Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, alt Ridderskapet och Adeln beslutat, att näst efter pröfningen af Elfte BevillningsGrunden, hvilken i sista Plenum afgjordes, till pröfning företaga den i Utskottets senare Utlåtande pag. 10 upptagne hemställan, i anledning af gjord anmärkning om underlåtenhet att besvara hvad sorn under Riksdagen blifvit till Utskottet remitteradt; och ansåg Hans Excellence alltså berörde hemställan nu böra till pröfning förekomma. Herr Tham, TVollrath: Då Ridderskapet och Adeln redan bifallit urte BevillningsGrunden , deri en underdånig Skrifvelse blifvit föreslagen, hemställer jag vördsammast, om icke den enda åtgärd, som 3tio Den 3o October f. m. nu är alt, i afseende å förevarande fråga, vidtaga, består deruti, att lägga denna del af Utlåtandet till handliagarne. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Utskottets ifrågavarande hemställan böra läggas lill handlingarne. Ropades Ja, a: dr a B evillningsG runden.
Uti o:dra punkten af den reservation , som Major Nordenanckar afgif vit emot Utskottets Betänkande N:o 44> och uti hvilken punkt flere Ledamöter inom så väl Bondesom Preste-Ståndet samt en Ledamot hos Ridderskapet och Adeln, denne sistnämnde dock vilkorligt sig förenat, är vordet hemstedt, att, bland de af Banco-Fullmägtige på Interims-Stat upptagne tjenster och anslag, åtskillige uti berörde reservation uppräknade måtte vid nuvarande innehafvares afgång indragas. Utskottet får af sådan anledning lill en början upplysa , att BancoFullmägtige uti det af dem upprättade förslag till Aflönings-Stat, fördelat densamma uti OrdinarieInterimsoch Surnumeraire-Stat, samt å InlerimsStaten, hvilken skulle upplaga de tjenstemän och de anslag, som dels vid nuvarande innehafvares afgång borde upphöra , dels i nion af de förändringar i Bankens rörelse, hvilka efter hand blefv-e en följd af nya organisationen, kunde uppbäras och borde indi agas, uppfört: 2;ne yngre Gommissarier, Banco-Utskotlcts Utlåtande, 17:0 JQ. 13 i Casseur med sin Cassaskrifvare, i Bokhållare i Sedel-Contoiret, skillnaden emellan en nuvarande Kamererares i Deposilions-Afdelningen löne-inkomster och högsta lönebeloppet i Bokhållaregraden, hvilken grad denne Kamererares befattning framdeles, vid hans afgång, komme att tillhöra, 3 Contoirsskrifvare i Sedel-Contoiret, de nuvarande Stereotyperings-Föreslåndaren, utöfver looo Rdr, tillagde löneförmoner samt Medailleuren , Stilgjularen och Bokbindaren.
De af allmogen som hafva del i Elingheims myr, hafva dels sålt sina lotter dels öfverlemnat hälften deraf för utdikningskostnaden, i afsigt att sjelfva odla den öfriga hälften. Utan anspråk å lån, hafva delägarne i Linge-myr, mest bestående af allmoge, densamma utdikat och påbörjat odlingen. § 2. Invånare, Enligt sista Femårsberättelsen och 1842 års mantalsskrifning utgjorde antalet af Länets invånare, sistnämnde år: Mankön. Nu uppgår folkmängden, enligt 1847 års mantals-skrifning, till 42,376 personer, hvaraf i. Wisby finnas • .. 4,292. i Norra Fögderiet ...17,923. i Södra Fögderiet ...20,161. Af denna Länets folkmängd äro mankön 20,027 och qvinkön 22,349. Qvinkön , 12,233. Mantalsfrie af Mankön. Minderårige af Mankön . 7,319. Qvinkön. 7,254. mängden: Wisby Stad Medel Tredingen Södra d:o Norra d:o abell för år 1845 utgjorde hela folkMankön. Qvinkön. 7 Folkmängdens förökande under de sednare fem åren med 1,638 persöner, liärflyter så väl ifrån nya hushåll, uppkomna genom hemmansklyfning och afsöndring af jord, som i naturlig följd deraf, jemväl på de oklufna gårdarne, att de föddas antal nästan alltid öfverstiger de dödas. Man har icke heller denna gång den tillfredsställelse att kunna anmäla denna folkökning såsom ett resultat af under liden uppkomne nya näringsgrenar eller betydande utvidgning af de äldre. Beträffande folkets bildning och sedlighet får anföras, att Allmogen i allmänhet har större hyfsning i uppförandet och mera belefvenhet i umgänget, än i de flesta andra provinser; slagsmål bland dem äro sällsynta, och ehuruväl här finnas de, som stundom öfverlasta sig med starka drycker, sker det icke allmänligen uti samqväm.
Biskoparne öfverlemna en så oinskränkt och okontraherad makt öfver undervisningsverken, jemte valet af läromethoder och läroböcker? 1 fall undervisningsväsendet är i behof af en fortgående utveckling och allmänna omdömet är ense om att detta behof redan nu ger sig tillkänna i långt högre grad, än den nyligen utfärdade Skolstadgan motsvarat, och i fall man således äger någon rätt att fordra att ytterligare behöfliga reformer och förbättringar borde utgå ifrån skolans egen öfverstyrelse, så lärer detta hopp tyvärr blifva oupfyldt, då Biskoparne, dels i anseende till den ålder, till hvilken de vanligen hunnit vid tillträdandet af ett sådant embete, hvarken torde vara särdeles mottagliga för intrycken af den yngre tidens rörlighet, eller eftergifvande för dess fordringar, dels ock genom sin ställning såsom Chefer inom en mer och mer stationär vorden, på biskopsoch konsistorialvälde grundad, Statskyrka, framförallt lära fika efter befästandet af denna Kyrkas makt och således ingalunda vilja medgifva den sekulära undervisningen något frikostigt utrymme såsom ett fristående element inom samhället, hvilket dock lill en viss grad blir ett vilkor för möjligheten af dess utbildning och framåtskridande. På grund af det nu anförda, och då dessutom icke någon centralstyrelse för läroverken finnes, annat än Chefen för EcklesiastikDepartdet, oaktadt behofvet af någon, af flera personer bestående, myndighet, som kunde egna sig åt en ständig tillsyn öfver läroverken, redan varit af en Chef för EcklesiastikDepart:tet erkändt och en organisation i enlighet dermed före - Den 3 December e. m. 179 slagen, vågar jag underställa R. St:rs behjertande, huruvida icke en förändring af den utkomna författn:n, särdeles hvad beträffar styrelsen öfver skolorna, må redan nu anses af behofvet i hög grad påkallad. Härvid erbjuda sig två utvägar. Den ena, att framställa ett förslag till alla de ändringar man anser böra äga rum, torde dock mötas af flera svårigheter vid denna Riksdag, då äfven mången, som inser och erkänner bristerna, lärer skygga tillbaka för mödan att företaga ett så vidsträckt och ansvarsfullt arbete, omedelbarligen hos Ständerna.
Då någon ändring i sättet för gäldande af ifrågavarande ersättning icke torde med fördel kunna göras, utan det närvarande stadgandet derom kommer att bibehållas, måste den för afbrukningen bestämmande tiden, med afseende å hvars och ens rätt att icke inom sitt område lida något intrång af andra, inskränkas till så kort tid, som med ömsesidiga fördelar och anspråk kan förenas; i följd hvaraf och då den i författningen, såsom den längsta, utstakade liderymden af 10 år synes vara i detta hänseende fullt tillräcklig, Utskotten hemställa, att å förevarande motion afseende ej måtte fästas. 14 Kap» 4 §. Af Olof Johansson: att, då denna § föreskrifver, det skiftesmannen, sedan han på marken utstakat och rörlagt skiftet, är pligtig meddela alla de under förrättningen förda protokoll, afslutade föreningar samt ego-graderiugs-Iängd och häfde-beskrifning, denna föreskrift väl afser att bereda egarne uti skifteslaget tillfälle att, efter erhållen del af dessa handlingar, innan fataiie-tiden för klagan öfver skiftet tilländagår, kontrollera skiftes-förrättningen och sålunda komma till öfvertygelse, huruvida skäl till klagan deröfver förefinnes, eller icke; men att, då kartan, jemte delningsbeskrifningen öfver det nya skiftet, icke på samma gång, utan först då detsamma blifvit faststäldt, erhålles, samt kartan icke eller kan landtmätaren affordras, delegare sålunda är förhindrad att med erforderlig säkerhet bedöma både graderingen och skiftenas lämplighet, äfvensom att granska, huruvida lotterna i enlighet med kartan blifvit å marken rätt utstakade.
Då Utskottet här ofvan utlåtit sig angående härads-allmänningarne och tillstyrkt, bland annat, att delegare uti dessa allmänningar må bibehållas vid rättigheten att tillgodonjuta den behållna afkastningen deraf, antingen in natura eller med de derför inflytande penningar, på sätt delegarne kunna sig emellan öfverenskomma, samt något förslag till de speciela stadgandena, angående hushållningen å berörde allmänningar ännu icke blifvit af Kongl. Majit afgifvet, anser, under sådana förhållanden, Utskottet, att ifrågavarande motion icke bör för närvarande till någon Rikets Ständers särskilda åtgärd föranleda. 5:o. Hos Höglofliga Ridderskapet och Adeln hafva Herr Ehrenborg, Richard, och Herr Hejkensköld, Selim, uti väckta särskilda motioner föreslagit, den förre att Rikets Ständer måtte för sin de besluta en författning, med bestämmelse af böter af 3 Ridr R:mt för hvarje kreatur, per dag beräknadt, hvartill den gör sig förfallen, hvars kreatur af hvad slag de vara må, befinnas beta å skogsmark före Maj månads utgång, Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottets Utlåtande JU 31. 17 utgång, och den sednare, att Rikets Ständer måtte hos Kongl, Maj:t anhålla om utfärdande af författning, hvarigenom skulle stadgas, att getter ej måtte i skog till betning utsläppas vid vite af 1 R:dr R:mt för hvarje djur om de utsläppas i egen skog, men i annans eller samfäld, dubbelt.
Men jag un« derställer Ridderskapct och AdelnS benägna pröfning om bet llkwäl icke är nägon skillnad i lättheten för denna inflytelse genom afständrt mellan Wästcräs, och det im warande Frimurarehuset pä Riddarholmen. Hwad TrupparS sammandragning beträffar förblifwcr jag wid Utskottetyttrade mening. När Konungen äger befälet öfwer Trupperne, wore det ett inträng i bans rätt atk nägot i förhand besluta om deras förläggande. Grefwe O e la Laröie: Jag förmodar dct lika litet kan wara öspritm af RegeringtSor - Den 18 Oetober. Formen att Konungen skall kunna sammandraga Truppar kring Riksdags - Orten öfwer det antal en wänlig Garnison ock? behörig Kungswakt utgör, som jag är fullt dfwcttpgod .ttl det alldrig är ben Konungs tankoni ni! aud ömhet och rättwisa wärdar lika sina Undcrsätares wäl och deras Lagliga rättigheter. Herr Grefwe n och Landt-Marsk alken gjorde härefter proposition pä hela §, hwilken med Nej och Ja beswarades. Herr Grefwen och Landt-Mars k a l ? e I! frägade derpä om Ridderskapct och Adeln bifölle denna § i dm delen som rörde de Utländske Ministrarna. Ropades Nej och Ja. Herr vkrenbarC, Oasper Willielm, förenade sig med Grefwe I)e la Garclie men trodde att af haas föreslagna tillägg en särskild § borde formeras. Grefwe ve i a 6 ar 6 is trodde akt just här wore rätta stället att införa detta tillägg, emedan här takadcS om Riksdags - orten. Herr vkrenborA knwände att benna § endast anginge Ministrars aflägsnande frän Riksdags orten under Konunga - tvål, och handlade allslnttt om trupper, hwarfbre han ä nyo yrkade att af detta tillägg en ny § mätte formeras, hwilket äfwen Grefwe ve la Garstie medgaf.
I ej > lika med mig, ören öfwerkygade, akt en inskränkt 06) oinskränkt tryckfrihet skall dä blifwa err swagt wärn för Swerige, och att ken dom, som ödet dä skulle fälla öfwer wär framtida sjelfständighet, 828 Den -6 Junii. Vighet, är med oberäkneliga hörande utsigter förbunden. Ropades fran flera häll i salen: brrr Herr Landt-Narffalken frägade om Höglofl. Ridderskapel och Adeln ansäg öfwerlaggningen flurad. Ropades Ja. Herr Landt-Marfkalken: Af discourserne har urrönts, art somlige ledamöter helt och häller bifalla Constitntions-Utskorters nya redacrion af de fyra första § § af Tryckfrihetö-sörordningen. Somliga hofwa gjort anmärkningar wid wiho puncrer i beha Z §, uti hwilka de önska tilläggningar eller förändringar. ?lndra äter hofwa bestridt lagliqheren af uptagandet och afgörandet utaf wista puncrer, hwilka de anse böra, såsom förut icke beredda, hwitå till nasta Riksdag. En vch annan har yrkat äterremist af Constiturions-Utskottets betankanden. Den af Utskottet föreslagna Jury har blifwit af somliga afstyrkt, af andra äter tillstyrkt. Senast har jag äfwen hörk yttras den tanke, art LandtMarskalken, enligt betz ed och innehållet af 55 H Riksdagsordningen, icke borde kunna göra proposition till bifall ä ConstilmiouS-Utskottets betänkande, af orsak, att, dä ett särskildt sätt till grundlags» frägors behandling, icke är afgjordt, skulle 8l § Regeringe-formen derwid ligga i wägen.
Utskottet får nämna, att så väl denna delail-fråga, som flere af dylik reglementarisk art, hos Utskottet ej lemnäs utan uppmärksamhet, då, efter bestämmande af Lån-rörelsens hufvud grunder, Utskottet kommer att bos Rikets Ständer föreslå de speeiela föreskrifter, som, i afseende på hvarje utlåning, serskildt må finnas behöfliga. Då, oaktadt de uti detta förnyade Utlåtande omförmälda jemkningar och förändringar - Bil. till Banco-XJtskoltets.TJll. N.o 82. n3 ändringar i vissa delar af Utskottets förra Förslag, ingen egentlig rubbning uppstår i de allmänna hufvudgrunder för Bankens Lån-rörelse lill nästa Riksdag, som Betänkandet N:o 48 (pag. i4 till och med 16), uti ^'Aq punkten innefattar; så varda dessa härigenom åberopade och å nyo till Rikets Ständers bifall anmälda. Stockholm den 22 October 1829. Reservationer: Ankom till Exp.-Utsk. den 3o October 182g. Emot räntans höjande; från 3 till procent för lån på Guldoch Silfverpant. Hr Prosten Elfström j som ansett tiden icke vara inne, eller nuvarande förhållanden medgifva, att höja räntan på något slag af de från Banken utgående lån, har, på sådan grund, reserverat sig emot denna punkt af Utskottets Utlåtande. Bih. till Riks. St, Prot. 1828 1829. 6:te Sami. 2 B. 8 y:de Häftet. ii4 Bil. till Banco-ZJtskotlets Uti. Hr Leffler har yttrat den tanka, att, då smärre lån emot pant af Guld och Silfver vanligen endast af mindre bemedlade begagnas, och tilloppet af sådana Lånsökande troligen komme att betydligen ökas, sedan beslut är fattadt, att General-Assistance-Contoiret skall upphöra; så borde, åtminstone för smärre lån af detta slag, eller under 5o R:dr, räntan icke höjas öfver hvad den förr varit, eller 3 procent. Hvarmed Herr Contracts-Prosten Pettersson sig förenat.
Frankrike, med 42 millioner Jnnewänare, utgör medelpunkten; de närmast kringliggande'Stater utgöra med detsamma ett gemensamt helt, förmedelst ett foederalivt förbund;- och de aflägsnare hafira ingätt Alliancer, som jemte familjeband, eller Ländernas naturliga läge och Stats, interetzen, äfwen fästa dem wid det allmänna förbundet. Swerige befinner sig omgifwet af alla tre de nu uppräknade Europas största magter. Osteroch Ncrdsjön^gör det till granne med HafsHerrstaren; i Ostern är det efter ärstiderna mer och mandre sammanhängande med Rystland; i Wester och Söder gränsar det till Danmark, som utgör del af Continental-förbundet. Med 2 millioner Jnnewänare, och ett sädant läge, kan det omöjeligen hoppas att r längden bibehälla en sädan fullkomligt oberoende yttre sjelfständighet, som de mindre Stater, under förra jemnwigts-systemet ägde, och dä kunde bibehälla. Denna sanning är högst oangenäm, men desi owedersäalighet, ty wärr! af exempel klarligen bewist. Mätte andra Staters misiöden, och de splittror wi sjelfwe lemnadt, i det olyckliga skeppsbrott, hwarifrän stor. hjertade och redlige Män osi räddadt, blifwa warnande winkar, att ej ä nyo med samma fördomar om Europas ställning, kasta ost r samma och kanske ännu större olyckor. Swen - Den 21 Augusti. 89 Swerige har ännu blott flutit fred med sina fiender, men ej omfattat det system, som stall försäkra desi framtida sjelfbestånd; Swerige mäste säledes nödwändigt förklara sig, det mäste nodwandigt helt och hällit omfatta ett af de Europeiska Stats-spstemernc, och att den naturligaste förbindelsen, i sädant fall är med den magt, af hwilken wi hafwa mest att hoppas och mindst att befara, samt att Frankrike är för dest i denna belägenhet allmänt medgifwit.
Dcnna § innefattar 2:ne delar, den ena angäende tilläkclse at anlägga Torp och Nybyggen, den andra rörande KronoUtlagornes utgörande. Jag för min del känner ingen författning som äläggcr Hemmans-ägarc at för sina Nybyggen betala Krono.Ukffyldcrne. Hans Lxcellencs Herr Grefwe Kuutk, Jag tycker mig finna at man contunäerar Nybyggen och Inhyseshjon med hwarannan. Nybyggen kunna icke annat än wara gagncliga för Riket. Oe föröka Folkmäng, den och upobla Landet! Oe börja med husbyggnad och trägärdstäppa och bryta sedan upp äkcr och freda äng. Sädanc böra upmuntras. Inhyseshjon äter äro skadlige lättingar, om be icke genom äldcr eller krämpor äro utur ständ satte at arbeta. Äro de arbetsföre, böra de ej undgä at betala skatt til staten; och för at komma bertil, är ruin tanka at ägaren til Hemmanet, hwarä de hysas, bör wara pliktig at answara för Krono-Utlagorne, äfwen som för Nybyggarens. Herr 8testt, polian ^xel. Ester min tanka har betta ämne sätt et widsträcktare utseende än det borde. Frägan är ej om rättigheten til Nyhyagcn, utan endast hwrm för dess skatt skall answara; för min del finner jag Friherre Lilfverlcfiöl65 tanka uti sit cliölamen ganska julle, hwad denna fräga widkvmmcr, at ingalunda Jordägaren bör answara för Nybyggarens parsonels rilskyldcr, och jag anhäller at Friherre Lilkvnrfefiölsts och töfwcrste-Lieutenant klammarlaerZS anförande i benna fräga mätte upläsas. Friherre De Lieer, Larl. Jag hade ärnat anföra detsamma som Herr Klajor Ltecit nu ytkr.at. Kronoskatte-Hcmmans-ägarc njuta samma rätt at anlägga Torp pä sin jord, som Frälseägare.
Beträffande det vid sisth Riksdag staden Borås beviljade låneunderstöd af 85,ooo R:dr Banco, så hafva Rikets Ständer 1:0 beviljat anstånd till år 184° med de årliga capital-afbetalningarne på lånen till enskilde personer, hvilka capital-afbetalningar, enligt vederbörande låntagares afgifne skuldförbindelser, eljest skolat taga sin början från och med år 1835 j men att emedlertid å hela lånet af 85,ooo R:dr erlägges i föreskrifven ordning fem procent ränta med Fyratusen Tvåhundra Femtio (4,2Öo) R:dr årligen; och 2:0 att ifrån och med år 1840 inbetalas på hela lånesumman af 80,000 R:dr, inom hvarje års slut, åtta procent, eller Sextusen Åttahundra (6,800) R-dr, hvaraf beräknas fem procent såsom ränta å det innestående capitalet, och hvad som derefter öfverblifver, afskrifves på capitalet, intilldess detsamma blifvit till fullo återguldet; dock komma alla öfriga vilkor, under hvilka ifrågavarande lån är beviljad t, att förblifva oförändrade. Bil. -till Stats-Utskottets Memorial N.o 4l0' i5 §• 49- Rikets Ständer hafva, i sammanhang med frågan om Städernes inqvarteringsskyldighet, beslutat, att Riksgälds-Contorels hos Städerne Malmö och Ystad egande fordringar för meddelade lån till uppförande af Stalloch Casern-byggnader för de i desse städer förlagde Sqvadroner af Kronprinsens Hussar-Regemente, skola till Kongl. Maj:t öfverlämnäs, för att dermed, efter i behörig ordning föregångne värderingar, och j»å de billigaste vilkor, som kunna betingas, inköpa de Stalloch Magasinsrum för fourragepersedlar, som af Städerne Malmö, Ystad och Helsingborg nu egas samt i och för inqvarteringen derstädes erfordras; börande det öfverskott å fordringarne, som efter köpsluten uppkommer, ingå lill Riksgälds-Contoret och liqvideras efter de grunder, som vid utlåningen äro stadgade. §. 5o.
I öfrigt har anslaget för Cavallerieoch Artilleriehästars remontering, skoning m. rn., på sätt uti E. K. M:s Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, jemväl omförmäles, blifvit minskadt med 96 R:dr 8 sk., äfvensom en besparing uppkommit i anslaget för värfvade Cavalieriets och Artilleriets hästars fourragering med 466 R:dr, hvilka belopp skola vid Statens upprättande till afdrag observeras. Utom förutvarande ordinarie anslag, har E. K. M., uti Dess Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, ansett följande tillökningar såsom väsendtliga för Försvars-Verkets upprätthållande, nemligen : a) En, dels af förhöjda pris å förnödenheter, i följd af pappersmyntets försämring och dels af Beväringens tillökta antal föranledd förstärkning af det årliga anslaget för Arméens materiel med F) Arméens vapenöfningar — 85,000. c) Tillökning i anslaget för Beväringens vapenöfningar, förorsakad af Bevärings-manskapets förökade antal — 3o,ooo d') Exereitie-Compagnier och Esquadroner •—. 56,000 . * Utgörande för 3:dje Hufvud-Titeln tillsammans — 261,000. eller med tillägg af 35,000 R:dr till Flottans exercice, hvarom Rikets Stan* der vid regleringen af 4;de Hufvud-Titeln meddelat Utlåtande, en summa af 296,000 R:dr. Och har E. K. M., på det att de oundgängligaste af dessa utgifter måtte kunna, åtminstone till någon del bestridas utan förhöjd beskattning, 324 Expeditions-Utskotlels Forslag till lind.
Utdrag af Protocollet hållet hos Bonde» (Åkandet den 28 December 1809. S. D. Ester uppläsandet as Stats, Utskott tels Memorial den 2^de sistledne Nowemlur i anieds ning af Kongl. Majus lii! Utsiwcreis utlåtande ös. werlämnade Nådiga Proposition angående medel eill farskilste tillfälliga utgifter; fann Bonde.Slandet, fka, ltgk Memoiialet gilla och samtycka; /varom de ösr:. ge Rejpecriwe Siänden wötdfamt och kvän!igen skulle kungöras. Oc iu^>ea. Lx Pro:oculic>. Mägärllb. S. D. rz4 Den z Ianvarli. S. D. Bonde-Ständet, fom redan förut bifallit, Högloft. Statö,Utskottets Betänkande uti fragan om återbetalning af de Län hivarmed äiskillige af Stockholms Stads Handels Societet biträd! Kongl. Majit och Riket i anledning af Kongl. Kungörelsen den 2O sistl. Maro, ansäg sig nu wid föredragning af bemälre Ulskolcö uppå Wallof!. Borgare SländetS aterremitz i amner afgisne förnyade utlåtande, icke kunna göra någon ändring i sikt förra Beslut. Om detta Beslut skulle de öfrige Resp^ciiwe Ständen wördsaml och wänjigen underrättas, ve lupr-». Lx krolocollo. 8. bl. Häzär^b. S. D. Föredrogs ett frän Alllmänna Be. smars, och O conon,ior samt BewillningS, Utskottens Plenum expedierade Protocolls - Utdrag den 27 denna mänav, hwaruti bemälte Utskott tillkännagifwit huru som wid ytterligare företagande af den frän Högloft. Ridderskapet och Adeln äterförwista, samt äf de öfrige trenne
Gagnet af Hushållnings-sällskapets oinförmälda, i flerfaldig» riktningar ådagalagda verksamhet kan väl hufvudsakligen icke förr än i en kommande tid uppenbara sig, men redan den lifvade nitälskan för landtbruksnäringens höjande, som bevittnas af allmänhetens talrika deltagande i landtbruksmötena och af det årligen växande antalet af dem, som anlita Läns-agronomens biträde, är ett säkert förebud, att detta gagn icke skall uteblifva. Jordegors hägnande medelst grindar öfver allmänna vägarne har här, såsom i åtskillige andra län, blifvit sträckt till ett för rörelsen särdeles besvärande missbruk. I följd af de åtgärder, som från länsstyrelsens sida i detta afseende vidtagits, har likväl under de senaste åren å de allmännaste farvägarne grindarnes antal betydligt minskats. Länets allmoge vidhänger för öfrigt den gamla åsigten om stängsels oumbärlighet, hvadan grundsatserna i den nya stängselförordningen hittills vunnit föga eller ingen tillämpning i denna ort. I skogstrakterna uppföres stängseln mest af träd, på skoglösa orter deremot allmännast af sten. I sammanhang med redogörandet för landtbrukets hufvudgrenar och åtgärderna för deras befrämjande, påkalla några mindre hufvudsakliga föremål för landtmannayrket uppmärksamhet, och deribland afveln af fjäderfän, som inom länet i allmänhet ej företer något anmärkningsvärdt. Endast i Oroust och Tjörns fögderi egnas, åt hönsafveln synnerlig omsorg. Vintertiden hysas hönsen i allmogens egna boningsrum, och näppligen linnes der någon backstuga, som ej jemte innehafvaren herbergerar några sådana djur. Aggförsäljningen från denna ort är ock derföre betydlig. Jagten är icke att anse såsom någon allmännare binäring i detta län, änskönt den rika tillgången på skogsfogel i fjellbygden och sjöfogel i skärgården kunde bereda en väl behöflig inkomst åt dessa orters befolkning, om jagten ändamålsenligt sköttes. Biskötseln har i vissa orter af länet under senare åren blifvit med mera nitälskan omfattad, men är i allmänhet af föga betydenhet.