Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att åter vid denna i äldre tider skedda tionde-sättning nu ifrågavarande komministers-boställen blifvit och, alltsedan förblifvit från kronotionde befriade, vore en följd af stadgandena uti 1638 års Tiondeordning § 1, Häradsfogde-instruktionen den 9 Oktober 1688, § 3, äfvensom Presterskapets år 1723 fastställda privilegier; innehållande förstberörde författning, att ”preslgårdar, och stommar, som preslerskapet sjelfve bruka och hafva egen afvel uppå eller Kapellaner besitta, samt kapellansoch klockare-bord befrias från kronotiondeoch förhållandet med dessa boställens ålder vitsordades ytterligare derigenom, alt många af dem redan år 1593 innehades af Komministrar, beboende kapellans-bord i Sponga, Sollentuna, Wallentuna, Lohärad, Lagga, Husby (Långhundra), Gottröra, Kårsta, Skepptuna, Knifsta, Husby (Odensala), Norrsunda och Wassunda, allt boställen, som nu vöre i fråga alt helungas med kronotionde.
Drängar skocktals aftroppa till Götheborg, i hopp örn stora litner, dam de ock fä uti en lid, dd den utländska handeln derstädes varit uti ett så märkligt flor, och Landtbrukaren, boende i detta Län 7 mil ifrån nämnde Stad, har varit nödsakad gifva samma lön som i Götheborg bekornmes, om han skulle få tjenstefolk. Den, som möjligtvis af aflrnogen kan umbära dräng, gör detta, och hans Torfva blir ovänd; glad är han, om han skött den gamla upptagna jorden . Betraktas Södrare delarne af Halland, huru mycket lockar icke den raska ungdomen ifrån det tunga Åkerbruket, till de i deras förmodan lättare yrken. Segelfarten borttager mycket folk, som taga hyra hos andra Nationer och icke mer återkomma. Tillståndet att gå till Skäne, förenadt med hoppet om betydliga fördelar, uppmanar dem att betinga sig sådana vilkor, att detta ändamål kan vinnas. Men hvad händer, få nog ibland dessa stadna hos allmogen i Skåne för att tröska, det sker endast då de icke få annan etnploi, utan de taga tjenst i de Skånska’ Städerna, dels hos Handlande, dels vid de mera lönande Näringar, och i stället för det de efter Passets lydelse skulle vissa månader af året äga tillstånd på landet uppehålla sig, qvarblifva de i städerna i flera år och betala gerna Contributien både i Hall; 4:dc J? Halland och Skåne. Detta har gifvh deni till» lalle i en längre tid, att omsider practisera sig öfver till Dannemark, en passage vintertiden af några timriiars lopp, der de förblifva, så att vid en reVue, som 1812 hölls öfver Svenskar Uti Dannemark befanns numerairen gå till säkert 1-2,000, man säger dock imellan 12 och 16,000 personer; Och i sednare tider hafva de öfvergått till Engelska Öen Anholt, och synnerligasl äro desse Svenskar ifrån Halland, Skåne och blekinge, 111a hända äfven ifrån Småland. Så andan» drages Jordbruket arbetande händer.
Att hvarje Stad, Församling eller Socken bemyndigas, att inom sig utvälja och organisera ett MunicipalRåd under namn af FörmyndareKammare, Som borde under sin vård emottaga alla inom sammaStad, Församling eller Socken befintliga omyndiga personers gods att förvalta och redovisa, på sätt allmänna Lagen om förmyndare och dess ansvar stadgar och förmår; Att denna FörmyndareKammare skulle bestå af 5, 7 eller 9 personer, i proportion af folkmängden och de väljandes antal; Att dessa Ledamöter skulle väljas vid allmän Sockenstämma, efter de grunder, hvarom de väljande öfverenskomma kunde; Att före valet Reglemente förFörmyndareKammarens åtgärder borde, genom de väljandes omsorg, vara författadt och af dem godkändt, och att samma Reglemente borde hos HäradsRälten uppvisas för att 220 Den 7 Maji e. m. till efterlefnad af Domaren, såsom Öfverförmyndare, fastställas. Då Ledamöterue af dessa FörmyndareKamrar borde ansvara, en för alla och alla för en, för förvaltningen och säkerheten af de omyndigas egendom och medel, borde det äfven af dem sjelfva bero, att sinsemellan fördela de göromål, som orsakades af bouppteckningar, arfskiften, auctioner och rättegångar för de omyndigas räkning, hvarföre kostnaderne skulle debiteras hvarje myndling i den ordning, som bevakandet af dess rätt fordrade. Enligt den nu antagne grunden borde i procent af de vanliga 6, som för utlånta penningar erhållas, och en sjettedel af den revenue, som inflöt af de omyndigas fasta gods, utgöra det arfvode, som FörmyndareKammarens Ledamöter egde att sig emellan fördela, och hvaraf alla omkostnader för skrifmaterialier, Skrifvarebiträde och räkningars förande, borde bestridas, och således icke under någon förevändning, förås de omyndiga till last. FörmyndareKammaren borde en gång om året eller vid HösteTinget till Domstolen aflemna förteckning på myndlingarne, med kort och tydelig redogörelse för deras, under Kammarens förvaltning varande, egendom.
Ar 1811, för hvilket någon räkning icke kunnat igenfinnas, 458 Hästkreatur äro folade eller utan köp tillkomne och om i proportion deraf 38 stycken anses födde år 1811, bela antalet på i3 år utgjorde 496, hvarje Fölunge kostat Staten circa 1,280 R:cl., men att om ifrån antalet af födde dragas de störtade, för hvilka ingen ersättning njutits, hvar - Betänkanden. 335 hvarje vid lif blifven Häst kostat omkring 3480 R:d. Banco. Enär derjemte vid jemnförclse befinnes att 20 uppköpte Hästar vid Strömsholm kostat närt: i5,ooo R:d., men 396 försålde Hästar inbringat endast 35,000 R:d., att denna försäljning ofta skedt utom Auction till ganska lågt pris; att under i3 års tid endast 3 å \ Hästar utgått till Nummer-Hästar vid Cavalleri-Regementerne; att Hästafveln i Westmanland eller orten omkring Strömsholm» är påtagligen sämre än i derifrån aflägsnare orter; så har Herr af Uhr ansett det vara ådagalagt att hushållningen vid Stuteri-Inrättningen är misslyckad och illa förvaltad; Och då Stuteri-Inrättningen således förfelar det ändamål att upphjelpa Hästafveln i allmänhet, samt den nytta, som deraf tillskyndas Kongl. Hof-Stallet och Cavalleri-Regementerne, är öfver all förmodan obetydlig, syntes det ej böra underlåtas, att genom Inrättningens upplösning och lägenlieternes utarrendering bereda Stats-Verket en årlig besparing af mer än 4°>°°o R-‘d.
Chefen för Landtförsvars-departementet, Statsrådet Reuterskiöld, uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag: dels till Kongl, Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer i fråga om ersättning af Statsveiket till 3:ne officers-enkor för innehållen aflöning för deras numera aflidne män under krigsfångenskap; Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stals-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla samtliga ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna alt, i öfverensstämmelse dermed nådig Skrifvelse skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo A. Ekman. Kongl. Maj.ts Nåd. Skrifvelse Al 16. Ank. till Eip.-Utsk. d. 10 Nov. 1862, kl. 10 f. m. Kongl. Maj-.ls Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer om förordnande af en Stals-Rådsledamot, i afseende på handläggningen af vissa i Rilcsdags-Ordningens 36 och 42 §§ omförmälde riksdagsärenden; Gifven Stockholms Slolt den 24 Oktober 1862. Kongl. Majit vill härmed gifva Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Majit i nåder förordnat Statsrådet, Kommendören af Kongl. Majlis Nordstjerne-orden, Henrik Wilhelm Bredberg, att, under innevarande riksdag, utöfva den befattning med riksdagsärender!, som enligt 36 och 42 §§ Riksdags-Ordningen, en ledamot af Stats-Rådet tillkommer. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. G. Lagerstråle. 16 Kongl. Majus Nåd. Skri/velse M 16. Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Majit Konun gen i Stats-liådel å Stockholms Slott den 24 Oktober 1862. Närvarande:
Med fästad uppmärksamhet på denna händelse, får jag äfven väcka den Motion, att hos Ridderskapet och Adeln icke må tagas under öfverläggning något från Utskotten ankommit Betänkande, förrän en Plenidag förflutit, efter det de tryckte exem - Den 25 Maji. i55 plavén af Betänkandet till Ridderskapet och Adeln inkommit. Jag tror mig ega så mycket större fog till denna Motion, som ändamålet med tryckningen tyckes vara, att hvarje Ledamot af Ståndet skall få tillräckligt rådrum, att lära känna innehållet af saken, som skall diseuteras; hvilket ändamål alldeles förfelas, i händelse nödig tid icke lemnäs åt hvar och en, att få tillfälle genomläsa Betänkandet. Herr von Hartmansdorff, August: På samma skäl, som Herr Rosenqvist anfört, anhåller jag om uppskof med föredragning af Utlåtandet, rörande Allmänna IndragningsStaten. Jag vet likväl icke, huruvida detta Utlåtande redan förut en gång förevarit. Herr Grefven och LandtMarskalken torde täckas der°m upplysa oss. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, ehuru Statsutskottets ifrågavarande Utlåtande, hvilket den 7 dennes e. m. första gången blifvit lagdt på bordet, och den ii derpåföljde förklarats böra ytterligare hvila, nu syntes lämpligen kunna till afgörande företagas, ansåg Hans Excellence likväl, enär flere Ledamöter önskade, att berörde Utlåtande ytterligare måtte hvila, intilldess det kunde blifva tryckt och utdeladt, sig böra hemställa, om Ridderskape,t och Adeln, då utdelningen af nämnde Utlåtande innan korrt i56 Den 25 Maji. Icomme att ega rum, behagade bifalla, att detsamma intilldess finge ytterligare hvila på bordet. Bifölls. Herr Rosenqvists nu väckte ofvanberörde Motion lades på bordet.
Men enär staden Carlstad måst, för förvärfvande af eganderätt till den gamla hamnen, med dertill hörande prämkanäl, vidkännas en betydligare utgift, samt staden dervid jemväl på visst sätt gjort en mot nominal-värdet å dess egna aktier i bolaget svarande förlust af Tretio Tusen Riksdaler, hade Styrelsen, med åberopande jemväl deraf att Rikets Ständer, såsom statsbidrag för ifrågavarande till en kostnad af 220,026 Ralr primitivt beräknade arbetsföretag, beviljat endast ett låneunderstöd å Ett Hundra Tusen Riksdaler, funnit sig böra i underdånighet hemställa, , huruvida Kongl. Maj:t icke skulle i nåder finna skäligt-att hos Rikets Ständer göra framställning om beviljande till Carlstads nya hamnanläggning af ett ytterligare understöd af Femtio Tusen Riksdaler Riksmynt, att utgå såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet.. Kongl. Maj:t, sorn funnit godt gilla hvad af Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader blifvit yttradt i afseende på Hamnbyggnads-direktioncns anhållan om tillstånd till förändring i den för hamnoell kanal byggnaden redan Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 27 fastställda arbetsplan, har till Rikets Ständer i nåder öfverlemna! den af Direktionen gjorda framställning om anslag till fullbordande af ifrågavarande arbetsföretag, i ändamål att Rikets Ständer, som å nästlidne riksdag dertill beviljat ett låneunderstöd, måtto komma i tillfälle att pröfva huruvida, i anseende till de af Direktionen uppgifna omständigheter, ytterligare statsbidrag tinnes böra till företaget anvisas. Enär Kongl. Maj:t genom ofvan anförda skrifvelse endast öfverlemnat den af Carlstads Hamnbyggnads-dircktion gjorda ansökning till Rikets Ständer, och således något bestämdt förslag icke voro i frågan afgifvet, har, under åberopande af de till ärendet hörande och i den nådiga Skrifvelsen omförmälde handlingar, Herr F.
Dito till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Ecclesiastik-departementet samt derunder hörande Embets-verk. 6 Stats-Utslottets Memorial, N:o 565. Derjemte är hula det å J/hnä-nna Inilragn ing$-s laten Uppförda belopp att anse såsom eli förslagsanslag. §. 33. Sorn, enligt Rikets Ständers beslut, de, till följd af Stats-Rådets förändrade organisation, vid denna Riksdag, beviljade ökade och liva löneans! äg fått utgå äfven under år i8/{0, och således för verkställigheten af den nu uppgjorda Statsreglering, så bör den härigenom for samma år uppkomna brist i de å 1835 års Riks-stat för enahanda fötemål uppförda auslagsutnmor, .Kongl. Stats-Contoiret af Riksgälds-Gontoiret ersättas. I stället för den, Iliand löneliligångarne för Landshöfdingebeställningarne i Skaraborgs och Christianstads Län, beräknade ersättning af hemmansegare, sorn varit dagsverksskyldig under Marieholms och Cathrinebergs Kungsgårdar, hafva Rikets Ständer, sedan denna dagsverksskyldighet numera upphört, beviljat en lösen för densamma under tiden från Vårfrudagen Ar 183q till 1840 års slut, motsvarande anslag af Etltusenfyrahundradenittio Riksdaler 3o sk. 2 rst., hvilket anslag af Riksgälds-Conloiret, uppå Kongl. Stats-Gontoirets reqvisiton, utbetalas. §. 35. Såsom ersättning för en år i83o utnämnd Häradshöfding i Wermland, hvilken hittills icke fått uppbära den för dylika tjänster å Stat anslagna lön, hafva Rikets Ständer beviljat och till utbetalning af RiksgäldsGontoiret efter Kongl. Stats-Contoirels reqvisition, anvisat en summa af Sjuhundrafemtio Riksdaler, eller beloppet af berörde lön, beräknad till n5 R:dr årligen, från och med i83i års början till och med slutet afår 1840. §. 36.
M:ts nådiga framställning, ofvanomförmälda fyllnads-anslag, 7,532 R:dr 31 sk. 11 rst. till Kongl. Kammar-kollegium och 13,075 R:dr 28 sk. 9 rst. för Kongl. Kammar-rätten, 300 Expedilions-Ulskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:ti •/3i. af Rikets Ständer anvisats, alt, emot förut stadgade vilkor, fortfarande utgå under den tid, för hvilken nu skeende statsreglering blifver gällande, äfvensom den hvarje verk tillkommande andel i berörda gratifikations^medel blifvit, såsom E. K. M:t föreslagit, lill verkets ordinarie aflönings-anslag öfverförd; hvarjemte Rikets Ständer funnit sig böra, utöfver berörde aflönings-anslag, till E. K. M:ls förfogande under nästa statsreglerings-period anvisa 4,000 R:dr, att tills vidare användas lil! den löneförbättring åt Kammar-kollegii embetsoch tjenstemän, hvilken E. K. M:t finner nödig, intilldess Nådigt förslag till ny stat för delta embetsverk kan vid nästa riksdag vajda lill Rikets Ständers pröfning öfverlemnadl, samt enahanda summa, att undersamma tid begagnas, dels lili lönereglering inom Kammar-rätten, dels till godtgörelse för det ökade arbete, som fattigvårds-målens förläggande till detta embetsverk kan medföra. 3:o. Sedan Rikets sednast församlade Ständer, utan att antaga då framstäldt förslag till definitiv lönereglering för Kongl. Stals-kontoret, medgifvit att, af de på allmänna Indragnings-stalen till f. d. Magasins-kontoret anslagne 6,442 R:dr, en summa af 2,521 R:dr 16 sk. finge användas för ärendernas oafbrutna gång inom Kongl. Stalskontoret, har E. K.
Lucretius antyder icke blott direkt genom den märkliga roll, drömmar och hallucinationer tyckas hafva spelat i hans lif, den ytterliga spänning, i hvilken hans inbillning lefde, men hela hans dikt bär en gripande prägel af själfförsvar. Så kämpar man blott med mörkret, när man själf ryst för dess furier, så passioneradt talar man blott om den vises molnlösa himmel, när ens egen tanke oroas af mörka ovädersskyar. På en djup inre motsats mellan åskådningens klara fattning och temperamentets förbränningsbegär tyder allt i denna dikt. Analysera exempelvis fjärde sångens storartade teckning af kärleken. Sällan har någon – själf i antiken – så hårdhändt ryckt slöjan från könslifvet, med så rasande hat skildrat, hur den erotiska lidelsen förlöjligar och förintar, med sådant förakt ställt Venus Vulgivaga öfver Venus Urania, reducerande kärleken till en rent animal funktion. Och dock framträder ur hvarje rad af denna skildring mannen, som själf känt passionens feber och förödelser: skammen att se sitt lif hänga vid en kvinnas vink, tortyren af svartsjukan med dess förgiftade pil djupt i hjärtat, blott ögat ser skuggan af ett leende, som den älskade ämnat åt en annan. Ensamt Spinozas beryktade definitioner i Etiken öfverträffa dylika ställen i förfärande energi. Men högst når Lucretius, när han visar själfva famntagets besvikenhet, njutningens bitterhet och det ensamma, mörka svårmodet, när begäret rasat öfver och pannan dignar tung mot det hjärta, man velat äga in i hvarje slag, men som nu åter klappar lika ensamt och främmande som någonsin. Den platonska mytens könsliga enhetsdröm finnes blott i sagan. Aldrig skall en man i kvinnans sköte finna läkedom för den blinda drift, som rinner i hans ådror. Och skalden upprepar sitt dofva älsklingsord: Nequiquam – förgäfves. Men denna dubbelhet af genomlefda kval och frigörande öfverlägsen lära erbjuder alla sidor hos Lucretius. Grundändamålet med hela hans dikt – hans fasta beslut att utrota sina landsmäns vidskepelse och dödsfruktan – är på samma gång, man märker det öfverallt, en själfuppfostran.
I LJ U spalt, IM petltrad Den sjuke stönade högt. Till svar höjde » musikanten » ute från det andra rummet en rå, rusig stämma, som kom den unga qvinnan att darra:. » Suckar du efter bränvin, gamle komediant? Jo, jo, det kostar nog på, när man inte längre kan öppna munnen! Öm jag bara fick tag i den fördömda buteljen; jag vet, att det skall vara en sqvätt qvar. » Nej, Klara kunde icke bli sittande längre — det var omöjligt att släppa den druckne in i detta sjukdomens rum! Hon samlade i ett ögonblick allt sitt mod, reste sig och steg hastigt ut i det yttre rummet, i det hon sköt igen dörren bakom sig. » Musikanten » blef till en början så bestört vid denna oväntade syn, att hans mål förstummades. Han raglade baklänges ett par, tre steg och blef stående stödd mot väggen med fånigt stirrande blick. Klara begagnade sig hastigt af öfvertaget och sade, i en ton så bestämd och myndig, att den förvånade henne sjelf: » Ni måste vara tyst här och får inte gå dit in. Pappa Rebolledo är illa sjuk, och han får inte störas. Jag och ett fruntimmer till, som äro hans gamla vänner, ha kommit hit att sköta honom. Och om ett ögonblick ha vi läkaren här! » Läkaren, ja, läkaren — huru lyssnade hon icke i spänningsfull oro efter hjulen från Ruths vagn, som skulle komma med undsättning, medan hon stod ansigte mot ansigte med den otillräknelige drinkaren utan någon att kalla till bjelp! » Musikanten » hade visserligen ej ännu visat tecken till några våldsamheter eller fiendtlighet; men hvad kunde ej i hvarje ögonblick falla honom in, om han vredgades öfver detta intrång i sitt hus. Klara fick vänta ännu några sekunder, innan den andre kom sig för att gifva något svar till hennes ord. Men till sist, sedan han mönstrat henne med osäkra blickar från topp till tå, säger han med en nästan godmodig ton i stämman, som genast fördubblade Klaras mod: » Ser man på, ser man på! Det var mig en schangtil och kavat fru. » Hvarpå han omedelbart gjorde helt om och lydigt ramlade i väg, ut ur rummet oeh huset.
Men först ska' jag tala om för magistern att jag lagt messboken till höger när man kommer opp, och så har jag lagt en sticka emellan der han ska' hålla, och så har jag ställt vattnet bredvid. Nu ska' magistern inte glömma att vända om timglaset, för då kan hända att det drar för långt om... OLOF. Var inte rädd, jag får nog dem som säga till när jag skall sluta! KYRKVAKTAREN. Ja, ja gudbevars, ber om ursäkt! Vi har våra bruk här si. OLOF. Säg mig, hvad är det för sorgligt mummel jag hör här bredvid? KYRKVAKTAREN. själ! (Går.) Det är någon from broder som läser för en stackars OLOF. "Så omgjorda nu dina länder och statt upp och predika för folket allt det jag dig bjuder." Gud hjelpe mig! "Träd icke upp i dag; man står dig efter lifvet!" Det har frestaren skrifvit! (Kastar sig ned på en bönpall; hittar ett papper i densamma. Läser.) (rifver sönder papperet.) MÄSTER OLOF - MODERN (inkommer). Du går på villovägar, min son! OLOF. Hvem vet! MODERN. Jag vet det! Men som moder räcker jag dig handen! Vänd om! OLOF. Hvart vill du föra mig? MODERN. Till gudsfruktan och dygd! OLOF. Är påfvehs canceliebeslut dygd och gudsfruktan, då är det för sent! MODERN. Det är icke läran endast, det är lefvernet! OLOF. Jag vet du syftar på mitt sällskap i går qväll, men jag är för stolt att svara dig! Det skulle ej heller gagna! MODERN. O, att jag skulle få den lönen för de offer jag gjorde, då du fick komma ut i verlden och lära! OLOF. Ditt offer skall vid Gud ej bli fruktlöst! Det är dig, moder, jag har att tacka för denna dag, då jag ändtligen får stiga fram med öppen panna och tala sanningens ord! MODERN. Talar du om sanningen, du, som gjort dig till lögnens profet! MÄSTER OLOF 65 - OLOF.
Utskottets förslag, att 77fast egendom skall uppskattas till sitt verkliga värde, med Tiledning af köpe-afhandlingar, arrendeeller hyres-afgifter, värderingar för samma egendoms belåning eller försäkring mot brandskada samt öfriga om hvarje särskild egendoms beskaffenhet och afkastning erhållna uppgifter eller inhemtade upplysningar,» har blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden. Deremot har Bonde-Ståndet, som i öfrigt gillat Utskottets förslag, vidblifvit sitt förut fattade beslut, att ordet »behållna» skulle införas framför ordet » afkastning». I följd häraf lärer följande omröstning böra ega rum: 2:0. Den, som gillar Utskottets af tre Stånd godkända förslag, enligt hvilket 1 mom. i § 3 skulle erhålla följande lydelse: ti Fast egendom skall uppskattas till sitt verkliga nvärde, med ledning af köpeafhandlingar, arrende eller hyres-afgifter, värderingar för ti samma egendoms belåning eller försäkrande mot brandskada samt öfriga om hvarje 77särskild egendoms beskaffenhet och afkastning erhållna uppgifter eller inhemtade upp77lysningar; börande dervid de i sådant afseende meddelade stadganden uti den för be»villnings-taxerings-förrättningarne utfärdade instruktion noga iakttagas?); röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Bonde-Ståndets beslut, ifrågavarande moment erhålla den förändrade lydelse, att ordet »behållna» införes framför ordet: »afkastning.» Uti sednare momentet af § 3 har Utskottet, bland annat, föreslagit att Frälseräntas kapitalvärde skall uppskattas till tjugo gånger det belopp, hvartill samma ränta efter näst föregående års markegång uppgått, så framt icke räntan utgår efter medelmarkegångspris, i hvilket fall delta sednare bör läggas till grund för beräknandet af räntans belopp. Detta förslag har blifvit gilladt af Ridderskapet och Adeln saint Presteoch Bonde-Stånden. BorgareStåndet har ock antagit ifrågavarande moment, men med den förändring, att början skulle lyda sålunda: »Frälseräntas kapitalvärde uppskattas till 25 gänger det belopp» etc.
Vidare anser Conslitulions-Utskotlet sig till grundlagsenlig behandling böra föreslå, alt följande §§. må utur Regerings-Formen uteslutas; nemligen: den 44:de, såsom i Successions-Qrdningen intagen och dit egentligen hörande; den 69:de och 71:sta, såsom helt och hållet grundade på nationd-representatiouens närvarande form; den 70:de, såsom hufvudsakligen tillhörande Arbets-Ordningen och för det öfriga ersatt af andra stadganden; den 84:de, såsom grundad derpå, att fråga om grundlagsändring nu icke får af Riksdagsman väckas annorstädes, än i Conslitutions-Utskottet, och att Utskottet endast i det fall, att förslaget gillas, deröfver lill Riksens Ständer afgifver något yttrande: ett förhållande, hvars upphörande Constitutions-Utskottet föreslagit; den 112:te, såsom af vallagens 33:dje §. ersatt, samt den ll4:de, hvilken, om national-representationens ståndsdelning upphör, måste utgå, och för hvilken Utskottet icke trott sig böra föreslå någon ersättning, då §:n nu snarare utgör ett minne af forna ståndstvister, än ett skydd för en gång rättmätigt förvärfvade rättigheter, hvilka 4 Conslilulions-Utskotlets Memorial, N.o 68. synas lika tryggade under skydd af allmän lag, ehvad de tillhöra alla medlemmar af ett stånd såsom sådana, eller utan afseende på ståndsförhållanden tillkomma sina innehafvare. Om det af Kongl. Majt föreslagna upphäfvandel af RegeringsFormens §. 19 har Utskottet redan i memorialet N:o 54 sig yttrat.