Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För att bereda det af Riksens Ständer med detta anslag åsyftade ändamål, har Kongl. Maj:t, enligt Nådigt Bref den a3 Januari 1819, om användandet deraf i Nåder förklarat, att då uppmärksamheten i synnerhet borde fästas på Rikets Norra Provincer, hvilka, med en inskränkt folkmängd och eultur, äfven, mera än de öfriga Landsorterne, saknade sådane lätta communicationer, som oundgängeligen erfordras för en förmånlig afsättning på de produeter, brännämnen och victualier, som utgöra dessa Provincers egentliga tillgångar, men hvilka articlars anskaffande från Finland vore ett väsendtligt föremål för den byteshandel, som med nämnde Land idkas, samt Kongl. Maj:t, med de medel som Nionde Hufvud-Tittelns inskränkta tillgång medgifvit, låtit vidtaga vägarbeten jemte vattenledningars undersökande och upprensning, så att fråga egentligen blefve, att på den större scala, hvartill det ökade anslaget lemnade anledning och utvägar, befordra desse föremål, utan att likväl derigenom underlåta dylika företag i andra Provincer, der en större nytta genom den ena eller andora anstalten af allmän be - 676 Riksens Ständers skaffenhet kunde vinnas, så skulle medlen, efter dertill upprättande årlig arbetsplan, användas under vissa Hufvud-Tittlar och deribland egenteligen: 1:0 Strömrensningar med sina afdelliingar, upplyste af beskrifningar Chartor och Kostnadsförslag. 2:0
St:s enskilda Peuningeverk skulle förflyttas till enskild egares hus och möjligen tillsammans med andra hyresgäster, hvilka icke lära underkasta sig de ordningar, i afseende på stängsel och vård, som för ett Ständernes eget Hus kunna föreskrifvas och vederbörligen handliafvas, en sådan uppoffring, både af kostnad och af säkerhet för ett R. Sirs Verk, skulle göras för att tillvägabringa Låne-undsättningsanstalter, egentligen till förmon för Hufvudstadens Invånare af den fattigare classen, men hvilka Inrättningar Staten icke har någon skyldighet alt underhålla, fasfän, tjll dort» stiftande, Staten ut - >44 Exp. Etsk, Förslag till hael. Skrift). N:o 3g3, 394. fästat sig, att nied ett räntefrilt Lån af 100,000 Rir Stockholms Stad biträda; hafva R. St. destomindre ansett sig kunna förändra deras förrberörde beslut i afseende på dispositionen af General - Assistance-Conloirets fasta Egendom, som, derest ändamålet i mera fullständig måtto skall ernås, ifrågavarande Låneanstalter böra helst fi inas på spridda trakter inom Hufvudstadens område, mern hvilket ändamål skulle motverkas, om Lombard-Lånerörelsen lomme att bedrifvas af en enda Entrepreneur och på eli enda ställe. Rikets Ständer framhärda etc. N:o 3q4- Uppl, o, godk. hos Ridd. och Adela d. 22 Fehr. t83o» Preste-Ståndet d. >4 Borgare-Ståndet d. 24 Bonde-Ståndet d. 26 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande verkställd revision af Stats-Verkets Räkenskaper och Förvaltning för år 1826. S. A. K. Jemlikt Grundlagens stadgande, hafva Stats-Verkets Räkenskaper och Förvaltning för år 1826 varit föremål för R. St;s Stats-Utskotts granskning, utan att dervid eller i afseende på dispositiouen af Statsmedlen någon så beskaffad anmärkning förekommit, sorn R.
Blommor växa ej heller i leran, men villan har en ståtlig terrass med vidsträckt utsikt, storslagen269 italienskt familjelif. i sitt allvar, ett prunkande grafkapell bland selleristånden och potatisen nedanför terrassen och étt stycke af en herrskapslik, men numera öfvergifven cypressallé upp från landsvägen. Hit hade familjen modigt dragit sig tillbaka, och här trifdes de, lyckliga med sina vänliga underhafvande, sina husdjur, sin utsikt och sin fria aftonhimmel — men utan ett » oförnojdt » nordiskt försök att försköna eller plantera. För italienare i allmänhet är frestelsen till missnöje med ens hvardags-, % omgifning blott en anfäktelse af den lede. Familjefadern höll sig alltid borta hemifrån. Familjen bestod af grefvinnan, en liten beslutsam vänlig gumma, med kloka tindrande ögon, hvilken nu var familjens Öfverhufvud; hennes dotter, uppvuxen under trycket af den ändrade lefnadsställningen, bleksiktig, tillbakadragen, begåfvad; sonen, en rund-hufvad toskansk bondtyp, som så många toskanska landtjunkare, talför, litet bråkig och missbelåten, men beskedlig. Vidare svärdottern, en rik florentinska, som unge grefven fått till maka, när en son af huset M. ännu kunde anses för ett godt parti, samt deras fem barn. Det var hufvudsakligen på räntorna af den unga fruns hemgift, som hela familjen lefde; men hon hade intet att säga i huset. Det kan nu icke nekas, att hon var mycket obetydlig — men både pengarne och barnen voro dock hennes, och jag ville se den svenska, som under sådana omständigheter vore nöjd med att låta svärmor styra huset, svägerskan och tjänstfolket uppfostra barnen! Man kan tillägga, att sådana band helt säkert skulle kännas mera tryckande bland stela, metodiska nordbor, än i ett sådant här stort, hjärtevarmt, toskanskt landthushåll, där man ické gör sig lifvet surt genom att hålla på sådana saker, som värdighet, disciplin eller öfverdrifven ordning. Rum saknas ej i den långsträckta gamla villan, och barnen ha stora, väl-inredda barnkammare.
För vetenskapernas befordrande, för den högre undervisningens höjande samt pä det att Sveriges hufvudstad, och med den vår nation, icke i allmänanda och intelligens skall nödgas stå effei' andra hufvudstäder och nationer, föreslår jag således: att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t begära Upsala universitets förläggande tili hufvudstaden. samt att, till öfvervägande af de för detta ändamål nödiga åtgärder och förslags afgifvande för deras verkställande en kommitté måtte nedsättas, hvars betänkande, jemte Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i ämnet, Rikets Ständer torde utbedja sig fä vid nästa riksmöte emottaga. 1 anseende till den tidsutdrägt dessa åtgärder medföra, och dä det synes vara tid. att Sveriges hufvudstad, i någon mån. försättes i åtnjutande af fördelar, hvaraf andra Europeiska hufvudstäder längesedan varit i besittning, vägar jag äfven föreslå: att Rikets Ständer för innevarande statsreglerings-period bevilja ett mindre anslag till föreläsningars hållande i hufvudstaden, uti vissa vetenskaper, på sätt af annan medlem äf detta Stånd lärer, efter hvad mig blifvit ined deladt, komma att motioneras. De finnas utan tvifvel, som skola anse sistnämnda förslag redan i sig vara nog löftesrikt, för att göra det förra mindr nödvändigt, och hvilka skola benämna frågan om Upsala universitets förflyttning för tidigt väckt. Jag vet äfven, hvilket oljud emot mig detta förslag skall framkalla från alla dem, som hafva sitt intresse uti universitetets bibehållande på sin nuvarande plats. Men utan mod och strid har någon seger aldrig vunnits; och om aldrig någon här i landet bort göra något upprop till national-andan och sina medborgares pligtkänsla, förr än framgången vore gifven, hade vi säkerligen icke heller nu varit i besittning af de stora verk, af hvilka nationen nu skördar frukterna. Frågan om Ups da universitets flyttning är dessutom långt ifrån ny.
Waldberg har, uti en af Direktioneu öfver Lånekontoret i Wisby till Utskottet insänd skrift, erbjudit sig att till Lånekontoret inbetala 500 R:dr å ett af hans svärfader, Skepparen A. Westberg hos Banko-diskontverket upptaget och den 29 November 18 5 till betalning förfallet lån, hvarå i kapital nu återstå 1,695 R:dr 51 öre, under vilkor att afskrifning beviljas för återstoden af samma lån. Af ett till Utskottet insändt, utdrag af det vid Lånekontoret förda lagsökningsdiarium inhemtas: att ifrågavarande, såsom osäkert inom linien förda lån, hvilket från Banko-diskontverket för fortsatt bevakning öfverlemnats till Lånekontoret, utgått med 3,000 R:dr till Skepparen A. Westberg, mot borgen af Handlanden L. Odin och SkeppaC. J. Hägg; att så väl Westberg, som Odin, redan vid lånets förfallotid gjort konkurs, och att Hägg, som ådömdes betalningsskyldighet, gonom upprättad köpeafhandling, till sin dotters förmyndare, Jernkramhandlanden M.
Att den, genom Kongl. Brefvet den 25 September 1756 och Kongl. Kungörelsen den 24 Januari 1790, rusthållarne förunnade rättighet att, utan föregången värdering eller annan omgång, än skatteköpeskillingens nedsättande i Länets LandtRänteri, få sina innehafvande kronorusthåll till skatte lösa, måtte utsträckas till åboerne å alla andra sådana krono hemman och lägenheter, hvarå skattemannarätt, emot en viss, efter grundräntans kronovärde lämpad, köpeskilling, kan i föreskrifven ordning förvärfvas; 217 och 2:o. Att, med ändring af föreskriften i 27 Cap. 1 §. ByggningaBalken, mätte förordnas, att deruti stadgade besigtningar och husesyner å under åborätt upplåtna kronohemman hädanefter icke skola hållas oftare, än hvart tionde år, derest icke dylika förrättningar vid något tillfälle finnas af serskilda omständigheter påkallade. Hvad för öfrigt beträffar det sätt, hvarpå ofvanberörde förslag, enligt Comiterades hemställan, skulle befordras lill verkställighet, så kan häremot med skäl anmärkas, att, då alla nuvarande kronohemmansåboers lagliga besittningsrätt skall af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande undersökas och pröfvas samt härvid förekommande mångfaldiga frågor afgöras före meddelandet af skatterättigheten och skattebrefvens utfärdande, lärer allt sådant omöjligen förr, än efter en längre tids förlopp, kunna medhinnas, särdeles i de Län, hvarest tusentals särskilda kronohemmansdelar finnas och der ägandeoch 'skatteköps-rätten till desamma hittils utgjort ett outtömligt tvisteämne. En stor del af oltanämnde hemman måste derföre, om äfven den löreslagna allmänna öfverlåtelsen af skattemannarätlen skulle i Nåder beviljas, i allt fall, under afvaktan af åborättsfrågornas och andra tvisters lagliga afgörande, komma att tills vidare bibehålla sin nu ägande natur.
— Som jag säger, lilla Ellen reder j a g mig rätt bra m e d, ty h o n är ö p p e n o c h sanningskär, m e n Gertrud har jag ej ännu lärt mig att förstå, o c h det förefaller mig, s o m h o n redan ifrån början v o r e afvogt sinnad e m o t mig. att kusken häromdagen gaf majorskans lilla m o p s ett lätt slag m e d piskan öfver d e n feta ryggen — han skäller o c k s å alltid på Hansson, när denne går öfver gården — eller att ladugårdspigan råkade att spilla ut litet mjölk på handkammargolfvet. När tjänarne sedan få obehag för sina små förseelser, så veta de väl, h v e m s o m spionerat på dem, o c h därför är hvarken matmor eller Gertrud deras synnerliga favoriter. Du KONGL. HOFLEVERANTÖR. Här skulle k o m m a kaffefrämmande på eftermiddagen, o c h det var för den skull åtskilliga anordningar att göra. » Fröken är väl van alt baka s m å b r ö d? frågade majorskan v i d frukosten. Jag svarade sanningsenligt, att jag hjälpt m a m m a därmed ibland, m e n aldrig gjort det på egen hand. (Forts.) jag böra icke underlåta att begära våra profver. Otf~ Anmäln. dagl. Tandläkare Wibom, Prospekt på begäran. Bref besvaras med omgå- ende. Pris för födelse-, förlofningsoch vigselannonser kr. 1:50; dödsannonser kr. (S.T.A.60178) En dotter. Sundbyberg den 14 juli 1899. H e l l b e r g. Träffas kl. 10 — 2 och VaB — V26 e. m. Plomb, och insättning af artificiella tänder. P. Th. Björstedt, Handelsl. o. Kalligraf. Smålandsg. 31 B, Stockholm, Tandläkare G. W. Widfond Doktor ThoraWigardh Drottningg. — Rikstel. Garanti för hållbarhet. sändas till Sverige endast hemmet. Schweizer &amp; Co., Luzern (Schweiz.) Sidentygs-Export. Aktiebolaget (D) Fabriken anlagd C.
Lön, den . andra sammaledes bekommer sitt fullt och oafkortadt, och da der brister för en eller nägon, mäste fadant iakttagas äfwensä med rättwis jemnlikhet för samtelige, sa lagandes Götha Hof-Rätt. at vekeÄsn, som erfordras til Swea Hof-Nätts hela su5t-iti3s-Stars fyllnad, ifrån den förras chirisclicklon i rällan tid Utan hinder och dröjsmål forderligast mäste hir remitteras; sedan göres behörig redo och räkning hos Kammar-(ollegium wid hwart ars flut, sa för medlens förwaltning, som Ofwerstottet och innehällningen af OeiunnLlen, dödsfalls och 3V2ncemLM8 - penningar, krigsmanshusrättigheten, Lb-rrtee 8lgiIlLtX recognltion, och alla flike'besparingar, hwilka ställ a a under Statsdiontoirets 6i8po8ition. Likaledes innehaller Kongs, keglememc-t af den 20 November 1741, hwarefter Lagmans och Härads-Hofdinge-Räntan bör utgöras, uti 5:te ikunÄsn: At som denna Ränta uti Stor - Den 2z Mars. e. m. 1059 Stor - Furstendömet Finland icke ar tilräckelig til ^u«tiljD-Statens aflöning/ utan mäste bristen ärligen af de ordinarie Statsmedlen uppfyllas, sä bör det Ofwerstott, som blifwer derä uti Swea och Götha Hof-Rätts.lmgäiÄioner, sä snart Staren för der förflutna Äret ar aflönt, antingen r Languen eller Kronans Ranterier til Stats-Lontoirels cliLpo^irion insättas, tillika med Kronans andel af Sakören, hwilken andel Hos-Rätten inril Är i?Z9 innehaft, men sedan til Kongl. Maj:r och Kronan emot erhällen förbättring pä Lönen afstätt.
Och detta sqvaller uträttade mycket, och negativt taget till och med litet godt, såsom vi snart skola få se. Finns det en makt skoningslösare än förtalet? Maria Stuart och den älskliga Louise de la Valliere föllo offer för denna hemska makt; - ack ja, och de gåfvo ju ryktet anledning att utbreda sina vida vingar. Men lilla Lydia skön och stolt som Maria och älsklig som den blyga blomman från Tours, hvad hade hon felat? Är det väl ett brott för en ung flicka att älska ett ideal? Är det ett brott att öfvergifva en handgriplig fästman för att uppoffra sig för ett ideal? De finnas, som högeligen skulle betvifla så beskaffade själsrörelser hos en ung flicka. Vi veta dock att de kunna ega rum, och det just i de allrarenaste hjertan och hos individer som verkligen helighållit sin qvinlighet. Men nu till den episka sidan af vår uppgift. Tre år hade förgått sedan vårt sista kapitel. Det är sommar och det är natt. Sakta fjät smyga utför borgens gamla trappor, och öfver gården glida de lika lätt. Skildtvakterna drömma på sina poster om förbisväfvande englar det är Lydia som tyst smyger sig öfver borggården till fångvaktarens dotter, Marie. Några lätta slag på dörren och Lydia släppes in. Utan vidare förberedelser går hon genom rummet, öppnar en lönndörr, sväfvar sakta genom en kort korridor och böjer knä på det kalla stengolfvet. "Monseigneur, je suis ici", hviskar hon och öppnar en glugg i sjelfva golfvet. "J'ai avec moi un numéro du Journal de S:t Petersbourg." "Ah, merci, mon ange!" ljöd det dofva svaret upp ur griften, ty vi kunna icke kalla den mörka fängelsehålan annorlunda. Gluggen stod öppen och Lydia började läsa ur don franska tidningen. Hon satt på golfvet och lutade sig så mycket som möjligt nära gluggen, på det fången skulle höra bättre. "Ma celeste amie!" afbröt rösten nedifrån, och fortfor sedan (vi återgifva likväl samtalet på svenska):
Sprengtporten anförda reservation emot detta betänk., har härledt sig deraf, att jag icke varit närvar, vid det tillfälle, då detta mål af Utsk. in pleno afgjordes, hvarvid man kom till ett helt annat resultat, än i den förberedande afdelningen åsyftades. Afdelningen hade nemi. tillstyrkt ett anslag af 1000 r:dr för det pharmaceutiska institutet, och denna summa blef uppgifven på den grund, att man ingalunda, såsom den srste värde talaren nämnt, kunde såsom osäkra beräkna de ifrån Apothekare-societeten utgående directa inkomster. Det syntes eller uppgafs visserligen, att en del af dessa afgifler icke riktigt in - Den 3 Jun! e. ra. Si ingått, men det föreföll afdelningen, som dessa -afgifter ljoid§ ingå; ty då en viss afgäld var bestämd för hvarje qvartal, så borde afgifterna vara något så när säkra, och var det ined beräkning af dessa afgifter, sorn afdelningen föreslog beviljande af förenamnda 1000 r:dr. Måhända är det för litet, det vill jag hvarken bestrida eller bejaka, ty jag kanner det icke. Jag rättar mig gerna efter den siste talarens erfarenhet i detta fall, oell då flere talare yttrat sig för återfemiss, får-jag instämma i den derom gjorda begäran. Frib. Sprengtporten, Jac. Willi.:
Det är blott i anledn. af ett yttrande af Hr Cederschjöld, som jag har begärt ordet. Hr Cederschjöld har framställt att inom hufvudstaden det i allmänhet skulle saknas tillfälle till arbetsförtjenst för dem som söka en sådan. Det är visserligen möjligt att en sådan saknad kan föreflnnas för de brottslingar och arbetskarlar, som söka arbetsförtjenst härstädes, isynnerhet när deras antecedentia äro allt för mycket besvärande, men för den redlige flitige arbetaren har jag, åtminstone för min del, i allmänhet icke funnit den svårighet att finna arbetsförtjenst, som Hr Cederschjöld anmärkt, ty utom de många tillfällen till enskilt arbetsförtjenst, som för sådana finnas, bör jag upplysa att, åtminstone under de sednare åren, Stockholms stad haft tillfälle att på allmänna större arbeten eller arbetshusen sysselsätta 500 till 600 personer. Dessutom lemnäs dylika tillfallen af de särskilda fattigvårdsstyrelserna inom församlingarne. Jag tror således att den anmärkn. Hr Cederschjöld i' detta fall framställt, icke kan antagas såsom fullt giltig, utan afseende å de många undantag, som jag nu har hedt att få göra gällande. Hr Cederschjöld: Utan tvifvel är det för hvar och en af de närvar, tillfredsställande, alt höra af Hr öfverståthållaren tillkännagifvas, att arbetstillfällen här i staden numera icke saknas. Det återstår då endast att önska, det Hr öfverståth. behagade uti en kungörelse uppgifva det eller de ställen dit man kan få hänvisa dem, som på gatan och i husen efterfråga arbete, och att någon åtgärd Den 4 Januari. 37 vidloges, så alt mau icke vidare beliöfde besväras af tiggande personer sorn ständigt klaga öfver saknadt arbete.
Den 2g Junii f. m. *33 pligt som medborgare och representant, att ge^ rom detta vördsamma anförande , som tillika innefattar en framställning af de grundsatser, dem jag, i egenskap af Embetsman trott mig böra taga till rättesnöre för mina handlingar och åtgärder, söka fästa Höglofl. Ridderskapet och Adelns uppmärksamhet på de flere vigtiga skäl och considerationer, som efter min öfvertygelse förekomma till öfvervägande vid detta ömtåliga ärendets granskning; och får jag sluteligen tillägga, att, ihändelse det 6kulle anses nödigt att införsel tillåtes af visse Manufacturtillverkningar, som hittills ej varit föremål för den inhämske slöjde-industrien och dem modet och luxen i sednare tider till äfventyrs gjort nödvändige, Kongl. Majit ej lärer underlåta att i detta afseende vidtaga de åtgärder, som omständigheterne kunna fordra. Jag anhåller om återremiss af Högloflige Bevillningsutskottets Betänkande och att detta mitt vördsamma yttrande må ej allenast öfverlemnas till bemälte Utskott, utan äfven meddelas Allmänna Besvärsoch OeconomieUt6kottet, i det fall att Höglofl. Ridderskapet och Adeln skulle finna godt , att den väckta frågan om förtullningsfrihet för främmande till införsel nu förbudne varor må till sistnämnde Utskotts granskning remitteras. 254 Ben 28 Junti f, m, N:o 4. Herr Lefrén, Johan Pehri Bevillningsutskottet har bland andre grunder för den blifvande Tullbsviilningens utgörande i främsta rummet föreslagit: Att fri införsel af alla främmande varor hädanefter skulle äga runi mot erläggande af Tull. Emot det Statshushållningssystéme ur hvilket denna grundsats härstammar , har jag redan den 15 sistledne Februarii, ehuru aldeles oberedd, yttrat mig.
Längre fram tilläde jag: » Det är tydligt att, om äfveu de öfriga skandinaviska staterna, Norge och Danmark, på likformiga vilkor inginge i förbundet, detta då finge, jemte en behöflig, mångdubbel styrka, sin naturliga såväl inre ekonomiska och kulturliga som yttre politiska utsträckning och begränsning ». Jag har tillåtit mig dessa erinringar för att från första början hafda min moraliska och personliga sjelfständighet i den sak, hvarom här är fråga, och dermed äfven, jag inser det väl, stå det moraliska ansvar, som åtföljer min andel deri. Jag hade tidigt omfattat den politiska skandinavismen i form af ett konstitutionelt statsförbund på nationel grundval. Hoppet om återupprättandet och tryggandet af Finlands frihet genom dess federation med Sverige samt, i sinom tid, det öfriga Skandinavien ledde mig dertill. En jemförelse mellan 1864 års förslag till förbundstraktat, i hvars upprättande jag tog del, och mitt förslag från 1855 visar snart frändskapen dem emellan. Ja, jag vill icke förneka, att tanken på Finlands ställning utgjorde ett af motiven för mitt handlingssätt äfven år 1864. Såsom den finska frågan inträdde i kabinetten år 1855, då Sverige afslöt med Vestmakterna en allianstraktat, om hvilken en sakkunnig politisk författare yttrar, att det är tillförlitligt bekant att » den syftade längre än dess offentliggjorda innehåll utvisar », 3 så instälde hon sig på nytt år st. sid. 46. Franska1863, då svenska regeringen tillstâlde Ryssland noter om Polens behof af » en sansad frihet », 1 dä svenska riksdagen debatterade konungariket Polens återupprättande 2 och England, Frankrike och Österrike förenade sig om identiska framställningar till Polens formån. Vid intetdera tillfället uppnåddes den åsyftade lösningen, men vid intetdera tillfallet vardt dock hvarken Sverige eller Finland tomhändt.
Detta lån öfvertages af Herr Salomon Heine i Hamburg och af Nord-Tyska Banken dersammastädes, nemligen af Herr Salomon Heine till belopp af Fyra Millioner Mark Hamburger-Banko; af Nord-Tyska Banken till belopp af Fem Millioner Mark Hamburger-Banko. § 3. Genast efter skedd ratifikation af detta kontrakt skall den första låne-andelen (Rate), belöpande sig till Två Millioner Mark Hamburger-Banko, tillhandahållas utaf de båda öfvertagarne af lånet, i det förhållande de deruti ega delaktighet, medelst accepterande af vexlar, som på dem utställas, att förfalla den 3 April innevarande år. § 4. För de återstående Sju Millionerne Mark kunna anordningar å öfvertagarne ske sednast såsom följer: Banko-Mark 1,500,000 1.500.000 1.500.000 1.500.000 1,000,000 under den 30 April detta år 31 Maj_ 30 Juni „ „ 31 Juli 31 Aug. 12 på sätt att dessa särskilda belopp indragas uppå lånets öfvertagare, i mån af hvars oell ens andel, till betalning trettio dagar från hvarje af nyssnämnde terminer, således: per 30 Maj, „ 30 Juni, „ 30 Juli, „ 30 Augusti och „ 30 September. Likväl skall det alltid stå öfvertagarne fritt att, efter godtfinnande och utan att vara bundne vid ofvannämnda dagar, redan till en eller flere tidigare terminer, dock ej före den 3 April innevarande år, uppsäga dessa Sju millioner Mark, vare sig hela beloppet eller någon del deraf, på en gång eller efter hand, — likväl ej mindre än Banko-Mark 100,000 hvarje gång; — skolande i dylikt fall de deremot validerande vexlarne vara ställda att betalas 30 dagar från de terminer, som sålunda bestämmas. Sådan uppsägning härifrån till den 3 April detta år af ett större belopp (än det ursprungligen bestämda) får emellertid icke eg a rum sednare än den 15 Mars. Alla de sålunda tidigare indragne belopp afräknas på nästföljande terminer. § 5.
Martii, meddelade Betänkande, rörande löneförhöjning åt BataillonsLäkare efter $ års'tjenstgöring, fann Ridderskapet och A» deln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige trenne Riks Stånden giliadt, för dess del dervid låta bero. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUfskottets, d. 9 dennes, afgifne , samt, den 14 derpå följde, på bordet lagde Memorial, i Bihang till ft, S, Prof. 9'cie Sami. xo 146 Fröt, Utdr. d. 17 April 1823. anledning af någre från Bankens FiscalsÄm* bete väckte frågor om ändring och undantag i några allmänna lagar och författningar för betryggande af BancoVerkets säkerhet; blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln till Lagutskottet remitteradt. S. D* Föredrogos ånyo och biföllos följande från StatsUtskottet inkomne samt d. 14 dennes på bordet lagde Utlåtanden: Af d. 10 dennes. Nso 102, angående medels anslående till befordrande af Vexel-undervisningen. Nso 103, om användandet af Djekne-Penningarne i Hernösands Stift. Nso 104, angående inlösen vid RiksgäldsCon* toiret af 12 st. skadade credit-Sedlar. Af d. Nso ioj, i anledning af väckt fråga, om förskotts anvisning å den Summa, RiksensStänder komma att anslå till kostnadernas godtgörande vid H. K. H. KronPrinsens förestående förmälning och verkställde utrikes resa. Nso 106, om inköp, för StatsVerkets räkning, af åtskilige trädbus i Götheborg. Fr«r. Utdr. i. 17 April 18*5. 147 Från Hågv.