Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då emellertid de af Utskottet föreslagna bestämmelser icke lyckats vinna Rikets Ständers bifall, och de mot desamma framställda anmärkningar ådagalägga svårigheten, alt icke säga omöjligheten, att uppställa ett lagförslag i förevarande ämne, hvilket på samma gång vore tillämpligt för alla slag af boställen och i alla delar af riket, helst Utskottet icke anser sig kunna förorda en bestämmelse, hvilken åt Synerätt inrymmer den vidsträckta pröfninusrält, som synes påyrkad såsom vilkor för bifall till motionen inom de två Riks-Stånd, hvarifrån ärendet blifvit till Utskottet återremitteradt: då derjemte en ny Boställs-ordning för de civila boställena snart torde vara att emotse, uti hvilken ifrågavarande angelägenhet med desto mera skäl kan förväntas icke blifva förbisedd, som redan gällande Militieboställs-ordning icke saknar bestäm - t) Sammansatta Lag’ samt Allm. Bese.- o. Ekon.~Ut skottets Betänkande N:o 30. melsor derutinnan: dä likaledes en omarbetning af sistnämnde Boställs-ordning syne* behöflig och redan blifvit tillstyrkt: samt dä, beträffande de ecklesiastika boställena, anledning är för handen att antaga, alt med dem, i sammanhang med en förestående ny reglering af presterskapets löneinkomster, någon sådan anordning kommer att vidtagas, hvarigenom för boställsinnehafvare aflägsnas möjligheten att få vidkännas så betydliga utgifter i och för allmänna byggnadsföretag, som de, hvilka föranledt nu ifrågavarande motion; finnér Utskottet sig böra hemställa, att meranämnde motion mätte förfalla. Stockholm den 7 Augusti 1860. Herrar Staaff och Kistner hafva anmält, att de i detta ärendes behandling i Utskottet ej deltagit. Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Ally. 1860, kl. 11 f. m.
Om derföre genom uttryckligt påbud eller genom lärarnes föranstaltande den juridiska undervisningen så inrättades, att lärjungen, efter att hafva inhämtat hufvudgrunderna af civil-, criminaloch process-rätt, hänvisades att under en tid af minst ett år biträda helst med tingsgöromål eller ock vid Domstol i stad, naturligtvis utan egen ansvarighet och under Domares ledning, såsom förhållandet nu vanligen är med den nyss från Universitetet utexaminerade juristen, skulle derigenom den juridiska bildningen i väsendtlig måtto befordras. På detta sätt lifvades utan tvifvel andan i detta studium, dess skaplynne förändrades från en tröttande examensläsning till en mera sann och klar uppfattning af lärobegreppen, vägledd af en uppöfvad urskiljning af hvad som förtjente att med mera omsorg inläras och begrundas. Under anställda embetsresor sistlidne och innevarande år har jag besökt delar af Gottlands län, Kalmar län och Öland, Blekinge, Kronobergs, Christianstads, Malmöhus, Hallands, Götheborgs och Bohus, Elfsborgs län och Dalsland, Wermlands, Södermanlands, Gefleborgs, Stora Kopparbergs, Hernösands, Vester Norrlands, Vesterbottens och Norrbottens län och dervid inspekterat Länsstyrelsers, Domkapitels, Rädstufvurätters, Magistraters och Häradsrätters Arkiv, äfvensom Fängelser och Korrektionsinrättgar samt Hospitaler och Lazaretter, allt i den ordning, som inhämtas af de vid resorna särskildt förda diarier, hvilka skola till Höglofl. Lag-utskottet öfverlemnas. Under förlidna års resa inträffade jag å några af de ofvan uppgifna orterna kort efter det Kongl. Maj:ts Justitiekansler derstädes verkställt inspektion och jag ansåg derföre mindre lämpligt att en sådan då förnya. Om det icke bör förtigas, att ordnandet af Domstolarnes Arkiv synnerligen å landet ännu icke hunnit fullbordas, hvilket, då
Ständers granskning öfverlemna Utskottets mening, att det så mycket mindre finner någon orsak, att, utöfver hvad 1S15 ars BevillningsForordning föreskrifver , tillerkänna Stockholms Stad någon tillökning i den för den samma bestämda procent af det der utgående betydliga Bevillnings beloppet , som. genom den skedde öfverflyttningen af dess Uppbörds-betjening pä Kronans Stat, den redan vunnit en fördel andre Sta er sakna, och Statens behof, jemte svårigheten af deras fyllande, icke medgifver så beskaffade förminskningar af den påräknade BevillningsSumman ; hvarjemte härhos följer Herr Lindströms till Protocollet särskildt yttrade mening. Stockholm den II Mars 1818. Utdrag af Protocollet hållit uti Riksens Höglofl. Ständers Bevillnings* Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den n:te Mar t ii 1818. S. D, Vid förnyad föredragning, biföll Utskottet , Afdelningens för Almänna B vinningen , å gårdagen på bordet lagde Utlåtande i anledning af Herr Rådmannen L. J. Landgrens till Vällofl BorgareStåndet ingifne Memorial om ytterligare bidrag af Statens medel till KronoUppbördsbetjeningens i Stockholm aflöning m. m. Herr Lindström, som ansåg att den i Be - IBevillningsUtsk. Betänhanden. *5 villningsStadgans 4:de Art. 4 §. 1X Mora. stadgade procent af BevillningsSumman för Stockholms Stad borde höjas fråe i;dels åtminstone till En procent hälst deiigenom bereddes någon minskning i Stadens betydliga Utgifter i och för UpbördsVerket, begärde att denna hans tanka måtte i Protocollet inflyta och åtfölja Höglofl. Utskottets i amner afgående Betänkande till Höglofl. Sländerne. Ut supra. Rikets Höglofl. Ständers Bevillnings Utskotts Utlåtande, i fråga ovi Uppbördsbetjeningens aflönande i Götheborg och öjrige Ståderne utom Stockholm. Med anledning af Höglofl.
Ve i benna Ed upptagne fdrestrifter gälle äfwen för dem som kunna komma att Landt - Marskalks eller Talemäns ställen företräda. I Bonde - Gtändets Kansli, i stället förTre kanslister: Fyra. wid H:nS slut tillägges: Skulle i nägot Utstött en talrikare betjening oundgängligen tarfwas, anmäle Utskottet sädant hoS StändenS klenn, hwilka derom fbrordne. Bonde - Ständet» Sekreterare äge att, förrän Han sitt Embete tillträder, följande Ed inför Ständer Den 10 October. 4039 "Jag N. N. utnämd och förordnad att ivid detta allmänna Riksmöte wara det Hcderwärda Bon» dc-S'ändets Sekreterare, lofwar och. swär wid Gud och Hans Heliga Evangelium, att jag will och skall med all min förmäga iakttaga Konunga - maktens och Riksens Ständerrättigheter, i öfwerensstämmelse med ben af Konung och Riksens Ständer till efterlefnad antagne Regeringsform af d. 6 Juni I809. Jag skall ock ställa mig till owillkorlig efterrättelse Rikets Lfriga gällande Grundlagar, och ej till det Hederwärda Bonde - Ständets Protokoll, utan min uttryckliga anmärkning och reservation, föra eller föra läta, ännu mindre till expedierande befordra eller befordra löta, nägot som emot de gällande Grundlagar stridande är. Äfwen skall jag, wid Riksdags - ärendcrnas afgörande, med goda räd och underrättelser, samt upplysningar vin hiva, s och ens Lagliga rättigheter och skyldigheter, Ständets Ledamöter tillhanda gä, samt med all min fbrmä» ga söka att bringa dctza ärenden till ett med Grund, lagarne instämmande stut. Detta allt lofwar jag troligen att hälla: sä sant mig Gud hjelpe till lif och själ i'' §. 26. zrdje punkten förändras salunda:
RiddarhusUlskottet har öfverväga! hvad sålunda förekommit och de remitterade handlingarne i öfrigt innehålla, och dervid funnit, art de emot Utskottets Betänkande gjorde anmärkningar förnämligast afse 2:ne särskildte omständigheter, nemligen frågan om Bänkmännens - Den 151 Majt e. m. nens afskaffande och hvilket sätt; som vore det lampeligaste lör Ridderskapet och Adela att vidtaga till utseende af Electorer, I afseende på den första omständigheten, fernot hvilken Herr Riben ensam yttrat sigj får Utskottet förklara, ätt Utskottet långt ifrån att kunna tned den värda Ledamoten dela. hans mening, att det vöre lättare, att verka på ett val gjordt af Ridderskapet och Adeln i massa, än på ett val som verkstäldes endast af ett inskränkt antal Ledamöter, tvärtom tror att såsom princip, ett motsatt förhållande alltid måste stå fast* hälst detsamma synes vara gruridadt i sakens egen natur, så framt icke det sätt, hvarpå samma val förrättas, i öfrigt skulle finnas så ändamålsvidrigt utstakadt, att öppet tillfälle derigenom vore lemnadt för en obehörig inflytelse} och det är ur denna synpunct Utskottet anser det af Herr Riben upp* gifne medel, att genom listors utdelande vid Electorsval åstadkomma ett resultat, som vore till förmån för ett visst parties afsigter, icke innefatta något verkligt motskäl till förringande af de grunder hvarpå Utskottet stödt sitt Förslag om Bänkmännens afskaffande, utan endast röra frågan om verkställigheten eller sättet huru Electorer skola utväljas} och då Utskottet således icke finner anledning vara för handen att frångå de skäl, Utskottet i sitt förra Betänkande framstäldt i afseende på Bankmannens upphörande, får Utskottet nu endast Bil. till Ridd, o. Ad. Pr. IV Band, 13 Den 15 Maji e. Till åberopa hvad Betänkandet i denna del innehåller. Vidkommande sedermera den del af äinse t, som angår sättet, hvarpå Electors val må af Ridderskapet och Adeln lämpeligast kunna företagas, så har
Ros i sin motion föreslår en så lindrig beskattning, som 1 rdr rmt på hvarje hund, och att de deraf inflytande medlen skulle, till stor förmån för landt mannen, användas till premier för att upmuutra utdödandet af rofdjur, så tror jag, att det af motionären föreslagna sätt att bereda en sådan inkomst, hvilken, med beräkning af det stora antalet hundar, skulle blifva rätt ansenlig, är ganska ändamålsenligt. I England betalas för hvarje hund, utom vallhundar, en årlig skatt af IU sh. sterb, eller lö rdr 80 öre, och denna skatt inbringade år 1-858 197,004 pund st. eller 3T/2 milhr rdr rmt. Hr Palmcrantz: Jag vill icke förneka riktigheten af hvad den siste värde talaren aldort, utan t. o. tu. instämma deri, att en del hundar böra beläggas med skatt, och jag medger äfven, att det ändamål, motionären med densamma åsyftar, är ganska nyttigt, och att den föreslagna skatten ej eller ar för högt tilltagen. Mert jag är öfvertygad, att, om man vid denna Riksdag besluter en sådan skatt, man vid nästa eller någon derpå följande anser af bebofvet påkalladt, att åter förhöja densamma, och att till slut en ansenlig skatt blilver egaren af ett sådant djur pålagd. Jag förnyar min anhållan, det Bevil 1 n.Utsk:t vid denna Riksdag ej måtte fästa något alside vid motionärens förslag. Hr Printzensköld, Carl: Det finnes ingen sak här i verlde-n, som ej från två sidor kan betraktas. Den ena försvaras af en person, den andra af en annan. Frågan blir således, hvilken sida här är den riktiga. I det fallet bekänner jag mig höra till den sidan, som vill motsätta sig beskattning af hundar. Jag för står ej hvarför man önskar beskattning på detta slags husdjur, som i de flesta läll äro ganska nyttiga och dessutom hatva den sällsynta egenskapen att utgöra ett verkligt sällskap för menniskau, ja, mången gång hennes ende vän.
Att härjemte förklaras ma, att, om någon innan Kongl. Majus Förordning härom kungjord blifwer redan sökt eller antagit främmande tjenst, dör sadant af honom om han ar i Riket stadd inom en manad fran den dag Förordningen kungöres i den Församling der han wistas, och om han a Utrikes vrt sig uppehåller, inom Sex mannder fran Förordningens kungörande i Swensta Post-Tidningen, anmälas hos Jnstitie-Canzleren, wid enahanda answar, som drabbar den, hwilken utan Konungens tillstånd sökt eller antagit tjenst under Främmande Herrskap. Lag-Utstottet som finner a ena sidan, att Allmänna La aen icke bestämt uttryckt answaret för i, sragawarande brottsliga förhållande, och a den andra, alt den föresiagne påföljd är lämpelig och mot sitt ändamål swa^ande, får af sadan anledning hoS Riksens Höglofl. Stander wördsamk tillstyrka bifall af hwad Kongl. Majus ofwanberörde Nädiga Pro po - Den z Julik. 109» position i hela sin widd innehaller; Hwllket dock ^riksens Höglofl. Ständer wördsamt understalikö. örebro den 2g Junii >8*2. Pä Högt. Ridd. och Adelns Pä Högw. Prest-Ständets Ledam. »vägnar Ledam. magnar Ist. I?. 8 trörn te t t. s I-Ieärön. Pä Wällost. Borgare-StänPä Hcdertv. BondcsStän» dels Ledan», »vägnar deks Ledam. »vägnar Ast. Konqvist. ^.nä. 1-,»rs8oa. Ständers Lag.Utstött utk dest afgifne
sagdt för dem som vilja förstå sitt eget — r IDUN 1897 Till Isa. Kör eder i n:r 3 af Idun införda uppsats » Skilda världar » ber jag att härmed få framföra ett hjärtligt tack. Det är så sant, att då människan har sinnet öppet för det sköna, rena o c h goda i lifvet och naturen, då b o n däri ser symboler af någonting ännu högre, ser den gudomliga tanke som i dessa former framstår i materien, då försvinner hennes intresse för det lumpna, det småaktiga, och hon lefver i tvänne världar, ej motsatta hvarandra, utan den ena ännu högre, ännu skönare än den andra. Lifvet blir för henne så rikt, så fullt, och d o c k fordras det, s o m Isa säger, så ringa yttre betingelser för en sådan rikedom. Den kommer inifrån och kastar ett rosenskimmer öfver allt s o m omger dess lyckliga ägare. En sådan människa samlar oförgätliga skatter i sin själs kamrar, o c h när hälst hon vill, målar hon i strå- lande färger på minnets duk och outtömlig är den källa h o n öser ur, ty den upprinner i kärlekens och skönhetens eviga rike. Ä n n u en gång: tack för den fint tänkta och vackert sagda uppsatsen. Eva. — U r —. Kronprinsessan Victoria och — den heliga Brigitta. Från vår kronprinsessas vistelse i R o m berättar » Catholic T i m e s »: Under sina besök i E o m har den svenska furstinnan förvärfvat rykte för sin stora välgörenhet, o c h det är m e d verklig kunglig gifmildhet s o m hon utöfvar sina barmhärtighetsverk. Bland de anstalter, som njuta godt däraf, böra nämnas den heliga Brigittas kyrka o c h det därmed förenade klostret. Den heliga Brigitta var svensk, och den skandinaviska kronprinsessan minnes detta m e d stolthet. Hennes gåfvor till kyrkan ha varit furstliga, så att h o n har bidragit till att göra den heliga Brigittas tempel till en af de vackraste småkyrkor i B o m. Likaledes visar h o n det därm e d förenade klostret, s o m hyser polska ordenssystrar, sin synnerliga bevågenhet. Afliden konstnärinna.
Hvad J. Aftons.: Rom. 5: 12—21. Derföre — Cbristum. / v - ' • *’» * C» 12 Sond. e. Trin. Högni.: Jesus sade till de Phariseer: Görer fördömd. Aftons.: Rom. 6: i—23. Hvad — Herra. 13 Sofid. e. Trin. Högm.: Jesus säde till sina lärjungar: J håfven uppen barliga. Yeten bokstafven. 14 Sond. c. Trin. Derefter värre. Hvad lag. 15 Sond. e. Trin. Högm.: Men det begaf sig, då de vandrade, gick Jesus tagas. Aftons.: Rom. 8: 1—17. Så — —• — herrligheten. 16 Sond. e. Trin. Och låg en gjorde. Ty Herra. 17 Sond. e. Trin. Högm.: Och Johannes lärjungar andra. Jag jag. Expedition*-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 69. 131 18 Sond. e. Trin. Högm.: Oell Jesus — honom. A flons.: Kom. 9: ii—33. Hvad skam. 19 Sund. e. Trin. Hö gm.: Joh. 9: i—41. Och gick Jesus sjud. Aftons.: Rom. 10: i—13. Bröder — salig. 20 Sond. e. Trin. Högm.: Jestis sade: Åter henne. Men folket. 21 Sänd. e. Trin. Högm.: Då stego de Phariséer och Saducéer fram och frestade Jesuiii — väg. Aftons.: Rom. 11: l—is. Så fullhet? 22 Sond. e. Trin. Högm.: Jesus sade lill lärjungarna: Men om — —• — resor. Eder oljolrä. 23 Sond. e. Trin. Högm.: Och satte : näring. Käre amen. 23 Söiid. e. Trin. Jesus sade: Allt dagen.
Direktionen alltså ej ser sig i tillfälle att underdånigt yttrande afgifva. Hvad åter de ofvanuppräknade fordringarne angår, förekommer först Under-Såthållaren Skyttes arfvingars skuld till Barnhuset för odisponerade landthoräntor af Sätra gård, uppgående till 1,570 R:dr 40 sk. Banko. Till upplysning om grunden för denna fordran och om fortgången af nämnde debiterade inkomst, bifogas underdånigst: 1:0 i styrkt afskrift, ett, den 24 Seplember 1782, af dåvarande Bokhållaren i Stockholms Stads Politie Kollegium, sedermera Rådmannen Johan Albert Schmidt, till bemälte Kollegium stäldt Memorial, och 2:0 utdrag af Barnhus-Direktionens Pro 50 - — 394 - tokoll elen io Juli 1788, hvaraf upplyses: att Skytteska testamentet tillkommit år 1622; att, i följd af förändring i det primitiva sättet för dess utgående, det blifvit liänfördt till landtbo-räntor af Sätra gård med derunder lydande lägenheter; att dessa landtbo-räntor, såsom tillhörande den år 1785 till Allmänna Barnhuset öfverflyttade husfattig-kassan, blifvit ifrån denna tid såsom Barnhusets tillgång beräknade, ehuru ingenting deraf ifrån år 1751 eller sedermera, efter husfattig-kassans öfverflyttning, Barnhuset under denna titel tillflutit: att den fortsatta debiteringen och tillökningen af 16 R:dr 32 sk. Banko årligen skett och ännu sker uti Barnhus-inrättningens räkenskaper, i följd af Direktionens beslut den 10 Juli 1788; och att så mycket mindre någon inkomst af landtbo-räntor från Sätra gårdar att påräkna, som, efter hvad antagas bör, ett utbyte skett af dem emot de ifrån Trogsta hemman i Upland tillflytande frälseränte-medel, som vid husfattig-kassans öfverlemnande jemväl kommit Barnhuset till godo, hvilka derefter ordentligen ingått, och på grund hvaraf Barnhus-inrättningen, genom dess Direktion, tillöst sig äganderätt till försålda andelar uti Trogsta; vid hvilka utredda omständigheter
Justerades BevillningsUtskottets Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar mot Utskottets Betänkande rörande de genom Stora Sjö Tulls, inrättningen inflytande Bevillningsmedel. Hvarefter, anförde Herr Hammar: Att Höglofl. BevillningsUtskottet äger bestämma Tull å de varor , som till införsel i Riket eller utförsel blifva tillåt ne , deruti instämmer jag hell och hållet; heldst Höglofl. Utskottet öfverlemnådt åt Kongl. Maj:t att i sin vishet, och efter sig företeende omständigheter , derom besluta. Mea jag kan ingalunda instämma deruti, att alla inkommande varor skola åläggas en så hög afgift, som den nu föreslagne. Jag för min del tror , att om man har för afsigt att förekomma miss. bruk, så bör all Tull-afgift nedsättas till högst 15 procent, emedan all högre afgift otvifvelaktig t skall sätta »lången vinningslysten medborgar® Bevillnings-Utskottets Betänkanden. 413 eller Utlänning, hvarpå ingen brist hittills varit, att genom Tullens försnillning rikta sig på Starens bekostnad. — Icke eller kan jag anse Högloft. Bevillnings-Utskottet berättigadt att bestämma» hvilka Städer i Riket som skola anses förmånsegande framför andra städer, att njrtta Upplags - eller Nederlags - rättighet under namn af Gredit-upplag t men om ock jag i denna del misstagit mig, så kan jag aldrig gilla den principe , som af Högloft. Ut3kottet blifvit antagen: ”alt den Stad, som hittills haft en större uppbörd, vare sig genom Import eller Export, skall utesluta tindrä Städer, sorn ega en vida större Erport än Import, frän en förmän , hvartill jag anser alla Sveriges skattdragande Medborgare lika berättiga* de.” Det är i dessa delar , sorn jag nödgas reservera mig emot Högloft. Utskottets Betänkande, och anhåller att dessa mina tankar må få åtfölja detsamma till Rikets Högloft. Ständers pröfningHerr von Quanten, Carl: Vid det af HögI loft.
Ju större en sådan balans blir, ju drygare måste alltid den beskattning blifva, som sedan skall påläggas för att fylla densamma Erfarenheten har visat oss, att det bevillningsbelopp, sorn npgifves vara för denna statsregleringsperiod erforderligt, kan med säkerhet påräknas, derest den gamla Bevilln.förordningen får fortfara att vara gällande. Om nu detta medgifves för åren 1861 och 1862, så aflägsnas åtminstone för de 2:ne första åren all fara för brist till statsfyllnadssumman, och jag tror det för landet vara af större vigt, än om experimenten med det nya blifva mera eller mindre storartade. Gr. Lagerbjelke: Den siste talaren har sagt, att om för fattningen sättes i verket den 1 Jan. 1862, så skulle i alla fall nästkommande R. St. icke hafva synnerlig erfarenhet att åberopa. Förhållandet är likväl att sjelfva taxeringen komme i sådant fall att ske under vintern 1862, debiteringen under hösten samma år och upbörden under vintern 1863. Nu är visserligen att hoppas att nästa riksdag skall blifva så kort som möjligt, men jag kan icke föreställa mig att den kan vara afslutad på våren 1863, då den börjar på hösten 186 2. Således är det ganska sannolikt att rätt mycket kan vara att lära af erfarenheten under ett helt års tillämpning. Man haj vidare sagt att det är fara för att denna författning icke kommer att ge så stor inkomst, som man hoppats, och derföre bör man upskjuta med dess tillämpning så länge som möjligt. Ilvad blir då följden? Jo. att om Utsk:ts förslag antages och den oförmodade olycka skulle inträffa, att man genom Den 25 Angnst! e. m. denna författning får mindre penningar än man beliöfver, så är denna minskning i inkomst icke att befara efter 2:ne år, nemi, efter 186.2 och 1863, ty efter 1863 antaga 11. St. sannolikt någon förändring, hvarigenom efter 1864 en förändring kan inträffa och statskassan fyllas. Men om vi dröja till 1863 års början, då veta li. St. vid nästa riksdag ingenting, då blir författningen troligen ofulländad, åtminstone kan den icke förändras på grund af erfarenhet.
Att åter gå utom den af Justinaa Ombudsmannen anmärkta omständigheten, eller tillstyrka underdånig begäran om Krigslngarnes bringande till full likstämmighet med Grundlagen i alla de fall, der öfverensstämmelse saknas, det har Utskottet icke kunnat, utan att frånträda den af Utskotter antagna principen alt behandla Justitia; Ombudsmannens Berättelrer lika med enskilde motioner; och att framlägga förslag till stadgande om Krigslagarnes upphäfvande i allt, som må finnas stridande mot Grtindlagen , fann Utskottet så mycket mindre lämpligt , som det är Kongl. Majus egen höga rättighet att låta författa Krigsartiklarne „ hvilkas omarbetning ock nu be* söi )es. • LagUtskollels Utlåtande Nio l5j. 35 Vid 5\te punkten. Vid granskning af flere bland de skal , som finnas anförde emot Utskottets i denna punkt afgifna förslag till underdånig anhållan , det Kongl. Maj:t täcktes, till förekommande af så beskaffade förhållanden, sorn det deruti omförmälda , låta för ÖfverCommendanten och Commendanten öfver Stockholms Garnizon utfärda tjenliga föreskrifter, har Utskottet funnit dem öfverväga de grunder, hvarå tillstyrkandet sig stödjer.
Det relativa äfvensom del sammanlagda värdet af sjiicliarlvcrkets särskilda tillhörighetcr, torde kunna uppskattas enligt nedanstående förslag. Beträdande dervid chartpiätarne, sä har jag räknat arfvingarna något till godo för den kostnad, eller deremot svarande möda, som nriginal-ritningarnes upprättande fordrat. Denna ersättning motsvarar dock icke, pä långt när, hvad samma plåtars förnyande skulle kosta, oaktadt malerialier dertill numera finnas, eller med ojemförligt större lätthet än förr kunnat anskaffas. Ungefärligt forsing ifver värdet of sjiichartvcrkets effccter. 57 st. större charl plåtar, inheräknadt en, som nu iir under arbete, 700 r:dr per med. eller tillsammans b:co r:dr 39,1)00. 1 st. dito i tvenne delar (till kortet Lil. /,. 1,100. 1 st. dito dito ( Lit. II.) 1,000. 1 st. mindre [ilät till titelblad 400. 28 st. plåtar till landkänningar, ä 90 r:dr 2,520. Oi ris (ungefär) charlpappcr, ä 031, r:dr 4111. Utländska sjökort och böcker, öfriga malerialier till arbetets fortsättande, samt inventarier af skåp etc., äro värda aldraminst 4,068).