Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle tro, alt, då Konungen föreslagit hvad han för GeneralAdjutanten funnit nödigt, det ej är skäl till någon nedsättning, utan tillstyrker lika med dem, som yrkat Konungens propositions antagande i delta fall, att den må blifva det ena alternativet, och Herr Rosenqvists mening det andra. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf; Det är ingalunda i militairisk åsigt jag ämnar yttra mig, utan i constitutionel. Vi skola komma i håg, att Konungens Rådgifvare i Commandomål och StatsSeereteraren för KrigsÄrenderne äro på visst sätt antagonister emot hvarandra; och jag anser för de constitutionella förhållanderne vådligt, att StatsSeereteraren för KrigsÄrenderne klefve sin antagonist altför mycket underlägsen. Menniskors inflytande mäste gemenligen till en betydlig del bero på värdigheten, och på det anseende, som åtföljer lönevilkoren. När man nu har en StatsSecreterare, som ej kan hafva mera än GeneralMajors värdighet, men Rådgifvaren i Commandomål kan hafva Generals eller FältMarskalks; så är det ej rätt, att göra altför stor skilnad i lönevilkoren, och gifva GeneralAdjutanten mera, hvarigenom han i dubbelt afseende skall få altför stort öfvertag öfver StatsSeereteraren. Då man Den i October. 0 liar starkare controll på StatsSecreteraren, än på Rådgifvareo i Commandomål, är det folkets intresse att gifva StatsSecreteraren så mycken magt som möjligt, och att ej öka den andras, i synnerhet så länge den i våra Grundlagar utstakade gränsen emellan dessa båda Embetsmäns befattningar ej förmår hindra, att mål dragas från KrigsExpeditionen till Föredraganden i Commandoväg. Jag kan derföre ej annat än yrka, att man åtminstone ej bör gå längre, än StatsUtskottet. Hans Excellence Herr Grefve löwenhjelmj Carl Axel:
St:r och särskildt R. o. Ad. inlagt om fäderneslandet, — och sedan sänka den till det slags erkännande, som deråt nu tilldelas. Men då jag inför Rikets vördade R. o. Ad. uppmanar detta Konungatillgifna, fosterlandsälskande Riks-Stånd till kraftigt och fortsatt motstånd mot det af Regeringen framlagda förslag till representationens omdaning, sker det under liflig förhoppning, att arbetet på en ändamålsenlig förenkling och förbättring af våra former icke må hvila! Och jag ville till Konung och folk vid Den 6 December. 335 detta allvarliga tillfälle ställa samma förklaring, sem af den trofaste Arnault — densamme som sedermera under Ludvig XVIIIis regering sändes i landsflykt för sin tillgifvenhet för Napoleons sak — yttrades till den kejserlige herrskaren, som, på höjden af sin makt, fann den lärde forskarens själ otillgänglig för eftergifvenhetens fordran; då monarken erinrade om att i honom ofta hafva funnit ett stöd och städse egt en vän, men dock nu hos honom funne ett oförväntad! motstånd: »Sire», sade med en vördnadsfull fasthet, Arnault, »on ne säppuie que sur ce qui résiste. Den endast kan gifva ett stod, hvilken kan stå emot. Eller med andra ord, i en annan bild: en opröfvad staf kan vara bräcklig och brista, men en verklig vän sviker icke! Hr von Stockenström, Garl Reinhold Polhem: Utan att länge vilja upptaga R. o. Ad:s dyrbara tid, hvartill jag så mycket mindre eger anledning, som jag hör Ståndets otålighet och tillika inser huru förmätet det är af mig att förlänga diskussionen, efter det så många lysande förmågor uppträdt, anhåller jag dock att för en kort stund få påräkna R. o. Ad:s uppmärksamhet för de ord jag nu vill yttra i den vigtiga samhällsangelägenhet, som utgör föremål för Ståndets öfverläggning.
Endast i ett afseende vågar jag göra en anmärkn. vid den värde talarens yttrande, alt del skulle vara allmänt kändt, att i Sverige icke kan erhållas mera än 75 proc. Jag beder om förlåtelse, emedan jag måste hysa något tvifvel om hvad, som i detta hänseende kan anses vara allmänt kändt. Under sisla riksdagen såg jag mångfaldiga kalkyler i fråga om sockerraffineringen, och hvaruti upgafs, alt denna raffinering icke lemnade mera än 50 procent ur råvaran. Nu har jag likväl helt nyligen i ett Fransyskt vetenskapligt arbete läst den upgift, att det goda råsockret innehåller icke endast 90 ulan stundom derutöfver och ända till 96 proc. Det må derföre ursäglas mig, om jag betvifla»-, att man såsom constant kan antaga, att sockerraffinadörerne i Sverige icke erhålla högre än 70 proc. socker. Jag uprepar det likväl ännu en gång, att jag i tullfrågor icke eger tillräcklig kännedom för att med ifver vilja förfäkta en mening. Jag har derföre blott velat underställa R. o. Ad. en tvekan, grundad på min kännedom om de mindre tillförlitlige upgifter, som, ang:de sockerraffinaderingen, meddelades mig under sisla riksdagen, och i följd hvaraf jag, då det var mig bekant, alt Regeringen från vederbör, embetsmyndigbeter infordrat uplysningar, ansåg det icke vara lämpligt, att R. St. fattar beslut i ämnet på förhand och i saknad af den mera detaljerade kännedom, som genom dessa myndigheters utlåt, kan vinnas. Hr Rosenblad, Bernh.: Från denna (dals inom della rum anser jag allt omdöme öfver de Norrska Stalsmakternes åtgärder olämpligt. Här finnes, enl. min åsigt, icke någon rättighet till en dylik kritik, i hvilken jag icke eller vill inlåta mig. Min rätt såsom enskild man, att hysa eller framställa en mening, tankar eller omdömen, öfver all mensklig kunskap, kan jag annorstädes utöfva, och då jag begagnar mig häraf, sker det endast i min egenskap af enskild man.
Den ena var den först för några år sedan i hög ålder bortgånga s t a t s - r å d i n u a n E h r e n s t a m, hvilken 1S79, i en offentlig gensaga mot åtskilligt af hvad professor Fryxell velat finna, berättade, att hon i många år umgåtts med Bellmans änka, men a l d r i g hört denna om sin make fälla andra än vänliga omdömen. Den andre var C r u s e n s t o l p e, hvilken i en liten nu mera alldeles förgäten tidning från 1840-talet omtalat sin bekantskap med fru Bellman. Ar 1824 hade Crusenstolpe under en lustfärd till Gripsholm blifvit bekant med henne. Till växten var hon. beskrifver han henne. magerlagd och lång samt mycket låghalt. De starkt framträdande anletsdragen, hvilka hade ett visst äktenskapstycke af skaldens, voro öppna och ädla, och ur de stora, eldiga, bruna ögonen blixtrade ännu i hennes höga ålder stolthet och satir. Att göra hennes vidare bekantskap var ej lätt, säger Crusenstolpe. Det anade henne, att den söktes för den ryktbarhets skull, som hennes make fäst vid det namn hon bar. Det slags uppmärksamhet, hvaraf de flesta skulle fuunit sig smickrade, besvärade, nästan förtröt henne. Hon blef då kall och " sluten samt gaf ej sällan luft åt sitt missnöje i bitande skämt och ett öfverlägset leende. En hög ämbetsman, varm vän af snille och konst, hvilken en gång i ett samkväm samlade hos sig de återstående lämningarna från Gustaf I I L s tidehvarf, bjöd henne i en utsökt artig biljett och anhöll att få med sitt ekipage hämta sin » nådiga cousii.e » hvilken tid hon själf behagade bestämma; men hon afslog bjudningen, skyllande på sin höga ålder och sin skröplighet; rätta orsaken omtalade hon dock for Crusenstolpe: » Jag vill ej låta begapa mig som ett underligt djur. » Men om, efter länge fortsatt umgänge, hon fann sig vara sökt äfven för sin e g e n skull, blef hon slutligen meddelsam och förtrolig, och man kunde då ej infinna sig nog ofta.
Sedan Siats-Utskottet, som, i fråga om ökadt creti i t i v för ull-cullurens befrämjande, redan afgifvit serskildt Tillåtande, ansett nödigt att för behandlingen af öfriga i omförmälde motioner framställda förslag, sammanträda med Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottet, fä Utskotten nu, i följd häraf, meddela följande gemensamma yttrande. Utskotten erkänna visserligen de lofvande framsteg, ull-productionen i senaste tider gjort inom Sveriges södra och vestra provinser, men då det visat sig genom den vid Ull-contoiret i Norrkoping vunna erfarenhet, hvilka betydliga kostnader äro förenade med dylika Contoirs och dertill hörande magasins inrättande, så hafva Utskotten likväl trott, alt, innan det allmänna inlcdes i ytterligare så betydliga kostnader för detta ändamål, som motionärcrne ifrågaställa Staten bör ega åtminstone någon tillförlitlig säkerhet emot äfventyret att i all framtill blifva nödsakad helt och hållet eller till största delen bestrida de föreslagne inrät tningarnes underhälls ocli aflönings-kostnader. Utskotten hemta för öfrigt eli serskild anledning till be tänkligheter i detta hänseende deraf, att, på sätt af Rikets Ständers Revisorers berättelser, angående Ull Discont-fonderne ådagalägges, samtlige ull-värderings-, sorteringsoch magasins-afgifterne vid det nuvarande enda Ull-contoiret i Riket vida understiga den kostnad, Staten endast för aflöningen dervid måste vidkännas; hvadan Utskotten, ehuru ull-culturens befrämjande och uppmuntrande måste anses vara af synnerlig vigt för landet, likväl trott sig ej böra tillstyrka beviljande af de höga anslag för detta ändamål, sorn motionärerne äskat, utan hemställa, hos Rikets Ständer, att ett anslag af endast 2,000 R;dr Banco årligen må ställas till Kongl. Majtts Nådiga disposition, såsom understöd för en Ull-sorterings-anstalt i Götheborg och en i Malmö, ined 1,000 R;Jr till hvardera.
Proposm föreslår, att hvarje reg:te om 2 bataljoner i fred eller 3 fält-bataljoner skall såsom underbefäl ega 36 underofficerare, 48 korporaler och 48 vicekorporaler. Då nu emedlertid den öfning, vi i allmänhet kunna gifva vårt manskap, är ganska ringa i förhållande till hvad den borde vara, förefaller det mig ganska vådligt, alt rycka ut i fält med en så obetydlig styrka af underbefäl som den löreslagna, eller 3 underofficerare, 4 korporaler och 4 vicekorporaler pr kompani. Man anför alltid exempel från andra länder, och jag vill i sådant hänseende nämna, att i förslaget till omorganisation af Danska armén för en infanteristyrka af 18,000 man i ledet äro föreslagna ej mindre än 983 underofficerare och korporaler samt 2000 underkorporaler, således ett underbefäl på ungefär 6 man. Den 27 November. 167 Alla dessa korporaler skola genomgå särskilda skolor, och blifva icke till korporalsgraden befordrade, förrän de aflagt vederbörliga kunskapsprof. I Frankrike äro för ett kompani med 100 man anslagne 3 officerare, 6 underofficerare och 9 korporaler. Vi måste söka alt i delta hänseende åtminstone något så när ställa oss i jemnbredd med utlandet. Det är hufvudsakligen på befälets duglighet man kan grunda duglighet hos manskapet, och vill man hafva en trupp sådan den bör vara, är första vilkoret att gifva den ett godt och talrikt befäl. Efter mitt förmenande skulle det utan serdeles stora kostnader låta sig göra, att uppbringa vår befälspersonal till likhet med hvad förhållandet är i Danmark och Frankrike. För vår indelta armé är för närvarande en tjenstetid bestämd af 30 år; tjenstetiden lägger således intet hinder i vägen för den indelta soldatens utbildning till befäl, och jag inser icke, hvarför man icke skulle begagna sig af indelta armén för att så mycket som ske kan söka att ur densamma uppdraga så stort antal underbefäl som möjligt.
Yore det med min öfvertygelse förenligt, att jag som Revisor, med åsidosättande af tillämpningen af Riksens Ständers föreskrift, finge råda till hvad jag anser vara det fördelaktigaste för Banken, hesiterade jag ej att tillstyrka det alternativet, som Cancellie-Rådet von Hartmansdorff anser vara det som borde komma i första rummet, att nemligen contraliera med ett eller flere utländska Handelshus, på sätt lian uppgifver; med den skillnaden lik vist, att de Bancosedlar, som till Leveran teurens säkerhet skulle sättas i taka bänder, borde efter min tanka här i Stockholm deponeras, under sådan vård, som både säljaren oell Banken godkänna; vid kunskap hvarom, jag nästan är öfvertygad om, att Coursell åter skulle falla. •— Men 1111, då jag anser mig bunden följa föreskrifter, i den mening de efter mitt begrepp kunna tydas, förenar jag mig hufvudsakligen med Herr Öfvcrste-Lieutenanten von Heijne och Herr Kammarherren Nordenfeldt i deras åsigter; varande det min tanka, att Herrar Banco-Fullmägtige må få det utlåtande af Revisorerne, att köpa Silfver inom den tid, som af Riksens Ständer är föreskrifven, till möjligaste bästa pris, med förbehåll likvist, att de af Ständerna dertill anslagne tillgångar böra vara tillräckliga; samt att Silfret bör finnas i Banken och betalningen vara erlagd, innan Herrar Banco-Fullmägtige bos Kongl. Majit anmäla, att de af Piikets Ständer för Silfver-utvexlingen beslutade åtgärder äro verkställde. Den Den 16 November i83o. Landshöfdingen, f. d. Justitioe-Rådet Hr Grefve Hamilton: Sedan nu alla de uppgifne förslagen, om bästa sältet att anskaffa det Silfver som ännu brister, innan utvexling deraf mot Sedlar kan företagas, blifvit af Revisorerne pröfvade och förkastade; får jag anmäla min Reservation mot åtgärder, som hafva till omedelbar följd, att tillintetgöra Rikets Ständers beslut, att
Sedan de tretton seminarierna redan under en följd af år fortgått och utvecklat sig alldeles oberoende af hvarandra, är det otvifveiaktigt, att vid serskilda läroanstalter afvikande förhållanden i flera hänseenden uppkommit, så väl i afseende på läromethod, som betyg, än som är med undervisningens bästa förenligt. Då kännedomen af dessa förhållanden skulle vara af vigt, och tillvägabringandet af en likhet i läromethod m. m. i hög grad önskligt, anser jag, att det skulle vara af största nytta, om, innan fordringarne i skollärare-profvet bestämdes, en i ämnet skicklig och erfaren man af Kongl. Maj:t utsändes att om seminarierna inhemta kännedom, och att dennes egentliga åliggande borde vara att, efter inhemtande af seminariernas - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, 1V:o lii. riernas tillstånd i allmänhet, samla och sammanföra en beskrifning af dessa inrättningars beskaffenhet, serdeles i de punkter, der de befinnas divergera ifrån hvarandra, föreslå utvägar till botande af deras brister samt uppgifva sättet att åstadkomma enhet i läromethod, examensväsende och betyg, samt enskildt vid elevernas praktiska disciplin fästa en allvarlig uppmärksamhet. Jag får således med hänvisning till ofvanstående förklaring såsom min reservation upptaga Afdelningens förslag, att Rikets Ständer vilie hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, att, då betydliga olikheter emellan de serskilda seminarierna ega rum i sättet att tillämpa Folkskolestadgans föreskrifter, och stor vigt ligger derpå, att en enhet i detta afseende, så vidt möjligt är, måtte iakttagas, Kongl. Majit täcktes i nåder uppdraga åt en sakkunnig person att vid de serskilda seminarierna i riket inhemta noggrann kännedom så väl om undervisningens beskaffenhet, som om grunderna för betygs afgifvande, och att om dessa förhållanden till Kongl. Majit inlemna underdånig berättelse, hvarefter Kongl. Majit täcktes i nåder meddela de föreskrifter, som med anledning deraf kunde finnas af behofvet påkallade. Äfven emot det beslut af Utskottet, som tillintetgjorde
Ut Supra. S, D. Yid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottets den 12 och 15 sistlidne Juni på Bordet lagda Betänkanden af den 6 nästföregående, om rättigheten för Lumpsamlare att omkringresa i Landet, samt om Lumpors anskaffande för Pappersbrukens behof, blef det samma af Ridderskapet och Adeln hifallet med det tillägg, som uti BancoUtskottets den i8:de dennes deröfver afgifna, och nu i sammanhang dermed äfvenledes föredragna utlåtande, innehåller. Ut Supra, S. D. Yid förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottets, den 19 dennes afgifna och den 25 nästföljande på Bordet lagda, Betänkande, i anled - 134° Den 27 Juli c. m. ning af väckt fråga om afskafFande eller för» ändring uti Krono Dagsverkens utgörande» Ut Supra. S. D. Vid justeringen af RiksensStänders underdåniga skrifvelse till Kongl. Majrt, rörande lindring i Båtsmansindelningen i Blekinge Län anmärktes, att ej tydlig skillnad deri vore gjord mellan Båtsmans indelningen och Båtsmans roteringen, samt att det deri nyttjade ordet Vargering ej vöre användbart, enär Vargering ej hade något sammanhang med Båtsmanshållet. När vid undersökning härom befanns, att Båtsmansindelningen i Blekingen verkligen förer namn af Båtsmans Rusthåll, beslöts, att den första tvetydigheten skulle afhjelpas genom återställande af detta uttryck, som i Statsutskottets Betänkande varit nyttjadt, niea i expeditionen blifvit ändradt till Bäti' mans Rotehållen. Beträffande åter ordet Vargering, så ehuru det i StatsUtskottets Betänkande varit infördt, beslöts att då, * afseende på ämnet, fråga derom ej kunde äga rum, detta ordet ur den underdånig* gkrifvelsen skulle utgå. Ut Supra., ^ Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskildes Idockan ^ till 10.
Jag beslöt därför att framdeles föreställa mig henne som en » syster » Anna. Men Herman, han mumlade något — jag tror det var en lång svordom — just som han slutat trumma Napoleon öfver de fasliga alperna, och när syster Anna lämnat vår sängkammare, tog jag barnet med mig dit in, reglade dörren och grep mig an med bäddningen. Nog fick jag sanna ordspråket: » Alla barn i början! » Men till slut sågo dock våra sängar rätt ordentliga ut. Syster Anna hade varit så omtänksam att göra lilla Stens bädd i ordning för natten, så han hade somnat däri långt, långt innan jag fått bukt med täcken och öfverlakan på hans pappas och mammas engelska järnsängar. Under tiden hade syster Anna tändt lampan i förmaket, och när jag återvände dit, voro hon och Herman inbegripna i ett lifligt samtal o m Finland, och hans förra misstämning var bortblåst. Jag kände mig nu äfven helt lycklig, men efter få ögonblick reste sig Herman upp och började, enligt sin vana, gå fram och åter, medan han talade, och af hans knarrande fotsteg upplystes jag o m, att han åter tagit till att gå med sina svarta pjäxor, de som hvarje morgon måste blankas. Hvad rörde mig nu hela firjska frågan mot denna så närliggande: H v e m — hvem skall borsta Hermans skodon, då hjälpgumman aldrig kommer före klockan nio? Syster Anna lade nog genast märke till min tankspridda konversation, ty hon sade något om att gå och packa upp sina kläder, bugade sig till god natt för min man och räckte mig sina båda händer på ett riktigt rart, systerligt sätt. V i voro nu ensamma, och Herman skyndade sig att berätta, hvad han skulle betala för den ved, han beställt till vinterförråd. Till gen gäld förtrodde jag honom min åsikt, att en bra vaxduksmatta, lagd öfver hela det lilla köksgolfvet, skulle vara ytterst behaglig för mig, och då vi j u hade en dylik matta i vårt matrum, blefvo vi befriade från — skurlukt. Herman lofvade att redan nästa förmiddag ställa om, att mattan k o m hem. Ingen af oss nämnde vår nya hjälpreda, men vi gingo snart till hvila, jag med stor oro för min mans pjäxor.
R:dr, eller på förslag 5,220 R:dr, emot skyldighet för desse lärare, att offentligen föreläsa eller bestrida annan deremot svarande, efter olika förhållanden och behof lämpad tjenstgöring. 10:o. Af den anledning att beloppet af den Kalsenianske Professorn vid Upsala universitet tillfallande lön uppgår, då räntan å donationsfonden och universitetets tillskott sammanräknas, tili endast 621 R:dr 32 sk. banko, under det Bih. lill [{. St. Erot. 1850 & 1851, 10 Sami. 1 Afd. 55 434 Exp edil i o nsU/,sk o t tels Förslag till tind. Skrifvelse, N:o 173. alt de öfriga professors-lönerna inom theologiska fakultelen kunde efler olika spannmålspriser, beräknas från 1,233 R:dr 16 sk. lill 1,333 R:dr 16 sk.; samt enär, enligt gällande lönereglering vore bestämdt, alt yngste professorn inom theologiska fakulteten skulle uppbära den Kalsenianska lönen, har, vid detta förhållande och då lönecirkulationen inom fakulteten omfattade endast fyra lärareplatser, hvarigenom lätteligen kunde inträffa, alt den efter fullmakten yngste professoren under största delen af sin lefnad finge åtnöjas med nämnde ringa lön, hvil ket åter kunde menligt inverka på de theologiska lärostolarnes värdiga besättande, E. K. M:t, uppå vederbörandes tillstyrkan, i nåder föreslagit Rikets Ständer att, till lönefyllnad åt Kalsenianske Professoren vid Upsala universitet, bevilja ett årligt belopp af 600 R:dr; och hafva Rikets Ständer med hänsigt till hvad sålunda förekommit, den ifrågavarande lönefyllnaden bifallit. ll:o.
Och hafva, med anledning häraf, Rikets Ständer beslutat, att omforrnälda kostnadssumma 145,781 R:dr 19 sk. 10 r:st banco må, på StatsContorets reqvisition, utgå af Riksgälds-Contorels behållningar, för att ersätta Slals-Contoret, hvad derifrån redan blifvit eller bl i f ver i detta afseende utanordnadt; jemte anmälan hvarom, Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att det bidrag till ifrågavarande begrafningskostnad, som af Konungariket Norrige kan komma att utgöras, varder Riksgäl ds-Con tore t tillhandahållet. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Januari 1845. Expcditions-Utskotteta Förslag till und. Skrifvelse, N.o 79. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den ao Jan, 1845. Preste-Ståndet den 2a Borgare-Ståndet den 22 - Bonde-Ståndet den 22 -— —- Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående kostnaderna i och för Hans Maj:ts och Dess Höga Gemåls Kröning. (Stats-Utsk;s Uti., N:o 115.) S. A. K. Med tillkännagifvande, att, sedan för ändamålet erforderliga förskott blifvit anvisade, dels från Stats-Contoret, dels af E. K. M:s Egen handcassa, E. K. M. låtit uti serskild redogörelse upptaga de kostnader, i och för E. K. M;s och Dess Höga Gemåls Kröning, hvilka E. K.
Denna propos. besvarades med starka nej, blandade med ett eller annat ja; hvarpå propos. lill afslag å Ulsk:s i denna punkt gjorda hemställan blef framställd och besvarad med ja. Slutligen bifölls Utsk:s yttrande i 3:dje punkten att något serskildt yttrande icke erfordrades öfver motionärens anhållan, att det mätte få bero på egarnes af de till Wisingsborgs kungsgård dagsverksskyldige 47 heraman eget godtfinnande, att antingen utgöra dagsverken in natura eller lösa dem med penningar efter £ af markegångspriset. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 19 dennes på bordet lagda mern. N:o 256, ang:de slutligt bestämmande af arfvodet för den hos Utsk. anställde kammererare. Föredrogs och bifölls BankoUtskts d. 19 dennes på bordel lagda mern. N:o 71, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i Irsta och 2:dra art:ne af Banko-reglementet. Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr Printzensköld, Carl, ånyo på bordet BankoUlskrs d. 19 dennes på bordet lagda mern. N:o 72, med förslag till sammanjemkning af RiksSttns skiljaktiga beslut, i anledn. af utlåt. Föredrogos och biföllos BankoUlskts d. 19 dennes på bordet lagda utlåt:n N:o 73, i fråga om bildande af en pensionsanstalt för enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-diskonten, lönekontoren samt Tumba bruk; N:o 74, i fråga om pappersmästaren J. R. Ullanders bibehållande vid honom tillagd spanmål; 182 Dea 23 Juli.