Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fredrik den stores maktsjuka och förödmjukade syster ville minst af allt tåla en själfständig kraft i sin egen familjekrets, och i sonen, som växte upp, skymtade hon redan den kommande härskaren, för hvilken hon åter skulle träda i skuggan utan att någonsin få känna sötman af det välde, på hvilket hennes starka och lidelsefulla natur förgäfves pockat under ett långt och förspilldt lif. För att undvika brytningar och stridigheter grep prinsen åter till sin förställningskonst, sin maskerande förbindlighet, men Lovisa Ulrika anade hans inre motstånd. Du är falsker, utropade hon, som han själf en gång berättar, och långt före Katarina II älskade hans mor att sätta hans namn i föraktligt samband med »teater» och tala om hans »skådespelareffekter». – På samma vis skola Gustafs gunstlingar tala om hans brist på uppriktighet och hans förställning; de skola tala därom, så fort de bakom kungens yttre älskvärdhet (som till en viss grad var kvinnlig olust att stöta sig med människor) ana en egen vilja, som ej af någon lät sig styra, Gustafs ungdom afslutas af hans äktenskap. Sällan har ett konvenansgiftermål ingåtts under så olyckliga varsel. Planen hade alltjämt varit ett stridsämne, och ingen af parterna önskade förbindelsen. Den närmaste tiden före förmälningen tycktes han dock hafva väntat sig lycka af sin nya, mer själfständiga ställning; på familjelif i borgerlig mening tänkte han antagligen lika litet som Fredrik den store, när han på sin herre och faders önskan ingick äktenskap. Hans vän Gyldenstolpes bref från Köpenhamn med sina varma skildringar öfver skönheten i prinsessans yttre och värderikheten i hennes diamanter tyckas hafva roat honom, och äfven efter förmälningen öfverflödade hans bref af beröm öfver prinsessans milda karakter. Men snart ledsnade han vid Sofia Magdalenas blyga, tröga naturell, som var utan kvickhet och slagfärdighet – och i själfva smekmånaden placerade sig de nygifta så långt från hvarandra som möjligt vid bordet, och den unge äkta-mannen kallar ensamheten med sin hustru och sin uppvaktning »en lefvande begrafning».
Om hwilret beslut de öfrige Resp. Stånden; äfwensom bemaldtö 388 Den 4 November. Utstött, skulle genom ProkocollsUtdrag wördsamt och wänligen underrättas. Ut supra. kix krotocollo 8. L. Irä^äräb. »» S. D. Wid öfwerwägande af Allmänna Vestvartsoch OeconomkUtstottets d. 9 sistl. Sept., afaifne Betänkande om förbättringar a Rikets Allmänna fängelser eller sä kallade Kronohackten, blef detsamma nu af BondeStändet bifallit, men Skändct fann tillika att Utstoktets förstag rörande wista matwarors tilldelande ät Fängarne, i stället för underhällspenningar som för dem blifwit bestämde, skulle i werkställigheten möta allt för mänga swärigheter och att alitsa tills widare mä bero wid den genom Kgs. Maj-.ts Nädiga Förordning d. 2 Maji innewarande är redan widtagne anstalt, att personer, som för brott i häckte hällas, stola, utom deras bestadde under, hällspenningar undfå en tillökning af i mark mjukt bröd hwarje dag; hwilket genom ProkocollsUchrag skulle de öfrige Nefp. RiksStänden wördsamt och wänligen tiitkännagifwas. Ut supra. Lx krotocollo 8. L. IräZäräb» S. D. Efter öfwerwagande af Allmänna Beswarsoch OeoonomieMstoltets d° 9 i förra manaden afgisne Betänkandes angående den af Herr Lagmannen och Riddaren VValeU wäckle fräga om läm-^ Den 4 November5§y lämpeligaste satlet att meddela Allmogen behöflige underrättelser i afseende pä sädane Lagar och Författningar, som af dem böra till innehållet kännas m. m. har BondeStändet berörde Betänkande till alla delar gillat; hwarom de öfrige RiksStänden flu le erhälla underrättelse genom ProtocollsUtdrag. Ut supra.
På grof olivfärgad juteväf, lika stort som kudden, sys antingen en bård från ena hörnet af kudden till det andra, tvärs öfver eller också ett enkelt bottenmönster i gammalsvensk stil o c h färg. Färdigt sys broderiet på kudden, som fodras med groft kläde eller fris. Förses i kanten med en grof kordong, samt i hörnen med bollar. Har sin plats på golfvet vid kakelugnen. Karna. * X L. Bokomslag f ö r oinbundna böcker. Af styf papp klipper man tvänne 17 c m breda och 24 cm långa bitar. Dessa fastklistras sedan med syndetikon på ett stycke gult siden med ett mellanrum af 4 — 5 cm, samt vikes öfver pappen af en sömsmåns bredd. Därefter klipper man ett stycke vinröd plysch, stort s o m det hela, utom ett hörn i ena kanten, som klippes bort. Detta klistras nu fast o c h i den tomma snibben fästes ett litet stycke gult siden, hvarpå förut broderats ett monogram eller en liten bukett. Plyschen jämnas sedan i kanterna med en sax, men aktar man innersidan. Hela permens yttersida — plyschsidan — kantas med en smal bård i guld eller silke, och o m man så vill, äfven den insatta snibben. Kan förfärdigas af enklare materiel, t. ex. creton, bomullssatin o. d. Karna. Lampmatta. Man klipper ett rundt stycke papp, så stor man vill ha mattan, bekläder det på båda sidor med mossgrönt kläde o c h fasonerar små taggar uti kanten, Rundt omkring kanten fastsättas medels lim, vackra, jämna kräftskal, med hufvudena utåt. De böra vara väl rengjorda och torra, o m man så vill, äfven bronserade. Mathilda P. Broderadt handkläde. Prestfruar äro ofta i förlägenhet huru med små tillgångar skall erhållas något litet öfverraskande o c h nytt i julklappskorgen.
Ställningen inliemtas af följande tabeller: l:o Anslaget till Socken-kartors upprättande: Kongl. Geiieral-laiidtniäteri-koiiÉoret, Debet. Balans från är 1855: Uppbörd: - Summa — 33 — Credit. Utgift: För kartor oell beskrifningar in. 2,869: 16. —- Balans till år 1857: Debet. Balans från år 1855: Inkomster: Balans till år 1857: Summa 4,674: 17. — Revisorerne hafva vid dessa räkenskaper icke funnit något att anmärka. Kongl. Post-verket. Räkenskaperna hafva med anmärkning blifvit granskade i Kongl. Kammar-rätten och framställa förhållandet med inkomster och utgifter på följande sätt: 5 — 34 — Debet. Balans från år 1855: Uppbörd: Porto för inrikes samt Norska, Finska och Ryska brefvexlingen 496,860: 25. 6. Transito-porto för Norska, Finska och Ryska dito 32,338: 8. 5. Porto-afgift för brefvexlingen medelst telegraf-inrättningen 1,421: Assurans-afgifter för i rekommenderade bref inneslutna medel 38,562: 40. Diverse verks medel 2,916: 36. Credit. Balans från år 1855: — Afkortningar och afskrifningar: Förskjutna ersättningar för genom poströfverier förkomna penninge bref 8,927: 16. — Provision för försålda frimärken ..å 5,018: 4. 10. Porto-andelar för med ångbåt och diligens ankomna bref 5,748: 10. 8. — Utgifter: Kontors-, stalloch hus-hyror samt posthusens underhåll och onera 33,924: 34. 4. Dito beklädnad och beväring 5,368: 20.
Betankanäen. yttrande, vara för handen vid Staden Wisby, der ett Hospital blifvit grundlagdt med fond af betydlig Jord och deraf utgående renta, uttryckligen egnadt åt fattiga barns underhåll och sjukas skötsel, samt någorlunda svarande mot Provincens behof, men hvarifrån Kongl. SeraphimerOrdens-Gillet årligen uppbär, och annorstädes disponerar omkring 1000 ä 1,100 Rd. Banco under namn af Öf~ verskottsmedel. Då Herr Prosten ansett ett sådant disponerande af enskildta personers till fromma stiftelser ägnade medel, tvärt emot Stiitares eller Testators syftemål och uttryckliga fork 1 aranden, icke kunna förenas med den hos alla Folkslag respecterade lie!gden' af Testamenten, utan tvärtom vara emot Lagens stadganden och l/j. §. af Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillets Instruction af år 1791 stridande, och hvad af Kongl. Seraphimer-OrdensGillet från vissa Orter under namn af Öfverskottsmedel uppbäres, för öfrigt i sjelfva verket icke utgör något öfverskott utöfver hvad för dessa orter oundgängligen erfordras 3 har Herr Prosten yrkat, dels i allmänhet, att redan befintelige barmhertighetsverk måtte för sin bestämmelse bibehållas, och gjorda donationer rakt komma de lidande och behöfvande till godo, åt hvilka de blifvit af en forntida menniskokärlek anslagna; dels för Gottland enskilt, att antingen de derstädes genom Privatas Donationer anslagna Plospitals-medel och rentor måtte der efter deras bestämmelse få till fattiga barns understöd och sjukas hjelp Besv. och Eken. TJtsk. Betånkanäen. nrr (qvarblifva, eller ock åt Kongl. Seraphimer ÖrdensGiilet måtte uppdragas, flit af dess Allmänna Fond anslå hvad för Pro vincens behof är aundgängeligt, under den förvaltning och tillsyn, som lämpligast pröfvas. I anledning af detta Memorial hafva uti munteliga anföranden till Högvördiga PrestStåndets Protocoll Herr Biskopen
Deremot vore det medgifvet åt Domaren att, till skydd lör hvarje särskild possession, när begäran derom framställdes och det styrktes, att de vanliga böterna visat sig otillräckliga för ändamålet, fastställa ett särskildt så kalladt vitesförbud, hvars gällande kraft likväl vore beroende deraf, att den, som utverkat detsamma, icke försummade att låta kungöra det i en eller liera kyrkor minst en gång hvarje år. Af en sådan ordning i afseende på bestämmandet af ansvar för åverkan hade följden blifvit, att medan för en ringa förseelse, foröfvad på den ene grannens ägor, den felandé kunde få vidkännas betydliga böter, blefve deremot ansvarspåföljden för en svårare förgripelse, utöfvad på den andre grannens område, ganska obetydlig, i anseende till de olika vitén, hvardera till sitt fredande utverkat. Denna ordning medförde derjemte den olägenhet, att ansökningen om vitesförbud, med den derför nödiga bevisning, samt detsammas publicerande tillskyndade den enskilde betydliga besvär och kostnader, att icke nämna det olämpliga deri, att vederbörande prester betungades med skyldigheten att i kyrkorna uppläsa de särskilda vitesförbuden, och att de kyrkbesökande deraf uppehållas.
Uti Cirkulations—kapitalet för utlåning'mot intekning i fast egendom ingår beloppet af de från Banken utgifna, ännu oguldna lån, mot återbetalningsskyldighet i silfver; hvarå inbetalas två procent årligen, utan serskild beräkning af ränta och kapital-afdrag, hvilken först efter årets slut, på en ,ång för alla under föregående året skedda inbetalningar verkställes i sammanhang med upprättandet af Bankens bokslut på det hela. Banko-Utskottets Memorial, iV/o ^7. 13 I följd häraf torde det oek blifva af nöden, att serskildt må bestämmas, det beloppet af ifrågavarande lån uti halfårs-uppgifterna approximativt beräknas. Utskottet, som härefter öfvergår till närmare skärskådande af de serskilda atdreg från den beräknade sedelstocken, hvilka, enligt nu gällande föreskrifter, äga rum; får, i afseende derå, förklara, att, efter Utskottets öfvertygelse, samma afdrag böra bibehållas med undantag allenast hvad angår Metalliska värdet af kopparslciljemynts-polletterna; hvarom Utskottet här ofvan sig yttrat och dervid hänvisat till serskildt Memorial i ämnet. “ Fråga har väckts derom, att, för den händelse Riksgälds-kontoret fortfarande skall aga att begagna kreditiv å Rikets Ständers Bank, beloppet af detta kreditiv ej må från den beräknade sedelstocken afräluias; men då ett annat förfaringssätt skulle leda dertill antingen, att den d l af sedelstocken, som icke har motsvarighet uti metallisk valuta, måste förhöjas från tjugu till tjuguen millioner riksdaler eller ock att Lånerörelsen minskades med en million riksdaler; så och enär det kan antagas, att vid de mera sällan ifrågakommande tillfällen, då nämnde kreditiv begagnas, en motsvarande del af Bankens utelöpande sedlar är genom allmänna uppbörden från rörelsen indragen; har Utskottet ansett någon förändring härutinnan hvarken lämplig eller behöflig. Af herr C. €■ Hörnstein har, uti en inom Vällofl.
Yid jemförelse emellan de för hvarje laneoch kreditiv-rörelse uti Banko Beglementet anvisade förlag samt utestående lånebeloppet, voro ofvanberörde dag den 20 Nov. uti följande lånerörelsegrenar oanvände nedanupptagne belopp, nemligen: Uti Lånerörelsen emot pant af guld och silfver, jern och koppar m. fl. vågförde effekter samt tackjern, hvartill Banko-Beglementets 173 § anvisar, sammanräk nadt 3,500,000 B:dr 2,758,659: 10. 5. Af fonden för lån till skiften och odlingar, genom Banko Reglementets 187 § bestämd till 80,000 R:dr 9,260: 15. — Å Kreditiverne till Fahlu Bergslag, Stockholms Stads Brandförsäkrings-Kontor samt Sparbankerne i Riket, utgörande enligt 194 § i Banko-Reglementet ett sammanlagdt belopp af 300,000 R:dr 216,435:45. 9. Uti Banko-Diskont-Verket: Å fonden lill allmänna rörelsen, jemlikt 215 § i Banko-Reglementet uppgående till 5,800,000 R:dr 1,105,097:27.11. » d:o till Handelsoch Närings-Diskont-rörelsen, bestämd till 2,200,000, hvartill kommer upplånta sparbanksmedel 50,000 R:dr (se 219 och 220 §§ i Banko-Reglementet) 887,772:13. 8. 9 Å fonden till publika pappersrörelsen, för närvarande, på grund af 210 § i Reglementet, fastställd till 500,000 R:dr 136,115:15. 3. Uti Götheborgs Lånekontor: Å fonden, 2,100,000
Tre år senare, då Lotty höll sin förstfödde, den lille Hjalmar i sina armar, kände hon sitt hjärta slå i friskare takt. Lifvet var ändå värdt att lefva, och så år efter år kom där en länk, som med knubbiga armar band hennes hjärta vid den aderton år äldre maken. Han tillbad henne, och hon besvarade hans kärlek med en lugn, stilla tillgifvenhet, som växt med åren. Det var en talrik, rosig grupp, som växte upp kring henne: Hjalmar, Sven, Emil, Henriette, Annie och den lille minste, Maurice. Det var i denna krets, s o m gossarne Skog och senare Margareta .hade sina lyckligaste stunder och byggde leende minnen för framtiden. Här kastade man undan tvånget, o c h glädjen stod högt under den blåa himlen bland trädgårdens knotiga ekar och lummiga lindar. Här lågo munterhet och hälsa i luften och insöpos med hvarje andetag. Tusentals upptåg o c h lustiga påhitt lågo o c h grodde bland plantorna i myllan och spirade upp, oanade o c h blixtsnabbt, då man minst väntade det. Ingenstädes funnos, som här, trefliga krypin att gömma sig uti, då » röfvaren i skogen », » dunk » eller » kurra gömma » kommo de ystra små att kila fram och likt svalor ila öfver gräsmattorna. Hur de där benen kunde gå, o c h hur de där friska lungorna kunde ge ljud, som klingade af hälsa och glädje. Härliga ungdomstid, lyckliga minnen, som kasta sitt solglansskimmer af vår o c h fröjd ännu öfver gamla skrynkliga ansikten, då tankarna ila tillbaka och dröja vid dem. Oförgätliga tid, då vänskapens frö slår rot och frodas för att växa till och bära frukt. Sköna tid, då små sorger visserligen för stunden kännas bittra, men blåsas bort af vinden, som smyger genom lockarne och smeker kinden, och lämna rum för det oskuldsfulla barnasinnets borna anspråk på glädje och lycka. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR AR IDUN KR. 5: IDUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. — » 5: IDUNS MODETID. UTAN PL.
Respective RiksStånden skulle inbjudas att sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. Föredrogos ånyo ExpeditionsUtskottets d. 27 sistl. Februarii aflåtne, samt den 1 dennes förmiddagen på Bordet lagde Memorial med anhållan, att vederbörande Utskott måtte anmodas, att af deras Betänkanden m. m. låta utskrifva och ExpeditionsUtskottet tillställa tvänne Exemplar; i sammanhang hvarmed äfven upplästes Välofl. BorgareStåndets d. 28 sisth Febr. e. m. meddeldte ProtocoilsUtdrag rörande samma ämne; och fann Ridderskapet och Adeln för godt instämma i BorgareStåndets beslut, att ånyo påminna samteliga Utskotten, att ställa sig till efterrättelse, hvad Riksens Ständer, i afseende på de ifrån Utskotten till ExpeditionsUtskottet afgående handlingar redan tillförene förordnat. S. D. Vid förnyad föredragning~af Kongl, Majrts den yrte dennes e. m. på Bordet lagde Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående de af utsedde Committerade uppgifne Förslag till en förändrad organisation af åtskillige Rikets Styrelseverk m. m. beslöt Ridderskapet och Adeln, att för behandling af detta ärende, borde tillsättas ett särskildt Utskott, bestående af Sex Ledamöter af hvarje RiksStånd , till hvilket Utskott Kongl. Maj;ts Högstberörde Nådiga Skrifvelse således skulle öfverlennäs. (Jo Prof.’ Vtår. d. 11 Mars 1825. Från Hågv. PresteStåndet. S. D. Sedan PresteStåndet igenom Öfverståthållare Ämbetets, sistl. Söndag ifrån Predikstolarne i Hufvudstadens Kyrkor uppläste samt sedermera i Allm.
— Sjötulls-kammare » , 45. — straffoch arbets-fängelse » , 121, 124, 127, Haga lustparks räkenskaper » , 150—151. Hamnoch kanal-anläggningar » 107. Handelsoch sjö farts-fond, Sveriges enskilda » 53—54. Sveriges och Norriges gemensamma » 52-53. Hand-kassa, f. d. Kansli-styrelsens » 17. Hernösands Navigationsskola Bilagan litt. N. vid » 100. Holländer ier, Stam» 138. Bilagan litt. Q. vid » 138. Hospital, Danviks » 170-173. Hospital-byggnad å Kungsholmen, anslag till » 56—57. Hospitalsoch barnhus-fonden, albnänna » 166—168. Hufvudtitel, riks-statens 4:de, anslagen derå » 58—69. Bilagorna litt. G, H, I, K, L och M. vid » 58, 67, 79. Hufvudtitlarne, brister å, » 7-8. — reserverade behållningar å, » 9. Hufvudtitlarnes besparingar, anordningar å, » 11. Husqvarna gevärsfaktori » 08. Hvitfeldtska stipendie-fonden » 189- 190. Jemtland, afvittringarne derstädes, » 141. Bilagan litt. R. vid » 143. Jemtlands roterings-kassa » 82—83. 276—277. Jernvågsbyggnader, statens » 108—119. Indragning s-staten, allmänna, anordningar å » 11. 203. Inkomster, stats-verkets, bilagan litt. D. vid » 5. Institutet för döfstumma och blinda » 196—198. — Medico-kirurgiska » 45—46. — Pharmaceutiska » 45—46. — Skogs» 30, 57. — Teknologiska » 146. Inventering af de i Räntekammaren förvarade säkerhetshandlingar » 18.
Fiib. Sprengtporten: Jag lager mig friheten fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att det är en särdeles vigtig principfråga, som här förekommer. För min del instämmer jag i del raisonnement, hvarpå Utsk. grundat sin mening, och anhåller jag om Hr Landtnäs propos. till R. o. Ad. all bifalla hvad Utsk. framställt i denna del, hvilken propos. lärer böra först meddelas. Jag begagnar äfven detta tillfälle för att yttra det jag tror, alt en värd talare måtte här hafva begått ett misstag, då han trott att någon domare eller executor skulle kunna vägra att verkställa eljer tillämpa hvad bevilln.förordn. föreskrifver. Det är möjligt att sådana exempel kunna uppgifvas, men i fråga om den allmänna grundsatsen, såsom en följd deraf att icke formlig sanction af K. M. blifvit meddelad, får jag förklara, det jag betviflar att en sådan grundsats hos domare och executorer skulle utöfver en viss gräns kunna göra sig gällande. Ilr von Hartmansdorff: Jag vågar underställa det H. Ståndet och äfven Frih. Nauckhoff sjelf, om det icke vore lämpligast att låta mitt förslag vara oförändradt; ty om man skulle göra det tillägg, som han begärt, nemi. att Utsk. borde skynda sig med den afsöndrade delens ingifvande; så skulle man möjligen komma i collision med ett annat Stånd, om det är sannt att PresleSt. uppskjutit pröfningen af bevilfn. stadgan. Då ser jag icke huru Bevilln.Utsk. kunde göra, annat än afvakta hvad de öfriga Stånden beslutade, ty sjelfva innehållet af hvarje § skall ju också tagas i öfvervägande. Det torde vara lids nog, sedan R. o. Ad, fattat sitt beslut, och då man kan öfverskåda ärendets gång, att vidtaga någon ytterligare åtgärd. Nu önskade jag att Ståndet behagade inskränka sig till den framställning jag gjort. Frih. Nauckhoff:
11 (9tif6bagSsS3«flutet.) 82 9tiföbag§*23eflut 1866. forn »ib ^potefg^orenittgarg btlbanbe odj framtiba »erffamljet (fola till efter* rättelfe länba. § 28. (Sebart Stilett Stauber t»ib fiftförflutna Sfiföbag till jfougl. 9Jtaj:t afgifmit förflag till Sörorbning angåenbe rätt för oäfta barit att taga arf efter fin mober, l)ar Äongl. 9Jtaj:t, font funnit Sig icfe funna fatnnta förflag bifalla, men lifmäf anfelt föräitbring t benna bel af lagftiftningen wara af bet; of »et påfallab, nu i (tället till SBårt autaganbe framlagt följanbe förflag till Sörorbniitg angåenbe arfsrätt för oäfta barn: "SKeb änbring af l;»ab 8 Söt funnit Dfj böra betta ttåbiga förflag bifalla; Ijmarom Söi uti ffrifmelfe af beit 7 fiftlibne 2tyrtl 1)03 ifcngl. 93taj:t gjort unberbånig anmälan. § 29. Uti till Sfj aflåten nåbig fPropofition Ijar Jfongl. 9Jtaj:t till SBårt autaganbe framftällt förflag till förnpab förorbning angåenbe jorbS eller lägenhets afftåenbc för allmänt beljof; £)dj Ijafme 2öt uti unberbånig ffrifmelfe af ben 14 fiftlibne februari §oö Jlongt. SUtajit anmält
Kyrkoherdar endast må tillämpas i mån af de Lektorers afgång, som för närvarande innehafva prebende-pastorat.” Skulle Rikets Ständer godkänna della författnings—förslag, torde, enligt motionärens förmenande, Kongl. Majit komma alt i nåder anbefalla Domkapitlen alt, hvart för sitt slift inkomma med förslag såväl lill lämpligaste s. k. kapitelpastorat som ock till de arfvoden, som för Ijenstgöringen i Domkapitlen möjligen kunde anses böra innehafvare af sådant pastorat tilldelas, äfvensom de befordringsgrunder, hvilka vid upprättande af förslag lill sådant pastorat borde gälla, innan Kongl. Majit i nåder fattar beslut i ämnet. Vid remitterandet af denna motion har af Riks-arkivarien Nordström påyrkats ett förtydligande af 3 § af förslaget i den syltning alt, vid frågor om disciplinära straff för tjenstefel och särskildt om afsättning, det domföra antalet måtte bestå af det fulltaliga antalet ledamöter. Sammans. Statsoch LagUtskottets Betänkande N:o 35. II Med afseende på vigten af frågans snara lösning och, enär sistberörda förslag, på sätt nämndt är, ännu icke varit en fullständig utredning och granskning underkastadt, synes detsamma vara värdi större uppmärksamhet. Båda ofvanomförmälda förslag hafva den gemensamma alvikelsen från de föregående, att de, utom Biskopen, antaga allenast fyra ledamöter, hvilket, under förhandenvarande svårigheter att finna lämplig grund för ledamolsplatsernas besättande, synes åtminstone i någon mån underlätta frågans lösning, och, derest lämpliga stadganden om ledamöters adjungerande i händelse af förfall för de ordinarie ledamöterna kunna uppställas, så mycket mindre bör mola några betänkligheter, som, Biskopen inberäknad, ledamöternas antal i aila fall blir lika stort, som på hvar af Hof-rätternas divisioner.
Jag tänker ej Bestrida det theoretiska af Herr Munck af Rosenschölds framställning, och ej eller det nyttiga deraf, men jag hemställer en omstänständigliet; hvem är det som skall Bedomina och afgöra denna fråga? Om ett anslag till ändamålet lemnades af Ständerne, kunde sådana föreskrifter dervid göras, att saken blefve verkställbar; men 1111 skall inkomsten tillvägabringas genom frivilliga sammanskott. Dessa Bifallas ej om ej förtroende för saken förut vinnes, och det misstroende, som finnes hos allmogen emot användandet af Curhusafgiften, skulle sträcka sig än vidare, om man kom fram med nya för - Den iS Februari i f. m. 101 slager, hvilka de ej förslode att värdera så snart det kostade penningar. Om ett sådant förslag kunde antagas, hvilket ej sker i de andra Stånden, skulle det hafva den obehagliga verkan, att, der 5 skillingar vöre Lehöflige, allmänheten ej beviljade mera än 3 skillingar, hvarigenom ändamålet alldeles skulle förfelas. Hvad angår Herr af BillLerghs reservation, skulle jag ej hafva ingått i den meningen, om jag sett att något i hufvudsaken derigenom blifvit ändradt. I det förra Betänkandet kunde vara någon otydlighet, men enligt detta förslag äga Länets innevånare fullkomlig rätt att använda öfverskotten till Lazaretterne. För att jemka meningarne uppgjordes detta, och då det ej gick igenom, synes deraf huru långt misstroendet går. Vid förra Riksdagen var det en ledamot inom BondeStåndet, som yrkade, att veneriska smittan ej fanns i hans ort, och man måste genom officiela handlingar bevisa honom, att den äfven fanns inom den Församling der han hade sitt hemvist. En annan ledamot af samma Stånd har vid denna Riksdag yrkat, att afgiften ej behöfdes, emedan åtminstone i Stockholms Län skulle finnas cassör samlade i detta afseende: och det blef bevist att han mycket misstagit sig om Cassans storlek. Detta visar huru svårt det är, att leda den classen, i afseende på denna afgift. Jag anhåller om tillgift att jag ännu en gång uppläser reserv vationen.