Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lybeck »74 De n 7 Mai s c. m. en nödvändighet, i hvilket afseende 2.‘ne af anne'ens officerare dit beordrades, hvilka, efter något vistande derstädes, förgäfves bemödade sig att anskaffa hästar till denna transport, såsom dels borttagna till remonter och dels behöfliga för transporter af Svenska armcens underhåll, i hvilket sakens skick Hr Öfverste Klingstedt erhöll order alt dem aflösa, men fann ej rådligt att göra försök med transportmedels anskaffande landvågen, utan tog hastigt det beslut, att sätta sig i besittning af åtskilliga i hamnen befintliga infrusna fartyg, som, under skeende inlastning, tacklades och bemannades; efter fulländandet hvaraf Ilr Öfversten, med dertill beordrade Svenska soldater, lät verkställa issågning ut till farvattnet, utgörande en tysk mil, så att 7 st. lastade fartyg den 24 Dec. med detta dyrbara förråd anlände till Lybeck, hvarest det för Svenska armeens räkning försåldes, äfvensom ett stort Amerikanskt skepp lastades med Danska Kronan tillhörigt utvaldt ekvirke, som till Carlskrona för flottans räkning afgick. Hr Öfverste Klingstedt kallades från Tyskland, för att såsom General-intendent tjenstgöra vid den derifrån komna, till Norrige tågande, armeen, hvars belåtenhet i underhållsväg säkert flere af detta Stånds ledamöter, som bevistade detta fälttåg, lära sig erinra; men det oaktadt gick Öfverste Klingstedt det missödet åter till mötes, att blifva i saknad af annan belöning, än att några år derefter erhålla en district-chefs-befattning vid tullverket, hvarutaf han nu åtnjuter en expectance-lÖn. Då Öfverste Klingstedt genom förenämnda åtgärder tillskyndat Svenska Staten föi'delar, för värdet af mera än million r:dr; så hoppas jag att ej förgäfves Väcka R. St:s uppmärksamhet på hans ännu ohelönta förtjenster, med anhållan, att detta mitt anförande måtte till StatsUtsk blifva remitteradt. 2.
Palmstjerna nyss framställt, men i sådant fall vet jag icke, huru länge vi skulle få vänta på den nya StatsRegleringen; ty då skulle vi ej få afgöra något af StalsRegleringen förr än äfven den extra Stats-Regleringen blifvit färdig, och det tror jag skulle alltför länge draga ut på riksdagen. Hr Lagerheim, Lars Magnus: Ehuru visserligen den tolkning af grundlags §:n kan vara antaglig, alt Statsregleringen i sin helhet skulle böra vara fullt verkstäld innan StatsUtsk. inkommer med sitt betänk., så torde det likväl icke vara ur vägen för skyndsamhet vid riksdagen, alt den af PresteSt. gjorda inbjudning blifver anlagen, hvilket jag får vördsamt tillstyrka. Uppå härefter framstäld propos. blef PresteShs ifrågavar. inbjudning af R. o. Ad. antagen. Vid förnyad föredragning af Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 19 och 22 d:s på bordet lagda betänk. N:o 57, i anledn. af väckte motioner, dels om uphörande af beväringsmanskapets årliga vapenöfningar, dels om införande af exercis sockenvis, och dels om rättighet för beväringsynglingarne att sjelfve välja det vapen, hvarvid de helst vilja tjenstgöra, antingen lill lands eller sjös m. m. företogs detta betänk, punktvis till afgörande och blefvo alla de deri förekommande punkter utan diskussion af R. o. Ad. bifallne. Föredrogs LagUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 14, Den 26 Mars. 161 14, i anleda, af väckt motion om förhöjd chartering af houpleckningar i adliga sterbhus. R. o. Ad. ansåg den i detta utlåt, omförraälde motion tillhöra Bevilln. utsk:s behandling. Vidare föredrogos, men lades på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf; Gr. Mörner, Carl Göran Detlof m. fl. ledamöter, ånyo på bordet Allm. Besv:s o. Ekon. utsk:s nedannämnde d.
Riddarhus-Kansliet, angående dess befrielse från att utskrifva den diskussion, som öfver Stats-Utskottets Utlåtande N:o241, i anledning af väckta motioner angående särskilda anslag för ordnande af rikets landtoch sjöförsvar, blifvit hos Ridderskapet och Adeln förd: VII. 385, A. 386. Riddarhus-salen, angående utdelning af bilietter i och för tillträde till läktaren deri: I. 4. — R — 213 Riddarlius-salen, angående bestämmande af vilkor för tidningsreferenters tillträde till läktaren i —; motion af Herr Gustaf Mauritz Stjernsvärd: se Motioner. Riddarlms-Sekreterare, angående Riddarhus-Fiskalen Otto Brakels utnämnande dertill: I. 129. Riddarhus-Sekreteraren, protokolls-förande i hans ställe: I. 12, 128, 492. Riddarhus-Sekreteraren Otto Brakel, angående rättighet för honom att med Riddarhus-Sekreterare-sysslan få förena befattning i statens tjenst: B. I. 109, 128, A. 129. Riddarhus-Sekreterare-tjensten, Riddarhus-Direktionens Memorial, angående dess tillsättning: I. 12, R. 13, B. 109, 128, A. 129.
Emedlertid och dä Riksgälds - Contoirets sann. flyldiga förman synes päkalla en flyndesam Reglering af i frägawarande ärende, har Stats,Ukstottet welat tillstyrka Herrar Fullmägkige, akt genast begära Direclicnens af Allmänna Brandförsäkrings-Werket bestämda utläkande: Om och huruwida Direclionen will tillåta, att alla uti Contoiret inncstäende Brand» fbrsäkrings-medel, för hwilka Obligationer af Riksgälds Contoiret blifwit utfärdade, genast omsättas emot andra Obligationer pä minst 4 är och med 5 procents ärlig rän a; och att lika beflaffade Obliga, »ioner äfwen meddelas för de Summor, a hwilka Banco Attester och Ränteri-qvittencer till Riksgälds Contoiret än widare inlämnas; och hwarjemte Direc» tioncn bör tillkännagifwas och uttryckeligen förklaras, att, i händelse Dirccnonen icke skulle wilja härutinnan ingä , Riksgälds-Contoiret icke godtgör någon ränta ä Brandförsäkrings - medlen längre än till den sista October innewarande är, wid hwilken tid den befattning med upbörden af Brandförsäkrings.medlen Riksgälds »Contoiret hittills haft, äfvenledes komme att Den »8 November. roz7 att aldeles uphöra, sä att Directionen sjelf härom sar föranstalta/ Öfwer hwilket alt Stats - Utkot^e^, sedan Directionens af Allmänna Vrandförsäkrings - Werkets swar inkommit, ifrån Herrar Fu.lmägtige förwäntar berättelse och ullätande. I sammanhang härmed har jemwäl förekommit huruledes Herr Presidenten och Commendeuren Fri, herre med anledning af Kongl. MajtkS Nådiga Bref dateradt Stralsund den 28 December 1804, i början as derpå följande äret fäkt öpna uti Ri sgälds-Comoiret en ännu fortfarande räkning, ä hwilken Herr Friherren och Presidenten för 4 procents ränta insätter och äter utassignerar medel.
Genom samlade upplysningar af den för upprät»tande af förslag till skjutsinrättningarnes ordnande i riket nedsatta Kommitté är äf»ven bekant, att landsvägen mellan Christianstad och Malmö är en af de mest be»farna i landet, hvarför det kan förutsättas, att person-trafiken på en jernbana, sorn »direkt förenar de begge städerna, bör blifva särdeles liflig och i betydlig män öka »rörelsen och inkomsten på Statens södra stambana. Då dessutom rigtningen af bi»banan till Christianstad på ett tillfredsställande sätt öfverensstämmer med afsigten att »utsträcka verksamheten af Statens stambanor till folkrika och produktiva orter, anser »Kommitterade denna bana vara förtjent att af det allmänna understödjas.» Sedan förestående betänkande afgafs har det Engelska bolag, som kontraherat att invalla en del af Helga å jemte dermed förenad gräfning af en kanal till Åhus, under sednare tvänne åren nedlagt på detta arbete omkring \ million R:dr och af Helga å strandegare blifvit tillerkändt åtskilliga fördelar, hvarigenom man kan hysa den visshet att arbetet både kommer att fulländas och skyndsammare fortgå, och då vid nämnde kontrakts ändring Engelska bolaget å sin sida åtagit sig att både till sträckning, dimensioner och fastare byggnadssätt göra kanalen, såväl från Torsebro krutbruk och många qvarnanläggningar till Christianstad, som från Christianstad till Åhus vida fördelaktigare för trafiken än ursprungligen var bestämdt, hvarigenom icke allenast oberäkneliga fördelar för Christianstadsorten uppstår, utan staden Christianstad kommer att med hafvet förenas genom en 12 fots djup kanal och sålunda i verkligheten blifva en af östra kustens vigtigare stapelstäder; måste det vara af stor och allmännare vigt att få en jernvägsförbindelse mellan Statens stambana och Christianstad, den enda plats, utom Stockholm, der stambanan eller med densamma förenad bibana komrae att framlöpa till Östersjön.
Jag hem■täller derföre, om icke Ridderskapet och Adeln helt enkelt bör förklara sig förblifva vid litt redan förut fattade beslut. Herr Rothlieb, Axeli Jag instämmer uti den af Grefve von Schwerin yttrade åsigt, och tror ej, att sedan Ridderskapet och Adeln en gång afgjort frågan, beslutet derom bör ändras. Sedan saken nu kommit derhän , bör den val algöras genom Nämnd Det skulle dessutom blifva svårt, om ej omöjligt att uppgöra fördelningen, på sätt Bonde - Ståndet stadgat. Herr Tham, Wollrath'. Så gerna jag velat tillstyrka Ridderskapet och Adeln, att förena sig med BondeStåndet i denna fråga, kan jag likväl ej göra det, emedan BondeStåndet vid sitt beslut lästat ett sådant vilkor, som ej möjligen lärer kunna uppfyllas. Det är nemligen $f Bond Ståndet stadgadt, att jordbruket vid fördelningen af den framdeles blifvande bevillningen skulle få sin ersättning genom de öfrige näringarnes beskattande. Jag kao för min del icke inse huru det skulle kunna verkställas. J&g iörenar mig derföre med Grefve von Schur-rin uti att tillstyrka Ridderskapet och Advin, att förblifva vid sitt, i ämnet, it Den 14 Juni i J. m, 55i dan fattade beslut, på det frågan må blifva genom Nämnd afgjord Dä kan ett rigtigt beslut komma att fattas. Hvaremot BondeStåndets är olämpligt, både i formen och exs« cutionen. Friherre af Nordin, Carl Johan'. Då jag förenade mig med Grefve von Schwerin i anhållan att iifågavarande Betänkande skulle få hvila på bordet, var det endast för att få tillfälle taga kännedom af BoodeStåndets beslut i ämnet. Sedan detta Du blifvit vunnit, kan jag ej annat än instämma uti tillstyrkande,] att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva^vid sitt, redan i detta ämne, fattade beslut. Herr Grefven och LandiMarjhalken hemstälde, om Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess i detta ämne, den 21 sistledne
Men på sätt Rikets Ständers år 1843 församlade Revisorer, uti sin Berättelse angående Riksgälds-Verket, sid. 17, 18, uppgifvit, blef den af Rikets Ständer sålunda förnyade framställning icke af Kongl. Maj:t bifallen; utan förordnade Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den 14 December 1841, att ifrågavarande Capitalfond skulle af Kongl. Stats-Contoret mottagas samt den årliga räntan derå användas för det af Kongl. Majit förut bestämda ändamål; vid hvilket förhållande det, under förutsättning af denna fonds öfverlemnande till Riksgälds-Contoret, beviljade serskilda Statsanslag ej elier blef af Kongl. Majit antaget. Jemte det Utskottet, i afseende på ofvannämnde cassas nuvarande belopp samt redovisningen derför, får hänvisa tili sitt öfver nyss åberopade Revisionsberättelse, under N;o 21, afgifna Utlåtande, får Utskottet, i anledning af hvad nu blifvit föreslaget, yttra, att Utskottet, lika med Rikets sednast församlade Ständer, anser, att den capitalfond, hvarom nu är fråga, icke bör kunna betraktas annorlunda, än såsom det allmännas tillhörighet, samt att samma fond, jemte derå upplöpande ränta, följagtligen äfven bör kunna beräknas, disponeras och redovisas, i sammanhang med andra för Statsbehofven användbara tillgångar. Enligt denna åsigt och då det, efter Kongl. Canzli-Styrelsens verkställda upplösning, synes böra förfaras med dess sä kallade Handcassa på enahanda sätt, som med den under samma Styrelses förvaltning ställda och redan af Riksgälds-Contoret mottagna Lappmarks Ecclesiastik-fond, får Utskottet alltså tillstyrka Rikets Ständer alt ånyo hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt meranämnde Hand-cassas capitalfond äfvenledes måtte varda till RiksgäldsContoret öfverlemnad.
Antoge man nu den motsatta åsigten af en sådan ersättningsskyldighet för Staten, så borde man åtminstone för conseqvensens skull hafva tillämpat den på alla de fall, då viLtnens inställelse blir af nöden, men icke, såsom Utskotten i Betänkandet föreslagit, blott för vissa fall. Finner man åter, att en sådan conseqvent tillämpning af principen skulle leda lill alltför dryga utgifter för Stats-verket, så måste man efter min åsigt afstå ifrån grundsatsen i sin helhet, men icke, med antagande af principen, göra en godtycklig och inconseqvent tillämpning deraf. — Hvad rättsgrund eller annat giltigt skäl kan väl anföras till ett sådant stadgande, att vittne i gröfre brottmål skall erhålla ersättning för sin inställelse, men icke i mindre betydliga mål? Har icke samhället samma förbindelse att ersätta hvar och en, som bidrager till bevisningen om en Lag-öfverträdelse, den samhället anser sig böra beifra? och är icke den enskilde snarare beredd att utan ersättning underkasta sig besväret af inställelsen, om dermed vinnes upplysning, rörande ett för den allmänna säkerheten vådligt brott än angående ett mindre? De flere distincLioner, Utskotten föreslagit, skola, efter mitt förmenande i sådana ersättningsfrågor leda till utslag, som relativt till andra skola synas högst obilliga, och måhända jemväl till hittills ovanliga, om icke oerhörda, klagomål och besvär öfver dessa utslag.” Häruti instämde Herr Biskopen Doctor Hedren. Statsoch Lag-Utskottens Betänkande, N:o 108. 7 N:o 108. Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 April, kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om rättighet för den, som upptäcker och åtalar gröjre brott, att få derå använde kostnader af allmänna medel ersatte, då den brottslige till gäldande af såtdane kostnader saknar tillgäng. Uti en hos Hederv. Bonde-Ståndet väckt samt till Statsoch LagUlskotten remitterad motion har Olof Jansson från Stockholms Län, i anledning af Nils Strindlunds från Wester-Norrlands
Dess nådiga bifall till Rikets Ständers i 32:dra och 35:te punkterna gjorda anhållanden, för verkställighet hvaraf nådiga Bref blifvit till vederbörande Embetsverk aflåtna; hvarjemte Kongl. Maj:t, angående 33:dje och 34:de punkterna, anbefallt dels Fångvårdsstyrelsen att tillse, det de arbeten, som vid Korrektionsinrättningarne åstadkommas, hädanefter icke må till enskilde utlemnas, förr än full liqvid blifvit erlagd, eller nöjaktig säkerhet för betalningen är vorden ställd, dels ock Justitie-kanslers-embetet, alt, ej mindre beträffande den gjorda anmärkningen, att uppgifven fordran hos Klädesfabriksidkaren Dihlström ej skall blifvit bevakad i bans konkursmål, vidtaga den åtgärd, hvartill omständigheterna kunde föranleda, än äfven tillse, att utredning sker af öfriga i sammanhang härmed anmärkta, hos Fångvårdsstyrelsen balanserade poster; Vidkommande 36:le punkten, har Kongl. Maj:t beslutat, att, sedan Jusi itie-k ansi ers-em betet den 8 April 1843 fått sig anbefalld t att tillse, om och hvilken åtgäVd borde vidtagas i anledning af det dröjsmål, som inträffat med afgifvande och granskning af Wallbergs redogörelse, samt att med uppmärksamhet följa och, så vidt på Justitie-kanslers-embetet ankommer, söka till skyndsamt slut befordra de mål, sorn äro gjorda anhängiga hos vederbörande embetsmyndigheter, till följd af yppade anmärkningar emot Wallberg, såsom föreståndare och kamererare vid Norra korreklionsinrältningen, skulle Justitiekanslers-embetet nu jemväl erhålla del af hvad Rikets Ständers ifrågavarande skrifvelse i ämnet innefattar, för behörig handläggning i sammanhang med förra remissen.
Fullmakterne böra hafva följande lydelse: »Vid riksdagsmannaval, som den hållits i NN. domsaga», (»N. W. valdistrikt af N. N. domsaga») eller »i N. N. stad» (»städer»), »har N. N. blifvit utsedd till ledamot af Riksdagens andra Kammare för en tid af tre år, räknade IVån och med den 1 Januari nästkommande år;» (eller om valet hållits till följd af Konungens förordnande om nya val eller om Riksdagsman eljest algått innan 8 Konstitulions-Dlskottets Memorial M 2. den tid, för hvilken han blifvit vald, tilländalupit: »för tiden till den 1 Januari år — —») »hvarom detta länder till bevis och fullmakt.» Ort och tid. § 21. Riksdagsman, sorn för andra Kammaren vald blifvit, må ej denna befattning sig undandraga, med mindre han företer giltiga skäl för afsägelse. Såsom sådana anses: l:o de binder, allmänna lagen upptager såsom laga förfall; 2:o ålder öfver 60 år; 3:o att den valde tillförene såsom Riksdagsman bevistat tre Lagtima Riks dagar. Afsägelse af riksdagsmanna-uppdrag, som göres vid valtillfälle, pröfvas af valförrättaren. Sker afsägelse efteråt, mellan Riksdagar, pröfvas den af Konungens Refallningshafvande. § 22. 1. Är någon missnöjd med val till Riksdagsman i andra Kammaren, må han deröfver anföra besvär hos Konungens Befallningshafvande i valorlen eller, der fråga om val för flera städer handlagts inom särskilda län, hos Befalinings halvanden i det län. der slutliga handläggningen skett.
Häri förefinnes en tvätydighet, som ovilkorligen skall försätta Fullm. i Riksg:s-kont. i bryderi, då utbetalningen skall göras. När har nemi. bolaget förklarat sig skyldigt till dessa åligganden? Detta må väl icke hafva inträffat förr än behörigt kontrakt emellan kronan och^bolaget blifvit uprätladt och af K. M. godkändt. Ordalydelsen bör väl då vara sålunda .- med skyldighet för bolaget, ej mindre att, såvida arbetet icke enl. upgjordt och ömsesidigt godkändt kontrakt varder fnllbordadt etc. För att vinna en sådan rättelse anhåller jag om återremiss af denna punkt, ehuru jag i öfrigt bifaller Utskrs förslag. H. Ex. Hr Frih. o. Landtmrs först till bilall å ifrågavande punkt framställda propos. besvarades med blandade ja och nej, hvarefter H. Ex. hemstälde om R. o. Ad. ansåge de emot denna punkt gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande, samt då härvid ropades ja blandade med nej, förklarade det han ansåg propos: u till återremiss vara med öfvervägande ja besvarad. De härefter förekommande 7, 8 och 9 punkterne blefvo utan diskussion af R. o. Ad. bifallne. 10 punkten, ang:de anslag för muddring och rötning af Stångån till förbättrande af segelleden mellan Roxen och Linköpings hamn. Hr Rappe, Carl Gust. Fabian: Jag anhåller, att Hr Nord - Den 26 Jn n i e. m. 221 valls reservation måtte upläsas och att på grund af de deri anförda skäl ifrågavande punkt måtte återremitteras. Sedan denna upläsning blifvit verkstäld, yttrade: Hr von Troil: Under behandlingen inom StalsUtsk. af denna fråga yttrade flera ledamöter mycket tvifvel, huruvida den ifrågasatta rätningen af Stångån skulle upfylla alla dermed afsedda ändamål, och om icke en upgrundning skulle åstadkommas dels genom det slamm, som vid den föreslagna rätningen skulle ur ån upkastas, och dels genom de utskärningar ån möjligen kunde göra.
Stats-Gontoiret, i Protocolls-Utdrag den 4 December 1820 > meddelt Revisorerne den underrättelse, att hinder icke möter för desse Räkenskapers afslutande till den 1 November för det förutgångne året, ehuru sådant nu ej finnes föreskrifvit-; torde Riksens Ständer finna lämpligt, att äfven i detta hänseende göra underdånig anhållan, i sammanhang med hvad ofvan är föreslaget, rörande de penninge-förvaltande verkens Räkenskapers afslutning sä tidigt, som för Riks.hufvud-bokens upprättande är nödigt ; Äfvensom ock enär, i afseende på Bokföringen i Afräknings-Contoiret förekommer, ett vid den föreslagna reglering af Räkenskapsoch Redo* görelse-Verket, Controllen å Stats-intraderne skulle helt och hållet tillhöra Kongl. Siats-Contoiret, och någon sådan särskild Bokföring öfver dess anordningar af utgifterne, som hittills skolat hållas i Afräknings-Contoiret, ej' heller synes nödig eller ega något ändamål, sedan Riks-hufvudboken blifvit vidtagen; Utskottet altså funnit, det Afräknings-Contoirets befattning äfven i denne del må kunna upphöra, och hvilket Riksens Ständer lära, till Kongl. Maj:ts nådiga bepröf■vande vid den skeende regleringen, iunderdånighet hemställa.
Inom Utsk. förklarade jag min bestämda mening, att voteringen vore gilltig, och jag skulle ganska illa hafva motsvarat det förtroende R. o. Ad. åt mig behagat uppdraga, då det valde mig till ledamot af StalsUtsk., der jag till följd af min nummer blef nödsakad att emottaga ordförandeplatsen, om jag handlat så fegt och så vekt, som den siste talaren önskat, nemi. att jag skulle låtit voteringen gå om, ehuru jag så bestämdt förklarat att jag ansåg den laglig. Man har här yrkat, ali R. o. Ad., af undseende för ett annat RiksStånd, skulle tillåta ett afsteg från hvad det sjelft ansåg för det rulla. Under andra förhållanden skulle också måhända jag tillstyrka något sådant; men under närvar, omständigheter, då ett dylikt medgifvande möjligen kunde uttydas såsom feghet, önskar jag att R. o. Ad. icke måtte lyssna till några ljud härutom, som skulle häntyda derpå att vi skulle hafva att vänta några revolutionära rörelser. Hr Frih. o. Landtm, har redan antydt de värda talare, som börjat vidröra detta ämne, att det icke vore af' beskaffenhet att här komma under öfverläggning. Jag skall veta att ställa mig denna Hr Frih. och Landtnäs uppmaning till efterrättelse och afhålla mig från att vidare ingå derpå. Jag anser emedlertid, att R. o. Ad. bör handla så, att det bibehåller sin aktning inför nationen, om det än icke skulle lyckas alt vinna bifall af ett eller annat RiksStånd. Man har här talat om praxis, och sagt att densamma skulle strida emot det sätt alt tillämpa grundlagen, som jag och åtskillige andre ledamöter ansett såsom riktigt. Så vidt jag vet har praxis aldrig varit annan än den, att förstärkta Statsötsk. skulle illgöras af Jo ledamöter från hvarje Stånd innan del kunde träda i verksamhet. Denna praxis har jag ansett mig böra iakttaga, dels derföre alt den är en praxis och dels derföre att jag anser densamma väl grundad; men deraf följer icke, alt, sedan Utsk. är organiseradt, dess verksamhet, derföre alt en ledamot aflägsnar sig, måste upphöra. D c n u Maj.
Det genom Kongl. Brefvet den 18 Januarii i8a3 bestämda årliga anslag af 2,600 Norrska Species till aflöning för Riks-Ståtliållarens i Norrige Cantzli och Adjutanter, samt Extra Utgifter, hvilket för år 1829 utgått, kommer, till följd af Kongl. Brefvet den 3i December samma år, efter det årets utgång, icke mera att gravera ConvoyCassan. 7:o Norrska Statsverkets bidrag till Convoy-Cassan, som, enligt serskildta under åren 1815, 181-7 oc^ *828 meddelade Nådiga Bref, för år 1829 upptagits till 3o,ooo Norrska Species, har för senare hälften af år i83o, under åberopande af Norrska Stor-Thingets beslut sistnämnde år, blifvit nedsatt till beräkning af endast 25,000 Species för året, så att, då för första halfåret utgått i5,ooo Species, och för det sednare i2,5oo Species, Bidraget för år i83o endast utgjort 27,500 Norrska Species. 8:0 Ehuru Franska Troupperne i Junii månad Ar i83o occuperade Algier, kan likväl inflytelsen af denna händelse på ConvoyCassans utgifter först under de sednare åren visa sig. Kongl. Krigs-Akademien. Enligt dess Räkenskaper, som blifvit af Kongl. KammarRätten granskade för år 1829 med, men för år i83o utan anmärkningar, förhöllo sig Inkomsterne och Utgifterne sålunda: Debet. Uppbörd: D:o D:o afgift till Böcker och Ritbehör 1,400. 1,430. Diverse Ersättnings-, Auctions111. fl. Balance lill följande året: Balance från föregående året: Utbetalningar: ~~ " Utom Fordringar ... Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori. D e härföre aflemnade Redogörelser hafva funnits icke vara af Kongl. KammarRätten granskade för åren 1829, ock i83o.