Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer måste respectera hvad föregående gjort, bevisas af sjelfva Discontprivilegierna på 15 och 25 år, af alla Statens Lån med mera: huru skulle allt sådant bli möjligt om ej i sådant Ständers förbindelse vore lika med enskildas. En häremot stridande grundsats kan jag ej lemna utan anmärkning. Alt-rnativet är framstäldt att bidraget antingen bör lemnäs pa tio år eller ock till 1820 års slut; detta grundar sig på, att Riksdagen skulle kunna börjas vid 1819 års slut eller 1820 års början, och arbetet borde tillställas utan att man om fortsättningen i454 ~ &en "9 . hunnit afgöra. Jag tror alltså det ratt as ta vara att bibehålla phrasen sådan hon är föreslagen. Jag tror mig vidare, nied den kännedom jag är skyldig äga, bora namna att i mån af större tillgäng blir hus* hållningen bättre, då man kan räkna på tillräckliga bidrag, kunna Caloulerna göras säkrare bättre, så att med samma summa, men på olika lång tid, skall en mindskning i kostnad åstadkommas, som man svårligen kan föreställa sig. Detta är hvad jag trott mig böra påminna innan beslut tagea huruvida tiden för bidraget bör fastställa® till 1820 års sluL eller till 10 år. Grefve Lilliencrantz: I anledning af Friherre Staels och Herr Fåhlmatis anföranden , får jag upplysa, att i mitt till sammansatta Utskottens Beredning ineifna förslag Stod: ''till och med år 1820, , då nästa Lagtima Riksdag inträffar;” men att jag, på Beredningens sammanstämmande önskan, ehuru ogerna, måste ändra ordalydelsen till sådan den i första alternativet, nu år införd.. Friherre Boye: Om det vore mig möjligt alt anse den fråga , som nu utgör öfverläggniogsämne för Riddersfeapet och Adeln, såsom ägande gemenskap med Bevilfningen, så skulle jag tro alt det föreslagna biträdet åt Götha CanalBolag icke Den 29 Juli e. n. kun bevrlljas på längre tid an til! nästa Riasdag, då det visserligen berodde af Riksens Ständer att icke låta det vidare fortfara.
Propos. i fråga om försäljning af nya varfvet vid Göteborg, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R o. Ad. detta Utlåt.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 19. Nej — 12. Föredrogs ånyo Slats-Utsk:ts den 6 och 7 dennes bordlagde Mern. N:o 216, med förslag till voter:s-propos. i ani. af Riksståndens skiljaktiga beslut rörande Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 194, i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesia - Deu 10 November. ' 123 245 stike tjenstemän för en del resor i tjensteärenden; och god' kände R. o. Ad. den i Mem:t föreslagna voter:s-propos:n. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Sammansatta Bankooch Lag-Utsk:ts den 6 och 7 dennes bordlagde Mern. N:o 6, i ani. af Riks-Ståndens beslut öfver de af Utsk:t framställda förslag rörande lag om enskilda^banker utan rätt att utgifva egna banksedlar. Utskrts inbjudning och förslag till voter:s-propos:r rörande § 1. Hr von Koch: Jag må bekänna att jag ej”vet någon bestämd skillnad mellan den ordalydelse i den sednare delen af §:n, som af R. o. Ad. blifvit antagen, och den, som Presteoch Bonde-St:n för sin del beslutat. Det förefaller mig likväl som om, enligt R. o. Ad:s föreg:de beslut, det vore bestämdt att K. M. borde pröfva icke allenast bolagsreglornas öfverensstämmelse med författningen, utan äfven nyttan af en sådan banks anläggning, hvilken pröfning, ehuru jag ingalunda betviflar att Presteoch Bonde-St:ns beslut åsyfta detsamma, i deras beslut ändock står mindre tydligt utsatt.
Herr Grefven ock Ordföranden anmälte, det remisser från samtlige Riks-Stånden af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition rörande Tryckfriheten tillika med Constitutions-Utskottets vid sistförfiutne Riksdag öfver detta ämne, under den 10 October 1810, afgifne Betänkande till Constitutions-Utskottet inkommit, beledsagadt af de kos Högloft Ridderskapet ock Adeln samt Hederv. BondeStåndet dervid gjorde anmärkningar; hvarefter och då 1:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, af den 26 Maji 1812, innefattande äskade förändringar af Tryckfrikets-Lagen i afseende på rättigheten att utgifva Dagblad ocb Periodiska Skrifter samt sättet att ställa en författare till ansvar, af Utskottets Ledamöter i Stånden förut vore afhörd ock för väl känd att nu behöfva i minnet återkallas, Herr Grefven ock Ordföranden uppläste: 2:o Utdrag af Höglofl. Ridderskapet ock Adelns Protocoll för den 1 Junii 1812, innehållande Ridderskapet ock Adelns beslut att till Constitutions-Utskottet återförvisa dess Betänkande rörande Tryckfrihets-Förordningen jemte de dervid förefallne anmärkningar, för att i sammanhang med Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition behandlas; Memorialer, innefattande anmärkningar vid Constitutions-Utskottets Betänkande öfver Förordningen om Bilaga C till Mern. N:o 3. 295 Tryckfrihet, ock förslag till förbättringar af samma Lag, föredragne kos Ridderskapet ock Adelil af 3:o Herr Heijkenskjöld, Ludvig Detlof: Välborne Herr Landt-Marskalk! Höglofl. Ridderskap ock Adel! Då kos Höglofl. Ridderskapet ock Adeln till öfverläggniugsämne förekommit Constitutions-Utskottets vid sistlidne
Äldre Pianos tagas i utbyte. OBS. p. p. fredsoch försvarsfrågorna. K .. A. Jcndel. Ej lämpligt för I d u n. Mia i Örebro. Finska. Red. P r i s 1 k r. p r flaska. H o l s t &amp; k:ni, [2039] Dalagatan 4 2, Stockholm. Genom a t t göra d e m rena. Reseda. U n g fästmö får treniga spetsar till sin utstyrsel, o m h o n v ä n d e r sig till Elise Aspcngrcn, Mosas. Reseda. Etion Hoi. Idun Stockholm, Fredagen den 13 augusti. Byrå: Prenumerationspris pr å r: Idun ensam Iduns M o d e t. fjortondagsuppl. Iduns M o d e l, månadsuppl Bamgarderoben kr. A l l m. telef. Rikstelef. FRITH I0F utgifvare: HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J, Nordling. Iduns Tryckeri Aktiebolag. Utgtfningstid: Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. hvarje fredag. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje päbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 Öre pr nonp.-rad. Cathinka Guldberg. vinnan är af naturen barmhärtig, hon ömmar för lidandet, 1 V åstundar att hjälpa, men kommer ofta icke längre. Hon låter sin handlingskraft påverkas och förlamas af inre och yttre inflytelser, misstro till den egna förmågan, skuggrädsla för andras omdöme och annat, och får därigenom ingenting eller blott föga ut af sina stora möjligheter. Hennes människokärlek får vara en vacker känsla, som aldrig når till handling, eller som — i lyckligare fall — alstrar en viss spak välgörenhet, hvilken en gång för alla fastslagits som just det rätta, det förnuftiga uttrycket för kärleken till den lidande nästan: en allmosa då och då, en större summa till någon barmhärtighetsinrättning, en portion mat till tiggaren.
Ånyo föredrogs StatsUtskts den n.5 och 29 sisth April på bordet lagda utlåt. N:o 62, angtde reglertn af utgifterna under riksslatens tionde hufvudtitel. R. o. Ad. beslöt, att detta utlåt, skulle punktvis discuteras. Hr af Donner, Gust. Wilh.: Då jag nu anhåller om återremiss af den punkt uti ifrågavar. betänk., som hand - Den i5 Maj e.-tn. lar om gymnastiska central-institutet, ber jag att i ett annat plenum lii skriftligen utveckla mina tankar i detta ämne. I anledning af nedannämnda punkter blefvo yttranden algil n a. lista punkten. Litt. b. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller att lä instämma i Biskop LIediens och Prosten Stenhammars reservationer i afseende på vinoch byggnadssäden i Sollerö och Ulric* Eleonor* pastorat. aldra punkten. Hr von Hartmansdorff: Jag har ingenting emot öfverförandet af den i detta hänseende beräknade summan. Jag hoppas, att StatsUtsk. icke haft annan mening, än alt yttra sig endast i afseende pä beloppet; ty det är, så alt säga, icke ett anslag, utan ränta på en fond, hvilken tillhör Lappmarks-eoclesiastik verk och är således oberoende af anslag. Litt. a. Hr von Hartmansdorff: Det förekommer vid morn. a. det oförväntade förhållande, att StatsUtsk. tillstyrkt till materiella behof vid Lunds universitet aooo r:dr meri deremot afstyrkt en dylik summa åt universitetet i Upsala. Detta måtte hafva tillkommit genom misstag, eller ock att de ledamöter, som tillstyrkt anslaget för Lund, varit frånvar. vid beslutets fattande rör:de Upsala; ty det mätte ej hafva varit Utsk:s mening att göra skilnad mellan de båda academierna. Jag hoppas således att häruti måtte göras rättelse i ett blifvande nytt betänk., emedan jag förmodar alt det förevar, återremitteras. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag ber få upplysa
Då fråga således endast är om medgifvande för ett särskildt fall af någon jemkning i den meddelade allmänna tidsbestämmelsen för påbörjandet af arbetsföre tag, till hvilkas utförande statsbidrag under sednaste riksdag anvisades, och då emot denna tidsbestämmelses iakttagande vid ofvannämnda brobyggnadsarbete sådane, af behörigen vitsordade förhållanden förorsakade binder förekommit, som vid nu förevarande frågas afgörande synas icke böra lemnäs utan afseende, får Stats-Ulskottet, under åberopande af samma skäl, som föranledde Rikets sednast församlade Ständer att, för byggandet af en ny bro öfver Helgeå vid Christianstad, bevilja det dertill då anvisade statsbidrag af Elthundratusen R:dr banko, hemställa, att Rikets Ständer måtte bifalla, att detta statsbidrag, under oförändrad tillämpning af de vid detsarnmas beviljande i allt öfrigt stadgade vilkor och förbehåll, må, oaktadt arbetet icke före sistlidet års slut företagits, från Riksgälds-kontoret ulbekommas, så vida kontraktet, jemte dertill hö rande handlingar, angående ifrågavarande brobyggnad, vederbörligen a |- lemnas och arbetet påbörjas före den l:sta nästkommande September. Stockholm den 12 Februari 1857. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1857. Siats-Utskottets Utlåtande N:o 33. 1 M:0 tili Ank. lil! Exp.-Ulsk. den 19 Febr. 1837, kl. 7 e. m. Utlåtande, angående beräkningen aj Stats-verkets inkomster. (I. A.) Jemlikt stadgandet uti 53 § Regerings-Formen samt 30 § 1 mom. Riksdags-Ordningen åligger det Stats-Utskoltet att utreda och för Rikets Ständer uppgifva Statsoch Riksgälds-verkens tillstånd och behof. Till fullgörande af denna föreskrift, i hvad densamma afser Stats-verkets inkomster, har Utskottet, efter tagen kännedom af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, jemte Kongl. Stats-konlorets i detta ämne till Kongl.
Att tolagen ovilkorligen är en bevillningsafgift, finnes äfven deraf, att R. St. skulle kunna afskaffa hela sjötullen, hvarpå tolagen är baserad, likasom de gjort med landttnllarna, hvarigenom tolagen sålunda skulle komma att försvinna. Dessutom hafva R. St. redan kunnat fritaga vissa artiklar från tolag, och då måste det vara deras rättighet att fritaga alla. Man har väl åberopat 3 §. af ansvarighetslagen för Konungens rådgifvare; men såsom undantag från de afgifter, till hvilkas påbjudande fordras R. St:s samtycke, bestämmas der sådana, i 60 §. ej omnämnda afgifter, ”hvilkas föremål äro inrättningar till enskildas gemensamma nytta och ”beqvämlighet.” En sådan afgift, som Konungen kan påbjuda utan Ständernas begifvande, skall således vara till gemensam nytta, nemi. för den, som erlägger och den, som emottager afgiften; äfvensom den skall vara till nytta och beqvämlighet ”för enskilda.” Men hvad nytta hafva väl producenter och consumenter i landsorterna t. ex. af Stockholms garnison, till hvars inqvartering en del af tolagen användes, eller af Stockholms barnhus och andra stadens allmänna inrättningar. Häraf visar sig klart, alt tolagen icke hör till de i ansvarighetslagen undantagna afgifter, och att frågan verkligen är ett bevillningsrnål; hvadan jag tillstyrker 11. o. Ad. alt, med ogillande af Bcvi!ln.tJtsk:s ifrågavar. betänk., återförvisa frågan till Utsk. med förständigande att den handlägga. Hr von Troil, Emil: Detta ämne synes mig af en så tydlig beskaffenhet, att jag icke skulle hafva begärt ordet, om jag af någon annan hört den §. citeras, som bäst 6 II. 47 3;s Den 10 Maj f. in. synes mig utreda förhållandet. Denna Hr 73 §. Reg.F., som säger, att inga pålagor m. m. få hädanefter utan R. St:s fria vilja och samtycke, i den ordning förut närandt är, påbjudas, uppbäras och fordras.
Skulder 2,424. 24. 3. 2,342 : 22. 6. — 63 Afkortningar, bestående uti restitution er, beslagareaiulelar af sjötullsmedlen „ fyroch båk-medlen „ handelsoch sjöfartsfondens medel „ diverse verks medel - S:r Utgifter: Af sjötullsmedlen, ordinarie aflönings-staten indragningsdito pensionsdito begrafningshjelp arfvoden reseoch traktamentskostnader byggnader, reparationer, hushyror och 'tomtören 1 postporto ved och lyshållning skrifmaterialier samt stämplings-, tryckningsoch bokbindningskost nader diverse utgifter kronooch lotssamt kanal-betjentes gratifikationer extra medel hemliga utgifter _ R:dr Af fyroch båkmedlen, uppbördsprovision handelsoch sjöfartsfondens medel S:r" Lefver ering ar: Sjötullsmedlen Fyroch båkdito - Handelsoch sjöfartsfondens dito Diverse verks dito S:r Balans till påföljande året: Enligt hvad räkenskaperna utvisa, hafva i reseoch traktamentspenningar blifvit utbetalda, år 1848, 21,316 R:dr och år 1849, 24,050 R:dr. Då, uti de af Kongl. Maj:t i nåder fastställda ^stater för verket, utgifterna för berörde föremål blifvit förslagsvis beräknade till 15,500 R:dr hvartdera året, har det fästat Revisorernes uppmärksamhet, att de verkliga utgifterna under revisionsåren så betydligt öfverstigit det kalkylerade anslaget. §. 2. Jemlikt särskilda af Kongl. Majit, åren 1848 och 1849, meddelade nådiga bref, hafva åtskilliga ångfartygsbolag vunnit befrielse från erläggande af skeppsumgälder till Kronan, såsom fyroch bakafgifter m. m., jemte lotspenningar, då kronolots af dem ej begagnats.
Blifva åter något Stånds tankar i någon eller några delar skiljaktiga frän de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar; varde Const.Utsk. genom val af Riks.Stms plena till slutlig jemkning förstärkt till ett antal af tjugu personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfäld omröstning, skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlät, hvite sedan lill R. St:s afgörande, som ofvan sagdt är.” Nu frågar jag hvilket sålunda fullständigt beredt förslag, i händelse vid votering inom Förstärkt Const.Utsk., afslag blir segrande, kommer att intill nästa riksdag blifva hvilande? Intet! Jag protesterar således ånyo emot den ifrägavar:de propos. såsom grundlagsvidrig, och beträffande de af Gr. Lagerbjelke omnämnda prejudikater, lemnar jag dem i sitt värde, men enligt min åsigt, hafva de icke vunnit den burskap, att de kunna tjena som grundlag, när någon yrkar, alf den beskrifne grundlagen skall eflerlefvas. 124 Den 3 Augusti. Gr. Lagerbjelke: Då Frih. Cederström första gången nade ordet, företog han sig, att oaktadt fråga endast förevar om voteterings-propos:s laglighet eller icke, inblanda, huruvida förslaget vore lämpligt eller icke. En annan värd talare har sedermera strängeligen utfarit emot det sätt, hvarpå Const.Utsk. gått tillväga i denna fråga, men på samma sätt, som då jag förra gången hade ordet, torde jag lill Ulsk:s försvar endast behöfva anföra, att R. o. Ad. vid denna riksdag uti dylika frågor fattat sitt beslut i öfverensstämmelse med Const.Utsk:s nu framställda förslag, hvadan jag hoppas, att Ståndet äfven nu för öde gången kommer att förfara på samma sätt. I öfrigt torde det tillåtas mig att förbigå en molbevisuing af hvad Frih. Cederström yttrat, såsom endast onödigt upptagande R. o. Ad:s tid. Hr von Hohenhausen, Mich. S i 1 v.: Delande den åsigt om grundlagens rälta förstånd, hvilken Frih.
Och så samtalar hon, som man gör på baler, dumt, tumlande med det allvarliga som barn med fjäderbollar, blåsande upp till det riksvigtiga alla dessa tusende obetydligheter, som väckte buller i går, men i morgon skola dö sin tysta, osörjda död. Och de många orden, hon hör, qvickheterna, anekdoterna, faddheterna, de liksom sköljde bort minnet af allt, som var någon halt i, balernas lättfärdiga många ord ... Och lifvet blef en balafton, äran en komplimang för ens vackra ansigte, hedern en polka med baron Stjerne, dygden en ordlek och moralen ett fullklottradt dansprogram ... Men hade hon icke också suttit och grubblat der borta i småstaden, år efter år, dag efter dag, – lågt i taket, qvaft i luften, trångt om hjertat, hela tillvaron glädjefattig, tom, så tom. Nu ville hon blifva firad och fjesad. Hon ville tvinga till beundran, locka till lidelse. Och just i den verld, der hon i qväll var, ville hon stanna, den glada, glänsande, obekymrade verlden. Herre Gud, hon hade nu en gång icke blifvit skapad till att reformera verlden; det var bara en inbillning, en öfverspänd flickfantasis hjärnspöken. Hon var qvinna, och hon åtrådde hyllning, lyx, glädje. Det var det hela. Andra kunde få slita ut sig, om de trodde det hjelpte. Fattiga fyrtio år hon hade att hanka med till ... under dem ville hon njuta, njuta, njuta ... Och för hvar gång Wern kom fram till henne, visade hon sig vänligare. Han kunde ju gifva henne allt det hon traktade efter. Och så slog han an på henne för resten – det kändes så skönt att veta sig vara omgifven af tusende förekommande uppmärksamheter. Hvarför inte gifva med sig egentligen? Han ville ju icke bättre. Lifvet räknade nu icke en gång med drömmar, och brödfödans gnagande småsorger, de kunde långsamt göra slut på alla ett sinnes krafter, det visste hon allt för väl. Men kärleken då?
Det var första gången jag höll en hotellmatsedel i handen. Också kände jag mig nästan lika andäktig som när jag var barn i världen och fick gå till Grandells och välja mig en leksak. Hvad skulle jag ta! Här fanns lyckligtvis en hel mängd saker, som jag alldrig ens hört talas om. Jag klämde fast pängsneen på näsan, för att se litet mera hemmastadd ut, och började peka ut det mest tillkrånglade jag kunde få fatt i. Kyparen tecknade upp, men bäst det var så rusade han i väg med serveten för ansiktet, som om han fått eld på sig. En fet, lugn herre kom genast fram och bad om ursäkt – kyparen hade fått näsblod – och frågade hvad jag befallde. Han skref upp allt jag sa till om och lämnade sedan förteckningen med en djup bugning åt Villy, som först bet sig i läppen, men sedan skrattade. Nu befanns det, att jag begärt mellanrätter till soppa, fisk till stek, grönsaker till efterrätt – och allt möjligt galet. Visst kändes det litet förargligt först, men så sa jag, ty blygas för det jag inte rår för, är inte mitt lag: »Kära du, man kan väl vara folk, om man också inte kan Franska! Värre är det, tycker jag, att det på ett sådant här ställe inte finns någon som kan Svenska, ty hvad ska väl de där utländska namnen tjäna till eljest, när vi har våra egna?» »Det har, fan ta mig, tant Lova rätt i. Men ser tant Lova, det är för utländingarna!» »Då kan de göra något för inländingarna med», sa jag. »En matsedel åtminstone. Inländska pängar är väl lika goda som utländska, skulle jag tro!» »Mycket bättre, mycket bättre, tant Lova! De ha bara ett stort fel». »Hvilket då?» »De räcker inte till, de räcker inte till!» »Herrn begriper väl skämt!» röt han i detsamma till kyparen, som blifvit märkvärdigt fort bra från näsbloden och nu kom med soppan. »Eljest är herrn dum!» Den hederliga Villy! Han skulle såvera apparangserna! (Hör bara, så vacker Svenskan låter!) Men hvad bryr sig Lovisa Petterkvist om litet kyparflin! Alldrig en smul.
Ständers bifall, har Utskottet meddelat de här före - Bevillnings-Utskottets Betänkande N.o 5<j. lommande föreskrifter om ändringssÖkande i Gomiteernas beslut, samt om den granskning-soch pröfnings-rält, hvilken i förevarande fall bör tillkomma Kammar-Rätten; och Utskottet, sorn härigenom anser sig äfven hafva besvarat Nils Månssonsj frän Malmohus Län, rörande dessa ämnen afgifna och hit remitterade Motion , fär till Rikets Högloft. Ständers pröfning och godkännande öfverlemna detta allt, sådant det i förslaget Förekommer. Uti en till Utskottet öfverlemnad Motion har Herr Prosten Nibelius begärt, att samma fördel, som utblottade, skröpliga och vanföre få åtnjuta, då desöka lindring, nemi. att de få begära vederbörandes och äfven Konungens Befallningshafvandes utlåtande , utan att besväras af pappers-lÖsen och dylikt, — äfven måtte ega rum för dem, som begära rättelse för dubbel skrifning eller andra irringar vid Mantalsskrifningen och debiteringen, på det icke kostnaden, i och för rättelses vinnande, må öfverstiga utskylden; men då, i Utskottets tanka, ändamålsenliga stadganden härom förekomma, Be vill/ungs-V t skottets Betänkande IV.-o 5 7. 47 dels i den föreslagna i4ftte och dels i den i53:dje §., der föreskriften bi belial les, att skattskyldig bör kostnadsfritt Återfå hvad han för mycket erlagt, så är derigenom allt lämpligt afseende å motionen lemnadt.
I flera år, har emöt förra tiders bruk, Indelte Regementerne blifvit använde till arbeten vid Csnaler, brobyggnader, gräfningar ni. m., ehuru fleg restädes KneckteContracten synts hafva bordt derföre betrygga; men då efter berättelse någon föreskrift derom, icke lärer ifrån Konungen i StatsRådet emanerat, lydelse i i Morn., det vara i iörband medgifvit att desse förordnanden böra hänföras till Cornfriandomål, sorn jag likväl för min del ännu bestrider, såsom rörande allmänrie öch enskildtes, i författningar förvarade rättigheter, hvarom i Militaireväg, den högsta MilitatreBefälhafvaren i följd af väre Constitiitionelle Lagar icke lärer äga att besluta, men om hvilket förhållande, til! beredande af rättelse, ConstitutiönsUtskottet likväl lärer sakna erforderlig kännedom. Detta förhållande, sorn bevisningens angelägenhet tvungit mig att framställa, Och hvartill jag i sådant ändamål ansett mig vara berättigad, blifver nu mera åf större vigt~ öch påkallar eh allmännare uppmärksamhet, då i följd af meddelandet i Allmänna journaled N;o 87 af Herr Friherre Björnstjernas Utlåtaö-, Bil» till Ridd, o. Ady Pr. III Band. 26 i 402 Den 22 April f. m. de till Ridderskapets och Adelns Protocoll siåth Martii månad, Hemmansbrukare i landsort*me erhålla den äfven så Oväntade* som Obehagliga upplysning, af General Adjutanten eller Föredraganden i Commandomål, att hela indelta Arméen är beräknad såsom årliga dagsverkare vid flere omnämnde ,Cänaier, Strömrensningar, Mossodlirtgar, Rödjningar j Hamn, Brp och Cassernbyggnader, meri att tourvis, med emellan 4 eller 5000 mao årligen, desse arbeten förrätta, då likväl med hänsigt till Kneckt teContractens innehåll, Hemmansbrukare icke torde med liknöjdhet anse ett stadgande, som beredde inskränkning i deras i Författningar förvarade förmodade rättigheter.
Enligt hvad af den nådiga Propositionen vidare inhemtas, hafva sedermera, uti en den 7 September sistlidet år till Kongl. Majit ingifven skrift, ellva bland 12 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 135. ifrågavarande Landshöfdingen, på förut framställda grunder och då det förhållande, sou» Stats-kontoret åberopat til! skäl för sitt afstvrkande, eller att beskaffenheten af Landshölilingarnes löneförtnåner beredde desse embetsmiin ej obetydliga fördelar under de år då högt pris å landtinannavaror förefunnes, nu ej vidare egde rum och sannolikt under den närmaste framliden icke mera komme att inträffa, i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer göra nådig Proposition derom att, räknadt från och med år 1861, amortering af Landshöfdinge-ackorden (inge i stadgad ordning verkställas endast å den del af primitiva ackords-summan, som vid 1860 års slut funnes såsom skuld återstå; varande af sökanderne i underdånighet anfördt, att genom bifall härtill någon pannan olägenhet icke vederfores Statsverket, än att, på sätt en vid ansökningen fogad uträkning ådagalade, det förskjutna kapitalbeloppet, som efter nu stadgade grunder skulle blifvit till fullo återbetaldt under loppet af år 1869, komme att först under år 1888 varda slutligen liqvideradt, hvaremot de nu tjenande Landshöfdingar, af hvilka (lere under deras tjenstetid redan inbetalt hälften eller mera af den ursprungliga ackords-summan, tillskyndades den förmån, att liqviden af återstoden blefve fördelad på en längre tidrymd och således mindre betungande. Tdl upplysning om Lundshöfdinge-nckordens ursprungliga belopp, hvad deraf bör vid 1860 års slut vara afbetaldt, samt de då återstående kapital-beloppen, iiro i den nådiga Propositionen intagna följande, af Stats-kontoret meddelade uppgifter: