Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
499 ofri grund med stor kostnad utföra sådana anläggningar, sorn här äro i fråga, och hvilka, lill allmänt gagn afsedda, först i framtiden kunna återgifva någon ersättning för enskildes deri nedlagda omkostnader samt att Slaten icke kunde undandraga sig, att lill dylika för rikets handel och allmänna rörelse gagneliga företags befordrande, göra de upoffringar, sora för deras fortgång äro oundgängliga, — tillstyrkt utlåtelse icke allenast af den större jordrymd, hvilken K. M:s Bef:sh:de föreslagit, ulan äfven af den smala toralremsa, som utgöres af Kurtinernes f. d. Wallgängar, såsom derefter icke varande för Kronan af någon nytta, under vilkor, att det af Kronan afträdda utrymmet i första rummel användes till föremål, som nied hamnbyggnaden eller handelsoch sjöfarts-rörelsen hade gemenskap.” Derefter upslod en strid emellan Magistraten i Götheborg och Elf-Styrelsen om ifrågavar-.de mark. Magistraten har nu inkommit med sin sista underd. ansökning i detta hänseende och Krigs-collrra har instämt i det yttrande, som deröfver blifvit af Chefen för Ingeniör-korpsen sednast afgifvet och sora innefattas uti Frih. Sljernsledts reservation. Man linner således att samma embetsverk har i detta mål tre gånger utlåtit sig, alla tre gångorna i olika syftning. Jag skulle således tro att R. St. icke böra vid frågans definitiva afgörande uteslutande fästa sig vid det sisla yttrandet, utan äfven vid de föregående, som blifvit afgifna i delta afseende. Hvad nu först beträffar frågan om markens storlek, så har visserligen Frih. Stjernstedt i sin reservation uplyst ali upgifterna derom äro väsentligen olika. Jag skulle likväl för min del tro alt äfven under antagande att den största upgifna arealen vore den rätta, så borde det likväl icke lägga något hinder i vägen för markens afträdande, då man vet, att den är för Götheborg behötlig. Det är yttradi alt
Mom. 1 och 2 lades till handlingarne, hvaremot förslaget till förändrad lydelse af ofvannämnde § af Ståndet godkändes; N:o 33, med voterings-propositioner, rörande Konstitutions-Utskottets, uti Memorial N:ris 12 & 23, afgifna förslag till ändring af 28 § Regerings-formen, bifölls; N:o 34, med voterings-propositioner, rörande Konstitutions-Utskottets uti Memorialet N:o 13, afgifna förslag till ändring af 52 § Regerings-formen och 24 § Riksdagsordningen, bifölls; N:o 35, med voterings-propositioner i fråga om Konstitutions-Utskottets förslag uti Memorialet N:o 15, till ändring af 39 8 Riksdags-ordningen, bifölls; N:o 36, med voterings-propositioner, i fråga om Konstitutions-UtskottétSj uti Memorialet N:o 16 väckta förslag till ändring i 69 § Regerings-formen, bifölls; samt N:o 37, med voterings-propositioner, i fråga om Konstitutions-Utskottets, uti Memorialet N:o 17 afgifna förslag till ändring af 14 8 Riksdags-ordningen, bifölls. Bih. lill B. St. Föredrogos Stats-Utskottets följande Utlåtande och Memorial, dervid N:o 226, i anledning af väckt motion om upplåtelse åt staden Köping af en del utaf kronolägenheten Hushagen, bifölls; N:o 227, i anledning af väckte motioner, angående dels rättighet för kronotiondeskyldige inom Uppvidinge och Konga härader af Kronobergs och Westra härader af Jönköpings län, att få leverera tionde-spanmålen in natura eller ock lösa densamma med penningar efter markegång, dels ock enahanda rättighet för räntegifvare, i, afseende å räntepersedlarne, bifölls; N:o 228, i anledning af väckt motion, angående rätt för tiondegifvare till ersättning af statsverket i följd deraf, att Rikets
Proposition, har Kongl. Majit behagat tillkännagifva, att Kongl. Maj:t, för att utan dröjsmål kunna vidtaga nödiga åtgärder till upprätthållande af den, i anledning af befaradt fredsbrott emellan de stora sjömagter na, af Kongl. Majit, i samråd med Hans Majit Konungen af Danmark, afgifna neulra litets-förklaring, funnit Sig, efter alt hafva inhemtat Hemliga Utskottets yttrande häröfver, föranlåten alt af Rikets Ständer begära ett särskildt kreditiv af Två Millioner Fern Hundra Tusen Riksdaler Banko, att, oberoende af de uti 63 § Régerings-formen omförmälda krediliv-summor, uti Riksgälds-konloret, i nion af behof och efter Kongl. Majlis Nådiga förordnande, tillhandahållas Kongl. Stats-konlorel på derifrån skeende reqvisitioner; och förväntade Kongl. Majit alt med möjligaste skyndsamhet erhålla del af det beslut, som härom blefve af Rikets Ständer fattadt. Stats-Utskottet, som inser vigten deraf, att den af Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med fäderneslandets sanna intresse och folkets tänkesätt, afgifna neutralitets-förklaring nied kraft understödjes, samt tillika är förvissadt om nationens beredvillighet att göra de uppoffringar, som af den närvarande politiska ställningen påkallas för nämnda förklarings upprätthållande, tvekar icke alt tillstyrka, del Rikets Ständer måtte lill Kongl. Majlis disposition, för vidtagande af nödiga åtgärder tili upprätthållande af ofvanomlörmälda neulralitets-förklaring, å Riksgälds-konloret anvisa en summa af Två Millioner Femhundra Tusen (2,500,060) Riksdaler Banko, alt, i nion af behof och emot framdeles skeende redovisning, lyftas. Slockholm deq 20 Februari 1854. Reservation af Riksdags-fullmägtigen Henrik Andersson från Örebro Län. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Sta/sU/ak o t tels .Utlåtande, Nio 37.
Af den 6 dennes: N:o 57. Med voterings-proposition, i afseende på vårderingsgrunden till Bevillningens utgörande af brandförsåkrade hus i Ståderne. Med voterings-proposition, rörande den af Ståderne utgående salu-accissen. Från BanlcoUtJkoltet: Af den 5 dennes: N:o 5i. Öfver den uti 1822 års Revisionsi berättelse §. 1 gjorde framställning, i fråga om prägling af runstycken. Öfver StatsUtskottets Utlåtande, angående anslag till kostnaderne för MyntVerkets iståndsättande. Ridd, 0, Ad, Pr, VIII. Band. 2 4, 37® Den 9 September e, m. Frän Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utjkotten: Af den 39 sistlidne Augusti: N:o 172. Angående yrbad skärpning i ansvaret för skogs åvårkan. I anledning af yrkadt utvidgande a! de så kallade privilegia exclusiva. Öfver gjord anmärkning vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, i anledning af våckte förslag, dels i afseende på grunden för Hemmans skyldighet, att deltaga i Kyrkooch Prestgårds-byggnad, samt dels att sådane Kronobeten, eller andre dylike Kronans odisponerade lågenheter, som uti extra roteringen ingått, borde få vidkännas berörde skyldighet, och utgörandet af KyrkoTionde, N:0 176. Angående yrkadt åläggande för Landtmätare, att vid vite inom viss tid fullgöra de dem uppdragne Enskiftes Förrättningar. I anledning af väckt fråga om lämpelige medel till ett allmännare spridande af Rikets Grundlagar, och andra Författningar. Fran Lagutskottet: Af den 26 sistlidne Augusti: N:o 173. I anledning af gjorde anmårknin$*r vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, Ben 9 September e, m. angående befrielse för Rådmän och Kåmnerer, att deltaga uti ansvaret för försummelse, att till ÖfverDomaren insända Rådstuguoch KåmnersRåttens Domböcker och Protocoller m. m. Frän Allmänna Befvärsoch OeconomieUtJkottet\
2 g "'ill för stiga flere i min tanka orätt a p sii^c, i,'rag,stugor pä Corvsir, hwilkaS duglighet notea och fl r»eldiga an, wändbarhet erfarenheten bestyrkt, och hwilka »idrag» »ingar borde lämpas pä andr« Coip.er a> mindre nyt, ta: Jag will endast anföra något om strong!. Fält mät» ningS» och Slömäknings - Co p> rne, hwilka »ag med werkelig förundran sinner upsörde pa allmänna indrag» uings listan. De twcone störst' Wlliraire genier Swerige i senare tider ägt, hajma lik som flere af EuropaS största Härlörare för längre kill ullvaka insett Nyttan och nödwändigheten af en Topögraphisk CoipS: Desie med flere stickelige Militaircr hafna olla ansett Topographien förtjena all möfljg vpu ärkscmhet, och de började att dana en Corps i detta afseende, genom inrättandet as Finsta reeot>»vjceringen, hwukm inrätt» ning Den 12 December. ning blifwit upliswad och pä mera wetenffaplig fot organiserad genom Fältmälvings - Corpsens stukande, pä grunder som gör den gsick-lig ckk lölia olika tide» hwarfs uplysnina i Milikaire wetenstkapen, pä ckk sätt som hedra dess Skiftare.
Jag har visserligen icke sökt att upptaga R. o. Adis tid med någon strid om denna §; jag har för väl kunnat ana hvad utgången skulle blifva i sådant fall; men jag har blott velat reservera mig, då jag icke kan finna det vara skäl att borttaga en § i ett, af icke 3o ledamöter sammansatt Riddarhus, då samma § fått passera 2:ne riksdagar, och den, som begärt densammas borttagande, icke kunnat uppgifva de vådliga följderna af dess qvarvaro. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, förenade sig med Gr. von Platen. Hr Printzensköld: Jag tror mig hafva tillräckligen visat de skadliga följder, som uppkommit af denna §, då Bevilln.Ulsk. vid denna riksdag behagat göra försöket att utsträcka R. St:s makt och myndighet ända derhän att vilja tillsätta personer, som emellan riksdagarna skulle hafva samma makt och myndighet, som den R. Hvad Utsk. i dessa §§ föreslagit bifölls. 136 Jin. Hr Printzensköld: l det exemplar jag äger af Utsk:s förslag, står ordet ”uppbära,” så att jag ej vet hvad som kunnat gifva anledn. till anmärkntn ; men jag har en anmärkn. att göra mot redactionen längre ner. Der står: ■”antingen af sjöfolket sjelfve eller deras redare.” Ordet ”sjöfolk’’ är visserligen collectivt, emedan det utmärker flere personer, men det är i och för sig sjelf ett nomen i singularis, och således passar icke ordet ”sjelfve”, utan antingen böra ordalagen blifva ”sjöfolket sjelft eller dess redare, ” eller också ordet ”sjöfolk” utbytas emot "sjömän”, då uttrycket blir riktigt, nemi. "sjömannen sjelfve eller deras redare.” Gr. Hamilton: Jag får i anledn. af Hr Pi intzenskölds yttrande angtde ordet ”uppbära” nämna, att i Utsk:s första betänk, i detta ämne hade af tryckfel influtit upphöra i stället för uppbära, hvarvid anmärkn. gjordes af Frih. Nauckhoff, och hvilket fel nu af Utsk. antydes hafva blifvit rättad t.
Sverige egde då ännu qvar Finland och detta utgjorde den förmur, som vid hvarje krig med vår östra granne måste mottaga det första anfallet, och som genom sitt motstånd gaf moderlandet tid att samla sina krafter och bereda sig till ett starkt försvar. Denna förmur är nu förlorad och Svenska folket måste vara beredt på möjligheten att, i händelse af ett anfall öster ifrån, nödgas möta fienden inom det gamla hufvudlandets egna gränser. Visserligen omgifves Sverige af hafvet, men hvarje tanke på att helt och hållet grunda ett lands försvar på förhindrandet af en fiendtlig landstigning, måste i våra dagar afvisas såsom felaktig, och då ej ens den största af alla sjömakter vågar i delta hänseende uteslutande förlita sig på sin flotta, så vore det än omöjligare för en svagare makt att på sådant sätt skydda sig mot en starkare'. Då således möjligheten af en fiendtlig landstigning måste medgifvas, är det ock klart att fienden, om han har fritt val, skall företrädesvis rigta sitt anfali mot den punkt, som tillåter honom att med ens tillfoga landet det kännbaraste slag; och om en punkt finnes, som i sig förenar stor militärisk och politisk vigt, och genom hvars intagande hafi kan på en gång djupt förödmjuka landet och gifva dess försvar ett svårt sår samt i hög grad befrämja sina egna vidare anfalls-rörelser, så skall han säkerligen företrädesvis utse denna punkt till mål för sitt anfall och anstränga sig till det yttersta att söka bemäktiga sig densamma. Men på hela Sveriges kust finnes icke någon punkt, hvilken Siats-Utskottets Utlåtande N:o 236. 5 lill den grad som Slockholm förenar nämnde egeuskaper, dels genom sill läge, dels såsom varande rikets hufvudstad. I förra afseendet är densamma alt betrakta såsom en vägknut, der förbindelserna norr och söder om Mälaren samt från norra och södra delarna af landet sammanstöta.
Sammansatta Utskotten hafva således till en början bordt bestämma, huruvida rättigheten att tillverka bränvin skulle fortfarande utgöra ett jorden åtföljande privilegium eller om denna rättighet må kunna utöfvasj utan afseende å innehafvande jord, och Utskotten hafva härvid, på de af Kongl. Majit, i nara öfverensstämmelse med hvad ofvanberörde komruitterade tillstyrkt, anförda skäl, för sin del antagit, att bränvinsbrännings-rättigheten må kunna utöfvas oberoende af innehafvande jord, då densamma såsom fabriksrörelse bedrifves. Vidare hafva sammansatta Utskotten väl, i likhet med hvad Kongl. Majit föreslagit, funnit sig böra såsom ett grundstadgande antaga att bränvinsbränning af säd, potates eller annat ämne får utöfvas i två hufvudklasser, nemligen: 4 Bevilln.- Lagsamt Allm, Besv.- o. Ekon.-Utskoltens Betänkande, N.o t. i:a klassen, på grund af innehafvande jord; och s:a klassen, såsom fabriksrörelse, ehvad jordbruk innehafves eller ei; men deremot ansett sig böra frångå den af Kongl, Maj:t föreslagna indelning af l:a klassens bränvinsbränning i tvänne underafdelningar, nemligen till husbehof och såsom binäring till jordbruket. 3:o I afseende å tiden för bränvinsbränningens utöfvande hafva en del motionärer ansett bränvinsbränningen böra vara tillåten under hela året, eller åtminstone under åtta månader af året; hvaremot andra ansett bränvinsbränningen böra inskränkas till två, tre eller fyra månader af året, eller årligen minskas med en månad, så alt handteringen inom sex å åtta eller högst tolf åi må hafva upphört; men med antagande af de utaf kommitterade anförda, af Kongl, Maj:t godkända, skäl, hafva sammansatta Utskotten lika med Kongl. Maj:t ansett att bränvinsbränning bör vara tillåten under sex månader af året, nemligen Januari, Febiuari, Mars, April, November och December. 4:o Kongl.
Låt gubben vara i fred han lär nu i alla fall hava övergivit oss och flyttat till hyperboréerna. Dina hedniska eder såra mitt öra, Olympiodoros. Du förgäter, att jag numera ej endast är katekumen, utan döpt och invigd i alla min tros hemligheter. Min fromma, ädla Eusebia, som övervann mina sista tvivel och förde mig med hull och hår i sanningens armar! Jag kan icke nog prisa moirorna och Hymen ... det vill säga: icke nog förbanna moirorna och Hymen, men prisa Försynen och alla goda helgon, som skänkte mig en sådan maka. Nu, min vän, fortfor prokonsuln, då en slav inträdde med stekt fågel på ett silverfat, nu en bit fågel och än en bägare falern, därefter en anspråkslös efterrätt ... min bäste pastejbagare har sjuknat under fältlivets omak ... sedan följer du mig, då jag synar förposterna. Min hävdatecknare bör aldrig lämna min sida. Olympiodoros, jag hoppas, att du medtagit tillräckligt papyrus för att utförligt skildra mina bragder? - Ah, sade Olympiodoros, prisa du gudarne eller, om du hellre vill, dina trasiga apostlar och helgon, att du fått en så ojämförlig historieskrivare som atenaren Olympiodoros. Se här, fortfor f. d. epigramförfattaren, numera hävdatecknaren, i det han ur bältet framtog några hoprullade pappersblad, medan du spisar din fågel som, oss emellan sagt, är något seg och avvaktar pastejen, vill jag uppläsa det färskaste kapitlet: det om de båda sista dagarnes krigstilldragelser. Det är en anrättning, min vän, som endast kan jämföras med gudarnes ambrosia. Njut nu med fulla drag! - Nej, nej, icke nu, min vän. Vad du hunnit skriva är naturligtvis endast ett utkast. Sжpe vertere stylum heter det bland oss romare. Jag menar, att du ännu icke hunnit glätta ditt opus. - Bah, till dylikt hantverksarbete nedlåter sig aldrig Olympiodoros. Hans verk äro fullkomliga från födseln och tarva icke tvättbaljan.
Hvad andra anmärkningen angår; att Inventarieconti ofver Kyrkans tillhörigheter af böcker ro. ro, vid åtskilliga Räkningar saknats, äfvensom att en del varit mindre noggrant upprättade, eller visat brister af sådana böcker och handlingar, som vid alla K yrkor böra finnas; så har aldrig Inventarieförteckning på alia Kyrkans lösörepersedlar saknats, och har denna Förteckning varit upprättad lika med de gamla, — 458 — som vid kyrkostaten finnas från äldre tider tillbaka, neli alltid upptagit alla sådana Kyrkans handlmgai och böcker, sorn icke äro gemensamma med Moderkyrkans, Utaf de af Revisoterne anmärkta utgifter till löner ål Kyrkoherdar, Skollärare, Orgel ulster, Klockare, Orgeltrampare och Barnmorskor, äger vid Göddelöfs Kyrka endast utgiften till Barnmorskan rum; och grundar sig denna utgift på Kongl. Majlis till Biskop och Konsistorium i Lund afgifna Nådiga sk t i I veise, daterad Helsingborg den a3 Augusti i8o5. Angående Räkenskaperna för Dalköpinge och Gislöfs Kyrkor. Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl, Maj:ts, uti Remiss den 12 sistlidne Februari, gifiia Nådiga befallning, få, — i anledning af de anmärkningar, Rikets år i 84 1 församlade Revisorer framställt mot Räkenskaperna för Landtkyi korna i Skåne,— Dalköpinge och Gislöfs Kyrkors Sysslomän, hvad särskilt dessa Kyrkors Räkenskaper angår, i underdånighet afgifva följande Förklaring,: Undertecknad, Kyrkoherde, som den j sistlidne Maj till träd t em» betet, har om förvaltningen af Kyrkornas medel före denna lid ingen annan upplysning att meddela, än den han af Räkenskaperna och Församlingarnas Kyrkovärdar inhämtat. Hvad första punkten i omförmälda anmärkningar angår, så utvisa Räkenskaperna, att, än större, än mindre summor innestått oförräntade hos Pastor och Kyrkovärdarne; men detta har varit en följd af dels redan påbörjade, dels snart förestående reparationer, för hvilkas bestridande penningar måst innehållas, fastän detta förhållande icke alltid varit i Räkenskaperna anmärkt.
Prat. iSx8 oek 1819» J Sami, I 24:de Hu a Canstit. Utskottets Memorial N:o 56. Härvid har Utskottet trott sig böra antaga, sorn principer, att i det väsendtliga bibehålla nu gällande föreskrifter , att i möjligaste måtto undvika regulatoriska detailer, men att deremot i Grundlagen inlägga några der hittills bristande controller. Genom Grundlagsförändringen måste således, utan rubbning af Rikets Ständers skyldighet att garantera Banken, och af deras rätt atl allena bestyra om dess förvaltning och transactioner, närmare och tydligen uttryckas att båda Statsmagterna gemensamt ega stifta de special-lagar, hvari Bankens functioner bestämmas, och sådant desto hellre, som Banken, i sin första stiftelse , medelst Kongligt Privilegium , blifvit Rikets Ständers; att Bankens Sedlar, hvilka utgöra verkliga myntförskrifningar, också böra med mynt, det vill säga metalliskt mynt, inlösas till det fulla belopp , hvarpå sedlarna lyda ; samt ändtligen , att Banken alldeles isoleras från Statsverket, och att Rikets Ständer, såsom ansvarige för uppfyllandet af Bankens förbindelser, aldrig må kunna minska dess fond , eller af dess tillgångar, med afhändande rätt, anordna något mer än behållna årsvinsten. Det är i enlighet med dessa åsigter, som Constitutions-Utskottet härigenom får Constit. Vtskotttts Memorial Nio 56. 5 vördsamligen öfverlemna , för den i Grundlagen anvisade behandling följande, förslag till ny redaction af RegeringsFormens 72 §. ’’Rikets Ständers Bank förblifve under Rikets Ständers egen garantie och vård, för att. af de Fullmägtige, hvarje Stånd dertill förordnar, ostördt förvaltas efter de Ordningar och Reglementen, som af Rikets Ständer äro eller varda utfärdade, och hvilka ej må. strida mot Grundlag, Allmän Lag, eller Bancolag, som af Konung och Rikets Ständer stiftad är.
N:o 62 äfven tillstyrkt i en särskildt punkt, och då genom R. o. Ad:ns samt PresteSt:s emot de öfriga 2:ne Stånden stridande beslut denna punkt förfallit, så måste, enl. min åsigt, det vara klart, att man icke kan bevilja anslag till en bana som icke kommer att anläggas. Jag lemnar enhvar rättighet att hysa olika åsigter med mig. Min afsigt är endast att framhålla mina skäl och söka göra dem gällande. Hvad Hr Hjärne angår, så bekänner jag, att jag icke förstod hans mening; men jag tyckte mig likväl finna, att han i slutet af sitt anförande sökte såsom hinder för antagande af mitt förslag framhålla den omständigheten, att R. o. Ad. vid behandlingen af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 62 företagit till pröfning först 6:te punkten, rörande anslagen, och derefter punkten 3, ang:de stambanorna. Skall nu denna omständighet vara ett hinder för framgång åt mitt förslag, så måste jag beklaga, att man icke antog mitt då framställda förslag, att börja med punkterne 2 och 3 i samma Betänk, eller pröfva alla punkterne i den ordning de af Utsk. blifvit upställda; men man var då så ifrig att få börja med punkten 6, och man ansåg denna ordning för föredragningen vara den riktigaste, måhända derföre att, som man här sagt, sedan man beslutat öfver anslagsfrågan skulle verkställighetsbeslutet bero deraf. I fråga om de 3 voter:spropos:ne får jag förklara, att jag anser det klart att om ett Stånd beviljat 7,000,000 Rdr, 2 Stånd 13,000,000 Rdr och 4:de Ståndet 5,000,000 Rdr, måste det vara påtagligt att 7,000,000 Rdr blifvit beviljade. Det förefaller mig nödigt att återremittera Betänk., på det att man måtte få veta hvad som är R. St:rs beslut, emedan man icke kan votera om summorna förr än man vet hvartill de skola användas.
För att förekomma en möjlig förvillelse af del exempel, Herr Cederschjöld mot mig anfört, vill jag blott erinra, att jemförelsen med Riksgäldssedlarne aldeles icke bär ur lärn pel ig. Dessa sedlar utgåfvos utan valuta, då deremot här icke är i fråga, att utgifva mera, än som utlånas mot fullgod säkerhet, ja större än för de gamle Diskontlånen. En hufvudsaklig orsak till Riksgäldssedlarnes fall var för öfrigt den, alt FuIImägtige i RiksgäldsConloiret låto af Regeringen förmå sig, att inblanda Contoiret i Caffeoch Jernhandel, hvaraf följden också blef, att de vid nästföljande Riksdag 1800 förlorade sitt förtroende, och att den ende af dem, som satt sig emot Regeringens förslag, en Ledamot af BondcStåndet, blef derföre mycket förföljd, äfven efter 1809 års ofullständiga revolution. Jag får vidare erinra, att allt sedan December 1810 stod kursen aldrig så hög, sorn ifrån December 1819 till Juli 1820, oaktadt den indragning af så många millioner Diskontsedlar, som då egt rum, hvilket är ett facliskt bevis, att sedelmyntels silfvervärde ej ensamt beror af sedelstockens arithemithiska förhållande Den 4 December f. m. till silfverfonden i Banken. Här är utomdess nu icke fråga om en tillökning af sedelstocken på ett sådant sätt, alt den skulle tynga på silfverfonden, ty upplåningen föranleder lill utlåning, och sedlarne gå icke in för silfver, utan för fordringar. Slutligen får jag anmärka, att det ej var sistlidet års sommar, som köpmännen i Skånes kickade sitt hvete till Köpenhamn, utan det var sisllidne års höst och efterhöst, eller för omkring ett år sedan och något deröfver.