Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
utforliga redogorelsen for ett disk~zssionsmote d. 18 ' 34 i hate1 Continental, anordnadt a£ Fredrika-Bremer-Forbundet? for behandling af s kvinnans inviiljande i hufvudstadens f attip8rdsstyrelsor 2). Inledarens, grefve H. Hamiltons anforande, hvilket in extenso gtergafs, innef attade alla de synpumkter, som for reforlnens genomforande voro att beakta. Han f r d o l l darvid bl. a. huru penningfiirrdtning, fondplacering och endra ekonomiska frHgor ej horde till den egentligtz vkrdm af de fattiga. Enligt forfattning och instruktioner iir kontrollen ofver de forberedande wdersokningarne, tillsynen af under ' stodstagarne fattigvtdsstyrelsens fomarnsta uppgift. Och i dessa den offentliga fattigvkdens viktigaste uppgifter finnes det rikaste oph mest tacksamma verksamhetsfalt just. for kvin~zo, * na. De viktiga insatser Icvinnan skulle kunna gora exernpelvis i nrbetet for barnav6,rden, for v k a fattighns, forsor; jningsinrattningar, barnhem och uppfostringsanstalter k ~ n d e enl. tnl. ej nog uppskattas. Tal. sl ntade sitt lifliga och ofvertygande foredrag, till hvilket vi hanvisa, (Dagny: 1894, haft. 8,) med att som sin ofvertygelsa forklma, att det blott behofdes ~ a t en t enda mcm i fattigvedsnamnden oppet uttalnde sig for reformen, for att isen skulle brytas och lniilet vinnasb. Dennn forutsagelse ' hnr nu, tvii iir efter det den uttalades, ggtt i f ullbordan. Med en kvinnas invaljapde i en huf vudstadsf orsamlings fattigvkdsstyrelse &amp; r forsta steget mot milet taget. Ty att vAra andrn forsadingar skola folja esemplet iir viir vissa forhoppning.
Bergs-Collegium förklarade derjemte, uti serskildt afgifvet underdånigt utlåtande, att som alltifrån år 17471 då omförmälde förläningar till grufve-driften ånyo upplätos, under hvilken tidrymd tillräcklig erfarenhet om grufvornas beskaffenhet kunnat vinnas, det visat sig, att alla så väl på Statens som enskild bekostnad anställde försök till upptäckande af bättre och rikare malmförråd fruktlöst aflupit, samt anledningar att för framtiden emotse ett förändradt förhållande i denna del icke heller sig företedde, Collegium ansåg ett vidare fortsatt arbete i dessa grufvor, till deras närmare undersökande, icke komma att medföra något bättre resultat, i följd hvaraf Collegium icke tilltrodde sig kunna i underdånighet tillstyrka vidare bidrag dertill från Statens sida. Samtlige handlingarne i detta mål öfverlemnades derefter, genom Nårlig remiss, till Rikets åren 1834—1835 församlade Ständer, hvilka, uti skrifvelse den 17 September i834, under förklarande, det Rikets Ständer funnit sig böra instämma uti de af Bergs-Collegium och StatsContoret i ämnet yttrade åsigter, i underdånighet anhållit, det täcktes Kongl. Majrt i frågan om Löfås silfver-verk fatta det beslut, hvartill, med afseende å Statens fördel och båtnad, målet i dess utredde skick kunde finnas föranleda. Efter pröfning häraf förklarade Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref till BergsCollegium af den 19 December (835, de erbjudne vilkoren för förläningarnes återgående till Staten, såsom för högt uppdrifne och betungande, icke kunna antagas; hvarjemte Collegium anbefalldes att tillse, det verket, under fortsatt bibehållande af förläningarne, bedrefves i enlighet med gifne föreskrifter.
St. genom att på Konungens propos. och förfrågan huruvida, de voro villige att underkasta sig de bördor som för försvaret af Sveriges ära och intressen kunde föranledas, svarade nej. och Sveriges ära och intressen derefter sattes på spel genom underlåtenheten att i råttan Den 11 Maj. 539 lid vara färdige till krig, skulle åtaga sig ett lika stort ansvar just derigenom, att de sökt ifrån sig hvälfva ansvaret. Om det ligger ett stort ansvar uti att tillstyrka krig, så kan det ligga lika stort uti alt afstyrka det. En gammal skald har sagt: ”Tua res agitur pacies cum proximus ardet.” För min del tror jag alt, så väl uti det enskilda lifvet som det offentliga, man icke bör stå med armarna i kors och se på huru elden härjar i grannens knut, derföre att min egen boning icke ännu blifvit nådd af elden eller derföre alt andra grannar finnas som möjligen kunna släcka. Om Preussen eller Tyska förbundet intager Danska öarne hvilket lätteligen kan komma att ske ora Danmark blir lemnadt ensamt, blefve en derefter uppkommande strid för Sverige långt vådligare än den nu ifrågavar. Hr von Hartmansdorff har väl påpekat den stora skillnaden i folkmängd och resursser emellan Tyskland och de Skandinaviska rikena; han har dervid likväl glömt att taga i beräkning att vi hafva en flotta, hvilket icke är förhållandet med Tyskland; men skulle Tyskland genom Danmarks eröfring blifva en sjömakt, då först och just derigenom skulle Hr von Hartmansdorffs för oss nedslående jemförelse blifva en sanning. Den sistnämnde värde talaren synes i öfrigt förutsätta alt vi endast genom underhandlingar skola söka vinna vårt syfte, men på det att våra uppmaningar i det hänseendet må äga full kraft, är det nödvändigt att man äfven är beredd att handla. Det vore således högst olyckligt om i det und. svaret på K. M:s framställning i detta ämne, inloges, på sätt Hr von Hartmansdorff yrkat, ett omständligt uppräknande af alla de olyckor, ett krig kan medföra.
Alldenstund mötespassevolansen af mötesanslaget utbetalas, äro de nummer, som af nämnde passevolans åtnjuta ersättning, bland vid mötet närvarande manskap och hästar inräknade. 3. Då så väl hästar som karlar underhållas af mötesanslaget, har vid fördelningen å nummer af möteskostnaden tagits ett medeltal af antalet hästar och manskap, för hvilka under årets regementsmöte rationer och portioner utgått; dock att, då rationen kan antagas 50 procent dyrare än portionen, detta medeltal beräknats sålunda, att, der rationerna understigit portionerna, till de förre blifvit lagde af skillnaden uti antalet, samt att deremot, då portionerna varit färre, $ af skillnaden tillagts dem, fön att erhålla nämnda medeltal. TAB. 3. 73 TAB. 4. Tabell, utvisande kostnaden för Indelde roterade soldatens beklädnad efter af KrigsKollegium gjorda utbetalningar för år 1861. Munderingsper sedlarnes Namn. Anskafiningspria. Andel, sorn utgår för år. Årskostnad för nummer. 1. Underhållne af Beklädnads-direktionerna. Underhållen af KrigsCollegium. För de till regementenas löningsfonder indragna eller för andra ändamål vacanta numren skola beklädnadsmaterialier finnas i regementsförråden att tillgå för händelsen af numrens rekrytering; men härtill, liksom till anskaffning och underhåll af truppens lägermössor samt några andra persedlar, beslås ej särskilda medel, utan skall kostnaden bestridas med inbesparda tillgångar. Tabell, utvisande kostnaden för Indelde roterade soldatens remtygs-, utredningsoch trosspersedlar, efter den vid bestämmandet af slitningsersättning för dylika persedlar, i de fall, sådan ersättning ifrågakomrner, gällande beräkningsgrund. Persedlarnes Siitningsersättning Anskaffningskostnad A man för året. och 10 proc. underhåll. Remtyg och Utredning. Tabell, utvisande Rotehållarnes kostnader för underhållet af Soldat, enligt för hvarje Län uppgjord beräkning för år 1860. Medelbelopp af Autal Kostnad på rote Kostnad pa rote kostDaden på Regemente eller Corps. Län.
Jag uppmanar någon, att uppgifva hvad anstalter här blifvit vidtagne, till förskaffande af ädlare nöjen för de lägre klasser, då man i s-tället vidtagit sådane, som afhålla dem, att t. ex. med dans eller musik roa sig. Och som, isynnerhet i vårt climat, starkare och uppvärmande drycker ibland äro nödige, så borde man föranstalta om tillgång för de mindre förmögna på andre mera sunda, än bränvin, isynnerhet på godt öl, som nu mera utom hufvudstaden knapt kan fås, sedan konsten att brygga det, efter bränvinssupandets öfverhandtagande, nästan gått förlorad, så att då t. ex. bonden på en resa i elakt väder behöfver en värmande dryck, kan han sällan få annat än antingen bränvin eller ett illa bryggdt öl, merendels osundare, än sjelfva bränvinet. Jag tror det äfven vara för hardt, att då någon första gången beträdes med fyller ibrolt , han skall lida något straff för ett 3i4 Den i3 Octo ber e. m. brott, som han möjligen af okunnighet kan hafva begått, t. ex. om han på morgonen, innan han ätit något, förtärt ett par supar, som annars ej skolat åstadkomma något rus. Jag anser äfven den mer brottslig, som dagligen lager sig ett halft rus, änden som någon gång i sällskap råkar, att supa sig full. Jag är derföre af den tankan, att fylleribrott i allmänhet nog straffas genom den skam och det förakt, som den ådrager sig, hvilken ofta dertill gör sig skyldig, samt derigenom, att han får ansvara för den allmänna förargelse och för de brott han kan tinder sitt mer och mindre sanslösa tillstånd råka att begå. Visligen har lagstiftaren ej medgifvit skonsamhet mot den, som i rusigt tillstånd begär något brott. I följd af alla dessa skäl anhåller jag om återremiss af Betänkandet. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Den sista talaren har genom sitt yttrande ådagalagt, att han icke läst Betänkandet. Jag vågar betvifla, att Utskottet kan fästa sig vid hvad talaren sagt om uppfostran och diet.
Emb. Ber. den 14 Jan. 1840. i nådigt öfvervägande, huruvida derefter blifvande ecclesiastika lönebesparingar kunde till det af Preste-Slåndet uppgifna föremål användas. 23:o angående den år 1833 utfärdade nya Interims-löningsstalen för Elementar-Läroverken i Riket. Se N:o 42 Rikets Ständers underdåniga skrifvelser. 24: o angående stadgandet i Kongl. Cirkulärbrefvet den 18 Maj i8a5 om serskild afgångsexamens undergående af Gymnasister, som anmäla sig aLt afgå lill Universitetet. Anmäld den a4 Januari i835, och remitterad till vederbörande Ernbets-Auktoriteter, på hvilkas yttranden frågan ännu beror. 25:o angående utfärdande af allmän Författning rörande Orgelnislval. Se N:o 33 af RiketsStänders underdåniga skrifvelser. 2G:o angående förklaring öfver förfaltningarne rörande Krigsmanshusafgiftens beräkning för de under preslerliga privilegierna hörande Embetsoch Tjenstemän. Anmäld den 7 Mars i835, och öfverlemnades denna fråga till KrigsExpeditionen underdåniga föredragning. 27:o angående medlen att afhjelpa omförmäld brist på extra-ordinarie prestman uti Lunds Stift, samt om prestbildningen i allmänhet. Öfver denna fråga hafva samteliga Evonsistorierne samt Theologiska Fakulteterna vid Rikets Universiteter och H. K. H. Kron-Prinsen, Universitetens Kansler, med underdåniga utlåtanden inkommit, hvarefter den samma, under den 6 September 1837, blifvit återremitterad till; Theologiska Fakulteterna och H. K. H. Akademie-Kansleren, på hvilka Embetsmyndigheters granskning och yttranden frågan ännu heror. 28:o angående ändring af förfaltningarne rörande löne-konventioner om pastoralier utgörande.
Men det var alltid den ömma modrens hand, som förde riset, och jag tackar henne af allt mitt hjerta för agan, ty det var ju genom den, som hon skulle få se sin dröm gå i fullbordan. Redan då jag fyllt mitt fjerde år, satte min moder en abcbok i min hand och lockade mig genom tuppens flitiga värpande att snart lära mig bokstäfverna, så att min käre fader före sin död hade glädjen att höra sin späde son läsa alfabetet både framoch baklänges. När han låg på sitt yttersta, kallade han mig till sig gång på gång för att läsa mitt barnsliga abc och till slut lät han tuppen värpa sin gamla klocka till mig. Då han nu märkte, att liemannen nalkades, lade han sin hand välsignande på mitt hufvud och hviskade profetiskt med döende röst: »Du, Johannes – du – du skall bli ett ljus för menniskomen. Läs dina böner för mig!» Ja, då läste jag de böner, som mina fromma föräldrar hade lärt mig – jag hade nemligen kunnat både Fader vår och välsignelsen, alltsedan jag var två och ett halft år gammal. Och under det jag läste, föll hans hand ifrån mitt hufvud, och han utandades sin sista suck. Frid och välsignelse öfver honom, som var mitt lifs upphof!» Min moder sörjde och gret bitterligen öfver min faders, menskligt att döma, alltför tidiga frånfälle. Jag förstod då naturligtvis icke dödens stora genomgripande betydelse, men jag gret med, när jag såg min ömma moder gråta. Så lade de honom emellertid i den svarta kistan, spikade på locket och förde honom till kyrkogården. Äfven jag fick följa med, fastän jag var liten, och se, när de sänkte ned kistan i grafven. Men min moder tröstade sig dock så småningom. Min fader hade nemligen varit en trägen och trogen arbetare i alla sina dagar, och min moder hade äfven varit flitig i sina göromål. Och som de båda redligen hjälpts åt att spara allt, hvad sparas kunde, så fans det också något i huset efter min faders frånfälle. Vi hade trenne kor och sex får i ladugården, fullt bo inom hus och dessutom några tusen daler, som det på den tiden hette, utlånta i bygden.
Propos.-n icke ansett att det skulle ligga någon exclusiv vigt på den jemförelse man anställt mellan Landsbrr och Guvernören på Barthelemy annat än hvad pensions-beloppet beträffar som K. M. den 21 Mars 1854 för denne sednare föreslagit skola utgå med 3,000 Bko eller i likhet med hvad Landsh:ne erhållit 20 år förut; och jag hemställer då huruvida det kan vara billigt att på grund af en enskild motionärs tolkning af nämnde K. Propos. hemta anledn. till förhöjd pension för ifrågav:de person. Månne väl sådana förhållanden inträffat sorn göra att man måste anse denna tjensteman befinna sig i en annan ställning än han varit förut med afs:de på pensionsfrågan? Jag tror det icke; jag förnekar visserligen icke, att denna plats måste medföra många besvärligheter och obehag äfven i klimatiskt hänseende såsom en talare nyss anfört; men dels tror jag att den nuv:de Guvernören är så acclimatiserad att han deraf icke lider så mycket som om någon af oss skulle utskickas till Barthelemy, dels är det i alla fall otvifvelaktigt att 3,000 Bko utgöra en ganska vacker pension —• en sådan som endast Rikets Högsta Embetsman åtnjuta. Dessutom kan jag icke, sedt ur det allmännas synpunkt, finna att Guvernörsplatsen på Barthelemy är af samma vigt som en Landsh:ge-beställning här i Riket; hvadan, om någon skillnad i pensions-beloppet upkornmer, jag icke kan anse det vara något skäl att draga den slutsats af den K. Propos. att en förändring bör vidtagas. Skulle det, såsom Ur Printzensköld yltrat, vara en glömska eller ett förbiseende af Regeringen som förorsakat att den icke framlagt ett förslag i samma syftning som motionärens, är det ganska klart att Regeringen är i tillfälle att kunna rätta detta genom att af be sparingarne på HufvudTitlarne gifva åt Guvernören ett arfvodesbelopp eller ersättning som motsvarar skillnaden mellan hvad han nu erhållit och det som Hr Printzensköld förmodade att Regeringen ville gifva; samt att till nästa Riksdag afgifva Propos. i ämnet.
Norin samt riksdagsfullmäktige Matts P.rsson finn Stockholms Ian, Carl Ersson filin Westmanlands län, David Anderssm linn Hallands län, Christen Andersson linn Malmöhus Ian oell Adolf svartling linu Östergöthlands län, hvilka åberopade inkomst-aldeluingeus afgifne förslag, så lydande: Hen vid sednaste riksdag väckta fråga om nedsättning i utskyldcr af sknttlagde qvarnar, då di-ss», genom anläggande af nya sådune, i någon måtto förnärsnas beror således för närvarande på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning; oell ehuruväl, enligt hvad ofvan är antyd!, vid anläggning af qvarnar oell sågar bör tillses, att förut skattlagdtdylika iuiättiiingar icke lula förminskning i den vid deras skattläggning påräknade inkomst, så läier dock vara obestridligt, cj mindre ali nya verks anläggningar alltid i viss ninn medförer menlig verkan för de fornt befintlige, än ock att då qvamoell sågegare* rätt, att emot tull betjena allmänheten, icke är inskränkt lili dem, sorn vid skattläggningen ansetts komma att af en viss qvarn eller såg sig begagna, sådane nya verk of a kunna fråutaga de äldre äfvenledes någon del af deras viri skattläggningen beräknade inkomst. Derigenom kan, då skatten för lie äldre verken det oaktadt är oföäudrad, desammas bestånd alltså i större eller mindro mån äfventyra*; och om äfven i dylika fall förfat (tångarne medgåfvc förmedling, så förekommer deremot både alt tidsutdrägt och kostnader äro dermed förenade samt att endast för tillfallet full rättvisa i beskattningen kan genom förmedling åstadkommas. Mindre billigt synes det äfven, att eftergift eller nedsättning i lantan icke figer rum, då skattlagdt qvarneller sågverk nedlägges och raseras, äfvensom då tillfälliga olyckshändelser vålla, att under något år sådant veik rj kati begagnas, utan egare deraf ofta får vidkannas betydliga uppoffringar.
På grund af desse yttranden och sedan Kongl, Majit, först den t6:de Martii 1821 i Nåder befallt, det de förändringar i detaille-räkenskaperne, som funnos nödige för de med Riks-hufvudboken å. syftade ändamål, borde af dertill utsedda Committerade utarbetas och föreslås, har Kongl. Majit, under den 12 December samma år, med gillande af de dertill upprättade formulairer och förslag till reglerande af Landt-Räkenskaperne , i Nåder förordnat om tillämpning och verkställig, het häraf, på sätt Kongl. Kammar-Gollegii pch KonglStats-Contoirets derom den 20 i samma månad utfärdade Circulaire-Bref innehåller, och 486 Stats-TJtskottets Betänkande n. hvarvid, i anledning af hvad 1890 års Revisorer hade föreslagit, att Kammai-Collc gium och Kammar-Ratten, såsom nyssberdrdt är, sig utlåtit, äfven blifvit iagttaget, att alla in natura ingående intrader upptagas i penningar, med förvandling efter markegång, äldre balaricer uteslutas från Räkenskaperne och dessa upprättas ef. ter gifna föreskrifter och formulairer, så att likstämmighet deruti vinnes i afseende på Rikshufvud-boken > författande. Riksens Ständers år 1829 samlade Revisorer förklarade deruppå, i dems den 14 sistlidi.e
Dt dr. å. f Julli 183/f. 17 ämitterade Memorial, angående understöd af allmänna medel till fullbordande af Ystads hamnbyggnad; Bifölls. N:o 178, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förlängning i ytterligaré tio år af de för en Pant-låneinrättning i hufvudstaden beviljade förmoner; Bifölls; och N:o j 79, i anledning af åtskillige f. d. Tjenstemäns vid f. d. General-Assistance-Contoret underdåniga ansökning, om Kongl. Majlis Nådiga förord till erhållande af något lämpligt årligt understöd; Afslogs. S. D. Nu föredrogos ånyo* Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets sedan den 3o sistlidne Junii på bordet hvilande Utlåtanden, nemligen: N:o 76, i anledning af väckt fråga, om rättighet till enkel tjensteårsberäkning för Prestman, som till Lärare vid Lancaster-Skola antages; Bifölls. N:o 77, i anledning af väckta motioner, om ändring af 2 §. x Art. och 16 §. 2 Art. uti Kongl, Förordningen den x6 Maji 1827, angående Lotsoch Båkinrättningen i Riket; Bifölls. N:o 78, i anledning af väckt motion, angående afskaffande af den i 3 Art. 9 §. af Kongl. Reglementet för Skeppsmätning den 9 Maji i8aa föreskrifna controlmätning af fartyg; Bifölls. N:o 79, i anledning af väckte motioner, om nedsättning af de avgifter, som Svenske och ftorrske Consulerne ega att af Svenska fartyg uppbära; Bifölls. N:o 80, i anledning af väckt fråga om upphörande af Högloflige Ridderskapels och Adelns rättighet att å Frälseegor anlägga krogar; ' Det uti detta Betänkande gjorda tillägg uti Utlåtandet n:o i t bifölls.
December t betalning, Utskottet föreskrifver att, om möjligt, Concours bör undvikas; en åtgärd som vid alla uppgöringar undvikes, så länge en sannolik beräkning finnes till Liqvidation, medelst behållandet af gamla ordningen, äfven om detta sker med någon förlust, emedan Concours i alla tider bestyrkts vata den mäst kännbara af alla sätt att utreda. Denna på erfarenhet grundade s3tts, torde göra tillfyllest att besvara den af Herr Professor Agardt uppställda Theori, rörande Verkets Concours-mässiga behandling, hvilken visserligen ej uthärdar det för all Theori oiäfagtiga profvet af Practiken. Men då uti Utskottets Betänkande influtit, att endast full afbetalning, ej omsättningar få med Verkets Obligationer förrättas, och jag, långt för detta varit i erfarenhet, att emot 50 insättningar knappt en full afbetalning inträffar; så är min tanka, att till bägge dessa Operationer böra för Verkets upprätthållande, Discont-Obligationer och Assignatiorser få användas. Meningen uti Utskottets Memorial, om de mått och steg Herrar Banco-Fullmägtige äga att taga till Banquens säkerhet, synes mig äfven kunna ge anledning till misstag, som kunde vålla Concours och deraf följande Curatel för ett Verk, der ännu åtminstone är all .sannolikhet till full betalning. Jag hemställer alltså, om icke omnämnde Banquens säkerhets-mått kunde pröfvas, böra bestå uti en närmare tillsyn vid Administration och Utredningen genom Banquens förordnade Om« Den 3 o December* 643 stället och på sätt flerfaldigt blifvit Anhållande jag i stöd af dessa mina Anmärkningar, att Högloft Riksens Ständers Ban* co-Utskotts Memorial af den 23 December, måtte varda återremitterat. Herr Lagerhjelm, Pehr, anförde skriftligen:
Jag tror ingen vå - Den 9 Ju lii e. rm *9* da derigenom uppkomma; hvarje torparekäring känner skillnad emellan Banco och Riksgäld; och jag önskar derföre, att silfverenheten må blifva lika med hvad i R:dr B:co i sedlar nu är. Ingen lärer missräkna sig derpå, ty denna räkning förslår hvar och en likaväl, som hvar och en vet, att 3 R:dr B:co ar R:dr Riksgäld. Skrot och korn anser jag kunna lemnäs till Kongl. Maj:t, sorn häst är i tillfälle, att åt kunnige personer uppdraga denna del. Enskilt önskar jag endast nämna, att en fjerdedels nedsättning ej är rigtig. Jag anhåller om återremiss. Herr Lefren j Johan Pehr: Som det förslag till mynt-enhet Utskotten framställt, är föranledt af min Motion, utber jag mig att i korthet få redogöra för mine motiver. Då ett land skall öfvergå från oordning till ordning i myntväsendet, är första vilkoret, att ej rubba närvarande mätaren af alia transaclioner. Fråga uppstår nu, huruvida folkets transaclionerj uppgöras i Banco eller Riksgälds. Om man är öfvertygad, att transactionerna mest ske i Banco, då bör silfverenheten antagas så stor, att den svarar mot i R:dr B:co i Sedlar. Men äro vi öfvertygade, att de små och mesta transactioner, såsom arbetslöner, minuthandel, m. m. beräknas och bedömas i Riksgäld, så är det vådligt, at taga en högre enhet än den verkliga mätaren för närvä - iga Den 9 Jul i i e. m. rande tids förhållanden, nemligen värdet af 1 R:dr Riksgäld. Jag är för min del öfvertygad, att de fleste tänka och mäta i Riksgäld. Jag hade tillfälle, att i Utskotten efter discussionen enskildt pröfva roine motståndare; jag visade den ena en 8 sk. B:o och frågade, hvad det var för en sedel. Ha. svarade mig, det är ju en 12 sk. En annan presenterade jag en 12 sk. B:co, och fick till svar, att det var en 18 sk.