet försämrades till sitt värde i samma mån sorn dess massa Deu 7 Juli e. nu 457 förökades. Men då den ymnigare penninge-til
Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. r?ii må besinna, att något annat ämne finnes likväl pj till botemedel, och ätt det mäste arbetas pied de material, som gro för handen: bygg. naden får blifva sådan den kan, icke sådan man önskade dep. Fqr att rifva ner och bygga nytt från grunden, mäste man småningom samla det erforderliga. Till dess är inan visserligen utsatt för olägenheter; men dock skyddad för de häftigare stormvindarnp, Det äy för öfrigt efter moget öfvervägande jag, i följd af mina stora förbindelser till Konung och Fädernesland, antagit för pligt, att vid detta tillfälle låta mig dömas; väl vetande, att ett ämne af så stridiga elementer alldrig kan regleras till allas belåtenhet, och sålunda ej heller aflöpa utan misshag och klander* N;r 20g. Förstärkta Stats - Utskottets Memorial angående frågan om Nummer - Lotteriets indragning. rTill det Förstärkta Stats - Utskottets åtgärd hafva Respective Riks-Stånden, genom Protocolls-Utdyag den 23 och 25 i nästledne saänt den 2 uti denne månad, öfverlemnat den, oin Kongl. Nummer-Kotteriets upphörande väckte fråga, hvaruti g:ne Stånd stannat i olika beslut med de apdre 2:ne, i anledning hvaraf Förstärk, ta Stats-Utskottet denna dag sammanträdt samt, likmätigt hvad 96 §. Regerings-formen och 73 1212 Stars-TJlskottets Betänkanden. §. i Riksdagsordningen föreskrifva, voterat öfver följande af Riks-Stånden godkände Proposion.
De flaxa ett ögonblick i vågytan; derefter svinga de sig åter upp och fortsätta sin flygt lugnt och makligt, med jemna, klumpiga vingslag. Passagerarne röra sig om hvarandra på akterdäck, alla väl ombonade, ty blåsten är skarp och rå. Endast en sextonårig gentleman bär sin rock på axeln. Skakande af köld exponerar han sin outvecklade figur och sin splitternya vinterkostym för en ung fröken, som sitter på soffan, blåfrusen och intressant. Jag betraktar honom närmare. Hyn bör vara vacker, när kroppsvärmen är normal. Dragen äro fina och han ser frisk ut. Ända sedan klockan åtta, då han steg ombord, har han varit ifrigt upptagen af att röka stora cigarrer. När det budades till middag såg han förlägen ut, i matsalen fans han icke, men när jag kom på däck efter slutad måltid, hade han åter en nytänd cigarr i munnen och tycktes vara nöjd med sin verld. Synbarligen ett romantiskt temperament! Han beundrar den mörka flickan, som ser så utländsk ut i sin resmössa af siden. Han kan icke dölja det. Hans blickar hänga fast vid hennes ansigte och det är för hennes skull han går så illa åt cigarrerna. Jag vänder mig om och ler – ett öfverlägset, blaseradt löje. Hur han drömmer nu fint och skärt. Han är just i de åren, då man kan det! Man har lärt honom att tro på ”kärleken” – ett mystiskt ord, som genom sin blotta klang sätter hans nerver i dallring. Han går i ständig feber. Han kan icke se en qvinna, som är ung, utan att fråga sig sjelf: är det den jag skall komma att älska. Hvar minut känner han sig sjelf på pulsen och minsta förlupna känslostämning fyller hans hjerta med underliga aningar och kommer det att slå med fördubblade slag. Kärleken är stor och imponerande; en mäktig lidelse, som är starkare än lifvet. Dess högsta form är den, som försakar allt och ingenting begär. Kärleken är osinlig. Yttrar den sig i längtan att ega, är den icke ren. Dumma, dumma pojke – visste du hur enkelt lifvet skulle vara, om man blott vågade lefva det sant – utan att ljuga det bättre än det är och utan att blygas för det som är naturligt.
Ut - Den 6 Aua. sz Utdrag af Protokollet, hållet hos Högwördiga Prcft-Ständet, wid Urtima Riksdagen i Orebro d. 6 Aug.i8io. S. D. I.^ti det förbehöll och tillägg, som Högloft. Rldderstkapet och Adeli, fästat wid desi bestnt om tillsättande af ett särskidt Utskott, till aranstkande af Banco Utskottets Instruktion, instämde Prest-Sländet till alla delar. 1^7t supra Lx protocollo 17. Almgvist. Utdrag af Borgare-Ständets Protokoll wid Riksdagen i Arebro, den 7 Augusti l8lv. S. D. ^^edan Borgare Ständer den g:de i denne mänad förenat sig med de öfrige respective Sranden om utgörandet af en stor Deputation, för att hos Kongl. Maj:! i undsrdänighct beklaga Desi och Rikets förlust, genom Hans Kongl. Höghets KronPrinscns fränfälle; sä bestöts nu att denna Deputa, tion skulle tillika framföra Riksens S änders underdåniga tacksägelse för Kongl. Maj:ts wisa anstalter, sä wäl till allmänna lugnets bibehållande, som till Riksens Ständers sammankomst pä en ort, som bjuder trygghet ät deras wigriga öfwerläggningar. 17t supra Lx protocollo OValerius. Uk - 2P D n 7 Ang. Utdrag af Borgare-StZndets Protokoll, wid Riksdagen i Orebro, den 7 Augusti L§io. S. D. ^^emitterades Till Stars ' Utskottet: Kongs. Maj:ts Nädiga Proposition, angående S'arswerkels tillstånd och behof, gifwen Orebro Slott den -6 Juli» iZio. Tili Lag-Utskottet: Riksens Sränders Justitiä Ombudsmans Riks, dagsdelänelse.
Borgare-ståndet blifvit, vid föredragning af Utskottens ofvannämnde betänkande yttradt och anfördt, hafva Utskotten tagit i ett noga öfvervägande. Hvad 1111 först beträffar frågan, huruvida de utsockne frälsehemmanen i Halland böra förklaras skyldige att utgöra ordinarie rotering eller endast extra rotering; så hafva Utskotten funnit: att dessa hemman, under den tid provinsen lydde under Danmark, voro underkastade utskrifning, och att denna skyldighet ej förändrades genom provinsens läggande under Sveriges krona; att genom fredsfördraget den 26 Februari i658 innevånarne erhöllo den gemen O 0 samma försäkran, att blifva vid deras vanliga rätt, lag och gamla privilegier och friheter olwb< rädt och obehindradt bibehå line, såvida det icke stridde emot Sveriges fnndamenlallagar; alt genom 26 § uti resolutionen på Ridderskapet och Adelns besvär den 26 November 1(160, Kongl. Maj:t försäkrade dem. som innehade gods i Halland och de öfriga konqueterade provinserne, att de skulle vid deras vanliga frioch rättigheter bibehållas; att genom Malmö recess den 18 September 1662, Ridderskapet och Adeln i dessa provinser erhöll försäkran att förblifva vid de ”immuniteter och privilegier, som det af ålder njutit häfver”, såvida det icke vore i strid med Sveriges fundainentallag och dess välfärd och intresse; alt vidare, vid 1672 års riksdag, det belefvndps, att Ridderskapet och Adeln i Halland skulle hafva samma utskrifnings-förfatlning, som gällde de öfriga provinserna, såvidt deras skattlagdt Statssamt Allm.
Efter förutgångne ytterligare underhandlingar, deruti åtskilliga i utlösningen intresserade Makter då ej kommo i tillfälle att deltaga, afslutades den 22 Juni nästlid et år emellan Hannover, å ena sidan, samt Sverige oell Norrige, jemte Österrike, Belgien, lin ny t. Majus Nåd. Proposition If-.o ss. 5 Brasilien, Danmark, Spanien, Frankrike, England, Meeklenhurg-Schwerin, Nederländerna, Portugal, Preussen och Ryssland samt de Fria Hansestäderna Bremen, Hamburg och Lubeck, ä den andra, en härlios bilagd traktat, å hvilken Kongl. Majit, under förbehåll af Rikets Ständers bifall, meddelat sin ratifikation, och hvars hufvudsakligaste bestämmelser äro följande: Hons Majit Konungen af Hannover förbinder sig: a) att helt och hållet och för alltid afskaffa deri afgift, sorn, vanligtvis benämnd Stadeeller Brunshauser-tullen, hittills uppburits för laster uti fartyg, hvilka, vid gåendet uppför Elben, passera mynningen af Sehwinge-floden ; b) att icke, i stället för berörde afgift, lägga någon ny pålaga, af hvad natur den vara mä, på de fartyg, sorn gå uppför eller utför Elben, vare sig på sjelfva fartygen eller på deras laster; c) att icke hädanefter, under hvad förevändning det vara må, underkasta de fartyg, som gå uppför eller utför Elben, någon kontroll med afseende å den afgift, som sålunda komme att upphöra; d) att liksom tillförene och i mån af dess nuvarande förbindelser draga försorg om vidmagthållonde af de arbeten, som aro nödvändiga för den fria sjöfarten pä Elben; e) att icke såsom ersättning för de utgifter, hvilka kunde blifva en följd af fullgörandet utaf detta åtagande, införa någonsomhelst afgift i stället för Stadeeller Brunshauser-tullen. Dessa förbindelser skulle träda i verket från och med den 1 Juli samma år. Såsom skadestånd och ersättning för de uppoffringar, ofvanintagne bestämmelser medförde, förbunde sig de i denna traktat deltagande Magter att til!
Hvem har kunnat göra er ledsen? Väl icke era väninnor? – Jo, just de. – Det hade jag aldrig kunnat tro, när jag läste ert bref ... Men hvilkendera? Icke kan det vara Alfhild med sitt utseende af oskyldig glädtighet. – Ja, oskyldig som ett barn! – Men ett förtjusande barn. Och Julie, som ser så mild och god ut? – Ja, nog är hon en god flicka! – Helt visst skolen j lätt försona er. Vi resa i morgon, om det behagar eder. – Räkna ej på mig! – Himmel, hvad hör jag! – Ni kan resa med mamsellerna P.; jag har ej lust att blifva uppoffrad. – Uppoffrad? – Ja, Julie är ju så god och Alfhild så glad, att ni säkert blott af artighet skulle taga mig med er. Ni skulle älska endast dem ... – Åh, hvem har väl kunnat ingifva er den tanken? – Just mina bägge vänner. De hafva sagt att ni ej egnade mig den minsta uppmärksamhet. – Ack, tjusande Laura, ni bedrar er: ni vet ej hvilket starkt intryck ni gjort på mig. – Ett skämt. – Nej, vid Gud! Följ med mig och era vänner, ni skall herrska öfver dem och öfver mitt hjerta. – Herrska öfver dem ... nej, dertill äro vi för goda vänner. Jag kunde aldrig hafva hjerta för något sådant. Hellre, det vill säga i nödfall, skulle jag måhända besluta mig att följa er ensam. – Välan! Jag kan ej motstå så mycken naivete och så mycket behag. Följ mig, men följ mig ensam! – Men min stackars far. Jag inser nu att jag handlat illa. – Trösta dig ... han skall ej hafva något deremot, sade brukspatronen Livin, som i detsamma inträdde. – Huru ... pappa här? – Mitt barn, den som du trodde vara turkisk ambassadör är just Filip, din kusin och trolofvade. Icke sannt, du vägrar nu ej längre att blifva hans maka, du lilla svärmande toka! Rodnande kastade sig Laura i sin fars armar. – Och, tillade brukspatronen småleende, som Filip känner din svaghet för dina två vänner skall han säkert ...
Det torde vara detta, som gjort hela rumoret; men jag hemställer, om icke rättigheten till doctorsgradens utdelande eller att sätta sidenhatten på doetorerna, ändå må vara universitetet förbehållen, blott läkarne här kunna få sådana kunskaper, som fordras för deras yrke, hvilket jag anser långt vigtigare än hatten, ehuru det på visst sätt kan jemföras med förhållandet, om man går in på en rakstuga och der intvålas, men hänvisas till ett annai ställe för att der rakas. Jag tror det vara bäst passande, att en inrättning, såsom denna, finnes, der sjukhus finnas. Allt talar således för, att den medicinska undervisningen concentreras på ett sådant ställe, som Stockholm. Jag kan ej finna, att Utsk. i något fall förgått sig , hvarken i formen eller i hvad som är samhällsnyttigt. Saken torde vara af mycken 6 H. 20 .54 Den 5 Maj f. m. vigt. Klagomål hafva ofta försports, att de Svenske läkarne ej uppfylla allt hvad som kan beliöfvas, då de, som hafva råd dertill, begagna utländska läkare till botande af sina åkommor. Jag skulle således tro, att allt talar för att här söka utveckla den medicinska vettenskapen på ett sådant sätt, som i andra länder, och för att vinna detta ändamål, har Utsk. ej kunnat uppfinna annat medel, än att föreslå anslag åt detta institut, om det utvecklas på den bana, sorn det så förtjenstfull! beträdt med små tillgångar. Då man, såsom StatsUtskts ledamöter, haft tillfälle att taga i betraktande alla de omständigheter , som röra detta mål, och sett all den förfärliga hätskhet, som uppstått emellan vettenskapsmännen och academierna på olika ställen, förfäras man. Turkar och hedningar kunna ej behandla hvarandra värre. Jag tror, att en medlande makt bör finnas; denna är R. St. Jag vädjar till denna makt, och anhåller att den måtte komma emellan. Mot återremissen sätter jag mig icke, men tror, att när betänk, återkommer, saken bör nogsamt tagas i betraktanda och bifallas. Hr af Dalström, Gustaf Jac.:
Att den skulle komma att nedgå under meranämnda belopp af 10 millioner förefaller dessutom högst osannolikt, då man besinnar, att de enskilda bankernes kassabehållning af Riksbanks-sedlar i medeltal utgjorde från och med 1848 till och med 1855 i rundt tal 6,800,000 R:dr oell från och med 1856 till och med 1859 (efter tillkomsten af Stockholms Enskilda Bank) nära 9,000,000 (se Finans-komitéens bet. tabell III och IV). Om man antager, att de enskilda bankerna fortfarande komma att behöfva lika stor kassa som hittills och tillägger något lämpligt belopp för den tiilämnade Sveriges Bank, så blifver totalsumman öfver och icke under 10 millioner, betingande silfver till lika belopp hos Rikets Ständers Bank. Något minimibelopp bör och behöfver alltså icke för Rikets Ständers Banks metalliska kassa bestämmas; men äfven om så blefve afgjordt, torde likväl icke det af Utskottet föreslagna sättet för metalliska kassans uppehållande vara lämpligt. Utskottet har nemligen, i likhet med Herr Björck, föreslagit, att Bankofullmägtige skulle få åliggandet, att, i händelse af behof, vidtaga de åtgärder, som kunde vara nödiga för att ersätta det försvinnande silfret. Vida mera konseqvent och praktiskt har Finans-komitéen göreslagit, att det skulle åligga "Allmänna Svenska Banken alt för bibehållande ”af detta belopp ansvara” (se bet. pag. 34 § 7 och pag. 37 § 35). Utskottet vill nu för detta ändamål utrusta Banken med en liten grundfond af 10 millioner, hvilken Banken skulle ega att afhända sig, ifall och i den mån sådant för metalliska kassans uppehållande blefve nödigt, men med skyldighet tillika, att så fort sådant ske kunde, för grundfondsmedlen inköpa nya obligationer. Ett bland skälen för omorganisation af Banken, och kanske det mest talande af alla, är olämpligheten af att en affärs-bank skötes af Rikets Ständers Bankofullmägtige, hvilka dertill endast tillfälligtvis kunna vara skicklige.
Preste-ståndet den 21 Borgare-ståndet den 21 — —: Bonde-ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga skrifvelsej med öfverlemnande af nj Bevillningsstadga. (Bevilln.-utsk. Ret. m. m., N:ris 9, 14, 17 och 37 samt Först. Stats-utsk. Mern., !N:o 233 och Stats-utsk. Mern., ]N:o 338.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, efter granskning af statsverkets behof, till dessas fyllande vid innevarande riksdag åtagit sig en årlig beskattning att, i egenskap af allmän bevillning, för 1849 och följande år, intill slutet af det, då förnyad Bevillningsstadga varder af Riket Ständer antagen, utgå med 1,830,000 r:dr bunko, få Rikets Ständer härjemte i underd. öfverlemna upprättad för 696 Expedit iöns-Utskottets Förslag till tind.
I :o Bevillning s-beredningarna ■ § 31- Denna §, som blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet bifallen och äfven af Preste-Ståndet godkänd, endast med tillägg i slutet af §:n af orden: »äfvensom mindre socknar kunna lill eli Berednings-distrikt sammanslås», har af Bonde-Ståndet blifvit återremitterad, dervid Ståndet ansett det tillägg böra göras: BevUlnings-Ulskoltets Utlåtande JYt 34. 31 nall två eller flera socknar, om de sä önska, kunna förenas till ett berednings»distrikt». Dä, enligt § 43, flera smärre pastorater kunna, der Konungens Befallningshafvande pröfvar sådant lämpligt, sammanslås till ett enda gemensamt taxeringsdistrikt, torde ock, der omständigheterna sådant påkalla, två eller flera socknar böra till ett berednings-distrikt kunna förenas; och Utskottet hemställer alltså, att öfriga Riks-Stånden behagade förena sig i det beslut, att två eller flere mindre socknar må kunna till ett Berednings-distrikt sammanslås, samt att {§:n i följd deraf må erhålla den lydelse, som af bifogade förslag inhemtas. § 32. Ridderskapet och Adeln har bifallit § 32 endast med den förändring att 3:dje meningen, som börjas med orden: »Pä landet bör Bevi/lnings-beredningen utgöras »af Kronofogden eller annan af Konungens Befallningshafvande förordnad person» etc., borde erhålla följande lydelse: »Pä landet bör Bevillnings-beredningen utgö»ras af någon utaf Konungens Befallningshafvande förordnad person» etc. Af Preste-Ståndet har sistnämnde § jemväl blifvit gillad, endast med tillägg på 7:de och 8:de raderna af orden: »och der Magistrat ej finnes, inför Ordnings-nämnden eller »Stadsstyrelsen». Af Bonde-Ståndet har § i sin helhet antagits.
Voteringsbropositionerne etter äterremissens besvaranrke körekommo till slutelig pröfning, tä förklara vet» i bebo,ig orrlning gära gällanrle sin egen åsigt, anglrls trägornes grundlagsenlig» bebanrlling. Utskotten anse sig böra närmare utrerla naturen at clen täreslagne rleposit-räkningen, bvilken at anmärkaren blifvit frawställrl såsom "en af Utskotten päbittarl n^bet, tjensnrle enöast till enskilc! speculationsförrlel ocb motverkanöe bankens siltverköp." Oa Utskotten, af sä manga lorbällanrlen uppmanarle, att föreslå b. 8t:r, rlet seclelm^ntets silfvervärde matte clebnitivt bestämmas, likväl ieke tilltrorlrls sig kunna tillstyrka b. 8t:r, att mecl rle metalliska fourier banken reclan egris, öppna clensamma till allmän vexling, funno rle sig sä mycket bögre körpligtaöe att påtänka ocb till b. 8t:rs gillanrle föreslä cle ätgärrler, bvilka syntes riem säkrast förebygga ilen värla, som åtföljer rlröjsmälet.
GeneralAdjutantsExpeditionen för Armeen — 2,100 . 1 Ingeniör Corpsen 1 >ö41 i4 6 Topografiska Corpsen 279 27 ■ 1 Kommendants-Staten J 354 —■ ” " ■ sy Krigs-Akademien 269 31 10 21,493 6 Kavallerioch Artilleri-Re1.699 35 4 geraenlerna — 6,262 16 6 Lif Gardet till Häst . 4,428 3i 10 — 1,11 ' 1 Kron-Prinsens Husar-Rege87.9 mente 11 7 *“”* Svea Lif-Garde 11,228 32 9 *— ' “““ Andra Lit-Garde 6,576 12 6 ~— Wermelands Fältjägare354 3i Regemente * * . 6 46 "" " Artilleriet »'•-* ■*- !9’927 I 1 Kavallerioch Artilleri-Hä- Transport j 3o,64o|43| 1 | 35,691 I 1 i 10 23,192 j 35j10 52 T ransport stars Remonterrng , Sko ning, rn. m Artilleri-Hästars underhåll af Rusthållare vid Afsulna Kavalleriet Fouragering^ för Yärfvade Kavalleriets och Artilleriets Hästar .. • LifBe värings-Regementet . Hallands Beväring Försvarsverket i allmänhet eller KrigsKol legii Departementer Lifmundering för Indelta Infanteriet • Span må Is-upphandlingsoch Bageri-kostnader Yed och Ljus för Fästningsoch Garnisons-orter Skrifmaterialier och Expenser för Krigs-Kollegium m. fl. Verk . Reseoch Traktaments-penningar för militäreEmbelsoch Tjenstemän Värfningsoch Rekapitulations-penningar Fria Konsternas Akademi . 20 9 5 Till Ved och Ljuspenningar för 5:te Hufvudtitelns Stater * * .. «.
Och hade Stats-kontoret för öfrigt, med öfverlemnande af ett sammandrag af alla länens för år 1855 satta olika markegångspris å 1 tunna krono-tionde, hälften råg och hälften korn, samt af länens medelmarkegångs-pris för åren 1840 med 1855, utvisande att skillnaden sistnämnde år emellan orternas markegångspris och berörde års medelmarkegång utgjorde på det hela per medium 3 R:dr 9 sk. 8T\ rist. för tunnan sådan kronotionde, i underdånighet upplyst att för Södermanlands regementes 1,200 soldater, med 1 tunna spanmål hvardera, samt dess 48 korporaler, med 5 tunnor hvardera, lunnetalet utgjorde 1,440, som, efter afdrag af 80 tunnor för tvärme strukna öfvermålskappar på tunnan, lemnade en återstod af 1,300 tunnor, för hvilka prisskillnaden efter nyssnämnde medelvärde belöpte, med tillägg af forsellönen, till omkring 4,807 R:dr 10 sk 8 rist, äfvensom att för hela indelta arméens korporals-tunnor, till antalet 5,533, med tillägg af de 1,200 knekte-tunnorna vid Södermanlands regemente och efter afdrag af öfvermålskapparne. 374 tunnor, tillhopa utgörande 6,359 tunnor, prisskillnaden, efter enahanda medelvärde beräknad, med tillägg af forsellönen, uppginge till omkring 22,477 R:dr Banko, så att det ifrågaställa förskottet af statsverket. äfven med något urs högre markegångs-skillnad, icke torde komma att öfver stiga 30,000 R:dr B:ko. Vid öfvervägande af detta ärende hade Kongl. Majit, med afseende å de anmärkningar, hvilka blifvit af Kollegierne gjorda emot Regements-chefens förslag, i hvad detsamma rörde frågan om uppköp och forsling af spanmål för Kronans räkning till de korporaler och soldater, som ett eller annat år kunde önska att denna sin aflöning in natura utfå. ansett detta förslag böra förfalla.
Justitias Ombudsmannen deremot kallas af Rikets Ständer och ej för längre lid ån från en Riksdag tili en annan, då haus befattning af sig sjelf upphör, så vida han icke å nyo dertill väljes. Öfvertygelse!! om den mest utmärkta skicklighet hus denna person förenad med den högsta medborgerliga förtjenst är den enda grund, som bör bestämma delta val och den, som besitter sådane egenskaper skall derföre hnna sig nog belöut då han genom kallelsen att vara Justitia? Ombudsman sättes i tillfälle att i en vidsträcktare verkningskrets gagna sitt Fädernesland; Ty Utskottet kan icke föreställa sig att den man, sorn Rikets Ständer hnna värdig att Inkläda detta Embete, skall kunna anse ucu Erabetet åtföljande Lön såsom en ersätt - 55o Stals-Utskottets B e Lä 11 k a nelen. ning. för döt lian. åt uLöfningen af åtagne; medborgerliga pligter offrar sin tid och sin förmåga.. Det vill fast häldre synas som med denna Lön afsågs förnämligast: det ändamål att om Rikets Ständer sinile stanna med sitt val på en obemedlad persön eller denne derigenom korn me att under det han Justitite-Ombudsmanng-Änike tet förvaltade förlora den inkomst han af annan på Stat innehafvande tjenst förut åtnjutit, denne person skulle genom lönen sättas i en af omsorgerne för sin bergning oberoende ställning och såmedelst kunna odeladt egna sin verksamhet åt uppfyllandet af sitt vigtiga kalli Och då dessutom ej är föreskrifvit att den sorn kallås till Justitim-Ombudsman skall frånträda den befattning han i det allmännas tjenst förut må kunna innehafva, enär af 63 §. i Riksdags-Ordningen icke bör kunna hem tas någon annan tydning än att då Jiistitiae-Ombudsman afsäger sig Ämbetet eller ock derifrån skiljes, han -derige110111 endast blifver försatt i samma ställning, som han var innan han Ämbetet tillträdde: