Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dito för ytterligare tillökning i dito vid dito — 26.347: 70. Dito förhöjning i dito vid Svea och Göta artilleri-regementen ; _ 15.187: 91. Dito för dito i dito vid Wendes artilleri-regemente — 4,335: 32. Utaf 1864 års anslag, 189,000 R:dr, för underhållande af Beväringsmanskapets beklädnad i anledning af utsträckt exercistid 125,243: Dito dito, 50,000 R:dr, för fortsättande af Topografiska kårens arbeten, samt till kartors gravering — 30 (j00: 1864 års anslag för aflöning åt den ökade arbetspersosonal, som erfordras för det militära karteverkets skyndsamma utförande, 3,200: Utaf dito, 9,000 R:dr, till understöd åt officerare, som inträda i aktiv krigstjenst hos någon i vänskap ligt förhållande till Sverige stående makt — 5,500: Transport: 5,914,669: 71. 8,373,789: 96. — 11 — Transport: 5.914,669: 71. 8,373,789: 96- Utaf 1864 års anslag, 10,000 R:dr, för kostnader i följd af arreststraffets tillämpning vid indelta arméen — 8,890: » anslaget, 108,940 R:dr 74 öre, för uppförande af kokhus samt vaktoch arrest-byggnader vid Andra Lif-gardet samt förändrad inredning af regementets kaserner 62,940: 74. Dito dito, 10,000 R:dr, för anskaffande af s. k. skyddstält — 9,766:
S. O. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial N:o 22, i anledning af återremisser af Konstitutions-Utskottets uti Memorialet N:o 11 afgifna förslag till ändring i 39 § Riksdags-ordningen angående val af Ordförande i Utskott och andre delegationer af Rikets Ständer, beslöt Ridderskapet och Adeln att, med vidblifvande af sin förut i ämnet yttrade tanka, låta vid den i förevarande Memorial gjorda anmälan bero. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial N:o 23, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet N:o 14, rörande åtskilliga till förstärkt Stats-Utskott hänvisade frågor, beslöt Ridderskapet och Adeln att såsom Utskottet hemställt, foga sig efter de öfriga Riks-stånden och således äfven för sin del antaga det i sistnämnda Memorial afgifna förslag, att hvila till grundlagsenlig pröfning vid nästkommande riksdag. Prot.-Utdrag den 9 Augusti 1851, 473 S. D. Vid föredragning af KonstituUons-Utskottets i gårdagens plenurp på bordet lagda Memorial N:o 24, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet N;p i o, innehållande förslag till ändring uti 36 och 43 §§ Riksdagsordningen, rörande sammansatt Utskott, antog Ridderskapet och Adeln det i förevarande Memorial N:o 24 afgifna förslag att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial N:o 25, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet N:o 16, innehållande förslag till ändring i 49 § Riksdagsordningen och 56 § 1 mom.
Eedan på midsommardagen kan jag börja skönja det första tecknet till min Karleväns sjukliga vinterstämning. Han tror naturligtvis, att jag ej ' förstår orsaken till, att han redan på nämnda dag har en böjelse för att liksom söka upp sig ett ide i någon vrå af huset — helst i salongen eller i mitt lilla rum, där han formligen — naturligtvis i smyg — håller ett slags inventering med möbler och hela inredningen. Men jag låtsar ej ' om något, hvarken midsommardagen eller senare, utan söker få honom till människa, ty vi äro väl ej rent naturbarn heller, och i hvarje fall få vi väl försöka foga oss efter naturen i det land vi lefva. Och det skall dessutom sägas till Karlens heder, att han aldrig med vett och vilja plågar mig med sin naturstämning, utan tvärtom söker dölja sin motvilja för den mörka årstiden — eller rättare för månaderna emellan juli och februari. » Under den senast förflutna högsommaren och hösten talade Karl Sträfsam mer än en gång om att emigrera — » rymma, smita bort från vintern », som han uttryckte sig, och hans hustru samt två svägerskor hetsade alla hans vänner och bekanta på Karlen, för att de skulle bringa honom till förnuft. Bland Karl Sträfsams många vänner fanns — och finnes ännu — en som verkligen intresserar sig för både honom och hans familj, hvadan vi — i förbigående sagdt — ej ha skäl att göra världen svartare än den är, och en dag under sistlidne november erhöll denne vän Karlens fulla förtroende, dock med villkor att vännen skulle förråda detsamma för Idun, till hvilken han i hemlighet offrar någon stilla stund, då hans fru frambär en större offergärd åt Modetidningen. » Det är icke höst och vinter, som jag afskyr, utan — rysligt att bekänna — julen eller, rättare sagdt, vårt sätt att fira denna högtid, » sade Karlen. Jag har ej firat någon jul med fröjd och glädje, sedan jag, som helt ung gosse, lämnade mitt enkla, kristliga hem för att förtjäna mitt bröd hos främmande, fjärran från far och mor. Min första julafton hos min första principal blef ett förspel till de följande glädjelösa julaftnar, som utmärkte hela mitt ungkarlslif. Jag var, bevars, bättre mans barn.
Genom nämnde Betänkande hade Utskottet, som derförut genom Betänkandet N:o 33 förelagt Rikets Ständer ett förslag till ny Konkurslag, tillstyrkt, det Rikets Ständer, »under förutsättning att förslaget till Konkurslag vunne bifall,» måtte för sin del besluta en af Utskottet jemväl uppsatt författning angående förändrade föreskrifter om bysättning. Hvad Utskottet sålunda hemställt har, enligt till Utskottet ankomna protokolls-utdrag, blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, af förstnämnda Riks-Stånd likväl med den förändring, att de uti inledningen till författningsförslaget förekommande orden »under förutsättning att förslaget till Konkurslag vinner bifall» uteslutits. Preste-Ståndet har afslagit det af Utskottets framlagda författniugsförslag, så vidt det afsåge upphäfvande af bysättningstvång för bristande betalning af vexelskulder, men i öfrigt återremitterat förslaget. Borgare-Ståndet har, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterat Betänkandet i dess helhet. Nämnde anmärkningar afse emellertid icke förslagets hulvudgrunder, utan synes lämpligheten af dessa lästheldre vara af Borgare-Ståndet medgifven, jemväl i hvad angår upphäfvande af bysättning såsom ett tvångsmedel till betalning af vexelskulder. Vid sådant förhållande och då enahanda åtigter blifvit uttalade af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet genom dessa Riks-Stånds omförmälda beslut i ämnet, lärer den derifrån afvikande, inom Preste-Ståndet yttrade mening icke erfordra vidare genmäle af Utskottet. Den förnämsta af de inom Borgare-Ståndet framställda anmärkningar afser samma förändring, som redan blifvit af Ridderskapet och Adeln beslutad, eller att göra antagandet af ifrågavarande förslag oberoende af bifall till den föreslagna nya Konkurslagen.
Stiftelser, fromma; Sunclhetsbevis, som i följd af svenska karantäns-för fa t lii in gar ne utfärdas; Supliker, sorn i Vare egne liander aflemnas; Testamenten till maka och skyldeman i rätt uppoell nedstigande led, syskon och deras afkomiingar, samt fromma stiftelser, äfvensom sä dane testamentariska dispositioner, hvilkai kontant eller värde icke uppgå till 3oc r:dr; Uppbörd&mäns besvär, se besvär; Utsyning, ansökningar derom; Val, fullmakter och volerings-sedlar dertill; men i mål angående öfverklagade olagligheter dervid, se prestval;. Varggårdars anläggande, frågor derom; Vederhäftighets-betyg, sorn skrifvas på lånehandlingar; Vo te rings-sedlar, se prestval och val; Vägars underhållande, frågor derom; Värfnings-tvister, alla med; tillhörande bilagor och fallande utslag. 2) Lindring den nu fastställda stämplade pappers-afgiflen njute allmogen, ryttare, dragoner, soldater, kronans båtsmän samt enrolleringsoch lordu bbIingsina 11 - skap, med de flere af gemenskapen vid militären i så måtto, alt rättegångsoch besväshandlingar, med förklaring deröfver, så viii som domares och essekutorers utslag i mål, sorn deni inbördes-röra, endast skrifvas på 3 skillingars stämpladt papper, der för andra är utsatt 4> 5, till 6; på 4 skillingars, der andra nyttja 7 ä 8; och vidare i enahanda proportion;, skolande,. när brutna skiliingtaI härigenom uppkomma, sådan kartanyttjas, som ej understiger 5o procent af fullt skil 1 ingial. Men vid de tillfällen, då med någon ståndsperson tvistas, vidkännes allmogen lika karta med dess vederpart. All annan eftergift, sorn i serskilda författningar kan vara medgifven,. är härigenom upphäfven. §. 8.
Genom Kongl. Brefvet till samtliga HofRätterna den 3 Juni 1752 förordnades, i öfverensstämmelse med föreskriften i ett föregående Kongl. Bref af den 17 Januari 1724, att, enär i dråpmål förekommer, att flere i bråd skillnad lagt hand å den döde, och ej utrönas kunde af hvars handaverkan han döden ljutit, HofRätt må döma till lottkastning emellan de anklagade och såmedelst urskilja, hvilkendera dödsstraffet undergå skall. Denna besynnerliga utväg att upptäcka verkliga banetnannen i dråpmål, vittnande om äldre tiders råhet och vidskepelse bland folket samt okunnighet eller liknöjdhet hos Lagstiftaren, qvarstår ännu såsom fullt lägligt bevisningsmedel, ehuru användandet deraf i sednare tider torde vara ulan exempel. Då, på flera ställen i Europa och jemväl hos oss, Lagarne under medeltiden tilläto eller ålade den anklagade att genom envig, jernbörd eller andra prof försvara sin sak, hvilade lagbudet på öfvertygelsen om Guds omedelbara mellankomst, för att straffa brottet, eller uppenbara oskulden. Århundraden hafva förflutit sedan en stigande upplysning skingrade denna oförnuftiga folktro, hvilken emedlertid utgör enda tänkbara förklaringsgrunden för ett stadgande, som, der menniskoförmåga funnits otillräcklig att utforska sanningen, insätter slumpen till domare i högsta inslantien öfver deri anklagades lif eller död. Utan tvifvel är det en af Statens angelägnaste omsorger, att söka upptäcka och bestraffa brott, särdeles dera, hvarigenom menniskolif blifvit spillda, R. St. Just. Ombndsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. 161 spillda; mea upptäckten bör föregå straffet, liksom orsaken sin verkan, såvida Lagen och dess handhafvare ej vilja göra sig skyldiga lill sådana juridiska mord, hvarå exempel i förflutna tider icke saknats.
Den, som känner förhållandet vet, att dä Apothekare hafva rättighet att sälja sprit, de äfven kunna försätta den med vatten, så att gradtalet nedgår lill vanligt bränvin, och då komma missbruk naturligtvis att ega rum. Den sprit, som Apothekare tillverka, äfven om den innehåller 22 grader, kommer icke alt blifva fri från finkelolja med mindre den undergår serskild operation. Beträffande småpannorna, så har Gr. Lagerbjelke anmärkt, att man mycket väl kan destillera bränvin på ångapparater. Det är sannt, att man är berättigad att göra det, men få bränvinsbrännare begagna sig deraf. Men om äfven så skulle ske, blir icke heller den spriten fri från finkelolja. Gr:n har jemväl erinrat, att då deslilleringen skulle ega rum med småpannor mot en redan erlagd afgift, belädes icke deslilleringen med någon serskild afgift. I anledn. häraf får jag anmärka, att småpannorna jemväl måste betala skatt, och dessutom för pannerymden, om de än användas till Den 29 April f. m. S75 destillering eller bränvinsbränning, och omdestillera de det tillverkade bränvinet, blir det ju en ökad afgift. Jag befarar, alt ingen . kommer atl destillera på smapannor, då briinviusbränningsliden är inskränkt lill 2 månader. Jag anhåller om ålerremiss. Denna fråga liar inom Utsk. blifvit fullständigt genomgången, der jag yttrade den mening, Frill. Raab uttalat. Jag hade önskat, att man beredt bränvinsbrännare tillfälle till distillering, och med detsamma till afsättning, på sätt Frihin åsyftat, hvarföre jas ock hade ämnat att instämma med honom i fråga om denna punkt. Men som jag icke kunde vederlägga de anmärkmr, Hr Braunerhjelm deremot gjorde, så teg jag stilla, emedan jag saknar den närmare kännedom af yrket, hvilken fordrades för att kunna bestämma mig.
Kringliggande ortens landlmannaprodukter fylla nästan två dagar i veckan stadens torg och vinna rask afsättning icke allenast till stadens, utan ock till Bergslagens behof, äfvensom för alt, till afsalu i Stockholm, dit sjöledes fraktas, hvilken sistnämnde omständighet under sommarmånaderne visar sitt inflytande å prisen på viktualievaror. Stadens intrader voro år 184-1: behållne afgifter för marknadsstånd ungefär 1000 R:dr, gernings-ören 27 R:dr, källar!!ihetsmedel 155 R:dr 39 sk. 9 rst., våg-, bro-, hamnoch mätarepenningar 1,562 R:dr 38 sk. 3 rst. Kronotionde af stadens jord, 29yv mantal, som tillförene utgått efter skylräkning, är nu mera, genom Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 8 Mars 1839, bestämd till 80 tunnor spannmål. Främsta rummet bland härvarande inrättningar för undervisningen intaga Carolinska högre Lärdomsoch Apologist-Skolorna, hvilka nu i 11 år begagnat ett gemensamt lärohus, byggdt af slen för en kostnad af 26,000 l\:dr Banko, dertill bidrag blifvit lemnade utaf Högstsalig H. M. Konung Carl XIV Johan 5,000 R:dr och af Handlanden G. A. Broms 666 R:dr 32 sk. samt af Strengnäs Stifts Läroverks allmänna byggnads-kassa 11,333 R:dr ig sk. Ar 1840 ökades lärarnas antal från 8 till 12, derunder inbegripne lärare i gymnastik, teckning samt sång och musik. Lärjungarnes antal, som var 209 vårterminen 1837 och 237 höstterminen 184f, har i medeltal uppgått till 214, deraf en tredjedel tillhörande staden. Fonder äro utaf enskilde gillia till förbättrande af lärares lönevilkor och till stipendier åt ungdomen, obeläknadt 4 stipendier, som i flera år utgått ur Högstsalig Id. Maj:ts handkassa.
Maj:ts resor till KonungaRiket Norrige, utnämna Hans Kongl. Höghet KronPrinsen till Ordförande i den då tillförordnade Regering; hvaremot Utskottet återlemnat Målet uti dess närvarande skick till Riksens Ständer, för delåtgärd må pröfvas erforderlig eller lämpelig; så har BondeStåndet med godkännande af ConstitutionsUtskottets åsigr, att här icke är fråga , om någon verkelig för alltid bestående Grundlags förändring, utan fast heldre ett perso» velt undantag eller en tillfällig modification, af RegeringsFormens 43 §. funnit för godt, att Kongl. Maj:ts ofvan berörde Nådiga Proposition, sådan den i bokstafven lyder, tilt alla delar bifalla. Den 12 Martii T 823. Från Högloft, Ridderskapet och Adeln. S. D. Upplästes till justering ExpeditionsUtskottets Förslag till Riksens Ständers unBihang till R. S. Prot. g:de Sami. 5 00 Proc. Utdr. ä. 12 Mars i8a3* derdåniga Addresser till Hans Majit Konurtgen, samt Hans Kongl. Höghet KronPrinaenj och fann Ridderskapec och Adeln för godt, att berörde förslag gilla, likväl med den förändring, att i stället för den period isamma Förslag, som börjas med orden; Om någon gäng skilj ngt i ga meningar kunnat uppstå och slutas med orden: Tillgifvenhet och erkänsla skulle införas en så lydande mening : Det är således vid detta tillf älle bos Riksens Ständer endast en gemensamt rådande känsla, den, att inför Eders Kongl. Majit nedlägga förklaringen, af deras tinder sätliga vördnad , kärlek , tillgifvenhet och erkänsla. Frän Hedervärda BondeStändet. S. D. Godkändes ExpeditionsUtskottets Förslag till Riksens Ständers Underdåniga Adresser till Hans Majt Konungen samt Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, angående de till visse Landsorter sände afskyvärde skrifvelser m. m. dock med den rättelse Högl.
Så fort jag doppar min kaka i koppen, försvinner den bums — ej ett spår af den; ty hvem skulle i den gröt, som numera fyller min kopp, kunna igenkänna den nyss så vackra kakan med dess snitsiga fasoner af hvitt socker på öfre kanten? Protester vore oartigt att komma med. Jag gör som alla de andra, jag äter min kalla gröt och får i sista skedbladet hälften af sockerbiten, som trofast väntat på mig ända tills nu. Hvad jag gärna skulle vilja ha en påtår just nu för att få bort kylan och sockersmaken och förargelsen. Men därom ' kan ännu ej på länge blifva tal. Fruarna, som dock började i så god tid, ha ännu icke hunnit halfvägs med sitt kaffe, och här duger inte annat än tåligt vänta. — Detta var historien om den dåliga kaffekoppen. Värdinnan är dock utan skuld, och jag vet sannerligen inte, hur man skulle kunna finna något botemedel härvidlag. Nu till historien om den goda. När jag kommer hem vid frukostdags från min förrättning, så står min stora, hederliga, blå- rosiga kaffekopp och myser åt mig på bordet. Och där bredvid står kaffekannan — nej, hvad säger jag, kaffepumpan — i sitt bleckfodral, och jag vill lofva, att det kaffet är något till varmt! Tre sockerbitar lägger jag i koppen, och se ' n häller jag kaffet på och rör om: efter tio sekunder finns ej spår af någon sockerbit, ej så så mycket som så en gång. Därpå kommer ordningen till grädden. Det måste vara rätt mycket sådan, ty svartbrunt kaffe är min fasa. Gult skall det vara, när blandningen är färdig, guldgult, stötande i ljusbrunt, och framför allt varmt! Inte för att någon människa dricker glödhett kaffe, men värmen behöfs så väl från början, för att den må kunna förnimmas ännu i den sista klunken. Det är nämligen som så, att varmt kaffe efter behag kan afkylas, blott man ger sig till tåls, men kallt kaffe blir aldrig varmt, om man än väntar aldrig så länge. Hvad en sådan där skön frukostkopp smakar bra och hvad den » lifvar själen », och hvad den gör en belåten hela dagen, ända tills eftermiddagskoppen vid 5-tiden kommer med ny hugnad och ny trefnad!
BagareÄmbetet i Hufvudstaden, fordran hos, för 6000 tunnor Råg, Il s 583 — 585. —• — rörande det åt, för år 1818 anslagna partie Piäg. StatsUtskottets Utlåtande, IV 2. s 1062 — io65, bif. af PresteStåndet, IX s 344> af BorgareStåndet, IX s 349, af Adeln, IX s 366. Banco-Förvaltningen, om hvad Utskottet i afseende på de reglementariske föreskrifterna för, bör iakttaga. Motion remi t. till BancoUtskottet, II s 1220, 1260. Utskottets Betänkande, VI 2. s 190-—' i94> bif. af PresteStåndet, IX 3. s 102, af BorgareStåndet, IX 3. s i32, af BondeStåndet, 1X3. s 134- 2 i8 Banco-förvaltningen, om reglementariska fö^ reskrifter för, i afseende på Dispositioner afBankens Silfverfond. — Reglementet, angående föreskrifter uti, med anledning af Ständernas beslut och allm. Magazins-Inrättningens upplösning. BancoUtskottets Memorial, VI 2. s 497 — 5oo, och Förslag till ett tillägg för närmare förtydligande, Yl 2. s 5oo, 5oi, bif. af1 Adeln, IX 3. s 4'^, af PresteStåndet, IX 3. s 42I> af BorgareStåndet, IX 3. s 4a5, af BondeStåndet, IX 3. s 440. — Sedlar, att nu i omlopp varande, må inom viss tid inlösas. Motion remitt. till BancoUtskottet, II. s i36'i. Utskottets Betänkande, VI 2.
Fo rtili kati o ris -a fd elni ngs underdåniga utlåtande, i anledning af Piket* Ständers Revisorers berättelse, rörande granskningen af 1850 oell 1S51 års räkenskaper för Fortifikations-afdelningen. Stormäktigste Allernådigste Konung! Efter erhållen nådig remiss å Rikets Ständers Revisorers afgifna berättelse om hvad som förekommit vid granskningen af Eders Kongl. Majtts och Rikets Krigskollegii hufvudböcker för åren 1850 och 1851, får Kollegium, å Fortifikations-afdelningen, i anledning af de uti 11 § gjorda anmälanden, angående f. d. Fortifikations-redogöraren å Carlsborg K. N. Hallströms balans samt en per mille-fonden och densamma tillhörande säkerhetshandlingar, underdånigst tillkännagifva, dels — 177 — att den förklaring, som föranledes af gjord erinran, att 71 Rdr 12 sk. 8 rst., kommendantskapsmedel, ingående uti nyssnämnde balans, äro upptagna i balans-relationen såväl till Fortifikations-afdelningens konto för dess andel i anslaget för försvarsverket i allmänhet, som till f. d. Utrednings-afdelningens enahanda konto, kommer att i underdånighet afgifvas al Kollegii Intendents-afdelning, dels att det af Revisorerne anmälda förhållandet, att en per mille-fonden, under de år, som ifrågavarande revision omfattat, ej varit anlitad för några utgifter, härrör deraf, att de befästningsoch byggnadsarbeten, för hvilkas utförande fonden blifvit samlad samt fortfarande bibehålies och förräntas, ännu ej kunnat företagas. Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigst.e, tropligtigste tjenare och undersåter, J. P. LEFRÉN. C. MEIJER. S. C. NISSER. Stockholm den 26 Januari 1854. August, Beetz. Kongl.
Bruket i allmänhet befunnits i godt skick; men att, hvad machine rierne beträffar, det i Nedra Verkhuset vore så bristfälligt, att det samma svårligen kan begagnas, samt erfordrade en total ombyggnad, hvarmed dock tillsvidare kunde anstå, vid det af Fullmäktige för Revisorerne uppgifna förhållande, att det ville synas, som skulle Brukets verksamhet, under de nästföljande åren, komma att i större mån inskränkas. Som likväl de under nästlidet år ingångne beställningar å papper knappast kunna, enligt hvad Fullmäktige tillkännagifvit, med begagnande ensamt af öfra Verkhuset, fullgöras, hafva Fullmäktige, enär det skulle leda till oberäkneliga svårigheter, om Bruket blefve urståndsatt att tillhandahålla sådant papper, hvilket endast derstädes åsladkommes, den 5 näsllidne September förordnat, att Bruksförvaltaren borde till dem inkomma med kostnadsförslag, ej mindre å anskaffandet af ett nytt valsverk i Nedra Verkhuset, än äfven å Mjölqvarnens flyttning till annat ställe, genom hvilken sednare åtgärd rikare tillgång på valten erhölles för 22 Banko-Utskottets Berättelse, J\$ 10. nämnde Verkhus; hvarförutan Fullmäktige hos Utskottet anmält, att, sä snart berörde kostnadsförslag till Fullmäktige inkommit, de skola underställa ärendet Utskottets vidare bedröfvande. Utskottet, som sålunda framdeles kommer att utlåtande i ämnet till Rikets Ständer afgifva, inskränker sig nu till den hemställan, att de af Fullmäktige i ofvanberörde hänseende vidtagne, förberedande, åtgärder motte godkännas § 26. (Rev. Rer. § 83).
Detta inträffade i mars 1831, under en tidpunkt då hela Paris » strödde aska på sitt hufvud », då löjet tystnade och dagsäflans tusen lidelsefulla röster ett ögonblick tycktes förstummade inför den hemska gäst, som från österlandet kort förut gjort sitt intåg och slagit hvaije sim * med dödsfruktans alla fasor. Midt under den dofva beklämningen bryter nu plötsligen genom sorgmessornas och dödsklockornas dystra klang toner af. en ännu ej hörd skönhet, af en ännu aldrig anad tjusning, och likasom för att göra intrycket ännu mer uppskakande blandar sig med dagens skräckbilder det sällsamma dunkel, som insvepte konstnärens föregående lif och gjorde det hemskt fantastiska till bundsförvanat åt hans stora konst. Med andlös spänning lyssnade man till hans spel, som slog både hjerta och fantasi i bojor af demonisk makt. Man glömde allt, » man glömde döden, som osynlig kretsade öfver åhörarnes hufvud, man glömde de mörka, ryktet tilläde, if-ven brottsliga hemligheter, som omgåfvo trollkarlens personendast för att försänka sig i detta spel, bvilket klingade » ironiskt och hånfullt som Byrons Don Juan, nyckfullt och fantastiskt som ett nattstycke af Hoffmann, melankoliskt drömmande som en dikt af Lamartine, vildt och glödande som en förbannelse af Dante och dock ljuft och smekande som en Schubertsk melodi » *. Bland dem som på detta sätt lyssnade till Paganinis spel var äfven Frans Liszt, och detta blef för honom en vändpunkt, men en vändpunkt, som på samma gång den gaf hela hans konstnärssträfvan en ny riktning härigenom medelbarligen också gaf verlden en ny konst Vid denna tid herskade inom pianospelet virtuosväsendet med oinskränkt makt. Glatthet och elegans på ytan var hufvudsaken, om det konstnärliga innehållet bekymrade man sig icke stort.