Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad Stats-Utskottet sålunda ansett sig böra föreslå, får Utskottet dessutom tillstyrka Rikets Ständer, alt beslutet härom måtte varda hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldt, äfvensom att Utskottet måtte få sig uppdraget att, för behörigt iakttagande, meddela Fullmägtige i Riksgälds-Contoret ej mindre samma beslut, än hvad Riket* Ständer framdeles kunna finna för godt att, rörande nu uppgifna samt öfriga Riksdagskostnader, serskildt stadga o«h förordna. Stockholm den 24 Februari i8/{o. 4 StatsUtskottets Utlåtande N:o 9. Ankom till Exp-Utsk. den 24 Februari» kl. 3 e. m. Utlåtande, angående ersättningen för Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmännens Riks dagskostnader. (RGS. A.) Till Stats-Utskottet laar Vällofl. Borgare-Ståndet remitterat ett af Herr D. Helsingius väckt förslag, att bemälle Riks-Slånd måtte vid innevarande Riksdag, i likhet med den sistförflutna, afsäga sig alla representations-middagar hos Ståndets Talman, samt att, till ersättning för Herr Talmannens egna Riksdagskostnader, måtte af allmänna medel anslås ett lika nedsatt honorarium, som vid sista Riksdag, eller zfoo R:dr i månaden. I förmodan, att de under fordna Riksmöten brukliga, men, enligt samtliga Riks-Ståndens beslut, vid sista Riksdag afskaffade, såkallade Landtmarskalksoch Talraans-tafflar ej eller vid innevarande Riksdag komma att ega rum, anser Utskottet följaktligen någon fråga om anslag till bekostande af så beskaffade representatious-måltider,nu icke böra uppstå.
December i836 uti 2tdra puucten, jemte stadgandet, att det må på Öfver-Ståthållare-Embetet i Stockbom och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länen bero att, med afseende å de skattskyldiges största beqvämlighet utsätta tiden för uppbördsstämmornas hållande inom Januari, Februari och Mars månader hvarje år, väl innehåller, att, der serskildte omständigheter gifva anledning till längre anstånd, uppbördsstämman må kunna framflyttas till sist inom medlet af April månad; men att denna sistnämnde tid, eller början af nyssnämnde månad, efter motionärens åsigt, vore den för uppbördsstämmornas hållande lämpligaste, enär landlmannen derigenom skulle kunna undgå att höstetiden unBih. till R. St. Besv.-^och Ekon.-TJIslottens Betänkande, N:o 52. der det svåraste väder och väglag, öfver höfvan anstränga både sig och kreatur, och till underpris alyttra sina producter, för anskaffande af medel lill uppbördsstämman i början af följande året, utan deremot finge tillfälle att begagna sig af de mera gynsamma conjuncturer under marknaderne, af hvilka icke mindre än 69 in folio under loppet af Februari och Mars månader; genom hvilken Iramflyttning af uppbördsstämmorna största fördel skulle beredas i synnerhet för arrendatorer och brukare af andras jord, emedan dessa under Februari eller åtminstone (öre den i4 Mars nu måste, jemte krono-utskylderne, äfven betala sina arrenden och husbonde-skatter, hvilka medtogo en stor del af deras hopsparade tillgångar.
Den första är verkandets källa; den andra, mottagandets; men den tredje är det egentliga lifgifvandets, – emedan hon förenar det verkande i den förra med det mottagande i den sednare, eller de principala krafterna med de instrumentala; hvilka, såsom sådana, blifva organiska. Är inflytelsen af lätt art och ordning: då har den sitt ursprung i den kärlek, som är, liksom den djupaste, så äfven den renaste affectionen af förening mellan verkande och mottagande krafter; och vi känna då, enligt vår varelses mått, i vårt inre alldeles detsamma, som sjelfva den Eviga Kärleken känner, – nämligen en åtrå som eftertraktar ingenting med större ifver, än ett samband, hvari hans väsende brinner, icke för sig, utan för ett annat, och anser för sitt eget endast det, som detta andra med honom delar och återmeddelar. I detta samband är således ett såsom två, och två såsom ett; eller enheten kan der tillvara endast såsom ömsesidighet, och ömsesidigheten endast såsom enhet. Det är ock detta, som all jordisk kärlek – t. ex. i tvenne älskandes omfamningar – sträfvar att uppnå och uttrycka. Men hvad der är en ofullkomlig sinnebild, – och esomoftast en bild, hvari är mera sinnlighet än sinne, – det är här saken sjelf; eller det deri grundade förhållandet, å ena sidan till Gud, å andra sidan till Menniskor. Då bäfva vi ej heller för tusentalet af de gräsliga odjursoch vidundersskepnader, i hvilka Verldens Furste förskapar sig att skrämma oss, sedan vi genomskådat beskaffenheten af hans tjusgestalter. Trygga genom den Högsta Kärlekens vishet, som är med oss, kunna vi till och med leka med Motståndarens vrede och sticka vårt hufvud in i hans lejongap, utan att han mäktar tillfoga oss den ringaste skada.
R;dr sammanräknade taxeringsvärdet af de 2:ne nuvarande bohemmanen; — samt slutligen att intetdera af dessa hemman är så beläget, alt länsmannen i Gräsgårds härad kan der beqvämligen hafva sin hostad och icke heller så inkomslgifvande, att derå kan af jordens afkastning bekostas och underhållas åbyggnader af den storlek och beskaffenhet, som boställshafvarens någorlunda belåtenhet påkallar, hvaremot Bredinge skall vara synnerligen väl beläget lill bostad för länsmannen och är försedt med åbyggnader, tillräckliga för hans behof; — vid hvilket förhållande Kammar-Kollegium, då ifrågaställa byte skulle bereda kronan ej blott ett för berörde länsmanstjenst i flera hänseenden mera lämpligt bohemman, utan äfven ett i jordoch åbyggnader fullgod t, om icke bättre vederlag för nuvarande bohemman, i underdånighet hemställt, att, sedan sökanden Marmolin styrkt såväl sin egande rätt till TV ma»lal N:o 9 Bredinge, som detsammas gravationsfria beskaffenhet samt handlingarne derom till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande aflemnat, det föreslagna bytet mätte få gå i verkställighet och sistnämnda hemman alltså blifva kronooch bohemman för länsmannen i Gräsgårds härad, samt { mantal Melby N:o 2 och T3gmantal Näsby N:o 8 deremot kronoskatte, genom hvilket byte någon förändring med de trenne hemmansdelarnes räntor, kronotionde, rotering, utmarks-skatt samt öfrige utskylder och besvär icke komma att ega rum. Med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt vill Kongl.
KällareTracteursSpisqvartersoch Krognäringarne drifvas af 3 Källarmästare, 10 Tracteurer, g Spisqvartersoch Gårdköks-idkare samt 28 Krögare, med 4 Kypare och 8 Lärlingar; Hvarjemte delta år i Staden blifvit inrättad en mathållning utan spirituosa. Dessutom finnas i Staden 2:ne Apothekare med 4 Provisorer och 5 Lärlingar samt 2.*ne Boktryckerier med 17 Gesäller och 7 Lärlingar. Binäringar, som lemna afsättning utom Länet, finnas ej. Upsala Stad har att påräkna den mästa tillförseln af Landets producter ifrån de omkringliggande Socknarne i detta och Westmanlands Län, men synnérligen ifrån delta Läns Norra del, på 2 till 6 å 7 mils afstånd. Största delen af Stadens Handelsvaror och tillverkningar blifva ock dit afsats, Härvarande Handlande hämta, hufvudsakligen, sina varor från Stockholm, med hvilken Stad denna ort nu har obehindradt och beqväm sjö-kommunication på Mälaren, sedan Upsala å samt åtskilliga ställen i den öfriga farleden blifvit, efter Kongl. Majrts Nådiga befallning, upprensade på allmän bekostnad. Till den lyckliga omständighet, att Handeln och Näringarne befinna sig i stigande, verkar, utan tvifvel, den omgifvande Landsortens innevånares ekonomiska ställning, som under de sednare åren, betydligen förbättrats och föranleder dertill att Stadsmanna-tillverkningar och de Hendlandes varor lifligare eftersökas. Staden börjar ock nu utöfva en bättre inflytelse på Landets jordbruk än förr ägt rum. Stadens egna, ovanligt stora och bördiga åkerfält, hvilka med undantag af några få Tobaksoch Jordfrukts-plantager, uteslutande användas till Sädesproduction, gifva väl en så betydlig afkastning, att de till stor del förse Stadens eget spannmålsbeliof, hvadan handeln med denna nödvändighetsvara och icke här äger särdeles liflighet; men Landtmännens ladugårds-producter samt råa och arbetade skogs-efFetter finna alltid rätt förmånlig afsättning. Tillgången på skickliga och pålitliga arbetare är knapp.
Alt hwad här redan widlyftigr blifwit anfort om en ytterligare revision af re föregående arén beror af den allmänna frägan om EommitHens nedsättande. Friherre 8taLl von hollstein yrkade hwad han förut anfört, anseendes den meddelta bcräktelsen om Starswerkets inkomster och ut,ister icke sa fullständig enligt Reqeringslagarnee fvroringar. Friherre ak Wettsrsteät, (Zustaf: Jag tror -et finnes maen Ledamot bland Höglast, Ridderssapet och Adeln, som i det minsta sätter i fräqa huruwida Regeringslagarna böra följas. Jag finnér icke eller uti Srats-Utskottets förfarande nägot deremot stridande. Jag tror mig under disronrserna haswa funnit, att hela denna stridighet beror pä den hufwndfrägan huruwida revisionen öfwer de 18 ro föregående ären kunnat göras efter nu gällande lagar. Det torde rillätas mig att sä fragg, hwar gränsen wyce för en revision om icke den lagen som henne påbjuder, och ym när ,7a7> ärS Regeringsform gälde, enligt densammqs söreffrifter, id84 ärs förwaltning kunnat granskas, Friherre 8taei von käoUkein: Att granskningen öfwer dessa räkenskaper mäste ske efter nu roa - 662 Den 22 Junis. roarande lagar och icke efter sädana ftin genom Regeringsformen bsiiwik afskaffade borde icke kun» pa säkias i fragg. Riksens Sländer haswa också redan wisar sädanr igenom den method som blift wik iakttagen wid 1829 ärs Riksdag, dä Skarshltskoltet till Riksens Ständers afgörande hemstälde, om. Riksens Sländer wille genom egna leda. möter eller pä annat sätt granska besia. Del mae icke något band ys äldre lagar som föranläe dem till delta hemställande, uran dek ivar blott mängs hen as andra göromål som hindrade Siats-Utffottet att sjelf förrätta della.
Äfvenså finna vi en af dessa modifierande omständigheter vara det tillfälle, denna allmänna uppmärksamhet äger, att följa hvarje Domstols handlingar, då äfven de lägre af dessa alltid sammanträda i folkrika Städer* just vid tidepunkten af ca stor bildad publiks sammanvaro, hvilken sålunda sedan den lika med Juryn följt Domarens undersökning af förevarande mål, kan lika med Juryn stadga sin moraliska öfvertygelse; och på detta sätt bildar en slags kontroll öfver dennas godtyck, liga rätt till beslut. Men allt detta oaktadt, ser man likväl vid sådane måls behandling* der enskildta passioner närmare vidröras eller häftigt på individuella opinionen verkande ämnen förekomma, i sjelfva England det godtyckliga afgörandet genom Jury medföra väld och orättvisa. Såsom exempel häraf återkallar mitt minne 2 händelser ur Engelska Lagskipningens historia, den ena från Åmericariska oroligheternes början, då en i Boston vakthafvande Of, ficer, som först sedan han nära blifvit misshandlad af Folket tillåtit sig gifva eld, likväl af en utaf just samma Folk sammansatt Jury förklarades skyldig till mord, och endast genom befälhafvande Generalens ingrepp i Dosnaremagten kunde räddas; den andra, då efter det fanastiska upploppet i Birmingham 1790, under hvilken man satte eld på ett Dis - Deh 21 Maji f. Vu 2^9 Sidentetcapell och dess Predikants den lärde Priestleys hus och dyrbara samlingar, samt han Sjelf med moda blef räddad ur mordbrännarres händer, en af Stadens invånare utgjord, ej mindre fanastisk, Jury, oaktadt ovedersägliga bevis, frikände de hufvudsakligaste brottsligare ile, och först sedan Domrarne funnit sig befogade hålla till dem ett skarpt tal om de skyldigheter, de åsidosatt, fällde några mindre brottsliga. Och vid politiska förbrytelsers afdömmande ser man ej vanligen utgången bero mindre på sakens rätta förhållande, än på hvem, som tillsatt Jury, antingen en af Rege-, tingen eller en af Oppositionssinnade Magistrater utnämd Scherif?
Masugnar, 3 Hamrar och 6 Härdar « . * * * . 1 Hammare och 2;ne Härdar , 84,000 S5j00o iGs 2 497 24 — med 3245 Skepp:d Smide, med 994 Skepp;d Smide. Rätteligen utdraget betygar Klef HäradsskrifvareContoir den 8 Mars 1815. Tessmer. ( oiaAuauf -i* Ji tatis tb c: f.ia $.s £ gfs ibb iUJF p?r* . CUS? lif J UJGfc - Utdrag af PröfningsComitéens i Upsala Lån TaxeringsLångd för år 1813. Ridd. och Ad. Protocoll 1815, I Del. sid. 319. Film Socken. sterby Stångjernsbruk med Härdar och 2;ne Hamrar • Hemman. TaxeringsComitéens åtgärdPröfningsComitéens För fel Fast Egendoms värde. Tillkommer. Hufvudsumma. Afgift. Fast Egendoms värde. Afgi ft. Fast Egendoms värde. r? PartiSumma. Hufvudsumma. PartiSumma. Hufvudsumma. Rätteligen utdraget betygar. Upsala LandsContoir den 13 Mars 1815* 2 9 73 45 |TaxeringsComitéen har oberäknat afgiften efter 'tillverkningen. of oh. Holm, FältKamererare och LänsBokhållaie. Utdrag at Beredningsoch Taxerings ■ Längden för Olands Hårads, Dannemora och Löfsta TingSiageis Distiict för år 1813. Den Skattskyldiges namn och caracter. Herr Baron C, De Géer. Hemman, Lägenheter, Verk och Inrättningar. Löfsta Socken. Löfsta Jernbruk med 1 Masugn, 3 Hamrar och 6 Härdar Åkerby Jernbruk med 1 Harnmare och 2 Härdar C K** 3 P O 3 P Cfc *—* — BeredningsComitéens åtgärd. Fast Egendoms värde.
Men, sorn det uppskattade Hemmans-värdet i de flesta Län öfverstiger den år i8a3 fastställda Min imi-Tariff, och nedsättning under detta Riksmöte således är alt förmoda, påräknas blott Af Frä/se-Räntor beräknas hvad sorn årligen per medium sedan år i8a3 utgått, eller omkring Lägenheter utgjorde år 1828 Bevillning i7,585 R:dr32 sk. 9 r:st., men upptages här till Qvarnar beräknas till Bergverken , i anseende till föreslagen förökad controll, anses kunna gifva Manufacturier beräknas, af lika orsak till Fabriks-Inrättningar upptagas till bör Egendom, tillhörig Kongl. Maj:t och Kronan upptages: afgift för Arrendatorer och Lägenheter, sora betala 3o procent af Räntan . R:dr 924,000 sk. Transport 829,950 För Egendomj tillhörig Allmänna Bolag, erlades 1828 Bevillnings-afgift för Arrendatorer och Brukare R:dr 208: 8: 6, men här upptages blott > . För Egendom, tillhörig Fromma Stiftelser, beräknas ”afgift af Arrendatorer och Brukare” Arrendatorers af andra Hemman, Frälse-Räntor, Lägenheter, Bergverk , Manufacturier, Qvarnar och Stads-Jord, afgift, som år 1828 utgick med 27,019: i5: 10, beräknas här till Af Borgerlig Rörelse debiterades 1828, R:dr 244.837: 3i : 7, och beräknas bär till Stånds-Personer samt andre Invånare i Städerne, utom Burskap, Som år 1828 påfördes R:dr ii,o3i: 1: 8, upptages har blott till Af Gästgifverier , Värdshus och Krogar beräknas, med afseende å nu föreslagna Beviilnings-Stadgande, till Handlandes Betjening upptages till Handtverks
Reutersköld. Efter erhållet tillstånd att inför Kongl. Majit få anmäla hvad i afseende på regleringen af utgifterna under Riksstatens Andra Hufvudtitel vore att iakttaga, anförde Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern, beträffande: l:o. Justitie-Stats-Expcditioiicn. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet afgaf under sistlidne Riksdag ett betänkande, deruti, med anledning af en väckt motion, och då numera, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 22 Juli 1858, ett Statistiskt embetsverk blifvit inrättadt, som skall hafva till föremål att ordna och sammanföra de statistiska arbetena för erhållande af en i möjligaste mån fullständig, fortgående statistik, som åskådliggör förhållandena i alla förvaltningens grenar, Utskottet, som ansåg jemväl brottmålsstatistikens arbeten både till vinst för arbetena och för beredande af besparing i de derför nu utgående kostnader, kunna till detta embetsverk öfverflyttas, hemställde, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes, så snart omständigheterna sådant medgifva, låta till Statistiska Tabellkommissionen öfverflytta de göromål, sorn nu i och för upprättandet af brottmålstabeller äro åt en Expeditions-Sekreterare inom Justitie-Stats-Expeditionen uppdragna; och detta Utskottets betänkande blef af två Stånd bifallet, ehuru det till följd af två Stånds afslag ej föranledde till någon åtgärd. 71 i 11. till R. St. Prot. 1862—1862. l:a Sami. 1:a A/d. A 2 Bil. Nio 1 a) till Kongl. Majlis Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862.
Bihang till R. S. Fröt. 9:de Sami. 12 178 Prot, Utdr. d. 17 April 1823. Allm. Besvärs och Ekonomi-Utskottets: Om dröjsmål med economiske för fattningars verkställande. N:o 28 Om anläggande af en Köping i Fryxände Socken af Wermland. N:o 29 angående reglering af den till Lunds Akademi-Stat anslagne Lånings-Spannmål. N:o 30 Rörande förbud för Bergmästare att utfärda economiska Författningar. N:o 31 Om fullgörande af sådane skyldigheter, som Bergsmanshemmans åligga. N:o 33 Angående yrkad lindring i KromoBrefbäringen. Om åtgärders vidtagande till förekommande af Stegring i tjenstehjonslönerne. N:o 35 Om en Stads 'anläggande i Kronobergs Län, som om rättighet till årliga frimarknaders hållande i Wrigstad, Rydaholm och Strandplatsen Stenuoge Sund. N:o 53 Angående förbättrad reglering af Postgången. Från Högloft, Ridder skåpet och Adeln. S. D. f. m. Föredrogos å nyo och åter - Prat. Utdr. d. 17 April 1323. 175 remitterades, i anledning af de utaf åtskilige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, Lag-Utskottets d. 5 och 14 dennes afgifne, samt d. 25 derpå följande, f. m. på bordet lagde, Betänkanden; N:o 31 Om rättighet för Syskonebarn samt med hvarannan på sidan i Svågerlag varande personer, att ingå i äktenskap, utan att behöfva söka Konungens tillstånd. N;o 32 Om förbud för Ledamöter i HofRätt, att sig emellan byta lottade mål. N:o 33 Angående påskyndande af LagCommittéens arbete och granskning deraf. S. D. f. m. Vid förnyad föredragning af Allm.
Den lindring i bevillning, sorn jag an-, sett kunna vinnas, torde böra beräknas icke allenast å Fastighetsvärde och Näringar, utan äfven sträcka sig till Bränvinspannerymdsafgifien, som för större Pannor är öfverdrifven; sedan förädlingen af Säd till Bränvin medför alltför ringa vinst, för att motsvara afgiften. Det synes i alla fall orimligt, att, såsom en Ledamot här rigtigt anmärkt, Pannerymdsafgiften skall kunna uppgå till mer än fyrdubbla beloppet af bevillningen å den Egendom för hvilka bränningsrättigheten begagnas 3:0 Den för Bevillningstaxeringen å fastighet på Landet lagde grund af försäsäljningspriserne och ännu mera den för hvarje Län utsatta Minimisumma, hasa bundit händtrne på Taxeringsmännen, att de långt ifrån att kunna följa sin öfvertygelse? måst våldföra dets 532 Den 21 Febr nar ii. och deras åtgärder hafva i de senare år;n varit nästan öfverflödiga. Dessa band bösa lossas. Riksens Ständers beskattningsrätt, så väsendtlig i det hela, är icke lika användbar i detaljen Den utöfvas vid Riksdag med hänsigt på det allmänna, men vid TaxeringsComiteér oftast med afseende på det enskilda interesset. Erfarenheten lemnar kanske öfverallt bevis härom* Denna Taxeringsmethod torde dock ännu böra bibehållas, men en säkrare emedlertid förberedas. Då det redan befunnits i tillämpningen omöjligt, att taxeringen får rätta sig efter de ofta betydliga förändringarne i Fastigheternes eller productionernes värden, kan utan obillighet ett taxeringsvärde för en längre tidrymd af t. ex. 50 år bestämmas, icke absolut, utan relatift hemmanen och lägenheterne imellan, Detta, verkställdt med erforde» Sig noggrannhet, skulle medföra den förmon, att, sedan den bevillning, som af hela FastighetsMassan bör utgå, blifvit fastställd, beloppet i och med detsamma vöre bestämdt för hvarje särskild lägenhet
Jag känner exempel på gamla tjenstehjon, som hafva en bespard penning, men som, af farhåga att sparbanken kunde förspilla deras medel, icke våga der insätta sina penningar; och sorn dessa äro alltför obetydliga att kunna utlånas tili andra nog säkra låntagare, så ligga deras medel oförräntäde. Om nu en K. skrifvelse skulle på R. St:s begäran utfärdas, och denna skrifvelse som vanligt upplästes från predikstolarna; så tror jag, att fördomarna och farhågorna hos fattigt folk derigenom skulle undnnrödjas och dem beredas tillfälle att förränta deras små behållningar. Någon ansvarighet för Konung och Ständer kunde naturligtvis icke derigenom uppkomma; ty ansvarigheten för medlen måste rätta sig efter de reglementen, hvilka anginge förvaltningen af de i sparbankerna insatta medel, hvarefter långifvarne hade att rätta sig. — När man sålunda, efter min tanke, hvarken kan antaga detta betänk., och ej heller bör ofslå det; så synes ingen annan utväg återstå, än alt återremittera det. Lämpligast tror jag dock att det vore, om R. o. Ad. antoge den utväg, som Frih. Cederström yrkat, nemi. att sätta detta betänk, i sammanhang med frågan om fattigvården. Antingen denna fråga förut varit upptagen af Utsk. eller icke, så ser jag intet hinder för hennes införande i den framställning rör:de fattigvården, som Utsk. har att afgifva. Derföre anhåller jag, all R. o. Ad. mätte återremittera betänkandet. Frih. Raab: Hr von Hartmansdorff har föreslagit, att ifrågavar. betänk, bör återremitteras för att sättas i sammanhang med faltigvårdsfrågan. Jag får i anledn. deraf äran upplysa, att betänk, om fattigvården redan är under tryckning, hvarföre delta betänk, nu icke vidare dermed kan sättas i sammanhang.
Jag vördar en hvars enskilta Öfvertygelse i detta sorn i andra ämnen, och dess rått, att den framföra. Jag skall ej hel ler förspilla tiden med en vederläggning, öfverflödig för allmänna opinion, och troligen frukt*, lös för de iå undantagen; men Hans Ex cel len oe yftrar sig tillika så hår: __ ”sällan föreslås andra botemedel ån minskning i skatferne, och indragningar vid stora Flottan och Arméen. I både ena. och andra fallet klandras styrelsen, undef det man synes vilja så inskränka Konungarpagten, i financiella och administrativa årender, att den ej skulle kunna uträtta, något af def goda och nyttiga.” Det är dessa förvånande tillmålen jag dristar bestrida. Så vå! jag, som en mlngd andra hafva hår framställt tillståndet i landet;, rnen de fleste hafva ock dervid fogat helt andra förslag till det ondas afhjelpande, ån skatternas minskning, och indragningen vid Flottan, och Arméen. Och ingen af dem, sorn. yttrat sig om Landtmannens, genom penningskris t och. vanvårdet å dess produkt, iråkade förlägenhet och nöd, ingen af deni, hvilka lika med mig, hafva uppgifvit Disconternas falj, oell rörelsecapitalets hastiga förminskning såsom orsaker dertill hafva varit nog okunnige, att klandra styrelsen för slika Rikets Stånders egna åtgärder, ej heller för följderna deraf. An mindre hafva vi gifvit anledning till det sårande tillmålet, att i något fall synas vilja inskränka Konungarnaglen, en tanke så himmels - 138 Den I Martil, vidt skild från hvarje redlig Svensk mans känsla och afsigt, att jag anser den i blotta föreställningen för en vidunderlig produkt. — Sådant vittnar jag om mig sjelf, och sådan har jag funnit sinnesstämningen inom detta Riddarhus, inom min aflägsna hembygd, inom hela Fäderneslandet. Må det alltså vara mig tillåtet att afskudda oss en så oförtjent misstanka. Hvart hafva vi burit våra framställningar om det onda? icke till Timonen — det har icke derifrån utgått.