Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad nu först beträffar mom. litt. a), så, enär Presteoch BondeStånden jemväl härutur uteslutit ordet: ordinarie, mäste detsamma, i följd af 3:ne Riks-Slånds sammanstämmande mening, från detta moment utgå. I fråga åter om mom. lill. f), får Utskottet hänvisa lill hvad här nedan om samma moment yttras. Jemte det Utskottet, med anledning häraf, inbjuder Presteoch Bonde-Stånden att godkänna Utskottets i mom. litt. a) b) c) d) e) och f) afgifna förslag med de förändringar af mom. litt. a) och f), som dessa 2:ne momenter dels i följd af 3:ne Riks-Stånds beslut, och dels på grund af Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets öfverensstämmande mening erhållit, får Utskottet, i händelse denna inbjudning icke af någotdera Ståndet antages, tillstyrka, att frågan genom votering i Förstärkt Banko-Utskott afgöres; likväl bör Utskottet, före framläggande af förslag till de i sådant Bih. till R. St. Fröt. 1845. 6 Sami. 1 Afd. 27 Haft. 2 10 Baneo-Utskottets Memorial, N.-o 55. afseende behöflige voteringsproposilioner, fästa uppmärksamheten derå, att närvarande beloppet af fonden för utlåning genom Banko-Disconten i Slockholm rätteligen utgör endast 5,650,000 R:dr, nemligen: Ordinarie fond, enligt Banko-Reglementets 205 § 5,000,000 förstärkning, likmätigt samma §, 500,000 samt tillfällig förstärkning, anvisad af Banko-Fullmäglige 150,000 Säger B:ko R:dr 5,650,000. Skulle nu Presteoch Bonde-Stånden icke tinna godt, att, i enlighet med berörde upplysning, ändra deras fattade beslut, lärer omröstningen i förevarande fråga böra ske efter en så lydande voteringsproposition:
Och har Kongl. Maj:t, uti svar under den 4 i denna månad, behagat förklara: *’Att Kongl. Maj:t, under närvarande för. hållanden, icke medgifver Oss eller Våre Revisorer någon granskningsratt öfver andra Cassör och Räkenskaper, än liittils brukligt varit, med tillägg af de i Kongl. Majas Nådiga Skrif, velse af den 28 Februarii uppräknade TullVerkets, Militiae-Boställs-, Krigsmanshusoch Seraphimer-Gillets från allmänna bidrag härrörande fonder och räkenskaper:” ”Att Kongl. Maj:t, med stöd af 68 §:s i •Jdiksdags-Ordningen ordgranna lydelse, ej erkänner omfånget för denna granskning lagligen kunna utsträckas, vid hvarje Revision, utöfver 2sne års afslutade Räkenskaper:*’ ”Att Kongl. Maj:t icke kan gilla och derföre ej till vederbörandes efterrättelse utfärda den af Oss, i merberörde underdåniga Skrifvelse , föreslagna nya Instruction för Våre Revisorer af Stats-Verket, men anser Instructionen af den 10 Junii 1812 till sin kraft och verkan gällande. Dock ville, med ändring af hvad 5 §. i i denna Instruction innehåller, att Revisorernes Berättelse om Stats-Werket skall uti Riddarhus-Canzliets Archiv förseglad förvaras till nästa Riksdag, för att då till Oss varda aflem*. 137 liad, Kongl. Majit i så måtto bifalla Vårt Förslag, i afseende på denna Berättelses tryckning och allmängörande, att detta, genom Kongl. Maj:ts Nådiga försorg, kommer att ega rum i Förening med de Embets-Verks svar och förklaringar, emot hvilka Revisorernes anmärkningar blifvit rigtade.’” §. 5o.
Härefter uplästes och godkändes följande voter.propos. i hufvudsaken: »Den som vill, att R. o. Ad., med afslag å Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts uti Menot N:o 201 gjorda inbjudning rör:de § 47 uti förslaget till förordning om Landsting, skall vidblifva sitt förut derom fattade beslut, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; 336 Den 2 i Oktober e. m. Vinner nej, bifaller R. o. Ad. ofvannämnde §, sådan den blifvit af Utsk:t uti förberörde Mern. föreslagen, med den förändring, att från l:sta rnom:t uteslutes den sednare meningen.» Vid denna voterings slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda : Ja — 19. Nej — II. Hr Dalman: Jag anhåller att få till prot. antecknadt min reservation mot R. o. Ad:ns beslut, och beklagar på det högsta att en fråga, som tagit så mycken tid, genom R. o. Ad:ns nu fattade beslut, blifvit begrafven. Jag beklagar äfven särdeles mycket att de personer, som förut under frågans behandling visat sig lifligt intresserade för densammas framgång, nu framstått likasom prestafver vid begrafningen. Utsk:ts yttrande ang:de § 48. Jjades till handlingarna. Utsk:ts inbjudning rör:de g 49. Gr. Lagerbjelke: Då denna g stöder sig på antagandet af den af Utsk:t föreslagna 47:de §:n, meu denna icke af R. o. Ad. blifvit bifallen, torde det vara nödvändigt att afslå Utsk:ts inbjudning i denna del. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef Utsk:ts förev:de inbjudning af R. o. Ad. afslagen. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, nedannämnde, den 22 dennes bordlagde Mern. och Betänk:n, nemi.: StatsUtsk:ts Mern.
Fullmägtige utfärda instruktioner för såväl Direktionerne som verkställande Direktörerne. 1 dessa instruktioner intagas alla de bestämmelser rörande uppoch utlåningen, som Fullmägtige anse nödiga. Fullmägtige ega, när de för godt finna, göra ändring i de af dem utfärdade instruktioner, men böra alltid, minst en gång i hvarje qvartal, taga under öfvervägande huruvida omständigheterna påkalla någon jemkning uti Riksbankens gällande uppoch utlåningsränta. Till diskontering, kassakreditiv, belåning af metaller, obligationer, aktier och löpande förskrifningar m. m., som Fullmägtige genom utfärdade instruktioner förklara sig anse innefatta tillräcklig säkerhet, samt till lån mot borgen afses en fond stor 30,000,000 R:dr R:mt, som bildas genom sammanslagning af nu varande allmänna Diskonten samt Handelsoch Närings-diskonten, med tillägg af hvad som kan indragas af Manufaktur-diskontens kreditiv samt hvad som kan erhållas vid öfverflyttandet af fastighetslånen till Hypoteksbanken. Erhälles vid denna öfverlåtelse obligationer, skola dessa, eller ett motsvarande belopp af dem Riksbanken förut innehar, afyttras, sä att Banken ofördröjligen må erhålla den ifrågavarande summan al 30,000,000 R:dr till den allmänna utläningsfonden. Denna allmänna utläningsfond fördelas sålunda: Diskontverket i Stockholm R:dr R:mt 14,000,000. Lånekontoret i Göteborg „ 7,000,000. Lånekontoret i Malmö „ 3,000,000. Till Fullmägtiges förfogande „ 6,000.000. Runt R:dr 30,000,000. Olver fördelningen emellan Diskontverket i Stockholm och Lånekontoren, af de till Fullmägtiges förfogande ställde 6 millioner, ega Fullmägtige bestämma efter rörelsens mera tillfälliga behof och penningemarknadens ställning.
Beträffande derefter Kongl. SIaj:ts nådiga framställning, angående de redan influtna och framdeles inflytande vakans-afgifternes upptagande bland statsverkets inkomster, så, enär Utskottet, på sött nästföregående betänkande N:o 271 utvisar, ansett sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall till det af enskilde motionärer framställda förslag, alt dessa medel måtte helt och hållet öfverlåtas till den gamla båtsmansindelningens understöd, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, besluta, att ifrågavarande vakans-afgifter, i den mån de icke behöfvas för ersättningar åt den gamla båtsmansindelniogen, må upptagas bland statsverkets inkomster, på sätt med enahanda afgifter af den nyroterade jorden i rikets öfriga län eger rum. Stockholm den 22 Juli 1851. STOCKHOLM. Östlund & Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Juli 1851, kl. 2 e. m. Utlåtande i anledning af väckt motion om rusthållarnes inom Kungsöhrs fögderi befrielse från erläggande af nu utgående lösen för dagsverken, hvilka af deras stamhemman utgöras och rättighet att tillgodonjuta de dagsverken, sorn af deras augments-hemman utgå. (1. A.) Uti etl frän Bonde-ständet till Stats-utskottets behandling remitterad!
Prop. No I, om Statsverket 1856. 51 Transport 2,636,380: — till nybyggnad af en Kasern m. m. för Smålands Hussar-Rege inente å Rönneslätt till Stall-skjuls uppförande för Sappör-kompaniets föreslagne 100 exercis-hästar till uppköp af föreslagne 12 st. nya hästar för Svea Artilleri Regemente, å 450 R:dr till bestridande af ökad beklädnads-passevolans under år 1857 för Svea Lif-Garde, Andra Lifgardet, Lifgardet till häst, Kronprinsens IIussar-Regemente och Sappör-kompaniet, enligt hvad här ofvan vid »Anslaget för Krigs-Kollegii Departementer» blifvit utredt för värfvade Garnisons-Regementenas mathållning under åren 1856 och 1S57 för arméens pensionering under år 1857, enligt föreslagen Pen sions-stat, ett kreditiv å för tillämpning under år 1857 af förhöjda Löne-Stater, enligt den nu föreslagna löntillökningen, för den Landtförs vars Departementet tillhörande personal Summan af de sålunda för en gång begärde extra anslag uppgår till 1,397,830 R:dr; och hela sammanlagda beloppet af samtliga extra Stats-anslagen till 3,829.210: — Hufvudsuinmorna för de till Fjerde Hufvud-Titeln eller Landtförsvaret hörande föremål skulle, i följd af hvad Kongl. Maj:t nu föreslagit, komma att blifva: För utgifter af ständig beskaffenhet Riksmynt R:dr 8,142,829: 37. deraf förslags-anslag 1,637,204 R:dr. För mera tillfälliga behof 3,829,210: — eller under åren 1858, 1859 och 1860 årligen 810,460 R:dr, samt under år 1857 1,397,830. 1femte Hufvud-Titeln, innefattande anslagen för Sjöförsvars-Departementet.
Z:o Godkänner Ständet Utffottcts försiag i afseende pä de Kongsgärdar som till Zidje Clasien blistvit hänförde, !-ock med det tillägg, i likhet med hwad Högwördige PrcsteStändet sig utlätit, eller akt innehafware af de Kongsgärdar, hwilka före är 1799 blistvit till enffilte personer upplätne, böra för den äterstäcnde Arrende-tid, som de i följe af Sl-ändcts nu widtagne beslut fä tillgodo njuta, er - Den 17 Apell. 841 erlägga Arrendet 1 Spannemäl, räknadt efter det ärcts Markegång dä pcnninge - Räntan bestämdes, eller Arrende-rättigheten bcwiljades. 4:0 Widkommande Kongsgärdarne 3ioma Kloster och Alncrup, som till Landshöfdingarnes aflöning pä Gottland och i Malmö blifwit anslagne, fann Ståndet betänkligt widtaga annat stadgande, an att i underdänighct öfwerlemna frägan härom till Kongl. Mastts Nädiga godtfinnande, pä det i händelse motsvarande Lönc-wilkor för bcmälte LanbshLfdingar kanna uppgöras. Kongl, Mast mä med berörde Kongsgärdar förfara pä tsenligastc och för Staten förmonligaste sätt. Med Veste undantag och rättelser blefwo Utskottets afgifne yttranden i allt öfrigt af Bonde - Ständet gillade. Hwarom be öfrige Respcetive Stånden stulle wördsamt och wänligen underrättas, Vt suyrs. S. Ä. Efter upläsande af Högloft. Stats-Utstottets den n innewarande mänad afgifne Memorial, angäende tillstyrkt afskrifning för Borgmästaren O. I'. k-lelim-m och Rädmanncn
Hög tid vore väl derföre att utgallra alla öfverflödiga och otjenliga lagar och författningar, samt vidtaga för framtiden en sträng sparsamhet i deras utgifvande. Att våra lagar och förjattningar äro J bristfälliga i anseende till planen och syftningen, synas ej allenast nästan alla våra ekonomiska lagar mer än tillräckligt ådagalägga, utan äfven åtskilliga polisförfattningar, såsom t, ex. förbudet af den 30 November 1820 mot bildandet af talöfningssälls kaper. Eller månne förståndets och talegåfvans uppodling skulle någonsin kunna vara annat än högst nyttig i ett constitutionelt samhälle? Att författningar gifvas, som äro bristfälliga, i anseende till medlen för ändamålets vinnande, lär nogsamt inhämtas t. ex. af Lurendrägeri-förordningen, hvarest fäst' ningsarbete och förlusten af medborgerligt förtroende utsättas för handlingar, hvilka endast lagstiftarens godtycke stämplat såsom brott j Den 13 Februarii. 473 samt af åtskilliga Polis-författningar här i Stockholm, hvarigenom t. ex. den på svag is drunknade förmenes att Christeligen begrafvas; den som utkastar sopor eller annan orenlighet på vissa fridlysta ställen fälles till viss tids stående i halsjern, hvilket senare straff utsträckas ända till 3 timmar för den , som grafvit sand på ett visst ställe, och ej genast mägtar erlägga de utsatte böterne 3 R:dr 16 sk. B:o. Att våra lagar och författningar ej alltid öfverensstämma sins emellan, i anseende straffens gradationer, kan bäst inhämtas t. ex. af Lurendrägeriförordningen jemförd med allmänna lagen; samt till öfverflöd, af nyssnämnde polis-författning om ståendet i halsjern. Att de skulle kunna öfverensstämma i anseende till plan och syftning, kan man ej begära, då de på så olika tider, och under så olika förhållanden, samt så styckevis tillkommit.
I anledning af Rikets Ständers berörde underdåniga framställning har Kongl. Kammar-Kollegium uti infordradt underdånigt utlåtande den 21 Februari sistlidet är anfört: dels, i fråga om de fall, då afgifter och prestationer utgöras efter matlag, att sedan de så kallade djeknepenningarne, äfvensom Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan, blifvit afskaffade, några efter matlag utgående på allmänna författningar sig grundande skattebidrag då mera icke utgjordes, men att deremot följande efter matlag utgående tjenstbar!)eter presterades, nemligen: l:o 6 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N.-o 8. dagsverken till byggande eller underhållande af kyrka och hvad dertill hörer, såsom klockstapel, kyrkomur, sockenstuga och fattigstuga, enligt 26 kap. 1 § Byggninga-Balken; 2:o Skallgång, rörande hvilken skyldighet 23 kap. 3 § samma Balk innehölle, att när lill häradsskall bådas, en man frän hvart matlag och af sätesgårds torpare hvarannan borde komma, men att, då skall sker inom socknen, ingen derifrån finge sig undandraga, som något boskapskreatur hade; 3:o Skogselds dämpande, hvarom sades i 15 Kap. 4 § nämnde Balk, att när skogseld uppkommer, af hvart matlag en man da skall komma till elden; så ock hvar ryttare, soldat och båtsman; och 4:o strömrensning, i afseende hvarå bland annat blifvit stadgadt i Krigs-Kollegii, på Kongl. Brefvet den 17 Februari 1786 grundade, kungörelse den 6 derpåfÖljde April, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, hvar i sitt län, borde för utgörande af detta onus tillvägabringa den jemkning de länets innevånare emellan, som hade matlag, att soldaterne i orten konune att endast hvart tredje eller högst hvartannat år, dervid göra ett dagsverke; dels ock angående närmare bestämmande af begreppen ”matlag” och ”rök,” att da dessa uttryck eller benämningar från urminnes tider allmänt begagnats, och betydelsen deraf följaktligen borde af hvar och en vara så känd, att något missförstånd i afseende derå icke gerna kunde uppslå, hvilket ock skulle visat sig deraf, att någon tvist om hvad med dessa ord förstås högst sällan uppstått och blifvit (ill högre myndigheter fullföljd, derest icke någon, genom deras förtydning, velat söka undandraga sig en honom åliggande skyldighet eller till det yttersta fördröja dess fullgörande, samt genom Kongl.
Ja, vi tro, att mångens intryck af det svenska skaldeparet skall blifva likt det, som man erhåller i vissa dramer, der den ena personagen förträffligt tjenar till att framställa den rätta vägen och det sunda förnuftet, men den andra förnämligast ådrager sig vår uppmärksamhet som den intressantaste. Det finnes några andra anekdoter om Lucidor, upptecknade af professorn, sedermera biskopen Olof Celsius den yngre såsom annotationer till Lidéns afhandling om den svenska poesin. »En gång hände sig att riksrådet grefve Tott, som i samma dagar förlorat sin son, reste förbi. Lucidor passade då på och stack in i hans vagn ett papper utan att vidare låta märka sig. Grefven, som trodde att det var en tiggaresupplik, såg icke derpå förr än han kom hem och fann att det var en grafskrift öfver hans son. Några hans vänner, som väl kände Lucidors stil och skrifsätt, försäkrade, att ingen annan än han skrifvit henne. Grefven skickade då sin kammartjenare med en hederlig gåfva till Lucidor, hvilken efter mycket sökande anträffades, men gaf till svar, att han icke skref för penningar. Sedan grefven mottagit detta svar och tillika blifvit underrättad om Lucidors sinnelag, lät han därefter en dag bjuda honom till sig på middag. Efter måltidens slut bad grefven Lucidor, att han ville bära en klädning, som han för hans räkning låtit förfärdiga. Lucidor tog emot den, och då han, i henne utstyrd, kort derefter träffade sin vän Columbus, så förvånades denne, huru han blifvit så grann, och sade, att allt folket undrade och gapade på honom. Lucidor gick då hem, tog af sin granna klädning, brände upp henne och iklädde sig den gamla. Då han derefter träffade Columbus, som frågade efter den vackra drägten, omtalade han hvad gjort och tillade, att han ej ville bära en drägt, som gjorde honom till ett vidunder.» Vi bekänna, att vi ej rätt veta hvad vi skola tro om denna anekdot. Har hon någon sanning uti sig, ty i detaljerna tar hon miste, eller är alltsammans en dikt? Innehållet deruti förefaller oss högst besynnerligt och osannolikt.
Beträffande beskattningen å bränvinstillverkningen, eller den s. k. paunerymdsafgiflen, så, enär dels tillverkningen af en vara, som för det allmänna medförer så många olägenheter och kostnader, svårligen lärer kunna beskattas till så högt belopp, att skatten öfverstiger hvad af staten åtminstone i kostnadsersättning billigtvis bör kunna påräknas, dels ock den på en verklig öfverflödsvara belöpande beskattning alltid i sista rummet stadnar på konsumenten och följaktligen i sjelfva verket drabbar endast den, som vill beskattningen sig underkasta, har, i betraktande tillika deraf, att uti brödrariket Norrige bränvinsskatten utgår efter en ojemförligt högre beräkningsgrund, än här i landet, jag icke tvekat att föreslå en, åtminstone i vissa delar, förhöjd bränvinsskatt, dervid afseende tillika bordt fästas derå, att nuvarande beskattning å 2:dra klassens redskap befinnes alltför låg i förhållande till denna redskaps relativa afverkningsförmåga, men deremot den å 5:te klassens redskap, drifven med ånga, alltför hög, hvarföre ock, enligt de allmänhe - Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N-o t. 31 ten sist meddelade kapitalräkningar till rikshufvudboken, ingen sig anmält till bränvinsbränning i denna klass, vid hvars begagnande dock vedåtgången vid bränvinsbränning till minst en tredjedel besparas.
Men ordföranden tillade, att som allinYniia nieningen blifvit föriindrad till förniin för cpinnors iitöhande af juridisk praktik, torde Sken dithörande lagrum knnna bliha iindrade af lagstiftande församlingen, Denna iindring vidtogs ocksi ofördröjligen, SS att Guvernören i staten New York den 19: de Maj undertecknade en fijrordning, soiii tillbrer qvinnor att praktisera soni jurister inom. statens omride. - Det m e s att f. n. 50 qvinliga jurister utöfk sitt yrke inom 1 2 af Unionens stater. I F2iladcIphia har den I I Maj en Miss C. B. Kilgore efter m h g a svbrigheter tjllkämpat sig tillstand att praktisera som advokat vid dervarande Ofverrätt. Hon i r den enda qrinnn i Pensylvanien, som fatt ett sadant tillstand. Vidjande till rättigheten af det fria tankeutbyte Dagny erbjuder sina Iiisarinnor, bedja vi att få framställa nagra fragor i anledning af skinen Skollif I. I) Ar ht mft, att i de mörknste färger framställa skollifvet, det arbetsfslt, hvilket erbjuder qvinnan en s5 löftesrik framtid? Ty äfwn de segaste motstandare till qvinnans likställighet med mannen maste ju erkänna den dugande kraften hos qrinnan pd detta omrbde och der unnq henne en, sig allt mer vidgande, verkningskrets. a) Ar dct rant, att unga, intelligenta qvinnor, hvilka under vistelsen vid seminarium äro intresserade af sjilfulla samtal och roade af ett friskt kainratlif, vid utträdet derifr911 äro s5 utblottade pH intressen, att, d i de Hter träna samman med gamla kamrater, de, efter att h a f n upplifvat minnet af nagra skolhistorier, ej hafva uagonting mera att saga hvarandra, utan försjunka i sorgsen undran, om de sjelfva och deras vinninor ännu möjligen kunna hoppas att blifva gifta?
»hvad får jag i stället?» Blott en kunde på detta sätt öfverlemna en present. Hvilken utsökt takt! Ringen blef nu hvad den var afsedd att vara: en hyllning åt mottagarinnans skönhet, icke en förskottsbetalning, för hvilken något af henne sedermera skulle utkräfvas. Nej, den som skänkt henne ringen, skulle troligen aldrig bringa den på tal, men han skulle känna sig lycklig att se den pryda hennes hand. Och den uppmärksamheten var hon skyldig sin okände gifvare. Dock spelade hon Cendrillon. Den förolämpade lilla oskyldiga Cendrillon, som lät budet få återbära skarpa förebråelser till gifvaren. Hon, en ärbar flicka, tilläte icke okände att sända henne presenter och hon kunde icke emottaga en gåfva, hvars dyrbarhet innebure en kränkning för den fattiga, värnlösa flickan. Budet var dock förbjudet att lyssna till hennes invändningar och sprang, just i rättan tid för att ej behöfva höra hur Cendrillon eljes skulle kapitulerat. Ringen följdes af flera presenter, alla omgifna af samma mystiska hemlighetsfullhet hvad gifvaren angick. De kommo nyckfullt. Hon tycktes aldrig vara säker på dem. Än väcktes hon tidigt om morgnarne af dem, än väntade de henne om aftnarne, då hon kom hem från teatern och än bar teatervaktmästarn upp dem i hennes klädloge. Lika oregelbundet som de kommo, lika varierande voro de. Smycken, buketter, sällsynta blommor i krukor, handskar, konfekt, parfymer, frukter och dylikt omvexlade med mera praktiska presenter såsom pelsverk, siden etc. Nora var förtjust åt detta öfverflöd af gåfvor. Så småningom trädde Jupiter fram ur guldregnet. Hon återsåg sin kavaljer från maskeraden. Han intog en bestämd plats på parketten och vände under representationens gång kikaren företrädesvis åt henne. Han promenerade på gatorna, då hon om morgnarne gick till repetitionerna, han helsade artigt och med ett vänligt leende medan hans ögon hänryckt studerade hennes figur. Nora tyckte att närmandet gick väl långsamt, men väntade tåligt. En dag fick hon mottaga den första biljetten. Den kom från »en vördnadsfull beundrare» och dess innehåll smickrade henne mycket.
Nåder meddelta, hvarigenom godtgörelse för Postverkets ifrågavarande, redan under åren 1815, 1816 oc!i 1817 tillkomna, fordran må kunna erhållas. 20:o Emot de för Veterinaire-lm ättningen i Skara aflemnade räkenskaper har blifvit anmärkt, att de saknade all uppgilt angående inrättningens beskaffenhet och de resultat, deraf följt, samt allenast innefattade redovisning för influtna interesseoch arrende-medel, äfvensom för contanta utgifter till löner m. m.; hvarförutan någon förteckning å säkerhetshandlingarne för de utlåuta medlen icke eller varit samma räkenskaper bifogad. Och då, j saknad af förklaring ofver berörde anmärkningar, Rikets Ständer icke varit i tillfälle att närmare bedöma de förhållanden, sorn röra denna Veteriliaire-InräLluing, samt anledning emedlertid är att befara, det merauämnde anstalt i dess nuvarande skick icke bereder orten de fördelar, som med dess bildande varit åsyftade, få Rikets Ständer i under dånighet anhålla, det läcktes E. K. M. ej mindre förordna om verkställande af fullständig undersökning, r örande Vetei inair e-Inrättningens i Skara närvarande tillstånd och det sätt, hvarpå densamma förvaltas, än ock i Nåder anbefalla vederbörande att för framtiden hålla noggrant! tillsyn derå, att de med Inrättningen afsedda ändamål i möjligaste måtto befrämjas; äfvensom Rikets Ständer funnit sig böra, i sammanhang härmed, underdånigst begära, dels att en berättelse om resultaten af den ifrågaställa undersökningen måtte varda till Rikets Ständers nästsammanträdande Revisorer öfveålemnad, dels alt föreskrift måtte i Nåder varda meddelad, det räkenskaperne hädanefter böra åtföljas af en förteckning öfver säkerhets-handlingarne för de af Inrättningens medel utgifna lån. 21:oMed föranledande af Revisorernes yttrande, i fråga om den vid åtskilliga tillfällen i