Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om desse räkningar derjemte, enligt hvad forrnulairen innehålla, verificeras med bifogade Rostlängder å de balancerade medlen, och föreskrifterne i Allmänna Magazins-Directionens Circulaire af den 27 April 1819 i öfrigt varda iakttagne, skall, efter Riksens Ständers tanka, all nödig säkerhet och controll å Allmänna Magazins-Inrättningens i landet innestående fordrdringar bere; das och ernås. Riksens Ständer framhärda etc. Räkning för den Undsättnings-SpannemåJ, som till Innevånarne nti N,. N. Fögderi af N. N. Län blifvit utborgad från N. N, Krono-Magazin, och för hvilken betalningen efter förfallotiden icke influtet till slutet af Martil månad år isai. Krcmo-3fagazi ris-Contoir påförer, enligt behörigen bestyrkte förteckningar öfver utlemnaä Undsättnings-Spanneniäl, mini. För år ISIS. Oriad Råg ä rot —• •— T:ii , , , t , , Korn å g: 16. — d:o , .. iGIIafia å 5: —- — d;o 890: 266: 32. — 502,: 24. — Ar i8rg, — —.jRiad Råg ä 12: 16 — T:n . 1628: — Korn a 8: 32, —•_ d:o , , , , , . 1109: 16. Ar 1830, 48 — i5 Råg k lo: 33. — T;n : . .512: Korn k 9: 16, — d:o . ; , , , , . , . tky: (Och så vidare efter olika titfdsättnings-pris för det påföljande året 182: till och med Martii månads slut.) Ränta k 1 rst, i månaden för hvarje Riksdaler.
Derefter rifvas de mycket fina å rifjern. Tre, fyra hela ägg och litet hvetemjöl (ungefär 3 — 4 matsk.) och litet salt iblandas. Gräddas som tunna pannkakor och ätas till kötträtter. Signe. Palt-bröd (Åländsk rätt). A f en del dricka och två delar blod, litet mejram, stött peppar och groft rågmjöl göres en deg som till vanligt rågbröd. Den arbetas väl med jäst. Jäser upp och bakas som vanliga hålkakor. Dock ej mycket tunna. När brödet är väl gräddadt, hänges det på stänger att torka. Då det skall anrättas, brytes det torra brödet i stycken ooh uppblötes i vatten, hvarefter det får koka upp till en tjock gröt. Serveras med skiradt smör. En kraftig rätt för blodfattiga. Signe. Mammas kringlor. Fem hårdkokta äggulor rifvas på rifjärn och blandas tillsamman med ' / « ® smör, ' / «® hvitt socker och 2 mjöl. Degen rullas till små fina kringlor. Gräddas i svag ugnsvärme. Amy. Ättikskörsbär. Man tager kärnorna ur sura körsbär. Bären läggas i god, annonser som beröra familjekretsen. - Annonser mottagas endast genom S. Gumselius annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. VI vilja särskildt fästa uppmärksamheten på Iduns lämplighet för platssökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom för alla öfriga slags S A N D G R E stark ättika, kvari de få ligga ett dygn. Derefter upptagas de och vägas. Lika mycket hvitt farinsocker tages och nedlägges hvarftals med bären, små bitar kanel och några nejlikor, uti en burk, som öfverbindes. Sedan de stått en tid, så att sockret hunnit smälta, äro de utmärkt goda till hvad stek som helst och stå sig i åratal. Er förfrågan skulle helt säkert varit besvarad, om den kommit oss till hända. Det bästa råd, vi kunna ge eder, är att uppmana er att vända er till en specialist i budsjukdomar, hvilken torde på grund af undersökning kunna upptäcka någon orsak (förkylning ur det nog ej) och med ledning deraf anordna behandling. Möjligen föreligger nå- gon parasitör (svamp-) sjukdom, eller beror sjukdomen på någon inre orsak.
De vid börden fästade illusioner försvunno dock småningom, bildningen och rikedomen innehades icke uteslutande af Adeln, ■samhällsklasser upkommo med känslaaf sin vigt och betydelse, och med anspråk svarande deremot. Nya föreställningssätt, seder och bruk vunno insteg, som rubbade de grundvalar, hvarpå förflutna samhälls-förhållanden hvilade. Den Europeiska samhällsutvecklingen samt civilisationens segrar hafva fortgått under en slags förmedlingsprocess, under en dels offentligt uttalad dels tyst medgifven kompromiss-öfverenskommelse mellan de olika partierna och samhällsklasserna, der, medelst vissa ömsesidiga upoffringar, en slags sammangjutning mellan en förfluten tids och en närvarande tids idéer, blifvit lillvägabringad. Adeln lyssnade i delta afseende icke nog tidigt och upmärksamt på tidsklockans ljud den fortfor; att allt för länge intaga en i alla förhållanden exklusiv ställning, som sårade och väckte bitterhet hos öfriga samhällsklasser, som med förändrade föreställningssätt icke mera erkände befogenheten af de adliga i de mest hvardagliga bestyr framstående speciella rättigheter, och Adeln fanns ofta benägen alt upoffra rättigheter, som kunde vara af nytta-och betydelse så väl för den sjelf som för samhället, för bibehållandet af likgiltiga fastän öfriga samliälls-ktasser särande företrädes-rättiglieter och inbillade förmoner. 192 Den 5 Mars e m. Europeiska monarkiernas sednare historia utvisar, att ett sådant förfaringssätt föga gagnat Adeln i dess egenskap af politisk korporation. Den Fransyska Adeln upoffrade sitt vackra medlarekall mellan Konung och folk, sin sociella och politiska betydelse för företrädesrättigheter af en högst tvetydig ari, de samlades och trängdes i llofvets salar, den föredrog att upvakta andra framför behaget alt sjelf göra sig upvaktad, den upoffrade allt för att bevista de furstliga personernas afoch påklädnads-ceremonier. Dylika och likartade utmärkelser försvarades i det yttersta och bibehöllos ända till tidpunkten af den Fransyska revolutionens blodiga drama, och en försökt rubbning deri spelade en icke obetydlig rol i revolutionens annaler.
Ständers StakS - Utskotts yktrande i Protocolls ^ Utdrag ak den 6:le nästlcdne Nowsmbsr, angående Alllmänna Vrandför>akrings«Fonden, skulle lili Utskottet återremitteras, med den aiimänna anmärkning och önskan, att Utskottet Imer höra BrandförsäkringsDircctionen, huruwida dcn will lata dr§ nu innesiäende och widare erhållande Fond blifwa förräntad i Riksgälds, Contorist, emot lika willkor och ranka som 1782 ars Reglemente utstakar, eller om den häldre will den uttaga till priwals Lans utgiswands, dä all relation Verken emellan förfaller; hwareftcr alllfä Utskottet behagade med sikt förnyade utlåtande j detta mål inkomma; och skulle de Respectiwe Med. Stånden sa wäl som Högloft. Stats Utskottet genom detta ProtocoliS.Utdrag härom underrättas. Or lu^ra. Lx kiotocollo. ^s. kk. keterkon. S D. Remitterade Borgars - Ståndet tig Riksens Högloft. Ständers Stats, Utskott det af allmänna Beslvärs, och Ocnomino Utskottet den Lz nastledne Nowember asgifne betänkande, angående odlingar i Pitea Lappmark; hwilket de Rcspectiwr McdStanden wördfamt och wänligen skulle lillkännagifwas. Ot ku^rs. Lx krotocollo. ch kl. keterlom S. D. 82 Den z Januarri. S. DNär BorgareStåndet till grauffninq företag den fran Riksens Högloft. Ständers Expcdi, kions - kilsto!t ankomne Erpedition, angående Riksens Ständers tillgöraude underdåniga anhållan, akt Kongl.
f ö r d e l a d t rum och 80 — 85 flickor Stockholm nomgå tet, o. s. önska godt vare i sig f ö r att g e - centralinstitumusikaliska föräldrar säkert och unga s o m vistas gymnastiska skolan, v. och hvilkas et sådana arbeta, seminarium, akademien för sina barn Linnégatan 16, Elpis Melena, » Kretas välgörarinna ». Af Cecilia BååthSolmberg. (Forts. o. slut.) fröken Thuillard, Barnhusgatan 8. i och under år bekanta adresser till fröken varit T h. är lärarinna stora frani frö- flickpension. endast bar himmel gnistrande 4 V i fot sofvo höga och öfverstrålade stjärnor; i tält, regel ibland af m e n m e d eller myriutan ' bel, Mästersamuelsgatan 59, fru Wal gatan 6 Linnégatan, 2 tr., fru Tisell, Detta sionat, senare som torde finnes i gälla huset äfven för det pennärmast invid, om än enkla, inackorderingshem ä r o fru 67 / 0- ff.T tält, alltid låg bara närhet; vi dock ven äga mindre h ä r emottagas utan lyse personlig endast och kännedom. damer sänglinne o c h är — Ä f - dock Härmed priret 100 k r. Kretas mark uppmaning och västra Sverige af egen erfarenhet Biblioteks ' gatan n:r 18, friherrinnan Ebba von Schwerins, ensamt r u m, 90 — 95 Något närmare för stadens deladt. om centrum, finnes välbekant pensionat, född Sparre. Stockholms pensionatlif, många aflagt och hafva rapflesta gästerna hälft — • bref — till aramonte v i utner. D e ett I fru Chiaramonte jag drömde o. s. v. 18 — helst f ö r att tekniska Endast kr. för ensamt. emottagas, NOTISBOKEN. Kronprinsessan Victoria fyllde i måndags 31 år, och festlighölls dagen i anledning häraf både i hufvudstaden och på Tullgarn, där furstinnan nu uppehåller sig.
Detta allt är starka förbrytelser mot höfligheten och en belefvad ton; ty den belefvade låtsar som om han ej såge allt dylikt och söker, om möjligt är, att icke se det. Men väl bemärker han allt, hvad man vill hafva bemärkt, om det ej strider mot dygd och sedlighet. Han vet, att på skickligt sätt låta sällskapet förstå, det han har sinne för de personers företräden och lofvärda egenskaper, i hvilkas omgifning han befinner sig. Han aktar sig noga för hvarje blick, som kunde blifva en förebråelse. Hans blickar uttrycka med ett ord aldrig bestraffning, tadel, förakt, högmod, hån, misstroende eller lömskhet; dessa blickar såra starkare, än ord och handlingar. Höflighetens språk är förbindligt. Man säger intet, som kunde vara någon oangenämt; man talar i en behaglig, mild och anständig ton, aldrig om egna, men väl om andras företräden, bland hvilka man vistas. Dock är uttrycket här aldrig öfverdrifvet, aldrig smickrets språk, utan sanningens; det grundar sig mer på erkännande, än på beröm; det synes komma från hjertat och får ej förnärma den tänkandes öra. Dess språk är alltid lämpadt efter personer och omständigheter. Den höflige talar aldrig om ting, som han vet icke intressera oss, eller icke höra till vår sfer, eller som kränka vår grannlagenhet och våra förhållanden: således aldrig om saker, som kunna väcka missbehag hos någon i sällskapet. Han undviker all satir, allt sqvaller, alla oblida omdömen om andra personer, om hela stånd och nationer, alla lärda bevisningar, alla religiösa, politiska och moraliserande anmärkningar. När han berömmer, gör han det med klok måtta och så, att hvarje närvarande gerna gillar det. Den ställning, höfligheten ålägger, uttrycker alltid aktning. Den är hvarken smickrets, eller den enfaldiga ödmjukhetens. Den är sådan, att man tydligen deri röjer bemödandet att vara höflig.
“Till att vara vajen om sig, det är hvarken synd eller skam; men det kommer en dag efter denne, och vi sko’ akta oss, så vi slippa att ligga i den lede sjön, för där är, som han sa’, där är ledt.“ Noter Nanne, förkortning av Natanael; gifta, fästekvinna; mässingsspiat, mässingstråd; ohällig, oäfven. däkerna, flickorna; bjälken, främre gafveln i en ryggåsstuga, hvarest tennfat, stop och dylikt äro såsom prydnader uppsatta på hyllor; bålastugan, ryggåsstugan; häbbaret, rummet i tillbyggnaden, afsedt dels att utgöra härbärge, dels till förvaringsrum. lottasöer, får, som lemnas ut på bygden och hvilkas afkastning delas mellan ägaren och skötaren; smalahus, fårhop; sko’n, skolen; godhälligt, lyckligt. bytte, delade; Lille Kämpe, Thomas a Kempis’ skrifter i sammandrag; paltatäcke, trastäcke; hängeklädet är en lång räcka konstväfnad, som hänges rundt kring stugan; drätternautgöras af flätade linnelister, som fästas utefter kanten af alla hyllor och utsprång; boningerna äro flyttbara tapeter, bibliska bilder målade på väf eller papp. galbänken, gafvelbänken; äckelag, skjutslag; fly, lemna; sko’, skola; bära, kalfva. hiad, het, otålig. fyren, spiseln. nytänne, nymåne. grötabytta, en låg bytta, i hvilken gröt fördes till gille; brunost, färsk ost, stekt i smör, ostkaka; skålaringar, ringar af råmjölk och mjöl; de jäsa ut, så att de blifva skålformiga, däraf namnet; smalalår, fårlår. hästakarlarna, karlarne från grannlaget, som lemnade hästar till stassen; plåt, trettiotre öre. hinka, hindra, uppehålla; sömatsfaten, träfaten med såflet; hackepölsa, köttkorf; melevett, menuett. karpas, kifva. präjelen, slagan; vajen om sig, om sig, närig. led, grind;
Ständer den ir i förstnämnde månad afgifvit underdånig Skrifvelse (N:o 90), i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående lindring i vilkoren för begagnandet af det utaf Rikets Ständer tili å - Bevillning!-Visk. Mern. N:o Ji,' 3 teruppbyggande af staden Borås anslagne låneunderstöd, äfvensom eftergift af den staden åliggande bevillning, sA anser Utskottet i afseende på å temin issen någon annan åtgärd icke vara erforderlig, än att om ett sådant förhållande Högl. Ridderskapet och Adela vördsamligen underrätta. Alkom till Exp.-Ulsk. den 1 Oct, Memorialj om serskild aflöning för den personj som under en Cancellists sjukdomsförfall kommer att förrätta hans tjenst. Under loppet af senast förflutne 6 veckor hafva flera bland Bevillnings-Utskottets Gancellie-personal vid »erskilde tillfällen varit af sjuklighet hindrade att i göromålen deltaga; men då sådant för det mesta ankommit på kortare tider, har Utskottet hittills saknat skälig anledning att tillförordna andra i deras ställen.
Här hälsade Ulrich-Theodor markisinnan välkommen eller rättare bad att själf få vara hennes gäst, ty han kallade Mon-Bijou hennes, och han förde henne in i själfva slottet, där allt var ordnadt på det grannaste, och allt väfdt i hennes älsklingsfärg, celadon-bleu, intill själfva sidenet på sängen, som uppbars af tvenne amoriner, hvilka kastade rosor och vallmo ur gyllene ymnighetshorn. »Se där, er tron, sköna markisinna,» sade Ulrich-Theodor med ett fint skämt. Här i Mon-Bijou fingo nu de båda älskande ett himmelskt paradis på jorden, och långt ifrån att aftaga tycktes deras kärlek växa under den ömsesidiga samvaron med det dyrkade föremålet. När de ej jagade hjort, lustvandrade de i skogen och stego ned i gondolerna vid slottets brygga, och Ulrich-Theodor rodde själf markisinnan öfver till Fasanön, där de kungliga fasanerna uppföddes och vårdades, och på gräset där i skuggan af de gamla träden sutto de i timmar, ömsom samtalande och ömsom sjungande till cittran. – Ulrich-Theodor sjöng: Hur fagert skogens fåglar små bland kvistar månde kvittra, och strängarne en spelman slå på gyllne kärlekscittra, de dock ej kunde tolka rätt min Phyllis’ ljufva väsen, mer däjelig på hvarje sätt, än någon ört bland gräsen. När Phebus’ bloss i öster står, när nattens dok bli fällde, till Phyllis städs min tanke går till Astrilds ljufva välde, och när jag kysser rosenmun med marmorhvita tänder, ej sällare finns i den stund en man i Amors länder. Markisinnan Buoncompagni sjöng: I trän som skugga hvälfven, I löf i blomsterlunden, som för Zephyren skälfven, hör Phyllis’ tro är bunden. Hon fångad är mer än en trast kan i ett giller vara, och hennes hjärta sitter fast som lo i jägarns snara. För herde utan klander i brand har själen brunnit, till evig tid Sylvander har hennes hjärta funnit. I lust det slår, i sorg det slår,
M. funnit det vara med både allmän och enskild nytta öfverensstämmande, att af Eskilstuna Kungsladugårds intill Eskilstuna Stad gränsande egor, i mon af behofvet utaf ökadt utrymme, och uti den ordning, som för Stadens och Fristadens utvidgande varder fastställd, utan ersättning till Staten, upplåtas icke allenast den areal, sorn, enligt till E. K. M. insända förslag, för närvarande anses till byggnadstomter och för ladors uppsättande erforderlig, utan äfven den ytterligare jordsträcka, som möjligen i en framtid kan för samma ändamål varda behöflig, alltså i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att lill en sådan upplåtelse lemna bifall, under uttryckligt vilkor, att den upplåtna jordrymden endast Bihang t. R. S-.s Brot. 10'-de Same. 32 250 Exp. Utsk. Förslag till und. Skrif v. N:o lii, 112. till Tomter, Gator och allmänna platser användes. Efter öfvervägande häraf, hafva Rikets Ständer bifallit, att, på sätt och med de vilkor, högstberörde Nådiga Proposition innehåller, den deruti omnämnde marken af Eskilstuna Kungsladugårds egor må, i den mon nu tilltagande folkmängd inom Staden föranleder behofvet af ett vidsträcktare utrymme, till Stadens utvidgande upplåtas, under förbehåll, ätt jorden endast successive, i förhållande till dess bebyggande, varder upplåten, och det öfriga deraf för E. K. M:ts och Kronans räkning utarrenderadt på så korta tider, som af det efter hand inträffande behofvet af nya byggnadsplatser, vare sig för Kyrka, Stadseller Fristadsbyggnader, m. m., kan medgifvas. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 24 Julii 1829- Preste-Ståndct d. 24 Borgare-Ståndet d. 27 Bonde-Ståndet d. 30 Rikets Ständers underdåniga Skrif velseangå* ende öfverlåtelse till Stockholms
Maj:t som häröfver inhämtat styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader underdåniga utlåtande, vill, med nådigt förord, till Rikets Ständers pröfning och afgörande i nåder hänskjuta Borgerskapets Äldstes i Cimbrishamn ofvannämnde underdåniga ansökning om anstånd med den föreskrifna ränteoch kapital-inbetalningen å ifrågavarande 2:ne lån; i hvilket afseende samma ansökning, jemte styrelsens tillstyrkande underdåniga utlåtande i ämnet, härhos till Rikets Ständers Stats-utskott i nåder öfverlemnas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-utskott med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. F. Fåhreeus. Utdrag af Protokollet j öfver Civil-År en den, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rudet å Stockholms Slott den 4 ^pril i85u Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitiae-Statsministern, Grefve Sparre, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärenderne, Frih. Stierneld; Stats-Råden: Fåhreeus, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg och Gripenstedt. Kongl. Majus Nåd. Skrifvelse, N:o 62. 7 Departements-Chefen, Stats-Rådet Fåhreeus uppläste slutligen till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts den 21 sistl. Mars fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Statsutskott, rörande anstånd med föreskrifven ränteoch kapital-inbetalning å de till hamnbyggnaden vid staden Cimbrishamn beviljade lån af allmänna medel. Jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan täcktes Kongl. Majit i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befalla att, i enlighet med detsamma, Nådig skrifvelse skulle till Rikets Ständers Stats-utskott expedieras. Ex Protocollo, Vollrath Ekström.
H ilken Regering som häldst, af hwad sammansättning den än wara mä, mäste, om den för landet stall blifwa nyttig och god, wara kraftfull och starkz men deste nödwändige egenstaper winnås icke derest inom Staken tillstapas krafter, hwilka skulle komma att liksom strida mot hwarannan och i denne strid bereda, ett förswagande som aldrig blir nyttigt, men altid wädligt. Sädant är icke eller förenligt med grunderne sf Sweriges Stats Författningar, och bör derföre icke befaras, hwarken i afsigter eller utöfning. Del är derföre af wigt, att alla anledningar undanrödjas, som i denne wäg, äfwen af bästa -Välmening kunna tillstapas, och således är jag för min del af den oförgripeliga ranka, att det af Bewillnings-Urstotlek föreslagna willor bör förswinna, och ärendet förblifwa i det enkla stick som Riksens C tanders underdäniga strifwelse den g sistledne Ju! ii utstakat, hwarigenom det af Riksens Ständer dermed asyf ade ändamål kan hinderslöst blifwa bekrämjadt, och, i ert motsatt förhällande eller genom bristande medel, icke följder beredas af den mäst wädeliga beskaffenhet. Herr tVirtän, (Hustak krestric, hade inlämnat ett yttrande, som uoläjiea sa lydande: Uti Bemillnings-Utstotets betänkande rörande sjörullSalgisten förekommer i 2:dra puncten: art, „med öfwerlemnande till Kongs. Ma/.t om stad„gandet till nasta Riksdag ar de förhöjningar ä „wista och nedsättning ä andra artiklar, dem Kongl. „Majtt i sin wishe, kan anse nytliga och nödiga, ,det underdäniga förbehöll, efter Utskottets tanka, „torde böra göras, att StarSwerketS. genom de§e „förandringar L
5oo R:dr uti provisioner och courtage, utan ock genom dessa transactioner gifvit anledning, dels till vida större difference i curs årligen, dels ock till dylika förluster, som nu inträffat på Sillem & Comp., och som sannolikt äfven utvecklar sig hos Rosner & Comp. I följd af hvad sålunda blifvit utredt och anmärkt, föranlåtes Utskottet, då tiden icke nu medgifver att häröfver inbekomma vederbörandes förklaringar, hvarförinnan åter något definitivt beslut i dessa deMt. till R. St. IO Stais-Utskotlets Utlåtande iV.o 3g5. lar af Kongl. Convoy-Commissariatets förvaltning icke lärer kunna meddelas, till Rikets Ständer hemställa: det Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes vidtaga tjenliga åtgärder, hvarigenom, sedan vederbörande hörde blifvit, tillförlitligen må utredas och bestäm/nas, huruvida ifrågavarande anmärkningar kunna föranleda till någon ersättningseller ansvars påföljd. Och hvad serskildt angår sättet att inbekomma Norrska Stats-Verkets bidrag, så får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer uti samma skrifvelse i underdånighet anhålla: det Kongl. Maj:t täcktes meddela ett sådant förordnande om sättet att leverera dessa medel till Svenska Stals-Verket, att dermed icke vidare blir förenadt sådane kostnader och omgång, samt sådant äfventyr, som hittills egt rum. I afseende på Convoy-Cassans förhållanden med Norrska Stats-Verket, förekomma vidare följande omständigheter. Enligt Kongl. Mai;ts Nådiga Bref till Kongl. Convoy-Commissariatet den 3o Junii i83a, hade Kongl. Maj:t redan uti Norrskt Stats-Råd den g
Bref från ChefaEmbetet af - Ben 5 uiugusti t. m, går till Konungens Befallningshafvande, med tillklnnagifvande till hvilken Socken karlen år permitterad, på det KronoBetjeningen må vara i tillfälle att göra sig underrättad om dess uppförande, och om något dervid är att påminna, derom underrättar RegementsChefen. Då karlen från sin permitterings-ort till tjenstgöring åter-' kommer, skall han vara försedd med betyg från cfen Pastor, uti hvars Församling han varit permitterad, om huru hans uppförande varit. År betyget mindre godt, får han antingen afsked, ejler qvarhålles i tjenstgöring till dess han genera ett förbattradt uppförande gjordt sig känd. Pesse, enligt KrigsArtiklar och Reglementen föreskrifne iakttaganden, lära vara tillråckelig con; troll, att hindra dera från kringstrykande och tiggaijde. Men jag kan icke inse möjligheten för en yårfyad soldat att bestämdt uppgifva hos hvilken person han kan njuta underhåll inom den Församling, der han önskar tillbringa sin tjenstledighet 5 ty om soldaten år handtverkare, lärer haji vål icke hos en och samma person på landet i jo månader behöfva» vid samma arbete. Lika förhållande år med dags-arbetaren; ty Landtbrukaren har visst stort behof af arbetare under den bråda arbets-tiden, men då andamålet år uppfylldt behöfver han dem icke vidare, då karlen på annat stäfie år nödsakad att söka annat arbete. Qm Herrar Landshöfdingar skola höras för hvarje karl som begär permission, huru ofta kunde icke då inträffa, att då beviljadt svar derpå kommer till Regementet, de anmåldte karlarne endera blifvit sjuke, eller af andra orsaker icke vilja gå till samma ort. Hvem Den 5 Augusti e, m. 8S skall då bestå underhåll för nämnde personer, till dess ChefsEtnbetet hinner få svar om andra karlars perinitterande?