Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
21nfivar fot* ofvvertråDelfet af Denna författning. l:o <28(0 De tillfällen, Då dSmbetömän eller enjkilDe perfoner äga rätt att till <£mbetö;<2Berk, ^Domare ellet ämbetsmän infänDa förfeglaDe banDlingar, forn meD flämplaDt papper böra mara förfeDDe, åligger Det infänDaren att, på fatt li §. 3 moni. (laDgar, fåDant fullgöra, wiö §re £K:Dr 16 jk. böter od) ikplDigbet att erfätta Den felanDe cbartan. 45 2:o domare, (Smbetö» odj £jenflemän, Sandtmätare, 9?otarii public! och andre, forn, vid ^anDlingarncö emottagande och utfärdande i och för tjenfebe» fattning, antingen underlåta att tillfe, det de ingifne handltngarne äro rigtigt karterade, eller att de för öfrigt derom gifne föreskrifter äro iakttagne, eller utlemna fådane handlingar ocharterade, forn chartera^ böra, eller dem med för ringa charta för fe, eller ock efterfätta den dem, genom denna författning, i ali» mänl>et eller i Synnerhet updragna tiUfyn, bote för hvarje gång han, i följd af åtal, blifvit till förbrytelfen förmunnen, 0ep 9v:dr 32 f. och crfätte de^* utom all den derigenom upkomna förluff. 3:o Vederbörande ^rcjferffap åligger äfven att vid lifa anfvar tillfe, att ffämplade»papperé»be(oppet fvarar emot Samtlige lyöningöfedlarneö fafl» (tända charteringö»belopp. 4:o Slllt underjlef med jfämpladt papper eller vid Stämpling deraf, up» bärande af f>ögte betalning, än utfatt är, författning eller annan grof förbry» telfe, åtalaé roid laga ©omjtol och ftraffaé efter allmän Sag. 5;o
Tisdagen den 2i Julli. Plenum klockan i» förmiddagen. Jnsierades Pleni P:otocollerne för den 16 och 17 Juiri. Herr Landt > Marskalken tillkannagaf, att frän Riddarpus-Nkirorie! biisw,. anmält a.r Lands, hösdingen Herr ftosu» 8^-ivanller. som, med bibehållande af sitt förra namn, under den io dennes b lfwii Kf Kong?. Mank till Adligt Ständ i näder upbö>d, erlagr alla de till in roductions winnande nöoige asgister, samt ull 111 gotter aflemnat ett betyg af Slats-Kecreieraren Lortroli art diplomec more under arbete: hemställan! s Herr Landt-Mar. skalken ill Ridderffapet och Adeln, om icke i likhet med hwad tillförene under denna Riksdag stedt, introLucsion mätte Landshöfdingen L^vanllar belo iljas, Dcn 2, Julli. Z4i wiljas, enir, enligt medelst berörde betyg all nödig säkerhet om dip omeks företeende more wunmn. Bifölls ork erhöll Herr S^Ivanclor Nnmern 2225 bland Riddersoch Adelsmän. Föredrogs ä nyo Lag-Ulskotreks den iz Julii pä bordet lagde uttärande öfwer Riks Slandens anmärkningar Ivid desi betänkande af den 4 Junii angående wisi tid till klander af faststälde agodelningar: hwklket u> läkande blef uppä gjord proposition af Herr Landt Marstalken, bifallit. Wid förnyad föredragning af Lag-Nlffolteks den r 7 Julli pä borver lagda Utlåtande öfwer anmärkningar wid desi be än-ande af den ,2 Junii angående bördsrätkens inskränkning, förvlef, uppä gjord proposition Ridderffapet .och Adeln wid sitt den 20 Junii till berörde betänkande kemnade bifall.
"att jurylislorna ”och den revision, de äro underkastade, varit den mest kraf”tiga driffjädren att förmå folket till större uppmärksamhet ”och sätta värde på sin karakter, och att den i hög grad "höjt deras sedlighet; att alla infödingar, som kallas till ”jurymän, anse sig lika mycket som sjelfva de Europeiska ”domarne utgöra en del af landets styrelse, och känna således ett interét i styrelsens upprätthållande, som förut ”hos dem aldrig ägt rum.” Detta förhållande hos en, relativt till vår, på en låg intellectuel ståndpunkt sig befinnande nation måste, tror jag, upphäfva all slags farhåga för juryinrättningens tillämpning i Sverige. Men återvändom från Ostindien» solbeglänsta rike till den mindre ljusa taflan af vårt Constit.Utsk. Sedan jag ofvan tror mig hafva ådagalagt, huru illa Constit.Utsk. handlat, som, i stället att. framte ett förslag till juryinrättningens förbättrande, sökt beröfva Svenska folket denna dess borgen för den yttranderättens helgd, får jag till hvarje opartisk hemställa, om icke detta sätt att behandla tryckfriheten är ojemnförligt vådligare för dess bestånd, än den så mycket öfverklagade Regeringens åtgärd vid 1812 års riksdag; ty om indragningsmaglen är arbiträr och derigenom förhatlig, bör man göra rättvisa åt Styrelsens åsigter, som återköpte det arbiträra af nämnde författning medelst nedläggandet i vår lagstiftning af åtminstone ett frö till den stora medborgerliga rättigheten att ej kunna dömas af andra än sina' likar inom en jury nämnd, som är för domareraaglen, hvad folkrepresentationen är för den lagstiftande magien och hvad municipalstyi elsen är för den verkställande. Jag öfvergår nu till frågans aldra afdelning, nemi. Constit.Utsk:s behandlingssätt af å t er re misse n. I stället alt följa stadgandet i Reg.Fts 56 §: att sammanjemnk a Ståndens tankar och, i fall denna jern ökning icke vinner Ståndens bifall, föreslå de deraf följande v o t e r: s p r o po s: r, har Uisk., under förevändning, att
Kammar, Dcn 2r DeceimKtt. rZZ7 War«MtteNr den 2t dennis t:sta, 2:drä och Z:die> ReöisiouS Co ntoircn gifne befallning, icke allenast akt Upgiswa beloppet af den bewillning, som all igen frän och »sted l8ot. till och med izoblifwit uti Räkenfkaperne beräknadför alUn, krNt och socker, utan vck, att i anledning af deisrän RiketHögloft Ständers Stats Ukffvtt - erhällne handlingar, Utreda vtsaken till det ringa Vewillnings belopp, som itti de tilt Riksgälds-Conröiret inkomne sörftager uptaga», jämföresftwis emot hwatz denna Bewillning rätteligen bordt Utgöra, enligt be af Kongl. Vergs».sch Krigskollegium ä sielswa tillwerkningen Meddelade upgifter» fä Contoiren i ödmjukhet följande anföra» Af närlagdi CöntLikk Uprättade förtekning' hwilken, t saknad as 1807 ärS Räkenskaper, icke kun» Nät sträckas längre än till och metz 1826, räckts Herr Greswett, Presidenten och Commendeutttt samt Högloft. Kongl. Kammar«Rätten inhämta ätt frält och Med rgor till och Mid tZoS, har, enligt af» slutade och till Kongl. Kammar , CollegiUM iNgifnt Landsböckers, Bewillning blifwit erlagd för 31,00!? Tunnor Alun; Och som enligt Kottgl. Berge-Collegii förtekning, hela tillwerkningen af Alun för berör dS tid, Utgörande 32,008 Tunn0r, bwariftän iNNaw bewillningen bök beräknas, Kongl» Äloj:rs och Kronan» andel, eller hwar 3o:dr Tunna koMmer akt afdraga»
Har Gäldenären varit ”Borgare, håfve förverkat sitt burskap, utan att ’kunna något sådant inom Riket någonsin återfå; ”och kan ingen Gälde är, hvilken hegart fä egen”domen afstå, men icke pä Laga skäl ifrån borgenärernas vidare kraf och tilltal genom Laga ”kraft Den % 3 Juli. 5» 5’kraft vunnen dom full befrielse vunnit, antingen ”sjelf fä deltaga, eller komma under omröstning *’vid val, Som medborgerligt förtroende ejler stad”gar och författningar utmärka och publika för"rättningar innebär. Faller honom under tiden gods ”och penningar till, gange de ock till gäldtns betalning. '’ 4 Moni. ”Finnas de tillgängar, dem sadan ”Gäldenär, som i föregående Moment nämnes, ”uppgifvit, sedan deras verkliga belopp, genom af ”Domaren tillförordnade säkra Bouppteckningsoch ”Värderingsman är utrönt eller ock influtit, ej upp”gä till tvä tredjedelar af skulden, varde, der det ”ej förut skedt, Gäldenären genast häktad och ”straffes efter 15 §. i denna stadga; och åge ej Gäldenär, som efter detta eller andra och tredje 5:1 Momenten i denna §. ansedd varder, att utur ”Riket sig begifva, utan att Borgenärertte sådant ”tillåta. Hvad i sådana mål, som i sistnämnde ”3:ne Momenter sagde är0, slutligen afgjordt varder, },bör genom den Domarens försorg, som sist i ”saken dömt, i Allmänna PostTidningarna kun”göras.
Jag anhåller, att hvad jag nu haft den äran att anföra, måtte lagas under II. o. Adis öfverläggning. Ur von Hohenhausen, Michael Silvius: IIr Rosen blad började sitt anförande med några anmärknir om den grundsats, sorn här af jag begärde ordet, för alt göra honom uppmärksam pä,., att Etsk. icke ogillar denna grundsats, utan endast hemställer, alt densam,- ma icke nu mätte förauleda till någon åtgärd. Men Ur Rosen blad yrkade sedermera, att sjelfva frågan skulle tagas under öfvervägande, och jag kail för min del icke neka, all den har mångå skäl för sig i afseende pä coutrollen, ehuru saken i sitt utförande är förenad med liera svårigheter, i anseende dertill, att de särskilda stapelstädernas förmåner derigenom skulle komma all till en del inskränkas, men samma sak har likväl med andra artiklar förut ägt rum och existerar ännu för den grofva ullen. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Två verksamma medel till controller, försökta i andra stater, hvilkas tull-lagstiftning nått en viss grad af fullkomlighet och conseqvens, hafva hittills i Sverige varit, om icke okända,'åtminstone oförsökta. Det ena af dessa är det, som af Hr Rosenblad blifvit på goda »runder förordadl. Jag förenar mig med denne talare i den åsigt, ali ett af de verksammare medel till förekommande af tullförsnillning, jag vill icke säga lurendrejeri, skulle vara, om in - 26S Den 14 Januari e. ni. förseln af vissa arliklar inskränktes till ett färre antal hanmar. Detta sätt är vederlaget, så sidt mig bekant är, i <le aldraflesta länder. Det liar äfven i Ryssland länge ägt runi och anses der för ett af de verksammare medel alt förekomma tullförsnillning.
Majit, med hänseende till den synnerligen utmärkta förtjenst, hvarmed »Svenska Folkets Historia» blifvit af Strinnholm tecknad, och för lifgifvande af hvilket arbete, såsom en prydnad för Sveriges litteratur, ett särskildt årligt anslag jemväl varit honom af Riuets Ständer tillerkändt, föreslagit att åt Strinnholms i tryckande behof efterlemnade ålderstigna hustru måtte för hennes återstående lifstid beviljas en årlig pension å allmänna indragnings-staten af 1,200 Ridr Rimt, att utgå och beräknas från och med Februari månad nästlidet år, eller månaden näst efter den, hvarunder Strinnholm atled och med hvilken det honom tillagda anslag till följd deraf upphörde; och hafva Rikets Ständer, med bifall till E. K. Majits berörda nådiga framställning, å allmänna indragnings-staten anvisat den af E. K. Majit för Strinnholms efterlemnade åldriga enka, Anna Sofia Strinnholm, född Zimmerman, äskade summa, 1,200 Ridr årligen, att beräknas och utgå från och med Februari månad år 1862. 47:o Uti en till Rikets Ständer den 28 sistlidne Augusti aflåten nådig Proposition har E. K. Majit behagat meddela, hurusom Kommers-kollegium, under den 19 i samma månad, i underdånighet öfverlemnat ett af framlidne Bergmästaren i sjunde Bergmästare-distriktet, Öfver-intendenten m. m. Frans Adolf von Schéeles enka, Maria von Schéele, född Lundqvist, till Kollegium ingifven skrift, deruti bemälda enka, under åberopande af sin aflidne mans förtjenster om det allmänna samt med bifogande af en den 11 i nämnde månad utaf tillkallade behörige förrättningsmän verkställd preliminär uppteckning af sterbhusets tillgångar och skulder, utvisande att de sednare, sa vidt de då ännu voro kända, med omkring 7,000
Motion N:o 20. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 81 samt Mern. 'Niis 130 och 143. R. St. underdån. Skrifv. N:o 144. __ — angående särskilda medels anvisande för ordnande af Rikets. Motion N:o 275. Stats-Utsk. Utlåt. Sjömän, hoffer di faran de, angående beskattning å exportörer och importörer af handelsvaror till pensioner åt. Motion N:o 137. Bevilln.-Utsk. Betänk. Sjö sänkningar oell vatten-aftappuingar, angående fördelning af kostnader för, der qvarnverk icke finnas att ändra eller utrifva. Motion N:o 102. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 7 och Mern. N:o 20. R. St. underdån. Skrifv. Skarby-sjÖll och Via-åll inom Örebro Län, om låneunderstöd lill sänkning af. Motion N:o 176. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141 samt Mein. R. St. underdån. Skrifv. N:o 175. 39 Skarpskytte-föreilillgar, angående understöd från Statens sida till befrämjande af verksamheten hos. Motion N:o 15, Stats-Utsk. Utlät. N:o 67. R. St. underdån. Skrifv. Skiftes-stadgan, angående ändringar i. Motion N:is 22 och 210. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon. Utsk. Betänk. N:o 29 och Meni. N:o 53. R. St. underdån. Skrifv. Skjntsilillgs-besväret, angående ordnandet af. Motion N:is 103 och 112. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 21 samt Mern. N:is 40 och 45. Stats-Utsk. Mern. N:o 210. R. St.
STOCKHOLM, P. A. Norstedt & Souei; , 1829. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Bergs-Tings-Rätternes bibehållande i det skick, hvari de nu befinnas; m. m. Genom Protocolls-Utdrag af den 22 sisth December, har Höglofl. Ridderskapet och Adeln till detta Utskotts handläggning remitterat ett af Herr Tham, Wollrath, till bemälte Riks-Stånd ingifvet anförande, deruti han, efter framställning af åtskilliga anmärkningar mot de åtgärder, som vidtagne blifvit, genom öfverffyttningeu af vissa i administrativ väg hittills pröfvade rättsfrågor från Styrelseverken till de Allmänna Domstolarnes behandling, föreslagit, att Rikets Högloft. Ständer vide hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Bergs-TingsRätterne måtte orubbade bibehållas i det skick, hvari de nu befinnas, och dervid de kunna väsendtligen gagna den till fäderneslandets väl så hufvudsakligen bidragande Bergsoch Bruks-handteringen; samt att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder anbefalla, att, då de göromål, som från Bergs-Colle Bihang till R. St. Prot. 1828 och 182g, 8:de Sami. t J1:e H t. i Desv. och Oecon. ZJtsk. gium till Svea Hof-Rätt nu äro dragne, till stor del kunna sysselsätta en serskild Division, inga andra Ledamöter framdeles till denna Division måtte förordnas, än sådane, som efter afläggande af alla de Academiska Specimina, hvilka hittills varit fordrade af dem, som i Bergs-Collegium blifvit engagerade, sedermera inhemtat den1 practiska kännedom af Bergshandteringen, som för rätta tillämpningen af Bergs-Ordningarne är, i Motionairens tanka, oundgängligen nödvändig; och hafva åtskillige af Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöter till Protocoliet sig utlåtit, dels öfver de egentliga föremålen för Motionairens framställning, och dels öfver andra vylder discussionen derom förekomne ämnen.
Om man, utan att iakttaga sådant, endast har till syftemål att afhjelpa ögonblickets behof genom ökade låntillgångar, blir detta ett palliatif, som i längden förvärrar det onda, i stället att bota det, och om man utan behörig försigtighet ökar Sedelirassan, blir Coursens och alla varuvärdens stegring, samt kort derpå ny penningebrist, följderna deraf, och närvarande Ständer skulle med skäl tadlas för ett steg, för hvilket de ej skulle kunna förebära ursäkten af nödvändighetens lag. Då för öfrigt Rikets Ständer hafva sig förbehållen Förvaltningen både af Banken och RiksgäldsContoiret, samt det egentligen är igenom ett väl beräknadt användande af dessa Verkens tillgångar, som hjelpmedlen kunna erhållas, tror jag mig icke böra uppehålla Eders Excellence och Högloft. Ridderskapet och Adeln med vidare detalj af detta ämne. Jag skall i detta afseende .inskränka mig vid den önskan, att då man noga urskiljer hvad som bör väntas af tiden, af en med den återkommande all - 362 Den 31 Ahrs. manna freden blifvande lyckligare hanaelsställr. ing, samt af verkan af de varningar närvarande trångmål måste gifva de enskildta , och då man söker att återföra den anda af sparsamhet och försigtig hushållning, söm skall göra att mängden lefver af sin inkomst, icke af sitt capital, man tillika måtte gifva akt uppå, hund uti det antagna Systemet kan vara JeL akt ig t, samt på hvad sätt hördan kan blifva lättave, eller en lindring åtmindstone beredas. Det torde då finnas, att om det är vådligt att öka Sedelstocken, är det deremot välgörande att endast långsamt indraga den» Det torde finnas, att då Statens förbindelser blifva desamma, blir också Bankens säkerhet ej mindre derföre, att afbetalningarne skulle verkställas mindre hastigt, och man torde erkänna, att sjelfva nödvändigheten gör en jemkning härutinnan oundgänglig. Om på detta sätt Bevillningsbeloppet kan till någon del minskas, skola också de skattskyldiges vilkor i samma mån förbättras, och de vinna förmåga att uppfylla sina förbindelser emot andra.
Ty »den formela talangen» är i våra dagar en stormagt, som, för att citera hvad ett gammalt bibelord säger om en annan magt, »skyler all öfverträdelse». Men när så det stället och det stället och det stället har slagits upp i den bok, som vederbörande nyss har läst, och när så denne vederbörande har fått veta: den idéen förfäktas här, dessa tankar äro röda trådar, som genomgå hela arbetet, ja, då har vederbörande stirrat på denna upptäckt såsom på något splitter nytt, som han förut aldrig sett eller tänkt på. Jag glömmer aldrig, hur vid ett tillfälle en gammal både rutinerad och begåfvad publicist, hvilken förut i sin tidning alltför beskedligt recenserat »Giftas» N:o 1, sedan han på nyssnämnda sätt fått ögonen öppna för bokens verkliga innehåll, om dess författare utbrast med oförstäld både förvåning och indignation: »Det var en f–n!» Och måhända låg i det omdömet mera sanning, än han sjelf förstod. Men under det att den äldre generationen på detta sätt i sin slöhet ingenting märker, utan låter saken hafva sin gång, förderfvas den uppväxande generationen. En väckande påminnelse derom hafva vi fått genom de sedliga förvillelser bland skolungdomen, vi nyligen bevittnat, och vi tvingas af dem att ånyo stanna framför denna litteratur och blotta dess moraliska ruttenhet, på det att något måtte göras. För att så mycket som möjligt slippa röra i denna orenlighet, begagnar jag mig af redan utförda arbeten i den vägen. Jag aftrycker en del af min egen artikel i Nya Dagl. Allehanda för den 14 November 1884, hvilken framhåller det egentliga innehållet i »Giftas» N:o 1, samt en artikel i Stockholms Dagblad för den 16 Oktober 1886, som skärskådar innehållet af »Tjensteqvinnans son» och »Jäsningstiden». Jag vill dervid i förbigående anmärka, att Stockholms Dagblad aldrig gjort sig kändt for någon öfverdrifven skärpa i sin polemik, utan tvärtom sedan gammalt har namn af att vara både humant och opartiskt. Detta är ett skäl hvarför jag valt just dess recension; ett annat skäl är att denna recension är både synnerligen träffande och väl skrifven. »Giftas».
För öfrigt anser sig Komitén, i fråga om flottans etablissementer, böra underdånigst föreslå, att från dervarande förråder må ju förr desto hellre afskiljas och försäljas eller på annat sätt, som lämpligast synes, tillgodogöras alla sådana artiklar, som funnits eller, i följd af inträffande förändringar, kunna finnas mindre behöfliga, äfvensom och med hänseende dertill, att medelst den nya ångqvarnsoch bageriinrättningen vid flottans station i Carlskrona en större qvantitet bröd kan hastigare åstadkommas, än hittills kunnat ske, samt, i följd af åtskilliga landtmannanäringars utvidgning och kommunikationernes förbättring, proviantartiklar i allmänhet synas numera böra kunna inom kortare tid anskaffas, än tillförene låtit sig göra, det stående proviantlagret vid nämnda station torde utan olägenhet och till besparing för Kronan kunna förminskas samt ]:>roviantupphandlingar för flottans manskap framdeles ega rum på tider, mera lämpade efter behofvens inträdande, hvarigenom, åtminstone hvad flera artiklar beträffar, färskare och sundare proviant skulle kunna utspisas, än hittills i allmänhet kunnat ske. Om också den högre upphandlingskostnad, som möjligen kunde häraf föranledas, ej skulle till fullo godtgöras af minskad magasineringskostnad och ringare afskrifningsprocent, så torde en sådan åtgärd i alla fall vara lämplig, om derigenom vunnes den fördel, att utevarande fartyg ej nödgades förbruka proviant, som genom ålder förlorat betydligt i närande kraft. Hvad slutligen beträffar underhållskostnaden för de flottans stationer tillhörande hus och byggnader, så har, med ledning dels af bifogade från Carlskrona station inkomna uppgift (Bil. N:o 17) och dels af åtskilliga erhållna upplysningar rörande förhållandet vid Stockholms station under de sednare åren, Komitén ansett sig kunna beräkna denna kostnad under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, på sätt af Bilagan N:o 14 närmare synes, till 70,500 R:dr. 28 Flottans personal, De i anledning af frågan om vid flottans etablissementer befintliga tillgångar här upprättade uträkningar å värdet af effekterne i förråden, äfvensom från stationerne meddelade upplysningar, rörande utrymmet i dervarande kaserner och sjukhus (Bil.
De af Directionen öfver Invalid-Inrättningen afgifna Redogörelser för om händer hafde medel, hvilka inskränka sig hufvudsakligast till det af Kongl. Maj:t för Inrättningen bestämda årsanslag, upptaga: B al ance från 1826. Uti Wermlands Län or.edovista Gratifica tionsmedel 147. g 1827 års Inkomster. Balance, i Wermlands Län oredoviste Gratifications-medel 147. Balance, i Wermlands Län oredoviste medel 147. Transport 147. Invalidernes Underhåll . Vedoch Lysnings-ämnen Tvätt och skurning Medicamenter Diverse ( 132 ) Transport 147. Inkomster. Utgifter. Län oredovisle medel 147. nnm . — 26o: 35. q. Den i hägge årens Räkenskaper, såsom innestående oredovista medel, hos Kongl Maj:ts Befallningshafvande i Carlstad, uppförda balance 147 R:dr; hvilken på enahanda sätt blifvit antecknad redan i i8a5 års räkningar, synes böra utredas, samt medlen antingen inbetalas eller afskrifvas. Vid räkenskaperne, som för bägge åren undergått revision i Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkning, har icke eller nu något varit att erinra.
Bonde-ståndet af Riksdagsfullmäktige Andreas Bengtsson från Jönköpings län och Anders Andersson från Wermland. Herr af Grubbens och Herr Roth hafva yrkat, att det i 9 kap. 6 § Handelsbaden innefattade förbud emot högre räntas tagande, än sex för hundrade måtte upphäfvas, så att det må stå långifvande och lånsökande fritt att öfverenskomma om räntans belopp. Till stöd härför har hufvudsakligen blifvit anfördt att sedan, i enlighet med tidens och den stigande upplysningens fordringar, en större frihet i handel och näringar fått vinna inträde, tidpunkten äfven syntes vara inne, att lossa det band, som, genom förenämnde förbud, vore lagdt på penningerörelsen; att en full frihet i denna denna del redan vore medgifven i de flesta andra civiliserade länder: att om penningen, liksom all annan vara, Bih. till R. St. Brot. 1847 och 1848. 7 Sami. 1 Afd. 29 Baft. 2 10 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 85. finge gälla hvad den kunde, i mån af efterfrågan och tillgång, den fria täflan, som derigenom uppkomme, skulle nedtvinga räntefoten, och tillintetgöra allt ocker; att omförmälta förbud städse visat sig overksamt; — och slutligen att det skäl, sorn vid föregående riksdag blifvit åberopad t emot förbudets borttagande, eller då existerande penningförlägenhet, nu mera ej gällde, enar ymnig tillgång på penningar skulle förefinnas i landet. För den händelse att omförmälta förslag varder bifallet, har Herr Collén, under antagande att räntefoten derigenom komme att nedgå, och, enär nödigt är, att i lag finnes en bestämmelse för domarens ledning i de fall då ränta ej är förskrifven, men det oaktadt bör äga rum, föreslagit det stadgas må, att, då i kontrakt eller förskrifning viss ränta icke finnes utsatt samt tvist om dess belopp uppstår, domaren på grund af dylik handling ej äger tillägga högre ränta än efter fyra för hundradet, och för fordran efter räkning, endast efter tre för hundradet.