Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En läkare och en barnmorska allönas af staden, hvarförutan läkaren vid norra Hallands lasarett och kurhus är i staden boende. Fattigskatten uttaxeras, af en derför tillsatt komité, af stadens invånare, i pro portion af tleras förmögenhet och inkomster. 30 Sistlidne årets inkomster till staden utgjordes af följande: Banko. — De borgerskapet enskildt åliggande utgifter bestridas genom dels årliga, dels tillfälliga sammanskott; men i underhållandet af boställen åt Pastor, Komminister och Klockare samt skolhusen, äfvensom i aflöningen åt Komminister, Läkaren och Barnmorskan med flere dylika utgifter, som icke ensamt åligga borgerskapet, deltaga stadens samtlige invånare. De intrader, såsom hamnoch bropenningar, hvilka inflyta till hamnen, disponeras af hamn-direktionen så länge och intill dess den betydliga skuld, hvari densamma genom hamnbyggnaden blifvit försatt, är vorden betald. Badinrättningen i Warberg, som är ställd på aktier, fortfar att vara årligen mycket besökt, men skulle blifva det än mer, om aktieägarne kunde förmås inrätta ba den mera efter nutidens fordringar, hvaraf de sjelfva skulle skörda den största vinsten. För närvarande kan antagas att minst 50.000 R:dr R:gs lemnäs i Warberg ärligen af badgästerne. Hyrorne under badterminerne äro lönande för stadens husägare, och afsättningen af landtmannaprodukter vinstgifvande för närboende allmoge. Stadens sparbank åtnjuter allmänt förtroende i orten. Falkenberg. Invånarnes antal har sedan sista berättelsen ökats med 83 personer. Fyra eldsvådor hafva under sednaste fem år hemsökt staden, hvarvid sammanräknade nedbrunnit sex gårdar, men under denna tid hafva blifvit nybyggde tolf hus, deribland tre af sten, ett af sten och korsvirke samt 8 af träd. Ehuru Falkenberg icke är stapelstad, drifves likväl handel ej blott inrikes, utan äfven utrikes, nemligen dels å Danmark, på sätt författningarne i allmänhet medgifva, dels ock på Norrige, enligt särskildt för denna stad af Kongl. Maj:t den 28 Mars 1835 utfärdadt nådigt
4) Sauce Dijon: 8 skedar smält smör sättas på elden i kastrull med 2 teskedar fransk senap och litet peppar och salt; då det kokar, aflyftes kastrullen och tillsättes en bit kallt smör, hvarpå såsen serveras, så snart detta * Matsedlar för finare bord komma hädanefter att meddelas endast i hvartannat n:r, då behofvet af dessa ej kan vara så stort som af de enklare. smält. Äfven engelsk eller vanlig gul senap kan användas, men fransk senap är finare. O. H. V å r a barn. Sysselsättning. Gula ärtor läggas öfver natten i vatten. Vattnet silas af. Ärtorna torkas. Barnen få dem nu tillsammans med en del tändstickor med afskrapad tändsats och kunna däraf förfärdiga hvarjehanda småsaker genom att sticka in stickorna i de mjuka ärtorna, såsom stolar, bord m. m., som sedan beläggas med papper, tyg eller dylikt. bedjas Bostaden. Att snabbt göra upp eld. Man kan ge den husmor rätt, som sade, att hon bedömde sina tjänarinnor efter det sätt, på hvilket de drogo försorg om torrt och finspäntadt bränsle att göra upp eld med. Det är en så lätt sak att alltid hålla torrt bränsle och sparar mycken tid att hafva det till hands, i stället för att man först-skall spänta, kanske till och med hemta från källare eller vind, när där skall göras eld. Den säkraste och billigaste metod att göra upp eld på är att ha väl finspäntade, torra stickor, som brinna, så snart man sätter en tändsticka till. Hvad det gäller är att få elden att brinna bra på en enda punkt, ty därifrån utbreder den sig då helt snabbt till det öfriga bränslet. Man bör därför helst bryta de fint huggna eller späntade fyrstickorna i längder på 8 — 10 cm. (3 — 4 tum); ofvanpå dessa stickor läggas några tjockare. Iakttages detta kunna papper, braständare och andra hjälpmedel undvaras. A n - vändandet af fotogen bör hvarje husmor bestämdt förbjuda; det är endast odugliga, slarfviga tjänstflickor, som gripa till detta farliga hjälpmedel, som redan medfört så många sorgliga följder.
Hufvudidéen af motionärens framställning blefve således att alla allmänna uppfostringsanstalter måtte förses med tillfälliga, i orterne befintliga militärlärare, från och med folkskolan till och med universitetet, samt att Carlbergs och Mariebergs läroverk så förenades och ordnades att de ynglingar, hvilka från Gymnasiernas högsta klass eller från Universiteterne önskade fullfölja förut inhemtade militära elementära 8 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 90. kunskaper, för att uteslutande egna sig åt krigsyrket, måtte få tillfälle att utbilda och fullkomna sig derstädes; Herr Rosenqvist, att, huru skiljaktiga åsigterna i öfrigt kunde vara, en fråga funnes, i hvilken alla svenskar sammanstämde och denna gällde upprätthållandet af Sveriges sjelfständighet, frihet och ära. Härför fordrades allmän beväpning, men för åstadkommande af denna behöfdes förberedande åtgärder, hvarföre motionären ansåge sig böra föreslå att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Majit täcktes anbefalla erforderliga åtgärders vidtagande för införande af passande krigsöfningar inom Rikets alla offentliga skoloch undervisnings-anstalter för gossar och ynglingar. Bland sådane öfningar borde räknas: gymnastik, marscher och vändningar, fäktning med värja, sabel, bajonett och lans, målskjutning och simning. Intilldess behöfliga gymnastikapparater hunne anskaffas, kunde undervisning meddelas i s. k. fristående gymnastik. För målskjutning syntes båge med pil först böra begagnas i småbarns-skolorne, derefter lufteller skruf-gevär och, då ynglingarne hunnit lära sig taga sigte och korn, äfven skjutning med kulor och krut användas. Till dess vederbörande lärare hunnit inhemta nödig kännedom i alla dessa nyttiga öfningar, kunde lämpligt befäl från arméen blifva kommenderadt att leda undervisningen. Ingen elev, som bevistade offentlig skola eller undervisnings-anstalt borde fritagas från dessa krigsöfningar, såvida icke edeligt intyg af kompetent läkare dertill gåfve giltig anledning.
Jag kan inte tänka mig, att han bor där, och att han är gift med henne, och att detta var den märkvärdiga fru Säfve — Hur hade du tänkt dig henne? — Det vet jag inte — något i min genre, efter du tycker så bra om henne och älskar mig. För det gör du allt, Wilhelm. Hon klippte med ögonen och skrattade, så att de båda raderna friska tänder kommo till syne. Han slukade henne med ögonen och tryckte hennes arm, som hvilade i hans, tätt intill sig. — Nej, hon är inte alls i din genre. — Ja, den håller jag heller inte på för resten, alla genrar äro bra utom — du vet hvilken — Nå, Wanda De gingo endast på de allra nödvändigaste visiter, hvilka Kurt innerligt önskade ej skulle vara så många. Han försummade för mycket på kontoret, och han längtade dit. — Du har väl varit uppe hos Kurts. Det var nästan det första, Säfve yttrade, när han två dagar senare kom hem från Stockholm och han och hans hustru, som mött honom nere vid stationen, rullade fram på Avenyen. — Nej. — Är det inte ovänligt, Eleonore? — Nej, det är det inte, Konrad. Fru Kurt har särskildt bedt mig inte komma, förr än hon hunnit göra våningen litet beboelig. Säfve teg. Var hans hustru vid det humöret, var det bäst att låta ämnet falla. Det var emellertid bra förargligt att kompanjonens hustru inte tycktes ha gjort något godt intryck. Han själf hade ögonblickligen blifvit intagen af henne. Det låg en obeskriflig charme öfver henne, något friskt, originellt och på samma gång mjukt och kvinligt, något tjusande kvinligt. Han hade tänkt öfver henne mycket dessa dagar. Emellertid beslöt han att behålla sina tankar för sig själf. Men denna gång ville hans hustru inte låta ämnet falla. — Det är just ingen skönhet, sade hon plötsligen. — Hvem? — Fru Kurt. — Nej. Men hon är mer än det. — Jaså. Och man förstår sig alls inte på henne. Det är en sådan besynnerlig blandning. — Märkte du det? Det är just charmen, den där blandningen af barnslig uppsluppenhet, som aldrig slår öfver och verkar ofint, och det obeskrifligt förnäma hos henne.
7 Bifölls. §. 9 sista puncten, bifölls. §. 61 Bifölls §. X02 Förkastades. §. 107, morn. 1 Bifölls. §. 107 mom. Bihang till R. S. Fröt. <):åe Sami. 11 lös Trot. 29 puncten 7 förkastades. $. 38 första Alternativet bifölls. §. Rörande föreskriften om en VoteringsSedels afläggande. Regerings-Formen. §• Angående åtskillige Riksdags Ordningens §§s fördelning i numererade Moment bilölls. Frågan om en förbättrad National-Representation för de trenne ofrälse Stånden. §. 14 Mom. 6 och 7 förkastades. Hvad de öfrige Förslagen till förbättrad National-Representation angår, beslöt Borgare-Ståndet att låta med pröfningen deraf anstå intill dess Högv. Preste-Ståndet och He* derv. Bonde-Ståndet sig deröfver utlåtit. Prot. Utär. ä. i7 April i8aS* i®5 S. D. Vid förnyad föredragning biföllos. iso Stats Uts1<ottets Utlåtande N:o 109, i anledning af Casseurernes uti Credit-Sedels Verkets Små Sedels Cassör gjorda ansökning om förökning uti missräknings-penningar. 2:0 Allmänna Besvärs och Ekonomi Utskottets Betänkande N;o 21, i anledning af väckt fråga, om en frimarknad i Svanesund. 5:0 Samma Utskotts N:o 22, i frågan om utvidgad rättighet till begagnande af Strandväg. Från Hederv. BondeStändet. S. D. Föredrogos de från Riksdagen 1817 och ig 18 hvilande Förslag till ändring i Rikets Grundlagar, meddelade uti en tryckt Uppgift *), den Constitutions-Utskottet insändt, hvilken den 3 dennes blifvit uppläst och på bordet lagd; och staönade Bonde Ståndet i följande Bi* ut: Den föreslagne Nya Redactionenj Regerings-formen §. 4, Andra Alternativet, bifölls §. 7 Afslogs.
Det betänk, från BancoUtsk., som nu föredrages, utgör, såsom Hrr:ne ser, elt supplement till det beslut, på grund af elt föreg, betänk, frän samma Utsk., som Ståndet redan har fattat, nemi. all i Hamburg bilda en fond af 500,000 r:dr silfver eller Hamb. h co. Den del af förslaget sorn nu förekommer, är den andra delen, eller sättet att tillgodogöra denna fond. Den förklarar ändamålel, hvarföre denna fond skulle nedsättas i Hamburg, nemi. dels för all kunna, när sä behölYes, af denna fond direct indraga silfver lill Banken, dels oek för ali, när man genom cursens stegring har alt befara ali silfver skall utföras, i stället kunna åt dem som det önska, sälja vexlar på Hamburg, hvarigenom de slippa kostnaden af transporten utaf silfver till fasta landet. Detta är Utsk:s mening härmed. Den första punkten innefattar hufvudsaken. De som följa äro intet annat än reglemenlariska stadganden, sådana som mäste gifvas med den Bancostvreise, som vi nu och alltid mäste hafva, ehvad förändring man än må göra i denna styrelses sammansättning, ty den kan aldrig komma alt bestå af annan personal än embetsman för R. St:s Bank, och icke, såsom uti den Franska och Engelska m. fl., af Bankens ägare. Hr Skogmans förslag uti ifrägavar. fall, som här är intaget, innefattar, såsom hela bans financeförslag i BancoUtsk., blott principen i det hela; och har det aldrig varit hans mening annat, än alt reglementariska stadganden, dock så fä och inskränkta som möjligt, skulle dertill läggas. Nu äro desse gifna och torde böra pröfvas. Aro B. o. Ad. icke med dem belåtne, så kunna de modifieras och förändras; mea mig synes förslaget vara af den enkla beskaffenhet, att det gerna här skulle kunna punktvis discuteras och afgöras, sedan den första punkten, sorn innehåller principen, undergalt en allmän granskning. Särskildt har jag yttrat mig i betänk., att jag tror, att den föreslagna åtgärden skall blifva dyrare för Banken, än ett direct siIfverinköp.
99 röna pluralitetens inom Ståndet tanka, än alt votera derom, och på det sältet få en gemensam tanka, ehuru jag visserligen medgifver svårigheten att komma till en sådan gemensam tanka, om hvilken alla de voterande äro fullkomligen ense. Det har slutligen af åtskillige talare blifvit yttradt, att en förändring skulle vara nyttig, för att i någon mån förändra den nuvar. gången af behandlingen utaf K. M:s nåd. propos:r i grundlagsfrågor. Jag anser icke lämpligt för mig att för närvarande vidare ingå i den frågan. Jag får likväl förklara, att lika litet som jag är fallen för att åt ena sidan alltför långt utsträcka Konungamakten, lika litet är jag på andra sidan fallen för att afklippa den rättighet, som i detta fall är Konungamakten förvarad. På grund af de anmärkmr, jag nu haft äran framställa, tager jag mig friheten föreslå såsom gemensam tanka följande: R. o. Ad., som i öfrigt godkänner Const.Utsk:s förslag till ändring af SI § Reg.F., förklarar såsom sin gemensamma tanka, att: 4 Morn. bör sålunda förändras, att den period, i slutet af detta morn., hvarigenom uttryckligen förklaras, att del lemnäs Utsk. obetaget att å de inom RiksSun gjorda anmärkningarne fästa det afseende, hvartill deras pröfning inom Disk. föranleder, bör helt och hållet utgå; — och rörande 5 Mom. Alt vid behandling af det förslag, som Const.Ulsk. äger att framlägga och hvilket, i händelse af antagande, blir till följande riksdag hvilande, tre Stånds beslut skall blifva såsom R.
Herr Greswen och LandtM-arskalken hcmMde om icke förslaget först helt och häller kunde »ipläsas Herr I^oröenstolpo, ^näers, erinrade att granskningen as dylika förslag altid förut §:wi» bltfwit nstäld. Herr Grefwen och Landt,Marskalken gjorde derefter proposition till bifall ä den rrsta tz. Ät - Den 8 December. 517 Ätfkillige hördes erindra, att som -etta förslag rm till pröfning första gängen föredrogeö, wore del osäkert om det samma bleswe äterremitteradt eller gil, la dt. Herr 8rjernelä, 8Lmuel, trodde att det nu andra gängen wore före, emedan det redan för nägo» tid sedan bliswit upläst och lagdt pä bordet. GreswevonIl.anrinA!-ks,»en,ä!breciir, yttrade det han äswen ansäge detta mäl nu för andra gängen sörewara. Friherre klannerbsim L.srs, ^uxusr Detta Förslag till en Tryckfrihets Lag u tgöran de Constitutions. Utskottets egen Utarbetning, är nu för sörsta gängen underkastadl Ridderskapet och Adelns pröfning och lärer således i sall. anmärkningar derwid göres, komma att till Constitutionö-Utskottet äterremikteras. Jag önskade likwäl att innan anmärkningar göras hela förslaget först blefwe upläst. I en Tryckfrihets-lag mäste osta wara sä mycket sammanhang emellan K § att om man deraf pä förhand antager somliga och förändrar andra, skulle lätt en smädelig incongruits dem emellan kunna deraf blifwa en följd. Herr Grefwen och 8andt-Ma rskalken förklarade derpä akt han ansäge läsningen till stut böra förrättas, hwarefcer det stöde hwar och en fritt alt anföra stna anmärkningar.
44:o af den 2 Mars 1858, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om upphörande af landsflykt såsom påföljd för brott (253). 1859 den 10 Juni i Statsrådet anmäld och lagd till handlingarna. 45:0 af den 5 Mars 1858, angående skärpta straffbestämmelser för olofligt spel (255). Förslaget blef af Kongl. Maj:t den 11 Januari 1859 i Statsrådet antaget och nådig Förordning i ämnet under samma dag utfärdad. 46-.o af den 9 Mars 1858, angående åtskilliga ändringar i nu gällande legostadga samt motsvarande föreskrifter i Allmänna lagen (258). 1858 den 1 Oktober i Statsrådet anmäld och nådig kungörelse i ämnet under samma dag utfärdad. 47:o af den 9 Mars 1858, angående ny lag rörande enskilda Banker (260.) 1858 den 16 November i Statsrådet anmäld tillika med Borgareståndets underdåniga skrifvelse, med anhållan om nådig proposition till Rikets Ständer om räntans frigifvande; och öfverlemnades dessa underdåniga skrifvelser till den af Kongl. Majit i nåder förordnade FinansKomité. 48:o af den 6 Mars 1858, ang. en Författning rörande allmänt Kyrkomöte (257). 1859 den 6 September behagade Kongl.
S5onbe:©tänbet af Jacob Peter Andersson od) Anders Pehrsson frän öftergÖtl)lanb3 £än, att ifrägamaranbc oblingar utan allt twifwcl reban fFtille leninat SÄajoren von Steijern full erfättning för bwab ban berä päfoftaf, enär jorbmonen i benna ort more lätt brttfab od) omanligt fruftbäranbe, od) att befi: utom ifrägaftällbe Sägenbeterö afffilfanbe frän fielfma Attngé: gärben fFulle för benfauinta bafma ett menligt inflytanbe, fSfom berigenom blifmanbe i fafnab af erforberligt böborb, brvilfet ater ffulfe föranleba till bet för Arona 11 päräfnabe 23ctänfanben, 9?:o 258. Ll JTungSgårbSsSfrrenbeté ncbfåftanbe. Sch hafina en flor bet af Jpebenv» 23onbc»@tSnbet3 S?eban»fer häri iaflämf. Jgnvab nu fdrfl angar fjeffroa httfmubfafen eder frS« gan, antingen biépofttion af Sägcnheteme 28allaflätten och Jperrfjöängen [Ml emot nu maranbc ränta fortfa» ranbe St Majoren von Steijern upplStaS pS toif? tib efter SlrrenbetS utgång Sr i833, eder f^onom bcmiljaS prolon» galion bS af be midfor, hmarunber SMajoren för närman ranbe innehar hela ÄungSgSrben tidifa nteb nämnbe £ä
Skrifvelse af den i 9 April innevarande år förordnat, att sorn bemalde Krigs-Råd mot slutet af innevarande år skall komma i åtnjutande af den, uti nya Staten för Kongl. Krigs-Hof-Rätten, Krigs-Fiscalsbeslällningen derstädes tillagde lön, samma gratification derefter kommer att upphöra. 6:0 Af det å Åttonde Hufvud-Titeln uppförde anslag till accordsersättningar har under loppet af åren 1831 och i832 den vid i83o års slut varande återstod 8,o34 Ridr 82 sk. 9 rist. af lånet till accordsersättningar åt f. d. Armeens Flottas Oföcerare blifvit till fullo li<jvider ad. 7:0 Krigs-Fondens utestående fordringar i Norrige, upptagne i i83o års Riks-Hufvud-Bok till i2,o56 Ridr 3 sk. 9 rist., utgjorde vid 183k års slut 11,825 Ridr 24 sk. 9 rist, hvarå, under loppet of åren 1832 oell och 1833, blifvit inbetaide 3,120 Ridr 23 sk. 7 rist.; hvilket Utskottet, med anledning af 66 §. i Utskottets Betänkande N:o 22, bort lill Rikets Ständers kännedom meddela. 8:0 Af Rikets Ständers år iS32 församlade Revisorer är uti deras afgifne Berättelse öfver granskningen af Stats-Verkets Räkenskaper oell Förvaltning för år i83o, pag. 36, anmäldt, att, ehuru en af Landshöfdingen af Wingård gjord underdånig anhållan, dels 0111 eftergift för en del, dels afbetalningsrätt på vissa terminer för en annan del af de utaf f. d. Lands-Secreteraren Kleman förskingrade allmänna medel, för hvilka, uppgående till ett sarnmanlagdt belopp af 9.979 R:dr 23 sk. 7 rist., Landshöfdingen är vorden ådömd ersättningsskyldighet, blifvit af Kongl.
Med afseende å allt detta , samt enär härr till kommer, att blotta underhållandet af de pu« blikå husen i Stockholm fordrar en vida större summa årligen, än den nu anslagne, tror StatsContoiret, för dess underdåniga del, att äfven om det nu varande Stats anslaget fördubblades, skulle det, i anseende till högt uppstegrade Byggnads - Materialier, Arbetsoch Daglöner, knappt blifva svarande emot behofven. Till Eders Kongl Maj ts Eget Höga och Nådiga omprofvande har Stats Contoiiet bordt detta förhållande i underdånighet anmäla. Med de öfverskott å Stats-Verkets inkoms. ter samt besparing i utgifterna å alla åtta Hufvud - Den 14 Juli. vud-Titlarna och Allmänna Indragnings-Staten , sorn äro upptagne och beräknade i 1812 och 18 13 arens Riks Stater , har nionde Hufvud-titeln , enligt Rikets Ständers Beslut, blifvit formerad och af Eders Kongl Majit i Nåder fastställd. Den fmför år Igr2 utgjort 157,360 R:dr 24 sk. 3 rst. deraf 100,000 R;dr blifvit afsatte för Åkerbrukets, Handelns och Näringarnas befrämjande, samt 57 360 R:dr 24 sk. 3 rst, anslagne för extraordinarie Militaire-behof R:dr likaledes reserverades för Åkerbruket, Handeln och Näringarna, samt de återstående 497,474 R dr 33 sk. Io rst. anslogos för extraordinarie Militairebehof. Med dessa tillgångar har Eders Kongl. Majit varit i tillfälle att under desse tvänne åren icke allenast dels med lånebiträden och dels såsom gåfva kunna understödja och uppmuntra ej mindre större enskildta än allmänna foretag , sorn varit till allmän nytta, och ländande till Jordbrukets, Handelns och Näringarnas befrämjande och underhåll , utan ock bestrida sådana Militaire-behof och Krigs utgifter , hvartill någre i Stat anslagne medel icke varit att tillgå. Det
Om dagen för Riksens Ständers nästa Sammankomst. p. 2O50. -A 4 . Om siad. Expcditions-tttskottet; Om stadgandet att Wattenwerk, hwilka, genom uppdäm. ning, hindra odlingen af odlingsbara landsträckor, bor. de fä läsas af den lidande jordägaren, p. 2;6z. 8 s. 3- Instruktion för Riksens Ständers Rebisorer öfwer StatsBancooch Riksgälds-Werken. p. 414. Iustitiä-Vmbudoman, Riksens Ständers; Berat, telse rörande Desi Embctes förwaltning är r8n; med Bilagor, p. 44. — Dito till Riksens Ständer; med Bilagor, p. ?z. R. 2Longl. Nkajrts Nläd. propositioner; Se Propositioner. Rongk. Maj:ts NZdiga Skrifwelser till Riksens Ständer: Angäende Bewillningen. p. Om Revision öfwer förwaltningcn af alla Rikets medel under de sednast framflutne ären p. 988. — Dito till Sta ts.U ksts t te t; Se; Stato>Utjkotlet. L. Lag-Utskottet; Betänkanden, Memorial och Protocolls. Utdrag: I anledning af Riksens Stan ders sucki ciT-Ombudsm ans Berättelse; nied Bilagor, p. 250, 420, 465, 1091, noa. Om präscriptions-tid till andrings sökande uti Stor. och Enskifte», p. 467, rörö. Om han - Lag-Ut,kottet; Om hänwisning till Befwars anförande öfwer Conststoriernes Utslag, p. 696. Om Pantffillingars äterberalande efter den wid förpantniiigs-tiden gällande Cours. p. 69g. Om skärpning i straffet för tjnfwar; med Bilaga, p. 700. Dm Qwarnars anläggande och ratter tillämpning af 20. Cap. 4 §.
»Jaså, här ha vi den lärde mannen, som har skaffat sig ett sådant konstigt namn. Hur är det, en ska’ läsa’t? »Som Kronskog,» svarade jag vänligt, emedan jag ej ville stöta mig med honom. »Ja, då får en allt hålla tungan rätt i munnen,» sade Hans Persson. »Tänk, hvad du har blifvit lärder, du Johannes,» tillade han försmädligt. Jag teg försigtigtvis. Men min ömma moder, som var af ett hetsigare temperament, kunde ej bemästra sin förargelse öfver Hans Perssons ogrannlaga uppförande, utan afsnäste honom med: »Han måtte väl var likaså lärder som du.» Men det borde hon ej hafva sagt, ty Hans Persson var äfven hetsig, isynnerhet då det gällde hans inbillade lärdom, som han sjelf så högt uppskattade. »Jaså, du!» skrek han nästan argt. »Du tror, att din högfärdiga pågablära är likaså lärder som jag. Det ska’ jag, min lif, snart visa dig, hur det är med det.» Han skrek allt högre och högre, så att folket i stugan skockade sig i kammaren och i dörröppningen, för att taga reda på orsaken till hans högljuddhet. »Hör du!» sade han till mig, oaktadt vi visst aldrig druckit någon brorsskål – vi hade till och med ej sett hvarandra på många år och aldrig haft något gemensamt, sedan den tiden jag gick i hans skola. »Hör du!» skrek han. »Vi ska’ nu bara hålla oss till lärdomen. Kan du säga mig, hur många lärdomsgrenar vi ha då?» frågade han och såg utmanande på mig. Jag bevärdigade honom ej med ett ord till svar. Och ej heller hade jag så noga tänkt igenom eller läst om den saken. Bondfolket gapade af nyfikenhet öfver hvad, som komma skulle, och hade sina ögon fästade på mig. »Ja, se der!» sade Hans Persson, då jag fortfor att tiga. »Nu står du der som ett lefvande frågetecken, så lärder du än vill vara. Men jag vet det, jag. För först så ha vi teologi och se’n ha vi filosofi och se’n så ha vi medusin. Det är en kyrka för kroppen.