Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att uppgiften för Wester-Norrlands län är för låg, anmärkes af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande. För Stockholms stad saknas helt och hållet uppgift. Ilvete. Råg. Korn. Hafre. Blandsäd. Arter. Bönor. Potatis. Andra rotfrukter. Lin och hampa. Vicker. Raps. Summa med föregående sädesslag besådd jord. Enligt Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes åsigt äro uppgifterna för Calmar län för låga. Län. Ar. Allmänna omdömet om skörden i årsväxtberättelserna. Hvete. Råg. Koru. Hafre. Blandsäd. Arter. Bönor. Potatis. Stockholms län 1856 V ( - —■”**" År. Allmänna omdömet om skörden i årsväxtberättelserna. Hvete. Råg. Korn. Hafre. Blandsäd. Arter. Bönor. Potatis. Län. År. Allmänna omdömet om skörden i årsväxtbeHvete. Mg. Korn. Hafre. Blandsäd. Arter. Bönor. Potatis. rättelserna. VIII VII VII IX ) Anmärkningar. Det i Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes årsväxtberättelser gifna allmänna omdömet om skördens mängd är enligt de i Kongl. Stats-Kontoret upprättade sammandrag jemväl här ofvan intaget och uttryckt med romerska siffror, så att 0 Ett streck efter romerska siffran antyder närmande till nästa högre, ett streck före till nästa lägre talvärde. o ^ela a/ fr'mapkerät.telserne blott uppgifvit ett medeltal för qvinqvenniet af skördebeloppet, har jag ansett mig böra ur årsväxtberättelserna upptaga förhållande^ för hvarje ar sa vidt det i dem uppgifvits specifikt. Dessa ur årsväxtberättelserne lånade uppgifter äro tryckta inom klammer och med mindre stilar. Från Södermanlands län har i femårsberättelsen ingen hithörande uppgift meddelats. Den från Kronobergs län för samma år: hvete 6—8, råg 4—9, korn 5, blandsäd 5—6, ärter VII, potatis 10.
Hedervärda Bonde-ståndet har återremitterat Utskottets Betänkande N:o 26, om indragning af kronofogde-tjensten i Herjeådalens fögderi; men som de öfriga Riks-Stånden Betänkandet bifallit, kan återremjssen icke föranleda till någon vidare åtgärd. Stockholm den 16 Februari 1857. Bill. till R. St. Besvärso. Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 44 och Betänkande N:o 45. ]%:« 44. Ank. till Exp^-Ulsk. den is Febr. 1387, kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af ålerremisser utaf Betänkandet N:o 21, om ändring aj Rese-reglemeniel den 51 Oktober -1851. Delta Betänkande har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallet och af Borgareoch Bonde-stånden återremitteradt; men då Utskottets afslyrkande å den väckta motionen är af de öfriga två Riks-stånden gilladt, och frågan alltså förfallit, lära återremisserna icke kunna leda lill någon vidare åtgärd. Stockholm den 16 Februari 1857. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Febr. 1887, kl. l e. ni. Betänkande, i anledning af väckt motion om permission för hälften af armeen emellan mötestiderna och då annan aktiv tjenstgöring icke ijrågakommer, m. m.
Herr Hammarberg> C. 3 har, i öfverensstämmelse med hvad af honom vid 42 § föreslagits angående beskaffenheten af uppgifter till mantalsoch skattskrifningarna, yrkat, att, då skriftliga uppgifter, som enligt 62 § skola till taxeringskommittéerna afgifvas, icke voro behöfliga från andra än tjenstemän, sådana uppgifter å hemman och lägenheter m. m. icke borde anses erforderliga; niet» Utskottet har häraf icke funnit skäl att föreslå någon förändring i hvad berörda § i dessa delar stadgar. Med anledning af hvad här ofvan vid §§ 12 och 46 förekommer, angående taxeriug å näring och rörelse, der den idkas, hafva vid 63 §, som innehåller, att den, som på en ort idkat näring och rörelse, men under löpande året flyttat den till annan ort, der han sjelf skattskrifves och taxeras, vore pligtig att från taxeringskommittéen i den ort, hvarest han näst förut varit bosatt, förete bevis, huru han der det förlidne året varit taxerad, de jemkningar i sistnämnde § funnits nödiga, som af det bifogade förslaget inhemtas. § 73.
Vintertoiletten fullbordas af en tunn sjal, att frysa ihjäl i, en sjal till en urblekt och kutryggig gammal gumma och som är så lång att dess spetsiga flikar med sina halfslitna fransar dingla ned på skorna. Hon håller den omkring sig lika skickligt som hon manövrerar pråmarne på sina fötter. Kronan på det hela är en svart bahytt, knuten under hakan, visserligen så stor att den vill glida tillbaka på nacken, men den kommer rätt af sig sjelf, blott man skjuter hufvudet ned mellan skuldrorna och gnider nacken några tag; sättet är praktiskt och beqvämt. Inuti den slaskiga sjalen röra sig de smala, svarta benen på ett putslustigt sätt, men inte ens i den trupp pojkar, som klampande kommer förbi, tänker någon på att göra narr åt utstyrseln, så litet ovanlig är den.296 D. 26 Feb. ”Al den Del af Menneskers Verden, der fra nu af skal være min er at huskes – kun at huskes, slet Intet mer.” Jag vill icke gå upp i ensidig sjelfporträttering, nu, under mitt sista arbetsår, jag vill åt den verld – som lefver – teckna skarpa, kraftiga bilder af menniskor och ting. Allt det storslagna som i andras kamp emot lifvet mött mig på min väg vill jag återge i breda, stora penseldrag, och så kan jag gå. Småsjälar skola skräna öfver min graf, men hvad gör det, så skall jag icke ha blifvit hängd i tysthet. Hvad har jag att frukta af modellers vrede jag – som är dödsdömd! Nu har jag fria händer, nu skall jag bli konstnär, icke för framgång och bekymmersfritt lif, utan blott för att minnas. Han tror att mitt lif varit fattigt och innehållslöst, derför att jag var endast en qvinna och icke från aristokratiens höjder. Men detta lif skall jag mynta ut innan jag dör och kasta ibland hopen; då skall han se att det innehöll mer än ett guldmynt, hur lätt det än vägde i hans hand. Jag ser att jag längre tillbaka i anteckningarna önskar mig en smula likgiltighet gentemot honom samt en smula lifsintresse när det rör mig sjelf.
Vid 1810 års Urtima Riksdag i Örebro var detta ämne åter hos Banco-Utskottet under öfvervägande; och uti Banco-Reglementet af den 15 October 1810 inflöt en så lydande §•: ”Då uti förra Reglementets 7 §. tillåtelsen ”för Heirar Banco-Fullmägtige att Under före”skriihe vilkor och förbehåll samt uti uppgifne ”fall, få till ett förhöjdt Vexelagios nedsättning ”oth till förekommande af Specie myntets hemliga ”utförsel, utvexla Piastrer, beledsagad med så be’'skaffad inskränkning, att den summa, sorn der”till i ett för allt kan användas, ej får öfverstiga ”500,000 Piastrer, har oss ej kunnat undfalla, *»h uruledes afsigten att förebygga en af omstän* ”heterne gynnad temporaire Vexel Coursens steg”ring och ostadighet, igenom motvigtens bestäm”mande lättast förfelas; men ovissheten deremot *’i detta fall snarare bör afhålla égennyttiga spe’’culanler och vexelvinglare ifrån forsok, sorn 5,af opåräknad inotarbetning kan Utfalla med ”betydande förlust ’’Af sådan anledning öfverietrrne vi till ”Herrar Banco-Fu lmägtiges omtanka och for ”sorg, att under noggrann! iakttagande af de ”uti förre Reglementet i allt öfrigt föreskrifne ”vilkor, sjelfve bestämma den summa i Piastrar, ”sorn ifrån Banquen, till förekommande af de 4:4 Banco-Utsiottets Bettinkanderi. ”omnämnde, för Riket och Banquen högs' skad® ”lige missbruk kan, utan Virkets olägenhet, vu. le ni nas.
Med tacksamhet böra vi ock tänka pA den amerikanske gentleman, hvars vackra taflingsförslag och frikostiga pris gifvit anledning till en sildani skildring af v8r ofargatliga landsmaninna. Fredrika-Bremer-Förbundets meddelanden: Barnoch ungdomsZite~aturesa. I likhet med fureghende 6s har en komité inom Fredrika-Bremer-Förbundet &amp; hen i &amp; r tagit del af den utkommande barnoch ungdomsEiteraEuren. Detta arbete har betydligt underlättats genom Hrr bokförlaggares tillmUtasglende att till Förbundet insända, en del böcker, redan innan de varit tillgangliga i bokhalidelo. Resultatet af denna granskning synes A de nya boklistor, som &amp; ro tillgangliga B Förbundets byrA och hos ombuden i landsortsstaderna. I ett fuljande häfte hoppas vi att narmrrre fA uttala oss I den vigtiga friigan om hvad vlra brzrn Msa, sedan de lagt undan lexböckerna. Stipendiet far bcavnmovskca har af förbundets styrelse tilldelats froken Beda Lundqvist, d&amp; föregieude stipendiat blifvit förhindrad att fullfölja sin kurs. &amp; +endiefonden. Fredrika-Bremer-Förbundets styrelse har till medlem af Stipendiefondens styl-else invap Protokollsekreteraren V. ' Tempelman. Atervalda styrelsemedlemniar blefio: Fru Anna Wallenberg, f. von Sydow, Fröken Mathilda Silow, Professor P. G. Rosén, Revisionssekreteraren H. Rohtlieb. Suppleantev: Professor H. Gyldén, Fröken Clara Montelius. Revisorer: Expeditionschefen E. von der Lancken, Fröken Anna Edström, Disponenten W. Gibson; Revisorss~pp ?easat: Borgmastaren i Malmö O. Ahlström. Samkvämskomititdn. Styrelsen har utsett till medlemmar i Samkvamskomitén: Fru D. Kindstrand, Fru M. Arvidsson, F r u J. Jolin och Intendenten G. Upmark.
IDUN 189G och förstående, hennes innersta, finaste blomblad, hade här så ofta krympt sig skälfvande samman för hårdhändt, om än ej så illa menad beröring, att de nu till slut dragit sig alldeles in bakom den skyddande, stela ytan. Hvad detta hade kostat henne af nästan fysiskt lidande för hennes ömtå- ligt känsliga sinne, lät sig snarare anas än tänkas. Har ni icke ofta stött på dylika slutna, inåtvända, nästan skygga naturer? Jag vet mig hafva mött mer än en på min väg. » Noli me tangere — k o m mig icke för nära », har hela deras uppträdande sagt, tydligare än ord. Jag låter mig emellertid icke afskräckas af ett aldrig så frånstötande yttre, ty jag har funnit ett godt sätt att behandla dem på. Det är helt enkelt att en stund ihärdigt utsätta dem för hjärtats solvärme och verklig sympati. Det har ännu aldrig händt, att de icke tinat upp, till och med de värsta tvärviggar och brumbasar. De hafva då så plötsligt vändt en annan sida till, att jag ordentligt häpnat öfver all den förborgade älsklighet, som då kom i dagen. Det var som att samtala med tvänne vidt skilda personer. Det finns i vår värld ett vidsträckt fält för användandet af mitt system. Det är befunnet godt. Försök det! St.. • Blomstergåfvor. jl^^åfvor gifvas af mångahanda slag, men enPgjgjj dast ett af dem har ännu blifvit föremål ^.^M g j ff ntijg kritik och ibland till och med blifvit fördömdt. fven i » Idun » har nu bruket att skänka vänner och bekanta afskurna blommor blifvit föremål för en artikel, och utan att därför vilja inlåta mig i någon polemik, tror jag det är skäl att se deuna sak från flere sidor. Ett gammalt ordspråk säger: » Skänkt häst skall du ej skåda i mun! » Det vill säga: Emottag hvarje vänlig gåfva med tacksamhet, utan att vare sig granska dess penningevärde eller gifvarens afsikt med sin gåfva.
Den tiden fans i en annan del af landet en gode, som var en af sin tids mest betydande män, Snorre gode, som icke får förblandas med den 200 år senare häfdatecknaren Snorre Sturleson. Snorre godes förfäder hafva vi redan haft att göra med. Hans farfars far var den Thorolf, som byggde det beryktade hofvet på Thorsnäs vid Bredefjärd. Gisle Sursson dömdes fredlös för mordet just på Snorres fader, sin svåger. Några nätter efter mannens död födde Thordis sonen Snorre (964). Hon gifte om sig med sin svåger Bark och Snorre uppfostrades hos en man vid namn Thorbrand och for sedan ut. Han kom åter till modrens hem år 979 och löser följande året ut stjuffadren från gården och Thordis skiljer sig från Bark. Förhållandet mellan makarna hade varit mindre godt, alltsedan Gisle fallit. Liksom före honom fadren, farfadren och farfadrens fader innehade Snorre godevärdigheten. Han var af medelmåttig längd, mager, med regelbundna anletsdrag, ljus hy, ljust hår och rödt skägg. I allmänhet var han godsint af sig, men egde i fullt mått den inbundenhet och förslagenhet, som icke finge saknas hos en Isländsk statsman. Man hade svårt att se på honom, om han tyckte väl eller illa om en sak. Månge sågo med afund hans makt, då de icke tyckte sig vara sämre ättade än han och visste sig vara honom öfverlägsna i styrka. Men han var så klok, att man i allmänhet icke gerna ville vara hans ovän. I Eyrbyggiaoch Laxdæla-sagorna finner man utförliga uppgifter om Snorre gode. Hans första mål afgjordes år 982. Hans svåger hade en morgon funnit sin son ligga sårad och sanslös utanför sin dörr. Han sköt skulden derför på en qvinna som het Geirrid och Snorre förde hans sak, men förlorade henne, till skam för sig och sin svåger, mot Geirrids broder Arnkel gode. Kort derefter förlorar Snorres svåger sina hästar och misstänker Geirrids son Thorarin för att hafva stulit dem. Thorarin slår då honom ihjäl och morbrodren skaffar honom ett skepp, att han skulle kunna fara från ön.
Upplästes och justerades det af EgpeditionsUlstottet inlemnade förflag till förnpad redaktion af Jnstructionm för Banco-Utstottet. Ridd, och Ad. prsr. r7.o iz, 14. Härun - 98 ' Den 21 Augustt. Härunder äterkom Herr Baron och LandtMarskalken, som ater intog sitt rum, och Underrättade Ridderffapet och Adeln, att Hans Kongl. Maj:t med den innerligaste rörelse emottagit tidningen cm det wal, hwarigenom Dest Nådiga Proposition blifwit af Ridderffapet och Adeln bifallen, Herr Baron ock) Landt. Marskalken fortfor: Sällan lärer någon Ordförande under den langa tid Riksmöten ägt rum, med mera tillfredsställelse an jag fatt utöfwa sitt wigtigg kall. Jag kan icke utan rörelse erinra mig det eniga, förtroliga och wärdiga sätt, hwarpä Ridderffapet och Adeln öfwerlagt, och fattat stna beslut; jag har aldrig hyst den förmätna tankan att anse mig ivuxen det embete jag bestrider, denna cnigbet har Medes endast warit Ridderffapets och Adelns, och icke mitt werk. Mä likwäl den tillfredsställelse jag känner blifwa en anwisning för dem af mina Efterträdarehwilka, likasom jag, i wädliga tider kallas till detta rum, att aldrig, äfwen med de swagaste krafter, misitrösta om sin förmäga att tjena Fäderneslandet; mätte min erfarenhet upplysa dem, att inga owanliga egenskaper behöfwas, när man gar raka wägar, ledd af rena afsigter och redlig wälwilja. Jag önskar, att när den röst för ewigt tystnat, som nu frambär besia uttryck, när det hjerta brustit, hwars rörda känslor framkallar dem, att, säger jag, Ridderffapets och Adelns Protoeoller dä mätte förwara min djupa högaktning och ewiga erkänsla för det Riks-Stand, hwars Ordförande jag haft den äran att wara.
Utlåtande JN:o 74. i anledning al’ väckt motion, angående dels betalnings anstnnd i vissa fall för Riks-bankens gäldenärer. dels lörsträckningars meddelande till Privatoch Filial-banker; Utlåtande N:o 76, i anledning af väckt motion, att någon viss del af Bankovinsten må, enligt uppgifna grunder, till Bankens konsoliderande användas; samt Memorial N:o 77, angående Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-diskonl-verket i Stockholm och Låne-kontoren i orterne; hvarjemte Samma Utskotts Memorial N:o 75, med anmälan om Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utlåtandet N:o 70, lades till handlingarne. S. D. Vid skedd föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande N:o 6*2. i anledning af framställda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 4 7, öfver väckt motion om stiftande af lag angående allmänt kyrkomöte vidblef Ståndet sill i ämnet förut lättade beslut och lade Utlåtandet lill handlingarne; hvaremot Ståndet biföll samma Utskotts Betänkande N:o 64. i anledning af väckt motion, angående förklaring af i 5 kap. 2 § Handels-Balken. S. 1). Föredrogos Stafssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltels Utlåtande Prot.-Utdrag den 6 Februari 1858. Utlåtande N:o 47, i anledning af väck! motion om befrielse från rotering lör Ansätts-hemman i Jemtlands län, hvilket Bifölls; samt Utlåtande N:o 48, i anledning af väckta motioner, angående lindring i båtsman s—re terin gen och dermed sammanhang egande frågor, hvilket Ståndet alsing och deremot antog såsom sin gemensamma tanka Jöns Perssons vid Utlåtandet lögade reservation; hvarefter Memorial N:o 49. lades med ogillande till handlingarne. ben 6 Februari. Frän Högloft.. Ridderskapel och Adeln. S. II.
Län motioner, angående obegränsad sågningsrätt, ~ 5:o Tufve Månssons från Malmöhus Län,memorial, angående yrkad rättighet för Rusthållare vid Skånska Dragon-Regementet, att remontera med hästar af 9 qvarters 2 tums höjd, samt obestämd färg m. m., 6:0 Thomas Nilssons från Christianstads Län motion, angående fattig-forsörjningen, 7:0 Eric Perssons från Gefleborgs Län memorial, angående frihet för almogen, att utan inskränkning antaga Sockne handtverkare, 8:0 Olof Lindbecks från Hallands Län motion, angående oinskränkt rättighet för allmogen, att föryttra egne slöjde-alster, 9:0 Bengt Gudmundssons från Hallands Län memorial, angående skyldighet för dem, hvilka å sine egor intaga inhyseshjon och backstugusit - Fröt. XJidr. cl 3 Mars iÖ34« 60 gnsittare, ali för deras framtida underhal], i händelse af fattigdom ansvara. S D. Upplästes från Respective Med-Stånden meddelade ProtocollsUtdrag, enligt hvilka, vid föredragning af Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag af den 12 ;sistlidne Februärii, med inbjudning att instämma i BondeStåndets,. ' på motion af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, då fattade beslut, rörande föreläggande af viss tid för Statsoch Beviilnings-Utskotten, alt till Rikets Ständer inkomma, det förra med Inkomstoch Utgifts-Beläukandena, och det senare med förslag till grunderne för Bevillningen, Högh Riddefskapet och Adeln den 20 och Högrörd. PresteStåndet d. 17 i nämnde månad ansett sig icke böra vidtaga annan åtgärd, än att lägga BondeSlåndcts Protocolls-Utdrag till handlingarne, samt Väilofl. Borgare-Ståndet, den 24 1 samnia månad, funnit skäl icke vara att i Bonde-Ståndets beslut deltaga. I följd häraf ansåg Bonde-Ståndet den af Anders Danielsson väckte motion i ämnet nu mera förfalla.
soln iblancl lrommer pA besiik till den1 (familjen bor pB landet), inen han GI: sK olgclrligt svag for den, sltt sedan han gifvit dem en allvarlia for-. maning ocll upptulctelse, sl26tcw han ofver det nied en pei~ninggafva. E n vacker dag Iiomrner mnderrattelse om, att desau sj alse, ofiirdige knsin Dick, en nng man, skall li01111l1a och bo hos dein. Det 31: denne Dick, som t8injer cle varmhjartade vildarna. Detta Icnn ocksH behofvas. Vi vilja anfora hvad de pA ett blsd i bolcen lyclras utfora; Med siua hufvudlruddar slB de sondes en gaskupa, en spegel och ett fonster. Joe vrider upp tkkoket, sB att vattilet flodar ofver dnhen och for,stor Agathes lrliidning. Den lilla Ida bindes vid en st61 och stoppas ned i en injoltnnna. Vidare begrafves hou med sin kattunge up11 till haisen i en sandhog. Gossarna, reta sin larare, sB att denne far nt i svordomar, hvillzet har till foljcl att de under. tre veclcor begagna ett mindre fint sgrUc. PA aftonen gomiiia gossczrna sig ~ulder bordet och draga n.ed hela teservjsen ined sylt och smor. Broderna beskglla Nannie att ha stallt till spelctalrlet; dk hon forsvarar sig slB de nt injolktillbringaren bfver hennes hnfvnd. Det var i sanning ' bra dyrbara nojen, son1 clessa httiga gossar Rnthven bestodo sig. Lyckligtvis har, man en Icaasla af, att forf. ofverdrifver, att hnn gor sina hjiiltar viirre 511 do Bro.
Statso c b B a 11 c o - U t s k 011 e n: Memorial af en del Fullmägtige, från Carlstads Län, angående undersökning af Publike Cassors tillstånd och Lån derur, samt Olof Nilssons, från samma Län och Eric Svenssons, från Bobus Län, i ämnet afgifne yttranden. Stats-,Banco och La gUtskotten: Pehr Pehrsson, från Calmare Län, Memorial, om nedsättning af räntan för Penninge-lån. 12 04 Riks-Stundens Stats-, Lagsamt Allm. Besvärs-ocli Ekonomi-Utskotten: Pehr Pehrssons, från Calmare Län, på hordet hvilande Memorial, angående föreslagen ändring i Fångföringen. Allm. Besvärsoch EkonomiUtskotten: 1:0 Peter Anderssons och Olof Pehrssons, från Södermanlands Län, Memorial, angående begagnande af skog å vissa KronoAllmäningar i nämnde Län. 2:0 Nils Strindlunds Memorial, angående anslag på stat för en ytterligare Läkare i Wester-Norrland. 3:o Fullmägtige, från Södermanlands Län, Memorial, angående Boställens anskaffande för Fjerdingsman. 4:o Eric Mörtbergs, från Norrbottens Län, Memorial, om Låneanslag för anläggning af en väg emellan Öfra och Nedra Calix Socknar. 5:o Eric Detlofssons, från Gothland, Memorial , om rättighet att med penningar gälda Dagsverken till Kungsgårdar, 6:0 Eric Anderssons, från Westerås Län, Memorial, angående nedsättning af Passevolanee-afgiften och betalning deraf med Spannmål. 7:0 Anders Petter Pehrssons, från Östergöthland, Memorial, innefattande yrkande, Protocolls-Ul drag.
— Men från denna summa vidare afräknas det belopp, hvarmed anslagen å sjunde hufvudtiteln till remisslage, uppbördsoch observations-procenter samt mantalsskrifnings-provisioner, tillsammans 24,000 r:dr, kan förminskas, hvilket belopp, då 4,000 r:dr kunna anses tillräckliga för tjenstemän utom landsstaten, som komma att dylika provisioner än vidare åtnjuta, bör beräknas till 20,000: — så visade sig en å riksstaten i och för denna reglering behöflig tillökning af 146,194: — hvaremot skulle vinnas besparing af provisioner, som utom berörde, från sjunde hufvudti - Transport 146,194: — 33 Transport 146,194: teln anordnade, hittills af statens medel utgått, till ett belopp af omkring 40,900: äfvensom de skattedragande skulle befrias från debetsedellösen 13,000: och forsellön å indeld spannmål, omkring 8,000: qqq. sä att den effektiva utgiftstillökningen endast skulle blifva 84,294: hvilken dock ytterligare minskas i den mån förenämnde särdeles lågt beräknade boställs-afkastning, vid ny uppskattning befinnes lemna större tillgång för den nya regleringen; Varande dessutom att anmärka, att de poster, som Hyttas till allmänna indragningsstaten tillsammans komma, allt eftersom innehafvarne genom dödsfall, afsked eller befordran afginge, att för staten åter besparas; hvaremot å ordinarie staten framdeles skulle uppföras häradsbokhällarne med förslagsvis beräknad aflöning sä att tillökningen å stat skulle med nedsättas till 120,383: 16. — äfvensom, och då jemväl kommer att besparas afkastningen af landssekreterares, landskamererares, landträntmästares, häradsskrifvares och vaktbetjentes boställen, minst 10,000: den effektiva tillökningen i utgifter skulle ytterligare minskas med 53,610: 52. — och sålunda nedsättas till 48,683: 16. — oberäknadt, att en säkerligen betydlig ytterligare tillgång torde vinnas genom boställsafkastningens högre belopp än som hittills i kalkyl upptagits, äfvensom att remisslage, observationsoch uppbördsprocenter samt mantalsskrifningsprovision vanligen uppgått till 8 å 10,000 r:dr mer än här, efter förslagssummans belopp ä sjunde hufvudtiteln beräknats.
Utsk. anmärker i 6o:de punkten, att i flera frågor rådgifvarnes föreställningar hafva saknat den bestämdhet och det eftertryck, som folket har rätt att vänta af de män, hvilka åtagit sig ett så ansvarsfullt kall. De exempel, sorn i afseende på mitt förhållande i detta afseende förekomma, äro : 1:0 K. M. beslöt inrättandet af en extra-reseinspectorstjenst vid Tullverket, sedan jag sådant afstyrkt. Generaltullstyrelsen anmälde, i följd häraf, en person till emottagande af denna tjenst, och Konungens rådgifvare förklarade sig ingenting hafva att erinra emot denna person, hvilken också af Konungen utnämndes; 2:0 En embetsman vid postverket begärde, sedan en åtnjuten sportelinkomst upphört, en årlig, deremot svarande ersättning af postmedlen. Rådgifvarne afstyrkte bifall, som likväl af K. M. lemnades. 3:o K. M. beslöt, emot rådgifvarnes afstyrkande, en förändrad disposition af en i project-staten för 4;de liufvudtiteln uppförd summa. 4:° Ett canalbolag hade anhållit om fortfarande bidrag af statsmedlen til! räntans godtgörande för ett åt en dess större verkstad af Landtbruks-academien meddeladt lån. Rådgifvarne afstyrkte, men K. M. biföll. Att rådgifvarnes afstyrkande i de tre sednare frågorna saknat bestämdhet, kan icke med fog sägas. Ett nej, ehuru kort, är bestämdt; och grundlagen föreskrifver icke, att rådgifvarnes meningar skola framställas med något särskildt eftertryck, och vill icke, att de skola antaga form af föreställningar, utom när öfverträdelse af grundlag eller allmän Jag är i fråga. Ilvad det första af de anförda målen angår, kunde icke något annat yttrande komma i fråga, än om personen; och i sådant fall nödgas man ofta inskränka sitt omdöme dertill, att man icke har något att erinra mot den, man icke noga känner, och om hvilken man åtminstone icke känner något klundervärdt. Sådant var här förhållandet. Jag Den i Juli f. m.