Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr HieSsleiter anhöll att déSS ofVan intaga he skrifteliga anförande iiiåkte få bifogas Betärtiattdet tili Respect. HiksStåliden. Herr Prosten Hagberg åberopade sig siri j)å Beredningen gjorde reservation: att då BevillhingsUtskotiet ansett sig ensamt tillkomma utarbetandet åf en hy Tulltariff och föreslående af ett friare HandelsSystetti, utan att med Ekonomiutskottet begära sammanträde, kitnde Herr Prdsten föt sirt del ej finna hvarföre sistnämnde Utskott skulle frånträda siri rättighet att ensamt behandla nu ifrågavarande ämne. Häruti ihstämde Herr Lagerstrand. Ut supra Ex Protocollö Clas Levijn, Utdrag af Protöcollei, hållet i Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs■ och Ekonö• miUiskott den 6:te October 1823* S. D. id justeringen af det med Högloft. 6g8 Bevil!ningsUtskottets Betänkanden. Bevillningsutskottet gemensamt afgifne Betänkande rörande en friare händel , inlemnade Herr Lenning ett så lydande skrifieligt anförande: ’’Det Betänkande Höglofl. Bevillnirtgsoch! Allmänna Besvärs och EkonomiUtskbtten nu ge*’ rnensamt afgifva, med tillstyrkande af en obegränsad Handelsfrihet, har måhända det för länge upptagit Utskottens tid , ej i anseende till hufvudsaken, ty derom vore pluraliteten af Eedäinöterne inom de Irenne Respective RiksStånden genast ense; men om formen, hvaruti ihan velat kläda detta nyhetsförslag, har man först nyligen kommit öfverens. Ehuru vän af friheten, kan jag ej förena mig uti de i Betänkandet förekommande premis, ser och slutsatser; sådant har jag ock haft tillfälle ådagalägga under discussioiierne härom.
Jag instämmer med Friherre af Nordin, och Herr Hjerta, att Styrelsen öfver Saltpeterärenderne i Riket må besörjas, antingen fortfarande af de särskilte Comitterade, eller af KrigsCollegium, i fall Kongl. Majit skulle finna sådant lämpligt; men jag instämmer icke i denna mening af det skäl Herr Hjerta anfört, att nemligen, i fall desse hegge alternativer icke bestämt uttryckas, det skulle kunna uppstå tvist om redogörelsen af medlen. Ty i den till Rikets Ständer aflålne Kongl. Proposi - 42 Den 28 Ap ril e. m. tionen, rörande ny Instruction för Rikets Ständers Revisorer, står uttryckeligen, att alla Verk, som hafva någon del af Statsverket under sin förvaltning, skola undergå revision, och att detsamma äfven gäller för sådane nya Cassör, som hädanefter genom allmänna bidrag tillkomma. Hans ExceUence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att Styrelsen öfver Saltpeterärenderna i Riket fortfarande må, antingen af de serskilte Comiterade, eller ock af Kongl. Maj:ts och Rikets KrigsCollegiutn, i händelse Kongl. Maj:tså skulle finna lämpligt, besörjas. Bifölls. Uti fjerde Punkten hade StatsUtskottet föreslagit, att indragning af SaltpetersjuderiStaten i de Län , der ändamålet med dess anställande icke vunnits, må, jemlikt hvad Kongl. Maj:ts Nådiga proposition i delta ämne innehåller, fullföljas. Friherre Anckar swärd: Jag får vid denna punkt göra samma anmärkning, sorn jag gjorde, då StatsUtskottets första Betänkande i ämnet var under Öfverläggning. Jag har ingen ting emot den föreslagne indragningen af SaltpetersjuderiStaten i de Län, der den icke behöfves; mgn jag tror icke, att dessa tjenstemän böra öfverflyttas på allmänna IndragningsStaten, utan de Den 28 April e. ra. 43 Lora, så länge de uppbära lönerne, fortfara att göra tjenst så vida, att de gå den enskildte
Brot. 1862 $ 1863. 11 Sami. 4 Afd. 103 810 Motioner % BondeStåndet -1862- N:o 498. rätligade att fiska, då deremot de å Leksands sida boende socknemän under våren ända till den 1 Juni äro alldeles förhindrade från en sådan förmån. Öfver ofvanberörda kungörelse äro visserligen besvär anförda från alla vederbörande socknar, förutom möjligtvis Orsa, hos Kongl Kammar-kollegium (hvarest frågan ännu hvilar oafgjord), som dock i afseende på lokaliteten är lika om ej mer okunnigt ån Konungens Befallningshafvande om förhållandet vid Siljan, Insjön, Orsasjön och Dalelfven — hänlydande allt detta på ett oefterrättligt lappverk såväl på lagstiftningens som lagskipningens sida. För alt undvika sådana företeelser, som den anförda (liskningsförbud för ena sidan af en sjö, ström eller eif, men obegränsad fiskefrihet på andra af samma sjö, ström eller eif), föreslår jag: att omförmälda § 22 i nu gällande Fiskeri-stadga måtte få följande förändrade lydelse: Konungens Befallningshafvande ege att stadfästa de beslut, som i afseende pä fisket inom kommun blifvit /aliade med en majoritet af minst lod tredjedelar af de röstandes antal; — eller ock att denna fråga, såsom renlaf af ekonomisk natur helt och hållet må öfverflyltas på de snart i verket trädande landstingen. Om remiss lill vederbörligt Utskott auhålles. Stockholm den 30 November 1062. Lars Olsson, från Stora Kopparbergs lån. Af Liss Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, angående ändring i nu gällande Banko-reglemente, § 156 mom. 1, rörande meddelandet af vederhäftighetsbevis för Idnesökande i Allmänna samt Handelsoch Närings-Viskonten.
Jag tror, att om man kan komma öfverens om de principer, hvarpå ett thema i lagstiftning bör uppgöras, så är det icke väl betänkt att tvista om separata småsaker; ty man skadar derigenom det hela, utan att det ringaste gagna sjelfva saken, och tyertom. 544 Den i5 Mars e. ra. / Af sådan orsak har jag icke debatterat i delta ämne, ty grannlagenheten har förbjudit sådant. Man har velat höra min reservation : någon sådan finnes ej della betänk, vidfogad, af skäl sorn jag förut nämnt, och ber derföre om ursiigt; men den fråga, hvarom nu debatteras, eller den 24§:n, (och jag vill tillägga den ?.5 och 26 §:n) är likväl den grundval, hvarpå den nya fattigvårdslagstiflningen blifvit fotad. Det är således i dessa §§ en princip uttryckt, som det må vara tillåtet, äfven för en reservant, alt sätta sig emot. Frih. Boye har redan anfört hvad som menas med dessa §§, och att de äro förderfligare än sjelfva 1788 års författning, som redan för sin tid var mindre adsequat. Man har klandrat denna författning, man har insett hennes brister, men i detta betänk. ]ST:o 3i har nämnde författning blifvit lill den grad skärpt, så att, efter min tanke, 24, 20 och 26 §§:ne innefatta en hård, och jag påstår, overkställbar lagstiftning, eller ingenting mindre än förbud för den frie medborgaren ali flytta hvart han vill, derföre att han är fattig. Dessa §§ uppdraga en gräns, från hvilken hvarje commun kan bortjaga hvilken de behaga, emedan rättigheten att flytta hvart jag vill är beroende af en comrounalstyrelse. Man kan således vara förvissad alt communalstyrelserne skola säga nej till alla inflyttningar, och om alla communalstyrelser inom Sveriges landamären förena sig att säga nej dertill att jag någorstädes må vistas, så blir jag ju landsflyktig eller fogel fr i. En sådan lagstiftning passar icke förår 184.1, den passar icke för tider då man talar så mycket om upplysning, liberalitet och frihet.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets, den 4. och 5. dennes afgifne, samt den 14. och efte middagen den J7. i samma månad på bordet lagda tvänne Memorial, innefattande svar på Återremisser af Utskottets den 12. sistledne Januarii och 4. nästledne Februarii meddelte Utlåtanden : 1:0 Angående Segelleden genom Baggens: Sundet och södra Stäket, samt 2:0 T anledning af Kongl.’ Maj:ts Befallningshafvandes i Noirl ottens Län underdåniga Skrifvelse den 29. November 1817, rö4 rand anstånd med indrilvandet af den återstå’ nde delen af Westerbottniska Lånet , som skall erläggas af Invånarne i Norrbottens Län. Och som de öfrige Respective RiksStån: den redan bifallit Utskottets sistnämnde Utiår tanden, tann Ridderskapet och Adeln lör godt, Den 24 Martil, e. m. 4 55 att äfven för sin del, vid berörde tvänne Utlåtanden nu mera låta bero. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 5 dennes aflåtne samt den 14 i samma månad eftermiddagen på bordet lag. de svar , i anledning af de hos Hedervärda BondeStändet gjorde Anmärkningar vid StatsUtskottets den 17 sistledne Januarii meddeldte Utlåtande öfver RiksdagsFullmägtigenC F Bergs Memorial, innehållande Förslag om allmänna Brandförsäkringslnrättningens ställande under tillsyn af Riksens Ständers Fullmäktige i B in. quen och RiksgäldsConfoiret; fann Ridderskapet och Adeln, att enär Utskottets sistnämnde Utlåtande redan blifvit den 27 sistledne Januarii af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande svar nu endast borde läggas till Handlingarne.
A bana med en rälsvigt af 21% & per löpande fot. Godsmaskin. vägande 720 centner, med 6 kopplade drifhjul samt tender af 536 ceutuers vigt Maskin för blandade tåg, vägande 600 centner, med 4 kopplade drifhjul, belastade med 480 centner samt tender af 556 centners vigt Person-lokomotiv, vägande ti40 centner, med ett par drifhjul, belastade med 240 centner samt tender af 536 centners - vigt Centner, sorn kunna framdragas vid en hastighet af 1 ’/i mil i 1 2 mil i | 3 mil i | 4 mil i | 5 mil i timman. | timman. I timman, i timman. I I I Lokomotivets beskaffenhet och vigt. Banans lutning Centner, som kunna framdragas vid en hastighet af 1 % mil i timman. 2 mil i timman. 3 mil i timman. 4 mil i timman. 5 mil i timman. 0 : 0 19,630 6,690 19,280 16,330 6.090 Å bana med en rälsvigt af 15 & per löpande fot. Nordenfelt. [lör lill Slals-Ulsliollets Memorial, 1862—1863. Litt. F. bell öfver kostnaden för under medelstigningsförhållanden dagligen framoch återgående jernvägståg. Tågets benämning, dess storlek efter deri befintliga vagnaxlar (alltså med uteslutande af lokomotiv och tender-axlarne). Godståg med 24 vagnaxlar. a) Af fraktlängden oberoende, men med tågets beskaffenhet variabla kostnader: Förbrukning af brännmaterial Vattenåtgång Smörjning och putsning af lokomotiver och vagnar Reparationskostnad för d:o. Upplysning å tåget b) Kostnader, hvilka för en bestämd trafik äro oberoende af tågets beskaffenhet och fraktlängden: Slitning afjräler Förvaltning och banans underhåll Ränta å anläggningskapitalet, 5 proc. af 945,000 R:dr pr mil, materielens kost - c) Kostnader, beroende af fraktlängden:
St. Just. Ombtidsm. Emb.-Berättelse dea 11 Juli 1844. G5 Hvad Rikets Ständer härutinnan yttrat neli diga bref af den 5 September 1840, meddelat SerafiraerOrdensgillet och öfrige vederbörande. 381:o angående granskning af Universitetens Styrelselagar (80). Med bifall till Rikets Ständers härutinnan gjorde framställning, bar Kongl. Maj: t den 19 Januari 184-2 förordnat vid b vartdera Universitetet ett GranskningsUlskott, som äger att underdånigt betänkande oell förslag i ämnet afgifva. angående rättighet för Tiondegifvare i Skåne att lösa Kyrkornas behållna tionde efter årlig markegång (81). Sedan underdåniga utlåtanden från Konungens Befallningshafvande i Malmöhusoch Christianstads län, Biskops-embetet i Lunds stift samt KammarKollegium och SlatsKontoret inkommit, har Kongl. Maj:t, som bifallit Rikets Ständers härutinnan gjorda anhållan, derom under den 5 November 1842 nämnde Kollegier, till vederbörandes förständigande och kungörande i vanlig ordning, i nåder underrättat. 383:o angående ett Historiarum Adjunkten vid Upsala Universitet beviljadt anslag, så länge lian besörjer de Professoren E. G. Geijer åliggande examina och tentamina (102). Hvad Rikets Ständer i berörde afseende beslutit, bar Kongl. Maj:t den 2(i Oktober 1842 vederbörande i nåder meddelat. 384:o a (igående öfverlåtelse lill Kyrkoherdebostället i Westra Tollstads socken af kronoängen Skinnarvrån (104). Rikets Ständers härutinnan fattade beslut bar Kongl. Maj:t, under elen 2 November 1840, KammarKollegium till vederbörandes förständigande i nåder meddelat. 385:o angående beloppet af den behaglig tids förläningsspannmål, som vid ledigblifvande pastorat bör bibehållas, och om återstodens användande (lil).
Pas sevolance upprättas på 13 år, räknadt från den l Januarii 1834. 6:0 Att Regementets Karloch Hästmun dering, vid aflemnandet till Beklädnads-Directio-’ nen, bör vara ny, emot det att, när Passevolan-’ cetiden är tilländalupen, den, i händelse Contractet icke förnyas, äfven ny af Directionen till de Rustande återlemnas. 35.J f 'Underilan!ga Skrifvelse!* Vid de Regementen återj der munderingen icke ar ny, skulle de Rustande ega att antingen uppskjuta med Passevolancens antagande, tilldess Munderingen blifvit casserad, eller ock antaga Passevolancen genast och aflemna persedlarne sådane de befinnas, dl, medelst en för ändamålet tillförordnad General-Mönstrings-förrättning, skulle utrönas och bestämmas, huru lång tid den ifrågavarande persedeln ännu skulle kunna brukas^ och denna tid afräknas från den i Passevolance-Contractet för persedeln bestämda hela slitningstid, då skilnaden borde af Rusthållaren till Reklädnads Directionen erläggas; hvaremot enahanda förhållande skulle ega rum till de Rustandes förmån, då Passevolancetiden vore förfluten och Contractet icke förnyades. 7:0 Att Passevolance-afgiften förhöjes med 50 Procent, när Regementerne äro i och för krig utcommenderade} men att, om åter i fredstid Regementernes hela styrka eller någon del deraf är samlad öfver 2 månader, Regementet, för så stor del, som varit commenderad, af E. K. M. och Kronan undfår en lämplig Slitnings-ersättning i förhållande till den tid, som commenderingen räckt utöfver 2 månader. 8:0 Att Karloch Hästmunderingen m. m.' hädanefter, lika som hittills, å Rusthållet förvaras, om ej Rusthållarne Esquadronsvis öfverenskomma om Trossbodars uppförande till persedlarnes förvarande.
Hvad beträffar att kungsskjutsen bör uppbådas på många mils afstånd, så erkänner jag, att sådant kan vara nödigt, men jag yttrade, att det förundrade mig, att den behöft utskrifvas från så långt afstånd för resor till Ro sersberg, då hästantalet icke varit stort; Landshöfdingen i länet har dock nu, lika med Gr. Horn, upplyst, att det varit nödigt, på det skjutsningsbesväret ej alltid må falla på de närmast boende. — Hvad åter angår Wermlands commenderingen, så och då Hr Hjerta gjort en motion, som med denna fråga har sammanhang och nu ligger på hordet, anhåller jag att, då denna motion förekommer till re miss, få lemna vidare upplysningar härom, och framställa orsaken, hvarföre denna commendering måste afgå med marche force'e. Hr Ribbing: Jag kan icke annat än förundra mig öfver att Hr af Dalström, såsom Chef för ett reg:te, icke känner, att den skjuts, som rustoch rothållare aro skyldige att tillhandahålla ej mindre subaltern-officerare än länsmän och åtskillige andre tjenstemän, då torpsyner hållas, icke betalas högre än kronoskjuts. Således skulle håll-och reservskjutslegans förhöjning icke inverka på betalningen af skjutsen för dessa tjenstemän vid dylika tillfällen, ulan den förblifva sådan den är. — Hvad åter angår frågan om truppers fortskaffande med skjuts eller ångbåt, samt att tillfällen kunna inträffa, då ångbåtar ej dertill kunna begagnas, så vill jag ej utlåta mig derom; men det vet jag, att en Drottningholms-commendering från Jönköping afgick förb sommar med skjuts till Norrköping, oaktadt 2:ne ångbåtar afgingo från Jönköping till Stockholm hvarje vecka. Hr Hammarsköld: Jag önskar icke längre uppehålla discussionen; men då Hr af Dalström föreslagit, att endast hållskjutsen måtte upphöra, får jag erinra om innehållet af min motion, som åsyftar att all slags skjutsningsskyldighet för jordägarne måtte försvinna. Hr Hederstjerna, Erland:
Ridderskapet och Adeln väckt af Herr Dalman, W. F. A., föreslår, alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anhålla om det tillägg vid Kongl. Kungörelsen den 13 sisth Julii, att, utöfver de vid sista mantals-skrifning till bränvins-bränning under April månad gjorda anmälningar några nya sådana icke må för giltiga anses eller några tillslånds-beslut af dylik anledning genom Konungens Befallningshafvande meddelas, samt att förseglingen å de bränvins-redskap, som under den förflutna hösten varit i två månader begagnad, ej må brytas eller redskapen flyttas, till nyttjande i annat bränneri, före den lista näslkommnnde Maji; hvilken motion blifvit från Högloll. Ridderskapet och Adelen till Särskilda Utskottet remitterad. Bih. till R. St. 1 I Särskilda, Utskottets Betänkande, N:o 5. *Herr Doktor Sandbergs motion, som blifvit de öfriga Stånden delgifven, har icke blott af Hög' Preste-ståndet, utan äfven af Höglofl. Ridderskapet oell Adeln samt af Vallöf!. Borgare-ståndet, inom hvilket densamma af Herr K. Almgren upptagits såsom hans egen, blifvit hänvisad till Särskilda Utskottet; hvaremot Hederv. Bonde-ståndet förvisat frågan till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hvilket dock icke ansett sig böra dermed taga befattning. Då sålunda de tre förstnämnde ståndens sammanstämmande beslut hänvisat henrie till Särskilda Utskottet, får dét nu deröfver afgifva sitt vördsamma betänkande. Utskottet, som erkänner förbuds-lrågans ömtåliga beskaffenhet, har egnat ali skyldig uppmärksamhet, icke blott ät motionen, utan äfven åt de invändningar deremot, hvilka vid öfverläggningarne derom gjorts. A ena sidan har blifvit anmärkt, att då den nådiga Kungörelsen af den 13 Julii sisth år innehåller, hvad. Kongl.
Ekström och Arrendatorn Jan Jansson i Djupmyra, för utdikningen och aftappningen af Kolbäcks-sjön samt kringliggande mossar å Arboga stads södra skog, å 1500 R:dr, emot årlig inbetalning af 8 procent å denna lånesumma under 141 år från 1852 års slut 1,154: 47. inom Westerås odi Upsala lån: till deltagarne i utdikningen af sanka ängar, tillhörande byarne Rönna, Rotbrunna, Bogården samt Norrby inom Hernevi socken, å 1,409 R:dr 25 öre; hvilket lån skall återbetalas genom erläggande, jemte kronoutskylderna, af lil R:dr 44 öre för åren 1852 med 1865, och 55 R:dr 72 öre för år 1866 1,061: 24. inom Stora Kopparbergs lån: till deltagarne i aftappningen af Granuoch Ofversjöarne samt utdikningen af Wig anders och Tlaraldsmyrerna inom Särna socken, å 1,162 R:dr 50 öre; dito dito 93 R:dr för åren 1858 med 1871, och 48 R:dr 80 öre för år 1872 1,162: 50. » deltagarne i utdikningen af Romsångsmyren inom Stora Tuna socken, å 600 R:dr, emot årlig inbetalning af 8 procent å lånesumman under 141 års tid från 1861 års slut t>00: — » dito i utdikningen af Dalsjön, Igeltjern och Daläng smyren i dito, å 1440 R:dr, emot dito dito 1,440: — » dito i sänkningen af Räjsjön inom Rättviks socken, å 375 R:dr, emot dito dito från 1862 års slut 375: — dito i myrutdikningar inom Folkärna socken, å 720 R:dr, emot återbetalning efter 1863 års slut af 8 procent årligen utaf lånesumman, dervid räntan beräknas till 3 procent å kapital-återstoden — inom Gefleborgs län: till deltagarne i utdikningen af Baggbo-, Als-, Lopoch Stormyrerna inom Ljusdals socken i Norra Helsingland, å 20,700 R:dr; hvilket lån skall återbetalas genom erläggande, jemte krono-utskylderna, af 1,656
Utskottet, som funnit att expectance Staten vid Tull-Verket ifrån år 1819 till och med 1821 blifvit ökad, från 11,981 R.'d. 29 sk. 4 r:st. till 18,482 R:d. 4 har förthy, och enär utan tvifvel en så betydlig tillökning härleder sig deraf, att flere åldrige och nära uttjente personer blifvit constituerade till Sysslor vid Gränse-Tull-Revakningen, ansett sig böra härå fästa uppmärksamhet, med hemställan det Riksens Ständer i underdå - Betänkanden. 44 5 nighet derom göra anmälan hos Kongl. Maj:t i alseende på den åtgärd, som må finnas ledande till möjligaste inskränkning i desse expectance-aflöningar för framtiden. Då härvid jemnväl förekommit, att ali utgift, som, ehuru anvisad å Tullmedlen, likväl drabbar Stats-Verket, genom dircct afdrag å dess inkomst, hör synas i Kongl. StatsContoirets Räkenskaper, samt alltså hela beloppet af Statens Tull-intrader deri upptagas, hvaremot utbetalningarne i allmänhet, samt deribland de till Götheborgs Hospitals understöd, i stället för hvad genom Sill-fiskets upphörande förlorades, anslagne 5oo R:d. årligen, och bidraget till Höganäs Stenkols-Verk med flere dylike, komma att afföras, såsom vid Tull-Verket utbetalte; så föreslår Utskottet, det Riksens Högloft. Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla , att sådant måtte till iagttagande vid Tull-Räkenskaperne i Nåder anbefallas. För öfrigt har Utskottet trott, att den till Kustbevakningen, i och för controllen mot
Några gånger då jag haft öf vervigt, har man nekat inbjudning lill de öfriga Stånden, att med R. o. Ad. instämma. Om jag ville utöfva vedergällningsrätten, så skulle jag nu hafva ani ed n. bestrida inbjudningen. Men jag anser orätt af dem, som äro underlägsna att vilja förhindra de segrande afgifva inbjudningar till deltagande i deras beslut. Derföre vill jag icke sätta mig emot Frih. Tersmedens framställning. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att den nu väckta frågan om inbjudning, i följd af Gr. Gyldenstolpes begäran borde hvila på bordet till nästa plenum, yttrade Gr.- Lagerbjelke: Då det i och för sammanjemkning af RiksStms beslut är af vigt, att R. o. Ad. så fort som möjligt afgör denna fråga, så anhåller jag, alt R. o. Ad. måtte låta upföra den på föredragms-listan, näst efter StatsUtsk:s Betänk. N:o 167; hvilket enl. förut fattadt beslut, bör företagas, näst efter Banko Utsk:s nu pröfvade Betänk. Gr. Gyldenstolpe: Jag tror det vore lämpligt, att vänta tills man får se hvilka beslut de öfriga Stånden fatta, så att man icke måtte inbjuda dem att stanna i samma beslut, som de redan fattat, i händelse deras beslut äro med R. o. Ad. öfverensstämmande, och jag skulle derför anse lämpligt, att icke afgöra denna fråga, förr än man fick se prot.-utdr. öfver de öfriga Ståndens beslut. Hr Gr. o. Landtm., som nu framstälde, hurusom Gr. Lagerbjelke föreslagit, att den af Frih. Tersmeden väckta inbjudnings fråga måtte å föredragms-listan upföras näst efter StatsUtsk:s Utlåt.
För ett till så mångå tekniska fabrikationsgrenar behöfligt råämne synes del. likväl som om en afgift af 5 eller högst 10 proc. af värdet borde vara det högsta som borde åsättas. Efter denna åsigt hafva lägst i fl arne också med skäl medgifvit införandet af kolsyradt natron eller soda mot en afgift af 8 rst. b:ko per Lisp:d; under det kolsyradt kali eller pottaskan, som är eli lika angeläget kemiskt material, är belagd med tjugofyra gånger sä. hög tull, ett bland de många bevisen på att system, sammanhållning och konseqvens icke alltid varit med vid tullsatsernas åsättande, och hvilket ger anledning alt beklaga, det. icke R. St. genom förberedande undersökningar mellan Riksdagarna om olika artiklars tillverkningssätt, sammanhang sins emellan och inflytande pä näringarna, sättas i tillfälle att bedöma ämnena med nog sakkännedom, hvilket ock naturligt förklarar den omständigheten att hela tulltaxan vanligen vid hvarje Riksdag å nyo kommer under öfverläggning. Den invändningen emot nedsättning i tullafgiften på Pottaska, att denna produkt till skillnad från soda är föremål för inhemsk tillverkning, kan ej vara ett giltigt och tillräckligt skäl alt lägga en 24 gånger högre tull på den ena af dessa produkter än pä den andra; ty det är ingen tvifvel om alt ju soda äfven med fördel skulle tillverkas vid tekniska fabriker inom landet om denna tillverkning gynnades af en lika hög införseltull som pottaskan; men i det afseende hafva föreg:de Ständer handlat fullkomligt rätt alt sälta tullen på soda så låg som möjligt, då den förhöjning i priset, som genom en hög tullafgift skulle upstå för soda, skulle menligt inverka på många andra fabrikationsgrenar, och således leda lill förlust på det hela. Samma åsigt har också blifvit följd i afseende på en annan artikel, som ingår i nästan alla tekniska näringar nemi. svafvelsyra. Ehuru tullafgiften på denna artikel här var lägre än nästan i något annat land innan någon fabrikation deraf inom landet inrättades nemi. 6 rst., så nedsattes densamma ett par år sedan en sådan fabrik här kommit i gång, ytterligare till blott 4 rst. per U.