Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att då för emottagande! af en så beskaffad Upbörd, som den nu i frågavarande, särskildte Upb ördsstämmor troligen blifvit hällne, vill det synas vara en högst ovanlig och besynnerlig händelse, att hela intägten vid en eller flere sådane FTpbördsstärninor, kommit att stadna vid en så jämn Summa, som de Tvåtusende Riksdaler, hvilka endast blifvit inom 1817 års slut till RiksgäldsCoutoiret lefvererade, På dessa sålunda anmärkte omständigheter, har StatsUtskottet uti till Herrar Fullmägtige i RiksgäldsCoutoiret aflåten skrifvelse under den, ne dag trott sig böra fästa Herrar Fullmägti$es särskilda upmärksamhet, jämte tillstyrkandi StatsUtsL Betanianden. 55 att, till vinnande af närmare uplysning, infordra Konungens Befallniögshafvandes i Westerbottens Län bestämda svar på efterföljande frågor, nemligen: 1:0 Wid hvilken tid Konungens Befallningshafvande alldraförst ingått uti författning om förberedande anstalter, till infordrande af den på Westerbottens Län belöpande andel uti Lånet, hvilken, enligt KonglMaj:ts Kådiga Bref den 6 Julii 1815 till BiksgäldsContoiret skolat lefvereras inom 1816 års slut? Z'o Till hvad tiel Låntagarne genom utfärdade Kungörelser blifvit anmanade, titt det för år r8i6 debiterade belopp erlägga? och 3:0 I händelse UpbördsStämmor, till emottagande af nyssnämnde Lånemedel, blifvit påbud ne, när sådane UpbördsStämmor hållits, samt huru stor Summa vid hvarje Stämma influtit; Om hvilken af StatsUtskottet sålunda vidtagne åtgärd, Utskottet ansett sig böra vördsam berättelse till Rikets Höglofl. Ständer afgifva En Ledamots särskildta tanka bifogas. Stockt holm den 1? Januarii 1818- På Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Carl DeGeer.
Myntverkets Räkenskaper i allmänhet lemna mycket öfrigt alt önska. — 183p års Revisorer yttrade redan, i afseende på Kongl. Myntverkets Hufvudböcker, att särskilta konti böra upprättas, som visa såväl royntningen af guld, silfver och koppar för sig, som för hvarje myntsort särskilt, äfvensom till hvad belopp nya eller utvidgade machiner uppgått. Instämmande häri , hafva närvarande Revisorer bort anmärka den brist på behörig ordning, sora ligger deri att bland Kongl. Myntverkets verifikationer finnes en stor del räkningar af Verkets tjenstemän m. fl. å materialier m. m., hvilka räkningar icke blifvit till riktigheten bestyrkta, ej heller de deri upptagna effekter till uppbörd annolerade, utan endast på öfverdirektörns ordres betalda , äfvensom att ett fullständigt Invenlarie-konto och ett Vinstoch Förlust-konto öfver mjmlningen af de särskilta metallerna och deras olika myntsorter saknas. Slutligen kunna Revisorerne icke undertryqka den åsigten, att öfver förvaltningen af detta, för Rikets industriella förhållanden så ytterst vigtiga, Verk allt för få kontroller blifvit salta. Rikets sist församlade Ständer hafva hos Kongl, Majit anhållit om utfärdande af ett nytt och ändamålsenligt Reglemente för Kongl. Myntverket, och Revisorerne, som tagit kännedom af det Kongl. Brefvet af den 10 Augusti i838, äfvensom,-vid besök å stället, af detaljerna utaf sjelfva myntningen, anse det vara af behofvet, högt påkalladt, att den vidsträckta och i vissa fall godtyckliga makt, som genom detta Kongl. Bref är Öfverdirektörn vid Kongl. Myntverket inrymd, omsider varder begränsad; hvarjemte Revisorerne finna det nödvändigt att i samma reglemente noggranna föreskrifter intagas, angående silfrets inoch ut~ probering efter en och samma metod. — 36 — Kongl. Kontroll-Verke t. Dess Räkenskaper, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för åren i83S och 183p med anmärkningar, hafva icke föraniedt till någon eiinran från Revisorernes sida.
Då Banko-Utskottet alltså för dess del vörd-1 samt tillstyrker att, med ofvan föreslagne tillägg, det Uåne-beloppet må kunna sträckas till S delar af gällande priset, men ej deröfver, föreskrifterne till Herrar Banko-Fullmägtige örn Kårt på Exportable effecter i öfrigt må blifva oförändrade, föreställer sig Utskottet att, i verkställigheten haraf, Bankens säkerhet samt Näringens understöd och förkofran, skola af nitiske fullmagtige gemensamt kunna iagttagas, till befordrande af allmänt gagn. Med enahanda föremål till betraktande tror Utskottet sig deremot kunna och böra fästa meRiharg titt Riks-St. Prot. Jgiy-tSlS6\>e Samh N;r 4o. Banko-Utskottets Betänk anden. xa afseende på den väckte frågan om något "Kreditiv för Jern-Comoiret, att efter dess disposition komma Jern-tillverkare till godo. Då JernConloiret på ett väsendteligt sätt alltsedan döss första inrättning med framgång verkat till Näringens förkofran, och uti redan ägande fond, kan prestera en solide säkerhet för erhållande biträde; föreställer sig Utskottet ock att, i den mohn medlen till verksamhet för denna Inrättning blifva utvidgade, den jemväl framfor alla andra omedelbarligen skall kunna befordra den största nyttan, och närmast urskilja, efter Näringens skick och inträffande omständigheter, hvilka biträden företrädesvis päfordras. Utskottet har hämtat en ökad anledning för någon tillstyrkan i detta afseende, dels deraf, att den rättighet, Jern-Contoiret enligt P.iksens Ständers Beslut åren 177g och 178b erhållit, att i foreskrifven ordning för
De lån hvarföre Riksgälds-Contorets garantie kan erhållas, få ej ställas på längre förfallotid än Trettioåtta (38) år, ej vara förskrifne med högre ränta än Fem (5) procent och böra vara uppsägbara å Hypotheks-Föreningens, men ej å Fordrings-egarnes sida. 11:0 De till Hypotheks-Föreningen ingående räntor och capital-afLetalningar, (amortisseraent) som icke inom en månad från förfallodagen äro inbetaide, bora, utan uppehåll, lagligen indrifvas; och beror det af Directionen att ålägga den gäldenär, som sålunda 3:ne gånger varit försumlig, att verkställa större och tidigare capital-afbstalningar, än han i annat fall varit skyldig fullgöra. 13:0 Hypotheks-Förening må ej utfärda Obligationer å mindre valeurer än Ett Hundra (too) R:dr Specie eller Fyra Hundra (4°o) R:dr Riksgälds-sedlar. i3:o Hypotheks-Föreningens böcker och räkenskaper böra, när så påfordras, vara tillgänglige, så väl för Riksgälds-Contorets Ombud, som för Föreningens egne medlemmar; och skall årligen en fullständig granskning af räkenskaper och förvaltning verkställas genom af HypotheksFöreningen utsedde Revisorer, jemte en af Riksgälds-Contoret utsedd Revisor, för hvilken kostnaden dock af Hypotheks-Föreningen ersättes. i4:o Skulle Hypotheks-Förening ej uppfylla de förbindelser, hvilka i dessa hufvudgrunder densamma åläggas, samt Riksgälds-Contorets Styrelse för Contorets säkerhet skulle finna nödvändigt att någon del af den meddelade garantien återtaga, eger Riksgälds-Contoret ålägga HypotheksFöreningen, att större eller mindre del af garanterade lånen betala och Bil. till Stats-Vtshottets Memorial N. o fao. att, för den händelse sådant på annat sätt ieke låter sig verkställa, härtill använda af de, enligt 5:te punkten, till Contoret inbetaide medel; och kommer ifrån samma tid ali vidare räntebetalning å de utgifne förhindelserne alt upphöra. •<-> i5:o
Invalid-inrättningen under de sednare åren uppgått till omkring 17,000 R:dr årligen, äfvensom att invalid-personalen 1841 utgjorts af 14 Officerare, 10 Under-Officerare och 58 man, tillsammans 82 personer, eller det högsta antal, som på en gång får vid Inrättningen intagas, hvadan, med antagen fördelning af nämnda utgiftsumma emellan dessa 82 Invalider, på hvarje individ komme att belöpa sig en underhållskostnad af omkring 207 R:dr B:co för året. Det torde icke vara tvifvel underkastadt, att denna kostnad, så vidt fråga är om Corporaler och Soldater, uppgår till ett alltför högt belopp, och att en icke obetydlig nedsättning deri skulle kunna åstadkommas, derest Invaliderne, försedde med lämpliga, af InvaJidhus-fondens medel utgående, pensioner, tillätes att till vistelse-ort välja den del af Riket, der de funné sin utkomst lättast kunna vinnas, en förändring, hvarigenom jemväl Invaliderne sannolikt komme i tillfälle att bereda sig ett mera verksamt och derigenom trefligare lefnadssätt. Om i sådant fall pensionerne blefve bestämda t. ex. för Officer till 200 R:dr, Under-Officer till 133 R:dr 16 sk., och för Corporal eller Soldat till 80 R:dr B:co om året, skulle för underhåll af 14 Officerare, 10 Under-Officerare och 58 man, eller för en personal, till antalet lika med den, som år 1841 vid Inrättningen varit intagen» - Expedilions-Utskotles Förslag till tind. Skrifvelse, N.o tlS. gen, åtgå allenast 8,773 R:dr 16 sk., eller omkring hälften af den kostnad, hvilken nyssnämnde är for detta ändamål utgått.
Det torde härvid böra liågkommas, att BataljonsStaten för ett helt Regemente, fördeldt i a:ne serskilda oberoende Corpser, som, genom deras frånskilda läge, icke kunna sammanslås, utan måste hafva 2:ne Chefsskap, 2:ne förste Majorsbefattningar, samt flere andra Tjenstemän, lika med ett helt Regemente, såsom RegementsQvartermästare, Regementsocli^Ba - 124 Den 21 Maji f. in. taljons-Läkare , Regements-Auditör, Regements-Pastor, Regements-Skrifvare , Regements-Trumslagare och Regements-Väbel, nödvändigt skall, om rättsprincip följes, blifva dyrare, än hvad hälften af ett Regemente kostar; men sora rättelse till största delen häruti vinnes, då anslagen blifva (sorn jag hoppas) i enlighet med Kongl. Majrts Nådiga Proposition, så återstår för mig nu endast, alt till större delen förnya min förut afgifne vördsamma anhållan, att, enär Grenadierbataljonerne hvardera beslå af4Compagnier gammal stam och 2 Compagnier Beväring, eller hälften af ett InfanteriRegemente, Befälet vid Grenadierbataljonerne äfven måtte i den nya Staten i förhållande dertill uppföras, som vill säga, ökas med livad som nu saknas å hvarje bataljon, nemligen: 2:ne Capitener, å 600 R:dr hvardera; 1 BataljonsAdjutant och 5 Compagnie-UnderOfficerare. Behofvet af detta Befäl är så gifvet, att dertill icke beböfves bevisning, alldenstund samma antal Befäl är funnet nödigt vid Regementerne. Dock, hvad det minskade antalet af Underofficerare vidkommer, anser jag saken så vigtig, att jag trott mig böra visa omöjligheten af att dermed blifva belåten.
Af riksdags-fullmäktigen David sindersson från Hallands län: »Emot Utskottets beslut, beträffande löneförhöjning för Landtmäteri-sekreteraren, reserverar jag mig, och åberopar till stöd för min åsigt dels Kongl. Maj:ts Kådiga proposition, af hvilken inhemtas, att Kongl. Majit vid pröfning af Ofverdirektörs-embetets underdåniga förslag funnit sekreteraren ej böra aflönas med mera än 1,200 r:dr, hvilket är samma belopp hvarmed sekretefarne t. ex. i Kongl. Kammaroch Bergs-kollegierne aflönas; dels det att, då Landtmäteri-sekreteraren sjelf uppgifvit sine sportler till 400 r:df, man, efter hvad i dylika fall är vanligt, kan antaga att de äro minst dubbelt högre, samt äfven, om så icke vore, faktiskt är, att, om sekreteraren får 1,600 r:dr i lön, han kommer att tjena för 2,000 r:dr banko eller mera än ett kammar-råd, som, fastän icke aflönad med mera än 1752 r:dr, Kongl. Majit ej ansett sig böra bereda högre inkomster, derom underdåning framställning blifvit gjord, dels att således missförhållande uppstår emellan sekreterarens inkomster och icke blott hans vederlikar, utan de som hafva vida ansvarsfullare embete än hans tjenst, som, enligt 3 § 1 mom. i Kongl.
Det är en kvalmig, våt decembernatt. Suset af en fiärran löpande elektrisk spårvagn, ett och annat hundskall från bakgården, rullandet af någon brådskande läkardroska marketgatan nedåt äro de enda ljud, som äga namn bland allt som spritter, kvider eller hviner genom natten. Och när ljuden tystna, skälfver tystnaden af lif. Louise orkar icke öppna ögonen men ser genom ögonlocken, hur luften i rummet dansar fantastiskt med våglika, långsamma rörelser i ett skärt obestämdt töcken. Hon vet, att framför gasen hänger ett rödt papper, och hon tänker, att hon är nattens hjältinna, och att ljuset från hennes rum lyser ensamt och stilla ut i gatans mörker. Hon ser äfven andra ljus, många dimmiga, dåliga ljus, som hon vet brinna bakom de tegelröda verkstädernas fula rutor; dylika små svaga tankar är det enda hon förmår, men stora ohämmade tårar droppa oupphörlig ned och väta mungiporna. Hur länge har hon legat så här? – just som doktorn lagt henne tvärt öfver sängen med en röd filt ända upp till hakan. Det sticker i huden, men hon gitter icke röra sig. Öfver tillvaron hvilar en lätt drömton, hon frossar af milda martyrkänslor – här skall hon i en stund som denna ligga ensam, så ensam och allena vakande, som lefde och andades ingen människa på jorden mer än hon ... Det är så genomhårdt ... Plötsligt far ett ryck genom kroppen – tänk om hon ligger och dör! Fruktan öppnar ögonblickligen hennes ögon, rummets stumma föremål ingifva ångest, svidande smärta, outsäglig längtan efter själar. Som ett friskt öppet sår står hennes känslofulla längtan efter en innerlig själ. Hvar hade de lagt honom? hon kände honom icke längre – se honom unnade de henne icke! Håhå. Hon är för matt att sörja, att gråta lidelsefullt. Hvarför kommer ingen? Där är kvinnan igen! En stämma ljuder bortifrån gatan, närmar sig, blir gällare, kommer nära inpå, passerar fönstret och skriker skärande, släpande: – Varm soppa – ett mått – e-en ce-ent. Blir så svagare och dör bort – men lefver kvar i rymden. Det har verkat som tjutet af en schakal i ökennatten.
Med afseende å hvad Vetenskaps-Akademien sålunda upplyst, har Kongl. Maj:t funnit de för lyftning af det beviljade anslaget 3,333 R:dr 16 sk. stadgade vilkor vara af Auditören Scheutz och hans son behörigen fullgjorde samt i följd häraf under den 2 nästlidne December anbefallt Stats-Kontoret att från Riksgäldskontoret utrequirera berörde summa för att användas till betäckande af de utbetalningar Stats-Kontoret till Vetenskaps-Akademien verkställt. Då emellertid det af Rikets Ständer i förrberörde afseende anvisade belopp, enligt hvad Vetenskaps-Akademien vitsordat, icke ens varit tillräckligt för bestridande af kostnaderne till räknemaschinens förfärdigande, än mindre beredt uppfinnarne tillfälle att för spridande af kännedom om uppfinningen och vidare utveckling af dess praktiska användbarhet genom företagande af en utrikes resa förevisa densamma särdeles i de länder, inom hvilka instituter finnas inrättade fpr lifgifvande af årliga nautiska och astronomiska tabeller,'har Kongl Majit med särskildt fästadt afseende derå, att Auditören Scheutz och Edvard Scheutz fullgjort den uppgift de sig åtagit på ett sätt, som bör lända till synnerligt gagn för vetenskapen och till heder för fäderneslandet, härmed velat för Rikets Ständer föreslå, att ett ytterligare belopp af 3,333 R:dr 16 sk. B:ko må åt bemälde personer af allmänna medel anvisas. De detta ärende rörande handlingar komma att till Rikets Ständers vederbörande Utskott öfverlemnas, och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. H. Reuterdahl. Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, N:o SI. 7 Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj-.l Konungen, i Hans Kongl. Höghet Kronprinsens närvaro,' tili Stats-Rådet å Stockholms Slott den 13 Januari 1834. Närvarande:
Under de sista fjorton dagarna hade omgifningarna storligen förändrat sig; i stället för ett vanligt, enformigt landtlif — om man undantager de tider när allmogen samlades vid årsmarknaden, eller en och annan lodja eller skuta intog last i granskapet — herrskade här nu den rörlighet och det buller, som tillhör ett läger, ehuru i miniatur. Arbetet på planen var i full gång; här och der inöfvades rekryter, utmärkta från de andra soldaterna genom gråa kläder med gula uppslag. Brädskjul voro uppslagna till förvaringsrum för deras tross och proviant. Ett annat sådant, men af ståtligare utseende, gjorde tjenst som högvakt. Parfymer af lök och jukt, något som vårt finska folk, dervid ovana, då ännu icke kunde lida, inverkade tryckande på de båda fruntimrens luktorganer. Nyfikne att se sig litet omkring, företogo de en utvandring; Petter följde dem. Han var till och med så artig, att han för första gången lade Leonnas arm i sin. De mötte Schalinsky, som vände om och följde med. Han underrättade dem att chefen, jemte en bataljon soldater och nya rekryter, vore att förvänta inom fjorton dagar; planen skulle då vara i godt skick. Man hade således nu fullt upp att göra. Petter tog på sitt sätt ett ganska vänskapligt afsked af Schalinsky, som följt sällskapet till deras port, försäkrade att «¯löjtnant Schalinsky¯ alltid vore en välkommen gäst i det hus jag snart kommer att bebo.» Den starka tonvigt, han lade på dessa ord, undgick hvarken Leonna eller Schalinsky, båda insågo dess dubbla mening och att motsatsen af yttrandet gällde en annan person, som likväl ej blifvit nämnd. Den äldre Nordenskans hade, som vi veta, öfverlemnat hela huset åt sonen, med undantag af de båda vindsrummen. Det vackraste, med utsigt åt planen och kyrkan, tillhörde hans fruntimmer, det åt gårdssidan honom sjelf; likväl så, att om sonen erhöll någon resande gäst, skulle han få begagna det sistnämnda. Nu föll det Petter in, att föreslå ett ombyte af rummen.
M:ts förslag, sker det derföre, att jag anser anslag till kavalleriskolorne kunna undvaras, till dess ridskolan kommit till stånd, och det just af den anledning att de förra måste grundas på den sednare. Af detta skäl, men ingalunda på de grunder Utsk:t anfört, yrkar jag bifall till dess ifrågav:de hemställan. Sedan öfyerläggningen ansetts härmed slutad, samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte bevilja det af K. M:t till kavalleriskolor äskade anslag, 5,400 rdr, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. 24:de punkten. Bifölls. 25:te punkten. Hr Reuterskiöld: General-fälttygmästarens anförande, intaget i Statsrådsprofct, gifver vid handen, att resultaten af de redan anställda skjutförsöken, ehuru i många hänseenden upplysande och vägledande för uppnående af det dermed afsedda ändamål, nemligen att erhålla ett godt och tidsenligt artilleri, dock ännu ej på långt när kunna anses tillfredsställande lör detta vigtiga syfte. Också har Stats-Utsk:t ej tvekat att anvisa medel till fortsättande af dessa försök. Men Utsk:t har nedsatt det af K. M:t begärda belopp, på den grund, att en tillgång af 46,000 rdr ännu skulle förefinnas utaf det af R. St:r vid förra riksdagen beviljade anslag.
Denna gång kunde ej markisinnan motstå att bryta och läsa den, och då hennes listiga förtrogna märkte detta, sade hon halfhögt som för sig själf: »Jag vill dö, om det finnes någon fru, om än aldrig så ärbar, som skulle kunna motstå en sådan prins», och medan markisinnan rådvill ömsom rodnade och bleknade, öfvertalade La Fleur sin härskarinna att skrifva några ord till svar, hvarvid hon med darrande hand tecknade följande rader, tydligt talande om den kamp, som rådde i hennes själ: Biljett. Den ovärdiga ers höghet benådat med ord allt för vackra för att kunna vara sannfärdiga, skulle för intet pris i världen vilja tillfoga den högtställda dam, hvilkens ödmjuka tjänarinna hon är, någon sorg. Lyckligtvis är hon allt för litet fåfäng för att våga tro, att hennes obetydlighet kunde ställas i någon sådan jämförelse, och hon ber då att med skyldig vördnad och intresse för en af henne som af alla hans undersåtar varmt älskad prins, få dölja hvad som försiggår i hennes själ och ej uttala en för alla olycksalig önskan om, att af fyra olyckligt bundna skulle kunna varda tvenne lyckliga. När Ulrich-Theodor erhöll denna skrifvelse, blef han så förtjust, som en dödsfånge som benådats, ty i dess sista rader trodde han sig kunna läsa en blyg och förtäckt förklaring om genkärlek, och då markisinnan älskade att bära den sköna couleuren, som är känd under namnet Celadon-bleu, fäste Ulrich-Theodor en rosett af samma färg på sin barett till tecken, att han ville tjäna och strida för henne, såsom det en höfvisk riddare anstår att göra för sin dam. Hvar morgon sände han henne de ömmaste och sirligaste komplimanger på vers såsom följande artiga quatrain: O Phyllis af begär, jag dör hvar dag för dig, men denna kärleksdöd så ljuf dock är i sig, att, salamandern lik, i sådan smärta förnyadt lif får städs mitt hjärta – Men markisinnan visste så skickligt att undvika honom, att han aldrig fick tillfälle att tala med henne mellan fyra ögon och i enrum.
Dä likväl, tverlemot grundlagens ordalydelse, rättigheten att begära uppläsande af Hr von IlartmansdorfTs reservation nu här velat förvägras, måste jag för min del yrka, alt denna reservation må varda uppläst. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, lät, i följd häraf, uppläsa Hr von Hartmansdorffs ifrågavarande reservation. Gr. Horn: Jag ber endast att få förklara ett uttryck, som jag nyss fällde. Dä jag nemi. sade, alt jag anser IL St. kunna förkasta ett af Const.Utsk. framsläldt grundlagsändringsförslag, så var det likväl icke min mening, alt med detsamma påyrka, det R. o. Ad. skulle kunna underkänna delta förslag i Ståndets plenum, ty jag vet ganska väl, att grundlagens bokstaf i detta fall ålägger Ståndet att till Ulsk. återsända sin gemensamma tanka. Men det finnes ingenting i grundlagen, sorn förbjuder R. o. Ad., ali i den gemensamma lankan uttrycka ett fullkomligt ogillande af Utsk:s framställda förslag. Sådant har praktiserats vid föregående riksdagar, och jag instämmer derföre helt och hållet i Frih. Tersmedens mening. Frih. Cederström: Jag reserverar mig till prot. emot den uppläsning, som ägt rum af Hr von HarlmansdorlTs reservation. IL o. Ad. torde ännu vid denna riksdag fä erfara hvad del vill säga, att tillåta ledamöter i Const.Utsk. komma in med reservationer emot Utsk:s utlåt:n, dä de efter 84 § Reg.F. icke äga någon annan rätt, än alt under författare-ansvar få sin särskilda mening tryckt. — För öfrigt vill jag nämna till en värd ledamot af Const.Utsk., som åberopat moliverna till 1809 års grundlag, och derefter velat tolka 2 mom. af 50 § Reg.F., att de män, som sulto i 1809 års Const.Utsk., sannerligen voro för kloka män för alt begå den synden, alt föreslå 2 mom. i 56 §. De författade den 81 §, sådan den ännu befinnes, men alldeles iekc slutet af den 56, som sednare tillkommit.
Frågas om någon kan säga hvar man kan få plantor af Ojffea arabica. Jannéa. Vill någon gifva mig ett recept på ett tandpulfver utan farliga beståndsdelar, och som. gör tänderna starka och varaktigt hvita? — Äfven vore önskligt, om någon kunde gifva mig ett medel mot hårets affallande. Jannéa. En sjuklig fru, som nödgas för längre lid resa från hemmet, ville uuder tiden gilva sin jungfru kostpengar för månad. Beder nu nägon erfaren husmoder upplysa: bur mycket vanligen gifves i ett för allt. Beth. Hvilken konstruktion af mangel är befunnen vara den bästa för ett litet hushåll på landet? ' Fru C. B. Jag blefve någon erfaren husmoder särdeles tacksam, om hon ville säga mig, hur mögelfläckar med säkerhet kunna borttagas ur banddukar och serveter, som hemkommit vata från tvätten och i följd af tät hoppackning blifvit mögliga. Ung fm. 1) Huru skall man under sommaren förvara medvurst, som är tillredd pä hösten, så att den ej torkar eller tnöglar? 2) Vore mycket tacksam, om några anvisningar på efterrätter kunde lemnas, som framför allt äro mycket snart tillagade? 3) Finnes något medel att blifva af med den besvärliga fotsvetten? Kanske det ej är nyttigt att taga bort den? 4) Huru skall man få bort smuts och flugIläckar från förgyllda tafvelramar, så att ej förgyllningen går utaf? För svar snart vore ' ny prenumerant ' mycket tacksam. Svar. Först och främst färska ägg, hvilkas gulor med yttersta omsorg skiljas från hvitorna, hvilka senare vispas tiil sä hårdt och styft skum, att det står af sig själft. Därefter i röras 40 gram finsiktadt socker till b varje hvita, hvilket måste ske försiktigt och hastigt, hvarefter man skyndar alt på ett e&amp;bräde, lorsedt med låga fötter tamt belagdt med rent skrilpapper, upplägga marängerna i Önskad form och storlek, hvarpå de Öfversiktas tämligen rikligt med finaste florsiktadt socker, lagdt i en fin och ej för gles lenonspåse.