Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehrenborgh uppgifna redaction till 5:te punkten, tror jag, att händerna ännu mera skulle bindas på Bancofullmägtige, hvarföre jag, hellre än att antaga detta förslag, afstår från det förslag, jag framställt, och förenar mig med dem, som yrkat bifall till 5:te punkten, sådan den af Utsk. är redigerad. Hr Nordenanckar: Då jag delar deras tanke, som anse det positiva förbud emot inköp af dyrare silfver, än Utsk. föreslagit, vara vådligt, skulle jag, för att förlika meningarna, vilja föreslå, att sådana silfverköp icke må äga rum, för räu metalliska cassan nedsjunkit till 3 eller 2.5 millioner. Den a5 Juli f. m. Hr Cederschjöld: Min mening il? icke att drifva Ståndet till votering angrde contraproposm, utan jag vill blott anhålla att få propos. framställd till muntligt besvarande, på det jag dervid må komma i tillfälle att höra, huruvida jag kunde hoppas, alt voteringen skulle slå ut till min fördel. Skulle jag vid besvarandet af en slik af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. förmärka ett motsatt förhållande, skall jag åtnöja mig med att reservera mig till prot. Ilr Ccderschjölds förslag upplästes, så lydande: att Banco st yr elsen må, sedan den nödgats anlita creditiv e t, äga att förstärka Bankens, metalliska c a s s a medelst inköp från främmande länder af guld oell silfver; dock att silfver k öp för B;a 11 k e u s rak n i 11 g icke böra ifrågakomma, när coursin håller &ig öfver pari. Gr. Cronhjelm: Ehuru jag tillkännagifvit, att jag yrkar bifall å 5:te punkten, sådan den af Utsk. är föreslagen, vågar jag likväl till Frih.
Beträffande den sednnres oskiIjagtiga sammanhang med Statsregleringen, så anser jag visserligen förhållandet rigtigt, om den skulle betragtas med afseende på de ordinarie Statsintrader, StatsUtskottet sednast uppgjort, emedan någon tillgång då visserligen icke skulle förefinnas till detta vigtiga behof; men, som jag supponerar, kommer det att ingå i det föreslagna Lånesystemet, hvartill detta sednare visserligen ej kunde bättre användas, om vi nödgas behöfva antaga det. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMar skalken yttrade, att då Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition endast innefattade fråga om anslag till LäroVerken, och i5 H. 19 Den 5 Mars e. m. ej om deras organisation, hvilket sednare ämne, oberoende af den förra frågan, blifvit uppskjutet, bade Hans Excellence af denna anledning ansett högstberörde proposition blott böra till StatsUtskottet remitteras; men enär det visserligen ankomme på Ridderskapet och Adeln att äfven, om så funnes nödigt, remittera frågan till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, finge Hans Excellence hemställa, om Ridderskapet och Adeln fann nödigt att äfven förvisa högstberörde Proposition till Ekonomiutskottet. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 B. 220. XXVIII. A. 64. XXXVII. E. 272. LagUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden öfver väckte motioner om den ändring i 2 och 3 §§ af 3 Cap. ÄrfdaBalken, alt Syskonbarns rätt att, vid arftägt emellan sidoarfvingar, träda i sin aflidne Faders eller Moders ställe, må utsträckas till Syskons barnabarn ocb deras afkomlingar. XXVII. B. 220. XXVIII. Å. 64. XLVIII.
Widlyftighet och obestämda uttryck gifwa merändels anledning till förtydningar: men som emot detze ändock nästan inga försigtighetsmätt, ingen mensklig omtanka äro tillräckliga, dä 192 Expeditioner till Riks-SlLnden. olika uppfattade begrepp eller ensidiga afsigter oftast förmå bortblanda Lagens rätta mening pä ett sätt, som likwäl icke saknar allt utseende af sanning; sä har Lagstiftaren »visligen söreskrifivit, att Lagen bör följas efter dest bokstafliga innehäll. I synnerhet är detta stadgande högst nödigt i afseende pä Grundlagar, »vid htvilkas tillämpning högre och stridigare interesse»» eljest desto snarare skulle förorsaka dristiga och spetsfundiga tolkningssä.tt; fördenskull stadgar äftvcn 83 Z i Negerings-Formen, att inga förklaringar af densamma annorlunda än efter foreskriftvcn ordning äga rum, och att Grundlagarne skola efter deras ordalydelse i hivarje särskildt fall tillämpas. Skulle i dem saknas föreskrifter rörande omständigheter och särskilda fall, hwilka »nan »väl kan föreställa sig jason» möjliga, inett erfarenheten deremot wisat nästan aldrig inträffa, dä icke genom okunnighet eller ingrepp emot Constrtutionen sakerne hindras att gä deras rätta gäng, har Lagstiftaren heldre bordt lemna sädant obemäldt, än att, genom sä till sägandcs pa blotta suppositioncr grundade föreskrifter, framlocka tillkonstlade händelser, som eljest nästan icke blefive att förmoda. Sälunda hade till exempel aldrig 1720 ärs NegeringsForm supponerat, att Rädct genom en hastig bortgäng af dödsfall, sjukdom eller annorledes skulle kunna göra Negeringen emellan Riksdagarne »'»»actif. Efter den derpä följande Negerncnts-Författningen tvär äftven sä litet förutsedd nägon dylik Vacance inom Rädct, eller sedermera Högsta Domstolen, till hinder i allmänna sakernas handhafwande.
För Sunnerbo Härad af KrflFör Albo, Kinnevalds och nobergs Län. Norrvidinge Härader afKro L. S, nobergs Län. L. S Pehr - Jacob E.son Elfstadius. För Åkers och Wermdö Skeppslager af Stockholms Län. L. S. Anders Svenssoni För liarne, Ase, Wiste och Kållands Härad af Skaraborgs Län. L. S. Carl Häkan Forssenius. För Skånings, Laske, Kinne och . Kiunefjerdings Härader af Skaborgs Län. L. S. Johannes Anderssom £ör . Wartofta och Frökind# Härader af Skaraborgs Län. L. S. Riksdags Beslutet. Pehr Jonsson. För Konga och Uppi-klinge Härader af KronoDergs Län. L. S. Jonas Nordstedt. För Wästra Härad af Jönkö" pings Län. L. S. Änders Sandsten. För Ostra Härad af Jönköpings Län. L. S. Johannes Arvidsson. För Wästbo Härad af Jönköpings Län. L. S. I Johan Pehrsson. För Sahlberga Fögderi och Wangsbrö Härad af Westerbs Län. L. S. Hans Anderssoni För Skinnskattebergs och Gamla Norbergs Bergslagets Härader af Westerås Län. L. S. Johan Magn. Wessing. För Tuhundra och Siende Härader af Westerås Län. L. S. Samuel Andersson. För Lysings och Dahls Härader al Östergöthlands Län. L. S. Botvid Jonsson. För Östkinds, Björkekinds, Lösings och Hammarkinds Härader med Stegeborgs Skärgård al Ostergöth tands "Län. L. S. Nils Svensson. För Tveta, Mo och Wista Härader af Jönköpings Län. L. S. Jonas Petterson. För Norra och Södra Wedbo Härader af Jönköpings Län. L. S, Jon Johansson. För Östbo Härad af Jönköpings Jjän. L. S. Olof Olofsson. För Nasby Fögderi af Westerås Län. L. S. 1 Anders Perssom För Åkerbo Harad af Westerås Län. L. S. Jan Jansson. För Norrbo Härad af Westerås l an» L. S* Gustaf Olsson.
Den gamla fördomen, som tillerkänner Styrelsen och dess organer en godtycklig makt vid reglerandet af särskilda näringsgrenar och af de dess idkare tillkommande rättigheter och skyldigheter skall mer och mer försvinna. I alla Statens förhållanden till kommunerne och till de enskilde medborgarne skola endast rättvisans oföränderliga grundsatser göra sig gällande, och likasom, till följe häraf, lagstiftningen inom det så kallade ekonomiska området erhåller allt mindre utrymme, blir det allt mera maktpåliggande samt enligt med Statens ändamål och den enskildes rätt, att tilllämpningen af de ekonomiska förlättningarne blir icke allenast oberoende af godtycket, utan ock i alla fall densamma och enahanda, så att osäkerhet i tydningar och äfventyr för den enskildes rätt icke uppstå. Lagstiftning och lagskipning böra 14 Konstitutions-Ulsliollcts Miinoriul, Jtä il. således lika litet i fråga om de ekonomiska lagarne, som beträffande öfriga lagar, vara hos samma myndighet förenade. Med antagande, att såsom Regeringsärenden hufvudsakligen böra anses, jemte ministeriela och kommandomål, frågor om nya eller förändiade lagar och föreskrifter samt i öfrigt de ansökningar, som åt Konungens pröfning måste bibehållas, följer det af ofvan anförde grunder för ordnandet af den ekonomiska lagskipningen, att den myndighet, åt hvilken pröfningen af dit hörande mål skall öfverlemnas, bör göras alldeles oberoende af Konungens Stats-Råd, och att den kännedom om lagarnes verkan och deras tillämpning, som bör finnas hos Stats-Rådet, i stället beredes på annat, lätt funnet, sätt, så att nämnde oberoende icke i någon mån äfventyras. En sådan åsigt har ock legat till grund för det förslag, som vid 1844 års Riksdag af Regeringen framställdes och hvilket afsåg, att besvärsmålen åtminstone till en del skulle af Högsta Domstolen pröfvas.
Den 15 December e. m. 4o5 Det redan lemnade anslaget framter ett talande bevis pä Rikets Ständers omvårdnad och välvilja; det är således icke utan förtroende jag nu vänder mig till Högloflige Ridderskapet och Adeln med framställningen af så många Militairers beklagansvärda lott, under önskan att se Expectance-fonden ökad till sådan summa, att ej allenast de inom Capitainesoch Subalterngraderne, som nu innehafva arfvoden, kunde i dem vinna någon förhöjning, utan i synnerhet alt de lönlöse i Armeen qvarstående mest behöfvande Officerare, som ännu ej hunnit inkomma på ExpeetanceSfcaten, måtte, genom delaktighet deraf, finna medel att afhjelpa lifvets oundgängligaste behof. Af sådane anledningar får jag vördsamt föreslå, att Expectance-fonden måtte erhålla en årlig tillökning af 5ooo R:dr, för att, efter föregången pröfning af de sökandes omständigheter, på vanligt sätt genom SlalsContoiret utdelas. Jag hade gerna sett att ej behöfva fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på ett förhållande, som, om det efter min önskan affijelpes, visserligen leder lill ökade StatsUtgifter; men både pligt och öfvertygelse hafva härtill uppmanat mig. Lades på bordet. Oen (5 December e. m, Grefve Frölich, David, hade inlem» nät följande, sorn upplästes; Vid 1823 års Riksdag hade Rikets Ständer beslutat och i en underdånig skrif» veise till Kongl. Maj;t af den iy Decemher samma år bestämt ytterligare grunder för den Extra Rotering, sorn, i enlighet med Ständernes Beslut år 1810, redan öfvergått all i Riket förut oroterad, privilegierad jord. För att jämka denna Extra Rotering skulle särskilde Commissioner inom Länen organiseras, och en Instruction för deras befattning utfärdades af Kongl. Maj:t nnder den 2q December 1825.
Vafornnordiska gudasaga i samma-hang, af Kuta Dalström, med 10 illustrationer af Viktor Andrén; Vilhelm Billes bokjörlagsaktiebolag. — Utgör en kortfattad men sammanhängande skildring af den fornnordiska gudasagan o c h torde komma väl till pass som en synnerligt lämplig läsning för både skolan och hemmet. Författarinnan har, synes det, löst sin ingalunda lätta uppgift på ett mycket lyckligt sätt. Frank Norris ' äfventyr bland indianer och guldgräfvare, berättelse af G. A. Hcnty, öfvers. fr. engelskan af P. Hallström, med 11 helsideplancher; Vilhelm Billes bok / örlagsaktiebolag. — Denna bok kommer nog alt af den mognare ungdomen emottagas med lika stor förtjusning som det föregående af samme förf. Boken äger alla betingelser att kunna fängsla intresset från första kapitlet till det sista. Teater och musik Kungl. operan uppförde sistl. fredag » Lohengrin » med hr Rothmiihl. i titelpartiet, o c h först i denna uppgift kan man säga, att den främmande gästen slog sig helt igenom. Visserligen saknade man äfven här det välljud, som hr Ödmann i så rikt mått äger i sin stämma, men hr R:s utförande af den höge Gralsriddarens roll var i dramatiskt hän seende af synnerligt anslående verkan, och äfven hvad sången beträffar, lyckades han särdeles i den sista aktens båda tab ' åer entusiasmera publiken. Elsas parti utfördes af fru Östberg. I öfrigt var rollbesättningen densamma som förut. Med anledning af Gustaf Adolfs-dagen om söndag gifves denna dag stor galaföreställning å k. operan, hvarvid en serie tablåer till dikter af D. Fallström kommer att utföras. Alla biljetter voro utsålda redan i måndags. Festföreställningen återupprepas på tisdagen. K. Dramatiska teaterns återupptagande af Ibsens » Samhällets pelare » har följts af berättigadt intresse och framgång. Stycket är utan tvifvel ett af de sceniskt mest verkningsfulla, klara och allmäntmänskliga, som gått frän den store diktarens penna, innan denna ännu förirrat sig in på » symbolismens » o c h » mysticismens » dunkla vägar.
Ehuru Utskottet icke vill förneka de nu antydda fördelarne deraf, om arbetena på östra stambanan kunde, vid den tid jernvägsanläggningen mellan Katrineholm och Norrköping vinner fullbordan, fortsättas från Norrköping i den af Rikets sednast församlade Ständer beslutade rigtuing öfver Linköping, vester om sjön Sommen till Nässjö, och ehuru, hvad särskildt beträffar den del af denna väg, som komme att förena städerna Norrköping och Linköping, en synnerligen liflig såväl personalsom varu-trafik på densamma torde vara att förvänta; har Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. 7 dock Utskottet, som delar den uti Kongl. Majits nådiga Proposition N:o 48 yttrade åsigten, att en betydlig minskning i anslagen till jernvågsbygguader, i förhållande till hvad vid sednaste riksdagar för sådant ändamål beviljats, nu är af nödig omtanka föreskrifven samt att den summa, som vid innevarande riksdag må till jernvägsarbeten och dermed sammanhängande behof anslås, bör i möjligaste måtto inskränkas, funnit sig böra hos Rikets Ständer hemställa, att något anslag till utförande af arbeten för östra stambanans, fortsättande på sträckningen mellan Norrköping och Nässjö nu icke böra beviljas. °2:o. Norra stambanan. I fråga om norra stambanans fortsättande hafva framställningar inom Riks-Stånden blifvit gjorda, af hvilka en del afse anvisande af medel för påbörjande af en från jernbanan mellan Stockholm och Upsala utgående stambana i sträckning genom Upland och Westmanland lill Dalarne, en annan del åter innefatta yrkande om beviljandet af auslag för fortsättning af norra stambanan från Upsala åt Sala, äfvensom derifrån i rigtning mot Storviks station eller annan lämplig punkt på Gefle—Dala jernväg.
Ständer genast sammankalla, dä äligge det owilkorligen Niddarhus-Directionen, DomCapitlen i Riket, Magistraten i Hufwudstaden, samt Landshöfdingarne i Länen, att, genom offentliga kungörelser, underrättelse härom meddela, pä det wal af Rikdagsmän, der sädane ival äga rum, genast ma kunna anställas, och Riksens Ständer sammankomma, att Deras och Rikets rätt iakttaga och skydda. Sadan Riksdag öppnes ä femtionde dagen efter den, da Stats-Nädet sist bordt kallelse dertill i Hufmudstadens kyrkor lata kungöra. 8 96. Riksens Ständer skola wid hwarse Riksdag förordna en för lag-kunskap och utmärkt redlighet känd Man, att, såsom Deras Ombud, efter den Jnstruction de för honom komma att utfärda, hafwa tillsyn öfwer Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsmän samt att wid wederbörliga Domstolar i laga ordning tilltala deni, som uti sine Embetens utöfning af wald, mannamon eller annan orsak någon olaglighet begå, eller underlåta att sine Embetspligter behörigen fullgöra. Ware dock han i all matto underkastad samma answar och pligt, som allmän Lag och Rättegångsordning för Actorer utstaka. 8 97. Denne Riksens Ständers Justitico-Ombudsman wälfes af Riksens Ständer genom Electorer, till ett lika antal af hwarse Ständ nämnde. Sedan ibland desse Electorer en genom lottning utgätt, skola de Bilaga till Mem. N:o 1. 53 öfrige samfält och icke ester Ständ, först medelst slutna Sedlar htvar för sig uppgiftva den Man, sorn de finna böra koinuia under omröstning. Falla dcrwid Nöstcrne till mera än hälften as de röstande Elcctorernes antal pä en man, »vare han behörigen wald.
Har uppifrln iir det den mest pittoreska hopgyttring af sinsemellan dldeles olika tak, spetsiga och lBga, brutna af hoga skorstenar, vindskupor och spiror, ett det mest excentri ska, osammanhan.gande takvirrvarr, man kan tanka sig. Men med denna karakter af spontan oregelbundenhet ar forenad an pragel af idyllisk herntrefnad. Och en gladtig, sorglos ' ro. Det ar, som skulle dessa luma miga hojder varna ej endast mot alla ria, stiafva vindar, utan mot sjalfva lifvets sorger och bekymmer. Man kommer o ' frivilligt att tanka p&amp; alla de beromda. man, sorn en g h g har trott sig finna .ett ogrurnladt lugn. Man minnes hur varmt August von Kotzebue, ryssviinnen, som skulle falla for en ~eidelbergerstudents hand, alskade dalen dar nere samt den viinliga staden, och b&amp;u ifrigt hen arbetade for den stolta borgruinens bevarande. 0Lh man minnes de skana bevin ' gade ord han yttrat, ord, som mBhanda ha sin andel i att man sjalf befinner sig har: - Om en olycklig frBgar mig, hvarest hnn skulle kunna lefva for att om ocksd endast en timme undkomna tarande bekymmer, bB svaras jag Heidelberg; och om en lycklig frBgar mig, hvilken plats han borde vlilja for att standigt p i nytt kunna kransa lifvets frojder - jag svarnr Bfven honom Heidelberg. - Och man minnes den store tonskalden Schumanns hanforda utrop f r h den tid, d&amp; han vid Heidelbergs universitet studerade juridik: - Mitt vanliga Heidelberg! Hurn skont och idylliskt oskyldigt ar icke du! Om jag kunde s&amp;a, att Rhen med dess berg stamplas af manlig skonhet, sB ager Neckkrdalen en betagande kvinlig fagring; dar ar allt starka, fasta, gammaltyska ackorder; hiir toner naturen i mjuka, ajungande, provengalska visor! Och Gothe! Och Je.an Paul!
Närmare upplysning hos fru O. Murray, Stockholm, Riddaregatan 2 eller genom bref till; &gt;Tjensteman », Falerum. [351] \ m Eine junge gebild., musikalische ' Deutsche ans guter Familie, die die Kindergärtnerei im Harnb. Fröbel-Verein erlernt hat, sncht einen Plalz in feiner Familie mit jiing. Kindern um sich mit denselben zu beschäftigen. l:a Zeugn. und Ref. stehen zur Verfiig. Gefl. Antw. sind unter der Ohiflre M S.A. an Stockh. Dagbl. kont., n:r 7 V. Trädgårdsg. einzureichen. [344] gifves af undertecknad till ett begränsadt antal elever. OBS. Eleverna förfärdiga egna klädningar. Landsortsboar kunna få hvarjeh. uppdrag utförda genom undert. Se annonsen i n:r 15 af Idun. Postadr. : Engelbrektsg. Telegrafadr. : Strö a s, Stockholm. [300] Maria Ström, född Klockhoff. Lampkök. Stor värmeförmåga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. Pris: enkla ined veke 4 — 6 k r. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvaije köpare. J. och magsjukdomar. [240] Doktor C. P. ÖDMAIf L På Falilcrantz &amp; C:os förlag utkommer i dessa dagar: FrånVår-o. Sommardagar af N. P. Ödman. företrädesvis Barnsjukdomar. Hvardagar ' / iÉS — ' Iså. Tricotvaror af bästa qvalité, Serger, Velveteen, Flaneller, Barnskor, Vårhattar för babies, Bärkappor. Utmärkta Teer m. m. • [252] Orientalisk Liljemjölk, CD S * cr CD det bästa medel att erhålla mjuk och hvit hud, borttager finnar, fräknar m. m. Säljes å, 2 och 3 kr. pr flaska. Engelska Luggkrusare, med hvilka kan på kall väg åstadkommas de vackraste lockar.
F j e r d e B o r g a r e n . Jaså, du försvarar Hattarna du, men hv em är det som misshushållat med rikets medel om intet jus t de! Nej , Mösspartiet har alltid v ari t på vår sida, de förstå att s para på styfvern och om inte de höll igen så skulle väl Kungen med sitt slöseri snart göra slut på alltsammans. A n d e r s . Håll god vännar, s äg intet ett ord om Kung Gustaf! han är icke någon stu rsk herre han, som ser simpel t folk öfver axeln han talar både med kleti och pleti och om ni viste hvad jag vet så T r e d j e B o r g a r e n . Hm! vore det ru ter u ti h onom så sutte han väl i nte så der med armarna i kors 5 och såg på hur Rådet och Ständerna h andsk as med riket och hur våra angelägenheter ömsom g å åt höger och ö msom åt venster, alltef ter dens vilja som betalar bäs t. A n d e r s . Ja, det är sannt; hufvudmännen för alla de här partierna vi ha i landet, de köpa riksdagsmän som jag köper f år och höns och de behöfva ofta intet betala dem stort bättre. Hm, Fransk a Ambassadören lärer också ge ut vack ra summor bland folket för att stämma dem för Kungens räkning . A n d r a B o r g a r e n . Oh, det pratas så myck et; jag har också hört säg as att general P ecklin besol dar en hop afsigkomna borgare för att de ska gå omkring på värdshusen och tala illa om Kungen och höja upp Mösspartiet till skyarna. Hvad menar du med det? Se så, se så! ni säger att ölet är sv agt, men j ag tror att det är förbannadt stark t jag, efter det redan sti ger er åt hufvudet; jag får visst lof att späda u t det bättre till nästa gång. Men han beskyller mig för att tag a pengar af Franska Ambassadören. Och hvad var det du sade om general Pecklin? A n d e r s . Tyst, tyst god vänner! kom ihog att man aldrig skall tala om rep i h ängd mans hus.
~ f v e n bor niimntas att den franska afdelningen af Rods korset riiknar till sin disposition 6,000 sjukvilrdare och sjukskoterskor, samt att den anordnar kurser for ~ l e s dames infirrnikres s (frivilliga sjukskoterskor). Om dessa kwser, liksom om dessa skoterskors utbildning i ofrigt foreligger inga uppgifter, antagligen jngh i ofvannamnda siffra ett stort antal klostersystrar. I Tyskland har foreningar och stiftelser af allahanda slag tagit sjukvhdsfrBgan om hand, och om an de flesta af dessa fornamligast isyfta att vid utbrytande krig kunna st2illa ett tillrackligt antal dugliga skoterskor till armens tjanst, s % har dock landet under tiden stor .nytta af denna med efterfoljansvard energi bedrifna fredliga rustning. Bland dessa stiftelser mii vi namna Roda korset, diakonissanstalterna, Vaterllindische Frauen-Verein samt Johanniterorden. Denna sistnamnda torde vnra siirskildt for Tyskland egendomlig. I sina statuter, lilrasom genom sitt namn, angifver sig detta sallskap sBsom arftagnre till den historiska, fordom sii maktiga Johanniterriddarnee orden. ' Denna var, som kandt ar, ett nndligt brodraskap, hvars urspr~zngliga uppgift var att vh-da de sjzcka pilgrirnema i Jerusalem, och som tog sitt namn efter Johannes den barmhiirtige, biskop af Alexandria. Den tiden iigde brodraklostret ett motsvarande nunnekloster med samma namn och nppgift. Sedermera utstrackte Johanniterbroderna sin verksamhet till att iifven beskydda pilgrirnerna pi % deras fard, och darigenom var den krigiska riktning angifven, som skulle gora striden mot de otrog,za till den losen, som. frin alls lander samlade stadse vgxande skaror under Johsnniterriddarnes bank, och soin under mer an ett Brhundrade lyfte orden till en politislr maktst5illning, siidan val intet annat ordenssallskap under niigon tid intagit.
Ridderskapet och Adelil till Lagutskottet remitterade Memorialer' hemställes, hland annat, hvarom Utlåtande särskildt kommer att meddelas, af Herr Ehrenborg, att Riksens Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det LagCommitteen måtte genom förstärkning af arhetande Ledamöter, eller de nu varandes befrielse från andra tjenstegöromål, sättas i tillfälle, att inom 1824 års slut utgifva förslagen till Missgerning^- och StraffBalkerne, samt att Kongl. Maj:t om dessa och de redan utkomna Förslagens allmännare spridande täcktes foga sådan anstalt, att de kunde blifva allmänneligen kände före nästa Riksmöte och den liya så väl Tvistemålssom Brottmåls-Lagen och Rättegångs-Ordningen då varda Riksens Ständer till pröfning och antagande förelagd ; och af Herr Gyllenheim, att om ock LågUtskoitits Betankanden, g 15 förslaget till en ny BrottmålsLag kunde blifva fullbordadt innan nästa års slut, lär dock, i fall detsamma i föreskrifven ordning skall undergå granskning, en nödig reform icke kunna förväntas inom loppet af 10 år eller anie Lagtima Riksdagar, så framt icke Riksens Ständer gifva uppdrag åt några sina Medlemmar att dermed vidtaga en förberedande eller intermediair behandling; för hvilket ändamål Herr Gyl» lenheim föreslår, dels att Lagutskottet, sorn med dess nu varande antal Ledamöter omöjligen lärer kunna medhinna granskningen af det redan utkomna förslaget till Givil Lag, må i sådant afseende förstärkas med en Deputation, som kunde fortfara äfven efter Riksdagen och så länge eller intill dess samma göromål vore fulländadt, dels ock, att, sedan Lagverket i Norrige r.u jemväl skall vara under omarbetning bägge Rikenas vederbörande Committera» de kunde genom HofC alic eller sE m b e tet eller Regeringeii till sina allmänna åsigter och resultater med hvarandra sättas i inbördes beröring och meddelande, för att så vidt lämpligt ske kan befrämja enhet och öfverensstämmelse i Lagstiftningen emellan de tvänne Brödrafolken.