Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett sätt att till nästa sommar förekomma solbränna är att under vintersaisonen dansa bort sin dyrbara helsa eller att åtaga sig ett ansträngande, stillasittande aibete, såsom t. ex. sömnad eller skrifning; då skall denna om helsa och lifskraft så förargligt vittnande solbränna ej färga den bleka, sjukliga hyn, ty endast de, som hafva helsans dyra gåfva, blifva solbrända. Kur re J. Frågor. N:r I 99. I n:r 37 af Idun för år 1888 beskref Stenia om pumpors odliug och deras användande i hushållet. Der namnes bland annat om sirupsbereduing och äfven om torkning af pumpor. Vägar jag nu derför bedja Stenia vara god och genom Idun lerana upplysning, hur sirapsberedningen tillgår, samt hur pumpor torkas, äfvensom hur kärnor, blad och skal kunna användas? För svar med snaraste vore ingen tacksammare än Ina. Hur blekes densamma? Ina. Hur skall jag förfärdiga en vacker och billig arbetsväska? Ina. Vill någon upplysa mig om bästa sättet att borttaga bläckfläckar å golf? Jag har försökt bläckpuifver, men fläckarna försvunno endast till en del. Och harsyrcsali, som nyligen stod angifvet i Idun, finnes ej att köpa på vårt närmaste apotek. Vore tacksam, om jag finge veta, hvar man skall köpa detta eller om något annat medel finnes för nämda fläckars borttagande? Manna. Hvar kan man köpa ett nytt piano for godt pris? Eller i annat fall ett begagnadt, fast i godt skick och med god samt mjuk ton. En musikvän. Huru skall man vid kokandet af salt kött (fåreller oxkött), behandla detta för att få det mört? Jag får det alltid hårdt och segt, hvilket är mycket tråkigt. Städa. Hur fäster man fotografier på trä och målar de samma? Användes endast oljefärg eller äfven vattenfärg? Lisa. Vill någon uppgifva ett bra sätt för beredning af äppelvin? Huru skall jag kunna laga min nya emaljerade syltgryta?
Jag har å ena sidan insett, att afskaffandet, i ett land med så svåra communicationer som vårt, skulle medföra ganska känbara följder; och beträffande de vådor för missbruk af sedelmynt, man i allmänhet funnit i småvalörerna, erkänner jag äfven, att med deras afskaffande från vår Bank föga vinnes; ty skulle intet annat hinder uppstå för en ny myntförsämring, vore visserligen ingenting lättare, än att på 24 timmar tillskapa ett beslut om deras återinförande. Men om jag detta oaktadt förklarar mig instämma i den opinion, som vill hafva uttalad grundsatsen af småsedlarnas framtida afskalfande, är det ej för de betänkligheter, Riksbankens ingifvande af sådana sedlar kunna väcka, ulan för de anledningar, mägtiga privatinteressen kunde hemta att få samma rättighet beviljad privatbanker, och jag inser lätt nela vådan att gifva sådana inrättningar rätt att sätta deras creditpapper i omlopp i den rörelse, der förmågan alldeles saknas att bedöma både en oförtjent gifven och en lika oförtjent återkallad credit, och der en brytning af denna credit skulle på en gång kunna beröfva en hel provins dess hela penningerörelse. Ätt likväl nu verkställa indragningen af småsedlarna anser jag vådligt af tvenne skäl: det första är var 31G Den 28 Juli e. m. väl af erfarenheten vitsordade fördomsfulla räddhåga för realisationens bestånd. Om nu t. ex. samtidigt med 1 millions uttagande i silfver, för att betala en tillfällig utländsk balance, en annan dito skulle utgå ur landets rörelse för att fylla luckan af de ingående småsedlarna, skulle man snart få höra skrik, som möjligen kunde framkalla mägtiga farhågor, ehuru i sjelfva verket all anledning till sådana saknades. Det andra skälet är det våldsamma beslut, vi i afseende pä de begge föregående punkterna fattat, och som, intilldess detta kan ändras, ålägger oss att göra allt för att ej komma ner till proportionen 2 till 5, och 1 millions utgående för småsedlar skulle föra oss ett godt stycke på vägen.
— Blekansiktets eldvapen skall döda dig liksom det dödade honom — fly. — Bidande Hjorten fruktar icke eldkulor — han vill se de hvita hundarnas blod. Då förde Solros hastigt sina händer samman i nacken under det långa håret, slöt ögonen och böjde sig tillbaka, så att den unga barmen framhäfdes skönt. — Ve ve — susade det klagande — Solros lämnar icke sin älskade, och en dag när Bidande Hjorten jagar efter villebråd, skall blekansiktet genomströfva lunden och föra henne till sin stora wigwam och taga henne till hustru. Med ett språng, vigt som vilddjurets, grep ynglingen om hennes arm. I hans bröst kändes ånyo den skarpa svedan. — Kom, hväste han, och hans näsborrar flämtade, spänn hundarna för skacklorna. Men Solros gled ur hans hand, och hennes ögon dansade under de sänkta ögonlocken. Solen lågade rätt öfver den hvita floden, krigarnas segerdruckna larm mattades och i allt trängre kretsar närmade sig roffoglarna Röda Örnens döda kropp. Där Bidande Hjorten ledde hundarna genom dungen, hörde han ljudet af däras vällustiga skrin. Framför banade Solros väg, lyssnande spändt efter ormens skallra. Hennes mörka, smidiga lemmar glänste mellan löfven, med starka händer sönderslet hon snårens giftiga lianer och nedbröt grenar. Under tystnad nådde de fältens manshöga gräs, slaget till jorden af flyktingarnas tältstockar, de bestego kullar, lockande i fjärran mjuka och blå som hafsvågor och hunno slutligen till Shougkillfloden. Alltjämt tigande och med sänkt blick vadade Bidande Hjorten i kärestans spår genom strandstigens säf, och hans djurskinnsklädda fötter trampade hårdt dess bleka blomster. Uppåt, ständigt uppåt bar vägen, allt starkare förnams dånet från fallen, rymden mörknade och ljuset dog bort. Luften kändes kylig som vinterrägn och stänk från forsen vätte redan hans panna. Plötsligt stannade Solros och ropade lustigt genom bruset: — Aldrig mer ser Bidande Hjorten den heta slätten, nu svänger floden in mot de svala skogarna. Ynglingen såg upp. Höga träd med uddhvassa barr skymde solen.
Föredrogs ånyo Exped.-Utsk:s, under N:o 16 afgifna, den 27 och 28 sisth Oktober på bordet lagda, förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de tillstånd för UnderRätt att, under vissa vilkor, förklara ogift qvinna myndig. Gr. Lagerbjelke,'Gust.: Äfven detta förslag har K. M. i senaste plenum plenorum afgjort på det sätt, att K. M. vägrat detsamma sin sanktion, och jag anhåller alltså, att R. o. Ad. på grund af de af mig förut anförda skäl mätte besluta, att frågans intagande i Riksdagsbeslutet må anses hafva förfallit. R. o. Ad. ansåg ifrågavande förslag till § i Riksdagsbeslutet hafva förfallit. Föredrogs ånyo, men återremitterades, Exped.-Ulsk:s, under N:o 17 afgifna, den 27 och 28" sisth Oktober på bordet lagda, förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de huru förhållas bör med 316 Den 28 November. egendom, som tillhört den, hvilken längre lid varit borta, ulan alt låta sig afhöra. Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utskms den 26 och 27 dennes på bordel lagda Mern, N:o 36, i anledn. af RiksShns skiljaktiga beslut, i fråga om 16:de punkten af Utskms Betänk. N:o 20, öfver vackla frågor om ändring i de ang:de fattigvården i Riket gällande föreskrifter. Föredrogs ånyo Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskms den 26 och 27 dennes pä bordel lagda Mein. AT:o 37, i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut, i fråga om 2:dra punkten af Ulskms Betänk. N:o 30, öfver väckte förslag till ändringar och tillägg uti de om skiflesverkel i Riket gällande föreskrifter. Frih. Raab, Adam Christian:
D:o uti Lindbergs socken, å egne och öfrige vägnar, enligt fullmakt: Anders Börjesson i N:o6 Trönninge, Olof Anderssonj N:o i5 ib. P:o uti Tvååkers socken, å egne och öfrige vägnar, enligt fullmakt: Petter Pettersson i N:o 7 Galtabeck. D:o uti Nösslinge socken, enligt fullmakt: Niklas Olsson i N:o 1 Småryd. D:o uti Hvalinge socken, enligt fullmakt: Thore Pihl i N:o 2 Bygg, m. h. i p. Faurås H ära d. C. Lilliehöök, utsockne-frälsehemmansägare. C. G, Muhl, dels som nu mera förmyndare för omyndige W. O. G. Muhl, och dels å egne vägnar för lill i83Sårs roterings-comtuission uppgifna utsockne-frälsehemman: Sven Jönsson i Berg. 11. Tobiasson i Ättarp, å egne och åtskillige andre utsocknefrälsehemmans vägnar, enligt till roterings-conimissionen ingifven fullmakt. Å egne och åtskillige andre utsockne-frälsehemmans vägnar, enligt till roteringscommissionen d. 27 Aug. 1B35 och d. 19 Juli 1838 ingifna fullmakter. För utsockne-frälsehemmanen N:o 1 Bössgård, N:o 3 Räfvige, N:o 2 ib., N:o 1 Näraby, N:o 6 Räfvige, N:o 5 Räfvige, N:o 1 Åparp, N:o Lilla Okomme, N:o 1 Maen, N:o Kolsgård, N:o 2 LFhbo, N:o 2 Lynga, N:o 4 Åparp, N:o 2 Gällsås, N:o Jordsbacka, N:o 3 Gällsås, af Okomme socken, underskrifver enligt fullmakt af d. 9 Jan. 1840: B. N. Stanberg, f. d. Kronolänsman. För de under säteriet
Ingalunda har fråga uppstått om Indelningsverkets upplösning, och jag har svårt att inse hvarifrån denna farhåga uppkommit; ty icke är Indelningsverket upplöst, då Roteoch Rustnings-skyldigheteu fortfar såsom förr, då alla af Befälet, utom Generalitetet och Subaltern-Officerarne, innehafva Boställen, eller derföre, att det indelta Befälet från Statsverket, i likhet med Statens öfrige löntagande, uppbär en bestämd lön, i stället för en varierande, icke eller derföre att Räntegifvaren erlägger till Kronan, som ikläder sig uppbördsmanna-skyldigheten, de utlagor och räntor, dem Regements-skrifvare, med flere, för den lönlagandes räkning nu uppbära. Behofvet af en lönejemkning och lönetillökning för Armeens Indelta Befäl, är jag förvissad att Herr Tham,- utmärkt för rättskänsla, lika med de flesta, opartiskt och för det rätta nitälskande medborgare, erkänner; att redan i8a3 års Ständer insågo detta behof, och ville detsamma afhjelpa, derom vittnar uttrycken i Deras skrifvelse af den 29 Juli 1823 så lydande: ”Hos Rikets Ständer har, på anförde grun”der, den önskan blifvit framställd, att tilI”gång måtte beredas till förbättring uti de Den 22 December, f. m. ”för Befälet vid Indelta Armeen anslag ne ”Löner, samt alt Rikets Ständer tillika ”vilie hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att en jemnare reglering ”med dessa löner måtte verkställas, och ”ett minimum i Lönebeloppet bestämmas ”för hvarje grad”; och \.ar det således icke Rikets Ständers önskan att Kougl. Majrt ville låta uppgöra ett förslag till lönereglering och förbättring för Armeens Indelta Befäl?
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Rikets väl kräfva, att det af ConstitulionsUtskottet emot Förste ExpeditionsSecreteraren von Printzencreutz anmärkte oriktiga formella af sjelfva föredragningsåtgärden i målet, beträffande Kyrkohemman i Halland, borde, 154 Den 3.4 Jul i i f. ra. enligt 107 §. i RegeringsFormen, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas. Ropades äfven Ja och Nej. Herr Rosenqvist: Derest Herr Grefven och LandtMarskalken icke anser Ståndet hafva bifallit propositionen om återremiss af Betänkandet, förnyar jag min förut gjorde anhållan om votering. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det lian, i anledning af flere Ledamöters under discussionen framställde åsigt, ansåg sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade bifalla, att den af ConstitutionsUtskottet, emot Förste ExpeditionsSecreteraren von Printzencreutz, gjorde ifrågavarande anmärkning må förfalla. Ropades Ja och Nej. Herr Rosenqvist: Jag anhåller, att första hälften af Yoteringspropositionen måtte blifva på bifall eller afslag, samt att Nejpropositionen måtte innefatta återremiss af Betänkandet. Herr Lefre'n: Då de, som önska bifall å Betänkandet, kunna få denna mening gällande, sedan beviljad återremiss deraf blifvit besvarad, torde de tillåta, att voteringspropositionen ställes på återremiss och afslagj så att vi nu må undvika två voteringar. Den 24 Julil f. m. i55 Friherre Palmstjerna: Jag anhåller om votering öfver den proposition Herr Grefven och LandtMarskalken sist föreslagit. Herr Hjerta: Som en Ledanmt yrkat återremiss af Betänkandet, och flere att anmärkningen måtte förfalla, men icke någon ansett Betänkandet böra bifallas och 107 §.
Det måtte åtminstone bevisa, att det är svårt om icke omöjligt, att för närvrde framställa något mera med ändamålet öfverensstämmande förslag. Den andra anmärkn., som i afton gjorts emot förslaget, är att Den 31 Oktober e. m. 313 detsamma icke åtföljts af en dissenter-lag. Ehuru H. Exc. Hr Just. StatsMinistern redan härpå lemnat svar, vill jag tillägga några ord. Under de gemensamma öfverläggningarna omtalades den stora missbelåtenhet, som i Norrige skall hafva uppkommit genom den der införda religions-friheten. Jag tror mig likväl veta, att missbelåtenhet icke upkommit i följd af religions-friheten utan i följd af några delar utaf just dissenter-lagen, emedan norrmännen lagstiftade i detta ämne, innan de förskaffat sig tillräcklig erfarenhet för att få en fullkomligt god och alla tillfredsställande lag. I detta afs:de bör man gå varsamt tillväga och utstaka de allmänna grunderna för en sådan lagstiftning, och då synes mig K. M:s Förslag jemfördt med 1781 års Författning upfylla billiga fordringar. Bevis härför kan man hämta deraf, att denna Författning som varit tillämpad under snart 90 år, har i afs:de på främmande trosförvandter i Sverige visat sig fullkomligt tillräcklig, och dessa församlingar, som icke haft någon annan lag att efterlefva, äro likväl icke så fåtaliga och växa stundom. Ehuru icke egentligen hörande till ämnet kan jag likväl icke undgå att besvara en af Hr Cederschiöld under de gemensamma öfverläggningarna framställd anmärkn., hvilken jag då i afs:de till Hr Gr. o. Landtrms sjuklighet förbigick. Denne talare klandrade Regeringens ledamöter tämligen skarpt derföre, att de tolkat 16§Reg:sF:n sfi som afsigten med stadgandet i densamma vore att utvidga religions-friheten i Sverige. De ord i den Kongl. Proposm, mot hvilka Hr Cederschiöld vände sig, innefattas i följande: »men denna grundsats har icke, efter hvad erfarenheten visat, uti lagskipningen ansetts kunna vinna den tillämpning, som man liar anledn. att antaga dermed varit åsyftad.»
Frölich ordat, så instämmer jag med de ledamöter, som trott saken icke tillhöra Husets bedömmande; och jag gör det så mycket hellre på den grund, att om jag skulle instämma i något klander eller ingå i någon slags censur öfver ifrågavar. tidnings-artikel, skulle jag hafva påtagit mig ett godkännande af en otalig mängd andra, hvilka jag ingalunda godkänner, lika litet som jag godkänner eller underkänner denna eller någon annan. Jag afstår nu från allt vidare yttrande i saken, då jag anser det vara ändamålslöst och icke kunna inverka på någons öfvertygelse hvad som vidare kan anföras i afseende å detta betänk., och troligen hvar och en bestämt sin voterrs-sedel, sådan den kommer att blifva. Hr Lefre'n, Joh. Pehr: Jag hade ämnat att icke deltaga i discussionen öfver förevar, ämne, men några särdeles djupt skakande målningar i sista plenum hafva föranledt mig att begära ordet för några allmänna framställningar. Min mening är hvarken att klandra eiler ifrigt försvara det s. k. systemet; jag afser egentligen alt upplysa frågan från en sida, som hittills icke under discussionen varit vidrörd, emedan det icke plägar skada, alt en sak betraktas från flera än blott en punkt. Här talas om ett systeme, här klandras delta systeme. Mine herrar! finnes det blott ett systeme? Jag har upptäckt två. Det är det hittills ovidrörda systemet, som jag vill karakterisera, för att deraf draga några enkla slutsatser med hänseende till det klandrade systemet. Det är nära lika gammalt som vårt statsskick, nära lika gammalt som oppositionens systeme. Jag gör, som jag förmenar, oppositionen rättvisa, då jag tillräknar henne ett systeme; det kommer troligen alt visa sig, att icke någon särdeles conseqvens deri kommit i fråga, men jag vill först försöka en kort framställning om detta systemes natur och egentliga färg. Vi minnas nog i många afseende!) med saknad en här allmänt vördad, redan hädangången ledamot, en bland de verksammaste och aktningsvärdaste af detta
Kärf vade Armeen; hvaremot, enär den nya truppen är ämnad att förläggas på Carlsborgs fästning, för att der, jemte dess egentliga åligganden, bestrida fångbevakningen i stället för de dertill nu beordrade kommenderingar utur indelda arméen, och således bör af anslaget för fångvården åtnjuta enahanda underhålls-, med flere förmåner, som hittills varit nämnda kommendringar bestådda, återstoden af den för ifrågavarande nya trupp med befäl beräknade, inalles lill 10,621 R:dr 42 sk. R:ko årligen uppgående underhållskostnad af Kongl. Majit antages komma att af nyssberörde anslag ulga. Beväringen. För att dels sätta en gräns för de år efler år okade kostnaderna för beväringsmanskapets vapenöfniogar, dels ock genom beredande af en fullständigare öfning, än under nuvarande förhållanden kunnat vinnas, bibringa åtminstone en del af hvarje års approberade beväringsynglingar sä mycken utbildning i vapenyrket, alt de, vid utbrottet af ett krig, genast kunna inträda i den stående härens leder, har Kongl. Majit, vid pröfning af de utaf vederbörande Departements' chefer afgifna underdåniga förslag till försvarsverkets ordnande, för Sin del funnit godt gilla de deri för vinnande af omförmälde dubbla ändamål uppgifne grunder för beväringsmanskapets uttagande, hvarom särskild proposition kommer Transport Ridr 78,426: 20. 8. / Kongl. Majds Nåd. Prop. lill R. I öfverensstämmelse härmed skulle till vapenöfning, i uppgifven ordning, endast kallas en för alltid bestämd styrka 14,525 man, af hvilka 11,181 fördelas på armeens och .3,344 på flottans stamtrupper, samt detta manskaps öfningstid bestämmas tid 31 dagar, inoch utrycknings-dagarna inberäknade, och på det sätt fördelas, att minst 14 dagar användas lid förberedande rekrytexercis och de öfriga 17 dagarna i förening med stammen.
Län, om oinskränkt rättighet för Näringsidkare att sälja Bränvin; af Eric Brobergs från samma Län, angående RänteSpannemålens forslande ; och om befrielse för Gästgifvare att skjuts* resande ; af Petter Janssons från Skaraborgs Län, angående Passevolanccafgiften och beklädnadssättet vid Westgötha Regemente ; af Eric Larssons från Södermanland, om ändring i Författningarne rörande justering af Kolryssar ; af Jöns Isacssons från Östergötland , angående Ombergs Kronopark derstädes ; »f Daniel Nordqvists från Carlstads Län, angående SoldatTorps underhållande m. m jemte Anders Sandstens dervid gjorda tillägg; af Anders Anderssons från Calmare Län, om bränvinsbränniogs-afgiftens fördelning emellan afoch tillträdare å försålde hemman ; af Anders Anderssons från Skaraborgs Län, om indragning af BrånvinsFiscaler; af Nils Pehrssons från Malmöhus Län, Johan Longbergs från Gefleborgs Län samt åtskillige Fullmägtiges från Stockholms Län särskildte Memorial, rörande ändring i skjutsinrättningen; af N>ls Pehrssons, från Malmöhus Län, aogående Skolundervisningen på Landet; af Pehr Jönssons från Christianstads Län, angående Kronoskjuts-skyldigheten; af Anders Nilssons från Östergöthland, om liqvid emellan Stamoch Strö-Rotar vid Båtsmanshållet; Oen 14 Junti f. m. »f Anders Pålssons från Jönköpings
Då emellertid, enligt hvad såväl motionären uppgifvit, som äfven motionen åtföljande handlingar och inom Utskottet lemnade upplysningar bestyrka, vid skedd realisering af Regementsläkaren Beckers bo, detsamma långt ifrån att gifva den behållning, som vid sednaste riksdag antogs böra blifva händelsen, endast lemnat enkan ett mindre öfverskott, som redan till hennes uppehälle åtgått, till följd hvaraf hon nu vid 70 års ålder och med af sjukdom försvagade krafter befinner sig utan annan tillgång för sin utkomst, än ofvan omförmälda pension från Arméens enkeoch pupillkassa, har Utskottet, i betraktande af Regementsläkaren Beckers under en lång verksamhet ådagalagda förtjenster om det allmänna, nu ansett sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer måtte åt Regementsläkaren Beckers enka, Evelina Becker, född Wennberg, bevilja en årlig pension af 400 R:dr. 65:o. Hos Ridderskapet och Adeln har Herr von Knorring, O. (i motion N:o 53) föreslagit, att Rikets Ständer måtte åt aflidne Protokollssekreteraren Anton Juliues Ekmans enka Magdalena Sofia Ekman, född Nauckhoff, bevilja ett år - 46 StatsUtskottets Utlåtande N:o 74. ligt understöd af 400 R:dr. Enligt hvad motionären anfört, samt Utskottet af motionen bilagda handlingar inhemtat, hade Ekman i 36 år varit i Statens tjenst anställd. Yid sin död den 3 December 1864 efterlemnade han enka jemte fem barn, deraf det äldsta 13 och det yngsta 5 år gammalt. Efter mannens död nödgades enkan till borgenärer afträda boet, hvadan hon nu, med af sjukdom försvagade krafter, befinner sig i saknad af annan tillgång för sitt eget och sina barns underhåll, än den årliga pension af omkring 600 R:dr, hon från Civilstatens enkeoch pupillkassa uppbär.
Hr Gr:n och Landtm, gjorde, så kan jag icke finna annat än alt det yrkande Hr von Koch hade, kan fullkomligt stå i öfverensstämmelse med hvad Hr Gr. o. Landtm, hemställt och att det står honom öppet att göra sin mening gällande ifall R. o. Ad. anser sådant behöflig!. Frih. Raab: Då jag instämt i Hr von Köchs förslag, så ber jag också att få vända mig till Hr von Koch och fästa hans upmärksamhet derpå, att när Hr Gr. o. Landtm, har förbehållit R. o. Ad. rätt att pröfva hans förslag efter den nu framställda propos:ns afgörande, så kan icke hans rätt på något sätt förqväfvas. Hr von Koch: Jag finner mig tillfredsställd genom Hr Harmens och Frih. Raabs yttranden och afstår nu från vidare yttrande. Härefter uplästes till justering och godkändes följande förslag till voter:s-propos.: Den, som bifaller att, på sätt Serskildta Utsk. i 5 § af dess förslag till förordning styrkt, den minsta tillverkning på dygn i större bränneri, för hvilken anmälan får ske, bestämmes till 300 k:r, röstar Ja; den del ej vill röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. att berörda minsta tillverkning bestämmes till 125 k:r. Vid voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 81. Nej — 23.
Utskottets den 31 Januarii afgifneUtlåtande» olver hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt fråga om förbättring i. Länsmännens, Lönings-vil kor; Och 6. Samma Stånds återremiss. af Utskottets Utlåtande af den g Februariij öfver frågan angående ersättning till, Städerne för. deras andell i de så kallade Accis-och Bakugns - penningar; Fann Bonde-Ståndet, sedan, på, sätt Utsket-' tet, för hvarje fråga, serskilt tillkännagifva, desse Mål blifvit genom, Frenne Stånds pluralitet, afgjorde, för godt de ivid, låta bero; Och skulle, förenämnde Memorialer läggas till Handlingarna. Den 14 Mars-, Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Constitutions», Utskottets den i 1 dennes aflåtne Memorial, int,- ig8 Prot. Utdr. d. 14 Mars 1818. nefattande anmälan af 2:ne redaktionsfel uti de •vid 1815 års Riksdag beredde Förslag till ändringar i 38 och 46 §. §r af Riksdags-Grdningen, fann Högloft. Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial endast borde läggas till I-Iandlingarne. * S. D. Vid förnyad föredragning af Constrtutions-Utskottets sedan 1815 års Riksdag hvilande och den ig sistledne Februarii på bordet lagde Förslag till ändring i nedan nämnde §. §. af Regérings-Formen, beslöt Högloft. Ridderskapet och Adeln att antaga de af Utskottet tillstyrkte ändringar uti 41, 56 och 8t §. §4 hvaremot Utskottets Förslag till förändrade redactioner af 53, 60 och 96 §. §. af liidderskapet och Adeln ogillades.