Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende å den inom Bonde-Ståndet allmänt yttrade anmärkning, alt den af Utskottet föreslagne ifrågavarande Expeditions-laxa vore alltför hög, har Utskottet under ytterligare pröfning förehaft hvarje serskild uti samma Taxa förekommande litel, dervid Utskottet dock icke kunnat ti11— styi ka någon nedsättning i de föreslagne beloppen, helst 2:ne Riks-Stånd redan bifallit Utskottets Betänkande N:o 147 samt inom det 3:dje, eller Vällofl. Borgare-Ståndet, icke blifvit framstäld någon anmärkning, åsyftande nedsättning i den lösen, Utskottet i omförmälde Betänkande föreslagit; så att samma Betänkande redan kan anses vara af 3:ne Riks-Stånd i denna del godkändt. Sorn någon collationering och vidimation ej kan komma i fråga för sådane handlingar, hvilka, enär de företes, redan äro behörigen vidimerade, samt detta stadgande sålunda innefattar väl en rättighet för vederbörande Bih. till R. St. Prol. 1840 och tS4<- 6 Sami. 1 Afd. 2 Banco-Ut skottets Utlåtande, N.& 16g. alt emot föreslagen lösen af 8 sk. B:co arket» erhålla till Banken ingifras» de afskrifter utaf handlingar, af Bankens tjenstemän collationerade oeh med Betyg derom försedde, men ingalunda en skyldighet, att låta i Banken sådan e afskrifter vidimera, anser Utskottet det af en Ledamot inom Borgareståndet föreslagne tillägg af ordet ”'ovidimerade" framför ”handlingar”, uti förevarande titel vara öfverflödigt och möjligen kunna leda tili förvillelse.
Niis 130 och 143. Motion N:o 157, angående anslag till kanalisering af Lule eif. Stats Utsk. Utlåt. N:o 141, Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 157. Motion N:o 158, angående pension åt framlidne Majoren C. A. Fa hlstedts enka, Sophia Euphrosyne Fahlstedt. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 153. R. St. underdån Skrifv. N:o 186. —- — Motion N:o 270, angående beviljande af pension på allmänna indragningsstaten åt framlidne Post-inspektoren Axel Fabian Tinnerholms dotter, Helena Josefina Adelaide Tinnerholm. Stats-Utsk. Utlåt. Koch, Nils Samuel von, Motion N:o 48, angående qvarnoch sågräntans upphörande. StatsUtsk. Utlåt. N:o 45 och Mern. N:o 79. R. St. underdån. Skrifv. N:o 72. Motion Nio 49, angående bevillning af mjöloch sågqvarnar. Bevilln.- Utsk. Betänk. N:o 9. R. St. underdån. Skrifv. N:o 210. Motion Nio 50, om upphäfvande af §§ 1—6 i 20 Kap. Byggninga Balken m. fl. stadganden, och antagande af en ny författning angående anläggande af vattenverk. Sammans. Lagsamt Allm. Besv,- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 7 och Mern. N:o 20. R. St. underdån. Skrifv. N:o 93. Motion N:o 76, angående utvidgad näringsfrihet jemte förslag till ändring af åtskilliga §§ i Handelsoch Handtverksordningarne, samt upphäfvande af några stadganden uti 2—7 Kap. af Handels-Balken. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Nio 17. R.
Detta få Riksens Ständer, till svar å Et K. Mits Nådiga Remiss, i underdånighet anma-; la; oell Riksens Ständer framhärda etc. »• - te-* , - Underdåniga Skrifvelsef. 795 N:o 274. Uppl, o. godk. hos Ridd. o. Ad. di 31 Ocf. 1823. Preste-Ståndet d. 3 Nov. — Borgare-Ståndet d, 3 — Bonde-Ståndet d. 6 — -—- Riksens Stcinclers underdåniga Skrifvelse , rörande undersökning i af seende pd Mårums Kron o-Laxfiske. S. A. K. I anledning af förekommen fråga om det intrång, som åtskiiligé Strandboer och Fiskare i Listers och Bräkne Härader af Blekinge Län skall tillskyndas, genom de tid efter annan, till förm åa för Mörums Krono-Laxfiske, utfärdade Prohtbitiva Författningar, hafva Riksens Ständer inhemta!: att, sedan åtskillige Hemmansegare, Strandboer och Friskare i Listers Härad af förenämnde Län till E. K. M. ingifvit underdånig ansökning om bestämmande af en mera lämplig gräns för Kronans rättighet till fiske efter Lax utanför Mörums ströms utlopp i hafvet, öfver hvilken ansökning E. K. M:ts och Rikets Kam mar-Coll egli. samt E. K. Mits Befallningshafvandes i Blekinge underdåniga Utlåtanden infordrade blifvit; så har, till följd häraf, dels E, K.
— Beträffande det nu ifrågavarande högre anslaget har uppmärksamheten fästats derå, att aflöningen åt medhjelparne vid förevarande undersökningar under de sex första åren ökas gradvis för hvarje år från 600 till 2,000 R:dr; att med år 1867 alla dessa medhjelpare uppnått högsta lönegraden samt att dagtraktamente och skjutsersättning under resorna något förhöjas i mån af längre tjensgöring; — och har Eders Kongl. Maj:t., 16 ExpeditionsrUtshottets Förslag till Rikets Ständers underd. Skrifvelse, N:o 76. sorn, i anledning af Chefens underdåniga hemställan, ansett nödigt, att ett arfvode af minst 500 II:dr redan under år 1867 göres tillgängligt för Chefen att disponera till dén af dessa medhjelpare, som kunde finnas innehafva egenskaper att blifva Chefen ett biträde i den nödiga kontrollen öfver de under sommaren i olika delar af landet stationerade medarbetarrie äfvensom i andra hänseenden, samt att kunna, vid möjligen inträffande förfall för Chefen, förordnas att provisoriskt leda undersökningarne, äskat att, till fortsättande af de geologiska undersökningarne inom riket, med tdlämpning dervid af ofvan omförmälda grunder för aflöningen, saint utgifvande af geologiska kartor, måtte för 1867 anvisas ett belopp af 60,000 R:dr. Rikets Ständer hafva, till fortsättande af de geologiska undersökningarne inom riket samt utgifvande af geologiska kartor, för år 1867 till Eders Kongl. Maj:ts nådiga disposition anvisat ett extra anslag af 60,000 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utgå. 37:o. Enär, enligt hvad Chefen för de geologiska undersökningarne i sitt uti föregående punkt omförmälda memorial vidare anmält, den nya för Slöjdskolan i Stockholm afsedda byggnad, uti hvdken, enligt Eders Kongl.
JYi 5, i anledning af motion om utarbetande af en kommentar öfver Strafflagen. Under enahanda förklarande, beslöt Ståndet att lägga äfven förevarande utlåtande till handlingarne. Den 29 November. Frän Högloft. Riddershapet och Adeln. S. D. Vid Föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, M 8, angående regleringen af utgifterna under Riks-slatens Första Hufvudtitel, biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets hemställanden i i, 2, 3, 5, 6 och 7 punkterna samt lade det i 4:de punkten afgifna yttrande till handlingarne. Från Hågv. Preste-Stdndel. S, D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden: JVs 7, i anledning af väckt motion om den s. k. extra statsregleringens bestämmande för trenne år. Bifölls. Prot.-Udrag den 29 November 1865. 85 M 8, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Första Hufvudtitel. Härvid förckommo: Di föllos. Bifölls med den förändring, att det tillstyrkta anslaget beslöts skola utgå med 12,000 R:dr på ordinarie stat och 44,400 R:dr uppföras såsom extra anslag under nästa statsreglerings-period. Godkändes med erinran om den ändring i beräkningen af ifrågavararde Hufvudtitels anslagsbelopp, som blir en följd af det vid nästföregående punkt fattade beslut. Biföllos. De vidfogade tabellerna. Godkändes, så vidt ändring deruti icke påkallas af föregående beslut. Från Vdllofl. Borgare-Ståndet. S D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, M 8, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Första Hnfvudtitel, godkände Ståndet så väl nämnda utlåtande, som dervid fogade tabeller litt. A och B. Från Hedera. Bonde-Ståndet. S. D.
Om det utrymme, sorn enligt den nu företedda ritningen är afsedt för rektorsbostad, användes tilllärorum, synes emedlertid för uppbyggande af tillräcklig skollokal den föreslagna summan icke behöfva öfverskridas, hvarföre Rikets Ständer ansett densamma böra för beräkningarne läggas till grund. Med afseende å den tillgång, som, jemlikt Rikets Ständers beslut om förhöjd terminsafgift, bör tillfalla läroverket, hafva Rikets Ständer ansett tillräckligt, om ena hälften utaf det af E. K. Majit för ifrågavarande ändamål äskade belopp beviljas såsom anslag och den andra såsom lån på samma vilkor, som vid sistlidne riksdag medgåfvos Jönköpings samhälle för ett likartadt ändamål; Bih. till JR. St. TI Eäft. 10 74 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. och hafva alltså Rikets Ständer såsom bidrag till uppförande af en ny byggnad för ett på båda linierna fullständigt elementarläroverk i Halmstad, i enlighet med den nya ritning, som varder af E. K. Maj:t fastställd, dels beviljat till utgående från Riksgälds-kontoret ett anslag för en gång af 25,000 R:dr, dels anvisat ett låneunderstöd af 25,000 R:dr, att likaledes från Riksgälds-kontoret utbetalas, emot vilkor att, sedan detta lån, för hvilket bör aflemnas en sådan skuldförbindelse, som af Fullmägtige i nämnda Kontor antages, under fem års tid fått utan ränta innehafvas, fem procent å detsammas ursprungliga belopp skola före slutet af hvarje år till Riksgälds-kontoret inbetalas, af hvilka fern procent beräknas ränta efter fyra procent för det obetalda lånekapitalet samt det öfverskjutande beloppet kommer att såsom kapitalafbetalning å lånesumman afgå, intilldess denna blifvit till fullo gulden. 85:o Utaf högstberörda nådiga Proposition inhemtas dessutom, rörande gymnastiklokalen i Calmar, hurusom densamma föga motsvarade sitt ändamål vid ett läroverk med öfver 330 lärjungar.
Penna Domstol, som RiksRätt kallas - Constitutions-Utshottets betcinkanden. 505 las ■* deruti före ordet; Fyra dc äldsta StntsRåd, Presidenterne uti alla Rikets Collegier, högste Befälhafvaren Escadern af Ar méens Flotta, Fyra de äldsta Båd i Svea IlofRätt, Två de äldsta Råd i 'HammmarCollegiuin och KaimnarRätten, samt det äldsta Råd i hvarje af Rikets öfriga Collegier. Då antingen —. — om Tolf deruti sitta. Är Presidenten i HofRätten af laga förfall eller jäf hindrad, företräde dess ställe det äldsta Civila Stats Rudet. Denna Domstol äge åter insättande i Rikets tjenst, § 106. Finner Utskottet af dessa Protocoll att någon StatsRiådets Ledamot eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman, som i Commandomål — —» fastställd varder. Skulle ConstitutionsUtskottet ■ Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Föredragande icke med oväld m. m. Bihang till B. S. trot, 3. 'jje Sami. 39 go6 Constitutions"Utskottets betänkanden. Riksdags-Ordningen. Rättas i enlighet med redactionen vid 106 och 107 §§ RegeringsFormen. § 41* Tjenstgörande StatsMinistrar, StatsRåd, JustitiaeRåd och Justitieombudsman kunna ej säte och stämma —> men ej besluten öfvervara. 1 ryckfrihets-För ordningen. i 2. I 4'de Momentet utgå orden: "AlU manna Beredningen. Stockholm den 11 November 1825. Ankom den 11 November i8&3* Memorial till Riksens Ständer, med för* Ponstitutions Utskottets Betänkanden. 307 slag till ett ytterligare tillägg i 98 § Regeringsformen och 63 § Riks• dags Ordningen.
Enligt sakens natur och all praxis bör nemligen Examen utan omgång bestämma, både frågan om inträdet och ynglingens jemnförda skicklighet mot deras, som i verket intagas. Erfarenheten, den ock Herr von Hartmansdorff anfort, att Jury oftare friar än fäller, borde äfven afstyrka gillandet af ett förslag, som således troligen införde i Ämbetsverken sämre subjecter än hitills ditkommit. Hvad Friherren yrkat i enseende till kungörandet af Examens beskaffenhet, dess offentlighet och apstäflan* de 2 gånger om året, är redan vidtaget vid de Akademiska Civil Examina, tillhörer dessutom ett Examens Reglemente, hvilket Utskottet icke anser Riksens Ständer för närvarande vara i tillfälle att föreslå. Mera magtpåliggande är förslaget i 3:dje puncten, om blott en och samma Examen till rättegångsverken, Cancelliet och de administrativa Ämbetsverken, Bergs Collegium må hända undantaget. Innefattande en så väsendtlig förändring i nuvarande indelning af Examina, bör det efter anställde undersökningar moget öfvervägas; och får således Utskottet, så väl i anledning häraf, som af den öfvertygelse, att formerne för de Civila Examina vid Akademien och Ämbetsverken böra noggrannare bestämmas samt bringas i öfverensstämmelse imellan sig och med det åsyftade ändamålet, vördsamt föreslå Riksens Jäöglofl. Ständer, att af KongJ. Majit i un* <584 Eesv. och Ekon. Vtik. Betänka/iden* derdånighet anhålla, det Uppfostrings Committéen måtte, såsom skedt är med Student Examen, anbefallas, att göra ett underdånigt förslag till de Civila Examina, hvaröfver så val Consistoria Academics, som vederbörande verk blifva hörde, hvarefter Kongl. Majit torde behaga öfver ämnet i sin fullständighet inhemta Rikets Ständers utlåtande vid nästa Riksdag och sedan derom förordna, på sätt med värtsamhälls-skick och tidens fordringar öfverensstämmer.
Bonde-St. kan förthy icke annat än förvänta att ändtligen komma närmare ett länge efterlängtadt mål, och utber sig härtill Högl. R. o. Ad:s ridderliga medverkan. Hvad för öfrigt vidkommer de ärenden, som blifva föremål för Ständernas gemensamma handläggning, så utbeder sig Bonde-St., som ostridigt drager den tyngsta bördan i afseende på de skatter och onera, som oundgängligen erfordras för betryggande af Rikets styrelse och förvaltning, att Högl. R. o. Ad. måtte fästa ett billigt och rättvist afseende på förmågan hos folket att framgent uthärda tyngden af alla de bördor, som under tidernas längd hopat sig på denna klass af Svenska medborgare. Det gifves i landsorten icke mer än en tanka om resultatet af en stundande riksdag, och denna tanka är — förökning i skatterne. Om Om det än måste medgifvas, att sednare tiders fordringar kräfva en billig och rättvis tillökning i allmänna onera, så torde dock svårligen kunna bestridas, att icke landets framtida bestånd kräfver ett mera aktgifvande på användandet af de ofantliga inkomstsummor, hvaröfver Statsverket i närvarande stund disponerar, jemförelsevis med hvad i en föregången tid stått landet till buds. Förvissadt om att Högh R. o. Ad. jemväl härutinnan sätter Fäderneslandets sanna väl i främsta rummet, är det som Svenska Bonde-St. utbeder sig att fortfarande få vara inneslutet i Högl. R. o. Ad:s förtroende och välvilja. Hr Gr. o. Landtm, svarade: För R. o. Ad. är det alltid en liflig tillfredsställelse, att emottaga en välkomsthelsning från det Hederv. Bonde-St.., ett Stånd med oss så nära förenadt genom odlandet af Sveriges jord och genom gemensamma bragder till dess försvar. Likasom R. o. Åd. är öfvertygadt, att hos den Svenske Odalmannen oförminskad lefver qvar samma kraftiga anda, samma redliga sinne, samma frihetskänsla i förening med aktning för andras rätt, lyckönskar sig R. o. Ad., då det kan med Hederv.
Barn är tillåtet att lära och arbeta - Den 8 Junti ta på Christna Mästares Verkstäder, någon sådan frihet aldrig blifvit af dem begagnad, likasom ej eller något exempel finnes, att Judiska föräldrar, äfven i de knappaste vilkor stadde, ledt sina barns böjelse till idkande af Jordbruk, hvilket yrke, genom någon författning ej vore dem betaget; och slutligen att, sedan allt tillträde i Norrige blifvit Judar förnekadt, en dylik författning i Sverige vore lika oundgänglig, för att fastare sammanknyta den Nordiska föreningen, som instämmande med alla Patrioters önskan. 'P Herr Lindström anmärker, att Judarnc-, till en stor del, varit och ännu äro endast Cotnmissionnairer och Handels Expediter för Utländska Natoners här till förbrukning ej nödvändiga tillverkningar; att de merändels alltid varit de förste, sorn begagnat sig af alla tillfällen till inskaffandet af utländska tillverkningar; att de, i stället lör att till Jord - odlingar använda sin arbetsförmåga, ''sin imlustrie och siri här samlade förmögenhet, hindrat de inhemska Näringarnes förkofran, genom det att de underhållit och må hända äfven tillskapat en förut okänd Luxe; samt att de till sin framtida trygghet och oberoende inköpt en stor del af Hufvudstadens bäst belägna egendomar till eget beboende, hvilket skall haft den kanbaraste inflytelse på hus och hyrors stegring. Herr Stadsrnajoten och Kådmannen Limnelius, som hufvudsakligen instämmer uti hvad Her - Den 8 Juni. Herrar Stabeck och Lindström anfort, tillägger» att den Judarne tillät na fria Religions - öfning medför den allmänna förargelse, sorn Grundlagen sökt förekomma; att deras obenägenhet för åkerbruk och handarbeten härleder sig endast och allenast från läran om det tillkommande Verldsliga Riket, och att derföre nf dem ej kan förväntas någon upprigtig känsla för ett Land, som icke är deras, och för medborgare, söm ej höra till deras Stam, och att genom deras utflyttning ej någon stor förmögenhet eller högst million R:d skulle dragas utur Landet.
Af detta anslag hade åt lärarne vid nästan alla de Sladspedagogier, der undervisningen vunnit någon högre grad af utveckling, beviljats löneförhöjning lill så stort belopp, att årliga lönen, oberäknadt boställe eller hvresmedel, uppginge til! 1,000 R:dr för dem, hvilka aflagt sådana prof, som för behörighet till Adjunktsoch Kollega-befattning äro föreskrifna och för öfriga lärare till 800 R:dr. Sammanräknade beloppet af dessa löneförhöjningar belöpte sig till omkring 10.000 R:dr år ligen, och mäste under nästa statsregleringsperiod för samma ändamål åtminstone 12,000 R:dr kunna disponeras, såvida det skulle blifva möjligt alt för ifrågavarande lärarebefattningar erhålla personer med erforderlig skicklighet, och jemväl bereda löneförbättring åt lärarne vid de Stadspedagogien der undervisningen under’ den närmaste framtiden kunde vinna en hittills saknad utveckling. Af ofvannämnda extra anslag hade ytterligare 12,000 R:dr, för år räknadt, utgått till nya löner vid 12 sladspedagogier, der E. K. Maj:t förordnat, att en,extra lärare skulle för innevarande stalsregleringsperiod anställas; varande dessa Sladspedagogier följande: Söderhamn, Enköping, Hjo, Södertelge, Köping, Nora, Arboga, Hedemora, Grenna, Kongsbacka, Kongelf och Borgholm. Det årliga arlvodet för omförmälde lärare, hvilka borde hafva aflagt de prof, som för Adjunktseller Kollegabefattning vid Elementar-läroverken erfordras, vore bestämdt till 1,000 R:dr, och syntes den utvidgning, ifrågavarande skolor endast tillsvidare erhållit, fortfarande vara behöflig, såväl med afseende å undervisningens omfång, städernas folkmängd och lärjungarnas antal, som på vissa städers lage i närheten af större Elementar läroverk, hvilkas lägre klasser redan voro öfverbefolkade. Då emellertid
Det fanns en dåre i U. som bara höll på att bygga små palats av sin egen träck, han gjorde sedan små kulor av den och gick omkring och siktade och sköt på palatsen, alltid glad. Och de nickade igen till varandra och skrattade och sade: Tänk när vi blir såna! Men plötsligt lade sig en liten töcknig dimma över Davids ögon. Han slöt dem och tyckte han såg ändå, men allt var så ljust och tilltalande, ibland så strängt gråblått och så fjärran. Han log, han visste att han var i porten till haschischland. Och vinet gjorde honom sömnig. Han satt plötsligt och skrattade åt Hartman. Jag skall strax gå till Ziri, utbrast han, jag skall, du får ursäkta mig Dåre nej, stanna, vad tänker du på! Det är ju mitt i natten! Men David sprang redan ut på gatan, utan att bry sig om vännens varningar. Den kyliga luften därute eggade honom och dock fanns det en svag röst inom honom som sade att han borde akta sig för att göra en dumhet. Han beslöt att inte alls bry sig om Ziri i kväll, han skulle gå hem och lägga sig. Det var verkligen “mitt i natten“. När han kom upp fann han Terje ensam, sittande i sängen och stirrande på honom som om han varit rädd. Men han satt endast och begrundade gamla minnen och så var han hungrig och hade inga pengar. David blev genast så rörd över detta förhållande att han i sitt nuvarande tillstånd kände lust att gråta. Hastigt plockade han upp fyra tiokronor ur fickan och lade dem i Terjes hand. Ät gosse, skrek han, du får alltihop, alltihop! Och han omfamnade den stackars hungrige målaren, klappade honom och tröstade honom. Ät upp för alltsammans. Terje tog bara en av tiorna, reste sig, såg noga och prövande på David, varpå han frågade med låg röst: Säj, tycker du aldrig att ditt huvud sväller och blir så stort att det inte får plats inne i rummen? Din skojare! Nej, aldrig i världen. Varför frågar du så? Det gör ingenting. Men jag hade en farmor som vart galen, och hon bar sig åt ungefär som du, men strax innan det bröt ut tyckte hon att huvudet blev så stort att hon måste gå ut i fria luften för att få plats med det. Detta meddelande mottog
Genom detta tror Utskottet sig hafva besva. rat hvad af Johan Ericsson i ofvanbemälte måtto blifvit anmärkt; och har Utskottet i öfrigt funnit sig icke äga anledning tillstyrka antagandet af något svårare ansvar för de åtgärder, som i sistnämnde Dagrum äro uppräknade, helst den, som styrker, att desamma ho.nom till skada oftare blifvit föröfvade, jemväl är öppet att hos Dorna, ren söka, det särskildt vite mot sådana behand. lingar må utstakas, hvilket denne, med anledning af 10 Capitlet 5 §. samma Balk, äger att bevilja. Detta öfverlemnas dock vördsamt till Bik' sens 382 Den 8 Juni'. sens Högloft. Ständers närmare pröfning. Stockholm den 17 Maj 1815- På Högloft. Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar 11. F. Strömfelt. Pa Vällofliga Borgareståndets Ledamöters vägnar E. G, Holm. På Högvordiga PrestStåndets Ledamöters vägnar Joli. Olof Wallin. På Hedervärda Bonde-’ Ståndets Ledamöters vägnar Petter Jernström. A. J. Wahlstjerna. Uppläst hos samteliga Riks - Stånden den 8 Juni. Vördsamt Memorial! -Riksdags-Fullmägtige från Vesterbottn, Anders Andersson Aberg och Moses Johansson, hafva uti inlemnadt Memorial till Hedervärda Bonde-Ståndet väckt fråga om nödvändigheten af ett allmänt Stadgande eller Förklaring uti följande omständigheter: 1:0 Att, vid skeende Lagfart af Fast Egendom, Köparen ej må anses skyldig att öfver de beviljade Uppbud, jemte de Betyg derom , sorn emot fastställd lösen blifva på Köpe-Afhand lin - t) en 8 Juni; 383 lingen tecknade^ tillika särskildt utlösa bevis genom deröfver utfärdade Protocolls - Utdrag; q:o
Postverkets behållning af utrikes brefvexlingen, som år 1846 uppgick till 52,143 Rulr 2 rst och 1847 till 58,163 Rulr 12 sk. 11 rst., har, till följd af den i sednaste Revisionsberättelsen omförmälda nedsättning i taxan för nämnde brefvexling, varit mindre under revisionsåren, och utgjort, år 1848, 37,980 R:dr 42 sk. 10 rst., och år 1849, 45,164 Rulr 31 sk. 4 rst. §. 5. Antalet af med posterna befordrade karterade bref, som år 1847 utgjorde: betalda bref 3,240,217 stycken och fribref 368,818 „ Summa 3,609,035 stycken, har under revisionsåren ökats: år 1848 med betalda bref 194,658 „ fribref - 27,284 tillsammans 221,942 stycken samt år 1849 med betalda bref 259,245 „ „ fribref — 29,933 „ tillhopa 2S9,178 stycken. §• 6.
LagUtskottels Betänkande bf:o 45; och tidsspillan , utan ock med en vidsträckt , vigtig och äfventyrlig ansvarsskyldighet, ganska få torde finnas hugade eller ens vara i tillfälle att emottaga ett dylikt, af ingea förmon, åtföljdt förtroende, attom valbarheten till samma befattning , enligt Herr Peresvetoff Moraths af Herr Crusenstolpe förnyade förslag , inskränkes till de i eller nära intill LandshöfdingeResidencestäderne bosatte medborgare, som ega fast egendom för ett taxeringsvärde af minst 10,000 R:dr Banco och derjemte fyllt 30 års ålder, de valbares antal på många ställen blifver så ringa, att det i fråga varande besväret tilläfventyrs skulle nog ofta på hvar och en af' dem återkomma, och derigenom blifva alltför myckel betungande, att i de folkrikare samt i de vidsträcktare Länen en enda FormyndareKammare synes otillräcklig, i de förra derföre , att FörmyndareKammarens göromål skulle blifva mera trägna och öfverhopande , ari sned beskaffenheten af en. sålunda organiserad inrättning vote fören - LagZJtsiotiets Betänkande Nio 45.’ u ligt, och i de senare derföre, att afstandet emellan LandshöfdingeResidencestaden och Länets aflägsnare delar skulle göra Förmyndare Kammarens tillgänglighet för de aflägset boende svårare , än inrättningens ändamål medgifver, samt e,) att Johan Olssons förslag, att omyndiges medel borde af FörmyndareKamrarne insattas i de så kallade Sparbankerne , destomindre är antagligt > som, utom det att Sparbanker ännu endast på få ställen fin-j nas ] dessa inrättningar för öfrigt , såsom helt och hållet enskilde , ej stå under Lagstiftande maktens förordnande , och följaktligen ej kunna förpligtas att till förräntande emottaga dylika medel, hvilket ej eller hörer till deras bestämmelse , anser Utskottet sig icke ega skäl att med sitt tillstyrkande understödja ornförmälde förslag , hvilka dock till Rikets Högloft. Ständers pröfning vördsamt öfverlemnas.