Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna fråga synes mig vara af en sådan vigt att jag för min del skulle tillstyrka att den ej afgjordes förrän frågan om en riksby potheksban k blifvit afgjord, hvarföre jag äfven skulle vilja föreslå att K. o Ad. återremitterade denna §, för att derefter ånyo uptagas till slutligt afgörande. Hr von Koch: Här i denna g är egentligen fråga om, huru stor röstpluralitet erfordras för besluts fattande. Lika med Gr. af Ugglas tror jag att, när det är fråga otti låns uptagande till hvad belopp som helst, det icke är för mycket att 2/3 af de afgifna rösterna förena sig om beslutet. Det är i sanning högst vigtigt att man är särdeles försigtig i afsale på de finansiela bestämmelserna, och då jag anser den af Gr. af Ugglas i detta afside framställda propostn särdeles lämplig, förenar jag mig med honom. Hr Hjärne: Jag väntade sannerligen icke att denna fråga skulle sättas i sammanhang med frågan ora hypoteksföreningarne. För mig är det .klart, att den rörelse, dessa föreningar drifvit, aldrig kan ifrågakomma för kommunerna. Hypotheksföreningarne uptaga sina lån för att, vidare utlåna dem. Detta kan dock icke komma i fråga med kommunerna, ty de taga upp lån endast för industriella företag. Hvad sjelfva rättigheten till låns uptagande beträffar, kan jag deri icke se någon fara, ty dertill fordras ju K. Mtts sanktion, m Ilen ll Oktober. och beror således af K. M:t att bestämma, huruvida det får ske eller icke. Dessutom torde det val vara hårdt för ett län, som vill företaga en för sig nyttig åtgärd, men icke kan med egna medel bestrida detta företag, att vara rent af förbudet att uptaga ett utländskt lån, som sedermera genom en årlig uttaxering med lätthet kan återgäldas. För min del kan jag således icke finna, hvad fara ligger i detta Utskits förslag, och anhåller derföre om bifall dertill. Frih. Tersmeden: Vid afgörandet af denna fråga tror jag det vara af vigt att göra sig fullt reda för, vid hvilka tillfällen det kan vara tillåtet för landstinget att uptaga lån. Dessa utgöra naturligtvis undantagsfall.
Hr afPuke, Folke Magnus: Jag har visserligen inom Utsk. reserverat mig mot den i denna punkt föreslagna delning, hufvudsakligen af skäl, alt jag ansåg det vara orätt alt åtskilja dessa utgiftsposter, som äro med hvarandra så nära förenade, att gränsorna mellan dem nära nog löpa in i hvartannat. Men jag anser, lika med Frih. Palmstjerna, att en återremiss icke skulle tjena till något, hvarföre jag, oaktadt den reservation jag nedlagt, nu icke vill yrka återremiss. Deremot skulle jag om det läte sig göra yrka på att hela anslaget i en helhet uptages, men om R. 0. Ad. anser att det icke låter sig göra, så afstår jag äfven derifrån och anhåller om bifall på denna punkt. Gr. Mörner, Carl Göran Dellof: Då jag i min afgifna reservation tog mig friheten att ordagrannt åberopa ett stycke af Gr. Plåtens rapport till K. M., trodde jag mig icke i någon mån träda grannlagenheten för nära, då titelbladet på samma rapport innehåller, att den är med K. M:s tillstånd till trycket befordrad, och således i allmänhetens händer lemnad, trodde jag icke att dess åberopande stred mot grannlagenhetens fordringar. Jag har i min reservation äfven uttryckligen framställt, hvad som äfven af rapporten bevisas, att den kostnadsberäkning, som der är gjord, har afseende på den närvarande materielen, icke på den föreslagna nya, i afseende på hvilken en annan beräkningsgrund är upgjord. I min reservation är äfven antydt att flera sådana beräkningsgrunder finnas, och jag tror att trenne beräkningsgrunder äro upslällda i rapporten. Ämnet om flottans reorganisation var naturligtvis för mig helt och hållet främmande, innan jag under loppet af riksdagen började att ' studera på de handlingar, som blifvit StatsUtsk. meddelade. Det var derföre för mig så mycket svårare att bestämma gränsorna för huru mycket som torde användas till underhållskost 5* - 68 Den 23 April e. m. nader och huru myeket, som borde gä lill nybyggnader, då jag icke visste, i hvad beslut i denna del, Ständerna kunde stanna. Nu bar Frih.
Rikets Ständers Revisorers, om Kommerse Kollegii fonder 69. Rikets Ständers Revisorers, om Riksgäldskontorets ställning och förvaltning , 61. Rikets Ständers Fullmäktiges, om d:o d:o 3. Rikets Ständers Revisorers om Statsverket m. fl. fonder 30, 96. Beskattningsväsendet, förenkling deraf 167, 262. Bevillning af Norrska bidraget till Konvoijkassans aflöning, restitution af 287. Bevillning sfr ägor, resultat af omröstningar derom 302, 322. Bevillning smedels leverering, förändrade stadganden för 187. Bibliothekarien vid Linköpings Gymnasii-bibliothek, lönförhöjning åt . 89, 247, 309. Bibliothelsel Kongl., lön för vice Bibliothekarien vid 89, 154. dess flyttning till Riksgäldskontorets hus 108. Bihang till Riks-Ståndens Protokoller, utdelning af de efter sednaste Riksdag tiyckte 58. D;o d:o tryckning och utdelning af 325. Billbergh, J. P, af, hans arfvingars befrielse från ersättning af M. Fincrs balans 68, 145. Bille, J., pensionsrätt för . 90. Bjoerklund, Häradsskrifvare, lönetillökning för .. 2|. Blekinge, förändrad beräkningsgrund för Båtsmans-vakans afgiften af nyroterad jord derstädes 272. beräkning af reservräntorne rid båtsraanshållet 5 Hummern 1 Betänkandet m. m. derstädes 271. Rotia Säteri, rätt att frånträda arrendet derå 114. Bohusläns Regementes södra bataljons indelningsräntor . 85, 150. Boningsrum för Sekreteraren vid Riksgäldskontoret 61'. Borgmästare utom Stockholm, pensionsfond för ... 269, 314. Bosfäl/slägenheter å Kgl. Skeppsholmen, reglering af . 216. Boställsrum för Departements-eheferne 176.
Om den af Riksens Ständer beviljas, hvilket jag sätter utom all fråga: så har Svenska Folket uppfyllt sin pligt emot sitt Konungahus och emot vår älskade KronPrins. Sedan åligger oss, såsom Folkets Representanter, atf tillse det summornas utgörande sker på det billigaste och minst känbara sätt. Jag vill ej yttra mig om huruvida medlen böra upptagas genom en särskildt gärd, eller medelst Saltpetterfondens användande; ty derom synes mig redan vara tillräckligt taladt; utan jag vill blott hålla mig vid frågan om Norriges bidrag till dessa summor. Stats-Utskottet har endast föreslagit, ”att Riksens Stånder måtte hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla, att den summa, som Konungariket Norrige i detta hänseende kan komma att bevilja, måtte varda till Svenska Statsverket, genom Kongl. Maj:ts Nådiga försorg ö/verlernnad.” Åtskilliga vårda Ledamöter hafva ansett denna framställning nog vidsträckt; jag deremot finner den nog inskränkt; ty der står ej huruledes Norrska StorTinget med säkerhet skall få kunskap om Riksens Ständers tillförsigt till detsamma i närvarande fall. Der står blott en anhållan till Kongl Maj;t, att hvad som Norrmännen möjligen bidraga, måtte komma Svenska StatsYerket till godo. Man har följaktligen låtit det komma So8 Den 11 April e, ml derpå an, örn någon enskilt Ledamot äfven der, skulle väcka frågan. Detta synes mig vara att allt för lösligt behandla ämnet, då andra anslag, som både af Nationens behof och heder påkallas, varda afslagna. Min mening är, ”att man borde i underdånighet anhålla, det Kongl. Magt täcktes meddela nästkommande Norrska StorTing Svea Rikets Ständers beslut, att på förhand betala hela den erforderliga snmrnan, och deras tillförsigt att Norrska StorTinget, i ett lämpligt förhållande, deltoge i kostnaderne för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens utländska resa och förmälning.” Yttras ej något sådant å Svenska Ständernas sida, så kunde Norrmännen möjligen anse oss hafva varit för stolta, att vilja emottaga hvad de, såsom ett min* dre folk kunde utgöra.
Den 19 Junii i83o föredrogs Fiillmägtiges i Riksgälds-Contoret utlåtande i ämnet, då Kongl. Maj;t förordnade om dispositronssättet af iffåJ ga varande credifiv. S. D, föredrogs Commerce-Collegii anmälan om åtskilliga förberedande åtgärder tili Uilpröductionens befrämjande, hvilka i Nåder biföllös. x83i den 12 Mars fastställdes, på försök och tillsvidare, Commerce-Collegii förslag till förnyadt Reglemente för TJll-Discontfondens förvaltning samt lill Kungörelse angående inrättande af ett Ull-Contor. 12 6:0 Angående emottagande af förseglade anbud å tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll vid nästa Riksdag 111. m. Anmäld d. 22 April i83o; och skulle Hof-Cancellers-Embetet tili efterrättelse meddelas. I 2y.O Angående-vidtagen anstalt i afseende på vissa Academiers, Kollegiers och allmänna Inrättningars rättighet att från Banken utbekomma Silfvermynt. Anmäld d. 22 April s. å. och vederbörande till efterrättelse meddelad. Om ett tillägg i Rikets Ständers förslag till ny Tulltaxa, angående restitution af införsels-tull för utländska rudimaterie]’, då de förädlade exporteras. Anmäld den 7 April s. å. Häröfver skulle Commerce-Collegium, efter General-Tull-Styrelsens hörande, afgifva underdånigt utlåtande, Den 14 Augusti s. å. ytterligare anmäld, i sammanhang med Rikets Ständers skrifvelse angående Tulltaxan. 12CJ:0 Angående upptagande af ett lån i Silfver å 2,000,00a R:dr till förmon för fastighetsegare. Vunnit all den åtgärd, som på Kongl. Maj:t ankommit. Bil. till R. St. Jun. Ombud sm, Emb. Ber. den i5 J tm. iS34- 85 ry • v 1J0:0 Angående ulmyntning af Bankens tillgångar i Guld oell Silfver.
November, då, enligt hvad Upplyst blifvit, till betäckande af ifrågavarande under året 1839, af ofvan uppgifna orsaker uppstådda brist, någon tillökning hvarken å de af Rikets Ständer till Bevärings-manskapets vapenöfningar beviljade anslag oeh de derå åren 1836 och 1837 uppkomna, men numera använda, besparingar, eller å Tredje Hufvud-Titeln i allmänhet finnes att disponera, saint med fästadt afseende å de under E. K. M:s Regering och förnämligast sedan sista Riksmöte uppkomna betydliga tillgångar, behagat i Nåder föreslå, det Rikets Ständer, inseende oundvikligheten af ifrågavarande brist samt 520 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse , N.o 23o. angelägenheten att genom densammas betäckande befria Krigs-Collegium ur den betänkliga föilägenhet, hvari Collegium, vid fullgörandet af 1840 års betalningsförbindelser, sig för det närvarande befunne, måtte åt Riksgälds-Contoiret uppdraga att till Stats-Contoiret, emot skeende behörig redovisning, utbetala ifrågavarande Stals-bristsumma 22,389 R:dr 19 sk. 4 rst. 13:co, såsom fyllnads-anslag till 1839 års vapenöfningar med Bevärings-manskapet, så vida Rikets Ständer icke skulle finna lämpligare att nämnde summa på nästkommande års anslag anvisa, eller ock på de blifvande anslagen för åren 1841, 1842 och 1843, utbetalningen af densamma fördela.
Jag sade nyss, att en särskild § finnes, som omtalar möjligt uraktlåtande af en sådan Statsrådets ovillkorliga skyldighet: jag anser en sådan petilionsrätt icke vara constitutionelt riklig; men den finnes i våra grundlagar, är derföre helig, som en lagbestämmelse, men jag bestrider på det högsta, alt denna bestämmelse må inkomma i den 9 §. Ilr Cederschjöld: Ilr Printzenskjöld tyckes hafva menat mig, då han talat om en ledamot, som skulle hafva anfört, att stadgandet i 107 § oriktigt inkommit i denna §. Min meningär alldeles icke sådan; tvertom, jag vili hemställa till det H. Ståndet, om vi icke just nu böra finna skäl att glädja oss öfver, att denna citation kommit hit, för att gifva anledn. till den rättelse, som är i fråga. En annan värd talare, Hr Rosenblad, har tillstyrkt arslag ä den nya redactionen, af förskräckelse för de oredor, som skulle blifva följden af ett så obestämdt begrepp, som landets sannskyldiga nytta. Men det ligger i sakens natur, att förhållandet skall bedömmas af Ständerne vid det tillfället, då fråga derom uppstår ; och de kunna icke dömma annorlunda än efter den öfvertygelse de då hafva, oaktadt det kan vara ganska möjligt, att det kan gå med dem, som det gick med Athenienserne, dä de förjagade Aristides för hans dygders skull. Men jag vill blott lugna den värde talaren och dem, som af honom kunnat taga fruktan till sig, att saken hvarken blir bättre eller sämre i alla fall. Dessa ord, om de stå eller icke slå i den 9 §, finnas ändock i den 107 §, hvilken förmodligen har samma kraft och verkan, som den förra; men det är nödvändigt för det logiska sammanhanget. Uti 107 § stadgas äfventyr för Konungens rådgifvare, om de i sina rådslag underlåta att iakttaga rikets sannskyldiga nytta, och detsamma borde väl stå äfven i den 9:de, der rådgifvarnes åligganden bestämmes; ehuru, som jag nyss sagt, deras ställning blir likadan, efteråt som förut. Frih. Hamilton, Hugo:
Finner Utskottet åter anmärkningen grundad, anser jag, i motsats med Friherre Gederström, Utskottet vara skyhjigtatt utveckla sin, tanka. Nu då,Grefve Posse i sitt Memorial skall omnämnt andra ämnen, ån det, hvilket utgjort anmärkningens egenteliga töremål, år jag, med det förtroende 5*0 Den x i Julii f. rn, jag äger till ConstitutionsUtskottet, förvissad, att dessa ämnen varit sådane, som ej med hufvudfrågan hafva någon gemenskap. Jag yrkar således icke återremiss af Utskottets Betänkande, ehuru jag tror mig ha laglig rått, att, med Ståndets begifvande, erhålla den, om jag fann skål, att en sådan begära. Friherre Boije, Ludvig: Jag uppträder icke för att tala öfver ämnet, som innehåller salig Grefve Posses anmärkning} men uppkallas af det behandlingssätt, som ämnet synes få. Vid sista Riksdag gjordes försök att förtyda 107 §. i RegeringsFormen ända derhän, att göra ConstitntionsUtskottet till Förmyndare för Stånderne, så att Utskottet, men icke Stånderne, skulle äga, att afgöra anmårkningarne emot Ministeren; men sedan detta sått att förklara Grundlagen blifvit, på Constitutions-enligt sätt, vid denna Riksdag förkastadt, så skulle det likväl vara, att de facto ändock göra förtydningen gällande, om man nu tillerkände Utskottet någon afgörande rått, i frågan huru Grefve Posses anmärkning bör behandlas. Deremot protesterar jag högeligen, och utber mig den lifligaste uppmärksamhet för den^ na anmärkning. Herr Hjerta: Åtskillige värde Ledamöter hafva erkänt Ståndets rättighet, att återremittera Betänkandet, men ansett något föråndradt re* sultat icke vara behöfveligt. Äfven jag har icke yrkat återremiss för att tillvägabringa ett föråndradt resultat, men blott i det ändamål, att jag måtte kunna hafva någon bestämd tanka i Ben 11 Julii f. m, 521 målef.
Omröstningen sker per capita och med slutna sedlar, deraf en före uppräknandet förseglad afliigges. Den af de håda under omröstning komne personerna, på hvilken då inom nämnden de liesta rösterna falla, är behörigen vald. I den händelse, som 53 § regeringsformen omförmäler, skall nämnden väljas inom tionde dagen efter den, som i riksdagskallelsen är till Riksförsamlingens sammankomst utsatt. § 133. Skall tillsättning ske af förmyndare för omyndig Konung, sammanträder Riksförsamlingen sist dagen efter den, då riksdagen blifvit å rikssalen öppnad, och utser en Kongl. Maj: Is Nåd. Skrifvelse, AV o 85. 30 nämnd af sexliofyra personer, utaf hvilka hvardera kamaren genom sluten omröstning bland sina ledamöter väljer trettiotvä. Denna nämnd röstar per capita om de af Riksförsamlingen till antalet bestämde förmyndare, som skola vara antingen cn, tre eller fem. Hvarje ledamot af nämnden upptecknar ä en sluten vallista de män, dem han anser förtroendet värdige, och sä mänga att de med en person öfverstiga det af Riksförsamlingen bestämda antalet. Af dem, som dervid kommit i åtanka, ställes först den, som liesta rösterna erhållit, under ny omröstning, då nämndens pluralitet gifver utslaget. På samma sätt förfares med den, som näst honom af de flesta blifvit kallad, o. s. v., till dess det föreskrifna antalet af förmyndare blifvit uppfyldt; kunnande ej nämnden åtskiljas förr, än va let fulländadt är; och gäller delta val såsom Riksförsamlingens beslut.
N:o 68, voterar ja 5 den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ofvannämnda utlåt. N:o 68; Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 36. Nej — 5(. Hr af Uhr, Gust.: Förmodligen är det första gån gen, som fråga uppstått om någon medborgerlig hyllning åt en representant af BondeSt., delta Stånd, som så tåligt frambringar ifrån jorden de skatter, som sedan utminuteras bland öfriga samhällets medlemmar, och hvarutaf sannolikt R. o. Ad. upphemtar den storsta delen. Jag beklagar, att D c ii 4 D c c c m b c r e. m. icke R. o. Ad. begagnat detta tillfälle att ådagalägga någon välvilja lör BondeSh; jag beklagar, alt ett beslut blifvit fattadt sådant sorn detta, icke så mycket i afseende på samhället, sorn val ej kommer så mycket att lida derpå, som icke mer i afseende på R. o. Ad. sjelft, ty i afseende på detta Stånd kan beslutet ej hafva välgörande följder. liiDalman, Willi Fredr.: Äfven jag beklagar, att R. o. Ad vid della tillfälle visat sig så litet frikostigt emot RondeSt.. då R. o. Ad. vid alla andra tillfällen, då fråga varit om pensioner eller belöningar, visat sig mera fiikosligt, än nationen synes gilla. Här har man beviljat pensioner ut utmärkta skådespelare, lärda, vetenskapsmän oell mtlsiei; det var då ovänladt att man skulle afslå en ringa summa till understöd för enka och barn elter den ulmärktaste representant inom RondeSt., som något land bär att uppvisa. Det var oväntadt all linna ett sådant motstånd inom detta lilis, och anhåller jag att emot det fattade beslutet få i prot. nedlägga min reservation, då jag ej var närvar, under discussionen i della ämne. Vid förnyad föredragning af .StatsOch BancoUtsknls den 20 sisth NoVi på bordet lagda utlåt.
Votéringen börjades klockan half till 4 eftermiddagen, och fortsattes sedermera,hvar - 3i4 Den 6 November f. m. under Hans Excellence Herr Gref ven och LandtMarskalken öfverlemnade klubban till Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel, samt bortgick, hvarefter Grefve Gyldenstolpe, uppå anmodan af Grefve Cronhjelm, Otto August, till honom aflemnade klubban; och befunnos efter voteringens slut, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 25. Nej — 46. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Ordföranden förklarade, att Ridderskapet och Adeln således ansett underdånig anhållan böra göras hos Kongl. Majit, att laglig undersökning måtte företagas, till utrönande deraf, genom hveras förvållande olikhet uppkommit i köparens och säljarens contract, samt att, om förlust derigenom blifvit StatsVerket tillskyndad, då mot den person, som denna olikhet vållat, anspråk måtte göras om ersättning för Statens berörde förlust. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 5 eftermiddagen. In fidem ProtocoIIi, ö. J. Lagerheim. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Herr Rosenqvist s Fredrik Leonhard: Då Ridderskapet och Adeln i förmiddagens plenum, i afseende å Skeppshandels-alFairen, fattade det heslut, ”att underdånig anhållan ”horde göras hos Kongl. Maj:t, att laglig undersökning måtte företagas, till utrönande ”deraf, genom hvems förvållande olikhet upp”kommit i köparens och säljarens Contract, ”samt att, om förlust härigenom blifvit
Af dessa skäl fortfar jag, att yrka afslag å tillökningen. Herr Rosenblad, Bernhard: Jag är först skyldig, att gå en upprigtighet till mötes med en annan upprigtighet. Grefve Horn har öppet förklarat sin afsigt vara, att genom ett uthungringssystem tillvägabringa en förändring i närvarande Ministere. Jag får likväl öppet förklara, att om jag någonsin skulle befinna mig i den ställning till en framtida Rådgifvare-personal, att jag icke kunde gilla Styrelsens grundsatser, eller till och med ansåg dess åtgärder leda till upplösning af samliällsbandet och våra vigtigaste institutioner, skulle jag likväl, då fråga förekom om dessa rådgifvares personliga 102 Den 23 September f. m. förhållanden såsom Embetsman, ej yttra mig annorlunda än om deras platser innehades af mina vänner. Jag skulle visserligen med alla de skäl, -rlied allt det nit och den kraft, som stod i min förmåga, förfäkta den sak jag ansåg rigtig, och i grundlagsenlig väg tillvägabringa en förändring i rådgifvare-personalen, men utan alt försöka medlet af personlig uthungring, viss, om jag misslyckades, att dock äga rätt till aktning för mina afsigters renhet äfven af mina motståndare. Jag går nu att serskilt upptaga några här yttrade grundsatser. Man har talat om ökade skatter, man har sagt, att jordbruket icke erhöll någon lindring, under det löneförhöjningar för Embetsmännen beständigt fordrades; men jag hemställer till den värde talaren, om han ej finner det vara en nödvändig följd af det beständigt försämrade myntet, att låta lönerne åtminstone någorlunda följa med. Jag tror, att jag baft den tillfredsställelsen att se den värde Talaren på min sida i detta afseende, då fråga var om myntet. Jag hemställer, om icke jordbruket, i fall vi nu stodo på samma punkt som 1809, skulle finna detta mera tryckande. Alla ordinarie skatter utgöras till samma belopp, men de, som utgå i penningar, betalas i ett vida försämradt mynt. Ordinarie
Banko; varande detta värde beräknadt efter en tillverkning af 19,283 Sk®" smide å 39 här dar och 33 hamrar, jemte hvad som förädlats å manufakturierne, om hvilkas beskaffenhet nämnde tabell lemnar vidare upplysning. 18 Till bergsrörelsen räknas föröfrigt ett mindre betydligt tälgbrott i Wedbo härad och ett i Walbo härad, tvänne skifferbrott inom Nordals härad, hvarifrån takskiffer säljes för 3,000 R:dr årligen, samt qvarnstensbrott inom sistnämnde och Gäseneds härad; 14 stycken kalkugnar vid foten af Halleoch Hunneberg, med en tillverkning af 1,000 tunnor kalk vid hvarje. e) Fabriker, bruk och öfrige verk på landet, hvilka icke höra till bergsrörelse: Sågverk oell sågar finnas i större skala å Trollhättan och Lilla Edet vid Götha eli samt å Upperud och Skåpefors å Dalsland. I)e förre äro grundade pä köptimmer, som erhålles hufvudsakligen från Wermland; och tillverkas å Lilla Edet, vid 6 sågar med 10 ramar och 4 centrumstrissor för kantning, af 0,000 tolfter blockar 12,000 tolfter plank, lii,000 tolfter bräder, hvaraf de förre, efter 13 R:dr 16 sk., uppgå i värde till < . 160,000: — och bröderne å 4 R:dr till 48,000: Vid Trollhättans 4 sågar med lii ramar föriidlas årligen 8,000 tolfter blockar till 16,000 tolfter plank å 13 R:dr 16 sk. ... 213,333: 16. samt 16,000 tolfter bräder å 4 R:dr 60,000: — Banko R:dr 481,333: 16. Sågverken på Dalsland äro grundade på stockfångst från egna och angränsande skogar, men tillverkningen vid dem är, i följd af skogarnes aftagande, betydligt förminskad. Hela antalet mjöloch sågqvarnar, som drilvas för tulltägt, är inom Länet 891.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande, N:o 128, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 33, rörande Lands-Fiscals-tjensternes indragning, lät PresteStåndet dervid bero. S. D. Lades till Handlingarne, vid förnyad föredragning, Constitutions-Utskottets Meinq - Prat. Utdrag den 16 Junii i8?g. 79 rial, N:o 29, till Rikets Ständer, med Utlåtande öfver framställda anmärknings-anledningar i afseende på den så kallade Skeppshandels-affairen. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Vid nu anställdt Val till organisation af Rikets Ständers förstärkta Stats-Utskott, utsåg Bonde-Ståndet till Ledamöter: Förre Talmannen och Riddaren Lars Olsson, Eric Pehrson från Gefleborgs Län, Eric Svanberg från Vester-Norrlands Län, Olof Söderström från Stockholms Län, Lars Larsson från Skaraborgs Län, Anders Olsson från Stora Kopparbergs Län, Lars Pehrsson från Vesterås Län, Anders fansson från samma Län, Olof Nilsson från Vermlands Län, Bengt Ersson från samina Län , Lars Bygdén från Vesterbottens Län , Lars Nilsson frän Norrbottens Län, Sune Nilsson från Kronobergs Län, Anders Andersson från Upsala Län, Per Andersson från Söderinanlands Län, Krang Anders Larsson från Stora Kopparbergs Län, Anders Ericsson från Orebro Län, Olof Olsson från samma Län, Peter onsson från Jönköpings Län , Anders Svensson från Hallands Län och Nils jfnsulin från Stockholms Län; saint till 8o Prat. Utdrag deri iG och 19 Junii <8?.g. Supplean ter: 1:0 Peter Petersson fran Slöthult, Jönkopings Län, 2:0 Olof Olsson fran Östergöthlands Län. 3:0 Olof Månsson frän Blekinge Län , 4:0 Nils Pehrsson frän Malmöhus Län , 5:0 Kric Paulsson trän Elfsborgs Län och 6:0 Pehr ffonsson frän Calmare Län; Hvaröfver Utdrag af Protocollet skulle expedieras. Från Högloft.