Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har icke upträdt för att motsätta mig en återremiss, det skulle vara fåfängt, ej heller för att instämma i de principer, här framställts, utan jag har blott velat uttala den grundsatsen, att det icke är rätt att ovilkorligen antaga en riktig grundsats, när det sker i en olämplig tid. Dessutom att säga det vi skola frigifva räntan för alla lån som liro på 3, 6, eller 9 månaders tid. men bibehålla den för andra, är ju blott en haiftnesyr, alldeles icke öfverensstämmande med de principer sorn så väl lagberedningen som lagkoinitén uttalat, — en haiftnesyr, som visar att man vill göra något i denna riktning, men kan icke göra det fullständigt. Det är handelslån som utfärdas på 3, G. å 9 månader och för dem alla skall räntan frigifvas, ty man måste utsätta en tid hvarefter lagen träder i verkställighet. -Jag medgifver att det är en möjlighet, om krisen är snart öfvergående och allt går efter önskan och vi få ett godt och ymnigt år. att några vådor deraf icke inträffa. Jag skall icke fortfara längre, jag har nu fredat mitt samvete, och R. o. Ad., som troligen kommer att votera om saken, blir framdeles i tillfälle att se, huru mycken öppenhet man då vill visa. Frih. Sprengtporten, Jacob Wilh.: Jag vill så litet som möjligt förlänga discussionen och inlåta mig i statsekonomiska betraktelser öfver denna fråga, men då jag anser densamma vara långt mera. till sin natur, politisk och statsekonomisk än juridisk, har jag icke kunnat förbigå några satser, som blifvit framställda af den talare, som först uptriidde. Han har yttrat att kapital och arbete äro oskiljaktiga. Om detta yttrande skall förstås så, att näringarne icke kunna upblomstra eller utveckla sig utan kapitalets tillhjelp, så instämmer jag deri fullkomligt. Men om han dermed vill säga. att kapitalistens intresse alltid är detsamma sorn industriens och arbetets, sä befarar jag att vi kunna hemta bevis på motsatsen af hvad vi dagligen se. Industrien önskar naturligtvis att kunna disponera sitt förlag till så låg ränta som möjligt, hvaremot kapitalisten måste önska den så hög som han kan betinga sig. De sträfva således åt alldeles motsatta håll.
I anledning af samme motionärs yrkande om upphäfvande af de vitén, som kunna blifvit af någon myndighet stadgade mot olofligt, brytande eller nedkastande af annans grind, hvarom 21:sta paragrafen 4:de momentet förmäler, samt att 37:de paragrafen måtte i enlighet dermed förändras, får Utskottet tillkännagifva att i det af Kongl. Majit till Rikets Ständer afgifna nådiga förslag till strafflag ansvarsbestämmelser för berörda förseelse finnas föreslagna, till följd hvaraf och då Lag-Utskottet, dit förslaget remitterats, sålunda jemväl lärer komma att meddela yttrande i afseende å de vitesbestämmelser, som i förevarande fall må hafva blifvit stadgade, Utskottet hemställer att Erik Jonssons ifrågavarande förslag icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Sammcms. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-lltskotlels Betänkande N-o A. 7 Slutligen har Utskottet att till pröfning upptaga Herr Gahns, Paul Anderssons och Anders Jonssons ofvanomförmälda framställningar om öfverflyttande på Landstingen af beslutanderätten i en del af de under Stängsel-förordningen hörande ämnen, hvilken beslutanderätt Paul Andersson föreslagit måtte tillkomma Landstingen i alla de frågor, som omhandlas i de 20 första paragraferna, Herr Gahn i afseende å bestämmande af den tid under året, då mulbete må ega rum å två eller flere egares intill hvarandra liggande ohägnade skog, utmark eller beteshage och Anders Jonsson i fråga om stängselskyldigheten å hemmans så kallade allmänna driftesgator och utgärdesgårdar. Utskottet har den öfvertygelse, att enahanda och för alla delar af riket lika lämpliga grunder för det närmare ordnandet af stängselskyldigheten, icke torde kunna uppställas till följd af de många och stora lokala och klimatiska skiljaktigheter, de olika odlingsoch öfriga förhållanden, som emellan rikets särskilda provinser förefinnas.
De BondeSt:s ledamöter, som sutto der, meddelade sig ofta med andra ledamöter ifrån länen, hvilken frågan angick. Jag skulle således för min del tro att långt ifrån att klandras för en sådan åtgärd, som står i fullkomlig öfverensstämmelse med K. M:s och R. St:rs sammanstämmande beslut, så borde Utsk:s möda i detta hänseende erkännas. Här vore mycket alt tillägga, men jag vill icke nu dermed uppehålla discusionen, öfvertygad att tillfälle dertill framdeles icke kommer att saknas. Jag förnyar min anhållan att derest Hr Gr. o. Landtm, anser lämpligt att nu icke företaga första punkten, beslut endast måtte fattas, att tills vidare förbigå densamma. Då nu Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, då alla de talare, som yttrat sig, icke tyckes hafva något emot att R. o. Ad. f. n. förbiginge första punkten, finge till de ledamöter, som anmält sig, hemställa om de icke ville upskjuta sina yttranden tills frågan om ordningen för denna punkts behandling först blifvit afgjord, anmälde sig och yttrade Hr Bildt, Didrik Gillis: Om jag riktigt kunde finna nyttan af att upskjuta den ifrågavande punkten, skulle jag för min del visserligen icke hafva någonting deremot, intill dess att man beslutat rör:de de öfriga punkterna i Utlåt., men då jag skulle tro att man lika väl nu som sedermera kunde företaga denna punkt, så vet jag icke hvartill ett upskof skulle tjena. Skulle likväl icke någon mera talare än jag anse, att man nu kunde företaga frågan, så skall jag icke motsätta mig ett upskof. Utsk. har blifvit klandradt derföre atti dess förslag är begagnadt uttrycket hufvudpersedel utan att man finnér af Utlåt, hvad som menas med hufvudpersedel. Man har ansett, att om Utsk. hade yttrat sig: qvarstående persedlar, så skulle man derigenom hafva hittat på ett uttryck, som varit lämpligare, men i sådant fall hade ju alltid tvekan sedermera kunnat upstå om hvilka per - Ben 20 Maj f. ra. 175 sedlar, sorn åro qvarstående och hvilka som icke äro det.
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets betänkande, N:o 50, i anledning af väckt motion om meddelande af stapelstads-rätt för staden Sölfvesborg. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottels utlåtande, N:o 61, angående Den 12 Mars. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets betänkande N:o 39, i anledning af väckta motioner, Bih. till R. S. Prot. 1S50 & 1851. 9 Sami. 24 186 Prot.-Utdrag den 13 Mart 1851. dels om upphäfvande eller ändring af Kongl. Maj:ts nådiga stadga angående fjerdingsman af den 1 Juni 1850, och dels om skyldighet för alla jordegare att i fjerdingsmans-bestyret deltaga. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Uttskottets nedannämnde, den 26 sistlidne Februari och den 1 dennes på bordet lagda, utlåtanden och betänkande!):
Maj:t täcktes till en början låta uppsätta från 200 till 400 matroser, värfvade ur Sveriges kustbefolkning och allönade samt tjenstgörande som de indelda matroserna. 9:o. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta öfverenskommelser uppgöras med 5,686 indelningshafvare inom båtsmanshållet om båtsmans-vakans-afgifters erläggande. 10:o. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes till näst sammanträdande Ständer öfverlemna förslag öfver flottans stamtruppers organisation, jemte förslag öfver kostnaden för dessa truppers ändamålsenliga aflöning, öfning, pensionering m. m., och att Kongl. Majit måtte tills vidare i och för dessa stamtruppers organiserande och öfvande, förutom exercis-anslaget, använda de närvarande anslagen till uppfordrade båtsmäns naturaportion och aflöning, äfvensom inflytande vakansafgifter för vakanta båtsmansnummer. llio. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta anställa ordinarie varfsarbetare å varfven, och att, så snart detta skett, flottans stamtrupper endast undantagsvis och endast vid högst vigtiga tillfällen måtte till varfsarbeten användas. 12:o. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta göra Stockholms station till en depot under Carlskrona station, och vid denna depot de indragningar i befäl, arbetare och verkstäder, som Kongl. Majit, till följd af dess läge i midten af alla slags enskilda verkstäder och materialier, anser lämpliga och med en klok hushållning öfverensstämmande. 15:o. Att Rikets Ständer bevilja ett årligt extra statsanslag af 200,000 Ridr till örlogsbamnens i Carlskrona befästande. 40 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Mine Herrar! Ännu en gång måste jag för Eder framhålla den stora och tredubbla betydelse en flotta eger för Sveriges folk.
Doktor Sandberg yttrar vidare att om Privatbankerne ej tillåtas utgifva mindre sedlar än de som lyda å 6 r:dr 32 sk., så kunde bristen på smärre Privatbanksedlar fyllas med Riksbankens småsedlar: men dessa äro icke för behofvet tillräcklige, ty sedan Privatbankerne förbjödos att utgifva sedlar på 2 r:dr b:co så har det i landsorten varit ondt om Riksbankens sedlar å nämnde valör, under det att deremot det varit ganska godt om Privatbankernes å 3 r:dr 16 sk. b:co; och tagas äfven de bort, skall bristen å småsedelsvalörer låta än mera känna sig. Hvad sjelfva saken angår synes mig allt skäl vara för handen att fortfarande tillåta Privatbankernes utgifvande af sedlar å 3 r:dr 16 sk. b:co eller åtminstone att åt Konungen öfverlemna pröfningen derom. Då man känner att 1847, 40 mill. r:dr bankosedlar voro i rörelsen utelöpande, men nu endast 22 mill. och att hela den löpande sedelstocken med Privatbankernes 7 mill. inberäknade, sålunda icke utgör mer än 29 mill., då den, som jag nyss nämnt upgält till 40 mill. oberäknad! Privatbankerne, så torde en hvar finna det icke vara rätt, att i tidpunkten af stor penningebrist, göra densamma ännu kännbarare. Otvifvelaktig! skulle Konungen i sådant fall inom några få månader nödsakas sammankalla riksdag, och då vore det väl bättre att helldre stämma i bäcken än i ån, som man säger. t Finner Konungen icke skäl att tillåta Privatbankerne utgifva j sedlar å 3 r:dr 16 sk. b:co, så lärer Ilan icke heller dertill meddela i tillstånd; finner Han åter det vara nödigt så lemnar Han en sådan 1 tillåtelse, och då sker det till nytta för landet. Jag anhåller om propos. på bifall lill förevar:de utlåt. | Hr Rosenblad, Bernh.: Frih.
Hr von Troil har icke allenast berömt sig sjelf för sitt vankelmod, utan äfven lofordat R. o. Ad. för den ombytlighet, som han förutsätter Ståndet skola visa. Men jag hoppas, att R. o. Ad. icke är svagt för ett dylikt beröra. Jag inser ej något skäl, hvarföre Ståndet skulle frånträda ett beslut, som det, under Irenne Riksdagar, vidhållit, och hvilket, efter min öfvertygelse, är välgörande. Frih. Raab har funnit sig angenämt öfverraskad af hvad här under dessa ögonblick tilldragit sig. Jag deremot tillstår, alt jag på detta rum uplefval få ögonblick så smärtsamma som de, då vigtiga grundsatsers upoffrande yrkas. Frih:n säger vidare, att hedern icke tillhör den hallstarrige, utan den, som gifver med sig. Jag öfverlemna!- åt framtiden alt häröfver döma, och vill emellertid icke byta med dem, som nu anse sig slå på den fördelaktiga sidan. Frih. Cederström, Rudolf: Jag anhåller till en början att, till rättande af ett missförstånd, få uplysa, att, då mitt namn blifvit antecknadt bland reservanternas, har dervid ett förbiseende blifvit begånget, sä lill vida, alt man antagit mig såsom instämmande i Hr von Troils reservation. Sådant strider dock Den 11 Augusti. 231 mot mina vid flera föreg:de tillfällen yttrade åsigter. Utan att för öfrigt förneka fördelarne af den praxis, som af StatsUtsk. ofta, fastän ej vid detta tillfälle, blifvit följd derutinnan, att anse sina af två Stånd gillade beslut, efter återremiss från två, obesedt böra vidhållas, finner jag likväl denna praxis icke ega någon af grnndlagsföreskrift stadfästad helgd, och man skulle, vid åtanken af 49:de §:n Riksd.Ordnm, kunna säga, att ett alldeles motsatt förfarande utgjorde grundlagens mening. Den förutsätter nemi. alt ärendet å nyo pröfvas med afseende å de Utsk. delgifna skälen, ej med afseende å de återremitterande Ståndens antal.
Som 11. o. Ad, vid behandlingen af 2:dra och 3:dje hufvudtiteln, bestämt aflöningen för Exp.- Cheferne i Just.- och UtrikesDep:ten till det belopp, som de f. n. innehafva eid. nu gällande riksstat, så förmodar jag att R. o. Ad., för att vara konseqvent, äfven vill bestämma lönen för Exp.Chefen i Landtförsv.Dep:tets expedition till 5,500 rdr, hvarå jag anhåller att Hr Grin och Landtm, behagade framställa propos. Hr Björnstjerna, Johan Magnus: Instämmande i det yrkande, som Frih. Åkerhjelm afgifvit, och i de skäl, han derför anfört, ber jag att få tillägga, att då Exp.Chefen i Lantförsv.Departem:tet har synnerligen trägen och maktpåliggande tjenstebefattning, som icke tillåter honom att ens någon dag af året åtnjuta ledighet, synes all rättvisa och billighet fordra att hans lönevilkor sättes i någorlunda förhållande till hans tjensteutöfning. Detta är så mycket mera nödigt, som till denna befattning erfordras synnerligen skickliga personer, emedan landtförsvaret genom dess indelningsverk omfattar och ingriper uti en sådan mängd olikartade förhållanden. Jag får således, i likhet med Frih. Åkerhjelm, hemställa att 11. o. Ad. måtte bestämma Exp.Chefens i Landtföisv.Departeimt lön till samma belopp som K. M. i Sin Piopos. föreslagit eller 5,500 rdr, och anhåller jag att Hr finn och Landtm, behagade derå framställa propos. Sedan öfverläggningen förklarats afslutad samt H. Exc. Hr Grin och Landtm, yttrat att derunder endast yrkats, att R. o. Ad., med afslag å StatsUtsk:ts uti förev:de mom. gjorda hemställan, måtte fastställa aflöningen för ExpeditionsChefen i LandtförsvarsDepartemeutets Kansli-expedition till 5,500 rdr rmt; framställde H.
Härefter företogs justeringen af Riksdags-Bcfluket, hwilken fortfor till Pleni flut, men afbröts flere gänger af följande ämnen. Zusterades följande: 994 Den 27 April. Utdrag af Protocollet, hältet ! Höglofl. Atidderskåpets och Adelns, Plenum den 27 April i8io. S. DI anledning af Högwördige Prcstc-Ständets Protocolls-Utdrag af den 6.-te sistledne April, beflöt Höglofl. Ridderstapet och Adeln, att till afgörande af det förstärkta Stats-Utskottet hänskjuta frägan, huruwrda den Bewillning, hwilken Riksens Stander wid denna Riksdag sig äragit, bör, pä sätt Finance-Betänkandet rnnehäller, till tre femtedelar kallas Bewillning, och till twa femtedelar Krigsgärd; hwarom de Respertive Ständcn genom Utdrag af Protocollet wänlig-n ffulte underrättas, vt 5uprs. UplästeS följande. Utdrag af Protocollet, hållet hos Bonhe-Ständet den 24 April iZi o. S. D. Wid föredragning af E.rpeditionS-Utfkottcts föreflagna underdåniga strifwelse till Kongl. Majit angäende Bränwins-B-änningin i R-ket, jenne Höglofl. Nide derskapets och Adelns Protocotts-Utdrag den 21 dennes, rörande den skiljaktighet, som emellan RikS-Ständen uppkommit, i anseende till tiden, hwarifrän dea af Riksens Ständer stadgade Författning borde taga.flir början, ansäg Biond Ständet, som denna fräga rdan för detta afzjort, fig icke kunna frän samma Beslut aswika, utan bör alltsä denna omständighet af det förstärkta Stats-Utskottet genom votering afgöras pä sätt Regerings-Formc» förestrifwer. llltsuxm. Lx Urotocollo. §.- L. ^isZKräk.
N:o 65. 157 kostnaden, enligt upprättadt förslag, beräknats till 898,100 Riksdaler, för fullbordande af hvilken jernväg bolag jemväl bildats, grundadt på enskild, ännu ej afslutad, teckning af aktier, deraf staden Lidköping dels definitivt tecknat sig för 100,000 Riksdaler, dels ock garanterat teckning af aktier för återstoden af tredjedelen af den beräknade anläggningskostnaden; hvarjemte länets sist hållna landsting erkänt vigten af denna grenbana genom fattadt beslut, att understödja företaget genom tagande af aktier för 30,000 Riksdaler. Hos Kongl. Maj:t är underdånig framställning gjord med begäran om nådig Proposition till Rikets nu samlade Ständer för vinnande af statslåneunderstöd till utförande af ifrågavarande företag, rörande hvilket Majoren Adelsköld, uti afgifvet betänkande, yttrat att af alla inom riket hittills föreslagna jernvägar ingen visat så gynnsamma terrängförhållanden, som den nu anmälda; och har Vägoch Vattenbyggnadsstyrelsen uti sitt underdåniga generalförslag upptagit denna grenbana bland dem, som i första rummet företrädesvis ansetts förtjenta af statsunderstöd samt i sådant afseende föreslagit en summa af 598,000 Riksdaler Riksmynt. Då Konungens Befallningshafvande vid sistlidet års landsting gjorde framställning och länets Hushållningssällskap lät väcka .förslag om bidrag af tinget till den under byggnad varande Uddevalla—Wenersborg—Herrljunga-jernvägens framdragande inom länet till Håkantorp, skedde det under förutsättning af denna banas vidare utgrening åt Lidköping; och i öfvertygelse om de stora och vigtiga, för att ej säga numera alldeles nödvändiga, fördelar, som derigenom skulle beredas ej ensamt de orter, som ett sådant jernvägsnät skulle genomlöpa, utan äfven åt andra mera aflägse, dermed dock nära förbundne trakter; och då hos Kongl. Maj:t i underdånighet framställdes om statsbidrag till utförande af jernbanan emellan Uddevalla—Wenersborg och Herrljunga, hvilken vunnit Kongl.
Proposition N:o 72. 17 pastorat Magister Fredr, von Friesen gjord och af Domkapitlet i nämnde stift, uti underdånig skrifvelse den 29 September 1858, insänd ansökning, att som betnälda kontrakt bestode af 15 särskilda församlingar, deraf 2 utgjordes af städerna Östhammar och Öregrund, men sökanden uppbure allenast 11 prostetunnor, och således 4 mindre, än hvartill han, enligt 24 § i Kongl. Resolutionen på presterskapets besvär den 10 Mars 1719, vore berättigad, Kongl. Maj:t måtte i nåder antingen bevilja ett anslag af ytterligare 4 prostetunnor, att från och med är 1845, då prost-embetet i detta kontrakt af sökanden tillträddes, till samma embetes innehafvare årligen utgå, eller, om kronotionde-spanmål icke funnes disponibel, till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om det sökta anslaget i spanmål eller deremot svarande penningar efter medelmarkegång, såsom fyllnad i bemälde Kontraktsprosts aflöning; Herr Föredraganden yttrade med anledning häraf: »Hvad nu först angår Prosten von Friesens underdåniga ansökning att af städerna öregrund och Östhammar erhålla prostetunnor, torde skäl tili nådigt bifall derå så mycket mindre förefinnas, som dylik förmån icke för öfriga stadsförsamlingar Kontrakts-prostarne tillkommer, och Eders Kongl. Maj:t icke fann skäl att föreslå Rikets sednast församlade Ständer beviljande af prostetunna för Norrköpings stad, hvarom underdånig ansökning blifvit af Kontraktsprosten gjord. I afseende åter å förhållandet inom landsförsamlingarne hemställer jag underdånigst, att Eders Maj:t täcktes förklara Prosten von Friesen författningsenligt berättigad att af Bladåkers sockens kvrkoherberge uppbära årligen en tunna kronotionde samt af Gräsö socken de 93/i0 kappar kronotionde, hvilka inom denna socken voro Kronan behållna, och torde Stats-kontoret erhålla nådig befallning
Angående ved-anslag till Lands-Can^ cellierne och Landt-Ränterierna. Anmäld den 1 Oct. 1828, och remitterad till Stats-Contorets utlåtande. Afgjord den 19 Oct, 1826 i sammanhang med frågan om ved för Lands-Contoren, (Se ofvan Nio 3), 69, Angående Lön - tillökning för Fjerdingsman i Vester-Norrland. Anmäld den 1 Oct. 1823. Kongl. Maj;t gillade hvad Rikets Ständer i underd. yt - 36 Bil. t, R. St. Just. Omb:ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. rat, och befallte, att vederbörande derom skulle förständigas. , 7°. Angående Pension åt Justitiae-Rådet Blom. Den 8 Oct. 1828 i underd. anmäld och öfverlemnad till Kammar-Expeditionen, såsom egande sammanhang med Just.- Rådet Bloms ansökning om afsked. 7r I fråga om ersättning för förlusterna genom Trollhätte Sluss-Verks uppdämningar. Anmäld den 17 Oct. 1823. JustitiaeCancellersEmbetets utlåtande infordrades öfver hvad anfördt blifvit, rörande de för åren 1811 med 1819 från Elfsborgs Ränteri förskottsvis utbetalde j ordersättningarne; hvarjemte Kongl. Maj:t, i afseende på frågan, huruvida och till hvad belopp dylika ersättningar än må ega rum, i Nåder förordnade, att ytterligare undersökning härom skulle anställas. ■ ' ... Den första frågan afgjord den 6 Oct. 1824, då Kongl. Maj:t biföll» att hvad LandtRänteriet förskjutit till ifrågavarande er - Bil. t. R. St.
Midling till öfverflöd, då det heter, ”befinnas, vid de öfrigas Tipps limmerande, rösterne lika delade} and etc.,” ty om meningen vant, att samtlige 120 Ledamötérne o vilkorligt skulle vara närvarande, för alt uli - omröstningen deltaga, hade säkert ett annat uttryck blifvit begagnadt, — ty sedan en sedel af de. 120 blifvit aflagd, låta de återstående 119 icke dela sig — uti sjelfva uttrycket ligger sålunda beviset på den tolkning jas ger §. Enahanda synes förhållandet vara med Electorer och Nämnder •— ordställningen uti 97 §:. Regerings-Formen, der det heter: falla dervid rösterne till mera än hälften af "de röstande" Electorernes antal, —• antyder, sora mig synes, lika omisskänneligt Lagens syftning; ty hade meningen varit, att förrättningen skulle vara ogild, 001 ej alla 48 Electore-rne ovilkorligen'voro tillstädes, hade säkerligen orden "de röstande' icke blifvit begagnade, efter sora dessa, efter mitt förmenande, just uttrycka icke ■— att allas, utan endast de röstandes antal skall komma i berakning. ” - XJti denna Reservation instämde Biskop Faxe. Af Herr Lagerhjelm: ”Efter deli förklaring Herr Friherren, Ordföranden lein nät öfver tillkomsten af ordet samfäldt i de ,af Grundlagen, som röra voteringar inom Utskott, synes mig klart, att Grundlagen på intet ställe antyder, ännu mindre uttryckligen stadgar, att Förstärkta Utskott skola vara fulltaliga, för att kunna förrätta sina omröstningar. Jag hemtar ett ytterligare stöd för denna lunka af 69 §. Regerings-Formen, som vid slutet innehåller: ”till undvikande af paria vota skall, vid omröstningen, förr än sed larne uppräknas, en ibland dem uttagas och försegla d a Häggås.
Jag är ledsen att behöfva begära en förklaring, huruvida den skall läggas till handlingarne eller verkligen öfverlemnas till K. M:t, och jag anhåller om denna förklaring, derföre att jag misstänker någon vanlig fiffig partimanöver vara å bane, t. ex. att genom supprimerande för denna gång af R. St:rs förslag till tulltaxa, kunna få glädja sig åt bibehållandet af den gamla, hvari den kära tullen å salt bibehålles, under det man kunde hoppas, att till en tid åtminstone undgå de för Hrr frihandlare så påkostande tullarne å jordbrukets fabrikater, ost, gryn och mjöl. Af dessa skäl och då Exp.-Utsk:t enligt grundlagen endast har att expediera Ständernas beslut, ej att lemna förslag till underd. skrifvelser, måste jag påyrka en förklaring, om huru man nu tänker göra med det nya tulltaxeförslaget. Frih. Alströmer, Oscar: Jag är fullkomligt öfvertygad att tulltaxan kommer att till K. M:t öfverlemnas likasom Bevilln.- och Charta Sigillata-förordningarne, vid hvilka sednares behandling Utsk:t icke framställt något serskildt förslag till underd. skrifvelse. Frih. von Schulzenheim kan således vara lugn i det afseendet. — Jag anhåller att Utlåtit måtte läggas till handlingarne. Gr. Mörner: Det af den siste värde talaren anförda exempel håller, enligt mitt förmenande, icke streck. Det är något helt annat att Exp.-Utsk:t uppsätter en skrifvelse till K. M:t, då något särskildt beslut icke blifvit fattadt derom att någon sådan ej skall komma i fråga; Den 5 Juni. 559 men då ett bestämdt R. St:rs beslut finnes, att en sådan åtgärd icke skall vidtagas, så lärer Exp.-Utsk:t icke heller vara i tillfälle att i den saken något vidgöra. Frih. af Ugglas: