Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Wid detta förslag skulle, enligt min tanka, fö» ga wara all anmärka, om icke Utskottet deruti sy» nes hasma Ukgält fran en princip, som förntsättek en, iConstitulions-Ukskotteks hand, lagd bestutande ratt, hwilken jag wagar anse mindre lämpelig och stridande mot de principer enligt hwilka öfwerläggs ningssätket i allmänhet inom Riks-Ständen är vr» ganiseradk. I Z punkten sörestaö, att Ulskoktet skulle ä» ga rättighet: att bestämma hwilka anmärknin» gar tvid en grundlagsfråga, kunna leda tilt någon annan ej förberedd förändring och följakteligen böra anses som en ny frästa, hwilken bör hwitå till nästa Ständers sam» mankomst. Här - Den-s Junit. Häruti igenkännes wäl Utskottets altid yttrade och pä santra grunder byggd» omtanka, att Motarbeta hastiga och således oftast omogna beslut 0M ändringar i grundlagartie. Men manne Utskottets rättighet i dylika fal! kalr sträcka sig lili fat» rande af ett drsiuuivk består? Ehuru jag icke inser någon wada harwid kunna npstä wid en fräga af sadan egenskap som denna, sär jag dock hemställa, huruwida en sädan argärd wore enlig med de för andra ärenderS behandlu'g och afgörande fö» keskrifne former och sm en eorporakrvn, organiserad endast för att utreda och bereda wista till dest granskning öfwerlemnade frågor kan annorlunda, än fouk cn hemställan till sina principaler, afglswa resultatet af sina arbeten. Om emot förmodan, RiksStänden ej skulle kunna sörena sig Nli asgörandet af en sadan fräga som Venna / skulle ej Z Ständs pluralitet kunna bestämma en beslut, och om 2 Ständ stannade einor 2 , frägan anses wara i sitt förra skick uran afseende pä de gjorde anmärkningar?
Sedan, uppå derom gjord anhållan, Bruks-Societeten erhållit del af Bergs-kollegii ofvan omförmälda förslag till ordnande af Bergslags-statens tjenstebefattningar och aflöning, samt berörda förslag derefter utgjort föremål för öfverläggning vid Bruks-Societetens under innevarande år i hufvudstaden hållna allmänna sammankomst, hvarvid Societeten funnit väsendtliga anmärkningar deremot förekomma, så hade Fullmägtige i Jern-kontoret, jemlikt Bruks-Societetens beslut, medelst underdånig skrifvelse den 28 sistlidne Juni, som Bil. lS-.o 5 till Kongl. Maj-.ts Nåd. Prof. om Statsverket, 1853. nu af Departements-chefen jemväl anmäldes, till Kongl. Maj:t öfverlemnat berörde anmärkningar, i ändamål att desamme måtte vid frågans afgörande komma under nådigt öfvervägande. 16:o. Bergs-kollegii underdåniga skrifvelse af den 4 April innevarande år, deruti, sedan, till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, Grufve-rätterne i Fahlun och Sala till Kollegium inkommit med yttranden och förslag i fråga om förenkling af Bergs-styrelserne och tjenstemanna-staterne vid Stora Kopparberget och Sala silfververk, samt vederbörande Bergslags-korporationer derefter blifvit öfver dessa förslag hörde. Kollegium, med bifogande af samtliga till ärendet hörande handlingar, afgifvit underdånigt förslag till förändrad organisation af omförmälde Bergslags-styrelser och tjenstemanna-stater, äfvensom, i sammanhang dermed, lill nya adönings-stater. Departements-chefen anförde derefter i underdånighet: ”Sedan, i sammanhang med utfärdandet af 1845 års Kongl. Förordningar angående kolhandeln samt stångjernssmidet och den gröfre jernförädlingen, Kongl. Majit infordrat
Min hembygd har det lyckliga och egna, att till en stor del ännu alltid vara ett nytt land. Man skulle ej tro, att det var så länge sedan Olof Trätelja der först satte yxan till skogroten. Han går der än i dag. Landet hör till den Norrländska Naturen. Man ser dess grundritning af vatten och berg; långsträckta vattendrag och dalar, från hvilka smärre sidogrenar förlora sig in åt bergen; emellanåt skog; utefter hvar större åbrädd eller sjöbrädd bygd; in i skogarna många spillda vatten, torp, sätrar, aflägsna fisken, svedjefall, kolmilor, grönskande stigar, som utmärka böndernas vintervägar. I största delen af landet har först Jernet brutit bygd. Hamrar klappa i de större och mindre vattendragen. Der jag är född voro i en liten å, som från en skogssjö faller i Klara elf, tre jernbruk innom en fjerdingsväg. Der var ett friskt lefverne om vintern. Jernbruk och nordisk vinter höra tillhopa. Det är deras vackra årstid. Midt i sommarhettan äro Vulcans söner, pustande vid härden, en bedröfvelig anblick. Men om vintern bjuda de och deras omgifning ett skådespel af det hårdaste arbetes munterhet. Dessa lågor utur djup af snö, det under hvalf och pelare af is framforssande vattnet; de tunga vidt skallande hammarslagen, som i en natur, frusen till hvila, visa att menniskan är vaken; senkraft och svett i köld och drifvor; kol– och tackjerns-körare i långa rader, med rimfrost i skägget, hästarna gnäggande med varma skyar ur näsborrarna, hvimlet af folk och bestyr; det är en tafla att se, det är en tafla att lefva! Hur mången dag har jag ej sett detta!– en med i hvimlet, bland skator, sparfvar och barn. – Hur mången qväll har jag ej betraktat de ur smedjan uppstigande eldqvastar och följt de irrande gnistorna, tills de slocknade i den mörka rymden! Likväl är jag uppfödd i en vrå af verlden.
Jag är icke ibland dem, sorn bestrida den fria handelns företräden; tvertom, tror jag att detta system småningom bör vinna insteg, men med behöriga modifikationer, framför allt i ett land, der förbuds-svstemet hittills varit regeln. Dock förekommer det mig i sanning besynnerligt, att Gr. af Ugglas, hvilken äfvenledes hyllar samina system, har tagit till utgångspunkt året 1845, då vi hade ett i högsta grad prohibitistiskt system, och jemfört detta år roed 1857, då vi just beträdde det friare systemet, celi då han sagt att bomullsindustrien ökats sedan Ar 184 5, då vi hade förbud, så bevisar detta sannerligen ingenting för frihandelssystemet. Hans siffror betyda emellertid ganska litet, om vi jemföra förhållandet i andra länder, ty den fördubbling, hvarom han talat, är utan tvifvel ieke synnerligen stor på en tidrymd af 12 Ar, hvarföre vi också icke skola alltför mycket glädja oss deröfver. Hr Gr:n begick derföre ett misstag, då han valde 1845 till utgångspunkt, och lian gaf dermed sitt eget system en svår stöt. Hr Gr:n har äfven sagt att jag sammanblandat alla slags väfnader. Det är sannt; men bomulisväfnaderna utgöra dock flertalet. Jag tog dem emellertid tillsammans, för att göra saken enklare. Grin har vidare yttrat, att väfnaderna minskats med 10 milbr fot, men i år åter ökats; det, är en sanning, att, de ökats under sista året; men det är temligen naturligt, att just den stagnation i rörelsen, den kris, som inträffade i penningeroarknaden, och deu svårighet att komma i beröring med utlandet, som under de sednare åren egt rum, skulle hafva till följd att importen af väfnader minskats, och detta äter har gjort att den inhemska fabrikationen något ökats, ehuru den långt ifrån återkommit på samma punkt, som Ar 1856, ty dertill fattas äuuu 4 milbr. Dt* ii 2 J uii i f. m. 11 Slutligen liar Gr. af Ugglas berättat ett samtal med en Vest-, göte och åtskilliga undersökningar, sorn denne gjort med ifrågav.-de varor.
» Under alla åren har min Gustaf hjelpt mig att bada och sköta barnen och burit dem om nätterna för att spara mina krafter. » » Helt enkelt hans pligt », sade doktorn. » Naturligtvis » genmälde en ung notarie, » bör fadern sysselsätta sig med sina barn, men rolen af barnjungfru är dock ej den, som han företrädesvis bör åtaga sig. Hur skola barnen kunna ha den sanna vördnaden för en far, som knäpper deras kängor och agerar en slags pass-opp. Nej, fadern bör vara deras själs ledare, ej deras tjensteande. » Notarien slöt fast tillsammans läpparna efter de sista orden, som uttalats långsamt. — i | pv L / I I LJ \ | IN Tidningen innehåller nästan uteslutande originalbidrag. Och att förstå sig på barnet, genomskåda det, se der grunden för all uppfostran! Hvarför äro de så sällsynta dessa lyckliga familjer, der barnen genom kärlek och förtroende äro tätt sammanslutna med föräldrarne? Och hvarför äro de så talrika dessa fall, der modern måste vara medlare mellan en uppretad fader och en trotsig son? Mina vänner, vi ha nog litet hvar hört talas om uppvuxna barn, som brutit familjebanden och vind för våg drifvit ut i verlden och förolyckats. » » Rå föräldrarne för det? Händer ej sådant äfven hos de förträffligaste föräldrar? Det är så modernt hu att framställa alla misslyckade individer såsom offer för dålig behandling och dåliga samhällsförhållanden. Att taga elaka barns parti är en malplacerad menniskokärlek. » » Det förhållande jag ville påvisa — eller rättare missförhållande — borde beaktas af alla fäder », började doktorn ånyo, utan att bry sig om notariens sista yttrande. » Om fadern toge liflig del i sitt barns skötsel och uppfostran under dess första år, skulle de å ömse sidor lära att förstå hvar andra. Låt vara, att den far, som tar fram torra strumpor åt pysen och matar honom vid middagsbordet, ej blir föremål för så skygg vördnad och förstummande respekt som den, hvilken blott sällan inskrider i barnets verld. Men, mitt herrskap, hvarför öfverskatta den vördnad, som framkallas genom karbasen? Den korta tid, då stryk kan användas, är snart förbi.
Genom att läsa detta bref, fullt af förtroliga och rörande enskildheter, har jag äfven fått ögonen öppna för er familj, ett gammalt hederligt hus, dit ni ' bör införa endast en hederlig qvinna ... Tacka Gud, herr de Rhé, för att ni har en grånad mor, på hvilken ni ej kan tänka utan att erfara någonting innerligt ljuft, som intränger i hjertat ... Äfven jag har en mor ... men jag har varit nödsakad att döma henne ... Ni har sett endast hennes löjliga sidor, min herre, men jag känner henne bättre ... Om ni i morgon af henne begärde min hand, skulle hon neka er den, emedan ni tillhör lågadeln och eger endast en medelmåttig förmögenhet ... Min mor har beslutat att jag skall göra ett förnämt och rikt parti eller också ... eller också skall hon åt mig hitta på något annat ... Hvad? har jag ej erfarenhet för en nitton års flicka Det är förfärligt, icke sant? Men så är det .. * Se der skälet hvarför vi i vintras voro i Nizza, i somras i Skeweningen och nu i Pau! Se der, hvarför vi som varupackor rulla från den ena ändan af Europa till den andra, hvarför vi sofva endast i värdshussängar och äta endast vid table d ’ höten. Min mor har varit nästan så godt som kronprinsessa, begriper ni, och hon har låtit mig förstå sedan mitt femtonde år, att jag var bestämd att varda minst erkehertiginna, vore det också blott till venster ... Ett giftermål med en liten obetydlig adelsman, nästan af borgerligt stånd I hennes ögon vore det att vanära mig. Ack, * jag måste in-gifva er vämjelse och jag blyges för mig sjelf! Protestera icke ... Nej, ni skulle ej vilja inför er mor föra såsom eder trolofvade, såsom eder hustru, en qvinna i hvars ' hjerta man kastat så mycken smuts Och sedan är jag endast ett lyxföremål, ett dyrbart och onyttigt ting, hvaraf ni ej har behof och som ej skulle bereda er lycka. Dessutom älskar jag er.
Frän Lagsamt Allmänna Besvär* och Oeconomi?* Utskotten: I anledning af gjorde anmärka ningar vid Utskottens Ruut meddeldte Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om nödige förändringar i Rikets mått, mål och vigt. Frän Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet; Af den 30 sistledne Julii: N:o 157, I anledning af väckt frlg» om ändring af terminerne för höstmarknaderne i Upsala och Norrtelge. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 30 sistledne Julli under N:tis 154 och 155 afgifae 576 Den 11 Augusti c, rn. samt den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden, i anledningaf gjorde anmärkningar, vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden: 1:0. Om förändring i skyldigheten , att utgöra Afradsoch KronoTiondespannemål , samt andre på hemmanen indeldte Räntor. 2:0. Angående KronoTiondespaonemålens utgörande till Stockholms och Malmö Barnhus; fann Ridderskapet och Adeln , att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne , Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till handlingarne. Föredrogs å nyo och lades till handlingar.; ne, Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 3o sistledne Julii, under N:o 156 afgifne samt den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, rörande de till Utskottet remitterade Motioner, om inköp för Statens räkning, af ett utaf CanzliRådet C. M. Schoerbing utgifvet arbete, angående Skogshushållningen.
Utskotten, hvilka sökt att förskaffa sig underrättelser om de åtgärder, hvilka blifvit en följd af Rikets Ständers sist åberopade underdåniga Skrifvelse, hafva dervid inherntat, att densamma, med åtecknad Nådig befallning för Krigsoch Kammar-Collegierne att deröfver underdånigt utlåtande afgifva, d. 17 Jan. r82J till förstbemälde Collegium ankommit; och att, sedan Konungens Befallningshafvande i Vester - Statttamt Oec.-Vuh. Uti. N:o 98. 7 bottens och Norrbottens Län, med i anledning deraf infordrade yttranden, till Krigs-Collegium inkommit samt Collegii Indelnings-Contoir sitt utlåtande i ämnet afgifvit, Handlingarne blifvit den 8 Maji 1825 öfverlemnade till Kaminar-CoIlegium, hvarest desamma, intill medlet af nästförflutne October manad, då Tredje Province-Gontoiret dess infordrade yttrande aflemnade, och således under nära 4 och ett halft års tid, varit utan all åtgärd hvilande.
R:dr 32 sk. 8f r:st. och en-per-mille-afgiften, efter dylikt medeltal, 38,073 R:dr 41 sk. 3| r:st. årligen; uppgående sålunda de öfverskott, som utöfver ersättnings-anslagens . belopp uppkommit och borde Krigsmanshus-kassan tillkomma, till 8,425 R:dr 32 sk. 8! r:st. för rusthålls-afgiften och till 11,973 R:dr 41 sk. 3i r:st. för en-per-mille-afgiften årligen, eller för alla 3 åren i rusthålls-afgift till 25,277 R:dr 2 sk. 2 rist. och i en-per-mille-afgift till 35,921 R:dr 27 sk. 10 rist., tillsammans 61,198 Ridr 30 sk. banko, som Krigsmanshus-kassan följaktligen egde att, enligt Rikets Ständers beslut den 10 November 1854, utbekomma. Då likväl den särskilda utredning, som till bestämmande af fyllnads-beloppen blifvit vid förra Riksdagen äskad och numera af Krigs-kollegium åstadkommen, varit förknippad med stor omgång och flera svårigheter samt jemväl måste till sin större eller mindre tillförlitlighet bero af den noggranhet och omsorg, hvarmed de till rättelse härvid erforderliga uppgifter å stämplade papperet meddelades af vederbörande, helst när ytterligare förveckling i någon mån uppstode derigenom, att rusthålls-afträdes-afgiften, som i äldre Författningar vore Krigsmanshus-kassan tillförsäkrad efter beräkning af en procent å köpeeller transport-summan, numera blifvit i charta-sigillata-förordningen den 21 November 1854 nedsatt till en-per-mille af samma summa, hade Krigs-kollegium, som följaktligen ansett det hittills vidtagna beräkningssätt för ifrågavarande kassas godtgörelse ingalunda Expeditions-Utskollets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 172.
Då det tillika tages i betraktande att gode männen åtnjuta en procent af myndlingarnes inkomster såsom arfvode, och att deras besvär med upprättande af en förteckning öfver inlemnade förmyndareräkningar samt denna förtecknings ingifvande till Rätten eller domaren så mycket mindre lärer kunna anses för betungande, som dels inga omtänksamme gode män lära underlåta att hålla en dylik förteckning, dels gode männen oftast i och för sin befatt - 6 Lag-Utskottets Betänkande N:0 34. ning torde hafva ärende till domaren eller tinget, och lägenhet att insända förteckningen eljest ej lärer för dem saknas, så har det synts Utskottet kunna och böra åläggas gode männen att utan särskild ersättning och på grund al deras befattning till domaren eller Rätten ingifva förteckning å de af dem emottagna förmyndareräkningar. Förmyndarne kunde till följd deraf befrias från skyldigheten att ingifva det föreskrifna summariska utdraget, och genom gode männens qvitto å konceptet till förmyndareräkningen ändock förses med tillräckligt bevis om densammas aflemnande. Domrarne, hvilkas åligeande att öfvervaka förmyndareräkningarnes behöriga ingifvande till gode männen blefve oförändradi, kunde med större lätthet fullgöra denna skyldighet, då gode männens förteckningar tjenade dem till ledning. Yid ombyten af gode män vore det en stor fördel, att förteckningar öfver de förmyndare, som under föregående år lemnat räkningar, funnes att tillgå. Slutligen befriades de omyndige från en kostnad, som åtminstone för den mindre bemedlade kan vara betungande. Då Utskottet af nu anförda skäl ansett sig böra föreslå en förändring af 1861 års Förordning i Öfverensstämmelse med Sven Nilssons motion, har det i sammanhang dermed synts lämpligt att vidtaga några smärre förändringar af samma författning, hvilka dels innefattades i det af Lag-Utskottet vid sisthållna riksdag afgifna och, på sätt ofvan förmäles, af Pehr Eriksson nu upptagna förslaget, dels föranledas af den omständigheten, att, efter utfärdandet af ifrågavarande förordning, Kongl.
För min del anser jag , att de anförda politiska skälen i afseende på beskaffenheten af gränslän, och de oecooomiske i afseende på bsrgshandteringens uppmuntrande, äro så kraftige, att icke minst» anledning finnes, ioo8 Den 2i Augusti e, nu att ändra närvarande förhållande. Jag anhåller således antingen om votering elier bifall till betänkandet, emedan en återremiss skulle tjena till intet. Herr Berghman: Jag tror, att Ridderska pet och Adeln ofta bifallit återremiss der mycket mindre vigtige anmärkningar blifvit gjorpe ; jag tycker då att återremiss gerna äfven kunde beviljas t detta mål. Det är en besparing iör Staten, och nytta för Länen, som åsyftas. De kunde ganska väl styras af en Landshöfding. Jag ber att Ridderskapet och Adeln täcktes bevilja återremiss. Det är obehagligt att derom votera. Herr Grefven och Landt Mar skalk en hemställde å nyo, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Utskottets Utlåtande. Ropades starka Ja och Nej. Herr Grefven och Län dt Mar {kalk en förklarade, det han icke med säkerhet kunnat utröna, huruvida propositionen blifvit af Ridderskapets och Adelns Pluralitet bifallen. Herr von Hartmansdorffs Jag får anhålla om votering nu, emedan jag befarar, att Herr Montgommerie i alla fall nödgar Höglofl. Ridderskapet och Adeln att votera öfver denna fråga, Den 23 Augusti e, m. 1009 fråga , då den till sluteligt afgörande förtkommer. Herr Grefven och Landt Mar (hålken framställde, derefter följande Voterings - Proposition : Den som bifaller Statssamt Allmänna Besvärsoeh Ekonomiutskottens Utlåtande, om Wester* och Norrbottens Läns sammanslående till ett Län-, voterar ja ; Deo det ej vill voterar Nej; Vinner Nej, kommer Utlåtandet, att, jemte de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras ; hvilket) Voteringsproposition af Ridderskapet och Adelö godkändes, samt anslogs. Sedan 4^, 44, i? och 46 §§. i Riddarhus.
I följd af deras ovilja för allt som afviker från förfädrens bruk, mindre arbetshåg och bekymmerlöshet när de för dagen blott äga det uslaste uppehälle, stå Finnarne i bildning och förmögenhets-förhållanden på vida lägre ståndpunkt än det öfriga bondfolket, hvartill också bidragit aflägsenhelen af deras bostäder och oländigheten af den jord de bruka. Sedan, inom Dahlby sockens fiunbyggd, 2:ne kyrkor, under benämning af norra och södra Finnskoga Kapeller blifvit år 1833 uppförde, ständig Predikant och Skollärare der anställde, samt kommunikation med denna byggd medelst väganläggningar öppnad, svnes likväl omtankan hos innevånarne derstädes hafva börjat vakna, och genom det att religions undervisningen, som många der i ödemarkerne in neslutne, neslutrie, fordom nästan alldeles saknade, numera bland dem ordentligen handhafves samt de fått bättre tillfälle till gemenskap med sina grannar, skola tvifvelsutan fördomarne bos dessa Finnar emot nya bruk och bättre seder efterhand besegras, och deras tillstånd både i moraliskt och ekonomiskt hänseende förbättras. På arbetare saknas ingenstädes tillgång, både vid jordbruket och öfriga näringar; och tjenstehjons samt dagsverkslöner hafva bibehållit sig oförändrade i mångå år, utom för arbetare, kunnige i timring, snickring °och dylika slöjder, hvilka arbetares dagspenning under de senare åren något sti"it, förmodligen emedan de i andra provinser finna tillfällen till förtjenst. De talrika arbetare, som begagnas vid bergoch jern-verken,samt timmerhandteringen, äro till stor del den egentliga allmogen underlägsne i bildning och sedlighet, och man klagar i synnerhet öfver bristande moralitet hos grufbrytarne, hvilken klagan synes icke vara grundlös, enär flere grofva brott blifvit af personer inom denna klass under de senare åren föröfvade. Bättvisan fordrar dock att denna tillvitelse icke göres allmän eller åt arbetare vid alla grufvorne, emedan Långbans, Nordmarks och Tabergs betydliga arbetspersonal icke gjort sig saker till några gröfre förseelser och till ocl)3 med sällan beträdes med de eljest så vanliga dryckenskapsoch otrohets-lasterne.
Äungörelfe föreffriftoaö. 2:0 !Defja uppgifter, font tioäfalbt författas, ffola noga upptaga atta be perfoiter, tjtoilfa titt fjtoarS od) ens tjuStjåtl föra, meb utfättanbe af namn, åtber, mer etter rninbre arbetsförmåga, brädtigfjet o. f. to.; äftoeit [fatt bejlämbt uttrpcs faS perfonenS ©mbete, Sjenft etter befattning, ben röret fe, näring, etter fjanbte tDefutom åligger bet .fjanbs tanbe, ^panbttoerfare, iabrifSs odj anbre 9iäringö 49 från afgift bora befriad; häremot ben, font antingen fjetf beträbed nteb oriftig uppgift, etter bibrager bertitt, att någon utan flät från flätt utefluted, flätt betala bett ffattffptbiged afgift od) bota befi bubbla belopp; ffolattbe befja böter titt Uteblifva be ättborf, anntäte fan fört)ådanbet fod Äonuitgeitd Sefatlningdljafwanbe, i affeeitbe på böterne, ocp warbe Stantatd^ ocp ©fattffrifningen toerfjlädb enligt be uppttjdningar, font funna ert)åttad. §. 44. i:o ®e toib 9Jiantald 2:o ©fattffrifmare flad om be perfoiter, font af jottom böra antecfnad, ber* jemte föfa atta nöbiga upplåningar, för bmitfad fätrare ocb flt)tibfatitmare nteb 3:o bätter borgare [fatt för filt perfon ntantatd? od) fFattffrifmad i ben ©tab, ber t>an är (Borgare, ocb jemmät ber tarerad titt (Benådning för ben bor
Tillfälle att erhålla understöd af ifrågavarande för folkskoleväsendets utveclding i allmänhet afsedda anslag synes af dessa skäl böra stå öppet äfven för småskolorna. Under nuvarande statsreglerings-period hafva jemväl, enligt hvad den nådiga Propositionen upplyser, samtidigt dermed att småskolorna erhållit understöd, flera nya med examinerade lärare försedda skolor, medelst bidrag af statsmedel blifvit inrättade eller ändamålsenligare ordnade. Emellertid har, vid granskning af de till Ecklesiastik-departementet inkomna folkskoleuppgifter, befunnits, att ett icke ringa antal församlingar finnas, hvilka ej hafva flera eller bättre inrättade skolor än andra, hvilka dock hvarken i folkmängd eller utsträckning motsvara mera än hälften af de förra, äfvensom att åtskilliga distrikt utöfver den till församlingarne öfverlåtna, numera så kallade folkskoleafgiften, hittills icke gjort något tillskott för sitt skolväsende, utan till och med genom besparingar å nämnda afgift samlat en fond, under det andra församlingar, deribland sådana som måste räknas till de fattigare, tillskjutit två till tre gånger mera än beloppet af denna afgift. De uppgifter angående folkskolorna, som ifrån stiften sednast inkommit, gifva äfven vid handen, att inom vissa församlingar för det uppvexande slägtets undervisning ännu mycket återstår att önska och vidare uträtta. Då således det är af behofvet påkalladt, att Staten fortfarande lemnar församlingarne sitt understöd till inrättande af dylika skolor och dessas ändamålsenliga ordnande, synes det å andra sidan vara med billighet öfverensstämmande att endast de församlingar komma i åtnjutande af sådant understöd, hvilka för aflöning af lärare eller lärarinnor tillskjuta eller åtaga sig att tillskjuta ett belopp minst lika stort med folkskoleafgiften. För de tvänne sista åren af nuvarande statsregleringsperiod har väl, enligt hvad E. K. Maj:t behagat tillkännagifva, för ifrågavarande ändamål blifvit anvisad en större summa, än den som vid sista riksdagen dertill anslogs, men enär det nu föreslagna 48 Expeditions-Utslcottets Förslag till underd.