Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vägran alt instämma uti inbjudning från: Höglojlige Ridder skåpet och Adeln: angående anslag af 1000 Riksdaler Banko för fortsättningen utaf det af Herr Cederschjöld, P. G., påbegynta utgifvandet af äldre Riksdags-handlingar från och med Riksdagen år 1719 till år 1773. Högvördige Pre ste Ståndet: angående ett tillägg lill bifall af LagUtskottets Utlåtande om ändring eller förklaring af 18 och 19 §§ i Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818 om inteckning i fast egendom. Välloflige BorgareSl än det: angående införande i nya Redactionen af BränvinsbränningsFörordningen utaf de af Den 18 Mars e. m. 377 BorgareStåndet beslutade och meddelade beskrifningar på Pistoriska Verk af serskilda slag. 7:0 Afslag å nedannämnde Utskotts Betänkanden och Utlåtanden: StatsUtskottets: angående löneanslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk; angående anslag för Elementareller ProfSkolan i Stockholm; om befrielse för Handlanden Billqvist från honom ådömd Bränvinsbrännings-afgift; och angående Majoren von Steyerns underdåniga anhållan om evärdelig skattemannarätt å 2:ne under Starby Kungsgård lydande lägenheter. BevillningsUtskottets: angående väckt motion att Vaktare vid Flygsands-fälten i Halland må befrias från Bevillning. LagUtskottets: angående stadgande att Förskrifningar skola, för att vara gällande, ställas till viss man m. m. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: angående Helsinge Buldans stämplande. 8:0 Beroende vid följande Utskotts Utlåtanden: - 378 Den 18 Mars e. ta.
l l u m m e t bredvid är upplåtet till klädsöm och inönstcrritning under en särskild lärarinna, men det öfriga öfvervakar fru Alström, och hon gör det sa vänligt, så utan allt skoltvång, att man ej får det ringaste intryck af lärarinna och skola, endast af en äldre vän, som gifver de unga goda råd. Fliten är, som på alla kvinnliga folkhögskolor, utomordentlig, och vid afslutningen skall m a n förvånas öfver den mängd vackra och smakfulla handarbeten, som på de fä veckorna blifvit utförda. Handarbetets betydelse för h e m m e t är oomtvistad, och många, kanske de flesta flickor vistas de tolf veckorna vid folkhögskolan för att där lära sig sy och väfva. D e t t a är foldern till att börja med hufvudsak, allt det andra bisak, men då do kommit ut i lifvet, förändras ofta uppfattningen, h a n d a r b e t e t träder i bakgrunden för det myckna andra de fått lära, särskildt för hvad de i föreståndarinnans öfriga ämnen inhämtat. Se henne i morgonstunden därinne i stora skolsalen, omgifven af sina flickor! Solen lyser in på den lilla kvinnan uppe i katedern, det blir så ljust omkring henne, men det skulle vara ljus, äfven om solen gömt sig. Leende och vänlig, med den kvinnligaste stämma sprakar hon med de unga om hushållsbestyr. De meddela sina erfarenheter, hon Chesterfield. sina råd, man h a r ännu intet intryck af skola, fastän lärarinnan sitter på katedern och eleverna vid sina fack. E n annan morgon föreläser hon öfver kvinnans och barnets speciella hälsolära. Föredraget är klart, enkelt och praktiskt. Det grannlaga ämnet behandlas fint. Personligheten står bakom, ty från erfarenbeten lika mycket som från studier h a r föreläserskan hämtat sitt stoff. D e t sätt, på hvilket fru A l s t r ö m behandlar sina ämnen, och än m e r hennes exempel af en duglig husmor, af en tålig, uppoffrande kvinna och mor h a förskaffat henne förtroenden, hvilka satt henne i tillfälle att lära k ä n n a och hjälpa mången allmogekvinna, mången lidande fiskarhustru ute på skären.
Jag vill nog spå er, men först skall jag försöka gissa mig till er karakter af ert yttre. – Ni är ... ni är mycket god i grunden, kanske alldeles för god för denna världen. Ja, le inte, jag menar inte att ni är god nog för edra egna pretentioner på godhet, men världen anser er för god, och det är ni. Ni kan naturligtvis ha edra anfall af elakhet och dåligt lynne, men er syn på tingen är upphöjd och försonlig, och ni har mer än en gång tålt en oförrätt, utan att slå igen den, som förorättat er – inte sant? »Världen kan anse det för svaghet, men ni själf kallar det er styrka och ni är stolt öfver den – inte sant? Och det är en styrka – den största af alla. Frälsarens oemotståndliga styrka! Jag kallar det också styrka, för öfrigt, i synnerhet i vår tid, när all försonlighet, mild öfverlägsenhet och upphöjd ro äro bannlysta som kännetecken på en försvagad vilja – ty det är den onda, stridslystna viljan, som behärskar världen i detta nu, och det är endast den, som anses värdig och stark af alla de brutala, hvilka brutalt slitas om brödbiten.» Klercken hör i början på henne med det gängse uttrycket af höfligt men intresseradt tvifvel, som man bör antaga i sällskap, där någon kommer fram med något bizarrt och djärft. Men snart ryckes han med. Han kan icke neka till att hon märkvärdigt väl läser hans innersta tankar, han känner sig smickrad öfver att hon läser endast de vackra och stora tankarna han hyst, men besväras samtidigt af ett lefvande medvetande om att hon gör narr af honom. Dock – han ser icke ett spår af skämt i hennes stora, allvarliga ögon, hvilka med ett tankfullt uttryck fara öfver hans ansikte. Hon fortsätter, som om hon gissat hans tankar: »Det är smickrande för er, det hvad jag hittills läst i ert ansikte, men där finnas andra drag, som skvallra om svaghet och bristande tro. Ni är inte mäktig af någon större ansträngning eller uppoffring, såsom ni borde vara det för att ert ansiktsuttryck skulle bli helt. Er själ är splittrad och försjunken i dådlöst grubbel, och ert ansikte är splittradt därefter.
I Länder, der climatet inedgifver en beständig segelfart, kan ett misstag lättare rättas, men i Sverige blifver vådan deraf eftertänklig, då undsättningen är omöjlig under tredjedelen af året oell deröfver. Det är naturligt, att Chefen för Magazins-inrättningen skulle äga rätt, att med samteliga Landshöfdingarne directe brefväxla, och af dem infordra underrättelser, men desse kunna icke meddelas säkrare, än de kunna af Landshödingarne sjelfve ägas. Det är om hösten, efter slutad skörd, medan segelfarten ännu är öppen, som Chefen för Magazins-inrättningen har nödigt att känna, huruvida Provincen för året får behof af UndsättningsSpannmål, eller kan påräkna öfverskott till afsalu, och det är icke förr än i Februari, efter slutad trösk, då denna upplysning med tillförlitlighet kan lemnäs. Men svårigheter yppas vid alla mensk; liga företag, och de böra icke leda till overksamhet, eller afskräcka från vidtagandet at sådana anstalter, som närmast kunna uppfylla ett stort föremål. Det ifrågavarande skall, i min oförgri* peliga mening, märkeligea befordras deraf» Maj. att den, på förr beskrifna sätt stadgade, Tullen å Utländsk Spannmål, aldrig utan högsta behof upphäfves, häldst locala missväxter kunna med lätthet fyllas, dels på sätt redan nämndt är, genom andra Läns öfverflödiga tillgång och förbättrade SockneMagazioer, dels, och förnämligast, genom Magazins-inrättningens upplag, som bör vara så stort, att Arméens och Flottornas Spannmåls-behof för mindst års Campagne, dermed må kunna fullkomligen bestridas. Till detta ändamål har jag ansett Inrättningens närvarande fond tillräcklig, med biträde af den föreslagne ordinarie Disconträtten, som, Väl använd, årligen skall föröka Magazinsinrättningens verkliga behållning. Om, vid ett mindre gynnsamt år, Allmänna Magazins-inrättningens lager skulle medtagas till vissa Provincers undsättande, är min tanke, att Utländsk Spannmåls uppköp ändock icke borde komma i fråga förr, än hopp saknades, om inhemsk ersättning af årets växande gröda.
Men kunna gå omkring ensamt i kvinnornas byggnad, i dag. Mörk och allvarlig reser sig svenska byggDet de fingo icke veta något mer, hon ville ej utan att ändå hinna se och studera allt det sköna naden vid sidan af Indiens felika tempel. och nyttiga, som här finnes sammanfördt under ett är icke byggnadens arkitektoniska skönhet, ty den längre anförtro dem något om honom, » den tak från jordens mest skilda länder. Med bästa är jämförelsevis icke vacker, som åstadkommer den mörke », som var ämnet för deras så lifliga vilja måste därför mina anspråkslösa försök att oemotståndliga dragningskraft den utöfvar på alla, gifva Iduns läsarinnor en föreställning härom lämna icke allenast på svenskar, utan jämväl på ameriintresse. mycket öfrigt att önska. Dock vilja vi i dag tillSå kom den dag, att hennes moder kunde sammans göra ett besök om än kort och ofullkanare och besökare af alla slags nationer. Det är densammas karaktäristiska originalitet, som tåla hemresan, och klostret miste sin lilla fjä- ständigt i den paviljong, öfver hvilken man läser gör sig gällande, och det förekom mig, som om ril. Den flög ut i världen, till dess sorg och Gustaf Vasas kraftiga ande, från hvilkens gamla Sedan man från vestibulen nått den stora salen, slott motiverna till densamma äro lånade, gaf åt glädje, och nunnorna gingo tillbaka till sin dagliga barmhärtighetstjänst; deras glada barn The Hall of Honor, hvilken i sitt nuvarande skick hela byggnaden denna prägel af styrka och självstänliknar ett storartadt tafvelgalleri, vandrar man förbi dighet. Själfva trapporna, som leda upp till bygghade återvändt till sitt rätta element, men de många stora glaslådor, fyllda med spetsar, brodenaden, visserligen endast af cement, äro hårda saknades af dem alla. rier och handarbeten, som radvis äro uppställda på och polerade såsom huggna i marmor och gifva Tiden gick. Åter fick syster portvakt öppsalens bonade golf och längs väggarne, ut till den på intrycket att kunna stå emot både tid och nötning.
Casernbj-ggnaden för Andra LifGardet, angående förvaltningen af det dertill lernnade anslag. XXXIX. B. 222. XL. A. 4. — för Andra LifGardet, orri anslag för fullbordande af. LIV. B. 164, 214. LV. A. 4. LXI. E. 58. Cederström, Friherre Anders, yttranden. V. 4*3. LXI. 247. LXIII. Cederström, Friherre Claes Anton, yttrande. YII. 296. Cederström, Friherre Rudolph, yttrande. VII. 296. Certepartier, om upphörande af deras chartering för Fartyg, som begagnas till Inrikes sjöfart. I. 494» 531. II. R. 27. P.U. 166. XVIII. B. 189, 357. XIX. ChartceSigillatas-afgiften, angående. Se Stämplade Pappers-afgiften. ChartasSigillatae-Contorets räkenskaper för år 1826, angående verkställd granskning af. LXII. B. 324. 37 ChartasSigillatas-medel, om lag till bestämmande af ansvaret för den som förskingrar. XIX. 71. XXIII. R. 14. XXXVI. B. 163. XXXVII. ChartaeSigillatae-medlen, om deras inlevererande i RiksgäldsContoret. Se Bevillning. Christianstad, angående Nederlagsfrihet för. Se Nederlagsfrihet. Christjernin, Michael, yttrande. III. 110. Cimbritshamn, om understöd af Allmänna medel till hamnbyggnad vid. LVIII. B. 3g5. LX. A. 80. CivilLagen, LagComiteVis förslag till, om dess föreläsande vid Universiteterne. — LagComite^ns förslag till, att Lagutskottet derutur måtte framställa grunder i afseende på vissa förhållanden.
Jag underställer derföre, om icke Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes föreslå Ståndet, att förblifva vid sina redan fattade beslut. Det säkraste sätt alt påskynda sakerna, blifver sedan, att i Förstärkt Utskott genast afgöra dem. Grefve Brahe, Magnus: Jag instämmer fullkomligen i hvad Herr Hjerta anfört, i anseende till den tidsvinst, sorn derigenom skall uppkomma, och enär resultaten troligen ändock blifva desamma. i:sta HufvudTiteln. Hans Excellence Herr Grefven och LandtM ar skalken yttrade, att sedan Ridderskapet och Adeln vid dess, i afseende å 6:te Punkten af i:sta HufvudTiteln den 21 sistlidne September e. m. fattade beslut angående Kongl. HofStallets utfodring, fogat det tillägg, ”att ehuru berörde utfodring ”torde kunna med det i sådant afseende ”bestämde Statsanslag besorjas, dock hvad ”derutöfver möjligen kunde erfordras, skulle utbetalas af RiksgäldsContoiret, dit den ”blifvande farsellönen deremot komme att 35o Den 16 October f. m. ”ingå; äfvensom, att då prisen på hö, halm ”och hafra voro föränderlige, hvarigenom ”besparing det ena året, och brist ett an”nat, uti anslaget troligen skulle uppkom”ma, de ett år skeende besparingar på ifrågavarande förslags-anslag borde lill ett an”nat år reserveras, till betäckande af den ”brist, som deruti kunde äga rum;” sä hade StatsUtskottet uti förevarande Memorial förklarat, det Ridderskapet och Adeln icke såsom ett vilkor för beviljandet af den föreslagne tillökningen gjort ofvanberörde tillägg, samt derföre ansett frågan om ett dylikt tilläggs förenande med den beviljade tillökningen ingen åtgärd påkalla; och finge Hans Excellence hu hemställa, huruvida Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess, i afseende å ifrågavarande tillägg, redan fattade beslut, eller godkänna Utskottets nyssberörde yttrande. Friherre Cederström , Jacob:
Kr 2lr grunden för ett sädont Psivilsgium of en bepröswad s ylta, stal! uprfinnaren alltid under denna tid, haiwa lunn,t ersaltuing för sina kostncder och belöning för sin skicklighet. Han stall afw.n sedermera ej l detta fall sakna de fördelar derot, hwilka första uppfinnaren genom en längre erfarenhet och kännecvm af sitt ämne, framför någon annan, bor kstnna påräkna. Men han stall i följd af den täflan hwariöre han blottstälies, mara nödsakad att widmaktiMa dea wid desi fö-sta godhet. Hon ställ wara omtänkt att förbättra och fullkomna den samma; och hon stall wara hindrad, att efter behag taxera sine Medborgare, och ofta genom ett mindre noggrant uppfyllande af sina pligter i detta hänseende göra sig förtjent af allmänna miflnöjel. O.wäswes ej konsterna och idogheten dä da hindras i deras sträfwande till fuiikowlightten, hwilken genom täflan är dem lä naturligt; eller är de! afgjordt akt sörsta uppfinnaren är ensam möglig ktr gifma sill ämne gil den sulikomiiLyel det kan emot - Dett LZ Januarii. emottaga? Jag tw-star derpah oät tror att su mindre band och rwäng iör dea w-wkämms. ju mera skall idoghet, Kaster och Hände! blomstra I elt lard der CiimakekS härdhet gör lynnet mindre listigt, mmdre benäglt för nyh-ter ostant gligr of uppfin.nmgar; der sjelstva ivcalen d-tzutom »örswäror commu-ncauon med andra länder, d r borde ett af Lagstiftarens ömmaste föremål wara att uppmuntra ldogh-sten , lemna ben stMma frihet okt sjelf Ut weckla sig, och ! stället att v trycka och lägga hinder deremot, öppna ukwäaar till kännedom af de framsteg, som andra N-nioncr göra pä Konsternas och Slvjdernac dana
Resvaras denna fråga enhälligt eller af de flesta rösterna med nej, eller stanna lika många nej, mot lika många ja, blifve då Högsta domstolens samtlige ledamöter bibehållne. Resvaras den åter med ja, uppgöre då hvar och en af nämnden en sluten lista på dem af Högsta domstolens ledamöter, flere eller färre, som han anser böra entledigas. De tre ibland dessa, som då fått det största antal röster emot sig, ställas hvar efter annan under ny omröstning, hvarvid två tredjedelar af rösterna fordras emot den eller dem, som skola anses vara från Riksförsamlingens förtroende uteslutne. Blifve han eller de derefter af Konungen, på Riksförsamlingens härom skeende anmälan, ifrån embetet genom nådigt afsked skiljde. Dock tiliägge Konungen honom eller dem hvardera en årlig pension till lönens halfva belopp. Ingen allmän öfverläggning må uti opinions-nämnden förefalla. Bih. till H. St. Riksdags-ärendenas Expedition. § 156. För att uppsätta säväl de expeditioner, sora under riksdagen af båda Tingen gemensamt utfärdas, som äfven sjelfva riksdags-beslutet, skall ett Riksförsamlingens kansli tillsättas och stäilas under inseende af Talmännen och några andra af och inom hvardera Tinget utsedde ledamöter. Den ledamot af Stats-ltådet, som Konungen dertill förordnar, ege rätt att derstädes öfvervara riksdags-beslutets justering i de delar, som röra Konungens yttrande. Riksdags-beslutet skall af Riksförsamlingens samtliga ledamöter underskrifvas; öfrige frän Riksförsamlingen utgående expeditioner endast af Talmännen. § 157. De i Riksförsamlingen och dess afdelningar förda protokoll och öfrige riksdagshandlingar skola, pä Statens bekostnad, så tidigt ske kan, af trycket utgifvas de sednare fullständigt, och protokollen i den män, Riksförsamling och dess afdelningar hvar för sig förordna. 9. Riksdagsmäns och Riksförsamlingens Tjenstemäns personliga rättigheter. § 158.
Utsk. ”tens förlust, och att Nybyggaren för öfrigt ”ställer sig till efterrättelse de vilkor, sorn •tillståndsbrefvet kan komma att innehålla.” 3:o ”Att på den sålunda öfverblifna ”och till Nybyggens upptagande otjenliga ”allmänna marken, Lapparne må ega fri”het att lägra sig, och obehindradt begag”na Renbetet, äfvensom att betes-rättighe”ten under transportfärder ej bör vara dem ”förmenad inom de Nybyggens Utmarks”områden, som ligga närmast farvägen, ”dock med förbehåll, att skogen der ingalunda må olofligen tillgripas;” och 4:o ”Till Lapp-Allmogens försvagande ”i både physiskt och moraliskt afseende, ”hvarigenom mången bered t sin undergång, ”har i märkbar mon bidragit ett omåttligt ”begär efter Brännvin, väckt och underhållet genom samvetslösa, ofta kringresande speculanlers vinningslystnad. Det är ”ytterst angeläget, att en sträng författning mot detta onda utfärdas och alfvar”ligen handhafves. Utan verksamt correc”tiv häremot, skall denna allmoge snart ”med stora steg framgå sitt förderf och ”sin slutliga upplösning till mötes.” Sedan, vid detta ärendes föredragning till Remiss, Herr af Schmidt, Georg Lars, tillkännagifva, att förhållandet med Arje - Besv. och Oecon. Utsh. plougs Socken i Piteå Lappmark är alldeles enahanda som med Luleå Lappmark, samt Herr Boj^ J. F.j som förmält, att Kongl. Majit 1824 eller 1825 föreskrifvit, i afseende å provincen Jemtland, att, i mon af afvittringens fortgång i fjälltrakterne, gräns skall uppgås mellan Nybyggen och Lappar, sedan de deröfver blifvit hörde, framställt den önskan, att Rikets Ständer ville för detta ändamål afsätta en fond, som ställdes under Kongl. Majits Befallningshafvandes tillsyn, har Höglofl.
De inbjudningar, som blifvit framställde vid dels 43 punktens 1 mom. och dels samma §:s 6 morn., rörande bestämmelser för utlåning med omsättningsrätt, afslogos, under förklarande, att Ståndet vidhöll sina i dessa delar af Betänkandet förut fattade beslut; Och lades Protokolls-utdraget i öfrigt till handling arne. S. D. Sedan Ståndet vid föredragning af Banko-Ulskollels Betänkande N:o 25, angående reglering af Bankens lånoch krediliv-rörelse, samt om användande af upplupen odisponerad Banko-vinst, dels återremitterat 7:de punklens l.sla moment, i ändamål all fonden för utlåning mot pant af fast egendom på landet må intill nästa Riksdag bibehållas vid 7,500,000 R:dr samt fonden för utlåning emot pant af Stadsfastighet vid sitt nuvarande belopp, eller 1,125,000 R:dr, och dels afslagit Utskottets hemställan i 17:de punkten, under förklarande, alt allmänna Diskont-fonden till utlåning med omsättningsrätt må, utan någon vidare förminskning, bibehållas vid del belopp, som den utgör vid i000 års slut; samt af dessa Betänkandets delar den förra blifvit hos Högloflige Itidderskapet och Adeln och den sednare hos Ilögvördiga Preste-Ståndet i enahanda syftning afgjorde; så beslöt Ståndet, uppå derom nu väckt fråga, det skulle, beträffande 7:de punktens i moment, Presteoch Borgare-Slånden samt, angående 17 punkten, Itidderskapet och Adeln samt Borgareståndet vördsamt och vänligen inbjudas alt i Bonde-Ståndets förenämnde beslut sig förena. 500 Prot.-Utdrag den 4 Juli 1860. Dm 30 Juni och ilen 1 Juli. Frän Hög v. Preste-Stdndet.
Deremot finnes i liatorps by af Böja socken ett slipstensgryt af god beskaffenhet, hvarifrån årligen 2 å 300 slipstenar afyttras för ett värde af omkring 12 å 1500 R:dr. Kalk tillverkas på åtta ställen inom Södra Wadsbo fögderi i Timmersdala, Säters, Bergs och Lerdala socknar vid foten af Billingen, till ett belopp af ungefär 15 ä 18,000 tunnor, på sex ställen inom Wai’tofta fögderi, till en myckenhet af 2,000 tunnor, allt årligen, samt på fyra ställen inom Leckö fögderi, äfvensom vid Mösseberg och Kinnekulle inom Skara fögderi, hvarifrån tillverkningsbeloppet icke är uppgifvet. Stenhuggningsarbete af icke ringa betydenhet idkas vid Hellekis och Blomberg samt af mindre omfång, ehuru jemväl till afsalu, i Wåmbs by. o A Binnebergs mo är för Carlsborgs fästning afsatt ett skifferbrott, som likväl ännu icke begagnats. De fyra i senaste femårsberättelsen omförmälda pappersbruk bedrifvas fortfarande, och uppgifves tillverkningsvärdet vid dem år 1860 sålunda: vid Cathrinefors R:mt R:ar 13,948,15, o » Åkleby omkring » » 2,000, » Gustafsbruk » » 1,500, » Bälteberga » » 9,832. Ett ullspinneri, i förening med klädesfabrik vid Måsaqvarn i Skånings härad, lemnade år 1860 ett tillverkningsvärde af 12,000 R:dr. o Vid Arebergs oljeslageri i Höjentorps fögderi tillverkades år 1860 2,000 kannor linolja, värde 4,000 R:dr R:mt. I Lidköping finnes en tändsticksfabrik af ringa betydenhet och vid Amundtorp i Höjentorps fögderi en sådan med beräknadt tillverkningsvärde år 1860 af 2,500 R:dr.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts ifrågav:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma hvartill svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med mångå ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Stjernstedt, Johan Wilhelm: I)å frågan arom att bevilja en så stor summa som 10,000,000 rdr, så vill jag taga i öfvervägande hvad som kan böra beviljas vid denna riksdag. Då man företager ett stort arbete, tror jag att en klok beräknare tänker efter, hvilka delar han utan skada kan företaga att bygga, som möjligen gifva någon reveny, under det han bygger de andra, och hvilka delar som nu genast kunna lemna någon reveny. Del är då först den södra stambanan 10,250,000 rdr, och sedan synes det mig tjenligt att till börjande af den östra banan anslå ett belopp af 4,030,000 rdr; dernäst till sammanbindningshanan genom Stockholm 3,070,000 rdr; lill norra stambanan öster om Siglunaljärden till Upsala 5,734,000 rdr, samt slutligen till nordvestra stambanan 6,000,000, nemi. emellan Norska gränsen och Arvika 600,000 och emellan Porla och Christinehamn 5,374,000 rdr, eller tillsammans omkring 29 millioner rdr rmt. Denna summa är visserligen stor, men man bör betänka, att hvar och en af dessa delar har ett stort värde, ty de äro slutpunkter, och alla af stor vigt, samt lemna dessutom god reveny. Endast en bana skulle derifrån göra ett undantag, nemi. den nordvestra eller påbörjandet af banan mellan Norska gränsen och Arvika, och jag skulle gerna gifva något mer till denna än som blifvit hegardt, men beloppen äro nog stora ändå.