Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län kommer att stryka igenom Lerums och Skallsjö socknar af Wädtle härad, Hemsjö, Alingsås, Bälinge, Hols, Fullestads, Sköfde, Tum - 20 berg;!, Brottensby, Remmeneds, Tarsleds och Herrljunga socknar i Kullings härad samt Hudeneds och Hellestads socknar i Gäseneds härad till Skaraborgs Länegräns vid Snipebro. Af denna sträcka, utgörande i längd cirka 8 mil, var vid förra årets slut terrasseringsarbetet till 3 mils längd fullbordadt och omkring V* mil under arbete; men då för banans anläggning den i förra berättelsen omförmälde, emellan Alingsås och Lerum anlagde nya landsväg funnits för banans framläggande erforderlig, har staten af vägbolaget inlöst vägen och trafiken blifvit återflyttad till gamla landsvägen förbi Ingared, å hvilken dock de största backarne blifvit borttagrie eller minskade. Sjöfart idkas på Wenern och Göta eif, men upptages till betydlig del af sjöfolk från Bohus Län. Yrket bedrifves dock nu mera än förr af kustboerne vid berörde vattendrag. Till beskattning uppgifna fartyg och båtar om 3 lästers drägtighet och derutöfver voro å landet: år 1831 72. » 1855 83. Handtverkerier på landet äro i tilltagande; och funnos, enligt de till Kommerskollegium afgifne berättelser, å landsbygden: 1850. 1855. Murare — 21. Målare — 10. Vagnmakare — 2 Sadelmakare 4. Härvid må dock anmärkas att allmögen flerestädes öfvar en del af dessa yr isen såsom husslöjd, utan att idkare deraf äro såsom handtverkare upptagne* 21 .§ 3- Politisk Författ niny. a) Kammarverk. Häraf lemnar den statistiska tabellen en allmän öfversigt. Följande lägenheter hafva tillkommit: Två öde hemmanslotter, tillsammans af S/I6:dels mantal, hafva blifvit ånyo skattlagde och en ny lägenhet satt Vi6:dels mantal. Sågoch mjölqvarnar äro, såsom ofvan förmäles, ökade med 52.
St. beviljad, det med säkerhet kunde emotses, så väl att directtns nuvar. ledamöter, hvilka under en lång följd?af år med utmärkt nit och verksamhet förvaltat correctionsinrättningens angelägenheter, skulle nämnda befattningar frånträda, som ock att största svårighet torde uppstå att förmå medlemmar af Norrköpings borgerskap att uti directm ingå, hvaraf åter blefve en nödvändig följd, att i och för ifrågavar. förvaltning tjenstemän måste tillsättas, hvilkas aflönande komme statsverket till last; att, om Utsk:s förslag af R, St. gillades, sökanderne blefvo nödsakade att emot Roos i brottmålsväg anställa en möjligtvis långvarig rättegång, hvilken dessutom kanhända icke skulle leda till Den i Mars. *9 den sökta afskrifningen, samt att något hinder emot nämnda afskrifnings beviljande destomindre syntes mota, som den uti K. M:s utslag meddelta föreskrift, att sökanderne borde gemensamt med Capilainen Roos ersätta balancens belopp, icke kunde tydas annorlunda, än att hvar och en af bemälde personer skulle godtgöra sin andel uti cassabristen.” Dessa skäl synas, efter mitt omdöme, vara fullt tillräckliga för R. St. att bevilja en så obetydlig eflergift som den ifrågavarande. Det synes afven af StatsUtsk:s utlåt., att Utsk, gerna skulle tillstyrkt Ständerna att bevilja densamma, derest icke Utsk. ansett utslagets innehåll, nemi. alt directms ledamöter blifvit ålagde att gemensamt ersätta förlusten, utgöra hinder för denna eftergift. Efter min öfvertygelse bör och kari det icke tolkas annorlunda, än att de hvar för sig skola ersätta sin andel; men äfven om man tolkar utslagets ordalag såsom Utsk. ansett dem böra tolkas, nemi. alt bristen en för alla och alla för en borde ersättas, så kan jag icke deraf finna något hinder för R. St. att förklara, det de af sökanderne Schubert, Rundstedt oell Gahm icke vilja utkräfva hvad dem genom utslaget blifvit ådömdt.
Jag tager mig friheten derföre föreslå, att det nu i Bevilln. -förordn. gällande stadgandet af bevillning för inspectorer måtte sålunda förändras, att inspectorer erlägga bevillning uti en viss proc. af lönen i den proportion, som Bevilln.Utsk. kan linna med billighet och rättvisa öfverensstämmande, samt att det stadgande, som för ett visst hemmantal ålägger afgift, som för inspectorer, utan afseende om ett sådant biträde begagnas eller ej, måtte ifrån Bevilln.-förordn. utgå, såsom i min tanka både obilligt och orättvist. Jag anhåller om remiss till Bevilln.Utsk. Remitterades lill Bevilln.Utsk. „3:0‘ Jag har helt nyligen ifrån K. Kammarrätten emottagit ett så lydande anmärkningskraf: ”Bland de personer, Bevilln.-förordn. upptager vara berättigade till lindring i kronoutskylderue för ägande fyra eller flere minderåriga barn, förekommer ej husbonde för dess tjenstehjons; i följd hvaraf och enär en så beskaffad lindring blifvit för följande tjenstefolk tillgodoförd, nemi. lill betalning anmärkt, helst K. Kammarrätten gillat och fastställt enahanda anmärkn. vid 1839 års Jönköpings läns landsbok.” Då Bevilln.-förordn. icke innehåller, att lindring i kronoutskylderne för ägande fyra eller flera minderåriga barn ej af tjenstehjon må tillgodonjutas, sä synes all anledn. vara för handen, att rättelse uti en sådan K. Kammarrättens, lindrigast sagdt, besynnerliga tydning af Bevilln.-förordn. genom klagan hos K. M. troligen skulle vinnas; men dä lösen för Konungens resolution i en sådan fråga kommer att belöpa högre än det aflordrade krafvet, har jag ansett lämpligare att vördsamt anhålla om R.
Vi fråga derför: böra nutidens upplysta och tänkande mödrar instämma i Annisckas - du har rätt, Paul Petrowitsch, » och böra vi tillskrifva gamla fördomar vår oförmåga eller ovilja för att tillämpa dessa » nya synpunkter »? Frågan tål utan tvifvel att tänka på med samvetsgrant allvar. Vi vilja i dag blott betrakta den ur ett par af våra synpunkter. Vi vilja då fråga: med hvilken rätt fordra vi lydnad af våra barn? — Är det med föräldramyndighetens, uppfostrarens eller den fullvuxnes rätt? — Nej intet af allt detta! Det är ingen rätt alls, utan en pligt — ansvarspligten för de varelsers lycka, som genom vårt förvållande satts i verlden. Betrakta vi det annorlunda, så gå vi utom vår befogenhet och förtjena knappast namnet föräldrar, utan uppkasta oss till husbönder och herrar öfver varelser, åt hvilka vi visserligen gifvit lifvet, men som vi derför icke få betrakta som vår egendom. Så till vida har Paul fullkomligt rätt, att våra barn äro oss intet skyldiga, ty det var sannerligen icke med tanken på deras lycka, nöje och njutning vi bragte dem till verlden, utan helt visst för att fylla våra egna kraf i det ena eller andra hänseendet. Tänkte vi på äcras bästa, skulle vi helt visst tveka och med stöd af våra erfarenheter om lifvet afhälla oss från att påtvinga dem en tillvaro, som de aldrig begärt och kanske en dag förbanna eller med förtviflan frigöra sig ifrån. Men om vi nu en gång kallat dem till oss — för att fylla en tomhet i vårt lif eller kanske blott af andra mycket krassare grunder, säger oss då icke det enklaste rättsbegrepp, att det är vi, som ha förpligtelser mot dem, icke tvärt om? Men hvilka förpligtelser? — Att leka och jollra med dem? — Öfverhopa dem med så mycket af lifvets goda, som vi möjligen kunna, och hålla lifvets bitterhet fjärran ifrån dem? — Alltså hellre än att se tårar i de små ögonen låta dem få sin vilja fram till det yttersta? Nej, det är intet af allt detta vi mena.
M:t föreslagit, att Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, jemväl malte medgifva, att Revisoren J. G. Nyström, hvilken vid förenämnde direktions upplösning vid verket innehade Kammarskrifvaretjenst, men af Kammar-rätten förordnades till revisor i förenämnde Kontor med enahanda lön, som varit för revisorerne i Magasins-direktionen bestämd, och dermed fortfor intilldess Kontoret upphörde, samt således i detta hänseende befunnit sig i enahanda förhållande, som Törneman, må, i stället för honom tillagdt exspektans-arfvode som kammarskrifvare, få åtnjuta den aflöning som revisor, hvilken han innehade, då göromålen med Magasinsfondens utredning för honom upphörde, utgörande utan spanmålsförhöjning, 497 R:dr 8 sk., och således uti berörde till Nyström nu utgående arfvode uppföras en tillökning af 270 R:dr 24 sk. banko; och hafva, med afseende å sålunda utredda - Expeditions-Utskottets Förslag till rind. Skrifvelse, N:o 174. 419 redda förhållanden, Rikets Ständer uti förenämnde, till revisoren Nyström för närvarande årligen utgående exspektans-arfvode beviljat en tillökning af 270 R:dr 24 sk., att å Allmänna Indragningsstaten uppföras. 10:o. Sedan uti serskilda till E. K.
Den, som vill, att, i enlighet med tre Stånds beslut, införselstullen å Kardor och Kardläder bibehålles vid 6 sk. skålpundet, röstar Ja; Bevil/nings-Ulskottets Memorial, M 14. 43 den, det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, bestämmes denna tull till 4 sk. skålpundet. Presteoch Borgare-Stånden hafva godkänt, men Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, under vidblifvande af gällande tulltaxa, ogillat Utskottets förslag, att för Kimrök, nu åsatt 4 R:dr införselstull per 100 skålpund, bestämma samma tull till 2 sk, per skålpund. Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet att instämma med de två öfrige Stånden, som godkänt Utskottets förslag. Skulle denna inbjudning ej antagas, måste, ehuru den föreslagna förändringen egentligen afser en mera lämplig qvantitet för tullberäkningen, dock, enär den i någon ehuru ringa mån inverkar på tullbeviliningens belopp, omröstning ega rum; och föreslår Utskottet härtill följande proposition: 6S:o. Den, som bifaller Utskottets, af två Stånd gillade, förslag, att införselstullen å Kimrök bestämmes till 2 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, bibehålles nu gällande införselsafgift, 4 R:dr per 100 skålpund. I afseende på artikeln Kläder, föreskrifver nu gällande tulltaxa, att Kläder: gång-, linneoch säng-, ej specificerade, nya, äro till införsel förbjudne, med undantag för »fruntimmersaf till införsel lofgilna tyger», hvilka äro belagde med införselsafgift af 33 R:dr 16 sk. för 100
Kammarkollegii fonder och Riksgalds-kontorets förvaltning, se Berättelse. » för Banko-diskontverket och Låne-kontoren, om val deral 6 4 5 18 Jan. 15 Jan. 15 Jan. 22 Jan. 57 » om samma ämne — to 2 6 — a.a. 26Febr. a.a. 26 Febr. a.a.26Febr. 26 Febr. » resekostnads-ersättning och dagtraktamente för dem . — 4 2 20 — b. 29 Juli å. 29 Juli b. 50 Juli b. 50 Juli 146 Svar på äterremiss — 4 2 50 — a. a. 16 Aug. a. a.18 Äug. a. a. 16 Aug. a.a. 16 Aug. — 75 — 2- ^ 53 ? xVi 03 CJ3 C3 ro C Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:o | Sid. Adeln. Ståndet. ståndet. N:o i Richert, J. G., arfvode ät 4 1 255 b. 21 Juli b. 25 Juli å. 25 Juli b. 26 Juli Svar på ålerremiss 4 1 501 - a. a. 15 Aug. a. a. 14 Aug. a. a. 15 Aug. a. a. 15 Aug. I anledning af skiljaktig? beslut . — 4 1 548 b. 29 Aug. b. 29 Aug. b. 29 Aug. a.a. 29Aug.
Sjätte symfonikonserten egde rum redan den 21 dennes eller endast en vecka efter den närmast fö- regående, detta för att sätta den publik som besö- ker dessa värdefulla musiktillställningar, i tillfälle att höra hr Salomon Smith till stor orkester utföra » Wotans Abschild von Brunhilde und Feuerzauber » ur Wagners » Walktire ». Wotans Feuerzauber är ett praktstycke af .djärf tonmålning, ftillt af bedårande klangeffekter. Äfven själfva sången är af stor skönhet, och hr Smiths gedigna föredrag underlät ej att väcka entusiastiskt bifall. Konserten inleddes med den från föregående symfoniafton bekanta Brahms 4:e symfoni, och besannade sig på det gynnsammaste vår i förra numret uttalade förmodan, att densamma vid förnyadt åhö- rande skulle vinna i fattlighet och intresse. Kvällens andra stora nummer utgjordes af » symfoniernas symfoni », den härliga Beethovens c-moll-symfoni med nummer 5. Som vanligt väckte det odödliga mästerverket ett nästan hänfördt bifall. Utförandet var ock på alla händer högeligen godt och jämnt, till en verklig heder för både orkester och dirigenten, hr Franz Neruda. Programmet upptog slutligen ett andantino ur Franz Schuberts musik till » Bosamunda », en melodiskt smekande och poesifylld komposition, mot hvilken möjligen endast kan invändas, att temat är väl enformig npprepadt. Utförandet var verket värdigt. K. Dramatiska teatern har fortfarande med framgång gifvit sina båda nyaste stycken » Pater noster » och » Margot ». Till omvexling med detta program har äfven gifvits » Falska juveler » och » Ära ». Dramatiska teaterns nätta nya program blir sammansatt af två stycken: » Kärlekens triumf », skådespel på vers i två akter af G. Giacosa, öfvers. fr. italienskan af H. Key, samt » Familjelycka », komedi i tre akter af A. Ch. Leffler, hertiginna di Cajanello. I början af mars har man att motse en intressant debut af en ung norska, fröken Marie Mejlcsnda; som på svenska språket kommer att utföra Svanhilds roll i Ibsens » Kärlekens komedi ». Svenska teatern.
Förhållandet emellan man och hustru, samt bröder och systrar blefve jemnare och innerligare, i samma mon, sorn det blefve mera rättvist, och missämjan försvunne med orättvisan; varande derjemte af Ephraim Larsson åberopadt, hvad Lag-Utskottet, vid dessa frågors behandling å förra Riksdagen, anfört; af Nils Persson från Södermanland, hvilken äfven förenat sig med motionären samt derjemte anmärkt, dels att, om motionen bifölles, morgongåfva och fördel borde försvinna, dels ock att, då fråga vore om arf i fast egendom, sonen borde tilläggas rätt att lösa systerns del, i fall fastigheten vore så ringa, att den ej tålde klyfning; af Hans Jansson från Elfsborgs Län, som anfört, att han väl gillade sjelfva principen, angående lika giftooch arfsrätt; men då förslaget till allmän civillag innehölle enahanda stadganden, som de nu föreslagna, och Lag-Utskottets Betänkande, N:0 Q g: 7 Haan borde hoppas, att detsamma vid denna Riksdag blefve till Rikets Ständer öfverlemnadt, så vore det mindre lämpligt att dessförinnan företaga ifrågavarande förändringar; af Per Jonsson från Christianstads Län, som anmärkt, att Peter Claessons förslag, om det antoges, skulle förorsaka en alltför långt utsträckt hemmansklyfning med flere olägenheter; samt af Hans Persson från Gefleborgs Län, som, på den grund, att mannen hade flere vigtiga och mödosamma pligter att uppfylla, än qvinnan, ansett henne ej böra försättas i samma rättsförhållande som mannen; dock biträdde Hans Persson motionen, så vidt den anginge giftorätten samt arfsrätt i lös egendom. Uti hvad sålunda, ömsom: för och ömsom emot motionärens förslag, blifvit anfördt, hafva åtskillige Ledamöter af Bonde-Ståndet instämt. Efter noggrant öfvervägande häraf, samt tagen kännedom om ej mindre Lag-Utskottets under sistförfhitne två Riksdagar, än Lag-Comiteens, i motiven till Giftermålsoch Ärfda-Balkarne, afgifna och här förut åberopade yttranden i dessa ämnen, går
Sedermera blef han licentiat och magister samt värkade såsom lärare under titeln "lector ethicorum". Han nämnes äfven "pedagogista" eller föreståndare för en enskild, förberedande läroinrättning. Den filosofiska fakulteten var delad i fyra "nationer", af hvilka den engelska omfattade ynglingar härstammande från England, Tyskland, den skandinaviska norden, äfven Finland. Nationerna utsago själfva sina ämbetsmän, kallade "receptores", hvilka förvaltade deras ekonomi, och "procuratores", hvilka voro ordförande, hvarjämte de fyra nationerna gemensamt för tre månader i gången valde universitetets rektor. Olaus Magni innehade flere gånger alla dessa förtroendeuppdrag. Han var t.o.m. medlem i en deputation, som 1436 sändes att å universitetets vägnar underhandla med Frankrikes konung Karl VII. Då den 18-årige Arvid Kurck 1482 afslutat sina studier vid Åbo skola utgjorde universitetet i Paris det städse hägrande målet för hans längtan att vidare utbilda sig för det prästerliga kallet. Vi hafva sett honom lämna Auras stränder bakom sig och slita de band syskonkärleken enat för att gå högre uppgifter till mötes. Vi återfinna honom kort härpå i den bullrande världsstaden i kretsen af kunskapstörstande ynglingar från vidt skilda länder. Arvid Kurck begynte i likhet med andra landsmän sina studier i den filosofiska fakulteten, där han under en äldre magisters uppsikt öfvade sig i de akademiska disputationerna. Efter två års studier aflade han baccalaureiexamen och fungerade som sådan åren 1485-86 samt såsom s.k. incipient 1486-87, hvarpå han tog magistergraden. Magistervärdigheten hade på denna tid stort anseende; dess innehafvare betraktades såsom riddares vederlikar. En person med denna lärda grad hade vägen för sig öppen till kyrkans högsta värdigheter och kunde genast vid sin hemkomst påräkna någon indräktig prästtjänst. Arvid Kurck lämnade i Paris många vänner, men äfven nationen i dess helhet hade skäl att sakna honom, ty han var den rikaste finne, som under hela medeltiden studerat där och hans afgifter till nationskassan hade därför varit ganska betydliga. Det är år 1485.
Dessa välja en Direktion af 6 ledamöter, hvilka, jemte Landshöfdingen, som alltid är Direktionens ordförande, med biträde af en ombudsman, förvalta kassans medel. o Ar 1851 blef Westmanlands län medgifvet att inträda uti Ränteoch Kapital-försäkring sanstalten i Stockholms stad och län. För att befordra insättningarne inom orten, organiserades i Westerås ett af fem personer bestående så kalladt emottagningskontor, hos hvilket insättningar göras, emot så kallade interimsböcker. De insatte medlen insändas till hufvudkontoret i Stockholm, hvarifrån ordinarie böckerna hitsändas, för att sedan insättarne tillställas emot interirnsböckernas återlemnande. De medel, som erfordrades för bestridande af de första kostnaderna härvid, insamlades genom frivilliga bidrag. Hvad sedermera åtgått, hufvudsakligen till ersättning för postporto, har af länets Hushållnings-Sällskap blifvit ersatt. Från inrättningens början till 1860 års slut hafva tillsammans 331 böcker blifvit genom härvarande emottagningskontor uttagne. Hvad insättningarne under åren 1856—1860 särskildt angår, har förhållandet varit följande, nemligen: år 1856 insattes af 118 personer tillsammans 3,693 R:dr, » 1857 » » 115 » » 2,244 » » 1858 » »91 » » 2,623 » » 1859 » » 91 » » 2,272 » » 1860 » » 95 » » 1,721 » Summa af 510 personer tillsammans 12,553 R:dr, eller i medeltal för 5 år 102 personer 2,510 R:dr 60 öre. Bland Pensionsoch Nödhjelps-inrättningar förtjena följande att nämnas:
Sedan emellertid, vid inträffad ledighet, General-Konsulatet r Alexandria icke blifvit Pettersén anförtrodt, ehuru han af vice Konungen i Egypten förordats till tjenstens erhållande, och Pettersén derefter tagit afsked från den lönlösa vice Konsuls-beställningen, så undandrog han likväl ingalunda sina landsmän en fortfarande välvillig omvårdnad af deras angelägenheter, deri de ock alltjemt vände sig till honom om råd och bistånd. Då Pettersén sålunda under 20 års tid lönlöst uppoffrat sina krafter, sin helsa, sin tid och sin förmögenhet till landsmäns tjenst, har blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte medelst en årlig pension å 350 å 400 R:dr understödja vice Konsul A. Petterséns i fattigdom efterlemnade enka. Utom enskilda intyg om den aktning och tacksamhet Pettersén genom sin tjenstvillighet emot resande landsmän förvärfvat sig, har äfven blifvit företedd en afskrift af vice Konungen Mohammed Said Paschas förord för Pettersén till erhållande af General-Konsulatet i Egypten; och vitsorda alla dessa handlingar det förtjenstfulla sätt, hvarpå Pettersén, under en 20-årig verksamhet såsom vice Konsul i Alexandria, handhaft vårt lands angelägenheter derstädes. Med anledning häraf och då hans i fattigdom efterlemnade enka och barn, fjerran från fäderneslandet, befinna sig i behöfvande omständigheter, hafva Rikets Ständer beviljat vice Konsul A Petterséns enka en årlig pension af 400 R:dr. 76:o
— Antonsson hade då uti en den 13 Junii sistnämnde år afgifven , och den 29 i samma Alånad hos Kongl. KrigsHofRätten föredragen Skrift yrkat ansvar å Öfversten Daevel för tjenstefel samt ersättning för den skada, Klaganden derigenom kunde tillskyndas. — Sedan Öfversten Dcevel deröfver blifvit hörd och KrigsFiscaisEmbetet utlåtande i målet afgifvit, hade KiigsHofRätten genom Utslag den 9 Februari 1826 förklarat på anförde skäl: att bemälte Commendant i detta mål sig icke felagtigt förhållit, och att han förthy borde ifrån Fabrikören Antonssons påstående om ansvar och ersättning njuta befrielse; Dock som under Rättegången förekommit, att Öfversten Daevel, i egenskap af Commendant, uppå skedd anhållan om ordres till hy. sättnings verkställande, i anledning af Öfvert R. St. Just. Omb. Emb. Ber. <1. 4 Nov. 18a 8. 23 SiåthållareEmbetets Cancellies lernnade hänvisning, dylika ordres förut meddelat, och således i lika beskaffad sak rned ifrågavarande lig annorlunda förhållit; Alltså skulle Öfversten detta olika förfarande genom ÖfverCommendanten för Stockholms Garnizon förehallas, med erinran, att dädanefter, under sin tjensteutöfning för slikt handlingssätt sig tillvarataga, Deremot hade den civile och tvänne Militaire Ledamöter af Krigs HofRatten yttrat den serskilda tanka, under åberopande af g? §. i 14 Cap. sarnt 13 §. af j Cap. Kongl. KrigsArtiklarne, jemnforde med Kongl. Förordningen den ig Maj 1756, Kongl. UtsÖkningsBalken och 14 Cap. 65 §.
Onsdagen den 12 Januari 1848. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.-utdr. för d. 8 dennes samt pIeni-prot:n för d. 29 sisth December f. och e. m. Föredrogs StatsUtsk:s d. 8 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 9, i anledn. af K. M:s nåd. propos., angale staden Marstrands utseende till etablissement för vestra sjöförsvaret. Frih. Gyllengranat, Carl Aug. Burchard, anförde skriftligen: II. SlalsUtsk. har ansett sig föranlåtet hemställa, att R. St. må i und. förklara sig för närvar, icke kunna lemna bifall till K. M:s nåd. propos. om försäljning af Götheborgs stations af flottan etablissement. Skälen till denna hemställan anföras vara: att nödiga upplysningar om det tillämnade etablissementets i Marstrand beskaffenhet saknas; att kostnaderne derför icke äro uppgifne, och slutligen att det ej heller är uppgifvet i hvad man tillgång för dessa kostnader må kunna beredas genom den ifrågaställda försäljningen af flottans etablissement vid Götheborg. Hvad först beträffar beskaffenheten af det nya etablissementet i Marstrand, synes mig som derom i ilen af K. M. i nåder gillade plan för ett fullkomligare ordnande af sjöförsvaret, tillräckligen är sagdt, då det heter ”alt vestra sjöförsvaret må förläggas till Marstrand, dock icke som en oafhängig station, hvilket, i anseende till dess mindre styrka, icke af behofvet påkallas, utan sorn en kommendering från hufvudstationen. Härigenom kan personalen, synnerligen den civila, betydligen inskränkas.” Den 12 Januari. 87 Huru många skärgårdsfartyg i Marstrand böra förläggas, och huru stor personal dit bör kommenderas för att dem vårda, lärer icke på förhand kunna bestämmas, ulan jag föreställer mig det denna fråga icke af K. M. pröfvas förr än en flyttning blifvit definitivt afgjord, oell efter sig dä företeende omständigheter.
— Dljeftageri anlagbt ä b:o 5,000 5,000 — ©äg meb 2 ramar b:o . — 2,000 — Segelbruf bro 1,000 — 93ränmin8bränneri4pgg» nabcr bro 500 500 — Drängen, ntjorb 1,000 17,000 8,500 Äapitenen 9i. 9? 9 Sunbo, boffätfe 3 1 25,000 Sro qmarn 2,000 — grälferänta af '/2 mantal Sipfors, uppgäenbc enl. fiftl. ärS marfegäng till 130 SKrbr 25 öre — 25,000 2,605 4,605 2. Hl. kronwall. 9iäSbp ©tenfärlsfabrifs» bpggnaber 500 500 ©umma 6 120,000 49,605 älnmärf» l:o. ®en ffattffplbigeg fatnt egenbomens namn, nummer od) hemmantal böra mara af härabsffrifmaren införba, bå 2:o. ©eban ^3röfning8 Sif £ajertng« O: Sängben till S8etnittmng8 Sängb i £ayertng«längben införas be föränbrittgar i ufjpffattningstoärbet, font af $röfning« Stf $EayeringS»tommittéen ufifijtattaöt wärbe fiåförb bcWtttningSafgift $eit flattfltjlbige. (Sgeitbomen. s « 2 2 *§ p 3 o