Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(slugt). Mig tycktes ock att J, i glädjen öfver Den lyckliga försoningen, en gåfva Som tack för himlens nåd. Nej, ej ännu! I mina händer lemnaden för klostret, BENGT. Hvari bestod väl den? Och denna gåfva, (som förut). BOTVID Det icke se, ty nu jag vaknade Tyvärr! jag hann 80 Och det var ljusan dager i min kammar. Få se, så tänkte jag i första stunden, BENGT (raskt). Få se om denna dröm kan blifva sann Det kan och skall den! Skaffen manteln hit, BOTVID. Min fromme fader! drömmen skall bli' sann! På stunden! Hvad en dröm dock verka kan, (för sig, listigt) När blott man passar rätta stunden för den! Först guld och perlor nu på våden, sedan (går till venster.) Med den en plan som jag har uttänkt redan! Trettonde scenen. Godt rådet är som drömmen honom gaf, Och broder Birger skall ej fröjdas af Att se utaf sin hvassa pil mig stungen! BENGT. Mot honom sjelf jag än mer slipar den, Af älskogsvarma läppar bli' besjungen! En vadmalsvåd i gyllenduken är Den fagra brud ej som jag håller kär, Fast Jarlabruden bar en kungakrona Och denna tvekamp skall kanhända sen Och min har vuxit upp i hyddans famn, Nej! broder Birger! jag vid hennes namn Ett minne fäster att din skymf försona! Så länge sång och saga finnas än, Och tro och kärlek bo bland nordens män (går till fonden och ropar:) Skall ej Bengt Lagmans hämd utaf dem glömmas! 81 Hit, mina svenner! (fyra svenner inkomma) J hemten gyllne skrin i salen in, Utur kammarn min Att guld och perlor må på bordet tömmas! J andre, kallen mina gäster hit, (tvenne svenner gå till venster) Och alla tärnor, att de må med flit Den trägna nålen nu till qväller sköta! Och kommer sedan Jarlen till min gård (svennerna gå genom fonden) Skall gömda vadmalsvådens gyllne bård Högt strålande hans häpna öga möta Och finna skall han att i allan tid
Magter under de senare åren afslutade Handels-Tractater, i följd hvaraf dessa Magters fartyg skola, enär de vid Sveriges kuster lida sjöskada, behandlas, vid beräkning af afgifter, lika med Svenska fartyg, dels ock förnämligast genom senaste med Engelska Nationen ingångna och Directionen, i Nådig Skrifvelse den 28 nästlidne Martii, meddelade Tractat, hvarigenom Engelska far - Kongl Majds Nådiga Skrif v. N.o j5. y > tyg, som vid Svenska kusten förolyckas, blifvit helt och hållet undantagne och frie från Dykeriets behandling, hvilken frihet, efter hvad Direetionen, först genom samma Kongl. Skrifvelse, skall erfarit, jemväl är vorden Ryska undersåtares fartyg förunnad, i underdånighet tillkännagifvit, att DykeriCompagniet, i anseende härtill, vore urståndsatt att längre fullgöra sitt åtagande att komma sjönödlidande till hjelp och undsättning, men att Bolaget dock erbjöd sig att vid bergnings-åtgärderna till slutet af nästlidne Junii månad fortfara; och då någon inkomst under loppet af innevarande år Compagniet icke tillgodokommit, har Direetionen derjemte hemställt, det någon bevillning för året icke eller måtte Compagniet åläggas; hvarförutan Direetionen slutligen, med bifogande af en, på grund af dess räkenskaper, uppgjord förteckning å de förluster, som skola tillkommit genom de, sedan år 1818, med främmande Magter afslutade Handels-Tractater, uppgående till en summa af 2p,3()8 R:dr 3 sk. 5 r:st. Banco, i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t, genom Dess förord, hos Rikets Ständer täcktes utverka Compagniets ersättande för nämda förluster. Sedan Kongl. Maj:t häröfver hört Dess och Rikets Commeree-Collegium samt För - y4 Kongl. Mäj.-ls Nådiga Skri/v. N.-o 7S. valtningen af Sjö-ärendena, och derjemte, i afseende å
J. O. H. anför visserligen, att den stora flottan — ”detta våra Konungars luxuriösa misstag” — kostat ”dussintals millioner”; att våra linieskepp betyda intet, då vi hafva England med oss — ehuru kriget 1808 utvisade motsaten, — än mindre då detta land är emot oss; att icke hälften af våra linieskepp aro i s. k. tjenstbart stånd och, snart sagdt, intet enda af dem complett ; att erfarenheten till och med visat, det gamla "pura” — detta är det begagnade ordet — sjöofficerare äro förlägne att hastigt och djerft manövrera med kanonslupen och jollen i en invecklad skärgård, der desse sjöofficerare likväl måste manövrera med 70 kanonskepp, hvarförutan J. O. H. 6 H. 69 546 D e ii 13 M ii j f. m. anfört flera dylika ”pura” fosterländska ide'er. Hvad först beträffar de dussintals millioner, vår flotta kostat, så har Sveriges statsverk från och med år i8oq till och nied i83g — jag antager denna period, efter som man i sednare tider så ofta omnämnt den, att den tyckes vara en stereotyp, — eller under loppet af 3i år, offrat på Carlskrona-stalionens materiel med dithörande handtverksstater m. m. g, 138, >25 r:dr, hvaraf åtminstone 8 ä goo,ooo r:dr blifvit på skärgårdsfartyg använda; och säkerligen kan man antaga, att ej hälften af den öfriga summan åtgått till linieskeppen. Tager man deremot perioden ännu längre tillbaka, t. ex. från Gustaf I:s tid, så blifver summan visst mycket betydligare, synnerligen om man sammanräknar personal, materiel och krigskostnader; ofantlig blir summan, om man beräknar Engelska flottans kostnad från Henrik VIII:s tid, Franska flottans kostnad från den första Capets tid, och Rysska flottans anslag från Zar Peters tid. Vidkommande åter ei färne sjöofficerares förlägenhet att hastigt och djerft manövrera med kanonslup etc.
Kapitalister och diskontörer voro nemligen rädda och försigtiga, hvilket vållade hastiga uppsägningar af utlånta penningar, just i de ögonblick, då penningar mest behöfdes lör näringsidkaren, men voro svårast att erhålla. Häremot funnes dock troligen blott det medel, att låta penningen, likasom alla andra varor, fritt stiga och falla i pris efter behof och tillgång, emedan hoppet om en större vinst skulle framlocka kapitaler vid de tillfällen, då de eljest skulle sluinläggas, samt den behöfvande alltid måste anse såsom en fördel alt betala en högre ränta, i stället att nödsakas sälja sin egendom till underpris lör godtgörande af förfallna skulder. Dessutom vore det sannolikt, att räntans frihet skulle draga många kapitaler från importhandeln till de inhemska näringarne, och dermed bereda en större penningetillgång inom landet; och förmodade motionären all fara af räntefrihetens missbrukande förekommas genom de inskränkningar, lian i vissa fall föreslagit. Instämmande i Herr Hjet'tas berörde åsigt, alt penningen bör såsom en vara betraktas, har Herr Roos derjemte liemtat anledning till sin framställning från den förmodan, att det nu i löndom bedrifna procenteriet skulle, derest räntan blefve fri, upphöra och räntefoten nedtvingas. I I motsatts till hvad sålunda blifvit föreslaget, hafva Riksdagsfullmäktige Nils Petter Pettersson från Calmar Län och Ola Svensson från Malmöhus Län hos Hederv. Bonde-SLåndet, uti ingifna och till Lag-Utskottet likaledes remitterade motioner, yrkat, att, med ändring af nu ifrågaställa lagrum, stadgas måtte, det högre ränta än fem för hundrade ej tagas får, enär jordens afkastning borde utgöra grunden för räntebeslämningen och erfarenheten skall visat, att denna afkastning sällan uppgår till öfver tre procent af jordens värde. Deraf hade ock blifvit en följd, att den skuldsatta allmogen småningom kommit i allt större betryck, under det att ka - 25 Lag-Utskottets Betänkande, It-.o 83, pitalisterne frodades, ehuru de förre framlefde ett tungt och arbetsamt lif, deremot de sednare i all maklighet tillbragte sina dagar.
Georges är en glödande demokrat och ateist; idealet är för honom det onyttiga » le bleu », och ur stånd att upptäcka något annat än barbari, där Guy-Chåtels blott finner poesi och idealitet, kämpar han med en lidelsefull kraft mot det gamla. Intagen af ett vildt hat mot detta stygga förflutna, hvilket ejOCTAYE FEUILLET. hade plats för en man af hans ras, ordar han med en segerviss fröjd om den lycka, han och hans tid förbereda åt mänskligheten. » Att besegra och tillintetgöra ej blott inom det egna fosterlandet, utan från den ena ändan af jorden till den andra, ali okunnighet, ali förnedring, ali olycka och allt mänskligt slafveri; att åt hvarje skapad varelse bereda en framtid af välmåga, frihet, storhet utan motstycke i världshistorien, se där vårt mål. » Markisen vill icke erkänna detta goda såsom lycka. Han tror, att mänskligheten — tack vare detsamma — - just kommer att förlora sina tröstekällor, sin frid. Dessutom är han tveksam, om slafveriets upphörande icke i grund och botten snarare är ett ondt. » Då ni utan urskilning krossa alla den gamla societeten tvångsband, äfven dem, som förenade undersåten med fursten, vasallen med sin herre, sonen med sin far, människan med gud, frågar jag mig » — säger han — » om ni icke på samma gång träffar hela det mänskliga samhällets hjärtpunkt, dess mäktigaste och heligaste band, vördnaden! Tag bort vördnaden, och ni blir visserligen i stånd att höja och vidga materien, men aldrig så mycket, att den skall kunna fylla den dödliga tomhet, som ni åstadkommit hos människan. » Tidén är vidare för banal, för prosaisk. Louise, Georges syster, ser endast det praktiska. Skogen är för henne icke annat än bränsle. Kyrkorna, parkerna, de gamla adliga slotten anser hon såsom odugliga och öfverflödiga lyxvaror — d. v. s. Feuillet utvecklar en taktik, jämförlig med den hederlige romantikern Ingemanns. Äfven han låter ju i sin Kjaerlighed og Politik Dokt. Claus parodiera den oästetiska tiden:
R:dr 5 sk. blifvit utbetaldt för 37 — 290 — annonsering i åtskilliga tidningar, och med anledning deraf gjorda hemställan, huruvida det må vara behöfligt, att på Statens bekostnad införa annonser i andra än de officiella tidningarne, får Styrelsen i underdånighet erinra, att då det är af vigt, att Styrelsens tillkännagifvanden rörande nya lärokurser, fordringarne för vinnande af inträde vid läroverket o. s. v. blifva för den större allmänheten tillgänglige, det icke synes ändamålsenligt, att införa dylika annonser endast i den officiella tidningen, i synnerhet om denna, såsom förhållandet de sednare åren lärer varit, är jemförelsevis ringa spridd, hvarjemte Styrelsen anser sig böra i underdånighet fästa uppmärksamheten derå, att i den mån Teknologiska Institutet hunnit blifva af allmänheten mera kändt, annonseringar i tidningarne kunnat betydligt inskränkas, så att utgifterna för detta ändamål under år 1856 samt den tillryggalagda delen af innevarande år sammanlagde endast uppgå till 76 II:dr 27 sk. Beträffande vidare utbetalningen af 13 II:dr 16 sk. såsom årligt arfvode till Kamereraren i Rikets Ständers Banks Depositions-afdelning för förandet af Institutets räkning med Banken, hvilket Revisorerne ansett vara stridande mot Eders Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär den 27 Maj 1851 till åtskilliga förvaltande verk, angående upphörande af arfvodens utbetalande utaf expens-medlen till Bankens tjenstemän, så har Styrelsen, enär nämnde cirkulär aldrig blifvit Styrelsen meddeladt, hittills saknat anledning att anse detsamma å Teknologiska Institutet ega tillämpning; men finner deremot intet hinder möta att för framtiden vidtaga sådana åtgärder, att den ifrågavarande utgiften kan för Institutet inbesparas. Remisshandlingarne återställas, och Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och CARL AKRELL JOACH. AKERMAN. KNUT STYFFE. L. ÅKERBERG. JOH. MICHAELSON.
Sparres förslag; 3:o till afslag å 10:de punkten, samt 4:o till samma punkts återremitterande framställde propositionerne besvarade med blandade Ja och Nej, hvarpå sistmde 4 propos:r förnyades och på enahanda sätt besvarades; i ani. hvaraf Hr Gr. o. Landtm, ytterligare hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Frih. Akerhjelms förslag, samt, sedan härvid svaren åter utfallit med Ja och Nej, yttrade att han, ehuru rösterne varit så delade att han ej tilltrodde sig att med säkerhet bedöma hvad som varit pluralitetens mening, likväl, enär något förklarande i afseende derpå måste afgifvas, finge förklara det lian ansåg att nu Ja varit öfvervägande. Härvid begärdes votering af Gr. Posse, Gustaf, med yrkande att återremiss och af Gr. Hamilton med yrkande att afslag måtte antagas till kontra-propos. Då i ani. häraf Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade antaga återremiss af 10:de punkten till kontra-propos. vid den begärda voteringen, ropades Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Gr. Anckarsvärd begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voterings proposition : Den, osom till kontra-propos. vid blifvande votering om bifall till Frih. Akerhjelms förslag, att R. o. Ad., för sammanbindningsbanan emellan Orebro och Askersund, måtte anvisa en anslagssumma af 1,400,000 Rdr Rmt, att användas i den del af nämnde bana, som K. M. pröfvar skäligt böra påbörjas, antager återremiss af 10:de punkten af StatsUtsbs Utlåt. N:o 62, röstar
För hvar och en, sorn med någon kännedom af ämnet gör sig den mödan att granska den föreslagne författningen i sitt sammanhang torde det emedlertid ej blifva svårt, att inse vigten af de med densamma åsyftade, tydeligen utmärkta ändamål, som hufvudsakligen äro, att i Borgerliga handteringar befordra en obehindrad frihet u» tan sjelfsvåld; att vid dessa näringars utöfning underhålla den nödvändiga täflan, utom hvilken konster och slöjder alarig i något land vunnit framgång; att lemna arbetaren en uppmuntrande visshet om sin ostridiga rätt att utan hinder, omgång och betungande kostnad der, få i sin ordning uppnå målet för hvarje fri mans önskan det, att vid en viss ålder komma till egen bosättning och att sjelf få draga fördel af sin arbetsskicklighet, på hvad Sätt, som helst, den än må vara förvärfvad; att i sjelfva sättet för dylika frågors behandlande lemna honom en säker borgen att aldrig, behöiva sakna den oväld och den rättvisa, Den 7 April f, )n, hvaraf-Mästerskapssokande ej sällan äro i be^ hof, om de skola undgå, att blottställas för följdtrns af de egennyttiga steg, som af den starkare så gernaförsökas mot den svagare; att inom den ^arbetande classen främja en nödvändig höfsning och sedlighet och ändteligen att bereda tillfällen äfven för personer af qvinnokönet, att utan besvärande formaliteter få söka sin försörjning genom idkandet af sådane hsndteringar, §0m kunna för dem finnas lämpelige. Utom dessa egentelige föremål för det underdåniga Förslaget, omfattar detsamma äfven åtskilige andra ämnen, som torde förtjena uppmärksamhet. i*' 4 x.
Likaledes företogs ä nyo och gillades, Bewillnings-Utssottets den 3 September pä bordet lagda yttrande öfwer Riksdagsfullmägtigen Handelsmannen Kjellander» Memorial, rörande jemkning i BcwillNingeN och Brännwinsafgiften för mindre eller klufne hemmansdelar inom Carlstads Län. Ankom och emottogs Hof-Eanzleren Friherre ak letterstedt hwilken, ä Konungens wägnar/ aflemnade twänne dest Nådiga Pro post - L44 Den 7 September» positioner hwarefter ^rr Hof-Canzleren aftradde pä öfligt sätt utbelRsagad. Derefter upplästes berörde Kongl. Propositioner, den ena af den Z September, angående förwaltningen af Kungsoch Kungs-Ladugärdarne; den andra af den Av Augusti, angäende betalning af Hamburgske Banquierernes ^verbotl'8 arswingars, von tralle Lc 8on8 och illu!8 L kengusis fordringar: hwilka Propositioner Lill Stats-Utskottet remitterades. Föredrogs ett frän Stats-Utskottet inkommit Memorial, af den Z dennes, innefattande Utskottets yttrande öfwer en frän Hans Kongl. Maj:t, till Utskottet i Räder aflemnad Proposition af den 22 Augusti, angäende ränta och afbetalning ä Capitalet af de försträckningar, hwarmedRiksgälds-Contoiret, i stället för Riksens Ständers Banque, kunde komma att biträda Stats-Werket till godtgörande af skulder för leverantör till det sist öfwerständna kriget. Lades pä bordet. Friherre ^ec!er8lrom, ^gcob: Da nu
notarier, fanns en enkling, en advokat, som Under förra vintern bytte familjen om bovar mycket förtjust i den äldsta fröken. Cistad trenne gånger — en gång i förening terande Moliére, kallade man honom i famed exekutiv auktion — och strax efteråt miljen för » den förste dansande advokaten ». gaf man två stora .kostymbaler. Och sannerligen — vid betraktande af den energi, livarmed den gamle göken bedref sina choreografiska studier, kunde pappa Sid i g t, från svål o c h b e n o c h skares i skifvor. O. H. Våra barn. Lång väg till skolan. vara d e n. Bostaden. Gardiner af säckväf. Dessa gardiner kunna naturligtvis icke tvättas, utan e n d a s t luftas o c h piskas. - » Älsklingen ». Köket. Kännetecken på harar. » Älsklingen ». Matlagning-. En liten rätt efter soppan. Alma. Soppor. ' Brädsoppa. Maja. Bakning. Vattenbakelse. fint m j ö l. Jane. Drycker. Gammalt rödvin på buteljer. Att skala äpplen. Jane. Läkareråd. Doktor PLATSSÖKANDE. 3 3 E Doktor Per Johansson Riddargatan 2. arbetsam och. K a n plats erhållas i finare familj s o m sällskap, ses detta hälst. B ä s t a referenser kunna lemnas. till S. (G. r. flicka, (G. a n s p r å k s! pl. i n o m h. Små anspråk. O », S k ö f d e. p. r. Kunnig i finare handarbeten, träsnideri m. m. Svar till » B. B. », I d u n s byrå. [1467] Annonspris: 25 öre pr petltrad ( A d r. Konversation, grammatik, skrifning, handelskorrespondens. Enskilda och kotterilektioner. F r å n febr. i n. [1449] Julius KamJee. botten. OBS. Åfltaätataä, OBS. o c h 2 — 4 e. m. sjukgymnastik metod, så väl manuel behandling s o m rörelsegymnastik.
Jag ser således intet hinder att nu taga det i öfvervägande, helst Hr af Ekenstam mångå gånger upprepade Hr Dalmans förbehåll och erhöll Hr Gr. o. Landtm:s bekräftelse derå, att det finge komma under öfverläggning. Hvad då försäkrades Hr af Ekenstam, inåste kunna beviljas Hr Dalman , eller hvilken ledamot som helst. Jag anhåller om propos. på Hr Cedersehjölds förslag, såsom motsats af Utsk:s. Hr von Hohenhausen: De ord, Hr Nordenanckar såsom tillägg föreslagit, anhåller jag må blifva tillsatta i punkten. Jag tror, att de böra lugna farhågorna i denna del. Hr Cederschjöld: Så vidt jag kunnat fatta, vill Hr Nordenanckar endast förbehålla åt Bancostyrelsen rättigheten att öka sedelstocken för inlösande af det silfver, som erbjudes till invexling. Uti mitt förslag står, att Bancostyrelsen icke må vidtaga några åtgärder lill sedelstockens ökande &c. Att invexla är icke någon särskild vidtagen åtgärd, utan endast fullgörandet af Bankens hufvudsakliga function. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Majoriteten, som segrade i f. m., är verkligen Hr Cederschjöld förbunden för det han behagar understödja dess ändamål; men jag troi-, att denna majoritet mera heintat råd från egen öfvertygelse, än den förlitat sig på andras fagra ord. Jag tror, att betänk, ordagrannt bör bifallas, endast med förändring af 2—5 i stället för 1—3. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s i 1 1 :te punkten framställda förslag endast med den, lill följd af Ståndets rör:de io:de punkten fattade beslut, nödvändiga förändring, att siffran Jförändrades till f. Ropades ja och nej. Hr Tham: Denna fråga torde icke kunna aflöpa utan votering, och jag anhåller dä, att den nu framställda propos. må ställas för ja och Hr Cederschjölds förslag för nej. Frih. Ehrenborgh:
Directionens omnämnde föreskrift derifrån förhindrade, och i stället nödsakade dervid till biträde anlita någon af Låne-contorets tjenstemän, hvilka, ehuru de icke, enligt Ola Jeppssons förmenande, egde någon rättighet att sjelfve omedelbarligen befatta sig med Discont-commissioner, i stället anlitade en tredje person att, för sken skull, å reversalet teckna sig såsom ansvarig inlemnare. Directionen öfver Låne-contoret i Malmö bar uti dess häröfver afgifna utlåtande anfört, att motionärens, till grund för hans framställning, förutskickade anmärkning, att Directionen vid Låne-contorets första inrättning skall hafva stadgat, det alla låns uttagande, inbetalning och omsättning skulle besörjas af commissionair bland Contorets tjenstemän, emot en fjerdedels procent af lånesumman, icke vore med sanna förhållandet öfverensstämmande, i thy att ett sådant stadgande aldrig från Låne-Contorets Direction utgått; men att deremot, vid Låne-Contorets öppnande den 1 April 1824, Directionen, uppå tjenstemännens begäran och till deras efterrättelse, som med Contoret kunde komma 1 något förhållande, uti provinstidningarne infört en kungörelse om de antagne tjenstemännens namn, med tillkännagifvande derjemte, att bemälde tjenstemän inför
I anledning deraf, anser jag mig i grund af rättvisa kunna föreslå, det skyldighet att ansvara för alla Hemmans-utskylder, som Åbo eller Arrendator åtaga att uppfylla, icke borde, i anseende till Jordägaren, kunna längre sträckas, än för det löpande årets Onera, och alt äfven för tillgodonjutande af detta ansvar af Jordägaren, vid saknad tillgång hos Åboen, borde en kortare tid, efter den 25 Februarii, då all Afrad bör vara liqviderad, bestämmas, inom hvilka alla fordrings-anspråk, Den 2 Januarii. S3 i grund af Henjmaus förbindelser, borde lias Executorer göras gällande, så vida icke liqvid mellankommer eller Jordägaren ansvaret derföre sig åtagit. Jag anhåller vördsamligen att detta Anförande må till Lagutskottet remitteras. Lades på bordet. Grefve Gyllenborg, Johan Henning>■ yttrade vidare: Sedan, i sammanhang med min i Plenum den i5 sisth December framställde Motion, om controllerande Stadganden i afseende på Läne-styrelsen, jag yttrat, det angeläget vöre, att en Motion äfven till LagUtskottets handläggning gjordes, om ett bestämdt Stadgande, i afseende på den Landshöfdingar, genom Kongl. Kungörelsen af den io Maji i8i5, uppdragne rättighet, att i Politie-mål afhöra vittnen, får jag nu i sådant ändamål vördsammeligen anföra, att då obestämde Stadganden ofta genom missbruk kunna utsträckas utöfver den gräns Lagstiftaren åsyftat, och kunna bereda följder, stundom vådliga för personlig frihet och allmän säkerhet; så anser jag så mycket angelägnare, att en Definition på hvad till Politiemål lagligen bör hänföras, af Lagutskottet må uppfattas, som detta generella Stadgande någon gång möjligen kunde lämpas till Mål, hvari Domstols-åtgärden icke borde öfverlemnas åt den execuliva Myndigheten. Det förekommer mig, alt, vid nuvarande obestämda 24 Den.
Fanjunkarelönen, såsom hittills alltför låg, bestämmes lika som vid indelda kavalleriet blifvit föreslaget. För Sergentsgraden vid garnisonsregementena anvisas en del utaf aflöningen in natura. I afseende å denna, enligt kommitterades tanke, högst nödvändiga förändring bör erinras, hurusom underbefälets ställning i allmänhet är vid värfvade arméen egenartad och olik den motsvarande inom andra arméer, samt att härigenom i de lägre underoffieersgraderne eller sergenternes, ett för dem ofördelaktigt förhållande eger rum. I stället att åt denna personal lemna så mycket som möjligt af löneförmånerna in natura, hvarigenom de lättare och bättre kunde ega sin nödtorftiga utkomst, har man, i synnerhet under senare tider, bemödat sig gifva dem allt i kontant, hvaraf inträffat, att lönerna, i sig sjelfva ringa, blifvit för lefnadsbehofven ganska otillräckliga. Inom de flesta utländska arméer är numera den grundsats tillämpad, att underbefälet bör åtnjuta så mycket som möjligt af löneförmånerna in natura och så vidt ske kan bo i kasern. När nummerkarlen erhåller vid regementet god och tillräcklig kost, bör underofficern finna sig fullt belåten 0111 densamma honom bestås af ännu något bättre beskaffenhet. Detta kunde ske med endast ringa tillökning i kostnaden, och utspisningen derjemte så ordnas, att ett särskildt bord för underbefälet inrättades. Underofficern skulle så mycket sannolikare inse och erkänna fördelen af en sådan hushållning, sorn han, — till följd af det säkerligen hädanefter ständigt iakttagna vilkor, att hvar och en, för att kunna befordras till sergent med lön, skall hafva genomgått de lägre underbefälsgraderne, — redan hunnit göra sig förtrogen med derstädes rådande vanor och lefnadsförhållanden. För en sergent i Stockholm, då han icke hor i kasernen, kan lefnadskostnaden nu beräknas till ungelär följande belopp: hyra för ett rum med möbler Bdr 120. en och en half famn ved 77 40. mat med bröd 365. kläder, skodon och linne 77 150. uppassning 25. tvätt 25. !jus 10. utskylder 10.