Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Delta tillag? Menar någon, att vid förrättad vägdelning honom för när skedt; söke di ändring deri genom instämning till behörig Domstol» som i RättegägsBalken sagt är, Lagutskottets Betänkande«, 237 20 Cnp. 26 §. RättegångsBalken. Tvista Kronohemman ett eller flere om jord eller eller Byaskillnad, lagge dem HäradsRätt emellan: Gränsar till desse Allmänning, vare Lag samma: Och förordne Konungens Befallningshafvande någon som å Ämbetets vägnar när är» då Kronan del i saken häfver. Döme ock HäradsRätt om åverkan å Kronojord. Detta hemställes dock vördsamligéii Riksens Höglofl. Ständers vidare pröfning» Stockholm den 30 Oct. 1823» N;o 2a$. Ankom den is Nov. 1823» Utlåtande i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o ao$, öfver Herr A. von Hartmansdorffs Memorial, innefattande Förslag om hvad vid Lagf örklar ingars utfärdande bör iakttagas* Detta Betänkande har blifvit återremitterat af Höglofl Ridderskapet och Adeln på grund af Herr von Hartmansdorjfs dervid gjorde anmärkning, att Lagutskottet ej bordt anse öfverflödigt föreslå, att Lagför - s5j?
Den store Konungen i Preussen Fredric den 2:dra, efter att på allt sätt hafva befrämjat Fabriksinrättningar i sitt Rike, trodde sig böra göra ett dylikt försök att, till vinnande af prisernes fällande och täflan till fullkomnande , sätta Fabrikörerne i concurrence med de utländske; men snart erfor han sitt misstag, och återsatte allt i sitt förra skick, likväl efter flere Fabrikers, under denna mellantid inträffade undergång. Vare det dock långt ilrån mig att vilja försvara en mängd , under vårt närvarande förhållande existerande missbruk, olägenheter och felagtigheter, och må man ej göra mig den orättvisa att tro, det icke äfven jag 1 ifvås af liberala principer, så långt de utan hela landets skada och vissa medborgareklassers förstörande kunna utsträckas. jag bestrider visserligen icke, att hos oss finnas Fabrikörer, som af 3 å 4 Väfstolar pretendera en så stor vinning , att deraf hämta tillgång till bekostande af eleganta våningar, 272 Dm 28 Junit f. m. lysande eqvipiger och ett yppigt lefnadssätt; jdg gillar icke eller, att utan bemödande att fullkomna sina tillverkningar, man skall tro sig äga rätt att tvinga oss att dyrt betala förfuskade varor; Nej, mine Herrar! jag underlåter icke att opartiskt lasta hvad lastbart ärj jag erkänner äfven att vi hafva stora fei i nu gällande Författningar, dem vi böra önska få rättade, men det är igenom dessa rättelser vi böra söka närma oss till något fullkomligare än det vi nu äga, icke igenom att hoppa från en felagtig extravagance till en annan af blott motsatt art men med större framtida faror.
Robsahrtti Femte Band, Fjerde Afdel, 31, 32. S, D. 2 43 I)en 27 Juli» S. D. Vid Bevillnings-Utskottets Memorial af den 25 Juli, som den 26 lades på bordet, och nu åter föredrogs, i anledning af Herr Grefve Henning Gyllenborgs anförande om den Bevillning sorn rörer Bränvinstillverkningen och Consumtionen i Riket, lät BorgareStåndet bero, Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Rabsahml S. D. De af Bevillnings-Utskottet under den 25 Juli afgifne och sedan gårdagen på bordet hvilande Memorial, angående; 1:0 Några Högvördiga Prest - Ståndets anmärkningar vid Bevillniogs-förslaget; och 2:0 Provisionen för stämpladt Pappers försäljning i Stockholm; Eöredrogos nu åter och biföllos. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. C S. D. tafssamt Allmänna Besvärsoch OecoS nomie-Utskottets Betänkande af den 15 Juli, hvilket den 93 lades på bordet, rörande farleds öppnande från Sulevik genom Sjöarna Bänken och Hugn till Norrska Riks-Gränsen, föredrogs nu åter; hvarvid Borgare-Ståndet biföll Den 2 7 Juli. biföll det Utlåtande Stats-Utskottet meddelt. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Lät Borgare-Ståndet bero vid Statsoch Bevillnings-Utslcottens den 23 Juli på bordet lagda gemensamma Betänkande, som nu åter föredrogs, om förhöjning å Eotsoch Båk-afgifterna samt Sjö-Tullen. Ut Supra. Ex Prolocollo. Carl Magn. Robsahm.' S. D. Lå nu åter föredrogs Bevillnings-Utskottets den 25 Juli afgifna och den 26 på bordet lagda Memorial, rörande skiIjaktigheterna i Riks-Ståndens beslut om förslag till ny Bevillningsstadga, fann Borgare •
För svår hosta. Fyra lod osaltadt smör, fyra äggulor, ett hälft qvarter 1 ' onung, tvänne lod hvit, rifven ingefära arbetas, till det blir som en pepparkaksdeg. Massan får ej värmas, ej leokas, ej heller någon af dess beståndsdelar. En thesked tages häraf trenne gånger om dagen, morgon, middag och jtfton. Ada. Mot röda händer. På apoteket köpes i en flaska lika delar arnikatinktur, glycerin och rosenvatten. Flaskan omskakas väl, och händerna ingnidas härmed efter hvarje tvättning, medan de äro fuktiga, samt aftorkas sakta. Godt resultat skall snart visa sig. v. S — n. X o Ingen annons införes under 1 k r. DIVERSE LED / GA PLATSER. Doktor Carl piensburg En anspråklös och enkel flicka med godt lynne, ej allt för ung, kan i vår få plats i större landthushåll. Sökande skall vara kunnig i matlagning, bakning och öfriga vid ett landthushåll förekommande göromål. Noggrannhet och ordentlighet vigtiga och nödvändiga egenskaper. Svar med uppgift om ålder, lönepretentioner och referenser uppgifvastill » Husfru », Domnarfvet, p. r. Läkareråd. Gammal van af Idun. A f er beskrifning kunna vi ej bilda oss något säkert omdöme om er s j u k d o m; det tyckes ju ha varit svårt t. o. m. för läkare, som haft tillfälle till personlig undersökning. Under sädana förhållanden torde ni göra klokasti att hänvända er till specialist. A. Se svar till Prenumerant i n: r ö! Frcdrique. E n grundlig badoch brunnskur i sommar torde blifva nödvändig för eder. För närvarande bör ni dricka Carlsbader på följande sätt: hvarje morgon två dricksglas 50° varm Carlsbader / t i m m e före frukosten och m e d c:a 20 minuters mellantid mellan de båda glasen. Förtär under några veckor ingenting annat än uppkokt mjölk, kafremjölsvälling (kokt på s. k. dietiskthafreinjöl), 1 — 2 löskokta ägg dagligen samt litet väl gräddadt hvetebröd och skorpor. Intag 4 — 5 maltider dagligen.
skogsstyrelsen, jemte förklarande, att hufvudfrågan i förevarande mal syntes röra kostnaden för verkställande af barkningen, ansett densamma icke medföra någon afsevärd skada i afseende ä timrets beskaffenhet och dessutom underlätta virkesutdrifningen samt minska svårigheten att särskilja timret efter sågverkens olika märken, samt i detta afseende för öfrigt förekomme, att sägtimmer som under de senare åren flottats så väl i vattendrag uti flera andra län, som ock i Vesterbottens län inom Wilhelmina och Do-rothea socknar samt i Lögdeä och Lednå vattendrag, frän hvilka timret nedkoinine tHl Hyngelsböle och Olofsfors samt Rundvikens särskilda sågverk, varit barkadt, emedan sådant befunnits fördelaktigt inverka på timrets beskaffenhet och underlätta flottningen, alltsa och emedan vid ofvanberörda är 1 * 875 hållna sammanträden i särskilda delar af länet de menliga följderna för liske i allmänhet af obarkadt virkes framtlottande blifvit af liskeriidkarena framhållna, pröfvade Konungens Befallningshafvande, som ansåge barkningen vid ifrågavarande Vattendrag kunna åstadkommas för 10 öre per timmer, skäligt sladga och förordna, att sågoch bygnadstinnner, som flottades i Säfvars elf och ofvanberörde sjöaroch träsk. skulle innan det nedlades vara harkadt vid vite af femtio öre för hvarje timmer, som obarkadt för nämda ändamål dit nedfördes: deruti klaganderne sökt ändring, hvaröfver krono-fogden Hamrin sig förklarat samt Konungens Befallningshafvande ach Kainmar-Advokatsfiskals-Embetet med utlåtanden, äfvensom fiskeriintendenten med vttrande inkommit: flifvet i Stockholm den r&gt; februari 1878. “ Derpå kommer den stereotypa frasen: “ Kongl. kammarkollegium har låtit handlingarna i detta mål sig föredragas, men finner klaganderne icke hafva anfört skäl. som kan verka ändring i öfverklagade utslaget. Hvilket vederbörande till efterrättelse länder.
Enligt i832 års Manlals-Längder utgör Länets Folkmängd 107,207 personer, deraf 80,224 äro mantals-skrifne och 86,983 manlals-frie. Vid jemförelse af Mantals-längderne för år 1826 visar sig, alt folkmängden de sex. sista åren ökat sig med 6,132 personer. Förnämsta orsaken till denna betydliga folkökning ligger otvifvelaktig! uti de med giftermål förenade bosättningar, som ske utan beräkning på annat näringsfång, iin den för dagen betingade arbets-förtjenst. Denna saknas aldrig, men lättheten att i goda år försörja sig, i förening med sädesprisens så fallna värde, stegrar den arbetande klassens anspråk på dagspenning och verkar till obenägenhet för arbete, när uppehället derförutan kan erhållas. 4 I missväxtår, då prisen på alla födoämnen äro höga, förfaller denna folkklass i elände och blir högst betungande för Socknarnes fattigvårds-anstalter, äfvensom för jordbrukaren, som ofta nödgas draga tungan af dess försörjning till råga på bekymret för egen utkomst af den ringa afkastning jorden gifvit. En tilltagande mängd af Inhysesoch Backstugu-Sittare ökar mest bekymret för uppehället under missvextår och mot deras vidare utbredande fordras directa åtgärder. Om det anförda sjelfsvåldet hos obesutne arbetsföre skall kunna förekommas, synes skärpning i författningarne om laga försvar vara nödig; ty så länge det får vara en hvar obetaget alt gifta och bosätta sig utan annat näringsfång, än sin arbetskraft, blir folkökningen onyttig och en tärande klass i Samhället uppkommer, som, genom bristande utvägar till arbete och föda, slutligen kan blifva vådlig för allmän och enskild säkerhet. Folklynnet är eljest i allmänhet Löjd t för laglydnad, sedlighet och idoghet, så vidt den ymniga tillgången på bränvin och dess omåttliga bruk icke verka i motsatt rigtning.
För detta ändamål borde Banken alltid vara innehafvare af ett förråd af silfver, myntadt och omyntadt, samt svenskt guldmynt, hvilket icke finge understiga Tio millioner Riksdaler Riksmynt, och skulle Banken, emot den sä beskaffade valuta, som af densamma egdes eller der nedsattes, men icke derutöfver, utgifva de sedlar, hvilka för mynt eller laggildt betalningsmedel skola erkännas. På det att Banken under alla förhållanden mätte vara innehafvare af det såsom nödigt ansedda minimum af metallisk valuta, samt för bestridande af förvaltningskostnaden, skulle han bibehålla en grundfond af Tio millioner Riksdaler, hvilken grundfond borde till en början till minst hälften och sedermera, sä fort ske kunde, hel och hällen utgöras af räntebärande, lätt säljbara obligationer. Någon annan verksamhet, än den nu omtörmälda, borde icke vara medgifven. Banken, sorn ej heller egde att företaga uppoch utlåning eller andra affärer för annat ändamål, än bibehållande af sin metalliska fond, sä att den ej nedsjönke under det stadgade minimum ('eller för tillhandahållande af laggildt. betalningsmedel, dä sådant eljest komme att saknas). Till bedrifvande af bankrörelse borde deremot inrättas en särskild Bank, med benämning ”Sveriges Bank”. Af Rikets Ständers Banks kapitalöfverskott, hvilket för närvarande utgör omkring 30 millioner Riksdaler, skulle till denna Bank öfverlemnas 20 millioner, såsom grundfond, hvilken finge ökas till 30 millioner, och af hvilken grundfond 60 procent alltid borde bibehållas i räntebärande obligationer, såsom säkerhet för Bankens förmåga att uppfylla sina förbindelser. Sveriges Bank skulle ega utgifva sedlar till belopp, sorn motsvarades af metallisk valuta och uppköpte, pä utländsk ort betalbara, goda vexlar, för hvilka dock någon inom riket boende person egde betalningsansvar, samt derutöfver till högst 30 millioner Riks - Banko-Utskottets Betänkande ,JW 32. 1 daler; varande sålunda i afseende på denna Banks sedelutgifningsbelopp bibehållna hufvudsakligen samma föreskrifter, som nu gälla för Riksbanken.
Att vara tillhop[a] med mig var som att bo vid Vesuvius, – taga dagen som den kom och så när man minst väntar det bli öfveröst med glödande stenar, aska och allt möjligt annat otyg. Jag bara skrattade. Jag tror nog att han kan bo tryggt vid sitt Vesuvius nu. I går morse när Ingeborg kom in och skulle bädda upp min säng såg jag att hon ansträngde sig för att som vanligt synas glad och fryntlig, men att kraften icke ville räcka till. Slutligen frågade jag henne hvad det var. Hon brast ut i en våldsam gråt. Det var något i hennes beherskade förtviflan som gjorde henne obeskrifligt vacker. Berg hade varit här nere på morgonen för att säga att han skulle flytta i Mars. ”Der er vel for at undgaa meg?” hade hon sagt. ”Ja visst är det det. Att du kunde gissa så rätt!” hade han blott skämtande och skrattande sagt. Lefva – hvarför skall man lefva, när det är så förfärligt! Det var som om denna förtviflan låg henne som ett klippblock öfver bröstet; hon hade knappt luft nog att gråta. Jag talade till henne. – Åh, att vara tjenstflicka, det är ju att knappt få anses för menniska, man får icke ha känslor som de andra. Man är ett noll ett ingenting. Om man lider eller ej, hvad betyder det! Hvar och en har rätt att behandla henne som han vill. Hon skall stå emot allting, bära allting. Det är bara hennes skyldighet. – Åh, att bli helt vansinnig! Då känner man åtminstone icke sitt elände. Jag talade igen. Om hon icke hade någon hon höll af, någon att förtro sig åt? Nej, systern endast skrattar och säger hon är dum; hon må väl kunna förstå att han icke bryr sig om henne.152 Jag kunde förstå att det var visshet hon behöfde. Att denna slitning mellan hopp och fruktan var värre än allt annat. Om han blott ville säga rent ut i stället för att vika åt sidan, så skulle hon väl tycka det var bättre? Ack ja, ja! Men när hon frågar honom så slår han det endast bort i skämt. Alltid lika flegmatisk, godmodig och oåtkomlig; hon kan aldrig komma på det klara. Ja, det är det som är det otäcka, att en karl aldrig anser sig skyldig att säga sanningen.
Regerings-/ormens boksta fliga föreskrift uti 5y rörande Rikets Ständers beskatta in gs-r ätt, uti 60 till förhöjande af den bevillning, Rikets Ständer sig åtagit, eller af s åda ne artiklar, hvilka i densamma till bevillning räknas: allt sådant till förökande ef Kronans inkomster; dock härunder icke begripne, sudane, i denna 60 §. ej omnämnde, ajgifter, hvilkas föremål är o inrättningar till enskildes gemensamma nytta och beqvämlighet, såsom Bäk-, Bro-, Färjoch andra af gifter af dylik beskaffenhet; uti j3 f., rörande påbjudande, uppbärande eller fordrande af nya pålcgo", utskrifningar af manskap, penningar eller varor, utan Rikets Ständers samty eke g uti 66, 68 och 72 §§., rörande Rikets Ständers befattning med Bancooch Riksgälds-verken; samt uti j8 ff., att någon del af Riket icke må kunna derifrån af söndras, eller underlåter han att emot sådant lagstridigt steg göra föreställning, eller det vållar och befrämjar genom uppsatligt och bevisligt fördöljande af någon upplysning, miste embetct och varde ej vidare nyttjad i Rikets tjenst. $• 4* Stats-Räds-ledamot, hvilken tillstyrker emot , verkställigheten af den, af Konung och Ständer fastställde, Tryckfrihets-lag, stridande steg, eller underlåter att deremot göra föreställning t miste embetet och varde ej vidare i Rikets tjenst nyttjad. jr. 5. Underlåt edy ff tetis-Råds-lcdamoå att, pfl sätt 65 f. förmäler, till protocollet göra föreställningar emot använRih. till Ii, St.
» Väl att det ej blef värre kalabalik, » fortfor han och betraktade den lilla blodfläck, han lyckats, uppsamla på näsduken; han hade slagit hufvudet mot kakelugnskanten. » Hvad katten ska man med kakelugnar midt i sommaren, » for han ut mot Torsten, som skyndat till. Henriette hade snurrat o m på pianostolen o c h såg hjärtängslig ut. s o m h o n alltid gjorde, då nå- got var å färde. Nu tryckte h o n Gina i sina armar s o m för att skydda henne mot den redan öfvsrståndna faran. » Den där tingesten, » fortfor Gösta o c h pekade på kakelugnen, » står där o c h ser stram ut; han tyckte nog, att j a g behöfde litet till i hufvudet, och gaf mig därför en smäll i planeten, så att jag såg både solar, månar o c h stjärnor. Aha, » sade han, då han fick syn på stearinfläcken, » aha, det var du din pladaska, s o m gillrade för mina hederliga fötter. Vet du, du upplysningens lidehvarf, hvilken stor man du bringat på fall? » o c h han slog sig för bröstet för att betyga sin indentitet med den store mannen, vände sig så till Henriette o c h b a d; » Snälla Henriette, några takter till, det var en rysligt treflig vals, en gudomlig vals, o c h lilla Gina dansar s o m en engel. » Fönsterna stodo öppna, o c h den milda aflonluften smög in med en doft af rosor, lindblommor och reseda. Då dansmusiken tystnade för en stund, hördes därutifrån ängsknarrens och syrsornas idisslande läte, bildande en egendomlig kontrast till det glada sorlet o c h skrattet därinne, där blodet brann i unga pulsar o c h hjärtat slog i takt till dansens rytmiska vågor, där stundens yra o c h ungdomsstämningens berusning ryckte dessa ögonblickets barn med sig i skalkaktig, okonstlad fröjd.
73. — bemiliabt anjlag till beftribanbe af foftnaben för 25åtSmännen5 foj och täcfen 94. §. 74. — ttnb. ffrifmelfer i StoteringSfrågor. 95. §. 75. — tullumgätberna i Crefttnö 96. §. 76. — ttnb. ffrifmelfer om allmänna hushållningen lii. in 97. §. 77. — granffningen af Stat3*9tåbctS ^3rotofol( 103. §. 78. — omröftniitgen öfwer ögögfta £>out* ftolcnS Sebamöter 103. §. 79. — mat af 3uftitie*Cmbitb5man, Sbejf Suppleant och SrpöffrihetS* ©ommitteen 103. §. 80. — mal af gutlmäftige i 23anfen och 9TifSgätbé»(5ontoret 104. §. 81. — pmilanbe förjTag till ©runbtagS* föränbringar, meb affeenbe å 9?atio* naOreprefciitationenéombilbning. 104. §. 82. — hmilanbe förjTag till ©runbtagS* föränbringar . 106. §, 83. — tiben för näfta reoifton af Stats* 2?anco* och STifSgälbSSBcr* 1 fens räfenffaper och förmattning. 113. §. 84. — tiben för näfta Sagtima StifSbag . 113. ©iEDCS^DCäJl, 1841. % SI. Storftebt & ©ener, Äongl. SSoftryifare. 3 BIHANG TILL JASKKMKBffi VID Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1840 och 1841. TIONDE SAMLINGEN. 2A™ Afdelningen: Expeditions-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden.
KammarColIfegii dervid bilagde underdåniga Betänkande blifvit hänförde och fördelte under Fem serskildt© Glassér, nemligen: 1:0 Sådane, som dels redan äro med Skog beväxte, dels efter sin beskaffenhet skola till Trädplantering, och Skogväxt vara mäst användbare. 2:0 Sådane, som alltid blifvit begagnade under Kongl. Maj:ts och Kronans Egendomar och skola dertill vara behöflig© samt inom da ras Rågångar inneslutne. StatsUtskottets BetänÅanden. 355 3:0 Sådane, hvartill ätskillige personer yrkat fri dispositionsoch ägande rätt, utan någon ny afgifts erläggande. 4:0 Sadarte, som kunna vara tjenlige och nödige till fjerdingsmans boställen; samt 5:0 Alla öfrige Jagbäckar i Länet, hvilka skola finnas sä beskaffade, att endast rättighet till rnuhlbete derå, efter tillstånd eller urminnes häfd, blifvit af omgränsande Hemmansägare å de fläste yrkad. Desse Jagbackars antal utgör i irsta Classen, 10; i 2ulra Classen, 4; i 3 rdje Classen, 14; i 4:de Classen, 7; och i 5:te Classen, 72; hvarförutan följande 8, i UndersökningsErotocollerné uptagne Jagbackar icke blifvit till någon af förrberörde Glassér hänförde, nemligen: Wreta parken, Spelviksbacken, Rålteplatsbacken, JCäll stabacke, Markhagen, Håbackärné, Löfskogen samt den ena af Asbyås backar, kallad Asen.
För öfrigt, om ock något annat system eger åtskilliga förmoner framför det decimaiistiska, t. ex. det med 6 eller 3o, eller, som Herr Bråkenhjelm, P. R., föreslagit, med 48 till bas, så skall likväl det förra bibehålla ett afgjordt företräde, derföre att grunden dertill ligger djupt rolad i sjelfva språkbruket, i det sätt hvarpå man icke allenast i Svenskan, utan äfven i de flesta språk ordnar och benämner räknetalen I afseende på den återgång från det nya till gamla måttoch räknesystemet, sorn man påstår hafva egt rum i Frankrike, och i de Stater, som antagit dess nya måltreglering, borde det visserligen vara tillräckligt att åberopa de upplysningar, hvilka i detta hänseende blifvit meddelade uti Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets vid sista Riksdag i ämnet afgifna Betänkande, hvaraf inhemtas, att denna återgång, som föranleddes af förhållanden, dem man hos oss icke har att befara, ingalunda varit så radical, som man föregifver, och att den nya regleringen, långt ifrån att såmedelst tillintetgöras, till större delen bibehållit sig. Deci 111 al-för del ningens värde var redan, i hags. Allm, Besv.- o. Oec.-Utsh. Uti, N:o 72. 7 isynnerhet hvad myntet beträffar, så allmänt erkändt, att ett försök till dess afskaffande skulle aflupit utan ändamål* äfvensom införandet af de nya enheterne, hvilket förorsakat den svåraste brytningen, hade erfarit så ringa motstånd, att det icke behöfde åferkallas.
Den jernväg, hvarom nu är fråga, vill man anlägga utan föregtde undersökningar, utan att lämpligaste sträckningen deraf är känd, utan att man vet, hvilka förmåner kunna vara af densamma alt påräkna, eller om den kan bära sig eller icke. Det är en jernväg omkring 30 mil i längd, och med beräkning af kostnaderue till 500,000 R:dr för hvarje mil, skulle vägen komma alt kosta 15 milkr R:dr. Man bör väl icke förspilla en sådan summa, utan afl fullständiga undersökningar föregått. Då nn härtill kommer, alt endast vägen emellan Malmö Lund, hvarest de minsta svårigheterna lära förefinnas, kostar minst 700,000 R:dr, kan man antaga alt kostnaden för hela jernvägen åtvida större än den jag upgifvit. Man bör väl känna den ungefärliga kostnaden och hvad resultatet af vägen kan blifva, innan man beviljar anslag. Della är min utgångspunkt. Om man således fullbordar en väg, och resullalerne af densamma visa sig lyckliga, är det troligt, att arbetet på de andra vägarne kommer att med större kraft bedrifvas, än om man börjar ett lappverk på flere håll och icke får något färdigt. Sådant är rätta sättet att vinna intet. Derföre har jag äfven föreslagit, att R. St. må till K. M:s disposition anslå 4 mill-.r R:dr b:ko för anläggande och utförande af en del af den stambana, som är ämnad att, fullbordad, med Götheborg förena hufvudsladen, i rigtning genom Westergöthland och Nerike, emedan denna väg sammanbinder rikets största städer. Den går genom den del af landel, som har största omvexlingen af produkter. Den’ har så Den 1 November e. m. 225 så många företräden, hvilka blifvit under diskussionen utvecklade, alt jag nu icke vill trötta R. o. Ad. med ett återuprepande deraf. Gr. von Rosen, Adolf Eugéne: Äfven jag måste be känna, att jag af Gr. Mörners anförande dragit annan slutsats än den, hvartill Frih.
Ad. torde finna att ifrågavartde förslag till ändringar i 28 § R.F. borde hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Ropades ja. Då härefter Utsk:s under N:o II afgifna förslag förekom, lemnades detsamma utan anmärkn. till följd hvaraf H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade att äfven detta förslag komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Föredrogs BankoUtskis d. 9 dennes f. m. på bordet lagda mern. N:o 57, i anlcdn. af erhållen återremiss af utlåt. Detta mern. företogs punktvis till afgörande. l:o Utsk:s förslag, ang:de 2 och 11 punktcrne af utlåt. Den 12 Juli. 391 Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabriel: Jag anhåller att R. o. Ali. matte vidblifva sitt redan i detta ämne fattade beslut. Häruti förklarade Frill. Stjernstedt, Jakob Theodor, Frih. Palmstjerna, Carl Otto, och Hr von Troil, Sam. Gustaf sig instämma. R. o. Ad. beslöt alt vidblifva sitt förut i detta ämne fattade beslut. 2:o Utskts yttrande, ang:de 3 och 4 punklerne af utlät. Lades lill handlingarne. 3:o Ulsk:s hemställan, ang:de 5:le 'punkten af utlät. Gr. Gyldenstolpe: Då Ulsk:s förra belänk. förevar, gjordes den ganska riktiga anmärknm, alt uttrycket ”lånens anmaning” icke var riktig Svenska. R. o. Ad. förändrade redak!:n till: ”i afseende på anmaning till betalning af dessa lån,” hvilket är bättre Svenska. Det förefaller mig besynnerligt att Utsk. likväl behållit den osvenska, som i förra utlät, befanns, och jag anhåller derföre att R. o Ad. ville vidblifva sitt förut fattade beslut i denna punkt. R. o. Ad. vidblef sitt förut i delta ämne fattade beslut. Föredrogs BankoUtsk:s d. 9 dennes f. m. på bordet lagda mern.