Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Björnstjerna så fullständigt anfört mot en återremiss, hemställa att R. o. Ad:n ville bifalla §:n med de små förändringar, jag tagit mig friheten föreslå, och som äro en följd af R. o. Ad:ns beslut angående den C §:n. Hr Ramsay: På sätt jag under förmms plenum hade tillfälle att nämna, har jag ingalunda förbisett de anmärkningar, som kunna göras mot fullmagtsväsendet, men jag hade trott det vara nödvändigt att bibehålla detsamma, för att derigenom bereda tillfälle för de ledamöter af R. o. Ad:n, som hvarken äro hufvudmän eller närmaste ättemän, att deltaga i R. o. Ad:ns sammankomster. Genom det af Gr. Liljencrants framställda förslag skulle visserligen de anmärkta olägenheterna af fullmagtsväsendet blifva afhulpna, men jag lemnar derhän, om de med den värde Gr:ns förslag åsyftade fördelar i öfrigt skulle komma att vinnas. Gr. Liljencrants’ förslag är alldeles nytt och man har icke haft tillfälle att öfverväga detsamma, men, om R. o. Ad:n anser, att genom biträdande af detsamma några ändamålsenliga förändringar skulle kunna vidtagas och derföre beslutar en återremiss, skall jag villigt biträda vid en omarbetning i den syftning, den ädle Gr:n föreslagit. Gr. Liljencrants: Det är allt för möjligt, att jag, såsom Gr. Björnstjerna anmärkt, begått ett misstag, då jag nämnde, att fullmagtsväsendet icke är gammalt; jag har sjelf icke undersökt detta förhållande, utan hade af en annan person erhållit den uppgift, jag meddelade. Om också denna uppgift hvilar på ett misstag, har sådant dock icke inflytande på frågan, huruvida fullmagtsväsendet numera kan anses tillfyllestgörande och uppfylla det ändamål, som numera är önskvärd!.
Cederström förmenat, den då bort remitteras till StatsXJtsk.; men då såväl motionären som Ståndet ansett frågan böra remitteras till Bevilln.Utsk., syntes hufvudsaken vara, att en accisafgift måtte införas'. Hr af Ekenstam har yttrat sig, såsom skulle jag i min reservation sagt, att Utsk. voterat, huruvida grundlagens föreskrifter skulle af Utsk. följas eller icke. Uti reservationen står blott: ”Då Bevilln.Utsk. genom votering beslutar, att ”något svar i afseende å de af motionären gjorda anmärkningar, ang:de frågans behandling, ej borde i Utsk:s be”tänk. inflyta etc.” Jag har således icke sagt, att votering ägt rum, om grundlagen borde efterföljas eller icke. Jag vill nu icke vidare upptaga tiden, utan begär endast framställande af den propos., jag redan föreslagit. Den måste väl icke vara grundlagsvidrig. Hr von Hohenhausen: Alla tvister, ang:de formfrågor, äro obehagliga. Jag skall således söka att vara ganska kort. Hr Cederschjöld har ansett frågan om införandet af accis vara hufvudsaken. Om jag antager detta, kommer jag likväl til! en motsatt mening i afseende å sättet för målets afgörande, ända till dess man visar mig någon § i grundlagen, sorn säger, att bevi!ln:sfrågor få afgöras annorlunda, än 71 5 Reg.F. föreskrifter. Hr Tham har gått ännu längre, i det han påstått, att endast sådana grunder, som Utsk. föreslagit, kunna komma i fråga. Ständerna skulle sålunda icke äga rätt att förkasta dessa grunder och antaga andra. Sådant innehåller icke grundlagen. Jag måste altså vidblifva den tanka, att saken skall afgöras enligt 71 § Reg.F., och fortfar i min begäran om propos. till bifall eller alsing å motionen. Dc 11 4 A ii g tis t i f. m. ‘JO Gr. Cronhjelm: Äfven jag anhåller att få yttra mig uti förevar, formfråga.
Det dynastiska intresset är så stort och ntäktigl genom enskilda rikedomar, genom sina öfver alla länder likt eli nät utgrenade familjförbindelser, oell genom sin disposition af staternas materiella hjelpkällor; det. fortlefver ännu så myckel, i minnet af den lid, dä furstarncs majestät af undersälarue ansågs och tillbads såsom en stråle från gudomens egen glans; det oroas på andra sidan sä mycket af farhågan för de ännu aflägsna följderna af framskridandet, alt det pä de flesta ställen icke olan stor obenägenhet kan åskåda lidehvarfvets bemödande att göra folken politiskt myndiga, emedan en motsvarande begränsning i regentuiaktens godtycke deraf måste blifva en följd.” Här är uttryckligen sagdt, all det är den republikanska riktningen, hvartill Europas inre tillstånd skall sträfva, men att det fiirst måste genomgå en länk, som kallas det. constitutionella samhällsskicket, och att det der kan komma alt stanna ett. par mansåldrar, tills man har öfvervunnit de fördomar, som här äro omnämnda. Jag för min del, mine Hrr, är icke rädd för ordet republik. Jag känner från mina yngre år de vackra dragen af Homs och Greklands republiker, och om äfven dessas skuggsidor måhända voro tillräckliga att motväga dagrarne, så har jag sedermera i historien funnit, på Christen grund, republiker ganska vackra, som hafva verkat lugn, frihet, lycka och välstånd, eller målet för samhällets tillvaro. Eli sådant exempel voro de Scbweitziska kantonerna i deras ursprungliga skick; men de vackraste hafva likväl funnits i Norra Amerika, nemi. under den tid, då dessa republiker till namnet erkände en Konung, hvars skyddande spira likväl endast bevarade dem från främmande anfall. Dessa stater befolkades genom utflyttningar af dem, som flyktade till skyddet, för deras religion, och bildade sålunda gemensamma samfund för alla Christna, förenade genom religionens band och likhet i förmögenhet och bildning. Det var detta sorn ensamt gjorde möjligt, att under sjelfva revolutionen sedermera, sådana män sora en Franklin, en Washington, en Adams kunde uppslå, filen i värt. land, mine Hrr, finnas icke clemcntcrna för en republik.
Ulrich afslntadt contract om leverans af silfver eller guld till värde af 5o,ooo R:dr silfver specie samt å leveransen: lemnad förskoltssumma, och b') om bestämmandet af viss tid , utöfver hvilken Bänco-Fullmägtige icke må ega att bevilja förskotti och för åtagna leveranser af ädla metaller samt den utfästa tidens tillgodonjulande utan afseende på Calender-år; af Högvördige Preste-Ståndet: Utskottets under Litt. D., uti punkten 2:0 rörande ersättning af Bankensförlust genom uragllålen bevakning i concurs af ett i Banken upplaget lån, emot pant af jern-eflecter, afgifne yttrande. 4 Banco-Utskottets Memorial, N.-o Sif.. Men enär Utskottets ifrågavarande Betänkande N:o 29, enligt ankomne Protocolls-utdrag, från Hedervärda Bonde-Ståndet af den 3:dje samt från Idögloflige Ridderskapet och Adeln af den 10 nästlidne Juni, är vordet af dessa tvänne Riks-Stånd i sin helhet bifallet, och, enligt ofvan åberopade Protocolls-utdrag, af Ilögvördige Preste-Ståndet "godkändt, med undantag af hvad under Litt. D. punkten 2:0 innehålles,” samt af Välloflige BorgareStåndet, vid punktvis skedd föredragning, bifallet jemväl uti denna del, har Utskottet, vid det förhållande, att de återremitterade punkterne af förenämnde Betänkande sålunda redan vunnit godkännande och bifall af 3:ne Riks-Stånd, ansett vidare yttrande, i anledning af återremisserne, icke erfordras. Stockholm den 16 Juli 1840. åSE IL*», TRYCKT HOS J. A. WALLDÉN, 1840. Rättelse uti Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 55.
Majits förnyade nådiga stadga för bemälde akademi af den 9 Mars 1814» 5 kap. 4 §•> är föreskrifvet, samt härtill kommer! att antalet af elever för de sednast förflutna 23 åren mångdubblats; att behof vet af lärotimmar ökats i samma förhållande; att lärarenas knappa arfvoden, jemförda med deras, i följd deraf, förökade arbete, äro högst otillräckliga; och att, ehuru lärare i violinspelning blifvit vid akademien antagen, en fortepianoklass likväl ännu saknas, hvilken lucka i undervisningen, vid en så beskaf - 54 fad bildningsanstalt som denna, torde, i närvarande tid, anses böra nödvändigt fyllas; så har musikaliska akademien, under förmälan häraf, i underdånig skrifvelse den a5 sistlidne Maj, med afseende på de vidt omfattande förbindelser, akademien, enligt innehållet af högstberörde nådiga stadgas i kap., i och 2 §§, hade att uppfylla och med jemväl hemtad anledning deraf, att ovisst är, huru länge den genom särkild nådig tillåtelse hittills under flera år åtnjutna förmån af hyresfritt upplåtna rum i Hans Kongl. Höghet Prins Gustafs Palats till hållna föreläsningar och sammanträden framgent får begagnas, hos Eders Kongl. Maj:t underdånigst anhållit, att Eders Kongl. Majit täcktes, i nådig proposition till Rikets Ständer, föreslå en tillökning i anslaget för akademien af 3,3oo R:dr, så att hela årliga summan komme att utgöra 5,ooo, fördelade på särskilda titlar, enligt följande underdåniga förslag till stat, nemligen: till hyresmedel för framtiden, förslagsvis upptagna Rdr. 666: 32. — till aflöning åt Fem lärare, nemligen: professoren i musikens theori R:dr 4oo: , läraren i orgelspelningen 4oo: „ i sången . „ 400: „ i violinspelning „ 400: och en föreslagen i fortepianospelning ,„ 4oo: Akademiens sekreterare , „ 600:
Jag förstår ganska viii att de södermanländska possessionaterne, som genom alltför vidsträckt afhysande af sina bondehemman tinna svårighet att transportera sin spanmål, skulle finna alltför förmånligt och beqvämt att få lasta den på Statens stambana; meti till följd häraf kan väl icke argumenteras såsom en hufvudsak att Staten skall bekosta dessa forlöncr. Bland andra förmåner af jernvägarne omnämner den K. Propos:p en lättad förbindelse med främmande länder. Hvari består den ? Manne vi icke genom elektriska telegrafer, genom denna menniskosnillets förvånande upfiuning, hafva allt det närmande som för affärslifvet behöfves? Om någon handels-expedit, någon probenreuter, som vintertiden finner sig hugad att besöka Sverige, får åka på släde i st. f. på jernväg, så anser jag det högst likgiltigt och alldeles icke påkalla sådana enorma utgifter sorn här äro i fråga. För Öfrigt torde man besinna att det troligen icke finnes något land som har ett sådant öfverflöd på ångbåtar som Sverige. Man stiger att i början när ångbåtar här upkommo, påstods att de icke skulle kunna bära sig (och jag vet att man härvid skulle kunna åberopa mot mig hvad jag yttrade vid tvisterne om det allmännas bidrag till Götha kanal, men jag behöfver icke försvara mig nu, enär något sådant anfall icke skett; men om så skedde, skulle jag visa i hvad syfte, jag då tillhörde oppositionen), men man kan väl icke finna något mera talande exempel än just ångbåtsfarten hos oss å hvad de inrättningar förmå, som öfverlämnäs åt den enskilda företagsamheten. Vår ångbåtsflotta kostar Staten ingenting, men den verkar, den gör nytta, den transporterar de resande som önska bese Sverige, oell, hvad som här kanhända är det märkvärdigaste af allt, förskaffar dem tillfälle att någon dag vid Nordpolen se solen icke försvinna för åskådningen. Jag kan icke finna att jernvägarne skulle åstadkomma något närmande till främmande länder, som ej af ångbåtsfarten åstadkommes, såvida icke fråga vnckes att sträcka jernvägen öfver Öresund, ty då kunna yi på jernväg åka in i främmande land.
Om en nedsättning sker derunder lill 4 proc., finnen J mine Hrr! huru ringa tullafgiflen blir å dessa slags filar och följaktligen, huru otillräcklig den äfven vore. Jag tillstyrker alltså del R. o. Ad. måtte i detta hänseende låta 1845 års taxa vara gällande. Gr. Gyldenstolpe: Här uppstår åter den frågan, hvilken bör mäst gynnas, antingen tillverkaren eller den, som begagnar den tillverkade varan. Jag lemnar i sådant fall företrädet ål den sednare emedan jag anser det angelägnare, att skaffa filar för godt pris än alt uppmuntra tillverkningen deraf inom landet, för att skaffa tillverkaren lägre pris å sin vara, än hvartill den kan erhållas utom landet. Min öfvertygelse är, att i Eskilstuna icke kan frambringas filar i godhet lika med de utländska, och jag tror äfven, alt det är angelägnare, att anskaffa goda filar åt den handtering, som den mäst hegagnar, ån att genom höga tullsatser förskaffa tillverkare af filar inom landet höga pris derå. Hr Munck, Bror Gustaf Reinh.: Det kan visserligen hända, att fabrikanter i Eskilstuna skulle göra en förlust, om den af K. M. föreslagna tullen antages, men jag anhåller, att få upplysa, att Ulsk. trott sig hafva handlat i öfverensstämmelse med fabriksintresset, genom att föreslå den lägre tullen; ty inom Utsk. ansågs såsom afgjordt, att inom Sverige icke tillverkas så goda filar, som fabriker och näringar behöfva, och att dessa således måste från England införskrifva filar, i följd hvaraf höga tullbestämmelser voro stridande emot näringsoch fabriksintresset. Frih. Cederström: Då jern till ganska betydlig qvantitet produceras inom Sverige, synes det vara nödvändigt, att vidtaga alla åtgärder, som befordra varans förädling inom rikets gränsor. Jag betviflar likväl, att, genom vidtagande af en nyss förordad åtgärd, man i något väsendtligt afseende skyddar näringarne.
Fruktar låntagaren dervid att blifva uppsagd^ #å begagnar han ej denna rättighet; och lån* gifvaren, om han är ledd af hederns lagar , tillåter ej att man favoriserar honom på minsta sätt, i något som strider mot Samvetets pligt. Det af Herr Friherre Andetts Cederström föreslagna antalet af Ledamöter i SockenComitéerna anser jag vara för stort) och tyckef jag, det samma princip bör följas häri, som uti Bevillnings-Förordningen år igii, dock med den skillnad, att Socknens Kyrkoherde förde Protocollet, och att, i den händelse flera Socknar förekommo uti en sammansatt Comité, ändock hvarje Socken särskilt borde utredas. — Men skulle Friherre Cederströms pro» ject om Ledamöters väljande vinna bifall , så önskade jag, att Comitéens talrikhet ej måtte öfverstiga 12 personer, och då beror det på Socknens hemmantal, huru många hemman skola svara mot hvarje till Comitéen vald person, t. e., om Socknen består af 60 heraman, så visar qvoten af 60 dividerad med 12, att 5 Hemman blifva om en Ledamot o. s. v. I afseende på sammansättningen af de öfriga Comitéerna är jag helt och hållet af Friherre Cederströms tanka, såsom enklast : om det ej vore bältre, att från Häradernas sammanslagna Socknar Cömitéer valdes en af hvarje Stånd, och i brist af Adelsman, enbo* satt Ståndsperson. — Tabeller och protoeoU klifva för dem tillräckligen upplysande. Bifoga**^ Den 3 Junu Bifogade Tabeller torde af rubrikerna tydligt nog gifva tillkänna deras ändamål, för att ej vidare behöfva förklaras. När LänComitéen enligt SockenComitéernas Tabeller samt Protocoll uppgör ett Hemmansvärde, så böra alla productioner (enligt Tabellen N:o 2), samt kostnaderna hvilka afdragas (enligt Tabellen N:o 3), förvandlas i penningar enligt 10 års medel-markegång, och uti LänComi téernas Tabeller införas.
Till TackiernsBergslagcrncs understöd - 202,000: Af Riksgälds - Contoiret till Tunnan. Spannemät i Natura. ä 36 si. Tunnan. Ester den af Rikets Ständer författade Riks, Staten. i:sta Hufwud-Titulen. Kongl. Hofoch Slotts-Materne 2:dra Hufwud-Titulen. Civileoch Lands-Materne , 3-die Hufwud-Titulen. Mllitairen och Förswarswerken till Lands och Sjös 4de Hufwud-Titulen. Lärowerken - 5:te Hufwud-Titulen. Fria Konsterne , 6:te Hufwud-Titulen. Milda Stiftelser ?:de Hufwud-Titulen. Pensions-Staten , 8:de Hufwud-Titulen. Allmänna och Extra Utgists-Staten S umma Penningar 2,469,660: 23, Indelte Räntor 309,994.4o, Spannemäl: R:dr 43,129! 23, ^:a 61,306- 5:^ Specie. 2,844,504: 5, Indragnings-Staken - . 489,774: 18, Lfwerftott as Spannemäl, hwarsöre Markegängspriset 1,8^ i det under Inkomsten päräknade, och StatSpriset här afstrifwas , » - 11,733-' 14,— Summa 3,346,011^37^ Tillkommer: Hans Kongl.
I de fall, då skriftlig bevisning icke kan förebringas, måste bevisningen grundas på 2 vittnens sammanstämmande utsago, men som i brottmål sådan bevisning högst sällan kan åstadkommas, måste domaren sammanleta liknelser och omständigheter för att dermed fylla den bristande bevisningen. Om nu, såsom föreslaget är, för brott tilltalade personer tillåtas att svara genom ombud, så är anledning att befara, att sanningen i de flesta fall icke kan utrönas, ty det kan väl med skäl antagas, att de tilltalade skola för sig ställa de ombud, som äro de skickligaste i att göra invändningar och som, om de äfven icke hafva någon kunskap i lagen, dock känna prima regula juris. Detta skulle blifva förhållandet så mycket mera som i vårt land icke finnes något officielt ajjvokatstånd, och till allmänna åklagare icke användas lagfarne personer. Om en lagförändring i den syftning, Ulsk:t föreslagit, beslötes, borde, enligt min åsigt, en genomgripande omorganisation af hela vårt domstolsväsende vidtagas, och derjemte ett officielt advokatstånd inrättas; om t. ex. jury i brottmål infördes hos oss, skulle jag för min del icke hafva något deremot, att den föreslagna rättigheten att svara genom ombud medgåfves. I sådana mindre brottmål, som angå frågor om barnuppfostringshjelp och oloflig bränvinsutskänkning m. m. skulle, derest förev:de förslag antages, sannolikt parterna hädanefter aldrig komma personligen tillstädes, utan ställa ombud för sig, hvilket bruk skulle hafva ett serdeles menligt inflytande på rättsskipningen. 176 Den 7 Mars e. m. Jag får, på grund af hvad jag haft äran anföra, hemställa att R. o. Ad. ville afslå Utsktts förev.de förslag. Gr. Sparre: Nu har diskussionen verkligen kommit på den punkt, sorn jag väntat, och jag skall söka till besvarande upptaga den siste värde talarens invändningar, på hvilka jag måst vara beredd.
Kronobruk anslagna kolräntor (74 §0 • • • • » Sistnämnde summa, som öfverstiger det i Reglementet uppgifna ersättnings-belopp, utgör återstoden af dessa räntors värde, beräknadt till sammanlagda beloppet af de io sista årens mar kegångspris, eller R:dr 4°>o86: ag. ii.- sedan härifrån, jemlikt Rikets Ständers beslut, afdragits:" i:o den till i6 sk. lästen besläm da lösen för de levererade kolen, utgörande R:dr 4.858:47. 3. 2:0 återstående löse summan för de Kronan tillhöriga byggnader och effekter vid Norrtelje Gevärsfaktori , 2,088:42. 8. och 3:o köpeskillingen för den Faktoriet tillhörande jord och de för detsammas bedrifvande begagnade vattenfall „ i,6p4:^1- 9• 8,642:25. Transport 1,614,826: 1. t. samt lill inredande och reparerande af f. d, Nummer-Lotteriets, åt Kongl. Sundhets-Kollegium numera upplåtna, hus Renligt Stats-Utskottets skrifvelse den 16 Juni 184O • ••••••„ 2,000: Summa R:dr 1,6x6,826: 1. t. Byggnads-an Vid den af Revisörerne anställda jemförelse emellan hvad Riks demlen1 fö^dé gäldi-Kon torets Reglemente stadgar och Herrar Fullmäktiges Protokoller Fria Konsterna, innehålla, rörande nu uppräknade, redan utgifna låneoch anslagssummors belopp samt sättet och ordningen för deras utbetalande, har någon annan anmärkning icke förekommit, än att den rekvirerade andelen utaf anslaget, enligt Reglementets 67 §., för tillbyggnad och reparation af Kongl. Akademiens för de Fria Konsterna hus, blifvit till Kongl. Stats-Konloret utbetald, fastän uti åberopade §. uttryckligen föreskrifves, att detta anslag skall ”till bemälte Akademi af Riksgälds-Kontoret utbetalas.”
Måll - Den 5 Maj f. m. 97 Måndagen den 5 Maj i834. Plenum kl. io f. m. Justerades a:ne prot.-utdr. för förmiddagen och 4 prot.- utdr. för eftermiddagen d. 2 dennes. Justerades pleni-prot. för d. i5 sisth April f. och e. in. Hr Gunther, Garl: Vid det heslut, R. o. Ad. i sisth plenum fattade, hvarigenom Piidd.-Utsk:s förslag förkastades med antagande af en pä Gr. Cronhjelms begäran framställd contraproposition 0111 bestämmande af 5o,ooo r:dr såsom maximum för utlåning på namn af de under Ridd.- DirecUs vård stående fonder, får jag vördsamt begagna min reservationsrätt, för att inför R. o. Ad. redogöra för de skäl, hvilka förmådde mig att, oaktadt förnyade uppmaningar utaf 2:ne allmänt högaktade och i affärernas behandling erfarna män, likväl yrka en votering vid ett kanhända mindre lämpligt tillfälle, hvilket yrkande så mycket mera skulle kunna tydas hafva härrört af obetänkt envishet, då jag icke deltog uti discussionen öfver ämnet; hvadan denna handling af mig påkallar en förklaring, som jag anhåller få till prot. afgifva* Redan under läsningen af Ridd.-TJtskts memorial föreföll det mig vara ganska riktigt och med sanna principer Öfverensstämmande, att allmänna medel, samlade för välgörande ändamål, ej borde behandlas på ett så äfventyrligt sätt, som en discontering, eller utlåning på namn, innebär. Denna mening styrktes hos mig vid ett uppmärksamt åhörande af discussionen deröfver, hvarigenom min öfvertygelse derom orubbligen stadgades.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. iS Januarii i834• fordrade underdåniga utlåtanden: samt att, af samma orsak, icke eller blifvit utfärdade, hvarken den nya löne-reglering för Landtmäteristaten eller den förnyade löningsstat för Lands-Staterne, med dermed i sammanhang varande frågor om förändrad indelning af Länsrnans-dislrieten och om förhållandet med kostnaden för tryckningen af Landshöfdingarnes EmbetsKungörelser, hvilka Kongl Maj:t, i anledning af 22 och 26 punkterna i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 4 Januarii i83o, N:o 292, angående reglering af Riks-Statens andra Hufvud-litel, lill förberedande åtgärder af Kammar-Collegium och Slats-Contoret, i Nåder remitterat} att ibland Handelsoch Finance-Ärenden hafva Rikets Ständers underdåniga framställningar uti skrifvelserne, N:o i56, af den 10 September 1829, rörande liqviden om de 16,485 R:dr 34 sk. 2 r:st., hvilka ibland Post-Verkets äldre fordringar balanceras Norrska Postverket till last: N:o 181, af den 19 Oclober 1829, angående arfvoden för Vexel-Conlroleurs-befattningarne och deras erläggande af extra utgifts-fonden:
Lindberg alt ersätta Statsverkets förlust i och för de boilarrcnderade trumslagare-boställena Ellvestorp i Wermlands län; 7:o. Olaus Svebilius från Gotlands län, om den till småskolorne å Gotland anslagna bevillnings anvisande till löneförbättring åt lärarne vid de fasta skolorne derstädes; 8:o. Samme Ledamot, om dagsverks-skyldighetens upphörande för de Roma kloster underlydande Nährs och Skenholmarne m. m.; 9:o. Nils Larsson från Jemtlands län, angående befrielse lör rote-hållarne vid kavalleriet i Jemtland från såväl skyldigheten att bidraga till sadelmunderingens anskaffning och underhåll sorn från underhållet af ryttare-hästarne under marscherue emellan mötesoch mönstrings-slällena samt sqvadronernes samlingsplatser; 10:o. Paul Andersson från Jemtlands län, om enahanda befrielse från räntor och onera för komministers-bostället N:o i, ett halft mantal Rätansbyn, som för andra dylika boställen och stomhemman i riket; 11:o. Lars Ersson från Södermanlands län, om anslag till humleodlingens befrämjande m. m.; 12:o. Johan Johansson från Kalmar län om inrättande af en lägre landtbruks—skola på Öland; 15:o. Lars Magnus Knutsson och Carl Gustaf Cederskog från Östergötlands län, om anstånd med återbetalning af lån för sänkning af Åsunden m. il. sjöar i Östergötland; 14:o. Paul Hedström från Wrester-Norr!ands län, om anslag till väganläggningar i Wester-Norrlands, Westeroch Norrbottens län; 15:o. Olof Nilsson från Westerbottens län, om anslag till kommunikationernes upphjelpnnde i Norrland; 16:o. Samme
553 i nåder uppdragit befattningen dermed åt bemälde Akademi; i följd hvaraf Akademien egde att öfvertaga de ifrågavarande Privilegier och lager samt behörig liqvid med KammarRätts-Rådet Billberg upprätta, i afseende hvarå Akademien, vid skeende reqvisitioner, hade att de anslagne medlen utbekomma; börande Akademien noga tillse, ej mindre att meranämnde arbeten fortsättas, än ock att de beviljade förskotten, så snart sig göra låter, varda godtgjorde. Vi erkänna visserligen nyttan deraf, alt utgifvandet af Svensk Botanik och Svensk Zoologie blifver på allmän bekostnad fortsatt, enär den enskilde utgifvaren förklarat sig ur stånd, att dermed vidare fortfara. Men då Manufactur-Discont-Fonden, enligt de för samma Fonds förvaltning gällande föreskrifter, bör i fastställd ordning användas till lånunderstöd emot ränta för de Manufaclurer, som finnas af en sådan förmån förtjente; och så kallade stående, eller förlagslån af denna Fond, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 14 Julii 1818, nu mera endast må, på bestämd tid af sex år, moddelas för anläggningar af nya, här i Riket förut okända uppfinningar och inrättningar i Fabriksoch slöjde-väg; hafva vi ansett oss så mycket mindre kunna undgå, att göra anmärkning dervid, att medel för ifrågavarande lilteraira företag blifvit af Manufactur-DisconlFonden an viste, som det icke instämmer med grunderne för dess förvaltning, att några rån - 554 Riksens Ständers tefria lån meddelas af meranämnde Fond, hvilken sjelf erlägger ränta för det lånbiträde, som den af Rikets Ständers Bank begagnar.