Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då således borttagandet af omför malde ordinarie inkomst-titel komme alt medföra rubbning af städers på privilegier grundade rätt, ocii meddelandet af den ersättning, hvarpå, i sådant fall, städerne onekligen egde giltigt anspråk, möjligen blefve med svårighet eller olägenheter förenadt, hvilket Utskottet emedlertid, i saknad af närmare kännedom angående de grunder, hvarefter städernas andelar af meranämnde Gerningsören beräknas och uppbäras, icke är i tillfälle alt bedöma, anser sig Utskottet för närvarande icke kunna till de af Herr Doctor Björkman, i hänseende till omförmälde Inkomst-titel, yrkade förändringar tillstyrka Rikets Ständers bifall; hvaremot Utskottet hemställer, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande och sedan i behörig ordning utredt blifvit, dels hvilka städer ega laglig rätt till uppbärande af andelar utaf de så kallade gerningsören och efter hvilka grunder dessa andelar nu till städerne utgå, dels ock huruvida de af motionären ifrågaställde åtgärder kunna utan öfvervägande olägenhet bringas lill verkställighet, i sådant fall A7id nästinstundande Riksdag i ämnet aflåta Nådig Proposition och dervid tillika i Nåder föreslå det sätt, hvarpå, i händelse Gerningsören skulle såsom ordinarie Inkomst-titel försvinna, vederbörande städer må hållas skadeslösa för hvad de i följd häraf komme att förlora. Stockholm den 27 September 1844. STOCKHOLM, elwén & granbergs tryckeri. 1844. (Hur till Stats-Utskottets Utlåtande, 1844, N:o 33.) Tabell öfver Stats-Verkets Inkomster. N:o Påräknade Inkomster för år 1842 Räkenskaperne upptaga för åren Medium för åren Kongl. Stats-Contorets Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition 1844 ars Stats-Utskotts Förslag. och följande åren. 1838. 1839- 1840. 1841. 1842. L838—1842- Förslag beräkna r Ordinarie Inkomster. 1 jTndeldt .
I hvad mån och på hvad sätt detta bör ske, derom synas meningarna vara delade, och Herr Kontrakts-prosten Rundgrens samt Herr Rosenqvists motioner anvisa i detta hänseende väsentligen olika vägar. Emellan begge står Kongl. Maj:ts Proposition, och det är den, som Utskottet ansett kunna, efter vissa jemkningar» bäst uppfylla anspråken pä en efter tidsförhållandena lämpad och med protestantismen öfverensstämmande lagstiftning i detta ämne. Mest skiljaktigt från de i den nådiga Propositionen uttalade grundsatser är Herr Prosten Rundgrens ofvaniniagna förslag, och i hvad Utskottet redan yttrat ligger det hufvudsakliga skälet, hvarföre Utskottet icke kan understödja detsamma. Men det är i allt fall att bemärka, att detta förslag i sjelfva verket icke löser förevarande fråga, utan endast undanskjuter densamma. Motionären utgår, såsom af hans anförande inom Högv. Preste-Ståndet synes, från det antagande, att de främmande trosbekännare, som för närvarande hos oss med fullt skäl skulle kunna ega anspråk på att förena sig i församling, endast äro de s. k. Baptisterna■ Vore detta antagande riktigt, så borde väl, särskildt för dem och i afseende å deras religiösa frihet, en lag i den ordning, 87 § RegeringsFormen bestämmer, af Konung och Ständer gemensamt stiftas. Men motionären synes sjelf tveksam om riktigheten af nämnde antagande, då han, i tredje afdelningen af sitt förslag, förordar en utredning af de separatistiska rörelsernas omfång samt »den trosbekännelse, dess anhängare antagit.» En sådan utredning vore, för att blifva tillförlitlig, icke gerna möjlig förr än separatisterna vågade ansvarsfritt framträda och gifva sig tillkänna. Sådant skulle dock sannolikt icke inträffa, om motionärens förslag blefve lag; Bih. till R. St. 7 Sami 1 Åfd. 9 Haft. 3 18 Lag-Ulskoltels Betänkande N:o 21. ty enligt detta skulle den, sora omfattade en annan trosbekännelse än den rena evangeliska läran och, efter varning, ej öfvergåfve denna sin tro, drabbas med förlust af »de borgerliga rättigheter, som äro beroende af medborgerligt förtroende.»
Härifrån hade, enligt uppgifter, som vid å rets slut voro tillgängliga, aflidit 118. *) Redan år 1863, mer äu 50 proc. utöfver medeltalet åren 1853 —1857 1864 ytterligare ökadt. Den I Maj. )<l Öfverårige 201. Af föräldrar eller anhöriga återtagna ur barnhusets vård 4. Samt från fosterföräldrar till barnhuset återlemnade 208. 531 Så att vid 1864 års slut qvarvoro 2,652. Inom barnhuset vårdades, öfverförde från år 1863. 230, deraf späda barn 152. Totalsumman af de 3:ne klasserna: späda barn, kolt - barn och äldre barn, utgjorde år 1864 1,274 (1863 blott 1,119), deraf späda barn blott 764. Totalsumman af dessa inom barnhuset (med en utgift för 1864 af 77,345: 38.) 1,274 barn. Utom barnhuset (med en utgift för 1864 af 111,134:4.) 2,652 » uppgick således till 3,926 » med en sammanräknad utgiftssumma af 188,499: 42. Obs. Af dessa 1,274 barn hade 290, deraf späda barn 230, blifvit, på grund af remiss från Öfverståthållareembetet, utan betalning emottagne. Obs. Såsom ammor antagna mödrar hade medfört, 1864, 197 barn (1863 blott 150). Obs. Äfvensom att vid jemförelse af inskrifne barn dessa utgjorde i medeltal: Summa. 811. 693. eller en beklaglig progression. Deremot utvisade mortaliteten nämnde perioder en i det hela glädjande förminskning (oaktadt den höga procm i afseende å de späda barnen i jemförelse med de äldre) eller: Den hade under hela året hållits öppen på dertill bestämda tider.
M:s vederbörande Befh:de om samma beslut underrättas; och e) i afseende på den ändring uti priset å någon markegångs-persedel, som, i följd af besvär, kan utaf Kammar-Collegium meddelas, galle hvad Författningarne för närvarande derom stadga /po Angående indragning till Kronan af de till Militaireoch CivilStaterne, jemte Scholce-Staterne och andra allmänna ändamål indelte räntor och kronotionde-ansia g, emot anvisning af motsvarande summor på Stat. Ehuru Rikets Ständer finna, att till vägabringan Jet af en så beskaffad reglering utgör ett hufvudsakligt medel för bibringandet af större enhet m Ejrpecliiions-Ulskotlets Forsing till unel. Skrifvelse N.o ’>4f - med hänseende så väl till Statens inkomster och utgifter, som löningsförhållandena för indelningshafvare, anse R. St. likväl nödigt att, innan ifrågavarande reglering definitivt företages, det bör utrönas hvad inflytande det föreslagna antagandet af ett årligt medium af io års markegångspris, räntepersedlarnes förenkling, äfvensom den vid innevarande Riksdag beslutade myntbestämningen, må komma att utöfva å spanmålsoch varuprisen samt å förhållandena för räntegifvare i allmänhet. På dessa och de flere skäl, som uti E. K. M:s Nådiga Proposition äro upptagne, finna R. St. frågan om berörde indelningars indragning till Kronan böra tills vidare hvila. 5:o Angående de vilkor, hvarunder den Jöreslagne markegångsberäkningen i allmänhet bör tjena till grund för bestämmandet af lösningsoch leverer in gs-för hållandena emellan räntegifvare och räntetagare. Emot det beslut, R.
Violsirop, se Sirop. 64 Bil. t, Exp.-Vtsk.-s försl. t. und. skrif, N.-o 386. 1 Tullyärde yvantitet föi TullbcräkInförsels Utföra el. niugen. Tull. I 24 På Fastager i k:a 24 6 4 På Bouteiller . Vatten, Lukt-, se Luktvatten. Vau, se Färger. Vaxbilder, se Bilder. Vaxljus, se Ljus. Verktyg, ej specificerade, se Instrumenters, Handtverks. Vicker, se Spannmål, Bil. t. Exp.-Vtsk.-s försl, t, und. skrif N.-o 386. 65 L ;T ullvärde. k>vantitet tor TullberäkInförsels Tull. Utförsels Tull. ningen. tullas serskildt, enligt Art. xc 32 16 öfriga släta, ej 35 specificerade . X tt 8 36 24 Faconerade , brocberade, blommerade el32 ler gauffrerade Dukar: Af gles väfnad, såsom GazeI tt 6 16 Bih. t. R. St. Vrot. io Sami, 2 B., 3 Haft. 66 Bil. t. Exp.-Utsk:s försl, t, uriel, skrif. N:o 386. Tullvärfle Qvantitet föi TullbevakInförs Tull .-Is U i förs Tull tiis | ning cn* Väfnader: Halfsiden: Dukar: Florsoch Ba4° i-ege Af Boune de 1 # 8 O /' O O 36 Soie Andra slag Halfsiden: Alngods: Af Silke och Bomull eller Lin: r # ' [OO Rdr V. (. '33 >2 tö 1 16 1 Släta enfärgade Bandiga och ru1 Aln ifc 6 1 12 tiga Faconerade. och 1 Aln if 8 1 12 brocherade Af Silke och Ull, 1 Aln 12 7 1 18 alla slag Dukar: Under i5 R:drs värde stycket Af i5 R:drs värde och deröfver stycket
S:ma 19,992~ 26%. 19,995 T:r 6 % R:dr 653 T:r 16 k:r å d:o Ersättning för Reserv-hemmansråntor och Förslagsanslag af bilall till Utskottets utlåtande om förän - 133,286: 32. — 4,356: 32. — dring i Salpeter-hjelpens utgörande 14,900 150: 2,027 6031 341 4 Exercitie-Sqvädronornes underhåll: lieser va t iöns-anslag Instruktions-kompanierne (nytt) Fouragering för indelta kavalleriet: För sl ags-an sia g J-L852 Tili Trossens underhåll, 1852 års'anslag .. |. Möteskostnader: Reser v a t i on s-a nslag, 1852 års Ersättning för utöfver Markegångspris förhöjd betalni års Dagporlioner vid tions-anslag, Ig till Inqvarteringsgifvare för och ifrån Möten: Reserva Hör till Stats-Utskottets Utlåtande, 1854, JYii 69. SI Förslag till blifvande Riks-Stat. Penningar. Indelta räntor. .. .. 1 Markegång Kronovärdi. I p& f8rslag. Spanmål. Indelt. Mått. Värde förslagsvis å 6 Vs R:dr T:n. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis ä 6 % R:dr T:n. Tillkommer: Löneförhöjning för Regements-Läkaren 260: Tillkommer: Tillkommer: Löneförhöjning för Regements-Läkaren 285: Tillkommer: Löneförhöjning för Regements-Läkaren 285: Löneförhöjning för Regements-Läkaren Svea, Götha och Wendes Artilleri-Regementer, Reservations-anslag. Tillkommer: Kavallerioch Artilleri-hästars remontering och skoning. Tillkommer: förhöjning 4,600: Lega för hästar till Artilleriets exercis, oindelt Spanmål 2,863 T:r å 6 2/3 R:dr (
Den, som icke har lön på ordinarie slat, utan är extra-ordinarie och lönlös, vare icke till ständig inqvartering berättigad; men åtföljer han tågande trupp, njute inqvartering efter graden af den tjenst han bestrider. • r §• 7 * Vid inträffande befordran skall den högre inqvarteringen godtgöras från nästa månads början efter den, i hvilken fullmagten är daterad; men för den föregående tiden af året efter den fullmagt och lön, som den befordrade då innehaft. Sker befordran till embete eller tjenst, hvarföre inqvartering icke bestås, skall inqvarleringen upphöra, då embetet eller tjensten tillträdes. §. 8. Fördem, som varit i verklig tjenst, men aflidit eller r;nHu£“träknirför blifvit afskedade, må inqvarteringen icke beräknas längre deni, som^nida *1- än till den månadens slut, då afgången inträffat. ler afskeda*. §• 9* Vid commendering till lands eller sjös måge de or;nHu£“ ä^art*' gifta njuta inqvartering för sex månader, räknade från aenJf, som^ommeu" och med nästa månaden efter commenderingens början; deras, men ingen inqvartering för den tid, som öfverskrider dessa sex månader; egande de efter fulländad commendering, att med början af nästa månad, efter skedd återkomst eller inmönstring, inqvarteringen tillträda. De deremot, sorn hafva hustrur eller oförsörjda barn, hvilka äro hemma hos fadren, njuta full inqvartering under comraenderings-tiden. 12 Stat)- samt Allm. Besv. och Oecon.-Vtsk. Betankande N.o 4j. §• Huru inqvarteBlifver en commenderad, som är ogift och bebott ring beraknas for Tr . i • r, • . - dem, som råka i Kronans hus, krigsfånge, njute ingen contant inqvartekrigsfångenskap. rjng under fångenskapstiden. Har han ej bebott
Någon inkonseqvens emot öfriga stadganden förefinnas således icke i mitt förslag, utan vågar jag hoppas, att de anmärkn:r, Hr Printzensköld deremot framställt, må kunna anses vederlagde, och vågar jag derföre fortfara i min anhållan om bifall till förslaget. Gr. Mörner, Axel: Mot det förslag, Gr. Lagerbjelke framställt, hafva åtskilliga anmärkn:r blifvit gjorda, men jag anhåller att, för min del, få deruti instämma och hoppas, att det utaf R. o. Ad. måtte bifallas. Jag vill blott söka, att, så godt jag kan, gendrifva en eller annan af de gjorda anmärkmne. Hvad först angår den anmärknm, att uti förslaget icke funnes intaget något stadgande om rättighet för den beskattade näringsidkaren afl anföra klagomål, så tror jag, i likhet med Gr. Lagerbjelke, att i denna författn. ingenting derom behöfver sägas, ty han har denna rättighet i Revilln:s-Förordn:n sig tillförsäkrad. Det finnes visserligen uti I2:te §:n af Utsk:s förslag stadgadt, att gästgifvare eger rätt att öfver Taxerings-Kommitéens beslut sig besvära, men då uti samma § stadgas att: ”Gästgifvare, som icke inom en månad från det Taxerings-Kommitéens förrättning blifvit afslutad, hos socknenämnden upsagt den rätt till bränvin® utskänkning, som gästgifveriet åtföljer, vare underkastad den afgift, som bör under det nästföljande försäljningsåret utgå för det kannetal, hvilket i nu stadgad ordning blifvit bestämdt”; så 9* 132 Den 9 Augusti f. m. vill jag lemna derhän, hvad nytta denna besvärsrätt kan medföra för gäslgifvarne ; men det är dessutom icke här stället att derom tvista. Deremot utgör den 12:te §:n ett stöd för Gr. Lagerbjelkes förslag, enär uti denna § finnes föreskrifvet, att Taxerings-Kommittéen skall i förväg, innan gästgifvaren börjat sin utsäljuing för året, bestämma hvilken skatt han bör erlägga. Således skulle, enl.
Jig underställer ock Ridderskapet och Adeln, om uti ett land der, under 180g års Riksmöte, clemia märkliga tidpunkt i öar Historia, då Samhällsordningen var 1 ä a sin upplösning, då lagstiftningen återgått till sitt enda råtta ur. sprung, Nationen och dess Representanter, då desse kunde med jagttyg nde af ordning och lugn gifva Nationen en Constitufion. uti hvilken hvaije § vittnar om L gstiftarens sans och, måtta, välja Konung och Thronföljare; om, säger jag, man afser denna erfarerb t och under en tid, då Samhällsordningen vunnit stadga och tiygjihet. af ifrågavarande motion med skål kan hämta någon anledning att varna oss mot vådorna al dess antagande. Den 27 Januarii, Jag tillstyrker således för min del, att Friherre Åkerhjelms motion blifver till RiddarhusUtskottet remitterad. Grefve Spens, Carl Gustaf: Efter Herrar Mannerstams och Rosenblads yttranden i åmnet, äger jag i det hela föga att tillägga. Alldeles oberedd begärde jag ordet, för det jag kände min öfvertygelse i saken vara bestämd, och ansåg dubbelt inconsequent att dölja denna, endast derföre att man ej haft tid utföra den till ett tal, i en fråga, der ett af de anförde huf~ vudskälen för den opinion jag för min del ej. kan dela, var svårigheten för en ovan talare att yttra sig i närvaro af 100 personer mer, ån de 5oo, som redan finnas här. Jag begärde ordet, då jag hörde ifrågasättas, att det nu förevarande åmnet skulle vara constitutions-fråga och blott i ConstitutionsUtskottet kunna väckas. En talare påstod att 58 §. Riksdagsordningen, skulle genom antagande af denna motion blifva utan allt ändamål, och att hvad som gjorde en Grundlagspunkt utan ändamål, var äfven i och med detsamma Grundlagsfråga. Men svårt år att bedöma, når en §. år gjord utan ändamål, och hvem skulle, enligt Grundlagen vara domare deröfver? RegeringsFormen som bokstafligen skall tydas, säger:
\ Tillsammans r:dr 168,600: Dessutom och med afseende å det ansenliga belopp, hvartill kostnaderna för sänkningen af sjöarne Rengen uppginge, och hvilket icke motsvarades af den landvinning och jordförbättring, som derigenom komme att beredas, och då vederbörande vatten-verks egare måhända icke kunde lagligen tillförbindas att medgifva förändring, utan endast utlösning af dessa verk. har friherre De Geer, utöfver sitt erhållna uppdrag, uppgjort ett annat alternatift kostnadsförslag, en - S/ah-Uinkolfei» UllåtmnJe. Avo 163. 9 ligt lr,iiket Stora Uengen skulle komma att sänkas endast !.<> fot oell Lilla Hellgén .' La fot. men deremot ej blott Qville qvarn, utan äfven alla vatten-verken vid Brokind utrifvas; upptagande detta sednare förslag, hvilket jemväl afser tillvägabringandet af den föreslagna båtleden mellan nyssnämnda 2:ne sjöar, samt sjöarne Jernlunden och Asunden, ett kostnads-belopp af r:dr 75,300: •—• häruti likväl icke inbegripna inlösnings-summorna för vatten-verken, för hvilkas inlösning utgiften ansetts icke ens approximativt kunna uppgifvas. Enligt kommissions-landtmätaren Marins beräkningar, skulle den invid dier i närheten af ofvannämnde sju sjöar befintliga kärrmmrk, som genom sjöarnés sänkning konunc att förbättras, utgöra 3,449 T:ld 29 kpld. hvilken jordrymd för närvarande dock ej kunde uppskattas till iner än 581 Tild 27 kpld. Den nya jord, som genom sjösänkningen komme att erhållas, skulle utgöra 1,186 „ 3 hvaraf en del väl hittills vore vattenfri under någon tid af året, men hvilken allenast uppskattats till 20 T:ld 3 kpld.
Direktionen ansåg nemi., att då åt Riddarhuset blifvit erbjuden en donation af så betydligt belopp, som den ifrågav:de, borde man icke skjuta den ifrån sig, utan att åtminstone försöka att bringa föreskrifterna derhän, att de kunde få en antaglig form. Den, som jemfört det af Hr Roos först framställda [örslaget med det, som han sedermera aflemnat, har också säkerligen insett den stora olikheten dem emellan, och de stora fördelar, som genom det sednare skulle R. o. Ad. tillskyndas. Det torde tillåtas mig, att något närmare redogöra för detta förslag, isynnerhet som Ridd.Utskrt, i åtskilliga punkter något otydligt framställt de emellan båda förslagen varande olikheterna, hvarigenom äfven saken fått en helt annan färg, än den verkligen har, då man läser urkunderna. Gåfvan bestod ursprungligen af 100,000 rdr, hvilka fördelats till olika ändamål, såsom till Riddarhuset, lill ätten Roos af Hjelmsäter, till Djurgårdsbrunns aktiebolag, till afkomlingarne af vissa slägter, till Frimurarebarnhuset, samt till pensioner åt medellösa enkor och ogifta fattiga fruntimmer af adlig börd m. m. Hufvudsyftet af donationen var dock att kapijalet under en längre tid skulle accumuleras, innan någonting deraf skulle få utbetalas. Direktionen sökte förmå gifvaren att i denna punkt något modi - I> p ri 1 September. flera bestämmelserna, så att Riddarhuset skulle tidigare komma i åtnjutande af åtkomsten utaf det skänkta kapitalbeloppet; men derutinnan var Hr Roos obeveklig. Enligt det ursprungliga förslaget, hade ingenting bestämdt blifvit anvisadt tili administrationskostnadens bestridande. Deremot ejordes erinran, hvilken hade till följd, att V2 proc. å det donerade kapitalet bestämdes att för ändamålet utgå, till dess kapitalet hunnit föröka sig till en viss utsatt summa, då åter andra grunder för administrationskostnadernas betäckande fastställdes, och medgafs i allmänhet att hvad som icke till förvaltningskostnaderne behöfdes, skulle af Ridd.Direktin få till andra för Riddarhuset nyttiga ändamål användas.
Stats-Utskottet, som då behandlade frågan, upplyste, bland annat, att, efter det besigtning och undersökning, för beredande af en förändrad reglering utaf förenämnde kronoparker, blifvit af vederbörande verkställde, samt de dervid anmälda anspråk å skogshygge och mulbete granskade, Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den 28 Maj 1830, förordnat, att parkerne borde för Dess och Kronans räkning bibehållas, i hvilket afseende åtskilligé beslut och föreskrifter, rörande framtida hushållningen med desamma, blifvit i Nåder meddelade; hvarjemte, beträffande de vid omförmälde undersökning framställde anspråk å skogsfång för hemmanen inom Åse Härad, Kongl. Majit i Nåder förklarat, att, enligt hvad Kongl. Resolutionen den 12 Februari 1735 tydligen utmärkte, den Åse häradsboer derigenom från ifrågavarande kronoparker medgifiia hjelp till byggnad och vidmagthållande af deras hus , icke varit dem gifven såsom någon laglig rättighet eller vore af annan egenskap, än andre derå tid efter annan medgifne utsyningar; i följd hvaraf och då, efter hvad upplyst blifvit, nämnde hemman icke hade oundgängligt behof Statssamt Allm. Beseoch Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 18. 15 af skogsfång ifrån parkerne, något understöd derifrån icke vidare kunde dem tilldelas. På grund deraf, och då således den väckta frågan om Åse Härads rättighet till utsyning å kronoparkerne Runneoch Halleberg redan blifvit af Kongl. Maj:t pröfvad och afgjord, ansåge sig Stats-Utskottet, som saknade anledning att för framtiden föreslå någon förändring uti hvad Kongl. Maj:t angående hushållningssättet med nämnde kronoparker i Nåder förordnat, böra afstyrka all åtgärd i följd af det väckta förslaget. Utskotten, som tagit i öfvervägande
För öfrigt, och då jag hört, huruledes man nu ångrar sig hafva påbörjat Canalen, kan jag ej underlåta, att påminna mig den tidpunkt, då de stora vatten-communicationerne i norra delen af Riket möttes af så mycket missnöje då opinionen stridde emot detta företag — hvilket man nu välsignar. Och då Götha Canal arbetet är så nära färdigt, 38 Den 16 Junit f. m. tror jag ej, att vi' på en gång böra öfvergifva det, för att åt efterverlden lemos ett bedröfligt exempel på vår hastighet att besluta, vår hastighet att åter nedrifva, och vår oförmåga, att utföra hvad vi en gång päbegyijt. Friherre Pheiff’, idolph, anförde skrifteligen : Redan tvenne gångor har jag i frågan om Götha Canal-arbetets fortgång i hela dess vidd, yttrat mig till Protocollet, och vill derföre nu icke länge upptaga en för Högloflig^ Rtdderskapet och Adeln dyrbar tid. Med åberopande af dessa mina anföranden, får jag nu förnya, att jag för ingert del medgifver dess utförande efter den uppgifna plan. jag förmodar, att det skapande snille, som uttänkt denna vidsträckta plan, äfven har förmåga att nu, när Rikets väl det fördrar, utan för stora förluster insktänka den samma, och inträffade lycki ga tider, då jag finner, att mitt Fädernesland utan för känbara uppoffringar kan genom detta företags fullbordande befordra framtida nytta, och förtjena efterkommandes beundran, skall jag vara den förste, som yrkar verkställandet deraf, likasom jag nu, med den aktning jag bör, anser andras mening härom, ehuru den är olik med min ; men hvad jag på det högsta bestrider, är den här nog ofta yttrade framställning, att 1818 års Ständer ej skulle kunna ändra, hvad 1815 års Ständer beslutit.
Stånd gillade förslaget eller två Stånd stannade mot • vå samma förslag borde hvila till afgörande vid nästa Riksdag. ' Till sistnämnda bestämmande har Utskottet hemtat anledning så viii al det i senare momentet af 8i §. Regeringsformen stadgade, härmed analoga behandlingssättet af de utaf Konungen föreslagna, men af Constitutions-Utskottet afstyrkta Grundlags-förändringar, hvilka försla<r genom blott a:ne Riks-Stånds beslut anses förblifva hvilande till nästföljande Riksdag, som ock af dea allmänna grundsats, att till för - 4 ConstitiUions-TJtskoitcts Memorial N.o 84. stärkta Utskotts, stundom a( en enda Ledamots röst beroende, utslag allenast sådana frågor böra hänvisas, som oundgängligen fordra ett definitivt afgörande vid samma Riksdag och icke kunna på annat sätt bringas till ett slutligt resultat. När fråga åter blott är om preliminaira beredningen af förslag, öfver hvilka det afgörande beslutet måste till en kommande tid uppskjutas, har Utskottet ansett en af halfva representationen, eller af dess pluralitet förklarad opinion om nyttan och behofvet af en utaf Constitutions-Utskottet tillstyrkt Grundlags-förändring kunna och böra inrymmas den vigt, alt tid till mognad, till gillande eller ogillande af ett allmännare upplyst omdöme, lemnäs denna opinion intill en nästföljande Riksdag. Till följd häraf får, för grundlagsenlig åtgärd, Utskottet vördsamt föreslå: 1:0 att senare momentet af 56 §. Regerings-formen må derifrån aldeles utgå, och i stället endast inflyta en hänvisning till 81 §.; 2:0 att berörda moment, jemlikt anförda grunder, förändradt, ma öfverflyltas till 81 §. Regeringsformen, för att utgöra dess andra moment; 3:o att, då 56 §.