Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1 stad skola de valberättigades röster beräknas sålunda: a) de, som inom stadens jurisdiktion äga fast egendom, beräkna Vietdels röst för hvarje falla 1.000 riksdaler uppskattadt egendomsvärde till och med 32,000 riksdaler; dock må Vedels röst tillgodonjutas, äfven dä den valberättigades fasta egendom i sådant värde ej uppgår till 1,000 riksdaler; b) idkare af handel, fabriker är else, handtverk eller annat yrke åtnjuta, då deras årsinkomst ej är uppskattad till 100 riksdaler, Vedels röst och för hvarje fulla 100 riksdalers uppskattad årlig inkomst, till och med 3,200 riksdaler, y8:dels röst; c) embetsoch tjenstemän och öfrige enligt § 8. till d och e valberättigade äga hvardera en hel röst. § 21. Valrätt, som grundar sig på hemmantal eller egendomsvärde, skall utöfvas i den ort, der egendomen är belägen, — valrätt efter näringsinkomst, der den röstande yrket drifver, — och all annan valrätt, der den röstande är skattskrifven. § 22. Derest någon inom flera val-distrikter, vare sig på landet eller i stad, äger eller innehafver sådan egendom eller inkomst, som medför valrätt, må han inom hvartdera distriktet sin rösträtt utöfva. Valman i afdelningen för omedelbara val inom ett län må sålunda äfven, på grund af ringare egendom eller inkomstbelopp, utöfva rösträtt i afdelningen för val genom elektorer inom ett annat. Den, som på landet är ä samma ort röstberättigad inom bägge afdelningarne, må inom båda utöfva den rösträtt, som honom efter serskilda grunder i hvardera tillkommer. % 24. Derest inom ett och samma valdistrikt, der valrätten i förhållande till större eller mindre egendom eller inkomst beräknas, någon äger rösträtt för både egen - Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o S3. 11 dom och yrke eller för någondera eller bägge tillika med embete eller tjenst, må han sammanlägga den efter hvardera grunden honom tillkommande rösträtt.
Kronobe!jeningens bestyr äro af den omfattande och trägna beskaffenhet, att den ej kan åläggas sådana göromål, som vanligtvis förrättas af landsfiscaler, nemi. actoraters utförande. Man har sagt, att ändamålet med dessa tjenstemän förfelats i betydlig mån : det kan visserligen hända, att förhållandet så varit på ett eller annat ställe , måhända derför att subjectet varit mindre dugligt; men denna omständighet är ej bevis på tjensternas umbärlighet; tvertom skulle jag tro, att de än mera komme att motsvara sitt ändamål, om deras innehafvare vore kände af den person, sorn dem lillsätter, hvilket ej gerna nu låter tänka sig vara möjligt. Det är också troligen af den anledningen, sorn Hr von Hartmansdorff väckt en motion om förändring härutinnan, att nemi. landsfiscalerne, i stället för alt tillsättas af Just.- cnncelleren, skulle tillsättas af Konungens Bef:h:de; och titan tvifvel skulle den förändringen blifva i allo välgörande, ty landshöfdingen tillsatte naturligtvis ingen annan, än den lian kände och dagligen kunde hafva under ögonen, för att tillse om han uppfyllde sina pligter och i motsatt lali kunde ombyta. Just cancelleren kan omöjligen Itafva denna uppsigt öfver liela Sveriges rike. Jag kan ej se någon olägenhet af en Den lS Januari. en siulnn fot-ändring, ly lika viii sein R.- Sitt Jusi.ombudsman nu nödsakas betjena sig vid Stals utfärdande af landsfiscaler, t i fisa lie af Just.canci Heren, synes det alt både Just.- cancelleren oell Just.ombudsmannen skulle kunna för samma ändamål begagna sig af landsfiscalerna, örn de tillsattes af landsböfdingarna. Jag hoppas slutligen, alt, oaktadt de 3:ne Ständens beslut i denna Iråga, Konungen, som är bättre underrättad om förutnämnde Ijenstemäns behöflighet an Utsk., lin, lika som hittills, låter dem förblifva på samma fot som förr, endast med dea förändring Ur von Hartmansdorff åsyllat.
Den stora engelska tidningen » Illustrated London News » har visserligen den uteslutande reproduktionsrätten till hr Schadows arbeten, men med älskvärdt tillmötesgående har konstnären på telegrafisk väg från London utverkat det medgif vande, som nu sätter oss i tillfälle att pryda dagens nummer med dragen af ett par af vårt lands celebraste vetenskapsmän. Hr Schadows utställning omfattar äfven några landskapsbilder, flertalet med svenska motiv. V i taga för afgjordt, att vår intresserade publik mangrant skall begagna tillfället att stifta angenäm bekantskap med hans nobla och tilltalande konst. _ I D U N 1899. CARL FLENSBURG. NUNGENS H. 4 _ knyta till honom alla dem, med hvilka han kommer i beröring, på samma gång han genom sitt lugn och sin bestämdhet som läkare vinner allas förtroende och tillit. Allt detta i förening med solida kunskaper och samvetsgrann pliktuppfyllelse har inom hufvudstadens framstående läkarekår, som inom sig hyser så många berömda namn, tillvunnit honom ej blott den framskjutna plats, han nu intager, utan ock förvärfvat honom hans kollegers aktning och vänskap. Doktor Flensburg är sedan år 1888 i ett lyckligt äktenskap förenad med Anna Bredberg. MED KRONPRINSESSAN TILL SÖ- DERN. E G, Florman foto. A T T MAN INOM alla samhällsklasser med det lifligaste deltagande följt konungen under hans sjukdom, därpå kunna många bevis anföras, och att den afhållne monarkens tillfrisknande snart måtte varda fullständigt, därom hyser säkerligen en hvar den innerligaste önskan. Vi äro förvissade om, att vi ej misstaga oss, då vi tro, att det skall intressera vår läsekrets att få se bilden af den man, som närmast har sig anförtrodd vården om konungen under dennes sjukdom, h. m:t konungens lä- kare, lifmedikus Carl Flensburg. Och med kännedom om den anspråkslöshet, som utgör ett af grunddragen i doktor Flensburgs karaktär, foga vi till bilden endast några korta data, som beteckna de olika skedena i hans lif. Carl Axel Vilhelm Flensburg är född i Lund år 1856 och son af framlidne biskop Flensburg och hans maka, född Nyström.
Utskottet, som saknat denna hjelpreda och as sadan anledning icke kuynat inga uti en närmare öst §04 . werläggning om sattet at bringa detta förslag M werkställighet, tror sig likwäl pä förhand kunna stuta, at cur ock Forwagns - Inrättningen wid de större sä kallade sträkwägarna, hwarest en jämn rörelse med et någorlunda päräknadt antal resande gifweS, med fördel lunde antagaS, sä skulle likwäl, i de L^tcr, der färre resande framtäga, och afbidandet as deras ankornst i män deraf more osäkert, denna austallt, Hwars tilbörliga underhållande pä alla ställen more lika nödwändig, icke länge kunna aga bestånd, ocb således det allmänna ändamälet dermed icke upfyllas. Widare har Utstottet funnit sig böra lemna en särdeles upmärksamhet ät förhällandet med den sa kallade Hällskjutsningen, til hwars bestridande osta flera mil frän Gästgifwaregården boende Hemmansagare öro förbundne, at, dä deras tour inträffar, med Hlstar och Wagnredskap infinna sig pä skjutsnings. stället, der de under owiflhet huruwida de fä skjutsa eller icke, nödsakas afbida icke mindre än et helt dygns utgång,. innan de hafwa rättighet at hemfara. Stundom anländer dessförinnan nägon resande, men stundom icke. I förra fallet fär den Hållskjuts-skyldige för dest langwäga resa och särskilldta dygns borrtomistande ätnjuta nägon ersättning, likwäl ej pä längt' när motsvarande de kostnader och den försummelse, han genom en sädan skjutsfärd sätt widkännas; I sednare händelsen äter är hans möda och beswar förgäfwes anwändt, utan all nytta, men lil betydelig skada för den skattskyldiga Jordägaren, hans äkerbruk och näring. At Hästskjutsen i allmänhet följakteligen ar mycket tryckande och beswärlig lärer wara oemotsägeligt. Jämte det Utskottet derföre, för at genast i nägon män kunna befrämja lättnad deruti föreslagit den rättighet för Hållskjuts-skyldiga Hemmansäboer, at med
Enär det är angeläget, att sådana frågor göras så litet partiella som möjligt, men Högloft Utskotten, utan afbidan eller afgörande af denna motion, nu företagit frågan om städernes inqvarterings-besvär, serskildt och från de öfriga afsöndrad, hvarigenom, efter mitt förmenande, utsigten för framgången, så af det ena som andra, betydligen förminskas, bör jag mig emot Högloft Utskottens förfarande i denna del vördsamt reservera.” Statssamt Allni. Besv.- och Ekon.-Ulskottcns Betänkande, N:o 2. 57 N;o 2* Ant. till Exp. UtsL den 27 Juni, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af ett till Rikets Ständers granskning öfverlemnadt förslag till ny Inqvarterings-Ordning för Stockholms Stad, Sedan, till följd af Kongl. Mapts, under den r Maj 1826, och ytterligare genom Nådigt Bref af den 28 April 1836, gifna Nådiga uppdrag, en serskild förordnad Comité utarbetat förslag till ny Inqvarterings-Ordning för Stockholms Stad, samt detta förslag, jemte serskildt betänkande i ämnet, till Kongl. Majrt underdånigst afgifvit, oeh ej mindre Stockholms stads Inqvarterings-Coramission, än stadens samtlige inqvarterings-gifvare deröfver fått sig i underdånighet yttra, har Kongl. Maj:t, genom Nådig Skrifvelse af den i5 sistlidne Januari (N:o 22) täckts handlingarne i målet till Rikets Ständer öfverlemna; och då, till följd af erhållen remiss, Stats-samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten nu skola öfver ifrågavarande ärende afgifva Utlåtande, anföres här till en början:
Din anda sig med min förene, Min tanke från allt jordiskt rene Och gifve styrka åt min röst! Jord, kläd dig i din högsta prydnad; Sol, gjut fördubblad klarhet ner; J, Jordens Kungar, visen lydnad; J, Himlens Englar, bugen er! Och du, som ro och frihet saknar, Gläds, Sion! se, den dagen vaknar, Då sig din träldom sluta skall; Se! Gudars Gud vill menska blifva, Att sina barn förlossning gifva Ur deras djupa olycksfall. Hans späda lif skall tändas, näras Uti en Jungfrus kyska famn; Hans dagar skola framgent täras I plågor utaf alla namn. I skjul för jordens stumma fänad, En Gudason till boning länad, Hans bädd af vass och halm består. J, som af guld och marmor lysen, Palatser! J, som Kungar hysen! Er prakt mot denna ej förslår. Ja! Han, hvars börd Profeters munnar För flera sekler föresagt, Han föds – och innan kort förkunnar Med underverk sin gudamakt. Vid år, då än förnuftet tiger, Han redan upp i templet stiger, Att tolka Himlens rätt och nåd; Och sanning till hans händer räcker Den fackla, hvilkens ljus förskräcker De mörka villors öfverdåd. Han talar stormens röst försvinner, Den döde upp ur grafven står, Det vreda haf man blidkadt finner Och Petrus på dess yta går. Den blinde ser en krympling hasta, Att sig för templets altar kasta Till pris af evig helsas gud; Den döfve med ett häpet öra Hör dumben sina läppar röra Till Jesu lof, med fröjdeljud. Du, drottning ibland jordens städer, Var glad, Jerusalem, och sjung! Känn Segrarn, som upp till dig träder: Det är din Herre och din Kung. Hvad fröjd ur allas ögon lågar! Uppå den väg, der Hjelten tågar, Man vårens blomster utstrött har. Han undran, vördnad, kärlek njuter, Och folket honom innesluter Som trogna barn en älskad far. Förmätna Rom! jag föga aktar Din makt och dina segertåg; Jag här en Guds triumf betraktar, Mer undransvärdig för min håg. Der, Kungar uti striden slagne,
då vittnet börjat arbeta på några af nämnde persedlar, vittnet funnit dem ovanligt hårda, hvilket gifvit vittnet anledning att företaga en närmare undersökning deraf, hvarvid vittnet funnit dem icke vara förfärdigade af silfver, och att, efter det vittnet derom underrättat Fernlund, denne genast återtagit persedlarne, hvilka vittnet igenkänt vara dem, som nu äro i fråga; samt Laurén, att vittnet, närvarande vid Banko-auktion den 8 Juni, kort derefter, hemma hos Fernlund sett nu ifrågavarande 33 skedar, 4 gafflar och 1 ragout-sked, samt vore, för sin del, fullt öfvertygad derom, att dessa effekter voro desamma, som Fernlund å berörde auktion inropat, och å hvilka vittnet jemväl, vid auktionstillfället, gjort anbud, ehuru lägre än Fernlunds, men att, som å dessa effekter icke befanns något utmärkande eller ovanligt kännemärke, vittnet dock ej ville på sin aflagda vittnesed bestämdt taga det förhållande, hvarom vittnet sålunda förmält sig vara fullt öfvertygad. Efter upptagande af handlingarnes innehåll, har Fiskals-embetet anfört: att som memorialet bifogade officiella intyg skola utvisa, att enligt, den i Låneafdelningen förda nummerlista öfver lån mot pant af guld och silfver, de af Fernlund inropade panterna N:is 21,865, 22,116, 22,823 och 23,111 verkligen blifvit i Banken belånade å de tider och i de namn, förr berörde notor gifva vid handén, eller N:o 21,865 den 9 Oktober 1846 uti J. W. Grönlunds namn, N:o 22,116 den 24 Oktober samma år i A.
43 §, angående det staden Wexiö, i anledning af 1843 års eldsvåda, till delade lån till förlag för dervarande näringsidkare; 44 §, angående det staden Malmö till uppförande af kasernoch stallbyggnader, för längre tid tillbaka, beviljade lån; 45 §, angående lånet för återuppbyggande af Konradsfors bruk i Wermland; 46 §, angående lånet för fyroch båk-inrättningarnes förbättrande, samt 47, 48 och 49 §§, angående städerna Ystads, Landskronas och Warbergs hamnbyggnads-lån, äro lika lydande med 40, 42, 43, 44, 45, 47 och 48 §§ i 1851 års reglemente. 50 §, angående de 2:ne hamnbyggnads-lån, som vid 1840 och 1841 samt 1844 och 1845 årens riksdagar beviljades staden Cimbritshamn, innefattar de för dessa lån, enligt nu gällande reglementes 49 §, föreskrifna betalnings-vilkor, jemte underrättelse om det anstånd med. inbetalningarnes vidtagande, som Rikets nu församlade Ständer, genom bifallandet af Stats-Utskottets Memorial N:o 302, medgifvit. 6 Stats-Utskottets Memorial, N:o 317. 51 §, angående det, för hamnanläggningen vid Åhus, staden Christianstad tilldelade lån; och 52 §, angående städerna Carlshamns och Sölvesborgs hamnbyggnads-lån, innehålla enahanda stadganden, som finnas intagna i samma reglementes 50 och 51 §§, med tillägg af det, enligt Stats-Utskottets, af Rikets Ständer bifallna, Utlåtande N:o 58, vid innevarande riksdag jemväl medgifna anstånd med återbetalningen af det lån, sistnämnde stad erhållit. 53 §, angående hamnbyggnads-lånet till staden Linköping, har samma ly delse, som den 52 § i nuvarande reglemente. 54 §, angående lånet för upprensningen af farleden till Söderhamn; och 55 §, angående städerna Westerås och Christinehamns hamnbyggnadslån samt det vid 1847 och 1848 års riksdag beviljade enahanda lån åt staden Wadstena, ega, utom den uteslutna tidsbestämmelsen för inbetalnings-skyldighetens vidtagande å förstberörde lån, samma lydelse, som 53 och 54 §§ i hittills gällande reglemente.
Bratt ströms uppbörd: Af slogs1, No 4g, i anledning af väckt fråga 0111 öfverlåtelse till Staden Falkenberg af den kronan tillhörige Tullbro öfver Ethra-strömmen: Bifölls; N:o 5oj i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande användandet af de under Kongl. Stats-Contorets förvaltning ställde äldre depositions-medcl: Återremitterades; N:o 5t, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, rörande användandet af en å postverkets räkning i Rikets Ständers Bank inneslående summa: Bifölls; N-.o 53^ i anledning af väckt motion, angående upphörande af den inom Calmar Län utgående s. k. springskatten: Bifölls; S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskoltets memorial, N:o 10, angående erhållen remiss från Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln af Kongl. Maj:fs Nådiga Proposition om förändrad reglering af SlapeJstädernes tolag: Lades till handlinga ine. S. D. Föredrogs å 113m och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens betänkande, N:o 5, i anledning af så väl Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring i 4, 5 och 6 §§ af 24 Cap. Byggninga-Balken; sorn ock serskildt i detta ämne väckta motioner. S. D. Till Constilutions-Ulskoltet remitterades följande i dag ankomna Kongl. Propositioner: l:o af den 30 sistlidne Oclober, angående ändringar i 17, 22 och 24 §§ Regerings-Formen; Prot.-Utdragj deri i3 November' i844- 317 2:o af samma dag, angående tillägg och ändringar i 6, 15 och 43 §§ Regerings-Foirnen; och 3 o af den 10 i nämnde månad, angående tillägg vid 1 § 9 inom. Tryckfrihets-Förordningen. Den 13 November. Från Höglofl.
Att Tumba på gamla Chartae-Sigillatas-papperet icke gjort någon förlust, bestyrkes af räkenskaperne för år 1843, som utvisa en icke så obetydlig vinst, oaktadt tillverkningen till en hufvudsaklig del bestått af nämnde papperssort, efter samma pris som under .år 1842. Det naturliga priset på en vara bestämmes af tillverkningspriset, men ingalunda af Concurrencen, och om Concurrencen tvingar tillverkaren alt 134 realisera sin vara till lägre pris, än den slår honom sjelf, så är detsa pris icke det naturliga, ulan beror på serskilde omständigheter. Den af Herr Prosten omnämnde auction, på hvilken Banken sålde Tumba Bruks tillverkningar till 525 R:dr lägre än hvad de kostat Banken, är icke något bevis derpå alt dessa en längre lid förb! if vi t osålde, derföre att priset varit för högt; ty en vara kan äfven blifva osåld, om ingen vet att den finnes till salu. Om en Köpman gömmer sin vara i flera ar och underlåter underrätta allmänheten alt han har något att sälja, men sedermera utbjuder den på auction lill hvad pris som hälst, så kan lätt hända att den går bort för mindre än hail sjelf gifvit, och bra obilligt lyckes det vara, att för skillnaden vilja debitera den af hvilken han köpt henne. Huru få äro de icke som vela att och hvarest någon pappersförsäljning finnes i Banken och endast händelsevis kan någon känna hvilka sorter der kunna erhållas. Deraf alt utskolt på ett parti Tull-Duk-slämplar genom en tillfällighet uppgick lill 38 proc., samt att ett parti Chartae-papper inåsle omlimmas, anser Herr Prosten sig berättigad att draga i tvifvelsmål Tumba Bruks arbetares skicklighet eller konstfärdighet. Befogenheten af en sådan slutsats torde i någon mån kunna visas genom ett exempel från sådane tillverkningar med hvilka Herr Prosten Sandberg kanske är ännu bättre hemmastadd än med den af papper: en brygd eller ett bak kan nemligen för någon gång misslyckas, äfven med bästa vilja hos Folket, utan att man derföre kan påstå, att de äro till dessa göromål oskicklige; inträffar sådant oftare blir förhållandet helt annorlunda.
Tillgång till bristens Den I I November f. m. 79 fyllando bereddes äfven denna gång inom ofvanberörda samfälda aflönings-anslag. Men icke blott inom flottan hafva dylika organisationer egt rum utan föregången framställning till R. St:r, hvarpå såsom exempel må anföras de reorganisationer af Lifgardet till häst, som emellan 1844 och 1847 årens riksdagar af Kongl. Maj:t anbefalldes. Jag vågar hemställa till R. o Ad., huruvida icke jag, med stöd häraf, haft skäl att gå till väga så som jag gjort. Mina skäl hafva blifvit anförda, skäl som icke äro nya, men som jag naturligtvis icke anser sakna all vigt; mina motståndares åsigter vill jag dock derför icke ringakta. Förslaget blifver nu öfverlemnadt till den myndighet, som det närmast tillkommer att pröfva detsamma, till Stats-Utsk:t, och sedan till R. St:r. Jag känner, att det varit en fördel för förslaget, att det blifvit grundligt skärskådadt, och hyser den lästa öfvertygelse att på grund deraf det har så mycken större sannolikhet för sig att vinna framgång, men, jag upprepar ännu en gång, om förslaget är godt, har det framgång, ty det, likasom alla andra, måste hvila på sin egen grund. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: I fall, såsom jag tror, det förundrar eder, Mina Hrr, att se mig, en civil embetsman, träda upp i denna fråga, så får jag förklara, att jag gör det derföre, att jag känner mig af den varma och nästan hetsiga strid, bär hittills blifvit förd, uppmanad, såsom den der står utom frågan och således kan och bör vara opartisk, framställa hvad jag i denna sak har inhemtat. Jag har byggt min öfvertygelse hvarken i luften eller under ett studium, men jag har under 9 års vistande i Carlskrona haft rika tillfällen såväl i örlogsmanna-sällskapet som i officers-messen och sällskapslifvet, att höra de olika åsigterna i denna fråga utvecklas och, då mina föregående många tjensteår vändt mina tankar åt militära ämnen, så har jag också haft full anledning att sätta mig in i dem.
Det händer icke så sällan, att ett smärtsamt utrop, ett skrik blandar sig i glädjesorlet. D å är det någon barfotad, som blifvit stungen af en orm, o c h då är glädjen borta från det laget, som den sårade hör till. Skyndsamt bärs den sårade bort till närmaste stuga, där färskt lingonmos lika skyndsamt anskaffas o c h bredes på linnelappar, som redan betäcka det sjuka stället. Färskt lingonmos är ett likaså kändt s o m allmänt botemedel på landsbygden för ormbett. De koka färska lingon, o m möjligt utan vatten, till mos, och detta lägges, när det något svalnat, på det onda, svullnaden och de fula färgerna ge snart m e d sig. För endast ett par dagar sedan var jag i tillfälle se resultatet af en sådan behandling. Flickan blef om några dagar bra, ehuru det såg » förfärligt » ut. Om jag nu skulle passa på o c h tala o m, att » krösamos » äfven hjälper på gammalt smutsigt silfver! Jo, det är sant! Och jag rengör alltid gammalt silfver på det sättet, ända sedan en guldsmed upplyste mig därom. Sättet är enkelt. Se här: På sommarn (när lingon inkokas för vinterbehof), medan lingonen äro » färska », kokas mycket eller litet — allt efter de saker man önskar rengöra — för sig själft i emaljerad gryta — utan socker få lingonen lof att koka. S ä r lingonen kokt upp, nedlägges det smutsiga silfret {äkta) i lingonen o c h får så koka i d e m en g o d stund, ända tills det synes rent. Det är hela konsten. Så göra guldsmederna, o c h så gör jag m e d allt gammalt äkta silfver. F ö r s ö k; resultatet blir » lysande »! Huru » herrskap » saftar, syltar o c h inkokar sina lingon, det finnes väl icke någon af Iduns ärade läsarinnor s o m icke vet, — o c h skulle de händelsevis icke veta det, så finnas kok-, syltoch saftböcker, s o m därom upplysa o c h ge tillförlitliga beskrifningar, dem jag hänvisar till.
N:o 144, i anledning af väckt motion, alt å kronans egendomar bosatte husmän och torpare må njuta mera tryggad besittnings-rätt till sina torp och jordar; N:o 145, i anledning af väckt motion, att för domaren i Östra härad af Jönköpings län måtte anvisas annat boställshemman. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänkanden och memorial: N:o 69, i anledning af väckta motioner, dels om ulfärdande al instruktion för fjerdingsman, dels om skyldighet för egare och innehaf vare af säterier, rå- och rörssamt insockne-frälsehemman att i delta bestyr deltaga, dels ock om upphörande af nämnde befattning. Bifölls; N:o 70, i anledning af erhållna återremisser af betänkandet N:o 17, angående ifrågaställda fyranläggningar å Agön samt å skäret Sko makaren. Utlåtandet JN:o 70, bifölls, med utsträckning af undersökningens begärande äfven till hvad angår fyranläggning på Agön; N:o 71, i anledning al återremiss af Utskottets betänkande N:o 31. Utlåtandena, N:ris 31 och 71, lades till handlingarna; N:o 72, i anledning at återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 49. Utlåtandena N:o 49 och 72, lades till handlingar ne; N:o 73, i anledning af återremiss af Utskottets betänkande N:o 50. Utlåtandena N:ris 50 och 73, lades till handlingar ne', N:o 74, i anledning af väckt motion om bötes-ansvar för den bevärings-skyldige, hvilken försummar alt inställa sig till beväringsexercis. Godkändes', N:o 75, i anledning af väckt motion om bildande af fonder lill understöd för bevärings-ynglingar, hvilka kommenderas i fält. Bi/ölls; N:o 76, i anledning af väckt motion om anvisande af understöd till resor i främmande länder åt arbetare i de inhemska fabrikerne och handtverkerierne.