Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
dylika möten för mer än 850 fattiga mödrar Stackaren svettas, blundar och vänder, — samt anordnande af » bibelklasser » och » lappräknar mekaniskt väl hundraden två, men huru långt än han siffror adderar, skolor » för flickor i uppväxtåren. Föreningen karnevalsvimlet alltjämt grasserar, räknade sistlidne år 269 medlemmar. minnena släppa ej sina tänder, pulsarna feberhettade Skaldens gamla lampa. ' in hjälte blott är en mager poet — nå, ingen blef än på skaldskap fel i detta landet, så vidt man vet — kort sagdt, min hjälte blott skrifvit om allt hvad skönt och älskligt han fann, och på sådant han icke klifvit till ordentlig, rangerad, praktisk man, atlt, allt hvad nånsin han bli / vit är en grånad tok, som för dikt blott brann. På bordet länge prålat, fylld och färdig, den granna lampa han till julklapp fick, ty nyårsnatten först han ansåg värdig att mäta ljuset ifrån hennes blick. slå Ändtligen faller en dvala dock öfver de domnande ögonlock. Men uppe i retade hjärnans kamrar stanna ej än de hetsande hamrar, nu få de sm smälta ur drömmarnas härd i sömnens tysta, mystiska värld. Eller kanske skalden i half slummer blott den bortställda lampans klagan nått? Man vet ej bestämdt. Måhända det var af vakstormens vågor ett återsvall, ett blott mer ordnadt, gripande svar på grttbblets sista allt dunklare trall. Men htir det nu var, ijrån lampans vrå en spöksång dallrade sakta så: » Väl är du hög och grann och bättre brännes din vekes starka ljus. Men du är allt fór klar. Ack, huru nännes du tränga i hans hus? IDUN 18t) 7 Jag var den anspråkslösa jämt, den blyga, för mig var man ej rädd. Tror du, att drömmens barn nu väga smyga sig till min herres bädd? De hulda älfvorna från Hoppets öar längst bortom västerns bryn med ljujva lunder, spegelblanka sjöar, där ständigt blå är skyn. Djärfves väl nu inför din starka flamma en enda ljusbild gå ur forna, glada minnens flock att glamma bland kammarns skuggor grå?
Sedan 158 personer antecknat sig till delaktighet i sj&amp;-Kassan, utgick fr %n Fredrika-Bremer-Förbundet kallelse till ett konstituerande möte, hvilket egde rum i Praktiska Arbetsskolans lokal den 25 april 1887. Sedan förbundets ordförande genomgått några i sjuk-kassans stadgar vidtagna och i de tryckta exemplaren införda förändringar, hvilka alla af ' mötet gillades, och hvilka förändringar afsågo delegarnas fördel, tillkannagafs att enligt val, förrättadt p % satt S 8 i stadgarne föreskrifver, kassans styrelse utgöres af följande medlemmar: Ornilzn7-ie: professor P. G. Rosén, doktor C. Nyström, medicinalrådet D. Pontin, fröken A. Roos och fröken A. Fabricius. Suppleanter: professor 0. Sandahl, fröken H. Lindberg och fru F. Lybeck. Derefter vidtogs val af revisorer, hvilka enligt 5 g i stadgarna böra af delegarna sjelfva årligen väljas, och hvartill utsågos kongl. sekreteraren F. af Klintberg och öfverstelöjtnant C. E. Elfving. Harpa förklarade ordföranden sjuk-kassan konstituerad och uttalade sin förhoppning om dess framtida gagn och verksamhet. Fr %n och med maj m %nad har Fredrika-Breiner-Förbundets byrå varit och ar fortfarande öppen måndagar och torsdagar mellan,! l 6 och l /, 7, i och, för inskrifningar i sjuk-kassan. Der tillhandahiillas äfven formulär till läkarebetyg och till intyg om sjukdomsfall, samt öfriga anvisningar. Vid förfrågniiigar från landsorten sandas alla önskade upplysningar. Som sjukhjelpen - en krona och femtio öre om dzgcn - icke utgår förrän fyra veckor efter inskrifningsdagen, uppmanas de redan antecknade att så snart som möjligt imtlitda czödtga betyg och låta inskrifva sig. A byrån hafva under april milnad anmält sig: ArbetsgZ; fva~e: för erhållande af lärarinnor 10, lektioner 2, renskrifning och lrontorsgöromål 4, sallskap och biträde i hem 3, Arbetssukande: lärarinnor 20, lektionsgifvare 8, värdinnor och biträden i hem 6, kontorister 8,
För min del tror jag äfven att denna del af den Kongl. Propos:n är tyst afslagen genom StatsUtsk:s Betänk. StatsUtsk. har serskildt yttrat att det vore K. M. obetaget att anvisa 1,600 R:dr till stipendiater på de för befrämjande i allmänhet af Bergsbruket anslagne medel, men icke Den 19 April e. m. ISI yttrat eli onl om de 800 R:drna. Om nu dessa, i st. f. att betunga indragningsstaten, skulle behöfva användas till åtskilliga äldre Bergstjenstemäns aflöning, månne det icke af Utsk:s tystnad är klart, j att K. M. icke kan anvisa de ifrågavar:de 800 B:drna på nyssnämnde anslag? Det är likväl icke blott i denna del som den Kongl. Propos:n icke blifvit besvarad, det är äfven i andra delar. Hr Gr. Mörner har redan fästat upmärksamheten på en sådan punkt, men då ingen af dem, som yttrat sig, fästat sig vid en ytterligare punkt, som är i K. M:s Propos. framställd, torde mig vara tillåtet, att derom yttra några ord. K. M. har nemi., i fråga om stipendiaterna, äfven påräknat att de, i likhet med hvad för bataljonsläkare vore tillåtet, efter 8 års tjenstgöring, från allmänna indragningsstaten peisonellt åtnjuta 50 proc. förhöjning i arvodet för den lid de i sådan egenskap forlforo att tjenstgöra. Afven deröfver har SlatsUtsk. icke yttrat sig. Jag vill härvid icke ingå i något bedö. mande om det sätt, hvarpå StatsUlsk. uttalat sig öfver frågan i sin helhet eller öfver det svar, som StatsLItsk. afgifvit och bordt afgifva, men jag tror, att när K. M. till R. St. gör en framställning, , så är det R. St:rs ovilkorliga pligt att derpå gifva ett klart och tyd. ligt svar. > På grund af dessa skäl förenar jag mig med de ledamöter, f som yrkat återremiss af denna punkt i Betänk.
Ty våra fäder, sämre än sina, födt oss sämre än att efterlemna ättlingar, uslare än vi själfva. » Och med oförvillad blick har han också insett orsaken till detta samtidens elände: » Ett tidehvarf, i nesliga brott försänkt, har fläckat äktenskapet och släkt och hem, och från den källan sprids förderfvet ut öfver folket och fosterlandet. » Men den gamle Horatius ' ord gälla ej blott hans samtid: de äro en varnande lärdom för alla tider. Smånotiser från kvinnovärlden. Svenska lärarinnor i England. Fröken Ellen Terserus, förut lärarinna i slöjd vid en flickskola i Bath, har nu tillträdt enahanda befattning vid det af miss E. P. Hughes ledda framstående seminariet för utbildande af lärarinnor i högre skolor, » Cambridge Training College ». Frö- ken Maria Martinson från Brattfors, Värmland, har erhållit anställning vid en högre flickskola i London, där hon undervisar i pedagogisk slöjd äfvensom i handarbeten. Uti den kurs, som för närvarande pågår i Bradford, anordnad af skolinspektören mr Neville, vid hvilken slöjdundervisningen ledes af fröken Maria Andrén, deltaga 64 lärare och lärarinnor. Den i London utkommande skoltidningen » The Schoolmaster » har nyligen haft en längre artikel om denna kurs och om den svenska pedagogiska slöjdundervisningen. Kvinnans äktenskapsålder. Lagutskottet har i anledning af motion af hr F. T. Borg tillstyrkt en framställning till k. m:t angående framflyttande af kvinnans äktenskapsålder till 18 år. Svenska allmänna kvinnoföreningen till djurens skydd hade sitt årsmöte den 26 febr. å hotell Continentals stora sal. Af årberättelsen framgick bland annat, att under året gåfvor å 2,000 och 500 kr. influtit till djurens värn, att silfveroch bronsmedaljer utdelats åt synnerligen framstående djurvänner samt att en mängd djurskyddsvänlig literatur publicerata. Det gångna årets räkenskaper visade en slutsumma å kr. Efter en del företagna återval höll djurskyddsvännernas organs nye redaktör, fil. kand. Wingborg, ett föredrag om några mindre beaktade sidor af djurskyddet. Sålunda uppträdde tal.
Första priset utgöres af: Fri resa till världsutställningen i Paris fram och åter j ä m t e uppehåll därstädes under en v e c k a för t v å personer eller ock E t t tusen (1,000) kronor kontant. Andra priset: Två hundra kronor. Tredje priset: Ett hundra kronor o. s. v. Alla närmare detaljer komma att meddelas i Idun på nyåret. TILL VARA LÄSARE! Redan en hastig blick på detta IDUNS JULNUMMER torde säga våra läsare, att det rätt väsentligt afviker frän den traditionella typ, hvilken såväl Iduns julnummer som de många öfriga årligen utkommande julpublikationerna hittills fasthållit. Det kan svårligen förnekas, att den samling af tämligen planlöst hopfördt likt och olikt — smånoveller, skisser, poem m. m. — som sedan länge bildat det uteslutande innehållet i våra s. k. " julnummer ", i längden måste förefalla skäligen enformigt, matt och tröttande. Det har också länge nog föresväfvat oss som ett önskemål att söka åstadkomma någon reform i detta afseende, att af årets stora högtidsnummer åvägabringa något mera planmässigt och enhetligt helt. Detta, så tänkte vi oss, borde kunna ske genom att för numret ifråga välja ett visst — naturligtvis för hvarje år växlande — ämne eller tema, som sedan från olika synpunkter och af skilda författare och konstnärer bearbetades. Detta nu föreliggande nummer utgör ett första försök i denna riktning, och hafva vi till ämne för året valt, hvad som på omstående titelsida uttryckes med hufvudrubriken: " FRÅN SAMHÄLLETS HÖJDER ". Då vi skredo till genomförandet af vår plan att gifva en serie bilder från vår aristokratiska societets nutida lif, hade vi den stora förmånen att i fröken MARIKA STJERNSTEDT (" MARK STERN ") finna en biträdande redaktris, som, på grund lika mycket af sin personliga ställning som sin kända litterära talang, bättre än de flesta var i stånd att sammanbringa och ordna det ingalunda lätt tillgängliga materialet.
S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottels nedannämride den 26 sistlidne Februari och den 1 dennes på bordet lagda utlåtanden: N:o 52, i anledning af väckt motion om anslag af kronotionde till Lekvattnets ka pell-församling i Vermland; N:o 53, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel till befrämjande af en forskningsresa till Island; N:o 5-1, i anledning af väckt motion om ytterligare förräntning eller utbetalning på en gång af det återstående anslaget för Strömsholms kanals och slussverks ombyggnad; N:o 55, angående anstånd med den stadgade årliga ränteoch kapital inbetalningen å länet för skolhusets i Nyköping utvidgning och reparation; N:o 56, angående ifrågastäldt låneunderstöd för staden Eskilstuna; N:o 57, angående sökt anstånd med ränteoch kapital-afbetalningen å det för återuppbyggandet af Konradsfors bruk i Vermland beviljade lån; N:o 58, angående sökt arfvode för utdelning af de efter sistförflutna riksdags slut tryckta häften af Bihanget till Iliks-Ståndens protokoll; samt N:o 59, angående serskilda arfvoden för utbetalningen af riksdags-kostnaderne samt granskningen af derå afgifna räkningar och reqvisitioner. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Stats-Utskottets, den 26 sistlidne Februari och den 1 dennes på bordet lagda, Utlåtande N:o 60, angående upphörande af ljuspenningar för embetsoch tjenstemän samt extra ordinarier. S. D. Föredrogs Vällofl. Borgare-Ståndets, medelst protokolls-utdrag af den 22 sistlidne Februari till Medstånden aflåtna inbjudning att förena sig i det af Borgare-Ståndet, vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 47, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående eftergift af kronans rätt till dana-arf efter enkan B. II.
Ständer bindas af vårt beslut? Det är icke jag, som skall besvara den frågan; jag väntar svar derpå. Man har sagt att det vore orätt att här tillämpa grundlagen, men jag tror tvärtom att det just är på denna vi böra stödja oss, och icke på några advokatoriska fraser. Ej heller kan jag finna skäl att ingå på en traktat, hvars bojor vi först efter 10 år kunna afskudda oss. Jag vill blott exempelvis hänvisa till pag. 55 i traktaten, der nederst på sidan visas en nedsättning i importtullen till Sverige från 15 till 10 proc. för »varor, som icke kunna hänföras under någon al de i denna införsels-tariff upptagna bestämmelser, mer eller mindre arbetade.» Man har sagt, att R. Sfcrs värdighet skulle lida af ett afslag, men jag tror tvärtom att R. St:rs värdighet fordrar att traktaten afslås, och för min del röstar jag för afslag. Hr af Forselles, Adam Magnus Philip: Jag beder om eder uppmärksamhet på några ögonblick; jag ämnar, för att vara sä kort som möjligt, icke ingå i någon analys af traktaterne eller behandla siffrorna, förut af så skicklige talare lullgjordt, — men vill blott i allmänhet nämna några ord, innan jag öfvergår till mitt egentliga yttrande. En större stadga i tulllagstiftningen är enligt min tanke hvad Sverige behöfver och det länge saknat; — millioner hafva af vårt rörelsekapital gått förlorade blott genom denna brist,det visar vår tull-lagstiftningshistoria. Hvad traktaternas afslutande beträffar, hade efter min förmening varit försigtigare och klokare, mera med R. St:rs rätt förenligt, om traktaterna ej blifvit afslutade innan de blifvit underkastade Ständernas pröfning och gillande. Sålunda hade denna splittring i en så vigtig fråga statsrriagterna emellan kunnat undvikas. Den Franska traktaten lemnar efter mitt förmenande icke Sverige några fördelar, motsvarande de uppoffringar, vi måste göra Frankrike. Den 7 Februari e. 11.
Trivialskola*'- na äro för en yngre ålder än den på Carlberg befintliga; att ApologiftSkolorna icke kunna upp* fylla ändamålet af en solid vettenskaplig bild» ning, och att den enskildta uppfostran är mera gjord för det milda könets stilla dygder* än iör mannen:” och frågar i följd deraf* ”hvarest skall ungdomen som ämnar sig till Krigsjlåndet inhemta de förberedande kunskaper, som dertill erfordras om Carlberg förstöres?” och utan tvekan svarar jag: der hvarest så mänga andra eller rättare de fleste andra, inhemtat deras kunskaper, hvilka icke bevistat någon KrigsAcademie och ändå äro eller hafva varit utmärkt skickliga Militairer* och må hända gfundligare vetenskapsidkare äfven i Krigsyrket, än de som åtnjutit en ensidig Militamfk uppfojlran•. der hvarest en Guflaf den bste, Gujiaf Adolph den Store, Axel Oxen/tjerna, Baner, Tor fl enjon, Helmfeldt, Wrangel, Stahlberg; m. fl., att förtiga sednare tiders mån-, ga utmärkte män, hvilka utom Carlberg hemtat så väl deras förberedande som opplicativa hmjhaper: och när man betänker hvilka män äfven i andra än krigsyrket utgått från Upfala och Lund, sedan de förberedande blifvit b idade vid våra Gymnafier, Trivialoch ApologiftSkolor, män sådane som, Linneér, Linnerhjehn, Wargentin, Polhem m. fl,; så frågar jag, kanske med mera rättvisa tillbaka: om denna Lärdomsbana kan anses så ändamålslös, så förs nuftsstrid:g, !Jsom att anbefalla ynglingen lä-; Gen 21 Maji f. trt. 207 fa simma der intet vatten finnes.” I sanning denna slutsats hade icke jag väntad ifrån Friherre Björnfjerna, hvars omdöme jag åtminstone vetat värdera såsom rikt, klart, och opartiskt genomträngande till det ganna och rätta.
Lån, ej alltid kunnat i LandtRänterierne bålla nödige Medel till förefallande Salpeter-utgifter i beredskap, StatsContoret tillåtit sådane Utgifters anticiperande å Statsmedlen; varande å ofvanstående Förskottsbelopp redan ifrån SalpeterFonden afbetalningar gjorde; och hafva Committerade för SalpeterÄrenderna å de vid sista Riksdagen för Salpeter Verket beviljade anslag, utgörande för sistlidet år 70,000 R:dr samt för innevarande år och framgent ig4>000 årligen, ännu ej erhållit någon anordning, så alt Statsverket är i tillfälle att af denna tillgång godtgöra sig för de ifrågavarande Förskotterne, hvilka, såsom i Räkenskaperne fullständigt redoviste, ej fordra någon serskild, utredning. Bland Afskrifningar och Utgifter å Statsmedlen hafva väl Revisorerne ej funnit andre anmärkningsvärde, än någre, som blifvit verkställde enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut, fattade före den 4 November 1828, intill hvilken tid StatsRådsProtocollerne blifvit granskade af Rikets Ständers ConstitutionsUtskolt; men, ehuru Revisorerne medgifvit, att i följd af den genom Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 17 Mars i83o, med stöd af 76 §. Riksdagsordningen, meddelade decharge, någre anmälanden om dessa Nådiga Beslut, i grundlagsenlig väg ledande till ansvarspåföljd för Eders Kongl. Majrts Rådgifvare och Föredragande, ej kunna äga rum, hafva dock Revisorerne af detta förhållande ansett sig icke vara förhindrade, att undersöka ifrågavarande Styrelse-åtgärder, för så vidt deraf kunnat hemtas anledning till framställning af någre så beskaffade omständigheter, som, enligt Revisorernes tanka, i administrativt hänseende förtjena uppmärksamhet.
Upplästes å nyo det Högvördiga PrestStåndets och det Hedervärda BondeStåndets, förlidne gårdag på Bordet lagda, ProtocollsUtdrag det förra af dpn 27 och det sednare af den 29 Juli, i anledning af BevillningsUtskottets Betänkande angående Bränvinsbrännings och Consumtipns-afgifternas utgörande. Herr Flath, Carl: Jag.anhåller det Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes, i afseende på detta ämne, göra proposition till instämipande t BondeStåndets fattade beslut. Upplästes BevillningsUtskottets, den och 27 Juli på Bordet lagda, Betänkande angående Bränvinsbränningsoch Consumtions-afgifternas utgörande , från och med nästkommande år 1816 Intill Rikets Höglo,fl. Ständers nästa sammankomst. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham: Den i Augusti'. 9 tung af de nu upplästa Handlingar, rörande Rränvinsbränningen i Riket, är det ingen ting för hvilket jag interesserar mig mera än den frågan hvarom 2 Stånd stannat emot 2, och den frågan äfven, icke för annat skäl än emedan jag tror mig se en utväg att undvika den obehagliga methoden 2tt låta den genom Nämnd afgötas, om hvars riktighet äfven tvetydiga meningar uppstått. När beslutet öfver frågan om stadernas rättighet att bränna i de särskildta Stånden fattades, beslöfo Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet att en sådan rättighet icke skulle städerna förunnas. Presto h BorgareStånden beslöto tvärtom. Då sålunda 2 Stånd befunnos emot 2, ansägo Ridderskapet och Adeln och BondeStåndet fräsan genom Nämnd böra afgöras, hvaremot Prest och BorgareStånden vant af den mening att f/ågan, såsom oeconomisk, vore blott ett underställningsmål, och att, då dess afgörande alltid ko thöve att bero af Kongl. Majit, behöfdes ett bestämdt beslut af Riksens Ständer deröfver icke fattas.
Rapporter öfver tillverkningarne alldrabäst lära känna det ena Länets brist och andras öfverflöd, ville ined det sednare låta ersätta bristen, emot betalning till de priser, som ku nna betingas pch bestämmas af Committerade, till hvilkas ömhet och omtanka Hemmansägare i allmänhet borde hysa oinskränkt förtroende; och genom denna utväg kunde de åboer, sorn flå ännu icke hunnit så updrifva Saltpetter-tillyerkningen, att gärden jjr 181,6 kunde utgöras, vinna åtminstone sttne års anstånd, och åter de Hemmansägare, sorn, efter vederbörlig pröfning, befunnos hafva lpcal och jordmån emot sig, samt sakna brändsle, kunde afbörda (jeras skyldighet, utan att bero af en hos enskildte för, säljningsmännep oskälig stegring. Då de om Saltpetter-tillverkningen och lef, vereringen nu gällande författningar således grttnda sig på Riksens Höglofl. Ständers Egne beslut oclt hernställanden till Kongl. Majit, så SiatsUtskottets Betänkanden. har, för sin del, StatsUtskottet icke funnit anledning, att tillstyrka någon förändring derutinnan, hälst den af Herr Grefven yrkade rättighet, att fa lösa SaltpetterSkatten nied penningar till en nedsatt årlig afgift, skulle efter hvad förra tiders erfarenhet ådagalagt, rakt motverka den förkofran af Inrikes Saltpetter - tillverkningen som Riksens Ständer åsyftat. Hvad angår Herr Grefve Gyllenborgs an: märkning angående de för Saltpetter-uphancllingen m. m. på RiksStatens S^dje Hufvud Titul upförde 58,000 R:d, så bör StatsUtskottet härvid uplysa, att de utgå af den Million R:d, som Riksens Ständer anslagit för Försvarsverken till Lands och Sjöss till Kongl. Majus Egen Höga disposition och fördelning efter behof och förekommande omständigheter.
M. ånyo i underdånighet framställa deras önskan, alt E. K. M., för beredande af delagtighet uti berörde Pensions-inrättning för Borgmästare i Rikets städer, utom Stockholm, samt deras enkor och barn, efter enahanda grunder, sorn af Rikets Ständer vid senast förflutne Riksdag antagits, täcktes i .Nåder infordra Civil-statens Fullmägtiges yttrande, om och på hvad vilkor sådant må kunna medgifvus, hvarefter Rikets Ständer vid nästa Riksdag torde hafva alt förvänta E. K. M:s Nådiga Proposition i ämnet. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 23 September 1840. i4'2 Expeditions-Utskotlets Förslag lill und. Skrifvelse j JV.-o 95. Uppläst och godkäodt hos Ridd. och Adeln den 16 Sept. 1840. Preste-Ståndet den 19 Borgare-Ståndet den 25 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående CommissionsLandtmätares berättigande till delagtighet i Civil-Statens Pensions-Inrättning. (Stats-Utsk. Uti.
Jag uppmanar honom visst icke till något så syndigt och dåligt, som högmodet. Här är endast fråga om en viss aktning, som en hvar är skyldig sig sjelf, och som han bör veta ingifva andra genom sitt uppförande. Man kan vara välvillig och tjenstaktig, mera än någon tjenare förmår, när man lefver bland sina likar; men nu kommer Arve i ett fremmande läge, der det just blir konsten, hufvudsaken menar jag, att hvarken ödmjuka sig för mycket eller för litet. Kortligen, en yngling, hvilken är borta på sådana vilkor och derföie i det närmaste beror af andras godtycke, skall visserligen alltid hafva detta i tankarne; men i sitt väsende, fru syster, får han icke visa sig som en mes, hvilken säger jaha och mjuka tjenare till hvart ord af sin förman eller ännu värre förmans fru. Så obetydlig hans plats än är, skall han likväl veta skicka sig på ett sätt, som öfvertygar dem han lefver med, att också han har sitt värde, och att han uppfostras till statens tjenare, och icke till husets.” ”Gud förlåte bror, att bror talar så! Arve har af naturen en styf nacke. Nu tänker jag han icke lär veta, på hvilket ben han skall stå; och i stället för att, som jag, uppmana honom att vara undfallande, villig och ödmjuk, blir det troligt att han, med brors lärdomar på fickan, kör emot öfverallt och stoltar på egen klokhet, tilldess han för sent ångrar att ej hafva kommit ihåg det gamla ordspråket, att ’ingen blir god herre, som inte först varit dräng.’” ”Fru syster tar också allt efter bokstafven! Jag är viss att gossen bättre fattat meningen af mina råd. Hvem kan högre än jag önska honom lycka och Guds välsignelse till sitt förehafvande; och skulle jag på samma gång vilja inplanta frön till onda frukter? Nej, kära fru syster! Nu, liksom mången gång förut, kunna vi i ordens vändningar skilja oss ifrån hvarandra; men i grunden vilja vi dock ett och detsamma: gossens bästa, hans förkofran i dygd och visdom. Låt oss derföre icke tvista sista aftonen han är hemma. Hans framtida uppförande kommer nog att visa, det han gömt både fru systers och mina lärdomar.”
Årliga tillverkningen har uppgått till omkring 2,000 nya infanteri-gevär, hvilket antal äfven lefvererats, utom sistlidet år, då icke mer än i,5oo sådane gevär blifvit lemnade. Såsom orsak härtill, derom eders Kongl. Maj:ts befallningshafvande likväl ej, nu kan med tillförsigt sig yttra, är af förvaltaren uppgifvit, att arbetarne, genom den stränghet vid besigtningen, som under sednare åren ägt rum, fått vidkännas kassationer och omarbetningar, hvilka de ansett, utan skada eller ™nprydnad för gevären, kunna undvikas, och hvilket förhållande skall oföidelaktigt inverkat på arbetarnes utkomst, och bland dem vållat skuldsättning och håglöshet. Andre af invånarne begagnade bergnings-utvägar äro fiske, sjöfat t, samt kolning och forsling för bergsrörelsens behof, hvilka dock 1 vissa trakter mera egentligen äro att anse såsom moder-näringar. Fisket, i synnerhet idkadt i Singö, Wählö, Rådmansö, Blidö, Åker och Wermdö socknar samt Sotholms skärgård, och hufvudsakligen riktadt på strömmingsfångst, har, utan att visa sig särdeles ymnigt, fortfarit att lemna nöjaktig utkomst åt dem, som dermed sysselsatt sig. Undantag härifrån gör likväl den ovanligt lyckliga fångst af mellan 2 och 3,000 skälar, som år 183j om vintern inträffade i yttre Roslags skärgården. Sjöfarten, som för skärgårdsboen utgör ett kärt och, i förhållande til hans inskränkta behof, indrägtigt yrke, har bibehållit sitt förra lif och alven i någon mohn tillväxt. Fartjrg från omkring 70 till 10 å 5 lasters drägt, till ett känt antal af 2/fi, hafva dertill varit begagnade.