Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Aro vissa uppgifna fada historiskt sanna, d. v. s. hafva de verkligen ägt rum? 2:0 Äro dessa historiskt sanna fada straffbara, d. v. s. äro de så beskaffade, att de böra hänföras under strafflagen och under hvilket mom. af densamma? Första frågan besvaras genom förhållandet emellan fada och de gifna historiska bevisen; den andra frågan deremot genom factas förhållande till dagen. När juryn icke betviflar den anklagades brottslighet, dömer deri honom skyldig till exempel till stöld, men ej till rån. Men huru svårt är det ej ofta att bestämma, om en handling bör hänföras till tjufveri, rån, röfveri, åverkan, sviklig behandling af emottaget gods eller andra slags förbrytelser. Det sunda menniskoförnuftet kan här alls icke afgöra frågan. Juryinrättningens befattning kan ej, såvida den icke skall nedsjunka till en tom formalitet, inskränkas endast till besvarandet af första frågan. Till den factiska delens afgörande erfordras således verkliga juridiska insigter jemte färdighet i lagarnas tillämpning. Det är derföre tydligt, att domaren, hvilken, i följd af sitt kall, om desamma äger eller bör äga större kunskap och en större öfning i deras användande än jurymannen, också bör med mera säkerhet och grundlighet, än den sistnämnde, kunna fälla sitt omdöme. Frågan om den anklagades brottslighet eller oskuld är af ett ganska stort omfång. Först måste handlingens objectiva del tagas i betraktande: vidare förekommer den legala imputabiiiteten eller tillräkneligheten, d. v. s. bestämmandet om och på hvad sätt den anklagade varit orsak till den inträffade rättstridiga handlingen; i sednare fallet t. ex. såsom upphofsman eller medhjelpare, eller som den der hjelpt att dölja handlingen, af hvilken slags delaktighet flera grader gifvas. Slutligen måste juryn noga undersöka factiska frågans 3:dje beståndsdel, eller om den anklagades handling skett med uppsåt, hvilket är antingen hastigt uppkommet eller länge hyst, af vårdslöshet, hvaraf gifvas flera grader, af oaktsamhet eller af ren våda.
Hr von Titia fa II, fullm. Frih. Cederström, Anders, efter Wto i43o. Hr Gyllengahm, fullm. Hr von Troil, Emil. Öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot att inträda i BancoUtsk. under den ledighet, som blifvit beviljad N:o 113. Gr. Ehrensvärd, fullm. Gr. Hamilton, Jacob Essen; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1960B. Hr Monlgommerie, Carl Hampus. Likaledes öppnades Hrr Electorers lista lill val af en ledamot i Hemb Utsk. efter N:o i43o. Hr Gyllengahm, fullm. Hr von Troil, Emil; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: K:o 2109 A. Hr Anckarsvärd, August. R. o. Ad. anmodade Exped.Utsk. att uppsätta och till R. St. inkomma med förslag till und. skrifvelse till K. M., innehållande underrättelse om det sålunda förrättade valet af en ny ledamot i Hemb Utskottet. Justerades pleni-prot. för den i3 dennes f. m. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 6 och 18 dennes på bordet lagda utlåt. K:o 4^7» i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse i fråga om anslag för cabinettscassans behof. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag anhåller att reservalio - Den 27 Februari f. m. 655 nerna måtte blifva upplästa. De äro visserligen vidlyftiga, men innehålla saker, sorn jag önskade måtte återkallas i R. o. Adis minne. Jag utber mig att få yttra mig sedan de blifvit upplästa. De Utskottets utlåt, bifogade reservationer upplästes. Gr. Frölich, David, upplåste följande: Det är icke alls förunderligt, att en fråga af den olycksaliga natur som denna blifvit uppställd under flera och deribland de mest besynnerliga synpunkter.
Räntan, om förhöjning å, för försträckning i spannemål, enskilta personer emellan. XV. B. 247. A. 397. — om nedsättning af den lagliga. III. 120. IV. R. 25. V. B. 186. Räntor, om beräknandet af den s. k. gewinsten å Kronans behållna. VII. B. 36.. VIII. 101. XVI. A. g5. Rättegångshandlingar. Se Handlingar. RättegångsOrdningen vid HäradsRälter, angående ändring uti. III. 160. IV. R. 28. X. B. 3g6. B. 397. XI. H2. XII. A. 101. A. 107. — angående ändring eller upphäfvande af åtskilliga lagens rum rörande densamma, samt upphäfvande af Kämners-, Lagmansoch RiddareSyneRätter. X. B. 396. XI. m.A. 192, 218. XII. i37. E. 266. XIII. A. 58. — om ändring i åtskilliga delar af, m. m. X. B. 397. XI. A. 107. ( *8o ) Rättegångstimman A landet, om förändring af. X. B. 3g6. XI. r 12. XH. A. 101. Rökcmedel, om befrielse för Jemtlands Läns innevånare från erläggande af. Se Jemtland. s. Sahlman, Anna Gustafva, Enka, om dess ansökning angående befrielse från skyldigheten att ansvara för arrendet af lotten Nto 5i af Upsala Hofstalläng. II. B. 163. III. V. E. 6. Sakören, om upphörande af Domares rätt till andel i. Sala Bergslag, om förändring af beräkningssättet för afgifterna å dess till förrnyntning inlemnade silfver. VII. B. 310. VIII. A, 95. E. 2Ö2. Salt, om upphörande af StapelSlädernes skyldighet att hålla upplag af. Se Stapelstäderne.
Af denna anledn. ber jag att till prot. få antecknadt mitt ogillande af det ifrågavor. förslaget. Hr Lefre'n, Joh. Pehr: I anledn. af den siste tala rens anmärkn , får jag nämna att det finnes 2:ne omständigheter; som tala för antagandet af Const.Utsks förslag, nemi.: 1:0 att line Stånd redan praktiskt hafva gått ifrån grundlagens föreskrift, genom att godkänna vissa punkter och afslå andra första gången ett betänk, varit före; och vi hafva helt nyss haft ett mål, som på det sättet i ett Riksstånd blifvit behandladt; samt 2:0 att återremisserna sällan eller aldrig leda till något föränd rad t resultat. Det har händt ständigt under denna och föreg:de riksdagar, alt då Utsk:ns återremitterade förslag kommit tillbaka, så hafva Utsk:ns förnyade utlåt, ingenting annat innehållit, än att TJtskm blifvit qvar vid sin tanke. Jag tror att det är ganska godt att om möjligt genast fatta beslut öfver ett Utsk:s betänk. och tillstyrker att förslaget må blifva hvilande intill nästa riksdag. Frih. Sprengtporte n , Jac. Wilh.: Jag anhåller blott att få förklara, det jag till alla delar instämmer uti det förslag, som Const.Utsk. afgifvit. Utsk:s i mern. N:o 86 afgifna förslag blefvo afR. o. Ad, antagna att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Ånyo föredrogs Const.Utskrs den 27 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda mera. N:o87, med förslag till ändring i riksrättens organisation. På begäran af Gr. Frölich, David, upplyste undert. Ridd.Secret., att BondeSt. hade antagit Utsk:s förslag till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; PresteSt. hade återremitterat mein. med förklarande såsom Ståndets gemensamma tanke, alt det af Utsk. afgifna förslaget hvarken vore nyttigt eller för det närvar, möjligt att verkställa; hvaremot Ståndet antagit till grundlagsenlig behandling första alternativet af det förslag till ändring i riksrättens organisation, hvilket Gr.
Nu emedan Constitutiohs-Utskottet till - Canstitutiont Utsk. Betänk. N:o ?. 5 styrkt det af Kongl. Maj:t föreslagna tillägg i 24 §. Riksdags-Ordningen, men de remitterade, mot berörda förslag riglade anmärkningar öfverhufvud innebära ett bestridande af tilläggets nödvändighet och nytta, samt följaktligen afslag på Konungens Proposition i dess närvarande skick, hvilken åtgärd ej kan, då Utskottet Propositionen tillstyrkt, förr än nästa Riksdag vidtagas; så enär dessutom Tre Riks-Stånd, och i främsta rummet Bonde-Ståndet, hvars rätts bestämmande förslaget väsendtligen åsyftar, redan till. nästkommande Ständer ärendet hänskjutit, finner Constitutions-Utskottet, hvilkets utlåtande numera äfven är Tre Riks-Stånds, icke öfrig någon annan eller lämpligare utväg, än aH, innan Utskottet hos samtliga Riks-Stånden anmäler, det ingen sammanjemkning af de oförenliga skiljaktigheterna eger rum, vördsamligen framställa förhållandet, sådant det synts böra, jemlikt grundlagens bokstaf, bedömas, till Ilöglofl. Ridderskapets och Adelns närmare ompröfvande, samt emedlertid afvakta dess beslut, huruvida icke Ridderskapet och Adeln täcktes foga sig efter Medstånden, låta anmärkningarna förfalla och öfverlemna frågan till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Stockholm d. 3i Jenuarii 1829. 6 Bil. i, ConstitHtion# Utsh. Beianh, N'o S. Utdrag af R. H. S. Constitutions-Utskotts Protocoll följande dagar år 182g. Den oi Januarii. S. D. Föredrogs å nyo, jemlikt sistlidne Plenidag fattadt beslut, Ridderskapets och Adelns återremiss med åtskillige, såsom Ståndets gemensamma tankar, förklarade anmärkningar mot Kongl. Majds af Constitutions-Utskottet tillstyrkta förslag till ändrad redaction af en period i 24 §. Riksdags-Ord ningen. —- Nedannämnde Ledamöter yttrade sig som följer: Herr Cederschjöld'
Propositionen afsåges, och det så mycket heldre, som Kronan icke hade någon inkomst af andra städer för deras jord och Staten icke borde till det yttersta betunga den arbetande klassen vid dess bemödanden att bereda sig egna hem och bostäder. Hvad sålunda förekommit har Utskottet i öfvervägande tagit; och som Utskottet för sin del anser, att genom antagande af hvad Kongl. Majit, pä sätt ofvan förmäles, behagat i Nåder föreslå, förevarande fråga säkrast erhåller en lösning, som både motsvarar invänarnes i Carl Johans församling uttryckta önskan 07 o •' att komma i en tryggad besittning af deras nu innehafvande lägenheter, och derjemte förenar det allmännas rättvisa anspråk med ett billigt afseende pä de enskildes fördel, finner Utskottet sig böra till Kongl. Majits ifrågavarande Nådiga Proposition tillstyrka Rikets Ständers bifall. Stockholm den 2G September 1854. lieser - Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 307. 17 Reservation: af Herr Prosten Berlin: »Ehuru jag ingalunda ogillar, att Stats-Utskottet till styrkt Rikets Ständer att lemna sitt bifall till den Kongl. Propositionen, har jag likväl ansett Utskottet böra gå ett steg längre och tillstyrka Ständerna att till sitt bifall foga den underdåniga anhållan, det täcktes Kongl. Majit, efter sig företeende omständigheter, i Nåder bevilja för innehafvarne af de sämre och mindre fördelaktiga planerna eller jordlotterna en lämplig nedsättning i skatteköpeskillingen från tio till åtta, sju eller sex gånger den årliga afgälden. Äfvenledes har jag önskat ett tillstyrkande, att Kongl. Majit måtte i Nåder bevilja nedsättning af den årliga räntan, der behof af en sådan förmedling kunde sig förete.» Häri instämde Herrar C. F. Waern J:r och A. A. Berger. Bih. till It. St. Prat. 1833 & 18S4. i Sami. i Äfd. 3 Band. 6 Haft Rättelser uti Stats-Utskottets Memorial N:o 302 och Utlåtandet N:o 303.
De ofvan anförde fakta hafva endast afseende på tyngdkraftens motstånd för olika lutningar, och som denna kraft under alla omständigheter måste öfvervinnas, är det äfven tydligt, att alla de förbättringar i lokomotiv-konstruktionen, hvilka afse vinnandet af ökad kraft i förhållande till bränsle-åtgången, måste komma tillgodo de jernvägar, som hafva mindre stigningar, likasåväl som dem med brantare lutningsförhållanden, men att de förra derjemte alltid hafva sitt obestridliga företräde genom det mindre motstånd, tyngdkraften utöfvar på den last, som derå transporteras. Då nu fördelarne af mindre lutningar å jernvägar åro obestridliga och erkände öfver hela verlden, måste kostnaden för terrasser i ngs-ar be tena bestämma i hvad mån man kan tillgodogöra sig dessa fördelar. Ett lands formation eller den terräng en jernväg skall genomlöpa, afgör vanligen denna fråga. Hvad vårt land beträffar, är detsamma med få undantag backigt med irreguliera och ofta afbrutna höjdsträckningar. Ofta återkommande stigningar och sänkningar af jernvägsliniernas profil hafva derföre varit oundvikliga, och det har också icke lyckats att framdraga längre och mera horisontella sträckor för att samla stigningarnc på några få ställen och der öfvervinna dem genom särskilda inrättningar. Undersökningarne och de på grund deraf uppgjorda kostnadsberäkningarne visa också, att man för en jemförelsevis måttlig kostnad kunnat verkställa de terrasserings-arbeten, som erfordras för att öfver allt framgå med stigningar af högst 1:100, men att deremot en ännu flatare profil i de flesta trakter skulle hafva medfört högst betydliga arbeten och ökade kostnader.
Majit wäl finner, att denna Inrättning rares bergning, dä de, stympade i striderne, för swagade af deri erhällan sär eller gränande unde» Fanorne, aro satte ur ständ att fortfara ined si! hedrande örke. Swensta Folket har icke heller dröji att fullgöra denna pligt, derom wittna de tid este annan widtagnc anstalter för afskedade Krigsmä underhäll; Men en nu mera ökad.Vapenstyrka och tidernas dyrhet päkalla i säoant afseende nya utwä sar. M-nMhci-a, Rättwik och StalSkI°khctt, «».««»« bjuda höal, <tt krasllgatt och luera wärdiga an sta D b anwan.andc >lkl kan upplankas ker widtagas till deras bergning,'som efter att ha» blött för iva blött för Fäderneslandet och' lemnat det samms sin gard af helsa och krafter/aro urständsatte al! förtjena ett tarchgt bröd. Kongl. Mant har således ansett lämpligast rm ra, att ett as Desi Lust-Slott eller Kungsgårds vfwerlemnas r l! herbcrgerande af alla sädane Ossicerare, Usider-Ofsicerare och Krigsman af alla grader och Wapen, som, blottade pä alla enstildta tillgängar, antingen af blesiurer eller frän tjenstgöringen härrörande bräcklighet icke lunna längre dermed fortfara och sakna den omwärdnad, hwaraf dgjort sig wälförtjente. Födde, ckiädde samt förseddmed allt hwad för deras dagliga utkomst erfordras stola de lemna samtid och efterwerld ojäfwaklia» bewis pä Swensta Folkets tacksamhet mot stiir Krigare. Kong!. Mast will således föresiä Riksens Stan/ der, arr nägoe af de Lust, Slott eller Kmrgsgärdar Kong!
Län detta underdåniga utlåtande gifvet under den Side sisth J“j*tu,för detta Län stjftadt Hushållnings-Sällskap, försedt med af Eders Kongl. Majit i Nåder fastställde Stadgar och nu mera arbetande på Tvänne Afdelningar, som hafva sammankomster i Wenersborg och Borås, bemödar sig att, med tillhjelp af de någorlunda betydlig Fonder, som äro ställde till Sällskapets disposition, understödja och uppmuntra odlingsoch närings-flit, ordningssinne och medborgerlighet. Föremålet för Sällskapets verksamhet är vidsträckt, och äfven af natur att icke medgifva någon hastig eller starkt 1 ögonen fallande framgång; Dock är det synbart att Sällskapets omsorger redan framkallat' försök uti ett eller annat af de ämnen, som blifvit till täflan framstäldte. Hvad Afdelningen 1 Wenersborg tillgjordt för att der organisera en Veterinair-Inrättning, ar förut namndt; Och nyligen bär jemväl Afdelningen i Borås vidtagit åtgärder för att derstädes åstadkomma en slik Inrättning. Husliållnings-Sallskapets behållne Capital utgör omkring i5,ooo R:dr Banco, dera 9,000 R:dr tillhöra Afdelningen i Wenersborg och 6,000 R:dr Afdelningen B°raSockne-Magaziner finnas inrättade endast uti Tjugnsju Socknar* och de äro således ganska få, jemförelsevis emot Socknarnes i Länet stora antal. De befhitelige Sockne-Magazinernes Fonder äro dessutom obetydlige, relativt till Socknarnes folkmängd och utsade, nied afseende på spanmåls-behofvet efter missväxter; så att de knappast kunnat ingå i någon beräkning vid sådane tillfällen, helst som grunden^ för förrättningen merendels förutsätta Spanmalslagrets blånande årligen, vid vårtiden, för att efter påföljande skord återlefvereras in natura, med viss uppgäld, men hvilket icke gerna kan ske då svårare missväxt inträffar och det skulle vara mest at nöden att återbekomma
Den nådigst remitterade Transsumt-handlingen varder härmed i underdånighet återställd. Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärdar Stormägtigste Aller nådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts undcrdånigste och tropligtigstc tjenare och undersåte CLAES CRONSTEDT. C, P. Hallström. Till Kongl. Maj:t, underdånigt utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelse rörande Strömrensnings-medlens förvaltning åren 1829 och i83o. c 9 ) redan blifvit förlagd under Luleå Fögderi, Gellivari under Calix Fögderi samt Torneå Lappmark, vid Lapp-Fogden Grapes bortgång, kommer att låggas till Torneå Fögderi; i följd hvaraf EcclesiastikFonden nu endast aflönar arne Länsmän derstädes; men Lappfogden i Södra Lappmarken samt 4 Länsmän till samma district, hvilka Tjenstemän af Fonden aflönas, jemte en Länsman i Jemtlands Lappmark torde desto häldre böra bibehållas, som Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande i Umeå, hvilken äfven hördes i afseende på förutnämnde reglering, icke tillstyrkte någon förändring i afseende på Södra Lappmarks-Fögderiet, som tillhör Westerbottens Län. Denna Lappfogde har från längre tider tillbaka åtnjutit i lön och resepenningar 260 R:dr 6 sk., äfvensom de 4 Länsmännen till samma District 60 R:dr hvardera, hvilka löner, uppå Tjenstemännens derom gjorda ansökningar, sedan vederbörande blifvit hörde och förhöjning tillstyrkt, genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den icyde Junii i83o, äro ökade på det sätt, att Lapp-Fogden nu erhåller 3i6 R:dr 32 sk. och hvardera af de 4 Länsmännen 75 R:dr; men för de 3 öfrige LappLänsmännen, nemligen en i Jemtland och 2 i Norrbotten, har någon löneförhöjning icke kommit i fråga.
Någon enighet i detta afseende lärer väl knappast kunna förväntas, utan om fråga härom inom någon bergslagsort uppstår, skall säkerligen hvar och en beräkna sin enskilda fördel och den, som eger jord men icke tillverkar tackjern, motsätta sig hvarje utbyte af tackjerns-tionden mot något nytt onus på jorden, hvaremot den, sorn drifver stor jerntillverkning, men innehar ingen eller ringa bergslagsjord, utan tvifvel skall finnas beredvillig, att emot befrielse från den honom hardt tryckande tiondejernskatten, åtaga sig hvarje rimlig förhöjning i jordens onera, såsom ordinarie rotering eller någon förändring i grundräntornas beräkning. Huru skall i sådant fall ”bergslagens önskan” utrönas? Skall omröstning företagas och efter hvilken grund; och vore det rimligt, att låta jerntillverkarens billiga fordran på rättvisa blifva beroende på jordegarnes godtycke? Eller skulle den ene kunna få afsäga sig bergslagsprivilegierna och den andre bibehålla dem, inom samma ort? Att tackjernstionden bör upphöra, derom blifva nog alla bergslagsboer ense, men att de samtlige skulle erbjuda sig att i dess ställe åtaga sig något annat onus är ej tänkbart. Man torde häraf finna, att denna fråga numera icke kan lösas på det sätt Rikets Ständer uti förutnämnda skrifvelse antydt, utan att man måste helt och hållet skilja frågan om tackjernstionden från den om bergslagsjordens beskattning, hvarvid först bör tillses huruvida icke tackjernstillverkningen inom bergslag, enär den numera bevisligen icke är i åtnjutande af några ”särskilda privilegier och förmåner”, bör vara berättigad till samma skattelindring, som länge kommit den öfriga jernhandteringen till godo, samt sedermera, då den vidlyftiga undersökningen om bergslagsjordens friheter blifvit fullbordad, efter omständigheterna bestämma om någon förändring i dess beskattning bör ega rum.
N:o 5, föreslagna tillägget i 72 § R.F.; Stats-Utskottet: N:o 254, ang:de 2:ne med statsregleringen gemenskap egande allmänna frågor; N:o 255, i anledn. af väckte motioner, ang:de förmedling å åtskilliga hemman på Visingsö, samt rättighet för de till Visingsborgs kungsgård dagsverksskyldige hemman, att utgöra deuna in natura eller med penningar efter till J minskadt markegångspris; N:o 256, ang:de slutligt bestämmande af arfvodet för den hos Utsk. anställde kamererare; Den 19 Juli. 173 Banko-Utskottet: N:o 71, med förslag lill åtskilliga förändrade föreskrifter i förslå oell andra Art:ne af banko-reglementet; N:o 72, med förslag lill sammanjemnkning af RiksSt:ns skiljaluiga beslut, i anledn. af utlåt. N:o 60; N:o 73, i fråga om bildande af en pensionsanstalt för en kor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-diskonten, Låne-konloren och Tumba bruk; N:o 74, i fråga oni pappersmästaren J. B. Ullanders bibehållande vid honom tillagd spanmäl; N:o 75, i fråga om anställande af elt kanslist-biträde vid Banko-dikskontverkels lista orabudsmans-expedition; N:o 76, öfver väckte frågor om lönetillökning åt ombudsmännen vid lånekontoren i Götheborg och Malmö samt om tillsättandet af en canslist vid sistnämnde lånekontor; N:o 80, öfver en af bankens tjenstemän gjord ansökning om ersättning för förlorad inkomst genom inställandet af tillverkningen och ulgifningen från banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk ill ingar; N:o 81, i anledn. af erhållen återremiss af utlåt. N:o 64; N:o 82, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i 7:de art. af gällande Banko-reglemente; samt N:o 83 i anledn. af RiksStms beslut öfver utlåt.
Hur har du då kunnat betala? Du hör ju jag säger, att det är en föresats Om du kunde lita på det du har ju mitt ord mina föresatser! Dessutom har jag nu mist lusten BARK. saken. Jag har måst låna litet här och litet där af goda vänner. FRU BARK. Ack Pontus, det skulle du inte BARK. skor de göra det så gärna. Men nu ha de förHvad för något? Åh goda, älskliga männiNej jag har inte kunnat betala det är just dömda lymlarna gått och stält till så, att alla småmer den där skojarn Borg i afton och presenterar mig en liten nätt räkning. FRU BARK. Borg det är ju din gode vän? BARK. allra hederligaste människa i verlden men hur är, att jag inte hade en aning om, att min skuld kunde gå upp till sådana summor. FRU BARK. Hur stor summa är det då? BARK. bara, att jag måste betala i morgon. Ah, en bagatell i det hela. Ja, visst är det det en älsklig karl den skulderna blifvit samlade på en hand och så kom kan jag kontrollera, att han inte lurar mig? Säkert Det nedriga är FRU BARK. Borg är ju förmögen? BARK. han haft! Och nu säger den lymmeln att han nödvändigt behöfver pengarna i morgon. FRU BARK. Hur mycket är det? BARK. struntsumma på några futtiga tusen. FRU BARK. Några tusen! BARK. så skall det inte häller hända mig mer det är i FRU BARK. Och hvar skall du taga pengarna ifrån? BARK (gladt). kapitalist. Jag tänkte låna af min lilla hustru. Hon är ju FRU BARK. några obligationer. Du vet, att jag ingenting eger kontant bara Ja, det är obehagligt jag medger det. Men Nå om du nödvändigt skall veta det en Prat. Han! Han har ju gjort af med alt hvad afton sista gången jag sätter min fot i den där hålan. BARK. ren i en bank tils vidare. Ja det är lika bra. Jag tänkte belåna pappeFRU BARK. Och när skall du betala in det lånet? BARK. Så småningom. FRU BARK. är så knappt Med hvad?
Ur Riks-församlingen tillagd, tillhör Banco-Utskottets befattning. I de mål, hvarom Banco-Utskottets Instruction serskildt förmäler, eger detta Utskott besluta med Riks-församlingens rätt; samma Instruclion bestämme äfven, hvilka mål, sorn böra hemliga hållas, och om Sill. till R. St. Prot. 1840. 3 Sami. 23 Haft. ^ 6 Bil. till Constitutions-Utslcottets Memorialj IV:o 38. ed bör Utskottets ledamöter affordras. Sådan Instruction kan på hvarje Riksdag utfärdas, att gälla under den nästföljande; sker detta ej, anses den senast utfärdade bibehållen. §. 71. Granskningen af Riksgälds-Contoirets Fullmägtiges åtgärder, och i sammanhang dermed, behandlingen af alla de mål, hvilka angå den styrelse, det inseende, och den förvaltning, som §. 66 Regerings-Formen har, i afseende på Riksgälds-Contoiret, uppdraget åt Riks-församlingen, tillhör Stats-Utskottets befattning. §. 72. Beslut, rörande mål, som näst föregående två §§. omförmäla, äro Riks-församlingens ensak. Mom. 2. Förslagsrätt i dessa ämnen tillkommer så väl Konungen, som ett eller flere Landskaps-ting, Kamrarnes enskilde ledamöter, samt vederbörande Revisorer och Utskott. Öfver Revisorernes alla anmärkningar och förslag böra, på sätt §. 69 mom. 1 stadgar i afseende på Statsverkets revision, Utskotten afgifva yttranden, äfvensom så tidigt aflemna deras berättelser om Verkens förvaltning, att Riks-församlingen kan hinna verkställa de i §. 84 närmare beskrifna valen af Fullmäktige, och desse att sina befattningar tillträda, innan Riks-församlingen åtskiljd blifver. Vederbörande Utskott ege, när målet angår Bankens eller Riksgälds-Contoirets framtida förvaltning, förklara, att det ej kan, af någondera Kammare ensam, nedläggas.