Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kongl, och Hvitfeldtska Stipendii-fonden. % 45. (Rev.-Ber. pag. 170. Förkl. Bil. Litt A.) Som Kuratorernes öfver Stipendii-fonden underdåniga förklaring öfver Revisorernes anmärkningar vid fondens räkenskaper för åren 1846 och 1847 till Kongl. Majit inkommit, sedan Revisorernes Berättelse med dertill hörande förklaringar blifvit till trycket befordrad, varder denna af Kongl. Majit till Utskottet i nåder öfverlemnade förklaring härhos bifogad. (Litt. A.) § 46. (Rev.-Ber. pag. 177.) I afseende å det till Kongl. Majit den 3 Januari 1849 inkomna, af Kuratorerne öfver Stipendii-fonden upprättade underdåniga förslag till instruktion för inrättningens styrelse och till reglemente för utlåningen af dess medel, har Utskottet inhemtat, att, sedan delta förslag, i sammanhang med en af hedervärda Bondeståndet vid nästlidne Riksdag gjord underdånig framställning, angående försäljning till skatte af åtskillige Hvitfeldtska Stipendii-inrättningens hemman, blifvit till Kongl. Kammar-Kollegium remilteradt och bemälde Kollegium den 5 sistlidne November med underdånigt utlåtande i ämnet inkommit, ärendet för närvarande är på Kongl. Majlis nådiga pröfning beroende. § 47. (Rev.-Ber. pag. 177.) Vid granskningen af räkenskaperne hafva Revisorerne erinrat:
191 tillsätta Ordinarie Stats - Secreterare och Justitie-Canceller ; 2:0 Att Kongl. Maj.ts Rådgifvare, enär omständigheterna påkalla åtgärder mot Utgifvare af Tidningar, måtte i Sina tillstyrkanden vara tolerante ; 5:0 Att de i Sina tillstyrkanden måtte sorgfälligt respectera gränsen, som Lagstiftningen uppdragit emellan Domaremagten och den Administrativa ; 4:0 Att de i sina tillstyrkanden af utgifter till allmänna behof, måtte i akttaga den nogaste hushållning med Statens medel, samt, i afseende på dessas disposition och redovisning, hvad Grundlagen och Riksens Ständers beslut föreskrifva ; A hvilken motion Remiss begärts till Constitutions-Utskottet ; Men att, då Herr Grefven och Landt-Marskalken ansett Motionen icke öfverensstämma med 107 §. Regerings-Formen, utan innefatta en åtgärd, som syntes medföra ett tillägg uti berörde §., och sålunda icke vore till formen med Grundlagen enlig, Herr LandtMarskalken, enär Grundlagarna borde jemlikt 83 §•
Det folk, sorn aldrig blifvit bortkollradl af Svenska inynloredorna, torde få anses att hafva ådagalagt ett fullständigt prof på sin urskiljning i frågan. Det folk, som obehindradt och ofta kunnat , utan olägenhet, öfvergå från påtrugade alla grader af det orediga till det ännu trassligare, skulle ej förmå att lemna det trassliga åsido och tillegna sig det rediga och enkla! Under öfverläggning hos andra RiksSt. har ett ytterligare hinder blifvit framkastadt, genom påstående, att det ej går an att antaga tiotalsräkningen annorlunda, än i sammanhang med en motsvarande reglering af mått, mål och vigt; men då, enligt vår Riksd.Ordu. 2tne så skiljaktiga ämnen ej få till bifall antayas under ett och samma klubbslag, så lärer obestridligen följa, att det ena klubbslaget måste, under alla förhållanden, nödvändigt föregå det andra. Nu är lyckligtvis frågan oin indelning af mått, mål och vigt redan för Ständernes del beslutad vid en föregtde riksdag. Hvad återstår då, enligt denna åsigt, annat än att jemväl besluta den andra dertill hörande frågan? Det saknas emedlertid ej andra spejare efter hinder, sorn för samma ändamål framställa alldeles motsatta meningar. De synas tro, att införandet af tiotalsräkningen i allt på en gång, skulle för mycket anstränga urskiljningen , hvarföre påstående göres skiftevis, än att den ena, än att den andra frågan bör föregå. En annan fraction vill uti det motstånd, som tiotalsräkningens antagande har att utstå hos R. St., finna ett fullgodt skäl till dess förkastlighet. Såsom svar derpå vill jag endast erinra dem, som voro här tillstädes vid sista riksdagen, hvilket vida större motstånd, sorn realisationsfrågan då hade att genombryta: ansedde praktiske män, hvars metier ansågs böra qvalificera de - Den i’] M * j e. m. deras opinions-y ttringar till orakelsvar, voro frågans ifiigaste motståndare. Hvem känner ej, att utan sammankomsterna lios H.
Instructionen Sör Rikets Ständers Den 24 Februariii 78I Revisorer af flen 10 Junii 1812, den enda föreskrift mig veterligen förefinnes, innehåller: ”det StaesVefkt.t skulle af Revisoreme granskas;” men då någon köpeskilling ifrån Statsverket lill förenämnde egendoms inköp , aldrig Utgått, kunde Revisorerna, tvärtemot deras instruction, aldrig taga någon kännedom, af det förevarande ämnet, ock af den slutsats Herr Friheten gjordt, deraf att köpeskillingen skolat utgå af den så kallade Rubelfonden, finnér jag icke eller någon anledning vara, att förändra min öfvertygelse, enär Rubelfonden ifrån början uigjordt ett. Hans Majus enskildt» lån, och således berott, uppå Hans Majis Elge t höga godtfinnande att efter välbehag disponera, Åsigter, i så vidt omfattande ämnen, kunna vara olika, men att sann fosterlandskänsla ledt Reväsorernes åtgärder, derom vågar jag försäkra Ridderskapet och Adeln. N:0 7.’ Herr Hjärne, Carl ^facoh; I anledning af Konungens BefallningshafVandes i Götheborg underdåniga förslag om inrättning derstädes af ett LåneContoir till förmon för den der aftynande handeln, har Kongl. klaj:t uti Nådig proposition af den 19 Februarii till Riksens nu församlade Ständers pröfning öfverlemna^ delta förslag sorn Kongl. Maj:t 783 Den 24 Februarii. med Sitt Nådiga tillstyrkande beledsagat, dervid likväl såsom ett alternatif blifvit uppgifvit utgrening till Götheborgs Stad för någon af Bankens allmänna låne-anstalter. Då det således tillhör oss, att af tvenne för Staten nyttige förslag välja det bästa och dessförinnan tillse, hvilket såsom sådant bör äga företräde, så går jag nu att i detta afseende våga yttra mitt omdöme. Att Götheborgs handel är uti ett fortfarande aftynande, är obestridligt, och i detta fall fordrar allt det bi.) träde som kan åstadkommas, utan för stor allmän uppoffring.
Ordalagen höra vi nu icke tvista om, synnerligen sedan man vet att 3 Stånd bifallit betänk. Uppå härefter framställd propos. blef Utsk:s förevar, utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s följande d. 26 sistl. Febr. och d. 1 dennes på bordet lagde betänk:n: N:o 47, i anledn. af väckt fråga om indragning af Krigs-akademien vid Carlberg; N:o 48, i anledn. af väckt motion om Löfsta och Sättra hemmans skiljande från Färentuna härad samt det förras förening med Sollentuna och det sednares med Svartlösa härad; samt Den 12 Mars c.' ra. 391 N:o 49, i anledn. af väckt fråga om en fyranläggning å klippan Björn. Föredrogs men lades, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., och Frih. Cederström, Bud., ånyo på bordet LagUtsk:s d. 1 dennes bordlagda betänk Nio 11, i anledn. af väckt motion om stiftande af en lag, ang:de flyttning i och ur hus på landet. Äfvenledes föredrogs och lades, på samma ledamöters begäran ånyo på bordet Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s d. 1 dennes bordlagda betänk. N:o 50, i anledn. af väckt motion om meddelande af Stapelstadsrätt för staden Sölvitsborg. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ékon.Utskrs d. 1 dennes på bordet lagda utlät. N:o 51, i anledn. af väckt fråga om användande af Norrska hingstar vid Ottenby stuteri till hästafvelns förbättrande. Hr Braunerhjelm, Ferdinand: Då jag icke gillar Utsk:s förslag att Ständerna skulle hos K.
Det finnes en man i Europa, som håller rättvisan i sin hand — ni veten nog, Mina Hrr! hvem jag menar. Vill denne man sitta qvar på sin lysande thron, måste han taga nationalitetsidéen till hjelp och uppträda såsom de förtryckta nationernas befriare. Det är sannt, det är ett högt spel, men det spelet är värdt att spelas, ty vinner han, så vinner han och de som spela med honom, samtidens tacksamhet — och efterverldens beundran — och tappar han, så hölja dock han och hans bundsförvanter sig med odödlig ära. Flere ledamöter yttrade härtill bifall. Ofverläggningen förklarades härmed slutad och motionen jemte yttranderne remitterades till Stats-Utsk:t. Hr Cederschjöld, Robert Teofron: Då jag nu äm nar väcka ett förslag till hufvudstadens och kusternes skydd mot fiendtliga anfall, torde jag knappast behöfva nämna, att planen dertill icke är uppgjord af mig. Hen är uppgjord af en man, som jag tror, ega den största erfarenhet i dylika frågor. Härefter uppläste Hr Cederschjöld en motion, N:o 276, ang:de åtgärders vidtagande till hufvudstadens skyddande för fiendtliga anfall från sjösidan. Denna motion begärdes på bordet, hvarefter anmälte sig och yttrade Hr Fahnehjelm: Jag har endast begärt ordet, för att lemna R. o. Ad. den upplysningen att ifrågav:de uppfinning af undervattensminor utgör föremål för pröfning af en af K. M. tillsatt komité. t Den 23 November. 303 Jag är i tillfälle att lemna denna upplysning, emedan jag är sekreterare i sagde komité, som snart kommer att ingå till K. M. med utlåt, i frågan, såväl med fästadt afseende å dessa minors egenskaper, som ock ang:de den säkerhet, de erbjuda. TIr af Kléen: Jag vill ingalunda förneka det möjliga vär det af undervattensminor, men jag är lika långt ifrån att på grund häraf vilja erkänna, att ett verkligt försvar derpå kan uteslutande grundas, ty en mina är en mina, och jag frågar huru man dermed skall kunna åstadkomma ett tillräckligt försvar för ett sund.
af de mångfaldiga sora vid Riksdagen väckts, än de sora Utskottet fnnnit med StatsRegleringen äga gemenskap och bordt bifallas, och hvaröfver yttranden då kunnat afgifvas. De svårigheter, som dessutom ännu möta för uppgörandet af en så beskaffad Statsbudget, hvilken Hr Grefve Gyllenborg äskat, och hvars beskaffenhet förutsätter nödvändigheten att Utlåtanden och Förslag, i alla de ämnen för hvilka densamma är föremål, tillika bör på en gång afgifvas, hafva till största delen blifvit af Utskottets Ordförande Hr Grefve v. Schwerin i dess reservation uppgifne; och Utskottet får således äfven nu till ofvanberörde handlingar hänvisa. Utom det Utskottet ansett den rätta ordningen för upptagandet af de med Statens reglerande sammanhang ägande frågor vara, att i första rummet uppgöra och föreslå, hvad till StatsVerkets årliga utgifter och inkomster behöfvas, och att sedan pröfva, hvilka extra ordinarie Anslag derutöfver kunna er - xiv Stats-Utsko t tets fordras samt medgifvas, har Utskottet till en sådan behandling herntat anledning jemväl af K. M:ts Nådiga Proposition, hvaruti, helt och hållet afskild från regleringen af de urliga utgifterne och sedan behofven i afseende på desamma blifvit anmäldte, frågan rörande de serskildte anslagen till FörsvarsAnstalternes iståndsättande är framställd. Serskildta utvägar till desse extra behofs fyllande hafva ock af K. M:t blifvit föreslagne, så att, äfven af det skälet pröfningen af berörde behof kunnat serskildt företagas, och destohäldre bordt det, som undeisökningar om KrigsMaterielens tillstånd varit nödvändige och bordt förslagen i detta hänseende förutgå, under verkställigheten hvaraf Utskottet, som ifrån R. St:r fått emottaga påminnelser om Statsregleringens skyndesamma uppgörande, icke bordt med densamma uppskjuta , till dess alla nödige utredningar för den förre frågans afgörande hunnit fullbordas. Reservationer:
Stockholm den 12 Maj 1865. Kongl. Majit underdånigst. G. Nyblaus. INNEHÅLL: Intendentsväsendet sid. 3. Sjukvården » 6. Krigsförvaltningen »39 Sammanfattning » 69. UNDERDÅNIGT BETÄNKANDE afgifvet af de för uppgörande af förslag till ny Tulltaxa den 6 November 1863 i Nåder tillförordnade Komiterade. P. A. NORSTEDT & SÖNER, KONGL. boktryckare. Tryckfel: Sid. 9, rad. 1 nedifrån står: iltig läs: giltig » » » 11 » » fäll » fall » 11, » 1 » » följe » följd Sidd. 23 och 28 böra afdelningarna, börjande å förra stället med : »Vid bestämmandet af de varuslag», m. m., samt å det senare med: »Då Komiterade haft att yttra sig» m. m., vara från nästföregående afdelningar genom mellanslag och linier afskilda. Sid. 30, rad. Stormäktigste, Allernädigste Konung! ^edan Eders Kongl. Majit i nåder beslutit tillsättandet af en Komité för uppgörande af förslag till ny tulltaxa att underställas
Län, om all jords lika beskattning utan afseende på dess natur; af Pehr Knutsson från Skåne, angående rättelse i betalningen af de så kallade Deinepsnningar, anslagne till Academieoch SkoIeStatens aflöning; af Gustaf Larssons från Stockholms Län, om Boställes anskaffande åt KronoFogdeö I Sollentuna och Wallentuna Härader samt Dan. deryds Skeppslag; af Eric Svenssons från Carlstads Län och Olof Anderssons f t åo Örebro Län serskildte Memorial, om rättighet För Hytteägare att lösa Tiondejern, efter åsättande värde utan Auction; af Anders Sandstens från Jönköpings Län, om utbekommande af Pension för torre Häradsskrifvare» Santesson; af Johannes Svenssons från Elfsborgs Län, angående Biskops och DotnprosisEmbeienss förening; af Anders Hendricssoos från Stara Kopparbergs Län, om BergmästareEmbetenas indragning; af Eric Ahlgrens från Elfsborgs Län, angående Rotefrihets-afgiften; af Olof Janssons från Elfsborgs Län, om belöning till de Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, som besörjt FilialDisconternes utredning; af Nils Månsson från Malmöhus Län, angående upphörande af General AssistacceCoatoiret; af Anders Petterssons från Östergöthlands Län , rörande indragning af Presidenters och StatsRåds med llere Embetsmäns TaftVipenniogsr; af Oiof Jonssons från 566 t>*n 14 Junti /. m. Elfsborgs Län, angående undersökning om utgifterne för tillsynen öfver Garnisons Sjukhusbyggnaden; af Eric Janssons från Upsala Län, om den så kallade Byggningshjelpens säkrare bestämmande; af Eric Svenssons från Bohus Län, om belöning till förre RiksdagsFullmägtigen Petter Andersson i Domvalla för skicklighet i Läkarekonsten; af Johan Jacob Ruthberg 3:ne
' S. D» Föredrogs ä nyo Stats-Utstottcts den zi MarL Ha bordet lagda Memorial, innehållande Utskottets utlätande i anledning af de anmärkningar, som w!d desi äts gärder af Riksdagsmannen k br OxLlbkrs ifrän Carlskoga blifwit giorde; och beflöt Högloft. Ridderstapet och Adeln att till alla delar gilla Stats-Utstottets förfarande samt tillika förklara fin tacksamhet och erkänsla för de rnangfaldiga och beswärliga arbetenhwarmed berörde Utstött under detta Riksmöte warit öfwcrhopadt och sig Utmärkt: hwarom de öfrige Resp. Ständen genom Utdrag af Protocollet mänligen skulle underratas. lllt suxrs. Utdrag af Protocollet hällit i Högloft. RidderstaprtZ och Adelns Plenum den 2 April iZro. SD« Beflvt Högloft. Nidderstavct och Adeltt att erbjuda sine Resp. Medständer, att gemensamt med dem till Kongl. Majit i und«rdämnghkt öfwerlemna hosföljande - Den z April. 97 jande af Härads-Bokhällaren Mäk författade och af Ordförande i Bewillnings-Utffottet till Ridderffapet och Adeln ingifne Förslag titt Formulairer för Redowisningen af Uppbörden, med underdånig anhållan att de samma efter behörig granskning ina af Kongl. Maj-t i Räder gillas och till antagande päbjudas. IK supra. Utdrag af Protokollet hällit i Högloft. Niddcrstaxets och Adelns Plenum den 2 April 1810. S. D. Föredrogs ä »po Lag-Utskottets den 29 Mars pä bordet lagda utlåtande i anledning' af de hos Högloft. Ridderffapet och Adeln anförde anmärkningar wid Utskottets Betänkande öfwer det Lagens stadgande att Mö af hwad alder hon wara mä, stall stända under Förmynderskap; och beflöt Högloft.
Af gammalt har allmänna bevillningen ingått till Riksg.cont., och R. St. anhöllo i8?,3, alt tullmedlen, såsom utgörande en intrad, hvilken R. St. förmodade skulle lemna betydligt öfverskott, som kunnat minska contorets lånebehof, finge dit ingå. Konungen vägrade att samtycka dertill, en vägran, hvartill våra regeringslagar, efter min öfvertygelse, icke berättiga Konungamakten, men hvarmed likväl R. St. förden gången läto sig nöja. Erfarenheten har likväl sedan visat, att detta Ständernes beslut hade ledt till de helsosammaste följder för Staten. Betydliga räntor hade besparats för riksgälden, hvilken således hade varit långt tidigare amorterad, an den blifvit; och R. St. skulle år 1834 säkert funnit sig i stånd att betydligen nedsätta skatterna, samt att förekomma den misshushållning, som deras sista statsreglering visserligen oafsigtligt medfört, att under dessa år nära 5 millioner uttagits af nationen utöfver hvad ”Staten tarfvat ”för sina anvisade utgifter.” Då Riksg.cont. dessutom kunde berättigas att hålla en rörlig skuld fördel ringa belopp, hvartill en möjlig statsbrist, genom för knapp inkomstberäkning, skulle kunna uppgå, finner man lätt hvilken betydlig besparing i skatterna kunde derigenom vinnas, att ali uppbörd dit ingick, att cassaröreisen förenades med en inom behofvet begränsad upplåningsrörelse på korta terminer, och att Stats-cont. endast anvisade sina utbetalningar på Ständernes contor, som utbetalte medlen till det belopp R. St. för hvarje titel anslagit. Anvisningarna borde utvisa på hvilken titel anordningen ägt rum, och derigenom skulle god ordning och reda vinnas i de allmänna medlens förvaltning.
Man har äfven invänt, att något anslag till belöning ej borde komma i fråga, förr än arbetet är färdigt, och jag tror, alt detta vore rätta sättet, i afseende på en Historia, som innefattar någon större del af fäderneslandets häfder, såsom förhållandet är med Herr Strinnholms arbete; men utgifvandet utaf en Special Historia är, i ekonomiskt afseende, förenadt med större svårigheter. Arbetet är dyrare och mödosammare, samt afsättningen mindre; det är ej nog med kärlek för arbetet, det fordras äfven penningar, för möjligheten att få det tryckt, och för att fylla behofven till lefnadskostnaden under arbetstiden. Hvarföre man här skulle be - Den 12 October F. m. 23 nämna Konungen med det opassande namnet af Commissionär, endast derföre att Ständerne anslogo en bestämd summa till belöningen, kan jag ej förstå. Med samma skäl skulle man kunna säga, att Konungen är Ständernes Commissionär i afseende på bela Statsregleringen i allmänhet. Man har för öfrigt sagt det vara mindre tjenligt, att uppdraga belöningens utdelande åt Styrelsen, och Herr Crusenstolpe liar invänt, att arbetet kunde blifva författadt i en belt annan anda, än den Ständerne, vid belöningens utfästande, åsyftat, samt opinionerne 0111 arbetets värde sålunda blifva delade. Jag erinrar härvid, att vi lill och med i sednare tider fått erfarenhet af ett så bedröfligt inflytande af opinionen och tidens anda, vid författandet af fosterlandets häfder, att det vore väl, örn man slapp att mera höra talas derom. Det finnes ingen ting odrägligare, än att läsa i ett historiskt arbete författarens egna omdömen och domar öfver Fäderneslandets största män, som varit föremål för nationens beundran; och häri ligger skillnaden emellan den verklige Historieskrifvaren, och deni, som tilltro sig, att döma fornverlden efter sin egen klokskaps måttstock. Hans Excellence Herr Grefve Fleming:
Såväl af flera andra tryckta anteckningar som ock af min brochyr om Sveriges pen - Den 28 Febraari e. m. 659 ningeväsende kan man på siffran se att R. St:rs Bank verkligen var bankrutt när realisationen år 1803 skulle ske. Detta hölls hemligt på det att det förtroende hos den stora menigheten som fanns för en gammal inrättning, sorn ännu hade qvar något silfver, utan att man dock visste huru mycket i förhållande till sedelstock skulle kunna begagnas för att börja rörelsen ånyo. Så skedde och Banken åtog sig att inlösa 10 millioner R:dr riksgäldssedel-, naturligtvis ulgifna utan all beräkning på i Banken befintliga valutor, utan helt simpelt en Rikets gäld eller skuld, satt i omlopp såsom landets sekundära mynt. Sedermera yppade det sig dock att ända till 18 inillir sådana sedlar voro utgifna. När Banken åtagit sig de 10 milknas inlösen blef den tvungen till att infria hela beloppet. Men icke nog härmed. Efter statshvälfningen 1809 och det s. k. Norska kriget blef Banken ånyo hardt anlitad, och oaktadt alla begagnade utvägar och manövrer att öka den metalliska fonden befanns 1818 en kris vara för handen. Allt bevisade med ett ord att Banken under R. St:rs styrelse icke kunde hålla sitt löfte att dess sedlar skulle vara (par auro) lika med guld, och Bankens sednare valspråk alline robur et securitas» befanns endast vara en fras för att narra enfaldiga sedelinnehafvare. R. St:r upfylde likväl då sin förbindelse att garantera Banken genom att öka den metalliska valutan. Då man närmare undersöker den sednare tidens Bank-förvaltning, så finner man visserligen icke så grofva fel begångna af R. St:r i sin egenskap af Bankens förvaltare, emedan det är för den numera omöjligt då secretessen är borttagen, men så snart metalliska valutan allt för starkt sjunker, så begagnar man en utväg, som icke dess mindre leder till att utkasta en ny sedelmassa på nära nog samma metalliska valuta men som man lofvar förstärka sedan man ökal grundfonden.
Då hon efter en flygtig stunds härvaro åter måste gå, undföll hennes läppar den önskan jag vet hennes hjerta så lifligt hyllar, nemligen: att på någon tid kunna erbjuda mig vistelsen på Liljedahl. Så mycket nöje en sådan verkeligen förorsakade mig, skulle jag likväl omöjligt hafva hjerta önska dess realiserande, huru skulle jag ens tänka att lemna min dyra välgörarinna. Jag tackade således Rosa för sitt vänliga anbud, hvars hjertliga mening jag med tacksamhet erkände, men af hvilket jag omöjligt trodde mig kunna profitera, dels emedan jag ej för hennes egen skull kunde lemna Friherrinnan, dels emedan saknaden efter henne ovilkorligen skulle förminska, ja förderfva den trefnad landet och den muntra omgifningen der i annat fall kunde skänka mig. "Så! så!" suckade Rosa, "så är då mitt innerliga hopp i detta afseende bedraget, det var hårdt det söta Mathilda!" "Nej, detta hopp blir visst icke bedraget, lilla Fröken", inföll nu helt oförmodadt Friherrinnan, hvilken under vår diskurs oförmärkt inkommit, "här min hand derpå, att Mathilda mycket säkert på några dagar, till och med veckor, under sommarn skall med sin närvaro på Liljedahl komma att glädja lilla Fröken." "Ack! ack!" gladde sig Rosa, "hvad Friherrinnan är obeskrifligf god, hör du nu det Mathilda, nu får jag ju likväl med all säkerhet vänta dig", och dermed neg hon oupphörliga gånger för Friherrinnan, hvilken till afsked rätt vänligt kyste den täcka rosenmunnen. Rosa är nu borta, jag äger ett bestämdt hopp att snart få återse henne, och likväl kan jag icke så af hjertat som man skulle tycka, glädjas deråt; hvaraf kommer väl det? Jo, emedan mitt hjerta redan med den osvikligaste hängifvenhet mest och heligast tillhör henne! min andra mor! min vän, min beskyddarinna!