Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm, med klubbslag nedtystades; hvarefter Hr Hjerta fortfor: R. o. Ad. läcktes tillåta mig att säga, det jag tror mig af det sätt, på hvilket man gifvit en vink om dessa hotelser, icke oberättigad att anse mig vara en af dem, på hvilken i sådant hänseende möjligen en eller annan talare har syftat, och jag anser mig på denna grund äfven äga rätt att yttra mig i anledn. deraf. Jag bör derföre, med den öppenhet, som är hvarje offentlig mans första pligt, säga, mine Hrr, alt jag icke tror det kunna förnekas, att hotelser verkligen förekommit i afseende på denna fråga; men om sådana blifvit framkastade, sä hafva de, så vidt mig är bekant, endast varit af den allmänna beskaffenhet, som den menskliga erfarenheten i alla tidehvarf och historien nästan på hvarje dess sida lemnar till varning för hvarje alltför envist och ihärdigt motstånd mot den framskridande politiska utvecklingen. Jag tror således äfven, att så länge man icke närmare kan specificera, hvaruti dessa hotelser bestått, eller alt de angått den närvar, öfverläggningens frihet, så hade ej varit skäl alt framdraga så stora och dånande argumenter, för att yinna ett resultat, hvarom man i alla fall redan på förhand var säker. Jag skall nu ganska kort genomgå några punkter, som, af föreg:de talare framställde mot förslaget, eller rättare sagdt mot dess grunder, ännu icke blifvit upptagna; ty hvad detaljerna beträffar, så skulle äfven jag visserligen ej hafva något emot att enligt mina åsigter förändra några af dessa, om det lät sig göra att, efter en sådan förändring, genast få det hela antaget. Jag skulla sålunda t. ex. vilja invända, alt valdislriclerna äro för inskränkte; Den 28 A u g u s l i. ty om de voro störte, skulle det blifva mindre tillfälle för de smärre och mera loeala intressena alt göra sig gällande. Detta och några andra detaljfel skulle jag vilja hafva rättade, men jag gillar förslaget i det hela och till dess hufvudgninder, samt ber derföre att till besvarande fä upptaga några af de anmärka., som mot detsamma blifvit gjorda.
Den allmän* na uppmärksamhet som denna konst, un* der de senare åren , väckt, och de stora fördelar den tyckes kunna medföra föp Pappers-till verkningen, hafva föranledt mig att dermed göra ett stort antal försök, af hvilka jag funnit, att denna limning later ganska väl, och med ej större kostnad än det vanliga limnings-sattet, verkställa sig, men att den minskar papperets hvithet, om man ej begagnar ång*appaiat och Cblorblekning, Alla här bifogade pappersprof äro limmade på detta sätt, undantagande Sedelpapperet, hvilket ej behöfver denna be - Bil. till Banea*Utskottets Memorial N.-o 90. 23 handling, emedan så väl Lin och Hampa, sorn Humle-blår, innehålla af naturen ett eget limnings-ämne, som icke förstöres af de till papperets beredning hörande operationer. — N;o 10 är ett prof af vanligt Post-papper, limmadt i kyp vid Tumba, Pet är svagt blekt med Chlor-kalk, men har ändock en gulaktig färg, härrörande från limnings-ämnenas vidbränning , som endast genom kokning med ånga kan förekommas. Papperet innehåller för öfrigt ingen tillsatts af smaltz. Pappers färgning. Flera försök att färga papper i sjelfva måssan hafva blifvit gjorda, dels i den förmodan att de nja Banco-sedlarna möjligtyis skulle komma att blifva af olika färger, dels för att visa möjligheten att äfven hos oss tillverka sådana slag af färgadt omslags-papper, som nu införskrifvas från Utrikes orter. Penna tillverkning är ej underkastad någon svårighet, och en mängd dertill tjenlig* färg-ämnen kunna erhållas till ganska billigt pris; ål minstone är detta händelsen med dem, sorn jag till närlagde prof begag, jiat. Jag har på hvart och ett serskildt prof antecknat af hvad ämnen färgen består, Alla profven äro limmade i kypen, hvilket limnings-sätt för dessa pa ppers-gor» ter är vida tjeuligare än det vanliga. 26 Bil. lill Banco-Utskottets Memorial N.-o go.
Med föreskrifne contract förklara vi oss å ömse sidor nöjde, som härmedelst med våra namns och bomärkens undersättande bekräftas, som skedde i Kålhammar den 12 April 1817. Erik Brink, Soldat. Erik Jansson. Jan (IBS) Bengtson. Per (PMS) Mattsson. Jan (IIS) Janson. Anders Janson. Anna Cajsa Persdotter. Rotc-Interessenter. Uppvist vid Recruterings-mötet å Stockholms Läns Cancelli d. 37 Nov. 1817 och gillad t, betygar Ex otlicio A. R. v. Sydow. Med originalet lika lydande intyga Erik Porat. K. G. Taxell. Den 17 Februarii f. ra. ia3 Bil. Litt. B. (Afskrift). Så snart. Carl Persson, Onsala Socken och Berga by, blifvit för Brista Rote N:o 123 under K,. Uplands Reg:te och Hundrade-Härads Compagni antagen, så utfästa vi oss samtlige Rote-interessenter i nämnde Rote lill honom betala i lega en summa' stor af 25 Riksdaler R:gsmt eller 3oo daler, utom det att han får den förut vid Roten blifvande åker som vanligt till Soldat-torpet, bestående af ett tunnland och 2:ne kapplands åker hvarje årvägen, vi alltid häfda och bruka med våra dragare, och ängen till detsamma, som på det samma sätt sker; Vi förbinde oss afven till honom betala till hjelp till sortut 10 R:dr R:gsmt, äfven ett ungt får samt ett ungt svin samt tillika beklädning hvart 3:dje år, sådan som i rotekistan skall befinnas, samt matsäck, skjuts och drickspengar till alla större och mindre möten har han af oss att undfå, jemte nödiga hästar till skogsoch qvarnfärder, då han åslundar; hvilket vi allt härigenom Carl Persson försäkra och underskrifva alla för en och en för alia, som skedde i Brista den 21 Jan. 1812. Johan (IA) /hillersson. Anders Jansson.
Om 2 Stånd stadna mot 2, hvilket väl kan hända, så torde de, som finna sig besvärade af en möjeligen ökad beskattning, säga till sina vedersakare : har målet ifrån början icke behandlats af Bevilln.Utsk. eller såsom en bevillnings-fråga ägnar och bör: så vilje vi icke heller att hon till slutet skall behandlas såsom en sådan, utan att när 2 Stånd stadnat emot 2, saken skall förfalla. Hvad kraft den allmänna meningen rör:de bränvinslagstiftningen, för närvarande äger bland R. St., hafva vi ännu icke erfarit. Ehuru jag ej vill skygga tillbaka för bränvinsbränningens vänner, vore det förmätet, att underskatta deras styrka. Jag befarar, att hon är större, än som vid första anblicken för ögonen synes. De egenteliga bränvinsbrännarne vore ej så mycket att befara, om de ej understöddes medelbart af landtmännen i allmänhet. Desse frukta nemi. att afsättningen å säd och potatis till utrikes ort skall blifva mindre tillgänglig, säker och vinstgifvande, än till inhemska bränvinsbrännare. Denna farhåga må vara felaktig och ett misstag, när landthushållningen betraktas i stort och i sammanhang med en förbättrad boskapsskötsel. Men så länge denna fruktan finnes, så gör hon många landtman till bränvinsbrännarens tyste anhängare, hvilka anse hvarje skilling, den der lägges på hans bränvin såsom en motsvarande förringelse af deras spannemålseller potäters försäljningspris. Gifver man nu, genom någon olaglighet i sakens formella behandling, skälig anledning till sina motståndares missnöje: så ökar man deras kraft och försvagar sin egeh, just genom det medel, som man ville, till sakens befrämjande använda. Kan maa hos Ståndens flertal påräkna en öfvervägande benägenhet för bränvinsbränningens inskränkning, så bör man äfven kunna påräkna att de till ledamöter af Bevilln.Utsk., utse sådana män, som nitiskt påskynda ärendets behandling och .sorn icke onödigtvis förspilla tid och enighet genom sammanträden med Lago. Ekon.Utsk:n, hvilka kunna umbäras.
Banko grundränta, att efter åtnjutna 25 frihetsår, räknade från och med år 1831, till Kronan utgöras, dock till hälften sedan f:delar af frihetstiden tilländagått; samt att uti det af Kongl. Maj:t i nådigt Bref den 8 Oktober 1851 för provinsen Jemtland fastställda roteringsverk hemmanet, efter uppskattning af berörda dess skattetal till 1 tunnland, blifvit jemte hemmanen N:ris 1 och 2 Björnänge indeladt till hel rote under N:o 897 för erläggande tillsvidare af rolevakans-afgift, men hvilken afgift upphört att erläggas, sedan, i följd af den jemlikt högstberörda nådiga Bref med interessenterne i Gustafs och Carlbergs kopparverk träffade öfverenskommelse, hemmanet inlrädt i effektiv rotering. I anledning häraf och då, beträffande den ifrågasatta befrielsen för hemmanet från berörde rotering, af ofvan omförmälde undersökning, jemförd med hvad Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet innehåller, tydligen ådagalägges alt hemmanet, med afseende å dess svaga egoförmåner och synnerligast i betraktande deraf all något egentligt åkerbruk icke der kan idkas, ej kan anses förmånligare än Lappmarkshemman i Jemtland, hvilka enligt Kongl. Brefvet den 26 Januari 184 7 äro från deltagande i rotering derstädes befriade, vill Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med hvad Krigsoch Kammar-kollegierna hemställt, härmed föreslå Rikets Ständer, alt hemmanet Fångåmon må ej allenast blifva befriad! från den detsamma åsätta rotering, så snart lämpligt hemman kan denna rotering öfvertaga, utan äfven, så väl för den förflutna tiden, hvarunder roteringen af hemmansinnehafvare!! utgjorts, som hädanefter, intilldess roleringsbesväret kan varda derifrån flyttadl, få tillgodonjuta ersättning för roteringskostnaden på sätt, som eldigt 5 § 3 mom. i Kongl. Instruktionen för Roterings-kommissionen i Jemtland den 22
Summa 2,150: 25. § I Enligt hvad Ofver-direktörens till Kongl. Majit afgifna berättelse innehåller, hade under revisionsåret blifvit stämplade: i Stockholm: inhemska arbeten: af guld 114,51 «. » silfver 3,276,60 » » tenn 1,803 » utländska arbeten: af guld 23,39 » » silfver 73,86 » och i landsorten: inhemska arbeten: af guld 263,3947 fE. » silfver 6,205,8100 » » tenn 8,221 » § 2. I anseende dertill att, på sätt ofvan förmäles, 3:ne särskilda redogörelser afgifva» för detta verks inkomster och utgifter, men något sammandrag af de olika räkenskaperna ej upprättas, möter svårighet att erhålla öfversigt af verkets ställning på det hela, och granskningen af räkenskapen blir jemväl deraf försvårad. Kongl. Utrikes-clepartementet. Den i detta Departement upprättade räkenskap, innefattande redovisning för såväl Svenska som Norska statsverkens anslag till föremål, som i Svenska riksstaten upptagas under tredje hufvudtiteln, har ej ännu undergått granskning i Kongl. Kammarrätten. Nedanstående tabell utvisar förhållandet i afseende å inkomster och utgifter: D ebet. Balans från år 1861: Inkomst: Statsanslag 477,700: — Norska bidraget 197,901: — Konsulsfondens bidrag till aflöning af Departementets Expe , dition, enligt staten af den 27 April 1858, 6,500: — Aterlevererade medel 3: 38. 682,104: 38. Kredit. Utgift: H. Exc. Stats-ministern för utrikes ärendena 24,000: — Utrikes-departementets Expedition 41,700: — Ministerstaten och pensioner 498,015: 76. Skrifmaterialier, ved m. 2,624: 56. Möblers anskaffande och underhållande ni. m. 2,429: 88. Prenumeration ä tidningar m. m 1,658: 52.
Så vida nu icke Conloret skall tvingas, att ständigt hålla en ganska stor Cassa för betalning af ett större antal obligationer, som möjligtvis kunde oförmodadt presenteras till skyndsam inlösen, hvilken Cassa, upptagen genom slående lån, skulle genom den drygare räntan uppfräta hela den vinst, «4 Banco-ZJlskotttls Betänkande N.-o i3o. Contoret af sin lånerörelse med obligationer, betalbara yid anfordran eller pä uppsägning och löpande med låg ränta, skulle erhålla, så måste Contoiet nödvändigt ega tillgång till ett Reserv-creditiv för tillfälligt begagnande, då oförmodadt en större mängd fordrings-egare anmäla sig till erhållande af liqvid. Ått hos enskild man i Stockholm eller på så nära ort, att Contoret dermed vore fullt belåtet, erhålla ett sådant Creditiv till nog sto:t belopp, torde näppeligen låta sig göra, eller om det ock kunde ske, bléfve säkerligen vilkoren för Contoret alltför betungande.
Pröfnings-kommittéerne måtte upphöra sami desse kommittéer sjellve inom sig välja sine Ordförande, dels ock att Taxerings-kommilléernes rättighet att på förslag uppföra vissa af sina ledamöter till ledamöter af Pröfnings-kommillén måtte förvandlas till bestämd valrätt, hvilken valrätt motionären ansett höra sålunda utöfvas, att Taxerings-kommitté å landel, innan den åtskiljdes, skulle, utan afseende på ständ eller klass, välja en af sine medlemmar att sammanträda med de Irän öfrige Taxerings-kommitéer inom fögderiet utsedde ledamöter för utväljande af tvenne bland sig till ledamöter i Pröfnings-kommillén, samt att Taxeringskommitté i städerne skulle utvälja tvenne borgare samt en af de Irenne öfriga klasserna till ledamöter i Pröfnings-kommillén; och har motionären, i öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit föreslaget, uppställt förändrad lydelse af de §§ i Bevillnings-förordningen, som med dessa stadganden ega sammanhang. Som emellertid de ål bemälde embelsmän lemnade uppdrag och rättigheter synts Utskottet i högsta måtto nytlige och nödvändige i och för den tillsyn och kontroll öfver en jemnare och rättvisare beskattnings iakttagande, som derigenom utöfvas, samt det icke torde vara lämpligt att Pröfnings-kommittéerna komma, i olikhet med Taxeringskommittéerna, att sammansättas ulan afseende å stånd eller klass och till olika antal ledamöter i mån äf det större eller mindre antalet fögderier inom de särskilda länen, har Utskottet ansett någon förändring i de stadganden, som i förevarande hänseenden för närvarande äro gällande, icke böra vidtagas, och hemställer alltså, att Matts Pehrssons motion icke må till någon åtgärd föranleda. § 61. Herr Stolpe har uti sin förut omförmälda motion föreslagit att stadgandet om skattskyldigs åliggande att till Taxerings kommittén aflemna inkomst-uppgift jemte det för underlåtenhet deraf bestämda hötes-ansvar må utur Bevillnings-stadgan utgå; dock med rättighet för skattskyldig att till kommittén ingifva, äfvensom för Taxerings-kommitté att af skattskyldig infordra för taxeringen behöfliga upplysningar.
Jag slutar detta deraf, att en ledamot af detta hus gifvit mig, på ett beskedligt sätt, en pik i denna syftning, ehuru i fråga vide representant, såsom jag tror, är den mest talföre inom denna kammare, ty han har, åtminstone då jag varit närvarande, yttrat sig nästan i alla möjliga förekommande frågor — äfven de mest olikartade, men hvad denna fråga beträffar, ansåg han att den, som icke tillhörde facket, icke borde framställa något förslag i detta ämne, utan att man borde h. o. h. öfverlemna detta ämne till Fortifikations-generalen. Häremot får jag dock anmärka, att de omständigheter, som kommit i dagen i afseende på förhållandet med hufvudstadens försvarstillstånd, icke varit af beskaffenhet att till den grad stärka mitt förtroende till Fortifikations-generalen, att jag i afseende å hufvudstadens försvar skulle kunna anse honom böra utöfva den oinskränkta maktfullkomlighet, att ingen annans förslag skulle förtjena att ens tagas i öfvervägande. Det är för mig visserligen ingenting mindre än behagligt att i denna fråga uppträda; men i en tid, sådan som denna, anser jag det vara en pligt för representanten att, såvida det kan tjena till gagn för fäderneslandet, öppet uttala sin mening, äfven om han derigenom enskildt skulle ådraga sig obehag. Under flera tiotal af år har man arbelat på en fästning, hvars ändamål är att förhindra fiendens inträngande till hufvudstaden, och nu, då den är färdig, upptäcker man att det icke är möjligt att från dess kanoner träffa fiendens fartyg, om de blott hålla sig nära fästningen; jag frågar, om denna upptäckt är egnad att ingifva ett dylikt obegränsadt förtroende.
Borgare-ståndet af herr S. M. Malmstedt väckt motion, innehållande förslag till förändrad 1 edaktion af 8 §/s 1 morn., har Utskottet, enär en dylik redaktionsförändring i allmänhet icke synes vara af behofvet påkallad, ej funnit skäl tillstyrka annat afseende, än att bland de i början af momentet uppräknade lägenheter, hvarom kontrakter kunna mellan enskilde afslutas, ansetts, för mera tydljghets skull, jemväl böra upptagas ”qvarnar och sågar”, äfvensom en mindre jemkning i ordställningen vid uppräknandet af nämnda lägenheter blifvit i förslaget iakttagen. Då Utskottet, på sätt förut blifvit nämndt, ansett sknldebri f äfven under 25 r:dr böra, då de för domare eller exsekutorer uppvisas, beläggas med slämpladt papper, hvilket jemväl ansetts under enahanda förhållanden böra ega rum i afseende å godkände räkningar samt godkände eller protesterade vexlar och enskilda assignationer, har 6 mom. af ifrågavarande 8 §, med anledning häraf, erhållit den förändrade redaktion, som förslaget utvisar. 16 Bevillnings-Ulskolletn Betänkande, N:o ii. § 9- Det i 3 morn. af denna § antydda medgifvande! för utländsk man, sorn bär i riket begär lysning, att utöfver det stadgade minimibeloppet i K:dr för lysuings-sedeln erlägga högre frivillig afgift, bar Utskottet ansett med så mycket mera skäl böra ur författningen utgå, sorn 3 § g mom. i allmänhet stadgar, att, om vid handlingars eller äktenskaps-1 vsningars kartering högre karla, än föreskri Iven är, af enskild person frivilligt begagnas, åtal derå ej eger rum. § ii.
Jag anser för min del, att 11. o. Ad. genom ordförandeskapet i Utsk:n nära nog derstädes äga en röst mindre än de öfriga Stånden, ty en ordf. som fördjupar sig i discussioneu, förfelar i min tanka hela sin bestämmelse och kan sannerligen ej deruti deltaga och inverka på besluten, såsom hvarje annan ledamot af ett Utsk. kan det göra. Det är på dessa grunder, raine Hrr, som jag trott mig böra framställa motionen; naturligtvis besluta flrr:ne efter deras sätt att se saken och det säkerligen raognare omdöme öfver förhållanden, som kommer att dictera beslutet. Att jag röstar för förslaget är ganska gifvet. Gr. Cronhjelm: Jag ber om ursäkt för den händelse, att jag skulle afvika något från ämnet; men man har sagt mig, att en fråga blifvit till mig under discussionen ställd, och om denna fråga går utom ämnet, sä torde svaret äfven fä komma att göra det. En värd ledamot lärer hafva lillsport eller åtminstone menat mig med sin fråga, huruvida jag ej hade kännedom derom, att inora det Utsk., der vi båda åro ledamöter, betjeningen till större delen blifvit tillsatt genom 13 ledamöters förenade bemödanden. Jag torde fä erinra den värde ledamoten, att secret. i samma Utsk. äfvensom de 4 hittills tjenstgörande cancellisterna blefvo tillsatte på tillstyrkande af Utsk:s ordf. gemensamt med en för sådant ändamål anmodad aldeln. af Utsk. Hr von Hartmansdorff: De ledamöter af Huset, som förfäkta Utsk:s förslag, hafva utgått från den vackra lankan, att om valen vore fria, sä skulle den skickligaste blifva vald och riket deraf hafva den största nytta. Hr Printzenskjöld har nyss omnämnt, huru det går med de skickligastes utnämning, lill tjenstemän i Ulsk:n då valet är fritt. Kanske torde från andra Utsk. exempel kunna anföras, huruledes det endast är genom loltdrag ning, som man kan få en skicklig secreterare. Fordom, när Utskni öfverlemnade åt sina ordf. att välja secret., tror jag att man var bättre belåten.
om åtskilliga föreslagna, till befordrande af en med Grundlagen mera enlig Lagskipning; Motion, remitt. till Lagutskottet, II S I23r. Utskottets Utlåtande, VII 2. s 798—• 1^3 8ii, bif. af BorgareStåndet, IX s 66g, af Adeln, IX s 684> af PresteSlåndet, IX 691, af BondeStåndet, IX s 711. Ytterligare Utlåtande, VII 2. s 1369 — 1372, lagdt till Handlingarne afPresteStåndet, IX s 1145, af BorgareStåndet, IX s 1149» af Adeln, IX s 1173. Lagförändringar, om åtskilliga, af Särsk. Utskottet föreslagna; LagUtskottets Betänkande, VII 3. 1. s 235 — 237, bif. af BondeStåndet, IX 3. s 167, lagdt på bordet till nästa Riksdag, af PresteStändet. s 203, bif. af Adeln, IX 3. s 397. — mansRäntan, I s 837. Rätternes upphörande, om. Motion, remitt. till Lagutskottet, II s 1156. Utskottets Utlåtande, VII 1. s 378—* 388, återrem. af Adeln, IX s 364, bif. af PresteStåndct, IX s 372, återrem. af BorgareStåndet, IX s af Bonde Ståndet, IX s 38o. Ytterligare Utlåtande, VII 2. s 865 — 871, bif. af PresteStåndct, IX s 727, afsl. af BondeStåndet, IX s 789, bif. af af Adeln, IX s 841, förkast, af BorgareStåndet, IX s 876. — stiftningen, om förändringar i Brattmåls-; remitt. till Lagutskottet, II s 1 25q.
Jag törs inte för Sven på Lyngen,» sade jag och började gråta. »Du,» tyckte de alla, »jo, du ska’ visst komma hit.» »Nej,» sade jag, »det gör jag aldrig mer, för det blir endast värre och värre för mig, och till sist så blir jag rent olyckelig för Sven på Lyngen. Han frågar ju inte efter någonting.» Jag satte mig i rörelse för att gå hem. Hela barnaskaran följde mig. Och Abraham var uppe i det stora körsbärsträdet på Lyngen och plockade fickorna fulla af körsbär till mig för att trösta mig med. Men då han skulle ned utur trädet, kom drängen på stället fram med en stor käpp och gaf Abraham ett rapp, som säkert kändes både den och följande dagen. Abraham flydde visserligen undan ytterligare bastonad, men han linkade sedermera hela vägen. Och jag fick de surt förvärfvade bären. Då min moder genom fönstret såg mig hemkomma med ett så stort sällskap, kom hon genast ut emot mig för att höra, hvad detta ovanliga följet hade att betyda. Jag omtalade nu för henne under tårar, hvad som hade inträffat i skolan. Vid mitt omnämnande af Hans Perssons hotelse om stryk, till dess jag ville bekänna, tog hon mig i famnen likasom för att beskydda mig och utropade: »Det skall aldrig ske, så länge jag lefver. Du har ju inte dränkt källingen?» »Nej, mamma, visst icke,» sade jag. Och de öfriga barnen voro också redo att förklara mig oskyldig. »Men jag vill aldrig gå i den skolan mer,» sade jag. »Nej, det skall du visst slippa,» sade min ömma moder. »Men jag skall gå dit. Och du skall också bli fri från all misstanke, om jag så skall vända upp och ner på hela verlden. Min snälle Johannes!» sade hon och smekte mig ömt. Jag såg tydligt, huru barnen beundrade min moders gränslösa kärlek till mig. Hon stod här, modig som en Numidisk lejoninna, färdig att försvara sin afkomma emot hvilken fiende som helst. »Har inte Johannes alltid varit snäll i skolan? frågade hon barnen. »Jo,» svarade alla barnen i chorus. Och så togo barnen afsked af mig och min moder.
PresteSt. som V. BorgareSt. måtte Bestämdt yttrande afgifva, utaf hvilket Utsk. Hr Gr. Cronhjeltns här i afskrift Bifogade motion angående städernas tolag Bör till Behandling upptagas.”. Utsk. har således endast hemställt till Presteoch BorgareSttn, att de måtte bestämdt tillkännagifva, hvad de mena med deras fattade beslut i frågan. Det är på dessa Stånd den beror. R. o. Ad., som redan fattat sitt beslut, kan icke vidare åtgöra något i sa ken; och jag finner sålunda icke, hvartill det begärda uppskofvet skulle tjena. Frih. Cederström har åberopat andra mom. i 44 §• Riksd.Ordn., som ålägger Stånden att meddela hvarandra underrättelse om fattade beslut i anledn. af förekomna frågor. Jag förmodar, att något brott häremot icke ägt rum, utan är öfvertygad, att prot.-utdr. afgått från BorgareStts cancelli, huru Ståndet beslutat öfver Bevilln.Utskrs memor. N:o 9, som innefattar återlemnandet af Gr. Cronhjelms motion. Hela oredan kommer emedlertid derifrån, att nämnde memor., i stället för att af de båda Stånd, som ansågo BevillntsUtsk. böra upptaga målet, dit återremitteras, hade blifvit lagdt till handlingarna samt frågan öfverlemnad till Constit.Uskrs afgörande. Då hade Bevilln.Utsk. endast haft att afvakta detta, men nu nödgades Utsk. undersöka, hvad som vidare var att åtgöra; och jag hemställer då, om icke 3 mom. 44 §• Riksd.Ordn. var i full kraft bibehållet, då Bevilln.Utsk. öfverlemnade målet till Constit.Utsk. Detta Utsk. svarade dock, att det icke ansåg handlingarna completta. Bevilln.Utsk. trodde sig då pligtigt att söka complettera den uppgifna bristen; och det är derföre, som målet nu ånyo kommit till RiksSttn. För min del tviflar jag icke, att BorgareSt.