Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under erinran, hurusom Rikets Ständer vid de två sistförflutna riksdagarne beviljat Kamereraren i Kammar-Arkivet Carl Sandberg 500 R;dr årligen för fortsatt vårdande och förökande af de för Statens räkning inköpta, honom förut tillhöriga historiska och kamerala samlingar, har hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, att enahanda belopp måtte äfven under instundande statsregleringsperiod för samma ändamål på Riksgälds-kontoret anvisas; Och hafva Rikets Ständer, med bifall härtill och i likhet med hvad vid förenämnde två riksdagar egt rum, funnit godt att till E. K. Maj:ts nådiga disposition under nästa statsregleringsperiod anvisa en summa af 1,500 R:dr, att, på sätt och under vilkor, som E. K. Majit behagar föreskrifva, med en tredjedel, eller 500 R:dr, årligen tilldelas Kamereraren Sandberg för vidare fortsättning och vårdande af omförmälde samlingar. Hvilket Rikets Ständer härmed skolat i underdånighet tillkännagifva; framhärdande etc. Stockholm den 3 December 1863. 40 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 202. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adfeln den 5 Dec. 1863. Preste-Ståifdet den 5 Borgare-Ståndet den 5 Bonde-Ståndet den 6 Rikets Stiinders underdåniga Skrifvelse, med ny Riksstat. (Ståts-Utskottets Memorial N:ris 234, 238 och 243.) S. A. K. Den för år 1864 och följande åren, intilldess nästa statsreglering vidtager, upprättade Riksstat få Rikets Ständer härmed i underdånighet öfverlemna. ’ Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 3 December 1863. N:o 203. Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Dec. 1 863.
Majit under den 17 Oktober nästlidet år lemnat bifall, med rättighet för General -Majoren af Kléen att särskildt hos E. K. Majit göra framställning om godtgörelse för den härför uppkommande kostnaden, likväl icke till högre belopp, än förslagsvis beräknade tillsammans Ridr 5,026i 76 öre; och hade E. K. Majit jemväl den 30 December samma år i nåder anvisat delta belopp att af Slals-kontoret under förskottstitel utbetalas. Sedan, vid underdånig föredragning af komiterades betänkande, E. K. Majit inhemta!, att de bland utgifter för ordnande af Museibyggnadens omgifningar upptagit 15,000 Ridr, fordrad ersättning till Stockholms stad för Kyrkholms-kanalen och den staden tillhöriga mark, som utom kanalen ansetts erforderlig till utvidgning af Musei område, jemte krönerihuset och fiskaregången; äfvensom att komiterade, för den händelse, att kajbyggnad med trottoir utefter Ladugårdslandsviken från Skeppsholmsbron till Sillhofstomten icke komme alt genom stadens föranstaltande och på dess bekostnad utföras, beräknat kostnaden för delta arbete till 70,400 Ridr, att likaledes ingå bland utgifter för ordnande af musei omgifningar; och E. K. Majit ansett nödigt att låta höra hufvudstadens vederbörande myndigheter, huruvida icke staden skulle vara benägen att lill National-Museum utan lösen afstå ifrågavarande kanaloch jordområde, samt i sammanhang härmed infordrat upplysning om och när en kajbyggnad emellan Skeppsholmsbron och Sillhofstomten vore afsedd att genom stadens försorg och på dess bekostnad verkställas: så hade Stockholms stads Fullinägtige den 2 sistlidne Juli afgtfvit det svar, alt, under förutsättning det Rikets; Ständer bifalla hvad E. K.
Båda insättas i cell, der de behandlas, den förra strängare och den sednare mildare; men då denne hålles innesluten under hela den ådömda straff - Den 25 November f. m. 761 tiden, frigifves deremot den andre flere månader förut, hvaraf åter följer, att de blifvit straffade lika hardt, om ej den, hvilken bordt mildare bedömas, kommit att lida mera, hvilket, med afs:de å fångars vanliga oförmåga att i fängelset skaffa sig särskilda beqvämligheter af den beskaffenhet, att straffet derigenom i någon synnerlig grad mildras, i allmänhet blefve fallet.» Den sista satsen synes mig vara desto riktigare, som enligt hvad Otsk. förut yttrat, en fånge endast är i tillfälle att begagna sig af de lindringar i straffet som äro medgifna, så vida fängelset är beläget i hans hemort, men vanligen är förhållandet icke så; ty det är många skäl som förmå illgerningsman att undvika hemorten och i stället föröfva sina brott pa aflägsna orter. Hvad beträffar sista morn-: »kan fånge arbete sig sjelf ej förskaffa, må honom ej vägras att sig sysselsätta med det arbete, hvarpå tillgång i fängelset finnes», så hafva så väl 11. Exc. Hr Gunther, som Hr Stråle, erkänt riktigheten af en sådan föreskrift, hvilken äfven förekommer i institutionen för fångstyrelsen, men de ansågo den icke böra inryckas i lagen. Denna deras åsigt tyckes grunda sig i synnerhet derpå, att K. M. icke föreslagit detta stadgande; men om stadgandet är riktigt, så bör det väl vinna på att erhålla den starkare stadfästelse, som begge statsmakternas godkännande medförer. Utsk. säger härom, att en dylik förpligtelse visserligen skulle kunna inläggas i en särskild institution för styrelsen; men på sätt anmärkt blifvit, synes en så vigtig omständighet, som ifrågav:de, deraf straffets intensitet i så väsendtlig mån beror, rätteligen utgöra föremål för den lag, genom hvilket straffets karakter skall utmärkas.
I usta Häftet, % Statssamt Allm. Bcsv. cch Oecon. link, Utlåtande N:o. t. kostnadsförslag, låtit odlingslägenheterne undersöka , skulle han, med Biläggande af de derom upprättade handlingar* anmäla sitt odliugsföietag hos.Kongl. Mapts Befallningshafvande , och derefter, i den moa odlingen Bevisligen fortginge, undfå en summa, motsvarande två tredjedelar af den kostnad han på den verkställda odlingen nedlagt; äfvensom han borde ega att, emot vederhäftig borgen, dessförinnan erhålla skäligt förskott; och skulle lian, sedan odlingen, enligt syne-instrumentets innehåll, blifvit fullbordad, undfå, utan återbetalningsskyldighet, den bestämda summan, eller hvad deraf kunde innestå, 2:0 Ett, af Herr Professoren Grenander ingiTvet; memorial, hvaruti blifvit yttradt, att den egentliga underbalauce, sorn trycker Rikets handel, funnes lill en del uti handeln med Finland; att de producter detta land lemnar, kunde, om ej helt och hållet umbäras, dock till beloppet nedsättas genom rigtigt användande af de fördelar vårt eget land erbjuder; samt att de Norra Landskapen, i samma läge med Finland och med en för lika odling tjenlig jord samt ymniga skogs-tillgångar, skulle genom en bättre rigtad hushållsördning snart kunna, med tillhjelp, af Rikets andra Landskap, förse hufvudstaden med samma slags, fetalievaror och ved, sorn nu lie nitas från Finland.
Herr Öfverste Lieutenant Hjerta förklarade sig väl dela Pluralitetens åsigt äf detta ämiie i’ så målto, som Herr Öfverste-Lieutenanteil aiisåg Staten 4:<leSaml. 5 Band. 466 Stats-Utskottets Betänkandet?, ♦'V» - • ingalunda höra Öfvertaga Dykeri-Inrältv ningen; roen trodde derjemte att det lördelaktigare Resultat, som genom de i Utskottens Betänkande föreslagne åtgärder åsyftats, med mera säkerhet och i högre grad skulle vinnas, om, efter nu gällande Octroys slut, Dykeri-Inrältningen öfverlemnades åt flere Dykeri-Bolug, som I)i~ strictsvis oell under visse bestämde vilkor besörjde räddningen af folk och gods, men hvilka dock alia barde, stå under Lots-Styrelsehs öfverinseende. Benni ide Herr Öfverste-Lieutenant äfvensom Herr Gross h a n d 1 a n d e n Vinberg reserverade sig derjemte emot Utskottens beslut i afseende på .utsättandet af någon viss lid lör bergning med eget folk eller legdt biträde och efter hvars förlopp* den i Sjönöd komne skulle vara förfallen under Dykeriel; förmenade bemälde Herrar det vara en billig fordran, att Dykeri-Inrättningens befattning icke förr må vidtaga än den Skeppsbrutne sjelf sådant äskar. Hvad sålunda i detta ämne blifvit Jijttradt skulle genom Utdrag af Prolocolet expedieras tili Respective RiksSlånden i sammanhang sned det afgående Betänkandet, Ut Supra. Ex Prolocollo. W. KARSTRÖM. / Stats-Utskottets Be t än kanden. 4®7 N:o 55q, Ankom den *3 Oct. 18*3. Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotts Utlåtande i frågan om understöd för Dykeri-Commissarien Westbeck m. m. Uti Memorial, det Högloft.
Till följd af Rikets Ständers, i sammanhang med regleringen af utgifterna under Riks-statens i:de och ihde hufvudlitlar lättade beslut, böra de reserverade besparingarne å nedannämnde *2:ne anslag från Kongl. Siats-kontoret öfverlemnas till Riksgäldskontoret, nemligen: 1:o å reservalions-anslaget till godtgörande al den ingvor terings-gifvare, utöfver markegångsprisel, tillkommande förhöjda betalning för dagportioner vid indelta regementenas marscher till och frän möten ; samt 2:o ä enahanda anslag till emeriti-löner vid elementar-liir overken. § 217. Enligt Rikets Ständers likaledes vidtagna beslut, bör det belopp, som af förut lill befästningsarbetena vid Carlsten anvisade medel återstår, sedan det södra strandverket blifvit fullbordadt, statsverket besparas och följaktligen till Riksgälds-kontoret återlemnas. § 218. Jemte det en årlig ersättningssumma a( 204 R:dr blifvit å Riks-statens 6:te hufvudtifel uppförd åt Landshöfdingen i Örebro Län för exproprierad jord, tillhörande den under bemälte Landshöfdings lön anslagna lägenheten Alnängar ne, hafva Rikets Ständer beslutat, att den i Örebro Läns landtränteri levererade lösnings-summnn för denna jord, Fyratusen Elthundranie R:dr 27 öre, bör aflemnas lill Riksgälds-kontoret. s 219. i stället för det årliga bidrag til! Teknologiska Institutet, som af Manufakturdiskontens vinstmedel tillförene utgått, men numera är å Riksstatens Sjette hufvudlite! nnpfördt, kommer ett, delta bidrag motsvarande, belopp af Tjuguellusen R:dr att utaf nämnde vinstmedel, genom Kongl. Kommerse-kollegium, lili Riksgälds-kontoret. före hvarje års slut, inbetalas. 4 Hör till Stats-Utskottets Memorial N:o 293. § 220.
J när det ej eller är obekant, att Collegierne i de der enskilda emellm förekommande mål, vanligen icke tillägga den lidande parten ersättning för sine kostnader, hvarigenom , och då det i öfrigt der icke är något särdeles äfventyr underkastadt, att besvära sin vederpart med oskälig rättegång, Collegiimålens mängd äfven synes hafva blifvit ökad; och när dessutom är allmänt kändt9 6i att genom det sätt, som för besvärs fullföljande och fataliers beräknande i Oeconomioch Politiemål finnes stadgadt, dessa ärendir äfven kunna på den Collegiala rätt? gängsbanan flera år uppehållas: så eger Utskottet den öfvertygelse, att den ifrågaställde öfverflyttningen af rätts-f ågot , på sätt förut är anfötdr, skall i märga afseendt-n bffva nyttig , c) blott för enskilda medborgare, hvilka derigenom likaledes undvika att blifva drapne till aflägse och okände Domstolar , utan ock för Förvaltning verken , hvilka skola vinna genom möjligheten al de egentl ga förvaltnings-ärendernc-s skyndsammare behandling : och får derföre Utskottet slutligast vördsamt tillstyrka, att Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Maj:t ville anmäla den underdåniga önskan, att om verkställigheten häraf må föranstaltas, så fort omständigheteme möjdigen kunna det medgifva, 4:0 Alhnännct åsigter i afseende på Stats-Rådets sammansåtttiing , Collegial-Styrelsen , samt de locala ämb et smyndigheterna, 'jemte municipatelier menighet s-styrelsen Innan Utskottet går att för Riksens Höglofl, Ständer framställa sina allmänna åsigter 6 2 i afseende på Styrelseverkens reglering, förekommer Iförut till granskning den i de afgifna förslagen väckte fråga: huruvida eiln i hvad ordning
När ingen möjlighet till afgång finnes för de äldre, och ingen utsigt till befordran visar sig för de yngre, då är, enl. min tanka, sjelfva nerfven till denna duglighet afskuren. Det tredje vigtiga skälet mot en sådan provisorisk lönereglering, jemte de två jag nu redan haft äran anföra, är, att derigenom en ny art af beroende pålägges embetsoch tjenstemännen. Vi hafva här nyligen vid föreg:de tillfällen hört, med hvilken ömtålig omsorg man velat skydda embetsmännens oberoende, och jag medgifver gerna, att i många afseenden kan detta oberoende vara en vigtig och nyttig sak. Då frågan om Embetsverkens reorganisation, äfvensom då frågan om ändringar i den nya LandshrgeInstrukl:n här förevar, har det af flera talare blifvit med mycken styrka framhållet, att man icke borde förminska eller försvaga den sjelfständighet, som embetsmännen härstädes af ålder haft i högre mått, än, mig veterligt, i något annat land. Men hvad gör man väl nu? Jo, man är på väg att införa ett nytt slags beroende, och, det må tillåtas mig alt begagna detta ord, det sämsta af allt slags beroende, nemi. beroendet till sin utkomst af en statsmakt, hvars financiella suveränitet ingen bestrider, men hvars makt på detta område jag icke tror kan vara för landet nyttig. Det beroende, som äger rum i tjenstemannens förhållande till sina förmän, kan visserligen, liksom allt annat missbrukas, och är då skadligt, men om detsamma med rättvisa och urskiljning begagnas, upstår deraf den fördel, att kraft och noggrannhet i tjenstens skötande sålunda befrämjas. Men alt ett sådant beroende, hvarom nu är fråga, skulle kunna lända till något gagn, förmår jag deremot icke inse. Jag tror fördenskull icke, att det af Utsk. valda sättet för löneförhöjningarnes beviljande, hvarken är beböfligt eller gagneligt; och då Erih.
Den vanligaste fasonen är att sy en lång, tämligen vid blus, garnerad med några bandrader eller slåar, och som om lifvet sammanhålles af ett skärp. Den bör vid halsen vara något urringad och knäppes framtill. Skärpet bör gö- ras mycket vidare än ett vanligt klädningsskärp för att ej hindra andhämtningen. Ärmarne behöfva endast räcka på halfva öfverarmen. Byxorna sys ganska vida, rynkas och förses med linning, som knäppes nedom knäet. Upptill knäppas de i båda sidorna. — Men se här en annan beskrifning, som i min smak är mycket trefligare. En sjömansblus (småpojksfason) af skär flanell. Den stora k r a g e D, som framtill lemnar en liten bit af halsen bar, göres endera af hvit flanell eller och garneras den med två rader hvita band. Blusen knäppes med hvita porslinsknappar, och har man band på kragen, böra på båda sidor om knapparne två bandrader anbringas. Ärmarne, som gö- ras mycket vida, få genom en flerdubbel bred fåll, som ej alls tillplattas, utseende af att vara uppkallade. Gouteras ej dessa, kunna vanliga puffärmar användas. Till dräkten med den hvita kragen hör ett bredt, hvitt flanellsskärp med en rosett i ena sidan. Byxorna, äfvenledes skära, sys liksom de föregående, och om blusen är garnerad med band, anbringas en dubbel bandrad i hvardera sidan. Tror ni inte, att en sådan dräkt ser » stiligt » ut? Lilian. Iduns månadsrevy. ^jiy^aj månad inleddes med den stora internationela Qijyarbetaredemonstrationen, hvilken samtidigt kom till utförande i de större städerna i Europa, flerestädes i Not damerika, ja äfven på ett par ställen i Australien. Den fick en imposant prägel oeh var egnad att göra ett djupt intryck genom den mönstergilla hållning och den fasta disciplin, som i allmänhet utmärkte de demonstrerande folkmassorna. Från den 1 maj står 8 timmars normalarbetsdag fastslaget upptagen på arbetarpartiets program, har diskuterats i pressen samt skall väl efter hand göra sig alltmer uppmärksammad äfven hos regeringarne och i riksförsamlingarna.
Nu återstår den omständighet att pröfva, hvilka af Fullmägtige rigtigast svarat exnot Ständernes förtioende, antingen de elfva, som velat insätta Suppleanten till Justitieombudsman, eller de jo, hvilka ansågo denna rättighet ensamt tillhöra Eiksens Ständer såsom deras Principaler. Jag framställde förra gången just den händelse, sorn nu inträffat, nemligen, att Herr Richert aflagt sig att blifva Justitieombudsman, och att de ii Fullmägtige, genom, sitt beslut, som de blott till en del behagat fullgöra, i det de insatt Suppleanten i OmbudsmansEmbetet, men icke valt annan Suppleant, utsatt Riksens Ständer för den händelse, att möjw ligen blifva utan Ombudsman till nästa Riksdag,1 i händelse Fullmägtige ej skulle anse sig berättigade att välja en ny. Likväl fann Pluraliteten då Fullmägtiges åtgärd icke verkar derhän, att Proposition borde göras till val af Electorer. Nu deremot hafva samma Fullmägtige, sorn då trodde sig berättigade att till Ombudsrpan utkora Suppleanten, men icke utsago ny Suppleant, ansett sig icke kunna välja Suppleant eller Ombudsman, åtminstone företer sig af deras skrifvelse ingen anledning, att något sådant val blif. vit Förrättadt. I alla fall har jag, på det Em betet icke skulle bli vacant, lemnat mitt bifall till Electorers utseende nästa tisdag, och i voteringen varit en af dem, som då blifvit öfverröstade. Nu är likväl bestämdt att valet af Riksens Ständer skall förrättas. Det är således klart, att de 11 icke iakttagit rätta meningen af den lag de utöfvat, utan att de Xo haft rätt. Men då följden icke^blifvit, att Ständerne aro vordne på - 6 Ben 3 O cl ober /. ni, trugade en Embetsman, sorn de ej sjelfva ut~ valt, och med hvilken många kunde hafva blifvit ganska missnöjde, hemställer jag, om icke saken må förfalla, på den grund, att det icke är mödan värdt att upptaga den. Herr von Heyne, Georg:
Så vida man erkänner hvad jag förut sagt, kan man icke annat än förvåna sig alt Stockholm, som är Rikets hufvudstad och i folkmängd de andra städerna så öfverlägsen fått ett så litet efter förhandenvarande förhållanden afpassadt anslag lill sin slöjdskola. Man behöfver blott kasta en blick på StatsUtsk:s yttrande i denna fråga för att finna, att icke fullt 3 på hvarje 100:de af Stockholms fabriksoch handtverksarbetare begagna sig af undervisningen i skolan, hvaraf man kan döma till den betydliga tillökning i personalen, som är att förvänta, så snart dessa arbetare mera allmänt inse vigten af att besitta teknisk underbyggnad i deras yrken. Vill man försöka att någorlunda tillfredsställa de fordringar, man med skäl äger på en dylik skola, så måste man bevilja ett emot behofvet svarande anslag, och man måste besinna, att i en stad, sådan som Stockholm, hvilken följer med de andra hufvudstäderna i den civiliserade verlden, icke allenast i alla andra afsteenden utan äfven, tyvärr, i sedeförderf, sysselsättning måste beredas åt den numera genom skråförfattningarnes nphörande fria arbetsklassen. Uraktlåter man detta, så torde dessa arbatare, hvars undervisning man försummat, en gång kunna blifva för samhället ganska farliga. Det har varit en allmän erfarenhet i alla de länder, der revolutionens stormar skakat samhällsbyggnaden, alt ju mera man förstått att odla arbetarens förstånd samt höja hans sinne för det goda och sköna, ju mera man sökt att på ett nyttigt sätt fylla hans från arbetet lediga timmar, desto mindre har man ifrån hans sida haft att befara några excesser. Det är på denna väg, som arbetaren skall danas till en nyttig samhällsmedlem, men icke genom att, på säll nu för tiden hos oss är händelsen, bibringa honom idéer och 230 Den 20 April. tänkesätt, sorn förleda honom alt öfverskrida gränsen för hans en gång bestämda verksamhet. För öfrigt finnes det här i Stockholm en verklig parias-klass af lill lasten hemfallna qvinnor, hvilka stryka omkring gatorna på alla tider af dagen, men mest om nätterna, då de lättast kunna dölja sitt usla tillstånd. Antalet af dessa förkastade varelser ökas dagligen, och hvarföre? Jo till följd af bristande arbetsförtjenst och nyttig sysselsättning.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, till följd af Suppleanters inväljande såsom ordinarie Utsk:sLedamöter, följande Suppleantplatser blifvit lediga, nemi. en i StatsUtsk:t efter Hr von Printzencreutz, en i Bevilln.Utskit efter Hr von Kraemer, samt en i BankoUtsk:t efter Hr Steuch; och anmodade H. Exc. R. o. Adis Hrr Elektorer att vid deras nästa sammanträde dessa Suppleantplatser återbesätta. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 e. m. In fidem, O. Brakel. Justerades 3 prot.utdrag för den 13 dennes samt pleniprot. för den 28 sistl. Mars f. ock e. m. Hr Adelborg, Anders Otto: Nödsakad att för en län gre tid lemna Imfvudstaden, (år jag i ödmjukhet anhålla att få afsäga mig förtroendet att vara ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk:t. Sedan B. o. Ad., uppå framstäld propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm. Ståndets Hrr Elektorer att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:t efter Hr Adelborg. Uplästes följande af Hr Stjerngranat, Gustaf Georg Henrik, inlemnade Mern.: Som jag för vigtiga enskilda angelägenheter nödgas en längre tid från hufvudstaden bortresa, får jag ödmjukast anhålla att blifva entledigad från updragen att vara ledamot i StatsUtsk:t och Elektor, anhållande jag att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. Äfven denna anhållan bifölls; och anmodades Elektorerne att utse en ledamot i Stats-Utsk:t efter Hr Stjerngranat. Gr. Taube, Henning Edvard, hade ingifvit följande, nu upläste Mern.:
Skulle dervid, i hvad Banken rörer , något finnas att erinra, må Banco-Fullmägtige hos Kongl. Maj:t derom göra underdånig anmälan, p:o Vid hvarje års förlopp skall fullständig räkning upprättas emellan Banken och Kongl, Myntet, samti båda Verken afslutas till ömsesidigt godkännande, 10:0För hvarje Qvartal skall, utaf Kongl, Myntet, till Banco-Fullmägtige öfverlemnas en tabellarisk öfversigt, som redovisar för användandet af det å Kongl, Myntet, så väl från Banken , sorn för Bankens räkning, emottagna Silfver och Guld, samt hvad deraf oJjegagnadt qvarstår, I händelse Rikets Ständer finna för godt antaga dessa Utskottets Förslag, får Ut* skottet derjemte tillstyrka: att Rikets Ständer hos Kongl, Majit anhålla, att Kongl, Majit, B ane o-TJl skottets Memorial N.-o 108. jemteNådigtbifall till de delar af förutnämnda föreskrifter, som afseåliggnnden för Kongl. Myntet, tillika täcktes anbefalla* ett skyndsamt vidtagande af sådana anstalter, att Kongl. Myntet, inom görligaste korta tid, kan komma att i Verket ställa den hastigare utmyntning af det nya Silfver-myntet, som , efter det Kongl. Majrts Nådiga Sanclion å Mynt-bestämnings^ beslutet föregått, kommer att af behofvet så högt påkallas. Stockholm den 3o Januarii i83o,. Ankom till Exp.-Unk, d. 4 Febr, i85o. Memorial, med förslag till förändring af hittils antagna Bokförings-värde för Guld uti Bankens Räkenskaper, jemte grunder för Inoch Utvexling deraf * anco-Fullmägtige hafva, i deras vid Riks - Banco-Utskoltcts Memorial N.o 108.
Jag yrkar således afslag å betänkandet. Hr von Troil: Jag beklagar, att en värd ledamot, som likväl icke sitter långt ifrån mig, ändock ej hört, hvad jog sist yttrade. Jag sade nemi., att jag icke ansåg Oecon.- TJtsk. vara i tillfälle att ingå i bedömande af motiverna för Konungens befordringar, enär endast Constit.-Utsk. får läsa Statsråds-protocollen. Jag vill ej vidare uppehålla, då meningarna icke synas vara mycket delade, utan förnyar min anhållan om afslag å betänkandet. Hr Dalman, Wilh. Fredr,: Jag kan icke förena mig med dem, som anse förslaget i första punkten af det ifrågavar. betänk, olämpligt. Jag tror nemi., att R. St., utan att ingå i omdöme öfver de grunder, K. M. vid utnämningar till postmästarebeställningar hittills följt, kunna i und. tillkännagifva, det de önska, att en lång och pålitlig tjenstgöring inom Postverket böra äga företrädesrätt till afseende vid befordringar inom samma veik. Jag tror, att ett förklarande från Ständernas sida i denna del är af rättvisa påkalladt och heuatar sitt stöd i erfarenheten, enär man, åtminstone derest man lyssnar till allmänna opinionen i detta fall, torde äga anledning sluta, att K. M:s uppmärksamhet icke af Dess rådgifvare blifvit tillbörligen fästad å detta förhållande. Gr, Cronhjelm: Så vidt den siste talaren grundar sin mening på erfarenheten af sednare tiders utnämningar, måste jag bestrida densamma, synnerligast då jag påminner mig 6 H. NttHaflnu >)4 Den 10 Maj f. m. <Jt yttrande i motionärens nu upplästa anförande, livarigenom lian synts hafva velat, att postcommissarietjensten i Greifswald borde återbesatts med någon tjensteman inom Postverket.