Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom att dägsverksprisen, på sätt n}rss är anförd t, äro beräknade till lägre belopp, än hvartill de sannolikt komma att uppgå, förekommer härvid i öfrigt: att icke något blifvit beräknadt för baracker åt arbetsmanskapet; att likaledes icke någon kostnad, är upptagen för kokanstalter, sängkläder och sjukvård; att det för oförutsedda händelser afsatte belopp 15,835: 3'j: 2. är 110g ringa; alt för åtskilliga behöfliga. instrumentalier, -soni icke å Flottans förråd kunna vara alt tillgå, äfvensom för vissa machiners förfärdigande, något anslag icke blifvit beräknadt; att rörledningen är föreslagen att läggas öfver de gamla broarne vid Carlskrona, men icke någon utgiftupptagen i förslaget för rörledningens flyttande sedermera, då de gamla broarne komma att borttagas; att icke någon kostnad är beräknad för vattenledningens utgrening i staden, och hvarförutan staden ej kan åläggas uppfylla sin förbindelse att, sedan vattenledningen är verkställd, årligen till dess underhåll betala i,5oo Rdr; att, i afseende på den till förelagets framtida underhåll behöfliga personal, allt för låg summa är upptagen; samt att Icke något blifvit beräknadt, hvarken för uppfordringsverkets och rörledningens vidmagthållande i fullständigt skick, eller för reservoiren och brunnarne. Af allt detta visar det sig i Utskottets tanka ganska påtagligt, att dea för ifrågavarande vattenlednings fullbordande caleulerade summa är al)t för lågt beräknad, och sålunda blifver till företagets fullbordan alldeles otillräcklig. I öfrigt och om räntan på det i oeh för vattenledningen erforderliga capital tages i beräkning, blifver det uppenbart, att den föreslagna vattenledningen medför vida större kostnader för de dagliga vatten - Sta.t.s~ Utskottets Memorial No 158». 5 Behofvens fyllande, än hvartill desamma nu uppgå; hvarjemte Flottans egne angelägna arbeten tvifvelsutan skulle komma att, till skada för det allmänna, betydligt eftersättas.
De i 1823 års BevillningsFörordning gifna föreskrifter örn värdering af fastighet i Stad fortfara, med den förändring, att minimum af värde är det, hvartill hus blifvit i allmänna inhemska BrandstodsBolag till försäkring antaget; derunder nedsättning på intet vilkor må ega rum. Denna Grund godkändes af Ridderskapet och Adeln. i3:de Grunden: Att Bergverken, med alla derunder inbegripna och dertill räknade eller dermed jemförliga Manufacturier, Verk och Inrättningar på landet, böra uppskattas efter de uti 1823 års BevillningsFörfattning stadgade grunder, med uttryckligt tillägg i afseen - Den 26 Jun ii f. m. 35 de på Stångjernsbruken, huru jernets rätta verkliga värde hvarje år skall bestämmas, huru uppskattning skall ske för de till Bruk börande masugnar och grufvor, som ligga i annat taxerings-district än sjelfva Bruket, samt att den afkastning af malm och tackjern, som vid Stångjernsbruk tillhöriga grufvor och masugnar kan uppkomma, genom försäljning af den malm och det tackjern, som brytes eller tillverkas utöfver Brukets egna behof, behörigen beräknas vid bestämmandet af Bruksegendoms värde. Hvilken Grund, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln antogs. i4:de Grunden: Att, i stället för ordalydelsen 1 2 Art. 4 : "Masugnar, så vida de ej ingått i vär ”det af den egendom de tillhöra,” det härom i nya BevillningsStadgan skulle heta: •”Masugnar och andelar deruti, hvilkas tillverkning försäljes, så vida de nemligen ”icke ingått i värdet af den egendom, hvarunder de lyda.” Bifölls. i5:de Grunden: Att, i stället för orden: ”Grufvor an”dre, ” som finnas i 3 Art. 4 §• Pag* 33, bör det heta: ”Grufvor och Grufvelotter ”andre.” Bifölls. 3* 36 Dc-n 9,6 Junii f. m. f I iG:de Grunden:
Nästan hela den tid, som gått förbi, sedan du sist hörde någonting ifrån mig, har jag tillbringat i min mors sjukrum, och det är först nu, sedan vår skicklige doktor förklarat, att all fara är öfver, som jag vaknat upp till medvetande af, att det utanför dessa väggar, där min mor kämpat mot sjukdom och död, finnes en stor vid värld, hvarest tusende andra intressen gjort sig gällande — under det att jag här haft blott ett enda — att göra allt hvad på mig ankom för att rädda min dyra mor åt lifvet. Under tiden har jag många gånger frågat mig själf: Ä r då lifvet värdt en sådan kamp? lo Hvarför hålla vi fast därvid med hvarje nerv i vår varelse, då det ändå så ofta bringar oss idel sorger och missräkningar? Hvar3 cl g Ä B sKedigeras af Sophie * 9 a Bidrag Q mottagas med Linge. tacksamhet. H JU £0 I — • _p * » Oq tv " ca o o rt• * c * - o •1 W " o ta: » ij • * O: M C * ^ S &gt;- » • EJ fi ta M K t »: O: H, När sin vredes öfverfulla skålar Högre makter plötsligt gjuta ner; När din horisont i svart sig målar Och blott tårar du omkring dig berr Då skall ingen för dig kunna vara En beskyddare och vän som jag, Som med spändt intresse vill bespara Dig, om möjligt, hvarje obehag. För det spel, som högre rådslag drifver, Så jag varit utsatt år från år, Och jag tätt som oftast nog det blifver — Tänker jag — så länge världen står. Ofverhufvud taget skall du finna Säkert i min hela karaktär Något öfverspändfc — men så besinna, Hvad min hela lifsuppgift j u är 1 Säkert är jag något oumbärligt — Därför också (fastän i mitt kall, Lifvet ofta syns mig vedervärdigt) Jag väl knogar med i alla fall. — Om du ohållbar min ställning finner, Kan du taga f-önder mig min vän, Och af delarno, som då du vinner Kan du sedan sätta h o p i g e n: — Hvad, i stället för att muntert brinna, Veden göra sägs, när den är sur.
Ty att kaffepannan puttrar på hvarje spisel från Ystad till Haparanda i denna vecka, att festbord klädas, att blomsterbutiker och trädgårdsmästare plundras på rosor och liljor, på resedor och penséer, det kunna vi taga för afgjordt. Boklådsdiskarne ha varit belägrade af köpare till allehanda mer eller mindre symboliska kort. Det har nu en gång blifvit ett mode att gifva bort gratulationskort — det är dumt, liksom de flesta moder, IDUN 228 men det är nu en gång så, och få h a kurage att bryta med dumheten. Man h a r skyndat till lilla tant eller söta kusin och » bedt tusen gånger om ursäkt, att det var så litet », men man har aldrig rellekterat öfver, att ett par handskar eller ett p a r alnar krås varit mera behöfliga än den lilla kolorerade papperslappen. Dock, bort med kritik, när det gäller damerna! Hemmens göromål ha fått hvila, namnsdagarne få aldrig försummas; förr försumma männen ett riksdagsmannaval än fruntimmerna en namnsdagsgratulation. Men det är också sant, att de förra ej få traktering af kaffe med dopp och vin och tårta, hvem vet, kanske de voro ifrigare då. Nå, låtom oss se, hur det går till i fruntimmersveckan på gammalt svenskt vis. Kaffeborden stå ordnade. Kakan, med festföremålets namn i dragant, är skuren, brödkorgarna rågade af bisquiter och hembakade pepparkakor, blomdoft uppfyller rummet, och dagens drottning primär i afvaktande hållning i soffan. Det ringer, och in troppa så småningom släkt och vänner, alla med de behagligaste leenden och varmaste lyckönskningar. Flere blomglas måste framtagas, det liknar sig snart till en hel blomsterträdgård, och ljuf är luften man andas. Man krusar, urskuldar tackar och ler, man tager plats kring det inbjudande kaffebordet, samspråket blir lifligare, rösterna blanda sig med hvarandra, och snart är allt ett enda surr. Små tilldragelser och minnen från föregående namnsdagar repeteras, minnet af de kära hädangångna väckes till lif, och ögon tå- ras för att snart åter skimra af dagens glädje.
— Handarbeten. — Bakning. — - Hvarjehanda. — Huskurer. — Läkareråd. — Frågor. — Svar. Emilia Forsbergs Kungsgatan kommissionsbyrå, n:r 7, L i n k ö p i n g. PLATSSÖKANDE. nen, ner e l. äldre varlig », korresp. Talar o. skrifver gar besvaras a f frkn o. Wästfelt, s o m genomgått W a l - skolan, önskar minderår. till DIVERSE. Stockholm. [31G] Lärarinna, språk, S v a r t. » A l l - (G. ledigt d e nämda Hedda Vattugränd, Betyg Ö r e b r o, p. r. hushållsbestyr. Upplysningar 3 Klara (&amp;. fullt flickor musik Doktor A. Afzelius X i i l l a p l. r. företrädesvis mago c h hudsjukdomar. Praktiserar 1 j u n i — 1 sept. v i d H vattenkuranstalt. En ung 8-klassigt pl. flicka, skolämnen, språk önskar till o c h musik. Svar Emot fritt ung att gå flicka frun till h ä n d a bestyr. [34] plats f ö r hvarjehanda afvaktas till 1 1 Med. » Verksam », Med e v i, p. r. D:r E R N S T Ö g o Ett bättre, 25-årigt önskar kande, kan sköta märkt och således ett hus barn härå J Mal vina », linnesömnad äfven undervisa Reflekterande kunna i torde sända S k ö n vik, p l a t s n u e l l e r till SALÉN, a r e. familj att hösten vara sömnad m. m. kunnig matlagning uti finare i nå- frun b e - adresseras redaktion. D e n sökande handarbeten o c h bakning. kommendationer. Verkställer [315] bildad hjelplig svar, p. r. ung, anspråkslös önskar åtaga handarbete. till h ö s t e n. göromål. finare sig l s o m i flere år förestått e t t större hushåll, och n [3 1 2] Bostad: mer 10 — 11. BarnsjukBehandlar företrädesvis vivre. r. vid o.
Jag har visserligen intet emot en sådan inventering; tvertom tror jag den för Artillerie-materielen kunna blifva på sitt sätt ganska nyttig; jag anser blott för min pligt att härvid upplysa StatsUtskottet och hvar och en som ej derom har kännedom, att sådana inventeringar fordra, om något nyttigt derigenom skall uträttas, en betydlig tid, understundom flere månader för härvarande större förråd; samt att, utom hufvudförråden i Stockholm, Jönköping, Götheborg och Christianstad, finnas 10 mindre dylika, spridde öfver hela Riket, öfver hvilka aila granskningen, för att blifva nöjaktig, måste utsträcka sig. Jag inser således ej, huvu StatsUtskottet skall, jemte dess öfrige göromål, kunna under Riksdagens lopp bestrida en sådan undersökning och derigenom rättvisa den ädle Friherrens visst iöke obilliga begäran. Emedlertid om det låter sig göra, skall det vara mig ganska kärt; jag fruktar likväl, att det är overkställbart. Ilvad slutligen beträffar Friherrens begäran genom StatsUtskottet ”om en sträng ”och noggrann undersökning till vinnande ”af upplysning om den starka slitning Artilleriets Materiel under den förflutne litlen kan hafva varit underkastad,” så kan visserligen en sådan upplysning till en del genom Förrådernes inventering erhållas, så 9* l3i Det) 29 December f. ra. mycket mer som man derigenom skulle kunna vinna den öfvertygelse, att persedlar ofta blifva bristfällige utan att begagnas; såsom fallet verkligen är med många Artillerie-efFecter t. ex. trädbeståndsdelarne, hvilka murkna och sönderspricka, jernbeslaget som förrostar, och läderpersedlarne, hvilka genom ålder blifva sköra och sönderfalla. Men med all aktning för StatsUtskottets economiska, vetenskapliga och militäriska insigter, tviflar jag dock att detta Utskott äfven genom en sådan undersökning skall blifva i stånd att rigtigt bedomina ämnet, i synnerhet som ofta det är svårt nog för sjelfva Artilleristerne att förklara, huru det varit möjligt, alt den eller den persedeln så hastigt kunnat söndergå eller förslitas.
Bondeståndet af Riksdags fullmäktigen Per Östman vackt motion, angående förändring uti ålagd postföringsskvldighet för tvänne hemman i Säbrå socken af Wester-Norrlands län. Ståndet, som ansåg omförm alda motion tillhöra Bevillnings-Utskottets handläggning, lade memorialet till handlingarne. N;o 8, angående riksdags-kostnadernas bestridande. Bifölls. N:o 9, angående godtgörandet af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns ökade riksdagskostnader. Bifölls. N:o 10, angående förskott å aflöningen för den hos Riks-stånden och Ut skotten anställda betjening. Bifölls. N:o 12, med återlemnande af en utaf Riksdagsfullmäktigen Nils Persson från Calmar län väckt motion om postföringens bestridande medelst entreprenad, å postverkets bekostnad. Ståndet, som ansåg ifrågavarande motion tillhöra Bevillnings-Utskottets handläggning, lade memorialet till handlingarne. N:o 15, med återlemnande af Riksdagsfullmäktigen Olof Larssons motion, om befrielse för posthemmanen i Medelpad och Helsingland från postförings-skyl digheten, emot åtagande att utgöra onera i likhet med andra slags hemman. Ståndet ansåg omförmälda motion böra till Bevillnings-Utskottets behandling öfverlemnas och lade memorialet till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och lades lill handlingarne Banko-Utskottets Memorial, N:o 5, med öfverlemnande af Banko-fullmäktiges till Uts-kottet afgifna Berättelse. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Kontrakts-prosten Rundgrens, den 29 sistlidne November bordlagda, motion, angående större frihet i fråga om bestämmande af grund för utgörande af församlingsoch kommunal-afgifter.
Om så är och blifver, torde det vara klart, att Upsala banan också är en bland dem, för hvilkens utförande enskilda bolag kunna bilda sig, de der, med något mindre anslag af Staten, kunna verkställa företaget, utan att behöfva betunga Statsverket. Frih. von Kraemer har vidare sagt, att Stockholms stad borde få godtgörelse för den orättvisa, som sednast församlade 11. St:r begått emot densamma. Jag kail icke finna någon orättvisa vara begången. Stockholm är visserligen Eikets hufvudstad, men denna stad är omgifven af vatten, och jag tror att ändamålet med jernvägars anläggning är att åstadkomma kommunikationer, der sådana icke förut finnas och der de behöfvas. Stockholms stad kan dessutom få en godtgörelse, då frågan om bangårdar förekommer, hvilka naturligtvis utvisa, att Stockholm kommer att erhålla jernvägar. Utom dessa skäl, har jag ännu flera andra att anföra för min åsigt. Innan frågan om jernvägarnes dragning söder eller norr om Mälaren till Orebro blir afgjord, är det nemi. svårt att afgöra, om banan till Upsala bör gå öster eller vester om Sigtuna-fjärden. Har man underlåtit att bestämma sig i förra fallet, måste man också dröja med sina beslut om anslag till Upsala-banan, intilldess det blir afgjordt, hvilken riktning hufvudbanan bör få. Då i alla fall Stockholm kunnat vänta på erhållandet af en jernväg, måste detta ännu mera böra vara händelsen med Upsala. Denna stad har sjökommunikationer under sju månader af året, och under denna tid har Upsala en lätthet i afseende både på passagerareoch godstrafik, som icke står öfriga orter inom Riket till buds. Härtill kommer att fråga är väckt om universitetets flyttning från Upsala till Stockholm. Blifver denna fråga en gång afgjord till förmån för Stockholm, är det naturligt, att förbindelsen mellan de båda städerna icke blir på långt när så vigtig som nu. Jemförom nu förhållanderna mellan den trakt, hvarigenom banan till Upsala skulle föras, och öfriga delar af Riket, t. ex. trakten omkring Wettern. Der företer sig en bredd af landet af 30 mil, utan kanaler, sjöar eller segelbara floder.
Ett annat skäl för den af professor Bergfalk föreslagna förändringen finnes uti den klagan presterskapet vid riksdagarne och Consistorierna emellanåt pläga föra öfver de mångfalldiga verldsliga bestyren, hvarmed de äro öfverhopade , och hvarifrån de genom professor Bergfalks förslag skulle blifva lindrade. JDe presterliga myndigheterna hafva ock understundom, och oaktadt deras bedyrande af motsatsen, svåra frestelser att befatta sig med verldsliga angelägenheter, äfven mera än vederborde. Till bestyrkande deraf kan jag åberopa hvad mig sjelf vederfarits i egenskap af Landshöfding. Ehuru brandstodsfrågor , enl. sockenstämmo-förordningen, tillhöraLandshöfdinge-embetets befattning, så utfärdade likväl ett Consistorium befallning till presterskapet i en del af länet, att hålla sockenstämmor, för att förmå dess innevånare biträda en brandstodsförening i Östergöthland, hvaraf deras dragande från en annan dylik, som i deras eget län förehades, Don 12 Februari e. ra. Lief en följd. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 - zoi 'rrkmfumt af prokocollet, hållet uti Riksens Stttn-ees Osconomie - Utskott wrö Ritsdagen i (norrkoping ar iZoo. Den 2:dra Maji. ' kr^tocc-IIornsb läsning fortsattts tils fragan om flyktni gsttdcn för Tjenstehjon, hwarwid Herr Leiinre^närg. on Luesebölä aflemnade följande skrifceliga utla. tande: Jag sär härmed til Hoglofliga OLconomi^-Utskottets kror.-coll ödmjukast tillägga de grunder, hwarpa jag trott mig böra yrka flvttningstiden at bestämmas i medlet af Jinii manad.
N:o 36, i anledning af väckte motioner för bibehållande af allmogens valfrihet vid klockares tillsättande i Skåne, Halland och Blekinge; Prot.-Utdrag den 1 Mars 185i. 171 N:o 37, i anledning af väcki motion om bestämmande af klockares i Lunds stift undervisnings-skyldighet; N:o 33, i anledning af väckt motion, i afseende å de inom Lunds stift såsom klockare anställde prestmans tjenstgörings-skyldighet i deras förstnämnde egenskap; N:o 40, i anledning af väckt motion om upphörande af föreskrifven kontroll, i afseende på sallad lax och smör, som sjöledes föres från hamn i Norrbottens eller Vesterbottens län till annan inrikes ort; N:o 41, i anledning af väckt motion om inrättande af ett postkontor vid Säthälla gästgifvaregård i Jönköpings län; N:o 42, i anledning af väckt motion om tilldelandet af fri och obegränsad smidesoch vågförings-rätt åt alla inom bergslag privilegierade smides-verkstäder; Nto 43, i anledning af väckt motion om upphörande af mätarepenningar för stenkol, som till riket införas; Nto 45, i anledning af väckt motion om rättighet för hvarje socken, som kan aflöna egen prest, att varda med en sådan försedd; Nto 46, i anledning af väckta motioner, dels om åtgärders vidtagande för beredande af tryggad åbo-rätt till stomhemman samt annexoch mensal-hemman, och dels om före skrifters meddelande, i afseende på bortstädjande af sistnämnde slags hemman; Nto 48, i anledning af väckt motion om Löfsta och Sättra hemmans skiljande från Färentuna härad samt det förras förening med Sollentuna och det sednares med Svartlösa härad; och Nto 49, i anledning af väckt fråga om en fyranläggning å klippan Björn. S. D. Till handlingarne lades Kongl. Majtts nådiga svar af den 27 sistlidne Februari uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående riksdagens förlängning. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utkottets nedannämnde utlåtanden:
Vid sistlidna riksdag beviljade Rikets Ständer ett låneunderstöd af 48,000 R:dr för sänkning af sjöarne Solgen, Ass-sjön, Hafravikssjön samt Ingarps ochKopparpssjöarne med flera vattendrag inom södra Wedbo härad af Jönköpings län, under vilkor, bland annat, att arbetet skulle i sin helhet utföras i öfverensstämmelse med den uppgjorda planen, enligt hvilken hela kostnaden beräknats till 96,750 R:dr. Emellertid hade vid en förliden höst af vederbörligen förordnad landtmätare med gode män verkställd uppmätning och taxering af den vattendränkta mark, som genom sänkningsföretaget skulle torrläggas, den utredning vunnits att, hvad särskildt beträffade de arbeten, som i nämnda plan blifvit till utförande föreslagna dels mellan Nifsarpsoch Hafravikssjöarne och dels från Nifsarpssjön till Qvarnarps qvarn och för hvilka arbeten kostnaden beräknats till 15,969 R:dr, förbättring af jord till endast 50 tunnlands vidd skulle erhållas samt att till följd häraf, och då denna jord dessutom icke vore för odling lämplig, den vinst,^som genom denna del af arbetet uppkomme, icke på långt när motsvarade berörda kostnad, hvarförutan åtskilliga vid Thorsjö egendom efter tiden för arbetsplanens uppgörande utförda parkanläggningar och kanaler skulle genom detta sänkningsarbete i betydlig mån skadas. Deremot hade uppmärksamhet fästats derå att vid Mellby, omkring 5,000 fot från Solgen, funnes en göl, omgifven af omkring 200 tunnland kärr och mossar, hvilka ej kunde torrläggas, om ej gölen sänktes i förening med Ståts-Utskottets Utlåtande J\S 88. 5 sjön Solgen; att vidare en på 4,000 till 12,000 fot från sistnämnda sjö belägen madsträcka å Norrby, Björnåsa, Mosskulls, Prestorps, Weka, Espenäs, Kräppehults och Spakarps egor af ungefär 180 tunnlands vidd ej kunde komma i åtnjutande af sänkningens fördelar med mindre än att en afloppsgraf genom densamma upptoges; äfvensom att de två, å Ingarps egor belägna s. k.
St. beslutat skola utgöra dess grundfond, måtte till Riksg.cont. öfverlemnas, så får jag dock deri föreslå den ändring, att först utsattes en bestämd summa, som man med säkerhet kan påräkna, och sedan att den utgår på 5 år, med \ hvarje år. Då kan Banken genast i sin rörelse använda de dels redan utöfver grundfondens belopp besparade vinstmedel, dels linder detta år inflytande, som eljest skulle amorteras och ytterligare minska den redan under första halfåret sä betydligt minskade sedelstocken. Jag får sålunda föreslå den förändring uti Hr Nordenanckars motion, nemi.: alt å Bankens besparade vinst för åren i83o t. o. m. i834, eller den s. k. reservfonden, en summa af 900,000 r:dr b:co anordnas att med r:dr 180,000 i början af hvardera åren af 1835 t. o. m. i83g utbetalas till Riksg.- cont., dock på så sätt, att 0111, vid 1834 åi'S afslutade Bankens hufvudbok, detta öfverskott, efter afdrag af de 600,000 r:dr, hvarmed R. St. ansett Bankens grundfond böra ökas, icke skulle uppgå till 900,000 r:dr b:co, i förhållande derefter denna anordning nedsättes genom minskning i den summa, som år i83g kommer att utbetalas. Det är alldeles icke troligt, att öfverskottet icke skall uppgå till förenämnde belopp eller 900,000 r:dr; men då 1834 års bokslut ännu icke är uppgjordt, har jag ansett en förutsatt möjlighet deraf höra till bestämdheten i föreskriften. För öfrigt får jag upplysa, att, ehuru anordningen af de 180,000 r:dr utgör en disposition på de öfverskott, som Banken kan äga vid innevara års slut, densamma likväl icke kommer att utgå, förrän Banken i nya vinstmedel förvärfva! 3 å 4 gånger så stor summa, hvadan Banken således till sin säkerhet har en ytterligare fond utöfver den, R. St. ansett nödig.
Den med Ullmagasinet i Norrköping förenade ullsorrerings-an stalt har blifwit utwidgad och i sednare tider mera än förut begagnad. Om fabrikerna och manufaccurerna lemna de af Commerce-Col-Fabrikör och legium för hwarje ar afgifna och genom trycket allmänheten meddelade berättelser tillfredsställande upplysningar. Under den sedan sista Riksdag förflutna tiden har wärdet a tillwerkningarne wid de egentliga fabrikerne, som ar 1834 utgjorde 72 11,288,324 R:dr, efter samma grunder beräknadt stigit lill 13,090,089 R:dr. Uti flere grenar af fabrikerne hafwa nya och förbättrade machinerier blifwit införde, äfwensom flere nya werkstäder för machiners förfärdigande äro anlagde. Twänne tillwerkningar af större omfattning, papper och bomullsgarn, lemna bewis, att fabriker kunna inom Riket trifwas och förkofra sig äfwen under medgifwen täflan med andra länders tillwerkningar af samma stag. Inhemska tillwerkningen af papper, som är 1828 utgjorde 93,160 ris och ar 1834: 178,846 ris, har för 1838 stigit till 217,960 ris och lemnat tillgäng för export.