Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rast ä r kanske den sista, om en liten sjuhing, Beii gosse a t t lita pas, som så bedröfligt och på samiiin g h g s i naturligt kommer till kosta; skildringen ar fullt sann, och man f i r intryck af att den lille med tiden ska.11 blifva för inånga ett phlitligt stöd. Af de öfriga förefaller: Under Italiens 1iimmel; o väl lftngsökt och framinande för de sink .lasare, som % titelbladet afses; af ven? Rlksippan o och ~~Lkngresan » torde bättre kunna uppskattas vid en nigot högre klder. Ingen bör dock hngra a t t liafva inbjudit sina sinå till besök whos Tant Klara w. 9.79 I 1 Giild och griintil sk.ogaub. Sagoi: och beriittelsei. aF E m TVcc7~- 2: dra stmlingen. Pris 2 kr. - Denna san~ling innehiller dels bei %.ttelser iii. verkligheten, dels sagoi., hvaraf iiihga vittna on1 en rik ' fantasi och en poetisk och fili iippfattiiing af naturen ocli lifvet. Stilen ar redig och enkel. Hvcwje beriittelse innehåller en vacker tanke eller en god Iärclom, so111 dock e; j frmtriicler JA ilagot docerande sätt, utan helt naturligt f~: amg %r nr Iiandlingeii. Maii skiille dock kiinm anmärka, att beiiittel.serna iiro läinpade för mycket skilda åldra:, S ~ L att 13-14-kringar, som kunna förstå och uppfatta sagan orii » Odets bok », Iranske finna nTyst! Tala aldrig oin ' et! w viil bariislig; c % däremot $-&amp;ringen, som blir mycket road .af denna senare berättelse, svikligen kan. första innebörden af t. ex. &gt; Slöjan så rosende röd^. Zdrz. Odygd om igen: Berattelse för barn. Öfversiittning fran eiig-, elskaii. : Pris 1 kr.
Stats-Beredningen instämmer ock , för sin del, i underdånighet i Gorninitterades underdåniga tanka om nyttan och angelägenheten af desse anslag efter bestämde grurtder, och anser de samma böra intaga rummet näst efter Eö~ nings-Staterne i följande ordning: 954 Stats-TJtskottets Betänknnden. ilmo Nödigt anslag till Skole - Böcker för de fattigaste Skolepiltar, hvartill blifvit uppfördt 400 Tunnor Spannemål årligen. Eders Kongl. Maj t har redan, genom lern. nåd Fond till förslag för .Schole-Böckers ingifvande af Trycket, i Ndder befordrat det, som uti ifrågavarande fall synes utgöra hufvudsaJren, det nemligen, att de för undervisningen erforderlige Böcker måtte blifva tillgänglige för ali Schole Ungdomen till möjligaste lägsta pris. Vid jemförning till den i underdånighet föreslagne Schole-Gäld, hvarom Stats - Beredningen här nedan får tillfälle sina tankar i underdånighet anföra, borde bristande tillgång hos ungdomen sjelf till den ringare summa , sorn till successivt anskaffande af Schole-Böcker erfordras, näppeligen kunna ifrågakomma; Men StatsBeredningen är likväl af den tanka, att medellösheten hos en del ungdom äfven för bestridandet af detta ringare behof, bör förses och icke såsom hinder ligga i vägen, samt att alisa ett allmänt anslag må härtill uppföras, dock alt de Böcker och Chartor m. m., sorn inköpas, tillhanda hållas endast och allenast för de mest utfattige, som ej förmå sig dem sjelfve förskaffa, och förblifva, åtmindstone hvad Chartor och större Verk angår, såsom Inventarier vid Scholorne, der de, efter hand, i mon af förnötning cornpletteras.
Man köper för detta ändamål kokt linolja, en styf borste och hos en färghandlare ett kärl s. k. Flatting varnish. Man stryker sedan golfven (tunt) med linoljan, 2 à 3 gånger, och låter dem för hvar gång torka väl. Sedan behandlar man dem på alldeles samma sätt med flatting varnish. Hälst bör detta ske om sommaren, då torkningen går fortast. Man får sålunda för 5 6 kronor till ett mycket stort rum eller ett par mindre en vacker gulbrun färgton på sina golf. Dessutom slipper man den ohälsosamma skurningen: man endast tvättar af golfven. Och ifall icke mycket barntramp nöter dem behöfver man endast hvart fjärde eller femte år förnya denna behandling, om den göres fast och grundlig första gången. Behöfver man, för värmens skull, mattor, då böra dessa aldrig spikas fast en af äldre tiders mäst hälsofarliga vanor. De böra läggas lösa, endast om så behöfves vara fästa med ringar på storhufvade nubbar, så att de lätt kunna tagas af och piskas. Mattor böra alltid vara dämpade i färgen, hälst enfärgade i rummets hufvudfärg eller i en komplementfärg till denna. Tycker man att det enfärgade allt för lätt blir solkigt eller att det värkar enformigt, då bör man i alla händelser endast välja mycket småmönstriga mattor. De yppersta exemplen på god stil i mattor äro de orientaliska, med sina ej ens klart tecknade, geometriska mönster, hvilka ge ett smältande rikt färgintryck, men intet intryck af figurer. Att det är lika obehagligt att nödgas trampa på landskap, människor och djur, som att se dem öfver sitt hufvud, faller af sig själft! Golfvet liksom taket skall värka alldeles lugnt och ingendera får i något afseende draga uppmärksamheten till sig. Detsamma gäller om möbeltyget. Enfärgade eller på sin höjd småmönstriga äro de enda möbeltyger, man ej ledsnar vid; de enda, mot hvilka vackra handarbeten och människorna själfva taga sig riktigt väl ut, liksom dessa äfven "stå bäst" som det heter på konstnärsspråket mot den lugna, entoniga tapeten. Denna borde därför få en bundsförvant i kvinnans lust att behaga, ifall den icke redan äger en i hennes skönhetssinne!
Jag hade redan ifrån början funnit hennes smak att välja sin plats midt i solskenet invid väggen mindre behaglig och gaf henne nu, då hon upptäckt sitt misstag, fullt rätt. Vi skildes åt, sedan jag lofvat att komma upp och dricka thé med henne, innan jag återvände till värdshuset, och jag var redan långt nere i allén, då hennes röda mössband försvunno inom köksdörren. Genom Agnes Mertons berättelse hade jag redan fattat en så bestämd föreställning om den då fyrtiåriga amman Mary David, att jag nu kände mig öfverraskad att i verkligheten se henne som en nära sjuttiårig gumma. De tjugofem år, som försvunnit, sedan Agnes mottog sin älskares sista bref här i den lilla stugan, funnos för mig icke till, hela min egen lefnadstid låg i detta ögonblick tom och betydelselös, jag lefde och interesserade mig endast för det förflutna och stod i inbillningen ännu vid den tid, då den döda var passionerad och skön, och den gamla var ung; och då denna skrynkliga gumma betraktade mig med sina skumma och osäkra blickar, föreföll det mig, som om hennes förvandling föregått med ens inför mina ögon. Hennes lilla rum till höger i grindstugan var snyggt och fint och genomdränkt med denna lukt af enris och lavendel, som gamla qvinnor af hennes klass så högt älska; balsaminerna i fönsterposten voro planterade i hopsinkade, fordom dyrbara krukor af äkta porslin, den höga sängen med sina omhängen af hvitt lärft, tryckt med kineser, sväfvande i luften med parasoller öfver sina spetsiga hattar, några gulnade gamla kopparstick i flugsmutsiga ramar, upphängda på väggen, och de mer och mindre defekta porslinsfigurerna på spiselkanten, alltsammans tydligen härstammande ifrån slottets utdömda förråd, liksom hon sjelf, talade tyst, men otvetydigt om en förgången tid.
Riksdag bestridde den lika arfsrätten, stödde sig just på det skäl, att, i sammanhang med den lika arfsrätten, äfven en lika testamentsrätt borde införas. Ibland dessa personer var äfven dåvarande JustitiseStatsministern, Frih. Nordenfalk, och jag har mig bestämdt bekant, alt då K. M. sanktionerade förslaget till den lika arfsrätten, yttrade Frih. Nordenfalk för sin del till StatsRåds-prot., att han afstyrkte bifall till R. St:rs framställning, intill dess K. M. fått afgifva en kontra-propos., rörande införandet af den lika testaments-rätten samtidigt med den lika arfsrätten. Alla, som kände honom, och således äfven många inom detta hus, veta nogsamt att han var en lika frisinnad som erfaren och uplyst man. Jag är således öfvertygad derom, att hans mening i delta hänseende skall vinna sympathier hos hvar och en. De anmärkningar, Hr Cederschiöld framställt, hafva blifvit vederlagda af Gr. Sparre. Lika med Gr:n finner äfven jag, att de icke äro grundade, utan att detta lagförslag är fullkomligt tyd ligt och konseqvent för hvar och en, som vill genomläsa det och icke, såsom Hr 'Cederschiöld, börjat sitt anförande med att sluta med första punkten, utan att läsa det följande. Samma värde talare har äfven upfaltat ett yttrande af mig lika så oriktigt, då han anfört, alt jag skulle hafva beklagat mig deröfver, att en gammal man, som hade 30 kusiner, icke skulle få bortgifva sin egendom åt någon bland dem. Det har jag icke sagt, utan jag har sagt, alt han, ibland dessa 30 kusiner, icke skulle få bortgifva sin egendom till en eller annan, som ansågs kunna sammanhålla egendomen och vara mera värd att få den, än de öfriga. I afseende på ett yttrande af Hr v. Hartmansdorff vill jag endast förklara min tillfredsställelse deröfver, att Hr v.
Då likväl förslag rörande gemensamma sammanträden när som helst under .Riksdagens lopp kunna framställas, förloras, efter min tanke, ingenting, om denna fråga anstår tilldess BankoUtsk:ts Betänkande inkommit; det står då motionären fritt att förnya sitt förslag. Flere Ledamöter hördes nu ropa på propos. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Efter min förmening kan Hr Flachs motion nu icke bifallas; man kan ju lätt föreställa sig, att den fråga, som deruti afses, af BankoUtsk:t afgöres så, att icke någon ani. finnes till några gemensamma öfverliiggningar. Jag tror visserligen icke, att den kommer att så afgöras; men R. o. Ad. torde ändock finna, att då det möjligen kan inträffa, att man icke hade något att öfverlägga om vid dessa sammanträden, i fall de nu beslutas, så lärer motionen också icke kunna bifallas. Detta afslag hindrar dock icke, att då ånyo väcka den. En tredje utväg, som jag tror begagnades under förra Riksdagen, är att upskjuta frågan tills en lämpligare tidpunkt för dess afgörande inträffar, och för min del skulle jag tro, att en sådan behandling deraf vore den lämpligaste. Ropen på propos. förnyades, hvarefter, uppå H. Exc. Hr Gr, 0. Landtnäs framställning, öfverläggningen förklarades fulländad. Sedermera framställde H. Exc. propos. å bifall till Hr Flachs ifrågav:de förslag, och sedan denna propos. blifvit med starka Ja och Nej besvarad, gjordes propos. å förslagets afslående och besvarades jemväl med starka Ja och Nej, hvarefter IL Exc. förklarade sig nu hafva funnit Ja öfvervägande. Hr Flach begärde votering. Uplästes till justering följande voter.-propos.: Den, som bifaller Hr Flachs förslag, att R. o. Ad. må för sin del besluta, att RiksStm skola sammanträda till gemensam öfverläggning rörande Bankens vexelhandel, samt inbjuda MedStm att i detta beslut instämma, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, afslår R. o. Ad. förenämnde förslag.
Och Herrman! detta fel har jag begått och vågar dock ännu smickra mig med din vänskap, och vågar inför dina ögon nedlägga en skildring af hela mitt hjertas tillstånd. Välan! ingressen är jord – och antingen du vill läsa mitt bref eller icke, måste jag fortsätta. För fyra dagar sedan var jag tankfull och mindre glad än förr, nu är jag orolig, sorgsen och olycklig. Min fästmö blir mig med hvarje stund mindre kär, emedan jag hos henne upptäcker så mycken stolthet, egenkärlek, herrsklystnad och nyckfullhet. Alla dessa fel höra verkligen till hufvuddragen i dess karakter; jag märkte dem icke förut, ty hennes skönhet hade förblindat mig – skulle då åsynen af hennes syster rycka bindeln från mina ögon? Ännu en sak fruktar jag, som kan komma att störa min husliga lycka när jag blir Sophies make, den nemligen, att hon så gerna låter kurtisera sig af alla. Jag har anlag till en ytterlig svartsjuka, jag skulle bli förtviflad om min hustru visade sig road af andras hyllning, och om icke jag allena sysselsatte alla hennes tankar, och likväl förutser jag, att jag som man torde bli den sista med hvilken hon sysselsätter sig, ty redan som fästmö och så nyss förlofvad är hon ej rätt glad, om icke en mängd fjärilar kringsvärma henne, i synnerhet moustache-herrar med sporrar och galonerade kragar. Äro några sådana närvarande så ser hon mig knappt, och tränger jag mig fram, genom svärmen för att tilltala henne, så svarar hon korrt och vänder sig åter till Officerarne. Hvarföre valde hon då en civil när militärer äro hennes högsta goda? denna anmärkning gjorde jag redan långt innan Mathilda kom till Stockholm, och den har förorsakat mig mer än en ledsam stund. Det är tid att jag gör dig en målning af de begge Mamsellerna B ..., dessa så olika systrar hvilkas bekantskap gjort mig först så lycklig och sedan så olycklig. Sophie, den äldsta, tjugu år gammal, är lång och väl vext. Jag har redan nämnt att hon har i sitt yttre något majestätiskt, jag upprepar det ännu: hennes stolta gång och hela hennes hållning ger henne utseende af en Furstinna, och den sköna pannan synes skapad att bära ett diadêm.
Utom det att förslaget icke är grundadt på någon framställning derom af vederbörande myndighet, och att någon garanti för medlens ändamålsenliga användande svårligen kan till vägabringas, synes man böra nöjas dermed, att det nödvändiga redan skett och med den omsorg om fornlemningarne, som nu träJt i verksamhet, samt lemna åt det vaknade allmännare intresset att åstadkomma, hvad derutöfver må vara önskligt.» Och hafva följande ledamöter anmält sig instämma uti denna reservation, nemligen Herrar G. IL Stråle, A. A. Berger, L. Wistelius, Alfr. Grenander, L. B. Kistner och J. E. Bäcklin samt Riksdagsfullmägtige Matts Pehrsson från Stockholms, Jonas Andersson från Ostergötlands, Eric Ersson från Gefleborgs, G. Bjerkander från Skaraborgs och C. J. Svensén från Calmar län. Vid 141:sta punkten: (angående ifrågastäldt rese-understöd åt Artisten Mandelgren. ) Af Grefve Piper, Charles Emil, Herrar Sandels, L. G. och von Francken, G. W. samt Herr Biskop Annerstedt. Vid 144:de punkten: (angående äskadt anslag för utgifvandejaf en handbok i Svenska Pomologien.) Af Grefve Cronstedt, Er., Herr von Francken, G. W. och Herr af Wåhlberg, G. samt Doktor Gumcelius, hvilka upptagit såsom reservation Utgifts-afdelningens i denna fråga framställda förslag, som hade följande lydelse: »Då under sednare åren intresset för trädgårdsskötseln börjat visa sig lifligt öfverallt i landet, samt ett arbete i den af motionären angifna syftning otvifvelaktigt skulle på utvecklingen af denna vigtiga näringsgren utöfva ett högst fördelaktigt inflytande, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte bevilja ett anslag, för en gång, af 4,000 R:dr, att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, användas till tryckningshjelp för utgifvandet al en handbok i Svenska Pomologien med plaucher.»
Vid denna punkt måste jag göra anmärkning deremot, att, enligt densamma, jemförd med redan antagna 2:dra punkten Litt. d, hvarje i skargård boende person är blottställd för husvisitation, och att Undersökningsman kan, utan ansvar, äfven af blott kittslighet, eller personlig hämnd, anställa visitation i alla hus och boningsrum i skärgården. Jag låter ej förvilla mig deraf, att i momentet ej af 2:dra punkten står, ”att visitation får ”ske i boningsrum hos den, som förut blif”vit straffad för lurendrejeri eller tullförsnillning;” af hvilket stadgande man synes vilja draga den slutsatts, alt visitation i boningsrum, som af andra, än sålunda qualificerade personer bebos, enligt förslaget aldrig skulle vara tillåten; men i ino58 H. , ii Den 11 Januari i e. m. mentet d) lemnäs ovilkorlig rättighet till visitation i ”hus och boningsrum i skärgård. ” Fastän således husoch boningsrum utom skärgård äro frie från visitation, så framt de der boende personer icke förut blifvit för lurendrejeri eller tullförsnillning straffade, äro likväl skärgårdsboerne aldrig säkre för visitation i sine hus och rum, äfven om de ej undergått straff för nyssnämnde förbrytelser. Jag skulle tro, alt de i skärgården bosatte medborgare böra likasåväl fredas för godtycklig och ansvarslös husvisitation, som andra. Derföre yrkar jag bestämmande af ansvar å Undersökningsman äfven för husvisitation uti bus och rum i skärgård, derest olofligen infördt gods vid visitationen ej finnes. Antingen bör den ifrågavarande punkten alldeles afslås, eller bör den modifieras på det sätt jag föreslagit, så att den blifver förenlig med personlig säkerhet och husfred, i lika reon för de i skärgård och för de annorstädes boende. Grefve von Fersen:
Utlåtandet N:o 193, angående väckt fråga om ersättning till Majoren G. M. Stjernsvärd, i anledning af ett honom meddeladt, men sedermera återkalladt uppdrag alt utgifva en samling gällande författningar rörande krigsmakten till lands; Utlåtandet N.o 194, i anledning af väckt fråga om skattläggning och rotering af bergs-frälse-jorden i Stora Kopparbergs län; Memorialet N:o 199, med förslag till voterings-proposition uti frågan om förbättrade allönings-vilkor m. m. för Arméens och Flottans Läkare samt Provincial-läkarne; — och Utlåtandet N:o 202, i anledning af väckt fråga om tillökadt tionde-anslag till Domkyrkan i Hernösand. Biföllos. Utlåtandet N:o 195, i anledning af väckt fråga om försäljning eller utarrendering af alla åt tjenstemän anslagna boställen, lades, med ogillande, till handlingarne. Vid hvad Utskottet anmält, dels i Memorialet N:o 198, i anledning af erhållen återremiss å de i Memorialet 182 föreslagna voterings-propositioner; och dels i 758 Prot.-Uldrag den 7 Januari i858. Memorialet N:o 200, i anledning af erhållen återremiss å åtskilliga i Memorialet N:o 175 föreslagna volerings-propositioner, lät Ståndet bero; hvarjemte Utlåtandet N:o 201, i anledning af erhållen återremiss å en punkt i Betänkandet N:o 167, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvud-titel, Lades till | handlingarne, med tillkännagifvande, att Bonde-Ståndet vidblef sitt angående 78 punkten i Betänkandet N:o 167 den 9 December sistlidet år fattade beslut. S. D.
’T)e besparingar, som, intill nästa Riksdag, kunna å någon Titel uppkomma, må fortfarande af Kongl. Majit användas till sådana, utaf Rikets Ständer ej förut pröfvade utgifter, hvilka hädanefter kunna finnas för Rikets styrelse af oundgängligt behof påkallade för samma ändamål, som reed hvarje Hufvudlittls anslag afses , och hvilka utgifter alltid måste vara tillfälliga och icke af permanent egenskap; hvadan besparingarne, i intet fall, må komma i fråga att begagnas lill bestridande af årliga löner och arfvoden , hvilka böra rätta sig efter den Statsreglering, som af Rikets Ständer blifvit godkänd att gälla, intilldess densamma i vederbörlig ordning förändras; Rörande vid dispositionen af besparingarne i öfrigt iakttagas, att de, sorn ett år reserveras, kunna ett följande år användas. Till förekommande af all sammanblandning utaf liggetidssamt nådårsoch begialningshjelpsbesparingar med andra, inom Titlarne uppkommande, verkliga och disponibla , må, från och med år 1841 , till begrafningshjelp elter en afliden tjensteman användas lönen för de efter dödsfallet nästföljande Sex månaderna , dock att den , efter hittills stadgad beräkningsgrund , genast till sterbhuset förskottsvis anordnas. Till liggetidsoch nådårsbesparing åt Pensions-Kassorna anordnas lönen för den lid, de nämnde
Från de öfriga tvenne Stånden äro prot.- utdr. ankomna af det innehåll, att PresteSt. förändrat io:de punkten sålunda: ”att då metalliska cassan, hvaruti äfven omyntadt silfver och guld får inberäknas, ej öfverstiger § af sedelstocken, den sistnämnda i intet fall må ökas;” samt att BondeSt. antagit följande redaction af denna punkt: ”att då metalliska cassan, hvaruti äfven omyntadt silfver och guld får inberäknas, ej öfverstiger af sedelstocken, denna sistnämnda i intet fall må ökas.” Hr Cederschjöld: Huruvida den io:de punkten skall behöfvas eller ej, beror hell och hållet på, huru 1 i:te punkten afgöres. Jag hemställer derföre, om icke sistnämnde punkt först må till afgörande förekomma; ty om denna punkt blir så redigerad, som jag önskar, nemi. alt den kommer att innehålla det stadgande, att nya sedlar icke få utgifvasutan i vexlingsväg, kommer io:de punkten att förfalla. Gr. Cronhjelm förenade sig med Hr Cederschjöld. Hr Tham: Uti Hr Cederschjölds önskan kan jag icke instämma, emedan jag skulle anse det ganska olyckligt, om Fullmägtige, när tillgång funnes, skulle vara betaget att öka rörelsecapitalet. n:te punkten innehåller ett partielt stadgande, ang:de rörelsecapitalets ökande under första året efter utvexlingens början, och således något annat än io:de punkten; och då jag hoppas, att R. o. Ad. icke skall vilja biträda den mening, att Banken aldrig får komma industrien till hjelp, hoppas jag äfven, att R. o. Ad. icke skall ingå på Hr Cederschjölds förslag. Jag instämmer så mycket hellre Dun 28 Juli f. ra. 263 uti Ilr Lefre'ns förslag, som det öfverensstämmer med R. o. Ad:s beslut vid 5:te punkten. / Frih. Ehrenborgh: Då R. o.
Maut täcktes uppdraga Dest Befallningshafwande samt Consistorierne, att sjelfwe eller ge, nom deras Ombud, i fall skiljagtigheter om Lönebeloppet skulle uppsta, med deras bemedling ga Con, wahenterne tillhanda; hwariemte Utskottet trott, det a ömse sidor skulle wara förmohnligt, om wid samma tillfälle de mer eller mindre obehagliga smärre inkomster till benämningen icke widare bibehöllos, utan en ersättning derföre ät Pastores bestämdes i ett för allt, ärligen uti penningar, spannemal, eller andra wahror, allt efter Orternas olika beskaffenhet; derwid Herr Prosten Grefwe Schwerin vttrat en särskild tanka, hwaruti ätskillige Utskottets Leda, möter äfwen instämt. Sedan nu samtelige Respect. Riks - Sländen ! lätit detta Betänkande blifwa hwilande, till desi Särskildta Utskottet med sitt utlätande, delta amne rörande, inkommit; sä fär Utskottet följande yttran, de deröfwer wördsämligen afgifwa. Och hwad först Prest-Bonden angär, sä ar i i6z8 ärs Riksdags-Besiut samt det samma är den 22 Februarii utfärdade Mandat föreskrifwet, huru den sä kallade Kyrko, Tionde» i alla Landsorter af enom och androm owägerligen bör utgöras, deraf Kronan i de gamla Swensta Prcvincerne tillkommer Adelar och Sockne - Preste» §-del, men uti de sedermera Riket underlagde conquetterade Provin, cer är Kronan förbehällen Ml, Kyrkan Ml och Sockne - Presten H:del.
N:o 66, i anledning af väckta motioner om revision af och ändring uti gällande lag och författningar rörande utsöknings-väsendet. Bifölls. Frän Vållofl. Borgare-Ständet. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o töll, i anledning af väckta motioner i fråga om meddelande af föreskrifter, i afseende på Hypolheks-föreningarnes verksamhet. Betänkandet afslogs, och Ståndet beslöt, alt Rikets Ständer må genom underdånig skrifvelse anhålla det täckes Kongl. Maj t i nåder förordna: a) alt samtliga Ilypolheks-föreningar i Riket skola, efter hvarje qvarlals-summankomst, ingifva till Kongl. Finans-Departementet balans-exlract öfver Föreningens hela ställning, upprälladt i öfverensstämmelse med det formulär, Kongl. Maj t behagar bestämma; b) ali samma balans-exlract upprättas i närvaro af Kongl. Maj-.ts Befallningshafvande eller dess Ombud, som det äfven skall åligga inventera inneliggande lånehandlingar, obligationer och kassa; och c) att de sålunda af Kongl. Maj is Befallningshafvande eller dess Ombud bestyrkta balans-exlracter ofördröjligen i allmänna tidningarne intagas. S. I). Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Siats-Utskottets Memorial N:o ‘204. i anledning af verkställd omröstning i åtskilliga till åttonde och nionde Hufvud-lilarne hörande anslagsfrågor. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 206, i anledning at Riks-Ståndens beslut, rörande Stals-Ulskoltets i Belänkandet N.o 165, framställda förslag om inrikes skeende upplåning emot Svenska fonderade Slats-obligationer.