Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men man bör erinra sig, att detta landskap tillkommit oss på ett lagligt sätt, och att åtskilliga förhållanden der existerat före dess förening med Sverige, som äro aldeles olika med de förhållanden, som finnas i Elfsborgs län. Det har derföre befunnits nära nog omöjligt att tillvägabringa en förening af dessa län, ehuru sådant ofta utgjort föremål för Styrelsens omtanka. I afseende på sjelfva saken har jag ingenting emot, att ifrågavar. und. önskan afgår; men jag anser, att om R. St. skola från Regeringens sida hafva att hoppas bifall till sina önskningar, böra de vara angelägna om, att dessa önskningar framställas i den form, att de hos Regeringen kunna vinna practiskt afseende, hvaremot oftast, i anseende till de former vårt representationssätt olyckligtvis tvingar oss begagna, sådana önskningar till Regeringen framkommit, alt Regeringen med bästa vilja ej kunnat gifva dem gehör. Jag har sjelf såsom ledamot af Regeringen varit i tillfälle att finna, det förhållandet verkligen varit sådant och att, om delta icke alltid inträffat, åtminstone -§:delar af de önskningsmål, som från R. St. inkommit, varit högst illa utarbetade och således ej kunnat leda till det af R. St. åsyftade resultat. FJr af Billbergh, Joh. Peter: Sedan jag anmälde mig, har jag hufvudsakligen blifvit förekommen af Frih. Ehrenborgh. Jag hade ämnat fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på olämpligheten af att framställa sådana und. önskningar, som antingen äro öfverflödiga eller åsyfta sådana åtgärder, hvilkas verkställbarhet eller ändamålsenlighet ej bestämdt kan på förhand bedömas. Det är redan upplyst af Frih. Den i-j Juni f. m. Ehrenborgh, ali R. St. förut framställt enahanda önskan , som nu är i fråga, och att K. M. derpå gjort allt det afseende, omständigheterna medgifvit, men att förekomna svårigheter varit orsaken, hvarföre åtgärderna i delta hänseende ej fått en längre utsträckning. Såsom tillägg vid de skäl, Frih. Ehrenborgh omnämnt såsom hinder för förändring af den oformlighet i nuvar. länsindelning, som vi alla medgifva, lager jag mig friheten framställa, huru mycket en sådan förändring skulle ingripa i äganderätten.
Då Kongl. Maj:t ännu icke till pröfning förehaft de förslag till den medicinska undervisningens ordnande, sorn den, i följd af Rikets sednast församlade Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet, i nåder förordnade Kommitté afgifvit, och då Utskottet, i anledning häraf uti 24:de punkten af detta Utlåtande föreslagit, det Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att vid nästkommande riksmöte få af Kongl. Majit emottaga nådig framställning angående do kostnader, som skulle erfordras för inrättandet af ett fullständigt medicinskt läroverk i Stockholm, finner Utskottet sig a) ej kunna tillstyrka någon särskild åtgärd i anledning af Herr Lovéns motion, såvidt densamma afser nyssnämnda fråga. Vidkommande åter det af samma motionär alternativt framställda, af Friherre von Döben jemväl upptagna förslag om medels anvisande för 2:ne nya adjunkturer vid Carolinska institutet, så enär dessa befattningar äro af oftanämnde Kommitterade hänförda till do för den medicinska undervisningens ordnande oundgängligen nödvändiga nya lärareplatser, och då Utskottet anser det vara af synnerlig vigt, att åtminstone de mest angelägna behofven för det medicinska läroverket i Stockholm varda utan uppskof afhjelpta, får Utskottet hemställa, b) att för inrättande vid bemälda Institut af 2:ne nya adjunkts-befattningar — i pediatrik och i psykiatri — måtte beviljas ett anslag af 1,500 R:dr för hvardera, eller tillsammans 3,000 R:dr. Deremot och då den af Herr Lovén föreslagna nya profession i fysiologi vid samma institut — såsom icke ifrågaställd af bemälde Kommitterade — torde kunna antagas vara mindre angelägen, anser Utskottet c) omförmälda motion i denna del ej böra af Rikets Ständer bifallas. 73:o. Uppå derom af Professorcrne vid ofvannämnda Institut gjord underdånig anhållan, som blifvit af Kongl. Sundhets-kollegium förordad, har Kongl. Majit uti sin nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, af Rikets
I Stockholms stad, der landshöfdingen eller den s. k. öfverståthållarens område endast sträcker sig till tullarna, der har han mindre behof af deputerade, emedan han kan träffa hvilken stadsbo han vill, samma dag han det önskar. Men i ett län af 3o mils längd eller något dylikt, är det nödvändigt att hafva deputerade från de särskilda orterna , för att erhålla upplysningar om sådant, som erfordrar kännedom af långt bort belägna orter. I förslaget får jag anmärka 4^ §tn , såsom i sitt nuvar. skick olämplig. Der står : "Förekommer hos länsnämnden anledn. till anmärkn. emot liandhafvandet af vålden om folkundervisningen, sedligheten, sundhetstillståndet eller fattigvården inom någon församling, gore länsnämnden föreställning derom till sockennämnden eller stadsstyrelsen. Följer ej rättelse derå, och har anmärkntn afseende å åsidosättande eller öfvert rådande af i lag stadgade föreskrifter, anmäle länsnämnden förhållandet hos vederbör, embetsmyndighet, på det rättelse i laga ordning må vinnas." Denna föreskrift är ett ingripande i vederbör, embetsmyndighets åtgärd. Jag mäste således alldeles afstyrka den. Hon innebär också ett länsnämndens förmanskap öfver de särskilda locala myndigheterna, hvilket ej bör henne tillerkännas. Det torde hända, att bär finnas åtskilliga andra föreskrifter, sora äro olämpliga. Jag har ej haft tid att det så noga efterse; men jag hoppas, att om R. o. Ad. tillåter den ålerremiss, hvarom jag anhåller, så lära IJtsktn, om de göra afseende på de grunder, hvilka jag uppgifvit för länsoch häradsnämndernas befattningar, också finna hvad som deraf bör borttagas eller qvarstå. Hr af Dalström: Jag vill visserligen ej ifrågasätta att behofvet af nämnder i ett glesare befolkadt land är större , än i ett land, som har en lii Inre befolkning; men här är ej frågan om behofvet, utan om möjligheten att bilda sådana nämnder, samt om möjligheten för dessa nämnder att kunna meddela de upplysningar om locala förhållanden, hvilka landshöfdingen kan behöfva att inhemta.
Utsk. BcXahkanäeii. 15 Srtet för vida angelägnare och vigtigare kungörelser, hvilkas allmängö,rande derigenom fördröjes, linner Utskottet desto heldre anledning vördsamltgen tillstyrka, att införandet i Officiella Tidningen af Kungörelser rörande Kyrkovaktare ledigheter hädanefter må upphöra, som ett sådant kungörande icke eger rum vid tillsättandet af de flesta mindre tjänster5 Hvilket dock till Riksens Höglofl. Ständers eget godtfinnande vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 8 Mars 1825. Ankom elen 14 Mars 1323. Betänkande, angående tidens förlängande för de allmänna utskyldernas erläggande. a V-Jenom Hederv. BondeStåndets Protocolls Utdrag af den 17 nästlidne Februari, har till Utskottets handläggning blifvit öfverlemnadt ett Memorial af Riksdags Fullmägtigen Nils Nilsson från Bohus Län, deruti anföres, att, uti en lid, då penningetillgångarne allt mer och mer upphöra och Landtmanna varor stundom icke skola kunna föryttras för hvad pris sorn helst, skall det vara nästan omöjligt för Landtmannen, att, i4 Besil, och Ekon. Utsk. Betänkahden. på bestämtia tider utgöra sina iitskyldei3 till Kronan och Staten; hvarvid skall hända, att igenom en brådstörtande ittdrifning af skatterna det känbaraste lidande tillskyndas de skattskyldige; Och hemställer Riksdagsmannen» att, till förekommande häraf» tiden för de Allmänna Utskyldernas ihdrifVande hädanefter måtte förlängas» åtminstone till Maj månads utgång» enär vid Skärgårdarne i synnerhet fiskvaror och andra förnödenheter» äfvensom Landtmannä varor» då alltid betala sig vida bättre än tinder vintern.
Maj;t den 27 Martii sistledit år i nåder latit utfärda en Förklaring derom, att graverade Assignationer voro att anse af l'ka beskaffenhet med de tryckte, och ali sa efter nu gällande Stadgar till utgifvande förbudne. 1766 Års förenämnde Författning leder sitt ursprung frän Ständers af Konungen sanctionerade beslut, och troligen har Kongl. Maj-t icke ansett någon ändring eller upphäfvande deraf kunna ske anaorlunda än i den ordning Gruadlagen medgifver. Genom den Motion, på grund hvaraf Utskottet sig yttrat, är ou den legala vägen öppnad äfven tili beredande af ändring i dessa Föifattningar , och ehvad Högloflige Ridderskapet och Adeln behagar återrem ttera Betänkandet, eller det antaga, anser jag högst nödigt a J)en i April, att Utskottet må sätfas i tillfälle att yttra sig öfver lämpligheten eller olämpligheten af nu gallande’ Författningar mot tryckte och graverade Assignationer, samt i sednare fallet, hvad slags bestraffning, jemkad efter vår tids fordringar och sannskyldiga förhållandet till presumerade felagtigheter, kan anses böra äga Turn, emedan förhållandet emellan det föreslag, na ansvaret af böter och förlust af medborgerligt förtroende för dylika skrifne Assignationers urgifvande, och den bestraffning, såsom för falsk myntning, nu gällande Stadgar utsätta för utfärdande at lika beskaffade Assignationer, dä de äro tryckte eller graverade, synes mig $å origtigt, att minsta tvifvelsmål icke ens lärer kunna uppstå derom, att ju ett dera af des. se straff måste anses öfverdrifva. Falsk myntning förutsätter en nedrighet och ett bedrägeri, sorn Förbrytaren söker dölja, men Utgifvaren af Assignationer eller Sedlar såsom Penningar framträder öppet med sitt namn och grundar sitt företag på det förtroende han i Orten eller öfverallt i Riket äger.
Beträffande sedermera avancementspenningarne, rusthålls afoch lilllrädesafgiflerne, en-per-mille-afgiflerne, burskapsafgiften samt afgifterne lör ärftliga och ordensvärdigheter samt utnämningar lill Rikets högsta värdighet, så medförer uppbörden af dessa inkomster betydligt besvär och vidlyftighet i anseende lill de mångfaldiga serskilda redovisningar, som deraf föranledas, och må hvad serskildt en-per-mille-afgiflerne angår, i underdånighet anmärkas, alt för uppbörden deraf erfordras, alt vederbörande domhafvande skola, på grund af lagfarts-prolokollerne, för hvarje ling meddela förteckningar å dervid första gången uppbjudna faslighetsköp, hvarefter de belöpande afgifterne, som icke kunna å debetsedlarne uppföras, blifva föremål för serskild debitering och uppbörd. Alli det uppbördsoch redovisningsbeslyr, som för alla ofvanuppräknade afgiflers uppbärande nu erfordras, skulle likväl kunna undvikas samt Stalén ändock beredas enahanda inkomst, derest, på sätt kommiiterade föreslagit och Statskontoret, hvars tanka i ämnet blifvit af mig inhemtad, jemväl tillstyrkt, motsvarande förhöjning egde rum i den charla-sigillala, hvarmed dervid erforderliga handlingar skola förses, samt således stackgades: att i de fall, då avancemenls-penningar lill Wadstena krigsmanshus böra erläggas, chartasigillaia å lullmakterne med lika belopp skulle förhöjas; all hvad, som motsvarar rusthållseller en-per-mille-afgiflerne, blefve tillagdt vid chartering af köpebrefven; ali charteringen af burbref ökades med Imrskaps-afgifterne; samt att afgifterne för vissa värdigheler jemväl utbyttes emot högre charta-sigillata å diplomerne.
December 1863 angående närmare bestämmelser om sättet för intecknande af nyttjanderätt till fast egendom. (206.) 1864 den 13 September, efter Högsta Domstolens hörande, i Stats-rådet anmäld och nådig förordning under samma dag utfärdad. 41:o af den 6 December 1863 angående ändring af kyrkolagens stadgande (18 kap. 12 §) i fråga om sättet att begrafva sjelfspillingar och dem, som i lifstiden fört ett ogudaktigt lefverne. (205.) 1864 den 14 Juni har Kongl. Majit, sedan Högsta Domstolen blifvit hörd, med bifall till ständernas förslag, låtit utfärda förordning härom. December 1863 i anledning af dels Kongl. Majits nådiga Proposition om antagande af en författning om nya Strafflagens införande och hvad i afseende derå iakttagas skall, dels ock särskilda framställningar i dermed sammanhang egande ämnen. (204.) 1864 den 16 Februari, efter det Högsta Domstolen blifvit hörd, i Statsrådet anmäld och nådig Författning under samma dag utfärdad. December 1863 angående förändring i stadgandena om Giftomannarätt. (203.) 1864 den 14 Juni förklarade Kongl. Majit, sedan Högsta Domstolen utlåtande afgifvit, sig icke kunna lemna bifall till ifrågavarande förslag. 44:0 af den 7 Oktober 1863 i fråga om redovisning för arfvoden till Justitie-Statsministerns ombud vid tillsyn å boktryckerierna och bokhandeln i riket. (127.)
Sanni är, att en mängd Officerare, samt andre personer, på desse författningars tiilämpni ng blifvit mycket lidande, någre till en elei, andre fullkomligt ruinerade; och torde det vara en gifven följd, att när större eller mindre del af en Indelningshafvares lön ligger i bans boställe, som är utarrenderadt, han borde få uppbära sin lön af Kronan, sorn låtit besörja utarrenderingen, utan att Löntagaren dermed ägt någon befattning. Nu bänder som oftast, att Arrendatorer spela banqueroute, Indelningshafvaren blir för Boställs-arrendet indragen i Concoursen, och får aldrig ut sin fordran; åtminstone är min och fleres erfarenhet sådan. Jag anser derföre högst nödvändigt, att Innehafvare af sådane Boställen, som genom Kronans försorg äro bortarrenderade, komma \ Den i5 December f. rn. 35 i oberoende af Arrendatorers mer eller mindre accuratesse, samt att de få lyfta arrendebeloppen i LänsRänterierne; ty hvad kan vara mera stridande emot billighet, än att sätta en Löntagare i nödvändighet, (i den obehagliga ställning) att med Arrendatorer i flere år processa för utbekommande af den torftiga lön, som Staten består, samt ofta efter betydliga kostnader blifva i rak förlust af densamma. Lades på bordet. Herr Stråle s Nils Wilhelm, anförde skriftligen: När Sveriges Lagstiftare år 180 g, uti 37 §. af RegeringsFormen stadgade, att Greflig, Friherrlig och Adelig värdighet, hvartill någon derefter upphöjdes, skulle tillfalla endast en af Slägten, så att de öfrige deraf skulle förblifva uti ofrälsestånd, var, så vidt jag förstår, ändamålet dermed, dels att i framtiden minska antalet af Adelige personer i Riket, såsom för stort i jemnförelse till folkmängden, dels ock att upphäfva den bestämda skillnaden emellan frälse och ofrälse, som ditintills ägt rum. Motiverne voro utan tvifvel goda, men i utvecklingen har detta förändrade sätt att upphöja till Adelig värdighet säkerligen icke uppfyllt hvad dermed åsyftats.
Adeln till Stats - Utskottets åtgärd remitterat, har Herr Öfversten m. m. G. A. Bergenstråle, under xnedgifvande deraf, att de vid denna Riksdag •väckta frågor om förbättring i Embetsoch Tjenstemanna Corpsernes Eönevilkor äro billiga, tillika framställt, huruledes, genom fel i sjelfva de administrativa forrrjerna och andra mindre hufvudsakligt verkande orsaker, Fäderneslandet blifvit tid elter annan belastadt med ett antal af Tjenstemän, som star utom allt förhållande till verkliga behofvet, till Landets folkmängd och till andra folkrikare Länders Embetsmanna-Corpser, och framför allt till Sveriges förmåga att dem alla behörigen aflöna; och då, till undanrödjande af detta länge öfverklagade och folket hardt tryckande onda, redan vid 1812 års Riksdag blifvit beslutadt, att en Comité borde nedsättas, sorn liadp att undersöka, om icke ändamålet, afminskning i Embetsmännens antal, i förening med en Den 8 Juni. 373 en forlskyndad sakernas gång, Icunde vinnas genom förändring och förbättring antingen af sjelfva formen för'vissa allmänna ärenders behandling , eller af de oeconomiska, commerciella eller reglementariska stadganden , som för derisamma kunde finnas ligga till grund, genom en rigtigare målens fördelning emellan särskildta grenar af förvaltningen, eller genom borttagande af umbärliga oell endast till tidsutdrägt vid profningen af förekommande frågor ledande Instructioner, samt en sådan Comité, efter Herr Öfverstens förmenande, ock straxt derpå blifvit satt och i början haft flera sammankomster; men Kiksdagsberättelsen icke upplyser hvad af denna Comité tillgjordt blifvit; så hemställer Herr Öfversten Bergenstråle, att Cornitén ina sättas i tillfälle och förbindelse, att icke allenast nu genast ( genom trycket lemna Allmänheten del af Protocollen öfver sina hittills hållna öfverläggningar jemte alla dit ingifna särskildta yttranden, betänkanden och förslag, utan ock förpligtas att sådant vid hvarje halft års förlopp hädanefter iaktaga, hvarigenom Nationen sattes i tillfälle att göra rättvisa åt Comiténs bemödanden, att utan dröjsmål inhämta den rigtning dessa efter hand kunde taga, samt att medverka till vinnande af det stora ändamålet genom framställande af de upplysningar eller tvifvelsmål, sorn, grundade på kännedomen af locala förhållanden, förvärfvad under tjenstutöfning i lägre kretsar, icke utan genom allmängörandet af Comiténs företag och begagnandet af den allmänna gransk nin - Den 8 Juni. ningen kunna framkallas.
SMgbpggnaögfonben, 450,000 Stilbbaler, är förbelab till 37 fär* flitbo mägarbeten, fmilla tillfammanö omfatta en längb af 21 mil 16,655 fot. Srån ben till mprutbtlningar ocf mattenaftappningar inom be norra länen famt tre färaber af SBermlanb anmifabe fonbett, 300,000 St:br, fafma anflag, meb fögft fälften af berälnab utbilningöloftnab, men för många företag till ringare belopp, blifmit tnebbelabe: för 8 färflilba utbilningar i Storrbottenö län, »16 » i SBefterbottenö län, » 10 » i 2Befter*9torrlanb§ län, » 20 » i Scmtlanbö län, » 10 » i ©efleborgö län, för ft^reXfé fig ttttbragit febcnt fifta 9tiföbag. 65 för 10 färffilba utbifningar t ©tora kopparbergl län, od) »4 » t ^rpfébalö och Ölfbalö l)äraber af Söermlaubö län. §rått ben till utbifningar od) aftappningar i dtifetö öfriga län be» miljabe låncfonbeit, 150,000 fRiföbaler, l;af»a låneunberftöb bemiljatö till 11 färffilba företag, pwarigenom 8,351 tunnlanb mattenfjuf tnarf för» maitblaö till oblingöbar. Srån dliföftatcnö ©jette bufnmbtitelö tillgångar äro bibrag mcbbelabe till 6 fmärre mägförbättringöföretag. Sif .'panbelS» od) ©jöfartöfonbcnö tillgångar
Då det äfvenledes ofta inträffar, att käle icke är ur jorden förrän den 1 Junii, samt ifrågaställde stadgande dessutom icke är serdeles magtpåliggande, helst 2 morn. i denna §. föreskrifver, att den, sorn utsläpper kreatur å tid, då man icke är skyldig att hägnad i fredgildt skick hafva , skall vårda kreaturen, så att de ej å annars egor skada göra, finner jag icke _ lämpligt, att i detta hänseende tillstyrka någon förändring i FörfattningsFörslaget. Deremot har jag anmärkt, att i denna §. saknas föreskrift, huru länge egor om hösten böra i hägn stå, och då stadgande härom, så väl hädanefter, som hittills, torde erfordras, anser jag lämpligt föreslå, att förevarande §. må förändras till följande lydelse : Om sädesåker skall stängd vara, då mark bar är och käle ur jorden den första dag i Junii månad, samt sedan hållas i fredgildt skick, så länge kreaturen å egor ne betas. Utsläpper någon etc. ig §. innehåller bland annat det stadgande, att om ny stängsel ej uppföres inom derföre bestämd tid, eller bättras ej ogild stängsel då derom tillsäges, och vill den, som af försummelsen lida kan, stägseln sjelf uppföra eller bättra, kalle 2:ne ojäfvige män att syn hålla, och hjute, sedan bristen af dem vitsordad är, utmätning för kostnaden, då hos Kronofogde eller Magistrat anmälan derom göres. Nöjes den, som stängseln hålla skulle, ej deråt, gore sin talan vid behörig domstol anhängig inom den tid i 15 §. sagdt är. Bihang till R. St.
Sannt tacksam, om snart och utförligt svar inginge till Föräldralös. En dilettant i oljemålning frågar, om någon af Iduns läsarinnor välvilligt skulle vilja upplysa om, hvad orsaken är, när färgerna slå in. Kan sådant förekommas, och hvad hör i så fall iakttagas. Embarrassé. N R: 736. Frågas, om någon af Iduns prenumeranter vet, hur man skall bona parkettgolf, så de blifva blanka? Äfvenså frågas, hvad man skall göra, för att Accasiabladen ej må gulna och falla af; samt om något medel finnes att motverka inflytandet af arsenik i tapeter, då det blott är i grad arseniken förefinnes och tapeterna äro så vackra och fraicha, att man ej vill taga dem bort. Månne det kunde finnas någon lösning eller dylikt, SOM oskadliggör giftet? A. Ed. N R: 737. Om någon ville vara god upplysa mig om, hur stort ett slädnät för parhästar bör så väl till längd som bredd, vore jag tacksam Jentis. N R: 738. Kan en ung flicka på egen hand lära sig stenograf! och på hvad sätt? Skulle äfven gärna vilja veta, om det fiDns någon samling af vackra folkmelodier satta för piano och 2 händer? » A lover of Idun». och lättsmält. K O R K. 39 Fullkomlig renhet. 49 JFin aromatisk smak. rekommenderas för hushåll 69 Billigt näringsmedel, emedan till en Butelj-, Kruso. Flask-kork kopp endast fordras en theskod al (Inregistrerad! varumärke.) detta milver. äfvensom öfriga korksorler. Order till landsorlen expedieras [SÄRDELES OMSORGSFULLT TILLVERKADT AF UTSÖKT FINASTE CACAOBÖNOR. mot efterkraf. Fredr. Nymansson,]: sta Långgatan 3, Göteborg. \ [1733] I HÖGSTA GRAD LÄTTLÖSLIGT. L E M N A R INGEN BOTTENSATS. [2624] TILLHANDAHÅLLES HOS HERRAR SPEEERIHANDLANDE.
Man har i allmänhet förvexlat förordningens stadgande af ett minimimed ett maximivärde, men går man till lagfartsprotocollen, så finner man, huru försäljningsvärdet, särdeles under de sista 6 å 7 åren, varit i starkt och oafbrutet stigande, och jetnför man förhållandet emellan värdet af frivilligt och genom utmätning försåld egendom, så finneiman, huru del lyckligtvis redan förut låga procentförhållandet af den sistnämnda til! den förra, under denna lid, betydligen minskats till omkring hälften, nemi. från 4t proc. år idit till lj-f proc. 18)8. Såsom man vet, utgå de drygaste på Svenska jorden hvilanda utsk-ylder till Staten af skatteoell kronohemman, till större delen utgörande villkor för förvärfvad ägande eller besittningsrätt. Om någorstädes, så skulle väl följderna af de tryckande skattebördorna visa sig, särdeles som det är merendels der, jordegendomen är styckad i smärre lotter. Nå väl, officiella handlingar för de sista to åren ådagalägga, huru skatteoch kronoallmoge!! årligen och till ett betydande belopp kunnat, genom köp fran andra samliällsclasser, öka sina fastigheter. Månne detta, mine herrar! tillkännagifva' ett under skattebördorna dignande jordbruk? Gå vi till bergsbruket, erkänner jag visserligen, att utsigterne för framtiden ej för mig visa sig i samma ljusa dager, som föimånga andra ; men betrakta vi det närvarande, månne man kan neka, att denna näring visar större framsteg än någonsin — en mera allmän välmåga och äfven ri - D c n 20 M »is f. m. Leilon), än under någon förutgående tid eller ibland andra samliällsclasser i vårt l.mcl? Fabrikerne hafva under sednare åren gjort relativt icke obetydliga framsteg.
De från' Hospitalsoch Lazaretts-' fonderne inom hvarje Län skiljda Curhusinedlen användas af en, jemlikt Kongl. Maj.-ts Nådiga Instruction för Curhusoch LazarettsInrättningarne af den 17 December 1817, tillförordnad Diréction, och redovisas årligen inför de, enligt 3;die punkten utsedde Comiterade, hvilka, om de tillika äro Ledamöter af Pröfnings-Comitén, i de om deras sammanträden utfärdade allmänna Kungörelser förut erinrade om detta deras serskilda ålig» gande, efter skedd granskning af Räkenskaperne och Förvaltningen, bestämma ej mindre det bidrag, sora af tilläfventyrs varande öfverskott må användas för öfriga helsovården i Länet, än, efter föregången undersökning, den efter behofvet och inom det i första punkten stadgade belopp inskränkta afgiften för påföljande året} börande ej allenast en serskild Berättelse om nämnde Revision årligen tryckas, utan ock, genom Läns-styreisernes försorg, ett exemplar deraf till hvarje kyrka sändas, att från Predikstolarne kun-1 göras, samt Seraphimer-Ordens-Gillet, Sundhets-Collegium och Riksgälds-Contoiret deraf Undfå hvar sitt exemplar, det sistnämnde fö? Siatso> Hevilla. Ut:sk. Betänkande N:o §7-35 alt Rikeis Ständers Revisorer och Bevil!- nings-Utskottet tillhandahållas; Och skall i dessa tryckta Berättelser äfven utsättas till livad belopp Comiterade bestämt afgiften för det följande året, hvarefter debitering och uppbörd af oftanätnnde afgift komuier att, på förr vanligt satt, tillika med de ölrige Kronoutskylderne, verkställas. 5;o Räkenskaperne öfver Curhus-medlen skola upprättas i enlighet med det här bifogade formulaire, men må ej afslutas förr, än Comiterade på ofvannämnde sätt bestämt 'det bidrag, sorn må kunna lemnäs till öfriga hälsovården.