Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Al en den 6 sisllidne Februari till Rikets Ständer aflåten nådig Propo sition (N:o 75) inhemtas, hurusom t. f. Rektorn vid Hudiksvalls högre elementarläroverk F. Wennberg, som den 14 Augusti 1855 blifvit befullrnägtigad till ordinarie Kollega och den 22 Februari 1845 till Rektor vid dåvarande högre lärdomsskolan i nämnda stad, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att, enär han, enligt nådiga Cirkulärbrefvet den 20 Mars 1858, skulle varit berättigad alt i sistnämnda egenskap åtnjuta en lön af 5,000 R:dr, så framt icke berörda skola blifvit till högre elementarläroverk utvidgad, och det kunde inträffa, alt han komme alt frånträda rektorstjensten, i hvilket fall han såsom Kollega endast egde uppbära en lön af 2,500 R:dr, Kongl. Maj:t ville till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om beviljande af ett anslag af 500 R:dr årligen, att såsom fyllnad i kollegalönen utgå lrån den dag sökandens rektorsförordnande kan komma all upphöra. Efter det sedermera Wennberg den 9 sistlidne Januari blifvit, på egen begäran, entledigad från ifrågavarande rektorsförordnande, hvadan han kommer att såsom Kollega vid läroverket framdeles tjenslgöra, har Kongl. Maj-.t, enär till följd häraf Wennbergs lön komme alt för framtiden endast utgå med 2,500 R:dr, föreslagit, Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 153. 53 att å allmänna indragningsslaten måtte anvisas ett belopp af 500 R:dr att från och med början af nästinstundande staisregleringsperiod tillgodokomma Wennberg intilldess lian till annan befattning kunde vinna befordran.
Ständer bibehållit förbudet mot utförsel af malm, samt §:en, vid sådant förhållande, skulle helt och hållet sakna tillämpning, torde RiketsStänder finna, att denna § bör ur förslaget till tull taxe-underrättelserne uteslutas, I öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förslag, hade Utskottet tillstyrkt, att 19 § af nu gällande tulltaxe-underrättelser, som bestämmer att 12 BevillningsUtskottets Ullåtändc. N:o 27. kobolt vid utförseln skall vara fördelad i pakeler och försedd med stämpel Irån det ställe, der den blifvit tagen, skulle ur underrättelserna utgå. Borgareoch Bond*e-stånden hafva gillat detta förslag, emot hvilket anmärkning hos Preste-ståndet icke eller förekommit, lika litet som Ständernas beslut, angående artikeln kobolt, deri påkallar någon förändring; men Ridderskapet och Adeln har beslutat att ifrågavarande § skall bibehållas. Då emellertid två Stånd gillat Utskottets förslag, och något giltigt skäl för § :ns bibehållande, efter Utskottets åsigt, icke förefinnes, anser Utskottet sig, i anledning af Preste-slåndels återremiss af frågan härom, böra förnya sin tillstyrkan, att 19 § af gällande taxe-underrättelser må utgå. Ridderskapet och Adeln, Borgareoch Bonde-stånden hafva godkänt den af Utskottet föreslagna 17 §, hvilken är med nu gällande 21 § helt och hållit öfverensstämmande; och skäl till ändring derutinnan förefinnes icke eller i de beslut, Rikets Ständer angående tullbevillningen fattat.
Statens kostnader härigenom blifva något mindre, torde väl icke på en fråga af denna beskaffenhet böra väsendtligen inverka; men härtill kommer äfven all, om ett Seminarium först inrättas, den erfarenhet, som vinnes under de första åren af dess verksamhet, måste utgöra den bästa ledning vid uppgörande af en eller vårt land och våra förhållanden afpassad organisation för de anstalter af större omfattning, som framdeles torde blifva behöfliga. Hvad härefter angår de beräknade kostnaderna lör ett Seminarium, hafva Rikets Ständer åtminstone till en början ansett mindre nödvändigt att etl särskildt hus skulle för denna anstalt inköpas; och Departements-chefens underdåniga yttrande antyder äfven att det icke syntes vara omöjligt att anskaffa en hyrd lokal, som kunde uppfylla de väsendtligaste fordringarna. Då den årliga hyressumman för ett Institut af Deparlements-chelen blifvit beräknad lill 8,000 R:dr, torde det kunna antagas, att 5,500 R:dr skall utgöra ett tillräckligt belopp till lokals anskaffande för ett Seminarium; hvarjemte Rikets Ständer ansett, att den föreslagna summan af 10.000 R:dr för Seminariets ordnande, inköp af möbler m. m., kunde ulan olägenhet inskränkas till 5,000 R:dr. På dessa skäl hafva Rikets Ständer till inrättande af ett Seminarium för bildande af lärarinnor, beviljat dels ett årligt anslag af 15,000 R:dr R:mt sålunda fördeladt: till hyra af lokal för Seminariet 5,500: — „ en Föreståndarinna, utom husrum och ved 1,500: — „ en Sludiedirektör - 500: — „ fem lärare 5,850: — „ materiel och diverse utgifter 1,650: — Summa R:dr Runt 15,000: — och dels för en gång ett särskildt anslag af 5,000 R:dr för Seminariets ordnande, inköp af möbler m. m.
Emot Utskottets beslut, angående BevilU pings-afgift för bruket och nyttjandet af hvarje» 3*4 SevBlningSfUtskotttTt Beiänkandtn. handa öfverflöds varor, reserverade sig H:r Friherre Manderström och anförde: Emot det af Hogl. Utskottet nu fattade beslut, nödgas jag att vördsamligen reservera mig, emedan jag anser all beskattning af öfverflöds-artiklar vara stridande mot den princip, sorn för öfrigt är följd i detta Betänkande, och det hufvudsakligen af arne skäl: l:o Derföre, att man derigenom kommer att 2:ne gånger erlägga Bevillning för samma sak, först då man vid inköpet ersätter den Handlande för dess utlagde SjöTullsAfgift, och sedan genom direct beskattning, samt 2:0 derföre, att sedan efter 1 Art. skattat för sin person och efter den 2 för sin förmögenhet, tycker jag att man borde ega rättighet att använda sina inkomster, utan vidare beskattning, till inköp af hvilka varor man behagar, heldst jag aldrig kan gilla den åsigt, att hvarken Staten eller någon annan bör kunna upp. häfva sig till förmyndare för fullmyndige män. Denna min ödmjuka reservation anhåller jag matte få åtfölja Betänkandet till Rikets Högh Ständer. Uti denna Herr Friherre Manderströms reservation instämde Herrar Arnell, Wijkman, Hultin, Sundius, Ståhle, Broms och Linderoth. Riksdags-Fullrnägtigen Erik Svensson reserverade sig likaledes emot beslutet , med förklarande, att han ansåge de i 1789 års Bevillnings-förordning stadgade grunder för öfverfiödsafgiften vara de rättvisaste och mest passande. Mot det såmedelst fattade beslutet, om ersättnings tillstyrkande åt Grosshandlaren Hambraeus, fö? dess Bevillning?.förslag, reserverade sig Erit Bevillntihgs-Utskoltetst Betänkanden. 345 Svensson —. ~ —; alltså’ Icorrime att hos Riksens Högloft.
— Iafseende på medlens fördelning under de 11 särskilda punkterna, har jag intet annat att anmärka, än alt dessa anslag, såsom tillfälliga, bort å 8:de lmfvudtiteln uppföras, och g:de hufvudtiteln lemnäs fri från bestämda dispositioner, och att i allt fall dessa dispositioner icke måtte med bestämda siffror uppgöras, utan få bero på tillfälliga omständigheter, som af K. M. särskildt pröfvas. 5:te punkten. Hr Edelsvärd, Fredr. Wilh.: Jag anhåller alt få göra mina anmärkntr vid denna punkt i den ordning, hvartill StatsUtskrs betänk, föranleder. Jag börjar således med Degebergs landlbruks-inslitut. Detta institut har sedan sista riksdag af statsanslag åtnjutit ett årligt understöd af 5,o m r:dr. Vid denna riksdag har en enskild motion blifvit väckt om detta anslags förökande till io,65o r:dr b:co, men i sammanhang med det sålunda begärda tillökade anslaget har Hr Nonnen, med förordande af motionären, begärt ett räntefiilt lån af (0,000 r:dr. Utsk. har tillstyrkt, att ett anslag af 10,000 r:dr årligen må för institutet bifallas, men deremot afslagit det räntefria lånet. Då detta räntefria lån afser byggnadernas ökande i och för inrättningen och läroverkets utvidgning, så föreställer jag mig, att dessa anslag äro till den grad beroende af hvarandra, att det åsvfiade ändamålet går förloradt — om icke båda fordringarna bifallas; ty skall inrättningen utvidgas, kan detta icke ske utan tillökning i byggnader, och skall åter den erforderliga byggnads-summan af 10,000 r:dr tagas af det årliga anslaget, så blir Hr Nonnen naturligtvis urståndsatt alt uppfylla den honom ålagda förbindelsen att underhålla 3 elever och 24 rättarelärlingar, helst dessutom 61 o r:dr äro af det äskade årliga anslaget afprutade, och ytterligare kost - 688 Den i5 Maj f. ra. naden för en elev tillagd. StatsUlsk. har ansett, att Degeberg skulle vara som central-institut det allmänna till en synnerlig nytta.
Hus. wltdsaken är förut af Ridderstapet och Adeln afgjord; men dä Stars - Utskotiet hemställer om en undersökning , som till nästa Riksdag borde wara werkställd, fär jag fräga om Högloft. Ridderstapet och Adeln bifaller att derom underdånig anhällan hoS Kongl. Maj: t mä göras. Bifölls. Atterligare uplästes följande Stats - Utskottets Memorialer: Wördsamt Memorial! Sedan, till följd af Riksens Högloft. Stän. ders Beslut, Stats-Utstokret anmodat Herrar Fullmägtige uti Riksgälds Contoiret, att begära Directivnens af Allmänna Brandförsäkrings - Werket yttrande, huruwida Direetionen will täta dest uti Riks. Den 26 Februarii. 7345 Riksgälds innestäende och widare erhällande Fond blifwa förrantad uti berörde Contoir emot lika willtor ränta, som 1,782 ars reglemente urmakar, eller om Direcrionen heldre will den urtaga till privata Läns utgifwande, dä all relation Werten emellan förfölle; sä hafwa Herrar Fultmägtige uti ankommit Memorial af den io inn varande mänad inberattar, hurusom Directioncn al Allmänna Brandförsäkrings, Werkek uii aftäten Skrifwelse under den z nästförutgängne giswit Herrar Jullin igstge tillkänna, akt, sedan genom Kungörelse u?i Allmänna Tidningarne Delägarne uti Allmänna Brandföcsäcrings - Merket till den 20 uri nästlidne Januarii mänad blikwit kallade, att till öfwerläganing härom med Dircckronen saminanträda; sa hade wio detta sammanträds Delägarne, dels personligen n.rrwacande, dels genom ingifne striftelige anföranden eller befullmägtigade Ombud, med stor pluralite antagir det af Riksens Högloft.
Ständens Herrar Ledamöter skulle fästat sig vid en omständighet., som alltid legat sä tydlig för mina ögon; och äfven deraf, att jag ej velat genom' en s! brydsam trasa , i händelse den skulle blifvit ämne för en öfverläggning, ännu längre fördröja tiden med afgurandét af en sak, hvarpå Allmänheten med otålighet vantar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG till Riks-Ståndens Protokoll vid Urtima Riksdageri i Stockholm igi? och 1818. i:stä Samlingen i Innehållande Konungens Nådiga Skrifvelser? Berättelser och Propositioner, STOCKHOLM, ExmÉnb och Granbergs Tryckeri, 1818* N:r l. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer i Gi fven Stockholms Slott den 27 November 1817. Sedan Riksens Ständers sista sammanträde har deta tidpunkt inträdt, då, efter de i båda Skandinaviens Riken gällande Grundlagar, Kongl. Ma. j:ts Sonson uppnått sina myndiga år. För att i lid bereda Honom till det vigtiga kall, som, genom Hans Faders förtjenster och Rikets Ständers val, är Honom ämnadt, har Han ifrån Dess fyllda Siats-Rådens öfverläggningar. Att för Rikets Ständer uttrycka Kongl. Majds glädje att hafva upplefvat denna dyrbara stund, det kan icke väntas af en lycklig Far, hvars ord äro otillräcklige för hjertats känslor, och som nu, af den mogna Äran och af det lefvande hoppet omgifven, äger dubbla föremål för Sin kärlek, dubbel anledning till förtröstan, ett dubbelt stöd i sin ålderdom, och en fördubblad tröst vid bekymrens möte. Krönt genom Sin Sons manliga bedrifter med Segrens prydnader, belönad för Sin ömhet af denne Furstes dagliga outtröttliga kärlek, understödd af Hans ledande hand, under Regerings Arén - 4 Konungens Nad. Skrifvelse. Ärendernas omsorg och vid vandringens steg, ser Kongl. Majit nu Sin Sonson, trädande i Fadrens spår, och lifvad af Hans efterdöme, om Hans Majits grånade hjessa linda Ungdomens friska krans, och åt
Kom du Kalle, så ska' vi se hom hen kan ropa hin något mera. (Tar honom om axlarne och svänger kring med honom). 'Ejsan! jag hä' så glad som jag vore flådd! då! Jag är så torr i halsen som en sticka. (Till Boman och Kalle). Nå, ska' ni gå nu när jag kommer? BOMAN. Nej HULTING (ropar). Åtta LINA. KALLE. LÄNSMAN (kommer neråt). Husch Nej vast lite! Hvad är det med dig? men ... tredje ... och nittisju, första, andra nu och ta' er en styrkare, gossar! Vi ska' väl dricka köpskål på kastrulln! Annars gör han som åln: han går i sjön igen! (slår i.) Skål, Janne Boman! Seglingsaffärerna gå bra? HULTING. Hå tre höre! LÄNSMAN. Kom Nie riksdaler Hå sålt båten! ja, di gick bra. Men nu 'ar jag tappat pengarne kanske. dom 'ar jag 'är ... hå för di tretton'undra riksdalerna ska' jag köpa det som likare hä der! Ha ha ha! Je' suis begriper, sa tysken! Laga bara att du kan hålla henne ifrån kolportörerna! fru Österberg, Laura och Blommén inkommit). flottisterna sen! LÄNSMAN. Tjufpojke LÄNSMAN (skrattande). Och BOMAN. Nä-ej, KALLE (pekar åt fonden, der för några ögonblick sedan Och fram och talar med Hanna, medan Frun och Laura nyfiket närma sig auktionsbordet). Jaså, det hä' på det viset! (han slår i sig ännu ett glas bränvin, och drar sig sedan uppåt till höger. Man ser att det förtärda börjar göra verkan.) KALLE. BOMAN BOMAN (vänder sig om, och ser Blommén, som går Janne! Tag dig inte något oråd före! Det hangår dig hinte! Femtonde scenen. sjutton! Här kommer Stockholmsfrämmande! Då får man lof att visa sig på styfva linan (går mycket myndigt upp till auktionsbordet, och ropar vigtigt). Ge' rum der!
Enär vidare, beträffande färgadt bomullsgarn, det förekommer, att af turkiskt rödt med B sk. tull under åren 1843—1845 införts i medeltal något öfver 100,000 skålpund, men af annat färgadt garn mot 12 sk. tull endast 1,500 skålpund, synas särskilta tullbestämmelser för det färgade garnet icke vara erforderliga, utan torde allt färgadt bomullsgarn lämpligen kunna få införas mot en gemensam afgift af 8 sk. skålpundet. Den i taxan intagna föreskrift huru förhållas bör då villrådighet uppstår öfver en angifven varas hänförlighet till garn eller tråd, torde, såsom endast innefattande ett reglementariskt stadgande om hvad vederbörande tulltjenstemän hafva lidi. till fl. St. Prat. 1847 och 1848■ 1 Sami. Skrifvelse, N:o 40. att vid taxans tillämpning i denna del iakttaga, och hvilket blifvit dem genom särskilt cirkulär meddeladt, lämpligen böra ur tarifen utgå. Deremot och då rubriken tråd, der densamma längre fram i tarifen förekommer, omfattar sådan vara så väl af metaller som af växtämnen, men det synes lämpligare, att tullbestämmelserna för de särskilta slagen deraf komme att intagas under de ämnen, hvaraf tråden består, så och efter det denna åtgärd redan blifvit föreslagen för tråd af guld och silfver genom dess inbegripande under gulddragarearbeten, hemställes, hvad nu först angår bomullstråd, att för densamma må näst under bomullsgarn inrymmas en särskilt rubrik.
Den, som, till kontra-proposilion vid slutliga omröstningen för bestämmandet af beloppet af del vid innevarande Riksdag beviljade anslag för den från Göteborg utgående vestra stambanans fortsättning, vill antaga det af Ridderskapet och Adeln fattade beslut, lydande sålunda: för fortsättande till Orebro af den, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sednaste Riksdag fattade beslut, påbörjade stambana, som, utgående från Göteborg, skulle, i riktning genom Westergölland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad ined hufvudstäden, anvisas Tretton millioner R:dr, med öfverlemnande till Kongl. Maj:t att, bestämma de punkter, öfver hvilka banan bör dragas, — röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, har till kontra-proposilion vid meranämnde slutliga omröstning antagits Preste-ståndets beslut, hvilket har följande lydelse: till fortsättande till Örebro af den, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sednaste Riksdag fattade beslut, påbörjade stambana, som, utgående från Göteborg, skulle i riktning genom Westergötland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad med hufvudstäden, anvisas Tretton millioner Riksdaler Riksmynt, med öfverlemnande till Kongl, Maj:t att bestämma de punkter, öfver hvilka banan bör dragas. Sedan afgjordt blifvit huru kontra-propositionen vid den slutliga omröstningen angående beloppet af det anslag, hvarom nu är fråga, skall lyda, torde denna omröstning varda anställd med begagnande af nedanstående voteringsproposition : M 4. Den, som anser, ali, på sätt Borgare-ståndet beslutat, för fullföljande af vestra stambanans anläggning genom Westergötland till och förbi Göta-kanal, « Stats-Ulskoltels Memorial M 97. jbör anvisas en anslags-summa af Sju millioner sexhundra tio lusen Riksdaler R:mt, röstar Ja t Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är i afseende på anslags-summa för fortsättningen af den från Roteborg utgående stambanan det beslut faltadt, som dén antagna kontra-propositionen för denna omröstning innehåller.
Du skall gifva mig en bestämd definition på begreppet höger och en annan på begreppet venster. Kan du detta, så återstår ännu att bevisa, att dessa begrepp hafva någon grund i verkligheten. Men detta låter sig icke göra, lika litet som det låter bevisa sig, att det gifves en mångfald i tingen. Den djupsinnige Parmenides lärde, att allt är ett och att detta ena är evigt och oförgängligt, oföränderligt och gränslöst. Till denna åsigt kom han genom tänkandet; men som äfven tänkandet är osäkert, så är det väl möjligt, att det gifves en mångfald, och från denna synpunkt kan man väl antaga, att det finnes höger och venster, att du har ben, Medes, att dessa ben äro två, det ena ett högerben, det andra ett vensterben; men det är och förblifver endast ett antagande, en osäker och tvifvelaktig mening, som du gör bäst uti att alldeles lemna åsido, enär denna oförnuftiga, på intet grundade mening endast oroar, besvärar och plågar dig med en inbillad känsla af ett något eller ett intet, som du kallar gikten. Skål, min vän! Den djupsinnige Kimon tömde bägaren, som Okos ställt framför honom, och företog derefter ett nytt angrepp på qvarlefvorna af den välsmakliga pastejen. – Hm, det der går öfver min fattning, mumlade Medes. – Det var en besynnerlig filosofi. Men, sade han högt, – om du betviflar, att jag har gikt i benen, så betviflar du väl äfven, att du i denna stund spisar en pastej, och det kan vara dig likgiltigt, om jag borttager honom midt för din näsa. Gamle Medes ryckte fatet med pastejen till sig och var icke litet stolt öfver detta slags motbevis, när han såg, huru öfverraskad Kimon blef häröfver och hvilka snåla ögon han skickade efter fatet. – Min vän, sade Kimon efter ett ögonblicks tystnad, – jag betviflar visserligen, att jag åt pastej, innan du på sätt som skett störde mig derutinnan; men det är en stor skillnad emellan att betvifla och förneka. Jag förnekar det ingalunda.
Till inköp af böcker för det arkiv, hvilket inom Rikets Ständers hus skall inrättas, samt till öfriga för delta arkivs bildande och lörökande ound - Stats-Utsfcottets Memorial, N.o 3oS. gängliga utgifter, äfvensom till lämpliga arfvoden åt den eller dem af Kong!, bibliothekets tjenstemän, sora komma att biträda härvid och vid den å samma bibliothek eller andra ställen för arkivets räkning skeende utgallring af dupplett-exemplar, hafva Rikets Ständer anslagit ett belopp af ett tusen riksdaler, att af fullmägtige, i mån af behof, under tiden intill nästa riksdags slut, för ifrågavarande ändamål disponeras. § no. Aflöningen för Rikets Ständers justitie ombudsman samt den hos honom och tryckfrihets kommittéen anställda kanslioch vaktbetjening bör af Riksgälds-kontoret, under sista månaden af hvarje qvartal, utbetalas; skolande lönen för justitie-ombudsmannen utgå med lika belopp, som den justitie-kansleren i nu gällande stat tillerkända ordinarie löneinkomst utgör; dock eger justitie-ombudsmannen, derest han förut innehar tjenst på rikets stat, endast att, jemte den härmed förenade »Rönings bibehållande, derutöfver uppbära af Riksgälds-kontorets medel så stort belopp, som till fyllnad i den för justitie-ombudsmans-embetet här ofvan bestämda lön erfordras; vid hvilket stadgandes tillämpning i afseende på nuvarande justitie-ombudsman dessutom iakttages Rikets Ständers vid denna riksdag härom serskildt meddelade beslut. Såsom arfvode för den person, hvilken förordnas att förrätta en blifvande justilie-ombudsmans förra tjenst, skall Riksgälds-kontoret till denne person qvartalsvis utbetala hälften af det belopp, som skillnaden emellan justitiekanslerens ordinarie löneinkomst och samme justitie-ombudsnaans från Riksgälds-kontoret utbekomna lön utgör.
Om man äfven, med förbi - Slals-Utskottets Utlåtande, N:o 242. 25 förbiseende af alif delta, ville vid frågans pröfning taga i betraktande det indeldta löningssättets inflytande på tjenstemännens verkliga fördel, skulle, efter kommitterades åsigt, jemväl ur denna synpunkt, ett ytterligare stöd för omförmäldta förändring vinnas. I sådant afseende torde i första rummet bemärkas, att tjenstemannen genom det indeldta löningssättet befunne sig i en ställning till de skattdragande medborgarne, som af många skäl borde undvikas, serdeles då fråga vore om de tjenstemän, som med dylika ärenden skola hafva befattning och ej mindre vaka deröfver, att statens rätt iakttages, än tillse, att ingen obehörigt betungas, samt således, i afseende på vidtagande tjensteåtgärder, borde vara helt och hållet skiljda från egna intressen, hvilket derjemte vore af serskild vigt, då man erinrade sig de missbruk, som, enligt hvad förut blifvit omuämndt, kunna vid räntornas infordrande ega rum. Dessutom ansåge kommitterade det icke vara lämpligt, att tjenstemännen skulle belastas med omsorgen att sjelfve indrifva de löner, hvilka de af staten borde åtnjuta, och hvilken uppbörd, då den skulle ske hos en mängd, ofta aflägse boende, räntegifvare, föranledde både besvär och omkostnader.
Spiseln — men här finnes j u ingen spis! Nej, inte som vi äro vana att se den; men just så här ter sig en g o d gammal vollendamsk kokapparat. Först en järnplåt på väggen och en på golfvet. Där ofvanpå en rätt hög rödmålad träpall med en extra liten hylla. Jag har omöjligt kunnat utfundera, att denna lilla hylla tjänar till något annat än att, prydd med taggadt tidningspapper, uppbära hvarjehanda små porslinsprydnader. Träpallen är beklädd med glänsande blankpolerad järnplåt, fastnitad med lika glänsande mässingsspikar. Där ofvanpå står något mycket prydligt och ge1898 diget, af finaste järn, och med stora, lysande handtag af mässing. Närmast har det formen af de tre sidorna hos en skyffel utan botten. Så kommer en jättestor järngryta. Däruti är elden, som består af torf och små vedpinnar. Ofvanpå grytan finnes en slags underlig trefot. På denna trefot står en gryta, och i denna gryta kan man ändtligen koka. En praktpjäs af trä och mässing för torf och träkol och en blankskurad kopparkaffepanna stå som skyltvakter på sidorna. I många hus har man nu fotogenkök eller till och med kokgas från staden Edam. I hvilket fall som helst skulle det vara o m ö j - ligt för den ordentligaste matmor att anmärka något på spiselanordningarnas renlighet. Näst spiseln tror jag att fönstren äro mest beundransvärda ur renlighetens synpunkt. D e äro försedda med gardin och jalousie, båda så rena och välstrukna och liggande i så precisa veck som möjligt. Att komma in i rummet m e d träskorna på och smutsa ned mattorna, skulle aldrig falla någon in. Inne går man på strumplästen, och utanför stå träskorna, utvisande på pricken, huru många personer, som befinna sig inne i rummet. Möblerna utgöras vanligen endast af ett bord och några stolar. Bordet står gifvet vid fönstret, och lika gifvet är, att kaffebrickan står på bordet hela dagen om. Hvilken som kommer in, blir genast bjuden på en » koppi koffi ». Väggar och tak äro oljemålade i en och samma färg.