Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oansedt hvad en värd Ledamot anfört mot olämpligheten af att Boställshafvare i Städerne skola betala communal-afgifter, kan jag ej inse, hvarföre desse, mera än Boställsinnehafvare på landet, skola vara fria från slika utskylder; de sednare hafva icke ens fått någon lindring, oagtadt de nu mera äfven måste rotera för sina Boställen. Den gjorda an - Den 12 Februarii e. m. märkningen, att Staten icke bör taga med den ena handen något af den lön, hon gifver med den andra, synes antingen höra utsträckas till hoställshafvare på landet, eller uti närvarande fall destomera förfalla, som det måste vara en gifven fördel för Landshöfdingen i Nyköping, att hafva fått Boställshus, äfven med derå hvilande communalafgifter, i stället för att tillförene nödgas sjelf hålla sig boningsrum. Herr Lagerhjelm: Anmärkningen att Utskottet förbisett all verkan af de åberopade Kongl, resolutionerne, torde ej förtjena särdeles afseende, då desamma justi Utlåtandet blifvit upptagne. Orsaken, hvarföre detta Utlåtande ej i sin helhet kan antagas , ehuru hvarenda anmärkning blifvit vederlagd, fattar jag i sanning icke; och anhåller derföre om Proposition till bifall derå. Herr Lefren: En värd Ledamot, Herr von Hartmansdorff, har yttrat, att man borde undvika sätta Ständernes beslut i uppenbar strid mot Styrelsens. I anledning häraf får jag äran upplysa, att åtgärden redan vidtogs af 1823 års Ständer, hvilka, i rak opposition emot hvad Regeringen då redan heslntit, nemligen att dessa afgifter borde af Staten utgöras, icke dertill anvisade medel, och följagteligen förlamade all kraft af Regeringens beslut. Den 12 Februarii e. m. 233 Friherre Anckar swärd. Carl Henrik: Det måste vara Ständernes ensak, att besluta om Statsmedlens användande. Någon fråga är icke heller nu mera om att anslå medel till ifrågavarande Stadsutskylders utgående för publika hus.
R:dr 80,000: '” Af Bengt Gudmundssons från Hallands Län: ”Jag reserverar mig emot Utskottets tillstyrkan att uppföra på Stat ett årligt anslag som ett förslagsanslag till Beväringens vapen-öfning, emedan jag anser, om 80,000 R:dr B:co ej är tillräckligt, det vara med ordning öfverensstämmande och ledande till reda och säkrare controll i räkenskaperne, att anslaget blifvit bestämdt, om än till ökadt belopp mot hvad det förut varit, enär man af ett på sådana grunder obegränsadt anslag, alldeles icke nu, kan göra sig förvissad af det tillökade beloppet, hvilket kommande Revisorer nogsamt få erfara och troligen beklaga, om hushållningen ej buttre med Statens medel iagttages hädanefter än hittills.” Häruti instämde Sven Heurlin från Kronobergs Län. Yid 25:te punkten> angående försvarsverket i allmänhet, af Herr Friherre Sprengtporten: ”Emot Utskottets förslag att nedsätta rnateriel-anslaget med 22,500 R:dr, för alt derigenom bereda sig tillfälle, att icke å Stat uppföra den ersättning! för de till 3:dje Titeln hittills ingående rotefrihets-afgifterne, hvilken Utskottet, enligt dess Betänkande N:o 64, ansett böra tillfalla Titeln, anmäler jag min reservation, på den grund, att den 25:te punkten i Utskottets förra Betänkande blifvit bifallen af ett Stånd, af ett annat lemnad utan anmärkning och af 2:ne Stånd återremitterad, under yrkande af ökadt anslag; vid hvilket förhållande Utskottet, efter min tanke, så mycket hellre saknar skäl att nedsätta anslaget, då Utskottet icke bordt förbise, att den af Utskottet tillstyrkta utsträckningen af Beväringens vapen-öfningar måste antagas föranleda ökade materiella kostnader. Jemväl anser jag
OCH HON SJÄLF ÄR JU FÖRBEHÅLLET ATT GIFVA DEN STORE KOMPOSITÖREN DEN HEÄN DET FÖRSTA TYCKET. OSKYLDIG, UTOM I EN SAK — HON HAR GJORT SIG EN DERSPLATS, HAN LÅNGT FÖR DETTA BORT INTAGA. SOM BEINGA SCHENFELT. AFGUD, OCH DET BÖR MAN ALDRIG GÖRA. VÄNTA! HÄR HA KANT VAR B :S SKAPARSNILLE AF SÄRDELES OMFATTANDE ART. VI FÖRKLARINGEN PÅ GÅTAN — MANNENS SVAGHET, HANS DUOS FÖR PIANO OCH VIOLONCELL, TRIOS, KVARTETTER OCHLÖGN — AFGUDEN MÅSTE FALLA! KVINTETTER FÖR STRÅKINSTRUMENT OCH PIANO, SYMFONIER, III. ÄNNU ÅTERSTÅR DOCK ETT ATT SÄGA. HELA KONFLIKTEN OPERETTER OCH OPEROR M. VITTNA OM HANS OMFATTANDE OCH HELA DEN FÖRSKRÄCKLIGA UPPGÖRELSESTUNDEN BEHÖFDC VERKSAMHET I MUSIKENS TJÄNST. OCH DENNA VERKSAMHET » TTVAD SKULLE HAN SVARA? » — JA, VAR DET UPPBÄRES AF EN RIK FANTASI, MELODISK UPPFINNINGSFÖRALDRIG KOMMIT, OM EJ DEN MANLIGA FÅFÄNGAN BÄR, MENINGEN, ATT HVARJE LITET INLÄGG I DENNA SAK SKULLE UTGÖRA ETT SVAR PÅ OFVANSTÅENDE FRÅGA, DÅ VORE SÅSOM MER ÄN EN GÅNG I LIFVET, ORSAKAT EN URAKTLÅ- MÅGA OCH STOR MUSIKALISK LÄRDOM. DEN NU ÅTERUPPTAGNA OPERAN, HVILKEN ÄR B:S FÖRINGENTING MERA ATT SÄGA om&gt; DET HELA, TY — KAN DET TENHET.
Beträffande det andra skälet, tror jag på de grunder, jag redan haft äran anföra, att det icke är behöfligt för uppehållande af vår utländska kredit. Jag tror nemi., att ingen gör vexelaffärer här i Sverige under förutsättning, att han skall blifva tvungen att bysätta. Men jag får fästa upmärksamheten derpå, att man icke afskaffar bysättningen, utan tvertom bibehåller den, ehuru blott som ett medel för att framtvinga tillgångar. Det är således blott den s. k. omedelbara bysättningen som man afskaffar. Vidare innefattar förslaget den ändringen i hittills gällande lag, att då man nu kan tvinga en person att göra konkurs genom användande af bysättning, hvarifrån han dock blir fri, så snart han aflagt gäldenärsedeu, så kan man enl. detta förslag få gå denna ed, utan att 104 I)eii 8 Augusti. göra konkurs, hvilket jag tror af alla skall erkännas sorn en fördel. Jag tror verkligen, att om någon utländning skulle finna sig villrådig, huruvida han bör fortsätta sina ingångna affärsförbindelser eller afbryta dem, till följd deraf att vi ändrat vår bysältningslag, så vore det mycket enkelt att göra honom reda för huru den lag är beskaffad, som vi infört, hvaremot jag är förvissad att det skulle vara förenadt med många svårigheter att göra honom reda för alla förändringarne i vår konkurslag. Jag tror således, att om detta förslag antages, skola alla redbara affärsmän blifva belåtna. Jag måste således fortsätta mitt yrkande; men på det att alla meningar må få tillfälle att uttrycka sig och då flere sådane här blifvit uttalade, hemställer jag till Hr Gr. o. Landtm., om man icke skulle kunna först framställa propos. på bifall, med förbehåll att K. o. Ad. sedermera finge särskildt besluta rör:de dels min hemställan och dels Hr Olivecronas. Hr Olivecrona: Jag nödgas bedja om ursäkt derföre, att jag nu för 3:dje gången anhåller om ordet; men jag är föranledd af Gr. Sparre. Han har ytterligare begärt att jag skulle definiera, hvad som menas med ntrikes vexlar, och bedyrat att han sjelf icke kan det.
Af;-4:delap säs och r-4idestar trades - ar i r:ne inhägnade, i och med afloppsdlk.n fersedde WänIgar, samt innehälla 8i Tunneland >17 g-gi^elsKappstd. WidStast-. Hnaffare-ly^an är scrstsldt af plän, Tunneoch r>58 Den lz Julii. ^Kappland sch a wästra Zngfallen af Etensängarne uppdriftvit till Haft reiord 4; Tunnl1; och en bals .Ka-pl. Hwad Husmannen ^'utgörande Äagswerken är tillagt witor Charta» och hwilkct ej uti föregående Tunneland är upptagit. Kongsgärdens ofmanberörde Ängar, fem efter Lharte-Beikrifninzcn innehålla 966 Tunnl. 29 Kappl. Yk'stas till någon del af godsets Bönder och Husmän efter fördelning och Set öfriga af Frosta Förs, Onsiö och Rönnebergs samt Torna och Bara Härader. Harriagers Härad är afwenskyldig att höstnad dera fullgöra, men efter ingängit Contractchärföre befriade emot erläggande betalning a 1 Rchr utaf hwarie Mantal des Äng war Liniebjcr kallad, I stället att wid 1751 ars Son endast funnits en Kalhaqe samt Trägård af ett Äppleoch Almträd, !har Herr Öfwcrsten och CommcnI deuren Toll icke utom betydlig -kostnad af Kärr-fyllig mark anlagt Trägård jemte Trä-Schola af en mängd wilda Träd och öfrig Plantage: Warandes Trägården indelt i flere Qwarrer och hwaruri befinnes c» mängd Fruktträd af bästa sorter. Äfwen i Plattie samt större Plantage af wilda Träd minst io a irooorde stycken. Pä Konqsqardens bekostnad Lro följande Stängsel af sten werkstäld.
Cederström anlvdt, äfven den omständighet kunna inträffa, att om en adelsman upphöjdes i greflig eller friherrlig värdighet, men saknade en son, så skulle den frill er 11 i ga eller adliga ätten hvila, i afvaklan på en möjligen blifvande son, och sålunda atter upplifvas, sorn redan varit utdöda. Många flera besynnerliga förhållanden skulle kunna uppstå efter den tolkning, som de värde talarne här midlöfver velat göra gällande; men all det lätta förståndet af §:n blifvit uttryckt vid i834 års riksdag, är hvad jag vågar påstå, och denna tolkning är numera en lag, som icke kan ändras eller upprifvas. Att lagen numera är gifven och ej kan rubbas, upplyses af R. o, Ad:s beslut i Maj månad l834, till följd af Ridd.Utskts memor. i äinnet, hvilket, i hvad dit rörer denna fråga, torde blifva uppläst. Skulle likväl någon medlem af ifrågavar, atter redan utöfxat re 7 H. a3 .,8 De n aa M a j. presentationsrälten, så anser jag icke, att lian derefter kan béröfvas den adliga värdigliet han en gång innehaft, utan skall jag i sådant fall vara färdig tillstyrka en und. anhållan om upplifvande af samma familjenununer. Detta skulle jag anse vara rätt, ty orimligt är det, att den, som en gång ulöfvat i epresentations-kallet enl. vår grundlag, vid en kommande riksdag derifrån borde vara utesluten. Hr Hjerta, Lars: Jag har föga att tillägga till hvad de föregående talarne anfört, men vill blott nämna, att om Jagstiftarnes mening 1809 varit den, sorn Orine Puke och Sandels föreställt sig, så har likväl numera en sådan tolkning upphört sedan Reg F:n uti det ifrågavar. hänseendet, genom Konungs och Ständers gemensamma bifall, undergått förändring och stadgar något helt annat; och då den måste följas efter orda lydelsen, synes Ridd.Utsk. nu rätteligen förfarit.
Förställningen, så mycket hon än kan uträtta, förmår dock ej att lägga något varaktigt i blicken, som icke åtminstone till större delen, eller ofta, blifvit rönt. Oaflåtligt måste vi derföre arbeta på hjertats daning; men då denna utan förståndets odling blott skulle göra ringa framsteg, måste man äfven i detta fall uppbjuda alla krafter, för att blifva rik på nyttiga och sköna kunskaper, samt fast i förnuftig eftertanka. Härmed förene man sådana personers efterliknande, hvilkas miner och blickar hugnas med allmänt bifall. Man betrakte noga deras ansigte, deras uppsyn, och tage antingen en trogen vän, eller åtminstone spegeln, till råds, för att finna, hvad som kan vara felaktigt i vårt eget; om någonting ännu brister, om vi icke äro dystra, vresiga, vilda, afskräckande, stolta eller fräcka i vår blick; om icke fadda, skefva, oregelmässiga drag inpräglat sig på vårt ansigte. Denna efterföljd af det lofvärda hos andra, och med tillhjelp af en väns granskning, mot hvilken egenkärleken i spegeln ej låter oss blifva känslolösa, skola vi snart gifva vår fysionomi ett förädladt hjertas och ett lifligt förstånds uttryck. Den, som ej haft tillfälle att förvärfva sig egentlig umgänges-bildning, betrakte, vid sitt inträde i den s. k. stora verlden, noga de personers uppförande, han finner synnerligt eftersökte och värderade, utveckle de dervid till grund liggande egenskaper, göre sig härefter reglor för sitt eget uppförande och uppfostre sålunda sig sjelf till en öfverallt sökt och älskvärd sällskapsman. KULTUR AF KROPPENS STÄLLNING OCH RÖRELSER. En rak ställning är det första råd, som kan gifvas hvarje hyfsad menniska. Naturen danade oss härtill; ty hon gaf oss senor och muskler att bära kroppen rak och hålla hufvudet, vår gestalts prydnad, upprätt. Hycklaren, lismaren, den skenhelige, och den falska ödmjukheten dessa alla sticka hufvudet mellan axlarne, och smyga med böjd kropp gata upp och ned.
För att nu återkomma till hvad Hr von Troil yttrat om det oriktiga förfarandet vid ularrenderingen af det ifrågavar:de bostället, eller alt 1799 och icke 1847 års K. kungörelse dervid blifvit följd, så vill jag icke inlåta mig i något bedömande deraf, men jag tror all förhållandet hade blifvit enahanda, om den sednare kungörelsen iakttagits, enär jag icke inser, att, om än maximibeloppet blifvit fastsläldt, minimisumman kunnat blifva lägre än efter 1799 års kungörelse, eller en tunna för hvarje geometriskt tunnland öppen åker, d. v. s. ungefärligen det nu för bo stället bestämda arrendet. När man härtill lägger, att K. Bef:h:de bestämdt afstyrkt den sökta nedsältningen eller befrielsen, samt att KammarColhm icke kunnat finna annat än att arrendet blifvit i öfverensstämmelse med lag och författningar ingånget, utan endast häntydt på att ansökningen skulle kunna i nådeväg bifallas, så tror jag icke att några sådana bevekande omständigheter i detta fall förefinnas, alt man bör frånträda en så vigtig princip Den 6 Augusti. 117 som den, att med noggrannhet bevaka Statens materiella intressen, och inleda densamma på ett fält, der kanske ganska betydliga förluster skulle drabba Statsverket. Hr von Troil: Beklagligtvis har StalsUtsk. i den nådiga remiss, som föranledt delta utlåt., icke fått sig någon åsigt från Regeringens sida uttryckt, men då Regeringen ansett sig böra öfverlemna denna fråga till Sländernes afgörande, har jag åtminstone för min del trott, att Styrelsen ansett saken liafva en sådan billighet för sig, att något afseende vid den sökandes anhållan borde fästas. I annat fall hade frågan troligen icke blifvit till R. St. hänskjuten.
I Frankrike utkom den 20 September 1792 en lag, hvari äktenskapet förklarades vara ett blott civilt kontrakt, hvilket kunde, i likhet med andra kontrakt, upplösas genom blotta samtycket. Men den massa af äktenskaps-skilnader och ytterlig sedeslöshet, som häraf blef en följd, nödgade Napoleon I att i Code -civil, då äktenskaps-skilnad der förklarades tillåten, så väl på grund af vissa bestämda orsaker (causes déterminées), som i anledning af ömsesidigt samtycke, i sednare fallet vidfoga sådana restriktioner, att skiljsmessa af dylik orsak ytterst sällan skulle kunna ifrågakomma. Det i Preussen år för år växande antalet af äktenskaps-skilnader har emellertid länge utgjort för landets regering en ständig anledning till oro och bekymmer; och två särskilda lag förslag, innehållande betydande inskränkningar i allmänna Landrättens stadganden i ämnet, hafva i senare tider åren 1842 och 1854 varit lagde under den lagstiftande maktens pröfning. Och såsom en för lagstiftarens uppmärksamhet särdeles vigtig omständighet hafva flere af Preussens utmärktaste jurister framhållit det af erfarenheten bekräftade förhållandet, att äktenskapsskilnads-mål, som behandlas vid allmänna domstolar, sällan komma att handläggas med det allvar och den ytterliga varsamhet, som likväl äktenskapets helgd och upprätthållandet af institutionens anseende kräfva. Att för oss icke kan vara skäligt följa Preussens exempel genom att, vidare än 1810 års förordning redan innehåller, ännu ytterligare underlätta äktenskaps skilnader, visar följande summariska jemförelse. Bih. lill R. St. I Sverige år 1836 upplöstes genom skilsmessa 114 äktenskap » 1837 » » » 89 » och » 1838 » 3 » 128 » ^T^3U således i medeltal 110 äktenskaps-skilnader om året, på en folkmängd af 3,026,000 menniskor.
D:r — d. Prisfrågorna P O T A - Hörnet af Kungsgatan. O: S T ' BOKLÅDOR. FRIS Ebba von E. Norma. Nej. Reumatisk lidande. Nyfiken. Eina. 1) N e j. d.) och mjölmat, äfvenså porter. - K I T T L A R, S L ARBETSKRAFT OCH LIF - K — s SJUKDOM FÖRLORA HELSA, S O ©: O SOM EJ VILJA GENOM 5 timmars päron. 2125 gr. socker, 3 dl. vatten, 5101 gr. päron kokas sakta i 5 timmar i oförtennt kärl eller stenkruka. Locket bör vara så lätt tillslutet som möjligt. Elin. » OBS.! BORG I &amp; C:O, Stockholm Hildur Andersson, KONSTFÄRGERI emottages I numera Klara Morra Kyrkogata kläder för oss af hemstickade 1,200 » Extra i:a d a m - 600 par halfylle D i a g o n a l b y x o r 400 » 1,000 helylle-Chcwiotbyxor, Norrk. helylle 8,000 2,000 &gt; &gt; » fin-fint klädningst. » byxtyg s o m finnes) i endast m o d e r n a mönster 2,000 bjuda 200 900 och mest 1890 praktiska på i skjortväg) Kronkorderoj år (n y sort) &gt; Imit. i:a fållade BoråsNäsdukar coul. Pineenez, Teateroch Reskikare m. ra. af bästa kvalitéer hos Fabrikör C. G. Collin, 3 Storlcyrkobrinken 3. F i l i a l: 20 Fredsgatan 20. Alla sorters uppritningar utföras. Knyppeloch broderimönster säljas. Färdiggjorda arbeten finnas till påseende. Lektioner i pianoocb guitarrspelning meddelas äfven. Stockholm, Norrlandsgatan 3-1, 3 tr. r2594] MAGDA KEMP.E 4,50 m. k o r d e r o j d u b b.
Sedan vi senast hade tillfälle meddela något från vår första sångscen, har å densamma uppträdt en debutant, om hviiken man torde kunna hysa mycket goda förhoppningar för framtiden. Julias parti i » R o m e o och Julia » har nämligen ett par gånger sjungits af en ung fröken Sparrman. I besittning af en välljudande sopranstämma med god utbildning, om ock ej fullt utvecklad, redde hon sig på det hela taget mycket Oupplösliga band. ag kan inte lefva utan d i g! Hur hastigt ö f v e r g å e n d e vår tableau vivant än var, skulle den rent af förstenat den samling af fashionabelt folk, s o m min tant från höstens början o e h så allt framgent u n d e r vinterns l o p p ett. Begrafvande mitt ansikte i händerna, kastade j a g m i g skälfvande ned, utan att b e k y m r a m i g o m, att ett par kristallskå- lar m e d frukt höllo på att ramla öfver m i g. » Inte lefva utan m i g? O c h j a g? Då stunden emellertid nu var k o m - men, tog j a g den så seriöst, att en snyftning I I) t I 8 nästan var färdig arbeta sig fram, m t d a n j a g fann, att de ord han nyss hviskat påtrugade mig en känsla af, att j a g aldrig skulle återvinna den lätta ton, h v a r m e d j a g förut talat till h o n o m. Ett outialadt svärmeri, däri låg icke något annat än ett slags lek, m e n då han syntes ha anlag att g e leken en mera allvarlig prä- gel, så måste den ha ett s l u t. se där allt! O c h härvid öfverraskade j a g mig att finna mina händer öfversköljda af tårar. Det var verkligen ett svårt olyckstillbud, hvarvid j a g riskerade krossa hufvudskålen eller näsan. Detta passerade inför min tants ö g o n. H o n u p p g a f ett skri, hvari en del passagerare s y m - Redigeras af Sophie mottagas med långt. tacksamhet.
Det mäste träda upp, mine Hrr, jag vill icke säga en maktiden materiella meningen, men i den ideella och legala, som står utom oss, som icke deltagit i våra strider. En sådan makt måste uppträda och säga: J kunnen icke förena eder; J håfven sedan länga tider tillbaka, varit i ett oupphörligt mentalt revolutionstillstånd, hvarifrån ingen annan än jag kan rädda eder; det är derföre min pligt att framstå, ty annars kunnen J icke förlikas. Det är, enligt min förmening, ett af de få sätt, hvarpå det stora målet skall kunna hinnas; ty jag tror icke att inom representationen för närvarande finnes någon enda person, som kan anse sig äga nog popularitet, för att fordra, att Ståndens öfriga medlemmar skola förena sig med honom. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Hr Åkermans förslag innehåller i 4:de punkten, att den yngre kammaren skall sammansättas utan att valcollegierne dervid äro bundne af vissa classer eller Stånd. Deruti ligger visserligen icke något upphäfvande af Stånden, ty det hindrar icke, att valcollegierne kunna sammanträda ståndseller classvis. Men då R. o. Ad. vid alla föreg:de tillfällen, då R. o. Ad. yttrat sig i denna fråga, alltid framställt såsom en oeftergiflig mening, att representationen skall ordnas ståndseller classvis, så skulle ovilkorligen, i händelse R. o. Ad. nu uteslöt allt yttrande i detta hänseende, deraf kunna dragas den slutsats, att R. o. Ad. numera öfvergifvit denna sin fordna mening. Om R. o. Ad. numera har öfvergålt till samfällda val, vore det hällre om 11. o. Ad. sådant öppet tillkännagaf; men då jag för min del både i theoretiskt och praktiskt afseende anser ståndseller classvalen vida att föredraga framför de samfällda, vill jag icke gifva min röst, hvarken till ett offentligt eller doldt medgifvande af det sednare valsättet. — Delta förslag säger vidare, att den yngre kammaren företrädesvis är ämnad att representera de materiella och rörliga intressena i samhället, hvaremot den äldre kammaren skulle representera det beslående, eller det conservaliva elementet.
I Slottets Transport 80,000: — 7,23*2, 200: 7,202,200 / Kongl. Maj.-ts Nådiga, Propos. N.o 2. 101 Transport 80,000: närvarande skick, då ännu mycket återstår för dess fullkomliga inoch utvändiga reparation, kan det årliga anslaget af 25,000 R:dr knappt medgifva användandet af förberörd e 8000 11:dr för ifrågavarande serskilda kostnad, hvilka för öfrigt ej förslå tili ränta å hela kostnadsbeloppet, och någon tillgång härtill är ej eller att påräkna från de andra byggnadsanslagen , af hvilka det för de publika husen i Hufvudstaden oundgängligen fordrar tillökning, ligh Maj: t hav med ledsnad erfarit den betydliga skillnad i kostnadsberäkningarna , som för detta arbete inträffat; men för dess '— 7,232/200: fransport 80,000: 7.232,200: — *—* 102 Kongl. Maj ds Kådiga Propos. JV.-o 2.
Sägnen påstod, att för 200 år sedan dessa onkilon intogo hela Tschuktscherkusten, från kap Schelagskoj ända till Beringssund, och verkligen finner man ännu på hela denna sträcka qvarlefvor af deras jordhyddor, hvilka måtte hafva varit ganska olika med tschuktschernas nuvarande boningar; de hafva formen af små kullar, äro till hälften ingräfda i marken och ofvan tillslutna med hvalfiskrefben, som äro öfverhöljda med ett tjockt lager af jord. En häftig misshällighet mellan Krächoj, dessa nordasiatiska eskimåers höfding, och en errim eller höfding bland rentschuktscherna utbröt i öppen fejd. Krächoj drog det kortare strået och såg sig tvungen att fly och utvandra med sitt folk; allt sedan har hela kusten förblifvit öde och obebodd. Om denna onkilons utvandring berättade invånarne i byn Irkaipij, hvarest Krächoj äfven skall hafva uppehållit sig, följande. Denne hade dödat en tschuktschisk errim och förföljdes derför ifrigt af den mördades son, hvars efterspaningar han en längre tid undgick. Ändtligen trodde sig Krächoj hafva funnit en säker tillflyktsort på Irkaipijs klippa, hvarest han förskansade sig bakom ett slags naturlig mur, som ännu kan ses. Men den unge tschuktscher-errim, drifven af begär att hämnas sin faders död, finner medel att smyga sig in till förskansningen och dödar Krächojs son. Ehuru blodshämnden härmed enligt det rådande föreställningssättet egentligen var uppfyld, så måtte Krächoj ännu hafva fruktat en vidare förföljelse af sin oförsonlige fiende, ty under natten släpper han sig med remmar ned från sin höga, mot hafvet nästan tvärbranta tillflyktsort, bestiger en båt, som väntar honom vid klippans fot, och styr, för att vilseleda sin förföljare, i början mot öster, men vänder sig natten derpå mot vester, uppnår ön Schalaurow och förskansar sig der i en jordhydda, hvars qvarlefvor vi (Wrangels expedition) ännu hafva sett.