Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BondeStåndet blifvit anfördt: af RiksdagsFullmäktigen Hans Jansson frän Elfsborgs Läiij att, med den kännedom han ägde om eländet hos den fattigare classen af medborgare, åtminstone i dess ört och de tårar och klagorop han derifrån hört öfver verkställda utmätningar för bristande utskylder, öfver penningebrist samt öfver afstadnade arbetsförtjenster och varu-afsättningar, hän ansåge lämpligast, att den fattige skattdragaren. först förhjelpes till en tarflig bergning innan ifrågavarande Anslag bestämdes, då denne derefter icke skulle neka det deltagande i de utgifter, som för både sköna 4 i4 2o 2 Stats-Utskottets och nyttiga konster samt Nationens ära och anseende af honom kunde erfordras: Af Anders Danielssonj att anslaget för Taflornes iståndsättande vore öfverflödigt, under förmodan, att K. M:t nog lärer, på säll förre Konungar gjort, på K. Slottet upplåta nödige rum för Taflorne samt tillika låta ombesörja desammas iordningställande; och af Vice Talmannen Jon Jonsson att Utskottet borde undersöka och uppgifva, om icke nödigt och lämpligt utrymme för de K. Museum tillhörande Samlingar kunde finnas uti något Kronans hus i Stockholm att tillgå. Sorn de öfrige Irenne respective RiksStånden dels bifallit förevarande anslag, dels Jemnat detsamma oanmärkt, har Utskottet icke ansett sig böra frånträda dess i ämnet förut afgifne yttrande; men Utskottet bör dock, i anledning af Vice Talmannen Jon Jonssons ofvan intagne anmärkning anmäla, att för närvarande af Utskottet ej kan uppgifvas något annat Kronans Hus härstädes hvarest merberörde Taflesamling lämpligen kan inrymmas. 4:o I anledning af Utskottets förslag i 6:te Puncten om tillökning i Statsbidraget för RiksMuseurn samt anslag af Medel till K. VetenskapsAcademien för upplåtande och inredande af tjenlig local till uppställande af nämnde Musei samlingar har, med åberopande eller instämmande i den Betänkandet bilagde reservation, inom H. R. o. A., V. BorgareStåndet och H.
Det ägde jemväl en särskild fägring genom det upphöjande behag af bildligheten, vers-takten, rimljuden, hvari dess öfverallt lediga och lättfattliga föredrag innebar mycket för sina läsare att tänka på. Upprigtigt: om Dalin hade följt efterdömet af så många andra, som i Frankrike och Sverige brukat börja med ett je chante eller ”jag sjunger”,– månne han dertill varit så fasligt mycket mindre berättigad? Är t. ex. ej redan i hans andra rad en smula mer ”sång”, än i den motsvarande hos Voltaire, som beledsagar sin ingångs-vers: Je chante ce Héros, qui regna sur la France, med denna juridiska: Et par droit de conquête, et par droit de naissance; eller hos Gyllenborg, som efter versen: Jag sjunger om ett tåg, på frusna böljan vågadt, stupar ned i denna psychologiska: Der hjelten mer sitt mod, än allmän fruktan frågat; en omständighet, troligen för alla hjeltar och hjeltebragder gemensam? Till yttermera bevis, anhålla vi om någon uppmärksamhet på denna, ur Tredje Sången hämtade, skildring: Omringad af sin makt, stod Mörksens Furste myndig, Och hvälfde ögon kring, hvars minsta blick var syndig: Förmätna, vreda steg han tog, och jorden skalf; Han talte, och det gall i bergens djupa hvalf. Den falska Styrselkonst stod der, med bäfvan modig; Till uppsyn var hon mild, om händren var hon blodig: Der stod den fina Lögn i prål af konst och smink, Hon syntes och försvann vid afgrunds minsta vink. Kring Ärelystnan stod båd Sömnlöshet och Möda, Och alla sinnets qval, som mer än döden döda; Hon sjelf i röfvad prakt klef upp, så qvald hon var, På tusen olycksfall, dem hon i högar bar. Med black och gropad hy stod Afund sjuk och bitter, Med styng på styng i bröst vid glim af minsta glitter. Der stod ett gammalt Agg, som genom ögon brann, Och vred ett spräckligt skägg, i hvilket gallan rann. Liksom en engel täck sig Falskhets-anden ställte,
I anledning af hvad anmärkt blifvit emot H. E. Herr StatsMinistern Friherre Stjernelds åtgärd, att den 10 April 1839 förnya Kabinettskassans borgensförbindelse för de å Barthelemykassans vägnar, vid ofvannämnda låns upptagande, utgifna förskrifningar, har Hans Excellens, i förklaringen häröfver, dels åberopat, alt Kabinettskassans ifrågavarande borgen, hvilken icke vore in - 272 gången såsom för egen skuld, ej heller kunde anses innefatta sådant belastande med gäld, hvarom i 76 Regeringsformen förmältes, dels sökt visa, att icke, på sätt i anmärkningsmemorialet uppgifves, dessa borgensförbindelser varit öfveråriga, då förnyelsen deraf skedde, dels ock antydl, likasom Herr Presidenten Skogman, att Kabinettskassan icke tillhörde Statsverket. Till bemötande häraf och jemte det jag vördsamt åberopar hvad bär ofvan å min sida angående Kabinettskassans rätta egenskap upplyses, får jag vidare andraga, att en borgen, om än icke ingången såsom för egen skuld, likväl ostridigt måtte innefatta en skuldförbindelse, så vida möjligheten af hufvudgäldenärens oförmåga att sjelf betala alltid kan förutsättas; hvarföre, och då förbudet i nyssanförda grundlagsstadgande gäller skuldsättning i allmänhet samt följaktligen af hvad namn och beskaffenhet den vara må och utan hänseende till tid, när betalningsskyldighet kan inträda, en borgen, sådan som den ifrågavarande, äfven måtte kunna under detta förbud begripas. Hvad åter angår förnyelsen af denna borgen, tillåter jag mig vördsamt hänvisa till den ibland handlingarne befintliga afskrift af en utaf de flera å Bartlielemykassans vägnar utgifna förskrifningar, hvilka alla, hvad namnteckningar och påskrifter angå, skola vai’a lika lydande.
Likaledes hafva Rikets Ständer, med afseende å aflidne Collega Scholm Jakob Ekelunds under lifstiden ådagalagda nit och verksamhet för skol-undervisningen och såsom vedergällning för den möda och det arbete han nedlagt på författandet af sina inom fäderneslandet allmänt värderade och vid läroverken ganska allmänt begagnade historiska läroböcker, åt hans i fattigdom och bekymmer efterlemnade enka beviljat å Allmänna Indragningsstaten ett årligt pensions-understöd af 200 R:dr; kommande samtliga för ofvan omförmälde enkor beviljade pensioner att utgå allenast så länge de i enkostånd förblifva. 35:o. Hos Rikets Ständer har framställning egt rum derom, att Professoren vid Fria Konsternas Akademi J. G. Sandberg, hvilken i sin dubbla befattning af Direktör och Lärare ej uppbär mer än 450 R:dr i lön och nu vid ålderdomens annalkande alltmer saknade krafter och tillfälle till den för sin familjs underhåll behöfliga inkomst, matte hugnas med samma anslag, som af E. K. M:t äskats åt seniorn bland Sveriges konstnärer, Professor Limnell, eller en årlig pension af 750 R:dr banko, till stöd för hvilken framställning hufvudsakligen blifvit åberopadt, utom de stora förtjenster han i allmänhet egde och under 40 år ådagalagt både såsom konstnär och konstidkare, det anspråk pä fäderneslandets erkänsla han förvärfvat genom utförandet af de i Upsala domkyrkas grafkor befintliga, i sin art alldeles egna, praktfulla, frescomålningar, föreställande hufvudmomenterne ur Konung Gustaf I:s ärorika lif; och hafva, 460 ExpeditionsUtskottets Förslag till lind. Skrifvelse, N;o 174. nied afseende å Professoren Sandbergs långa och utmärkta konstnärsbana oell då hans å stat egande lön icke kan anses tillräcklig för en tarflig bergning vid annalkande ålderdom, Rikets Ständer å Allmänna Indragningsstaten för bemälde Professor beviljat en årlig pension af 750 R:dr, att efter afskedstagande åtnjutas. 3ö:o.
Författning utstakade gränsor; dock är troligt att desse gränsor stundom ofverskridas, när en orts aflägsenhet från Stad, och deraf uppkommande behof för ortens Invånare, att söka förse sig med k opmanna varor från närmare håll, gifva anledning till smyghandels etablerande. Inom Flundrg Härad äro, annars, vid Lilla Edet tvenne och vid Sjuntorps Fabrik en Contingent-handlande bosatte, på grund af Magistratens i Wenersborg utfärdade tillståndsbref. Den så kallade Gårdfarihandel^ till utöfvande hvaraf Allmogen i Sju Härader af Westergöthland af ålder haft rättighet, utgör 29 en verkelig och för orten ganska vigtig binäring. För närvarande begagnas samma rättighet nästan endast af Ivinds, Redvägs och Åhs Häraders hemmansbrukande Allmoge, som, till ett antal af Sex eller Sjuhundrade, tvähne gånger om året på bestämda tider utvandra till alla »delar af Riket och till Norrige, för att afyttra Gårdfarilrandels-Districtets betydliga tillverkningar, hufvudsakligen bestående i väfnader af alla inhemska slag, hvilka vanligen försäljas till ett jemförelsevis lindrigt pris. Utöfningen af ifrågavarande handelsfrihet, som ej saknar likartade exempel inom andra Län, är, i anseende lill de Sju Häradernes svaga och inskränkta samt, för folkstockens underhållande, otillräckeliga jordbruk, ett nödvändigt vilkor för Allmogens derstädes bestånd, och derjemte verksammaste medlet tili det allmännare välstånd, som visar sig både inom de orter hvilkas Invånare begagna Gårdfarihandels-rättigheten och ibland de orters Invånare som nu mera lemna denna rättighet obegagnad, sysselsättande sig hemma med tillverkning af väfnader och förfärdigande af andre ämnen för handeln; och gäller detta sednare i synnerhet om det stora och serdeles folkrika Marks Härad, hvarest hufvuddelen af väfnaderne förfärdigas, med mycken flit och en skickelighet som för tjenar uppmuntran.
Om än, hvilket sällan torde vara förhållandet , anteckningarne ega den fullständighet att, med ledning deraf, Protocollet kan af annan person författas, si lärer det dock icke kunna bestridas, att ett på sådant sätt tillkommet Protocoll ej eger den tillförlitlighet att icke lemna rum för hvarjehanda anmärkningar af Parterne, med och utan fog. 2:0 Angående Accidemiernes Jurisdictioner, som Utskottets pluralitet ansett bora utan all inskränkning bibehållas. För min del tvekar jag icke att yttra min öfvertygelse om nyttan och nödvändigheten af Academiska Jurisdictionens upphäfvande i allt, utom hvad angår den Academiska disciplinen för de Studerande, hvilken jag anser böra Lärarne tillkomma, utan att vara underkastad de former, som för den allmänna rättegångs-ordningen äro gällande, och utan all inblandning af de allmänna Domstolarne. Tilt undvikande af en må hända mindre lämplig vidlyftighet, vill jag endast i detta afseende åberopa det härom af Comiterade till granskning af Upsala Acadeinies Constitutioner, den 24 October 1820, till Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtande, hvilket, jemte fullständig och på au? Bil. till LagTJts&ottets Betänkande N:o 89. 93 thentika handlingar grundade upplysningar om tillkomsten oell egenskapen samt vidsträcktheten af detta privilegierade forum , innefattar en utförlig utveckling af de skäl, som böra föranleda upphäfvandet af detsamma 1 förening med andra fora privilegiata, hvilkas upphörande Utskottet ansett sig bö-i ra tillstyrka. 3.0 Af Herr Contracts-Prosten Nordin: Jag anser frågan omUniversiteternas jurisdiction vara i så nära förbund med nya regleringar öfver Uppfostrings-verken, att den nu i förväg ej bör komma under ventilation. Förmodligen torde denna jurisdiction på goda grunder qvarstå, ehvad beslut tages om Upplostrings-verken. Studerande Ungdomen vill jag ej slita från Academiska fadersväldet. Ankom till Exptd. Utskottet den 29 Augusti lS2g.
Jag tror att R. St. och isynnerhet deras Utsk. icke kunna göra något löneanslag till en embetsman utan propos. från K. M., och då K. M. icke ansett lämpligt eller be höfligt att härom aflåta någon propos., så kunde Utsk. icke gerna göra annat än hvad det gjort. Men nu yppar sig del särskildta föi hållande, att denna fråga kan och bör betraktas ur en annan synpunkt än såsom ang:de anslag till tjenstemän. Då K. M. icke begärt någon tillökning i löner för commendanterne på fästningarna, så torde nemi. få antagas att K. M. icke anser att lönerne behöfva förökas för framtiden; men det hindrar ej att, genom K. förordn. den 3 Juli 1840, de nuvar. innehafvarne af commendantsplatserna hafva förlorat en betydlig del af deras inkomster, och jag tror, att ett sådant, utan deras förvållande, uppkommet personligt lidande icke kan annai än påkalla R. St:s uppmärksamhet. Få denna grund anhåller jag att R. o. Ad. ville återremittera detta betänk, och hemställer lill Utsk., om icke Utsk. skulle finna lämpligt att, såsom ersättning för de nuvar. inoehafvarnes lidande, anslå någon summa alt utgå till dem personligen under deras återstående tjenstetid. Alt bevilja en summa, motsvarande det belopp, hvartill nu ifrågavar sporliar, enl. hvad af UtsktS betänk, synes, uppgått, tror jag icke vara lämpligt, emedan dessa inkomster varit af ganska tillfällig beskaffenhet, då de helt och hållet berott på handelscon juncturen och lätteligen kunnat nedgå till ett vida ringare belopp; utan skulle jag vilja föreslå, att åt hvar oell en af dessa commendanter måtte beviljas en summa af 5oo r:dr h:co årligen. Hr Cedercrona, Joli. Ulrik: Jag skulle visst icke här hafva uppträdt för att tala i en sak, som rörer commendanterne å Dalarö, Waxholm, Carlsten och Ny-Elfsborg, 0111 jag icke af omständigheternes kraf varit försatt i den obehagliga nödvändigheten att begära ordet.
Trög, såsom slättlandsboen vanligtvis, saknar Upplänningen i allmänhet förmågan, att uppfatta fördelarne af konst och näringsflit med de beqvämligheter och den trefnad de medföra; men deremot äger han tålamod och allvar samt den arbetsamhet, som väl sällan öfverskrider en af vanan betingad gräns, men deremot är jemn och uthållande samt förenad med ett undergifvet uthärdande af försakelser och umbäranden af flera slag. Påtagligt är äfven, att, isynnerhet under sednaste delen af nu ifrågavarande tidervmd, sedligheten gjort betydliga framsteg i afseende både å äganderättens helgd och nykterheten. Frestelsen att öfverträda den förra har naturligtvis äfven minskats för den obemedlade, men arbetsföra, klassen, genom en under de sednare åren ovanligt god tillgång på arbetsförtjenst, och förändringen uti lagstiftningen för bränvins tillverkning och försäljning har redan visat de mest helsosamma verkningar, genom det betydligt minskade bruket af denna dryck, som dyrheten deraf gjort till en nödvändighet. Att deremot förhållandet emellan könen icke är sedligare, än förr, måste medgifvas; och en förändring i detta afseende lärer väl endast kunna emotses i den mån föräldravårdens pligter bättre inses och förmågan att gifva den uppväxande ungdomen en omsorgsfullåre uppfostran blir allmännare, än nu är fallet. Af folkets lynne och fallenheter följer äfven, att större brott och lagöfverträdelser äro mycket sällsynta. Att antalet af mindre sådana under de sednaste 5 åren betydligt nedgått är äfven en särdeles glädjande omständighet att anföra, ehuru den icke kan uteslutande tillskrifvas en allmänneligen bättre insigt om och känsla för det rätta, utan jemväl mäste finna sin förklaringsgrund uti yttre lyckligare, men tillfälliga, förhållanden. Af det redan anförda synes, att allmänna välmågan tilltagit, och särdeles gäller detta omdöme hvad de två sista åren beträffar, som både för den besutna och obesutna delen af jordbrukare varit särdeles goda år.
Farhåga har jag ingen i detta afseende; men en önskan har jag, att voteringen måtte få försiggå så snart som möjligt — heldre om Tisdag än Fredag, och heldre om Måndag än om Tisdag. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han i anledn. af Hr von Ilartmansdorffs framställning Ange nämna, att ytterligare val af suppleanter i förstärkta StatsUtsk. komme att hos R. o. Ad. förrättas nästa Mändag e. m., samt att det sedermera blefve beroende på Ordf. i förstärkta StatsUtsk. att sammankalla detsamma när han funne tiden dertill lämplig och att godkände voter:s-propos:r från RiksStm inkommit. Hr Landtm, hade i detta afseende samtalat med ordf. i ordinarie StatsUtsk. som ansett Fredagen kunna blifva en lämplig dag för förstärkta StatsUtsk:s sammanträde, men något beslut derom vore Hr Landtm, veterligen ej fattadt. Beträffande åter det nu föredragna mern., så kunde bordläggningen icke förvägras, då den derom af 2:ne ledamöter gjorda begäran ej blifvit återkallad. Vidare föredrogs, men lades, på begäran af Gr:ne Lagerbjelke, Gustaf, och Sparre, Erik, ånyo på bordet StatsUtsfcs i gårdagens plenum bordlagda utlåt. N:o 212, i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 171, ang:de nedsättning i arrendet för kronosäteriet Boda. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt. N:o 213, i anledn. af väckt motion om förlängning af betalningstiden för ett, i anseende till hagelskada, meddeladt undsältningslån. Föredrogs och bifölls Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda betänk. N:o 23, i anledn. af väckt motion om tillsättande af en comité såväl för granskning af ett utaf
Enligt StatsRådsProtokollet för Krigsärenden den 24 Januari 1835, då Rikets Ständers sistnämnda skrifvelse i underdånighet föredrogs, förenade sig StatsSekreteraren och StatsRådets öfriga Ledamöter om de underdåniga tillstyrkanden i afseende å ifrågavarande ämnen: att, då Rikets Ständer, som beviljat tillökning af 497 R:dr 3 sk. 2 r:st. för KrigsKollegii Aflöningsstat, deremot vägrat att anslå de under lönerna beräknade 163i tunnor span mål, hvarmed den föreslagna nya staten öfverskjöte den gamla, men anledning till en sådan högre beräkning äfven skulle förekomma, Kongl. Maj:t i nåder måtte finna för godt, med begagnande af Dess konstitutionella rätt, att disponera öfver anslagen inom Hufvudtitlarna, att, då genom vidtagna regleringar öfverskott å den under lönerna beräknade spanmålen uti andra stater uppstått, förordna det ifrågastälda (så kallade) brist uti KrigsKollegii stat borde af samma öfverskott fyllas genom motsvarande öfverflyttning från de stater, der öfverskott uppstått, intill nästföljande Riksdag, då förnyad Proposition i detta ämne torde till Rikets Ständer få göras; och att Kongl. Maj:t, jemte i enahanda ordning förnyad framställning angående den af Rikets Ständer afslagna löntillökning för Wermlands FältjägareRegementes Chef, torde i Nåder finna godt, att den af Rikets Ständer äfven vägrade tillökning af 30 tunnor spanmål under lönerna vid detta Regemente måtte, såsom en brist, fyllas på samma sätt, som den lika beskaffade å KrigsKollegii Stat. Och blefvo dessa underdåniga tillstyrkanden af Kongl. Majrt bifallna.
Hvar h ar du hållit hus i dag, di n vett(Mel .: Jag vill ha rus.) @25 A L F R E D (rec itativ). Min far j ag var på mi ddag. B Ä C K . Tal a som folk, befaller jag dig ! hvar har du varit sv ara mig! A L F R E D (börjar åter ig en med recitativ). Borta! Det v ar sannt, j ag s kall declamera... J ag h ar varit bjuden på en delicat middag af några Upsalavänner ... (recitativ) Glada gossar. B Ä C K (slår handen i bo rdet). Önskar far en mera detalierad besk rifning ... så skall j ag berätta att jag sedan var i sångföreningen... Vänta sk a ni få höra hur jag tagit mig ... ( sjunger ur Stradella) Italia mein Vaterland etc. B Ä C K . Tig då en gång med sk rålet! En odåga är du och en odåga blir du och till Upsal a blir det ta mig attan ingen färd af ... Hvar vill du ta pengar? A L F R E D (sjunger ur Robert). Du sjelf har ju sagt Att penningar äro chi merer. Antingen blir jag Professor eller också går jag in vid theatern ... Mitt möderne skall jag ha i morgon den trettonde Junii anno 1857 och då lefver jag på det, njuter af min ungdom, för glädjens berusande pokal till mina friska läppar ... och så ta pengarne slut och då Säg f arväl lilla fjäril åt nöjen, Åt kurtiser, åt lekar och löjen, Natt och dag har du brytt våra sköna. (starka bultningar på dörren och rop: "Vi vill tala med mäs taren, f å vi tala med mästarn".) (Sorl utifrån). B Ä C K . Hv ad nu? Ha g esäller och l ärgossar också blifvit befängda (går). A L F R E D . Det här stöter på muntration... Jag följer. E R I C . Jag sk all höra efter. Fru B Ä C K . Bara de inte äro u ppstudsiga mot far, så att h an blir häftig. 24 A N N A .
Ja, burskapens upphäfvande och med detsamma förstörelsen af all skilnad städer och landsbygd emellan, eller de båda så heterogena elementernas sammangjutning, det vore just det jäsande kaos, hvari en allt förbländande, mordisk tidsanda redan länge arbetat att bringa all äfven svensk nationalsjclfständighet om lifvet. Korteligen, någon svensk nationalitet funnes sedermera icke, eller den vore undertryckt såsom i Polen, och det frejdade svenska folknamnet blefve blott ämne för verldens ömkan och ali kristenhets medlidande. Visserligen måste alltid affärslifvet i dess vidsträcktare verksamhet blifva, hvad det äfven hos oss alltid varit, — ett kosmopolitiskt. Och vårt borgerskap, då det, medelst flitiga utbyten, förädlingar och omsättningar af inoch utländska varor, arbetat på kommerciel väg att förmedla vårt folks fredliga förbindelser med alla andra folkslag och Stater, har dermed också fullt burskapsmeseigt tjenat i en högre verldsplan att inleda vårt folk och land i det stora samarbetet för hela vårt slägtes högsta jordiska kulturutveckling, såsom ock för framgången af en ändå högre, en himmelsk kulturförmedling folken emellan, sjelfva kristendomen är kosmopolitisk. Men ett annat ej mindre vigtigt burskapsåliggande har det hos Allmänna Besvärsoch Ekon.-Utslcottets Betänkande N:o 119. 19 oss varit, att svenskt borgerskap tillika alltid bort vara ett patriotiskt, och såsom sådant alltid bort bålla, samt äfven tillförene förmått bålla, emellan hemlandet och alla utlanden handelsvågen i någorlunda jemnvigt. Och tydligt är, att eljest rikets handelskorps, om den betalado sina importer, icke med motsvarande exporter, utan med riksbankens silfvervalutor, då icke utgjorde en patriotisk borgarekorps, utan fastmera kunde anses vara en landsförrädisk ströfkorps af snikne kommissionärer åt utländska handelseller bankirfirmor, som naturligtvis gerna vilja köpa sig in bland blifvande nya egare till vårt gamla fädernesland.
Väckt motion angående afbetalning i Silfver på Bankens Fastighets-Lån, fann Bonde-Ståndet Skäligt att, vid det af Utskottet upplysta förhållande, låta vid dess berörde Utlåtande bero. S. D. Prof. Utdr. 11. a Julii 1818. 737 S. T). Vid Banko-Utskotiets tillkännagifvande, uti ankommit och nu uppläst Utlåtande af den 27 Junii, rörande dess åtgärd i afseende på en inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckt motion om anslag från Banken till inköp af silfver; lät Bonde-Ståndet för sin del bero* och lät berörde tillåtande läggas till Handlingarne. S. D. I anledning af Högvördiga PresteStåudets , genom ankommit Protocolls-Utdrag af den 29 Junii, gjorde tillkännagifvande , att Ståndet, under förmodan att de återstående Riksdagsgöromålen må kunna i denna vecka afslutas , Uppdragit dess Taleman Herr Erke-Biskoppen att, på sätt Riksdags-Ordningens 81. §. omför maler, gemensamt med Hans Exellence Herr Grefven och Landt-Marskalken samt de öfrige Herrar Talemännen hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla , det täcktes Kongl. Majit derefter låta aflysa Riksdagen och Riksens Ständer hemförlofva; fann BondeStåndet för godt i enahanda uppdrag åt dess Taleman instämma. S. I). Till Bevillnings-Utskottets, uti nu ankommit Memorial N:o 33, af förleden gårdag uppgifne förslag till sammanjemkning af RiksStåndéns olika beslut, i en del af frågan orri sättet för Tull-afgifternes erläggande, fann Bonde-Ståndet skäligt för sin del lemna bifall, men ville tillika hafva anmodat Höglofl. Bevillningsutskottet, att ofördröjeligen inkomma med förslag till Voierings-propositioner i afseende pade öfrige skiljaktigheterne. S. D. Upplästes Sfafs-Utskottets Utlåtande Eho 326 i anledning af äterremiss utaf frågan ^ Bihang till Riki-St. Brot.