Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag frågar då, om de ledamöter af delta Stånd, hvilka bo i och närmast hufvudstaden och sannolikt komma alt utgöra öfverrevisionen inom Ståndet, skola ega den moraliska kraft, alt de tilltro sig kunna kullkasta, hvad de 3 Stånden och R. o. Adis egna ledamöter hafva inom Riksnämnden beslutat, eller, om de än hafva denna moraliska kraft, skulle väl delta uprifvande af beslut inom Riksnämnden vara lyckligt för landet? Jag kan icke finna eller inse någon rimlighet för bibehållandet af en sådan sjelfskrifvenhet för R. o. Ad., öfverlygad som jag är, alt densamma långt ifrån att åstadkomma, tvertom skall motverka det åsyftade ändamålet, I hvilken form denna fråga än framslälles, vare sig med det ena eller andra amendementet, blir den till sin princip oriktig. Uet vore således önskligt, att R. o. Ad. icke längre ville sysselsätta sig med denna fråga, som 3:ne gånger förut varit behandlad och måhända ånyo förekommer. Ehuruväl jag icke betvillar, att ju R. o. Ad. i alla dessa maktpåliggande frågor, fattar enahanda beslut, anser jag likväl icke rätt, alt R. o. Ad. skall gång efter annan pröfva förslag, hvilka till innehåll och syfte äro hvarandra så lika, att endast ordalagen åtskiljer dem. Min önskan vore derföre, att denna fråga, sedan den nu blifvit behandlad, finge från föredragn:slistan afföras. Gr. Mörner: En föreg:de talare har beklagat, att denna fråga kunnat åter lefva up, i hvilket beklagande den siste talaren sig förenat. Jag måste å min sida åter beklaga, att man icke ens vill tillåta dem, som hafva en motsatt åsigt, att, då det är fråga Den 31 Maj f. ro. 385 fråga om bibehållandet eller afsägandet af en rättighet, som skall lillgodokomma andra, derom öfverlägga under några minuter. Man mäter ut minuterne, man ser på klockan, och man vägrar dem rättigheten att framställa sina tankar. Långt går sannerligen i sådant fall den liberala ofördragsamheten.
V i vilja för öfrigt icke förklara omöjligt, att flere mogna och äro mest helsobringande, då man fall af barnkrämpor — om de inträffa i den ofvan förtär dem helt tidigt om morgonen på fastande nämda perioden af barnaåren — kunna betingas af mage. En dagligen, före all annan föda, hvarje tandsprickningen. Men äfven i denna händelse böra morgon förtärd apelsin är ett utmärkt medel de aldrig försummas, för det första emedan icke-fackTeater o c h musik. mot dålig matsmältning och kurerar vid längre mannen ej förmår afgöra, om i sjelfva verket denna orsak och icke snarare en helt annan ligger till grund kur alldeles fullkomligt. Kokta äpplen äro för opassligheten, för det andra emedan äfven de af Första Trebellikonserten gafs i tisdags å k. operan. för yngre barn så godt som oumbärliga och tandsprickningen betingade krämporna äro ganska Hvad Antoinette Trebelli och hennes del i kongöra det möjligt för mödrar och sköterskor allvarsamma; den svaga barnorganismen kan ej länge serten beträffar hafva vi härom yttrat oss å annat att reda sig utan några obehagliga pulver bjuda dem motstån i, men läkarhjelp i rätt tid verkställe i dagens nummer. V i nämna här endast, att de nummer, hon utförde, voro den bekanta Titasamt bidraga till deras öfsrervinnande. och mixturer. Saften af tomater är ypperlig nia-arian ur » Mignon », Zerlinas aria » Banna, banna Dock vilja vi nu vända vår blick från den ofvan vid lefveroch tarmsjukdomar, och saften af skildrade, sorgliga scenen till en mindre smärtsam din Zerlina » ur op. » Don Juan », ett par musikstycken af Gordigiani och Massé samt tillsammans med vattenmelon är vid feberoch njurlidanden familjebild, som funnit en gynsammare afslutning. hr Behrens Faure ' s » Crucifix », hvarjemte som sagdt V i se en kraftigt utvecklad, hittills alltid kry pojke helt enkelt oskattbar. Den kan njutas i utom programmet gafs skrattarian ur » Manon Lescaut ».
Men nu hade han hört talas om Schahens böjelse för det underbara; han hade kanhända till och med erhållit kunskap om hans kärlek för Firdusi; och derför antog han larfven af en eldsdyrkare, för hvars anhängare konungen redan från barndomen insupit en djup vördnad. Allt detta framställde jag för min furstliga vän: jag visade honom orimligheten att denne falske Sapetman kunde vara sonson af en man som lefvat för årtusenden tillbaka; huru det föröfrigt voro en tom förhoppning, att kunna utsträcka det menskliga lifvets gräns till Methusaels ålder, samt besvor honom att afsvärja en förvillelse, som kunde blifva vådlig äfven för hans eviga välfärd. Men allt var fåfängt: den förmente Propheten hade alltför djupt rotfäst sig i Schahens ynnest, och sjelfva denna villa var alltför ljuf, för att den bedragne derifrån kunde lossa sig. Jag har, svarade han, tåligt afhört allt hvad du föredragit; och allt hvad du sagt, har endast tjenat att starkare befästa mitt förtroende till Zerdushts sonson. Är du förnuftig, så försonar du dig med honom och skaffar dig sjelf en flaska kraft-balsam. Deruti må du mellertid göra huru du behagar; men jag förbjuder dig att hädanefter i min närvaro vidröra detta talämne, och gör mig föröfrigt förvissad att du ej för någon förråder hvad du hört och sett denna dag. Detta uppträde bidrog icke att återställa den fordna förtroligheten mellan konungen och mig. Väl fortfor han att bevisa mig alla nådens yttre tecken, men våra samtal voro kalla och den gamla öppenhjertigheten förlorad. Mellertid upphörde ej Schahen, att omgifva sig med en hvirfvel af omvexlande förströelser: halfva dagarna tillbragte han i palatsets otillgängliga rum, och aftnarna i yppiga måltider, hvarvid hetsiga drycker icke sparades. Sällan såg jag honom oftare än då jag nödgades deltaga i dessa bullersamma samqväm: och träffade jag honom någongång allena på förmiddagen i slottet, så var han förströdd, stundom mulen, merendels slapp och gäspande.
Vid slutlig pröfning af detta ämne, har Kongl. Majit funnit omsorgen för bibehållandet af en communication, hvars nytta en långlig erfarenhet ådagalagt, kräfva, att framställning ifrån Kongl. Majit till Rikets Ständer göres om medel till fullbordande af Hjelmare Canaloch Slussverk: och Kongl. Majit får alltså nu hos Rikets Ständer föreslå, att dertill bevilja de summor, som, efter granskning af beräkningarne öfver återstående Arbetskostnader, anses nödiga för byggnadens skyndsamma och ändamålsenliga utförande. Det hade visserligen varit att önska, att, genom en säkrare Calcul öfver kostnaden, Statens bidrag dertill kunnat efter behofvet bestämmas innan arbetet börjades; men Kongl. Majit förmodar, att Rikets Ständer skola erkänna så väl nödvändigheten, att ej lemna Canalkyggnaden ofullbordad i dess nuvarande skick, 70J Proposition om Hjelmare Canalo. Slussverk. som den allmänna nyttan af sjelfva anläggningen, hvilken, en gång med betydliga bidrag af Staten utförd, bör sedan genom enskildes försorg kunna framgent underhållas. I afseende på tillgångarne för denna och andra dylika utgifter åberopar Kongl. Majit hvad Kongl. Majit derom yttrat i Dess Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag för Götha Canal-byggnad. Alla till målet hörande Handlingar skola tillställas de Utskott, som, i följd af Riks-Ståndens remisser, komma att detsamma behandla. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut Supra. CARL JOHAN. C. J. Skogman'. Utdrag af Protocollet öfver Krigs-Årenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet pä Stockholms Slott den 20 Martii 1823. Närvarande: Hans Excellens, Justitiae Stats-Ministernj Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellens, Stats-Ministern för^Utrikes Arenderna, Herr Grefve von Engeström. Proposition om jemkning i Extra Roteringen. 703 Deras Excellenser, Stats-Råden: Herr Grefve Rosenblad och Herr Grefve Fleming.
Disconten påräknade fördel, så tror jag mig böra också föreslå, att, i händelse Bolaget skulle så fordra, Disconträttigheten varder för Statens räkning inlöst, så attBolaget då må, till ersättning derföre, erhålla l2oTusende Riksdaler Banco om året, si länge tiden af dess Octroy ännu fortfor. Den fråga angående inskränkning i Canalföretagets verkställighet, som här uppstått, tror jag borde lemnäs till afgörande åt de personer, hvilka å Bankens vägnar ingingo i Canaladministrationen , och hvilka, efter inhämtad kännedom om de locala och andra omständigheter, som dervid kunna äga rum, vore bäst i tillfälle att derom döma. Dessa af mig framställda anmärkningar torde få Remissen åtfölja. Grefve von Flaten: Då här redan är så mycket taladt mot och med, har jag kanhända orätt att upptaga tiden, och Den 22 Juli f. m. vill, sedan tterremiss allmänneligen synes påyrkas, blott inskränka mig till några anmärkningars besvarande , hvilka synas mig af den 'ägt, alt d.e ej böra förbigås; heldst jag skäligen bor anses hafva kännedom om saken. Herr ÖfversteLieulenanten Sillén anser denna Canal ej af någon militairisk nytta, deremot den föreslagna Canal-anläggningen genom Nora m. m. Jag skulle kanske tveka häröfver afgifva nå-» got decisift yttrande, om jag ej inför Hans Kongl, Höghet Kronprinsen, i förening med Pikets mest ansedda militairer, hört den förklaring; att Götha Canal i mili tairiskt afseende vore afen ojemförlig nytta för Riket. Härtill kommer, att jag icke allenast sett, utan äfven har i min ägo de afvägningar, som öfver' den proje* cterade Canal genom Nora Bergslag blifvit gjorda, och hvaraf tydligen inhämtas: att det är en fullkomlig omöjlighet, så väl i anseende till de Svåra bergsro g ar den må* ste passera, som synnerligast i afseende pä brist af ett för Canalen oumbärligt grund* ämne, vatten _ å landthöjden, hvilket allt blifver ett oöfvervinnerligt hinder.
Skulle inom Utsk. deras billiga anspråk på en jemväl till beloppet mindre otillräcklig lön, än de f. n. hafva, varda välvilligt upmärksammade af någon rättvis bedömare, så synes K. M:s Propos. jemväl i detta afseende tjena till en god ledning. Då nu öfverhiggningen förklarades vara fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att de särskilda delarne af förev:de punkt, enär olika propos:r derå blifvit yrkade, hvar för sig borde blifva föremål för beslut, samt att beträffande först mom. litt. a., hvarå blifvit yrkadt ;.f Hr Printzensköld återremiss och af öfrige talare bifall, Hr Gr. o. Landtm, finge hemställa, om II. o. Ad. behagade bifalla detta mom. Ropades Ja. Hr. Gr. o. Landtm, framställde vidare att i afseende på mom. litt. b blifvit yrkadt af Hr Gunther, med hvilken flere ledamöter instämt, återremiss samt af Frih. Tersmeden och Hr Bildt, att R. o. Ad. måtte bestämma aflöningen för ifrågav:de Registrator till 2,5 00 Rdr. Efter sedermera framställde propos:r först till bifall å mom:t litt. b, hvilken propos. besvarades med Nej, sedan till återremiss å detta mom. och derefter till bestämmande af aflöningen för ifrågavar:de Registrator tilt 2,500 Rdr, hvilka propos:r besvarades med blandade Ja och Nej, blef förnyad propos. till återremiss å detta mom. framställd och besvarad med starka Ja blandade med Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. D e 11 23 Mar» e. m.
Hu! hu I usch! Det gäller att förhala tiden och med denna lofvärda afsigt börjar ni efterse hvad verkan ert visade hjeltemod haft på de andra nådiga damerna, som bevittna denna lilla scen. De modigare eller mera beslutsamma, i sina urblekta fjorårs badkostymer, hafva, utan hänsyn till krusade hårluggar och dylikt, redan begifvit sig hufvudstupa eller utan vidare ceremonier i vattnet och simma eller plaska förnöjda omkring. Men hos dem, som kunna hänföras till eder vidt omfattande kategori, min nådiga, ser man ett visst medlidande blandadt med nyfikenhet framskymta. Och var säker, att de tvifvelsutan skola till punkt och pricka förfara på alldeles samma sätt som ni. — Nåja, nu står ni der fortfarande på näst sista trappsteget. Med en rörelse starkt på- minnande om en katt, som vill skydda sina söta små tassar för väta, sticker ni foten för sigtigt ned i vattnet, för att ögonblickligen med ett litet jemrande skrik draga den upp, och bedyrar nu att vattnet är horribelt kallt och att badgumman bedragit er alldeles gement, då hon förklarade temperaturen vara 18 ä 19 grader. Ja så besinnar ni er ånyo ett ögonblick och så stickes den andra foten också ned med precis samma verkan och påföljd. Nu vandrar ni uppför trappan igen och förklarar att ingenting i verlden skall förmå er att bada i dag, emedan vattnet verkligen är gräsligt kallt och att ni ej tåler det, och att ni finner det ruskigt o. s. v. Holland, sker: landsorten: å postanstalterna. Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i de större b o k - lådorna samt å tidningskontoren. bergås, Jtydbevy. Efter detta heroiska handlingssätt intages en solig och behaglig plats på bassängbryggan. Men äfven uti detta paradis smyger ormen sig in och detta l.jufva, » far niente » afbrytes snart af en högst obehaglig kylig förnimmelse, ty att den tunna baddrägten i längden ej skyddar tillräckligt mot luftens inverkan känna vi ju alla.
Jag sade icke så, utan att Utsk. ej upgifvit hvari motionerna bestodo, utan blott helt enkelt upräknat, att i de och de §§ hafva i öfrigt anmärkmr blifvit gjorda. Nu vill Frih. Åkerhjelm påstå, att Utsk. besvarat dessa anmärkmr, och på sätt och vis har verkligen Utsk. gjort det; men huru? Jag anhåller att få upläsa Utsk:s Betänk, i denna del: »Uti det föreg:de har Utsk., med afseende å vigten af den instrukt., hvarom nu är fråga, samt den större upmärksamhet, som vid densamma blifvit fästad, trott sig böra till fullständig granskning uptaga de hufvudsakligaste af de framställda anmärkmne. Att deremot, på sätt en motionär yrkat, ingå uti en genomförd granskning af instruktms samtliga stadganden, för att derpå grunda förslag till de förändringar, som tilläfventyrs kunde förmenas vara erforderliga, har Utsk. icke ansett lämpligt eller ens med Utsk:s öfriga göromål och åligganden förenligt. Hvad beträffar öfriga, här icke särskildt uptagna, uti reciten af motionerna omförmälda anmärkmr. dels om bristande fullständighet uti instruktms upräknande af K. M:s Bef:b:des åligganden, eller att instruktm skulle gifva anledn. för K. M:s Bef:h:de att, i vissa fall, utsträcka sin verksamhet utöfver hvad med gällande författmr öfverensstämmer, dels ock att redaktionen, i ett och annat hänseende, skulle vara mindre lämplig och tydlig, så bör man icke förbise svårigheten att, i fråga om instrukt. för en embetsmyndighet med den utsträckta verksamhet, som K. M:s Befh:de, med fullkomlig fullständighet uti instruktm antyda hvarje föremål för denna verksamhet, ) hvarom emedlertid de särskilda stadgandena lemna närmare uplysning, hvarföre ock en dylik instrukt. svårligen kan upställas annorlunda, än att den, i en mängd fall, blott innefattar allmänna bestämmelser.
Cobolt-malm och metall Coeffurer Con/ilurer Conserver, i hermetiskt slutna eller lufttäta kärl förvarade ätbara varor .. *Coraller, äkta oarbetade arbetade, oinfattade infattade med Guld eller Silfver, vägas med infattningen och förtullas såsom den; infattade med andra ämnen tullbehandlas såsom Bijouteri-arbeten. Coriander . Corinter Cubeber Dadlar Deglar, hänföras till ej specificerade arbetadt, hvaraf Redskap och Machinerier. Dekorationer, Platåer med tillbehör, äfvensom Ornamenter, tullbehandlas lika med det ämne, de hufvudsakli"en bestå. O Qvantitet för Tullberäkningeu. Införsels-tull. Riksmynt. Cinklar, Passare och Cirkelbestick; hänföras under Instrumenter, Mathematiska etc. Cochenille; se Färger och Färgningsämnen. Cognac; häuföres under Bränvin. Cokes; se Stenkol. Compasser; hänföras under Instrumenter, Navigationsetc. Copal; häuföres under Gummi, alla slag, ej specificerade. Cremortartari; hänföres under Vinsten. Curcuma, Gurkmeja; hänföres under Färger och Färgningsämnen, ej specificerade. Desman; se Muscus. Dividvi Förslag till Tull-taxa. 9 Qvantitet för Införsels-tull. Tullberäkningen. Riksmynt. Dividvi eller Libulvi (Garfskidor R:dr j öre. Fria. Dref Fritt. * Drefmat, eller gammalt och i stycken af högst 2 famnars längd sönderhugget tågvirke Fritt. Dricka: Porter ... i kanna 40 Öl och andra slag . 1 kanna |20 *Dun, alla slag ... Fritt. * Emalj, i massa ... Fri. Enbär Fria. Etuis, med eller utan tillbehör, af sammansatta eller, så- som arbetade, ej specificerade ämnen 1 skålp. _ 75 Fartyg och Båtar, utländska, med tillbehör . Fria Fenkol 1 skålp. — 7 Fernissa 1 skålp. — 10 Fikon 1 skålp. —. 7 Filar och Raspar ..
Den åttioårige Goethes stillnade puls och stelnade värdighet ha sålunda kommit människorna att glömma ynglingen Goethe, ja, äfven att förbise huru ung den gamle Goethe förblef under den kallnade ytan. Huru lifligt ser man ej här i Goethehaus bilden af hans mor sedan sonen börjat lämna hemmet för kortare eller längre tider: huru hon lefver i tankarna på sonen under hans bortovaro, huru hon längtar att åter se honom träda in i den stora förstugan för att göra hemmet strålande genom uppenbarelsen af alla ungdomens och alla geniets naturliga härligheter! För hvar gång han återkom, fann hon att dessa härligheter erhållit en ny utveckling. Men genom föräldrarnas förenade vishet, var det med en sällsynt harmonisk, af verkligheter mättad bildning, som den unge Goethe redan första gången –1765 – lämnade hemmet för högskolan i Leipzig. Volk und Knecht und Überwinder Sie gestehn zu jeder Zeit: Höchstes Glück der Erdenkinder Ist nur die Persönlichkeit. Jedes Leben sei zu führen Wenn man nicht sich selbst vermisst: Alles könne man verlieren Wenn man bliebe, was man ist. Goethe. I Leipzig möttes Goethe af samma lycka, som så ofta förr och senare i sitt lif, den att han just i rätta ögonblicket erhöll hvad han bäst behöfde – eller kanske lycka endast är ett annat uttryck för hans underbara förmåga att taga vara på allt, att bruka allt för sin utveckling? Nu studerade han Lessing och Winckelman; fick genom Oesers ledning och genom dennes samlingar, liksom genom Dresdenergalleriet, ögonen öppna för den stora konsten, i synnerhet antikens, i hvilken den cymbalspelande faunen var hans första invigning. Ungdomens älskling Gellert var mycket sträng mot Goethes poesi likaväl som mot hans prosa, och under de däraf väckta tviflen på sin diktarkallelse mottog Goethe första impulsen till de naturvetenskapliga studier, hvilka förblefvo ett af hans lifsintressen.
Anmärkningar kunna således icke göras, som hindra antagandet, följagteligen äger ej heller — återremiss, rum. Jag hemstäder derföre att Constiturions-Utskottets; Betänkande lägges till Händlingarae. Herr Schonström, Pehr: Jag tänker icke ta - Ben 2? April. 429 la i egen sale; men tror att det är Utskottets ovilkorliga skyldighet att upptaga min anmärkning; hvarföre jag anhåller om äterremiss. Jag tager mig den friheten erinra, att de öfrige Stånden remitterat sådana Anmärknings-inål, der Personen ej blifvit fäld. Friherre Anchartvård, Carl Hinric: Det tillhör mänskliga Organisationen att se, och följagteligen att tänka olika. Jag har yttrat huru jag förstått Grundlagarne: jag har trott innehållet af 107 §:n vara det, att första Momentet deraf bestämmer Constitutions-Utskot» tets rättighet, och inskränker dess åtgärd till blott en hemställan eller hänvisning till Riksens Ständer, att vara uppmärksamma huruvida Rikets väl i den eller den frågan kunde kräfva en anmälan hos Kongl. Maj:t. Jag anser Utskottets åtgärd bestämd i sista delen af Momentet. — I den nya rad , som börjar det 3ndra Momentet med de orden: Frågor uti detta ämne etc., kan jag ej finna annat än ett nytt fall, sona Lagstiftaren velat utmärka. Här ar gränslinien uppdragen; der pä, ena sidan Constitutions-Utskottet, med anledning af de>.s egen gransknings-rätt, hämtar orsak att till Riksens Ständer anmäla det en eiler flere af Konungens Rådgifvare uti deras Rådslag icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta d Och å den andra sidan utväg lemnäs den enskilte Representanten att väcka frågor i samma ämne.’ — Man har yttrat, att Öfveriaggningar i detta ämne innom Ståndet ej få äga rum 5 — så länge 107 sadan den nu lyder finnes i Rege. y Den 27 April. lings-Formeri, är det likväl ingen tvifvel underkastadt huiu härmed förhållas bör.
Presterna ha lemnat sina platser framför templen och äro nu sysselsatta med att träffa de förberedelser, som föregå offrandet af de talrika får, hvilkas inelfvor skola uppbrännas å altaret och hvilkas kött skall utdelas till det väntande folket. Vid ena ändan af gården dukas ett långt bord med platser för incafamiljen. Der framsättas kötträtter i olika tillredning, potatis, fisk, majs, bröd. Framför Incas plats har lagts ett af soljungfrurna särskildt tillagadt bröd af ofantliga dimensioner, af hvilket Inca skall utdela ett stycke till hvar och en af sin familj jemte en bägare vin. Öfverstepresten har tillsammans med de honom närmast i rang stående presterna begifvit sig in i ett af templen, nämligen solgudens brudtempel, hvilket nu innesluter den unga qvinna, som denna dag skall invigas till honom. Framför templet stå tvenne härolder med blickarne fästade på soltemplet, väntande det ögonblick, då Inca skall lemna det. Så höres en skarp signal: Inca träder ut. Musiken stämmer upp, och de närvarande börja en sång. Inca går långsamt hän mot brudtemplet, hvilket öfverstepresten jemte kolleger lemnat med en ung, hvitklädd qvinna emellan sig. Öfverstepresten öfverlemnar henne nu till Inca, som med tårfyllda ögon omfamnar qvinnan och leder henne bort mot altaret. Hennes långa hvita slöja drages undan, och Yelvas drag blifva synliga. Tvenne prester träda fram. Den ene har en vinkanna, den andre en bägare i handen. De leda Yelva uppför altaret, in mellan blommor och frukter. På ett mjukt läger i altarets midt knälar hon ned. Derefter fylla presterna bägaren med en blandning af vin och en dekokt på örter, som ega en stark narkotisk verkan. Yelva har rest sig; hennes mörka ansigte är orörligt, endast ögonen ha en egendomlig fuktig glans. Hon vänder hufvudet långsamt åt sidan och omfattar med en enda lång blick nejden omkring sig. Derpå lutar hon hufvudet tillbaka och blickar uppåt. Hennes läppar röra sig såsom till bön.
Maj blifvit hos Ofverståthåthållare-embetet för Polisärenden fäld till ansvar - 57 svalför oloflig bränvinsutskänkning, sedermera flerfaldiga gånger, dels skriftligen dels muntligen, hos Ofverståthållare-embetet begärt dess protokoll och utslag i målet, och allenast erhållit två särskilda bevis, att nämnda protokoller då ännu icke vore expedierade, hvilka bevis hon förmälde sig hafva till Kongl. Svea Hofrätt ingifvit för att såmedelst styrka hinder för fullföljande af anförda reservationshesvär emot Ofverståthållare-embetets utslag; men att emedlertid målet blifvit i Kongl. Hofrätten afgjordt. Sedan jag, i anledning häraf, infordrat Ofverståthållare-embetets för Polisärenden utlåtande, hade dåvarande Herr Polismästaren, i afgifven förklaring, tillkännagifvit, att han å Ofverståthållare-embetets vägnar handlagt i fråga varande mål, och att utslag deruti meddelats den 4 i ofvannämnda Maj månad, samt för öfrigt förmält, att hustru Larsson först den 19 i samma månad begärt utbekomma protokollerna och utslaget, hvilka aflemnades till justering den 22 Maj, återstäldes justerade den 2 Juni, och sedan den 6 Juni varit att tillgå; att dröjsmålet med justeringen berott dels på en mängd andra göromål, dels på nödvändigheten att, innan expeditionen kunde justerad återlemnas, inhemta tillförlitliga uppgifter om åtskilliga vid målets behandling utredda, men i protokollet ofullständigt upptagna omständigheter, vid hvilkas införande i protokollet man ej bort ensamt förtrösta på minnet; samt att, enligt Herr Polismästarens förmenande, genom det öfverklagade dröjsmålet någon skada ej tillskyndats hustru Larsson, enär den fullständiga bevisning, som i jmålet blifvit emot henne förebragt, ej skulle lemna ringaste tvifvel, att Ofverståthållare-embetets utslag blifvit af Öfverdomstolarne faststäldt, i händelse detsamma der kommit under pröfning. Af handlingarne i detta mål, hvilka från Kongl.