Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bankens räntor böra användas till allmännytta, då om de användas till bevillnjngens nedsättande, detta goda ändamål bäst forde vinnas Detta mitt anförande torde få åtfölja Herr Cocks Memorial tili behörigt Utskott. Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. II Sand. 43 *74 Den i ) Martii, N:o 5. Hörsamste Memorial! Under den 27 Januari! detta år har Höglofl. Ridderskapet och Adeln till RiddarhusUtskottets Utlåtande remitteradt en af Friherre G. F. Åkerhjelm den 20 i samma månad väckt motion, rörande tillåtelse för främmande personer, att få såsom åhörare öfvervara Ridderskapets ock Adelns sammankonifter, jemte ett af bemätte Friherre den 27 i samma månad uppläst tillägg, äfvensom de i detta ämne sistnämnde dag af flere värde ledamötar, så väl muntligen som skriftligen, afgifne yttranden. Innan Utskottet ingår i Utlåtande öfver sjelfva saken, har Utskottet trott sig böra, såsom en ledning vid frågans bedömande, framställa ett sammandrag af det hufvudsakligaste, som under debatten blifvit yttradt, så väl för, sorn emot motionen; hvarvid Utskottet äfven tillåtit sig egna reflectioner så ofta sådant an. setts kunna till förhållandets utredande bidraga. Då motionens idée är enkel och de skäl som till stöd derföre blifvit anförde, låta, ehuru med olika uttryck af olika talare, hänföra sig till ett enda kufvudsakligt, men deremot de anförde mer eller mindre vigtiga motskälen varit af ganska olikartad natur, har Utskottet ansett lämpligast classificera de afgifne yttranden efter de hufvudsakligaste motskälen. Den 11 Marin', 675 Dessa kunna innefattas under följande rubriker: 1:0. Närvaron af åhörare skulle afskräcka ovane talare, och salecies många nyttiga yttranden gå för Ståndet förlorade.
Hästracernes förädlande och förbättrande har vid Stuteriet fortgått enligt bestämda principer, som medfört sådana lyckliga resultater, att någon förändring derutinnan för närvarande icke ansetts böra vidtagas. Yid Stuteriet finnas 3 hästracer, nemligen: l:o. Fullblods racen, härstammande från hingsten Master Frey och 5 st. fullblodsston, sorn år 1831 från England inköptes, efter hvilka nu finnas 13 fullblodshingstar ocb lika många fullblodsston, deribland 10 vid den ålder, att de begagnas såsom moderston. Dessutom har Stuteriet 68 halfblodshästar, på fäderne eller möderne härstammande från fullblodsraceu. 2:o. Af den gamla Svenska Godsvensracen (ursprungligen Spanska så kallade JgentracenJ bi belial les en ren stam, hvilken genom flerårig uppmärksam parning är befriad från dess fordna fel och lyten: sluttande korss, billarderande ocb korta rörelser, sloköron och råttsvans. 3:o. Odoardoracen, formerad under de sednare åren af hingsten Odoardo ifrån Yvenach och Godsvensslon. Afkomlingai ne af denna race förete ett mycket ädelt utseende, med raka korss och rörelser, och äga den stora förtjensten, att föda sig väl på mindre foder. Alla hästarne, som vid Stuteriet under sommarmånaderne stått på stall, hafva blifvit utfodrade med gräs och grönvicker från en i närheten belägen, odlad betesmark, igenlagd med Alsike-väppling och timothej, undantagande en fjerdedel, som årligen besås med vicker och hafra, och hvari - 11 genom cirkulationen underhålles. Denna utfodring lemnar en god besparing af så väl hö sorn bafra samt bibehåller bäslarne friska och vid godt hull. Vid gräsfodringens början, som sker med gräs, blandas dertill ^delar hö, som småningom minskas, intill dess denna tillsats af hö efter 10 å 12 dagar upphör.
Med föranledande af högstberörde nådiga framställning har Statsutskottet, i sjunde punkten af utlåtandet N:o 90, anfört, att enär mängden och beskaffenheten af de vissa landsstats-tjenstemän åliggande göromål samt Bik till R, St, Prut. 1847 S; 1848, 4 Sami. 1 Afd. 2 B:d. 40 Uäft. 1 2 Stais-Utskottets Utlåtande, N:o '287. följaktligen jemväl dessa tjenstemäns anspråk på större eller mindre aflöningsförmåner vore i hufvudsaklig mån beroende af de beslut, som af Rikets Ständer kunde fattas, dels i anledning af Kongl. Maj:ls nådiga proposition, angående beskattningsväsendels samt uppbördsoell redogörelseverkets förenkling, dels i följd al de, rörande dessa ämnen, väckta enskilda motioner, Utskottet funnit sig, innan berörde frågor blifvit af Rikets Ständer slutligen afgjorda, icke lämpligen böra ingå i pröfning af Kongl. Majrts nådiga förslag, angående landsstatens löne-reglering, ulan hänvisat till det yttrande i ämnet, hvilket framdeles komme att algifvas; och hafva Rikets Ständer, vid detta Utskottets förklarande, låtit bero.
Banko, anser jag mig, till förekommande af framtida bryderi, när hehofvet påkallar ökade utgifter i berörda hänseende, böra i underdånighet tillstyrka, att Eders Kongl. Majit i nåder måtte af Rikets Ständer begära en lämplig tillökning uti anslaget 126,077 Ridr till fouragering för värfvade kavalleriets och artilleriets hästar, hvilken tillökning, enär detta anslag har egenskapen af förslags-anslag, jag vågar föreslå till något lägre belopp, än det ofvan såsom behöfligt uppgifna, eller till 5,923: hvarigenom berörda förslags-anslag komme att förhöjas till jemna 132,000 Ridr. Enär, efter hvad Stats-kontoret anmält, det vid senaste riksdag beviljade reservations-anslag för fourageringen af artilleriets legda hästar, 5000 R:dr årligen, visat sig vara för ändamålet otillräckligt, helst dertill, enligt afgifna redogörelser, åtgått: år 1845 för Sveaoch Wendes artilleri-regementernes hästar 5,031 R:dr 10 sk. och år 1846 för alla tre regementernes hästar 8,300 R:dr 12 sk. 2 rst., finner jag mig häraf föranlåten att, lika med Stats-kontorct, underdånigst tillstyrka nådig framställning till Rikets Ständer om berörda anslags tillökande med minst 3,000 årligen, eller ock att Eders Kongl. Maj:t täcktes, med förnyande af Dess vid sista riksdagen i ämnet aflåtna nådiga proposition, föreslå Rikets Ständer, att anslaget ma, sålunda tillökadt, eller med 8,000 R:dr sammanföras med förslagsanslaget till fouragering för värfvade kavalleriets och artilleriets hästar, under medgifvande, att kostnaden för underhållet af artilleriets legda hästar äfven får af detta sistnämnda anslag bestridas, hvilket skulle icke allenast mycket förenkla redogörelserna öfver fouragerings-kostnaderna, utan ock underlätta kontrollen å dessa redogörelser.
41 numera bestå sig med klädesrockar, så att olikheten blefve nog icke så stor, som den värde talaren föreställt sig En vidrig känsla vfickes bos mig vid tanken uppå beskaffenheten af de persedlar, som under min tjenstetid tilldelats beväringsmanskapet; och hvilka persedlar icke stodo uti något jemförligt förhållande till dem, som af den gamla truppen bäras. — Likväl är det landets söner, som komma fram till exercisplatsen; och hvem kan, vid eftersinnandet häraf, förundra sig öfver, att det för mången bland dem skall kännas sårade, att beklädas med sämre plagg än den gamla stammen. Gr. Anckarsvärd: Jag har icke varit i tillfälle att taga behörig kännedom om denna K. Propos. och finner mig således urståndsatt att deröfver nu kunna, endast med ledning af de anföranden i ämnet, jag hår hört afgifvas, mig yttra; — men hoppas, att framdeles, då jag deraf hunnit taga deJ, få uttala mina tankar rör:de denna för fäderneslandets framtid så vigtiga fråga. Öfverläggningen förklarades fulländad och den K. Proposm jemte yttranderne remitterades till LagUtsk:t. Föredrogs K. M:s d. 4 dennes bordlagda nåd. Propos. till K. St:r, med förslag till ordnande af Biskoparnes löneinkomster. Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz: K. M:s nåd. Propos. till R. St:r med förslag till ordnande af Biskoparnes löneinkomster måste jag af flera skäl ogilla. Först och främst derföre, att jag anser att man på detta sätt tillskapar en slags fursteprelatur, helt och hållet oförenlig med den rena Evangeliska läran. För det andra finner jag att ifrågav:de förändring står i strid med Grundlagens anda. Vi känna att R.F:s 34 § uptager, såsom Rikets högsta embetsmän, StatsMinistrarne och StatsRåden. Då nämnde personer således innehafva Rikets högsta embeten, kan jag icke finna annat, än att de äfven böra åtnjuta den högsta aflöningen.
Besv. och Ekon.Ulsk:s d. 16 och 21 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 99, i ani. af väckt motion om allmänna begrafnings-platsers begagnande för dem, hvilka i farsot aflidit. Ånyo föredrogs Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 14 och 21 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 100, i ani. af väckt motion om beviljande af stapelrätt åt staden Sölvitsborg. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Om staden Sölvitsborg åslundar stapelslads-rätt, hvarföre vänder han sig icke tdl Konungen för att undfå hvad som önskas. Månne den omvägen, att enskild motionär begär R. St:s förord, bevisar, att man misströstar om rättighetens erhållande, i fall man ginge den rätta vägen. Ar det då skäl för R. St. att göra sig till kommissionärer för dem som gå på omvägar? Vore det icke lämpligare, att Ständerna icke befattade sig med alt, i sådana fall vara ombud, utan läte en hvar sjelf utföra l)en 28 Juni. 467 sin sak ? Ärendet är icke af den beskaffenhet, att R. St. böra deröfver besluta. Jag anhåller alt R. o. Ad. måtte afslå Betänk. Hr Flach, Joli. Fredr. Philip: Då Ulskrs Ordf:de ej är tillstädes, och då ingen annan af Utsk:s ledamöter upträder, så nödgas jag, som deltagit i behandlingen af denna fråga, yttra några ord. Den sats, att R. St. icke böra befatta sig med frågor af administrativ beskaffenhet, vändes ena gången på ett och andra gången på ett annat sätt. Ibland säger man: ”R. St. böra icke blanda sig uti denna fråga, K. M. vet nog hvad Han gör.” En annan gång heter det: ”Det är ganska sanni, men det skadar alldeles icke, ty K. M., och isynnerhet Hans konselj, erhåller derigenom ett stöd af R. St.,” när man nemi. anser att ett sådant stöd behöfves.
Ständer hos Kongl. Maj:t frambära den underdåniga önskan, alt ifrån de garnisonsorter, der Artilleriehästar på Statens bekostnad underhållas, desamme, jemte Kronans vagnar och manskap, måtte begagnas för transporter af spanmålsförråd, som för garnisonens och Kronans behof förmales, och eljest, enligt hvad hittils öflrgt varit, skulle med Kronoskjuts fortskaffas; äfvensom; att, i händelse på något ställe antalet af Artillerie-hästar icke skulle vara så tillräckligt, att denna forsling, jemte öfrige göromål, hvartill de egentligen begagnas, dermed kan Verkställas, hästar för ifrågavarande ändamål borde anskaffas '«4 Allm. Bc-åv. och Öecon. UM.' Bltänlande iV.o 43. och underhållas för de medel, sora nu till ersättning för transporter med Krono-skjuts utbetalas; dock att kostnaden härföre icke må öfverskrida det hittills för Kronoskjutsningen vanligen utgående belopp. Hvilket dock Rikets Höglo!!. Ständers egen ompröfhing härmed vördsamt underslälles. Stockholm den g Ankom til! Exp. Utsi. den 19 April kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion, att jord» och strandcgares rätt till hafsfiske mätte uti den under utarbetning varande nya Fiskeri-stadgan 'blifva bibehållen, Hedervärda Bonde-Ståndet här till Utskottets Utlåtande remitterat en a! Hans Hansson ifrån Götheborgsoch Bohus Län väckt motion, att Rikets Högloft.
Maj:t dertill förordnar, befinnas understiga 250,000 R:dr B:ko, motsvarande 5 procent å den beräknade anläggningskostnaden Fern millioner (5,000,000) Ridr, till bolaget erlägga fyllnaden i förstnämnde belopp, hvaraf beräknas 4 procent ränta å det vid hvarje årsliqvid återstående kapitalbelopp och återstoden utgör kapital—afbetalning; kunnande denna statens ansvarighet i intet fall utsträckas utöfver 250,000 R:dr för året, hvaremot, om anläggningskostnaden icke skulle uppgå till förslagssumman, statens ansvarighet inskränkes till ett belopp, svarande emot 5 procent å den verkliga utgiften, deruti likväl inberäknad 5 procents ränta under byggnadstiden å det aktiekapital, som för arbetets utförande varder derå nedlagdt, äfvensom afl förbindelse till ansvarighet från statens sida förfaller, derest något bolag icke inom här ofvan stadgad tid uppstår och börjar anläggningen. 2:o Bolaget skall ega sitt säte i Sverige och kommer att i alla rättsförhållanden, som kunna uppstå emellan detsamma och Svenska Kronan eller enskilda Svenska medborgare, lyda under Svensk domstol och vara underkastad Svensk lag. 3:o Jernvägsbanken får anläggas för enkel bana, men med skyldighet för Bolaget att icke allenast det oaktadt låta genast vid banans första anläggning uppföra alla broar och öfriga byggnader, för hvilka sådant af Kongl. Maj:t anses nödigt, till den bredd, som för jernväg med dubbla banor erfordras, utan ock, då Kongl. Majit finner trafiken sådant påkalla, utlägga banken för dubbel bana, och derå anbringa rails, m. m., som för dess fullständigande erfordras, utan att Staten må kunna af denna anledning få vidkännas någon kostnad eller någon längre utsträckt ränteoch amorterings-ansvarighet än här ofvan blifvit medgifven; kommande likväl, i fall denna förändring ålägges bolaget inom de sista 5 åren före garantiens slut, kostnaden för denna anläggning att bolaget ersättas efter uppskattning af gode män, utsedde på sätt i 5 punkten föreskrifves. 4:o Jernbanan bör vara färdig att upplåtas till allmänt begagnande sednast vid 1855 års slut, och åligger det bolaget att i öfverensstämmelse med det reglemente, som af Kongl. Majit i nåder utfärdas, sedermera fortfarande underhålla densamma i fullt ändamålsenligt skick och fortfarande verksamhet; skolande sådant genom af Bih. till R.
Det hade efter min förmening varit Utsk:s bestämda skyldighet alt ingå i den pröfning, som det sjelf säger sig hafva underlåtit, för att åtminstone redogöra för resultaterna deraf, hvarigenom ämnet mera hade fäll naturen af en sakfråga, och icke såsom nu skett, under formen af eli dubbelt Den 6 November f. m. 0! opinions-votum, blifvit dragen inom gränserna af de mest ömtåliga förhållanden. Ja, mine Hrr! jag känner allt för väl på hvilken slipprig grund jag rör mig: det blir läll alt från minnena af det förflutna, frän den allmänna, varma känslan för det närvar., från den vackra bevekelsegrunden af välvilja mot enskilda, finna många ämnen till klander emot mig. Jag vet del; men må så vara! Wilt eget vittnesbörd går framför allt, och jag är dessutom viss derpå, all R. o. Ad. hyser aktning för hvarje ren öfvertygelse, äfven när den framställer sig som motsats till dess egen. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d 30 sisth Oct. och 2 dennes på bordel lagda utlät. N:o 41, ang. regleringen af utgifterne under riksstatens 8:dc hufvudtilel. Detta ullat. företogs punktvis lill afgörande. l:o Departementets expedition. Denna punkt blef af Ridd. o. Ad. bifallen. 2:o Riksarchivet. Hr Silfverstolpe, Fredr. Otto: Emot det egentliga tillstyrkandet i denna punkt, kan jag naturligtvis icke hafva något att anmärka, då StatsUtsk. föreslagit, alt den summa måtte utgå, söm K. M. begärt; men det finnes ett uttryck i premissen till denna hemställan, som jag ej kan lemna obemärkt, utan anhåller att dervid få göra några erinringar, för alt i prot. intagas.'
Gör man detta så må man äfven vara sträng emot dem uti fordringen att de punktligt upfylla sitt kall. Hr Bildt, Didrik Gillis: Det är ganska svårt all upträda och tala för bifall till ett förslag, som afser bibehållandet af en lön, som i sig sjelf icke är för klor, utan snarare för knapp, men det kan lätt. förklaras om man kommer ihåg alt alla löner äro afpassade uti ett visst system efter hvarandra, och att således då man rubbar den ene tjenstemannens lön man äfven bör rätta hela systemet, ty eljest lida de öfriga Ijenstemännen orättvisa. Denna grundsats har Gr. von Platen nyss uttalat då det var fråga om löneförhöjning å Just.-Råden och jag godkänner den i allmäliet, men förhållandet är likväl sådant med våra löneförhållanden, att den tål vid ett eller annat undantag. Ett sådant undantag ansåg jag lika med Ståndets majoritet böra äga rum för Just.-Råden men kan icke finna det böra äga rum för Just.-Kanslern. Det är endast när riktigt i ögonen slående skäl tala för rubbning af systemet, som man kan tala för bifall för en förändring i löuevilkoren för en serskild klass af tjenstemän; men några sådana hafva icke blifvit nu förebragta. Visseiligen har blifvit sagdt och det kan icke förnekas att Just.-Kanslern har ringa lön och trägen tjenstgöring, men detta är skäl sorn livar och en tjensteman i allmänhet kan anföra, hvadan eonseqvensen fordrade att om man gåfve Just.-Kanslern löneförhöjning, så skulle alla andra tjenstemän äga grundade anspråk derpå. Enligt min upfattning kan således den föreslagna löneförhöjningen icke nu med bibehållen rättvisa mot öfriga Statens tjenstemän bifallas, hvarföre jag får vördsamt yrka bifall StatsUtslus ifrågavande förslag. Propos. till bifall å förevar:de punkt af Ulsk:s Utlåt, blef härefter framstäld och besvarad med starka Ja, blandade med åtskilliga Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade del han funnit Ja hafva öfverröstat Nej. 3:dje punkten, ang:de af K.
Spar-Banken i Släden liandhafves med mycken ordentlighet och begagnas allmänt af Invånarne, sä alt vid Bokslutet 1831 de insatle och innestående medlen uppgingo lill 22,422 R:dr 12 Skill Banco. 5:o Helsingborg. Med en Folkmängd af 2,782 personer, hvaraf 1,640 äro mantalsskrifne och 1,142 befriade. Stadens näringsgrenar äro de samma som för Landskrona blifvit uppgifne Den förlidit år med utmärkt soliditet färdigbyggde hamnen erbjuder för handeln betydeligen ökade fördelar. Tid det belin teliga Reverber-verket arbeta 7 personer och tillverkningsvärdet utgör 7,000 R:dr. Å Degeloch Salt-glacerings-Fabriken sysselsättas i3 personer och tillverkningsvärdet uppgår till 6,600 R:dr; men det förut varande Sockerbruket har, såsom icke lönande, blifvit nedlagdt. Vid Stadens Trivial-Skola äro 3 Lärare anställde .och utom flere enskilte undervisningsanstalter, finnes en Bell-Lancester fattig-skola, hvari 65 fattige barn njuta undervisning. På Stadens bekostnad erhålla de fattige Läkemedel och njuta serskildt understöd, så att 22 fattighjon försörjas i Stadens fattighus och hvar tredje månad utdelas omkring igo R:dr Banco; men inrättande af en mera ändamålsenlig Fattigvård är påtänkt. Stadens inkomster och utgifter upplagas i Tabellen. 6:0 Skanör och Falsterbo, hvilka äga en gemensam Styrelse. Folkmängden utgör 718 personer, nemligen i Skanör 355 mantalsskrifne och i83 derifrån befriade, samt i Falsterbo 110 i Skatt upptagne och 70 derifrån uteslutne. Invånarnes antal uppgick 1827 till 735 personer och har således under de sednaste Fem åren minskats med 17 personer, ett icke ovanligt förhållande på denna ort, hvarest mängden af Inbyggare äro sjöfarande, deraf många omkomma på sjöresor och än flere utflytta i följd af bristande utkomst inom Samhället.
Går nu bemödandet ut på, att genom den väckta mennisko - kraftens riktning till Landets inre förkofran långsamt bereda en ny ordning, så lärer äfven deraf vara en följd, att ändamålet bäst vinnes, i den mon enskildes närvarande förhållanden minst' rubbas , och hvar Samhälls medlem, på den mer eller mindre fördelaktiga punkt han nu står, endast vinner säkerhet att af oberäkneliga tillfälligheter ej nödgas nedfälla händerne och blifva ett offer för sin godtrohet till de anstjiter, som af Nationens Representafiter en gång blifvit vidtagne. Jag anser ^ålunda minst vådligt, att i samina Diskont-väg som hittills , låta samma summor, som af 1815 års Ständer bestämdes, utlånas: och att dessa utlåningar, enligt bestämda Stats-och Banko-Utskottens Betänkanden. 255 föreskrifter, så väl till beloppet som method, matte ske fran de orter, kring hvilka rörelsen redan, under flera års vana, samlat sig, oc.h hvilka, utgörande Sveriges medlersfa och södra del, utan tvifvel för det närvarande aro de mest productiva. Jag ingår ej här i detailler om Styrelsens inrättning, om sättet att reducera de utelöpande rnynt-representativerna till allenast ett slag o. s. v. Jag tror mig allenast böra anmärka, att, då till hela denna operation icke annat än temporaira förskott af Banken erfordras, medförde dessa steg ingen varaktig tillökning i Banken^ sedelstock, och man undveke all den våda jag ofvanföre tror mig hafva hevisat vara oskiljaktig från Bankens förvandlande till ensam långifvare för Statens räkning åt dess enskilda medlemmar. Detta steg anser jag genast ledande till afhjelpande af ögonblickets nöd: denna hjelp är ock den möjligaste, ty den, som vinner tid, vinner allt. Endast derigenom kan vår älskade Konung blifva satt i tillfälle, att genom envis Stats-Hushållning befordra Landets inre välstånd.
Rikets Ständer funno då, att Carlskrona borde med vattenledning förses, men öfveriemnade åt Kongl. Majit att afgöra, huruvida trä- eller jernrör borde dertill användas, samt anslogo emellertid 83,533 R:dr 16 sk. banko till anskaffande af de i sednare fallet erforderliga materialier; och sedan Kongl. Majit derefter under den 13 Januari 1824 beslutat, alt vattenledningen skulle bestå af jernrör, samt tillika Bil. M 3 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. JM 1. 3 i Nåder anbefallt Förvaltningen af Sjö-Ärendena att, efter vederbörandes hörande, inkomma med underdånigt utlåtande i ämnet, afgåfvo samma år Carlskrona stads innevånare sin förbindelse att till den blifvande vattenledningens underhåll årligen erlägga ett belopp af 1,300 Riksdaler banko.» »Med anledning af yttrade betänkligheter emot jernrörs användande till den ifrågasatta ledningen och på det att alla möjliga försök att erhålla vatten inom stadens eget område måtte hafva blifvit gjorda, innan arbetena för vattenledningen företoges, anställdes sedermera under flera år medelst jordborrning undersökningar lill utrönande af vattentillgången såväl i staden, som å kronans skeppsvarf; men då alla dessa undersökningar blefvo fruktlösa, föreslogo slutligen år 1830 Befälhafvande och Varfsamiralerna i Carlskrona, att vattnet i dervarande brunnar måtte kemiskt undersökas och dessa blifva utvidgade, för att i dem samla regnvatten, hvilket antogs skola, genom daglig upp-pumpning till en stor reservoir, lemna behöll igt vattenförråd. Öfver detta förslag hördes Eders Kongl. Maj:ts Vetenskapsakademi och yttrade af sådan anledning under den 22 Juli 1830, »att, om än »regnvattens uppfångande från en större area med dryga kostnader läte verkställa »sig, företaget likväl tidtals blefve ändamålslöst, t. ex. under torra somrar, helst »2 till 3 veckors torka icke vore sällsynt.
Enligt uppdrag af delegarne i Allmänna Hypotheksbanken har nämnda Banks Styrelse uti skrifvelse den 6 nästlidne September hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att, då Hypotheksföreningarnes ränteoch amoteringsliqvider för de från Hypotheksbanken undfångna lån i allmänhet inträffade på andra tider, än dem då Bankens egna annuitetsliqvider skola fullgöras, och Banken i följd deraf ofta vore nödsakad genom tillfällig upplåning anskaffa för sagda liqvider erforderliga medel, vid hvilka tillfällen det skulle för Banken vara af väsendtligt gagn att hos Rikets Ständers Bank ega kreditiv till det belopp, som för ändamålet kunde anses behöfligt, Kongl. Majit måtte hos Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att, på sätt andra inrättningar förut fått sig medgifvet, Allmänna Hypotheksbanken måtte hos Rikets Ständers Bank erhålla kreditiv, utan kreditivafgift, till belopp af 500,000 Ridr. Kongl. Majit, Som låtit förevarande underdåniga ansökning Sig föredragas, har dervid funnit detta ärende icke föranleda till annan åtgärd än att detsamma till Rikets Ständers afgörande öfverlemnas; kommande i sådant afseende handlingarna i målet att Rikets Ständers vederbörande Utskott tillställas; Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. Kongl. May.ts Nåd. Skrifvelse JS 42. 17 Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet ä Stockholms Slott den 11 November 186ö. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reutersköld och Carlson.