Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
fantasi med preludier och långdragna ackord (Illustratör: Jnniii Stftrinn). Bönderna sutto Kyrkoherden stod ett par sekunder liki alla möjliga tonarter. som försänkt i begrundande. Så vände fortfarande stilla. han sig värdigt om mot altaret, och hans Och åter förgingo några minuter. Kyrkokala hjässa med sin gråa hårkrans omkring herden hvilade än på det ena, än på det stilla och uppmuntrande mot församandra benet. Så hostade han varligt. Or&amp; nna Jinutson lingen, medan orgeln med dämpad klang ganisten uppfriskade sig med ett solfeggio spelade sväfvaride melodier som till en meaf Bach. lodram. Fortfarande samma orörlighet hos förEn viss oro började förspörjas på manssamlingen. sidan, flottiga skinnpungar drogos i dagen, En dryg kvart förflöt på detta sätt. Svettoch ett svagt mummel af hviskningar hördropparna stego kyrkoherden i pannan. Hans Än han tågar på vägen fram, des, men ingen rörde sig ur fläcken. Villmånsken började rodna af sinnesrörelse, och Följd af bullrande hopen, rådiga och förlägna blickade bönderna på orgelspelet lät som en matt trånande suck Huldt fördrager han sol och damm hvarandra, tummade siua skinnpungar och efter befrielse. Lyssnar till hjärteropen. töfvade i sina bänkar, medan kyrkoherden Allt förgäfves. framför altaret tåligt bidade sin lön, bidade Och slutligen efter tjugu minuters ståndBär du slöja af dunkelt ve, förgäfves. Det förhöll sig nämligen så, att aktighet vände kyrkoherden sig o m mot Sörjande like, stanna, Ane Lindseth, socknens rikaste bonde, talförsamlingen, tecknet att offringen måste Lös de tyngande kval och le, man i stortinget och en viktig medlem af upphöra, kastade en blick likt en åskvigg Lyft din fårade panna. kommunalnämnden, han som högvuxen med ut öfver sin hjord och gick som en bild ståtlig hållning och värdig uppsyn brukade af den rättvisa domen in i sakristian.
För att öfver detta Memorial kunna afgifva Utlåtande, har Utskottet ansett nödigt först göra sig underrättadt , i hvad skick ifrågavarande paal, såsom hos Konungen i underdånighet redan Den ii Juli. I119 redan anhängigt gjort , sig för närvarande befinner. Utskottet Itai dervid inhämtat , att sedan från Fullmägtiga för flera Tackjerns-Bergslager i Riket ansökning af enahanda innehåll med ofvan upprepade Memorial blifvit hos Riksens Högloft. Ständer vid 1809 och 1 81o årens Riksdag angifven, Riksens Ständer, jemte underdånig anhållan och förslag att en fri handel af Tackjern inom och öfver hula Riket må i Nåder, på de af Riksens Ständer anförda grunder, under vissa vilkor tillåtas, till Kongl.- Majtts Nådiga pröfning i Underdånighet hemställt detta mål, Kongl. Maj:t täckts i Nåder infordra häröfver Hess Rergs-Collegii samt öfriga vederbörandes underdåniga yttranden och förklaringar, samt att tillika med dessa förklaringar och välbemälte Kongl. Collegii egna Utlåtande, Aetea blifvit till Kongl. Maj.t i underdånighet öfverlemnad. Och som Riksens Högloft. Ständer sin tanka rörande detta ärende således redan afgifvit och Kongl.
Hvad beträffar Göta hofrätt, så borde, med afseende på landets odling och gamla historiska förhållanden, en division, d. v. s. en öfverrätt, hafva sitt säte i Göteborg fär Göteborgs och Halmstads län samt närmaste delar af Westergötland, en i Wexiö för Wexiö och Jönköpings län, en i Kalmar för större delen af Kalmar län med Öland samt Gottland, en i Linköping för Linköpings och nordligaste delen af Kalmar län, och en i Skara för största delen af Westergötland samt Dalsland. Sverige erhölle genom en sådan anordning 10 öfverrätter, ett med afseende på landets stora utsträckning ingalunda för stort antal, helst om rätts]edamöternes antal bestämdes efter mängden af göromål (i Norrige utgöra ledamöterne i öfverrätterna, eller i dessas divisioner, i fall mer än en sådan pröfvas nödig, blott 3:ne). Men i anseende till hela sistnämnde hofrätts redan befintliga säte i Jönköping, föreslår jag nu endast en divisions förflyttande till Göteborg och en till Kalmar. Kostnaden för de föreslagna förflyttningarna skulle blifva liten eller ingen, helst hofrätternes yngre ledamöter i sina fullmagter redan äro, der så nödigt pröfvas, förbundne till en sådan flyttning, och de städer hvilka komme att emottaga de nya öfverrätterna, åtminstone till en början säkerligen tillhandahölle dem nödiga domstolslokaler för godt pris eller för intet; och de i framtiden besparade presidentlönerna skulle blifva fullt tillräckliga för dessa utgifter. Hvad slutligen beträffar den af mig väckta frågan om en förenklad arbetsordning i öfverrätterna, så, och då denna är mera invecklad samt på det närmaste sammanhänger med förslaget om en alldeles ny rättegångsordning, anser jag densamma böra till nästa riksdag uppskjutas. Jag anser mig dock böra i ifrågavarande afseende fästa uppmärksamheten på hvad lagkommittéen och sista lagberedningen i bemälde fråga föreslagit. Jag anhåller vördsamt om remiss till vederbörligt utskott. Stockholm den 12 November 1862. P. G. Alander. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 14. 29 JV? få. Af Herr Witt: Om förändrade bestämmelser i afseende på författningars och andra handlingars kungörande inom församlingarne.
I öfrigt vill jag erinra, att den K. propos:n föreslår obetingadt upptagande af 2 millioner r:drs lån, utan afbidan af någonting annat, än R. St:s beslut. Om således propos:n antages, skulle vi kunna låna upp bela summan, utan att vi ägde en enda hypotheksförening organiserad. Frih. Rantzou, Joh. A 1 b.: Jag hade val icke tänkt att yttra mig vid remissen af den ifrågavar. K. proposm; men då discussion derom uppstått, torde jag icke böra dölja äfven min tanka. Att jag icke särdeles tror på de hjelpkällor för jordbruket, sorn man förmenar sig framkalla genom lån, torde vara bekant af de anföranden, jag i detta afseende afgifvit vid sista riksdagen. Min öfvertygelse qvarstår i detta fäll orubbad. Men äfven om jag, i motsats härtill, trodde på den miraculösa förmågan af statslån, så betviflar jag ändock, att Regeringens propos. är antaglig. En värd talare, Hr Dalman, har i detta hänseende, som mig tyckes, sett saken vida riktigare, än Hr Gunther. Tror man väl, att något utländskt lån kan erhållas på de vilkor, sista Ständer stadgade? Jag betviflar det; och om det erhålles, hvar vill man i ett ögonblick skalla utlåningssäkerhet — och hypotheksföreningar? Hvem skall vidkännas räntan, innan de sednare komma till stånd, eller, om de ej komma till stånd (hvilket sednare är det sannolikaste med våra usla creditlagar), hvem skall betala räntan förde medel, som ej blifva utlånade? Då länet ej kan erhållas från utländningen utan mot rabatt af fullt 8 proc. på capitalet, skola hypotheksföreningarna nödgas älnöjas med en lika rabatt vid länesummornas emottagande; och tror man väl, att dessa lån icke på sådant sätt skulle kosta jordbruket 8 16 II. i5 Den 10 November. proc. i still let för 6, och således förstöra det i stället för att hjelpa? Mera penningar komma in i landet, det är sannt; men då det sker genom lån, är det icke på en naturlig väg.
För ett fullständigt ordnande af denna för allmänna sjötrafiken särdeles vigtiga hamn, med ka 2 - 18 jer, broar, vågbrytare, kranar, m. m., äfvensom till återstående muddringar för fördjupande af såväl sjelfva segelrännan som 5:ne särskilda större bassiner, dels till 17 dels till 15 fots djup, bar géneralplan blifvit upprättad, som beräknar arbetenas kostnad till 1 million 612,456 R:dr; och Kongl. Maj:t bar, den 18 Maj 1860, såsom bidrag till muddringarne, hvilka äro kalkylerade att erfordra 681,580 R:dr, täckts i Nåder anvisa ett lån från Handelsoch Sjöfartsfonden af 500,000 R:dr, att utgå med 75,000 R:dr, under hvartdera af åren 1861—1864. Arbetet bedrifves under ledning af Kongl. Direktionen för Götheborgs Hamnoch Elfarbeten, enligt årsförslag som meddelas till Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnaderj — och årsberättelser, rörande hvad som vid anläggningarne blifvit vidgjordt, insändas från Kongl. Direktionen till Styrelsens granskning, hvarjemte fortgången medelst årliga inspektioner kontrolleras af Styrelsen. Tilt ytterligare understöd för Hamnbyggnad vid Falkenberg har, såsom lånebidrag från Handelsoch Sjöfartsfonden, meddelats ett belopp af 40,000 R:dr R:mt, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga bref af d. 22 Februari 1861. Enär företaget vid 1857—1858 årens Riksdag af Rikets Ständer undfått Statsunderstöd, dels såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och dels såsom lån, under vilkor, bland annat, att anläggningen bör fulländas under innevarande år, så har nytt kontrakt icke behöft afslutas i anledning af detta ytterligare lånebidrags beviljande. Anmälan om att arbetena äro till afsyning fulländade har till Styrelsen för Väg-och Vattenbyggnader nyligen ingått. Till byggnad a/ ny Bro öfver Almarstäkssundet i farleden till Upsala, med väganläggningar på båda stränderna samt rensningar och förbättringar i farvattnet, har Kongl.
Jag anhåller blott att få upplysa Hr v, Troils misstag i anseende till prestetaxan. Denna utskyld bär under nära 3oo år icke blifvit utgjord på det ursprungliga sättet genom truppers mottagande i borgläger, utan dels i natura-persedlar och dels i penningar, och R. St;s beslut vid denna riksdag har icke varit att förvandla denna taxa i penningar, utan att låta den utgå såsom hittills, äfven i persedlar. Således synes detta icke utgöra någon lämplig bevisning. Hr Rosenblad, Bernh.: Utan att i öfrigt deltaga i discussionen, vill jag blott upplysa i afseende på den såkallade gärdetaxan, som åligger presterskapet, att denna taxa till början af 1600-talet utgått dels i oxar och dels i smör, alt den sedan utgått efter ett lågt kronovärdi i penningar, Den 16 Augusti e. ra. 135 samt att det sålunda är ganska bestämdt, att förhållandet är sådant, som Hr v. Troil yttr at, att under sednare tider gärdegifvarne haft förmånen att få betala i5:de eller i6:de delen af hvad samma gärd först utgjorde. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å Oecon.Utskts utlåt. Ropades starka nej, blandade med ja. H. Ex. framställde propos. till bifall å Oecon.Utskrs förslag med den af Gr. Gyldenstolpe föreslagna förändring. Gr. Gyldenstolpe: Hr v. Hohenhausen har föreslagit ett tillägg i redactionen, som jag tycker kunde inflyta, och jag får derföre anhålla, att dessa buda propositioner mätte förenas. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Oecon.Utsk:s utlåt, med den af Hr v. Hohenhausen föreslagna förändring. Ropades ja och nej. Ilr von Troil: Jag anhåller om votering och att afslag å Utsk:s betänk, må blifva contrapropos:n. Upplästes till justering följande voter:spropos:n: Den, som biläller Oecon.Utsk:s utlåt.
l ' ill den Ssigt, air nian i könet i och fur sig liar att siika gmncleii till den olika knmiiialitetsfreqvensen hos niinneii och hos &lt;pinnonin, har jag icke kunnat ansluta mig. I motsats dertill har jag gjort gal. lande att denna olikhet till v&amp;cndtlig del - silcdes icke utes / ~tanrie beror pS de olika förhbllanden, i hvilka iiiiiiinen och qrinnorna befinna sig, och jag tror att denna uppfattning icke med fraiiig91ig skall kunna bestridas. Men andras nu dessa förh9llanden, antingen p9 den flyni ntucck / i~~~c~s vi&amp; ellcr gmom en 6i.M orrrstört~~i~, d intriider Hven en lÖAndring i fr363 om krinliiiditeisfrealrciiseii, det ar en sjelfklar sak. Och hrarför skulle Red. vara intresserad af att, s5soni det i R e k s uppsats skett, se den s+cn dragen i t \ if \ .elsrn51? Dertill bör viil icke h a omstiincligheten föranletia Ked., att nagon i det niimda sakförhSllandet kan se Ben nic&lt;ldjens Lnk~ida, soiii t91 att Unka 118, &lt;IS fraga Sr om kihens likstiillighet i det yttre allinsiina lifvet~. Far qvinnan den uppfostran, hvilken samhillet ar henne skyldigt, och ö p p n ~ s för henne alla de banor, p i hvilka hon kan utveckla sina an. lag, bruka sina g9f \ .or och vinna sin I !ergiiing, sa nierlför detta ouiid.gtingligen sina faror för henne, och dem skall en dr. / qriiinor visa sig e&amp;ia kraft att öfverviiina; men skulle inaii 1.51 derför beröfva hva j e ilvinna friheten att betriida ilessa banor? Red.
Friherre kriliencrknt?:) kohan Milhelm, hegärde Herr Laron och Landtmarfkalkens xroposition pä den af honom förledne gårdag gjorda motion, hwilken han nu upläste sä l-^ dande: at dä Loii8titntion3 projectet legat pä bordet sist til nästkommande mändag, ochdetsam. ma derefter til afgörande företages, proportion mätte göras til totalt bifall eller totalt förkastande af berörde project, som at i den händelse Lon-rtitutions-projsctet emot förmodan blefwe förkastadt, Ridderskapet och Adeln willeupmana sine Medständer at genast utropa Hans Kongl. Höghet Riksföreständaren til Sweriges Konung, at regera efter Regeringsformen af är 1772, utan något tillägg af Säkerhets akten, men med de förändringar, hwarom Konungen och Riksens Ständer, under loppet af detta Riksmöte samfält kunna öfwerenskomma. Ropades: Nej, Ja, Nej. Herr 483 Den 5 Herr Laron och Landtmarskalken. Såsom mänge ännu anmält sig at anföra sina tankar öfwer LonstUutionen, sä kan ej frägan om proposition ännu äga rum. Herr L.2^on8to!pe, sonås Lamuel. Jag har utbett mig at fä tala. Jag ärnar icke öka anmärkningarne emot den föreflagne npa Regeringsformen, som wid et lyckligare tidskifte än detta, bättre torde kunna jämkas och rättas, i hwad den tiläfwentyrs kunnat förfela ändamälet af framtida wäl; men mig torde fä tillätas fä fästa Högloft. Ridderffapets och Adelns upmärksamhet, ängäende det til Lons tuno onsUtffottet remitteracis ämne, om inrättande af Förlikningsmän, hwarvm Utskottet uti sit betänkande yttrat sig, at bet synes höra til Lagr!tl?ott'. ts beredning. Desia ord utmärka twifwelsmäl, om frägan derom bör eller kan uptagas. Den angär et nytt Laqffipningssätt, men ändrar icke gammal Lag.
Fädernesland j han blefve vand vid andra luftstrek, vid annan föda än den vid hvilken han är uppfödd uti sin egen provins; hans kropp blefve både stark och vig af rörelsen, och sinnet muntrare vid ombyten af föremål. Det är icke nog att ensamt vara tapper, maD bör äfven förvärfva sig eri härdad kropp och det mäst tjeniiga sätt, att vinna dessa egenskaper, är att genom marcher få besöka sina längst aflägsne landsmäns hemvister. Soldaten bör under dessa tåg icke aflönas med proviant, utan med penningar, dem han får lära sig använda till sin nytt3, och bör af Länens Höfdingar för allmogen föreskrifvas billiga taxor, hvilka genom kungörelser skola föregå den annalkande trouppen. På detta sätt skulle vinnas tvenne så dyrbara ändamål, penningarries spridande till Statens alla Provincer och Svenska Härens fullkomnande, svarande mot Konungens och Nationens fordringar. Derigenom alltid vand och färdig att utan långa förberedelser uppbryta från sitt boställe skulle hemsjukans olyckligt» följder äfven häfvas och krigarens högsta pligt, sin Konungs och sitt Fosterlands försvar, blif - 6$ 4 Den 24 februarii. va hvad det är förut, hans dyrbaraste, men då äfven hans angenämaste föremål. Jag får derföre anhålla om remiss af detfa memorial och att penningar måtte anslås till projectets införande N:o 7. Friherre JVrangel, Henning: Att beskatta jord enligt allmänna öfverallt användbara grunder, är en fråga, som ofta blifvit framställd, men, mig vetterligen ännu aldrig nöjaktigt besvarad. Önskeligt vore att eli hvar, sorn äger insigt i detta vigtiga ämne ville deröfver afgifva sitt projeet till Riksens Ständer, och att personer som äga kunskaper i hvad som rörer Bruksrörelse, handel, manufacturer och andra näringar, ville uppgifva de principer, hvilka enligt deras tanka äro användbara och passande för beskattningen af hvarje serskilt slags iudustrie.
Majits andel deruti skulle likväl utgöra En Million Gulden efter 24 Guldens Myntfoten; hvaraf likväl bör afdragas den Summa, som Staden Rubeck har att fordra, och af en kanske dubbelt så stor, hvilken tillkommer Furstendörnena Lippe Buckeburg och Lippe Detmold; men det är tvifvelagtigt, att denna Summa kan erhållas, emedan hon beror på en liquidation, som skall ske imellan Österrike, Ryssland och Preussen och de Tyska Furstarne, för de lefverencer, som dessa Furstar gjort åt nämnde Magter» Stats-Utsiottets Bet eini anden. 1675 troupper. Kongl. Majit var långt ifrån att tro år 1815, att tviptigheter skulle uppstå om denne Skuldens gäldande; Summan var påräknad med undantag af en Discont af högst 15 ä ao Procent. Kongl. Maj:t later i sammanhang med den öfrige Krigs-Räkenskapen till Stais-Utskottet öfverlemna de Berättelser och Handlingar, som upplysa desse mål, på det att Stats-Utskottet af det ena och andra må kunna erhålla fullständig kännedom. Krigs-Fondens skulder på Continenten till H annover , Mecklenburg, Schwerin, Strelitz m. fl, hafva äfvenledes af desse samfäldte tillgångar under loppet af den förflutne tiden liquiderade blifvit, och alt i denne del i behörig ordning bragt, det Stats-Utskottet blir i tilli fälle att af Räkenskapen närmare erfara. Varande det, med beräkning af alla förenämnde tillgångar å den ena sidan, och degenom Tractater samt öfriga förhållanden bestämde KrigsSkulder och utgifter på fasta landet å den andra, som Kongl. Maj:t år 1815 till Riksens Ständer uppgaf, att omkring Två Millioner Preussiskt Courant kunde öfverblifva till Riksens Ständers disposition för utgifter hemma i Riket.
Direktionen öfver Invalid-inrättningen å Ulriksdal. Räkenskaperna äro i Kongl. Kammar-rätten granskade för år 1850 med och för år 1S51 utan anmärkningar. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. år $$50. år 1851. Balans från föregående året: Uppbörd: Invalidernas antal och underhållskostnad har utgjort: vid början af år 1850j Underhålls Antal. summa. — Vid räkenskaperna har någon anmärkning hos Revisorerne ej förekommit; och befunnos fondens säkerhetshandlingar, vid anställd inventering, i behörig ordning. Kongl. Krigs-akadem ien. Dess räkenskaper, som för båda revisionsåren blifvit i Kongl, granskade utan anmärkning, utvisa följande förhållande: Kammar-rätten Debet. år fl§5ö. år Balans från föregående året: Uppbörd: Stats-anslag å 4:de hufvud-titeln Dito å 9:de dito Kadetters algifter Balans från föregående året: — Utbetalningar utom stat 2,465: 40. — 1,S97: 32. — Afskrifning 85: •— S:r ~T08^894: (k f. 109,003: 24. Kadett-corpsens styrka under dessa år bar utgjort: flen / Januari 1S50 - — 189. tillkomne under år 1850 - — 51 „ 1851 - r 68. Eldigt derom gjord anteckning i balansrelationen till 1851 års räkenskap, lärer det återstående beloppet, 91 Rdr 22 sk. 6 r:st., af Akademiens, i föregående revisionsberättelse omförmälda, fordran i aflidne Kadetten C. W. Bergenstråhle» sterbhus, på grund af Kongl. Kammar-rättens resolution den 17 November nyssnämnde ar, vara uti 1852 års räkenskaper afskrifvet. llevisorerne hafva icke funnit något vid räkenskaperna att erinra. Allmänna Garnisons-sjukhuset. Räkenskaperna äro i Kongl. Kammar-rätten granskade för år 1850 med och för år 1851 utan anmärkning samt utvisa följande förhållande:
Säkerheten pröfvas och godkännes af delegarne, jemte ett af Fullmägtige utsedt ombud, och skola förbindelserna med åtföljande hypothek, antingen i länets ränteri eller å säkert ställe i stad, der Direktionen har sitt säte, förvaras i kassakista, hvartill Direktionen och ett af Fullmägtige utsedt ombud hafva hvar sin nyckel, eller ock, enligt de föreskrifter, Fullmägtige i sådant afseende meddela, aflemnas till förvar i Riks-banken. Tillsynen deröfver, att säkerhetshandlingarue bibehållas vid gällande kraft, åligge Direktionen. b) Kreditiv från Riks-banken meddelas på en tid af högst 10 år, till belopp motsvarande den del af teckningssumman, hvarför säkerhet blifvit ställd; dock icke någon Filialbank till högre summa än 500,000 R:dr Runt. c) Å kreditivets hela belopp afgifver Filial-banken, genom dess Direktion, en till Riksbanken eller order ställd förbindelse, i hvilken, till Riksbankens säkerhet, Filial-banken pantförskrifver till enahanda belopp de förbindelser med bvpothek, Filialbankens delegare aflemnat, samt jemväl underkastar sig alla de vilkor och förbehåll, som blifvit fästade vid rättigheten för Filial-bank att kreditiv hos Riks-banken begagna. d) På kreditivet eger Filial-bank att, efter behof, utfärda icke allenast till viss man eller order ställda och vid uppvisandet betalbara vexlar å 100 R:dr och derutöfver, äfven i brutna tal, utan ock assignationer å valörerna 100 R:dr, 500 R:dr och 1000 R:dr; och gäller härvid för öfrigt till Mom. 1 b) oförändradt. Mom. 1 c) oförändradt. Mom.
BorgareStåndet är ändtligen anmärkt, ”att skillnaden i bestraffning för den Prestman, som före Valet betrades med olaga lönebeting, och den, som ej upptäckes förr, än hall erhållit fullmagt, är för bård mot den sistnämnde, hvilken, sålunda från sysslan skiljd, sannolikt aldrig erhåller någon annan ordinarie tjenst; tvänne års suspension Vore för denne ett tillräckligt straff'*. Vid noggrann! öfvervägande af hvad sålunda anfördt blifvit, hafva Utskotten, vidkommande först den yrkade förlusten af Em betet för den Prest, som olagliga lÖneaccorder inginge, icke funnit sig kunna frångå de i förra Betänkandet, sid. 4o, andragna skal för afstyrkande af en sådan strängbet i bestraffning, som, frnktansvärdt, skulle leda till motsattsen emot sitt åsyftade ändamål, brottets fördöljande, i stälBih. t. R. St. Desv. o. Oec. Utsk. Uti. IV.-o 60. let för dess upptäckt. Beträffande åter del» i form af ny motion, af samma Anmärkare framställda yrkande» att Presteds-formulairet måtte undergå en sådan förändring, att Edsbrott icke blefve med den ifrågavarande Lag-öfvertrådelsen förknippadt, så kunna Utskotten icke eller derutinnan dela den värde Motionairens välmenta åsigt. Den inre moraliska förbindelsen, helgad genom Religionen, att uppfylla alla sitt Embstes plister, iklädes, för att stärka och uppehålla känslan af det heliga, blott en yttre form uti den föreskrifna Eden. Borttages än den senare, qvarstår dock den förra, och lika brottslig blifver fördenskull i sjelfva verket en Prest — ehvad speciela förpligtelse!' ingå i hans Ed eller icke — som, under olagligt förhållande, för en timlig vinning uppoffrar sitt samvete och sin pligt att vara andra en föresyn uti umgängeisens och hjertats renhet, ej mindre, än uti Lärans och undervisningens ostrufflighet.
April e. m, 355 ningen af närvarande Riksdagsgöromål skall finna, att vid ett af de strängaste anfall, emot Ministéren, de förebråelser man gjort densam ma icke gingo ut på annat, än att nationalrepresentationen icke blifvit förändrad; att Grundlagarne icke utgöra ett ämne för allmänna undervisningen vid Skolorne; att förslaget till en ny lagbok icke äonu blifvit fulländadt; att Betänkandet om Styrelseverkens organisation vore blott ett Comitéefoster; att Statsförfattningen icke understödjes af Juryinrättningar, municipslinstitutioner och verklig nationalarmering; att det icke skulle gifvas någon gräns för tillväxten af den stående hären af Domare, Administratörer och Soldater; att Ministé.; ren är skuld till de financiella oredorne; att den bordt förekomma förblandningen af Sta«i tens skuld med Statens mynt; att den vållat Discontcatastrophen genom assignationernes emottagande i uppbörden som mynt; att Financeprojectet blifvit öfverlemnat utan bestämdt godkännande af dess grunder, att emellan Sockneboer och Pastorer aftal icke blifvit beredda om bestämda lönevilkor; att sedan 1S10 ingenting blifvit gjordt för näringsfriheten, att ändteligen Ministéren skall beredt eller understödt hvad Friherre Anckarsvärd kallar, det olyckliga företaget Götha Canal, m. m. dylikt, då säger jag skall visserligen Häldatecknaren, vid ögnandet på dessa anklagelsepuncter, småleende fråga, om man icke hade annat att förebrå denna Ministére, om densamma ägde rättighet att med sitt inflytande afgöra alla dessa ämnen, om det vew 556 Den ly April e, m. keligen varit nyttigt att en del af dessa förändringar blifvit tiilvägabragte, oin hvad man anfört rörande vissa brister verkeligen öfverensstämde med rätta förhållandet, om det var billigt att tillskrifva Ministéren händelser som han dels icke bordt förese, delsicke utan kränkning af Grundlagen kunnat förekomma?