Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
samma som att taga lifvet af deras gamle Och man lefde förnöjdt tillsammans i det far och dem själfva med det hände stora, välförsedda huset, långt från lifvets ju så stygga saker ute i världen. Skulle pröfningar, utan känning af dagens tyngd de själfva öppna porten och släppa dem in och hetta, fröjande sig åt hvarandra. Och i huset? Kunde de göra detta med godt det stora, välförsedda huset med sin fasta samvete? T y det var naturligtvis så, som stam af tjänare blef en värld för sig, som deras fader utmålat för dem, alltihop; de allt mera utestängde de utanför varande. Stilleben. för vårsäsongen hos Hildur Andersson, Stockholm. Rikaoch Allm. tel. » p E # s JD ' a H (P P 1 O: (D P l 0 D •1 09 H 3 B) CD Ögon, som länge se på kort distans, förlora slutligen förmågan att se på längre håll, och familjen Engels ögon hade sett så länge och hjärtligt på hvarandra, att allt, som låg längre bort, skönjdes blott i dunkel. Och så lefde man vidare år efter år, utan någon förändring, i oantastad besittning af bankböckerna, som frodades förträffligt under faderns omsorger. Blott en enda sak hade gått förlorad för dem — icke på en gång — då kunde man blifvit uppmärksam därpå och i tid sökt rädda något — n e j, det var ett sakta, omärkligt nedglidande i det ändlösa tidsdjup, hvarur aldrig något återvänder — och det, som gick förloradt och som man icke hade en aning o m förrän det var borta — det var ungdomen. Tullinspektören själf hade länge varit snö- hvit i håret; det hade man dock icke reflekterat mycket öfver, t y det klädde honom så väl; men då Dinah och Berntine slutligen blifvit alldeles grå, hvilket icke alls klädde dem, då började tankarna vakna. Det blef visst ingenting af med dessa ädla män, som skulle komma och icke bry sig om deras pengar. Och när så Hans Didrik slutligen blef kapten, trots mindre goda kvalifikationer och den erkändt långsamma befordringen vid brigaden — då var det j u uppenbart, hur tiden runnit bort.
343 och den värma för den nationeia bildningens befrämjande, som representationen i sednare tider ådagalagt, om jag skulle betvifla dess beredvillighet att lemna ett så ringa bidrag sorn det här ofvan begärda, för ett ändamål, hvars storhet och vigt utan tvifvel öfvergår flertalet af dem, till hvilka anslag i sednare tider blifvit, i vetenskapernas namn, begärda och beviljade. Stockholm den 29 November 1862. J. A. Lemchen. JW 1J4. Af Herr Lemehen: Angående dels upphörande af skyldighet för klagande part i brottmål, att nedsätta eller ställa bor-m för honom ådömda böter m. m„ dels ett tillägg till 6 § i 5 kap. Utsöknings-Balken. Sådana stadganden i lag, som lägga hinder i vägen elier medföra oskälig svårighet för part att hos högre Rätt söka och vinna rättelse i ett till äfventyrs felaktigt beslut, äro rättsvidriga och böra derföre undanrödjas, sä framt de ej folden allmänna säkerheten, eiler i följd af för tillfället befintliga samhällsförhållanden äro nödvändiga. — Till stadganden af ifrågavarande beskaffenhet vill jag hänföra hvad som föreskrifves i 38 punkten af Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 och Kongl. Förordningen den 19 Juli 1815 om skyldighet för klagande part i brottmål att nedsätta honom ådömda böter och ersättning e ler derför ställa borgen eller ock förete fattigdoms-bevis. Dessa föreskrifter medföra, enligt mitt omdöme, intet gagn. De hindra sällan eller aldrig fullföljd af obefogad talan, men föranleda icke sä sällan, att den enfaldige, i rättegångar oerfarne och mindre bemedlade förlorar talan mot ett beslut, deri han kunnat och bort vinna ändring'. Det är äfven ofta svårt och stundom omöjligt att iakttaga samma föreskrifter.
Försatt uli samma brydsamma belägenhet, med rättigheten i mina händer, att obekymrad om Utgaggen, lill min egen säkerhet styla mig bakom föreskriftens döda bokstaf; eller igenom en försiglig eftergift befordra werkställigheten af en Nådig Konungs lofwärda anstalter till Rikets och Medborgeres wal; Utan hopp kan hända, atk för min stafwiffa lydnad as en icke nog bestämd föreskrift, en gäng icke erhälla dems tack, som gifwit densamma, och hwilka jag. genom samma min öfwerdrifna noggranhet, möjeligen i framtiden skadat, uti en sädan belägenhet, vneteligen den swäraste af alla, hwilkcn sia 64 Den vomvor sin Konung och sitt Fädernesland lika tillgiswen Medborgare skulle hafwa twekat, att upoffra alla bes tänkligheter, och med äfwentyr af sitt person iza am swar, tjena sin Konung och Fädernesland, stödd af det walgörande hopp om framgäng, som alllid lifwar den redliges flik, och lyster dest blick ifrän faran öst w« hwilken han swafwar, kill det mäl han sträft war att nä. Således upfylde astven Herrar Fullmägtige, pä lika satt, Konungens och Rikets fordran och hopp; deras högtidliga förklaring witmar det, och med glädje begagnar jag mig af detta tillfälle att deröfwer betyga dem min enskildta upriktiga aktning» Mell när jag nämnt deras fara, tillhör det mig afwen att uplysa den, för att rätt förstas. Den är i min tanka gansta stor, fä wida Banquens säkerhet och Realisationens framgäng derpå beror.
Bibehalles såsom högre Närings-Skola men med tillägg af Cantors-Arfvode 10 Tunn. För Linköpings Stift befinnes således brista Skara Stift. Skara Trivial-Skola: Alla Lararne tillsammans, kronotionde, Socknegång och af privata dispositioner Här föreslås En högre Lärdoms-Skola lika med Enköpings, men med minskning i Transport: Nuvarande ständig Lrinings-Stat. Allmänna medel. Summa. Spanne mål. T :r 18 k:p Contant. Spanne mål. Allmänna medel. Spänne mål. Spanne mål. Brist. I Spanne mål. Spänne mål. R:dr sk. T:r. 281 kq; 5 Contant. Rtdr 631 9*2 I. Nuvarande ständig Lonings-Stat. Transport: Spannmålslönen 1 anseende till den Contanta tillgängen - Mari*stads Stads-Skola: Alla Lärarne tillsammans, kronotionde, Socknegång, af Staden och Privata dispositioner » - Har föreslås En lägre Lärdoms-Skola, lika med den i Ekesjö; mert med minskning i Spannemålslonen i anseende till den Contanta tillgårtgen - * Wennersborgs Stads-Skola : Båda Lärarne tillsammans, kronotionde, Socknegång och af Staden * Här föreslås En lägre Lär doms-Skola, lika med den i Ekesjö, men med minskning SCC. Borås Stads-Skola: Båda Lärarne tillsammans, kronot.. Sockne* gårig och af Staden Här föreslås En lägre Lärdoms-Skola, lika med Ekesjö, men med minskning 8Cc Alingsås Stads-Skola: Båda Lärarne tillsammans, kronot., Sockriegång och af Priv, Dispos. * Här föreslås En högre Närings-Skola med Rector a:ne Colleger tillsammans Den sorn undervisar i Choralsång Lidköpings Stads-Skola.- Båda Lärarne tillsammans, kronot., Sdteknegång, af Staden och Priv. dispos, » Här föreslås En lägre Närings-Skola ined Rector * Collega För Skara Stift finnes således brist Strängnäs Stift. Strängnäs Trivial-Skolai Alla Lärarne tillsammans, kronot., Sockne* gang och af Priv. dispos. - Här föreslås
ÄItc mannen j eller, om icke heller någon Ättemän sig inställt, genom en af Hufvudman eller hans rätts innehafvare vederbörligen förordnad Fullmagtig af annan introducerad Ätt,- allt enligt Ridd.Ordn., hvilken, likasom öfriga Ståndsordningar, bär vara i öfverensstämmelse med grundlagarna författad, Underteckn. Ridd.Secret. anmälde, att detta förslag blifvit afslaget af BondeSt., att BorgareSt. uppskjutit frågans afgörande och att från PiesteSt. ingen underrättelse i denna del till R. o. Ad. ankommit. Hr Bråkenhjelm: R. o. Ad. har det egna i sin Ståndsinrättning, att de äga en Ståndsardning, som Konungen stadfästat och efter hvilken R. o. Ad. representeras. Tidens högt uttalade fordringar på en representationsförändring lära icke tillåta oss att förblifva vid hvad vi nu äro; det står således R. o. Ad. öppet att sjelfva med Konungens sanction förändra sitt representationssätt, såsom R. o. Ad. bäst synes. Men om ett stadgande af representationssättet införes i grundlagen, torde det blifva svårare att deri åstadkomma de förändringar, R. o Ad. i ett eller annat afseende skulle önska. Jag tror det således vara af yttersta vigt, att Högl. Ståndet, just för en blifvande representationsförändring, bestämt yttrar sin opinion derom, på det allmänheten må få veta, hvad R. o. Ad. tänker i detta fall. Jag anhåller om proposition till afslag å ifrågavar. tillägg i Riksd.- Ordn:s 12 §. Ilr Cederschjöld: Jag har begärt ordet för att lemna den underrättelse, att motion i detta ämne inom Constit.- Utsk. vid sista riksdagen väcktes, just till förekommande af sådana försök till ändring af R. o. Ad:s representationssätt, som den siste värde talaren bjöd till att genomdrifva vid det tillfälle, då förslag till Ridd.Ordn. andra gången förevar och då ganska få ledamöter på Riddarhuset voro tillstädes.
I afseende å sistnämnde tvänne anmärkningar, anser Utskottet, att någon tvekan icke bör kunna uppstå om rätta betydelsen af de i dess Betänkande begagnade ordalag, hvilka, enligt Utskottets tanke, tillräckligen tydligt gifva vid handen, att tiden för anslagets utgående bör räknas från och med det år, då nästa Statsreglering vidtager, samt att med tecknings-kapitalet afses den summa, som, utöfver Stats-anslaget, för arbetets fullgörande erfordras; och då, hvad sjelfva saken angår, tvänne Riksstånd, nemligen Presteoch Borgare-Stånden, funnit den lemnade utredningen i frågan tillfyllestgörande och bifallit Utskottets yttrande, har Utskottet funnit sig böra detsamma vidhålla. Trettonde punkten, angående låneunderstöd för tillvägabringande af sluss-anläggningar vid Dejefors och Forshaga i Clara eif, Tjugufjerde punkten, i fråga om understöd af allmänna medel för sänkning af Ifö sjö inom Christianstads län, t Trettionde punkten, om premier m. m. till uppmuntrande af öi-tillverkning, samt Trettiondefor sta punkten, rörande särskilda framställningar om användandet af det förmodade öfverskottet å den ifrågaställda förhöjda bränvins-skatten, hafva blifvit återremitterade, de tvänne första punkterna af Bonde-Ståndet och de två sistnämnda af Ridderskapet och Adeln; men då alla dessa punkter äro af 3:ne Riks-Stånd godkända, kunna följaktligen återremisserne, jemlikt 75 §. Riksdags-Ordningen, icke till någon åtgärd föranleda. Öfrige punkter af Betänkandet N:o 158 äro af samtlige Riks-Stånden bifallne. Ank. lill Exp.-Utsk. dea 12 Aug. 1834, kl. 2 e. ni.
Möller, om handräkning af Konungens Befallningshafvande i Götheborgsoch Bohus-Län, till utbekommande af resterande Bevillnings-medel hos Capitainen von Utfall och Fältväbeln Norrlander för Åren 1799, 1800, i8or, 1802 och 1804 till ett sammanräknat belopp af 4o R:dr B:co, ej mindre Norrlander än Arfvingarne efter numera aflidne von Utfall , vid anstäldt kraf, bestridt desse medels erläggande, och Konungens Befallningshafvande derföre uti Memorial af deu Stats-Utskottets Betänkanden. 153 23 Mars 1820 hos Kongl. Krigs-Collcgium hemstält, om icke berörde \0 R:dr mätte få uti Räkenskaperne afskrifvas, dertill dock Collegium ansett sig icke kunna bifalla; så bar fråga om medlens uttagande hos förre Regements-Skrifvaren, Fäit-Kamereraren Bridingenom hvars försummelse de förmodats icke hafva influtit, blifvit af Lands-Contoiret väckt, derpå Bruhn förklarat, att nämnde Utskylder verkeligen hos de restskyldige af Krono-Betjeningen uttagits och hos Konungens Befallningshafvande redovisats, af då, varande Krono-Fogden uti Norrvikens Fögderi J.
I stället instack han knifven återigen i bältet, nickade betecknande åt fadren och skyndade in på den gångstig, som ledde framtill Heinrich Mayers icke långt ifrån väderqvarnarne belägna lilla vackra stuga. När Mathias Gründler såg hvilken väg sonen tog, gnuggade han förnöjd händerna, under det han utropade: "Pojken är inte så dum som jag trodde, men rysligt slö är han. Få nu se om hans tycke för Annchen kan pigga upp honom. I sådant fall tror jag inte, att papistens lif är mycket värdt. Skulle önska att Franz ville visa, att mitt blod rinner i hans ådror." Med dessa ord skyndade Mathias Gründler, i sitt innersta belåten med det verk och den uppryckning han gifvit sonen, in i sin stuga, hvars dörr han försigtigt tillslöt efter sig. Långe Franz fortsatte emellertid sin gång fram mot Heinrich Mayers stuga. Redan på långt afstånd upptäckte hans skarpa blickar Anncben stående i dörren. Hon såg bort mot Lützen, det kunde Franz tydligt se, och redan denna omständighet gjorde att hans blod kom i en häftig svallning. "Det synes nog, att hon tycker om papisten", mumlade han för sig sjelf, "annars skulle hon inte stå så der och koxa dit bort. Om jag skulle först som sist gå till staden och fordra räkenskap af förföraren! Ja... nej... far sa' ju, att jag först skulle tala med henne. Kanske att allt endast är ett nedrigt förtal. Men, jag ska' gå så, att jag öfverraskar henne oförhappandes." Med dessa ord tog han en lång omväg förbi de andre qvarnbyggnaderne och lyckades att, osedd af Annchen, som med ifrig längtan skådade bortåt Lützen, dit fadren förbjudit henne att begifva sig, komma på baksidan af Heinrich Mayers hus. Hans hjerta klappade så våldsamt, som om det ville sprängas, och han måste sansa sig några minuter innan han förmådde träda fram. Det lilla mjölnarhuset omgafs af en nätt trädgårdstäppa, ordnad och planterad af Annchens egna händer. Ett vackert gulmåladt spjelstaket skyddade vidare täppan för obehöriga personers och djurs inträngande.
Memorial, med förslag till en § i det nya reglementet för Riksgäldskontoret. (R. A.) Sedan Rikets Ständer, på sätt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 246 gifver vid handen, afgjort frågan om beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande beviljade särskilda kreditiv, samt det af Statsutskottet, uti Memorialet N:o 240, afgifna förslag till de stadganden rörande samma kreditiv, hvilka böra inflyta i det nya reglementet för Riksgälds-kontoret, vid den utgång frågan erhållit, måste få en annan lydelse; får Utskottet, under förbehåll om den förändring i afseende på paragrafernas nummerordning, som blir en följd af tillkomna nya stadganden, härmed hemställa, att uti nämnda reglemente må, näst efter den i Utskottets Memorial N:o 224 föreslagna § 178, inflyta en så lydande § Jemte det Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-kontoret anvisat ett särskildt kreditiv å Tre millioner Riksdaler, att, i mån af behof, användas till försvarsverkets fullständigare ordnande., hafva Rikets Ständer beslutat, att Fullmägtige må, för bestridande af utbetalningen utaf de medel, hvilka för detta kreditiv erfordras, begagna Riksgäldskontorets disponibla tillgångar och, i fall dessa icke liro tillräckliga, anskaffa derutöfver erforderliga belopp genom upplåning under de vilkor, som uti nästförestående § uro stadgade. Stockholm den 5 December 1863. Bih. till R. St. N:o 248. * Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Dec. 1863, kl. 2 e. m. Memorial, angående öfverlemnande till Kongl. Maj:t af det nya reglementet för RiJcsgälds-Jcontoret. (R. A.) Sorn det reglemente för Riksgälds-kontoret, hvilket vid innevarande riksdag utfärdas, synnerligast i fråga om verkställigheten af de å Kontoret anvisade utbetalningar, innehåller åtskilliga närmare föreskrifter, hvilka icke finnas intagna i Rikets Ständers derom till Kongl.
Vid slikt förhållande har Utskottet trott sig böra hos Ridderskapet och Adeln vördsamt föreslå, att berörde praemium af 5oo R:dr B:co må varda emellan bemälte täflande, med halfva beloppet åt hvardera, fördeladt, hvarförutan, i enlighet med Ridderskapets och Adelns här ofvan omförmälda, vid sista Riksdag fattade, beslut, det hopp torde dem lemnäs , att derest de visade sig hafva jemväl under tjenslgöringen vid Riksdag ådagalagt utmärkt flit och skicklighet, framdeles vid yppad ledighet blifva såsom ordinarie Tjenstemän vid Riddarhuset anställda. Och får Utskottet derjemte tillkännagifva, att Ryttmästaren Silfverstolpe och Notarien Hjerta, inför Utskottet hörda, förklarat sig icke äga något att, vid den ofvan föreslagne fördelningen af det utsatta pramium, erinra. Hvilket dock allt till Högloflige Ridderskapets och Adelns Egen pröfning öfverlemnas. Stockholm den 3 September 182g. På hiddarhusUtskottets vägnar Carl Mörner. tV. F. Dalman. V ö r d s a m t Memorial! Sedan RiddarhusUtskotlet, genom Utdrag af Ilöglofl. Ridderskapets och Adelns Den i4 September f. ni. 255 Protocoll för den 3o sistlidne Juni!, falt emottaga underrättelsen om Höglofl. Ståndets beslut, angående en fortfarande Capitations-afgift utaf i R:dr Banco årligen af hvarje Adelsman, som betalar bevillning för lön eller förmögenhet; så bar Utskottet härigenom skolat öfverlemna ett förslag till den underdåniga skrifvelse, hvarigenom Höglofl. Ridderskapet och Adeln torde finna för godt att hos Kongl. Maj:t anhålla om allmänt kungörande af samma beslut. Slockholm den 3 September 1829. På RiddarliusUtskottets vägnar Carl Mörner. tV. F. Dalman.
Till förbättring af lönerne för de 3:ne Professorer vid Lunds Universitet, hvilka uppbära penningelön af 3000 R:dr Bunt hvardera, så att dessa löner hvardera komme alt utgöra 4000 R:dr, samt för 15 Adjuiiklslöners höjande lill 2000 R:dr hvardera, har E. K. M:t äskat tillsammans '4,700 R:dr Runt. Rikets Ständer, sorn af ofvan nppgifne anledning funnit skiil förhöja ifrågavarande 3 1’rofessors-löner till ett belopp af 4,500 R:dr hvardera samt lönerne för de 8 äldste Adjunklerne i de verdsliga Fakulteterna viii Lunds Universitet lill 2,500 Hulr hvardera och för öfrigt bifallit E. K. Mits högst,berörde nådiga framställning, hafva alltså beviljat den härtill erforderliga summa utgörande 20,200 Hulr Runt. 16m. För Bibliothekarie!! vid Lunds Universitet, sorn nu åtnjuter i lön 150 tunnor spnnmäl, medell beiäknadl välde al'2(i(0R:dr R:nil, och kontant 1,200 Ridr, hafva Rikets Ständer beviljat en löneförhöjning af 800 Rulr Runi. I afseende ä Vice Bibliothekarie!! hafva Rikets Ständer, som för den vid Upsala Universitet anställde beviljat 3000 R:dr ärligen, trott sig, med fästad!, afseende derå, att Universitels-bihliolheket i Lund är af mindre omfattning än det i Upsala, höra bestämma lönen till 2,500 R:dr Runt och således nu anvisat en fyllnad af 1,450 R:dr samma mynt. 17:o. Till upprättande af en nv lärostol inom Medicinska fakulteten vid Upsala Universitet, har E. K. M:t begärt ett årligt anslag af 1000 Rulr Enligt hvad Rikets Ständer inhemta!, väcktes redan år 1847 fråga om inrättande af en nv profession inom nämnda fakultet.
Bilaga till Mern. N:o 33. 997 Bilaga till Mern. Utdrag af Protocollet hållet hos Högvördiga Preste-Ståndet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 17 Julii 1815. S. D. Då Constitutions-Utskottets på bordet hvilande Memorial angående förrättad granskning af StatsRådets Protocoll sedan sista Riksdag å nyo föredrogs, uppläste Professor Forssell ett så lydande skriftligt anförande: Höglofl. Constitutions-Utskottet har föreslagit, att Riksens Ständer må gifva Stats-Rådet décharge för sina göromål under den förflutna tiden intill den 14 Februarii detta år. Ingenstädes i Grundlagarne har jag funnit, att Riksens Ständer äga hvarken skyldighet eller rättighet att gifva denna décharge. Icke heller nyttjades detta uttryck vid 1812 års Riksdag. Det hade således varit nog, om Höglofl. Utskottet förklarat, att mot Stats-Rådet och dem, som dervid föredraga, intet varit att påminna, då enligt 76 § Riksdags-Ordningen frikallelse från allt ansvar blir en följd deraf. Jag anhåller således om återremiss till Höglofl. Constitutions-Utskottet med denna anmärkning, till vinnande af nödig rättelse. Jag tror mig ej behöfva vidare ådagalägga orsakerna till denna af mig yrkade ändring. Må hvar och en sjelf sätta sig i ett Stats-Råds ställe, med ögat fästadt på Grundlagarnes föreskrifter och Rikets framtida lugn. Endast bör jag erinra, att Riksens Ständer ej äga att lemna décharge åt andra än åt sina Fullmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret samt andra Embetsmän, som af dem sjelfva utväljas och tillsättas. Prosten Lector Fröberg anförde: Då jag har äran vara en medlem af Höglofl. Särskildta Utskottet och således fått deltaga i cle bekymmersamma öfverläggningar, som föregått teckningen af den tafla, hvilken Riksens Ständer äskat af detta Utskott, och hvars ehuru med lätt hand kringströdda skuggningar, föranledda af ämnets beskaffenhet, icke desto mindre ådragit
De, hvilka hafva ett sådant nit för ärendernas behandling, som det vigtiga kallet bjuder, lära icke underlåta att öfvervara discussionerna, och lära icke tillåta sig att votera endast efter andras vilja. Skulle man antaga, att våra öfverläggningar icke tjena till någonting, vore det bäst att inrätta saken på det sätt, alt anslag i tidningarna helt enkelt utfärdades derom, att den eller den dagen behagade B., o. Ad. utan discussion votera öfver de eller de frågorna. Jag kan icke linna annat, än att inrättningen endast är en beqvämlighetsanstalt, hvars olämplighet blir tydligare i samma man, som anspråken å representantens förmåga och vilja att uppfylla sitt kall blifva mera utbildade. Man har sagt, all andra uppropet borde bibehållas, på det de enskilda ledamöterna kunde bespara sig tiden och mödan att städse vara närvarande under plena. Detta är ett särdeles skäl. Man vill således, att riksdagsgöromålen skola utdragas för den enskildes beqvämlighets skull, Jag hade trott, att det vore den enskildes skyldighet att uppoffra all beqvämlighet, för att bespara tiden för det allmänna. Man har sagt, alt genom förslagets antagande dörren skulle öppnas till vida större missbruk än de, som nu kunna äga rum. Jag kan icke fatta, hvarföre man befarar detta. Landtm, kan icke föredraga ärenderna i någon annan ordning än den, sorn linnes fastställd å för hvarje plenum uppgjord och för hvar och en tillgänglig föredragningslista.
Mer/.'/s X4r/tr/tt Vro/losr/rorr kr// Kr/csk» 8krrrrl/6l', rrn-äsrrc/s ^LoZ-^krrks-ZlS/rsrorrsrrnFsrr s/-or MlFskso/r// 4/. XonrrrrA (/«»'/ XIV »so^rrrr/ 6/r/r>e/t 8/oe/c/ro/ms A/E r/err 9 8e/?kE-er' i/8-44. 8edon, med llä»8iAt lill livod förut i likortsde full 6At rum, froAO förekommit om reAlerondet ok en IndroA»i»A8-8tot för HöAstsoliA Von» Hlo^t KonunA (lori XIV .1 o!> o n 8 oell I)e88 böAO Oemäls, Vennes 41:rj:t. nuvoronde tknke-VrottninAens, Hot', 8 om t de dertill böronde personers (itverllvttlmde pä Vil<8-8toten; 8ä lior KoiiAl. iVIoj:t, 80m del8 Aenom bibebällonde, 8ä vidt omständiAlieterno medAikvit, ok den förro Vot-8tot8-per80No!en, del8 Aenom beslutod utketolninA frän 1)e88 tlokliällniiiAS-suninio ok belo denno personols otlöninA till innevoronde är8 8lut, sökt i möjliAoste motto ioskronko bebokvet ok 8tot8-Verket8 onliionde kör lierörde ändomäl, nu till XädiA pröknivA köreliokt ett ok Viksmorskolks-klmbetet, i ok8eende pä ikräAOvoronde pensionsreAlerinA, uppröttodt körsloA, ^emte serskildo i ämnet inAikne ousökninAor.
N:o 32, i ani. af väckta motioner om förändrade föreskrifter ronde pastoralexamen. Föredrogs och lades till handlingarne Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och EkonUtsk:ts den 19 dennes bordlagde Uti. N:o 33, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 14, ang. väckta förslag om ändringar i nu gällande skiftesstadga. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- och Ekon.Utskrts den 19 dennes bordlagde Betänk. N:o 173, i ani. af väckt motion derom, att Länens Brandstodsbolags obligationer måtte få uti allmänna kassor emottagas och belånas. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- och Ekon. Utsk:ts den 19 dennes bordlagde Betänk. N:o 174, i ani. af väckta motioner ronde Universitetets i Upsala förläggande till Stockholm eller ock de Juridiska och Medicinska fakulteternas vid nämnde Universitet flyttning till hufvudstaden. Föredrogos och lades till handlingarne Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk:ts den 19 dennes bordlagde Mern.: N:o 175, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 90; samt N:o 176, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 135. Uplästes och godkändes Exp.Utskds under N:o 135 afgifne förslag till E. St:rs underd. skrifvelse till K. M:t ang. grunderna för en förändring i sättet för utgörande af Presterskapets aflöning. Anmältes och bordlädes nedannämnde, från Utsk:n inkomne Utlm, Betänkin och Mern., nemi. från StatsUtskottet: N:o 184, ang. ersättning för sådana af K.