Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Har någon gifvit förlag, som i 10 Kap. 14 § är sagdt och låtit förTagshanfilin gen intecknas på Sätt i 7 Kap. Rättegångs-Balken sägs; njute i den påntförskrifna egendomen för sin förlagsfordran förmånsrätt från inteckningsdägen: äro flera förlags-afhandlingär i samma egendom intecknade', håfve den företräde, som förr intecknad blifvit: ärö de intecknade samma dag; bafve de lika rätt. Rättegångs-Balken. Kap. 7. § 26. öm inteckning af handling om nyttjanderätt till fast egendom är särskildt stadgadt. 4 Lag-TJtskottets Betänkande N:o 35. § 27. Till don, som åtagit sig att gifva förlag, som i 10 Kap. 14 § Handels-Balken är sagdt, låta förlags-afhandlingen intecknas, lemne den in till Rätten i den ort, der verk, fabrik eller inrättning, till hvars drifvande förlaget utfådt är, finnes, eller der fiskare, med hvilken afhandlingen är gjord, har sitt hemvist; och varde afhandlingen offentligen upplåst och i protokollet intagen samt bevis om inteckningen å afhandlingen meddeladt. Ej må inteckning af förlags-afhandling på landet beviljas utom å lagtima ting. § 28. Då förlags-afhandling, efter ty i 27 § är sagdt, blifvit intecknad, håfve förläggaren i den pantförskrifna egendomen förmånsrätt för sin förlagsfordran, såsom i 17 Kap. 7 § Handels-Balken är sagdt; dock att den förmånsrätt ej sträcker sig till ränta för längre tid tillbaka, än tre år före den dag, då gäldenärens egendom till borgenärernas förnöjande afträddes. § 29. Inteckning af förlags-afhandling skall förnyas inom två år, sedan den beviljades, och ytterligare inom två år efter hvarje förnyelse. Förnyelsen sker vid Rätten i den ort, der verket, fabriken eller inrättningen då finnes, eller der fiskaren, som förlaget är gifvet, då har sitt hemvist. Underlåtes förnyelse, som nu är sagd, vare inteckningen förfallen.
Då det emellertid kunde anses öfverflödigt att genom uttrycklig lag stadga rätt för kommunen, att ”föreslå” vitén, bar Utskottet trott detta ord böra utbytas emot ”bestämma", men med tillägg af den föreskrift, att de af kommunal-stämman bestämda vitena, för att blifva gällande, borde underställas pröfning af Konungens Befallningshafvande. Då, enligt 75 §, de kommunalstämmo-beslut, som underställas Konungens Befallningshafvandes pröfning, skola utan ändring antingen fastställas eller ogillas, finner äfven Utskottet lämpligheten af ett maximum, ehuru Utskottet tillika anser det af de Kommitterade föreslagna utan olägenhet kunna höjas till 20 R:dr R:mt. Slutligen har Utskottet, för fullständighetens skull, trott en hänvisning till det i § 27 omförmälda förhållande äfven böra intagas i denna §, hvilken således skulle erhålla denna lydelse: Alla de angelägenheter, dem kommunen såsom sådan eger att vårda, skola till öfverläggning och beslut i kommunalstämma upptagas. Yid kommunal-stämma skola ock företagas alla de ärenden, som enligt särskilda förordningar nu äro till Sockenstämmas handläggning hänvisade; dock med undantag af sådana angelägenheter om hvilka särskildt stadgas, att de till behandling å kyrkostämma skola upptagas. Kommunal-stämman kan dock på sätt §27 föreskri/ver sin beslutande-rätt till fullmägtige öfverlemna. Kommunal-stämman ege jemväl att för upprätthållande af de ordnings-stadgar, dem Stämman kan finna skäl att för kommunen uppgöra, bestämma vitén, från och med. En till och med Tjugo R:dr R:mt, hvilka dock, för att blifva gällande, skola Konungens Befallningshafvandes pröfning underställas. § 8. Enligt 1843 års Sockenstämmo-förordning, jemförd med Kongl.
Följaktligen och då träd, som å slottsgården planterades, möjligen på denna flacka trakt icke skulle vexa och frodas utan det skydd emot okynnet och vindarne, som af en stängselmur åstadkommes, äfvensom en sådan, uppförd i vallarnes ställe, skulle åt slottsplatsen i dess helhet gifva ett bättre och mera sammanhängande utseende, än den nu egde, hade Öfver-Intendents-embetet förnyat ett äldre underdånigt förslag, att en mur af kalksten kring borggården måtte, i enlighet med Bil. N:o 6 lill Kongl. Maj-.ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 65 med en det underdåniga Memorialet bilagd ritning, få uppföras samt en rad löfträd derinom planteras; varande kostnaden beräknad för muren till R;dr 5,000: — oell för trädplanteringen till „ 200: — R:dr 5,200:~-— så att, med tillägg af ofvannämnda summa för slottsbyggnadens yttre iståndsättande ' 14,842: 32. alltså hela kostnaden för dessa arbeten komme att uppgå till 20,042: 32. Då likväl statsanslaget till byggnader och reparationer i landsorterne vore egentligen afsedt och strängt anlitadt till underhållande af andra för allmänt ändamål uppförda nödvändiga byggnader och derföre icke syntes böra betungas med bestridande af utgifterne för en byggnad, hvilken, ehuru den utan all fråga mäste såsom ett historiskt minnesmärke bibehållas, ej vore af synnerlig nytta för det allmänna, hade ÖfverIntendents-embetet hemställt, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder föreslå Rikets Ständer att, såsom bidrag till Wadstena slotts bringande i det skick, som Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 13 Juli 1850 åsyftade, anvisa en summa af 30,000 R:dr Riksmynt.
V i d afresan kvarlemnade hon i en familj i Stockholm sin blinda dotter Charlotte, och i denna familj kom mamsell Seuerling, då redan några och tjugo år gammal, att göra bekantskap med Borg, som då förberedde anläggandet af sitt institut för blinda. Öfverraskad af den unga blinda kvinnans intelligens och lysande naturanlag, beslöt han att göra henne till sin allra första elev och lät henne därför ock flytta hem till sig och blifva en medlem af hans familj. Bland de många bref, som i kungl. bibliotekets handskriftsamling förvaras från gamle kungl. bibliotekarien Gjörwell till hans begåfvade och vittra dotter fru Gustava Eleonora Lindahl i Norrköping, finns ett, hvari han beskrifver ett sitt besök 1809 i Borgs ofvan nämnda institut. Och han talar däri om de märkvärdiga resultat, hvartill B. kommit med utvecklandet af sin elev m:ll Seuerlings intellektuella anlag. » Född med syn — tillägger Gjörwell — » blir hon vid 4 års ålder vaccinerad i Jönköping, men högst ovanligt misslyckades denna eljes så säkra kur, koppmaterien kastar sig på hennes ögon och hon blir stockblind. Hon är liten till växten, ser blek ut o c h ' är blygsam uti hela sitt väsen. M:ll Seuerling hade den godheten att med blyertspenna skrifva några rader för att visa mig mekanismen af hennes — af henne själf uppfunna — skrifningsmanér emellan 2:ne messingslinealer. Det är dessa rader, som jag här tillfogar och ber dig i synnerhet förvara. » • De hafva ock noga förvarats och finnas ännu i behåll, kvarliggande i brefvet till fru Lindahl. D e lyda: Något vidlyftigare bar Gjörwell i ett bref till professor Sjöborg i Lund skildrat besöket i Borgs institut: En ädelsinnad medborgare, herr kongl. sekreteraren Per Aron Borg, har här i hufvudstaden för 2:ne år sedan inrättat ett institut för blinde och döfstumme, uti hvilket de undervisas och inöfvas uti både tanke-, snilleoch arbetsväg, på ett sätt och med den framgång, att de kunna blifva de lyckligaste ibland människor, af naturen eller af tillfället så vanlottade.
Borgareoch BondeStånden hafva godkänt denna Utskottets hemställan, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet afslagit densamma, samt beviljat hvad Kongl. Maj:t för det angifna ändamålet äskat. Då således samtliga Riks-Stånden medgifvit, att återstoden af det för ifrågavarande arbete tillförene beviljade belopp fortfarande må derför användas, men i afseende å det jemväl äskade anslaget å 3,000 R:dr två Riks-Stånd stadnat emot två, torde, för denna frågas afgörande, omröstning få anställas enligt följande proposition : “Den, som godkänner Stats-Utskottets hemställan, att det af Kongl. Maj:t för fortsatt utgifvande af sådana i Riksarkivet och andra samlingar befintliga handlingar, som äro af vigt för fäderneslandets historia och offentliga förhållanden, äskade extra anslag af 3,000 R:dr icke må beviljas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är berörda anslag af Rikets Ständer beviljadt.“ Beträffande Stata-Utskottets Utlåtande N:o 96. 9 Beträffande *26:te, 45:te, 46:te, 65:te, 95:te och 116:de punkterna, hvilka blifvit af ett eller flera Riks-Stånd till Utskottet återremitterade, kommer Utskottet att afgifva särskildt utlåtaude. De af Utskottet uti öfriga, här ofvan ej omförmälda punkter af Utskottets Utlåtande N:o 66 behandlade frågor äro, dels geuom samtliga Riks-Ståndens bifall och dels geuom trenne Riks-Stånds sammanstämmande beslut, af Rikets Ständer slutligen afgjorda. Stockholm den 17 Maj 1866. \:0 »O. Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Maj 1866, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning of erhållna äterremisser å Betänkandet N:o 66, angående regleringen af utgifterna under Iliksstatens Åttonde Hufvudtitel. (TJ. A.) l:o.
Banken och Riksgälds-Coutoret skulle befrias från ulgifvandet af de betydliga summor, hvilka för nät varande årligen utgingo såsom belöningar för upptäckt af verkställde sedelefterapningar, förfalskningar m. m.; att laglig anledning för stadgandet af en piaescriptioustid i förrberörde hänseende icke heller saknades, helst Bankens och RiksgäldsContorets sedlar icke voro annat än vanliga skuldförbindelser, af hvilka de förre voro af Banken sjelf utgifne och för de senare betalningsansvaret af Banco-Utskottets Betänkande N:o g 4- 5 Banken öfvertaget, så att, om Banken enligt Lag vore skyldig alt, likasom hvarje enskild gäldenär, fullgöra sina förbindelser, Banken äfven, med åtnjutande af enahanda lagliga rättigheter, sorn den enskilde, borde tillåtas att uppsäga skuld och varda befriad från kraf, som icke inom tio år anställes, och att dessutom, hvad serskildt beträffade de så kallade Transportsedlarne, det stadgande redan uti 8 mom. af Kongl. Förordningen den a g Maji 1739 förefunnes, att desse sedlar åtminstone hvart io:de år, räknadt ifrån den dag, de utur Banken utgått, borde omsättas. Och har Motionairen, uti det af honom framställde förslag, slutligen medgifvit den modification, att, efter förloppet af den föreslagna ioråriga praescriptionsliden, Rikets Ständers Banco-Utskott, i anledning af inkommande ansökningar må ega att, då bevekande omständigheter sig. företedde, hos Rikets Ständer tillstyrka inlösen-af aflysle sedlar; hvarförutan, på det alt allmänheten småningom måtte vänjas vid de gamla sedlarnes ingifvande till Banken, det förklarande, i likhet med hvad för de gamla kopparmyntssedlarne iakttagits, synts Motionairen lämpligt, att Bankens sedlar af äldre formulairer, efter fem års förlopp, icke vidare finge emottagas i uppbörden, samt icke eller vore gällande i liqvider man och man emellan» fastän under ytterligare 5 år i Banken inlösningshara.
Län söka bereda ett lika förbättradt landthushållningsech jordhruks-sätt, som nu inom Skåne skall 8 Stats, samt Allm. Besv.o. Oec. Utsk. J7r/.N:o 33. anträffäs , anhåller slutligen att förevarande ämne, som, enligt Hr Grefvens förmodan, i århundraden inverkar, ej blott på Vestergöthland, utan på hela Sverige , måtte med varsamhet och en noga öfverläggning behandlas. Inom Högvördige Preste-Ståndelt Af Herr Professoren Hasselroth, som, efter en meddelad öfversigt af de ömande förhållanden, derigenom Skaraborgs Län från dess förr åtnjutna välstånd, nedsjunkit i hellof och en skuldsättning, som endast till Statsverket och BancoDisconten skall utgöra omkring 800,000 R:dr B.xo, omnämner att Kållands Härad och Prosteri, jemväl sistlidet år 1828, hemsökts af en så svår missväxt på ortens betydligaste äring, vårsäden, att detta Härads olycklige invånare befinna sig i nästan samma svåra belägenhet som 1826, och hemställer, att, då så hopade olyckor och deraf vållad förlägenhet, blott genom allmänna åtgärder, kunna mildras och aihjelpas, Rikets Högloflige Ständer täcktes bifalla ”att und”sättnings-spannmålen finge, på den bestämma tiden, antingen betalas in natura, med den ”förhöjning i skeppan, som skäligen kunde ”bestämmas, eller contant efter de löpande *!åtens markegång,” Och tilläcger Hr Professoren slutligen, att , i händelse denna , af Statssamt Allm.Besv. o. Oec.Utsk.UtLN:o55 9 den högsta nödvändighet påkallade lindring , ej skulle bifallas, men den hittills bestämda contanta återbetalningen utan all förskoning yrkas, oundvikligt blifver att anstånd dermed beviljas på 5 år, eller intill nästa Riksdag. Inom det Hedervärda Bonde-Ståndet:
Fägran att instämma uti Hedervärda BondeStåndets Beslut, att alla de till frågan angående en föreslagen reglering af Statens Embeten och Tjenster hörande Handlingar, mä särskilt från trycket utgifva®- io) Beroende vid hvad BancoUtskottet utlåtit sig i frågan om afbetalning i silfver på Bankens fastighets-lån, samt vid hvad Allmänna Besväraecb EkonomieUtskottet sig yttrat i frågorne om Ridderskapetsoch Adelns deltagande med Borgerskapet uti borgerliga onera , och om Götha Canalarbetets inskränkning inom linien emellan Wenern och Wettern, från Hedervärda BondeStåndet af den 27 och i Den 20 Jrilii. 383 29 Junii, samt den 2, 4, 7, g, 11, 13 och 15 dennes, innefattande: t) Bifall till följande Utskotts Memorial och Betänkanden, nemligen SintsUtskottets, om anslag af medel till löner för Ledamöter i den Comité som skall utarbeta förslag till öfverflödiga Embetens och Tjensters indragning, och en förbättrad arbetsrnethod 3 Creditiven i Banken, i anledning af 63 §. RcgeringsFormen; förändringar i nu gällande Reglemente för Riksgäldskontoret; tillökning i mon af behofvet utaf den till Riksdagskostnadernes bestridande anslagne summa; Rosersbergs Kungsgårds öfverlemnande till Kongl. Maj:ts nådiga disposition; medels anslående till kostnaderne vid Högstsalig Hennes Maj:ts EnkeDrottningens begrafning 3 tryckning af åtskilliga tabeller öfver StatsVerkets räntor; särskilt arfvode åt Expeditions-Utskottets
För den, som skulle lefva af sitt arbete, vore tiden ofta hans enda kapital, men då den fråntoges honom, vore han oftast utan bergning för dagen. Motionären ansåg derföre, att icke någon bestämmelse om visst afstånd från ransakningsstället borde göras till vilkor för tilläggandet af vittnes-ersättmng af allmänna medel. Dessutom förmenade motionären, att stadgandet i 17 kapitlet 5 § Rättegångs-balken, om vittnes-ersättning i allmänhet, fått en emot begreppet om jemlikhet inför lagen temligen stridande lydelse, genom det deri förekommande uttryck »efter dess värdighet»; och har motionären ansett att 1845 års Kongl, kungörelse skulle hlifva öfverflödig samt att nyssuppgifna för menta olikhet inför lagen komme att upphöra, om förberörde § erhölle en så lydande förändrad lydelse: 5 §. »Ej må någon, som böta. Den vittnet påkallat, betale detta sin resekostnad och täring, och då i brottmål allmän åklagare vittnet åberopat, skall det af allmänna medel ersättas. Sämjas ej parter derom, Iägge dem så domaren emellan, som skäligt pröfvar och bestämme i brottmål hvad som bör vittne tilläggas i ersättning för resekostnad och uppehälle med högst 50 öre för hvarje dag, som för resan och vistandet vid domstol erfordras. Frikännes den af allmänna åklagaren tilltalade, åligger åklagaren ersättnings-skyldigheten om åtalet finnes vara utan skäl anstäldt.» Med stöd af 43 § Riksdagsordningen har Sammansatta Statsoch Lag-Utskottet till pröfning förehaft ofvanomförmälda Memorial; men Utskottet finner ingen anledning alt med sitt förord beledsaga den af motionären föreslagna redaktions-förändring af 17:de kapitlet 5 § Rättegångs-balken.
Aro nu läkarne i de närmaste städerna, hvilket understundom händer, förhindrade att lemna sina stationer, blifva häradsboerna inskränkta till rättigheten att påkalla besök af Provincial-läkaren, hvilken, såsom boende i Örebro på 4 å 8 mils afstånd från häradsgränserna. icke kan, åtminstone i de fall, der hastig hjelp erfordras, något uträtta. De ofvan antydda svårigheterna att erhålla nöjaktig läkarevård samt intresset att för framtiden afhjelpa det onda, förmådde förmer än ett halft sekel tillbaka en af häradets utmärktare män att till häradet donera en mindre hemmansdel i ändamål att till läkare-boställe användas. Dä Rikets Ständer vid sistlidna riksdag ansiogo medel till 20 stycken nya provincial-liikare-löner, hoppades Carlskoga härad att komma i åtnjutande af någon af dessa, så mycket mera som genom bemälda donation, redan fanns uppfyldt det vilkor Rikets Ständer stadgat för vinnande af de nya lönerna och häradet dessutom förband sig att ansvara för underhållet allt framgent af läkare-bostaden. Men, detta oaktadt, och ehuru Carlskoga härad, hvarest redan finnes anlagdt och i verksamhet ett privilegieradt apothek, erkändes uti såväl det af Kongl. Majit, pä Rikets Ständers begäran, till nästförflutna riksmöte, framstälda förslag af den 11 November 1859 till den civila sjukvårdens ordnande i riket, som ock Sundhets-kollegii i samma ämne till Kongl. Majit, efter Konungens Befallningshafvandes i Örebro län hörande, afgifna underdåniga förslag af den 11 April 1859, vara i synnerligt behof af särskild inom häradet boende läkare, ansågos likväl vid fördelningen af de nya anslagen andra orter böra ega företräde framför Carlskoga härad, såsom jag tror, hufvudsakligen af det skäl, att i dem icke fanns någon läkare, då deremot Carlskoga härad för tillfället åtnjöt värd af en enskild praktiserande läkare, som under de sednare åren der bosatt sig.
Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, om eftergift åfelt Danaarf lill förmon för Piteå Stad, gifven Stockholms Slott den 8 Februarii i834» Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående lindring i vilkoren för begagnandet af det utaf Rikets Ständer, till återuppbyggande af Staden Borås anslagne låneunderstöd, gifven d. 8 Februarii 1884, Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående afskrifning af en i Salpeterfondens räkenskaper balancerad summa, utgifven såsom lån till Cari Gustafs Stads Gevärs-Factori, gifven den a5 Januarii 1834, Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående förökadt anslag för anläggande af en vattenledning till Carlskrona, gifven den 25 Januarii i834, Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående Generalsoch Amiralspensioners uppförande å Allmänna Indragnings-Staten, gifven den a5 Januarii 1834 > Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse, om ytterligare Stats-anslag för Armeens Pensions-Cassa, om dispositionen af Accords-Reglerings-ansiaget, och om belänings-rätt å Accords-Fondens Obligationer, gifven den s5 Januarii i834, Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående afskrifning af några StatsVerkets fordringar hos Hospitals-Fonden och Veneriska Curhusen i Södermanlands samt Götheborgsoch Bohus Län, gifven den 18 Januarii 1834» Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående afskrifning af Upsala Academies återstående skuld till Rikets Ständers Riksgälds-Contor, för ett erhållet lån till fullbordande af det nya Bibliotheks-huset i Upsala, gifven den 18 Januarii 1834 5 till Högloftt Banco-Ut skott et .* Kongl.
Derest det likväl skulle blifva ådagalagdt, att missbruk i sådant afseende förefallit, så anser Utskottet rättelse eller beifrande deraf lämpligare kunna å annan väg ega rum, än genom utlåtande af en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit från Rikets Ständer. En sådan skrifvelse i de af motionären föreslagna ordalag lärer dessutom vara öfverflödig, enär föreskrifter i allmänhet om vårdandet af samt hushållningen med Kronan tillhörande skogar oeh serskildt emot åverkan och annat olagligt användande af desamma redan finnas meddelade uti flera, lid efter annan ut färdade, författningar, såsom Kongl. Kungörelsen angående utarrendering af Kungsgårdar oeh Kungsladugårdar afdon 17 December 1791), Kongl. Förordningen om skogarne i Riket af den 1 Augusti 1805, Kongl. Kammar-kollegii Cirkulär i ämnet af den 14 April 1824, Kongl. Reglementet af den 19 Juli 1832 om Mili tiae-Bostäliens utarrendering, Kongl. Majrts förnyade nådiga Militiae Boställs-Ord ning af den 23 Januari 1836 samt Kongl. Instruktionen för Skogsoch Jägeristaten af deu 16 Mars 1838; Oeh får Utskottet, med anledning häraf, vördsamt föreslå, att ifrågavarande motion icke ma lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 20 Mars 1851. Ank. till Exp. Ilsk. d. 21 Mars 1851, kl. 11 i. in. Memorial, i anledning af ater remiss af Utskottets i /låtande N:o 6. Det af Utskottet, under ofvanstående nummer afgifne Utlåtande, i anledning af väckt motion om förändring uti Kongl. Maj:ts förnyade Hamn-Ordning den 24 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, N:o 67. 7 Januari 1771, har af Höglofl.
Med fullkomligaste högaktning tecknar Högvålborne Hr Grefvens Stockholm den 28 Sept. 1857. ödmjuke tjenare J. A. Gripenstedt. Hrr:ne torde således finna att den officiela handling man påyrkat, verkligen förefinnes; att denna anslagsfråga, väckt till förmån för H. K. H. Kronprinsen, har KronprinsenRegenten sjelf undanbedt sig; och då kan icke nekas, hvad jag förut anmärkt, att man går H. K. H:s rött för nära, då man icke låter Honom sjelf bedöma, hvad Han i detta afs:de behöfver samt, sedan ett sådant undanbedjande skett, låter frågan förfalla. Hvad nu Norge beträffar, så vill jag icke tillåta mig att ingå i något bedömande af hvad Norska Storthinget gjort, men jag tror att man i detta fall bör följa det exempel Norge i allmänhet företer d. v. s. handla efter saken i och för sig, sådan man sjelf anser den riktig, och icke efter det andra landels tillgöranden. Ar förfarandet att låta denna fråga förfalla, riktigt, så blir det riktigt, oaktadt Norge handlat annorlunda, och att svenska nationen handlat efter hvad den anser rätt, men icke efter hvad Norge gjort, det tror jag länder oss till största hedern äfven i Europas ögon. Jag fortfar i min anhållan att Hr Stjernsvärds förslag måtte läggas till hand lingarna. Hr Hjerta, Lars: Sedan jag anmälde mig, har Hr Carle son, efter hvad mig synes, återfört fiågan på dess rätta ståndpunkt; från hvilken den under föreg:de öfverläggning skridit ut något långt i åtskilliga riktningar. Denna utgångspunkt är påtagligen ingen annan än den huruvida StatsUtsk. har något skäl att, på grund af förev:de motion, företaga den fråga som deri afhandlas företrädesvis framför andra frågor, hvilka Utsk. ännu bar att handlägga och som varit väckta genom motion vid början af denna Riksdag eller tillhöra Utsk. ex nobili officio i och för statsregleringens upgörande, — till behandling. Jag tror att Utsk. på grund af de meddelanden, som blifvit detsamma gjorda, haft fullkomligt skäl att icke företrädos vis handlägga denna fråga framför dem som
Den 23 fifFliDne gebruarii, till ^ongl. S9Faj:t framburit 2Sår unDerDåniga ön|Fan: Dels att, enär 1833 års? öbufmuDboF reDan voore unDer afritning, uti Den för år 1834 måtte till rättelfe iaFtta» gas? åtjFilliga af Dg gjorDa 5lnmärFniiigar wiD ifrågamaranDe nu gran» (FaDe reDogörelfer, till bereDanDe af mera fullfFänbighet od> pålitlighet uti reDorcis?mng*? meDDela ett fåDant förorDnanDe om fättet att inbekomma ‘DForr» (Fa 0taté»(3Berfetö biDrag till <Sonoop»<Sagan, att DermeD icFe wiDare må blifwa förenaDe fåDana foftnaDer och omgång, font hittills? inträf» fat; äfwenfom att meD 9?orr(Fa ©taten måtte tillmägabringas? en få» Dan reglering om Deg anDel i De famfälDa FofFnaDerna för ©toen(Fa och och SForrjFa hnnDelnö ffpDDanDe, forn meD rättwifa och billighet öfwer» cus?ftämmer; hnfwe 'SBi, forn anfett De af ©wenjFa httttDeln utgåenDc afgiftertill QLonoop»€agan, hvilFa, unDer benämning af €onr»op»meDef, hittills blifwit uppburna, lämpligare Funna utgå unDer titel: 2lfgifr till ^anbels» od; ©jofavt^Sonben, tillifa för 2Bår