Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Departements-cheferne rättighet för dem personligen, så länge de innehafva dessa embeten, att, jemte tillgodonjutande af derför anvisade löner och öfriga förmåner, uppgående för dem hvardera till 5,500 R:dr om året, uppbära af provisionen för utländska tidningar, Kansli-departements-chefn 1,500 R:dr och Kamera 1-departementschefen 300 R:dr, samt denne sistnämnde att derjemte åtnjuta förmånen af boställsvåning eller deremot svarande ersättning rtied 1,200 R:dr om året. § 2. Revisorerne, hvilka ingalunda underskatta vigten och betydelsen af de stora fördelar, som tillskyndats allmänheten genom utvidgade postförbindelser, postdiligensers införande samt postskjutsskyldighetens borttagande m. m., hafva dock funnit, att de af nämnde förbättringar föranledda kostnader vida öfverstigit de inkomster, desamma medfört; och då någon nedsättning i berörde kostnader antagligen icke är att emotse, vore det önskvärdt om, genom förändrade anordningar, större inkomster utaf postdiligenserna kunde Post-verket beredas. En omständighet, som i sin mån skulle bidraga till detta ändamål, vore, enligt Revisorernes tanke, om mera afseende än hittills fästades vid personbefordringen, dels beträffande de resandes beqvämlighet, särdeles vid framkomsten till sådana stationer, der längre uppehåll erfordras, dels ock med hänsyn till de resandes skyndsammare fortskaffande, hvilket icke oväsendtligt lärer kunna befordras genom minskande af uppehållen å de öfriga stationerna; och skulle deraf otvifvelaktigt blifva en följd, att detta fortskaffningsmedel vida mera än nu anlitades och inkomsterna således väsendtligen ökades. Yore det derjemte möjligt att, utan alltför stora kostnader, så anordna, att åtminstone å de större stationerna en resande alltid kunde med någorlunda säkerhet påräkna att erhålla plats å postdiligens, skulle sannolikt uti allmänhetens hittills visade mindre benägenhet för postdiligensers begagnande en för Post-verket gynnsam förändring inträda. § 3. De betydliga belopp, som under revisionsåret utgått till inköpande af postångfartyg, hafva föranledt
Fåhraeus till belopp under Peterssons tjenstetid af 300: och under Långlots af 965: 32. — Summa B:ko Il:dr 1,206: 32. — af Lagmannen Carl Engelblom, hvilken under hela ifrågavarande tid varit Landssekreterare i länet, lill belopp under Holmgrens tjenstelid af ... 4,198: 2. 4. under Arnoldssons af 887: 32. —• Summa B:ko R:dr 8,409: 42. 6. samt af vice Häradshöfdingen J. Bundssen i egenskap af tjenstförrättande Landssekreterare till belopp under Arnoldssons tjenstetid af • 91: och under Peterssons af 83: 16. —* Summa B:ko R:dr 174: 16. — Sedan Langlet i lifstiden blifvit genom utslag af Götha Hof-rätt den 12 April 1849 samt af Kammar-rätten de 7 September samma är, dömd, att, bland annat, godtgöra Kronan ifrågavarande förlust med ränta, men det visat sig, alt till gäldande af hvad sålunda blifvit ådömdt, ringa tillgäng förefunnes i Langlets lill borgenärer afträdda egendom, blef bos Kammar-rätten, af dess Advokalfiskals-embete, åtal år 1850 anstäldt ej mindre mot Lands-kamereraren Holmgren, Kronofogden Pelersson, General-majoren Edenhjelm, General-löjtnanten Herr Grefve Löwenhjelm, Landshöfdingen f. d. Statsrådet Fåhraeus, Lagmannen Engelblom och vice Häradshöfdingen "Bundssen, än ock emot Landt-ränlmästaren Lars Arfvidsson, som låtit Langlet uppbära utflyttningsmedlen, samt emot åtskilliga tjenstemän i Stats-kontoret och i Kammar-rättens Ofver-revisions-departement, såsom hvar i sin män, genom åsidosatta tjenslepligler vållande till den förlust, som genom Langlets bedrägliga förfarande Kronan tillskyndats.
Att till handelns befrämjande Discontlår. en fä meddelas till §:delar af Ullens inköpssumma emot Ränta af 4 procent för lån, sorn grunda sig på inköp af Ull i Junii, Julii, Augusti och September månader, och emot 5 procent för dem som utgå i anledning af sednare på året gjord Ullhandel; att denna anstallt, hvarmed åsyftas att bereda Schäfferiägaren skyndsam afsättning på'den råvaran emot Contant betalning, således är till denna sednsres förmon vidlagen, likasom Fabriksldkarens rätt, att för ein tillverkning uppbära DiscontLån, hvilka för innevarande år äro bestämde till 29 procent af värdet, har för afsigt, att underlätta försäljningen af dea färdige varan, vid hvars inköp Handlanden vanlig gen betingar sig 9 å 12 månaders anstånd med betalningen, och att det vål kan hända, att Fabriksldkaren någon gång upptager lån i DiscontFonden, emot pantsättning af en Revers, utgifven för en tillverkning, corn är förfärdigad af ett parti Ull, vid hvars uppköp han förut blifvit understödd med lån af den så kallade UllDiscontFonden; men att dylika händelser likväl måste ganska sällan inträffa, hvilket kan slutas deraf, att ar 86 Fabriksidkare, som för sine klädestillverkningar sistledit år åtnjutit Discontlån, uppgående till ett belopp af omkring 446,929 R:dr, endast 36 under samma tid begagnat sig af Lån utur UllDiscontFonden till en sammanräknad summa af circa 128,087 R:dr. 3:0. Att dea anmärkte förminskniugea Den 19 Julii /, m. uti antalet af arbetare vid ofvannamnde
St:s und. anhållan stör äganderättens helgd, grundad på 3:ne seklers häfd, oell att således, utan alla afseenden på domkyrkans ekonomiska ställning, rättvisa oell billighet fordrat, att af statsmedel ersätta hvad sålunda från Upsala domkyrkas lagenliga inkomster frånryckas, helst ifrägavar. 124 tunnor spanmål af Sveriges framfarne Konungar och Ständer blifvit anslagna som ersättning för de betydliga enskilda donationer nämnde domkyrka till Staten afstätt. Hvad åter beträffar Upsala domkyrkas nuvar. tillgångar, hade lätteligen StatsUtsk. härom kunnat vinna fullständig upplysning af, äfven i StntsUtskrs nu nfgifna betänk, åberopade, Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s utlåt. AT:o 106 och dermed åtföljande reservation. Deri upplyses nemi., att Upsala domkyrkas inkomster af räntor och tionde m. m , beräknade efter 1839 års höga markegångspriser, uppgå till, enligt af K. Kammarrätten granskade räkenskaper, r:dr b:co 7,946: 8, 2. samt att utgifterna för nämnda år utgöra r:dr b:co 6,548: 19, 4- Om således värdet af ifrägavar. 12.4 tunnor afräknas, synes klarligen, att inkomsterna knappt förslå till de vanliga årliga utgifterna, hvartill afven höra åtskilliga tjenstemäns a flödande, men säkerligen icke lemna något öfverskott till verkställande af åtskilliga betydliga, till en del redan påbörjade förbättringar, såsom en ny huggen gråstensmur vid södra sidan af kyrkogården, i stället för den bristfälliga der nu finnes, hvilken redan flera gånger ramlat, en liuggen gråslensfotbekläilning, norra koppartakets omläggning, en större remnas iståndsättande, en kostsam reparation af det bristfälliga orgelverket ro. m. Det är således ganska påtagligt, att Upsala domkyrka icke kan tåla minskning i dess påräknade inkomster, utan fara att förfalla till en ruin.
Stockholm den 18 Augusti i84o. Ant. till Exp. TJtst. den 19 Augusti, 11. 2 e. m. Memorial, angående ski/jagtiga beslut öfver Utlåtandena JS:ris 85 och 18g, rörande prolongation ä arrendet af Barkarby~ hemman. CL A.) Enligt Utskottet tillhandakomne Protocolls-utdrag hafva Presteoch Borgare-Stånden bifallit Utskottets Utlåtande, N:o 85, hvaruti, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å den af Assessoren Lagercrantz gjorda ansökan om prolongation å arrendet af Barkarby Kronohemman 1 Lofö socken, är vordet tillstyrkt: ”att bemälde Assessor måtte på nu gällande arrende af Barkarby Kronohemman erhålla förlängning af trettio års tid, ”räknad från midfastan år 184G, emot skyldighet att fullgöra de enligt nuvarande contract, arrend,i toren åliggande förbindelser;” hvaremot, efter det Utskottet, i anledning af återretniss, under N:o 189, afgifvit förnyadt Utlåtande, Ridderskapet och Adeln beslutat, ”det Rikets Ständer hos ”Kongl. Majit måtte anmäla, att, om, efter skedd undersökning, Kongl. Maj:t ”profvar det vara med Rikets fördel öfverensstämmande, Rikets Ständer ”medgifva, att Assessoren Lagercrantz mätte på nu gällande arrende af ”Barkarby Kronohemman erhålla förlängning af 3o års tid, räknad från ”midfastan år 1846, emot skyldighet att fullgöra de, enligt nuvarande con”tract, arrendatorn åliggande förbindelser;” varande åter uti Borgare-Ståndet Utskottets hemställan afslagen. Emedlertid är således contractet» prolongation af 3:ne Stånd medgifven, ehuru med någon skiljagtighet i redaction af besluten; och har Utskottet derföre, i Öfverensstämmelse med ^3 §.
För min del vågar jag hoppas, att Nationens olyckligt vitbredda Bränvinsbegär och behof måtte ännu kunna tillfredsställas och fyllas genom ett allmänt och 9 månader af året fortfarande Bränvinsbrannande med 45 * 5° kannors panna på Hemmanet öfver hufvud pä Handsbygden, och tillika i Städerna, samt att genom stadighet i de en gång vidtagna Bränvin® förfa ttningarne, priset af bränvinet skall efter hand jernnäs och nedsättas till det måttliga, hvarigenom införsel utifrån säkrast lärer förekommas och allas fördel någorlunda lika befordras. Tiiläggom en enkel beräkning. Med en 50 eller 45 kannors panna på ett Hemman, brännes lätteligen en tunna Spannemår i veckan, till mindst en ankare bränvin, som gör för blott 9 månader 56 ankare, och om det behagas med tillhjelp af liera mäskkar, dubbelt, éllér 72 ankare påg månader; hvilket synes, afven för en ansenlig possesionats behof förslå: Detta åter vi-1 dare proportionaliter utsträckt, gör för hela Riket en nästan förfärande årlig Bränvinstillgång, blott efter 50 kannors panna. Jag har antagit och föreställt såsom grundsats för BränvinsFörfattningarne fri tillverkning af Jordbrukarens Sädesproduction jemväl till Bränvin för behofvet och nyttan, men utan att tillskapa Spannemåls dyrhet och nöd för folket; och jag til lagger härvid afven villkoret af den mindsta möjeliga skada för sederna. Angelägne att hafva upprättat och bevarat Bränningsfriheten, Besa. &th Ekon, Etsk. BetänkanchfU iy) förenom nu afven omtankah och bemödandet att viana den sidstnämnda angelägenheten* Att krogarne, ställen der Bränvin supes och Säljes utan att mat der Förtäres, äro osed* lighetens och 1 synnerhet UngdomsförförelSens Verkeliga Skolor, det är af alla kändt, ined rysning medgifvet, och hvad här endast borde behöfva nämnas* Ändock skola de bibehållas och på visst sätt legitimeras! •—t
Sillfisket i längliga tider tillskyndat Swerige, och dä hoppet att genom det hos otz hittills öfiiga Sillfisket den äterwinna, synes wara, om ej alldeles förswunnit, ätminstone aflägset, hafwa Riksens Ständer ansett det HoS andre Rationer redan länge nyttjade sätt att fänga Sill pä djupet, böra wid närwarande omständigheter sä mycket heldre hos Otz införas, som enligt säkra un - L98 Den 14 Octobek. underrättelser Sillen i flera är nästan under bela Sommaren i stor ymnighet wisat sig i Eattegatt längs efter Rikets Westra kust; Och dä Riksens Ständer, öfwcrtygade om ändamä. lets wigt, warit betänkte pä nödiga utwägar till dest winnande, hafwa de öfwerenskommit, att till Eders Mafits Nädiga pröfning framställa ett förslag, hwartill de i underdänighet utbedja sigEders Majcks Nädiga samtycke. Till Åstadkommande af försök i denna »väg, hafwa Riksens Ständer ej funnit något tjenli, gare förslag kunna pätänkas än upprättandet af ett Bolag, som med biträde af utifrän inkallade i sädant Fiske kunnige och erfarne per. söner, derom gä i Författning. Riksens Stäm der förmoda att den till en sädan Fiskeri, im rättning förslagswis nödige ansedde Fond af 60,060 Riksdaler, om icke hel och hällen, ätminstone till större delen stall stä att erhälla genom tillskott af enskilda, som af medborger. ligt n't för ett allmänt nyttigt företag eller af sannolik utsigt till winst, stola förmäs att uti Bolaget deltaga; men som i allt fall Publikt understöd skulle bäde uppmuntra, fortskynda och försäkra utförandet af benga angelägna inrätt' ning, hafwa Riksens Ständer äfwen warit be, tänkte att dertill utfinna medel. Men dä af de pä Ordinarie
Vill man nu antingen beräkna >5 månaders riksdag hvart 6:te år, som varit fallet eller 6 månaders riksdag livart 3:dje är, som jag hoppas torde närma sig det blifvande förhållandet, och fördela riksdagstiden på hvarje år, uppkommer 2, högst 2^ månads riksdagstid om året, hvadan den ifrågavar. kostnaden skulle variera emellan g5o och 1 187! r:dr, eller öfver hufvud taget utgöra circa 1100 r;dr om året, hvilket ej skulle utgö-v ra mer än 24 sk. på hvarje R. o. Adts ledamot, sorn erlägger bevillning för förmögenhet, näring eller tjeijst. Men, mine herrar! vi måtte väl kunna hoppas, att en representationsförändring ej kan vara så fjerran aflägse, och då torde den förespeglade stora utgiften måhända ej komma i fråga för mera än återstoden af denna och för nästa riksdag. Huru lång tid som kan återstå af den nu pågående, står ej i min förmåga att förutse; men antagom 3 ä 4 månader, och utgiften för denna tid skulle, fördelad på 2!ne år, reducera sig till 12 sk. personen. Jag hemställer till er, mine herrar! D g n 4 J u n i f, m. om ej vi, som bär offra vår tid och våra penningar, skulle, utan förebråelse för mishushållning, kunna i ett ändamål, som vöre af vigt för hela Ståndet, pålägga dess ledamöter en sådan obetydlig afgift. Slutligen får jag fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att, örn det H, Ståndet, hvars minnen tala om så mångå vapkra föredömen, skulle antaga detta förslag, vöre dermed initiativet taget till en reform, som skulle medföra stor besparing för statscassan. Jag menar att, oro de andra Stånden skulle framdeles besluta att äfven låta sina discussioner i resumé' tillhandahållas tidningarna, kunde den dryga kostnaden för tryckning af Ståndens prottr alldeles undvikas, dä de digra luntorna af discussionerna in extenso förvarades handskrilna i 2:ne exemplar på särskildta ställen. På de grunder, jag nu haft äran anföra, får jag förnya min anhållan om återremiss af ifrågavar.
Sedan Friherre Cederström upplyst, att 3 Stånd redan afgjort saken genom bifall till Utskottens Utlåtande, anser Herr Hjerta att, om Ridderskapet och Adeln fattade ett annat beslut, Kongl. Maj:t deraf skulle erhålla ledning vid bedömandet af saken från en annan sida. Jag hemställer till Herr Hjerta sjelf, huruvida en fråga, som endast grundar sig på 80 § RegeringsFormen, kan hos Kongl. Maj:t undergå någon annan behandling, än att oförändrad afslås eller oförändrad antagas. Afslår Kongl. Den 22 Februari i e. m. 79 Maj:t de öfriga 3:ne Ståndens yttrade mening, förblifver saken i sitt närvarande skick intill nästa Riksdag, och i detta fall, äfvensom om Kongl. Maj:t bifaller de andra 3 Ståndens beslut, kommer Ridderskapets och Adelns mening, till följd af Grundlagens föreskrift, icke att officielt något inverka på det slutliga resultatet. Jag förenar mig således med Friherre Cederström i anhållan om bifall till Utskottens Utlåtande, som redan är af 3:ne RiksStånd och således af Rikets Ständer, för deras del, definitift afgjordt. Herr Hjerta: Det är visserligen som Friherre af Nordin sagt, att, i händelse Kongl. Maj:t ej antager de 3 öfrige Ståndens beslut, saken kommer att blifva oafgjord intill nästa Riksdag. Men jag tror, att just Ridderskapets och Adelns beslut skulle hafva m denna verkan på Konungens rådgifvare och Kongl. Maj:t, att de häldre låta saken förblifva i det skick den är, än att på ett otjenligt sätt afhjelpa densamma. Derigenom kunde äfven beredas, att Rikets Ständer nästa Riksdag erhöllo en Nådig proposition om rätta methoden att på ett lagenligt sätt få saken afhnipen.
När jag i morgon återsänder de här för det! jag tycker om herrn något fantast eller hvad det kallas, men hederlig karl i alla fall bli så'na der maskerader nog fan ser jag, att jag har fint väderkorn, ska' jag säga men låt herrarne inte ä' af samma skrot och korn, som jag och andra med mig vill man lära känna arbetsklassen rätt, bör man inte söka den på krogar ne den svenska arbetaren är tålig, arbetar som en häst och för ett enda mildt ord kan han springa i elden för en; men en sup för mycket förvandlar honom till ett svin, med respekt till sägandes. mera skäl att helsa på det goda folket hemma. DAHL. Axelson har rätt, och derföre vore det AXEL Tycker herrn det, men då bör det inte finnas någon vacker dotter i huset. Jag ser helden förre kan jag köra bort med Guds hjelp; men dre hin håle i mitt rum, än en Stockholmssprätt den sednare fruktar hvarken Gud eller menniskor. döttrar försmå de inte. De förnäma herrarne anse oss för pack; men packets JÄGER. Hur ska vi kunna tacka dig för de tjenAXELSON. Jo derigenom, att ni inte besöker ster du gjort oss denna afton? mej mer hör ni det, herr kurtisör och färgare jag såg nog hur han spände ögona i flickungen jag vill lysa er utför trappan god natt! (följer Jäger och Dahl ut, men återvänder straxt med mycken häftighet). Hvad var det! såg jag i syne, stod öppen men när jag tittade in i rummet, eller besynnerligt! Madam Nybergs dörr tyckte jag det var min salig hustrus ansigte, som såg på mej ur kistan bah! (går till Annas dörr och titta genom nyckelhålet). Ljuset är släckt rörd stämma). Gud bevare min snälla beskedliga flicka! _______ hon sofver (knäpper ihop händerna och bedjer med Andra Akten. Ett mindre rum hos Jäger. På ena sidan ett bord med skrifdon, böcker och stora pappersluntor på. Första Scenen. förmågo af 24:de kapitlet, 1:sta §. MissgerningsJÄGER (vid skrifbordet skrifvande). Alltså och i
Hr kammarjunkaren Rääf uti sin reservation antydt, så att i den mon grundskatterna kunna öfverflyttas på allmänna bevillningen, Styrelsen ställer sig beroende af Ständernas beslut i bevillnings-frågorne, der de, enl. 57 § Reg.Ftn äro ensamt beslutande, och hvilket kan leda derhän, att, om det civila och militära indelnings-verket blefve upphäft och tillräcklig bevillning icke bifallen för arméens underhåll och civilstaternes aflöning, tvinga Konungen att antingen upplösa arméen och de civila embets-myndigheterna och underkasta sig samhällets 46 Den 1 Augusti. sjelfupplösning, eller ock, att med väldförande af grundlagen begagna arméen för att tillvälla sig enväldet och dymedelst frälsa samhället från upplösning samt bibehålla det bland sjelfständiga folkslag, ehuru icke mer med för folket bibehållen frihet. Det är icke den föreslagna indragningen å 2 sk. person i Herjeådalen, som direkt kan leda till denna mörka framtid, men det är följderna af den grundsats, som härigenom vill etableras, att egenmäktigt kunna befria statsmedlemmar från större eller mindre del af deras statsbidrag, som tydligen leder till detta mål i framtiden. Hvad Utsk. i denna väg föreslagit bör derföre ogillas. 9:de punkten, ang:de krono-utskyldernes debitering.
Och då anslagen till nämnde Barnhus-inrättningar, på grund af de vid hvarje Riksdag utkomna Reglementen, årligen utgått, ehuru Gefle Barnhus-inrättning redan från år 1787, samt Götheborgs från och med år 1831, oafbrutet haft barnen till fosterföräldrar utackorderade, har Utskottet, med afseende tillika å det obestridliga gagn dessa till beloppet föga betydliga välgörenhets-bidrag beredt de samhällen, som sedan längre tid tillbaka desamma åtnjutit, ansett sig, i enlighet med den af såväl Bankens Under-styrelse, som Fullmäktige yttrade åsigt, böra tillstyrka, att ifrågavarande anslag jemväl för denna gång må utgå; i följd hvaraf Utskot tet hemställer att, med bibehållande äfven i öfrigt af hvad 188 § innefattar, densamma måtte i blifvande Banko-Reglemente få lyda sålunda: 2:o. Följande årliga välgörenhets-bidrag, nemligen: a) Till Allmänna Barnhuset i Stockholm R:mt R:dr 4,500: — b) Till Frimurare-Barnhuset i Stockholm 1,500: — derå år 1815 beviljad tillökning 750: — 2,250: c) Till allmänna fattigvården i Stockholm 1,500: — d) Till Frimurare-Barnhuset i Götheborg 250: — derå år 1815 beviljad tillökning • 200: — ^q. Transport R:mt R:dr 8,700: — 4 Banko-Uiskotlcls Memorial N:o SIS. Transport R:mt R:dr 8,700: — c) Till Gustavianska Barnhuset i Norrköping 150: — f) Till Barnhuset i Gefle 150: — g) Till Barnhuset i Carlshamn 150: — //) Till Banko-Statens Enkeoch Pupill-kassa 200: — i) Till smärre julgåfvor åt fattige, såväl i hufvudstaden, som i orterna 3,000: — eller tillsammans R:mt R:dr 12,350: — komma att intill nästa Riksdag, under stadgade vilkor, utbetalas.
Där utbildas batallionsläkare, som då de inte har tjänstgöring vid regementen kan vara till betydligt gagn för sjukskötseln inom landet. För Kongl Maj: ts hjärta har det varit synnerligen tillfredsställande att kunna bereda en förbättrad utkomst för de krigsmän som lämnat tjänsten antingen de grånat eller blesserats, så att de inte kunnat fortsätta. Ökat underhåll som gratialier från Vadstena krigsmanshuskassa och Amiralitets krigsmanshuskassa och Arméns Pensionskassa har förbättrat deras framtid. 100.000 riksdaler är anslagna till en särskild fond, varifrån årliga pensioner tilldelas 1.500 med medalj för tapperhet i fält utmärkta krigsmän. Änkeoch Pupillkassan har fått ett bidrag med 6.000 riksdaler varje år. Kongl Maj: t har utfärdat en författning om tågande truppers underhåll, varigenom de inkvarterings givandes besvär blivit i huvudsak lindrat. Kasern på Ladugårdslandet för Livgardet till häst är färdigbyggt. Garnisonssjukhuset på Kungsholmen är påbörjad och De byggnader som tillhört Krigsmanshuset i Vadstena är ombyggt till korrektionsanstalt för 300 personer. Innevånarna i Västra gränstrakterna har fått ersättning för deras under kriget lidna förluster. Salpetertillverkningen har blivit uppmuntrad. Övertygad om nödvändigheten av ett starkt sjöförsvar har tjänliga åtgärder vidtagits för dess förkovran och upprätthållande. Trots inskränkta tillgångar har reparationer utförts på fartygen och linjeskeppet Carl XIII färdigbyggts samt 6 däckade kanonslupar. Kongl Maj: t har infordrat från landshövdingarna i Västra och Södra länen uppgifter om ekskogarnas tillstånd och åtgärder för att freda dem till framtida nödvändiga byggnadsämnen för flottorna behov. Allmän inspektion på lotsplatserna och förbättringar är vidtagna. De gamla fyrbåkarna är ombyggda efter nyare metoder och nya är under uppförande. Det återstår för Kongl Maj: t att underrätta Ständerna om de vidtagna ändringar i finansväsendet och statshushållningen, handeln och näringarna, då det gäller styrelse och administration. Hushållnings Sällskapen i länen har erhållit penningbidrag antingen som gåva en gång för alla eller lån med lindrig ränta.
Jag har mig ej bekant huruvida denna fråga redan har varit två gånger bordlagd, och om således Hr Lefren kan hafva någon rättighet att yrka ytterligare bordläggning; men hvad jag bestämdt täger mig friheten motsätta mig, är den slags bordläggning, som Hr Lefre'n föreslagit, nemi. målets uppskjutande intilldess Utsk. inkommer med sitt jemknings-betänk.; ty detta anser jag helt och hållet olämpligt, emedan en ganska lång lid kan komma alt förgå innan detta jemknings-betänk. inkommer, och dessa mål äro dessutom af natur att icke uppföras på föredraga listan. Ett sådant uppskof skulle föröfrigt kunna medföra olägenheter för dem, som varit af den ?G Den 3 Mars f. m. motsätta åsikten och bestrid t antagandet af PresteSt:s protutdrag. Hr von Hohenhausen: Jag förmenar att detta utlåt, nu är törsta gången föredraget. Alltså, om någon skulle yrka sådant, kan det blifva hvilande på bordet. För öfrigt i fråga om sjelfva saken, om inbjudningen endast afser huruvida man skall förena sig med PresteSt. eller ej, så är jag ganska färdig att instämma i ett afslag. Skulle den återtagas, så alt vi skulle taga sjelfva betänk, i betraktande och nu fatta nya beslut i motsats emot hvad vi förut beslutat eller hvad "Utsk, kominer att framställa, och derigenom på något vis Linda händerna på oss, så måste jag äfven ur sådan synpunkt tillstyrka afslag derå. Hr Lefre'n: Det ur ingen ovanlig sak, att ett RiksSt. beslutar att uppskjuta ett mål, intilldess ett annat, som dermed står i det aldranäi mäste sammanhang, inkommer. Nu hafva vi att vänta ett förslag lill samrnanjemkning af de mångfalldiga beslut, som i detta mål äro fattade, och jag hemställer derföre, om det vore lämpligt att blindvis — om jag så får säga — antaga en inbjudning att instämma i ett annat Stånds beslut, ronde så många punkter, som bär är fråga om. Jag får anhålla, att Ridd.Secretln ville upplysa, huruvida P. o.