Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad nu beträffar de boställslägenbeter, som genom den ifrågaställde nya byggnaden borde beredas, så synes anskaffandet deraf icke mer i Malmö, än i öfriga städer, der allmänna läroverk äro förlagda, böra utgöra föremål för bidrag af Stats-verket, helst beviljandet häraf för den stad, hvarom nu är fråga, ofelbart komme att föranleda anspråk å dylika bidrag till andra städer med vida mindre folkmängd, rörelse och tillgångar. Vidkommande åter det egentliga föremålet för låne-understödet, eller tillvägabringandet af ett nu saknadt hus för Gymnastik-inrättningen vid ofvannämnda skola, hafva Rikets Ständer, utan att förbise den stora nyttan och vigten af dylika inrättningar vid alla uppfostrings-anstalter, likväl icke Junnit åstadkommandet deraf lika magtpåliggande och oundvikligt, som beredandet af deri for sjelfva skolundervisningen erforderliga loeal. Från det under sista Riksdag beviljade lån af allmänna medel till utvidgandet af Carlstads Läroverk, hvilket låneunderstöd blifvit af Lunds Dom-Capitel åberopadt såsom praejudicat för det nu sökta, bör således icke kunna hemtas något giltigt skäl för ett dylikt låås meddelande till ett föremål, som jemförelsevis måste anses underordnadt. För öfrigt synes den saknade Gymnastik-localen vid lärdoms-skolan i Malmö kunna och böra, på enahanda sätt sorn vid andra sådana skolor, tillvägabringas utan Statens mellankomst, helst om kostnaden för den dertill behöfliga byggnadens uppförande inskränkes till hvad som kan erfordras för uppbyggandet af ett endast efter detta ändamål lämpadt hus.
Fordran hos lagsökte Gäldenärer för Contoret åbragte Lagsöknings-kostnader Serskild fordran hos en Gäldenär enligt Dom .. Fordran för små Sedelsvexlingen Under remiss till Banken Af Creditivet i behåll vid årets slut På Lagsökning beroende Inkomst. Influtne förskottsoch öfverräntor Utgift. Till godtgörande af de efter Itevisorernes beslut, på serskildt blad, såsom osäkre balancerade lån B Till Bankens disposition dels levererade och dels afsatte . 2:o Utlåning på Publika papper: Till Banco-Disconten för aflemnade Contanta medel och reverser . Cassa behållning Utestående Lån Hos Vexel-Banken innestående medel Tnflutne räntor . Förvaltnings-kostnader Inkomst. Bil. N;o 3 Litt. A. Sammandrag öfver de i Malmö Låne-Contors rörelse begagnade Bankens fonder, afkastning^ deraf, och dess användande för åren i83a och 1833. l:o Utlåning mot Reverser och Borgen: Skuld. Till Vexel-Bänken för begagnadt Creditiv — Låne-Bänketr, balariceräd vinst Tillgång. Cassa behållning Utestående Lån * Fordran hos f. d. Katnereraren Lindstedt för Balance På Lagsökning beroende Inkomst. Influtne räntor . Dito Lagsökningstnedel Dito livresmedel . Utgift. Förvaltnings-kostnader, enligt specification Vinst Sorn blifvit använd: A Till godtgörande af 3:ne, enligt Kongl. Majlis Nådiga Domar, vederbörande titan erhållen valuta återställde Låne-Document, hvartill medlen blifvit af förre Kamereraren Lindstedt uppburne och förskingrade .. B Till Bankens disposition levererad 2:o Utlåning på Publika papper: Dertill anslagen fond R:dr i5,ooo Skuld. Till Banco-Disconten för aflemnade Conlanta medel och ie\cisei Rikets Ständers Bank, balancerad Vinst - Tillgång. Cassa behållning Utestående Lån . • • • Uti Vexel-Banken innestående vid årets slut . Inkomst. Influtne räntor Som blifvit till Bankens Disposition levererade St.
Hvad Utsk:n för öfrigt uti förevar, betänk, tillstyrkt, hemställt och yttrat, blef härefter föredraget och uppå derom framställda propos:r af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo och bifölls Exp.Ulsk:s d. 14 denes e. m. på hordet lagda mern. N:o 12, om upphörande af utskrifningen utaf de s. k. originalexemplaren af Ulsk:ns betänk, m. m. Föredrogs ånyo l^tatslllsk:s d. 17 dennes e. m. på bordet lagda mern. N:o$ 133,'Jlfed förslag till sammaujemkniug eller vo - 382 Den 22 Januari e. m. ter.propos:r, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut ang:de statsreglcringen. Detta mern. företogs punktvis lill afgörande. l:sta punkten, ang:de arfvode ut en adjungerad ledamot eller lön åt en ny assessor i K. Svea Hofrätt. Uppå af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställda särskilde propos:r, behagade R. o. Ad. antaga Utsk:s lill Ståndet gjorda inbjudning lill instämmande i PresteSt:s uti ämnet fattade beslut, samt blcf den första af de föreslagne voler.propos. godkänd, och ansågs den sednare voter.propos. i följd af inbjudningens antagande förfalla. 2:dra punkten, angtde anslag för f nya Ledamöter i li. Götha Hofrätt. Med antagande af den till R. o. Ad. ställde inbjudning till instämmande i PresleSt:s beslut, blef den första af de i denna punkt föreslagne voter.propos:r godkänd, och ansågs den sednare voter.propos. till följd af inbjudningens antagande förfalla. 3:dje punkten, ang:de anslag för in structions-compagniervid indelta infanteriet. Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Att den fått sin plats sist, ur rätlfärdigadt af gemensamheten i rederibolaget, till följd af hvilken redarne böra först utgifva hvad de äro andra skyldige, innan de ega att utkräfva de fordringar de kunna hafva på hvarandra. Förslaget afsåg från början att åt här nämnda fordringar inrymma betalningsrätt ur fartyg och frakt framför all annan gäld. Till följd af de anmärkningar, som emot denna åsigt anfördes i Högste Domstolen, har den blifvit frånträdd, så mycket mera som det praktiska resultatet af denna förändring ej lärer blifva särdeles stort, alldenstund de fordringar, hvilka nu komma alt ega företräde framför de i § 275 upptagna, sällan lära vara af så stor betydenhet att de i väsentlig mån kunna för ringa den säkerhet, förslaget från början åsyftat, att gifva de fordringar, om hvilka nu är fråga. Då hvarje resa kan antagas vara ett afslutadt företag, som medför liqvid af alla dermed förbundna utgifter, ocb att det vore för rederiet fördelaktigt att alla dc, hvilka under resan erhållit fordringsanspråk på detsamma, så tidigt som möjligt anmälde sig till betalnings erhållande, så har man äfven ansett att de fordringar som uppstått under en sednare resa, borde i allmänhet ega företräde framför dem, som härleda sig från en äldre (§ 276). Härifrån bar undantag endast blifvit gjordt för besättningens hyror enligt sista förhyringskontraktet, emedan man åt dessa velat gifva så fullständig förmånsrätt som möjligt. Emedan en resa betraktas såsom ett enda sammanhängande företag, har ål de förmånsrätter, som, till följd af deras likartade natur, erhållit samma plats i ordningen, gifvits lika rätt, när de uppstått under samma resa, från hvilken regel man endast afvikit i fråga om bodmerilånen och de med dem likställda fordringar, af det lätt insedda skälet, alt det sednare af dessa lån räddar det äldre. Kunna, såsom det synes, nu omlörmälda förmånsrätter lätt försvaras enligt förut i svenska lagstiftningen godkända principer, så är delta deremot icke förhållandet med den verkliga sakrält, som blifvit dem tillerkänd (§ 277).
29 skiftes förrättnings slut innehafver jorden, alltid skall vara för dylik ersättnings ingifvande ansvarig; att den, som fått sig tillerkänd ersättning att utgå i penningar, varor, dagsverken eller genom rättighet att under viss tid begagna någon honom frånskiftad ega, skall, inom utgången af året näslefter det, då förrättningen slutades, låta sitt ersältnings-anspråk eller sin nyttjande-rätt inteckna i den fastighet, hvars innehafvare det åligger alt ersättningen lemna, och inteckningen vederbörligen förnya, såvida den till ersättning berättigade skall vara bibehållen vid sin rätt att ersättningen från fastigheten utbekomma, samt alt, i händelse ersättning icke blifvit gulden inom tio är från skiftets slut, för fordringsrättens bibehållande, kraf skall i vanlig ordning anställas. Enligt hvad serskilde stadganden i detta kapitel innehålla, skola ifrågavarande ersättningar utgifvas af de delegare i skifteslag, hvilka vid skiftet kommit i åtnjutande af de egolotter, för hvilkas mistning ersättningen utgår. Da således skyldigheten att ersättningen utgifva, åtföljer eganderätlen till den jord, för hvilken ersättningen skall gifvas, torde det oek utan serskildt stadgande vara klart, alt den, som innehafver jorden vid den tid, då ersättningen bör utgifvas, eller, om den icke blifvit å bestämd tid erlagd, utkräfves, skall vara derföre ansvarig. Föreskrift om intecknande af dylikt ersättnings-anspråk eller såsom ersättning tilllagd nyttjanderätt, anse Utskotten hvarken nödig eller lämplig, enär, utan dylik åtgärd, hvilken vore betungande för den till ersättningen berättigade, då han icke hade att för kostnaden påräkna godtgörelse, hvar och en kan af skifteshandlingarne förskaffa sig underrättelse om de utgifter eller undantag af ifrågavarande beskaffenhet, hvarmed ett hemman kan vara hesväradt, samt i följd deraf vid köpslut tillse, huruvida det, som förut skolat utgifvas, blifvit erlagdt.
Denna tiodubbling af skjutsafgift hade, om jag rätt minnes, egt rum under loppet af ej fullt ett decennium. Jag frågar nu blott: Kunde köparen förutse detta och värdera hemma net i förhållande dertill ? — Har ej hemmanet förminskats i värde relativt till hemman, som förut voro dermed jemförliga? och månne ej detta är ett större ingrepp i eganderätten, än om skjutsskyldige, nu befriade hemman finge deltaga i erläggandet af en måttlig entreprenadafgift? Denna börda är dessutom nu så olika på de hemman, som skola utgöra skjuts, att under det somliga blifva qvitt skjutsen för intet och andra för en ringa summa, finnas deremot de, som nödgas betala ända till 1.20 Bdr Ernt. Detta är likväl mer, än alla skatter tillsammantagne utgöra på månget hemman; och då man i tidernas längd ej så noga kan veta, hvilken i en framtid kan komma att drabbas hårdast af detta onus, torde både billighet och rättvisa fordra att denna tunga jemnare fördelas. Jag får derföre föreslå: Att E. St:r i underd. skrifvelse ville hos K. M. anhålla: 102 Den 8 November, 1:0 Att Postverket måtte frånkännas rättigheten att begagna Gästgifvareskjuts. 2:o Att, sedan nuvarande entreprenadkontrakter tilländalupit, K:s Bef:h:de måtte åläggas öfverallt låta uprätta entreprenader för skjutsens utgörande, och att, sedan summorne för alla dessa entreprenader blifvit sammanlagde, denna hufvudsumma måtte fördelas på alla Länets skjutsskyldige hemman. 3:o Att, der hemmanens bidrag öfverstege ett visst belopp (exempelvis 9 å 10 Kdr Kmt), K. M. täcktes förhöja skjutslegan för hela Länet, så att entreprenörerne höllos, genom högre skjutslega, skadeslösa för den nedsättning, som erfordrades för att ej hemmanens bidrag skulle öfverstiga ett faststäldt maximum. 4:o
Sprengtporten sednast anförde; men jag kan icke undgå att finna, att den artighet, sorn derigenom är visad opinionerna på båda sidor, likvisst har till följd i4 dagars eller tre veckors uppskof med saken, och sådant anser jag ej öfverensstämma med frågans natur att tillåta, så länge det är mig möjligt att förekomma det. Hvar och en, som kastar ögonen på listan af ärendena och den ordning, som detta mål på densamma innehar, kan mycket väl finna, huru det skulle ligga inom vissa talares förmåga, alt i andra frågor göra discussionerna så långa, att man ej på länge enligt ordningen skulle komma till denna fråga. Frih. Sprengtporten yttrande att man vid ett annat plenum skulle kunna bestämma när denna fråga boinie förekomma främst på listan, är af beskaffenhet alt i min tanke icke fullt qvadrera med hans förut tillkännagifna önskan, att den må förekomma så fort som möjligt; men som det visserligen är min önskan, att den må förekomma så fort som möjligt, så måste jag beklaga, att jag icke kan förena mig med honom. Genom en sådan liten åtskilnad i de af mig och Frih. begärda propos:r förutser jag, att den sida, hvartill jag hör, kommer att förlora; men sådant kan jag icke hjelpa, och beklagar således, att meningarne på denna sida delat sig, men sorn jag hade äran att få ordet straxt efter Hr von Hartmansdorff och då gjorde mitt förslag, och då jag ej funnit, alt delta concilialoriska förslag verkat på honom, så nödgas jag i denna fråga varn envis och begära propos. på min framställning. Vi lära härvid ej kunna undvika två voteringar, nemi. den första om contra-propos. emellan Frih. .Sprengtporten och mig, samt dea andra emellan contra-propos. och Hr von Hartmansdorffs mening. Detta har jag ansett mig höra på förhand tillkännagifva. Frih. Boye: Uti den framställning, som Gr. Posse gjort, får jag så mycket hellre instämma, som jag önskar att Ståndet ville bifalla den; men äskar Hr von Hartmansdorff eller de, som med honom länka lika, att hans förslag skall blifva ja-propos.; så är det deras rättighet, och då anhåller jag att Gr.
Detta allt welc veö stole WJ oryggligen halla och uppfylla, sä kärt det Ds wara mä att Swea Rikes Ständer och Inbyggare stola wara pligtige att deras till afgifwande Tro och Huldhets Ed emot Ost efterkomma och fullgöra. Till yttermera wiho förbinde WJ Ost härmed och bekräfte med Wärt namns egenbändiga understrifwandc och med listig Ed, att WJ allt detta obrottsligen stole fullgöra. Sä sannt mig Gud hjelpe till Lif och Själ. Bilaga lill Mern. Försäkra» att gifwak af Swea Rikcö tillkommande Konungar. WJ lös. lös. med Guds Näde, Zweriges, Göthes och Wendes Konung ete. (den öfriga titeln införes) göre wetterligt: atr font den högste Guden behagat hädankalla den fordom Stormägtigste Högborne Furste och Herre lös. lös. Sweriges, Göthes och Wendes Memorial N:o 13. 317 Konung otc. otc. eich WJ, cnugt och i k.aft afdon af Swea Rikets Ständer under don 1809 upprättade och fastställde Successionsordning efter Högbemäldc Herre uppstigit pä den Kongl. Swensta Thronell; alitsa försäkre WJ härmed högtidligen och pa det kraftigaste, att WJ
Det vore således löjligt att påstå, att icke brott mot tull-lagarne kunna begås, äfven om kustbevakningens tjenstemanna-personal skulle ökas. Men derföre blir den grundsats, hvarifrån Hr Cederschiöld utgått, icke mindre falsk, då han antagit, att icke tulllagarne kunna öfvervakas med mindre, än att man sätter man vid man utefter hela vår kust. Sedan ropen på propos. förnyats, blef öfverbiggningen förklarad fulländad, samt motionen tillika med nu afgifne yttranden remitterad till Bevilln.Utsk:t. Till sistnämnde Utsk. remitterades jemväl Hr af Georgins, Evert, d. 1 d:s bordlagde och nu föredragne motion, ang:de förändring af Tulltaxans bestämmelser ronde artikeln Salt. Föredrogs Frih. Posses, Johan August, d. 1 dis bordlagde motion om åtgärders vidtagande till befrämjande af Sabbatens helgd. Frih. Creutz, Steffan: Jag har ej kunnat underlåta att yttra några ord i afs:de på denna vigtiga fråaa, som äfven under förra Riksdagen utgjort föremål för B. o. Ad:s öfverläggningar. Till en början ber jag att få nämna, att jag icke kan gilla tendensen i ifrågav:de motion; ty genom densamma skulle en alltför stor och restriktiv inskränkning göras i både den kristliga och medborgerliga friheten. Motionären tyckes utgå från den H. Skrift och grunda sin mening på 3:e budordet, som lyder; »Tänk på att du helgar hvilodagen.» Detta budord, utgifvet på Sinai berg, flera tusen år efter verldens skapelse, jemte de öfriga så kallade »Stentaflornas lag», gällde då som nu »endast för Judarne», hvilka än i dag fira den 7:e dagen, som var Lördagen, såsom det heter i Skriften, »som ett tecken mellan Gud och Israels folk, emedan Gud på den dagen utförde dem ur den Egyptiska träldoraen.
Det är inte mindre än tre lyckligt afslutade o c h två tillämnade äktenskap, som äro på väg att ohjälpligt omintetgöras g e n o m denna fula benägenhet hos en vacker liten fru, m e n allt slutar dess bättre m e d försoning, harmoni o c h kyssar. F r ö k e n Widell g ö r den svartsjuka lilla ofridstifterskan så lustigt o c h intagande lifligt, att man egentligen aldrig kan bli riktigt ond på henne, o c h hr Palme sekunderar henne ypperligt som den stackars plågade mannen. Föröfrigt må nämnas fruarna Fahlman o c h Byström, fröken Bäckström samt hrr BaicJcström o c h Ekelund, hvilka samtliga göra sin sak förträffligt. Stycket är onekligen bland de muntraste i sin muntra genre. Och likväl skall den blifva Oss alla dubbelt kär, Ty midt i snön den minner Om vårens dag så skär! Haf För För När tack för k n o p p e n s löfte, allt hvad b l o m m a n höll, allt hvad frukten skänkte, kalkens blomprakt föll! Haf tack Haf tack Haf tack I hvilken från barn o c h barnbarn, du Farmors M o r! Wilh. Nyström. Jane Hilding m o t t o g s i tisdags middag i audiens af konungen, s o m till h e n n e öfverlämnade såväl medaljen Literis et artibus som konungens fotografi, försedd med smickrande på- skrift. Jane Hading-föreställningarna. Den lilla enaktskoniedi af Paul Alexis, som inleder detsamma och bär det långrandiga n a m n e t: » Den man inte gifter sig m e d », är emellertid en både spirituel o c h känslig utläggning af det äkta parisiska temat, hur en » fri » förbindelse g e n o m vanans och kärlekens makt till sist kan smidas till en » äkta b o j a ».
Grefve Gyllenborg„ Johan Henninge hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande:. Under åberopande af de anmärkningar jag vid Högloflige Statsoch BancoUtskottens första Betänkande framställte, och som blefvo till Utskottens granskning remitterade, anhål - Den 6 Junit f. m. 221 ler jag, att i korthet få utveckla min mening ytterligare i de omständigheter, hvari Utskotten icke ansett sig äga anledning, att fästa afseende å dessa anmärkningar, som hade lånerörelsen egentligen till föremål. Jag har ansett Riksens Ständers sammankallande hafva haft tvenne åsyftanden* dels att söka hjelpa penningeförlägenheten i allmänhet, dels att genom de fallne FilialDisconternes utredning förekomma de i Disconterne gäldbundnes undergång. Hvad det förra angar, förnyar jag mine förra yttranden, att nemligen penningeförlägenheten egenteligen uppkommit genom Allmänna utskylders öfverdrifna tillökning i synnerhet sedan 1812, och att det tydeligen faller hvar man i ögonen, att då större penningesummor, än förr varit vanligt, i Provincerne blifvit uttagne, utan några anstalter, att de samma i andra vägar till samma orter kunna återkomma, måste deraf blifva en följd, att, utan förändrade förhållanden i dessa afseenden, och således nedsatte utskylder, skall penninge-förlägenheten i de, genom skatter, utblottade Provincerne, icke allenast förblifva som den är, utan ökas, utan afseende på de tillgångar, som
Må vi lära våra barn, att hvar människa, hon vare ung eller gammal, ja, så snart hon blifvit en medveten varelse, äger plikter, om dessa ock till att börja med endast bestå i att gå små ärenden från mamma ut i köket! Må vi praktiskt innöta hos dem så- dana heliga bud som dessa: Den där två kjortlar hafver, han gifve den, som ingen hafver! Arbetaren är värd sin lön. Hedra fader och moder! Gif käjsaren hvad käjsaren tillhör och Gud, hvad Gud tillhör, o. s. v. Icke vill jag hafva uttalat ett sådant öfverord, som att allt ondt härmed genast vore afhjälpt, men förvisso skulle en rätt god dam därigenom sättas mot den destruktionens störtflod, som synes hotfull för vår samfundsordning. » Barnet är mannens fader », och två forntida vise, hvilka omskapade sina nationer till den tidens främsta, riktade sin förnämsta uppmärksamhet på barnens uppfostran. Men för att kunna regera väl måste vi uppfostra oss själfva så, att våra barn, i stort som smått, må kunna se upp till oss och vörda vår styrelse så väl som våra lärdomar och efterdömen. I vimlet, Stundom i skymmande sommarnatten ljuda i drömmen toner frän förr, susa som säng öfver stilla vatten, klappa så sakta på hjärtats dörr ... Fallström.) Stockholm på den välkända restauranten en midvinterdag, när skymningen i fönsterrutorna förde en fåfäng strid med de elektriska lågornas segerrikt strålande oceller. Middagen pågick som bäst, å la carte, charmant som vanligt, och uppassarne serverade oupphörligt aptitligt doftande rätter, hvilka under gästernas lifliga samspråk inmundigades med tydlig belåtenhet öfver tilllagningen. Det var verkligen en ovanlig tillströmning af folk den dagen, man måste vara riktigt påpasslig for att kunna få tillfälle att » vika ett bord » och för att sedermera kyparen ej skulle fullständigt negligera ens hungriga tillvaro vid det där bordet; man måste ofta nog » vänta ut » de mättade för att få slå sig ned och studera matsedeln — som vanligt var det j u hufvudsakligast ungkarlar, hvilka träng des där vid borden: officerare, jägmästare, jurister och andra.
Vid 15 § anmärker jag den uppenbara orättvisan och hårdheten, att ingen preskriptionstid är satt för åtal å embetsmäns förbrytelser, då de i lagen beläggas med högre straff än böter, helst andra nationers strafflagar, t. ex. den Fransyska och Badiska äfvensom Preussiska lagförslaget af år 1847 ej göra ett sådant undantag, och Lagberedningens förslag i kapitlet om embetsmän är vida strängare, än vår nu gällande lag. 9 Kap. 3 §. I stället för hänvisningen till kyrkolagen, som just nu undergår en omarbetning och som man derföre ej vet, hvad den kan komma att inne hålla, bör här intagas den vanliga straffbestämmelsen af landsförvisning för bägge dessa slag af religionsbrott, enligt Herr Schlyters i Lagberedningens protokoll afgifna och väl motiverade reservation. Se pag. 146. 21 Kap. 9 § handlar om otuktsbrott mellan ogift man oah ogift qvinna, och svarar sålunda mot 53 Kap. 1 § M. B. af nu gällande lag, jemförd med Kongl, förordningen af den 10 April 1810. Men den senare författningen bestraffar qvinnas öfverträdelse med enskild skrift och böter, som för hvarje gång fördubblas. Efter detta lagförslag åter blir qvinnans otuktsbrott, äfven om det oftare upprepas, lemnadt alldeles strafflöst, så framt hon ej kan dömas för skörlefnad enligt 11 §. Men faran af att göra qvinnan straffri för deltagandet i mannens osedlighet, visar konkubinatet. Jag föredrager här den redaktion af ofvannämnda § som är uppställd i Herr Schlyters reservation (Lagb. prot. p. 156), ehuru den bestraffar qvinnan endast för fortsatt oloflig sammanlefnad. Vid slutet af detta Kap. intogos straffbestämmelser mot 2:ne af de i Herr Richerts reservation angifne osedlighetsbrott. Men det lika nödvändiga stadgandet emot fylleri uteslöts.
Till frågan om den kostnadsfria undervisningen, af August Strömbäck . v .. 21. Den senaste danska politiken, af A. Cantor ... 40. I tegel, i lera och på duk, af Claudius 52. Om realism, af Aug. Strindberg ' 104. Tredje ooh fjerde häftena. Nytt och gammalt i literaturen. Med exempel ur hr C. D. af Wirséns författarskap, af A. Haraldson .. 1. Emilie Zolas författarskap, bedömdt af Albert WolfF. Med särskild anledning af ” Bättre slödder ”, af C. Björkman 13. Från Italien: 1. Den politiska pånyttfödelsens af spegling inom tidskriftsliteraturen. Originalbidrag till Dagens Krönika af Angelo de Gubernatis (öfvers. från förf: s italienska handskrift 23. Ett blad ur den nyare italienska skönliteraturen. Originaluppsats. för Dagens Krönika af Alfredo Mazza (öfvers. från forf: s italienska handskrift af H. Sandström, med poem, öfversatta af Edv. Fredin). 53.ft Från England: Sid. Den irländska frågan. Originalbidrag till Dagens Krönika af M. E. Harkness (öfvers. från forf: s engelska handskrift af A. F. Akerberg . 51. Bernhard von Beskow om Tegnér m. fl. uttalanden i bref till landshöfdingen frih. Ridderstolpe .. 78. Kungliga barnsöl och en kunglig risbastu ... 87. Nya bidrag till H. C. Andersens karakteristik . 97. Från Ryssland: Nihilister nas edsförbund. Ofversättning åt Dagens Krönika från ryskt manuskript ... 195. Episoder ur Fr. Crusenstolpes lefnad. Derjemte en minne^runa 113. Något om den politiska stämningen i Norge. Studie af C. Den danska politiken af A. Cantor ... 171. Odette. En oppositionel teaterstudie, af P. Staaff ... 184. Anekdoter och karaktersdrag: 1. Huru polisen och magistraten i Malmö förhöllo sig på 1760-talet 194.