Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Säger ni detta värkligen på fullt allvar? Naturligtvis. Och Antti såg så allvarsam ut, att man icke kunde tvifla därpå. Tillägger ni inte: den finska folkvisan? Den finska jämte andra. Säg med detsamma: framför andra. Kanske framför andra. Den finska tonkonsten har ännu ej hunnit lösa sin uppgift, men den kommer att göra det i en framtid. Vänta blott! Anttis funderingar tyktes roa Agnes utomordentligt. Åtminstone sakna inte finnarna själfförtroende, sade hon med samma lätta glädtighet, hvarmed hon hela tiden upptog Anttis ytterst allvarsamt uttalade åsikter. Nej, Gud vare lof, sade Antti. Det fattas oss icke själfförtroende. Och icke häller uthållighet eller kraft. De egenskaperna ha våra förfäder inplantat hos oss. Ni har kanske läst Finlands historie? Nog har jag ju förr i världen läst den i skolan, fastän jag måste erkänna att det inte är mycket jag mins af den. Men vet ni hvad? Ni kommer till Petersburg nästa höst. Jag? Hvad skulle jag göra där? Nå göra ett besök. Se er omkring i världsstaden. Det blir väl knappast af, om jag inte får någon annan anledning. Vi skola hoppas att ni får. Då skall jag föra er till italienska operan, och vi få se om ni inte förändrar åsikt. Hon lutade sig bakåt i soffan med säker själfmedvetenhet i blicken. Åh, ni skulle inte behöfva vara många månader i Petersburg förrän ! Förrän hvad då? Agnes svarade ej genast. Hon såg blott småleende på honom med en erfaren världsdams öfverlägsna uttryck i ögonen. Antti svarade blott genom att frågande stirra på henne; men småningom begynte hans blick af någon obestämd anledning likasom vekna. Agnes märkte det nog, hon afslutade sin stumma granskning med ett belåtet, litet skratt. Förrän hvad då? Skall jag säga er det? Ja, säg det! Han var ännu allvarsam, men rösten hade blifvit mjuk, den uttrykte icke ens närmelsevis samma kraftiga bestämdhet som nyss. Agnes böjde sig lätt åt sidan och kastade åter på honom samma förföriska, farliga blick. Hvar fick hon denna smältande blick, som återgaf känslans finaste vibrationer? Hade skaparen utrustat henne med ögon olika andra dödligas? Vill ni inte säga det? upprepade Antti ännu en gång.
Gref - Den 4 och 6 Deceniberr. Grefwe vs Is 6»rZis, ^acod, förklarade till Protokollet, akt äfwcu han ropat t77ej till Herr Grefwe» och Landt Macffalkeuö sista proposition. Sedan Herr Gr.efwen och Landt, Marskalken förklarat, att anseende till länawariqheten af detta Plenum, det killi eftermiddag klockan ; Utsatte icke Hulle äga rum, ärffildes Hö,;lofl. Ridderskåpet och Adeln klockan ^ till 4 eftermiddagen. In Inäsrn llrotcicolli 6» Lilverslol^s. Onsdagen den 6 December. Plenum klockan 9 förmiddagen. Upbrötos Herrar Elcctorernes af första, andra och tredje Clc.Heriie listor til! wal af Ledamöter i Expeditions Ulfkoltet efter Grefwe v. vsmiriAsksu sen, ^lbrsLkr, Friherre Ko5snkans, 8LllsrinA, Herr 8rrg» Is, Larl IckLAuus och Herr Ler§LN8clsioIä, Leie ^c>- ft»n, och besunnoö ideras ställe wara walde, för första Clasen. Friherre kermelin, 8smusl, BergsrådFriherre af!>loröir>, polian, Landshöfding. för andra Clasen Herr LtruLsenkelt, ^lftftssl, Ryttmästare. för tredje Clasen Herr sk Llicileberx, willielm, Lögman. Herr ZiO Den 6 December. Herr as Sillen, esri sVilbelm, uplästr följande till Protokollet Högwälborne Herr Grefwe och Landt, Mar^alk Högloft. Nidderstkap och Adel!
I öfrigt och som de om Ådelforss och Pauliströms Egendomar afslutade ArrendeContract vid Midfastan innevarande år tilländagå, men någon längre tid torde erfordras, innan de undersökningar och värderingar, som böra föregå så väl pröfningen af den införsel, som Cancelli-Rådet af Wetterstedt och HofRåttsRådet Adlerbrant tillkommen som frågan om försäljningen af återstoden utaf berörde Egendomar hinna blifva i behörig ordning verkställde; så, och på det samma Egendomar emedlertid måtte till Statsverket lemna någon afkomst, anhålla R. St. i underdånighet, att, i fall nuvarande Arrendatorer sådant åstunda, de med dem ingångna Contract må under -tiden förlängas, eller, i annat fall, Egendomarne på enahanda sått till nytt arrende utbjudas. Rikets Ständer framhärda etc. N:o 336. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adela d. 29 Jan. 1830t. Preste-Ståndet d. 29 Borgare-Ståndet d. 29 Bonde-Ståndet d. 29 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Myntbestämningen. S. A. K. Oenom Nådig Skrifvelse af den 26 November Exp. XJtsk. Förslag till und. Skrif v. N:o 336. 101 1828, har E. K. M. behagat uppmana R.
Att ej några ej eller enskilda Bref, så vida de ej till något rättegångsmål nödvändigt höra, utan deras tillstånd, som samma Bref angå eller tillhöra, ej eller ät publique vård anförtrodde deposita af skrifter och handlingar, utan deras tillstånd, sorn örn depositionen förordnatj så framt ej sådane deposita äro äldre än femtio år och någraj i afseende på dem gifna föreskrifterj ej emot offentliggörandet lägga hinders kunna utgifvas eiler utbekommas. Den Riksdaler. Stockholm den 22 October 1840. STOCKHOLM, Eckstei^ska Trtcrfriet, i840. Constitutions-Ut skottets Memorial, N:o j5. j N:o 75. Ank, till Exp, Utsk. d, 27 Dec. kl. a «, 10. Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändrad ordalydelse af T'ry ck)r ihet s-för ordningens 5 §. 1 och S mom. Flere af de i Tryckfrihets-förordningens 3 §. förekommande moment utsätta för samema brott icke ett enda, utan flera straff., af hvilka det ena eller dt andra, efter olika omständigheter, må tillämpas. Men den fråga, som, i öfverensstämmellse med samma lags 5 §. 4 morn, lill Nämnden hör framställas, lyder: Är skriften brottslig efter del lagens rum, åklagaren åberopat? Härpå skall svaras ja eller nej, utan tillägg eller insk rankning. Några frågor lill Domstolen äro så mycket mindre möjliga, sorn Domstolens ledamöter, efter nämnde frågas öfverlemnande, genast afträda. Den lill Nämnden framställda frågan inskränker sig emedlertid icke till ett factum; den omfattar ock tillämpligheten af ett visst lagrum till detta factum.
Han är en riktigt rar människa och har ryckt upp tidningen otroligt. I synnerhet i fråga om klippning tror jag säkert han kan mäta sig med hvilken Stockholmsredaktör som hälst. Hvad det andliga träbenet angår, så kan ingen människa få ur mig, att det är den där otäcka sättaren Styf som han har att tacka för det. Det syns på den karlen, att han är en orm. Han går inte, han ringlar sig fram, och ögonen sticks som ett par riktiga gaddar. Naturligtvis var han hos Holmen när jag kom, och på bordet mellan dem stod groggbrickan — också naturligtvis — dess värre! Gamla Holmen ser ut som en trärot i ansiktet, är rak och ståtlig, trots sitt lyte, begagnar alltid lång hopknäppt rock som en präst och talar som om han trummade fram orden. Han såg litet glad ut just nu — och mumlade något om, ’att de höll på att redigera’. »Då är väl det där en så kallad »ledare», då?» sa jag nytert och pekade på brickan för att visa att åtminstone inte jag var chenerad. »Ha ha ha», skrattade Holmen. »En ledare!» Det var ett bra namn, fru Lovisa! Jag undrar hur många sådana här ledare det gått genom svenska prässen! Hör Styfven! Ha ha ha!» Men Styfven hade kastat i sig sin toddy, som var mörkare än Holmens, mycket mörkare, och ringlat sig ut genom dörren, som väl var, för i en sådan persons närvaro kunde det naturligtvis inte ens falla mig in att ingå i några slags detaljer. Holmen gjorde inga krumbukter, Gud ske lof, utan sa han skulle komma. Han var till och med så hygglig lofva, att jag skulle få skicka bokpaketet direkt dit — vi lånar böcker af Villy — och att sätta gråpapper på alla författarna, så att vi inte kan kika dem hvarken på ryggen eller i sidorna, för då känner vi naturligtvis genast igen dem, och vet vi väl bara hvilka de är, så vet vi också ungefär hvad vi ska tycka, och på det viset får vi ju aldrig något eget omdöme. När jag gick, var Holmen i sitt mest strålande lynne. Måtte det få hålla i! Det mest riskabla, när man skall sätta något nytt i gång, är just folks lynnen.
Till vinnande af detta ändamål har SlatsUtsk. trott det vara förenligt såväl med Statens som Stockholms stads fördel att riks:gs-kont. bibehåller 27 alnars bredd närmast intill dess nuvar. hus. Utsk. har förmodligen ansett att om någon byggnad på denna tomt skulle komma i fråga, kunde det icke blifva annat än tvenne flyglar, utgående från hufvudbyggnaden hvilka flyglar då de icke kunde utsträckas längre än lill 27 alnar, samt att den öfriga delen utefter kanalen icke kunde användas till annat än vattenhämtning o. s. v., och om så vore, så skulle riksg:s-kont. icke hafva den ringaste förlust om denna plan ägdes af Stockholms stad; hvaremot det vore en stor fördel för Stockholms stad att på denna smala remsa utmed kanalen få anlägga en kaj med båthamn. I den händelse att Den 13 Juli. 53 R. o. Ad., på grund häraf och af de skäl som Utsk. anfört, skulle vilja bifalla Utsk:s förslag, anhåller jag likväl att i punkten Litt. C. det tillägg kunde fä göras: att den af riksg:s-kont. sålunda upplåtande tomt måtte, hållas tillgänglig till begagnande af allmänheten; ty om staden erhölle tomten utan ett sådant vilkor så kunde allmänheten derifrån blifva utestängd, och således äfven af den som innehade huset. För den händelse åter att R. o. Ad. icke skulle vilja bifalla Utsk:s förslag, anhåller jag att R. o. Ad. åtminstone måtte detsamma återremittera och icke afslå betänk, utan äterremiss, på det att, i den händelse R. St. icke skulle ingå på förslaget, det må blifva Fullmäktige i riksg:s-kont. tillåtet att nedrifva de i alla fall af sig sjelf nedfallande flyglarne, samt att tomten, i det fallet må komma att planeras och planteras. Jag anhåller således om bifall lill Ulsk:s förslag med det af mig föreslagna tillägg, eller i annan händelse alt R. o. Ad. måtte återremittera förslaget. Hr von Troil: SlatsUtsk. har icke, i likhet med hvad en värd talare Hr von Hartmansdorff yttrat, velat bortskänka jorden för att slippa att stänga.
Majits Befallningshafvande, efter vederbörandes hörande, upplyst, att något annat i berörda afseende tjenligt hemman icke finnes, un 1 förmedladt mantal krono, Horn Thorsgård, i Hamneda socken, anslaget till Kronobergs regemente och af Boställs-direktionen utarrenderadt till midfastan år '1888; men att Chefen för delta regemente i underdånighet anhållit, att, då de omförmälda båda hemmanen, ehuru till mantal lika, ej kunde anses till godhet jemförliga, enär hemmanet Bökhult vore utarrenderadt för 50 B:dr, men Horn Thorsgård åter mot 2 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, samt 102 R:dr kontant, frågan om boställs-utbytet, hvarpå regementets löningsfond anså ges skola komma att betydligen förlora, måtte få förfalla. Med anledning af hvad sålunda förekommit och upplyst blifvit, vill Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med hvad Kammar-kollegium och Stats-kontoret tillstyrkt, härmed föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande Kronolänsmans-boställe Bökhult Södregården JVS 2, jemte boställsräntan, må till Kronan indragas, och samma boställe derefter för Statsverkets räkning genom Kammar-kollegii försorg utarrenderas i öfverensstämmelse med de för militie-boslällen gällande författningar, samt att, från den tid sådan indragning af bostället med dess ränta eger rum, boställshafvaren må derför af statsmedel tilläggas kontant godtgörelse med dels Femtio Ridr, motsvarande boställsräntan 20 Ridr samt boställets till 30 Ridr beräknade afkastning, och dels den åt Länsmän, som sakna boställe, anslagna hushyres-ersättning, i nu gällande stat upptagen till Ett Hundra Femtio Ridr årligen. De till delta ärende hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars behandling frågan varder af Rikets Ständer hänvisad. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Utskottet har härvid trott sig böra rådfråga, ej blott den erfarenhet man här i Jandet vunnit, rörande cholera-farsoten och anstalterne till dess afvärjande , utan äfven, och må hända mera, de resultat, hvartill man inom andra Europeiska Stater i berörde afseenden kommit, och de åtgärder man der numera anser för smittans utestängande erforderlige. Såsom hufvudsakligt stöd för den ifrågaställde skärpningen i quarantaines-föreskrifterne, innehåller motionen, att under senaste tiden här i landet vidtagne anstalter mot clioleran böra anses otillräcklige och icke ledande till ändamålet, samt att visse Embetsman dels sakna kännedom om deras åligganden, dels kunna misstänkas för bristande nit och uppmärksamhet. Utskottet får, i anledning häraf, yttra den öfvertygelse, att af cholerans utbrott i ett land ej kan dragas den bestämda slutsats, att Quarantaines-anstalterne derstädes varit mindre ändamålsenligt i nrättade och vårdade, eller att vederbörande Embetsman i någon nion brustit i uppfyllandet af deras åligganden; lika litet som Utskottet eger anledning tillämpa eli dylik slutföljd pä Sverige; men lättare torde man kunna finna stöd för deri lankan, att, oaktadt den bäst ordnade och utförda quarantaines-behandling af folk och gods, choleran kan uppkomma inom ett land, utan alt vara detsamma från ett annat påförd. Af erfarenheten, serdeles i andra Europeiska länder, hvilka mera än Sverige varit af farsoten hemsökte och der man likaledes till sjukdomens utestängande uppbjudit alla krafter och användt 4 Ailm. Bssv. och Qccor..-Utskottets Utlåtande N:o l45. alla försigtighets-mått, måste ledning för omdömet i förenämnde hänseenden hemtas. Den liar visat, att choleran utbrutit å ställen, aflägsna ifrån smittade orter, med hvilka de ej haft gemenskap, deremot å andia sidan inträffat, att med cholera behäftad, från smittad ort anländ person, å en an nan insjuknat och aflidit, utan att sjukdomen i den sistnämnde vidare förmärkts.
Sfats*Utskottet, som till alla delar instämyner uti .Kongl. Kammar-Collegii ofvanberörde yttrande, hemställer derföre, att detta hemman, lika med andra Kronans Dotnainer, måtte , i öfverensstämmelse med och på de vilkor Kongl. Kungörelserna af den 17 December 1799 och 3 December 18ao innehålla, uppå öppen Auctiojn så val i Kongl. Kamrnar-Collegium sorn å RandsCantzliet upplåtas under arrende på, 30 års tid till den högstbjudande , dock öfverlemnar Stats* Utskottet till Riksens Höglofl. Ständer, huruvida Herr Bergs-Rådet von Wahrendorff , i anseende dertill , att han på god tro blifvit innehafvare af detta henrman samt detsamma i många |r, efter den förrättade undersökningens innehåll , val häfdat och brukat , må förunnas optionsrätt till arrendet derå för hvad en annan uppå den blifvande auctionen högst bjuder. Qm Riksens Höglofl. Ständer härtill täckas bifalla; så lärer underdånig skrifvelse härom,till Kongl. Maj:t böra afgå , med underdånig anhållan, det Kongl. Kammar-Collegium måtte undfå Nådig Befallning, att icke allenast genast foga anstalt oin Herr Bergs-Rådet von Wahrendorff uppsägning till afflyttning frän hemmanet i laga ordning , utan ock om Ariende-auctions förrättande på sätt och i den ordning Författningarne föreskrifva. Detta allt underställes Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning vördsammeligen. Stockholm den 4 Juli 1815 855 På Höglofl. Riddersk. och Ad. Ledamöters vägnar Carl de Geer. På Vällofl. RorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr. Landberg. På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Gustaf Murray. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius.
Honom återstår blott alt upgifva skälen för sin egen röst; och del är i sådant afseende jag anhåller alt lill piot. fä förklara, del jag röstar bifall till det hvilande K. förslaget: derföre alt det uphäfver den nu mera, åtminstone utom Huset såsom olämplig allmänt erkände Slåhdsfördelningen; derföre, att det uphäfver den af Svenska folket lika hatade, som förhatliga, Adliga sjelfskrifvenlieten, hvilken åtminstone en gång inom detta Hus blifvit offentligen frånträdd; derföre, att det uphäfver PresteSt:s representationsrätt, såsom hvilande på alls ingen gillig grund, och qvarstående endast såsom en öfverlefva från det egentliga folkets forntida okunnighet oell bristande bildning, och såsom numera ägande icke den ringaste rot hvarken i folkets hjeltan, eller i dess tänkesätt; derföre alt del lemnar städernes innevånare i allmänhet utöfning af den rättmätiga medborgerliga förmån, alt få deltaga i val till representanter, hvaraf BorgareSt. hittills varit i uteslutande besittning: en rättvisa den BorgareSt. hvars värdiga hållning i denna fråga hvarje redlig man måste erkänna, visat sig på ett fosterländskt, på eli klokt och statsmannamässigt sätt hafva insett ; derföre att det förlossar BondeSt. från det missödet att, linder sken af en fjerdedel i den rådplägande och beslutande makten, vara fjettradt vid tvånget att inom Stijndet utse representanter, hos hvilka man rimligtvis hvarken kan begära eller påräkna de kunskaper och insigt er, som ovedersägligen fordras för det invecklade slatsmannavärfvets tillbörliga upfyllande, och för att kunna roed urskiljning och kraft emotstå de s. k. förnämare Ståndens öfverlägsenhet och under sekler öfvade välde öfver BondeSt.: ett öfvervälde, hvaraf följden hittills varit och, så länge samma förhållande fortfar, alltid skall blifva detta Stånds nedtryckande under oförminskade skattebördor och andra allmänna besvär af mångfaldigt slag; Jag röstar för förslagets antagande derföre: att det inrymmer valrätt och valbarhet åt denna (alrika, insigtsfull, och till följd af samhällsförhållandenas närvarande tillstånd till medborgerliga förmåner och dermed sammanhängande inflytelse på lagstiftningens gång i fullt mätt berättigade del af Svenska folket, som för närvar, är i mistning af denna inom ett konstitutionell samhälle dyrbaraste af alla rättigheter; Jag röstar för förslaget derföre: alt jag anser Europas för handen varvande politiska tillstånd göra det företrädesvis för en, i förhållande till en mäktig granne, svag stat — ytterst nödvändigt att,
Med anledning af Rikets Ständers underdåniga framställning i fråga om vidtagande af sådane förändringar i afseende på postväsendet, hvilka, utan Rikets Ständers hörande, må kunna åvägabringas till lindring i postföringsbesväret, vare sig genom brefvens afsändande med ångbåtar eller på annat sätt, vill Kongl. Maj:t härigenom till Rikets Ständers kännedom meddela: att, enligt derom gifven nådig föreskrift, alla ångbåtar, äfvensom uiligencer, äro försedde med brellådor för emottagande af bref till de orter, emellan hvilka ångbåtarna och diligenserne färdas, hvarförutan bref försändas med paketposten; att jemväl öfverenskommelse är träffad med alla de ångbåtsrederier hvilkas fartyg, lika fort som posten eller fortare än densamma, till bestämmelseorterne anlända, angående befordrande, dels kostnadsfritt, dels emot en ringa afgift, af postverkets så väl väskor, som paketer; samt att följaktligen alla de åtgärder, som för vinnande af ofvanberörde ändamål kunnat, utan alltför stor kostnad för postverket och utan uppehåll vid brefbefordringen, ega rum, redan blifvit vidtagne; hvarjemte enligt Kongl, brefvet den 3 December 1842, de föreskrifter, hvilka, i afseende på den tyngd, som får lastas efter hvarje häst, äro i och för gästgifveriskjuts gällande, äfven skola vid postföringen tjena till efterrättelse, hvadan således de postskjutsskyldige redan äga rättighet att uppbära skjutslega för hela det cntal hästar, som till posternas förskaffande är behöfligt och utgår. De till detta mål hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning frågan varder öfverlemnad, och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. A. Gripenstedt. 20 Kongl. Majlis Nåd. Proposition, filo 73. Utdrag af Protokollet öfver Finans-är ender, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den 3o Maj i85i.
Kvinnan är gjord att älska, det är en fras, som sagts er af mer än en skald (om det nu öfver hufvud taget är n å g o n fras!) * Somliga älska med hjärtat, andra med hufvudet, andra åter med sinnena. Kvinnan af folket älskar af instinkt, för att glömma arbetet och bekymren; den andra, den priviligierade kvinnan älskar för att glömma — ledsnaden, Som ni finner, ligger det mycken skepticism redan häri. Och hvilken kontrast är också ej Bourget såsom iakttagare på det erotiska själsområdet mot sin berömde landsman, den blide, naive Michelet! Bourget är skeptiker ända ut i fingerspetsarne. kommer det egendomliga — gunstling par préférence skonar kvinnan knappt mindre än mannen. Enligt Bourget har hon. vågar jag säga det? ett hjärta med vingar. Jag skulle ej vilja tillråda er att bläddra i dessa studier öfver la physiologie de 1 ' amour möderne, som jag har framför mig. Helt säkert skulle ni komma till samma resultat, som då ni lägger en s. k. läkarebok ifrån er — - att ni har de där sjukdomarne allesammans med hull och hår. $ Om ni i stället behagar lyssna, vill jag på måfå ta några af de kvinnoporträtt, som er elake beundrare med så lätt hand tecknat. Det finns en exalterad typ, som han kallar skådespelerskan. Han erinrar om den lätthet, hvarmed man t. ex. vid berättandet af en händelse, som man upplifvat, kan dupera sig sjelf, kan förfalska verkligheten, utan att man själf vill det och märker det, ända tills att en vän, som varit ögonvittne, korrigerar ens uppgift. Detta fenomen — osanning på god tro — blir, säger Bourget, hos vissa kvinnor en ständig vana, en andra natur, som ärosann och på samma gång uppriktig. Och så framträder skådespelerskan, icke den, som af verkligt intresse spelar en roll, utan den, som spelar denna roll för sig själf. V e den, som får tjäna henne till förevändning, om hon för honom inbillar sig hafva » hvad som på modisternas språk kallas en stor passion »!
I Fäderneslands vännens egon har denna Speculant ett oändligt högre varde., än. elen., som säljer sin jord, för att, utan besvär, af rfen idoge utpressa en revenue., den lian genom arbete ej kunnat erhålla. Den f ;rra ökar National-rikedomen, och bär alla. Statens bördorden sednare gör intet af allt detti ; likväl vill han ännu mera förtrycka dert flitige släpande Landtmannen; gifver honom det föraktliga namnet af Vinglare, och återtager slu-. Ben 15 /fprtJ. 513 sluteligen för halfva värdet samma Egendom han till honom försålt. Större delen af våra nu varande så kallade Capitalister äro just sådana, som sedan år rcOQ försålt Fastigheter, eller på annat sätt förverfvat Penningar vid vida högre Cours, än nu. Må de vara nöjde, ptt Myntet snarare blifvit förbättradt, än försämradt, sedan den tiden, att Egendomar betydligen fallit; och må de ej vidare utsträcka sina fordringar. Sanningen och rättvisan fi rdra likväl, att man här erkänner det Fastighets-köp någon gång blifvit missbrukade. Några få Personer hafva köpt Egendomar utan ali slags calcul — och utan att odla. Men huru många äro väl dessa misslyckade Speculanter? De äro snart räknade I alla tider hafva sådana funnits, och huru litet ar icke detta antal emot deras, som speculerat på Utländska Varor och Nederlags. Rörelser? Det nyttigaste bl ifver genom öfverdrift skadligt, och sjelfva Natur-Behofven förvandlas till Laster, igenom öfverdrifvet tillfredsställande; men för ett eller ånnat miss, bruk bör en god sak i;ke fördömmas; och säkerligen skulle den sanna Patrioten önska, att besittningen af Jord åter blef eftersökt. Helt annorlunda skulle det komma att se ut i vårt kära Fädernesland, 0111 det vore förmånligare att äga Jord än Capitaler; och mätte den tidpunct snart inträffa, då Egendomar blifva begärliga, och icke, såsom nu, anses lika med besvärliga bördor, dem hvar och en önskar blifva qvitt. Ridd. och AU. Fröt. I Afd. 65, Den is April.