Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
—- 4 andra slag 1 skölp. 25 Koriander 1 skölp. i -.14- 5 Korin ler 1 skölp. — 9 Korkar, skurna, utan beslag, äfvensom korksulor 1 skålp. —- 15 med beslag 1 skölp. — 50 Korkbark -— Fri. Kort, spel1 ross. J 8 — Anm. Om hvad i afseende å korten vidare är att iakttaga, innan de till egaren utleimias, är särskildt stadgadt. KrailSÖgOll; hänlöras under Apolheksvai or. Kreatur, aila slag — Fr a Krinoliner, förfärdigade af fjedrar med tråd eller garn omspunna eller omväfda och sammanhållna genom vidsydda band, förtullas såsom “Kläder11 af band; iiro de af tyg, försedd» med fjedrar, tullbehandlas de såsom “Kläder” af det tyg, hvaraf krinolinen beslår. Krislallarbelen; hänlöras under Glas, andra slag. Krita, hvit och l\rifstenomalen — Fri 1) Enligt Traktaten mdsättes tullafgiften från och roed år 1868 till 8 öre, 64 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 85. Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R-.dr öre. Krita, hvit, och Hvitsten: 20 malen 1 centner. Fi röd och svart samt pastellkrita — i. infattad; lullbehandlas såsom Blyertspennor. Fr Krokar, tili fiske — a Kromsyradt, Kali; hänföres till Färger, ej specificerade. Krilkinakare-arbeteil, ej specificerade, oglaserade eller glaserade, omålade eller målade, äfvensom terra cotta 1 o / och terra lith 1 skålp. 3 burkar och krus, på hvilka varor inkomna, och sorn icke enligt särskildt stadgande i taxan inbegripas
Dito om antagande af en författning angående förnyande af Svensk myn dighets beslut, som förlorat sin exekutiva kraft i främmande land. 37. Dito om antagande af en ny Strafflag. 38. Dito angående en med Hannover afslutad traktat om upphörande af Stadeeller Brunshauser-tullen. 39. Dito i fråga om anslag för fortsättning af de geologiska undersöknin garne inom riket samt utgifvande af derpå grundade kartor, 4 JV2 40. Proposition, angående försäljning till skatte af den under Elfsborgs kungsladugård lydande lägenheten Klintens bana. 41 Dito om förhöjd pension åt Kammarrätts-rådet C. Printzensköld, vid afskedstagande!. 42. Skrifvelse, angående Stockholms stads Magistrats underdåniga ansökning om kreditivrätt i Rikets Ständers Bank för Stockholms Förmyndarekammare. 43. Proposition, angående anslag till folkundervisningens befrämjande. 44. Dito angående anvisande af medel till ombyggnad af Nyqvarns bro öfver Sagån i Tillinge socken och Åsunda härad af Upsala län, jemte deraf föranledd vägomläggning. 45. Dito angående statspension åt Chefen för Statens jernvägsbyggnader, Öfversten m. m. Friherre Nils Ericson. 46. Dito om anskaffande af medel till jernvägsbyggnader. 47. Dito angående Statens jernvägsbyggnader. 48. Dito angående gjorda underdåniga framställningar om statsbidrag för anläggning af särskilda bibanor till Statens jernvägar. 49. Skrifvelse, angående förslag till ändringar och tillägg i nu gällande tulltaxa. 50. Proposition, angående föreslagen utvidgning af Uplands regementes mötesplats Polacksbacken. 51. Dito angående pension från Rikets Allmänna Indragningsstat åt Justitierådet m. m. Axel Fredrik Gyllenhammar. 52. Dito om anslag till försök för utrönande af dels så kallade pansarplåtars af Svenskt jern förmåga att emotstå skott och dels lämpligaste konstruktionen af refflade gjutna jernkanoner tili fartygs bestyckning. 53. Dito om antagande af en ny förordning angående mantalspenningarne. 54.
I afseende på frågan om beloppet af det understöd, som härför må anvisas, hafva Rikets Ständer, lika med Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, funnit, att statsbidrag till inköp af ångbåtar och pråmar icke bör lemnäs; hvaremot Rikets Ständer anse anslagets belopp böra bestämmas i förhållande till kostnaden för sjelfva kanalanläggningen och elfvens upprensning; och dä vanligen antagits, att de bolag, hvilka för förbättrade kommunikalions-anstallers lillvägabringande bildas, böra sjelfva tillsläppa ungefärligen en tredjedel af kostnadssumman, torde derföre Statens bidrag för nu ifrågavarande företag icke böra öfverstiga två tredjedelar af den derför till 1,278,500 R:dr beräknade anläggningskostnaden. 1 öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer, för verkställande af nödiga rensningar i Luleå eif samt anläggande af kanaler med lutande planer förbi Hedens och Efie forssar, för att derigenom erhålla oafbruten kommunikation frän Luleå lill Storbacken, till E. K. Maj:ls disposition anvisat två tredjedelar af den härför beräknade kostnad, att med en jemnad summa af Åttahundrafemliotvå tusen R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet utgå till det bolag, som genom kontrakt, hvilket sednast inom 1864 års utgång bör vara vederbörligen afslutadt. förbinder sig alt efter fastställd plan utföra och fullborda arbetet samt såväl derför som för dess framlida underhåll ställer sådan säkerhet, som E. K. Majit i nåder kan finna för godt all godkänna; börande förutom de vilkor, som för andra dylika företag vid innevarande riksdag varda fastställda, iakttagas a) att Staten, sedan bolaget på sitt tillskott njutit sex procents årlig ränta, skall erhålla den derutöfver uppkommande vinsten, intilldess Statens bidrag till fullo blifvit guldet; b) att bolaget skall tillskjuta sin andel i byggnadskostnaden i samma förhållande, som statsbidraget lyftes; c) Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 175. 57 c) att taxa för kanalafgifterna bör af E. K.
Vill man utgå från den synpunkten, att lagstiftning skulle kunna förbjuda sammankomster i och för rådplägning öfver allmänna ärender, så vore det kanske nödigt att stadga, det icke mer än ett visst antal personer i sådant afseende finge sammanträda. Sådana öfverläggningar, som dem jag nyss omnämnt, hafva dock hittills icke ansetts förbjudna. De hafva hvarken varit förbjudna eller tillåtne. Man har också i allmänhet ansett att hvad som i lag icke är för - Den 1 Jult f. m. 367 bjudet, är tillåtit. Jag tviflar på att den nämnde tidpunkten är den rätta för stadgandet af ett sådant förbud; jag tviflar också att ett förbud emot dylika rådplägningar skulle medföra det resultat man åsyftar, utan kanske just föranleda en motsatt verkan, ty då man låter folk obehindradt tala och yttra sig, händer det ofta att sedan talet är slut, har intrycket deraf äfven dunstat bort. I alla fall kan man icke förekomma hvad man önskar förekomma genom att förhindra dylika sammankomster, ty så länge tryckfrihet finnes i Sverige, kan man icke förhindra en hvar att till allmänheletens kunskap sprida sina åsigter, i hvad ämne som helst. Om således meningen är att förhindra dylika sammankomster, tror jag att den föreslagna redaktionen icke är tillräckligen tydlig. LagUtsk. har i den ifrågavar:de §:n begagnat ungefärligen enahanda ordalydelse, som igenfinnes i 1816 års förordning, der det talas om menighet och menighets-angelägenheter. Utsk. har hvarken velat gå längre eller göra någon inskränkning emot hvad berörde förordning innehåller. Jag ber att för min del få förklara att jag anser rådligast vara att dervid låta förblifva och icke göra några ytterligare inskränkningar, med ett ord, antaga berörde § sådan den i Utsk:s förslag finnes intagen. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Om ringaste våda för den ifrågavarule lagens öde kunde uppkomma genom våra förslag till jemnkningar, skulle jag icke ett ögonblick tveka att antaga förslaget sådant det är. Men Gr. Lagerbjelke har grundeligen upplyst ogrunden af sådan farhåga. Frånvaron af en martial-lag i ett lagbundet samhälle är en oförsvarlig brist i dess lagstiftning.
Fältropet må blifva: 'med Guds hjelp!'" Med dessa ord kastade konungen om sin häst och ämnade rida bort, då hans blickar föllo på Arnold, som tillika med sina följeslagare stod ett litet stycke derifrån. "Har jag inte sett dig förut?" sporde konungen, sedan han en stund med välbehag betraktat ynglingens vackra och friska ansigte. "Jo, i Stettin för två dagar sedan", svarade ynglingen frimodigt "Sant", inföll konungen. "Jag lofvade att komma eder till hjelp, och nu är jag här. Är det något som I viljen, eftersom I lemnat eder stad och gått mig till mötes?" "Eders majestät", sade nu 'mäster' Hans, i det han ödmjukt, med hatten i hand, trädde fram till konungens häst, "jag är en simpel borgare i Greiffenhagen. Här stå mina kamrater och min son, och vi bedja samtligen, att det måtte förunnas oss att deltaga i den stormning, som snart ska företagas. Vi ha lidit mycket af Fernando da Capuas roflystnad, och inte nöjd med att taga ifrån oss vårt gods och guld, ville han äfven beröfva oss lifvet derför att vi ståndaktigt höllo fast vid den lutherska läran. Vi ha lidit mycket under dessa dagar. Med så mycket större mod skola vi gå i striden, när det gäller våra barn, våra hem och vår lära. Gammal är jag visserligen, och länge var det sedan jag pröfvade min styrka mot en oväns harnesk, men ännu tilltror jag mig kunna handtera ett vapen." "Det vare dig och dina kamrater beviljadt", sade konungen mildt efter en stunds besinnande. "Viljen Titania Det stryker en ås längs med Skånes södra kust. Den liknar en bölja, som stannat på sin väg mot hafvet; och det är som om slätten samlat allt hvad den äger af fruktbarhet och skönhet i denna våg, som sluttar mot Östersjöns Strand. Än löper den så nära kusten, att det salta vattnet kan kyssa dess fot; än drager den sig tillbaka milsvidt inåt landet och höjer då mera trotsigt sitt skogbevuxna krön, likt en kam af skum.
Vidare nödgas jag ock reservera mig deremot, att beslutet om utbyte af orden: »med flera» mot de, af Ridderskapet och Adeln beslutade: »tandläkarens, fältskärsmästarens och barnmorskans» och på samma gång dermed om redaktionen af Utskottets förnyade hemställan blifvit fattadt utan allt afseende på Prosten Lindskogs yrkande, att Utskottet i tvänne satser, särskildt för Norrmän och särskildt för Danskar, skulle uttrycka sitt tillstyrkande af kompetens till vissa yrkens utöfvande i Sverige. En följd häraf har blifvit, att Utskottet nu, liksom i sitt förra förslag, bland annat tillstyrker Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan om, det Han ville åvägabringa transaktioner mellan konungarikena Norge och Danmark angående de respektive medborgarnes ömsesidiga rättigheter. Sådant må vara föremål för beslut och åtgörande af Norges Konung, men är det deremot näppeligen för Sveriges Riks-Stånd.» Häruti instämma Kontraktsprostarne Westin, Schmidt och Lindskog, Doktor Moberger, Hofpredikanten Rosenius samt Kyrkoherdarne Ekelundh och Simonsson. af Herr Waldenström; Grefve von Rosen, F. C., och Kyrkoherden Englund anmäla, att de icke vid detta ärendes behandling i Utskottet varit tillstädes. Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial Als 65. f> \T:o 65. Ank. till Memorial, i anledning af Biks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 43, angående väckt motion om tilldelande åt Ordföranden i kommunalstyrelse af ett exemplar utaf Svensk Författningssamling. I berörda Betänkande hade Utskottet, med anledning af väckt motion, till Rikets Ständer hemställt, natt Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta föranstalta derom, att vederbörande kommunalstyrélser må beredas tillfälle att hädanefter kostnadsfritt erhålla ett exemplar af Svensk Författningssamling.»
Äonunitteemed inom ^ögberiet famntanträben, fymilfa få beftämntad, att .fpärabd* ffrtfmareit bermib fan mara tidftäbed ocb att förrättningarne inom meblet af Suni månab må fmtita fttdborbad. §. 49. i:o Äomtngend SSefadttittgdljafmatibe bejlämnter, få fort ffg göra låter, ter 52 9S e iv t T t h t ii g ö SO. 31 nafla 0önbag bcrcftcr [fola allmänna focfenjlämmor uttyfaö, titt ival af lebamöter uti Sarering&Äontmittcen. § 51. 1:0 Sitt fiebantot bcruti är haftor alltib fjelfffrifmeit, od) mäljaö befmtom, å utlpjl forfenfiämina, blattb befutne perfoner inom $ajloratet, f>ögfl Solf Ieba 2:o 0fulle haftor af alber, fjuftigl)et, eller annat laga förfall, mara pibrab att i SareringésÄommitteen beltaga, ffatt pit utfe någon blanb ^örfamltngenö tfkejierjfap, font pn finner ntejl tjenlig att jitt fläde företräba, bort emot bent emellan öfmerenefomnteit erfättning för refefoflnabeit. § 52. linnéé ej i ett $aflorat befutne män af 3lbe(, ©tånböperfoner od) SSönber, titt bet antal od) förl)ä(lanbe, font erforbraé, ntä brijlen crfättaé meb per fonér, font äro etter marit i Äottgl. SOZaj:tö od) Äronatté tjenfl, eller, i fafitab beraf, nteb perfotter inom beit flafi, l)marå tillgång är. § 53.
Genom de af mig antagna terminer för budgetens fastställande och upprättande af skattelängd har blifvit en följd, att den ännu icke af Pröfningskomité!] granskade bevillningstaxeringslängden måst läggas till grund för debiteringen. Den olägenhet, som deraf kan uppkomma har jag velat undanrödja, genom ett åläggande för sockennämnden, att i skattelängden göra de rättelser som i följd af Pröfningskomiténs tillgörande, kunna påkallas, och derefter rätta uppbörden. Dessa rättelser kunna antecknas i ett särskildt observationsconto, hvilket ej kan blifva vidlyftigt. Det tillökade besväret dermed uppväges, efter min tanke, rikligen genom den rymligare tid, som beredes åt räkenskapsgöromålen, helst ett dylikt observations-conto i allt fall bör hållas öppet för de rättelser, som kunna blifva en följd af utverkade ändringar i budgeten eller i debiteringen, möjligen också i taxeringslängden, i de delar, som dragas under Kammar-rättens och Konungens pröfning. Uppbörden skulle visserligen kunnat af mig utsättas tidigare, men då skattsedlarne någon gång kunna komma att upptaga jordränta, för hvilken Thomedag är laglig lefvereringsdag, så har jag föredragit att låta kommunen sjelf bestämma uppbördsterminen, dock ej senare än inom årets slut. 69 §. Ett stadgande om afkortning af utskylder som ej kunnat indrifvas, har jag ansett böra här inflyta. 75 §. Jag har benämt socknens representant-församling, der sådan är inrättad, Sockenstämmo-nämnd, för att erhålla ett namn på sjelfva församlingen, hvartill, efter mitt tycke, ordet fullmäktigskap, som egetligen betecknar sjelfva-uppdraget, ej väl passar. En församling med den af mig begagnade benämning och ungefär samma attributioner finnes ock i Stockholm. För öfrigt medgifves, att det ena eller det andra namnets företräde ligger i den större eller mindre benägenheten hos folket, att upptaga det i språket. 76 §. Angående tariffen för antalet ledamöter i Sockenstämmo-nämnden se motiverna till 46 §. 77 §.
Fabian (läsande): ”Oss har åtminstone detta trefliga och fridfulla Still-leben särdeles behagat.” Herr Hugo. Hur har ni då läst boken, kära Flabbe? Den handlar ju ända igenom om en resa, dels till sjös, dels till lands? Derunder svär, träter och grälar ju den der Sergeanten med ångbåts-jungfrur, skänkmamseller, skjutsbönder och hållkarlar, om mat, smörgåsar, skjuts och Gud vet allt. – Kallar ni sådant för Still-leben, och finner ni slikt så förb. trefligt? Fabian (läsande): ”Boken har äfven en stor poetisk sida, ty den handlar om mensklighetens restauration genom en förändring af äktenskapet, hvilket är en af tidens största frågor. Inledningen visar på engång författarens snillrika blick och hans varma hjerta för mensklighetens väl, samt hans fasta tro, att vår tid är en tid af det ädelt menskligas uppklarning ur fördomarnas förmörkande dimmor, en uppklarning af himlen på jorden, som af tusentals dumheter, menniskobud, fördomar, convenanser blifvit höljd af moln.” Herr Hugo. Damiana gnäggar! – Men läs på, Fabian! Fabian (läsande): ”Det är mycket ruttet i vårt samhällslif Ett af slägtets sjuka ställen, som annars mest borde ligga åt lifvets sol-sida, kärleken, är äktenskapet För mängden af de ”hoplästa” eller vigda är äktenskapet olyckligt och högst otrefligt ... Genom Förf:s förslag att ej göra det ”de jure evigt, utan upplösligt, när makarne finna sig ej passa för hvarandra”, blir ”mängden af makar ej tvungen att svära mened vid sin vigsel, derigenom nödgas de icke för alltid bo tillsammans och förstöra hvarandras psychiska och physiska väl, såsom nu är fallet. Der det inre bandet är slitet, der är ceremoniens band mer af skada än af gagn. Således kan Förf. ha många och vigtiga skäl för sin åsigt af samhällslifvets förbättring genom en ändamålsenligare förändring af äktenskapet ... Emellertid är det säkra, att Förf. menat ingenting samhällsstörande, utan samhällsförbättrande och förlyckligande.”
JM 54, i anledning af motion om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Andrietta Lundborg; och JM 55, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till danaarf efter enkan Anna Christina Löfgren; hvaremot samma Utskotts Memorial JM 46, i anledning af återremiss å Stats-Utskottels Utlåtande JM 27, angående be gärdt anstånd med föreskrifne kapitaloch ränte-inbetalningar å de till Norbergs jernvägs-bolag af allmänna medel anvisade lån, lades till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets Utlåtande, JM 25, i anledning af väckt fråga om förändrad grund för utmyntningen af Svenska silfvermyntet, beslöt Ståndet för sin del, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla att Kongl. Maj:t i nåder täcktes låta genom vederbörande verkställa undersökning till utrönande deraf, huruvida en förändring af myntfoten i den angifna syftningen må finnas verkställbar och, för den händelse Kongl. Maj:t skulle anse en sådan förändring ändamålsenlig, inleda underhandling med grannstaterna för tillvägabringande af öfverensstämmelse mellan Sveriges och dessa staters myntfot samt derefter nådigt förslag i ämnet till Rikets Ständer afgifva; hvaremot samma Utskotts Utlåtande JM 26, i anledning af motioner, angående skyldighet för Rikets Ständers Bank alt till ett bestämdt pris utlemna omyntadt silfver; och JM 27, i anledning af ett utaf 1860 års Revisorer väckt förslag om indragning af Bankens sedlar å 1 Riksdaler Riksmynt, biföllos. S. D. Föredrogs ånyo ett från Höglofliga Ridderskapet och Adeln ankommet, i förra plenum bordlagdt Protokollsutdrag, JM 178, deruti Med-Stånden inbjudas att förena sig uti Ridderskapet och Adelns beslut, att Riks-Stånden skola sammanträda till gemensam öfverläggning, rörande Stats-Utskottets blifvande Utlåtande, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens femte Hufvudtitel.
Gyldenstolpe framställda anmärkn. Ropades ja och nej. Hr von Hartmansdorff anhöll att få höra uppläsas Gr. Gyldenstolpes anmärkn. Hr Hjärne: Jag tar mig friheten hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på den gemensamma tanka, jag föreslagit. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att de gjorda anmärkningarna skulle blifva Ståndet underställda i den ord - Deli 27 Octo ber c. ra. ring de blifvit afgifna; och sorn Gr. Gyldenstolpe först framställt sin, vore det nödvändigt att deröfver fatta beslut, innan Hr Hjärnes företogs till pröfning. Gr. Gyldenslolpes förslag till redaction upplästes så lydande: ”Riksdag må ej räcka längre, än från da"gen, då den på rikssalen öppnad blifvit.” H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade förklara detta förslag sora Ståndets gemensamma tanka. Ropades starka nej, blandade med ganska många ja. Hr Hjärnes anmärkn. upplästes, så lydande: ”att den än”dring, som nu är föreslagen, ej är för det närvar, lämplig.’' H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade som siri gemensamma tanka förklara Hr Hjärnes nu upplästa anmärkn. Ropades starka nej, blandade med många ja. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt sedan nu de gjorda anmärkningarna af Gr. Gyldenstolpe och Hr Hjär ne blifvit af Ståndet underkända, återstode ej annat, än att göra propos. på Utsk:s framställa., i anledn. hvaraf H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade till grundlagsenlig behandling efter 56 § Reg.F. godkänna det af Etsk. i i3:de punkten gjorda förslag. Ropades starka nej, blandade med mångå ja. Ilr Stuart, Carl Gust.: Då Hr Gr.
I^k-iksdagsLulltnägtigen (ut Wartofta Hårad af Skaraborgs Lån, Johannes Anderson, liar, uti ett från Hedervärda BondeStåndet till Riksens Hdglofl. Ständers Bevillningsutskott den n:te sistledne Martii remitteradt Memorial, yrkat, det mätte de genom en Söndagen den 2:dra Junii förlidet år, medan folket var i kyrkan, utbruten häftig vådeld i Madängs by inom nämnde Härad och Län brandskadade, som, jemnlikt Kronobetjeningens betyg, förlorat all sin lösegendom, för innevarande år och intill nästa Riksdag befriaS fran alla Kronoutskylder, då de, ehuru något ringa understöd blifvit af Häradets brasdstods-kassa meddeladt de inom Acklinga Församling boende, hvilkas förluster uppgått till 788 R:dr 33 sk. Bevillnhigg-Utihottets Betänknndem 437 11 rst., men en i högsta grad obetydlig hjelp leornad de inom Daltorps Församling boende, sorn, utan att i Häradets Allmänna Brandstads inrättning ega delaktighet, förlorat lösegendom till ett belopp af 2,915 R.dr 9 sk, 6 rst., likväl sakna utvägar till anskaffande af Akerbruks-redskap och andre de mest nödvändiga behof 5 uti hvilken Motion RiksdagsFullmägtigen Nils Strindlund, så vida instämt, att han hemstält, om icke ett lika understöd borde sträcka sig till de flere byar och hemman inom Ångermanland, sorn sistlidet år genom eldsvådor förlorat deras egendom. Då endast den delen af denna Motion, oin befrielse frän Krono Utskylderne för de i Madäng» by brandskadade innevånare, hvilken angar frågan huruvida eller i hvad män lindring eller undantag från allmänna Eevillningens utgörande bör för desse personer ega rum eller icke , tillhör Riksens Högloft.
Preussen, blifvit, för alt med lätthet kunna öfverskåda läget af de under hvarje styrelsegren lydande verk och inrättningar, utan sammanblandning med andra, upprättade serskilda chartor deröfver, är vordet föreslaget, att, för tillvägabringande af 8'stycken statistiska chartor öfver vårt lands serskilda Stats-förvaltningsgrenar matte anslås en summa af 8,000 R:dr, att ställas till vederbörande Förvaltnings-chefers begagnande. Utan alt vilja ingå i någon närmare granskning, rörande verkställbarheten eller ändamålsenligheten af detta förslag, anser Utskottet, då, i an - 62 iStats-Utskoltets Utlåtande, JV.-o 354- Litt. F. ledning af den utaf motionären omförmälda inträffade nya fördelning af Sveriges Stats-förvaltning, åtskilliga förändringar uti administrationens serskilda grenar äfven böra kunna emotses, sig ej för närvarande kunna tillstyrka bifall till motionen. 2:0 Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Slals-Utskoltet remitterad, motion, har Herr Palmcrantz, J. M., yrkat, att, på det Staten, hvilken det åligger, att ansvara för dess medlemmars uppfostran, måtte något bidraga i uppfostringsväg äfven för de unge medborgare, som företrädesvis skulle befinnas ega fallenhet för tecknisk uppfinning och lofvande industrielt nyttiga talanger, ett eller flera stipendier, hvartdera å 1,000 R:dr B:co till årligt understöd för utrikes resor i techniskt afseende, måtte anslås, samt tilldelas den elier de mindre bemedlade Svenske ynglingar, som pröfvas ega de utmärktaste anlag, förenade med tillbörligt grundliga insigter och bildning, för att af en utrikes resa draga nytta , och för framtiden vilja egna sig åt techniska studier eller arbeten inom fäderneslandet.