Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag åsyftade ej heller att åtskilja de båda betänk:n, som angå communalstyrelsen, utan att begge Lagoch Ekon.Utsklns belänkin N:is 2g och 3o måtte få bibehålla deras rum närmast efter hvarandra, men att efter deni skulle frågan om fattigvården förekomma. Det var förmodligen också Hr von Hohenhausens mening. Jag erkänner dernäst riktigheten af den erinran, som Hr Landtm, gjort anglde StatsUtsk:s betänkln, så vidt de vöra statsregleringen. Jag vill ock hemställa lill R. o. Ad., om man icke kunde taga det allmänna beslut att sådana mål, vare sig från Bevilln.- eller StatsUtsk., hvilka verka på statsregler:n, måtte i allmänhet sättas främst på listan till föredragning, så att dessa mål, pä hvilka riksdagens slut och ärendenas framgång hufvudsakligen bero, icke måtte uppehållas af andra mindre vigtiga. Hr von Hohenhausen: Hvad Hr Frih. o. Landtm, har föreslagit R. o. Ad. tror jag vara högst behöfligt, och får således helt och hållet för min person deruti instämma, nemi. om framflyttning af de StatsUtskrs memorial, som angå statsregleringen. I det andra afseendet, eller hvad angar eommunal-lagen, har Hr von Hartmansdorff uttryckt min mening. Hr Ribbing, Bengt: Meningen är väl endast alt bestämma i hvilken ordning dessa betänk:n , såsom med hvarandra gemenskap ägande, skola förekomma och icke fram för eller efter hvilka andra de skola företagas. Jag skulle tro att R. o. Ad. har fullkomligt fria händer, att få hvilka saker som helst föredragna framför dessa, och tror icke att R. o. Ad. genom något beslut nu bör binda händerna på sig i detta fall, hvarken i afseende på betänkm från Bevilln.- eller StatsUtsk. eller i afseende på mål från något annat Uisk., hvarför jag önskar alt beslutet må inskränka sig till den ordning i hvilken de omförmälda betänkandena skola föredragas. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr. instämde till alla delar i den af Hr Ribbing i detta hänseende yttrade åsigt.
Domstolen å berörde invändning afseende icke kunna göras. Och beträffande sedermera Lagmannen Kocks yrkande, att HofRättens utslag, på den grund, att en tilltalad Ledamot af Domkapitlet icke blifvit hos HolBätten hörd, måtte upphäfvas och målet, till ny laglikmätig behandling derstädes, återförvisas; så emedan bemälde Ledamot, uti en af HofRätten till Kongl. Majit insänd skrift tillkännagifva sig instämma uti de förklaringar, Domkapitlets öfriga Ledamöter så väl hos HofRätten som hos Kongl. Majit afgifvit, ansåg Högsta Domstolen nämnde yrkande derigenom förfalla. Vidkommande således ej mindre förre Komministern Sunddelii än Lagmannen Kocks underdåniga ändringssökande i sjelfva saken, funno Högsta Domstolens fleste Ledamöter, Herrar JustitieRåden Isberg, Nordenstolpe, Grefve Snoilsky och Grefve C. Sparre skäl icke vara af klaganderna anfördt', som kunde föranleda till ändring i HofRättens utslag; i öfverensstämmelse med hvilken mening Kongl. Majlis Utslag alltså är utfärdadt. Herrar JustitieRåden Bredberg, Nyblceus och Backman yttrade åter, beträffande ändringssökandet i sjelfva saken och deribland först frågan om de af Domkapitlet meddelade föreskrifter rörande afkastningen af Komministersbostället uti Haurida församling, att ehuru, då Domkapitlet, i anledning af utredningsmannens i Komministern Petterssons sterbhus gjorda begäran, att Sunddelii lönvilkor under sterbhusets nådårstid måtte i kontanta penningar eller spannmål bestämmas, ansett en närmare förklaring af dess den 30 Juni 1836 i samma ämne gifna föreskrift erforderlig, sådan förklaring icke bort meddelas annorlunda, än efter lemnadt tillfälle åt Sunddelius, hvars rätt under frågan berodde, att derutinnan sig yttra, och följaktligen laglig anledning icke saknats till den emot Domkapitlet i denna del framställda och fullföljda anmärkning; dock som, i betraktande af hvad under rättegången förekommit och HofRätten i dess öfverklagade utslag åbe - — 76 — ropat, destomindre antagas kunde, att, genom
Jag föreslår, att rubrikerne å öde och 7:de afdelnme må bibehållas. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag får fästa upmärksamheten derpå, att hvad Hr von Hartmansdorff önskat, finnes i Betänk., om han jemför det gamla Reglementet med det nu föreslagne. Skulle R. o. Ad. bifalla hans yrkande, så har jag intet deremot, ehuru jag anser det obehöfligt. Uppå härefter särskildt framställde propos:r, beslöts att rubrikerne för ifrågavar:de afdeln:r skulle oförändrade bibehållas, och biföll R. o. Ad. Utsk:s förevar:de Mern. Föredrogs ånyo och bifölls BankoUtsk:s den 13 och 14 dennes på bordet lagda Mern. JVZ 80, ang:de instruktionen för R. St:rs Revisorer öfver BankoDiskontverket samt LåneKont:n i orterne. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Bankooch LagUtskms den 13 och 14 dennes på bordet lagda Mern. JV2 2, med förslag till sammanjemkning af RiksSt:ns skiljaktiga 15 H. ö 82 Den 15 November f. m. beslut i anledn. af Utsk:s Betänk. JV2 1, i fråga om ny lag för enskilde Banker, hvilka utgifva egna kridet-sedlar. l:sta punkten, ang:de sådana delar af Ulsk:ns förra Betänk. som blifvit af alla Stånden godkända. Lades till handlingarne. 2:dra punkten, ang:de ingressen lill lagförslaget. Gr. Sparre, Erik: På sätt min reservation utvisar, har jag icke instämt i Utsk:ns tilltyrkande uti denna del, och ber att fä redogöra för mina skäl dertill. I fråga om ingressen till denna författning hafva Utsk:n tillstyrkt, att R. St. måtte besluta, att, med uphäfvande af K. Förordnme 1824, 1846 och 1848, skall en så lydande lag för enskilda banker utfärdas, sorn Betänk, innehåller.
Redan för öfver ig år sedan blef Englands ministere af dåvarande Whig-oppositionen inom Underhuset tvingad att anlägga större verkstäder för Kronans räkning och att i des - 336 Den 3 Mar» f. m. sa etablera alla de förbättringar, som machinerier och tillverkuingsinethoder genom industriens framsteg erhållit. Man började med att, likasom vi gjort i Sverige, anlägga större verkstäder på alla flottans stationer. Snart fann man, att controllen blef lättare och prisen betydligt mindre, om man, i stället för flera spridda verkstäder af samma slag, anlade för hvarje tillverkning en centralverkstad i stor scala, och att transportkostnaderna af tillverkningarna till de olika miJitärstationerna vida öfvervägdes af de minskade tillverkningsprisen. Såsom exempel härpå inå nämnas, att man, i stället för ert blockmakareverkstad uti hvarje af Englands fem stora hamnar, anlade en enda stor verkstad i Portsmouth och fann vinsten derpå vara, att tillverkningen blef vida bättre och alltid lika, samt att denna centrnltillverkning hvarje år insparade öfver 2050,000 R:dr Svenskt B:co. Den liberala Whig-oppositionen tillvägabragte detta i England efter mycket motstånd från ministerens sida. I Frankrike åter log Regeringen initiativet och yrkade efterföljd af Englands åtgärd; men detta bestriddes strängt af Deputerade-Kammaren under flera sessioner. Först de sednare åren och sedan ministären visat, att de pris, hvartill flottans behof af åtskilliga tillverkningar på auctioner betalades, då en rustning och stort behof uppstod, alltid voro oerhördt dyra, samt att dessa pris stundom, såsom exemplet var vid rustningen till Algieriska expeditionen, uppgingo ända till 117 proc. utöfver det pris, hvartill Kronan sjelf skulle kunnat tillverka cffecterna, anslog Deputerade-Kammaren (den sista före Juli-revolutionen) betydliga medel för verkstäders anläggande. Så snart Deputerade-Kammaren efter Juli-revoJiltionen sammanträdde, började man åter inom Kammaren att strängt tadla detta system, och i832 års Kammare beslöt en formlig undersökning i ämnet.
Att gå i sitt kall som läkare, eller att såsom medborgare uppfylla en pligt, anser jag, ehuru föranledande till likars aktning, erkänsla och deltagande, likväl icke berättiga tili anspråk på statens cassa. Som representant tilltror jag mig icke att förvexla ett missöde med en verklig olycka, örn än ömmande omständigheter skulle dervid verka på den enskilda känslan. Enligt min tanke erfordrades, med de tillgångar staten har att disponera, ett mera omfattande allmänt interesse, innan Representationen kunde träda emellan att med statens medel skänka sitt bistånd åt en mera allmän och uti samhället i det hela ingripande olycka. Ett sådant anspråk af ett allmännare interesse på statens mellankomst till undsättning synes mig deremot nu för handen genom den ingångna underrättelsen af det fordna Wenersborgs närvar, belägenhet, då, snart sagdt, de s bela population beröfvats både utkomst och ända intill tak öfver hufvudet. Jag behöfver visst icke inlåta mig i något vidlyftigt utvecklande af de skäl, som således nu föranlåta mig att inför H. R. o. Ad., till R. St:s ompröfvande, göra en vördsam motion om undsättning till detta beklagansvärda samhälle, med anhållan 0111 remiss deraf lill StatsUlsk. till skyndsam handläggning; öfverlemnande åt H. Utsk:s ompröfvande att, med fästadt afseende på olyckans vidd, bevilja den undsättning, som med statens tillgångar må kunna linnas förenlig. II. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, Gust.: Då den siste värde talaren uppsteg, trodde jag, att det var för att göra anmärkningar i afseende på det ämne, som är under föredragning. Jag har sedermera funnit, att det valett annat ämne, som hans yttrande afsåg, hvilket således kommit korsande in i denna öfverläggning. I afseende på bans mening med framställningen får jag blott tillkännagifva, att samina mening redan under gårdagen varit delad af K. M., samt att jag hoppas och förmodar, att K. M:s nåd. propos. , angtde understöd till Wenersborgs stad, redan i Gisla plenum skall komma R. St. tillhanda. Frih. Kantzou: Till svar å II.
Majrls Nådiga Proposition föreslagen och Kongl. Maj:t har derigenom behagat lemna ett förnyat bevis af Dess Nådiga omvårdnad äfven för de af Dess trogne Undersåtares säkerhet och välgång, hvilkas pligt det blifvit att jemte uppoffrande af alla enskilda intressen hafva lif och blod ospardt till Konungens och Fäderneslåndets försvar, och hvilka icke såsom ersättning för uppfyllandet af detta ärofulla kall, men såsom en billig fordran af Staten med tillförsigt förvänta att af densamma blifva försedde med tarfveliga, samt på säkra grunder fotade och tillräcklige, lönevilkor, hvaraf större delen för närvarande finnes i saknad. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att sä väl Herr Den 22 December e. m. Thams ifrågavarande Memorial, som de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yttranden, måtte till StatsUtskottet remitteras; hvilket bifölls. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 4 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Måndagen den 22 December. Plenum klockan half till 6 eftermiddagen, Föredrogs å nyo Herr af Sillens, Georg Axel, den 12 dennes f. m. på bordet lagde Memorial, angående all jords lika beskattning, samt Friherre Cederströms, Jacob, äfven den 12 dennes f. m. på bordet lagde Memorial, angående grunderne för ett blifvande StatshusbållningsSystéine. Herr von Hartmansdorff _, August: För Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet är det visserjigen möjligt, i anseende lill dessa Stånds talrikhet, att sätta icke blott ett utan flere särskilta Utskott, om så be - Den 12 December e. m. *51 höfves. Deremot äro Presteoch BorgareStånden för fåtalige, att ens förslå till de odinarie Utskotten.
Vid förnyad föredragning bifölls StaisBancooch LagUtskottens den c) sistlidne October under N:o ig afgifne, och den 25 sisth November e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af dels väckt fråga, angående förnyadt Förslag till Stadga om invisningar enskilde personer och Bolag emellan; dels ock gjord Motion om utfärdandet af en Författning, som tillät, under visse vilkor, enskilda Assignationers lifgifvande. ben 21 December f. m. 143 Å nyo föredrogs Statsoch BancoUtskottens dea ig sistlidne September under N:o 20 afgifne, och den 25 derpåföljde November e. m. på bordet lagde, Betänkande, i afseende på kopparen i de från RiksgäldsContoiret utgifne skiljemynts-polletter. Herr Rosenblad > Bernhard: Jag anhåller om upplysning, huru de andra Stånden afgjort detta Betänkande. Undertecknad Riddarhus-Secreterare : Förevarande Betänkande är af de öfrige 3:ne RiksSlånden bifallit. Uppå derefter framställd proposition, blef detta Betänkande jemväl af Ridderskapet och Adeln bifallit. Herr Rosenblad: Jag vill icke yrka återremiss, då Betänkandet är af 3:ne Stånd bifallit, men får till Protocollet förklara, att jag icke var närvarande inom Utskotten, då detta orimliga beslut fattades; ty jag hade då icke tillstyrkt, att såsom skuld balancera beloppet af ett skiljemynt, af alldeles lika halt med det lagligen antagna, och hvaraf icke på 20 år en enda styfver blifvit uppvisad till inlösen. Herr Munck af Rosenschöldj Eberhard: Jag har flere gånger de sistlidne åren i Köpenhamns'Tidningar läst annoncer om uppköp af Svenskt Koppar-skiljemynt, som derföre lärer innehålla för mycket koppar mot ,44 Den 21 Deeember f. m; sin i Sverige gängse valör, när vår curs är mycket hög. Herr von Hartmansdorff, August:
Hergittnn samt Biksdags-fullmäktigen Pehr Palsson från Chri-’ stianstads län. Lik. till II. St. Lump. 18J8. ttaiiko-UUlwltcls Ullålande, Avo 67. Ank. till Exp.-Utsk. <5en £ Juli, kl. 5 e. m. Utlåtande, i anledning af Hof-kirurgen G. Ilerrberts ansökning om eftergift af öfverrånta. ä ett af Källar mästar en A. O. Nicodemi i Banko-diskonten upptaget lån. Sedan ej mindre källarmästaren A. O. Nicodemi, hvilken den 14 Maj 1B40 hos Banko-diskonten erhållit ett lån, stort 1400 r:dr banko, än ock dennes löftesman, klädeshandlaren Nicodemi, före lånets förfallotid, gjort konkurs, med så ringa tillgångar, att af källarmästaren Nicodemi konkursmassa endast 16 procent kunnat påräknas såsom utdelning för oprioriterade fordringsegare, hvaremot något för dem icke varit öfrigt i klädeshandlanden Nicodemi gäldbundna bo, samt Diskont-direktionen vid sådant förhållande, och då låntagarens svärfader, Ilof-kirurgen G. Herrbert, den 26 November 1846 erbjudit sig liqvidera fulla kapitalskulden, mot vinnande af eftergift utaf räntan och rättighet till den utfallande dividenden i låntagarens konkurs, desto heldre ansett med Diskont-verkets fördel närmast förenligt, att emottaga lånets kapitalbelopp, med det vilkor, Herrbert dervid fästat, sorn anspråk på ranta icke kunde ifrågakomma i konkursen, då densamma inträffat före lånets förfallotid; men, beträffande frågan om eftergift af räntan, hänvisat Herrbert att derom göra framställning hos blifvande Banko-utskott, så har Hof-kirurgen Herrbert, sorn, efter delfåendet af Direktionens berörde beslut, lill fullo inbetalt lånekapitalet 1400 r:dr, uti en lill Utskottet ingifven ansökning anhållit, att den å ifrågavarande lån upplupna öfverränta måtte få afskrifvas. Uti häröfver infordradt utlåtande, har
De utsedde syne -männen äga derefter att pröfva, om den tillämnade odlingen är verkställbar och af den beskaffenhet , att inom viss tid kunna ersätta den derå erfordehga kostnad, hvaröfver behörigt förslag af syiiemännen författas; oell bör derirti jämväl tillkännagifvas, huru stör del af Låne-Summan (dock ej öfver dess halfva belöpp) genast kän erfordras, jemte återstående Summans fördelning p| hvart Och e'tt af de för arbetet påräknade åren; Instrumentet öfver denna förrättning bör sedan å allmän Socknestämma uppläsas, och derefter hos Pastor i Församlingen förvaras, med rättighet för den som sådant åstundar, att förslaget der genom-' sé, och göra anmärkningar dervid inom 14 dall gar; och böra handlingaine inom en månad, efter det syheförrättnihgen för sig gått, genom Krono Bet jeningen vara öfverlemnäde till Konungens Befallningshafvande, sorn åter inom en månad derefter öfyersänder de samma, jemte sitt utlåtande och odlarens .Lanehandlingar, till Bankens Cetnmissaner. Skulle Den 2 Augusti, Skulle för en’ vidsträcktare odling finnas nödigt, att odlingsfältet på Charta affatta och beskrifva, bör sådant uppå Besigtnings.männens anmodan verkställas af vederbörande Landt»nitare, emot den i Författuingara^ stadgade vedergällning. Hela den af Besigtningsmännen beräknad» kostnads-summan, sa vidt den ej ofverskjuter ofvannämnde Maximi belopp, får såsom lån beviljas. Låntagaren utgifver dess till Banken ställda förskrifning att inbetala 2 procenta renta årligen ifrån utlåningsdagen, samt der* jemte efter 3:ne års förlopp 3 af hela capitalet hvarje år, intilldess Länet är till fullo inbetaldt; och förbinder sig att till Landshöfdingen årligen insända behörigt Sockne - Stämmo*. Protocollom odlingetis verkställande. För länets, jemte den dera löpande rentans behöriga inbetalning, ställes en af Konungens Befallningshafvande eller Dommar.en i orten godkänd proprie
Men kan kristendomen bestå förutan sådana beståndsdelar förutan de frälsarens sår, i vilka den fromma kvinnans inbillning så gärna dväljes, förutan den himmelska ungmö, som ynglingen så varmt tillbedjer, förutan nådegåvornas fästande vid synliga ting och förutan en himmel med obeskrivliga fröjder? På Klemens utövade dessa frågor icke någon verkan, som minskade det intryck han redan mottagit av boken, ty full av ångest hade han kastat henne ifrån sig, innan han hunnit slutet. Den okände författaren hade verkligen sagt honom sanningen om hans inre liv. Men upptäckten var för Klemens förfärlig; den kom så oväntat, och han var så fången i sina oförstådda begär, att han förtvivlade om att någonsin varda befriad. Aftonen av den följande dagen besökte han icke, såsom han annars plägade, Eusebia. Men när natten inbrutit, ilade han till sin fosterfader, biktade för honom och bad om hans råd. Petros sökte lugna honom, emedan ett motsatt förfarande kunde utöva det olyckligaste inflytande på hans själs hälsa och rubba de planer, som biskopen byggde på sin fosterson. Utan att göra honom förebråelser, rådde han honom i milda ordalag att hädanefter undvika Eusebia och taga sin tillflykt till trägna böner och träget arbete. Men det dröjde icke länge, innan Klemens fann dessa medel otillräckliga. Han kände i vissa stunder den starkaste frestelse att ånyo besöka Eusebia; han var en gång redan hunnen till bakporten av prokonsulns palats, när han vände om och flydde tillbaka hem; han ville åtminstone säga henne ett farväl eller med några ord besvara de små brev, som han slutligen emottog från henne, fulla av ömma förebråelser över hans uteblivande men Petros hade befallt honom avbryta varje förbindelse med henne, och han medgav för sig själv, att detta var ingivelser av frestaren, som borde motstås. Men det båtade föga, att Klemens undvek Eusebias grannskap. Den onde frestaren hade hans inbillningskraft i sina händer och framtrollade mitt under Klemens' böner hennes bild, om möjligt mer tjusande än någonsin. Den unge föreläsaren böjde sig mer och mer under sin ångest. Han ansåg sig utesluten från himmelens gemenskap och ohjälpligt hemfallen åt djävulen.
hwlik>c senare förordnande medgifwer tillämpning wnd ,ll> de händelser, som, ulan att wara l La rsiifkarcns ski inä, ga ak' bcstammas, luöjelnen kunna finnas ull G ldenärs obestånd wällandc, och således astid mäste ankomma pä Domarens pröfning , hmarj? färfflld förekommande fräga; sä finner Lag-Is rjkollet sig icke kunna tillstyrka nägon ändring eller tillägg i hwav Co-cours-Stadgans om förmälde 14 §. innehåller. Stockholm den 27 Ockober 1809. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högw. Prcste-Ständ. Ledamöters wagnar Ledamöters magnar I.uäv. ^InnäLrström. L. 71. stllirngvist. Pä^Wällofl. Borgarc-Ständ. Pä Hcderw. Bonde Ständ. Ledamöters wagnar Ledamöters magnar I». H. 6revo8mubl. kelter Arnström. ^folr. Begärdes pä bordet. Isplästes följande: Riksens Höalofl. Sränders Lag-IIlsikotts belänkande, i anledning af Hederwärda Bom de - Dcn 27 November. 0c S'äiidctS lili en, i form af Allmänna b.!n'är lili Kongl. Majtt stöld, men wtd jiifrcring hos Bonde Sränder den i z sistlcdne September lill Lag-Utskottet remitterad jurist, yttrade begäran om förklaring öfwer Z af Kongl. Förordningen den 21 Februarii 1789, angäende Kryno-hemmans försäljande kill Skalle, sami de förmåner och wilkor, hwarundcr Skatie-hcmman skola innchafwas.
— Af räkenskaperna inhemtas, att, vid revisionsårens slut, kontanta behållningen i stuteriets kassor utgjort: år 1850. i allmänna kassan 3,931: 39. 5. „ pensions-kassorna - 1,355: 7. 8. 5f2g6: 47. | år 1851. i allmänna kassan 8,371: 24. 9. „ pensicms-kassorna 3,571: 9. 9. 1^942: 34. 6. — 100 — Då det hvarken synes lämpligt, eller torde vara nödvändigt, att penningar till ett så betydligt belopp finnas i dessa kassor liggande, anse Revisorerne, att hvad af kontanta tillgängarne icke erfordras för de löpande utgifterna, hör antingen genom anskaffande af räntebärande obligationer göras fruktbärande eller ock i länets ränteri insättas. Räkenskaperna äro för häda revisionsåre med anmärkringar och utvisa: Ileliet. halans från föregående arel: Tillgångar Uppbörd: Lefverering från Stuteri-öfverstyrelse!) - Arrendemedel, fourrageoch betespenningar Försäljningsmedel för kreatur ... Dito för spannmål ni. m. Föloch betäcknings-afgifter STr" Balans till påföljande arel: Credit. Balans från föregående året: Skulder - Utgifter: Aflöning och arfvoden Reseoch traktamentspenningar Hingstars och landtbeskällares underhåll och transport Inköp af spannmål, proviant, förbrukningsper sedlar och medikainenter ... Utskylder och diverse omkostnader Afskrifningar S:r Balans till påföljande aret: Summa 41,484: 22. 1. 40,117: 29. 9. — 101 — Enligt särskilt upprättade räkningar, har den stuteriet tillhörande fasta egendom lemnat i afkastning. ar 1850. ar ISSI. — Rofvor 410. — 383. — Morötter M — 40. — Ull if 1.285. — 1,313. — Hö - L® 40,640. — 42,132. — Halm 26,860. — 28,680.
Fullmägtige ega vidtaga sådana rättelser Fullmägtige ega att vidtaga sådana rätoch meddela de reglementariska föreskriftelser och meddela de reglementariska företer, som finnas behöfliga till befordrande skrifter, som finnas behöfliga till befordrande af större ordning, säkerhet och kontroll af större ordning, säkerhet och kontroll vid Lånekontoren; och skola Lånekontorsvid Diskont-verken; och skola Diskonl-direkstyrelserne ställa sig till ovilkorlig eftertionerne ställa sig till ovilkorlig efterrättelse rättelse hvad Fullmägtige i detta hänseende hvad Fullmägtige i detta hänseende stadga stadga och förordna. och förordna. Sedan Rikets Ständer, med bifall till Utskottets i Utlåtandet As 51 gjorda tillstyrkan, beslutat, att granskningen af Diskont-kontoret i Rikets Ständers Bank förvaltning och räkenskaper för nästinstundande och derpå följande år må, intilldess annorlunda kan varda förordnadt, verkställas af Rikets Ständers år 1 865 och följande åren sammanträdande Revisorer öfver Stats-, Bankooch Riksgälds-verken; påkallas ändring af88§, hvilken Utskottet föreslår till erhållande af en sådan lydelse: 16 Banko-Utskottets Memorial M 61. 13.o. Jemf. § 88. Mom. 1. Till den revision, som förMom. 1. Till den revision, som årligen rättas öfver Lånekootoren, aflemnas beratförrättas öfver bvartdera Diskont-verket, telse ej mindre af Lånekontorets Styrelse aflemnas berättelse ej mindre af Diskontöfver bvartdera Kontorets ställning, än äfven verkets Direktion öfver verkets ställning, af vedebörande Ombudsman öfver hans än äfven af vederbörande Ombudsman öfver behandling tillhörande bevakningsoch utsökde hans behandling tillhörande bevakningsnings-ärenden. och utsöknings-ärenden. Öfver Diskontoch LåneMom. 2. öfver Diskont-verkens lånerö kontorens lånerörelse afgifva samtliga Styreise afgifva samtliga