Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dalman afgifv i t detta yttrande till följd af något uppdrag, hvilket jag ^4 Den 27 Februari c. m. likväl ej kan föreställa mig. Här midtöfver ser jag en ledamot, som med mig delar förtroendet att vara ledamot af nämnda Utsk.; hvaremot den 3:e ledamoten af R. o. Ad. saknas, och jag saknar honom enskildt mycket, derföre att jag finnér, att han nödgats lemna riksdagen i dag, just då hans härvaro hade varit ganska behöflig, så mycket mera som jag hört hans reservation klandras. Då han nu är frånvarande, anser jag mig pligtig förklara, det jag troi', med kännedom af hans insigter och politiska mod, att han ej skulle hafva tvekat att här uppträda lill försvar för den åsigt jag roed honom delar, att det nemi. icke går an att lemna cabinetlscassans ifrågavar. brist outredd. Det går icke an, att StatsUtsk. på eget bevåg afgör denna fråga, hvilket del tillkommer Ständerna att göra; det går ej an att lemna ett helt statsdepartement i den compleltaste oreda, derföre att man icke vill utreda de förhållanden, som röra detta departement. Jag känner bestämdt, att denne ledamots tänkesätt aro alldeles likstämmiga med mina härutinnan, och det kan således icke vara af honom, som Hr Dalman fått sig uppdraget att yttra en lanke, som skulle hafva varit uttalad inom Hemliga Utsk. stridande häremot. Det måtte alltså vara utom detta Hus, som Hr Dalman erhållit sin kunskap, men jag är dock skyldig att fritaga hvarje ledamot af Hemliga Utsk. ifrån att hafva brutit sin ed, i händelse någon äfven skulle öppet hafva förklarat sin opinion rörtde cabinettscassans brist; ty på grund af hvad här redan blifvit anfördt, anser jag mig ganska väl för R. o. Ad. kunna tillkännagifva, att Konungen i det fallet eftergifvit Hemliga Utsk:s ledamöter sin ed, så framt desse vilja inom RiksStin förklara sin öfvertygelse om förhållandet med cabinettscassans brist. Att den värde ledamot, som må hafva yttrat sig till Hr
Ett premium av 20 riksdaler har fastställts för varje nät av en längd av 150 famnar och djup av 6-8 famnar som till djupfiske anskaffas för att befrämja sillfisket inom Göteborgs och Bohusläns skärgård. Dessutom utdelas 600 riksdaler, att fördelas mellan dem som inom oktober månad verkställer de tidigaste fångsterna. Näten skall visas för och märkas av de personer, som befallningshavanden utnämnt. En attest skrivs med namn och boningsort, beskrivning av nätet samt att det är nytt och obrukat. På möten som hålls av fiskeriintendenten uppvisas näten och attesten ånyo, och efter kontroll utbetalas premien. Premien för de tidigaste fångsterna under oktober beräknas så att för de 300 första tunnorna betalas 32 skillingar tunnan. Sedan sjunker summan efter hand. Bevis på fångsten skall inom 8 dagar insändas till Landskontoret, som noga för journal och utsätter premiebeloppet. När kvantiteten uppgår till 1300 tunnor tillsammans upphör premierna. Stockholm den 20 november 1800 J LILJECRANTS. Taxa varefter postporto till Hamburg och Helsingör ifrån Sverige och Finland från början av kommande år bör erläggas och betalas, Drottningholms slott den 27 november 1800. Tabeller på städer och platser i länderna och vad porto som gäller till Hamburg och Helsingör. För brev till Wismar och Pommern som passera Helsingör och Hamburg betalas porto som till Hamburg. Drottningholms slott den 27 november 1800. GUSTAF ADOLPH. Kungörelse angående den under Kungl Maj: ts förestående resa till S: t Petersburg tillförordnade regering, Drottningholms slott den 29 november 1800. Under Vår planerade resa till S: t Petersburg förordnas denna regering: Sveriges Riket Drots Carl Axel Wachtmeister, Rikets Herrar Magnus Fredric Brahe, Arvid Fredric Durck, Axel von Fersen, Överståthållaren Samuel af Ugglas, Tillförordnande Hovkanslern Fredric von Ehrenhielm samt Vår tjänstgörande Adjutant för Armén. Drottningholms slott den 29 november 1800. GUSTAF ADOLPH
— Ja, han säger detsamma som du, han kan inte göra något för mig. — Nå då får du göra det själf. Gå du upp till enkefrun och tala om, att du nyligen gått igenom en svår nervfeber och att du är författare — nåja, det lär hon väl veta, så snart du säger ditt namn — och berätta henne, att barnen störa dig under dina bästa arbetstimmar och anhåll på det mest artiga och förbindliga sätt, att hon flyttar pianot i något annat rum och att hon tillsäger barnen att veta hut — ja, du skall naturligtvis säga det på ett finare sätt. — Det behöfde jag inte rådföra mig med en jurist för. Jag vet själf, att jag kan göra visit hos ett obekant fruntimmer och göra mig löjlig, för att få till svar, att hennes barn äro englar, att pianot inte kan flyttas, men att jag kan flytta. Tack skall du ha! — Håll till godo. Nå, du behöfver inte bli så häftig. Jag tar ju inte betaldt för mitt råd. Du får det gratis. — Ja vet du, det är värkligen ingenting värdt. — Säg inte det, säg inte det! Det kan man aldrig veta. — Apropos, fins det ingen lag om obligatorisk skolgång i Sverige? Måste inte barn öfver sju år gå i skolan? — Jo, det är något ditåt. Jag har inte studerat folkskolestadgan så noga. — Ja, men mina barn äro öfver sju år och de gå inte i skolan? — Dina barn! Hva ... — Jag menar naturligtvis hennes barn, odjuren öfver mig. — Nå, då ha de väl informator hemma, eller kanske de ha mässlingen som mina barn. — Tror du man kan hålla sådant väsen, när man är sjuk? — Kanske de äro konvalescenter? — Åh, din lagvrängare, vet du hvad det vill säga att vara konvalescent? — Nå, jag förmodar, att det yttrar sig olika hos barn och fullvuxna. — Konval ... jag vore färdig att ... Kom hem till mig och hör på dem! — Tackar som bjuder, jag har tillräckligt af mina egna. De äro inte för mycket à la Egyptens präster häller. Följ du mitt råd! Jag är riktigt nyfiken att få höra resultatet. — Det skall du få, och blir det gynnsamt, skall jag inte glömma dig på nyårsafton.
Banco, samt att återbekomma det belopp, hvartill de bos Lindberg, för godtgörande af sistnämnde hälft af uppbördsbristen, utmätte tillgångar i lös och fast egendom vid utmätnings-auction blifvit försålde, icke bör bifallas, voterar Ja ; den det ej vill, Nej 5 Vinner nej, beviljas Landskamreraren, KammarRättsRådet Lindberg eftergift från ali ersättningsskyldighet, i och förden af Kronofogden Hofling åsamkade balance. Stockholm den 22 December 1840. Ank. till Exp. Utsls. <1. 23 Dec , kl. 2 e. m. Utlåtande, angående söht låneunderstöd till uppförande af en 7ii/ htjrha i Hernösand. (R:gs AM.) Sedan Rikets Ständer, medelst bifallandet af Banco-Utskottets Betänkande K:o 13, alklagit den af Hernösands stad jemte Hernö församling, genom stadens Fullmäglige vid innevarande Riksdag Herr E. I. Westman, framställda anhållan om ett lån a 40,000
Gr. Mörner* statistiska uppgifter styrka mig ännu iner i min öfvertygelse om behofvet af lagmnnsrätternas snara afskaffande j ly just af det förhållande , att utaf de 5ooo mål , som vädjas till lagmansrätterna, endast en ringa del fullföljes i Hofni!terna, kan man finna, huru stor olägenhet lagmansrätterna göra den rättsökande, i anseende lill de medel de lemna åt den processlystne att draga ut på tiden, innan lian gör rätt för sig. Om lagmansrätterna med de villkor, sorn af LagUtsk. vid förra riksdagen föreslogos, nu blefvo indragna; så blefve följden den, att alla de mål, hvilka icke fullföljas från lagmansrätterna, genast afslutades, och den rättsökande icke uppehölls i utbekommande af sin rätt, såsom nu är fallet, i följd af lättbeten att draga målen till lagmansrätts samtida pröfning. Dessutom bänder ofta, att lagmans!ätten upphäfver häradsrättens beslut, och den part, sorn derigenom finner att lian har sådana skäl för sitt påstående, sorn han kanske aldrig anat, får sålunda anleda, att ända till högsta instansen fullfölja ett mål, som, ifall lägmansrälten ej funnits, bade fått bero vid häradsrättens dom. Just detta gör, att jag tror ännu flera mål ingå till öfverrätterna vid närvar, förhållande, än de skulle utgöra, om lagmansrätterna voro afskaffade. Det är på dessa skäl jag anhåller om åtel remiss, men icke kan godkänna alsing å delta betänkande.
Beträffande den i motionen omnämnda svårigheten för Riksg.- cont:s tjenstemän, sä är hvad som i detta hänseende blifvit anfördt visserligen icke ett blott påfund af motionären, utan bar sitt upphof frän det Commissariat, hvars öfverstyrelse Frih. tillhörer, och ber jag att nu få uppläsa sjelfva verba formalia härom: ”Om man nu genomgår de insända repartilionslistorne, finnér man, att endast någre få possessionater komme att ansvara för några betydligare belopp, hvaremot det öfvervägande antalet intressenter skulle erhålla så små andelar i lånesumman, att dessas särskilda bokföring vore en uppenbar orimlighet. Sålunda skulle t. ex. en låntagare blifva bokförd för ett capital, stort 44 sk. 2 r:st., en annan för ett capital af 1 r:dr 7 sk. 10 r:st., en tredje för 1 r:dr 37 sk. 5 r:st. o. s. v. Att nu på hvarje särskild sådan post uträkna först huru mycket derföre borde årligen inbetalas, samt sedermera, huru mycket af de skeende inbetalningarne utgjorde ränta, och huru mycket afginge på capitalet, klefve måhända nära nog ständig sysselsättning för en särskild tjensteman. Åtminstone blef det, enligt Coinmissariernes tanka, omöjligt för Riksg.conl:s Bokslutskamererare att, jemte sina öfriga, på sednare tider betydligt ökade göromål, kunna medhinna denna särskilda bokföring.” Del som nu blifvit uppläst, hoppas jag återförer i Frih:s minne hvad som i denna sak passerat inom det embetsverk, Frih. tillhörer. Sedermera har Frih. yttrat, alt comilerade uppställt ansvarsförbindelsen. Detta är sant, men den är godkänd af Konungen , och Frih. Cederström torde ihågkomma instruetionen för Riksg.cont:s Fullmäktige, hvari det bestämmes, att Konungen skall godkänna, men Hrr Fullmäktige endast granska skuldförbindelsen. Det är äfven sant, att en förbindelse är ingången om ett arbetes utförande, men den var naturligtvis ingången under de villkor som då förefunnos. Ibland
Emb.-Berättelse den 15 Nov. 1847. 61 Underrätt fem. daler, i Hofrätt tio daler, och gånge ej dess mindre dom i saken. 90 Kap. Andra punkten af 1 § ändras sålunda; Göra de det ej; bote sä svaranden, som käranden, i Underrätt tio daler, i Hofrätt tjugu daler. \ 91 Kap. 4 § ändras till följande lydelse: Häfver man Underrätts dom för sig, men tappar i Hofrätten; då bör kostnaden å båda sidor emot hvarannan r/vittas, der Domaren ej funer de omständigheter i något mål vara, att endera ändå rättegångskostnad gälda bör. Aro i saken åtskillige käromål, och vinna eller tappa parterne deri ömsom; då stände ock hvar sin skada. 99 Kap. De två första punkterna i 1 § erhålla följande lydelse: I Hofrätt skall någor af Rättens Ledamöter, i lagvadda eller der instämda saker, skriftlig berättelse om deras sammanhang uppsätta, innan de till dom företagas. I Underrätt måge parterne det ej äska, der Rätten ej sjelf finnér, att sakens vigt eller vidlyftighet det fordrar. Tredje punkten i 2 § skall lyda sålunda: Sist upptecknes inlagorna, alt kunna Rätten föreläsas, efter den tid, som de inkommit; och Rätten gifve sedan den berättelse till parterna ut, med förelagd tid och vile, i Hofrätten tio, i Underrätten fern daler, att den hvar för sig genomse, underskrifva och återställa. 93 Kap. 1 §, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 15 Juni 1818, ändras sålunda: A Häradsting, så ock vid laga syn i jordal vist, må ej dömas, der ej sju i Nämnden äro. Rådstufvurätt vare domför, der tre i Rätten sitta. I 62 Fi. St. Just. Ombudsm. Emi.-Berättelse den 15 Nov. 1847. Hofrätt må ej färre ä/i fem ledamöter döma i mål, som å ära eller lif gå. I andra mål må fyra ledamöter utgöra domfört antal, der alle om slutet ense äro. 2 § skall hafva följande lydelse: När dom å Häradsting fällas skall; underrätte Häradshöfding
Kostnaderna vidare på frivillighetens räkning, der kyrkan har sina legater såsom talare ex professo, och bruket sålunda pligtskyldigast föreskrifver lag vid både herreoch bondbröllop, lemnäs här att förtiga, såsom hörande till hedendomens Chapitre — om vi skola låna vårt öra åt Tertullianus, Augustini föregångare bland kristna kyrkans fäder. Han säger: att Bekransningen af Brudfolk samt Bröllopsfesten, ursprungligen «är en hednisk Ritus», en gammal, det hedniska Roms sedvänja, mot hvilken han skref redan i medlet af andra århundradet, sägande: «att när man begynte ibland kristna, med ett hedniskt Symbolum, så kunde lätt hela hedendomen följa med.» Att emellertid redan medeltiden icke saknade motståndare i gerning och sanning, emot så restriktiva tänkesätt i kristligt som borgerligt hänseende, och hvad mera är, mot båda i förening, visar de bekanta theologerna, kristendomens förkämpar på sin tid, Edmond Richer och Bossuet, hvilka gendrefvo den katholska uppfattningen vid det Tridentinska mötet, af det sakramentala (heligheten) i äktenskapet, och synnerligast Bossuet, hvilken, vid denna tid som Subdiacon i Metz, icke drog i betänkande att ingå ett »hemligt äktenskap» med en D:lle Mauléon (Se Prosper Marchand Dictionnaire historiqne s. v. Bossuet — af Rudelbach citteradt). Icke en gång den katholska kyrkans stränga skolastiker vågade, vid sidan om Skriften, kalla äktenskapet för ett »Sakrament» (helighet) framför andra goda, naturliga och borger - 502 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 199. liga institutioner på jorden. »Den eljest strängt orthodoxe Petrus de Soto vågade yttra, att man ej kunde kalla äktenskapet ett Sakrament i ordets egentliga bemärkelse» (Jfr lo. Launoii opera IV, 2, 522—1. c.).
Men nu träda Louvre-magasinet och Bon Marché upp på arenan och bemäktiga sig den nya modellen, förutsatt att den kan kopieras till rimligt pris och af billiga material; de beställa enorma kvantiteter af tyger imiterande dem som de artistiska toalettkonstnärerna använda, och om få veckor hafva de till salu till moderata priser tusentals kostymer, hvilka mer eller mindre och i alla händelser till sina hufvuddrag likna den modell, som Perdi komponerat åt sin eleganta kund, den sköna madame X. På sådant sätt bli de nya moderna spridda bland allmänheten, de nya modellerna falla så att säga inom publikens domvärjo, och sedan kunna naturligtvis modets furstinnor icke längre värdigas bära dem. En modefurstinnas hela tillvaro går sålunda ut på ett ständigt begynnande på nytt, om och om igen. Knappast har hon nått fullkomligheten i en hatt, en kappa eller en klädning, innan de för den stora allmänheten afsedda affärerna gripa sig an med att göra hatten, kappan och klädningen förhatlig genom godtköpsimitering och mångfaldigande utan urskiljning. Tack vare de kolossala billighetsaffärerna i samma stil som Louvre-magasinet och Bon Marché, har det kanske blifvit svårare än någonsin att uppdaga det karaktäristiskt anslående; den kvinna som skall intaga en ledande ställning inom modets värld, måste ständigt bemöda sig o m att skapa något nytt, och hon kan därför på sätt och vis jämföras med en stor målare eller konstnär. Med hänsyn till sina personliga behag oeh det sätt hvarpå hon förstår att med konst förhöja dem är en sådan kvinna så att säga på en gång skulpturarbetet och marmorblocket. (Slut i nästa n:r.) Vi påminna ännu en gång om vikten att ofördröjligen förnya prenumerationen för det senare halfåret, som bland annat omfattar det charmanta julnumret med artikeln » Hemmet i konungaborgen ». Nytillträdande prenumeranter erhålla gratis böljan på romanen » Portvaktarsonen », allt enligt del utförligare tillkännagifvande, som fanns infördt i förra numret, och till hvilket vi åter hänvisa. Från Iduns läsekrets.
Den i Rom utförda., i flykten gripna, verkningsf~dla lilla bilden 2 Flickan nied apelsinen bildar liliasom en 3fvergBiig till hennes efter lieinlcoinsteii, vid en stiidieresa i Dalanie, fiiniia, mest karakteris tislra genre, där barnet med sitt ljusa löje spelar en s&amp; öfverrägaide roll. Dessa bilder, livilkas 11~~1111 man 1 ej behöfver upprepa, ehuru man gör det äiidk, liksom man ' ofrivilligt. gnolar en micker &amp; iiid inelodi, soiii faller en i taiilianis: d3öndagmfton. i en d a l s t ~ ~ g a &lt; r Mormon öga,)) Mors lilla hj alpreda)), ~Lillaiis sista bädd)), Friiliostenx m. fl., Og-jorde genom sina okonstladt gripna motiv, siii nat~irf~iskliet; sitt liffulla, varmt kända utförande Ama&amp; Lindegreii till en af sin tids bästa realister. Hvad hennes ~infån~srika. verksamhet som själfiill porträttm61arinna .alig8r, gr ' det bekant, - att kiiiiiinare sä %ta c~iisa.mma ')), som ett d de vackraste bladen i det srenska porträttmiileriets utveckling under v&amp;rt århundrade, i trots af hennes föga högt uppdrifha teknik. Ned de efter fotografi förtriiffligt utförda porträtten af gymnastikern Ling (som hon varit personligt bekant med) och presidenten grefve Arvid Posse (hvars porträtt hon förut målat efter originalet) tog hon förra viiren a.fsked af sin porträttm&amp;lningskonst. Ned en ganska stor tafia, » Aftonbönen %, framställande ett förtjusande vackert barn, som gör sin aftonbön på sin mormors knä, hvilkeii målning dock förblef ofullbordad af brist på l-plig modell till en mormor, samt med en mindre reproiiziktion af hennes rPilgrimv, fullbordad just innan hon lades p&amp; sjuksängen, tog hon afsked af sin genre.
Utskottet öfverflödigt, att för Fullmägtiges åtgärder, i den händelse, att en erbuden pant skulle finnas hafva gått i köp för mindre belopp än f af Taxeringsvärdet och att densamma, med behörigt iakttagande af Statens rätt och säkerhet, dertill igke Betä n Landen, N:o <{t 5. 535 kan beiänas, föreslå någon serskild föreskrift, då | blifvit antagne såsom grund endast för den högsta lånes umman. Det tillägg, som vid slutet af 3;e Puncten blifvit inom BondeStåndet yrkadt, af orden: att lånen genom uppfyllandet af de i samma punct meddelade stadganden på omkring Ö7 år likvideras j är i nya förslaget, iakttaget. Vid fe Puncten är anmärkt: inom Ridd. och Adeln af en Ledamot, att tiden för Ränteoch Capital-afbetalningsliqviden bordt bestämmas till 2 gånger om året: samt inom BorgareStåndet: att, på det RiksgäldsContoiret ej skulle blifva skyldigt betala ränta på det upptagne lånet förr, än tillgångar dertill erhöllos, dess egne räntebetalningar borde ställas efter den termin som för inflytande tillgångar blefve bestämd. Desse anmärkningar anser Utskottet vara besvarade genom det nya stadgande, som i denna Punct blifvit föreslaget, och hvarigenom utväg är RiksgäldsContoiret beredd, att, med de för räntebetalningarne på Statslånet påräknade tillgångar, kunna berörde liqvider verkställa.
Förslag till underd. Skrifvelse, N:o ISO. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 13 Sept. 1854. Preste-Ståndet den 13 Borgare-Ståndet den 13 Bonde-Ståndet den 23 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående fiskets vid Trysunda hamn, med dertill hörande lägenheter, försäljning lill skatte. (Stats-Utsk:s Utl.den N:ris 94 och 195.) S. A. K. Sedan, uti en af Nätra och Själevads Socknemän emot K. M:t och Kronan fullföljd tvist, rörande bättre rätt att ega eller ock emot afgäld begagna Trysunda, inom Wester-Norrlands läne-gräns belägna, år 1704 skattlagda fiskehamn, med dertill hörande holmar, skär och fiskevatten, E. K. M:t genom Nådig Dom den 20 December 1853, af anförda skäl, pröfvat rättvist att Socknemännens i saken instämda påståenden ogilla, hafva framställningar i berörda frågor under innevarande riksdag förekommit.
Län sä liLseäe8, och dels uri Lif-Ränle-Län samt destutom förfallne, men obetaldte Riksens Ständer haftva dehutom wid denne Riksdag tillätit, at den Skuld, för hwilken Kongl. Allmänna lVlLAL^ins-Jnrättningen hos astedne^an tLli Rädct m. m. Hverkoiks Sterbhus i jä?.mburA häftar, utgörande i (H>tal Ethundrade Femtio Tusende Fyra Hundrade (150,422) Riksdaler läsmKurZer kLnco, samt uplupen,^ men obetald ränta Fjorton Tusende ErHundradeAtratio Fyra (14,184) Riksdaler 42 H. 5. eller tilsammans Mhundrade Sextio Fyra Tusende Femhundrade Åttatio Fyra Riksdaler 42 H. 5. (164,584: 40 H. 5.) lärrmbui-Zer Lanco, och hwarä Kongl. Allmänna 1)i reQionen meddelar närmare upgift, stall öfwerfiyttas pä Niksgälds-Contolret; och kommer med liqviäeii af berörde stuld at förhällas pä lika satt, som med Loiuoiret8 öfriga Utrikes Gäld 2 Art. Riksgälds-Oontoii-et8 ^onäsr, Inkomster samt Lomoiret särskildt bewiljade Lörmäner. ^ H' Til ligviäerLnäe af ofwannamde Gäld och fullgörande af de särstilda Förbindelser, hwilka wid denne Riksdag detzutom blifwit Riksgälds-Lomoiret älagde, äro nedan upräknade Naucler och Inkomster Riksgälds-Loutoirer tilflagne samt särskilde förmäner detsamma bewiljade. 1:0.
Mot hvad Herr Montgomery anfört, anmärker Herr Lefren, att Läromethoden med utanlaxor, är på Carlberg afskafiäd; att det årliga Ollicers-behofvet endast till en del förses från Krigs-Akademien, är en äfven i Frankrike följd grundsats, med afseende på så väl Ynglingars inträde från andra Undervisningsverk , som förnämligast Under-Ollicers-Corpsens befordran till Oflicers-grad, Herr Friherre Adlerbeth, Jacob, faster uppmärksamheten derpå, att sjelfva namnet Universitet innebär omfattning af alla biklnings-tillfällen, och att således, vid ett sådant böra finnas Militair-Lärare. Utom annat, i hvilket Friherre Björnstjerna misstagit sig om Schol-Verkets syfte och beskaffenhet, anmärker Friherre Adlerbeth, att en från Trivial-Scholan afgående, föregifves icke hafva Betänkanden, 493 lieie kunskaper än den, som intages på Carlberg. I de lärda Soliolorne, Gymnasium inbegripet, läres, utom annat, Latin , hvilket fordras för skrifprofven vid Akademiens, icke blott Theologiska, ritan alla Faculteter, och hvilket språk, efter Friherre Björnstjernas eget medgifvande, innehåller de yppersta mönster för ett enkelt och vackert skrifsätt. Friherre Adlerbeth vitsordar Gymnasiernes goda beskaffenhet, åtminstone det lian närmast känner, Linköpings, och anser den föreslagna undersökningen vara så mycket mera öfverflödig, som Kongl, Maj:t anbefalt en Revision af Schol-Verket, att hvart tredje.år hållas af män, sorn äro sakkunnige och utöfvat yrket. Herr Grefve Posse, C, H., medgifver väl Herr Friherre Adlerbeth, att, vid Gymnasierne icke läres endast Theologiska Vetenskaper, men ock Latin, Dock anser Grefven våra allmänna Undervisnings - anstalter, vara bristfälliga, i synnerhet i Natur-Historien , Chemi, Matliematik, Mechanik, Physik och Technologi, i hvilka stycken Utländska Läroverk, synnerligen Ecoles-Polytechniques-Schola hafva ett stort företräde.
Slä» derne utgående Saiu-accisen. 21'4 Den ig November f. m* Från BevillningsLagsamt A lini än xi a Besvärsocix Oeconomie Utskotten: ' ‘ Rörande Fattigvården. Fr ån Lag-Utskottet: Om yrkad ändring uti Kongl. Förordningen den Augusti j813 emot fylleri oell dryckenskap samt den 20 December jÖiSihvad denna sednare angår laga Domstol för åtal emot oloflig Bränvi-is försäljning; öfver väckte frågor, alt Gäldenär bör vara pligtig sin skuld med arbete aftjena ; om yrkad ändring i 4° Cap. 5 §. Missgärnings Balken ; angående föreslagen ändring i C) Cap. Utsöknings Balken och a5 Cap. Rättegångs Balken.; samt i anledning af väckte frågor om förändringar i Brottmåls Lagstiftningen. O % Från Lagsamt Allmänna B e s v ä rs och Oec0nomie-Utsk0tten: I frågan om en författning angående förändring eller utdömande af Vatten-Verk som genom uppdämning skada jorn elier hindra dess odling ; och om Sjö*Lagens öfverseende m. m. Den ig November f, to, S15 Från Allmänna Besvärs och Oeconom i e Utskottet: I fråga om förhud mot införsel af Danske hästar; om Tackjernstillvärkningen och Tackjernshandeln; om rättigheter tili nja Smidens anläggning så i Södra som Norra or ler ne; om Stångjerns ooli Amnes smidet i Riket; om jemkning i Extra Roteringen m. m. ; 1 fråga om Rotehållares skyldighet, att transportera Tross och Munderings persedlar till Mötes platserne; angående understöd af Staten'för Höganäs Stenkols-Verk ; om förtydligande af /fi §• uti Kongl.