Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bildts sednaste anförande får jag nämna, att af samma skäl, som Frilen framställt, att nemligen Under-ståthållaren på grund af sin befattning komme i beröring med så mycket nöd och elände, och derför ofta måste utöfva välgörenhet utöfver hvad hans tillgångar medgåfve, hvarför han borde tillerkännas ersättning, af samma skäl anser jag, att Stockholms stads fattigvårdsnämnd och ordningsmän, hvilka kanske oftare komma i beröring med eländet, än den nämnde embetsmannen, borde tillerkännas godtgörelse fön den välgörenhet, de ofta manas att i ganska stor utsträckning utöfva. Jag tror dock icke, att dessa Hrr och män någånsin framställt ett sådant anspråk, hvilket sannolikt ej inom representationen skulle vinna gehör. Jag yrkar fortfarande bifall till Utskts hemställan. Sedan ölverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utskts ifrågav:de hemställan och dels afslag derå samt beviljande af det utaf K. M:t till fyllande af Under-ståhållarens löneförmåner äskade anslag, 1,250 R:dr; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskts hemställan, hvarvid svarades många ja och nej i blandning, och sedermera propos. på afslag derå samt beviljande af ofvanberörde anslag, då svaren likaledes utlöllo med många såväl ja som nej; hvarefter och sedan propos. på bifall till Utskts hemställan förnyats samt besvarats med talrika ja, blandade med många nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Frih. Bildt begärde votering. Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: 204 Den 14 April f. ra. »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 7:de punkten af Utiåt:t N:o 60, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och beviljar det af K.
Hon måste vara stilla ... stilla ... men bara han somnade, Holpainen, då skulle hon gripa med naglarna omkring hans strupe. Bara han somnade... Mari öppnade ögonen helt litet, men slöt dem åter, då hon mötte mannens lugna och forskande blick. Måste vara stilla ... stilla... Måste vara stilla ... stilla... Och hålla ögonen fast. Holpainen var vaken, det hörde hon på andedrägten. Och lilla Anni sof så godt den här natten. Månne barnet stackare redan började blifva bättre. Ville sparkade, månne han hade fått täcket bort, der han låg på det kalla golfvet. Hon kunde inte gå och se om honom. Holpainen såg på henne, det kände hon, fast hon inte mer orkade öppna på ögonlocken. Måste vara stilla ... stilla... Maris fantasier upphörde så småningom. Hon somnade. Holpainen fick inte mera sömn. Det torde också redan varit på morgonsidan. Han sträckte sig på bädden och funderade. Det stod nu inte rätt till med Mari, det förstod han nog. Men kanske skulle det der gå öfver, när hon fick sofva litet. Äfven af för mycken trötthet kan en svag menniska blifva bortblandad, isynnerhet om hon länge varit utan att äta. Mari tog ju alltid åt sig den minsta delen, när hon delade mellan dem matsmulorna, fast hon egentligen bort äta dubbelt mer än de andra, då hon ammade barnet. Dumt att han inte förut kommit att tänka derpå. Vidare hade hon vakat många nätter med Anni, och det tog också på krafterna. Det var lycka att hon nu sof utan att behöfva vaggas, så att Mari fick hvila sig... Mari åt ju inte ens af soppan i middags, doppade bara skeden ett par gånger. Om han i morgon skulle försöka få åt henne någonting ... om han skulle täckas begära af Tiina Katri ... ja, det skulle han göra och berätta hur skrämd han hade blifvit i natt; då skulle Tiina Katri nog hjelpa dem... Här stannade Holpainens tankar, ty lilla Anni började vakna. Han försökte stiga upp så sakta som möjligt, att han inte skulle väcka Mari, och steg försigtigt öfver henne fram till vaggan. Annis ögon voro slutna, men hon vred sig och qvidde ynkligt.
Det gifver mindre inkomster, emedan förbuden och de höga afgifterne göra det frestande och lönande att våga något på lurendrägeri och tullförsnillning; det fordrar större utgifter, emedan en i samma mon behöflig strängare tillsyn kråfver talrikare bevakning. Således underhålla vi, oagtadt Landttullarne åro upphåfne en Inrikes Tullbevakning af 275 personer och dessutom emot Norrige, en efter föreningen ökad gräns-bevakning af 145 personer, hvilken allena kostar 53,344 R:dr, hvaremot å Norrska sidan svarar nästan ingen, eller några få man. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Det år i anledning af Herr von Hartmansdorffs uppgifter, i afseende på tull-uppbörden i Sverige och Norrige, som jag utbeder mig att få nämna några ord. Jag anhåller nemligen att få den önskan framställd till det Utskott, dit Herr von Hartmansdorffs jemte öfrige anföranden i ämnet remitteras, att, i händelse hans calculer ej serskildt upptaga Tull-uppbörden för import och export, hvardera specificerad , Utskottet då må inhämta närmare upplysningar öfver förhållandet i denna del, så vål i Norrige, sorn i Sverige, innan något project i fö - 4go Den 1-5 Februarii, revarande fråga uppgöres eller till Riksens Ständer ingifves. Det år icke svårt, att få en hög tull-råkning, men den vittnar ej alltid om ett förmonligt förhållande. År 1813 utgjorde Tulluppbörden i Sverige omkring 5 millioner, men då införskrefvos också 8oo,ooo tunnor spännemål, och tull-afgiften för utländskt bränvin steg ensam till 420,000 R:dr. Jag år visserligen ej vän af prohibitiva system, och gillar ej eller tull-afgifter som åro så höga, att de måste mana till tullförsnillning; men jag önskar upprigtigt att mine landsmän må tillverka hvad tillverkas kan.
Men, lika godt! Jag har dock sluppit väl; Ty aldrig trodde jag, att mera höra göken. Monsieur A la Bonheur för namnet har gjort skäl, Fast bland misslyckade försöken Hans resa kommer att bli nämd. Dock – hvarför det? – Man ser, att Ödet mig bevarar: Kanhända lyckan sig för mitt parti förklarar, Kanske just här hon är bestämd! Är denna ö bebodd, så kan det ej manquera, Att jag, som är en sådan karl Och som så mycket snille har, Det råa folket skall charmera. Låt se! De ta mig först till deras Höfvidsman; – Nå ja! Att börja med, så kan det väl gå an: Och se’n, om Kungen här dör eller afsatt blifver, Hvem skulle lotten falla på? Jag blef nödvändigt den, som alla valde då, Och strax jag på min thron med myndighet uppklifver. Den kuppen vore excellent! Ty då jag komme just uti mitt element. Kors! Hur väl jag då skall trifvas, Om mig lyckan gör till Prins! Från Circassien skall förskrifvas Skönsta flicka, som der finns; Läckra rapphöns raguseras I en diamants-terrin, Och uppå mitt bord serveras Ostron och champagnevin. Hvarje dag i mina stater Blifva skall en liten fest. Jag skall vada i dukater, Dricka ungerskt som en häst. Myndigt skall jag paradera På en briljanterad thron; Pharao skall jag punktera, Och på kortet en million. Utrymmets knapphet medgifver ej, att roa läsaren med stycken af det följande, der han, plötsligt omhvärfd af öns invånare och snart förnimmande deras afsigt, med snabb fyndighet uppgör och med stor behändighet utför sin operationsplan. Anmärkas bör slutligen, att efter Gustaf III:s död författade Lannerstjerna endast öfversättningar. Huru långt han skulle kunnat utveckla sig såsom dramatisk skald, förblifver alltså desto mera oafgjordt: ty hans egentliga diktningsförmåga slocknade med den snillrike och alla snillen uppmuntrande Konungens lif. Att så skedde, låter sig utan möda förklaras. Den sol, vid hvars strålar en inhemsk dramatik hade börjat uppblomma, var nämligen med detta lif försvunnen.
Maj:ts Nådiga disposition för mindre hamn-byggnaders och å-rensningars understödjande hafva Rikets Ständer beviljat en anslags-summa af Sextio tusen Rrdr, som, under tillämpning af de i § 140 intagna stadganden, bör från Riksgälds-kontoret utgå med 20,000 R:dr för hvart och ett af åren 1838, 1839 och 1860. § 136, Med anledniog af dels Kongl. Majlis gjorda framställningar, dels ”afgifna motioner om stats-bidrag för nedanuppgilna hamn-byggnader, hafva Rikets Ständer, emot de för sådana bidrag enligt ofta åberopade § 140 stadgade allmänna åligganden och förbehåll samt betalnings-vilkor, beviljat följande särskilda anslagsoch låne-summor, vid hvilkas skeende utbetalning härvid tillämpliga och i samma § meddelade föreskrifter böra iakttagas, nemligen: i:o för hamnbyggnad vid Färjestaden i Thorslunda socken på Oland, ett slals-bidrag åt det bolag, som för detta arbets-företags utförande bildat sig, af Tjugefem tusen sju hundra R:dr, hvaraf halfva beloppet eller 12,830 R:dr bör utgå såsom anslag utan återbetalnings—skyldighet och hälften eller enahanda summa såsom lån; 2:o för hamnbyggnad vid staden Falkenberg, ett stats-bidrag åt nämnde stad af Sextiosju tusen R:dr, nemligen 47,000 R:dr såsom lån och 20,000 R:dr i 30 Stats-Ulshottcts Memorial M 28i. egenskap af anslag utan återbetalnings-skyldigliet, under vilkor, att denna hamn-anläggning icke allenast verkställes, utan äfven framgent vederbörligen underhålles genom Falkenbergs stads försorg, samt att hamnen och inloppet dertill erhålla det djup, att densamma kan af allmänna sjöfarten begagnas; 3:o för fullbordande af hamn-anläggnings -arbetena vid Strömstad, ett lån åt denna stad af Femton tusen R:dr; 4:o för anläggning af en hatnn-bassin invid Carlstad, samt en kanal med tillräckliga dimensioner derifrån till Kanike-näset viii Wenern, ett lån ät nämnde stad af Ett hundra tusen R:dr, emot skyldighet att utföra detta förelag och framgent underhålla sagde hamnoch kanal-hyggnad; för hvilket ändamål staden bör ega all uppbära de hamn-afgifter, sorn enligt gällande, af Kongl. Maj: t fastställd, taxa skola erläggas. § 137.
Det är således uttryckligen visadt, att dessa båda rörelser icke hafva någon gemenskap med hvarannan, och af sådan anledning får jag vördsamt anhålla om afslag på ifrågavarande memorial. Den 5 Mars e. ra. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla BancoUtskottets nu föredragne memorial. Ropades Nej. Hans Excellence gjorde derefter proposition till afslag å samma memorial, hvilken proposttiou med Ja besvarades. Föredrogs ånyo och lades till Iiandlinga rne BancoUtskottets den 18 sistlidne Februarii under N:o ia5 aflåtne, och den i dennes e. m. på bordet lagde Memorial, med tillkännagifvande, att det egentliga Banco-Verkets afslulade Räkenskaper för år 1827 hunnit af Utskottet, under nu påstående Riksdag, till fullo granskas och genomgås. Föredrogos ånyo och biföllos följande BancoUtskottets den 18 och 22 sistlidne Februarii afgifne, och den 1 dennes e. m. på bordet lagde Memorial: N:o 126. Med förslag till den artikel i BancoReglementet, som kommer att innefatta Stadganden, rörande Bankens PappersBruk Tumba. Med förslag angående den årliga anordningen af ljus, eller deremot svarande ersättning i penningar * så väl inom 35a Den 5 M ars e. m. det egentliga BancoVerket, som Banco-Disconten och LåneContoren. Med förslag till afhjelpande af hinder och uppehåll för allmänheten deraf, att enskilda personer, som i VexelBanken hålla räkning, understundom ej nog tidigt vid hvarje års början låta föranstalta om Räkningarnes coilationering. Remitterades till RiddarhusUtskottet Hr Brummers Carl Magnus, den 1 dennes e. m. på bordet lägde Motion, angående inrättande af en Riddarhus-Archivarii-tjenst.
Förenämnde förhållanden föranleda, att Statsverket, såsom aflöning till arméen för det närvande tillsammanlagdt utbetalar vida utöfver den summa, som med en ändamålsenlig och förändrad lönereglering skulle erfordras, för att tillfridställa alla billiga anspråk. Hvad åter löntagarne angår, framstå följande förhållanden till behörigt öfvervägande, nemi. att lönerne uti de lägre graderne icke motsvara kostnaden för de oundgängligaste lefnadsbehofven, hvarigenom individerne tvingas att, antingen anlita sin enskilda förmögenhet, eller genom förtjensten främmande binäringar, förskaffa sig sin bergning eller ock skuldsätta sig — förhållanden som, oberäknadt deras menliga inverkan på tjensten, framkalla dåliga affärer samt dess följeslagare brist på moralisk sjelfständighet och lycksökeri, att aflöningen utgår till samma belopp, antingen individen befinner sig i tjenstgöring eller icke; att vid indelte trupper knappast 2:ne kaptener vid samma reg:te finnas, som äro lika aflönle, ehuru de enligt aflöningsstaterne så borde vara; att lika - Den 7 December. 55 lciles vid indelte trapper 2:ne personer af samma grad vid olika regden icke äro lika aflönade; att genom förhållandet af dels indelt, dels kontant lön, den vidunderlighet kan inträffa, att den sorn ifrån kontant lön tillträder boställe, får tjena 1 ^ år utan lön, då deremot den, som ifrån boställe tillträder kontant lön, får under samma tid tillgodonjuta tvenne löner. Hvad serskildt angår aflöningen medelst boställen för en del af de indelte truppernes befäl, så torde följande belysning vara tillfyllestgörande för alt utvisa, att i allmänhet ej en gång någon enskild ekonomisk fördel dermed år förenad. Enl. indelningsverkets grundidé var hvar oell en vid indelte arméen tjenande person på samma gång militär oell jordbrukare. Detta gällde för alla grader, från och med soldaten till och med öfversten, hvarigenom kännedom i båda dessa yrken gemensamt inhämtades.
Är 1846 _ 1,247,362:19. 3. (deruti jemväl såsom tillfällig vinst inbegripits återstående beloppet af fonden för riksgäldssedlarnes inlösen 275,245: 46.) samt år 1847 ungefär . 755,425: 5. 9. Enär likväl Rikets Högloft. Ständer, genom bifall till Utskottets uti memorialet N:o 5 yttrade åsigt, förklarat, att ett belopp, motsvarande Handelsoch Näiings-diskontens, Banko-diskontens samt Malmö Lånekontors reservfonder vid 1844 års slut, eller 419,422: 4. 8. bör afskiljas från den efter 1845 års början upplupna behållna bankovinst, och, genom Banko-fullmäktiges försorg, genast till Rikets Ständers riksgäldskontor Öfverlemnas, så utgör summan af vinsterna vid nästlidet års slut . banko r:dr 2,873,087: 12. 5. Banko-Utskottets Memorial, N:o 19.
Och är det på dess^ skjäl och de omständigheter dermed kunna vara förenlige, som jag anser ingen ändring af nöden; men till en särskilt sak hörande vill jag tro att Motions tiden bör inskränkas; äfven som jag anser olämpeligt oell till ingen åsyftad nytta, att Riksdag icke bör uti Stockholm hållas, och skjälen härtill vill jag bland annat hämta först från den gifna följd, att Riksdag på ett annat ställe kostar Riket mera, så länge man icke kan antaga det eljest nu-vilkorliga, att Riksdag skulle ändå komma att kosta en Summa, lika mycket hvar till den användes.2 Och går man åter till enskilt omständighet, så lärer hvar och en finna att Stockholm är en Stad, som vida öfverträffa!' andra, mera fria3 från 1 Tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 1066 ff. 2 Meningen dunkel; ordet nu är efteråt tillskrivet framför ordet vilkorliga och förenat med detta genom dubbelt bindestreck. 3 LJtgivaren av C. U. M. 1810—1815 läser detta ord såsom fri, vilket onekligen ger bättre sammanhang. I memorialet användes emellertid formen fria, vilken väl får betraktas såsom en felskrivning, framkallad av grannskapet till ordet andra. 592 Bilaga till protokollet den 26 Maj 1815 Monopolram och hyres tvång-, och erfarenhet hämtas från Örebro; hvarförutan Riksdag i huvudstaden med mera anständighet utöfvas. För öfrigit till kommer, att Kongl: Majs :t äger, vid särskilte förefallande omständigheter, att utsätta Riksdag hvar som hälst, och dermed tror jag det vara nog. Stockholm den 25 :te Maji 1815 And: Andersson Justerat Rudolf Cederström. Plenum, då alla Utskottets Ledamöter utom Herr Bergs Rådet Bothoff voro närvarande. Hans Exc. Herr Grefven och Landmarskalken upkom innan sessionens början. Iusterades Pleni Protocollen för den 24 och den 26 sistl. Maji.
Jag vågar derföre vördsamt föreslå den förändring uti det af Bevilln.Utsk. uppgifna sätt för stämplade pappersuppbörden och dess redovisande inom samtliga afdelningarna af K. M:s Cancelli, att K. Statscont., sorn, enligt 16 § i det redan godkända förslaget till chartse-sigillatoe-förordn., hädanefter likasom hittills skall äga att antaga en eller flera chartoe-sigillatoe-försäljningsmän i Stockholm, förordna den person, som emot borgen och under uppbördsmannaansvar må på credit utbekomma erforderligt stämpladt papper för K. Mls Cancelli och derför till K. Statscont. afgifva redovisning inom samma tid, som redogörelsen för stämplade pappersafgiften i länen böra vara ingifna, och vid lika äfventyr, samt att denna uppbördsmans redogörelse så upprättas, att den utvisar uti särskild column den vanliga stämplade pappersafgiften och uti en annan column deri afgift, som utgör ersättning för cancelligebiihren, enligt det formulär, K. Statscont. äger alt dertill meddela, samt verificerad med de af Bevilln.Utsk. föreslagna anteckningslistor från såväl K. M:s Just.revis.-expedition och Statsexpedltionerna som öfriga till K. Cancelliet hörande afdelningar, hvari jemväl bör synas, hvad uti öfriga utom fullmagter och constitutorialer utgående expeditioner bestämmer beloppet af stämplade pappersafgiften. Såsom ersättning för det besvär och det ansvar, sorn med denna uppbörd och redovisning blifver förenad, synes en provision af 2, högst 3 proc. å försäljningsbeloppet böra hestås och redogöraren äga att i den afgilvande räkningen afföra. Grnom denna nedsättning i provisionen emot hvad andra försäljningsman åtnjuta, som antagas med skyldighet alt hälla stämpladt papper allmänheten tillhanda, vinner D e n 7 November. Kronan en besparing; men redogöraren erhåller likväl en skälig vedergällning för ett besvär och ett ansvar, som honom derförutan ej lärer kunna åläggas. På grund af dessa anmärkningar anhåller jag, att BevilIn.
Man har frågat hvaruti sjelfva heslutet skall bestå: svaret dertill igenfinnes i grundlagen, som säger, att det skall bestå i ja eller nej. Detta ja eller nej måtte betyda bifall eller afslag, och icke något annat. Detta ja eller nej får ej afgifvas förr än vid en kommande riksdag, så framt det ej är en K. propos., som Utsk. afstyrker; men om deremot Utsk. tillstyrker denna propos och hela Representationen äfven mangrannt skulle anse densamma riksförderfiig, äger Representationen dock ingen förmåga att få den afslagen vid samma riksdag som den framställts. Jag ämnar icke vidare yttra mig i frågan; den som icke vill förstå våra lagar, han kan låta bli det. Hr Lefren, Joh. Pehr: Jag delar icke den åsigt, som den siste talaren hos oss så ofta och så ihärdigt i denna fråga framlagt; men då saken är af vigt, så anser jag mig äfven böra uttala det enda skäl jag har att anföra mot honom till styrka för Utsk:s åsigt; troende det skälet vara tillräckligt. Det första stället i grundlagen, der fråga af denna beskaffenhet behandlas, är 56 §:n Reg.F:n. Der förefalla i §:ns 2 mom trenne förhållanden i afseende å grundlagsfrågor. Antingen är Konungen den som har föreslagit en grundlagsförändring, eller är det en enskild riksdagsman, som föreslagit den, genom dess inlemnande till Const.Utsk. eller ock är det Const.Utsk. sjelf, som på grund af sin motionsrätt i sådana frågor, framställt förslag derom. När nu Const.Utsk. har rättighet att genast undertrycka ett förslag, som är framlagt af enskild riksdagsman, så måste ju deraf vara en gifven och klar följd, att om Utsk. icke så gör, utan upptager den enskilde riksdagsmannens förslag, så har Utsk. försatt sig i samma förhållande, som om det sjelf föreslagit saken.
Sluteligen får jag vid den allmänna öfversigten af Utskottens Betänkande anmärka, att ingen säker öfvertygelse deraf kan hämtas, hvad disposition som skall träffas för att hålla nu varande Sedelstock i circulation till nästa Riksdag. Efter 1820 inflyter årligen till Banquen i£ Millioner, hvilket på 3:ne år utgör 526 Den i5 April. Fyra och cn half Millioner. Af dessa äro ständiga och årliga bidrag, enligt Betänkandets project, 3oo,ooo R:dr till Götha Canal, 25o,ooo R:dr Odlings-lån, och 5oo,ooo R:dr destinerade till Silfver-Fondens ökande, tillsammans 1,100,000 R:dr; för öfrigt är det blott temporaira förskotter, och det finnes lätt deraf, att Banco-Fullmägtige verkeligen hafva i sin magt att efter behag minska Rörelse-Capitalet med Millioner. Skulle det nu hända, att Magazins-Direclionen något år inskränkte sina operationer till den passiva, att blott incassera utestående fordringar, hvarigenom Creditivet blifver obegagnadt, uppkommer en ytterligare minskning af 2:ne Millioner. Man må ej invända, att under tiden blifva de för 3-proCents-Sedlarne utgifne Stats-Obligationer inlöste; ty medel härtill erhållas ej genom Banquens ordinarie Inkomster, utan genom incassering af Filial-Disconternas Fordringar, och det är först då afbetalning göres på Creditiverna, som utlåning deraf sker i Discontväg (sid. 3o och 5 punclen). Dessutom kan det icke bestridas, att Disconternas 3-proCents-Sedlar varit rörlige och utgjort en del af RörelseCapitalet; dessa förvandlas till Stats-Obligationer, hvilka ej blifva att anse som löpande Mynt, och sjelfva Afskrifnings-räkningen, hvad var den väl annat, än att Discont-Contoiren gjorde sig till Casseurer för dem, som behöfde hafva liggande Fonder för sina rörelser?
Jag ber nu att få fästa mig vid det sätt, hvarpå Hr Dalman citerat denna §. Han säger: »1734 års Lands»h:ge-inslrukt:n tillerkände visserligen Landsten rättighet att, der »LandsKamer.-re, Fogdar och Häradsskrifvare icke efterlefde de för »dem utfärdade instrukt:r, den felaktige, efter sakens omständig»het, vederbörligen tilltala,» etc. Der har Hr Dalman visserligen, efter ordet »instruktioner», uteslutit mellanmeningen : »eller sig cj förhåller, som tillbörligt är.n Det torde dock ej kunna nekas, att dessa ord äro för ifrågavarrde fall af ganska stor vigt. I'fortsätt ningen af samma punkt, der de orden förekomma: »derest hansig då icke rättade,» har Hr Dalman åter uteslutit den derefter följande meningen: »utan sätter K. M:s tjenst tillbaka.» Det är just dessa ord sorn tydligen utvisa, att § har afseende på tjenstgöringen i sin helhet, och icke blott på upbörden; men då sådant icke kunde vara för Hr Dalman Ijenligt, så har han helt enkelt uteslutit dem. Han har således endast sagt: »derest han sig då icke rättade, ho»nom i Kammar-Revisionen straxt angifva, äfvensom att, intilldess »dess svar kunde följa, emedlertid en sådan brottslig från tjensten »suspendera.» Jemför man detta citat med g sjelf, så står i den sednare ordet »brottslig» alls icke uptaget; men då Hr Dalman nödvändigt velat tala om brott, och brott mot upbördsförfattn:n, så var detta tillägg nödvändigt för att komma till de slutsatser, han velat bibringa den stora allmänheten, o”ch hvilka han, såsom vi alla veta, under 1-| års tid uprepat. Hrr:ne torde finna, att detta är ett mycket beqvämt sätt att citera en g, då man vill komma till ett på förhand bestämdt mål. V. H. 10 110 Den J, April e. m.
Genom nu föreslagna reglering uppkomme en tillökning å den öfvertaliga och ersättnings-staten af 200 r:dr, eller densamma, hvarmed prot.secreterarens i Hofcancellers-expedititionen lön öfverstiger den föreslagna lönen för archivarien i Tryekfrihets-bureaun och skulle således med redan’ befintliga 1,634 c:dr 26 sk. 11 r., hvartill den förra ersättn:s-staten numera nedgått, utgöra ett sammanlagdt be - Den 2 Maj e. ra. 63 lopp af i,834 r;dr sk. ii r., hvilka, i händelse 11. St. ej finna skäligt uppföra detta belopp å allmänna indragn:s-staten, skulle tills vidare minska tjenstemännens löner efter de grunder, som särskildt kunna stadgas. Härvid bör dock anmärkas, att billigheten så mycket hellre synes fordra, att de till f. d. Revisions-secreteraren Frih. Boye utgående 34o rtdr uppföras på nämnda stat, som, i händelse Frih. Boye, såsom han varit, berättigad, efter förra regleringen ingått i tjenstgöring och kommit i åtnjutande utaf nya lönen 2000 r:dr, han vid afskedstagandet varit berättigad att å indragnlsstaten åtnjuta hela beloppet och såmedelst 4°o r:dr utöfver den summa, hvarmed nämnda stat nu skulle komma att belastas. För den händelse R.