Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i flera afseenden taank~iirda motiveringen visar, genom exempel från olika omrtdemi, de för samhäbllet menliga och för kvinnan ofta olycksbringande följder som för tidiga äktenskap medföra. Att vid den ålder som af lagen medgifves, 15 Ar, den unga flickan icke kan vara kroppsligt och andligt mogen för makans och moderns kall, lär val knappt kunna bestridas; här, under v %rt nordliga luftstreck, torde det åtminstone blott undantagsvis vara fallet. Som fullt myndig enka, flera &amp; r före den för man och kvinna lika gällande m p - dighetsåldern, kommer hon ock i en unda.ntagsstiilluing, hvilket icke kan vara önskvärdt. Sedan ftjrslagei blifvit hos lagutskottet behandladt, torde vara skal att till detsamma &amp; terkomma. - I 2: dra K. har Hr P. Waldenström begärt ändring i förordningen om äktenskap, s&amp; att äfven om kontrahenterna tillhöra den svenska kyrkan men icke Astunda kyrklig vigsel, deras äktenskap rna afslutas inför borgerlig myndighet. B? %- tionären säger själf, i frhga om obligatoriskt civiläktenskap, att: " Dit skall det väl ock en girig komman, men har för närvarande åtnöjt sig med att i sina motioner taga ett stog i denna riktning. Man kan med säkerhet föniisiiga att denna fråga äfven utom riksdagshusets murar kommer att stälhs under en ganska liflig debatt. - Bland förslag f r h regeringen må, erinras om den redan i trontalet omnämda lagem om försäkring för olycksfall i arbetet samt förslag till ordnande af helsooch sjukvarden i riket. Meddelanden från Fredrika-Bremerl Förbundet. Stipendiefonderna. Till a h ä n n a fondefi för yrkesoch studa ' estipendie~ har under &amp; r 1889 influtit Arsbidrag och g&amp;fvor till ett sammanlagdt belopp af 10,248 Kronor, hvadan för narvarande fonden uppgAr till 20,077 Kronor. Dessutom a r en summa af 15,000 Kronor tecknad att utg8 i Arsafgifter under de narmaste 4 Aren.
Den person, som af Konungens Befallningshafvande fick sig uppdragit, att de nya Sedlarne uttaga och qvittera, borde vara försedd med Konungens Befallningshafvandes Fullmakt, hvilken äfven skulle innefatta Betyg derom, att Borgen, den Konungens Befallningshafvande till vederhäftigheten pröfvat och godkänt, blifvit, till Riksgälds-Contoirets säkerhet, aflemnad för den Summa, som till en sådan person skulle komma att utgifvas. 4:0 Skulle Riksgälds - Contoiret icke taga någon befattning, hvarken med de nya Sedlarnes afsändning till orten, eller hit*transporten af de genom vexling influtne äldre Sedlar, utan skulle det ankomma på Konungens Befallningshafvande, att i ena och andra afseendet vidtaga de anstalter, som kunde pröfvas lämplige; hvaremot, till omkostningarnes betäckande, Riksgälds-Contoiret, likasom Banken, skulle bestå En half procent å a la behörigen redovisade Förskott, hvilken provision likväl, i anseende till Götheborg och Bohus Län, Herrar Fullmäktige, enligt Protocollet för den 14 Augusti 18x7, nödgats öka till Tre fjerdedels procent, sedan en sådan provision under den 1 nästförntgångne Maji af Banken blifvit beviljad för de Summor af Bankens Små-Sedlar, hvilka i berörde L än utvexlas. Enligt Commissariernes i Riksgälds-Contoiret Riksdags-Berättelse under den 19 November 1817, hade vexlings-medel då icke blifvit reqvirerade och uttagne från flere, än nedan* nämnde Sex Län, nemligen: j8o8 Stats-Utsiottets Betänkanden4 Nyköpings Län - R:dr 5,000. Upsala d:o - — 5,000. Siora Kopparbergs d:o5,000. Ve steräs , efter etne serskilda Reqvisitio ner, tillhopa —. 8,ooo. Vesterbottens, efter a:ne dito - — 6,000.
Widkommande dernäst sättet till Fordringarnes liqwiderande, sä har Stats . Utskottet funnit lämpeligast, att härmed förhälles pä enahanda sätt, som, i afseende pä RiksgälldsContoirets enstillte Utrikes Gäld, redan är stadgat och förestrifwit; Och att Capital. Fördringarne, i anseende till deras förfallotid, sättas uti bredd med Riksgällds-Contoirets Utrikes Län, hwilka under loppet af innewarande äx till betalning förfalla. Men innan Fordringarne 'ens uti Riks» gällds - ContoiretS Räkenskaper uptagas, hav GtcM 74 Den 27 September. Stats-Utffottet ansedt nödigt, och hwartill Kongl, Maj:ls Nädiga Proposition jämwät föranleder, att de samma tillderas beskaffenhet och belopp warda närmare utredde och bestämde; I hwil. ket afseende Slats-Utjkottet ocksä welat föreflä, att, sedan Banquierernes afgifne Courant-Räk. ningar, hwarpä Fordringarne sig grunda, af Kongl. Pomerska Kammaren blifwit granffade och godkände, Kammaren dä utfärdar ett sä. dant Document, hwarigenom Kammaren ärkänner beloppet af den Skulld, för hwilken Kainmaren iwid ,309 ärs flut hos hwardera af Banquier. Husen häftade; Hwarwid tillika genom Kongl. Pomerffa Kammarens försorg bör anskaffas Amhentlkt Betyg derom att Netto Provenuet af be pä Banquiererne dragne Wäx. lar, hwarifrän Capital. Skullden sig härleder, blifwit anwändt till krigs, kostnader, samt uti FälltCommisiariatets Räkenffaper till redowis. ning uptagit.
De lydde mig nästan alltid, och så framt det var mig möjligt, for jag omkring och såg till så många af mina sjuka, som ej voro allt för långt borta; de visste aldrig när jag kom, och hade de en gång fått undervisning i rengöring, så visste de, att villkoret för ytterligare hjälp var att ej åter låta smutsen hopa sig. På mina färder förde jag med mig min attiralj, bestående för det mesta af en gumma, skurborste, trasor, såpa, hafresoppa och något linne samt dessutom ett litet resapotek. Dessa saker i förening kunde uträtta en hel del samt omskapa den uslaste koja. I många fall fick min gumma och j a g först se till att få litet rent i rummet, innan något riktigt kunde göras vid de sjuka. Då jag sedan kom hem från mina utfärder, var alltid öfverhofstallmästaren T. så intresserad för hvad jag berättade om mina sjukbesök, och var där n ö d å färde, var det en gifven sak, att han själf under dagens lopp red dit samt lämnade hjälp i mer än ett hänseende. Ibland blef jag j u hämtad om nätterna i svårt väder och väglag, och bar det så i väg upp åt Söderåsen, då var det ibland omöjligt att komma fram med något åkdon, utan fick man gå långa sträckor genomvåt och frusen. Stundom voro de höga, branta backarna en blank isgata — då var det att stiga af och mest krypa utför, och ett under var det mången gång, att både körsven, häst och jag kommo hem oskadade. Men vid hemkomsten glömdes snart de utståndna mödorna. Vänliga händer hjälpte mig ur de kalla och ibland våta klä- derna, en liten fin vacker gumma med snö- hvitt hår satt väntande på » våghalsen », som hon brukade kalla mig. Framför henne stod en tebricka m e d sitt lilla puttrande silfverkök — varma strumpor, en uppvärmd bädd — detta hade alltid fröken C. i ordning åt den hemkommande.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om annat sätt får utgörande af räntepersedel »Aon inom Wester-Norrlands Ian. (I. A.) Riksdagsfullmägtigen P. O. Hörnfeldt från Wester-Norrlands län har, uti en hos Bonde-Ståndol väckt och till Siats-Utskottet remitterad motion (N:o 69) förnyat en i ofvannämnda hänseende jemväl vid sisthållna riksdag gjord framställning samt, i likhet med dåvarande motionär anfört, hurusom ränlopersedeln bö, uti hvilken, till följd af Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1853 angående de i ordinarie räntan ingåendo persedlars omsättning och förenkling, numera inginge de äldre räntepersedlarne halm, strömming och lax, blifvit alltmer tryckande för de skattdragande, i den mån nämnda persedel, hvilken utgjorde en icke obetydlig del af grundräntan, hållit sig i högt pris. Valet af denna räntepersedel vore särdeles olämpligt i en ort, der, såsom fallet vore i Wester-Norrlands län, hö endast undantagsvis funnes till afsalu, men städerna måste anskaffa sill behof för hvad pris som helst, hvilket förhållande Slats-Ulskultels Utlåtande JVs 114. 23 naturligtvis föranledt prisstegring å nämnda vara.
Hus att lägga äfven sin, ingalunda betydelselösa, opinion i den vågskål, der misstroende till Styrelsen, klander af alla dess åtgärder, samt beskyllningar öfver lättsinnigt och obetänkt uppgjorda beräkningar i anslagsfrågor förut hvila, och hvaraf resultaten skola troligen spridas öfver land och rike. Jag afslyrker antagande af inbjudningen, men har ingenting emot om med afgörandet af frågan uppskjutes. Frih. Cederström, Anders: För min del kan jag ej inse hvad åtskillige herrar vilja vinna med det uppskof, som är i fråga. För mitt begrepp faller det sig tydligt, att 0111 icke detta mål nu företages, ulan vi öfvergå till StatsUtsk:s betänk. Ö22, så blir följden, antingen nämnda betänk, godklinnes eller icke, att vi mäste komma lill discussion öfver inbjudningen. Skulle åter inbjudningen nu företagas och blifva godkänd, så förfaller betänk. N:o öaa till större de - i6S Den 17 Maj. len, och blir således all discussion deröfver onödig. Antages deremot icke oftanäranda inbjudning, så följer ju deraf att betänk, förekommer. Jag kan ej, säger jag ännu en gång, begripa hvartill det skall tjena att ej nu företaga BorgareSt:s inbjudning. Hr von Hartmansdorff: Om Frih. Cederström och de med honom lika tänkande skulle behaga att genast ingå på Hr von Hohenhausens förslag och låta inbjudningen hvila, så förspilldes nu ingen tid på detta mål; och discussionen blefve uppskjuten. Då målet första gången förevar, yrkade jag att detsamma måtte blifva hvilande tills vidare; detta rönte då motstånd. Nu har Gr. Frölich framkastat farhågor för utgången af denna sak, i händelse R. o. Ad. ej skulle antaga inbjudningen. Mig synes det sätt att afgöra målet, som tillfredsställer de flesta å ömse sidor, just vara det som Hr von Hohenhausen föreslagit, eller låta frågan t. v. hvila, hvadan jag instämmer i bemälde ledamots förslag. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.:
Den framstående o c h begåfvade skådespelerskan har dock i denna roll visat, att hon äfven förstår att anpassa sig för uppgifter af större och allvarligare art än dem, i hvilka h o n hittills briljerat. Fru Litlmarck genomförde sin roll konsekvent, men gjorde sin markisinna väl simpel. Fru Rundberg var förtjusande s o m den politiserande prinsessan Bariatine. Främst på spinnsidan står dock fru Fahlinan, hvilken nästan i hvarje ny | uppgift, som förelägges henne, kan sägas taga ett nytt steg framåt. Hennes grefvinnan Zicka, denna ränksmidande, svartsjuka o c h moraliskt förfallna I kvinna, är alltigenom förträffligt hållen o c h för-; tjänar det största erkännande. Stycket, ypperligt iscensatt af hr Fredrikson, bör ses af en hvar, som älskar god scenisk konst. Det lifliga bifall, som hvarje afton kommer detsamma till del från den fullsatta salongen, tyder på, att » Dora » ej så snart kommer att försvinna från repertoaren. På fredagen i denna vecka uppföres 3-akls-ko-; medien » Dilla svärmor ». i Konserten till förmån för Eugeniahemmet hade i nästan till sista plals fyllt Östermalms kyrka. Att den skulle slå lifligt an, kunde man vänta sig, då j u så många bland våra förnämsta solister medverkade. S o m det i dubbelt afseende intressantaste numret på programmet får räknas » Stabat Mäter » af pseudonymen Lago. Som bekant döljer sig bakom denna signatur en kvinna. Ovanligt är j u ej, alt en kvinna egnar sig åt den skapande musiken, men mera ovanligt att hon härvidlag går in på den högre musikens område. Ja, de finnas, s o m påstå, att kvinnans begåfning ej alls skulle ligga åt det hållet. Men bvarför skulle ej kvinnan, som j u är mäktig så djupa o c h innerliga känslor, så varm religiositet, hvarför skulle hon ej kunna skapa den härligaste kyrkomusik, blott hon fått den för detta skapande i allmänhet nödvändiga underbyggnaden? Lago har med sin nu uppförda komposition visat, att det går för sig, visat att h o n har förutsättningar härför. Om o c h '.
Utskottet, som genom hvad nu blifvit upplyst, äfven besvarat det af riksdagsfullmäktigen Johan Johansson från Örebro län inom bondeståndet, angående oftanämude förbindelser, afgifna anförande, anser sig för närvarande icke äga anledning att föreslå någon ytterligare åtgärd i afseende på samma förbindelsers återbekommande eller annullerande. 16:o. Angående preskriptionstid för liqviderandet af åtskilliga i Riksgäldskontoret hufvudbok uppförda skuldposter. (1847 års revisionsberättelse, sid. 28—29.) I öfverensstämmelse med hvad förut vid flera tillfällen, rörande Riksgäldskontorets och Bankens i räkenskaperna balanserade gamla skulder, varit beslutadt och föreskrifvet, fastställdes af Rikets sednast församlade Ständer en viss prekriptionstid, eller 1846 års slut, för liqviderandet af nedannämnde, sedan flere år tillbaka, i hufvudböckerne till oförändradt belopp, upptagne summor, nemi.: 8 st. af Riksgäldskontoret utfärdade under åren 1802, 1807 och 1821 förfallna 5 procents-obligationer å ett sammanlagdt kapitalbelopp af r:dr 3,250: jemte till förfallodagarne beräknade räntor 510: 58. 1. r:dr 3,760: 38. 1. 3 st. till ersättning för svenska medborgares fordringar hos franska regeringen, af samma verk utfärdade och år 1823 förfallna obligationer å ett kapital af R:dr . 383: 2i. 4. med derå vid förfallotiden upplupen 5 procents ränta 175: 47. » ggg. 20 4 (I revisionsberättelsen är dessa obligationers antal orätt uppgifvet till 4 st.) Och så kallad depositionsskuld, härledande sig från den med riksgäldssedlarnes utgifning förenade depositoch vexlingsrörelse, samt utgörande 897 r:dr 34 sk. 3 r:st riksgälds, eller i Banko 598: 22. 10.
Man får det dock ingalunda, om man på detta sätt förringar det medel, hvarmed denne tjensteman framför andra företrädesvis bör upmun - 172 Den 21 Oktober, f. m. tras att vara nitisk i sin tjenst, hvilken i de aldra flesta fall är af den beskaffenhet, att sättet huru den utöfvas af ingen, icke en gång Just.Kansleren kan noggrannt kontrolleras. Vidare har Kammarrätten föreslagit, hvad också blifvit af K. M. gilladt, att den till Re visions-K ommissarierne hittills utgående anmärknings-proc., utgörande ^del af de 25 proc. som blifvit anslagne till anmärknings-arfvode, skola till Statsverket indragas, och Kommissariernes arfvode således uphöra; och såsom skäl härföre har KammarRätten anfort, att Kommissarierne skulle öfver Revisions arbetet utöfva bättre tillsyn än hittills varit förhållandet. Det har varit KammarRätten förbehållet, att upfinna ett skäl af sådan beskaffenhet som detta, ty hittills har väl ännu ingen hört omtalas, att löneförsämring utgör ett medel att framkalla ökadt nit hos tjenstemannen, utan raka motsatsen i stället. Och man borde just göra ett försök i denna väg på de Hrr inom KammarRätten, som drifvit denna paradox, för att få se hvad verkan det på dem skulle utöfva. Men icke nog härmed. Man har till och med sagt, att Revisions-Kommissarierne skulle, genom mistning af deras andel i observations-arfvodet, blifva mera oväldiga vid bedömandet af anmärknmes beskaffenhet, samt undertrycka dem som kunde finnas vara obefogade. Tror väl -någon, som eger den ringaste sakkännedom i dylika ämnen, att en tjensteman, som förlorar fördelarrie af den tillsyn han skall utöfva, derigenom eggas att ytterligare skärpa denna tillsyn?
Ridderfkapet och Adelnwid Urtima Riksdagen i örebro deri 17 Junii i 812° S§)- Efter förnyad föredragning af Riksens Ständers, til beredning af Konungens Nådiga prö« position rörande en ny inrättning af bewäriNgSMaiiskåpettilsatte särilkilde Utskotts den t g ftstlpä bordet la<Hö memorialblef detsamma af HögloftRid» derftapet och Adeln til alla delar gillat och bifallit, endast med den förändring, art wid den g:dje punkten deN önskan mätte framföras, att de soM Möjfigtwis innan de UphunNit bewärinqsäldren ljent tvid fötstärkningsmanskapttoch nu i sölje af denna nya författning böra taga tjenst tvid bemärittgsmanftkapet, matte för sin förra tjenstetid sa njuta afkortning pä deN förestäendei följe hwaraf all penningeersättnina för Vent komme att sörswinnä. Ut supraSDI ättledning af ett ifrän det Hederivärda Bonde-Ständet ankommit Protöcolls-Utdrag äf dest ig Junii, instämde Högloft. Ridderskapek och Adeln r bemälte Stånds tväckta motion, öck samtclige Riksens Ständer mätte Med en stör deputation. under Herr Landt-Marskalkens anförande, inför KonglMaj.t och Hans Kongl. Höghet Kron» Prinsen betyga deras nnderdäniga tacksamhet för Vett nyligen gjorda inrättning af fri cadett ritm wiv KonglKrigs-Akademien för de Ofrälse Standens Dett r 7 Junti6z§ söner; och beslöt Högloft. Ridderskapet och ÄdelN au denna tacksägelseupMaktning skulle förenäs med dem som i anledning af LandtbrUks-AcavemiettS inrättning förut blifwtt kestuten. lik luxra. ^ l .
För att undanrödja den anmärkta svårigheten, som härigenom för allmänheten uppkomme, att taga nödig kännedom om gällande författningar, borde man tillse att vid deras utfärdande det sätt valdes, som vore mest lättfattligt och åskådligt; med anledning hvaraf motionären föreslagit att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla att, då en nu gällande lag eller författning i en eller flera delar eller §§ förändras, i stället att, såsom nu skrifves, med ändring af en uppgifven § eller del förordnas etc., den nya författning, som ändrar ett förut gällande stadgande, måtte komma att innehålla: att Kongl. Maj:t. med upphäfvande af hvad hitintills gäliande varit, vill hafva förordnadt etc., hvarefter hela den äldre författningen med beslutade ändringar skulle i den nya författningen intagas. Pä sätt motionären jemväl uppgifvit, var en af honom vid sistlidna riksdag i detta afseende väckt motion föremål för behandling af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, enligt hvad dess derom under N:o 55 afgifna Betänkande utvisar, deruti Utskottet ansett motionen ej böra föranleda till någon åtgärd. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som tagit i öfvervägande hvad motionären till stöd för förslaget nu anfört, finner ej heller nu skäl att detsamma förorda. Utskottet anser nemligen den förmenta svårigheten för Domaren att i hvarje förekommande fall veta hvad som är gällande lag, icke utgöra något skäl för tillstyrkande af en förändring i redaktionssättet vid författningars utfärdande, som skulle medföra större vidlyftighet och ökad tryckningskostnad. Användandet af det sålunda föreslagna redaktionssättet skulle, i Utskottets tanke, ej heller för allmänheten medföra någon fördel, enär, vid hvarje ändring uti en författning, densamma i sin helhet skulle omtryckas och, genom det derå uppkommande högre pris, göras tillgänglig för eu mindre del af allmänheten; hvadan Utskottet hemställer, att denna motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
(Han slungar sin bägare mot en Zeusbild. Allmänt skratt.) ALKINOOS. Ve dig oförvägne, Som vågar trotsa de olympiske, Och bäfva för det straff dig väntar re'n. Jag vill i sådant samqväm ej ta del, Der man allt heligt ner i smutsen drar, Och ej bland gudsförnekare jag trifves Derför skall ej din tröskel mer jag nöta. (Stiger upp för att gå.) POLYXENA. Du tänker redan gå och ej vi hört En enda sång utaf dig sjungas än. 10 ALKINOOS. Ej mina sånger passa eder mer... Då sist jag sjöng för er utur Homeros, Då var han eder ej i lag. »För gammalt!» Så ropten I i korus. Alltjemt nytt Och nytt igen ! Så slöa ha'n Och till och med den veke Teosskalden, Med vinranksflätad lyra, vägren I Då ej med plektern han förmår att reta De slumrande passionerna till lif. KALLIMAKOS. I dag tycks glädjen ej ha lust att bli Vår bordsgäst. LEUKIPPOS. Glädjen är en nyckfull ting, Han låter ej befalla sig. Just då Han sökes, står han ej till finnandes, Och när som minst han väntas, står han midt Ibland oss. Men du får ej lemna oss Så gör ej heller någon man med bildning Med attisk bildning till på köpet. ALKINOOS. I skryten, I athenare, alltjemt Med eder fina bildning men ändå Beten I er som om Boiotien Er fostrat. Tron I bildningen väl ligger I sättet att ett samtal sirligt föra Att kunna säga utantill hvad vinsort Man ställer för er göra natt till dag Och dag till natt? POLYXENA. Ja, Låt nu det vara slut Med dina föreläsningar, min vän. 11 ALKINOOS. Ja allt må vara slut emellan oss Och allt må vara glömdt. Det var en tid, Då jag i edert samqväm fröjder njöt Af ädelt slag, då än I lyssnaden Med nöje till min enkla sång och du, Kallimakos, en yngling var, så varm
Den lysande afskedsfest, hvarmed samhället hyllade sin af gående höfding, då han så snart måste lämna det för sina nya maktpåliggande statsmannavärf vid konungens rådsbord, vittnade på det otvätydigaste om de hjärtliga sympatier han och hans maka här, som allestädes, förvärfvat. Hvarhelst den kvinnliga förtjänsten gör sig gällande, vare sig hos hög eller låg, är det som bekant Iduns syfte att söka framhålla densamma, och därför kunna vi ej, om ock med fara att gå grannlagenheten för nära, till sist afhålla oss från att med några korta drag antyda grefvinnan Anna Douglas ' personlighet. Det är glädjande, då en hög samhällsställning uppbäres af en högsinnad karaktär, då bördsoeh själsadel samverka för att frambringa en af dessa sällspordt vinnande personligheter, till hvilka man ofrivilligt känner sig dragen med sympatiens makt. Detta kan utan öfverdrift sägas om grefvinnan Douglas. Ty rikt utrustad å både hufvudets och hjärtats vägnar, uppfattar grefvinnan sin ställning på samhällets höjder med klokhet och allvar, väl vetande, att ju mera framskjuten den ställning är, som man intar, dess större blir ansvaret. Oeh dock tro vi oss kunna säga, att grefvinnans — likasom hvarje sann kvinnas — vackraste sidor utvecklas inom hemmets område, där hennes rättrådighet, flärdlöshet och hjärtevinnande godhet i rikt mått göra sig gällande. A f naturen praktisk och verksam som hon är, äro ej heller husmoderns plikter henne främmande. Slutligen kunna vi ej afhålla oss från att vidröra en egenskap, så belysande för hennes person, att skildringen blefve alltför ofullständig, om vi förtege den samma. Vi mena grefvinnan Douglas ' storartade välgörenhet, detta det rika hjärtats behof af att se andra på ett praktiskt sätt lyckliggjorda, en egenskap så mycket älskligare som den endast i tysthet ger sig uttryck.
&gt; nerhet under influensa-,., koleraeller andra epedemier. Ett enda prof öfvertygar bättre Fin-fin ljus Java, mycän någon kungörelse. Äkta är denna balsam endast, om hvarje flaska är tillsluten med ket godt å 1:15 » » en silfverkapsel, som bär min firmastämpel: Adolf Tbierry, Apotheke zum » Schutz Extra l:ma GUATEMALA, engfel in Fregrada » och är försedd med ofvanstående gröna skyddsmärke. Hvarest särdeles omtyckt ä 1 20 » • ej depöt finnes torde man beställa direkt under adress: Schutsengel-Apoiheke des A. in JPregrada bei Rohitsch-Sauerbrunn, ÖsferreicJi, Franko hvarje postFinare kaffesorter till högre priser Thierry station i Skandinavien kosta 12 små eller 6 dubbelflaskor kr. Mindre sändas icke. finnas äfven ä lager Allt pr säck om cirka 60 kg. samt 5 öres Sändas mot efterkraf. högre pris då minst 10 kg. köpas. Allt Kaffe levereras fraktfritt vid Kraft och verkan närmaste järnvägsstation vid köp af hel säck af d e n ä k t a engelska under-salvan. Sändes till landsorten mot eflerkraf eller förut insänd remissa. Prof af samtliga sorMed denna salva blef en 1 4 år gammal för obotlig ansedd terna erhålles franco mot insändande af 20 benröta fullkomligt 3äkt, nyligen äfven ett 2 2 år ig t svårt öre i frimärken. kräftartadt lidande. Engelsk undersalva är ett vid de svåraste, äfven S W Ingen hör försumma att profva gamla skador med det bästa resultat användt medel med utmärkt dragningsdessa verkligt goda och hilliga Kaffekraft. Engelsk undersalva finner användning vid: ondt bröst hos barnsorter, hvilka ej äro att förväxla sängskvinnor, stockning i mjölkflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, med de som af andra firmor utbjuvid allehanda gamla skador, öppna fötter eller ben, sår, eksem, svullna das under samma namn.