Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jo, det var just vackert, och tänk bara, hvilken respekt eleverna då skulle få för henne! » Det var Annie d ' Orseau, som höll detta lilla tal för den välvilliga, skinntorra sömmerskan — ortens enda sömmerska, hvilken nu var sysselsatt med att efter bästa förmåga af fru d ' Orseaus gamla skiftande sidenklädning fabricera en passande dräkt åt Annie, som, tillika med familjens öfriga medlemmar, skulle deltaga i det sällskapsspektakel, hvilket socknens kvinnoförening anordnade. » En half aln från golfvet, så fröken Annie öfverdrifver! Det fattas bara ett kvarter! » tillade hon ursäktande, satte sig ner på huk o c h drog af alla krafter i kjortelkanten för att få klädningen längre. Annie brast ut i skratt dels öfver hennes energiska knyckar och försök att få tyget att töja sig, dels öfver det genombedröfvade uttrycket i hennes ovanligt lilla, långhalsade, slätkammade hufvud, som i den stora frymån, framför hvilken de befunno sig, stack fram bakom Annies vida, pösande kjortel som ett katthufvud ur ett hölass. » Nåja, det kan j u hända, att jag skarfvar litet, och det får nog lilla Sofi också göra, om vi skola kunna prestera en respektabel skolfru. För all del, mamsell Sofi lilla, se nu ej så hjärtängslig ut, en gammal kjol är inte värd så många rynkor i en hygglig liten människas ansikte, » o c h hon klappade vänligt den lilla torra sömmerskan på axeln och beledsagade sitt leende med en uppmuntrande nick. Sedan den unga damen krupit ur den vidlyftiga, ballonglika kjolen, slog mamsell Sofi sig ned vid fönstret för att göra den i ordning. Annie själf tog itu med en gammal hatt sedan mormors tid, som ansågs tillräckligt antik för att göra sig bra på skolfruns åldriga hjässa.
Ruthberg och Eric Mörtberg, hafva den a Martii 1818 lias mig fört klagan deröfver, att sedan Kongl. Maj:t uti Dess den 4 Februarii 181 a utfärdande Nådiga Förordning, om de Indelade Infanteri-Regementernes beklädnadssätt, befallt, det borde de af Rotehållarne, eller Solda térne sjelfve, anskaffade släpkläderne i fred - 1030 Riksens Si än ders lig tid , i stället för Kronö-munderingen , nyttjas, emot en årlig derföre bestämd slitningsersättning; så har Chefen för Westerbottens Regemente, Herr General-Adjutanten, Öfversten och Riddaren Lars F. von Knorring, uti en till tjenstgörande Majoren vid berörde Regemente den 17 Februarii 1816 »flåten skrifvelse, påbjudit, det ingen Recrut derefter finge inskrifvas, innan han ställt en af sine Rotbönder, eller andre vedcrhäftige män utgifven borgensskrift, deruti de, en för alla och alla för en, borga för fullgörandet af Soldatens skyldighet, att hvart tredje år anskaffa och inlemna en ny beklädnad, samt att följderne af ett deremot stridande förhållande, eller antagning af en icke lagligen stäld och bestyrkt borgen, ensamt komme att drabba Compagnie-Chefen, eller den som innehade Compagnie-befälet, hvilket påbud klaganderne ansett ej allenast försvåra recruteringen vid nämnde Regemente, utan ock vara uppenbart stridande mot Provinsens KneckteContract, som stadgar, att Soldaten, efter vid antagandet erhållen ny mundering, endast hvart annat år skall af Roten erhålla Fern Daler Kopparmynt till släpkläders underhåll och anskaffande. Öfver desse klagomål, har jag infordrat Herr GeneralAdjutantens och Öfversten von Knorrings förklaring, den jag likväl icke funnit nöjaktig, hvarföre jag, den 6 April, remitterat målet till Krigs-Fiscals-Ämbetet, för Revisorers Berättelse. 1021 Landt-Arméeils Xrender, att vid Kongl.
Utlåtande der var under öfverläggning, hade jag tillfälle att inhämta, det Ståndet med värma omfattade sjelfva hufvudfrågan, men att olika begrepp uppstodo om den föreslagne skattelösen. Detta anser jag likväl endast böra tillräknas en otydlig redaction af Utlåtandet. Ty om man läser detsamma, utan att med noggran eftertanka följa hela förslaget, skall man lätt tro, att Utskotten pag. 21 och 22 tillstyrkt lösen, såsom en ovilkorlig skyldighet; men vid den calcul, som längre fram blifvit uppställd, öfver de summor, som denna lösen skulle inbringa, yttra sig Utskotten i början sålunda: ”Till upplysning om beloppet af den inkomst, h vil”ken, genom allmänt begagnande af den ”Skattehemmansägare medgifna lösningsrätt^ ”möjligen skulle komma att Ekeplanterings - 20Ö ' Den i5 Junii e. m. "fonden tillflyta, få Utskotten vördsamt uppgifva &c” Här synes det således, att Utskotten betraktat lösen endast såsom enhällighet, hvilken möjligtvis ej allmänt skulle begagnas. Skulle förslaget innebära en skyldighet till lösen, erkänner1 jag, att det är orättvist, men jag tror icke, att detta varit Utskottens mening, ehuru deri rälta blifvit ofullständigt ultryckt. För öfrigt äger jag ej nog sakkännedom, för att vidlyftigare utlåta mig i ämnet; men jag bekänner, att det hittills gällande forbudet mot huggande af Ekar på Kronoskattehemman, synes mig så förhatligt, att den föreslagne fria dispositionsrätten öfver Ekeskogen framställer sig för mig, såsom ensamt utgörande full anledning till bifall af Utlåtandet. Friherre Sprengtporten: I anledning af en värd Talares lill mig ställda uppmaning, med önskan att skickligare personer måtte utses till Jägeribeslällningar, får jag blott förklara, att jag icke kan gå hans önskan till mötes, emedan jag icke har någon befattning med dessa tjensters tillsättande. Friherre Anckarswärd: Jag beklagar, att jag ännu längre nödgas uppehålla Ridderskapet och Adeln med förklaringen om mitt sätt att uppfatta Utskottens Utlåtande. Herr Printzenskjöld har trott, att
Enligt 70 § af 1859 års tryckta Eevisions-berättelse hade, till och med den 10 September samma år, till Bankens Reserv-fond ingått åtskilliga summor, till sammanräknadt belonp af R:dr 8,369,911, k från nämnda tid äro influtna: af behållna vinstmedel och afbetalningar å obligationer 1,801,894, 46. „ fonden till skiftesoch odlingslån 18,945, 56. „ fonden till belåning af fast egendom på landet 94,500, — „ d:o till d:o af d:o i städerna 50,000, — Transport 1,965,340, 2. 8,369,911, 22. Bankens Reserv-fond. 68 Transport 1,965,340, 2. 8,369,911, 22. af kreditivet till manufakturernas och fabrikernas understöd 150,000, — „ fonden till utlåning med omsätt ningsrätt 295,000, — i afbetalning å protesterade vexlar. 3,704, u. 2,414,044, 46. S-gr 10,783,955, 68. hvaremot å Reserv-fonden blifvit under samma tid anvisade: till försträckning åt Filial-Banker . 1,340,000, — „ förstärkande af Handelsoch Nä rings-Diskont-fonden 60,000, — „ ersättning af återstående beloppet af protesterade vexlar 107,212, 27. Juinina 1,507,212, 27. hvilket belopp, med tillägg dertill af förut anvisade 5,247,600, - afdraget från summan af influtna medel med . 6,754,812, 27 utvisar Reserv-fondens ställning den 8 nästlidne September 4,029,143, 41. Enligt § 61 här ofvan, återstår väl af anslaget till Filial-Banker ett belopp af endast 120,000
Ett bildadt fruntimmer söker anställning som vår ' arinna i enklings hem, der uppväxande barn finnas. Den sökande har mångårig erfarenhet i barnuppfostran jemte ordnandet af ett finare hem. I händelse af resa på kontinenten egas kunskaper i engelska och franska. Utmärkta rekommendationer finnas. Svar emottagas till den 15 febr. i bref till » Sally », Iduns Bedaktion, Sturegatan 8. Annonser mottagas genom S. Gumselius annonsbyrå och hos redaktionen till 2 5 öre pr 4-spaltig petitrad ( Tidningen kostar endast en (1) krona for qvartalet, befordringsafgiften inberäknad. — Fullständig modeoch mönstertidning gratis. meddelar undertecknad noggrann undervisning uti Damoch Barnklä- | 2 ders förfärdigande. i) &lt;j| Metoden kan på kort tid läras af hvar och en, äfven den som •g ff förut ej befattat sig med sömnad, så att eleven på egen hand utan n ° | profning och på betydligt kortare tid än vanligt kan förfärdiga utmärkt § ~. välsittande kläder åt sig sjelf och andra. För personer, som endast S j§ för eget behof önska lära, kan kursen genomgås på 25 a 30 timmar, § g Hvarje elev skall under lärotiden sy en klädning åt sig sjelf El &lt;B eller annan person. Aug. P. h u s f r u för en ungkarl eller enkling eller som sällskap i familj önskas af en duglig och bildad flicka. Goda rekommendationer kunna företes. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR ÅR: IDUN - UTGIFNINGSDAGAR: KR. 5: — IDUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. I DUNS MODETID. H ONSDAGEN EINE — UTAN PL. OCH NÅGRA 5: — &gt; 3: — LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. KVINNORNA. ERINRINGAR MED ANLEDNING AF SEKELDAGEN SKALDENS AF FÖDELSE. HEINRICH HEINE. EFTER EN TECKNING AF FRIEDRICH PECHT 1840.
Jag kände mig ej hågad att spela en roll i denna fars, och stod och betraktade från husets balkong de egendomliga uppträden, som uppfördes på gatan, då några goda grannar skyndade fram för att bekriga mig; under sådant förhållande blef det ju nödvändigt att försvara sig, och alla negerpojkar, vi kunde få tag i, blefvo plundrade på innehållet i; V t - 1 sina korgar, med den påföljd att vi två timmar derefter befunno oss på ett alldeles öfversvämmadt slagfält, våta in på bara kroppen. Den som är tvungen att bege sig ut på gatan under de tre dagar dessa saturnalier vara, är icke endast utsatt för vaxkulorna: invid husen riskerar han ofta att få hela ämbar med vatten öfver sig från fönstren och om äfven folk comme il faut ösa ut rosenvatten så är det icke alltid sagdt att man befinner sig under sådana personers fönster. Detta bruk är vidunderligt, men efter som det nu en gång är fast rotadt göra främlingar klokt uti att underkasta sig detsamma och taga seden sådan den är, samt stanna lugnt inne i sitt hem under den tid denna intrudo pågår. En engelsman, som var af annan åsigt och som med ett piskr^pp visade sin erkänsla för den vattenkula han fått sig i ansigtet, hade så när på fläcken blifvit nedstucken af pöbeln. Jag har sällan haft tillfälle att se brasilianarne i några samqväm. I allmänhet taladt pläga de endast föga umgänge med främlingar. Före revolutionen fans det endast helt få familjer, som gåfvo soiréer dit dessa hade {illträde, och efter denna tid kom något sådant icke alls vidare i fråga. Deras samqväm sakna ännu den frihet, som herskar i våra, och tryckas mycket af en ceremoniös stil. Om uti det hus, der man håller mottagningar, det finnes två rum till gästernas disposition, så kan man vara säker om att finna herrarna sitta och spela i det ena och damerna sitta och se på hvarandra i det andra. Det är först, då dansen börjar, som man ser de båda könen tillsammans, och alla menniskor äro då mera upptagna med att öfvertänka de vackra pas man ämnar göra än med att underhålla konversationen.
101:sta punkten, ang-.de den under artikeln "Trädvaror” förekommande rubriken, "Stäfver, luggoch botten-". R. o. Ad. vidblef sitt i ämnet fattade beslut samt godkände voter.proposane N:ris 128 och 129. 102:dra punkten, ang-.de införselsafgifterne u de särskilda slagen af "/Ted". R. o. Ad. godkände de i denna punkt föreslagne voter.- propos:r N-.ris 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140 och 141. 103:dje punkten, ang-.de den under "Trädvaror" förekommande rubriken, "alla ej specificerade" etc. R. o. Ad. lät bero vid Utsk-.s yttrande om förtullning efter vigt af ifrägavar. slags träd varor samt godkände voter.proposm N:o 142. 104:de punkten, ang-.de förtullningen af "Win, pä buteljer, pä fastager". H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, fästade uppmärksamheten derpå, att uti den i denna punkt föreslagna voter.propos. N:o 143 förekom ett tryckfel, beslående deri, att uti contraproposm inilutit ordet ”u t för selsa fgi f t” i st. f. ”införselsluU”. R. o. Ad. vidblef sitt ang:de artikeln vin fattade beslut, samt godkände voler.propos:rne N:ris 143 och 144, dock med rättelse af ofvanberörde tryckfel. 105:te punkten, ang-.de tillägg i tulltaxan af s.-ne stadganden vid de under "Uelsidenväfnuder”, bland "alngods" före - 40 Den 2 April e. m. kommande rubrikerne ”Sammet” samt '"Shawlar och Shawletter och andra dukar af gaze” etc. R. o. Ad. lät vid Ulslcs yttrande i denna punkt bero.
Den 31 December hvarje, år bör allt osåldt stämpelpapper hos dessa försäljningsman inventeras; Kongl. Maj:Is Befallningshafvande likväl obetaget all, när som helst, af förekommande skäl och omständigheter, inventering anställa och redovisning affordra, hvarvid tillses, att behållningen, sammanlagd af osåldt slämpelpapper och kontanta medel, icke ölversliger summan af försäljningsmannens uppbördsborgen. Till verkställande af inventering kunna, genom af Kongl. JVlaj:ls Befallningshafvande skriftligen meddeladt förordnande, som vid invenleringslillfället uppvisas och derefter räkenskaperna Inlägges, en eller (vänne i orten boende män utses, hvilka då skola uppräkna och bestyrka huru mycket papper är i behåll. Invenlarii-instrumonlel bör, såsom verifikation, bifogas försäljningsmannens årsräkning, hvilken, jemte qvittenserna å aflemnade penningar, insändes till Lauds-konloret den 15 derpåföl jande Januari, vid vile af 25 öre för hvarje ftlverskjulande dag. Till denna tid hör äfven all återstod för försäldl slämpelpapper ofelbart vara i Ränleriet eller hos Kronofogden i orten aflemnad, vid äfventyr för uraktlåtenhet deraf, alt försäljningsmännen anses såsom hade han försålt allt det slämpelpapper, han emotlagit; i följd hvaraf Kongl. Maj:ls Befallningshafvande låter genast lagligen indrifva del häremot svarande penningebelopp, med laga ränta, och förordnar i stallet annan försäljningsman. Uti hvarje redogörelse bör det vid inventeringen befunna beloppet stämpelpapper balanceras till upptagande i näst algifvande räkning. 3:o. Hvar och en, som är skyldig alt hålla allmänheten tillhanda slämpelpapper, bör tillställas eli exemplar af denna författning, till egen och andras efterrättelse; och då en köpare fordrar upplysning om det stämpelbelopp, som erfordras lör en viss handling, skall den, som slämpelpapper försäljer, åligga att en sådan upplysning meddela, utan att derför ega fordra eller emottaga någon särskild vedergällning. § 11.
Vid 4:de punkten: af Herr Björnstjerna, J. M.: ”Då det vilkor, under hvilket tvänne Riks-Stånd beviljat ifrågavarande anslag stadgar, att de Landt-statens tjenstemän tillkommande indeldta löner skola indragas, så vida någon af desse tjenstemän vill af löne-förbättring komma i åtnjutande, måste jag antaga att ett sådant vilkor är Slait-Uiskotlels Memorial, N:o 243. lä liktydigt med ett alslag, ty den uppförda summan skulle behöfva mångdubblas för att fylla behofvet af löner för samtlige Lands-statens tjenstemän, då de äfven beröfvas innehafvande boställen. Under sådant förhållande har mitt yrkande varit att rent afslag eller tillstyrkan skulle utgöra voterings-propositionen, på det ej någon måtte missledas i sitt omdöme, genom den förmodan, att bifall med vilkor äfven innefattade en möjlighet för summans användande. HT: o 245. Memorial, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om aflöningen för Presidenterne i vissa af Rikets Kollegier. (U. A.) Stats-Utskottets, i Utlåtandet N:o 87 gjorda och i Utlåtandet N:o 187 förnyade, hemställan, att en af Herr Schwan väckt motion, om lönernes för Presidenterne i Kammar-kollegium, Stats-kontoret, Kommerse-kollegium och Kammarrätten förhöjande till 4,000 E:dr hvardera, emot det att taffelpenningarne minskades med ett löne-tillökningen motsvarande belopp, icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, har, enligt ankomne Protokolls-utdrag, blifvit gillad af Borgareoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit motionen.
Grefwe ös la 6»räls, ^.xsl, ak efter Riddarhus e Utfikottets k/lsmorirrl wors marden och förwallningen af denna kouä endast Riddarhus-OliEianeo förbehållen. s Herr I-ilj ekorn, kekr I7!r1c. I alla fall kunna LU^snäierna, enligt vet mgifna förslag utdelas. Hrns Hxcellence Herr Grefwen och Land r-Marska lken. Bifaller Ridderfkapet och A« deln Riddarhus-Ut^orkets Msmvrral, med Grefwe hamiltons tillägg, 06) ak man anhallcr om Kongs. Ma)':r6 fastställande dera? BeswaradcS med Ja. Under denna VsnUIariori hade en Deputation frän dek Hederwärda Bonde-Skäl det, anförd af ^n6ers ^näerskon i Or lånsta ifrån kllksdorZs Län, an» kommit, och, etter wa-stigheten införd, tilkännag-fwit, ak Bonde-Slandet bifallit Hemliga Urskottelö krokvcolls-Utdrag om Brämvins-Bränningen, men tillika bestulit göra anhållan vin nägra fmärre jämnkningar. Bestvarades och afträdd?. Herr Diljshorn, ksstr Vlric. Som en följd af Högloft. Riddcrskapets och Adelns ädelmodiga bestut, ac hos Kongl. Maj:t i Undcrdänighek an. hälla om Dest Nådiga kilständ, ak til Adeliga ynglingars upfostran fa anwända Räntan af framlidna Riks-Radet Friherre 6^llenhjelms harti! anslagna (spiral, hwilkcn konst, under namn af Adeliga Lsöstr-Scholaris medel, under Riddarhus-DiroLkionerm förwalkning nu upnatt en summa af 16,992 R:dr. Lanco Lpscie, lärer Högloft.
Jag önstade afvesta stal, at Bewillning matte alaggas LarliHerei-) och arden marte älaggas Personen, antingen han komme ar erlägga Bewillning efter Inkomst eller lviimmi - Isbellen, och ar således detta stadgande matte flyttas pa andra såsom en sarstild luuH. Med Herr ^enZerlein förenade sig Herr Om-ietr. HerrLLbiit^srcrantL^oIiaiiHErlnän, hade inlemnat et anförande, som uplastes sa lydande: Wid kioMei. til Bewillnings-Förordningen torde mig tillatas fa anföra: Uri 2. 8 förekommer tsxerinZ för Larn Henel-; stulle i denna wag nägon tsxerinr; äga rum, synes den mig böra utgöras allenast af sadane personer, hwilka fatt cgEerer, utan athafwa warit i Konungens och Rikets tjenst; men som Den 9 Mars. 447 som detta äfwen är stridande emot den antagne hufwudgrund, får jag åberopa och förnya hwad jag tilförene i detta amne anfört , och derföre yrka, det all taxering för LLiLÄörer ma förswinna. Angående kormulLiret til tErinZ af upgifwen behållen inkomst, instämmer jag uci den mening Herr Prosten Dockor särskildt yttrat, och anser den omnämnde sxeciliguarL upgift af mycken nöbwändighet, såsom ledande til nödig uplysning tvid sseende taxermZ. kl. LcbutLercraML. Grefwe lVlornor, /käolpb Loran. Jag misskänner ingalunda Bewillnings-Utssottets afsigt, at genom åläggande af c-n-Äökers-afgifler ssattlägga en öfwerdrifwen fåfänga och lust ar lysa ge» nom titlar.
Evangelium bjuder: »när du vill bedja, gack in i din kammare och stäng dörren till»; skola vi då stifta en lag, sora säger, att dörrarne skola hållas på vid gafvel i hus, der andakts-öfuing hålles. Jag, för min del, hyser för djup aktning för hemfriden, för att vilja stifta en lag, hvarigenom den i så hög grad skulle komma att rubbas. Hvad sjelfva konventikel-plakatet angår, så vet hvar och en, som har någon kännedom om förhållandet i landet, att detta just är den klippa, hvarpå man ständigt stött sig, och det enda man har att göra, är att, såsom Utsk. föreslagit, helt enkelt borttaga denna stötesten. Att reglementera och i bokstafs-lagar föreskrifva, huru det bör tillgå när man vill sätta sig ned och betrakta Guds Ord, det anser jag Den i November e. ra. s;t icke vara tillständigt. Hvad angår den frågan, att auktoriteter, prester och andra, som kunna anses hafva med saken att göra, skulle hafva fritt tillträde till dessa andakts öfningar, så har Gr. Sparre mycket riktigt svarat, att presten visserligen borde hafva tillträde till alla sådana sammankomster inom sin församling; men om presten hade ställt sig med sin församling så, att han icke erhöll detta tillträde frivilligt, så gjorde lian häst i att hålla sig derifrån. Jag tror således, att allt reglementerande i denna fråga endast tjenar till att föröka den förbittring, som olyckligtvis i nog hög grad kan upstå ändå, och tillstyrker derföre bifall till Utsk:s förslag i denna punkt. Gr. Sparre, Erik: Jag vidhåller fortfarande den åsigt jag yttrade vid de allmänna öfverläggningarna, nemi. att allt reglementerande i denna punkt är olämpligt, och till stöd för denna åsigt behöfver jag endast nämna, att man i Norrige, efter flere fåfänga försök att sätta en förordning i st. f. det derstädes, samtidigt med det Svenska, utfärdade konventikel-plakatet, inskränkt sig till att helt enkelt uphäfva detta plakat. Då likväl, efter hvad jag erfarit, tvenne
I Bonn bo 20 à 50 engelska familjer, hvilka der nedsatt sig endast för att lefva billigt och angenämt. För den, som kan lefva hvar han vill, finnes väl också ingen bostad, hvilken erbjuder alla de fördelar, som Rheinens stränder ega. Utom de större städer, hvilka förena stadens beqvämligheter med landtbygdens naturliga behag, finnas dussintals sådana små lägenheter, som Königswinter, uti hvilka man också endast i litterärt och artistiskt hänseende saknar den stora staden. Siebengebirge, vid hvars fot Königswinter ligger, är en grupp af bergskäglor, flera än sju, ehuru de fått sitt namn af de sju mest framstående spetsarne. Bland dem hade jag nu för afsigt att tillbringa min dag. I sällskap med en Elberfeldare vandrade jag först till det fordna abbotsstiftet Heisterbach, dit en angenäm väg förer genom vinberg och skog, öfver grönskande ängar och med fruktträd planterade kullar. Det ligger mellan bergen, och består af en icke djup dal, en trädgård och en park, helt och hållet omgifna af en sammanhängande mur, den fordna klostermuren. Men af de rika munkarnes öfriga herrlighet återstå nu endast uthusen och koret af en kyrka, en vacker, ehuru ej stor ruin. Det hela bildar, så undangömdt det är, med sin tysta ödslighet en stark kontrast mot den lifliga rörelsen vid floden. Den enda nybyggnad, också det enda, som nu sysselsatte folket, var en graf, hvilken en grefve af Lippe, ställets nuvarande egare, låter uppföra för sig och sin familj. Jag skildes här vid min följeslagare och tågade på en liten omväg åt Oelberg, det högsta i Siebengebirge och det närmaste från hvilket man kunde skåda inåt landet, åt öster, hvartill jag hade mycken lust. På denna väg kom jag förbi ett betydligt stenbrott, jemte flera dylika, en penningegrufva för ortens befolkning. Stenen, en lös sandsten, skeppas ifrån Königswinter både uppför och utför floden. Större delen af Kölnerdômen, alla dess pelare och sirater, består af denna stenart.
Det oaktadt kan dock sjöfarten i och för sig icke anses såsom någon egentlig näringsgren, helst, enligt inkomne uppgifter, endast 40 personer på landet uteslutande deraf erhålla sin bergning. Å landet till beskattning uppgifne fartyg och båtar om 5 lästers drägtighet och derutöfver utgjorde: år 1850 19 stycken om tillsammans 228 läster. » 1855 31 » » » 423 Vt » 21 Fisket, ehuru intill sednare tid vanvårdadt och behandladt på ett sätt, att detsamma, enligt allmän klagan, mycket försämrats, utgör, det oaktadt, ännu en icke obetydlig binäring, och strömmingsfisket i skärgården är såväl för Trosa stad, som för skärgårdsfolket ett hufvudsakligt näringsfång. Med anledning af Eders Kongl. Maj:(s nådiga Fiskerisfadga den 29 Juni 1852 hafva under åren 1854 och 1855 öfverenskommelser blifvit inom hela Länet träffade, hvarigenom tiden och sättet för fiskets begagnande äro noga bestämde, dock att, hvad denna fråga rörer inom Länet boende fiskevatlensägare i sjöarne Hjelmare!) och Mälaren, densamma är beroende på de beslut, som af öfrige fiskevattensägare i nämnde sjöar kunna fattas Jagt idkas icke såsom näring, med undantag möjligen af skäloch sjöfogelsjagten, hvaraf skärgårdens invånare hemta någon bi för tjenst. — Ehuru villebrådet mera än fisken tagits i lagligt hägn, har dock detta föga aktats och jagten, liksom fisket, vanvårdats. Sedan de i några delar af Länet bildade jägaregillen, som redan lyckats till en betydlig del borttaga det förut vanliga oskicket att äfven under förbuden tid köpa då fångadt fredlyst vildt, hunnit ännu mera utvidga sin verksamhet, torde ett allt bättre förhållande vara att förvänta, och de tillfällen, Länet äfven i detta afseende erbjuder till binäring, komma att på ett mera ändamålsenligt sätt begagnas. Salpetertillverkningen inom Länet är fortfarande af obetydlig beskaffenhet och för Statens räkning har deraf blifvit inköpt: år 1851 för ett belopp af 1,719: 9. 5.