Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majlis nådiga pröfning öfverlemnad, uti nådig proposition till Kikets Ständer den 20 December 1847 framställt de förslag till ändringar i då gällande stadganden, angående sättet och ordningen för grundskatternas beräkning och utgörande samt dessas, jemte öfriga utskylders, debitering, uppbörd och redovisning, hvilka Kongl Majit för sin del ansett lämpliga och af beskaffenhet att böra till Rikets Ständers pröfning hänskjutas, lillkännagåfvo Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 27 Oktober 1848, hurusom de, jemte instämmande i den af Kongl. Majit yttrade åsigt, att någon allmän jemnkning af grundskatterna medelst mantalsräntan* upphörande eller genom upphäfvande af den befrielse, som den privilegierade jorden i större eller mindre mån åtnjuter i afseende på åtskilliga onera och besvär, utom de egentliga grundskatterne och tionden, icke kunde, med iakttagande af rättvisa och billighet, ega rum, funnit skäligt medgifva: att ordningen och sättet lör vinnande af skattemanna-rätt till krono-rusthåll, säterier och bergsmanshemman, jemte andra sådana under åborätt upplåtna kronohemman och lägenheter, hvilkas åboer af Kongl. Majlis Refallningshafvande antagas, finge, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit i nåder föreslagit, förändras: att den så kallade Fahlu kungsgårdshjelp under vissa stadgade vilkor afskaflades; att räntorna för rusthållshemman, äfvensom för de till båtsmanshåll indelda hemman i Blekinge och Kalmar Län, hvilka räntor i sjelfva verket voro att jemnföra med statsanslag till rustningens upprätthållande, borde framgent i jordeböckernes skatte-kolumn upptagas och i redogörelserne debiteras men deremot också under vederbörlig anordnings-titel i räkenskaperne afföras: att då kronooch kyrkotionden vore utsatt antingen i andra persedlar än spänmål, eller uti andra sädesslag, än hvaraf densamma i allmänhet inom orten utgöres, den tiondeafgift, hvarmed nyssnämnde förhållande inträffade, måtte på föreslaget sätt förvandlas: att, med undantag af de till korpser och embetsman anslagna boställen, i afseende å hvilka Rikets Ständer ansågo nu gällande författningar framgent böra tillämpas, äfvensom af de fall, då arrendena skola in natura till vissa inrättningars underhållande utgöras, alla arrenden af statens egendomar, som äro till serskilda ändamål anvisade, skulle, i utbyte emot kontanta anslag, varda till statsverket indragne; samt att den så kallade bågskatten i Herjeådalen komme för framtiden att upphöra, emot det att mantaispenningarne af allmogen derstädes erlades med ses skillingar banko af hvarje person;
Föreskrifterna för profningen af saltpeter kunna icke komma att leda till något tillfredsställande ändamål, ty det är icke beroende af profningen utan af tillverkningen, huruvida denna profning är lätt controllbar, så väl för tillverkaren, som förden hvilken profvar saltpetern, eller ock är underkastad fullkomlig arbitrage af den sistnämnde. Om nota bene tillverkaren tillåter att genom en bristfällig preparation en mängd koksalt och orenlighet oafsöndrad! förblifver i tillverkningen; så är det sedermera rent af omöjligt alt controllera, huruvida den, som profvar saltpetern, afdrager för få eller för många proc. af vigten. Det vore således efter min mening mera ledande till ändamålet, om Ständerne nnhöllo hos K. M., att för sjelfva tillverknings-processen föreskrefvos sådana controller oell åtgärder, att koksaltet och all orenlighet bltfve skiljdt från sjelfva saltpetern. Blefve saltpetern sålunda renad, vore den ej längre underkastad någon arbitrage vid profningen, då den deremot nu vid en sämre tillverkning måste äga rum. Jag tror att en livar, som har någon kunskap oin denna tillverkning, bör vara underrättad derom, att äfven ifall saltpetern omsmältes och gjutes innan den blifvit renad, så skall denna gjutna saltpeter likväl vid profningen blifva underkastad betydligt arbitrage, just derföre att icke vederbörlig noggrannhet blifvit iakttagen vid tillverkningen, för att få koksaltet afskiljdt. Jag anhåller om återremiss af detta betänk, och att Ulsktns tillstyrkande må riktas på föreskrifterna för tillverkningen, i stället för att afse föreskrifterna för profningen,' hvilken sednare blir ganska lätt och omöjligen kan blifva menlig för tillverkaren, så framt varan är hvad den verkligen bör vara —• ren. Gr. von Platen, Baltzar:
Och talet på dem, med deras bröder, som i Herrans sång lärde voro, allesammans mästare, tuhundrad åtta och åttatio. Och de kastade lott öfver deras ämbete, dem minsta såsom dem största; mästarenom såsom lärjunganom. Och den förste lotten föll på Joseph under Assaph; den andre på Gedalia, med hans bröder och söner, de voro tolf;
Sammanräknade summan af Cassa-Creditiv, som Fullmägtige hafva att anvisa, få icke öfverstiga 800,000 R;dr för Hypotheks-Föreningar och 400,000 R:dr för de Associationer och Privat-Banker, hvilka befatta sig med spanmålsbelåning; börande härvid jemväl iagttagas, att Cässa-Creditiv icke beviljas någon Hypotheks-Förening till större summa, än 300,000 R:dr, samt icke någon Association eller Privat-Bank för spanmåls belåning tillhögre belopp än 150,000 R;dr, allt Banko. Mom. Baneo-Viskottets Memorial, IV.■ o 64• 9 Mom. 2. I händelse flere Inrättningar af enahanda slag på en gång och for större belopp, än den dertill anvisade fond medgifver, anmäla sig till dylika Creditivs erhållande, komma de dertill tillgänglige medel att, efter Fullmägtiges ompröfvande, fördelas emellan de Inrättningar, hvilka tillhöra samma dass. 26:o. Mom. 1. (oförändradt). Mom. 2. (oförändradi). Mom, 3. (oförändradt). Mom. 4' Första folium af den löpande räkningen erhålles utan foliiafgift, men för hvarje af de öfriga erlägges af Hypotheks-Förening Två R;dr Banko. Mom. 5. För de af Hypotheks-Förening å Creditivet dragne summor beräknas Banken 5 procent till godo, tills betalning sker. 27:o. Mom. 1. (oförändradl). Mom. 2. För de snminor, berörde Associationer och Privat-Banker å erhållande Creditiv draga, beräknas 3 proc. tills betalning sker. Mom. 3. (oförändradi). Mom, 4' Derest Fullmägtige uppsäga &c. &c. ■ —- ; men om Creditivet, i anseende lill missbruk deraf, varder af någon så beskaffad Inrättning förbrutet, skola Fullmägtige, Creditivet för densamma ofördröjligen indraga.
Stanna dervid två Stånd emot två, skola de särskilta meningarne såsom alternativer i förslaget intagas. Galle ock detta Jladgande för Banco-Utjkottet i underftållningsfrägorj men i de mål forn bora hemliga hallas, och der detta Utfkott med Rikfens Ständers rätt bef luter, fkall, äfvenfom uti alla inom ConftitutionsUtJkottet förekommande mål, förhållas med omröfiningen pd fått i 53:dje §:il här nedanföre Jiadgas; Bör andes i ofvanvpptagne färfkildta fall, uti Banco-Utjkottet t\>å tredjedelar af hvarje Stånds Ledamöter vara tillftådes. Friherre Cederström, Jacob: Ridderskapet och Adeln har vid alla Riksdagar sedan 1809 antagit det förslag som ConstifutionsUtskottet uti första alternativet framställt; och om ytterligare bevis behöfdes för olämpligheten af det voteringssätt inom Utskotten, sorn hittills blifvit iakttaget, kunde jag anföra den votering, som för några dagar sedan ägde rum uti Bevillningsutskottet. Herr Tham, Wollrath', I anledning af hvad Friherre Cederström nämnt, anser jag mig skyldig upplysa, att i förra veckan tvenne frågor uti BevillningsUtskottets första afdelning förevoro, hvarom voterades, och hvarvid hände, att tvenne Stånd blefvo inactive, och af de tvenne pndra, voterade det ena Ja och det andra Nej; hvarigenom tvenne alternativa förslag blefvo till Utskottets Plenum öfverlempfde. Uti Utskot - Ven 23 April e, m, 4g5 tets Plenum inträffade åter sistlidne Lördag den händelse, att minoriteten vid voteringen blef rådande. Jag tillstyrker således att det nya voteringssättet måtte blifva antaget, såsom det enda medel att förekomma sådana besynnerligheter. Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla första alternativet af de, utaf 38 §. fram-e ställde nya redactioner.
Hvarigenom allenast Lagens förra stadgande, att det, som försträckt år, skall i samma slag, jemngodt och till fullo, återgäldas, hvilket nu vore gjordt overksamt genom de föreskrifter, som förbinda fordringsegarne att emottaga Bankens sedlar efter deras åsatte valeur, utan afseende å deras verkeliga värde, skulle kunna blifva till den kraft och verkan, som egenteliga meningen deraf innefattade, återstålldt; och hvilken Lagförklaring just skulle verka ett stadigt myntvärde, då ingen genom försämringen kunde vinna på den andras bekostnad, utan allas interessen förenades till upprätthållande af det myntvärde, som nu fastståldes; så att allt hopp vore, det författningens användande ej komme att erfordras; men till rättelse för dylika liqviders uppgörande och betalningar af de lån , som hädanefter meddelas, hafva emedlertid blifvit i samma Memorial framstålde åtskillige förslag, rörande sättet hvarpå och grunderne hvarefter, det skulle åligga Rikets Ständers Fullmågtige i Banken §0j Stats? Utskottets Tiel änkan (ten. pch Riksgålds-Confoiret, att i händelse de 4 Riket gångbara myntrepresemativer skuh 1? undergå någon försämring, emot det varv de uti Silfver, sorn för dem nu fastställ des, vid hvarje års början bestämma ett lagligt gällande Agio, emellan det Bancq§edlen nu åsatte Silfvervärde och det gångbara. I sammanhang med ett, sättet och y il k oren för Regleringen af allmänna pen^ ninge väsendet likaledes afseende, Memo-. rial, hvilket för öfrigt blifvit till Stats-och BancorUtskotten remitteradt, har vidare Herr Lagerhjelm, Pehr, i afsigt att bereda pågot till Långifvares skadesjoshet vid inträffande myntförsämring vid Iåns med^ delande under vacklande Cours, inom Hög-? lo fl, Ridderskapet och Adeln gjort framställning derom, att Läntagare borje vara underkastad vidräkning efter myntets fåran? äring genom.
Medel ej more tillräckliga i hwilket fall den i Reglementet sörefkrifne provifionella afbetalningen af Länen, komme att taga sin början, för akt derigenom, jemte inflytande afgifter och räntor, fä snart möjligt blef, Återställa den i Götheborgs Discont infälle rörliga Fonden till sitt förra belopp, såmedelst en Ulwäg kunde winnås, alt, utan afwaktan af Länens afbetalning, hwilken ef förr än ester sex mänadcrs förut skedd upsägning kan för sig gä, genast kunna fullt ersättas de inträffade Brandfkadorne. Sluteligen dä flere af Delägarne yrkat, att den, till följe af de i detta ämne wäckte hufwudsakliga frägor, för någon tid upffjutne och hanlande Utläningar af Werkets Fond mätte genast och fkyndefammeligen äler fortsättas, fär Directionen sä wäl i anledning häraf, som ock desi egen till Eders Kongl. Majit den iz.-de September förledit är i detta ämne gjorde underdäniga, hemställan härmedelst utbedja sig Kongl. Majus allernädigste föreskrift, om Riksens Ständers ytterligare Beslut häröfwer bör afmattas, eller utan afseende derpå, den yrkade utlåningen genast företagas. Den 26 Februari!- izZr De wid Delägarnes sammanrräden förde Protocoller warda härhos i underdånighet bifogade, och Directionen framhärdar med diupaste undersåtlig wördnad, nit och trohet rc. rc. oc. Enligheten med Originalet intygar ^ac. Oran. Lades pä Bordet. Wördsamt Memorial' Till Riksens Högloft. Ständer har Stats-Ut. stöttet uti afgifwit Memorial inberättat, a», i anledning af erhällen remitz ifrän aine af Respective Riks. Ständen, om inlösande för Statens räkning af Herr Bergs - Rådet Friherre hermelins Chartte - Samling med dertill hörande Plätar och Jnstrumenter, 2:ne af Stats. Utffotters
Hundar, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af bevillningen för dem: B. II. 208, 233, 236, A. 236. Hund-skatt, i anledning af väckt motion om behörighet för kommunal-nämnd att upptaga och afdöma de mål, hvilka röra förseelser — H — förseelser mot 6:te §:n i Kongl. Kungörelsen den 12 Juli 1861, angående —: B. II. 458, 462, A. 462. Hungersnöd, angående medels anvisande till ett yäg-arbete i Norrbottens län för afböjande af der befarad —: III. 628, B. 628, B. 638; IV. 4. A. 4. E. 137. Husbonde, angående upphälvande af det i 17:de kapitlet 7:de §:n Rättegångs-Balken stadgade förbud lör husbonde att begagna sig af eget husfolks vittnesmål; motion af Herr Mauritz Constantin Wolffelt: se Motioner. Husby-Odensala, om en gemensam jernvägs-stambana från Stockholm till nämnde trakt, öster om SigtUna-fjärden; motion af Herr Carl Johan Edvard Heykenskjöld: se Motioner. Hvetlanda, Thomasoch Kulla-gården, angående afsöndring af jord från nämnde Häradshöfdinge-boställe i Ostra Härad af Jönköpings Län: IV. 411, 424, B. 424; B. V. 299, 341. A. 341, E. 580. Hypotheks-bank, i anledning af väckt motion om godkännande af förslag till förordningar dels angående en dylik bank lör rikets städer och köpingar, dels angående allmänna grunder vid bildande af hypotheks-löreningar emellan egare af stadsfastigheter: B. VII, 163, 169, 171, A. 173.
Aldrig följande slentrianens breda väg, sökte hon redan här vinna mark för en mera praktisk skolbildning än den vanliga. Det visade sig emellertid, att den lilla landsortsstaden ej ägde tillräcklig resonnansbotten för hennes reformförsök. Hon måste utkämpa mången strid för sina idéer. Följden var andlig och kroppslig öfveransträngning. Hon lämnade — dock först efter sexton års trägen möda — skolan i andra händer och företog en rekreationsresa i utlandet. Redan förut hade hon besökt Frankrike och Schweiz, hon besökte nu äfven Tyskland och Italien. Dessa utomlands tillbragta år gåfvo henne rika tillfällen att i grund studera kontinentens skolväsen, göra framstå- ende bekantskaper inom sitt fack samt bibringa sin pedagogiska insikt universalitet. När hon återkom till hemlandet, hade hon fattat det orubbliga beslutet att grunda en ny skola — och i en stad, där hon hoppades finna starkare gehör för sin uppfostringsmetod än i den lilla staden vid Byfjordens vatten. Och så upprättade hon i Göteborg » Praktiska arbetsskolan », hvilken nu förtjänar räknas som en af denna stads prydnader. Är handarbete den ena polen af hennes uppfostringssystem, är hushållning den andra. Det är henne en olidlig pina att se något dugligt förfaras — det må nu vara fråga om ett själsanlag eller en brödsmula. Ser hon slikt å färde, griper hon raskt in med upprätthållande hand — för så vidt hon kan. Exempel kunde nämnas pä individer, dem hon räddat ur andlig misére: — ej blott genom väckande råd, eldande föresyn, men ock så, att dessa af henne ryckts ur arbetsförhållanden, deras begåfning vidriga, och försatts i andra, som bättre motsvarat densamma. Hennes hjälparlust ur ren materiell nöd bar tagit sig uttryck bland annat i välgörenhetsinrättningar af olika slag. Denna hennes altruism är dock för ingen del baserad på pietistisk ömsinthet. Den har rent medmänsklig karaktär.
”Att sorn läntagare endast förskottsvis erlägga den Bevillning, hvilken för utlänte medel belöper, hans ovilkorliga rätt är , att detta förskott af Långifvaren återfå , på det sä t, att fem procent afdrages å deri för lånet utfästa Renta; att Låntagare bör åtnjuta detta afdrag vid hvarje Bente betalning , och derå gifva qvitto; samt att, om fordran i Concours utsökes, Borgenär åligger under den i öfrigt stadgade Edgång, jemväl inbegripa att de qvitterade Bevillnings afdragen fått af Gäldenär fulleligen åtnjutas;” Så, och i den förmodan, att hvad sålunda blifvit föreslaget, vinner Riksens Högloft. Ständers bifall , anhåller Utskottet, att Riksens Högloft Ständer behagade anmoda dess Lag - Utskott inkomma med Project till den förändring i Borgenärs-Eden vid Concourser, hvartill förberörde Project till Bevillnjngs-Stadgans 2 Art. 6 '§. 1 Mom. föranleder. Stockholm den 21 Juli 1815. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde - På Högl. Riddersk. och Ad. Ledamöters vägnar Carl Uggla. På Högv. Prest-Ståhdets Ledamöters vägnar Olof Bjurbäck. Ståndets Ledamöters vägnar Nils Limnelius. Ståndets Ledamöters vägnar Nils Håkansson. Henr. Christ. Zaar, Deri Juli. Tillägg. Vördsamt Memorial! Genom Protocolls Utdrag under den 20 sistlidne Juni är af Högv. Prest-Ståndét och a£ Vällofl. Borgare Ståndet Banco-Utskottets skyndsamma Utlåtande infordradt öfver jlöglofl. Stats* Utskottets Betänkande af den 17 i samma månad, rörande den Summa, sorn genom allmän Bevillning för Statsoch Riksgälds-Verkens behof erfordras, i de delar af berörde ämne, som BaiiÄn röra.
Sig förr kunna lill noggrannare pröfning företaga de dessutom från Folkskole-lärarne inom Westerås Stift inkomne underdåniga framställningar, åsyftande pensionering af afskedade Folkskole-lärare i hela Riket, än sig visat, huruvida ändamålet kunde på det af Rikets Ständer beslutade sättet vinnas; så har, med tillkännagifvande att, till följd af förberörde omständigheter, hela det beviljade anslaget ännu vore obegagnadt, E. K. M:t uti Nådig skrifvelse af den 19 November näsllidet år hemställt, att Rikets Ständer vid nu uppgifna förhållanden måtte medgifva, det samma anslag ytterligare finge förblifva i Riksgälds-kontoret innestående, för alt af E. K. M:t användas på det sätt och med de vilkor, som Rikets Ständer kunde finna för ändamålet lämpliga. 134 Expeditions-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 80. Efter öfvervägande häraf och med afseende å det förhållande, att nu ifrågavarande anslagssumma af 80,000 R:dr blifvit, på sätt nämndt är, af Rikets Ständer anvisad, på det att, — derest före innevarande Riksdag sådana åtgärder i ett eller flere Stift blefve vidtagne, i följd hvaraf en fond, genom Folkskole-lärarnes och församlingarnes bidrag, inom hvarje särskildt Stift bildades för de förres pensionering samt ställdes under förvaltning af en utaf Folkskole-lärarne Stiftsvis utsedd och under Stiftsstyrelsens öfverinseende och kontroll stående direktion, och så vida på vissa allmänna grunder byggda reglementen i sådant afseende upprättades och af E. K. M:t fastställdes, — E. K.
Då Utskottets pluralitet fästat det afseende på berörde anmärkningar, att, i följd af desamma, Utskottet funnit sig böra frånträda sitt redan afgifna tillstyrkande i denna fråga; har Utskottet oek nu skolat till R. St:r vördsamt hemställa: att den föreslagne ersättningen icke må beviljas, samt beloppet deraf i44° Rtdr 32 sk. således ej eller komma att utgå. Dock bör Utskottet tillkänagifva, att dess förra Utlåtande blifvit bifallet af H. PrästeStåndet den 21, oell af II. I\. o. A. den 22 sislidne Maji. 6:0 Den af Utskottet i 7:de Puncterij jemte Utlåtandet Wto 135 föreslagne ersättning af 4°° R:dr 8 sk. lill Lunds Aeademie, för ur 1810 mistade Afiöningsmedel och Tullfrihetsersättning, har likaledes hos V. BorgareSländet blifvit af Hr Eckerman j af enahanda skäl, sorn emot ersättningen till Upsala Aeademie åberopats, nemi. att indragningen deraf till StatsVerket icke skedt, om ej den grundats på rättvisa, ansedd icke böra äga runi, hälst om denna reclaination bi föl les, flere andre dylike då äfven skulle vid nästa Riksdag göras lill föremål för R. St:rs pröfning. Och ehuru II. BondeStåndct jemväl afslagit Utskottets tillstyrkande i denna del; åberopar dock Utskottet härutinnan dess afgifna Utlåtande Wto i35, som, hvad angår nyssnämnde 4oo R:dr 8 sk. äfvenledes blifvit af 11. PrästeStåndet samt af II. B. o. A. bifallet. Vid förehafvandet hos II. PrästeStåndet af berörde Utlåtande har Professoren Geijer, då Utskottet, \ Betänkanden, N:o 2^0. 177 i följd af 56 §.
En af de väsendtligaste orsakerna dertill, att en täflan af den Svenska industrien på detta område med den Engelska blefve omöjlig, derest icke en skälig tullsats jenmade förhållandet, vore den Engelske fabrikantens större kapitalstyrka, hvilken satte honom i tillfälle att drifva tillverkningen i ojemförligt större skala. Sålunda utgjorde för närvarande messingstillverkningen i England 22,000 tons, under det den Svenska på sin höjd uppginge till 300 tons, och då, under förutsättning af en viss profit på hvarje skålpund, denna blefve progressivt större i mån af fabrikationens storlek, kunde ock den större fabrikanten lättare än den mindre nedsätta priset på sin vara och derigenom omintetgöra de smärre fabrikerna, •— hvarförutan öfverlägsenheten i kapitalstyrka och tillverkningsbelopp gjorde det möjligt för den Engelske fabrikanten att köpa sina råvaror till lägre pris än det, hvartill de vid mindre reqvisitioner säljas på sjelfva produktionsorten, i hvilket afseende exempelvis åberopats, att garad koppar i England under nästlidna års sommar stått i ett pris af 64 öre per Svenskt skålpund, under det sådan koppar härstädes vid Åtvidaberg, vid de mindre reqvisitioner, hvartill Svenska köpare måste inskränka sig, betaltes med 71 öre, eller 7 öre mera skålpundet, samt att Schlesisk zink, som i England kostade 16 öre, gälde för Svenska afnämare samtidigt 19 öre per Svenskt skålpund, eller 3 öre mera, — äfvensom den stora kapitalöfvervigten slutligen hade till följd att nedtrycka räntan, så att den i England kunde antagas vara minst två procent lägre än hos oss, hvilket t. ex. på beloppet af kostnaden för ombyggnaden af en del verkstäder vid det omförmälda större Svenska messingsbruket, och af dess årliga tillverkningsvärde föranledde en skilnad till men för den Svenska fabrikanten på hvarje skålpund af minst 2i öre, och då dertill lades det högre priset på råämnena, hvarigenom å metallvärdet af ett skålpund messing i legering uppkomme en skilnad af 5 öre, likaledes till nackdel för den Svenske tillverkaren, blefve produktionskostnaden för denne
Rättegångs-Bulken tydligen innehåller, att Hof-Rätt eger döma öfver Konungens Befallningshafvandes embetsbrott;, då Öfver-Ståthållaren är Konungens Befallningshafvande i Stockholm, med hvilken benämning han jemväl i allmänna lagen utmärkes; och då ändring i berörde lagrum ej kan anses hafva skett genom hvad ofvanomförmälde Instruction i 32 §. innehåller derom, alt Öfver-Ståthållaren är Kongl. Maj:t allena ansvarig för stadens gubernation och styrelse; så finnér Utskottet någon lagförklaring i det af motionären antydda afseende ej vara af behofvet påkallad; hvadan Utskottet hemställer, att motionen måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 12 November 1840. Ank. lill Exp. Utsk. den 12 Novkl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om behofvet af åtskilliga föreskrifter j rörande Polis-göromålens ordnande i Stockholm.
SlatsUtsk., eller hvem som kommer alt yttra sig deröfver, kan icke, på grund af bristande medel, säga nej till en framställning om nyttiga arbetens företagande. Men i händelse Ständerne skulle, på den enes eller andres inrådan, borttaga dessa tillgångar för att utlåna dem i discont-väg, eller huru som helst, så skulle medel fattas för de nyttiga företagen; och jag kan icke anse nyttan af enskilda lånebehofs fyllande vara jemförlig med gagnet af allmänna arbeten. Hvad sjelfva frågan om lån beträffar, så visar öfverläggningens~ gång, att lånerörelsen på det hela bör tagas i betraktande. Flere ledamöter, som yttrat sig i ämnet, hafva vidrört än den ena än den andra frågan angtde Statsbankens egen, och privatbankers utlåning. Jag anser det således vara för tidigt att nu besluta öfver ämnet och i sjelfva verket binda sig för framtiden derigenom, att, om man en gång instuckit medlen i discontrörelsen, så är det ovisst, om eller när de kunna dragas derifrån. BancoUtsk. hade åtminstone bort hänvisa lill hvilken lid och på hvilket siitt Ständerne skulle lemna den nu begärda summan. Örn R. o. Ad. thy förutan skulle bevilja anslaget för ögonblicket, så ser jag icke huru man kunde, vid den kommande regleringen af bankens utlånings-rörelse, draga medlen tillbaka, isynnerhet som de särskildta lånecontoren i Götheborg och Malmö förmodligen inkomma med anspråk på ökade lånetillgångar. Jag måste således yrka återremiss på betänk, men icke afslag; emedan saken behöfver ett närmare skärskådande, om ögonblickets behof äfven skola tagas i betraktande. Skulle R. o. Ad. 364 Den i j O c t o b c r f. ru. anse att Utsk:s betänk. bör för ögonblicket antagas, då måT ste de deruti förekommande orden tills vidare qvarstå. Frih. Boye, Fredrik: Hr Ribbing har för mitt begrepp nu gjort någorlunda begriplig anledningen hvarföre ansökningar om lån i disconten till den grad ökat sig, alt lånesöka nde, som fått sig lån beviljade, ej kunna utfå dem förrän efter 4 månader.