Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hegardt var förtjust i att få resonnera, och hos damerna fann han altid villigt intresserade åhörare. Dessutom var där ännu en docent, en liten mörk karl med ett fett vänligt ansigte. Han hette Tranér. Hvad han var docent i, talade man aldrig om. Men att han var en ovanligt snäll karl, därom voro alla ense. Och till sist, när alla andra voro komna, inträdde en ung kandidat, som Grane hade träffat ett par gånger, men som han aldrig sett förr hos Rankes. Han bar en elegant dubbelknäppt redingote, smal nedvikt skjortkrage och kråsnål i form af en dödskalle. Han såg ut att vara betydligt äldre, än han i själfva verket var, rörde sig stelt, men med säkerhet och bemödade sig tydligen om att vid sitt inträde göra ett fördelaktigt intryck. Han hade ett kortklippt helskägg, som efter det nyaste franska modet slutade i en spets, och hela hans yttre hade något, som visade, att han vistats utomlands. Ansigtet var intressant, men man fick aldrig riktigt tag i ögonen, när man samtalade med honom eller tog honom i hand. Grane hade hört mycket talas om honom. Han studerade till jurist, fastän han tagit filosofie kandidatexamen, och det sades om honom, att han var starkt ärelysten, och att han umgicks med stolta planer i och för sin egen karrier. De unga radikalerna, som Grane kände, talade illa om honom. De påstodo, att han var en simpel egoist, att hans ofta uttalade sympatier för den nya tiden och annat därmed sammanhängande blott var ett spegelfäkteri, som han använde, när han trodde sig kunna vinna något med det, men att han, när tillfället så fordrade, lätt kunde säga helt annat. Hvad han egentligen tänkte, var en gåta, som sysselsatte många hjärnor. Att han var smidig, det hade man klart för sig, och man förvånade sig öfver hans stora intima umgänge samt öfver hans förmåga att som man säger komma med öfveralt. Men man visste ingen, som kunde sägas vara hans vän.
Till hvad Vetenskaps-akademien sålunda i underdånighet föreslagit och hemställt, kan jag för det närvarande ej i vidsträcktare mån tillstyrka bifall, än att, då nedrifning af de till ett värde af 6,383 R:dr 16 sk. b:ko upptagna trädhusen är af högsta vigt för naturhistoriska riksmusei dyrbara samlingars betryggande mot eldsfara, men billigheten fordrar, att Akademien godtgöres för den förlust och de kostnader, som genom denna åtgärd kunna uppkomma, Eders Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer äska det belopp, som dertill kan erfordras, och hvilket här förslagsvis borde kunna upptagas till ofvannämnde summa, 6,383 R:dr 16 sk. b:ko. Kongl. Maj:t behagade, i öfverensstämmelse med Statsrådets öfriga ledamöters yttrade mening, i nåder gilla, hvad Departements-Chefen sålunda i underdånighet tillstyrkt. 32:o. Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademien har, under anmälan , alt dess samlingar förmodligen redan under loppet af innevarande Bil. N:o 5, till Kongl. Maj.-ts Prop. 1847. 7 V 5o år, behörigen ordnade, skola för allmänheten kunna hållas tillgängliga på bestämda tider i akademiens nya vackra lokal, i underdånighet anhållit, att Eders Kongl. Maj:t måtte bereda akademien ökade anslag för samlingarnas utvidgande, nödiga tryckningskostnaders bestridande samt för det nya musei inredning. Kostnaden för samlingarnes ökande har, med uteslutande af skillingar och runstycken, under fem års förlopp uppgått: 1827—1831 till 2,380 R:dr b:ko, således öfverhufvud för hvarje år 476 1832—1836 till 3,243 648, 1837—1841 till 5,294 1,058, 1842—1846 till 7,972 1,594.
Af Hr Grefwe von Sdnve, i„, kV 8.: Sedan samtelige R. St:r med förkastande af Förenade Utskottens i ämnet gjorda hemställan, befallt det den begärda förskottsfumnian pä ytterligare bchöfligt anslag till Götha Canal skulle utbetalas, mäste detta anses säsom ett af R. St:r pä förhand gifwet förklarande, det de wilja att Götha Canal stall fullbordas, om än ett ytterligare anslag af allmänna medel skulle dertill erfordras, och ätersiär sälunda för Utskotten endast att inför N. St:r, till ledning för deras blifwande definitiva beslut, utreda alla derwjd förekommande förhällanden. Härwid framställer sig såsom första föreinälet för pröfning, hururvida senast församlade R. St:rs, i NiksdagsBeflutecs >4:de §. gifna förklarande, det Bolaget ej framdeles mä päräkna nägot tillstött utöfwer hwad dä bewiljades, bör inwerka pä det wilkor som nu förfamlade R. St:r kunna finna lämpligt att bestämma. R. St:r behöfva wifferligen icke anse sig bundne af ett förklarande gifvet af förra Ständer, hwaraf icke en gäng Canal-Bolaget, sorn det egemligcn rörde, har ansett sig bundet. Men dä senast församlade R. Sl:r funnit för laismit Aol - XIUV Statsoch B a Ii c o-u t sk ottk I! s xet, eller dem, af hwilka de warit lagligen walde och bcfullmäktigade, formligen mcddeladt,will det synas mig att, hwad sättet att komma till ändamälet, Canalens fullbordan, beträffar, lämpligast wore om nu församlade R. Surs beslut icke ställdes i rak motsägelse till förra Ständers uppgifna förklarande. Efter denna min ästgt af hwad ett och samma Folks, pä olika tider sammanträdande Representanter äga att emot hwarandra iakttaga, kan jag icke tänka mig annat motiv för det beslut som R.
Til! stöd för dessa yrkanden har hufvudsakligen anförts, alt — i strid med den åsigt, som vid sistlidna riksdag af Bevillnings-Utskottet uttalades och af Rikets Ständer godkändes, då, vid behandling af väckt motion om domares befrielse från stämpelpappers uppbörden, som i stället skulle öfvertagas af de vanliga uppbördsmännen, samma motion förkastades hufvudsakligen på den grund, att deraf föranledda resor till kronofogden skulle för den enskilde medföra ökadt besvär —• genom ifrågavarande stadgande deremot den enskilde i vissa fall tvingades att verkställa stämpelliqviden i länets residensstad, dit han merendels hade ännu längre väg än till kronofogden; att för underdomaren, hvilken fortfarande hade redovisningen och ansvaret för hela karteringen, numera, i fråga om de större kartebeloppen, som gifvit honom någon provision, värd att nämna, ingenting annat återstode än skyldigheten att dem redovisa medelst landtränteriets qvittenser, i stället för de fordna verifikationskartorna; att det åtminstone icke förenklade kontrollen å stämpelpappers-afgiften, att den för lika slag af handlingar skulle uppbäras än af en embetsmyndighet, än af en annan, och redovisas än med kartor, än med qvittenser; samt att stadgandet, utan motsvarande nytta, endast tillskyndade besvär och kostnader. På alla dessa skäl, hvilka synas Utskottet ådagalägga, att den ökade inkomst ifrågavarande stadgande, genom minskning af stämpelpappers-provisionen, kan bereda Statsverket, icke motsvarar de olägenheter, detsamma vid tillämpningen visat sig för allmänheten medföra, tvekar Utskottet icke att, i enlighet med Herr Treffenbergs förslag, hemställa, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att ifrågavarande föreskrift måtte, i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag gjorda hemställan, erhålla den lydelse, bilagda förslag utvisar. Stockholm den 16 Februari 1866. 12 Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o å.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Bevillnings-fJtskottet Kongl. Majrts den 7 dennes på bordet lagda Nådiga sktifvelse till Rikets Ständer, angående åtskilliga förändringar uti tulltaxan, tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden och ett den 1 dennes af Herr von Hartmansdorff, August, aflemnadt anförande, rörande beviljad tullnedsättning för salt och ved. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet ett denria dag af Herr Carlheim Gyllenskjöld, Henrik Adolf Oscar, afgifvet anförande, innefattande motiver till den af honom väckta, den 4 dennes till nämnde Utskott remitterade motion, angående ändringar och förklaringar af 1726 års Konventikel-plakat samt iakttagande af Kongl. Brefvet dea 15 December 1762, angående lagsökningar i Religionsmål, tillika med de i anledning af detta anförande afgifna yttranden. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ett från Högloft. Ridderskapet och Adeln meddeladt protokollsutdrag af den 4 dennes .Vo 49, med inbjudning till med-stånden, att instämma i bemälde Riks-Stånds vid remissen af Herr Dalmans, F. IV., motion, rörande underdånig anhållan hos Kongl. Majit om utfärdande af förklaring i vissa delar af Koogl. Kungörelsen den 13 Juli 1853, angående bränvins-bränningens inställande, fattade beslut att anbefalla det af Rikets Ständer för behandling af frågor rörande bränvins tillverkning och försäljning tillsatta särskildta Utskott, att öfver berörde motion meddela sitt betänkande inom fjorton dagar efter det remiss-handlingarne kommit Utskottet tillhanda. Denna inbjudning blef af iPreste-Ståndet antagen. Från Välloft. Borgare-Ståndet.
Majit måtte härtill i Nåder upplåta en på Eskilstuna kungs-ladugårds mark, i närheten af Eskilstuna befintlig stenig och ofruktbar backe, Kapell-backen kallad, af 2 tunnlands 11 kapplands vidd, jemte ett tunnland derinvid belägen åker till byggnadsplats för skolhuset oell till planteringsland för skol-Järaren, att af Klosters församling tillträdas, när den tid, för hvilken Eskilstuna kungs-ladugård nu vore utarrenderad, tilländaginge eller den 14 klars 1862; så oell efter det vederbörande med infordrade underdåniga Utlåtanden till Kongl. Majit inkommit, har Kongl. Majit uti ofvan högstberörda till Rikets Ständer den 18 April innevarande år aflåtna och från samtlige Riks-stånden till Stats-Utskottet remitterade Nådiga Proposition täckts förklara, att Kongl. Majit väl för sin del funnit den af Klosters församling sålunda framställda begäran förtjena ett billigt afseende, helst, enligt hvad Kongl. Majit* Befallningshafvande i länet upplyst, o tvifvelaktigt vore, att inom församlingen, norn förr eller sednare skulle komma i behof af egen skolhus-byggnad, icke någon lämpligare plats än den föreslagna härtill funnes och upplåtelsen af den i - StattV(skotteta Utlåtande, Wo 190. »t frågasatta jordrymden, hvaraf blott ett tunnland utgjorde fruktbar jord, blefv# för staten af ringa betydenhet, i jemförelse med den stora fördel, som derigenom ät Klosters församling skulle beredas; men att, då Eskilstuna kungs-ladugård, på hvars egor berörde mark vore belägen, tillhörde de Kronan omedelbart förbehållne egendomar, hvilka, jemlikt Regeringsformens 77 §, ej kunde utan Rikets Ständers samtycke Kronan afhändas, samt skulle efter de genom Rikets Ständer föreskrifna grunder förvaltas, Kongl.
Bevekelsegrunden för tjenstemännens i lägsta graden uteslutande från detta förbud hade hos Kommitterade varit, dels dessa tjenste-befattningars egenskap att i allmänhet, lättare än i de högre graderna, kunna, utan hinder för göromålen, förenas med befattningar utom verket, dels nyttan för de yngre tjenstemännen att, genom tjenstgöring i andra verk, förskaffa sig vidsträcktare erfarenhet i allmänna ärendens behandling, och dels den för lägsta tjenste-graden föreslagna låga aflöning, hvilken i och för sig icke lemnade innehafvare^ af en tjenst i denna grad nödiga medel för den äfven mest tarfliga bergning. 1 denna Kommitterades åsigt har Under-rSlyrelsen instämt och således ansett förbudet att innehafva tjenst utom verket böra för Bankens tjenstemän stadgas; dock håller Under-styrelsen före, att det ändamål, som med ett sadant förbud åsyftades, icke kunde fullt ernås med mindre än att förbudet utsträcktes till samtliga tjenslegraderna; i hvilket afseende Under-styrelsen hufvudsakligen erinrat, att, då förbud att innehafva tjenst utom verket funnes stadgadt för Statens reorganiserade verk och sannolikt komme att tillämpas å de embels-verk, som hädanefter varda organiserade, den för Iggsta gradens tjenstemän ifrågasatta befrielse från detta förbud skulle i en framtid tillskynda dem ringa eller ingen fordel, hvaremot en sådan befrielse kunde föranleda dertill alt, särdeles under liden innan alla de publika verken hunnit reorganiseras, en eller annan med större skicklighet begåfvad tjensteman funne med sitt intresse förenligt att qvarstadna i den lägsta tjenste-graden inom Banken, under det han egentligen egnade sin tid och verksamhet åt annat håll och betraktade tjenstgöringen i Banken fortfarande såsom bisak, hvarigenom en och annan mera framstående duglighet icke komme Banko-verket till godo. Under-styrelsen, som så - Banko Utskottets Betänkande, JYt 61.
De i Östersunds stad bosatte borgare, hvilka der idka rörelse och näring, njuta, likaledes intill nästa riksdag, efter enahanda pröfning af taxeringsmänncn, eftergift till en tredjedel af hvad femte klassens städer, efter 2:dra art. af denna stadga, utgöra. § 1*9. Från bevillning, beräknad efter lästetalet, frilages skeppsredare för det år fartyget bevisligen legat i hamn obegagnadt. Om redogörelsen. § ISO. De instruktioner och förordnanden rörande räkenskaperne öfver Kongl. Maj:ts och kronans till statsverket anslagna räntor samt uppbörden och redovisningen, som nu äro gällande eller framdeles kunna utfärdas, skola jemväl i allt, som angår bevillningen, lända uppbördsman och de flere vederbörande till ofelbar efterlefnad. Dock må, i landsböcker och räkningar, bevillningen och öfrige Riksgäldskontoret tillsiagne fonder icke sammanblandas med Statskontorets och andre verks medel. § *51. l:o. Öfver hela hevillningen efter denna stadga skall för Stockholms stad af kronouppbörds-kamereraren och för länen af Landskontoren, vid ansvar, upprättas sammandrag, i nogaste öfverensstämmelse med de härvid bilagde formulärer, hvarvid största uppmärksamhet bör användas, att alla uppgifter blifva med verkliga förhål landet enliga, hvilké sammandrag af Öfverståthållare!» och Konungens Befallningshafvande lill Riksgälds-kontoret insändas inom Januari månads slut under uppbördsåret. 2:o. Desse sammandrag skola i Riksgälds-kontoret på det nogaste lill summorna granskas, och om, vid jemförelse af föregående årens sammandrag, olikheter skulle finnas i antal af hemman, lägenheter och räntor eller andra uppgifter, som till rättelse tjena, skola vederbörandes förklaringar deröfver infordras, hvilka vid sammandragen biläggas, samt derefter, jemte sammandragen, öfverlemnas till kammarrätten, för att pröfva felens beskaffenhet och hvad ansvar derå följa hör. Sedan förberörde handlingar blifvit lill Riksgälds-konloret återställde, upprättas derstädes ett generalsammandrag öfver bevillningen, hvilket genom trycket utgifves.
Oieviforerne, font, lifa nteb Jjjerrar Sitlltnäftige, anfett, att en upplåning mot Obligationer, att betalas wib anforbrait, fitttitat, i ©ontoiretö bå roarattbe flällning, leba till mettltga påföliber för befi crebit, h^fwa föttf)g anfett ftg böra, fåfottt wälbetänft gobfänna ttppfFofroet meb begagnattbet af betta ttpplåniitgsfäft, äfwenfom Dteoiforerna gillat öfriga, i affeenbe på upplåningen, af äpcrrar gullmäftige meb floflfet, ottttanfa och »it wibtagtte åtgärber. Ititber granffningett af ferrat Sulftttäftigeö protocolf, hafwa Dtevtforerne jentmäl erfarit, btmitlcbeö Jperrar ^itllmäffige, för merfflälligheteu af Oiifetö ©tänberö i åtff illiga ämnen gifna föreffcifter, förberebanbe åtgärber wibtagit; och hwetriblanb ntå ttämttaö: ö.t6@eiie?a[!' 1:0 foi)0 »f S^tfcts ©tänberö genom f¥rifwelfe från ©tatö Ombuböntan uti bejj till Oveviforerne afgifna Q3erät* telfe anmält, 2aga Safia nu fnart funna förwäntaö. sssi&tague 3to 9(tt, t affeettbe på be af Dtifetö ©tänber befTutabe ut* och inwäu* fSrbcrebanbe fpränbringar uti Dlifögälbö©ontoiretö förra $uö, font numera af SRifetö uT* in* @tättbet fjelfwe begagnaö, fåbane förberebanbe anflalter, mebelfl anflällbe gtter* roSnbiga f5r
Skulle Utskottet vid granskningen af StstsRåds-Protocollerne funnit, att andra än nödige och oumbärlige dispenser fiån de prohibitiva TuIS-lagarne af StatsRådet blifvit tillstyrkte, förmodar jag, att sådant blifvit Riksens Ständer helt öppet förelagt, e* medan det är Rådgifvares förhållande vid rådslagen, som af Utskottet bör till Riksens Ständers slutliga bedömande framstallasj till bere* Den 2 7 Maji, 459 dand? sF vara önskningar äga vi et( Economie-j och BesväisLkskott. C, H. Anckarsvärd. Friherre Åkerhjelm, Gustaf-. Då jag nu afBort Friherre Ankarsvärds uppläste reservation emot decharges meddelande till StatsRäden och Föredragande, och äfven deraf fur.nit, att bemälte Friherre lill en del grundar denna sin reservation deruppå, att tvenne Ledamöter af ( onstitutionsUtskottet genom trycke skrift yttrat, det de funnit flere felaktigheter upptäckte under granskningen af StatsRådets Protocoller, som Utskottet icke anmärkt, så torde jag först och främst dervid få anmärka, att en och tvenne Ledamöter af ett Utskott, ingalunda är Utskottets pluralitet, och att det sednares omdöme förtjenar minst så mycket afseende som de förres. För det andra får jag, i afseende på det uttrycker i förberörde af Friherre Ankarsvärd åberopade tryckta skrift, att StatsRådets Ledamöter icke någonsin i Stats-Rådet afgifvit några yttranden, så framt ej Kongl.
För kanaler, slussar, hamnbyggnader och elfrensningar har Kongl. Majit föreslagit att följande belopp måtte företrädesvis af Rikets Ständer anslås, nemligen : l:o till fullbordande af hamnbyggnaden vid IVisby, medelst vågbrytarens förstärkning och landtarmarnes grundläggning R:dr 84,625. Bih. till Ii. St.
Master \ n 20 „ Bogspröt 1 „ 20 „ Spiror och telegrafstolpar: af 1 i fots längd och deröfver 1 „ 20 „ af ringare längd, s k. grufstolpar derunder inbegripne 1 „ 5 „ Pumpträd, oborrade 1 „ 20 , Sparrar af furu och gran, af mindre tjocklek än 6,6 tuni midtpå: af 12 fots längd eller deröfver 1 „ 20 „ af ringare längd, derunder inbegripne s. k sleepers och staketstolpar I , 5 Anm. Sparrar af furu och gran etc. Voteringen har utfallit med 65 Ja och 54 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. * 67:de Omröstningen. Meller*täljde" ^en som instämmer i Utskottets, af Borgareoch Bonde-Stånden godkända, etc. förslag, att tullfrihet bör medgifvas för utförsel af trävaruartikeln »Läkter, huggne eller täljde; äfvensom oandstakar af furu och gran, samt båtshakeskaft och bärlingar om 15 å 20 fots längd och 1,2 å 1,6 tums diameter i lilländan», röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bör, enligt embetsverkens, utaf Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillade, tillstyrkande, för denna artikel antagas följande lydelse och tullsatser: Läkter, huggne eller täljde 1 tolft 50 öre Bandstakar af högst 1,6 tums diameter i lilländan 1 „ 50 , af större dimensioner hänföras till spiror. Båtshakeskaft och bärlingar 1 „ 50 „ Omröstningen har utfallit med 74 Ja och 45 Nej; och är alltså beslutadt i enlighet med Ja-propositionen 68:de Omröstningen. Irträd eller [)en som bifaller att, på sätt Utskottet hemställt samt Borgareoch Bonde-Stån ämnen till åror. den Bevillnings-Vtskottets Memorial M 20.
Om Mantalsoch Skattskrifning. § 39. 1 hela Riket skola Mantalsoch Skattskrifningar börjas i medlet af November månad, då alla, sorn inom den 31 December samma år fylla 17 år, i mantal skattskrifves och de, som vid lika tid fyllt 18 år, antecknas till personlig skyddsafgifts erläggande. Mantalsoch Skaltskrifningen förrättas inom hvarje Stad, Pastorat eller Socken, i närvaro af antingen Konungens Befallningshafvande eller ett sådant dess ombud, som med nödiga kunskaper förenar anseende i orten. Bland Presterskapet må, till dylikt ombud, endast kunna förordnas ordinarie eller tjenstförrättande Pastorer, hvilka dessutom alltid sjelfve böra dervid vara tillstädes, eller ock i sitt ställe hafva utsett någon af församlingens Prester; men är Pastor ensam prest i församlingen och laga förfall hindrar honom från inställelse, må han foga den anstalt, att annan person tillstädeskommer, som, med Pastors ansvar, ur den medförde husförhörsboken meddelar all den upplysning, som lagligen kan äskas. § 40. Med Mantalsoch Skattskrifningen i Stockholm och Götheborg för hålles efter hvad serskildt derom stadgas. Bevillnings-Utskotlets Betänkande, M 4. 37 § Konungens Befallningshafvande skall om Mantalsoch Skattskrifningarne tidigt utfärda sådane Kungörelser, som för landet utsätta, uti hvilken ordning desamma hvarje dag på föreller eftermiddagen förrättas, samt att den, som, inom tredje timman från den tid, då förrättningen, enligt Kungörelsen, är bestämd att börjas, sig icke inställer, är till böter förfallen; hvarförutan Kungörelsen bör innehålla tydliga föreskrifter för de skattskyldige om de uppgifter till Mantalsoch Skattskrifning, som, enligt Författningarna och denna Bevillnings-Stadga, af dem skola aflemnas. § 42. l:o.
i. nf den i sistlidne April angående medel till D rottningholms Broars iståndsättande; а. af samma dag angående Staten för Gripsholms Siotts och Djurgårds Betjening; 3. af den 17 April angående Stat för Flyinge och Dalby Kungsgårdar och Stuteri - Insättning; 4. af sarnnia dag angående Dagsverksskyldigheterne vid Flyinge och Dahlby Kongsgårdar; 5. af samma dag om Löningsoch UtgiftsStat för Ulriksdals Kongl. Lust-Slott samt dispositionen af de under Kongsgården lydande Lägenheter; och б. af den 6 Juni angående hushållningen •vid Strömsholms Kongsgård och dervarande StU; teri-Inrättning. Till Hans Kongl. Majit håfve Vi äfven uti underdånig Skrifvelse den 15 sistlidne Juni ©fverlemnat ett angående försäljning af Kongsglrdar och Offisers - Boställen hos Oss ingifvet Förslag. För att likväl utröna huruvida de fördelar , som igenom en sådan försäljning vore att förvänta, icke skulle möjligtvis kunna uppvägas af några härvid mötande betänkligheter, håfve Vi tillika framfört den underdåniga önskan, att Kongl. Majit måtte i Nåder täckas öfver dessa så ganska vigtiga ämnen af vederbörande infordra alla nödvändiga upplysningar , på det Rik. sens Ständer vid sin nästa sammankomst må blifva i tillfälle att till närmare öfvervägande upp; taga ifrågavarande Förslag. Efter det Kongl. Majit i Nåder framstälfc förhållandet med de inom Södermanlands Län befintlige så kallade Jagbackar, hvilka fordom tjenfc till Jagfställen för Kongl. Personer, men nu me* ra icke för sådant ändamål nyttjas, utan äro af en serskild beskaffenhet mot andre Kongl Majit# och Kronans Parker, samt finnas kringspridde, ofta af ett inskränktare utrymme, mindre tjenlige till Skogväxt och framför allt svåre att behörigen vårda i anseende till deras lägen inorn enskildes egor, håfve Vi funnit alla sådana i Södermanland belägne Jagbackar, som ostridigt tillhöra eller genom lagakraftvunna Domar tillerkännas Kongl. Majit och Kronan, böra genom Offentlig
S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet 2:ne af Grefve Mörner, Garl Göran Detlof, denna dag väckta motioner, den ena, angående förtydligande af 47 § i Kongl, förordningen den 13 Oct. 1848, angående vilkoret) för tillverkning och försäljning af bränvin, och den andra om rättelser i Kongl, kungörelsen den 20 Oct. 1848, angående stämplade pappersafgiften, S. D. Remitterades till Banko-Utskottet Hr af Dalströms, Gustaf Jacob, denna dag väckta motion om inrättande af ett Riks-Bankens Lånekontor i Wisby; jemte de i anledning deraf nu afgifna yttranden. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet: Hr Granfelts, Adolf Fredrik, denna dag väckta motion om upphörande af frälsemans särskilda forum; Grefve Snoilskys, Nils, denna dag väckta motion om förklaring öfver Kongl. Förordningen den 19 Maj 1815 rörande Brandstod, samt ändring af nu gällande förordning om Bih. till P,. S. Prof. 1850 & 1851. 9 Sand. 4 26 Prot.-Utdrag den 14 December 1850. stämningssättet i Brandstodsmal; samt Grefve Mörners, Garl Göran Detlof, denna dag väckta motion om ändring i 24 Cap. 7 § Rättegångs-Balken eller tillägg (ill 21 Gap. 1 § samma Balk. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Hr Liljenstolpes, Axel Fredrik den 7 dennes och denna dag afgifne yttranden, i anledning af det anförande, hvarmed Herr Rosenblad, Bernhard, beledsagat Herr Liljenstolpes, till nämnde Utskott remitterade motion till införande af s. k. tjenstehjonsböcker. Från Högt. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs Prosten Molens den 11 dennes bordlagda motion, angående ytterligare uppskof tili nästa Riksdag med slutliga afgörandet af det från sistförflutne Riksdag hvilande, af Kongl.