Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att ej kunna u gä ur ett Utstött utan laga förfall, tror jag wara nyttigt för Ridderstapet och Adelns Ledamöter, häldst sedan Ridderstapet och Adeln lemnat sitt dubbla "antal af Utstoltens medlemmar, och de af de andra Ständen sällan äga samma kännedom och mana wid affairerne som Ridderstapet och Adelns. §. Zerr Lllkverstolpe, krestric, hemstälde om icke denna Z:s stadgande, alt den som tre gängor warit borta ifrån ett Utstött, skulle anses säsom derifrån utestuten, torde wara alltför hardt. Herr kotbliok: Jag får sä mycket häldre instämma uti hwad Utstottet här föreslagit, som jag tror det wara nödwandigare hädanefter än hittills, att UtstottsLedamöter icke afhälla sig frän UtstotteN/ dä ett wisst antal antingen af hela Utstottet eller af hwarje Ständ enligt RiksdagsOrdningen bör tillstädes wara dä ett Beslut stall fattas, emedan etL Utstött skulle annars kunna i förra fallet afgöra ett ärende, oagtadt ett helt Ständ more fränwarands och i det sednare möjligen bliswa inackivt. Dessa casus bör man icke förmoda: men de äro möjlige. 34. §> 622 Den n November. 34- §. 35- §- Zerr k^orstenstolps. Wid denna!! får jag föreslå att deri mätte ustättas att förmiddags plenum bör dagen förut wara anslagit sist ksi 6, och eftermiddags plena sist kl. i samma dag de stola hällas. 36. §. Zcrr Uotblied: Som enligt RiksdagsOrdninZens 2i §.
Med biträde af dessa anslag samt en till Inrättningen donerad» och genom Länets fordna Höfdinges nitfulla verksamhet utbekommen, bety^ kronofordran , har Hertigens af Upland Folkskola sedermera vunm slutlig organisation, invigdes för sitt välgörande ändamål dea 26 Januari! sistlidet år oeh är nu årligen begagnad af omkring 3'oo fattiga barn af begge könen, hvilka i den, dels af en skicklig Lärare njuta undervisning 1 läsning och skrifkonst efter vexel-undervisnings-method, dels oek, liva e andra könet angår, bibringas kunskap x nyttiga bandeslöjder af en vi nrättningeil anställd Lärarinna, Sjukvården i Staden ombesörjes at en btadsPhysicus/sorn Staden lönar, äfvensom Borgerskapet underhåller arne sjuksaii«ar i Akademiens Nosocomium samt består de fattiga fria läkemedel, hvarförutan särskildta Fattighus för ålderstigna och orkeslösa fattiga hittills varit af Staden och Academien underhållna. Dessa anstalter, hvartill Stadens Innevånare kunnat årliga bidrag, beräknade efter 25 procent af Beri - ningen enligt andra Artikeln i Bevillnings-Stadgan, och hvilka medel förvaltas ecb till de behöfvande utdelas af en, i sådant afseende, utaf Stadens och. Academiens medlemmar sammansatt DireCtion, motsvara sitt andarna * Stadens Fattigvård är ock nu mera (sedan de begge Stater, af hvilka Upsa a Domkyrko-Församling består på efterföljansvärdt sätt förenat sig om en gemensam Fattigförsörjning,) å nyo organiserad; och till herbergerande a nödlidande fattige börjades, sistlidet år, enligt församlingens beslut, byggnad af ett passande stenhus, hvarföre kostnaden är beräknad till ii,5oo Eich Banco, som betäckas dels genom lån, med årlig, på 5o år utställd, afbetala ning, dels genom frivilliga gåfvor lill ett belopp af 1000 R:dr Banco, so# nå°ra större possesionater Staden förärat; och bör denna nödvändiga bygg' nåd nästkommande år vara färdig. För Församlingens
December sition ät annor man stelfwilligt aflämnat egendomens sörwaltning, bada dcfia ägare finna under den framsarna riden någon behandling wara gjord as förmyndaren kllcrDiepogenten rill egendomens eller deras närwarandeel, ler framtida ffad.1, rätläs ej allenast della, utan ändras belt ochhällir sä framt de sjklswa icke wilje bereda fi„ och kom, mande stägters förlust, hwarwid den, som genom andras olagliga förhällande blifwik öfwertalreller ka» hända lockad till en afhandling och derigenom bragl pa depencr, äfwen bör sa widt möjligt är derföre hallag fkadeiös. hälst - om han icke hast tillfälle att rätteligen fä granffa alla omständigheter. Till denna C>ah anser jag dem höra, som pä god tro, utur sörsta eller andra hand re, dan köpt eller tillackordera! sig nägra RcketS tillhö, righeter under hwad benämning som halst; dcfie böra, i min kanka, genom njutande af ett ester flere sar» bags är, eller pä annacsäkt, bekomma någon billig er, sättning, för den betalte älkomfhrärnghtten, men en, däst nämi. när deras åtkomst är b wakad pä sätt la« gar och författningar utstaka, som will säga det sam, ma af wederbörlige Collegier sanckionerade. Jag an, ser dä för gifwil att ingen billigt tänkande km finna ctk dylikt förfarande med defie innehafware af Sta, rens egendom, orätlwist eller mindre billigt och säkerli» gen med lagen mera enligt, än hwad som händ! uti min ort, att auktions inropare utaf Hospitals läge», heter, hwilka före 1800 och dä Riksgäld endast war ber brukeljga myntet, samt ingen skäligen kunde förutse ark iZvo ars realisations principer ffulle antagas.
Oi —i — fr* — -O -3 -O 3 ^ ~ f S • * E o CD o rQ © P fl w Ph s CO CO c* 00 o o o o CO ^ CO 00 o? CO O ><0 CO CO lO "T* QC 5 o < o? ■ o CO »o co 0 00 01 ^ co CO fr* vr co fr* 00 o »o — 1- ' >o fr* o o o >© ^ CO ro Ci _ O fr* ^ t>. sp T1> - O fr* O* Oi CO fr* 1(0 Oi CO-^OiO COOlO X ^ O tC co o >o X o »o co —- co*— cococo - os I M o ÉH OJ co co co P4 & ■+a "el 03 oc3 :o Ph bio £ rfl bc lO CO fr* >o OJ o o# o fr* co O OJ O O o O Oi CO o co fr* fr* fr* CO fr* Oi © PH o3 fe •-d cS pq fe; fe fcfc o c CO CO co ils i ni o o O fr* o fe; fe; fe 33 t c - ;c Jo tc :eo S © _ C/3 C/i c/> :C oa ^a © ÖC Sm 3 O -J i—i fei Q © - O X oc 33 PQ o o ~rp fe <£ Föreslående debiteringsoch uppbördslängd bar blifvit å kommunalstämma med Nordbo socken granskad och godkänd, betygas: Nordbo i Sockenstugan den 21 December 1866. Formulär till Debetsedel. Fol. Prosten N. N. pn Lugnås, Nordbo socken. För fyrk För personer. å öre Riksmynt. tal. Män. Qvinnor. R:mt. R:dr. öre. Bebel. 1865 års Kommiiiial-utskylder.
Men då den närmare vården af de samlingar, som äro ämnade att grundlägga det af Konungen föreslagne Riksmuseum, blifvit mig anförtrodd, då detta förtroende äfven förutsätter ett varmare nit för befordrandet af deras syftemål, så måste min pligt, att svara häremot, afvisa alla de betänkligheter, dem ej mindre en bristande framställningsförmåga och ovanan att på detta rum uppträda, än flere andra considerationer nog bevekande för mig uppkastat. Det af Kongl. VeftenskapsAcademien projecterade anslaget för ifrågavarande Riksmuseum, af 5,400 R:dr, har Höglofl. StatsUtakottet ansett sig böra nedsätta till 1500. Jag anaer mig hvarken rörande denna eller någon annan summa kunna ingå i någon pröfning. Jag tror att vid frågan om ett NationalMuseum, måste det visserligen bero på Nationens Representanter att efter omständigheterna bestämma den. Deremot har Herr Grefve von Schwerin mot Höglofl. StatsUtskottets förslag behagat Den 7 Julii e. m. anföra elen anmärkning, att Herr Grefven ansi ge Ständerna i denna fråga böra bevilja, antingen allt eiler intet, emedan om denna förminskade summa nu på Stat uppfördes, skulle Rikets Ständer vid en annan Riksdag, må hända åter komma att besväras med ansökning om den nu afslagna tillökningen. Enligt mia öfvertygelse torde det dock vara svårt att vid detta Riksmöte förutse, eller med sannolikhet bestämma, hvad beslut framtida Ständer en gång kunna komma att fatta} för min del kan jag ej se annat än att äfven för dem samma tillfälle som nu kommer att stå öppet, att afslå en sådan tillökning på anslaget, i fall den verkeligen skulle begäras. Jag kan således ieke anse vådan häraf vara af den beskaffenhet, att den skulle hindra Rikets Ständer att nu bifalla det minskade anslag StatsUtskottet funnit sig kunna föreslå, och att således till framtiden fördröja verkställigheten af en inrättning, hvars nytta synes bevittnad genom dylikas bildande i nästan alla odlade Nationers hufvudstäder, och genom det inflytande de samma yttrat tillbefrämjandet af allmän upplysning och vettenskapligt interesse. Vid öfverläggningen rörande det af Höglofl.
Jag tycker äfven, det Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalen yttrade sig, att frågan vore lagd på bardet. Densamma torde således ännu ej vara afgjord? Ropades Ja, Herr LandtMarskalken: Bifaller Höglofl, Ridderskapet och Adeln, att dess beslut, om ett Särskildt Utskotts sättande, meddelas de ö riga RiksStånden, att gränsorna för detta Utskotts befattning fastställas enligt Friherre af Wetterstecits och Friherre Lagerbjelkes yttranden, samt att antalet af Utskoitets Ledamöter må blifva 6 personer af hvarje Stånd ? Ropades Ja, 38o Den 17 April, e. m. Hans Excellence Herr Grefve Adlercreutz, Carl Johan, uppläste till Protocollet iöljalide: Då jag i sista Plenum hörde uppläsas Hr Majoren vun Heyme Memorial om en viss bpannmålsafgift af Extra Roteringen i stället för att prestera manskap under krigstider, vid hvilket Memorial åtskillige anmärkningar gjordes, och i anledning hvaraf Herr Majoren von Heyne förklarade, att han möjligen misstagit sig i sin framställning, missledd af den Proposition, som 1813 skull blifvit gjotd Extra Rotarne i samma ämne, trodde jag, att den väckta frågan skulle förfalla; men sedan jag nu är underrättad, att Memorialet, med de dervid gjorda anmärkningar, blifvit remitteradt till behörigt Utskott, anser jag mig skyldig meddela några upplysningar. Af de gjorda anmärkningarna finner jag, att de anstalter som vidtogos 1812 och i8i3> ej mindre om Artillerieoch Trosshästars utgörande, än en viss frivillig vacance afgift, så väl af Ordinariesom Extra Rotering, n, blifvit ansedd som omoralisk och stridande emot Riksens Ständers beslut.
Vi Rehum canceller, och Simsai skrifvare, och andre i det Rådet; af Dina, af Apharsach, af Tharpelath, af Persien, af Arach, af Babel, af Susan, af Deha, och af Elam; Och de andre folk, hvilken den store och högprisade Asnappar försändt hade, och satt uti Samarie städer, och andre på desso sidon älfven, och i Canaan. Och detta är brefvets lydelse, som de till Konung Arthahsasta sände: Dine tjenare, de män på desso sidona älfven, och Cheeneth. Kunnigt vare Konungenom, att de Judar, som ifrå dig hitupp till oss komne äro till Jerusalem, i den upproriska och onda staden, bygga honom upp, och göra hans murar, och låta uppgå dem af grunden. Så må nu Konungen veta, om denne stad uppbyggd varder, och murarna igen uppsatte, så varda de icke gifvande skatt, tull och årliga utskylder, och deras anslag varder kommandes Konungarna till skada. Så, efter vi alle hafve varit med, och nederlagt templet, hafve vi icke länger kunnat se på Konungens föraktelse; derföre sände vi nu, och låtom det kungöra Konungenom, Att man låte söka i dina fäders Chrönicor; så skall du finna i samma Chrönicor, och förfara, att denne staden är upprorisk, och Konungom och landom skadelig, och kommer desslikes andra till affall af ålder; derföre staden ock förstörd är. Ty gifve vi Konungenom till förstå, att, om denne stad uppbyggd varder, och dess murar uppsatte, så behåller du intet för dem på desso sidon älfven. Då sände Konungen ett svar till Rehum cancelleren, och Simsai skrifvaren, och de andra i deras Råd, som i Samarien bodde, och de andra på hinsidon älfvena: Frid och helso. Brefvet, som I till oss sändt hafven, är uppenbarliga läsit för mig.
Län, med en befolkning af 143,707 persöner, deraf 2,960 i staden Wexiö, har endast två ordinarie och en extra Provincial-läkare, stationerade i Wexiö, Ljungby och Ekeberga, samt två Bataljons-läkare vid Kongl. Kronobergs regemente, och en vid Kongl. Calmar regemente, hvilken sistnämnde jemväl är extra Provincial-läkare vid Ekeberga. Transport R:dr Bih. till K. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 51. Transport R:dr Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande har, jemte bibehållande af de nuvarande Provincial-läkare-stationerna, föreslagit anställande af en ny Pro vinci al-läkare för vissa socknar af Sunnerbo, Allbo och Kinnevalds härader, med en sammanlagd befolkning af 30,283 personer och station vid Elmhult i Allbo Härad, och erinrat att, i anseende till saknadt tillfälle för läkaren i denna glest bebodda ort af någon inkomst genom enskild praktik, lönevilkoren för honom måtte betydligt förhöjas, derest personer med erforderlig skicklighet skola kunna förmås att densamma söka, och hafva församlingarnas innevånare förklarat, att, ehuru gerna de önskade sig lättare tillgång på läkarevård, de likväl icke kunde förbinda sig till något bidrag för anskaffande och underhållande af hostad åt läkaren. Emedlertid och då Kollegium anser den för länet begärda tillökningen i läkarepersonalen vara af behofvet fullt påkallad, hemställer Kollegium, att den nuvarande extra Provincial-läkarc-befattningen i Ekeberga måtte, vid nuvarande innehafvarens afgång, på ordinarii stat öfverflytt tas och, under förutsättning att häradsboerna frångå sin nu gjorda vägran om bostads upplåtande, anslag måtte beviljas för en ny Provincial-läkare med full lön i trakten af Elmhult, äfvensom att, med afseende på distriktets af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande vitsordade ofördelaktiga beskaffenhet, honom jemväl måtte tilläggas tjenstgöringspenningar till ett belopp motsvarande 33 J procent af lönen. Sålunda tillökning i utgift för detta län . R:dr 20:o. Hallands
Det var " Erik — Erik frusen till döds under den kalla " julnatten. Farfar och Stina lyfte honom i släden och vände åter till Sjövik. » Hvad han ser lycksalig ut, farfar! » sade Stina och blickade på det stela ansiktet framför sig, öfver hvilket de sista synernas fägring bredt ett skimmer af hänförelse. Och så höljde hon sitt ansikte och grät — grät, som om hennes hjärta velat brista. Stackars Stina! Du förstod icke, att det var bäst så. T y den som en gång blickat in i trollens värld — honom kunna icke mer jordens mör tillfredsställa. Mathilda Lönnberg. (Illustratör: Gerda Tirén.) Rtevf unnen. ^Då himmelens fäste en stjärna brann, * han höl henne kärast af alla. €n nat i rymden h o, n plötsligt försvann — mot jorden tycktes hon falla. » jMin vackra stjärna, t \ var blef du af? » han ofta med vemod tänkte, när han såg hur djupt i blånande haf de andra gnistrande blänkte. Så fann han bland rosor i junikväl en hvithylt och guldblond tärna. J) å föll det från gossens ögon som hon var hans förlorade stjärna! Och sin arm han smög kring ett smidigt lif, han kysste kinden, den mjäl a. » pitt namn — ditt namn, o, flicka, mig gif! » — rjon log och svarade: » Stel a! » Daniel (Illustratör: Gerda Tirén.) Gerda! ren. Fallström. H E M M E T I KONUNGABORGEN. V A L L I N. Illustrationerna utförda dels efter teckningar af Victor Andrén, dels efter fotograiier ur kungl. slottets folografisamling. - m dessa murar kunde tala, huru mycket skulle de ej ha att förtälja 1 » Detta är ett uttryck, som ofta fälles, då man ser en gammal, ärevördig historisk byggnad. Och det är nog så.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om förminskning i Riksdags-kostnaderne, medelst upphörandet af Talmännens representations-skyldighet, inskränkning i Ståndens och Utskottens Cancellie-Personal och dess aflöning m. m. (U. A). Inom Preste-Ståndet hafva, i sammanhang med frågan om aflöningen för Ståndets Cancellie, flere Ledamöter fästat Ståndets uppmärksamhet på de dryga kostnader, som de senast hällne Riksdagarne medfört och nödvändi ^heten att, först och främst i hvad som närmast rörer sjelfva representationen, iakttaga en skälig sparsamhet. Och då Ståndet enhälligt delat den åsigt, att hvarje representant bör behjerta den klagan, som öfver de stora Riksdags-kostnaderne låtit sig höra och hvilken åt Rikets Ständers senast församlade Revisorer gifvit anledning till serskilde sorgfälliga undersökningar, har Preste-Ståndet förenat sig om och inbjudit de öfrige Riks-Stånden att biträda följande önskningar: Ilo att Talmännen må njuta en fullt anständig ersättning för egne Riksdagskostnader, men befrias från all representation genom måltider, hvilken Preste-Ståndet för sin del uttryckligen sig afsagtj 2:0 att de dryga Klubb-kostnaderne må minskas; 3:0 att Stånds-Protocollens tryckning må uppskjutas, till dess de från sista Riksdagarne hvilande Grundlags-frågor om Riksdagens förkorrtande blifvit afgjorde; och 4:0 att utgifterne för Ståndens och Utskottens Cancellier må minskas genom inskränkning af så väl personalen som af dess aflöning, hvarigenom dessa utgifter i det hela torde kunna nedsättas med minst en tredjedel.
Det är af yttersta vigt, att aldrig mera Riksgälden sammanblandas med Landets myntväsende. Alltifrån 1789 hafva följderne af ett så falskt system låtit förmärka sig; och Sverige synes hafva så dyrt köpt erfarenhet i denna del, att föga behöfver härom yttras. För den, som med redig blick betragtar allt, sådant det i verket är, lärer det ej behöfva bevisas, att en Statens skuldsedel icke kan blifva annat,än hvad den enskiltesSkuldsedel är: en anvisning på mynt, men ej ett mynt. Det är sålunda tydligt, att den aldrig bör göras till ett föremål för de enskildes inbördes förskrifningar, utan allenast till medel för deras ömsesidiga liquidationers verkställande, så vida ej af den ena parten fordras, att få gifva eller taga mynt. Hvad sorn gäller för den enskilte, måste i detta fall tjena till rättesnöre äfven för Staten; ty dess gäld är samtelige Statsindividernes samfäldta gäld. Det finnes ingen rätt för dessa, att tvinga till deras Skuldsedlars emottagande såsom god betalning, såvida de icke ovägerligen infrias af en med contant försedd Cassa, likasom Banklnrättningars. Men om Staten kunde hålla sådana, Den 29 December e. m. >43 vöre dess skuld icke behöflig. Alltså måste CreditSedels utgifning för Statens räkning upphäfvas; emedan den ej kan bedrifvas till sådant belopp, att Staten deraf kan hafva så stor nytta, att den uppväger de olägenheter, som i Landels myntväsende derigenom vållas. Statens Skuldsedlar kunna således ej vara annat än räntebärande Obligationer. Med räntebetalning måste Staten, likasom den enskilte, ersätta dem , som lemna sina penningar till fyllande af dess lånebehof. Hela konsten består deruti, att göra denna räntekostnad så litet betungande för de skattdragande, som möjligt är. Mången skulle, för att vinna ett sådant ändamål, tro sig böra föreslå, att allenast bereda RiksgäldsContoiret ett stort Creditif i Banken, och låta detta Contoir utgifva på anfordran ställde Obligationer till låg ränta.
Härigenom upp - Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 375 kom bland häradsboerne mycket missnöje, hvilket utbröt med klagomål öfver Allin ännings—kornrniItéen, som derföre, efter att hafva föranstaltat om gärdesgårdsdelning omkring allmänningen, ingick till Ofverjägmästaren i länet med en ansökan om 8 års inställelse af planleringarne. (Se Bilagan N:o 1, som innehåller så väl denna ansökan, som Revier-föreståndarens förklaring med anledning deraf äfvensom Allmännings-kommittéens påminnelser dervid.) Då delta icke ledde till målets vinnande och från socknarne inom häradet, inkommo protester mot det nymodiga kultursättet, nödsakades Alimännings-kommitléen hos Konungens Befallningshafvande söka rättelse deri. (Se Bilagan N:o 2, med förklaringar af så väl Revier-föreståndaren, som Ofverjägmästaren.) Utgången blef dock densamma och häradet är nu ålagdt att, med frångående af den plan för återvexten hvarpå skogshushållningen blifvit grundad, i stället företaga plantering af skog liksom man sätter kålplantor, enligt hvad Revier-föreståndaren behagade yttra. Alimännings-kommitléen hade dock ej begärt ett ovilkorlig! förkastande af det omhuldade kultursättet, utan önskade blott beviljandet af ett uppskof, på det den redan införda metoden måtte få tillfälle närmare ådagalägga sia duglighet, sedan den obegränsade betningen blifvit inskränkt, under andragande såsom stöd för nämnde begäran, dels häradsboernes allmänna önskan, dels Kommittéens erfarenhet derom, a t på de ställen planteringarne hittills verkställts redan funnos 2 å 3 gånger så många sjelfsådda plantor som de planterade, för bevisande af hvilket förhållande syn äfven begärdes men afslogs i förening med hufvud saken.
Grefve Sj:ens, Jacob Melcher, denna dag afgifna anförande i anledning af herr Rääfs, Leonard Fredrik, den 18 dennes f. m. till Lagutskottet remitterade motion i fråga om lagstiftningen rörande stöld, förfalskningsbrott och bedrägeri; Grefve von Stedingks, Ludvig Ernst, den 23 dennes f. m. på borlagda motion, angående ändring af 1 kap. 3 § missgernings-balken, tillika med i anledning deraf nu afgifna yttranden, hvarjemte samma motion och yttranden communicei’ades de öfrige Riks-stånden; Friherre Ah/strömers, Jonas, den 23 dennes e. m; på bordet lagda motion, angående ändring i 9 och 10 §§ af 11 kap. kyrko-lagen; Herr Dalmans, Wilhelm Fredrik Achates, den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, att lagberedningens förslag till 9 kap. Jorda-balken, rörande inteckning, må såsom lag antagas. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten: Grefve Mörners, Otto Gabriel, den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, om ändring af 1 § i 2 kap. af Kongl. Maj:ts stadga angå - 104 Prot.-utd.rag elide skiftes-verket i riket dea 4 Maj 1827 samt Kongl, kungörelsen dea 9 Juni 1832; jemte de i anledning deraf nu afgifna yttranden.
» Det är djupsinnigt, herr grefve », svarade Favre artigt, men han lät — berättar fortfarande dr Busch — derpå den » dumheten » följa: » Det är ändå skönt att se en man, som aldrig förändrat sina grundsatser. » Store Bismarck, habile och reptilbehändige doktor Busch! Att vara sina grundsatser trogen, är nog helt säkert en stor » dumhet », då det främst gäller att vinna en hög samhällsställning, behålla de mäktiges gunst och samla en stor förmögenhet Men den dumheten ha väl ändå många af mänsklighetens ädlaste och bäste män gjort sig skyldige till, ja den har adlat deras hela lifsverk och varit den nödvändiga föreställningen för deras uthållighet, då det gällt att skydda eller förkofra civilisationens dyrbaraste arf. Den dumheten har af makten ofta hårdt nog straffats, men den har äfven på annat håll funnit en belöning, som fullt berättigade Favre att säga: » Det är ändå skönt. » Man tänker härvid på John Milton, som med pennan mäktigt bröt väg för ett frigörelseverk, hvars grundsatser han sedan förblef trogen äfven i fattigdom och förföljelse, men också af sånggudinnan och efterverldens erkänsla fick en segerkrans, hvilken dr Busch kunde hafva skäl att afundas honom. Annu när-mare till hands ligger erinringen om Lafayette, hvars namn är sa nära förknippadt med minnet af ar 1789. Gilbert Mottier de Lafayette föddes den 6 sept. 1757 på godset Chavaniac i Auvergne. Kort förut hade hans fader, som var grenadieröfverste, stupat i slaget vid Minden; som nyintagen skolelev vid ett jesuitcollege förlorade han äfven sin moder. Det kalla, tystlåtna väsen, som plägar utveckla sig hos tidigt föräldralösa barn, blef äfven hans, men stånd aktig hängifvenhet för en vunnen lifsåskådning röjde sig också hos honom tidigt. Omständigheterna gjorde sitt till att brådsnabbt utbilda ynglingen till sjelfständig man.
Disconten för dess Lån pantsatte, hade Ad. vocatFiscalen funnit Directionens förhållande sä.' dant, att dess Ledamöter ej kunde undgå, att med deras enskilda förmögenhet ansvara för den blifvande bristen; och derföre väl å ena sidan ansett angeläget, att, till bevakande af Bankena säkerhet och rätt, Inteckning uti Directeurernes fastigheter och Seqvester å deras LösöreEgen* dora blefve föranstaltad3 men å andra sidan va* rit öfvertygad, att DiscontV erkets Credit genom ett sådant steg alldeles skulle gå förlorad; äfvensom att berörde åtgärd till äfventyrs låg utom gränsen af en Revisors befattning, samt icke heller af honom, i egenskap af Bankens Ad-' vocatFiscal, kunde vidtagas, utan BancoFuilmäk* tiges utlryckeliga befallning; hvarefter AdvocatFiscalen , efter en lång och bekymmersam öfverläggning med Landshöfdingen Friherre af Klin. teberg, som, i grund af erhållen Nådig befallning, deltagit i Cassalnventeringen oeh undersökningen om tillståndet med Verkets Låntagare, samt i öfrigt meddelat Revisorerna Kongl. Maj:ts Nå t - 4 8 Riks. St. Revisorers B er tit t elser. Nådiga vilja, att Verkets ställning, om den bé~s funnes vådelig, ej skull.e göras känd vid BolagsStämman, stadnat uti det beslut, att, genom berörde Memorial, som skulle afgå med Extra Post, utbedja sig BancoFulImäktiges bestämda föreskrift för dess förhållande i dessa brydsam-* ma omständigheter. Rörande Verkets ställning, so/n, efter fulländad Revision, komme att fullständigt detailleras, lemnade AdvocatFiscalen på förhand denna obehagliga upplysning, att af Siåhles bokförde Lån « 204,216:32 144,585:28 af Kocks dito 90,850 54,35° —* Äfvensom hela beloppet af de bokförda