Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 23 Maji c, mi remissen äf den förra afgjord; men att, i afseende på den enskilta motionen frågan ar, om Ridderskapet och Adeln förlorat rättigheten att få ämnet handlagdt af sitt eget Utskott, eller med andra ord om saken, som redan en gång vid denna Riksdag är afslagen, nu åter kan bringas å bane, derom blott RiddarhusUtskottet lär kunna yttra sig. Jag tror att man afgör för mycket i förväg om motionen blefve remitterad till något annat än RiddarhusUtskottet, hvilket på sätt jag förut sökt ådagalägga, är det enda som bör få befattning med denna fråga. Herr Lefrén.'. Då jag gjorde motionen, uH tryckte jag klart ändamålet med densamma. Jag begärde, att den måtte varda remitterad till vederbörligt Utskott. Under discussionen har dertill blifvit föreslagne Lag-, Oeconomie-, Constitutionsoch Riddarhus-Utskotten. För min del har jag naturligtvis icke något emot, att motionen remitteras till samma Utskott, sorn Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse, emedan enhet i behandlingen derigenom vinnes. Jag förmodar, att saken deraf ej förändras, att remissen icke sker till ett af mig bestämdt föreslaget Utskott, hvil. ket i alla fall torde kunna förstås under det af mig nyttjade uttryck: vederbörligt Utskott.^ Friherre Cederström: Med verklig förundran finner jag, att man med flit ej vill göra skillnad emellan motion om offentlighet vid ett särskildt Riks-Stånds och vid samtelige Riksens Ständers öfverlåggningar. Friherre Anckarsvärd befarar, att Ridderskapet och Adeln, genom re - Den 2.3 Maji e, m. miss sf Herr Lefréns och min motion, till något .Riksens Stånders gemensamma Utskott, skulle frånkänna sig rättigheten att enskildt för sig örn detta ämne förordna, men hvad har nu frågan om publicitet hos Ridderskapet och Adeln att göra med publiciteten hos alia RiksStånden tillsammans?
S. D. Efter å nyo skedd föredragning af Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 157, med hemställan or» Tractamenten för Extra Ordinarie Cancellister, m. m., biföll Ständet, att Tractamenten för 2:ne Extra Ordinarie Cancellister vid nämnde Utskott, å 1 Rdr 34 sk. Banco per dag till hvardera, må, beräknadt ifrån den t sistlidne Maji till innevarande September månads slut, af Riksdagskostnadsmedlen utgå; hvaremot Ståndet afslog Expeditions-Utskottets i samma Memorial gjorda anhållan, att ett serskildt anslag af 300 Rdr Banco ml, uppå reqvisition af Utskottets Ordförande, till dess disposition, för ytterligare renskrifningskostnad inom Utskottet, från Riksgälds-Contoiret utanordnas. S. D. Vid förnyad föredragning blföllos följande Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 90, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ändring uti 35 Cap. I §. Rättegångs-Balken, och, i sammanhang dermed, äfven i 12 Cap. 2 §. 2 mora. samma Balk, sådant det lyder uti Kongl. Förklaringen den lo September 1823; N:o 91, i anledning af Herr Wollrath Thams motion om Bergs-Tings-Rätternes bibehållande i deras nu varande skick, m. m; och N;o 93, i anledning af Kongl. Maj;ts Nås 60 Fröt, Utdrag den 21 Sept. 1829. diga Proposition, angående ordningen och sättet för öfverklagande af Under-Rätts beslut i tvister örn husesyn och fardag å Kronohemman.
Plaggen är riktigt bastanta och bra än. » » Ånej, prata inte så där nu, » svarade hennes man, fullkomligt bragt ur fattningen, » jag tänkte bara, att om du kunde plocka ihop litet af hvarje, kläder och linne och matvaror, och låta Kristin följa med dig till de där små barnens hem, så — » » Så kunde de arbeta af det sedan, om du går i borgen, » ifyllde frun oefterrättligt. » Ånej, var inte retsam nu gumman. Ser du, det här var ett alldeles särskildt fall. Hustrun har nyss fått den sjunde och kunde knappast stå på benen, och för mannen att försörja hela den där bunten är väl kinkigt, förstås. Och dessutom var han utan arbete nu, och litet slarfvig är han förstås, och — • barnen hade ett fat med någon grötröra i, som de åto med svagdricka, till och — modem höll på att tvätta deras små linnen, och de sutto där halfnakna, ungarne. Och då kom jag att tänka på våra egna små och — » Här stockade sig rösten för den förståndige mannen, och han slutade sitt tal med en eftertrycklig snytning. » Och så kan du gärna erkänna, att du låtit hjärtat springa bort med. förståndet, » ifyllde hans hustru, småleende genom. tårarna, och smög sig intill honom. » Och så skall alltid kvinnorna ha sista ordet, det var gifven sak, det, » småmuttrade han. » Men mina ord frångår jag i alla fall inte, att man bör gifva med urskiljning och förstånd och inte planlöst kasta ut sina almosor. » » Ja, det tycker ju jag med, då äro vi ju af samma tanke, » svarade hustrun leende, «och då duga vi nog i fattigvården till slut, om du tänker rätt på saken. » » Ja, det tål att tänka på, det, » svarade revisorn och kysste sin hustru. adresseras eller Iduns Stockholm, ej till någon person inom redaktionen. Förbiskymtande skuggor ur förra seklets kvinnovärld. För Idun af Birger Sehöldström. En eclipserad actrice.
Stande lemna deh bifall kill Skånsta Wargeringens upplö sande, icke ma tillämpas, eller leda kil! prejudica tvid tilläfwentyrs uppkommande frager, om upphaf Corpser, som icke grunda stg pa Provinsielle, utai pa allmänt förbindande stadganden, hwilka Riksén Högloft. Ständer uti g o puncten ak Z4 §. j Riks dags-Besmtet af den 2:dra Maji :8io förbehåll!! sig böra till sin fulla kraft och werkan bestå; Öci warder detta till Riksens Högloft. Ständers ompröfwande wördsammeligen öfwcrlemnadt. Orebr» den ry de Junii 1812. Högloft. Ridd. och Adelns Ledwägnar, stod. chl. 6^ lien borss. Vä Walloft. Borgcrrc-Standets Led. wägnar, l,. 8c brv aa. Pä Högw. Prest-Skändelj Ledamöters hägnar, Litsberg. Va Hcd;rw. Bonde-Stänj dets Led. ivagnar, Olok Lru b n. Utdrag af protocollct. hillet pä örsiirs Slott inför Hans Longi. Maj k uti Stats-Rädet den ry »8 ra. Närwarande: Grefwe Gyllenborg, hans Exccllence Staks-Ministern för Utrikes arénderne Herr Friherre von Engeström, hans Exccllence Sracs-Radet Herr Friherre Rosenblad. )tats-Radet Herr Friherre Flemming. )tatsr9didet Herr Friherre 'Adlercreutz. tats-Radet Herr Friherre Adlerbeth. ZtatS-Secreteraren Friherre Carpelan. ^tats-Secrcteraren Friherre Carpelan uppläste underdånighet en af honom pa KonglMaitts wande af Contracler, rörande andre.
Då nu ånyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-V t skottens förslag, N:o igo, till sammanjemnkning af RiksStåndens skiljagtiga beslut > rörande allmänna stadganden och anslag till folk-undervisningens befremjande, stadnade Preste-Ståndet i följande beslut : i:o Utskottens förslag i i §. 2 och 3 morn., 5 §. 1 mom. 8 §. samt 14 §• 2 mom. återremitterades', 2:0 Ståndet vidblef beslutet vid 2 §., 5 §. 4 morn., 6 §., 12 §. 2 morn. och i5 §■ 2 morn., samt godkände voterings-propositionerna ; 3:o i afseende på 3 §. 5 morn., vidblef Ståndet sitt beslut, och antog således icke det af arne Stånd dervid beslutade tillägg; 4:o i öfrigt dels gillade Ståndet, dels lät det bero vid hvad Utskotten föreslagit. Från Vällofliga Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottels Utlåtande, N:o 4g6, i anledning af Krigs-Commissarien E. G. Lallerstedts ansökning om förlängd t arrende å Starby Kungsladugård. S. D. Ånyo föredrogos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o io5, i anledning af väckta motioner, dels om upphörande af postförings-skyldigbeten, dels otn lindring i detta besvär, m. m., samt bemähle Utskotts Utlåtande, N;o 18g, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet N:o j o5. Härvid förekommo: i;o Yttrandet, pag. 6 af Betänkandet, Nro io5, i fråga om poslföringens öfverflyttande på gästgifverien. Bifölls.
Det fans en tid, då äfven jag bemödade mig om att tala logiskt, då jag höll mig mycket strängt vid den allvarsamma, oromantiska prosan, men då sade man om, tnig: » den der Sparre talar icke illa, men han talar tråkigt. J ’ aimerai voir un loup dans sa bergerie. » Derför, m.h.,säger jag numera fritt ut hvad min känsla manar mig att yttra, och om det skall blifva något lif i diskussionen, om vj icke skola sitta här och vara tråkiga, så måste diskussionen föras med värme. Har jag orätt, skall jag tiga, men fala lugnt och kallt i frågor, som ligga mig om hjertat, det kan jag ej. » Bland de många absurditeter, som kunna hämtas upp till dagsljuset ur de gamla ståndens fossila aflagringar, för att förvaras jämte en massa likartade skatter i de fosterländska minnenas museum, är den regel, att högsta riddar-busnumret tillsatte utskottsordförande. Genom sin börd medlem af riddarhuset och i följd af sitt yrke ansedd lämplig till lagutskottsmedlem, blef han, tack vare de höga nummer han representerade, vid flera ståndsriksdagar samma utskotts ordförande. Äfven efter det nya systemet kvarstod han med ett undantag (1873) ända t. o. m. 1877 i den be Ur Ikigeits Krönika, VI. 2fattningen; af hvad anledning upplyser Aftonbladsdtatet (se ofvan sid. 625). Orsaken hvarför han för 1873 prickades och icke kom med i utskottet var, enligt hvad sist citerade blad öppet angaf, mindre partihänsyn, än den tämligen allmänt utbredda meningen, att han begagnat sin ställning såsom utskotts-ordförande till att undanskjuta åtskilliga vigtiga frågor, mot hvilka han hyste motvilja. Under ståndsperioden var det icke så sällan en viss praxis hos herrar utskottsordfö-rander att i löndom afdagataga i ett eller annat hänseende genanta motionsfoster, och den vanan satt kvar ännu under början af, det nya riksdagsskicket. Jöns Rundbäck, som här en viss benägenhet att spela frondör, stälde till litet väsen i anledning deraf vid 1871 års riksdag.
Carls syster, då hon med man sin kom och tog fasta på arfvet, men aldrig brydde sig om kung Carls bussar. Dottern af så höga anor måste naturligtvis ha företrädet, och utan tvifvel skulle hon blifva den anförande vid kronobränneriets försvar, der hon hade för afsigt att under sin protektion låta unga Korpen och Kraften göra sin första lärospån. Det var om denna person Pelle Kraft talat, då han föreslog Korpen att besöka ”stadstjenarns moster”. Madam Märta hade egt en syster, som fordom delat hennes ära, men nu var Märta Stare med sin enfaldige och oförarglige systerson ensam om att uppbära värdigheten. Hennes man, båtsman Stare, hade ock i lifstiden egt några anspråk på höga minnen, men Märta var så högmodig att hon icke ville erkänna att han egde anspråk på något annat än att vara hennes man, en lycka, den han intill sin död skattade så högt att han uppriktigt önskade det någon efter honom också måtte bli delaktig af densamma. Men Märta hade gift sig endast för att slippa heta jungfru och var icke sinnad att i sin höga ålder söka nytt beskydd. Så stodo förhållandena inom staden ... Konfusion utomoch konfusion inomhus – en pinande olidlig spänning. Ena dagen nedgräfdes saker, som andra dagen ovilkorligt behöfdes och den tredje åter nedgräfdes. Vänner lånade allehanda af hvarandra för att under en hastig vändning icke sjelfva komma i sticket, och det berättades att vid ett par bösskott, som af en särskilt händelse blifvit aflossade, en fru i förskräckelsen råkade förstöra sin splitter nya svarta sidenklädning, den hon i yran och brådskan lindat omkring den stora silfverspilkumen, som just skulle stå full af grädde, med hvilken klädningen i största hast fick göra sällskap ned i silfverkofferten, som hon hade dold under källargolfvet.
Rörande Banco-Discont-Styrelsens sammansättning, och.det Reglementariska för samma Discont-Verks förvaltning; öfver 4 §• uti Riksens Ständers R.evisorers Berättelse af år 1822, jemte en och annan fråga, rörande Götha Canal-Verks angelägenheter; rörande förslag att alla utelöpande Banco-Sedlar må inom viss praescriptions-tid i utbyte mot nya indragas; med föreskrifter för Banco-Fullmägtige, angående utlåning på Fast Egendom; med förslag till Reglementariska stadganden i afseende på Odlings-lån; och om förändring uti nu gällande beläningssätt och beläningsvärde å Guld och Silfver i Banken. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets: Angående nya Evangelii-Bokens antagande. Den si December e. m. Eocpeäitio?is-Utskottets : Med förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, dels i fråga om 27 Gap. q §. Rättegångs-Balken, rörande Lagvadda Sakers lottning emellan HofRätts Ledamöter; och dels i fråga om lånérätt i Riksens Ständers Bank för Allmänna Brandförsäkrings-Verket. 3:o Bifall till nedannämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: Constitutions - Utskottets : Med föreslagen ändring i 26 §, af JustitisOmbudsmans-Instructionen; angående BorgareStåndets beslut om uteslutande af 'jide Voterings-propositionen rörande Tull-Bevillningen; och angående sättet för slutliga behandlingen af frågan om inlösen af f. d. Filial-Disconternes utelöpande Skuldförbindelser. Stats - Utskottets: Om pension för förre Justitias-Ombudsmannen Herr Friherre Mannerheim; angående öfverlemnande åt Riksgälds-Contoiret af Uppbörd och Redovisning för aila Allmänna medel, eller ock upphörande af delta Verk; om förrättad granskning af Kongl. Nuiner-Lotteriets
Drottning lemnade skatteallmogen en allmän försäkran , att försäljning eller donerande af skattehemman till frälseman ingalunda skulle förnärma skatte - 4a Den io September f. m. mannens lagliga rätt till dess hemman (hvilket ej eller kunnat ske, utan att förnärma Sveriges Lag, sotn ej tillät Kronan att sälja mer än hon ägde), så finnes specielt i Kronans upplåtelsebref till Grefve Lilje och Adrian Tripp af vissa Kyrkohemman, uttryckligt undantag gjordt för Kyrkans och Pastors-friheter; och en af Kongl. Commissarierne vid Landtdagen i Malmö 1662 afgifven Resolution, åberopad i g och i3 Artiklarne af sjelfva Recessen, innehåller: att de beneficierj som äro lagde till Kyrkors Skolor och deras Betjenters underhåll, men befunnos nara införda i ens eller annans donationseller köpebrefskulle förblifva vid deras fundation Sedan jag sålunda bevisat tillvarelsen af Halländska Kyrkornas äganderätt till ifrågavarande hemman, då Malmö Recess satte den under egiden af föreningsbandet emellan Sverige och dess nya provincer, skall jag likaledes visa, att den icke undergått någon *) Också, ehuru de till Adrian Tripp försålda Kyrkohemman, vid Jordboksförändringen 1725, blefvo införda i Frälse-columnen, såsom hans arfvingar tillhöriga, hafva Kyrkorna oajbrutit ofver deni utöfvat städselrätt. En i afseende härå nyligen af Trippiska Arfvingarnes Ombud anställd rättegång har å deras sida blifvit förlorad i Lagmans-och Hof-Rätterne (vid HäradsRätten vunno de), men vädjad under Högsta Domstolen, är den ej ännu der afgjord. Den 10 September f. m. 43 förändring under den följd af år, som sedermera förflutit. KyrkoLagen (af 1686) stadgar i dess 26 Cap. 5 och 6 §§., att
Jag medgifver, att ett våldförande af lagens rätta tillämpning är vida farligare än ett physiskt våld, emedan det förra träffar massan af nationen; men på hvilkendera sidan försöket står, att våldföra lagen, må efterverlden vid en mogen pröfning bedöma. Hr Cederschjöld har behagat förmoda, att Constit.Utskrs förslag till ändring i grundlagen kan af Stånden med ändringar antagas, och har sökt komma till en sådan slutföljd deraf, att Utsk. skall gifva ett utlåt, öfver Konungens propos. med tilleller afstyrkande, och att detta utlåt, är underkastadt anmärknrr uti Ståndens plena, hvaraf de, som förklaras för Ståndets gemensamma tanke, kunna återremitteras. Om Hr Cederschjöld kan läsa en paragraph till slut, utan att förvilla sig sjelf genom de särskilda momtns olika tillämpning i särskilda fall, så frågar jag honom: Hvad hafva Utsk:s utlåt:n öfver ett Konungens förslag till ändring af grundlag att göra med Ståndens rätt. att återförvisa Utskrs förslag med anmärknrr, hvilka förklaras vara gemensamma tankar? Paragraphen innehåller, att om Conslit.Ulsk. afstyrker, hvad K. M. föreslagit, äga Stånden rättighet att antingen genast proposm afslå, eller ock afgöra, alt de vilja öfver densamma vid påföljande riksdag besluta, i hvilket fall 3:ne Stånds mening är gällande, och derest 2 Stånd stadna mot 2, deras, som beslutet uppskjutit; men ingenstädes lärer Hr Cederschjöld eller någon annan Svensk man i vår grundlag finna något stadgande, som gifver rättighet att förändra ett Konungens förslag. Oförändradt mäste det blifva hvilande till antagande vid nästa riksdag eller, i fall Utsk. afstyrkt detsamma, i sin helhet förkastadt; ty annars skulle R. St. kunna påtvinga Konungen ändringar i grundlagen, såsom af Konungen väckta, ehuru till motsats förändrade. En sådan tydning af grundlagen må vara Hr Cederscbjölds egen. Det var icke bans tanke, då han skref den lilla boken, som kallas:
ro ligga bakom dig, du lyckliga maka, som med intresse skött husets inre angelägenheter, återstår ännu ett viktigt arbete, innan du i tacksam b ö n knäpper ihop dina händer på årets sista Kekommenderar sitt stora och välsorterade lager af moderna Höstoch Vinter-Dame-Kappor till här pä. platsen lägsta pris. OBS.! Särskildt framhälles; mitt stora sortiment af Silkesplyschkappor. afton — jag menar årsomslutningen af dina hushållsböcker med utdrag af särskilda rubriker, i akt och mening att vinna en åskådlig öfversikt öfver förbrukningen inom de olika hushållsgrenarne. Att detta sista arbete må i allo lemna ett tillfreddsställande resultat, är min bästa husmoderliga nyårsönskan. Stenia. Barnens julglädje. ^ i K ä e l t säkert finnes mer än en mamma, som jM^W offrar en stor del af sin tid och sina " •• tankar på att såväl före som under julen bereda de små sysselsättning och glädje. Redan några veckor före helgen kunna de ju förfärdiga julklappar och julgransprydnader, och visst är att de3sa kära sysselsättningar bli för barnen en glädjekälla. Men helgen närmar sig; hemmet skall iklä- das festskrud, och därför råder den störta flit därinom. Särskildt de sista dagarne före julafton kännetecknas ju af stök och brådska. Bäst är det då att först iordningställa det rum, i hvilket barnens julbord skall stå. Men på många orter har man aldrig hört talas om » barnens julbord »; det torde därför vara lämpligt att gifva en liten skildring af, huru det skall anordnas, helst som det hör till de saker, som bereda såväl större som mindre barn sysselsättning och glädje. Ett stort och stadigt rektangulärt hord placeras antingen midt för ett hörn eller vid ena långväggen i ett större rum. Bakom bordet göres en fonddekoration af större och mindre granar, prydda blott med ljus samt möjligen glitter, kottar och flingor. Öfver bordet bredes en hvit duk, och därpå förvandlas hela det snöhvita fältet till ett enda stort vinterlandskap. Berg och backar anbringas lätt genom att stapla upp böcker eller dylikt under duken; särskildt bör man tillse, att midtpartiet höjer sig öfver det öfriga.
När han inträder i festsalen, är han fyld af en kall, äcklande matthet; han är på sin vakt gent emot sig sjelf, spänd i nerver och sinnen och själ, som om han stode i ett främmande ovänligt sällskap, der minsta ovarsamhet skulle kunna kompromittera honom och hvaribland den reglementerade hållningen för honom vore såsom en pajasdans på lina. Dessa herrar, som balansera mellan damerna med fraser som kyparen med sin bricka, och dessa damer i hud, siden och blomster, hvilkas ögon kasta långa sneda blickar liksom af fågellim mot herrarnes fraser och skänklar och som sitta uppradade i sin fågelskrud som hönor, hvilka tuppen nalkas, och ännu icke veta, om de skola bli sittande eller springa sin väg – de äro honom som ett främmande folk, mött på en främmande kust, dit han förts på sitt lifs seglats, och talande ett obekant tungomål med sina gester. Han viker af inåt smårummen och finner öfver allt grupper af unga damer, som han icke känner, och af unga män, hvilka han måste känna, eftersom de nicka åt honom, och som han nu också erinrar sig vara hans mångåriga skolkamrater, men som dock denna kväll förefalla honom lika obekanta som de unga damer i hud, blomster och siden, för hvilka de framsätta sina läckerheter med samma rutin, med hvilken kyparen framsätter sina. Han säger sig, att här har han icke hemma, och går tillbaka in i stora festsalen. Der har man just börjat på med de officiella talen. En svart, spinkig docent med ett fadt komediantansigte af oklanderlig guttaperka och med en gäll röst, hvilken skär och gnisslar i hans nerver, som om han hade stenar mellan sina tänder, förhärligar i sin uppsvenska svada och i det gamla uppsvenska äreminnets stil Nordens under året hädangångne stormän. Publiken lyssnar, med samma hållning som om söndagen på Guds ord i kyrkan. Han säger sig ännu en gång, att här hör han icke hemma, och slinker åter in i smårummen, som nu äro alldeles tomma. Han kastar sig ned i en soffa, från hvilken han genom dörren kan öfverskåda en triangel af salen med dess herrar i svarta frackar och hvita skjortbröst samt dess damer i hud, siden och blommor.
M. ingå med en und. anhållan ”att de försålda kasserade effecter och persedlar af hvad slag och beskaffenhet som helst, till Statens kassor hädanefter ingående medel måtte ställas till R. St:s disposition”. En und. anhållan hos K. M. kan, efter mitt förmenande, icke utgöra föremål för om - Den 5 Augusti. 159 röstning i förstärkt StatsUtsk., ty der röstar man endast om huruvida medel skola beviljas eller icke beviljas, men icke hurule des medel som en gång blifvit af R. St. anslagna, men icke använda för Statens ändamål, sedermera skola disponeras. Sådant bör icke kunna utgöra föremål för omröstning i förstärkt StatsUtsk. utan hemställer jag vördsamt att R. o. Ad. malte afslå denna voter:s-propos. Hr Printzensköld, Carl: Då Regeringen, enl. grundlagens uttryckliga föreskrift, äger dispositionsrätt öfver de anslag R. St. bevilja för anskaffande af erforderliga persedlar och effecter 1 kronans förråder, sä följer häraf påtagligen, att Regeringen måste äga enahanda dispositionsrätt öfver de medel, som inflyta för persedlar, hvilka, såsom af en eller annan orsak blifva odugliga och derföre kasserade, måste från dessa förråder försäljas, och det så mycket heldre, som det åligger Regeringen, att med dessa medel, sä vidt de lemna tillgång, förse förråderne med andra persedlar i de kasserades ställe. Att till K. M. göra den framställning som StatsUtsk. föreslagit, är alltså ingenting annat än ett temmeligen ohöljdt försök, att inskränka Konungamaglens rätt, att använda medel, som en gång blifvit ställda under dess disposition. R. St. hafva icke en sådan magt, och att taga sig den, skulle innefatta en öfverträdelse af grundlagarne. Jag anser derföre, lika med Hr von Hartmansdorff, att den föreslagna voter:s-propos:n bör såsom olaglig af R. o. Ad. ogillas.