Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuru jag nästan i alla andra afseenden skulle erkänna för en ära, att anses närma mig Hr Lefreåi i tänkesätt och grundsatser, kan jag likväl icke denna gång mottaga det beröm han gifvit mig, att jag närmat mig de grundsatser, han i denna fråga vid 1823 års riksdag hyllade. Hvad jag föreslagit, är ingalunda derföre frainstäldt, att jag anser, att Svenska näringar och Svensk flit skola gå under, om det systeme för Rikets handel i sin helhet antoges, hvilket, redan för 17 år sedan godkändt såsom framtida rättesnöre, efterhand allt mer och mer blifvit tillämpadt. Detta är ingalunda min tanka. Jag tror tvertom, att Svenska fliten och Svenska näringarna skola göra ökade Den i a BI a r s. 125 framsteg, då ej mera konstlade medel gifva dem en konstlad riktning, otan de lemnäs åt sin naturliga gång. Jag finner denna sats icke endast bekräftad i andra Kinders historia, Preussens t. ex., der fabrikerna, efter upphörande af allt prohibitivt skydd, gjort vida större framsteg än förut; jag finnér den också i vår egen näringshistoria. Husfliten t. ex. nr icke endast den gren af Svensk manufactur, sorn för beredande af allmän trefnad är den vigtigaste; men ehuru den ej förstått att omgärda sig med de fördelar, som de egentliga fabrikerna, bar den dock förmått att lemna de rikaste produeterna. Bomullsgarn af de lägre num.ror, som ensamoa vid husslöjd kunna begagnas, är belagd med fyrdubbel tull och deröfver, emot hvad de flesta Europeiska länders tulltaxor utsätta; ett misstag, som i comiterades förslag till ny tulltaxa blifvit förbisedt att rätta, oell hvarom jag torde fa tillfälle framdeles vidare yttra mig. Men detta oaktadt, hafva under år i838, endast inom Elfsborgs
Att en lika beskaffad uppfattning och tillämpning af 37 § Riksdags-ordningen vid några föregående riksdagar lyckats att göra sig inom Konstitutions-utskottet gällande, är mig icke obekant; men jag har, detta oaktadt, icke kunnat öfvertygas om dess grundlagsenlighet; hvarföre jag deremot mig reserverar, under förhoppning att Rikets Ständer måtte såsom med grundlagens anda och mening icke fullt öfverensstämmande, anse hvarje Utskottets tillgörande med åberopande af denna paragraf, såsom tilläggande Utskottet någon annan motionsrätt än den, som i 29 § Riksdags-ordningen innehålles, och följaktligen underkänna de tre på denna förmenta befogenhet grundade förslag till underdåniga skrilvelser, hvilka i detta betänkande finnas af Utskottet framlagde, och hvilka endast på sådant sätt hade i behörig ordning tillkommit, om de, med anledning af inom riksstånden väckte och remitterade motioner, hade från Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet emanerat. Kon st il u tions-Utskottets Memorial, iV.o 6. 57 Häruti instämde: Herr Grefve Lagerbjelke, friherre Cederström, doktor Broman och prosten Ljungdahl III. Emot Utskottets beslut, rörande Friherre A. W. Stjernstedt och Herr Doktor Chr. Stenhammars anmärkningsanledningar; ”Den regeringsåtgärd, som föranledt Herr Baron Stjcrnstedts och Herr Doktor Stenhammars till höglofl. Utskottet behörigen remitterade anmärkningsmemorialer mot Konungens rådgifvare i finans-ärenden, har förefallit mig så eftertänklig, att jag ansett de gjorda anmärkningarne böra från Utskottets sida påkalla tillämpning af 106 § i Regeringsformen. Att samma mening äfven omfattats af nära halfva utskottspersonalen, derom vittnade utgången af den inom Utskottet rörande detta ärende anställda votering, vid hvilken den friande pluraliteten utgjordes af en enda röst. Sedan dock nu, till följe deraf, anmärkningsaniedningarne förfallit, återstår för mig blott att emot beslutet afgifva min reservation, hvilken jag grundar på följande, i min tanka obestridliga, sakförhållande.
IL Ex. föredrog derefter i:sta morn. i Gf. Cronhjelms förslag, så lydande: aft i utbyte emot Bankens ägande intecknade fordringar med 4 p r o c J s ränta, af R. St:s Riksg.cont. erhålla ett motsvarande belopp af Riks g. cont:s o uppsägbar a obligationer, äfven löpande med 4 proc:s ränta. Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer vördsamt, a52 Den a5 Juli c. ra. om icke första mom. helt enkelt borde lyda sålunda: att förpanta Bankens ägande inteckningar ifast egend om. Hr von Troil: Jag tror ej det går an att göra redactionen så kort, sorn Hr v. Hartmansdorff önskar, för att icke utesluta förbehållet, att inteckningarna, i händelse de komina uti enskilda personers händer, ej få uppsägas. Jag skulle derföre tro, att, om mitt och Gr. Cronhjelius förslag i första mom. icke antages, det bästa är att bibehålla Utsk:s förslag oförändradt. Gr. Cronhjelm förenade sig i denna mening. Ex. Hr Gr. o. Landtm, föreslog, att till första moro. skulle bibehållas det af Utsk. föreslagna första inom., så lydande: förpanta Bankens ägande inteckningar i fastighet, under vilkor, att den i skuldförbindelserna Banken särskildt förbehållna uppsägningsrätt för hela skuldbeloppet icke får af annan innehafvare begagnas. Bifölls. Hr Dal man: Jag anhåller att få till prot. reservera mig emot R. o. Ad:s nu fattade beslut, med förklaring, att jag anser det hafva varit mera ändamålsenligt att antaga Hr v. Troils förslag. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till antagande af andra mom. af Gr. Cronhjelms förslag, så lydande: att försälja, till större eller mindre belopp, Bankens innehafvande statsobligationer. Bifölls. H. Ex. framställde propos. till antagande af tredje mom. af samma förslag, så lydande: att upptaga lån mot räntebärande obligationer, ställda på viss tid eller uppsägning.
Om Malmö DiscontDirection blott begått den oförsigtighet, att lemna Lån åt vissa o åkra Personer, har deremot Götna Canal DiscontDirection meddelat Lån på annor mans Pant, hvilken åtgärd icke lätteligen torde kunna såsom laglig försvaras. Man kan likväl icke nu i förväg, ritan först efter en laglig undersöknings fulländande, häröfver fälla något bestämdt omdöme. Friherre Boye, Ludvig: Det är just för att följa den a* Frih -rre Stael oss gjorda ganska goda och riktiga anmaning, att icke dömma i förtid, som jag hoppas att Höglofl. Ridderskapet och Adeln icke, hvarken antager de til.malen, som Den 17 Martil, e. m. 239 Friherre Stael nu gjort Directeirerne i CanalDisconten , eller drar i betänkande att ogilla det personligt sårande, sorn kan hafva undfallit en annan Ledamot, tilläfventyrs utan att hail sjelf märkt viddén af dess betydelse; emedan att sådant antaga , att uttiycket gilla , vore Verkligen allt hvad man vanligen kallar att dömma i förtid. Höglofl. Ridderskapet och Adeln ger visserligen rätt åt det berömliga i Herr Grefve ven Lantingshausens anmärkning, och jag tror mig skyldig 3tt densamma understödja med all den värma , hvaraf jag är mägtig. Herr Grefven och Landt Diar al ali-en hemställde , om Ridderskapet och Adeln behagade ogilla de af en Ledamot i Förmiddagspleno , emot ej mindre Götha CanalDireciion, än Götha Canal DiscoctD rection nyttjade . samt af Grefve von Lantingshausen nyss anmärkta yttranden. Bifölls. Herr Hjerta, ■ Johan Guataf: Då jag äfven fordrar Åt-erremiss af förenade Sats och BancoUtskottens Betänkande om Discont-Regleringen, anser jag mig lika mycket följa min egen öfvertygelse, som allmänna Opinionen.
Jag tror, att den skilnad sora upstår i priset pä en hild genom nedsättning i tullen af 4 eller 6 rst. per fl är så ringa, att den för Hrr landtbrukare är af föga eller ingen betydenhet i jemförelse med det pris, som erhålles genom väl skötta ladugårdar, och genom anskaffande af goda kreatur. Ett bevis härpå kan erhållas, om man vill taga kännedom om hvad som betalas för hudar från slagtarhuset härstädes. Emedan der afses att erhålla stora kreatur, betalas hudarne efter deras värde utan afseende å den prisskillnad för torra och saltade hudar från llio Grande, som kan förorsakas af en skilling mer eller mindre i tull. I afseende på tullen å Ost har den värde talaren undfägnat Ståndet med en anekdot till stöd för bibehållande af den närvande tullen, nemi. att en hans slägtinge haft en sändning ost i Götheborg och Stockholm, som fått ligga och ruttna. Detta måtte likväl icke bevisa annat, än att osten hållits för dyr eller ock att hans anförvandt varit stor vän af mycket gammal ost. En annan talare har klagat deröfver, att äfven med nuvande tullsats han icke erhållit mera än 4 R:dr för sin ost. Jag kan dä icke förstå annat än att ostens beskaffenhet måtte varit derefter med detta låga pris, ty jag känner landtbrukare i närheten af Norrköping, hvilka emot 24 sk. rgds per S kunna afyttra i Stockholm all den ost de kunna tillverka, och deras ost är vanligen borttingad flere! månader förut. Jag skulle således tro, att priset på ost beror mycket af den omsorg, hvarmed den tillverkas, likasom af det materiel, sorn dertill användes. Detta allt sammanlagdt tyckes mig bevisa, att ladugårdarnes bestånd är något när oberoende af tullsatsen å ladugårdsprodukterna äfvensom, om; det tillåtes mig att återkomma till artikeln kött, den omständigheten, att införseln af kött varit mindre under den lägre tullen, ådagalägger, att köttet betalat sig lika bra på andra orter, så att det vid de flesta tillfällen icke varit någon synnerlig fördel att införa det hit.
Den a Junii, Riksdags Fullmägtiges frän Arebro, Askersund, Filipstad, Lindesberg, Nora och Christinehamns Städer Memorial om ändring uti FörordningarneangäendeBergsförlag, Bergsmans hemmans försäljande til inteckningshafware utom Bergsmans Ständct, med mera. Dito D ito. Atskillige Handlandes i Westeräs och.Köping skrift, angäende anhällan at sä kallade försträck til Bergsmän ej mätte anses blifwa underkastade samma Liquidationer som förtager. Den 19 Junii. Handelsmannen Winberg Memorial om Sjö Tulls, Grän e Tulls > och Accis Rätters uphörande. Dito Andra Bandet 121. 962 Den ii Augusti. Dito Dato. Herr Uejjon8rolp 8 uti Constitutions-Utskottets Betänkande omförmalde Förflag angäende Förliknings-Domstolars inrättan Til Allmänna Beswärs » och Geconon, ie - Utskottet. Den 9 Iunii. Commerce-Rädet Lromg Memorial, om de sä kallade smä Landt Tullarnes afffastande. Den 29 Junii. I likhet med Högloft. Ridderftapets och Adelns beful, Herr Grefwe lUörN6i8 Memorial, angående Bptes Contoiret. Den 2v Junii. Borgmästaren 6eLst,'i Me» moria!/ om Frib-efs rättighet för Staderrres Magistrater. Den i4 Julii. Fjerde puntten af Högloft. Nidderskapets och Adelns Ståndet commtinicerade Protocolls-Utdrag för den 28 Junit angäende ffjutslcgans förhöjning och flere andre wid Kronoskjutsning til iagttägande föresiagne omständigheter. Dito Dato. Bruks Patron lVlalmbergs Me» moria!, om Inrikes Seglationen. Den i5 Julii. Flere til Ståndet ingifrle Memorialer, angäende en fri Bränwins-Bränning. Dito Dato.
Genom nådig remiss den 4 Januari 1855 infordrades öfver Preste-Ståndets berörda förslag underdånigt yttrande af Kommitterade för uppgörande af ny redaktion af kyrko-handboBih. till R. St. I Haft. 1 2 Sammansatta Laysamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskotlets Betänkande N:o i. ken, hvilka den 1 November samma år ytterligare afgåfvo ett nytt förslag, i nära öfverensstämmelse med det af Preste-Ståndet uppgjorda, men med vissa afvikelser, för skälen hvartill i Kommitterades underdåniga betänkande redovisades, och blefvo, sedan Kongl. Maj:t öfver Kommitterades förslag inhemtat underdåniga utlåtanden af samtliga Konsistorierna i riket, alla dessa handlingar den 19 November 1856 öfverlemnade till det då församlade Preste-Ståndet, hvars underdåniga utlåtande i ämnet den 10 Oktober påföljande år afgafs. Sedan de tvänne frågorna om nya predikotexter och om förändringar i kyrkohandboken sålunda erhållit den förberedande behandling, som af föremålens höga vigt varit påkallad, öfverlemnar Kongl. Maj:t desamma härmed till Rikets Ständers bepröfvande; viljande Kongl. Maj:t, efter inhemtandet afj Rikets Ständers underdåniga yttrande, dem till nådigt afgörande företaga. Samtliga de till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, som med frågan kommer att taga befattning.» Det första af de i berörde nådiga skrifvelse omförmälda förslag är så lydande: FÖRSLAG till tvänne nya årgångar Predikotexter. Första Årifånyen. 1 Söiid. Jesus svarade och sade till Pilatus ’) röst. Välsignad pris. S Sond. t Advent. Högm.: Jesus sade till sina lärjungar: Låter komma. Aftons.: Ebr. 10: 35-39. Så kaster själena. 3 Sond. i A <1 vent. Högra.: Sannerliga barnom. Vi hafvom anda. 4 Sond. i Advent. Hö gm.:
— fråga vi oss ovillkorligen, medan vi följa uppvisningens gång. Finns det inte hundratals kvinnor, som skulle behöfva räta ut sina stelnade lemmar efter arbetet, vidga sina insjunkna bröst, få blodet att cirkulera till kroppens alla delar och därigenom blifva starkare, hurtigare, gladare. Helt säkert. De veta endast icke huru nyttig och huru rolig friskgymnastiken är, eljes komme de nog i massa och ville vara med här. Se, med hvilken kläm rörelserna gå, hur lätt de gymnastiserande klättra på stegar och linor, hur vigt de svänga öfver b o m - marna! Se, hur deras ögon stråla, hur deras kinder få färg, hur glada och sprittande af lefnadslust de förefalla! Det syns att de betrakta gymnastiken som ett nöje, att de njuta af att få röra på sig och använda sina muskler. Det är den Lingska gymnastikens rörelser de genomgå, uppvisningen är icke alls anlagd på effekt, men den gör all heder åt både lärarinnan och eleverna. Nu är timmen slut, den sista armhäfningen är gjord, det sista kommandoropet har tystnat, » truppen » marscherar i god ordning till afklädningsrummen, men ställer åter upp sig, då kapten C. Silow, » Kvinliga gymnastiksällskapets » ordförande, framträder. I hjärtliga ordalag framför han sällskapets tack till fröken Högström, som nu i 10 år utan ersättning, med aldrig svikande nit och intresse ledt gymnastiköfningarna två gånger i veckan. Därpå vänder han sig till dem, som stå i ledet, tackar äfven dem för det intresse, hvarmed de omfattat öfningarna, uppmanar dem att verka för att friskgymnastikens värde må blifva kändt och ber dem vara välkomna åter nästa höst. Handklappningar och hurrarop för fröken Högström besvara talet. Askådarne strömma ut. Från afklädningsrummen hör man skratt och stoj, som vore det skolflickor och icke gamla förståndiga människor, som klädde sig därute. Hvad det låter trefligt, man kan inte låta bli att skratta själf, man känner sig helt upplifvad, bara af att ha sett på gymnastiken, en och annan förklarar sig bestämdt vilja vara med nästa termin.
N;o 4. nen för tågande trupper oell hästar, på det sätt, att i dagportio; nens värde ingår, ej allenast hvad beståndsdelarne af portionen verkligen kostn, utan äfven kostnaden för vedåtgången, kärlens begagnande med mera, samt att det portionsoch rationsvärde, sorn sålunda bestämmes, måtte, i likhet med hvad Rikets Ständer vid de 2:ne sistförflutne Riksdagarne i underdånighet begärt, vara oberoende af den, enligt Kongl. Kungörelsen den 20 September 1815, Kongl, Maj:Is och Rikets KammarCollégium tillkommande granskningsoch pröfningsrätt af MarkegångsTaxorne, i hvad Kongl. Maj:t och Kronans rätt rörer, samt följaktligen ej kunna af KammarCollégium jemkas och nedsättas. Hvilket dock till Rikets Högloft. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlernnas. Stockholm den it) Junii 1 {334- H:o 4. Ank. till Exp. Utsk. den Jg Janii. fjtldiande, i anledning af vacht motionangående ny indelning af Bätsmansrotarne pd Gottland , m. m. Uti ett från Hedervärda BondeStåndet till Utskottens gemensamma behandling remitteradt memorial, har lliksdagsfullinägtigen G, A, Kolmodin ifrån Gottland hemställt: 1:0
En I dessa svåra tider, då man riktigt slåss om maten, då man äflas o c h täflar på alla områden att samla krona efter krona, då nöd och lyx skrika om hvarandra, är sparsamhet visserligen ett beaktansvärdt ord. Men sparsamhet är ingen lätt sak, den måste man lära genom att tidigt vänja sig vid små behof. Det är så mycket här i värlpen, som vi anse alldeles nödvändigt, men s o m alls icke så är, och som många tusen måste undvara. Sparsamhet är en dygd, som alstrar oberoende. krona. Skiss för Idun af » Kalle Lycklig ' gnälla Karl, får j a g prenumerera på Idun, T P ^) det skulle vara så roligt, » bad min Anna en dag. Om hon fick? Min lilla godhjärtade, sparsamma hustru bad så sällan om någonting för egen del, att denna b ö n riktigt gladde mig. Jag öppnade min börs, i det ena rummet låg där en blank, ny krona. » Se, Anna lilla, » sade j a g och pekade på kronan, » minns du den där dagen vid juletiden? » Det mindes hon visst, det syntes nog. » Tänk, o m jag skulle skrifva om det i I d u n; j a g kunde j u kalla min lilla historia » En krona&gt; eller något sådant. » &gt;Asch, » sade hon, » berätta nu inte det för hela världen I » Men j a g tyckte, att » hela världen » gärna kunde få veta, att jag har den snällaste af alla små hustrur, o c h j a g går nu och undrar öfver, o m hon en vacker dag skall få se sig afritad i den tidning, hon kallar &gt;sin ». En krona — ja, detta lilla ord kan leda våra tankar i många riktningar, kan komma oss att tänka djupt o c h allvarligt, lätt o c h lustigt. Jag djärfves icke söka skildra de upphöjda, rena hjärtetankar, som äro förknippade med ordet: » törnekrona »; icke heller vill j a g tala o m den ofta nog tunga krona, s o m smyckar furstars o c h konungars hjässa. Nej, det blir helt enkelt om den där lilla silfverkronan, s o m vandrar från hand till hand, från Dttningfgratan Från denna lilla torgscen.
Ridderskapet och Adeln har ansett något beslut öfver denna §. ej vidare ega rum, sedan Ståndet, på sätt vid nästföregående §. är anfördt, redan antagit 106 §. i 1835 års Bevillnings-stadga; men som Presteoch Bonde-Stånden bifallit Utskottets förslag, som äfven blifvit godkändt af Borgare-Ståndet, så vidt §:n afser husbönders ansvarighet för tjenstehjon, stattorpares och arbetsfolks krono-utskylder: så, enär Borgare-Ståndets beslut icke innefattar anpan ski I jagtig het emot Presteoch Bonde-Ståndens, än i afseende på husbondes ansvarighet för landtbönders och jordtorpares kronoutskylder, vid biistande tillgång, hvilken ansvarighet äfven innefattas uti den af Ridderskapet och Adeln godkända 106 §. uti i835 års Bevillningsstadga, motsvarande 138 §. af Utskottets förslag, anser Utskottet nu ifrågavarande §. vara genom 3:ne Riks-Stånds beslut godkänd. §. i3o. Pag. 67. Öfver denna §. har Ridderskapet och Adeln ansett något beslut ej vidare ega rum, sedan Ståndet, af den anledning, som vid 137 §. blifvit anmärkt, redan antagit 107 §. i 1835 års Bevillnings-stadga; hvaremot Borgare-Ståndet ansett redactionen böra rättas, i öfverensstämmelse med beslutet angående nästföregående ; men som Presteoch Bonde-Stånden godkänt Utskottets förslag, med rättelse af ett skrif-fel, i enlighet med Utlåtandet N:o 27, så, enär den af Ridderskapet och Adeln antagne 107 §. i nu gällande Bevillnings-stadga, motsvarande i3y §. af Utskottets förslag, anser Utskottet detsamma* vara genom 3:ne Riks-Stånds beslut bifallet. §. i43.
Men dessa H o n v ä n d e sig emellertid allt m e r o c h undrande främlingar veta ej, att ehuru många mer till de e k o n o m i s k a frågorna, men j u visserligen på grund af sina tillgångar ha rätm e r h o n f ö r d j u p a d e sig i socialism o c h tighet att föra ett luxuöst lefnadssätt, ej sä få radikalism, k o m h o n i opposition till sin dock mer eller mindre lefva på skuld och så- vän B r a d l a u g h, o c h detta var f ö r henne ledes betala öfverflödet ur andras fickor. (T en af de svåraste inre kriser, h o n hade parentes kunde här tilläggas, att förhållandet att g e n o m g å u n d e r dessa år. U n d e r så- kanske till någon liten del utjämnas, då utdana kriser led hennes hälsa å n y o m y c k e t. gifterna för de mera andliga njutningarna ställa M e n så snart h o n var k o m m e n till öfsig jämförelsevis lågt i Sverige mot i utlandet, vertygelse o m sanningen i d e n ena eller där man i allmänhet offrar mera på sådant än andra synpunkten, öfvervann hori allt här. Man jämföre blott priset på böcker, muo c h kastade sig åter ut i det offentliga sikoch teaterföreställningar.) " Lifvet är mer än maten. " H o n t o g lefvande del i den socialisti ska rörelsen o c h var exempelvis en ifrig agitator u n d e r den stora dockarbetarstrejken år 1889. O c h härmed var hon gripen af teosofien. D e t var m r Stead, den bekante utgifvaren af Jlevieir of Reviews, som införde fru Besant hos det teosofiska samfundets stiftarinna, en bekantskap, s o m blef b e s t ä m m a n d e f ö r fru ' Besants senare lif. Sedan har A n n i e Besant helt o c h hållet tillhört teosoferna, o c h h o n är helt visst den mest framstående personligheten bland dessa mysticismens troende.
Då öfversigten och pröfningen af bägge förslagen sålunda genom jemnförelsen lättas, kunna Utskotten undgå, att för hvarje mindre förändring i redactionen, eller innehållet serskildt redovisa, hvaremot, vid några färre, betydligare förändringar eller tillägg, Utskotten nu gå att framställa sina motiver, till en del hem tade utur Comiterades afgifna underdåniga Utlåtande; äfvensom, i sammanhang dermed, de till Utskotten i detta ämne, från Riks-Slånden remitterade Motioner komma å de ställen, dit de höra, att af Utskotten besvaras. Vidkommande således först sjelfva den yttre formen af det till Utskotten öfverlemnade Författnings-förslaget, hafva Ut - ao Lagsamt Ålim. Besv. o. Oec. TJtsk. Bet. N.-o 35. skotten, utan att derpå lägga en öfverdrifven vigt, dock ansett företräde böra leranäs åt den i senare förordningar nu vanligen förekommande uppställningen uti Artiklar och §§ i oafbruten numerföljd, framför den uti Comiterades förslag antagna, uti paragrafer och derunder afdelade moment. Redighet och lättnad i åberopande och igenfinnande af nödiga §§ blifva onekligen härigenom befrämjade. I nedanstående redovisning få Utskotten sålunda för hvarje anmärkt ställe citera håde §, enligt nya redactionen, och (inom parenthes) den deremot svarande, enligt indelningen i Comiterades förslag. 1 Art. 3 § (i § 3 Mom.) Då församlingarnes rätt att få höra 3:ne Profpredikanter icke hör inskränkas af annat, än laga förfall för någondera af dem, och enär Kongl. Maj:ts Höga rätt, att för giltiga skäl meddela Nådig dispense, icke lärer behöfva i denna författning serskildt stadgas; hafva Utskotten ansett den i Comiterades förslag här förekommande mening: eller har någon , uppå underdånig ansökning, erhållit Nådig tillåtelse att, utan föregånget prof, komma under omröstning, kunna utur författnings-förslaget alldeles utgå. Lagsamt Allm. Besv. o. Ogc. Utsk. Bet.
Majit, som i nåder gillat hvad Ofver-lnlendents-embetet sålunda i underdånighet tillstyrkt, med anledning deraf äfvensom af Embetets i sammanhang härmed gjorda hemställan, i nåder föreslagit Rikets Ständer, alt, — i likhet med hvad som egt rum i afseende pä kostnaderna för vidinagthålfande såväl af dammen vid Runna qvarn som al loftsbyggnaden vid Ornäs samt kungsladorna vid Rankhyttan och Isala, — Rikets Ständer mätte, från och med nästinstundande stalsregleringsperiod, för nu ifrågavarande ändamål bevilja en emot ofvannämnda belopp, Fyrahundra Sjutiofem (475) R:dr R:ml, svarande årlig tillökning i statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna. Med afseende å det varma deltagande, hvarmed förslaget att vid byn Utmeland i Dalarne uppresa en minnesvård öfver Guslaf Wasa omfattats af landels alla samhällsklasser, från de högsta till de lägsta, äfvensom å företagets fortgång, dess utveckling och fullbordan, hafva Rikets Ständer ansett den å ifrågavarande plats uppförda monumentalbyggnad böra blifva en allmän egendom, hvilken, likasom öfriga i delta landskap befintliga byggnader af historisk märkvärdighet från denne store Konungs lid, bör af Slaten underhållas; och då Rikets Ständer af E. K. Majlis nådiga Proposition samt öfriga handlingar inhemtat, alt de för sådant ändamål erforderliga utgifter icke kunna bestridas, med mindre ett bestämdt årligt anslag dertill af Rikets Ständer beviljas, hafva Rikets Ständer funnit skäligt att, med bifall till E. K. Majits härom gjorda Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 72. nådiga fra ms t ä 11 n i n fj, anvisa del för underhåll och vård af’ ifrågavarande monument äskade belopp, all utgå på säll E. K. Majit behagal i nåder föreslå. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 28 Mars 1803. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den H April 1863.