Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Wid fjortonde puncten, angäende Jägeri-Stalen fans ej nägor wara att erinra. Wid Den 2Z Zehruari!. 1165 Wid femtonde puncten, angående Kongl. Nummer-Lolkerict, bifölls Ulskoktets hemställan, atk detsamma kill nasta Lagtima Riksdag mätte fortfara. VZid sextonde puncten, angäende Staten för Oen St. Barthelemy fanns ej något ivar» att erinra. Jemte sjuttonde pnneten anaäende Staten för Tullfrihets ersättningar uplastes Ulskotte 6 i dest förra Betänkande upgifne förslag i detta amner, hwilket Bifölls. Företogs till afgörande Stats Utskottets den 19 Februarii pä bordet lagda Memorial, rörande Militaire-Staterne till Lands, utgörande Bilagan Litt. E. kill Utskottets Betänkande om StatsRegleringen. Hwad Utskottet i begynnelsen af Betänkandet tillstyrkt, rörande förhöjning i gage för manskapet wid Floktornes Wolontaireoch Sjö-Artillerie-Compagnier samt wid Mörnerska Husar Regementet, äfwensom rörande Löntillökmng och Bekladnadshjelp för Under-Officerarne wid Orlogs samt ArmLenSFlottor, dies af Ridderskaxet och Adeln bifallit. WiS 5-te Band. Den 2Z Zebruarii Wid första punccen, angående Kongl. KrigS» Collegium fanns ej något ack erindra Andra puncten angående OrganisationS-Easian uplästeS. Herr I^orlclrs, idlil8.
– Sista skålen! Den förnämsta af alla! ropade Annæus Domitius, i det han fattade den väldiga, midt på bordet stående bålen. – I botten, tömmen den i botten för verldens herre, Roms kejsare, Julianus Augustus! En dödstystnad uppstod. Den bröts slutligen af Karmides, som fattade Annæus Domitius i armen och hviskade: – Vet du, hvad du säger? Eller hvad har händt? – Tyst, tyst! Han är rusig. Han talar hufvudet af oss! Förbannelse! Slafvarne hafva hört hans rop. Vi äro förlorade. Gästerna hade plötsligt blifvit nyktra. De hviskade och betraktade hvarandra med förskräckta blickar. – Hvad? utbrast Annæus Domitius. – Hvad betyder denna tystnad? Står jag bland rebeller? Jag svär vid Juliani namn att lägga samtliga edra hufvuden för mina fötter, och det före solnedgången, om J vägren att dricka skålen för vår rättmätige kejsare, sanctissima majestas, dominus Augustus Julianus Imperator, pontifex maximus, pater patriæ, restitutor orbis! Han förde bålen till sina läppar och slängde den derefter i golfvet. I samma ögonblick öppnades dörren, en röst sade: – Din häst är framme. – Här ditt svärd och din regnkappa. Kammarslafven, som frambar dessa, fäste svärdet vid sin herres gördel och manteln öfver hans skuldror. Annæus Domitius ilade ut, besteg sin Akilleus och red bort. På vägen mötte honom det sista bud, som Pylades afsändt. Prokonsuln höll in sin häst och genomögnade breftaflan, som innehöll följande ord: „En talrik folkmassa närmar sig Tripodgatan, då jag skrifver detta. Man ropar, att Krysanteus smädat Kristus.“ Annæus Domitius manade på sin häst. – Förbannelse öfver Pylades! Tio tusen lansar i pöbeln! Om jag skulle komma försent, för att rädda Krysanteus! O, min Akilleus, om du nu hade vingar! Min fördömda fetma!
» 1836: 101 » » 1,500 » » 1846: 116 » » 2,754 » » 1850: 143 » » 3,408 » » 1855: 167 » » 4,938 » » 1860: 151 » » 5,031 » Landsh.-Emb. uti Göteborgs o. Bohus län und. ber. för åren 1856—1860. 34 Göteborgs och Bohus län. Göteborgs stad. Handtverk. Bevillning. De egentliga handtverksyrkena i Göteborg synas, hvad utsträckningen af deras verksamhet angår, icke hafva förkofrat sig i samma mån, som handel och fabriker, ehuru en stor del af dessa yrken ovedersägligen tillegnat sig fullt så mycken konstskicklighet, som man i andra rikets städer tinner. Enligt af vederbörande meddelade uppgifter, har antalet af stadens handtverkare jemte deras arbetsbiträdcn utgjort: Mästare. Gesäller. Sistnämnde år fanns derförutom ett antal af 262 handtverksidkare till sjelfför sörj ning. Jemlikt upprättade taxerings-sammandrag har beloppet af den kronobevillning, som utgått af handel och rörelse i Göteborg, utgjort: år 1851 R:dr 85,141,48. » 1855, efter det afgiften nedsatts till hälften... » 61,329,22. Tab. Litt. S. Fabriker med antal arbetare och tillverkningsvärde i Göteborgs stad. Fabriker. j Arbetare. 1 Tillverkningsvärde. Fabriker. Arbetare. Tillverkningsvärde. Göteborgs stad. Bref-, penning-, telegramm-rörelse. Försäkringsanstalter. 35 Beträffande de i Göteborg år 1858 bildade 2:ne bolag för idkande af storfiske, hänvisas till hvad derom här ofvan sidd. 15 och 16 är anfördt. Till ledning för omdömet om den industriela verksamhetens omfång i Göteborg torde jemväl följande öfversigt af ortens brefvexling, penning er emisser och telegrafrörelse kunna anses bidragande. o
Svensén frän Calmar län och af större omfattning, i det han föreslår, »att Svensk qvinna, likasom man, må vara berättigad blifva offentligen examinerad vid rikets universiteter icke allenast uti fullständig studentexamen, Allm. Besv.- och Ekon-Utskottets Betänkande JVs 39. 9 examen, utan ock tor erhållande af filosofie och medicine doktorsgrad, samt jemväl i de delar af rättsvetenskapen, med dertill hörande ämnen, som berättiga till kansli-examen; att inom postoch telegrafverken qvinna må åtnjuta samma tur och befordringsrätt, sorn komine männen till del; att qvinnan jemväl må vara berättigad att söka och vinna anställning vid Statens jernvägstrafik; och att qvinna i öfriga för henne passande befattningar på den civila tjenstemannabanan förklaras berättigad till inträde, då hon visar sig dertill ega erforderliga kunskaper och skicklighet;» samt att Rikets Ständer måtte för Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla sitt beslut härom. Den fråga, som sålunda gjorts till föremål för Rikets Ständers pröfning, är af djup betydelse och det utslag, som deri kommer att fällas, af största inflytande på samhällets sedliga utveckling och på dess förkofran såväl i andligt, som i materielt hänseende. Dä Utskottet nu går att uttala den mening i ämnet, som inom Utskottet gjort sig gällande till förmån för de allt oafvisligare framträdande anspråken på rättelse i en föråldrad samfundsregel, kan det icke blifva fråga om att ingå i en undersökning beträffande vidden af qvinnans förmögenheter och möjligheten att använda dem för andra ändamål, än som innefattas i den bestämmelse hon hittills haft sig anvisad. Ett bör kunna förutsättas såsom medgifvet, att nemligen den qvinliga hälften af menniskoslägtet icke blifvit af Skaparen utrustad med mindre förmåga af andlig utveckling och moralisk förädling än den manliga; och frågan blir då helt enkelt den, huruvida menniskoslägtet vid arbetet i intelligensens tjenst har råd att undvara alla de krafter den ena hälften förmådde ditföra.
Genom Svenska myntets bringande till öfverensstämmelse med Preussiska eller Vereins-thalern, skulle detsamma ock, såsom motionären antydt, komma i ett lätt beräkneligt förhållande till Hamburger Mark Kurant; och då, för öfrigt, under fästadt afseende å de betydliga, liqvider i Preussiska Thaler, som numera och framgent härstädes ifrågakomma, i följd af de i denna myntsort af såväl Riksgälds-kontoret, som allmänna Hypotheks-banken upptagna lån, väsendtliga fördelar äro att påräkna af Svenska myntets förändring i enlighet med det framlagda förslaget, har Utskottet väl icke tvekat att detsamma understödja; men sorn. i betraktande af de olika uppgifter öfver förhållandet emellan den Svenska vigten och Franska grammvigten, hvilka förekomma i de författares arbeten, som i förevarande afseende kunnat tillfrågas, det lärer vara oundgängligen nödigt att, innan förslaget hänskjutes till Rikets Ständers bepröfvande, vederbörande komma i tillfälle att verkställa förberedande noggranna undersökningar, har Utskottet nu skolat tillstyrka: att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t i nåder täcktes låta genom vederbörande verkställa undersökning till utrönande deraf, huruvida en förändring af myntfoten i den angifna syftningen må finnas verkställbar, samt derefter, och för den händelse Kongl. Majit skulle anse densamma ändamålsenlig, nådigt förslag i ämnet till Rikets Ständer afgifva. Stockholm den 9 Februari 1863. Reservation: Herr Riks-arkivarien Nordström förklarade sig väl äfven för sin del instämma uti och biträda hufvudsyftningen af Utskottets förslag; men ansåg likväl förändringar i myntfoten, i sådant syftemål vidtagna i Sverige, utan säkerhet derom, att de äfven i grannstaterna godkännas, vidtagas och orubbligen enligt öfverenskommelse vidmagthållas, böra så mycket mindre tillrådas, som utan en sådan säkerhet ändamålet med förändringarne skulle förfelas, enär vid sådant förhållande olikheter framdeles, likasom hittills, vore lika möjliga.
Om man sålunda fortsätter de hittills varande kontrakterne örn årlig leverans från Factorierna af 3ooo gevär, tror jag, att man i denna del gjort allt hvad som behöfves; och behofvet minskar sig då till hälften af det begärd ta; en minskning, sorn borde kunna blifva ännu större, om Utskottet upplyser oss, huruvida icke Utskottet glömt att afräkna på ordinarie anslaget till 3:dje HufvudTiteln de förut vanliga årliga kostnaderna för gevärsanskaffningen, då denna Titel nu fått sin betydliga ökning, hvarom jag anhåller, i fall återremiss medgifves. Vid detta tillfälle bör jag tillika nämna, att föreningen med Norrige äfven synes mig, i anseende till Gevärsförråden, böra 6o Den 2 November e. m. veria till minskade behof nu emot i fordna tider. Om vi med agtning för en gång besvurne förbindelser, och med den varsamhet, som bjuder begge folken att lätta hvarandras bördor, utan alt stegra anspråken på uppoffringar af hvarandras fysiska eller moraliska krafter, i framtiden veta att begagna alla fördelarne af den lyckliga förening, som Europeiska folkens frihetskamp tillvägabringade; skola vi säkert kunna påräkna en så tillräcklig hjelp ifrån nämnde land, att vår stående Armee icke erfordrar ökning med mera, än 3:ne Beväringsklasser, för att kunna försvara landet. Och hvartill då detta inbillade behof af en mängd ge. vär, som nu på en gång skola anskaffas? Hvad angår det serskildta ej obetydliga anslaget för Cavalleriets Beväring, kan jag icke inse, huru ett så stort behof kan i detta afseende uppstå, ty allt vårt indelta Cavallen beväras genom Rusthållet; det vore alltså Gardet till Häst och KronPrinsens HusarRegemente, som skulle behöfva hela denna summa; Regemente!’, hvilka, att dömma af allt det yttre, man väl icke kan anse sakna ändamålsenlig Beväring; hvarföre jag icke tror att för dem behöfves så betydliga Beväringsförråder. Derefter följer UtrednhigsDepartementet. Detta Departements verkliga behof äro visserligen ganska svåra att bedömma.
Det är också vården om de sårade och sjuka i fält, som man har att tacka för den storartade reform af sjukvården i fredstid, som under det senaste fjerdedels seklet, på Florence Nightingales initiativ, genomförts i snart sagdt, alla europeiska länder - utom i vårt fädernesland. Något är dock gjordt äfven har. Initiativet togs af de första qvinliga medlemmarna af den svenska Rödakorsföreningen, hvilka beredde föreningen dels tillgång till skriftliga råd af Florence Nightingale, samt tillstånd att på hennes sjukhus i London låta utbilda en ledarinna för sina blifvande sj ukvårderskor, dels ock lyckades viiina för denna uppgift en person, fröken Emy Rappe, villig och lämplig som fA att upptaga det svåra värfvet. Huru svår uppgiften var att reformera den hos oss i yttersta lägervall befintliga sjukvården, och hvilket tåligt, träget och sj älfuppoffrande arbete, som derpå nedlades, det veta blott de, som stodo arbeterskan nära. Sent skall det dock förgätas, att det var Emy Rappe som @ å bröt vägen för den reform, som ännu efter 20 år ej kunnat fullt genomföras; att det var hon, som ensam bar t,yngden af alla med det grundläggande arbetet förenade svårigheter. *) För reformens fullständiga genomförande, hvartill ovilkorligen fordras anstallandet af bildade qvinnor som föreståndarinnor för sjukvården, med en husmoders ställning till personalen, hoppas vi nu mera på H. Drottningens blifvande sjukhus samt den föreslagna nybyggnaden af Serafimerlasarettet, der för öfrigt redan, genom lasarettets klarseende och handlingskraftige chef, professor Rossander, en reform börjat, i den mån det kunnat ske i de gamla dåliga lokalerna. Nen vi återvända till vårt närmaste ämne. År 1870 bildade sig inom Rödakorsföreningen en damkomit6 i syfte att tillverka förbandsmateriel i förråd. Då emellertid under det senaste decenniet en helt ny sårbehandling blifvit af den ryktbare engelske läkaren Lister och hans efterföljare antagen, har man insett att damkomitens uppgift måste bli en annan iin förr.
Om Fnllmägtige Den 4 Mars. ville gynna något serskildt Banquieihus, så kunde de kungöra lånets upptagande blött på det ställe detta Banquierhus fanns, och sålunda förekomma concurrence af andre, som kanske ville lemna lånet mot bättre vilkor. Jag upprepar ännu en gång, att jag yttrat detta blott för principen, ej af misstroende lill Fullmägtige. Herr von Hartmansdorff: Om denna punkt af Utskottets förslag innefattade något, som alldeles tillintetgjorde bela låneåtgärden, skulle jag gerna gå in derpå; men då jag ej kan hoppas detta, önskar jag, att redactionen måtte blifva sådan, alt vi ej blottställa oss för vanäran att offentligen söka, men icke erhålla länet. Jag tillstyrker derföre, att kungörandet om anbuds emottagande på detta lån verkställes på så få Börsplatser som möjligt; åtminstone bör från de uppgifne undantagas Amsterdam, som ej eller lärer slå väl i afseende på crediten, af orsaker, som äro tillräckligt kända. Jag antager den redaction Herr Lefren föreslagit, helst Revisorerne nog äro i tillfälle alt controllera Fullmägtige och alla Tjenstemän i RiksgäidsContoret, så att desse i denna sak ej göra annat, än hvad som kan försvaras. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom nyss gjorde proposition till godkännande af Herr Lefréns redactionsförslag. Ropades starka Ja, jemte några Nej. 1 I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LancItMarskalken förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, den af Hans Excellence sist gjorde proposition blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Friherre Rantzou begärde votering. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken föreslog följande Voterings-proposition:
Om de endast användes för att utmärka den sanna förtjensten, si vore det väl; men som det möjligen kan hända och troligen har handt, att det icke alltid är detta ändamål, som varit afsedt med titlar, så har man sökt alt corrigera ett ondt med ett annat, och jag kan ej alldeles ogilla den åsigt Utsk. i del fallet framlagt. I alla fall kan jag ej anse förslaget såsom ett ingrepp i Konungens rättigheter alt uppmuntra embetsman; lian har i alla fall en utväg dertill i ordnarna. Likväl måste jag beklaga, att det blir nödvändigt i delta land att beskatta nästan allt. Hr Rosenblad, Bernh: Jag anser mig böra börja med att hembära min tacksamhet till Utsk., som hufvudsakligen bibehållit de hevilla.grunder, hvilka vi i 28 år ägt. Af Iva skäl hembär jag denna tacksägelse ; först emedan jag tror, att de äro bland de bästa be vi 11 u. grunder jag känner gällande i något land , och för det andra, emedan jag ti or, att en förändring af en princip, vid hvilken man vant sig, ej kan ske utan kännbar rubbning, och att således myckel talande skäl böra finnas för en sådan. Likaledes godkänner jag hvad Utsk. föreslagit rörande nedsättning i den s. k. skyddsafgiften för det fall, sorn jag förmodar, alt Rikets tillgångar medgifva en nedsättning i dess närvar, in - Den 29 M a j. 4 > 5 komster. Dä jag godkänner detla förslag af Ulsk., anser jng mig likväl höra uttrycka några tankar i ämnet oell meddela några upplysningar, hvilka jag tror skola borttaga oriktiga begrepp från det håll, som, lika med mig, önskat denna nedsättning. Orättvis och obillig anser jag icke denna afgift vara. Om den i de flesta lunder icke finnes, så utgår den dock äfven der mycket kännbarare, ehuru på ett annat sätt än i Sverige, nemi. såsom consumlionsafgift, och jag tackar Gud, att detta sätt icke finnes hos oss, och hoppas att ej den tiden måtte komma, då vi behöfva gripa till det.
Härefter uppträdde Ridderffapet och Adeln under Herr Baron och Landt-Marjkalkens anförande klockan 12 pä Riks-Salen, hwarest, enär Hans Maj:t Konungen war hindrad att sjelf wara närwarande, följande swar ä af Riksens Stander i underdäniqhet aflemnade skrif, welser blefws af Hans Epellence Herr StatsMinistern Friherre voa ä K önun. gens wägnar meddelade. i:o Bifall, att afgörandet af sä wäl de utaf Riksens Ständer w.ickta Grundlagsfrägor som de af Kongl. Maj:t wid Riksdags-Ord-' ningens antagande gjorda anmärkningar skulle till nästa Riksdag uppskjutas; samt erinringar rörande nägra otydligheter uti Tryckfrihets-Förordningen. 2-.o Stadfästelse ä 1789 ärs SkattcköpsFörordning. z:o Bi - 488 Den ig October. Zw Bifall till Riksens Ständers underdäniga swar, rörande iagttagande af wista omständigheter wid inteckning i fast egendom. 4'v Bifall till den af Riksens Ständer beslutne förtäring öfwer 5 Z. 6 Cap. Mistgerrrings-balken, med tillämpning till tryckta skrif, ter som kunde åstadkomma osämja med Utrikes Magter. 5:0 Förklarande att Hans Maj:t ej funnit stal bifalla hwad Riksens Ständer i underdånighet föreslagit i afseende pä större arfstilldelning ät barn som wid sine Föräldrars dödsfall ännu befinna sig i spädare älder. 6:0 Bifall till den af Riksens Ständer bestulne tilläggning till 14 8. i Riksens Ständers Justitia-Ombudsmans Jnstruction. 7w Bifall till Riksens Ständers underdäniga förslag att, i afseende pä Faöriks-Jdkares och Handtwerkares fordringar för utborgade Waror deras behörigen hällne Böcker och Räkningar mage äga wilssrd. 8:0 Tillkännagifwande att Hans Maj:t i afseende pä den af Riksens' Ständer föresiagne förändring i 12 Mom. af Kongl.
Jag har yrkat att Ordalaget i expeditionen dm Hnhemstk rid», och A», prst. Scke Land. »:Sr« rfd. r7:v is. 178 Den 6 Apkik. L-änttl sä mäste ändras, att ingen misitydning mä kunna äga rum, och Beflutet, genom expeditions sättet blifwa en nullitet. Det war Hans Excellence Ruutti, icke jag som begärde att saken stufle till Stats-Utstektcts tolkande remitteras. Dä som nu, och a>u koni dä, pästod jag werksiällighet i likhet med betänkandets Esprit, och fattadt bcflut. Hwad Utstottck i förre, icke antagne Betänkande» sagt, om Anteckningstidcn, hörer wäl aldeles icke till sakck; Mcn dä Hw Grefwe lvlö,r.rr till styrka för stn mening sädant äbcropat, sär jag namna, att i det Project förleden Sommar aflcmnades, ansägs Antecknings, tiden böra wara korrt, emedan en högre ränta och bcwillningsfrihet för Länen dä war föreslagen. Nu dä detja ar andradt ka» wal icke wara rimligt att ett försigtighetsmätt bibehälles, som hade rapport pä en nu uphörd ordsak. Att anse s Procents Län pä 6 är wädcligarc, än dylika Län pä 5 är, har jag lika litet kunnat, som det är mig möjeligt, begripa att ett flikt pästäcnde af nägon kan göras. Elrcfwe ökörner, -^r>!;->si OLrsn.
— L-mätmsn, Fullmägtig Friherre Legerström, ^.näer», Stallmästare. 77-. — 8-arLnst^estr, Fuilmägtig Herr Zatsteseir^ llsnrie sndsu ^ Ryttmästare, c) 77;. — tVlsnnsrtUr , Fullmäktig Herr SstfvetlwZrst, Lutttst, Lieurenanr.. 777. — von Istggenäorn, Fullmaqtig Herr LaArr eram?, Lrngt, käafor, RS. O. ä) 780. — Klingenstserna, LamuelLrprerine. ,782. — Velirage hostan Levnarä, Ofverste. Led. uti Bewilliimgs - Ulst. /,) ttlettm-. r, Led. uti Lag-Uist. ester Herr Aminoff'. Led. ut! OLeonomisUtjk. 812.
M:ts domar skulle karteras efter värdet, när detta värde är bestämdt, vill jag framställa ett enda af de många exempel, som kunde anföras pä svårigheten af dess tillämpning, I en konkurs bevakas en fordran å 100,000 rdr; emot bevakningen göras anmärkningar, och fordringen bestrides. När nu K. M:ts dom härom skall utfärdas, frågas: skall den karteras efter beloppet på den omtvistade summan eller icke? Ett bestämdt svar å denna fråga skulle jag högligen önska. Dervid får jag dock fästa uppmärksamheten derå, att, i fall frågan jakande besvaras, det ofta skulle inträffa att lösen för domen öfverstege det belopp, som vid l)en 26 Maj f. m. utdelning i konkursen kunde tillfalla fordringsegare, fastän hans fordran i allo blefve fastställd. Hr Printzensköld: Af Hr Cederschiölds exempel skulle man nära nog kunna vara frestad att tro, det på honom inträffar motsatsen af det omdöme, hvarföre han af Gr. Mörner nyss var föremål. Det är nemi. tydligt och bör af enhvar med största lätthet kunna inses att. om tvenne personer tvista om förmånsrätt till egendom, tvisten icke gäller sjelfva egendomens värde, utan hvem som har rätt till densamma. Jag fortfar i min anhållan om bifall. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o Landtm., att, beträffande den förev:de 5:te §:n, följande yrkanden blifvit framställda, nemi. af Hrr Cederschiöld och von Ehrenheim, att den del af §:n, som handlar om stämpel å K.
Jag har ännu icke nämnt den omständigheten, som visserligen ock«å förtjenar uppmärksamhet, att jordbruket å Posthemman alltid vanskötes, fy det medhinnes icke, af hvilket allt följer, hvad erfarenheten ock visat, att Postbönderne i de norra provinserne åro af fattigdom tryckte. Jag får derföre vördsammast föreslå, att Posten hädanefter må, i likhet med fångföringen, fortskaffas med Gästgifvarskjuts åtminstone i de norra provinserne, emot det att innehafvare af de Hemman, som varit till Postföringen anslagne, åtaga sig alla de onera, hvarifrån Posthemmanen varit fritagne eller reduceras till fullkomlig likhet med andre Kronoskattehemman, oc:h öfverlemnar jag tili dem, af hvilka mitt förslag kommer att granskas, att afgöra huruvida enahanda förändring öfver hela Riket må vara lämplig och nyttig. Genom den Rotefrihetsafgift, som Kronan erhöll af de från Postföringsbesvåret entledigade Posthemmanen,' kunde Kronan, i fall samma Hemman icke till rotering indelades, erhål - 548 Dea 5 Martil. la i penningar ett bidrag till dea förhöjning i skjutslegan., sorn naturligtvis blefve en följd af Postens forslande med Gästgifvarskjuts; och skillnaden eller den Ökade kostnaden till Postfölingen skulle blifva rätt obetydlig. Det vanliga antalet af Hållhåstar vid Gäst. gifvaregårdsrne skulle också naturligtvis ökas med en häst för hvarje af de dygn, då Posten färdas, hvilken tillökning kotrnne, orri ej helt och hållet, dock till största delen att utgöras af de till hållskjuts, efter sin skatt indeldte Posthemmanen. Att postföringen, genom den föreslagna föråndringen, icke förlorar i säkerhet, men deremot vinner i skyndsamhet, är ofelbart, ty derigenom att posten nu på längre eller kortara afstånd afviker från landsvägen för att komma till de, icke alltid invid densamma belägne Postgårdarne, förorsakas ett uppehåll, sorn försvinner, när posten GSstgifvaregårdarne emellan får färdas alltid efter stora landsvägen.
Enligt Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag hafva Riks-Stånden, vid pöfning af omförmälda Betänkande, med dervid fogadt förslag till Förordning, återremitterat vissa delar deraf samt i åtskilliga andra fattat sinsemellan och från Utskottets förslag skiljaktiga beslut; hvadan Utskottet härutinnan tagit berörda Betänkande uti förnyadt öfvervägande och får nu angående dessa delar afgifva Utlåtande. Det ifrågavarande Betänkandet, jemte dervid logadt förslag till Förordning, har blifvit af Bonde-Ståndet återremitteradt, under förklarande, “att Ståndet godkänner samma Betänkande och förslag med de ändringar derut, som blifva en följd af Jöns Perssons från Blekinge län med llere Ståndsledamöters vid Utskottets Betänkande fogade reservation, hvilken Ståndet såsom sitt beslut antagit.“ Uti berörda reservation är föreslaget, det Rikets Ständer måtte för sin del besluta, att hittills gällande förordning angående bränvinstillverkning i mindre brännerier måtte lända till efterrättelse äfven under instundande statsreglerings-period Bih. till B. St. Bevillnings-, Lat/- samt Allm. Bese - och Ekon.-Utsh. Uti. N:o 9. med den högst väsendtliga förändring likväl i afseende å de mindre pannornas alverknings förmåga, att författningens 41 § skulle, i öfverensstämmelse med Kongl. iYIajrts nådiga Proposition, erhålla följande lydelse: “Vid tillverkning af bränvin i mindre bränneri beräknas afgiften efter redskapens afverkningsförmåga och antages tillverkningen under dygn uppgå till tre gånger pannerymden, då redskap utan mäskvärmare användes sam fyra gånger pannerymden, då redskap med mäskvärmare begagnas.