Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit sålunda yttrat och föreslagit, kan följaktligen, enligt Utskottets åsigt, ingalunda anses såsom tillräcklig anledning för Rikets Ständer, att, innan de jemväl af Kongl. Majit nödiga befunna noggranna undersökningarne och fullständiga kostnadsförslagen kunnat för Rikets Ständer framläggas, nu genast anvisa till jernvägs-stamliqiers utförande ett så ansenligt belopp, som härtill blifvit yrkadt under de af Stats-Utskottets Utlåtande öfver högstberörde Nådiga Proposition föranledda diskussioner bos Ridderskapet och Adeln samt Presteoch BorgareStånden. Enär Rikets Ständer vid de flesta fall, då frågor förekommit om beviljandet af andra stats-utgifter, än dem, sornpå riksstaten äro upptagne, både förbehållit sig och begagnat beslutande-rätten, rörande ej allenast dylika extra utgifters belopp, utan äfven dervid fästade vilkor, tror Utskottet sig kunna antaga, alt, oaktadt hvad under nämnde diskussioner yttrats, Rikets Ständer nu icke vilja afstå från, och till Kongl. Majit ensam öfverlemna, pröfningsoch beslutande-rätten i fråga om användandet för jernvags-anläggningar af en vida större summa, än som vid någon föregående riksdag blifvit för allmänna arbetsföretags utförande anvisad. Beträffande åter de framställda förslagen om denna summas disponerande af Rikets Ständer, dels för jernvägs-anläggningen mellan Stockholm och Götheborg, dels för jernvägens från Skånska kusten till Wettern påbörjande och dels för bägge dessa jernvägs-arbeten, så innefatta de härom afgifna yttrandena mer eller mindre stridiga åsigter, angående ej blott den eller de stambanor, som företrädesvis böra af Staten utföras, utan ock samma stambanors lämpligaste riktning, samt de delar deraf, som först böra fullbordas. Dessa yttranden dch dervid meddelade enskilde upplysningar kunna således ingalunda obelingadt godkännas och antagas såsom en fullt tillförlitlig ledning för Rikets Ständers beslut i sagde hänseende. Genom grundlagarne har Stats-Utskottet väl fått sig ålagdt att »bereda och utarbeta» de till dess behandling hänskjuta) frågor.
Den materialiske skapnaden, hvarigenom Kroppens Figur med sina yttre och inre delar formeras; Den flytande Materien, som består af Blodet med hvad därtill hörer; Den materialiske Spiritus eller Anden, såsom de aldrafinaste delar af det materialiska väsendet, är kraften och lefnaden uti själfva blodet och undfår lefnaden och känslan af den lefvande anden eller Själen samt verkar densamma uti hela Kroppen. Denna förgås ock af sig själf, så snart någon kropp eller lem bortdör ... Ordsaken, hvarföre Själen utaf alla bägge hufvudvällusterne är delaktig och at kroppen endast och allenast känner de kötsliga vällusterne, är denna, at lefnaden är egenteligen en egenskap utaf Själen, hvilken kroppen, som i sig själf är ett dödt väsende, genom Själens verkan undfår ... Det, som gemenligen under namn af fem Sinnen blifver räknat, består allenast uti et, som kallas Känsel och är en verkan utaf Själen, hvilken, efter hvars och en Kropps och des skapnads beskaffenhet, sig på femhanda sätt framter ... Han steg upp från bänken och fattade den inträdande fältmarskalken Mörner vid bältet. – Vore Mörner inte en lika slät filosof som han är god hushållare, skulle han här få en hård nöt att knäcka. Nej, läs inte det skrifna ... det är bara något lappri, som jag satte ihop en afton där nere i Lund. Alltid märker jag, att när jag efter någon tid återser en tankebyggnad, som jag pröfvat att uppresa, får jag lust att förkläda mig till fiende och själf storma min egen redutt. Månn’ tankens nöje ligger i själfva fäktningen? Vällusten, sällheten, den fullständiga tillfredsställelsen ... vore den lifsmålet, då vore målet ett upphörande, ett stycke klart och blankt, men dödt och orörligt guld. Hvarför betrakta lifvet som en basis och ofvan den samla ändamålen som en knippe linier i en vinkelspets, en enda punkt?
Pä sädane och de flere skäl Riksens Höglofligx Ständer utförligare täcktes intaga af be Ledamöters ansö - Den 16 September. Zzz anföranden till bilagde P> otoeoll, hwilka grundlagt pluralitctens ranka» har Utskottet stadna» wid det b», flut: 1:0 att till Riksens Högloft. Ständers afgörande tvid nästa Riksdag hemställa en förändring i Regerings» Formens 20 §, hwarigenom den mä erhälla följande ordalydelse: Uti fredstider stola de mat sorn fran ArigS-Domstolarne dragas under Konungens pröfning uti Högsta Domstolen företagas och afgöraS. 2:ne Militaire - personer af hägre grad, dem Konungen härtill utser och förordnar, böra med Domare-jas och answar och utan serskildt arfwode sadane ina! i Högsta Domstolen öfwerwara och deröfwer rösta, dock mä DomarenaS antal icke öfwerstiga ätta. Under Rrig förhälleS härmed efter Krigs, Articlarne. 2:0 Ätt med afstyrkande af bifall till Extra Stats.Räds constituerande, och till förebyggande af till, fällig framtida owcrksamhct hos Regerings-magtcn, föreflä det efter inhämtad erfarenhet, under den till nä, sta Riksdag framflytande tiderymd, om werkeliga behof, wet af Stats-Rädcns större talrikhet, Riksens Högloft. Ständer dä, sä wida erfarenheten detta behof besannat, mä förstärka Stats-Rädct med en eller 2:ne werkeliga Ledamöter, med wilkor dock, att denna fräga aldeles mätte förfalla, i händelse Riksens Högloft. Ständer skulle emot Utskottets afstyrkande, bifalla extra Stats, Räds constitucrande.
Sedan flickorna lyckliga och glada slutat skolan, måste de naturligtvis ut i societén, och sedan blir det en dans af baler och nöjen a f alla slag, små kälkpartier, skridskopartier och ridpartier, och tack vare alla dessa hänförande » partier » blir det slutligen » parti » af på allvar med någon ung man för en eller annan af de unga damerna, för många åter förr eller senare ett nödtvunget arbete och en missnöjd tillvaro. Sedan fortsätta de unga damerna som fruar samma innehållslösa lif, och i sin tur söka mammorna att uppfostra sina små döttrar på alldeles samma sätt som de själfva blifvit uppfostrade. Inte kunna dessa unga fruar kalla det » att arbeta », om de i oändlighet virka spetsar både » till alla hyllorna i köket och till linneskåpet », eller om de brodera monogram i Ii undrat al på l a k a n, örngått, dukar och servietter eller sy både flossa, snår och tvist för att döda t i d e D, som går så ohygligt långsamt, — när man ej har något att göra! Men h v a d i all världen vill ni då vi skola göra? fråga nog många. J a, se det är ej så godt att säga, men något nyttigt kunna ni väl alltid finna på. Sannerligen nu kan j a g förstå, hvarför en » despotisk herre och man » bland mina bekanta aldrig kunde tåla, att hans fru hade annat handarbete på lediga s under än sin stickstrumpa, ty då gjorde hon åtminstone någon nytta. D e t är skillnad på att vilja ha nätt och prydligt omkring sig och sitt linneskåp i ordning och att helt och hållet gå upp i detta och i själfförgudning säga: » Jag tackar dig Gud, att jag ej är som de publikaner och syndare, utan har allt så prydligt och fint. Så och så många dussin äro märkta med k l u m p - och så och så många dussin med plattsöm » o. s. v. i det oändliga. Till en bojan skulle j a g vilja föreslå, att flickorna lika väl som gossarna, från det de voro små, finge lära sig, att de utan arbete ej kunna komma fram här i världen, och att det äfven i ett eget hem fordras att kunna arbeta ordentligt och ej bara » på l e k ».
R:dr, för lärares aflönande och elevers underhållande vid Skeppsbyggeri-institutet i Karlskrona 4,788: 62. » dito, 150,000 R:dr, för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vågar — 33,320: — » anslaget, 253,000 R:dr, för kommunikationsled mellan Bräcke gästgifvaregård och staden Sundsvall 128,000: — » dito, 50,000 R:dr, för anläggning af väg från Öhr träsk till Fredrika kyrka och vidare till Åsele inom * Westerbottens län — 33,332: — » dito, 25,000 R:dr, för dito äf dito mellan Letsbo by i Ljusdals socken och Ramsjö kyrka 15,000: — » dito, 35,000 R:dr, för dito af dito mellan Östmarks kyrka och Norska gränsen i närheten af Kaike landstorp — 23,000: — » dito, 52,100 R:dr, för uppförande af jernbro öfver Sagan vid Nyqvarn samt för vägomläggning derstädes — 30,000: — » dito, 58,700 R:dr, för dito af dito öfver Lilla Hammarsundet i närheten af Askersund — 43,700: — » 1864 års anslag, 20,000 R:dr, för understödjande af mindre hamnoch brobyggnader samt upprensning af åar och farleder — 1,300: — » anslaget, 11,000 R:dr, för anläggande af dragväg vid samt verkställande af muddring sarbeten ofvanför Falkenbergs hamn — 6,000: — » dito, 18,000 R:dr, för utvidgning af hamnoch lastageplatsen vid Askersund — - 12,000: — Anslaget för Indalselfvens upprensning från Klingerfjärden vid Östersjön till Utanede by i Jemtland 31,000: - Dito för upprensning och Tätning af det s. k.
Undsättningarna till behöfvande inom Westerås län efter 1845 års missväxt utgjorde: med återbetalningsskyldighet r:dr 215,000: och utan dito .. 10,000: tillsammans r.dr 225,000: hvaraf återbetalts r:dr 98,670: 15. 8. börande, af återstående lånesumman „ 116,329:32. 4. hälften liqvideras vid uppbördsstämmorna för 1847 års och hälften vid dito för 1848 års utskylder. Utom den med 50,000 r:dr årligen utbetalde anslagssumma för Strömsholms kanals ombyggande, hafva till arbetsföretag inom Westerås län utgifvits af Riksgälds-kontorets medel 57,403: 16. —- hvaraf 22,070 r:dr i låneväg. Från den gemensamma undsättnings-kommittéen hafva Westerås läns nödlidande invånare emottagit kontanta gåfvomedel . 34,700: — samt 570 tunnor 5 kappar spanmål. Nyköpings Län: För dess invånares undsättning efter oftanämnda missväxt blefvo utaf allmänna medel utanordnade med - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 102. med återbetalningsskyldighet . r:dr 50,000: och ulan dito „ 3,000: tillsammans r:dr 53,000: af hvilken summa återbetalts ..dr 16,604:20. — så att de oguldna undsättningslånen, deraf ena hälften skall liqvideras vid uppbörden för 1847 års och den andra vid uppbörden för 1848 års ut skylder, utgöra 33,395:28. — De från Riksgälds-kontoret till allmänna arbetsföretag inom Nyköpings län utan återbetalningsskyldighet utgifna medel hafva uppgått till r.dr 15,497: 16. — Genom ofvanbemäldte kommitté äro såsom gåfvomedel till de behöfvande i detta län öfversända 8,500: Östergöthlands Län.
TryckfrihetsFörordningen, gifvit ConstitutionsUtskottet sin önskan derom tillkänna, ansåge Hans Excellence, ehuru Utskottet icke gått Ridderskapets och Adelns önskan till mötes, likväl någon annan åtgärd vid förevarande Memorial ej erfordras, än att detsamma borde läggas till Handlingarna. Herr Cederskjöld: Jag skulle högeligen önska, att få veta, enligt hvilken §. i Grundlagarne, ConstitutionsUtskottet berättigas att förklara ett Mål vara förfallet, då vid dess afgörande inom Utskottet, två Stånd stadnat emot två. 430 Den 16 Maji. Äfvenledes nödgas jag anhålla alt få veta, på hvad grund Herr Grefven och LandtMarskalken ej skulle anse sig kunna göra Proposition om återremiss af ifrågavarande Betänkande. Hans Excellence förklarade, att någon öfverläggning uti detta Mål icke kunde äga rum, samt hemställde, om icke ConstitutionsUtskottets Memorial linge läggas tili Handlingarne; hvilket bifölls. Herr Cederskjöld: Emot det sätt, hvarpå detta Mål nu blifvit afgjordt, får jag till Protocollet anmäla min Reservation och Protest. Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard: Sedan ConstitutionsUtskoltets Memorial, uti ifrågavarande Mål, nu blifvit lagdt till Handlingarna, får jag förklara, det jag i Utskottet anmält min reservation emot beslutet, att detta Mål skulle förfalla, och dymedelst fritaga mig ifrån all delagtighet i den arbitrage, att Utskottet först bifaller tryckning af tvänrie Mål och derefter afslår detsamma uti ett tredje Mål, som är af lika beskaffenhet med de förra. Herr af Uhr., Carl Davida och Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredric, anmälte äfven, att de i ConstitutionsUtskottet reserverat sig emot den vägrade tryckningen af ifrågavarande Handlingar. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 7 dennes afgifne, samt den i3 i samull’
Dessutom hafva Rikets Ständer funnit, alt äfven i fråga om Jägeri-statens boställen en reglering är af nöden, dervid utbyten och försäljningar kunna vara för ändamålets vinnande behöfliga. och ansett önskligl, att E. K. Maj-.t inåtle, efter utredning af ämnet, föreslå Rikets Ständer de åtgärder från deras sida, som för denna reglering erfordras. 22 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 188. Med afseende å hvad nu blifvit i underdånighet anfördt, och då Skogshushållningen i riket alltför länge befunnit sig i ett oordnadt skick, samt skada för landet kan uppslå genom ett längre dröjsmål med ordnandet af denna vigliga del af statshushåll ningen, hafva Rikets Ständer ansett sig så mycket heldre böra, genom uttalande af sina åsigter, söka att, i hvad på Rikets Ständer ankommer, medverka till en bättre hushållning och en fullständig lagstiftning i ämnet, som Rikets Ständer icke tillförene, oaktadt Kongl. Maj:ts vid riksdagen 1856—1858 gjorda framställning, uttryckt någon bestämd mening angående vissa delar af denna lagstiftningsfråga; Och få Rikets Ständer alltså, med anmälan om de af Rikets Ständer nu gillade åsigter i detta ämne, i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t täcktes, i öfverensstäm melse dermed, dels vidtaga de åtgärder, som på E. K. Maj:t bero och kunna med de till E. K. Maj:ts disposition ställda medel verkställas, dels ock för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga nådig Proposition i de delar af ämnet, der Rikets Ständers beslut kunna erfordras. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 25 November 1863. Uppläst och godändt hos Ridd. och Adeln den 1 Dec. 1863. Preste-Slåndel den 1 Borgare-Ståndet den l Bonde-Ståndet den 2 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition med förslag till ny Jagt-stadga. (Sammans.
Jag erkänner, att jag för min del föredrager Utsktns förslag; men jag kan likväl ej undgå att anmärka, att detsamma innehål|er en föreskrift, som innebär, att lagsökning å directtn äfven skulle innefatta lagsökning å alla bankens delägare, samt att ett utslag å såväl directtn som delägare skall gifvas. Detta kan, efter mitt omdöme, ej låta sig göra/med mindre bolaget i sina bolagsreglor uppdrager directtn att, äfven i sådana fall, för detsamma svara, och således anser sig hördt, då directtn blifvit hörd; men utan att ett sådant stadgande intages i bolagsreglorna, tror jag icke, alt en dylik rättighet kan directtn tillerkännas. Ått stifta en lag, som säger, att den eller den är ombud för en annan, som icke dertill leninat sitt medgifvande, är icke riktigt, utan det måste bero på sakägaren att lemna en fu 11- magt till hans talans utförande eller icke. Det skall verka på bankens credit, om bolaget lemnar directtn en sådan fullmagt eller icke, och såsom § nu är styliserad, skulle ett utslag komma att ställas på onämnda personer, hvilket ej kan vara rätt. Jag tillstyrker derföre, att hela detta stadgande må utgå ur §:n, såsom verkligen öfverflödigt; ty då man stadgat, att lagsökning bör först ske hos directtn och sedan hos delägarne, tror jag man stadgat allt, hvad i detta afseende bör i lagen föreskrifvas, och att det öfriga bör Jernnäs bolagsmännen öppet alt bestämma i reglementet, hvari lagstiftningen ej bör ingå. Gr. Frölichs förslag innefattar en, i min tanke, stor juridisk oformlighet, då det stadgar, att man skall kunna få utmätning hos en person, som icke blifvit lagsökt och hvars namn icke ens vore nämndt i ett utslag. Sådant anser jag ej vara förenligt med juridiska former; ty då skulle det bero på kronofogden att verkställa utmätning hos hvem man behagar uppgifva såsom delägare i banken, enär det skulle bero på executor att pröfva, huruvida han vore del - Den n Mars c. m. agave eller icke, hvilket kunde blifva tvist underkastadf.
Majit behagade härtill utse; äfvensom att ett bestämdt årligt anslag af allmänna medel måtte anvisas till bestridande af de för sagda ändamål erforderliga utgifter. Öfver denna underdåniga framställning hördes Öfver-Intendents-embetet, som i utlåtande af den 12 Augusti sistlidet år, anfört, hurusom alltsedan äldre tider tillbaka den åsigt gjort sig gällande, att, med afseende å fäderneslandets förbindelser till den store stamfadren för Wasa-ätten. Staten borde genom sin mellankomst skydda från förstöring alla sådana byggnader, som från Konung Gustafs vistande i Dalarne före hans thronbestigning egde historisk märkvärdighet; hvadan ock från statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna utginge vissa ersättningsbelopp till egarne af loftsbyggnaden vid Ornäs samt Kungsladorna vid Rankhyttan och Isala, mot skyldighet för bemälde egare att samma byggnader behörigen vårda och underhålla.
(stiger upp) Du har rakt inga skäl att förakta honom. (går in i matsalen). EMMY. (efter henne) Åh mamma! (Går sedan genom salen till tamburen. I dörren stöter hon på Karlsson). KARLSSON. God afton, fru Stjernfelt! Det var så att generalen skickade bud efter mig, och här är jag nu mangrant. EMMY. (kyligt) Herr Karlsson är god och stiger in i matsalen de dricker te där som bäst ... KARLSSON. Hm – det är så att ... EMMY. Se så, följ nu med! (vill gå till vänster). KARLSSON. Jag kan nog vänta här, ska jag säga, bara jag fick tala med fru Stjernfelt under tiden ... EMMY. Med mig? Om hvad då? KARLSSON. (småskrattar skämtsamt) Nå – kantänka! Nog vet fru Stjernfelt det alltid! EMMY. Bästa herr Karlsson, ska vi nu inte lämna det där ämnet? Den saken kommer ni med både i tid och otid. Ni vet ju i alla fall hvad jag tänker ... KARLSSON. Å – ja, – men det kan komma tider då fru Stjernfelt ångrar sig det, ska jag säga. EMMY. Hör nu, herr Karlsson, – kan vi inte vara goda vänner för det? Vi ska inte göra oss tråkiga bara. Herr Karlsson är en klok man, och ni ska inte vara envis – KARLSSON. Ska inte jag? Jag ska väl inte lämna halfgjord sak häller. Jag ska envisas tils det knäpper, ska jag säga. Mer än en skuta har blifvit fast i en smal vändning. (skrattar) EMMY. Herr Karlsson är värkligen originel. (vill gå) KARLSSON. Man kan bli originel för mindre, ska jag säga. Hör nu, lilla fru Stjernfelt, var hon inte inne nyss och såg efter unge barons rum – hva? EMMY. Än sedan? (Bjällror komma närmare och stanna) KARLSSON. (hotar med fingret) Aj, aj! EMMY. Nå, hvad nu då? Nu kommer de –! KARLSSON. (hotar vidare) Aj, aj, aj! (Emmy går till vänster.
Af Direktionens ofvan omförmälda underdåniga utlåtande, deri, bland annat, framställts behofvet af väsendtliga reparationer, förbättringar och inredningar å sjelfva barnhusbyggnaden och tvätthuset, uppgående till en beräknad kostnad af 16,000 R:dr, hvarvid Direktionen tillika omförmält ett inom Direktionen väckt, men af densamma ej till utförande för närvarande linderstedt förslag om påbyggnad, hafva Rikets Ständers Revisorer hemtat anledning att ytterligare framhålla »let anmärkningsvärda förhållande, att, oaktadt de sednare årens betydliga byggnadskostnader, Barnhusets b3Tggnader likväl, enligt uppgift, voro förfallna, och att stora summor erfordrades till bristernas alhjelpande; men Revisorerne hafva tillika, pa annat ställe, vitsordat bristfälligheternas tillvaro a tvätthuset, och en närmare undersökning af sjelfva barnhusbyggnadens tillstånd, än Rikets Ständers Revisorer varit i tillfälle att deråt egna, skulle tvifvelsutan förskaffat Direktionen Rikets Ständers Revisorers vitsord om behofvet af betydliga reparationer äfven å sistnämnde byggnad. Då Direktionen, i sitt meranämnde underdåniga utlåtande af den 27 Mars nästlidet är, redogjort för de blifvande utgifterna å barnhusinrättningens inomhus-stat och, af anförda skäl, ansåg sig, för vinnande af största möjliga tillförlitlighet vid utgifternas beräknande, böra skilja mellan sådana utgifter, som af barn-antalets vexlinyar voro hufvudsakligen oberoende, och de utgifter, som närmast berodde af barn - — 342 — antalets förändring, samt i förra kategorien upptog aflöningsoch pensions-staten åt Barnhusets tjenstemän, aflöning åt förestånderskor, lärarinnor och betjeningspersonal, vissa bestämda utgifter, såsom utskylder m. m., samt tvätt-, Igshällningsoell eldningsm. fl. dylika kostnader, så var det visserligen icke
Enligt den i sagde hänseende, uti sednaste revisionsberättelse, sid. 44—46, förekommande utredning, hade utaf allmänna bevillningen för är 7SIS till Riksgäldskontoret, före slutet af 1851 års 3:dje qvartal, lefvererats eller vid derstädes förefallna ränteliqvider innehållits ett belopp af Rulr 1,897,358: 15. 5. Då nu härtill läggas de bevillningsmedel, som Riksgäldskontoret, under sista qvartalet af år 1851, fått för förstnämnde äfvensom äldre är emottaga, utgörande - „ 2,774: 4. 9. uppkommer en summa af .. 2. öfverstigande således den i 1845 års bevillningsförordning beräknade allmänna bevillning, eller „ 1,730,000: —- — med Enligt samma berättelse, uppgick det, före slutet af 3:dje qvartalet 1851, till Riksgälds-kontoret influtna eller der innehållna belopp utaf allmänna bevillningen för är JS49 till Rulr 1,968,842: 6. 7. Derefter hafva, såsom bevillning för samma år, lill Riksgälds-kontoret ytterligare lelvererats: under 1851 års 4:de qvartal Rulr 73: 13. 7. samt under år 1852, med tillägg af restan - tierna för 1848 och äldre år, „ 2,807: 40. 9. 2,881: 6. 4. — 49 — Dessa medel utgöra följaktligen ett sammanlagdt belopp af - . 11^ och öfverskjuta den uti 1848 års förordning beräknade årliga bevillningssumma „ 1,850,000: med R:dr 121,723. 12. 11. Utöfver det i meranämnde revisionsberättelse uppgifna belopp, som före den 30 Sept. 1851 kommit Riksgälds-kontoret till godo utaf allmänna bevillninqen för år 1S50, eller.
Majrts tjenligast finner, till utrönande af verkliga orsakerne att så ringa inkomst af Stuteriet erhållits, samt att Kongl. Maj:t, sedan berättelse derom blifvit i underdånighet afgifven jemte förslag till förbättringar deri, täckes i Nåder låta vidtaga de förändringar med Stuteriets förvaltning, som närmast och säkrast uppfyller ändamålet. Detta varder dock till Riksens Högloft. Ständers pröfning vö.rd« Sandi ge 11 öfverlemnadt. Stockholm den a5 Julii i8a3« Antom den i Aug. 1823. Utlfitande, i anledning af Herr Commerce-Rådet Lindströms Motion om förlängning i arrende-tiden af Strömmings-Fisken. Från Yällofl. Borgare-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit Remiss af ett utaf Herr Commerce-Rådet M. Lindström ingifvet Memorial, hvaruti anföres, att, ehuru Kongl. Brefvet den i3 Augusti 1766, samt Kongl. Kammar - Bettinkanden.
Jag anhåller att först3 puncten, sorn lemnäs oss att vent tilera om, må blifva just det alternativet, ont Bancooch RiksgäldsSedeistocken skall vara den , sorn förblir orubbad, eller om det är RörelseCapitalet, sorn bör bibehållas. Sveriges nu varande olycka är, att det finns en skillnad emellan dessa bägge , men detta berättigar iq* gen att glömma denna skillnad. Emot Uppgifterna i Betänkandet har jag att invända , att de på besynnerligt vis betydligen skilja sig ifrån sanningen. Jag vill intet tala om; att i Bilagan A. Utskotten icke. till något värde beräknat den redan färdigbyggda Canalen; detta kan vara rätt, så framt det ännu kan sättas i fråga, om den kan färdig-; byggas 3 ty hvar och en finner, att det, somna, är gje"*t. på detta vis kan göras utan värdeSå mycket hade likväl bordt tilläggas, att, så framt Canalen skall färdigbyggas, skall den, sorn gör det, först betala dess Skulder, köpa det, sorn nu är gjordt, af Fordringsägarna, sorn nu ostridigt äro Verkets egentlige ägare. Men, antingen Byggnaden öfvergifves eller ej, blif^rer det likväl alltid orätt, att ibland Massans, Pen 17 Martti 3 f. m. 89 tillgångar ej beräkna CanalBolagefs lösa Egendom, sora just i den händelse, att den går under klubban, då arbetet öfyergifves, blir rea'? liserbar, och skall uppgå till ett betydligt värde. I fall Utskottet härpå t v i fl a r, uther jag mig att få fråga, hvad anledning man har haft att tveka på följande titlar, sora finnas upptag, ne till ett sanunanlagdt belopp af 248.506 R:dr Banco i en från trycket utkommen, af en Dis, contDirecteur underskriften Afhandling, nemligen: Cyssyhehållning, stående större häriy Fastigheter, af Hemman, Qvarnar, Skogor, $cc., samt Fartyg. Af dessa sednare aro åtminstone de i Wenern och Wettern fullkomligt säljbare.