Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Höglcflige Ridderffapet och Adeln ätffilj, des klockan half 2. In kllem ?rotocolli, 6. Lilverstolpe. Lördagen den iz October. klenum klockan 7 om aftonen. UpplästcsLag-Utskottets, i anledning affrän Riks-Ständen gjorde äterremitzer, inlemnade Memorial af den 12 October, med nytt project till stadgande» tjenlige att afstyra upplopp. Lades pä bordet. Upplästes Lag-Utskottets, utlätande af den 9 October, öfwer 'den till Utffottet remitterade motion buruwida frägor.om eftergift, medelst nåd i Balanceoch Ersättnings-mäl, enär ds röra Tjenstemän wid Riksens Ständers penninHero-erk, kunde af Konungen ensamt bebandlas; iörklarandes Utffottet sig icke anse desia flags benädnings-frägor kunna innefattas rinder nägon af de i Regerings-Formens 88 §., säsom till ett Lag-Utffotts handläggning börande de^ar af Lagar och Författningar, och således, dä denna motion syntes åsyfta en förklaring eller ett utwidgande af de i Regerings-Formens 25 §. Konungen tillerkända jura nmjestXrics, ansett Den iZ October. 457 sig icke tillkomma att nägot hufwudsakeligt yttrande häröfwer afgifwa. Ladcs pä bordet. Herr L^rlkeim 6^IIensköIcl, L^rl: Nägot mera än fyra mannder äro förflutne, sedan det härdaste stag träffade Konungen och Fäderneslandet uti förlusten af war älskade Kron-Prins La,l ^u^ust. Fran alla kanter af Riket, i alla klasier af Medborgare, af alla aldrar har den djupa bedröfwelsen blifwit uttryckt genom klagan och tärar, wältaligheten har i de skönaste, sannaste drag, tecknat den bortgångne Furstens dygder och egenskaper.
Märkligt är, att > orter, som närmst gränsa till Slockholm, folkökningen är minst, ej genom minskat antal födde eller ökadt antal döde, utan genom den hos tjenst®' hjonen af båda könen mer och mer tilltagande håg att i hufvudstaden söka tjenster, der de med lättare göromål vinna högre löner, hufvudsakligen i afsigt att följa det öfverflöd, som allt mera griper omkring sig. Per; medium är folkmängden i de folkrikaste Socknar vestra Wingåker, Österåker) Dunker, Malm-a, Mellösa, Flen, Stora Malm, Öija, Westermo, Jäder och Barfva på hvarje qvadratmil högst 2,200 menniskor, samt i de Öfrige orterna minst i,5oo. Folket. Genom folkskolor, der barnen bibringats nödig christendomskunskaP och Järt skritva, och genom af handel, körslor och dylikt åstadkommit umgänge med främmande, har folket visserligen tilltagit i bildning och såledeS i en närmare kännedom af andras rättigheter och pligter, särdeles i de ter, som mera gränsa till städerne; hvaraf man ock torde kunna hoppas ellel finna anledning till minskning af gröfre brott. Örn man likväl måste b«' klaga att ökad upplysning åtföljts utaf minskad sedlighet, torde dock orsaken för detta, till en, kanske icke ringa, del böra sökas uti ett allt ro®ra öfverhand tagande fylleri, som underlättas af ymnig tillgång på bränvin* Folket, i allmänhet lättstyrd! och undergifvit lagarne, skall otvifvelaktig^6' norn denna last, förlora ej mindre ofvannämnde goda egenskaper, utal1 , 611 liflighet och kraft till både kropp och själ, samt både helsa och egendom* Likväl torde orsaken till fylleri ej böra uteslutande sökas i tillgången på bränvin.
Salbergs Län; N:o 130, i anledn. af väckt motion ang:de återlemnande till staden Halmstad af tvänne till Kronan uplåtna mindre jorderyrnder; Allmänna Besvärso. Ekon.-Utsk:t: N:o 121, i anledn. af väckt motion om skärgårdsflottans åtskiljande från örlogsflottan, samt förseende med egen officers-korps; N:o 122, i anledn. af väckta motioner om uphäfvande af föreskrifter ang:de censur å theaterpjeser. Upplästes Den 11 Juli f. ra. 17 Uplästes och godkändes Exped.Utsk:ts nedannämnde förslag till K. St:rs underd. skrifvelser till K. M:t, nemi.: N:o 9 5. ang:de ändringar i nu gällande Skiftes-stadga; och N:o 96, om förändring i sättet för revisionen af kyrkornas i vissa delar af Sverige räkenskaper. Uplästes följande från Hr von Schéele, Prans August, ingifna Mern.: Nödsakad att för enskilde angelägenheter återvända till hemorten, får jag, med förklarande af min ödmjukaste tacksamhet för det mig visade förtroende, afsäga mig ledamotskapet i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t och anhålla att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. Uppå framställd propos. blef denna anhållan af E. o. Ad. bifallen. Vidare uplästes ett af Erih. Cederström, Claes Henrik, inlemnadt Mern. af följande lydelse: Hos Högloft. R. o. Ad. anhåller jag ödmjukast att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, blifva befriad från mig gifna updrag att vid pågående riksdag vara bänkman och ledamot af Riddarh.Utsk:t. Sedan R. o. Ad. jemväl härtill lemnat bifall, anmodade H. Exe. Hr Gr. o. Landtm.
– Ni mår icke helt väl? Hon småler åt detta plötsliga afbrott, men blir icke förvånad, det förefaller henne alldeles naturligt, att han märker allt. Och hon känner sig verkligen för tillfället så svag, som kunde hon svimma i nästa stund. – Å, det är ingenting! svarar hon. – Här är mycket varmt. För öfrigt är det bättre nu. – Ni är icke stark? – Nej. Och våren passar mig icke. Den gör mig yr, och jag blir så matt. Jag känner mig orolig, skälfvande – och tänker alltid på döden. – Det kommer sig af kraftnedsättning! – Hans ton är deltagande och hans väsen är nu alltigenom läkarens. – Troligen också af blodbrist. Om ni tilläte, skulle jag skrifva ett recept på järn – Järn? Hu då! Ni begär väl icke att jag skall äta det? Därtill har jag icke nog goda tänder – och icke heller tillräckligt stark aptit! – Ni skall slippa förstöra era vackra tänder min nådiga. Ni skall endast behöfva taga in några små, små piller, med fint, fint filspån – nyttigt för sådana unga damer, som ha för tunt blod. – Men hur vet ni, att jag har för tunt blod? Han tager varsamt hennes hand, som hvilar på armstödet, och lyfter den upp mot ljuset: – Se hur genomskinlig denna lilla tingesten är! Hvit som elfenben och med tunna blåa streck till ådror. Så ser en hand ut, när man har för blått blod! Hans tvärsäkra ton roar henne och hon utbrister: – Hvad ni är klok! Kan ni också säga mig, hvarför jag lider af blodbrist? – Det är svårare, men jag skall försöka. Låt oss antaga att ni har en själ – Ett djärft antagande, menar ni? – Hon skrattar till. – Förstå mig rätt, min nådiga. Jag tror i allmänhet, att begreppet själ är någonting problematiskt. Det lär väl ändå finnas någonting ditåt, men jag har förgäfves spanat efter tecken därtill i människokroppen. Somliga lärde mena, att själen skulle vara till finnandes i en viss liten körtel i hjärnan; men jag tror snarare, att den är någonting liknande en eldslåga, som brinner inom oss, fladdrande och flyktig. En låga måste ha näring, och själen får sin näring af vårt blod; men ju klarare, starkare den brinner, dess mera olja förbrukas.
Cassör alltid måste vara försedde med betydligare Summor, för att kunna bestrida de utbetalningar som nästan dageligen å desamma anvisas: att större delen af StatsVerkets såsom tillgång för utgifterne beräknade Spanmålslnkomster blifva in natura lefvererade, sedan räntegifvarne numera dertill erhållit optionsrätt: att dessa Spanmålslntrader, hvilka förut upptogos i liqvid med Allmänna Magazins-inrättningen, oftast icke utan svårighet och tidsutdrägt kunna afyttras: att Credit vanligen lemnäs vid försäljning af StatsVerkets Bergs-effecter: att RiksgäldsContoret har anstånd till den 1 Mars med utbetalning af medel å årets Bevillningsbidrag till fyllande af StatsVerkets behof, äfvensom till i Mars följande året med slutliga lefvereringar deraf: samt att ofvanberörde öfverskott eller behållning lill betydlig del utgöres af Kronouppbörd, lefvererad långt efter skalte-årets utgång; och då StatsVerkets utgifter alltid vidtaga med årets ingång, eller x4 & *6 månader innan LandtUppbörden, som för densammas bestridande af Rikets Ständer blifvit beräknad, ingår, kan, under sådana förhållanden, ifrågavarande behållning icke disponeras för andra ändamål. StatsContofet anser sig derjemte böra anmäla behofvet deraf att, i anledning af härförut uppgifne förhållanden och på det Statsverket måtte obehindradt vara i tillfälle besörja de utbetalningar som Statsverket åligga, StatsContoret må tilläggas rättighet att, då behofvet sådant påkallar, genast, vid årets början, lyfta medel uti RiksgäldsContoret å den så kallade Statsbrist-summan, äfvensom alt densammas sluteliga belopp må kunna disponeras inom årets lopp. Då berörde behållning närmare undersökes, så finnes, att uti densamma innefattas såväl Restantier, Förskotter och Proprie-Balancer, hvaraf en del är beroende på afskrifning, som ock behållningar, fastighets-värden och Inventarier, tillhörande de förvaltande Verken m. ra.
Om ett inhemskt stats-skulds-system hos oss infördes, skulle, under förutsättning att räntefoten till en början ej bestämmes allt för låg, man snart se förvandlade i statsobligationer såväl den enskildes besparingar som en stor del af de kapitaler, hvilka nu utlånas emot borgen, likasom de hvilka finnas hopade i våra många allmänna och enskilta kassor. Med ett ord, ett inhemskt lånesystem innebär så många fördelar, att det vore önskvärdt om det i och för sin egen gagnelighet kunde äfven på vårt land tillämpas; och då dess införande derjemte kunde hafva till påföljd ett tidsenligt ordnande af våra kommunikationsanstalter, tvekar jag ej att, derest de af K. M. i Dess nåd. propos. föreslagne grunder icke skulle af R. St. godkännas, för min del förorda detsamma. Då Staten sjelf ombesörjer utförandet af jernvägsarbetena kan det, såsom ofvanföre blifvit anmärkt, verkställas, antingen omedelbart af Statens egen byggnadscorps, eller ock af tjenstemän vid denna corps, under ledning af någon bland Europas namnkunnigare jernvägsbyggare. Ingen kan högre än jag upskatta de stora förtjensterne hos vår Vägoch Vattenbyggnadsstyrelse. Jag har haft mer Den 28 December f. m. 127 än ett tillfälle att öfvertyga mig om det utmärkta sätt, på hvilket de under dess ledning stående arbeten blifvit planlagde och utförde. Jag har sett, huru man ifrån fremmande länder äflats att rådfråga dess officerare, huru man förgäfves bemödat sig att erhålla dem till arbetschefer och huru man skattat sig lycklig, om de endast genom ett kort besök kunnat biträda vid upgörandet af planen för de tilltänkta arbetena. Men denna corps's luifvudsakligaste verksamhet har hittills varit riglad åt vattenbyggnader. 1 afseende på utförandet af betydligare jernvägs-arbeten, har man ännu ej rätt att hos densamma fordra den öfvervägande erfarenhet, som endast kan vara följden af dylika arbetens mångåriga handläggning.
Den siste värde Ta laren har medgifvit, att Utskottet bör svara det Stånd som gjort anmårkningarne, men trott, att Grundlagen icke talat om beskaffenheten af svaret, utan att Utskottet blott behöfde upplysa om tre Stånds beslut. Jag tycker mig likväl finna en annan betydelse af stadgandet i 4g att Utskottet skall afgifva ett ytterligare utlåtandet, således ett utlåtande, ej blott en upplysning örn de öfriga Ståndens beslut, utan ett ornarbetadt utlåtande i ämnet. Herr Hjerta, Johan Gnjtaf: Jag tror, att den siste värde Talaren ej fästat nog uppmärksamhet vid förhållandet'med återremisser. Om de innehöllo något beslut rörande ändring uti Utskottets första Betänkande, då tror jag, att Utskottet borde inkomma med ny omarbetning, men då återremisserne ej åro annat ån enskiltes anmärkningar, oftare beviljade af höflighet emot anmårkarne, ån af öfvertygelse, att anmårkningarne åro båttre ån Betänkandet, så kan jag ej finna, huru Riksens Ständers Utskott kunna vara förpligtade att omarbeta ett utlåtandet, sorn tre fjerdedelar af representationen ansett - Den 37 fagust i f, m. MS sett tillfyllestgörande. Det år gifvit, att vid första pröfningen af ett Betänkande, får det blott återremitteras, antagas eller afslås. Om då tre Stånd bifallit Betänkandet, så*är det äfven gifvit, att der tre Stånds beslut gäller, måste det fjerde nöja sig med underrättelsen, att det af tre år bifallit, och att ett nytt Betänkande af ett Utskott vore då en ohöflighet mot de tre Stånden sorn beslutit, lik-som det vöre en olaglighet, om deras Beslut i följe deraf kunde förändras. Att ett Utskott i sådant fall skulle omarbeta sitt Utlåtande, år icke låmpeligt, och jag vet ej, hvarföre ett Järnfeldt Utlåtande skall vara ett umarbetadt Utlåtande; det måtte vara tillräckligt, om man svarar, att saken redan år afgjord.
Slutligen och då m d inköpet för Kronans räkning af Landsorts fyrbåk, som dessförinnan ägdes af ett enskildt bolag, följde rättigheten för Lotsverket att årligen erhålla den bolaget förut tillkommande andel af de Lotspennigar, som inflyta för fartyg, hvilka på vägen till Stockholm passera nämnde båk, och hvilken andel hittills i början af hvarje år tillhandahållits Förvaltningen från General-Tull-Styrelsen, dit 50 — 394 — denna afgift odelad ingår, hafva Revisorerne ansett detta förhållande höra upphöra och de årliga inkomsterna af fyrbåken, lika med öfriga fyroch båkmedel, från General-Tull-Styrelsen tili Stats-Verket ingå, för att sedermera derifrån komma Förvaltningen till godo; och som denna af Revisorerne föreslagna åtgärd skulle på samma gång leda till mera enhet i sättet för ingåendet till Stats-Verket af dess intrader och till förenkling af räkenskaperna, anser sig Förvaltningen böra till densamma i underdånighet tillstyrka nådigt bifall. Den remitterade handlingen återgår, och Förvaltningen af Sjö Ärenderna framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders; Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. KREUGER. Chr. J. Blomstedt. R,. W. Bäckborg. P. O. Bäckström. Referent. Fr» Hallström. Stockholm den 5 Mars 1846. Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse om , granskningen af Styrelsens räkenskaper. ' 1 Underdån ig ste Memorial. / Genom Remiss af den 4:de i denna månad, har Eders Kongl. Maj:t i nåder behagat anbefalla Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader att i underdånighet afgifva det Utlåtande, hvartill Rikets Ständers Revisorers Berättelse om verkställd granskning af StatsVerkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1842 och 1843, i hvad den, ( enligt bilagdt utdrag rörande Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, kan föranleda.
Jag förflyttar mig i mitt sinne, tillbaka till den Statshvälfning, hvarigenom vår nu gällande Constitution grundlädes, och som, utförd med ett så manligt lugn, visade att ädelheten i utförandet stämplade ädelheten af företaget med minnet fästadt pi den 10 Maji 1809 vigar jag hoppas, att Högloflige Ridderskapet och Adeln den 29 October 1823 ej vägrar den pension, hvarom nu är fråga. Den gifyes icke för att lifnära honom; men för att lemna Baron Mannerheim ett vedermäle af aktning. Må det bero af honom, att tacka oss för vår välvilja, och vägra emottaga uttrycket deraf. En blick kastad utom oss bör öfvertyga, att sedan fråga om pension inom oss blifvjt väckt, bör den af Riksens Ständer beviljas. Jag anhåller derföre, att Herr Grefven och LandtMarskalken Den 2g Oelober c. m. 54 9 täcktes förnya propositionen om återremiss a£ Betänkandet. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus', Jag instämmer i de Herrars önskan, som anhållit om återremiss af Betänkandet, på det Ridderskapet och Adeln, enär Betänkandet återkommer, må äga tillfälle att bestämma, hvad Ståndet finner sig böra göra för Friherre Mannerheim. Denna min önskan motiveras hvarken af jemförelsen med andras större eller mindre förtjenster,' sorn erhållit pensioner eller af de bevis på förtroende, som Friherre Mannerheim af förra Stan. der åtnjutit. Jag känner blott ett skäl: det är minnet af den io Maj 1809, som här blifvit åberopadt, eller minnet af mod och af hängifvenhet för fäderneslandet. Sådana tider kunna återkomma, då den enskilta miste kunne resignera sig, och det är nationens pligt alt ära den dygd, som dertill fordras. Jag tror dessutom Friherre Mannerheims förmögenhetstillstånd vara sådant, ate ett bidrag af Rikets Ständer , som lättade hans omsorger på ålderdomen, blefve honom kärkommit.
För alt ej betunga Staten med denna dryga utgift för ett år, sch med den öfvertygelse, att arbetet kan lättare och säkrare samt med mindre kostnad verkställas småningom , än på en gång, har Kongl. Majit ansett förenämnde kost - §8 Konungens Nåd, Propositioner, kostnader kunna pä tre år fördelas, När nu till desamma läggas den antagne Commendantens och nödig befunne Bokhållarens arfvoden under tre prs tid, tillsammans 2,ion R;dr, uppkommer en (otal summa af 71,053 R:dr 32 sk. 4 r:sf., deraf kunde utgå forsta året 32,000 R;dr, pndra året 25,000, och tredje året 17,053 Ralf 22 sk. 4 r., hvilken olikhet i fördelningen af hela kostnads-* (tumman blifvit föranledd af nödvändigheten, att de första pren verkställa de mest kostsamma re-, parptioner och nödige materialier dertill uppköpa, Rtet anslag, som erfordras, sedan Slottet blil-, vit inredt och forsed t med inventarier, så att arbetsfångar kunna der emottaga», pr beräknadt för första året till 41,0713 R:dr 15 sk, 8 rst. och för följande åreq tjlf 34,413 R:dr 33 sk. 8 rst. Bevakningen af kostnaden vid Arbetsinrätts pingen i Vadstena
Frågas om ej någon af Iduns läsarinnor kan ge något råd, hur man skall kunna fördrifva de obehagliga små råttorna ur skafferiet, då de ej gå i fällorna och allt tyckes vara utan resultat? Fru Karin. I n:r 34 af Idun står beskrifning på gödselvatten till blommor. Frågas derföre, hvar man får köpa hornspån och benmjöl, eller om man kan använda foderbenmjöl? Svar emotses i Idun af Ina. Skulle någon, som besökt Nääs slöjdseminarium, vilja lemna så noggranna upplysningar som möjligt på följande frågor, stannar jag i stor tacksamhet. Till hvilken och på hvilka tider kunna ansökningar insändas? Skola de åtföljas af någon sorts betyg? Finnes godt tillfälle att bli inackorderad och billigaste pris? Huru lång är hvarje kurs, och buru många kurser behöfver man genomgå för att erhålla betyg? Fins valfrihet af ämnen. Huru många timmars daglig undervisning, och hvilka äro de? Skall man besitta några vissa färdigheter för att blifva antagen, och hvilka äro de? Har man någon utsigt att efter genomgången kurs erhålla platser? Huru mycket kan 3 månaders uppehåll å Nääs gå till i rundt tal? Benäget svar afvaktas snart till » Läsarinna » Tollarps station. Vill och kan någon af Iduns många bepröfvade läsarinnor gifva mig ett godt råd, huru man skall slippa en person, mot hvilken man hyser fullkomlig antipati och derför från första stund och allt sedan gifvit afslående och nekande svar på dennes giftermålsanbud? Jag har försökt först med vänliga föreställningar och sedan med hårda, allvarsamma, ja, riktigt » skarpa » ord afvisa honom, men allt förgäfves. Svar emotses med största tacksamhet af Rådlös Ungmö. B r s e s e. Pris å billiga Handskar, för hvilkas hållbarhet ansvaras: H u s m ö d r a r 4 knappar, breda silkessömmar kr. Kasten aldrig bort gammalt stickylle! Undertecknad emottager jemte ull äfven G A M M A L T YLLE till spinning, väfning (för hand), schaloch filtberedning. H o s mig spunnet s. k. T R A S - G A R N är bevisligen det bästa och vackraste, som kan erhållas.
Derigenom skulle de högre våfdigheterne äfven vinna mer anseende och mindre afund, emedan man visste att deras innehafvare på ett ädelt satt mera än någon annan bij droge till Statens bestånd och till fyllande af dess behofver. Sio Mora. För hvarje Guldoch Silfveibroderi och Galoner på uniformer Större t. ex. | Mindre 9:0. Morn. För Wagnar erlägges; Täckta,för Spanhästar öppna, för dito Täckta, för 1 p.ir hästar Öppna, för dito 10:0 Morn. För utländska rorcelainer: Större Servis, t. ex Mindre dito . * i 1:0 Mom, För nyttjandet^af UtländIla kläden erlägger person, t. ex * lss to Mom, För Strutsochand^antländ/ka Fjädrar och Plymen Större t. ex. Mindre . , . 6 R:dr» 3 — 12 8 — 8 _ 6 _ i* , 6 — 12 6 — 12® Den 12 aji j. m. 13:0 Morn. För Utländjke SilkesTyller, person 3 14:0 Morn» För Ägta Perlnr eljer Juveler, person . 12 Desse ära de tillägg jag vördsamt nu föreslår vid Art. ”Bevillning för Confunition och djvirftöd
Jag bade icke ämnat att ingå i pröfning af sjelfva ämnet utan endast hålla mig lill formen, men dä ämnets beskaffenhet i viss mån har inflytande på formen, har jag ansett mig böra yttra några ord. Först måste tillses, huruvida motionen kan remitteras, och gå vi till 50 § Riksd.Ordn., så finna vi, att den medgifver remiss endast i det fall, alt under Riksdagens lopp händelser inträffal, som kunna föranleda en motions väckande efter motionstidens slut. Dessa förhållanden hade motionären mera bordt utveckla, ty jag kan icke finna att några sådana verkligen hafva inträffat. Jag medgifver visserligen, att spanmålspriserna på Europeiska marknaden stigit efter motionstidens slut, men är detta en giltig anledn. att nu väcka den ifrågavar:de motionen, blir deraf följden, att man alltid kan upfinna något svepskäl för att åt sig bevara denna räll, och Riksdagen skulle således i oändlighet fortgå. Man kunde ju säga t. ex. att priset å salt hade stigit så oerhördt likasom å andra lifsförnödenheter inom hela Eurpa och att tullen derå alltså borde borttagas o. s. v. De farhågor motionären,hyser, delar jag ingalunda, ty enl. sednaste underrättelser hafva öfver hela Europa spannmålspriserna fallit och då är det en gifven sak, att när våra handlande finna med sin fördel förenligt, de nog införskrifva spannmål lill landets behof. Emedlertid tror jag alldeles icke, att oin än spanmålstullen borttages, det skulle skada vår spanmålshandel, enär spanmålen vanligen hemlas från Östersjöprovinserna. Priserna der stå lägre än här, sä att om man lägger fragten lill inköpspriset motsvarar det ungefärligen priset här i landet, och ingen enda T:na spannmål blir således införd. Någon fara deraf är således icke för handen. Det är blott från ekonomisk synpunkt jag anser frågan af någon vigt. Det är farliga prarjudikater, som vid denna Riksdag söka göra sig gällande, att Ulsk:n på grund af väckta motioner tillstyrka R.
IO Kongl. Maj a, Kådiga Skrifvelse IV.o 36. Note utur Protocollet öfver JustitiesArondén, hållet uti Kongl. Maj:ts Högsta Domstol Fredagen den 2/ Februarii 18 3 4- Tillförordnade Föredraganden, Expeditions-Secreleraren Dahlström 5:o Att sedan, enligt ifrän Handelsoch Finance-Expeditionen ankommet Utdrag af Stats-Råds-Protocollet den i5 innevarande månad, StatsSecreteraren för Handelsoch Finance-Årenden, till följd af Kongl. Maj:ts förut gifna Nådiga befallning, författat förslag till en Lag för Banken, åsyftande att bestämma grundvilkoren för Bankens framtida verksamhet och att ordna dess lånerörelse samt öfriga förhållanden till allmänheten på ett sätt, sorn försäkrade Bankens förmåga, att framgent uppfylla in■vexlinc’ af dess sedlar med silfver i Öfverensstämmelse med Myntbestämningslagen af den 1 Mars i83o; samt derefter af Stats-Secreteraren i underdånighet blefve hemställdt, huruvida icke, fastän redaclionen af detta förslag till en del berodde utaf den omständigheten, i hvad måtto den sedan sista Riksdag hvilande redactions-förändringen af Regeringsformens •72 §. blefve antagen eller icke, Kongl. Majit likväl, till tidens vinnande, skulle finna för godt att öfver berörde Lagförslag infordra Högsta Domstolens underdåniga yttrande, på det Kongl. Majit derefter, må blifva i tillfälle att företaga ämnet till pröfning oell afgörande i den ordning, som Grundlagarne för behandling af Lagfrågor stadga; så hade Kongl. Majit, som väl funnit, att redactionen af Lag för Banken berodde af frågan om förändring af Regeringsformens 72 §, dock, enär pröfningen af hvad i samma Lag vore af egentlig juridisk beskaffenhet icke deraf berodde, förklarat Sig, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, nu vilia till Högsta Domstolens underdåniga utlåtande öfverlemna det af StatsSecreteraren författade, Protocollet bilagde, Förslag till Lag för Banken^ så lydande: "I.