Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af det missförstånd, som hos någre uppstått i afseende på meningen med uttrycket "årliga inkomster ” så, ehuru Utskottet förmodar Lag-Ucskollets Utlåtande N.-o tta. 7 det vid närmare granskning böra finnas tydligt, att förslaget endast angår förräntande af medel, som förmyndaren uppburit, och ingalunda bör på det. sätt förstås, som skulle det vara honom ålagdt att gälda ränta på sådan ränta, hvars inbetalning, utan hans förvållande, blifvit fördröjd öfver förfullodagen, elier på hvad eljest myndlingens gäldenär försummat att sig afbörda, hvilket, efter Utskottets tanka, ej kan rätteligen komma under benämning af inkomsterj vill Utskottet lik val, till närmare förtydligande häraf, föreslå en jemkning af redactiqnen i denna del. Öfrige gjorde anmärkningar finner Utskottet icke till någon åtgärd föranleda. Alt stadga, det förmyndaren vore skyldig att svara för ränta å inyndligens medel, inom viss tid från den dag medlen kunnat komma i förmyndarens händer, skulle, efter Utskottets' förmenande, innebära frö till inånga tvistiglieter och rättegångar; och Utskottet tror någon föreskrift härutinnan icke vara behöflig, enär det ligger i sakens natur och instämmer med hvad Lagen redan förut i 22 Cap. Ärfda-Balken bjuder,att dea förmyndare, som genom försumlighet alt indrifva eller uppbära myndlingens fordringar, tillskyndar honom förlust, är skyldig att derföre gifva ^ skadestånd.
Sedan den 7 April 1837 tullfri utförsel af spannmål till årets slut blifvit beviljad, e) beslöts den 2 November samma år /) nedsättning i införselstullen m. ra. för korn och bafra till den i5 Maj följande året, en nedsättning, som den 2 Februari i838 g') utsträcktes till den i5 derpåföljande Juni och den 3o Mars /i) för de Norra länen villkorligen lili den i5 Juli; den 6 April samma år nedsattes f) införselstullen å råg och rågmjöl till den i5 Juni; den 11 Maj samma år Å) förlängdes nedsättningen för alla ofvanuppgifne sädesslag samt rågmjöl till den i5 Juli, hvilken förlängning den 23 Juni samma år l) för råg, korn och bafra utsträcktes till slutet af Augusti månad. Utskottet har fästat uppmärksamhet dels vid den först medgifna tullfriheten vid utförseln, hvars olämplighet allt föi snart ådagalades, dels vid den för all speculation hinderliga melhoden att e) Närvarande: Tit. Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, ron Schulzénheim och Skogman, som tillstyrkte. f) På tillstyrkan af Tit. Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim, Gyllenhaal och Skogman. g) På tillstyrkan af Tit. Rosenblad, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim, Gyllenhaal och Skogman emot Tit. Hårds afstyrkande. h) I närvaro af Tit. Rosenblad, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim Gyllenhaal och Skogman. i) På tillstyrkan af Tit. Rosenblad, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, von Schulzenheim och Gyllenhaal; samt i afseende på tiden äfven af Tit. Skogman, som likväl afstyrkte tullnedsättningen i det hela. k) Pa tillstyrkan af Tit.
Vill någon man eller kvinna göra testamente, gör det muntligt eller skriftligt inför två vittnen. Testamentet skall vara gjort med sunt och fullt förstånd och av fri vilja. Det står honom fritt att låta vittnena veta innehållet. Vet man att testamentator vid sin död varit ur stånd att skaffa några vittnen äger testamentet kraft om det är underskrivet med egen hand. Ges fast egendom bort, kan givaren endast förorda om skötseln i den första mottagaren och hans makas livstid. Andra handlingar och villkor får inte förekomma varigenom förvaltningsrätten och äganderätten för framtiden ändras på annat sätt än nu är sagt. Tidigare rättighet skulle dra största delen av jorden under fideikommissegenskap och möjlighet att förvärva fastigheter försvinna. Detta skulle leda till folkminskning och ha menliga följder på den arbetande folkklassen. Stockholm slott å Rikssalen den 27 april 1810. CARL. Förordning angående äktenskapsskillnader. Stockholm den 27 april 1810. Rikets ständer har anhållit om granskning av lagen om äktenskapsskillnader. De har hemställt att domare i vissa fall skall äga att döma till skillnad i äktenskapet, när den ena maken är dömd till livstids fängelse eller gått i landsflykt, eller att ha stämplat mot sin äktenskapspart, fallit i fullständig galenskap som varat i 3 år och utan läkares förhoppning om bättring. Den maka som fått skilsmässa får inte träda i nytt äktenskap förrän den tid gått som anges i giftermålsbalken av den 23 mars 1807 Samma regler gäller för hävdad fästekvinna, där vigsel ännu inte blivit fullbordad. Stockholms slott å Rikssalen den 27 april 1810. CARL. Ansvarighetslag för Riksens Ständers Fullmäktige i Banken. Stockholm den 1 maj 1810. Om Riksgäldskontoret utsätter annan riksdagsort än huvudstaden skall fullmäktige iaktta vad som för det allmänna är mest lämpligt. Rikets ständer kan pröva om en eller flera fullmäktige gjort sig oförtjänta av deras förtroende och bör rannsaka och ställa dem till svars. Betalar fullmäktige ut pengar innan Konungen förklarat att han oundvikligen behöver summan till rikets försvar eller andra högst viktiga ändamål och statsrådens åsikt är klar, är den eller de som deltagit i beslutet förlustig så väl Riksens ständers som allmänt medborgerligt förtroende.
På HögV, Presl-Ståndefs och Ad Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar Garl cle Geer. Gustaf Murray. På Vallöf!. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Pedamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Carl Dr. Landberg. Jon Jonsson. C. Sylvan. Riksens JDen 7 Juli. 7% Upplästhos Höglofl. Ridd. och Äd. den 7 Juli» Högvord. Pr.est-Ståndet den 7 Vallofl. Borgare Ståndet den 10 . Hederv. Bonde-Ståndbt den 7 Riksens Höglofl. Stånders Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskotts . Betänkande, angående vissa öfverklagade olägenheter får Båtsmans« Rotehållare. Till Utskottets handläggning har fran Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitteradt ett Memorial i detta ämne, af ^Riksdags, Fullmägtiga, fran Gottland Uars Jacobsson och Jac. Jacobsson , deruti Fullmägtige från Stockholms, Hallands, Götheborgs och Bohus, Vester Norrlands , Gefleborgs och Calmar Lätt äfvenledes instämt för hemmavarande Båtmans-Rotebållare , uti hvilket Memorial öfverklagas,' att. emot ingångne Batsmans-Contracter samt gällande lagar, den roterade Allmogen å Gottl,arid: skall, blifvit med flera olägenheter betungad , hvarföre yrkas : 1:0 Att enär, vid anstälda Cassations-mönstringar i Carlskrona, sådane ordinarie Båtsmän skola blifvit afskedade , sorn vid återkomsten befunnits äga fullkomlig viggur , saint kunnat taga ny lega, och som svarsgode karlar fortsätta Båtsmans-tjensten för annan Rote , stadgandet härom, matte upplifvas, samt vederbörande Compagnie* Chef, ej utan Rotens hörande, konna föreslå någon Båtsman till afsked. 3:0
Högloflige Ridderskapet och Adelns ledamöter: KNUT POSSE. C. .T. v. SCHWERIN. R. C. G. RUDBECK. PATRIC REUTERSVÄRD. C. O. TÖRNEBLADH. TH. af WIRSÉN. A. SJÖDING. J. LUNDBERG. JOIL VICT. ABOM. GEORG NYQVIST. N. SVENSSON. Högvördige Preste-ståndets ledamöter: VY. LIDBERG. FR. E. FAGERSTRÖM. J. P. I. TELLBOM. A. LUNDHOLM. Välloflige Borgare-ståndets ledamöter: JULIUS LINDSTROM. KNUT TERSMEDEN. W. FAHRAEUS. ALFRED GRENANDER. Hedervärda Bonde-ståndets ledamöter: L. RASMUSON. J. M. LUNDAHL, P. HEDSTRÖM. A. ERIKSON. JBruno Johnnsson. — 268 — Reservationer: l:o rid berättelsen angående Kongl. Stats-kontoret, g 4. af Herr Julius Lindström: »Enär Rikets Ständer, vid hvarje riksdag, på förslag af Stats-utskottet, bestämma de s. k. förslagsanslagen och vid hvarje, sådant till fälle icke lära underlåta, att noga undersöka och pröfva de behof, för hvilka statsanslag äskas, samt dessa behof uteslutande betinga anslagens större eller mindre belopp, oberoende af de under en föregående statsregleringsperiod möjligen inträffade öfverskott eller brister, finner jag den af föregående års Revisorer gjorda och af nu församlade Revisorers pluralitet understödda framställning om förslagsanslagens höjande sakna behörighet; på grund hvaraf och då den ifrågavarande formen för statsanslag redan i och för sig synes mig vara mindre lämplig, får jag, jemväl -af denna anledning, mot pluralitetens i denna punkt fattade beslut nedlägga min reservation.» Häruti hafva instämt: Herrar M. Ahlgren, Alfr. Grenander samt Riksdagsfullmäktige Lars Rasmuson från.
M:s egen pröfning, att använda detta anslag, dels till anskaffande af nya gevär, dels till förändring af de gamla; och för det tredje, detta anslags utgående under loppet af fem år, med 84,000 r;dr b:co om året. Hr Silfverstolpe: Då här egentligen endast är fråga om huru stort anslag, som för gevärstillverkningen skall anvisas, så borde jag visserligen icke uppehålla tiden med att genmäla några andra anmärknrr, som här blifvit gjorda; men då jag likväl dertill blifvit uppmanad, så skall jag i korthet besvara dem. Här har blifvit sagdt, att priset på pistoler i Preussen och andra länder är betydligt lägre än hos oss. Detta är visserligen ganska möjligt, jag har ej haft tillfälle att taga kännedom deraf. Hvad jag deremot bestämdt känner Den i8 Mars. är, alt uti England de gevär, som för armeen användas, kosta 2^ pund sterling, d. v. s., 3o r:dr h:co efter nu gällande kurs. De Engelska gevären äro, på sätt här redan blifvit upplyst, af en ganska dålig beskaffenhet. Deras enda förtjenst består uti en utmärkt god låscqnstruction, men för öfrigt äro de långt ifrån goda. När roan nu för Engelska gevär får betala 2-J pund sterling, eller omkring 3o r:dr b:co, så må del väl ej anses dyrt, om vi för Svenska gevär betala 20 r:dr b:co, eller omkring 33 proc. mindre. Hvad åter beträffar priset på pistoler, får jag anföra, att då för några år sedan Lifregementetsoch Smålands husareorpser behöfde nya pistoler, och det, enligt gällande författningar, ålåg regementscheferme att sjelfve med de enskildta factorierna contrahera om priset; så tillfrågades disponenlerne af Husqvarna factori, lill hvad pris de ville åtaga| sig denna leverance, hvarpå de svarade, alt de ej kunde lenina pistolerna för bättre pris än 28 r:dr b:co paret.
Lyck, lige moro Jilwilljarue, dä de åstadkomma in/Sirirer och willenvallo. Skilide frän alik fäda-n, är Fäder» neslander^ bästa war rest: och w! kunne hafira ti i rpalspräk: Ostvom Nibderffap gensm osivikiigher ar sta med Konungen. Wi bäfwe bast fullgiort märk åliggande, ta «i lcmnar Negeuten cr öppet Falk, c-r göna ost lyckliga; der tror jag bäst skett, da. a-i bifuilik Vi-williiwgS. Urstkotktls Betänkande, och. anse den kr! Skuldens betalande urgätnbr Beisriiuingen böra fo.-rchia, ii! dest jemma stuib är lil fullo herald. friherre I. r Z orbj eI!< s, 6 u sta st. Östnertygelsca war oliwa, oni waden af Rikets pcrmingestLllnittg: lika allman willson ar hjelpa. Meningarna om Mc dlen ar winna äudamalck wero deiade, de haima förenat ftg: er blott willor derwid är nu under öfwer,'äggning, och meningarna härom lara annu snarare kunna förenas i et Srand, broars enda Fö» remal. Fäderneslandets wäl, urgör föreningen as »i, las rätt och allas piigter. Högloft. Ridderssap-t och Zloeln star bcslukac ingörandet af den Bewiuning, som kil Riksgälds - Verket erfordras. Fragcm är i>u, em densamma bör pa witz tid hestämmas eller icke. Jag har ingalunda glömr Riksens Ständ, rs ratt ar bestalla sig sjeijwa, samt at utstaka wilkvren för ststvilligc akagna förbu,drifer, men jag är öfmercygad, ar Högloft.
Lucy hade intet som kunde bekymra henne; nu hade fadrens motvilja för henne gifvit vika, hennes gamla vänner betraktade henne såsom deras lefnads dyrbaraste perla och kunde ej nog fägnas af hennes åsyn; men nej, här kunde hon icke lefva, hon hade ledsamt. Det var icke de nöjen hon redan en tid under Lady Marys lefnad deltagit uti, som lockade henne; stora verldens nöjen voro i hennes ögon endast de sysslolösas tidsfördrif. Nej! det var menskligheten hon ville tillhöra genom att arbeta med densamma. En afton då lord Suffridge och Lucy sutto uti hennes rum, som nu var det, der hon bäst trifdes, hördes buller utifrån; de betraktade hvarandra med förvånade blickar. Det var någonting så ovanligt att de knappast kunde tro sina ögon; den lilla fyraåriga Robert, som på sin käpphäst red genom rummet, stannade tvärt och påstod att det var åskan som gick. Vi böra här i korthet omnämna att hans tvillingssyster redan för tre år sedan aflidit. Men nej, det var ej åska, ty Anders inträdde nu helt andtruten med underrättelse att en gammal fru och en ung herre anländt, hvilka anhöllo om att få se lorden och fröken Lucy. Nästan omedelbart derpå inträdde de besökande och den gamla frun presenterade sig sjelf och sin följeslagare på följande sätt: Min bästa kusin Robert, ni känner icke igen mig och derpå undrar jag alldeles icke, och ändå var jag på edert bröllop. Mitt namn är Anna Rush, köttslig kusin till Lucy, er första hustru, och tante till det söta barnet här; och gumman slöt vid dessa ord Lucy i sin famn och tryckte henne innerligt till sitt hjerta. Hvad hon liknar sin mor! det är alldeles underbart! Men jag glömmer att presentera min unge vän, baronet Edvard Glithingham. Den unge mannen bugade sig och sedan de vanliga, alltför tråkiga inträdesfraserna voro vexlade, finna vi dem alla fyra trefligt sittande omkring en stor brasa. Hvarifrån kommer ni, min goda tante? frågade Lucy, sedan hon gifvit sina befallningar om théet. Jag? Ja, min lilla vän, det vore en lång historie att berätta!
Vid de 2;ne sista Riksmöten, harjagjem^ te andra Representanter, förgäfves deröfver fört klagan, att i följd af förändrade bevillningsgrunder för jordbruket, vid 1809 års Riksdag, jemte andre ifrån den tiden hemmanen ålagde förbindelser, ägare af hemman och qvarnar blifvit i bevillningsväg högre beskattade, än ett förut förflutit århundrade, och i jemförelse till andre medborgare-classer, samt att rättvisan och den allmänna nyttan, deri påkallade en rättvis ändring. Nu torde åtminstone förnyade anspråk till rättelse deri icke förbises, utan till pröfning upptagas vid erindran deraf, ait hemmansbrukare ytterligare blifvit lidandande derigenom att, då en bestämd bevillningssumma var föreskrifven, att utgå af hvar-; je province, i följd af bestämde hemmansvärden, men, jemte landtmannaproducters nedfall* 494 Den 21 Februarii, ne värde, egendomars värden minst till §:det blifvit nedsatte, har hemmansägaren nu i fyra år masi erlägga den förut dryga bevillningen, till ett högre, icke påräknadt belopp. Det har varit högst orättvist att beräknå z R:dr Bevillning för hvarje tusende af det uppskattade egendomsvärdet af landtegendom, lika med värdet af all annan egendom, som tog sin början 1809, då i öfvervägande kommér, att af all annan egendom Utgöras inga andra särskilta förbindelser till Staten, sorn deremot utgå af jordbruket,genom rotering, väghållning, skjuts» ning, passevolance, saltpettersgärd m. m. tili det högre sammanlägde värde och belopp, att stundom, efter gjorde beräkningar, föga eller ingen behållning af hemmanen återstår, utan fördelen af bostad egentligen kommer i beräkning. Med afsende derå, har också aldrig tillförene någon sådan förmögenhetsbevillnidg i likhet med annan egendom blifvit hemmanen ålagd, utan blott en sådan som kunde vara 6käiig
Jag stöder mitt tvifvel deruppå, att hade en sådan lag funnits i Frankrike, så hade man icke beböft strypa Pichegry i fängelset; ty man hade blott kunnat låta honom göra en promenad med sin fångvaktare och derunder expediera honom; — och hvem vet hvilka offer vår samtid och efterverld komma alt få rakna, om denna förskräckliga lag antages? — Förslaget, af Utskottet öfversedt och lörbältradl, lyder som följer: Söker fånge, den der genom Dom eller Utslag, som eger laga kraft, till dödsstraff eller lifstidsfängelse dömd är, att på ilyklen sig begifva, och har han redan kommit utom den fästning eller det häkte, der han i förvar hålles, samt från fängsel sig befriat, eller gjort sig ledig från det fängsel, honom under forslande är på lagdt; ege då patrouille, post, vaktkarl eller fångförare, som fången bevakar eller forslar, att Den 3 Februari i e. ni. skjuta u honom, derest han icke efter frenne anrop från försöket afstår, och annat medel att llyendet hindra icke är för handen. Dock bör fången förut vara om äfventyret underrättad och, så vidt ske kan, skottet rigtas åt sådana delar af kroppen, att fången icke skadas till lifvel; men om sådant siver, skall undersökning om händelsen vid behörig Domstol anställas, samt dervid alla omständigheter noga utredas. Finues vaktkarl eller fångförare hafva i oträngd måtto skottet aflossat, varde han då straffad efter allmän Lag.” Olyckliga tid, som skall vara vittne till en sådan lags föreslående, om den ock icke skulle antagas. Tidehvarfvet är icke synnerligen hedradt deraf, att ett förslag dertill kunnat utgå från Bokpressarne. Ännu återstår att nämna de olycklige offrens dödsdrägter.
Extra medel och upphörder 17,534: 4. Salu-accis af städerna 218: 50. Riksgälds-kontoret tillgodoförda besparingar: å 2:dra hufvudtiteln, Fångars vård och underhåll 127,107: 43. å 4. de hufvudtiteln. Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Landtförsvars-departe mentets Kansli-expedition 101: 98. ä öde hufvudtiteln, Båtsmännens beklädnad 597: 47. Gemenskapens vid Flottans korpsers natura-underhåll 57,691: 22. Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Sjöför svars-departementets Kansli-expedition 375: 24. a 6de hufvudtiteln, Jordförluster genom kanaloch väganläggningar 2,005: 82. å 7:de hufvudtiteln, Transportkostnader för stats-verkets bergseffekter 406: 1. å 9:de hufvudtiteln, Allmänna indragnings staten 30,548: 65. Brister, uppförda till ersättning af Rikets Ständers Rikgälds-kontor: å 2:dra hufvudtiteln, Mediko-legala besigtningar Skrifmaterialier och expenser, ved m. 10.978: 62. Reseoch traktamentspenningar Ersättning åt vittnen och parter * å 4'.de hufvudtiteln, Kavallerioch infanteri-regementena Militie-boställs-kassan, ersättning för hemmansräntor och kronotionde, Indelta Arméens vapenöfningar - Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar Mathållning för manskapet vid garnisons-regementena ... Beväringsmanskapets vapenöfning lnqvarteringskostnader i Stockholm d 5:te hufvudtiteln, Tillskott i de till båtsmansindelningen uti Blekinge län anslagna räntor Reseoch traktamentspenningar 1,799: 25. 12,933: 59.
som blifvit af SlatsUtsk. behandladt utan iakttagande af de i §:n 27 Riksd.Ordn. föreskrifna former, må alldeles anses sorn non avenue, så att hela betänk, mätte läggas till handlingarne. Sedan delta är afgjordt, förbehåller jag mig min rätt att få tala om hufvudfrågan. Frih. Cederström, Jakob: Jag har ej uppfattat Hr von Hartmansdorffs yttrande så, som skulle det vara riktadt emot Konungens nåd. skrifvelse, och deremot, att den blifvit till StatsUtsk. grundlagsvidrigt öfvcrlemuad; men väl så, att Hr von Hartmansdorff klandrat, att StatsUtsk. tvertemot grundlagens bestämda ord i 27 § Riksd.Ordn. befattat sig med alt i R. St:s plena väcka frågor, som ej till Utsk. blifvit remitterade, då den K. propos. 264 Den 29 Juli f. m. om statsverkets tillstånd och behof ej blifvit till Utsk. direkte, utan till It. St. pä Itikssalen öfverlemnad; hvarföre StatsUtsk. alls ingen motionsrätt har. Hade det varit tället, att den K. propos:n blifvit till StatsUtsk. direkte öfverlemnad, och K. M. sedermera föredragit att kommunicera Sig med StatsUtsk., så hade StatsUtsk. deraf kunnat taga sig anledn. att afgifva huru mänga betänk. som ämnets beskaffenhet och mångfald kraft, i hvilket fall som heldst, och då hade R. St. ej haft rättighet att underkänna ett enda af dem i anseende till formen; men nu, då del ej kan bestridas, att ju StatsUtsk. har upptagit en fråga som till detsamma aldrig varit remitterad, kunna R. St. förklara, att de följaktligen sig ej dermed befatta, emedan StatsUtsk. ej varit berättigad!, alt göra den till föremål för R. Sits pröfning. Hr von Hartmansdorff: Jag är till en del förekommen af Frih.
Med hvad sålunda af Herr Borgmästaren Höök blifvit anfördt förenade sig samtelige Bonde-Ståndets Ledamöter af Beredningen, så myckeC hellre, soon ingenting syntes dem billigare, än att DenXI Maj. 245 »tt alla Hus och Egendomar i Städerna böra vidkännas lika onera. Ut supra. Ex Protocollo M. M. liosbect. Uppläst hos Högloft. Riddersk. och Adeln d. II Maj. Högvörd.' Prest-St. d. 29 Vällofl. Borgare-St. 3 Juni. — •— Heder v. Bonde-St, • d. 16 Maj. Riksens Högloft. Stånders Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Utskotts Betänkande, angående en Fyrbuks inråttanN de pä On Gottlands ostra kust. Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingif. vet och den 3X sistlidne Mars till Utskottet remitteradt Memorial, hafva Riksdags-Fullmägtige för Gottlands Södra och Norra Härader, Hars Jacobsson 'och Jacob Jacobssonanfört, att ehuruväl Riksens Höglofl. Ständer vid sist hållna Riksmöte besliitit, att en Fyrbåk på Ön Gottland borde inrättas, till förekommande af olyckor genom strandningar och skeppsbrott, hvilka årligen, i synnerhet på Öns östra 1". i, skola inträffa, har likväl någon åtgärd i afseende på Inrättningens företagande och fullbordande ännu icke blifvit vidtagen; och spm, efter hvad Fullmägtige tillika anmält, Riksens Höglofl. Ständer skola till Kongl. Majus Nådiga sanctionnerande i underdånighet öfverlemnat denna vigtiga fråga; sä häfva Fullmägtige hemställt, om icke Riksens Ständer skulle finna för godt att hos Kongl. Maj:t tillkännagifva deras underdåniga önskan vara, att ifrågavarand#
Jag har svurit denna ed inför min fader och måtte hans hand ledsaga mig på den upphöjda bana, som hans mödor öppnat för mig. Jag har svurit eden inför representanter för ett folk som alltid ägnat sin kärlek åt de stora egenskaper, vars tapperhet åter spritt glans över Skandinaviens fria bygder. Mina dyra plikter skall uppfyllas i ett tidevarv då Europa skakat i sina gamla grundvalar ännu väger mellan frid och lugn, förtryck och frihet. Kärlek, trohet och lydnad mot konungen och lagarna, odelad tillgivenhet för fäderneslandet, uppoffring av liv och blod till dess försvar, är de känslor som liva mig. Hans Höghet gick fram till konung och kysste hans hand, varefter lantmarskalken, ärkebiskopen, samt talmännen lyckönskade konungen genom följande tal. Stormäktigste Allernådigaste Konung! Den milda Försynen har lagt till de övriga av konungens levnadsdagar denna lyckliga dag, då en ung prins genom sin offentliga trohetsförbindelse är fästad vid Sveriges tron. Han har förts dit av ett fritt folks val. För en konung som i de vådligaste ögonblick räddat rikets bestånd, har himlen inte kunnat ge större belöning, än att konungen ur sin trötta hand få överlåta spiran till denna värdiga efterträdare. Det är till njutning av denna lycka adeln och ridderskapet skyndar att frambära sina underdåniga lyckönskningar. Under goda förebud har erkänslan för Oscars nordiska namn redan vunnit nordisk tro på hans möjligheter att mottaga två folk. Med dessa tänkesätt möter nationen denna unga prins, då han talar för deras väl från tronen eller följer sin odödlige fader i strid om en oblid ande skulle störa den frid som nu råder Vi hoppas få ge kommande släkter ett lugn, som grundats av Carl Johans snille och bragder och genom Oscars dygder blir fortsatt blomstrande och fridsam. Övertygad att konungen känner det stånds tänkesätt, som jag har äran att föra, är jag lycklig nog, att för detta tillfälle kunna umbära, vad som inte blivit min lott - den högre talekonstens gåva. Denna stund, som i hävderna skall minna om förflutna skiften och framtidens sälla förhoppningar behöver inte annat språk än hjärtats överflöd.