Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bilaga: Uppvisningar och råd för det dagliga lifvets mångskiftande behof, rikt illustrerad. Stoffet till denna bilaga är hemtadt ur ett arbete, som i England på kort tid utgått i betydligt [4B0] N [6521 Telef. 34 07. slagsbok för Våra dagliga behof, anINBROTT. I PANORAMA M. FRÅN INTILL VASAGATAN 1 0, STOCKHOLM, Långan vattenlägLUTFISK MED SODA. DAGAR snedt emot Centralstationen. [243] DAGAR FRUSNA ÄGG tina upp i källvatten, hvari man upplöst litet salt, de måste dock derefter genast användas; få de ligga sedan, så ruttna de. Stenia. Sverge,; I I TR. U P P, kl. 9 — 10 f. m.; | 3 — JULIUS OELIKATESS-IINÄCLTEBRÖTL: 60 öre pr kg. »: O SI&gt;ISITNÄCFCEBR » D: 44 öretpr.kg. K U L L RIDDARGATAN 2 6 A, 17 hemsänder efter reqvisition till alla delar af hufvudstaden, inlagdt i paketer, Bostad: STORA VATTUGATAN 2, 1 EN SÖDERMANNAGATAN Kongl. Hotleverantör Ö H M A N S K A BAGERIET ATT GENAST GÖRA SUR MJÖLK SÖT. kanna mjölk dryper man 5 — 8 droppar upplöst pottaska. (G. 27406) [692] Större stilsorter efter särskild tariff. H U S H Å L L E T. o f B. JE * éi P R O F kan tidningen erhållas på alla postanstalter under December 9 * • för 35 öre (postarvodet inberäknadt), eller också kunna remeranter. Ni / tillträdande årsprenumeranter, som önska få hela samlingen komplett, erhålla hittills utkomna predikningar mot insändande af postqvitto med intyg.
Emot genomförandet af en sådan förändring möter, enligt min tanke, icke någon annan betänklighet, än alseendet å den bestående, af Staten hittills uppmuntrade inhemska salpeter-näringen; ty att denna konstgjorda industri måste blifva underlägsen naturens alstringsförmåga under ett annat luftstreck, är icke tvifvelaktigt, lika litet som det vore möjligt att fortfarande, vid sidan af tullfri införsel af utländsk salpeter, förekomma missbruk, derest Statsverket utan inskränkning förbunde sig att fortfarande med ett högt öfverpris inlösa all den salpeter, hvilken, såsom inhemsk tillverkning, blefve detsamma hembjuden. Men det vill deremot synas mig, som skulle denna förändring kunna åstadkommas utan våldsam brytning i den inhemska näringen och utan fara för missbruk, på det sätt, att Statsverket antingen lills vidare eller helst för viss, på förhand bestämd tid åtoge sig att af dem, som redan ega inrättningar för salpeter-tillverkning och hittills bevisligen till staten levererat denna vara, till nu fastställdt pris inlösa högst en emot föregående leveranser svarande qvantitet salpeter, under vilkor tillika, att varans egenskap af Svensk tillverkning behörigen kontrollerades och styrktes, i enlighet med de närmare föreskrifter, som, efter vederbörandes hörande, må varda af Eders Majit fastställde. Ehuru Statsverkets nu gällande kontrakter med krutbruken först med 1858 - års slut gå till ända, och någon förändring derförinnan i afseende å införseln af krut eller i fråga om sättet för inlösen af Svensk salpeter icke torde böra vidtagas, anser jag mig likväl redan nu böra underdånigst framställa det förslag till -förändrade bestämmelser i tulltaxan, sorn eller nämnde tid, enligt min åsigt, skqlle tjena till efterrättelse. Härigenom beredes tillräckligt rådrum för krutbruken alt ordna sin verksamhet efter de förändrade förhållanden, som af tillåten och lättad införsel af krut och salpeter kunna påkallas, och under tiden blifver ock tillfälle att vidtaga de förfoganden, hvilka, rörande inlösen af Svensk salpeter, framdeles må vara af nöden.
Vid allt detta får likväl icke förgätas, att för fortplantningen af personliga varelser, eller för nya mennisko-individuers tillkomst genom physiskt-andlig aflelse, är Jorden, eller det jordiska Naturlifvet, den allmänna och den enda verldskretsen. Af allt, hvad inom denna krets qvarlefver såsom fortsättning af vår egen förflutna lefnad, är ingenting, som mera djupt ingriper i Mensklighetens framtid, och således äfven i Andeverldens, än barns aflande och uppfostrande. Sanna ändamålet med de äktenskap, som på jorden knytas, är derföre ett dubbelt: det ena, makarnes kärlek, samt all deraf härflytande förädling och förljufning; det andra, att genom denna kärlek skall antalet af Himlarnas invånare förökas, eller nya ämnen till Englar frambringas. I de himmelska äktenskapen åter, så väl de redan före döden började, som de, hvilka först efter döden kommit till de sammanhöriga hälfternas medvetenhet, kan blott det förra ändamålet qvarstå. De enda barn, som af äktenskapen i denna högre verld framalstras, äro nya godheter och sanningar; nya oförgängliga, i klarhet, värma, fägring städse växande, tankar af vishet och kärlek. – Men dessa förhållanden tarfva, tvifvelsutan, att ännu nogare belysas. Det synes vara en af Guds vanligaste ynnest-bevisningar, att äktenskapliga förbindelser välsignas med fruktsamhet; men hvilken stor nåd i denna ynnest innebor, visar sig då i sitt fulla ljus, när den vederfares verkliga makar. Ty den lifs-sphär, som närmast utgår ifrån och närmast omgifver den i ett sannt äktenskap fullständig vordna mennisko-personligheten, blifver då en dubbel-sphär, som noga motsvarar den, hvilken närmast utgår ifrån och närmast omgifver Gud sjelf. Den gudomliga dubbelsphären, sådan den emanerar från den Andesol, i hvars medelpunkt Guds egen personlighet befinner sig, är nämligen Skapandets sphär i förening med Omvårdandets; en förening, medelst hvars allmänna och enskilda samverkningar han uppenbarar sin egenskap af Försyn.
Utlåtande ofver ett vackt förslag, alt beräkningen af rättin på ränta i Rikets Ständers Bank måtte i alla de fall, der sådan ränt eber åkning eger rum, upphöra. Riksdags-fulhnägligen Olof Olsson från Westerås Län liar, uti ea hos Bonde-Ståndet väckt motion, anfört, hurusom, uti sista Banco-Reglementet, ibland allmänna bestämmelser, i afseende u Bankens låne-rörelse, iGS § stadgar: ”Vid ränteberäkningen iagttages, att, så framt det utgifna capital-beloppet öfversliger 5 R:dr Banco, det upplupna intresset, vid hvarje sex månaders förlopp, tillägges Capital-skulden, så att för nästföljande sex månader, eller till betalningsdagen, i händelse den derförin nan inträffar, räntan upplöper jemväl å den uträknade och, såsom obetald, vid halfårets slut tillagde intresse-skulden.” Häraf skulle således följa, att, i händelse inbetalningen å till exempel ett erhållet lån mot pant af fastighet icke verkställes på dagen hvarje halft ur, capital-afbetalningen minskades med det belopp, som motsvarade [\ procents ränta å det upplupna intresset och lånets slutliqvid fördröjdes flere år utöfver den för amorteringen eljest erforderliga tid, oagtadt den föreskrifua årliga inbetain i ngssky
— Utskottets Ledamöter. Se Lista. — Verket, berättelse om revision af år i8i3. I. io. 1L 99. V. B. 1189. A. 1240. VIA. 16. P. U. 49. E. 54. — Verkets inkomster, angående. P. U. 476. V. U. 3o5. A. 493. P. U. 5x9. skuld till Banken, om afskrifning af. II. 535. V. B. i33. A. 281. P. U. 285. tillstånd, och behof, anmälan om ankomsten af Konungens Proposition angående. I. B. 102. utgifter, angående under: irsta Hufvud-titeln. III. IV. A. i58. P. U. 172. V. U. in. Ä. 244. P. U. 246. VI. E. 117. 2:dra Hufvud-titeln. III. IV. A. 168. P. U. 172. V. U. in. A. 243. P. U. 288. VI. E. 117. 3:dje Hufvud-titeln. VI. E. 117. örte Hufvud-titeln. III. IV A. 168. IV. A. 168, P. U. 172. VI. E. 117. StecLingks, von, Victor, Friherre, yttranden. III. 722. Stedts, Claes, yttrande. II. 574. 105 Stengärdesgård, angående den lagliga höjden af. IV. B. 545. A. 648. P. U. 668. V. E. 54i. Stenhoffs, af, Christian, yttranden. II. 120. 561. Stenkolsgrufvan, Skånska, om understöd för. V. B. 979. A. 114o. P. U. 1146. E. 1348- Sterbhus-utredning, om stadgande att Ordinarie
Vi hafva dä till en början frihetshjelten Mäster Olof, som visserligen blir en affiälling, men som dock är tecknad med den mest omisskänliga sympati, Oerdt, hvars storartade karaktär ej torde behöfva någon debatt för atLvara klar, den uppoffrande bilden af Kristina samt slutligen bröderna Petris moder, som blir gripande genom det sätt, på livilket hos henne fanatismen är blandad med moderskärleken. Eller gå till fru Edgren. Är Gurli målad » grått i grått », eller är Arla det? Är icke deras moder statsrådinnan en företeelse, som kan väcka hr H: s sympati? Är den unga äkta mannen i » Sanna qviunor » osympatiskt • tecknad, eller kanske modern är ovärdig vår medkänsla, derför att hon är svag? Att hr H. på ett annat ställe i boken visat sig anse Bark höra under den ofta citerade banala rubriken, visar endast, att hr H: s uppfattning af karaktären blifvit ledd på villospår af hr Thegerströms gifua framställning. Eller lat oss gå till Ibsen och Björnson. Tänk på Brand och Agnes eller Solveig och Peer Gynt, tänk på Osvald och fru Alving, på Hedvig i » Vildanden », på Håkon, Skule jarl, Margareta, Sigrid och fru Ragnhild i » Kongsämnerne », på Lona Hessel eller Nora, pä Dagny och Hjördis, på FalJc eller pa den kolossala bilden af Julianus och på den kristna qvinnan Malvina. Tänk på Leonarda, Hagltart och A (fät, på Sang, Klara och Bratt, och dertill hela raden af romanförfattare Turgénjev, Dostojevski, Jacobsen, Kjelland, Elster, Daudet och Zola, hvilka alla visat en menniskokärlek * så djup, att den aldrig ett ögonblick vacklat, derför att de samtidigt haft ögon, med hvilka de kunnat se. Det torde väl ej vara rätt att påstå, att en sådan person, ’ som t. ex. hjeltinnan i » La joie de vivre » är » målad i grått ».
Med anledning häraf få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M. i Nådigt öfvervägande taga, huruvida icke, genom bestämmande af en viss praescriptionstid för ifrågavarande assignationers uppvisande, i ändamål af liqvid, beloppet utaf dem, hvilka icke inom den utsatta tidens förlopp i Banken företes, sedermera må komma Stats-Verket tillgodo. 14:o Enär Rikshufvudboken, fastän med sorgfällighet och ordning, efter det stadfästade formuläret, förd, likväl synes sakna de egenskaper, hvilka utgöra det väsendtligasle vid all räkenskap, nemligen enkelhet och tydlighet, hafva Rikets Ständer, i betraktande af svårigheten alt åstadkomma förslag till ett annat bokföringssätt och då nya methoder i detta afseende ej eller böra, utan en föregången noggrann pröfning, antagas och följas, ansett sig böra i underdånighet hemställa, huruvida icke skäl vore för handen att utfästa en belöning för den, som inom någon viss bestämd tid uppgåfve det mest enkla, lättfattliga och dock tillfyliestgörande formulär för denna vigtiga räkenskap, äfvensom Rikets Ständer få underdånigst begära, det täcktes E. K. M., på sätt i Nåder pröfvas lämpligt, låta i hänseende till nu varande formulär för Rikshufvudboken vidtaga de förändringar, hvilka kunna anses ledande till en fullständigare och lättare öfversigt af statsmedlens förvaltning. 43o Expcditions-Utskottets Förslag till und. Med afseende å de vid ifrågavarande Stats-revisioner förnyade anmärkningar, rörande ofullständigheten tili myntverkets räkenskaper, få Rikets Ständer, i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M. i Nåder förständiga styrelsen öfver bemälde
Vice Korporaler och Vice Konstaplar 1 Soldater, Kavallerister och Artillerister \ Timmermän vid Infanteriet . Brigad-Läkare Bataljonsoch Divisions-Läkare . Läkare vid Ingeniör-Brigaden Brigad-Auditörer . Proviant-Kommissarier . Förråds-Förvaltare Material-Förvaltare Tyg-Skrifvare Kanslister vid General-Stabei Lithograler Gravörer Veterinärer {Fanjunkare vederlikar . Korporals vederlikar Vice Korporals vederlikar Spel i nummer . I Fanjunkare vederlikar . Korporals vederlikar . Vice Korporals vederlikar Soldats vederlikar Sqvadronsoch Batteri-handtverkare Tryckare ... Verkmästare l:ste Fyrverkare . 2:dre Fyrverkare . Fyrverkare . | Konstaplar . s Vice Konstaplar . I Handtlangare ( Vaktmästare (Sjukvaktare . \ T A B. 1/1. Aflönings-Stciterne. Daglig Aflöning. Åril, ? Lön. Tjenstgöringspenningar. Skjulsersältnin och traktaments5 under Embetsresor. Aflönings tillökning under marcher och kommenderingar utom Brigadens stånd Aflönings tillökning för förlängd tjenstetid för allt värfvadt manskap. Traktamente. Antal Efter fullgjorda Efter fullgjorda Efter fullgjorda Hästar. (Station) (med trupp). 6 tjensteår. Stora och Mindre Monderingen. *) EF / 6 VT Värde. Persedlar. Årligt. År* r.ilr. sk. rst. r:dr. sk. rst. Indelta Trupper. l:o) Infanteriet. Derefter beräknas året: för Indelta Trupper: för beväpningen tillhörande persedlar, utan afseende på brukningsdagarnes större eller mindre antal; för beklädnaden, remtyg och utredning samt mindre monderingen tillhörande persedlar, till 365 verkliga brukningsdagar; lör Värfva de Trupper: för alla persedlarne, utan afseende på brukningsdagarne. Persedlar.
R:dr för dem samfäldt, eller för tre är 432,000 R:dr. Hvad först angår frågan om anslag för uppförande af ett Strandverk vid Carlstens fästning, torde vid det förhållande, att sjelfva hufvud-värnet är färdigt, detta byggnads-arbete icke vara så angeläget, alt medel dertill behöfva för nästa statsreglerings-period anvisas, utan bör, enligt Utskottets tanke, i första rummet tillses, att de anslag, som för de vigtigare fästningarne erfordras, må kunna till fullo beviljas. Utskottet hemställer derföre, att Rikets Ständer icke måtte nu anvisa några medel för ifrågakomna befäslnings-arbete vid Carlsten samt besluta, att hvad af förut anslagne tillgångar kan återslå, sedan det södra strandverket blifvit fullbordadt, skall Stats-verket besparas. Beträffande åter anslagen för befästningarne. vid Carlskrona och Waxholm, anser Utskottet af synnerlig vigt, alt de ifrågaställa arbetena utföras och med oförminskad drift fortgå så att de må kunna, inom beräknad tid, till undgående af 72 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o li. ytterligare förhöjda kostnader, medhinnas; hvadan Utskottet, ehuru de härtill, enligt arbetsplanerne, för nästkommande tre år erforderliga anslags-summor öfverstiga det belopp, Kongl. Maj:t äskat, funnit desamma böra oafkorladt beviljas; hemställande Utskottet fördenskull, att Rikets Ständer, till utförande af ifrågavarande fästningsbyggnads-arbeten vid Carlskrona och Waxholm, må för hvardera af nästkommande tre år anslå, för del förra 80,050 R:dr och för det sednare 90,000 R:dr, eller för de tre åren sammanlagdt 240,150 R:dr för det förra och 270,000 R:dr R:mt för det sednare byggnads-arbetet. c) till befästnings-arbetena vid Slilö på Gottland 153,000 R:dr. Enligt hvad
Hr Janzon uplyste, då han i StatsUtsk. förevisade sin glob, att sådana kunde göras af mindre storlek och till lägre pris, hvadan de kunde allmännare upställas i skolorna; och att man derigenom får en åskådlig upfattning af en mängd fenomener, tror jag ingen, som sett globen, kan förneka. Jag tror således, att dessa 2,250 Rdr skola vara rätt väl använda, och anhåller om bifall. Hr Bildt: Det måste erkännas, att den förste talaren har rätt deri, att VetenskapsAkadm bordt fä utlåta sig öfver värdet af den till inköp föreslagna globen; men den särskilda omständighet inträffar härvid, att motionen är väckt af en Astronomie Professor, och att ännu en annan sådan varit medlem af Utsk. vid denna motions behandling. Men för att ej handla mot den princip, som Frih. Klinkowström framställt, och som jag anser vara fullt riktig, tror jag bäst vöre, att R. St:r ställde den begärda summan till K. M:s disposition, att efter VetenskapsAkad:ns hörande användas för berörde ändamål. Om icke detta mitt förmedlings-förslag skulle vinna understöd af andra ledamöter, anser jag mig böra, för principens skull, rösta för afslag å punkten. Frih. Cederström, Rudolf: Jag hade just ämnat framkom ma med en sådan hemställan, som den Hr Bildt nu afgifvit, och understödjer hans åsigt med nöje. Att StatsUtsk. framkommit med sitt förslag i denna form, kan dock fullkomligt förklaras på det sätt Hr Montgommerie redan gjort det. Men här är fråga om en princip, som är af stor vigt; och det förundrar mig blott, att tlr Bildt cj ansåg denna princip lika vigtig, då det. var fråga om Hr Larssons tafla; ty det borde väl vara svårare för StatsUtsk:s ledamöter, att bedöma det estetiska värdet af en tafla, som de aldrig sett, än det praktiska gagnet af en glob, som till åskådning och kännedom blifvit dem särskildt förevisad. Jag förenar mig emellertid med Hr Bildt, i det af honom framställda förmedlings-förslag. Frih. Klinkowström:
Riksakt till bestämmande av de genom föreningen mellan Sverige och Norge uppkomna konstitutionella förhållanden; Beslutad, samtyckt och föravskedad på Allmän Urtima Riksdag i Stockholm den 6 augusti och på Lagtima Storting i Kristiania den 31 juli 1815. Sedan Sveriges Ständer och Norges Storting beslutat att upprätta en särskild riksakt för att bestämma om de konstitutionella förhållandena mellan länderna, göres veterligt: Sveriges efterskrivna Ständer som är samlade till riksdag i Stockholm och Norges lagtima Storting församlade i Kristiania gör veterligt: att sedan föreningsband blivit lyckligen knutna mellan Skandinaviens två folk, inte med vapen utan med fri övertygelse skall folkens lagliga rättigheter till stöd för de båda tronerna gälla. De ändringar som behövts för de konstitutionella förhållandena i båda länderna, har konungen den 10 november antagit i och med denna riksakt. § 1 Konungariket Norge skall vara ett fritt och självständigt rike som inte kan delas, förenat med Sverige under en konung, vars regeringsform är inskränkt och ärftlig. § 2 Tronföljden skall vara rätt nedstigande och följa den succesionsordning som antogs den 26 september 1810. Bland tronföljare skall räknas även ofödda, som efter faderns död föds. När en prins föds skall hans namn och födelsestund tillkännagivas inför Stortinget och antecknas i dess protokoll. § 3 Finns ingen arvsberättigad skall tronföljdsval i båda rikena anställas på samma dag. Både svensk och norsk riksdagsman har rätt att föreslå tronföljare. Skulle olika personer föreslås sker omröstning inom en kommitté av 36 personer från båda rikena. Kommittén sammanträder i Karlstad. § 4 Kungen skall ha rätt att sammandra trupper, börja krig, sluta fred, ingå eller upphäva förbund, avfärda eller motta sändebud. När kungen vill börja krig, skall han meddela regeringen i Norge sina tankar, inhämta dess betänkande och fullständig berättelse om rikets tillstånd, finanser, försvar m m. Sedan sammankallar kungen svenska och norska statsråden till ett utomordentligt statsråd. Efter att ha hört deras betänkande har han rätt att fatta det beslut han anser gagneligast för staten. § 5 Norska statsministern och två statsråd skall överlägga med svenska statsrådet i ämnen som berör båda rikena.
Lärjungarnes lärotimmar torde ock för de fle - 21 sla klasserna böra förökas, men deremot den hittills beräknade hemläsningen betydligen inskränkas, hvarigenom säkrare kontrolleras, att ynglingarnes arbetskrafter icke öfveransträngas. Då disciplinen inom våra nuvarande läroverk ofta varit svår att bibehålla och kroppslig aga, ehuru nu mera ojemförligt mindre begagnad än förr, likväl icke sällan måste tillämpas, torde de diskiplinära stadganden, som inom nya elementarskolan med framgång blifvit följda, äfven böra antagas, och således kroppsaga väl böra bibehållas, men först efter det att den felaktige lärjungen, genom föregående nedflyttning i särskild straffklass, blifvit varnad och fått allvarsam påminnelse att sig rätta. Det är i hufvudsaklig öfverenstämmelse med hvad nu blifvit i underdånighet anfördt, och med vidare utveckling af sålunda omförmälda hufvudgrunder, som det utkast till stadganden, motsvarande de nio första kapitlen i l:sta sektionen af nu gällande Skolordning blifvit uppsatt, hvilket nu i underdånighet öfverlemnas till Eders Kongl. Maj:ts nådiga bedömande (Bil. 11:0 1 vid detta protokoll). För mera tydlighets skull äro äfven exempelvis förslag bifogade, huru de olika ämnena skulle kunna fördelas på läsetimmarna eller så kalladt schema lectionum. Särskildt bör jag i underdånighet nämna, det jag trott en blifvande Skolordning i allmänhet ej böra innehålla andra stadganden än dem, som kunna anses blifva gällande för en längre tid och lika för alla orter och omständigheter, och att de föreskrifter, som borde kunna dels i följd af vunnen erfarenhet lättare förändras, dels med en föreslagen centralstyrelses begifvande jemkas enligt olika förhållanden, lämpligen kunde blifva föremål för särskilda reglementen. Häruti ligger orsaken, hvarföre många i l:a sektionen af Skolordningen nu befintliga och framdeles äfven behöfliga föreskrifter blifvit utur ofvannämnde utkast useslutne. Föreskriften i Skolordningens 3 sekt. i kap. 2 §, att ansökning till lärare-syssla på stat ej må upptagas, om ej sökanden är född eller njutit uppfostran uti det stift, inom hvilket befordran sökes, medförer åtskilliga olägenheter.
Bosätter eller uppehåller sig någon inom ett fattigvårds-samhålle, utan att der eller annorstädes vara vid senaste mantalsskrifning antecknad, då skall Fattigvårds-Styrelsen, om den icke vill emottaga honom så - Lagsami Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottens Betänkande, N\o 31, 19 sorn tillhörande samhöll<-t, inom ett år efter inflyttningen, gifva det tillkänna antingen lör Styrels n inom samhället, som han senast lagligen tillhört, eller lios Konungens Befallningshafvande i orten, som då derom underrättar Styrelsen i sistnämnde samhälle, på hvilken det derefter ankommer att anställa talan om hans mantalsskrifning i vistelseorten, för att såmedelst undgå det annars fortfarande fattigvårds-ansvaret. Asidosåttes den föreskrifna iagttagelsen af Styrelsen i det samhälle, dit flyttningen skett, anses personen tillhöra delta samhälle, utan afseende på uteblifven mantalsskrifning. Hå remot må ingeri, i och för åfverityret af framtida fattigvårdslunga, inskrånk*s i rättigheten att välja vistelseort. År i della afseende något att anmärka, i anledning af Förfatlningarne emot försvarslöshet och lösdrifveri, gäfle derom hvad i dessa Författningar stadgas. § 26. För iagttagande af hvad i nästföregående § år föreskrifvet, skall Fatligvårds-Styrelsen hafva noga uppsigt öfver skeende inflyttningar, och det åligga hvarje samhällets medlem att om personer, som af honom från annat samhälle emottagas i sitt hus eller å sine egor, göra anmälan, i stad inom 5:nc dagar hos Ordförande för Fattigvårdsstyrelsen, och å landet inom tä dagar hos ortens Fattigvårds-föreslåndare, som det till Fattigvårds-Slyrelsens Ordförande inberåtlar. Den, sorn åsidosätter sådan anmälan, plikte 1 Riksdtr 52 skill. Banco, som lika fördelas emellan åklagaren och faitig-cassan.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade sedermera, att, enligt den ordning, i hvilken propos:ne blifvit begärde, R. o. Ad. nu torde lill pröfning uptaga Hr von Köchs förslag, att minimi-tillverkning må blifva 300 k:r för bränneri, som hädanefter inrättas, men 125 k:r för bränneri, der år 1852 eller 1853 bränvin blifvit tillverkadt och stadgad afgift derför, enl. vederbörande upbördsmans bevis, utgått, jemlikt 28 §, i Kongl. Kungörelsen den 10 Okt. 1851, samt hemslälde derjemte, om R. o. Ad. behagade bifalla detta förslag. Härvid ropades starka Nej, blandade med Ja, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Nej öfvervägande. Hr von Koch: Jag begär icke votering, emedan jag hoppas att återkomma till denna fråga vid 99:de §:n. Då nu Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan Gr. Posse afstått från sitt förslag, att 7-gradigt bränvin mätte antagas till grund för 508 Den 27 April f. m. beräkningen, numera återstode alt pröfva Hr von Hartmansdorffs förslag, att något maximum för tillverkningen ej må bestämmas, utan orden ”och den största 1,000 A\-r” utur Utsk:s förslag lill § utgå, samt tillika hemstälde, om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag r denna del, ropades starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. §■ 8. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller, alt få fästa Ståndets upmärksamhet derpå att, ora denna § antoges, blefve följden att 9,991 brännerier af dem, som funuos är 1852, skulle på en gång nödgas uphöra med näringen eller ock måste man ändra redskapen, bestående af kopparkärl, som borde af kronan inlösas.