Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har vant mig vid er gästfrihet, min käre vän, och skulle verkligen ha svårt att undvara ert angenäma sällskap. En tjänare kommer in med famnen full af stora vedträn, som han placerar i den öppna spiseln, hvarefter han slår eld, tänder bålet och flyttar en bekväm stol fram till elden. – Tack, tack, min gubbe! säger Rantzau och slår sig ner. Hvad är det du heter nu igen? – Wolff, ers högvälborenhet. – Javisst, ja. Så hette också en af mina förfäder, men ser du, han blef kung af Danmark Nå, för ditt vackra namns skull får du stoppa den här pipan åt mig Redan gjordt? Godt, då är allt i den skönaste ordning, och du kan försvinna, frände! Struensee står borta vid fönstret och låter sin blick tankfullt stryka öfver trädgårdens aflöfvade buskar och träd, som huttra i den frusna snön. Djupt nere bakom krönet af den branta sluttningen flyter Elbens svarta strömfåra mellan de hvita, iskantade stränderna, under en grå himmel med lågt flygande moln, som jagas fram af en hvinande östanvind. Det skymmer redan. – Seså, min käre vän – säger Rantzau – kom och slå er ned. Delad sällhet är dubbel sällhet! Det börjar kännas bättre i benet, och jag erbjuder er härmed högtidligen plats som greflig rantzausk husläkare. Det är en klent aflönad befattning, men den torde ge en smula anseende. – Jag tackar för förtroendet! svarar Struensee småleende. Han stoppar sin pipa borta vid rökbordet, drager en stol fram till brasan, får eld på tobaken med tillhjälp af en fidibus och sätter sig. – Jag antager med nöje platsen! – Godt, då är saken afgjord. Själf skall jag icke besvära er alltför ofta – jag är stark som en – he! något giktbruten – björn. – Javisst! nickar Struensee. – Men hur står det egentligen till med den nådiga fru gemålen? – Efter omständigheterna – he! – Rantzaus blick viker undan. – Hon är mycket nervös – vissa dagar helt och hållet otillräknelig – och då pinar hon mig med en svartsjuka, som...
Jag vet, att detta kan göras. – Hvad är det för ett förbaskadt nöt, som inbillat herr Hall en sådan smörja? skrek Björnberg. – Det är – Det är detsamma, hvem det är. Vilja herrarne vänta några ögonblick, så skall jag strax vara tillbaka och säga hvad jag ämnar göra. Jag vill höra en god väns råd. – Nej, sannerligen jag tänker vänta här, medan herr Hall löper staden rundt och skaffar sig råd af pojkar och obehöriga personer, ropade Björnberg och såg bistert på Carnegie. — Jag väntar på mitt contoir besked om hur det blir. Här ha vi intet mer att beställa, mina herrar. Adjö, David Carnegie! Bror stannar väl kvar och väntar, tills herr Hall är åter med Pehr Backmans råd. Lycka till, herr Hall! Har herr Hall väl inlåtit sig med den kanaljen Backman, så kan herr Hall hälsa hem. Lycka till! Lycka till! Släpp oss ut, bror Carnegie, bror står i vägen! David Carnegie flyttade sig en hårsmån och lät Björnberg och de andra herrarne passera förbi sig. Nu var han ensam med John Hall. John for omkring i rummet och letade efter sin syrtut, som han sökte tränga på sig utan hjälp. Men hans händer darrade, och det lyckades honom ej. Han vände sig till Carnegie. – Var god och hjälp mig på med rocken, Carnegie! sade han. Jag är snart tillbaka. Men David Carnegie lydde ej ordern. Han sade i stället: – Skall herr Hall taga Pehr Backmans råd i den här saken, så kan herr Hall lika gärna ta mitt. Herr Hall talade nyss om att lämna in en ansökan till magistraten. Gör det! Anmäl hos domaren husets obestånd! En utveckling af firmans tillstånd och af möjligheten att genom en klok och, under förhoppning om förändrade konjunkturer, oforcerad realisation, bereda full tillgång för skulder, skulle förmodligen beveka borgenärerna att lämna nödigt andrum för boets utredning och att inte genom konkursmässig behandling söka göra deras rätt till en skyndsammare betalning alltför strängt gällande. Jag har uppsatt en sådan skriftlig anmälan, hvilken jämte förteckning på firmans tillgångar och skulder ännu denna förmiddag kan inlämnas till rådhusrätten. Vill herr Hall se igenom papperen? – Men är detta ej liktydigt med en cessionsansökan? ropade John förskräckt.
Man bör besinna, att man stiftar denna lag för sekler, men icke för enskilda fall. Hade man velat inskränka stadgandet endast till afseende på det nya lagförslaget, så tror jag icke alt det hade mott så mycket motstånd inom delta Hus, som nu inträffat. Sedan härefter öfverläggningen af R. o. Ad. ansetts fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade antaga ifrågavar. förslag, ang:de rätt att i vissa fäll förstärka LagUlsk. Ropades starka ja och nej; hvarefter Hr Bråkenhjelm begärde votering. Gr. Frölich: Jag har väl funnit det en gång förut hafva inträffat vid denna riksdag, att man begärt votering, innan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, huru han uppfattat svaret på den framställda propos.; men jag anser det vara en tidsödande innovation. Det vore väl icke för mycket, att först höra Hr Gr. o. Landtnäs uppfattning; det upptager endast några ögonblick. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan votering blifvit begärd, den icke kunde förvägras, och det således vore ända målslöst att uppgifva, huru II. Ex. uppfattat svaret på den sednast framställde propos., såvida icke Hr Bråkenhjelm ville afstå från sin begäran om votering. Hr Bråkenhjelm: Har Hr Gr. o. Landtm, uppfattat svaret så, att R. o. Ad. skulle hafva bifallit förslaget, så begär jag votering, i annat fall icke. 2 II. 56 442 Den 25 September. H. Ex. Hr Gr. o. Landt m. hemställde i anledn. deraf, att R. o. Ad. måtte tillåta företagandet af den begärda voteringen, och lät derefter uppläsa följande förslag till voter.propos.: Den som anlager det i 12 punkten af Consl.Uiskis mern.
Finnes inom socken eller församling personer, hvilka ega känd förmögenhet, sorn icke är underkastad beskattning efter nu stadgade grunder, eller hvilka annars skäligen bunna anses böra till communala behof bidraga, ehuru berörde grunder icke kunna på dem tillämpas, då må det ankomma på Socknestämma att utse Committerade, som på heder och samvete föreslå de bidrag, sådäne personer böra utgöra, dock aldrig öfver hvad den högst betalande inom samma samhälle erlägger, och dessa förslag skola derefter af Socknestämma pröfvas. Beslut om de i denna § stadgade afgifter vare icke gällände för längre tid än ett år, utan bör alltid nytt beslut hvarje år fattas om uttaxering för årets behof. Undantag härifrån må likväl ega rum i de Lngsamt Allm. Besv.- och Ekon.-UIskottens Betänkande, N:o 4. 31 fall, då för något bestämdt ändamål en viss summa erfordras för företag, som icke under året kan fulländas ; i hvilket fall summan må fördelas på flere år; dock aldrig öfver Tio, 4 Mom. Till rättelse för beräkningen af dessa afgifter, äfvensom af rösträttigheten, skola Häradsskrifvare och Stads-Cassören tillställa Kyrkoherdarne utdrag af hvarje sockens och stads Bevillnings-Taxerings-Längd öfver de fastighetsvärden och bevillnings-belopp, hvarföre communala afgifter och rösträtt i Socknestämma beräknas. Längderne aflemnas inom början af Mars månad året efter det, för hvilken taxeringen skett och skola å nästföljande Walborgsmässo-Sockenstämma för församlingen tillkännagifvas, hvarefter de, i den mon de icke klandras och rättas, lända till efterrättelse intill samma tid året derefter. Lösen för desse längder, beräknad till 32 sk. arket, då hvarje sida bör upptaga minst 3o rader, erlägges af socknens medel. § !»• Nu är Sockneslämmo-Protocoll och beslut justeradt och underskrifvet, då skall beslutet med besvärs-anvisning, som alltid bör åtfölja, nästpåföljande söndag, från Predikstolen uppläsas.
Itt Gudeligit Samtaal eller Andeligh Prosopopeiæ Dickt, vthi hvilken the Gudhdomlighe Egenskaperne, Rättfärdigheten, Sanningen, Barmhertigheeten, Fridhen och Allwijsheten, medh Gudh Alzvoldigh, om Menniskiones Fall och Uprättelse, vthi Discurs-wijs införde blifva. På Latin aff then Helge kyrkiones Lärare Bernhardo Componerat, och finnes vthi några Höghlärde Mäns Postillor införd, Nu på vårt Modhersmåål Verterat, Och medh flere Skrifftenes Witnesbörd förwidgat och på Rijm affsatt, Aff Josepho Chærbero, Scholæ Arosiens. Conrectore: Och medh Wyrdighe Capitels samtyckio aff Trycket uplagd. Denna moralitet eller, som den med rätta kallas, detta samtal, hvars innehåll och källa titlen noggrannt angifver, har prolog, epilog och ”kan lämpligen sönderdelas i sex Acter och Handlingar,” men har ingen scenindelning. Stycket är tillegnadt Borgmästare och Råd samt andre förnämliga män i Westerås. Om det varit uppfördt, nämnes icke; utgifvandet på trycket med domkapitlets samtycke synes vara föranledt af önskan att i allmänhetens händer lemna en andaktsbok; ty i prologen säger Chærberus med en naiv författarefåfänga: ”Läser then uth igenom een gång, Tidhen bliffver Eder icke lång. Ty then är ej någhon hednisk dicht Uthan grundet i then helga Skrifft.” Första akten. Rättfärdigheten och Sanningen samtala. Den förra anser, att då englarna, som föllo i synd, blefvo nedstörtade i helvetet utan att kunna derur förlossas, så böra äfven menniskorna, som förledda af ormen öfverträdt Guds bud, dit nedstörtas. Sanningen är af samma mening, emedan hjelten i Israel aldrig ljuger.
Den enda control, som ytterligare erfordras, vore att tillse, det vilkoret uppfylles, således blott en så tält som möjligt skeende revision, som försäkrade om cassans beständiga fulla motsvarighet emot de utelöpande credit-papperen. Nu har man deremot reglemcnlerat utan allt behof och utan all rimlighet. Man har fordrat ett visst Hör till Bancooch Lag-Ulsk. Betänk. N.-o 2. 5 minimum af teckningen; man har föreskrifvit, att delegarne skulle vara kalida för vederhäftighet och förmögenhet, eller att de skola ingå i solidariskt ansvar; man har påbjudit, att de skola i Bankers början insätta ända till 5o procent, att deras Directeurer skola personligen ansvara, i händelse af tillfälligt bristande eassatiligång, att de skola oupphörligen inspecteras af offentliga magten; och detta allt, sedan man i första rummet, såsom allmän bestämmelse förklarat, att de icke få utställa ett enda credit-papper, utan motsvarande innestående reel valuta. I sanning torde ett så långt sträckt misstroende lill sundt förstånd ocb vanlig redlighet hos ett Handels-Bolag förgäfves i någon annan lag sökas. Säkert synes emedlertid, att, om emot all förmodan något Bank-Bolag kunde förmå sig att organiseras på vilkor, att dess cr edit skulle vara ingenting annat, än dess contanta cassa, så skall det väl dock ingalunda derjemte underkasta sig alla dessa onödiga, harda och orättvisa conlroler, som, med det förstnämnda vilkoret förenade, icke annorlunda kunna anses, än som orimliga och löjliga vexationer. Och delta är ändlligen mitt tredje och hufvudsakliga skäl emot den 6:te punktens nu beslutade förändring. Jag anser den nemligen i nuvarande skick motarbeta alla Iiolags-Bankers inrättning. Det är klart, att dessa inrättningar, likasom alla handelsföretag, icke kunna uppstå eller fortsättas, ulan gifven utsigt till vinst. Men härtill fordras ju nöd vändigt begagnande af credit, hvilken här är totalt förbjuden.
I följd häraf far jag alltså härigenom anföra: Vid l:sta §.: Hvad korvetten Svalans nybyggnadsoch mindre förändringskostnad vidkommer, så uppgår densamma rätteligen till (il,053 R:dr 21 sk., nemligen: 60,903 R:dr 38 sk., enligt afgifven liqvid den 24 Augusti 1849, samt sedermera tillkomna 149 R:dr 31 sk. 4 r:st. banko, oell utgör summan således ej 59,521 R;dr 22 sk. 10 r:st banko, såsom Rikets Ständers Herrar Revisorer anfört. Att denna jernkorvett, som var det första jern krigsfartyg, som blifvit bygdt, fordrade en förändring, sedan försök dermed visat, att densamma i anseende till dess öfvertyngder af jern var alltför rank, torde ej böra anses som något väsendtligt, helst man ännu ej ägde erfarenhet vid så beskaffade krigsfartygs byggnad af en materiel, som förut ej dertill blifvit använd. Hvad särskilt beträffar det anmärkta beloppet af 6,281 Ridr 32 sk. 8 rist. banko, som år 1848 blifvit utgifvet. till korvettens så kallade förändring, så har uti detta belopp kommit att inflyta utgifter för en lefveransräkning å segelduk, för korvettens segel, från handelshuset Gibson i Götheborg å 2,920 Hulr 39 sk. banko, hvilka ej förr än nämnde är blifvit betalda, ocb hvilken post i kassaförteckningen upptagits af det skäl, att man ansett korvettens nybyggnad och så kallade förändring kunna i ett sammanhang behandlas. Om emellertid dessa 2,920 Ridr 39 sk. banko fråndragas de utförda 6,281 R:dr 32 sk. 8 rist. banko, så återstår för nämnde ar endast 3,360 R:dr 41 sk. 8 rist. banko.
Denna punkt är redan afgjord hvad angår priset på spanmålen; siffran kommer alltså att rättas enl. R. o. Ad:s förra beslut; och alla andra punkter, der spanmål förekommer, kan man, i min tanke, slippa att höra uppläsas, då inga andra anmärkn:r dervid äro gjorda, än som hafva afseende på spanmålspriset. R. o. Ad. gillade den beräkning, som StatsUtsk. gjort å antalet af tunnor spanmål, och fann att den summa i penningar, hvartill hela denna spanmål borde beräknas, vore gifven genom R. o. Ad:s på förmiddagen fattade beslut 0111 berukningsprisets för spanmålen bestämmande till 5 r:dr 24 sk. b:co tunnan. 4: de punkten. Kronotionde-Iösen efter bes t ä m d a pri s. R. o. Ad. biföll SlatsUlskts förslag till beräkning i denna punkt. 5: t e punkten. Arrende-medel af kungsgård a r o c b andra kronolägenheter. Då R. o. Ad. redan på förmiddagen fattat sitt beslut rörtde beräkningspriset för spanmålen, borde i enlighet dermed rättelse äga rum i denna punkt, hvilken i öfrigt bifölls. ti: t e punkten. Silfvertionde, myntar e-lön o c h slagskatt. y:de punkten. Köp par räntan och slagskatten. 8:de punkten. Dessa tre punkter biföllos. iG4 Den 8 Augusti e. m. 9: d e punkten. Tiondeo e ii hamm ar skattsjern. Läsningen af Utsk:s i utlåt. N:o 226 afgifna yttrande öfver denna punkt stannade nu vid Utsk:s förslag om hammarskatts-jei nets beräknande till g4,ooo r:dr. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Då jag anmälde mig, ämnade jag begära alt Hr Rädd Seerel:n måtte framtaga det yttrande, som Hr Lagerhjelm afgaf, då målet förra gången förevar. Jag vill minnas, alt han gjorde erinringar raol beräkningen af denna afgift.
Vrot. 1844. 9 Sami. b 42 Prot.-Utdrag, den 14 Augusti iS44- S. D. Till Banco-Utskottet remitterades Herrar Berglunds och Knut Almgrens, angående Bancoväsendet, afgifna motioner, med livad, i anledning deraf, inom Ståndet yttradt blifvit. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-Utskottets memorial, N:ö 1, om antagande af en Canzlist utöfver den i Riksdags-Ordningens 24 § bestämde personal. S. I). Till Lag-Ulskottet remitterades motioner af Herr Ekholm: l:o angående förändring i Lagbestämmelserna, angående Giftorätt och Arfsrätt; 2:o angående förändring af 4 och 5 §§ 17 Cap. Ärfda-Balken och af 3 § 8 Cap. Jorda-Balken, samt om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1762; och 3.0 angående upphäfvande af Kämners-Rätter, Lagmans-Rätter och Riddare-Syne-Rätter. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades dels Herr Mccchels motion om delning af Calmare Län uti tvenne Län, dels de serskildta yttranden, som, i anledning häraf, blifvit inom Ståndet afgifna. S. D. Till Stats-Ulskottet remitterades Herr Foenanders motion, angående tillökadt Stats-anslag för Navigations-skolan i Carlshamn. S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades Herr Sundlers motion, med begäran, att Borås Stads invånare uti tio eller minst sex år, beräknade ifrån och med 1845 års början, må fortfarande vara befriade ifrån erläggande af skyddsafgift för ruan, hustru och barn, samt frikännas ifrån bevillning för alla tomter, hus och byggnader inom Stadens område; uti Hvilket ämne Herr JYoriy jemväl sig yttrat. S. D. Till Banco-TJtskotlet remitterades Herr Eric G.
Af skäl, som jag nu haft äran uppgifva, anhåller jag om återremiss af Utsk:s ifrågavar. betänk., och att den mening, som R. o. Ad. förklarat utgöra dess gemensamma tanke, måtte få rum i den propos., öfver hvilken förstärkta Const.Utsk. kommer att votera. Gr. Den 17 Maj. 185 Gr. Sjtens, Carl Gustaf: Redan då betänk. N:o 88 förevar, yttrade jag den farhåga, att det utaf Hr Rosenblad framställda förslag möjligtvis kunde komma att anses såsom ett nytt förslag. Jag för min del skulle icke särdeles hafva velat bestrida upptagande af det förslag, som R. o. Ad. såsom dess gemensamma tanke antog bland dem, om hvilka i förstärkt Gonst.Ulsk. skall voteras; men jag förutsåg, att det skulle inom Const.Utsk. möta mycken betänklighet, just på den grund att saken är ganska tvistig. Const.Utskts förslag angar bestämmandet om valbai het lill BondeStis ledamöter, nemi. frågan om förtydligande i afseende på kronohemmansfiboers rättighet att vara valbara. Ordet ”allmoge,” hvarmed Const.Utsk. i sitt förslag betecknat valrältigheten, är ganska mångtydigt, men igenfinnes i nuvar. Riksd.Ordn. Om nu Hr Rosenblads förslag, som af R. o. Ad. till gemensam tanke antogs, skulle blifva till nästa riksdag hvilande, skulle med detsamma ett förtydligande eller en ändring vara bordlagd i afseende på villkoren för valrätt lill representanter af BondeSlåndet. Då nu det mäste erkännas vara en bestämd skilnad emellan valrätt och valbarhet, är det icke utan skäl man kan påstå att detta är ett nvtt förslag. Sjelfva frågan är för öfrigt ett af de stora bevisen på huru oändligen svårt det är att lappa på den gamla inrättningen, huru svårt det är att inom vår bristfälliga organism försöka göra smärre rättelser och derigenom åstadkomma något dugligt. Det har ofta blifvit klandradt, att Const.Utsk. i sitt förslag tili mern.
Och så skall man hem i flygande fläng att få litet till lifs, förstås, och långt bort på Söder bor jag, så det är inte nästgårdsväg till Vasateatern. Och så genast tillbaka igen, och på med Geishakostymen! Men bara man börjar, bara de första tonerna ljuda och den snälla publiken sitter där i välvillig bidan — ja, då glömmer man trötthet och allt annat och går helt upp i ögonblicket och dess stämning. » Ja, så skall det låta I Fröken Griinberg är j u ännu så ung, lifvet lockar och leker, och en vacker konstnärsbana synes ligga framför henne. Hvarför skulle hon då icke vara full af arbetsglädje? Att det äfven finns arbetsallvar under lifsglädjen, det har hon visat med den början hon gjort. Helt visst inser hon till fullo själf, att vägen är lång och mödosam till konstens tinnar, och att de första stegen, o m än så lyckosamma, endast äro en ringa begynnelse på den vandringen. Men » en god början är halfgjordt arbete », säger j u ordspråket. Och med viss tillförsikt om många och vackra segrar lyckönskar henne Idun i dag till fortsättningen. J. N — G. W KVINNLIG GYMNASTIKFÖRENING som antagit namnet Gymnastikens vänner har i Stockholm bildats af f. d. elever vid Ateneum för flickor. Till ordförande och instruktör har utsetts utexaminerade gymnastikdirektören fröken Elsa Svensson. Föreningen, hvilkens hufvudsyfte är att bland de unga kvinnorna ur den burgnare samhällsklassen upplifva och vidmakthålla intresset för den Lingska — gymnastiken, söker sina * medlemmar förnämligast bland forna elever vid de kvinnliga bildningsanstalterna, ehuru medlemskap ej är förvägradt äfven andra. Anmälan om medlemskap kan göras antingen hos föreningens sekreterare, fröken Anna Waldenström, Kammakaregatan 6, eller ock vid föreningens öfningar, som äga rum hvarje tisdag och fredag kl. 7,30 — 8,30 e. m. å Ateneums gymnastiksal, Kungsgatan 2. lnträdesafgiften är 3 och terminsafgiften 5 kr. I D U N 1899.
Upsala rörer icke allenast orterria öster och vester närmast omkring denna fjärd, utan derjemte påtagligen äfven hela Norrlands och hela rikets intressen.» En sanning är att ett bolag ingått till K. M. med anhållan att, — om icke anslag beviljades för en stambanas byggande öster om Sigtunaljärden, — K. M:t måtte tillåta bolaget att derom gå lili författning Mycket har äfven blifvit taladt om Upsala-intresset. Sannt är att många ifra för Upsala; men många ifra äfven för landet i sin helhet, och till deras antal hör äfven jag. Jag kan icke fatta, att staten skall anlägga en bana allenast för att draga den lill en enda ort, (bär) Upsala; utan staten måste väl hafva ett högre syfte att uppfylla, hvilket härvidlag är alt genom jernvägens dragande genom de orter, der behof dertf finnes, underlätta utvecklingen af dessa orter och i sammanhang dermed af landet i sin helhet. Den fl Maj e. m. 233 Jag hemställer till eder, Mina Hrr! huruvida man verkligen med skäl kan säga att landet har råd att bygga 2:ne banor norrut. Möjligt är att i en framtid flera sådana banor kunna byggas, men tillsvidare bör man tillse att icke somliga provinser alldeles öfverlastas med jernvägar, samt att detta goda måtte någorlunda jemnt fördelas. På dessa skäl vidhlifver jag min förut gjorda anhållan att banan måtte dragas österom Sigtunafjärden, samt att hvad öfrigt blifver af beloppet måtte anslås till förberedande arbeten för påbörjande af banan frän Upsala till Sala. Hr Gr. och Landtm, förmälte, att då tiden var långt framskriden och flere ledamöter anmält sig att vidare yttranden i ämnet afgifva, finge Hr Gr. o. Landtm, hemställa, att fortsättningen af denna öfverläggning skulle uppskjutas till e. m:s plenum. Ropades många ja, blandade med nej; och förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig hafva funnit ja öfvervägande. Till följd häraf åtskiljdes R. o. Ad. kl. omkring 3 e. m. In fidem, 0. Brakel.
Ad. före återbesättandet af secreteraretjensten godkännes, i icke ringa mån förändrar samma villkor, anser jag för min del, att pä utgången af Utsk:s hemställan uti ofvanåbcropade mern. beror den åtgärd, som, i ena eller andra fallet, bör af Utsk. tillstyrkas; till följd hvaraf jag, innan R. o. Ad:s beslut öfver samma utlät, blifvit fattadt, anser mig förhindrad att öfver frågan om tillsättning af Ridd.Secret.sysslan för närvarande mig yttra. G. Lagerstråle. Vidimeras. Dalman. Ilörsamste Memorial. Sedan Ridd.Secret., Majoren och Ridd. af K. Svärdsorden Fredr. Otto Silfverstolpe, af den anledn., att han d. 18 sisth Maj blifvit af K. M. i nåder kallad till ledamot af Dess Statsråd, under d. 21 i samma månad begärt och erhållit afsked frän Ridd.- Secret.sysslan, och Ridd.Direct., till följd af 13 § i den för Directioncn utfärdade instruction, låtit i Statstidningen kungöra, att sökande till den lediga tjensten ägde inom 56 dagar derefter sina 34 i Den 13 September. till Directionen ställdo ansökningar med bifogade, vcderb. styrkta betyg till
Pastor x den Församling, der Förmyndare-Kammaren sammanträder, * eger rätt att, när han åstundar, i dess sammankomster och beslut deltaga, samt är i sådant fall för sin åtgärd ansvarig, på sätt i5 §. innehåller» §.3. Domhafvande på landet och Borgmästare i stad, eller den ilians ställe förordnad är, håfve magt att, när han så finner nödigt, sammankalla Förmyndare-Kammare inom Domsaga eller stad och deruti såsom Ordförande deltaga. §• 4- Ledamot i Förmyndare-Kammare må sjelf innehafva förmynderskap; dock bör i frågor, som detsamma angå, annan ojäfvig person utses och tillkallas att Förmyndare-Kammaren biträda. > 5* • Förmyndare-Kammaren förskaffe sig, medelst uppgift ifrån Domstolen och Utdrag af Mantalslängderne eller på annat lämpligt salt, en noga förteckning öfver alla inom Districtet boende Förmyndare och deras myndlingar. En anteckningsbok upprättas, -der uppgift å hvarje förmynderskap införes å serskildt blad, med lemnadt rum för anteckning af allt hvad i afseende på samma förmynderskap af Förmyndare-Kammaren tillgöres. Då 'Förmyndare hädanefter af Domstol förordnas, bör, genom Domhafvandens försorg, underrättelse derom meddelas till den FörmyndareKammare, under hvilken Förmyndaren har sitt bo och hemvist. Flyttar Förmyndaren ifrån orten, varde alla handlingar, so.m till hans förmynderskap höra, öfverlemnade till den Förmyndare-Kammare, hvarunder hans nya hemvist hörer. §• Af hvarje Förmyndare infordras, inom förelagd lämplig tid, sista årets redogörelse, som bör upptaga förteckning på all den egendom i löst och fast, sem tillhör den omyndige. §. 7. LagUtskottets Utlåtande N;o 108. 9 Häfver den omyndige penningar, som till annor man äro ullånte, bör till Förmyndare-Kammaren skuldsedeln i hufvudskrift aflemnas.