Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inrättningen bör förses med en egen local, der utrymme finnes, icke allenast för ett lärosal, for Verkstäder, Laboratorium, förvaringsrum for böcker, modeller och en samling af Slöjde-producter, ulan ock till bonings-rurn för de nödvändigaste vid Inrättningen anställde personer. 2:0 Med afseende på Inrättningens bestämmelse, att tillika vara en Schola för ynglingar och en rådförings-anstalt för sjelfva Näringsidkaren , fordras ock för hvartdera af dessa bägge föremål en särskild tillställning. Till första uppsättningen af en slöjde-Scho* la för mellan 5o och loo ynglingar fordras till diverse redskap och verktyg (hvaraf flera af samma slag måste göras) samt till ruinmens inred, ning, en summa af minst 2000 R dr. Till en practisk rådförings-anstalt för sjelfva Närings-ldkaren fordras deremot ett Bibliolheque, af helt annan art, än de för vanliga lardomsyrken; V erkstäder och Laboratorii-apparater, lika - XJnderdåniga Skrif velter. 35b ledes af särskild beskaffenhet, och ändtligen en samling af modeller, Techniska preparat och producter; utan hvilket allt ingen ting kan företagas. Omkostnaderne derföre äro vida större, än de föregående, och kunna icke i'hast beräknas. Med undantag af hvad som är enskilde personers tillhörighet, eger Staten ännu ingen ting annat, som skulle kunna dertill användas, än de på Kongl. Modell-kammaren uppställde till större delen föråldrade modeller. 3:0 Den årliga omkostnaden för Inrättningens drifvande blefve: För en föreståndare med famille, hvilken helt och hållet öfverlemnar sig åt ifrågavarande Inrättning och således icke kan hafva några andra tjenster eller befattningar, hvilket är ovillkorligen nödvändigt, lön 2000: — —• För ofvanbemälde a:ne personer, Föreståndaren till biträde, och för de (vänne Arbetarne, ett arfvode af 250 R:dr till hvardera 1000: Till inköp af de under II.
Björklund m e d en skål för fosterlandet, hvarefter direktör Ernst B e c k m a n talade varma o c h till hjärtat gående o r d o m pressens frihet o c h utbragte en sympatiyttring för vårt betryckta östra frändefolk. Vidare talade prof. Karl Warburg för klubbens stiftare, bibliotekarien H. Wieselgren uppdrog en spirituell jämförelse mellan klubbens första skede o c h dess nuvarande existens o c h » Jeremias i Tröstlösa &gt; utbragte g e n o m redaktör A. Hälsningstelegram inlupo naturligtvis i mängd. Efter kaffet vidtog en skämtsam teaterföreställning, vid hvilken några framstående artister från hufvudstadsteatrarne medverkade, hvarpå det hela afslöts med en liffull dans. Under middagen togs för Iduns räkning, af fotografen Eydin, en v y af bankettsalen, s o m vi meddela i vårt dagsnummer. Tyvärr vållade dock » de lokale forhold » att endast dess ena, öfre hälft kunde k o m m a m e d på bilden. På fondväggen kring flaggdekorationen märkas de af Carl Larsson ritade porträtten af klubbens stiftare. Vid fondbordets öfre sida presiderar i midten Publicistklubbens ordförande, redaktör J. A. Björklund, o c h midt emot h o n o m upptäcka våra läsare prof. A. E. Nordenskiölds gråa, karaktäristiska hufvud. Bland de öfriga middagsgästerna kring detta b o r d igenkännas bibliotikarien H. W i e s e l g r e n, professor Karl Warburg, författarinnan fru A. Wahlenberg, major Cl. Adelskiöld, fröken S. Gumselius, direktör A. Gumselius, direktör E. B e c k m a n m. fl. - » FLYGANDE HOLLANDAREN » Hvilka s o m sitta kring de öfriga tre borden, måste vi öfverlämna åt våra ärade läsare att själfva utforska, enär det skulle taga för stort utr y m m e att här uppräkna d e m alla. " D O S A B O N H E U R, den snillrika franska djurmålarinnan, afled, enligt meddelande från Paris, den 26 maj, 77 år gammal.
Därför hade hon heller icke svårt att uppehålla respekten, fastän hon i sin behandling af barnen var som den » lätthändte » läkaren och aldrig annat än i yttersta nödfall » tog i med hårdhandskarne ». STOCKHOLM, IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. Kärlek föder kärlek. Få äro väl de lärarinnor, hvilka haft att glädja sig åt större genkärlek af sina lärjungar än hon. Många äro de små ögonpar, hvilka vid hennes död fällt heta tårar, många de små barnahjärtan, hvilka nu för första gången blöda under det slag, som för ett barn — om ock blott för stunden — kan kännas så outsägligt hårdt och bittert. Ett af skolans små barn kom hem till sin mor och sade: » vet mamma, det är en hel klass i skolan, som bara grå- ter » — det var Ellen v. Bahrs klass som grät. Hon var dem så kär, att de bedt, att de nu i hennes ställe måtte få någon riktigt god vän till henne till lärarinna. När hennes kamrater, lärarinnorna inom Brummerska skolan, genast efter dödsfallet beslöto att anlägga åtta dagars sorg och att låta utföra ett stort porträtt af den bortgångna för att uppsättas i hennes klassrum, h a f v a - d e därmed ägnat en vacker, aktningsvärd gärd icke blott åt hennes minne, men också åt barnens känslor. Ellen v. Bahr föddes i Stockholm den 14:de december 1862. Hennes föräldrar äro revisionssekreteraren Carl v. Bahr och hans hustru Elisabeth Boström. För dem såväl som för sina syskon var hon ögonstenen i familjen — den alltid glada, alltid ömma, uppmärksamt hjälpande, tjänande gode anden. För sin mor var hon dessutom nästan alltifrån sin barndom en systerlig vän, hvilket nog bidrog till, att hon så tidigt blef förtrogen med lifvets allvar. Det vemod, som låg på botten af hennes natur, bekämpade hon, så att det icke blef störande för omgifningen. Stilla gick hon sin egen väg, utan att någonsin onödigtvis skära ihop med andra, Harmonisk, som hon var, verkade hon lugnande på dem, som omgåfvo henne. Hon talade så litet, men handlade så mycket och alltid besinningsfullt, utan alla öfverdrifter.
Skrifvelse, N:o 83. 3 Utdrag af Protokollet öfver Justitie departementets ärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen i Statsrådet den 1 Maj 18-18. Närvarande: Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, samt Ilans Excellens, Justitie-Stats-ministern, Ilcrr Grefve Sparre, Ilans Excellens, Stats-ministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Statsråden: Fåhreeus, Sandströmer, von Hohenhausen, Wallensteen, Ehrenstam, Gunther, Genberg, Gripenstedt. 2:o. II. E. Herr Justitie-stals-ministern anmälte i underdånighet, att, sedan, efter förberedande öfverläggningar inför Konungen i frågan om sältet för svenska nationalrepresentationens ombildning. Statsrådets ledamöter varit sysselsatte med utarbetande af förslag till de nya grundlagar, som blefvo en följd af sådan ombildning; hade nu så beskaffade förslag blifvit upprättade, så väl till ny Riksdagsordning, jemte en serskild artikel dertill, som, i sammanhang dermed, jemväl till ny Regeringsform. Då nu dessa förslag af II. E. Herr Justitie-stats-ministern i underdånighet föredrogos, ansåg sig Hans Excellens böra fästa Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derå, att i 70 och 153 §§ af förslaget till Riksdagsordning hänvisning skett till allmän lag för fall, som i nu gällande grundlagar äro med bestämd ansvarspåföljd belagde, enär så beskaffade straffbestämmelser syntes lämpligast tillhöra den allmänna strafflagen, men att då denna sistnämnde för närvarande ej innehåller något stadgande för ifrågavarande två fall, häraf blefvd en följd, att, i händelse det af Kongl, Majit till Rikets Ständers antagande redan 4 Kongl. Maj:Is Nåd.
Boggas Boningsrummen as Timmer, böra owillkvrliaen genast esree upplimrmgen, knurarne derä, till Sprickors förskommande, med Tjära wä! ölwerstrykaS, samt sist inom tvenne ar med Bräder fordrat, dä ock hela Huset skall med Rödfärg och Vitriol pä manligt sätt öswerstrykas; och skall dylik anstrykning sedermera hmart tionde är förnyas, sä att Bvggnoden mä i möjligaste mätto emot förruttnelse biifma förwarad. 8. 2. Port och Lider, der de brukas, jemte RedffopsHus och hemligrt Hus skola byggas tillsammans af kvrsmirke, med Bredfordrina till wäggar, pä en alns Stenfot under ett Tak af Holm, Tegel eller Tors Det Hus sär icke sättas närma? re Sätes -Stuiw-m än 52 alnar, sä wida det icke är täckt med Tegel eller Tors— Storleken os denna Byggnad deror of Landtbos behof; men höjden derä emellan Stenfoten och öfra kanten os Hammarbindet, mä icke öfwerstiga 7 alnar eller en wänlig Brädlängd. Hela Huset stall hwarf io:de är med Rödfärg och Viktriol vfwerstrykas. §» ?» Landtbo eller den som ä annars Jord Ftter, mä Den 27 Ianumii. nzr ma utan, Jordägarens lof, icke bygga uköswer hwod vfwaniöre stnfwil ar. Gör Landtbo annorledes vchodkrwid älitar Hemmanets Skog, böke sälom för Awerkan ftmt Malte stadan. I atta fall njuta för lädane vfwerloppshus, om de af wädeld mdbrinnL , hwarken^ Jordägare elter Landtbo Brandstod. §. 4. Ifrån Mongärden, minst ros alnar bygges Ladugärden lerstiidt. Der stola wara Skall, Fähus och Swinhus, lä ock Loze och Lador, ester lvm Hemmanets afkastning det kräfwer §.
Den delen af betänk., som är uppläst, har på detta rum icke blifvit omtvistad. Om derföre Hr Frih. o. Landtm, behagar framställa särskild propos. derpå, så förmodar jag, alt den blir bifallen. Derefter återstår den följande punkten alt tvista om. Hr Gyllenhaal, Lars Herman: Jag instämmer uti Hr von Ilartmansdorffs anhållan, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. på den upplästa delen af betänk, och alt hvad som sedermera förekommer i betänk, måtte särskildt blifva föremål för öfverläggning inom R. o. Ad. Hr Cederschjöld, Robert Theophron: Jag deremot anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, måtte först framställa propos. på bifall till utlåt, i sin helhet. HrMunck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande: I den del af R. St:s Just.ombudsmans nu på bordet hvilande embetsberättelse, som afhandlar åren i838ochi83g, linner man uti en der upptagen juridisk verksak ett tryckfrihetsmål, rör:de en Assessor Magnus Jacob Crusenstolpe, hvilket mål i ofvannämnda embetsberättelse afhandlas från och med sid. 82 till och med sid. 119; börjande berättelsen derom med dessa ord: ”Samma upplysta och vaksamma omsorg om yttrande-rättens helgd, sorn gaf Tryckfr.förorda, ”egenskap af grundlag, föranledde också R. St. att särskildt ”föreskrifva sin Just ombudsman i 22 §:n af den för honom ■”fastställda ihstruction, skyldighet, att med synnerlig upp”märksamhet: och nit iakttaga hvad R. St. till skyddande af "denna frihet stadgat &c. &c.” Följande märkvärdiga örn - Den S Maj e. m.
Deremot har Bonde-Ståndet, som icke biträdt de öfriga Riks-Ståndens berörde framställning, uti särskild underdånig skrifvelse den. 10 November 1854, yttrat sina betänkligheter mot densamma, grundade på farhåga för de svårigheter, som, särdeles i skogiga och bergiga trakter, skulle möta att annorlunda än medelst hägnad freda egor mot skada af kreatur, och för det lidande, som, i händelse en del jordegare tillätos att undandraga sig stängselskyldighet, skulle tillskyndas de öfriga; med anledning hvaraf Bonde-Ståndet anhållit, att Kongl. Majit täcktes, med stängsel-skyldighetens bibehållande, låta uppgöra och till Rikets Ständer aflåta förslag till de förändringar i stängsel-författningarne, som kunde finnas af nöden. Sedan samtliga hushålls-sällskapen i länen fått tillfälle att öfver dessa framställningar yttra sig, och vederbörande embets-myndigheter jemväl deröfver blifvit hörde, samt ärendet derefter på Kongl. Majits befallning blifvit från Civil-departementet öfverlemnadt till Justitie-departementets handläggning för att behandlas såsom en till allmänna lagen hörande fråga, har Kongl. Majit tagit under pröfning ett inom Justitie-departementet upprättadt förslag till ny författning i detta vigtiga och granlaga ämne; och har Kongl. Majit dervid väl funnit betänkligt att genom bifall till Rikets Ständers olvanomförmälda förslag låta all stängsel, såsom medel för egofridens upprätthållande, hero endast af öfverenskommelse, enär Kongl. Majit befarar, att derigenom skulle åstadkommas en alltför våldsam och äfventyrlig rubbning af ett uråldrigt rätts—tillstånd, som i landets beskaffenhet haft sin grund, och hvaruti en så genomgripande förändring icke på något sätt blifvit förberedd. Men ehuru Kongl.
Han vitsordade kvinnans lämplighet för läkarekallet, men, som han tillika ansåg det vara ett oeftergifligt vilkor för hennes deltagande i de medicinska studierna och öfningarna, att dessa, åtminstone i vissa delar, skiljdes från den manliga ungdomens, yrkade han, att man först skulle hos kongl. maj:t begära en undersökning, huruvida tillfälle till undervisning i alla till medieine-doktorsgraden hörande ämnen kunde beredas kvinna. Beträffande de filosofiska och juridiska studierna ställde sig Huss på Ribbings sida och kom, efter en lång utredning rörande kvinnans natur och bestämmelse, till den slutsats, att kvinnans svagare fysik nekade henne förmågan att utstå de ihållande själsansträngningar, som fordrades ej blott för de spekulativa vetenskaperna, utan ock för förrättande af flertalet bland statens högre värf. Med anledning af detta sista yttrande replikerar en följande talare: » Herr Huss har fällt ett yttrande, som jag icke väntade mig af en så djup tänkare, det nämligen, att högre andlig förmåga fordrar högre kroppslig kraft. I England förevisas f. n. en jätte, som är mycket stark. Han skulle således, enligt hr Huss ' påstående, äfven vara ett snille; men nu är han helt simpelt idiot. Månne icke hela denna sats sålunda får öfverflyttas till frasernas område? » Samma lifliga förkämpe för kvinnans emancipation slutar sitt anförande sålunda: » Jag slutar nu med att förklara, det jag anser utskottets förslag vara ett vackert testamente, som svenska riksdagarnas sista ekonomi-utskott lämnar efter sig. Jag gläder mig, att det vågat uppställa den lika höga som rättvisa satsen: man och kvinna böra vara lika berättigade. Jag tror det vore ridderskapet och adeln värdigt, om ridderskapet och adeln, innan det såsom stånd upphör, for sin del godkände denna ridderliga tanke ».
Majit, under den 18 Januarii innevarande år, i nåder öfverlemnat samtlige Handlingarne till Stats - Utskottet, med nådigt förklarande, att Kongl. Majit emedlertid ansett några åtgärder i Målet icke vara att vidtaga. Ifrågastälde reglering innefattas uti följande Puncter, nemligen: 110 Att Sala Bergslag, under en tid af 25 år, ifrån det regleringen blifver faststäld, bibehålies vid de rättigheter och skyldigheter, som, uti 1741 års transport och 1743 års Arrende - Contract omforma’as. 2 :o Art under denna tid, Grafve • driften sättes i stånd, efter den i detta afseende föreslagne Plan, och att af de Besparingar, som tander tiden kunna göras utaf de till Verkets drift anslagne Medel, en Fond inrättas för Grafve-driftensupprätthållande i framtiden, hvilken Fond, efter de 25 arens förlopp, förskjuter nödige kostnader vid förberedande an. läggningar till Malmtillgångars uppletande samt Malm uppfordringen; och borde desse förskott, så vida de af Fondens Capital utginge, ersättas genom en successiv inkomst af Silfver-tillverkningen, men, derest Fondens ränta för dem ålita des, borde sådane , som blifvit använda på misslyckade försök, afskrifva* till enviss proportion erno Stats-Utsko,ttets Betänkanden. 5 räntans storlek, allt efter som derom uti särskildt Reglemente kunde blifva foreskrifvet; hvarjemte Fonden borde förvaltas af Bergshauptrnannen och Grafve - Ratten, under Kongl. Bergs - Collegii inseende. 3:0
R:dr årligen för de genom post-sk jutslegans förhöjning föranledda ökade utgifter, har väl ännu icke något blifvit lyftadt; dock kommer, enligt Kongl. Majtts nådiga Bref den 3 December 1842, att framdeles häraf utgå hvad sorn, jemlikt Öfver-Post-Direklörs-Embetels tillkånnagifvande, erfordras för den, från ecb med innevarande år, poslhemmans-innehafvarne tillerkända förböjda skjutslega, uppgående för samtliga posthemman i Riket till 10,594 R;dr aa sk. om året. Då sist församlade Revisorer, enligt deras Berättelse, sid. 16 och 17, redan upptagit och behandlat frågan, angående utbetalningen af här ofvan omförmälda ersältningssumma till Rotehållai ne vid Uplands Regemente, hafva vid sådant förhållande nuvarande Revisorer ansett sig, vid granskningen af Herrar Fullmäktiges åtgärder, böra förbigå hvad Protokollerna i berörde hänseende innehålla.. I afseende på de öfriga nu granskade utbetalningarne, hafva Revisorerne funnit de af Rikets Ständer, till iakttagande dervid, meddelade reglementariska föreskrifter noga följda. Enligt hvad Revisorerne, under läsningen af Herrar Fullmäktiges 'Protokoller inhemtat, bar förre Landt-Räntmästaren i Westerås Län, Kongl.. Räntmästaren J. F. Alms efterlemnade Enka, under åberopande af Kongl. Majrts nådiga Bref den 6 Augusti 184,1, bos Herrar Fullmäktige anhållit om utbekommande af skilnaden emelian den, på grund af Stats-Utskoltets skrifvelse den 7 Juli 1840, till henne med n54 R:dr 38 sk. från Riksgälds-Kontoret utgifna begrafningshjelp efter hennes aflidne man, och det belopp af 395 R:dr 24 sk., hvarmed denna begrafningshjelp, enligt Kongl, Majtts och Rikets Ständers beslut, skulle från nämnde Veik utgå.
Jag börjar med att jag icke vidlyftigt skall behandla detta ämne, så mycket mera som redan åtskiliige talare behandlat detsamma. Men som de fleste af dessa talare yttrat sig för att Utskffs förslag skulle bilällas, och jag åter tillhörde minoriteten inom Utsk:t, har jag ansett mig böra tillkännagifva att der funnos flere som voro af samma åsigt som jag. Och det visade sig inom Utsk:t att just de personer, som intresserade sig för bibehållande af tullen å ungskog, antingen längre tid bott i Norrland eller ännu bo der. Inom Utsk:t voro nemi. de två prester och några bönder, som motionerat i denna fråga, Norrlänningar, och de yttrade stor fruktan öfver huru det en gång skulle gå, om skogsförödelsen finge fortgå på samma sätt som 636 Den 29 Maj e. m. hittills ännu några år, då det stränga klimatet hindrar återväxten och åstadkommer en stark förbrukning af bränsle. Jag erkänner visserligen att icke uträttas mycket genom att bibehålla dessa tullar på ungskogen, utan att man bäst vunne sitt mål genom en väl ordnad skogshushållning, och är härutinnan af olika tanke med Hr Akerman, i så fall, att jag ingalunda anser omöjligt att införa en sådan hushållning i medlersta och södra Sverige; men vid detta tillfälle är det icke på sin plats att framställa förslag om huru denna hushållning skall ordnas. Men innan vi fått en så beskaffad hushållning ordnad, anser jag det vara af yttersta vigt att vi så mycket som möjligt hämma förödelsen på våra skogar. Hvar och en, som varit landtman, heldst den som bott i skogstrakter, vet nog huru lättsinnigt man nu går tillväga, och att de personer, som utan kapital köpa egendom, alltid tänka att skogen skall få betala densamma, samt genast afverkat den stora skogen. Skulle man nu äfven sätta ett slags praemium för att de afverka ungskogen, så kan man knappast föreställa sig huru svårt det blir i dessa trakter, ty utom att det är landet till stor skada, om ungskogen borttages, skulle man komma att nödgas hemta sin ved från norra delarne af landet.
Med inberäkning af de vid bergsoch brukshandteringen anställde arbetare, uppgår detta antal till 3,343 personer, af hvilka 2,879 tillhöra landsbygden och 464 städerne. Handtverksidkarne och deras arbetare utgöra ett sammanräknadt antal af 2,821 personer, deraf 1,624 på landet oell 1,197 i städerne. Hopläggas summorna, så befinnes, att 6,164 personer af länets befolkning under år 1860 egnat sig åt bergsbruket, fabriker, manufakturer och handtverk. Detta antal var i afseende på boningsort och kön sålunda fördeladt: på landet 4,355 mankön, 148 qvinkön; summa 4,503; i städerne 1,590 » 71 » » 1,661. De hufvudsakligaste binäringar, som förekomma i detta län, äro följande: Fiske. En betydlig del af länets vid kusterna boende befolkning sysselsätter sig dermed under vissa tider af året. Det ansenligaste fisket idkas i Tjusts och Tunaläns häraders skärgård, äfvensom vid nordöstra kusten af Öland. Fiskfångsten i dessa trakter består hufvudsakligen af strömming och torsk, men deraf afsättes endast en ringa del till andra orter. I öfriga delar af länet köpas betydliga qvantiteter sill och torsk från Blekinge samt saltad storsill från Norge, hvarföre kan antagas, att fångsten inom länet icke på långt när fyller länets innebyggares eget behof af fiskvaror; Tjärubränning och kolning idkas såsom binäring i skogstrakterna, vanligen af personer, som sjelfve icke äga skog, men åtaga sig arbetet åt skogsägarne emot viss andel af tillverkningen. Som tjäran i allmänhet stått i högt pris, anses produktionen deraf vara lönande; Calmar län. Binäringar. Allmänna vägar. 25 Husväfnad för afsalu förekommer i flera till Kronobergs och Jönköpings län gränsande trakter af länet.
“ “Hvad åter den cirkulerande krediten vidkommer, hvars belopp först skall “härifrån indragas i 90 dagars vexlar och sedermera hvar tredje månad eller nå “got tidigare genom flera å olika orter boende bankirfirmors trasseringar på hvarandra omsättas — hvarigenom denna kredit antager naturen af s. k. blanko“kredit—så får jag för min del, utom i högsta nödfall, afstyrka dess antagande, “såsom allt för vådligt för ett Statens penningeförvaltande verk, hvilket alltid bör “söka att operera på en fast basis och så vidt möjligt är, icke utsätta sig för de “eventualiteter, som kunna uppstå vare sig i följd af financiela eller politiska “oredor; hvartill vidare kommer att kostnaderna för en dylik kredit äro snart “sagdt omöjliga att på förhand beräkna, såsom beroende på kurserna å de olika “orterna och de olika myntslagen, i hvilka omsättningarne komme att ske m. m. “Dock vill jag icke förneka att en dylik kredit möjligen och i nödfall kan och “bör af Fullmägtige antagas. Den på förmiddagen den 8 December sålunda hållna sammankomsten fortsattes samma dags eftermiddag, då företräde lemnades åt Grosshandlaren Cervin hvilken, på gifven anledning, förklarade, att den af honom i det ingifna anbudet föreslagna basis icke vore den enda, hvarpå en underhandling med baukirhuset Salomon Heine skulle kunna företagas, hvadan Cervin anhöll att, om de af honom framställda punkter icke funnos antagliga, Fullmägtige måtte angifva de vilkor, dem Fullmägtige kunde anse sig böra erbjuda. Uppställandet af ett sådant motförslag, som Cervin ifrågasatt, ansågs visserligen icke kunna komma att medföra något resultat, enär ett dylikt förslag, som naturligtvis borde ställas något billigare än Mannheimers anbud, derigenom skulle komma att nog mycket afvika från Heines egna propositioner och följaktligen icke hafva utsigt att af honom antagas.
11) Herr Gripensvärds, Fredric Adolph, d. 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memo-i rial, 'om anläggande af tvenne.Gästgifvaregårdar å Wermdön. 12) Grefve Grönstedts, Claes, den 5 den - Den xi Marlit* 555 lies eftermiddagen på bordet Iagde Memorial, angående beredande af tillgång inom landet å materialier för Flottornes behof. i5) Herr Gyllenbeims, Eric Gustaf, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående inrättande af ordinarie postgång öfVer Norra Dahlsland. i4J Friherre Anckar®vårds, Carl Henric, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående förändrade stadganden i afseende på publika examiri^; jemte de af åtskilige Ledamöter, rörande samma ämne denna dag afgifne yttranden, vl* i5) Herr von Wahrendorff?, Martin, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial , angående ändring af Författningarne rörande Utlänningars förpassande; jemte Herr von Hartmansdorff?, August, rörande samma ämne, denne dag afgifne yttrande. i6J Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om förbud mot införsel af sådane varor, söm Sverige till eget behof kan producera. - 17) Herr Gyllensvahns, Henric Adolph, d. 3 dennes eftermiddagen på bordet lögde Memorial, om en ny årsmarknad? inrättande i staden Grenna, 556 Den ii Marlit. 18) Herr Cederschjöld®, Pehr Gustaf, deri 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, om fritt bruk af alla slags varor. Ut supra. S. D. Remitterades till Expeditions Utjkottet: Herr Hammarskjölds, Lorenzo, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om en förändrad redaction af Bihanget till RiksStåndens Protocoll. Ut supra.