Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Exc. först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, dervid svarades ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på afslag derå och bifall till ofvanomnämnde förslag, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Montgomery begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den som bifaller StatsUtskits hemställan uti Usta motmt af 8 Usta punkten i Ullåut N:o 152, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. närande hemställan och beslutar, att de på Nionde Hufvudtiteln till Professores Emeriti vid Universiteterna upförda lönebelopp af 4000 rdr för dem hvardera skola förhöjas till 4,500 rdr.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 17. Nej — 20. Utskits uti 8lista punkten gjorda sednare tillstyrkande. Hr von Ehrenheim: Jag anhåller att, till följd af det utaf R. o. Ad. nyss fattade beslut, ifrågavide hemställan måtte afslås. Hr Skogman: Huruvida något gagn skulle tillskyndas de yngre universitetslärarne genom Utskits förslag, vågar jag bestrida. Följden af en sådan skrifvelse skulle endast blifva den, att de äldre professorerna qvarstode på sina platser och att emeritilönerna förblefvo obegagnade. Derigenom skulle undervisningen förlora. Då sål. denna skrifvelse i alla händelser icke kan leda till något gagn, anhåller jag om afslag å Utskits hemställan. Öfverläggningen förklarades härmed afslutad; och sedan propos. på bifall till Utskits förevide förslag först blifvit framställd, men med nej besvarad, gjordes propos på afslag å detsamma, dervid 6varades ja. 342 Den 29 Augusti e. m. 82:dra punkten. Hr Printzensköld: Mig synes att StatsUtsk:t vid detta tillfälle varit nog mycket ekonomiskt.
Något inflytande, värdt att omtalas, kunna icke hvarken årsväxterna eller sjukdomar af srnittbar beskaffenhet, som under åren 1856—1860 inom provinsen ägt rum, anses hafva utöfvat. Visserligen hafva både kolera och i vissa trakter hastigt dödande lijernfebrar samt skarlakansfeber och messling visat sig, i synnerhet år 1857, men de hafva likväl icke varit af någon allmänt härjande beskaffenhet, och något egentligt inflytande på folkmängden kunna de icke anses hafva utöfvat, i synnerhet som icke sällan händer, att vid sådana tillfällen andra sjukdomar, som väl icke så hastigt döda, men för framtiden undergräfva helsan, blifva mindre rådande. Förutom hvad sålunda blifvit nämndt angående orsakerna till folkmängdens mindre starka tilltagande inom detta län, än man borde kunna hoppas af fredslugnet och näringarnas ökade lif, synas inga egendomligheter här förefinnas af den beskaffenhet, att de förtjena att särskildt nämnas, hvarken i afseende på giftermålens talrikhet eller fåtalighet, nativitetsoch mortalitets-förliållandena, förekommande lyten och sjukdomar eller dylikt; ty den omständigheten, att en stor mängd personer af allmogen och den arbetande klassen i förtid blifva krymplingar, eller åtminstone mindre arbetsföra, dels af gikt, rheumatism och andra inre sjukdomar, dels af yttre skador och åkommor, är för denna med Rikets öfriga provinser gemensam, och till en stor del uppkommande dels af dessa personers ännu teinligen allmänna böjelse att, vid sökandet af läkemedel emot sjukdomar och åkommor, hellre vända sig till så kallade kloka gubbar eller gummor, än till läkare, dels af en illa sedd hushållningsanda och fruktan för utgifter, då de icke inse, att de större kostnader, som förorsakas af en ordentlig läkarevård och ändamålsenlig medicin, äro vida bättre använda, enär de oftast leda till helsans förbättrande eller återställande, än de icke alltid ringare utgifterna till okunniga qvacksalvare, som lemna patienterna obotade eller för framtiden lytta eller mindre arbetsföra.
Derjemte inhemtas af berättelsen: att indragning ägt rum af Svenska Postkommissariatet i Stralsund, af den år 1846 inrättade nya enkla postgång, fram och åter i hvarje vecka, emellan Stockholm och Helsingborg, samt afposten emellan Backe och Åsele poststationer, belägna, den förra i Westernorrlands och den sednare i Westerbottens län, hvilken sistnämnde indragning gick i verkställighet den 1 April 1850; att under år 1848, från och med den 26 April till och med den 8 September, postfart underhölls på Postverkets bekostnad med ångfartyget Nordstjernan, en gång i veckan fram och åter, emellan Götheborg, Köpenhanm och Travemiinde, hvaremot nämnde ångfartyg under år 1849, från den 5 Juni till den 6 Oktober, var upplåtet till begagnande af ett i Götheborg bildadt bolag för resor i hvarje vecka med passagerare, varor och post emellan nyssnämnde städer, emot en månadtlig ersättning till Postverket af 1,333 Rulr 16 sk., äfvensom att Kongl. Majit, under den 16 Februari 1S49, låtit i nåder utfärda en allmän författning örn hvad vid rekommenderade brefs afsändande med posterna borde iakttagas, innehållande, bland annat, ett på Rikets Ständers vid 1847 och 1848 årens riksdag afgifna förslag grundadt stadgande om erläggande af assuransafgift för penningar m. m., som utöfver ett visst belopp uti rekommenderade bref äro inneslutna; hvilken författning den 1 April 1849 trädde i gällande kraft. §. 2. Enligt hvad ofvanintagna tabell utvisar, uppkom år 1848 ett öfverskott, Postverket till godo, af 94,215 Rulr 29 sk. 11 rst. Uti denna summa ingå under året influtna köpeskillingar för de försålda postångfartygen Motala och Sverige, utgörande, för Motala, 13,385 Rulr och, för Sverige, 60,000 Rulr.
ZETTERSCHÖLD. Från Rivieran INNEHÅLL: Sid. Aquareller från Mentone 1 Tvärs igenom Mentone 3 En Långfredagsafton 14 S:t Annunziata 21 När sångarne komma till pensionen 28 Under Saisongen 34 En folkfest i S:t Agnes 47 Från det döda till det lefvande Genua 57 Ett reseminne 59 Monte Carlo 69 En historik 71 En torsdag i Monte Carlo 84 En Confettidag 130 Moccoletti-afton i Mentone 148 När platanerna löfvas af 173 AQVARELLER FRÅN MENTONE. Tvärs igenom Mentone. I en af sina spirituella små noveller skrifver, om jag icke missminner mig altför mycket, Ernest Daudet: »bröstsjuk, än se’n då, det är ju halfva verlden»; ligger det också en smula öfverdrift häri, måste likväl särskildt vi Nordbor erkänna, att, om vi mönstra våra bekanta, en oroväckande mängd är behäftad med detta onda, och hvarje höst i September och början af Oktober, när man misstänker, att vintern är i faggorna, gifver sig en hel del landsmän, som andra flyttfoglar af till södern, för att icke förr än vid midsommartiden våga återkomma hit upp till »ultima Thule». De resa till Funchal och ligga och njuta af ett solvarmt »dolce far niente» på Madeiras vinbeväxta terrasser, de fara ända ner till Egypten och öfvervintra i Pharaonernas land, de upplifva sina minnen från Auerbach i Merans trånga kitteldal eller söka gästvänskap uppe i Davos för att högt upp i Graubündens friska bergsluft bland is och snö reparera – så underligt det än låter – sina angripna lungor, men framför alt begifva de sig till Rivieran, Riviera di Ponenti, och om man en vinter passerar alla dess kurorter från Hyères ända fram till Pegli, beläget en tjugo minuters väg från Genova, skall man öfveralt råka på svenskar.
Det andra skälet, att intet ansvar för Ledamöterne äger ruin , är ännu svagare 3 ty en sådan ar.- svarslöshet skulle just freda deras omdöme från möjligheten att kunna förvillas af fruktan eller hopp; men i sjelfva verket hafva de genom Protocollernes tillgänglighet för allmänheten det största och sensiblaste ansvar, nemi. inför allmänna opinionen. Herr von Hartmansdorff har ansett den föreslagne Stats-Råds Beredningen icke böra i Grundlagen intagas, emedan han trott att Constitutions-Utskottet velat dymedelst insmyga en rättighet för allmänheten > att trycka dess Protocoll , och på detta sätt utså oenighetsfrö. Jag får påminna, att Constitutions-Utskottet helt och hållet velat öfverlemna åt Kongl. Maj:t att afgöra, om något Protocoli der skulle föras, eller icke; och dåGrundlagen icke föreskrifver något dyhkt, lärer det troligen icke blifva af För att ännu mer lugna den värde Talaren från den fruktan, att Constitutions-Utskotrets afsigt skulle hafva varit att utså oenighetsfrö , får jag erinra, det Utskottet föreslagit, attur 2:dra §. Tryckfrihetslagen utesluta Allmänna Beredningen ^ utan at sätta Stats-Råds-beredningen i stallet , hvarigenom dess Protocoll, om de också komma att Den 3 December e. m. at i aga rum, icke kunde blifva tillgängliga för Publiken. Herr Lefren: I anledning af Friherre Björnstjernäs sista yttrande få- jag anmärka, att som Friherrens förslag går derpå ut, att förevarande frågas afgörande skulle hvila till nästa Riksdag, så skulle, i händelse Kongl. Majit antoge förslaget att skilja de judi cielia målen frän de administrativa, detta Verk qvarstå en period för länge Skulle detta åter icke inträffa , så kommer en § att utgå, och den andra frågan att bibehållas. Man bör bereda en möjlighet för Konungen, att antaga det förslag, s#m Ständerna inför Thronen framburit. Jag ser således intet skäl, hvarföre denna fråga behnfver hvila, utan tillstyrker Beredningens indragning, på det vi måkomma 5 år tidigare till målet.
Uti i83o års Berättelse är anmärkt, att säkerheten för de a'ne, till Motala Meclianiska Verkstads fullbordan,. Götha Canal-Bolag beviljade förlagslån, å tillsammans 100,000 R:dr Banco, hvars otillräcklighet fästat såväl 1827 års Revisorers uppmärksamhet, sorn äfven föranledt Rikets Ständers Stats-Utskott vid sistlörflutne Riksdag till afgifvande anmälan ho* Constitutions-Utskottet, sedermera icke blifvit ökad, utan fortfarande endast bestode uti Götha Canal-Bolags Directions, enligt Bolagets autorisation, utgifne skuldförbindelser för lånebeloppen. Stats-Utskollets Utlåtande N.o 168. 3 I afseende härpå anser Utskottet sig böra anmäla, att sedan, i anledning af Directionens öfver Götha Canal-Verk i underdånighet gjorde framställning, rörande utvägarneatt fullborda ofvannämnde mechaniska verkstad, Kongl. Maj:t under den 10 Augusti 1826 i Nåder förklarat Sig vilja af medel, som i sådant ändamål kunde af Kongl, Maj:t disponeras, meddela ett lånebiträde af 5o,ooo R:dr, emot återbetalning med |:del om året efter 3 års förlopp och 4 procents årlig ränta från lånets uppbärande, hvilken ränta komme att serskildt af egde Hufvud-Titeln godtgöras, samt under vilkor, att Canal-Bolaget autoriserade Directionen, att för denna summa, på Bolagets vägnar, afgifva sin förbindelse, och att Bolaget samtyckte att till verkstaden använda det belopp af omkring 5o,ooo R:dr, hvartill Bolagets inkomster för åren i8a5, 1826 och 1827 förmodades uppgå; så och efter det Directionen hos Kgl. Majrt i underdånighet lillkännagifvit, att Actie-egarne å Bolagsstämma den i5 September 1826 ingått på berörde föreslagne lånevilkor, har Kongl. Majrt, uti Nådigt Bref till Kongl.
Bibliothekarien af sammma skäl ej kan ställas lägre i aflönings-förmåner än Kollegii-sekreterare, — har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att ifrågavarande löner må bestämmas till 5,000 R.dr för Bibliothekarien och till 3,500 R:dr för vice Bibliothekarien; dock att, såsom Kongl. Majit jemväl i nåder föreslagit, den nu tillstyrkta förhöjningen i Bibliolhekariens aflöning icke må tillgodokomma nuvarande innehafvaren af samma befattning, så länge han är i åtnjutande af det honom för fortsättande af arbetet: »Svenska språkets lagar« beviljade särskilda statsanslag.» Emot å.de punkten (angående begärt anslag för anställande inom församlingarne af e. o prestman): af Riksdags-fullmägtige Mäns Månsson, Erik Ersson, Carl Anders Larsson, Johannes Andersson och Jonas Andersson, hvilka ansågo att Utskottet icke bort tillstyrka att 8:de Hufvud-titelns besparingar skulle få för omförmälda ändamål användas. Emot 20:de punkten (angående anslag till förbättrande af Komministrars och Kapellpredikanters aflöning): af Biskop Annerstedt, Doktor Schram, Doktor Nordström, Doktor Gumcelius, Doktor Malmstedt, Prosten Ljunggren, Doktor Tellbom och Prosten Berlin, hvilka på de af motionärerne anförda skäl, ansågo att anslag tills vidare borde beviljas till understöd för de efter noggrann undersökning och utredning i behof varande komministrar och kapell-predikanter, hvilkas löner ej uppgå till 1,000 R:dr R:mt.
Och skulle detta yttrande, efter Herr FrxJierrens och Öfverste-Kammarjunkareris begär au genom Protocolls - Utdrag bifogas Höglofl. Ut»kottets Utlåtande i ämnet till Riksens Hög-s Hofi. Ständer. Ut supra, Ex Protocollo, Q. Tunelius,. Nrr 22?. Stats-Utskottets Memorial angående gjorde anmärkningar vid Stats.Utskottets yttrande rörande regleringen af Staten för Ullricsdahl. Hos Högvördige JPräste-Stindet har anmärk-, ning blifvit gjord vid Stats-Utskottets Utlåtau-. Stäts-Utskottens Betiinkanden. 1287 de elen 5 sistledne Martil, angående regleringen af Staten för Ullriksdahls Kongl. Lust-Slott , i så måtto som den projecterade Pensions-anstalten för Sex fattiga Enkor, ansetts böra fortfarande bibehållas och icke såsom Utskottet tillstyrkt, efter nu varande Enkornes afgång upphöra, med då Utskottets yttrande i alla delar blifvit utaf 3:ne Riks-Stånd bifallit, nemligen af Höglofl Ridderskapet och Adelli den 4 sist. ledne April af Vallöf]. Borgare-Ståndet den 7:de i samma Månad samt af Hedervärda BondeStåndet afven den 4 sistledne April , har något vidare afseende å berörde anmärkning ej kunnat emot 6g §, i Regerings-formen göras, än att Utskottet får sådant vördsam ligen anmäla. Stockholm den 7 Maji 18x8. N:r 223, Stats-Utskottets Utlåtande öfver anmärkningar vid dess yttrande om Reparations-kostnaden på Operahuset. X anledning af gjord anmärkning vid StatsITtskottets Utlåtande af den 13 näs!. April angående medels anslående för verkställde och hädanefter skeende Reparationer å Operahuset , har Höglofl. Ridderskapet och Adeln till Utskottet återremitterat denria fråga. Men emedan de öfrige 3:ne Stånden nemligen Högvördige Präste - Ståndet Vähofl.
Ekonomiska och Administrativa mål, om ändring i gällande föreskrifter angående tiden för fullföljande af besvär deri 7 2 13 — b. 26 Maj b. 30 Maj å. 28 Maj b. 26 Maj I anledning afåterremiss 7 2 28 — a. a. 9 Juni a. a. 8 Juni g. 9 Juni a. a. 8 Juni 110 39 Elementarläroverk, angående inrättande i Stockholm af ett nytt femklassigt 1 4 1 66 21 » angående inrättande i Stockholm af ett högre efterj nya i elementarskolans plan 4 1 66 22 j » angående anslag till ett nytt I treklassigt i Göteborg och m Sköfde 1 4 1 66 23 j » angående anslag till nytt två- I klassigt i Trelleborg och Wernamo 1 4 1 66 24 » angående utvidgning till femklassigt af det i Arboga, ) ' Se Åttonde HufvudTiteln. Enköping, Wadstena, Amål, Söderhamn, Eskilstuna, och Oscarshamn 4 1 66 24-27 » angående utvidgning till treklassigt af det i Arvika, 1 1 Skellefteå och Ronneby 4 1 66 25-27 1 » för flickor, angående upprät37 I tande af sådana 4 1 66 Elementarläroverken, angående anslag till 1 4 1 66 15-37 V / — 23 — Ct> O 3 g fS CO — co 3 > r. 3 Adeln. Ståndet. Ständet. Ståudet.
1 förra hänseendet är det nödvändigt, att obligationerna utlemnas med kapital-rabatt, hvilket, såsom numera börjar allmännare inses, kan ske, utan att låntagaren dervid förlorar. Om t. ex. Riksg.Kontts skuld till Banken ansåges böra bära 4 proc. årlig ränta, som betaltes halfårsvis, samt amorteras med V2 proc. hvarje halfår, så skulle derigenom, att ett belopp, motsvarande samraanlagde 5 proc., bestämdes att såsom annuitet utgå i 402/3 år, hvartill tillräcklig tillgång erhålles af inflytande räntor å de från Banken erhåline fordringar, Riksg.Kont:s obligationer vid liqviden med Banken endast behöfva beräknas (utgifvas) till 86y2 proc. af nominella värdet. Den åter, som till detta pris af Banken öfvertoge en sådan obligation, hvarför hvarje V2 år erlades 2 proc. å nominella värdet, erhölle i verkligheten på det belopp han erlagt eller 86V2^, 4,62 eller nära 4V3^ ränta, samt egde dessutom vissheten att förr eller sednare under amortissementstiden erhålla obligationen inlöst med hela nominella beloppet eller 100 proc., alltså en premie af 13V2 proc. Hoppet om och möjligheten att vara lycklig vid utlottningarne, och således ganska snart få denna premie i sina händer, skulle för allmänheten innefatta en ökad lockelse, att i så l)en 2<> November f. m. inrättade obligationer placera penningar, som nian önskade göra fruktbärande. Härför erfordras dock, såsom redan är nämndt, att innehafvaren af en dylik obligation bör kunna påräkna, att få den lätt förvandlad i penningar, om han icke för liqvid vili eller kan afvakta den tidpunkt, då obligationen utlottas.
Bussarna ställde sig i rad på flottar, lastade med ljung och tjärtunnor. De sågo ut som soldater, färdiga till anfall, och i händerna höllo de borstar och kvastar på långa skaft. Så började en liten ljungeld spraka — en till — fler, fler — hör, hur tjäran frustar, smattrar, fräser! Rök och gnistor flyga upp i riggen, och flammorna lysa under mörka himmelen som hundra valborgsmässofyrar, kastande röda slingor nedåt vattnet! Utomkring ligga nu alla skepp, omhvärfda af rök och lågor som i ett sjöslag. Men den gamla täckta tjärpråmen där borta med sina puttrande grytor och elden, som slår ut i det svarta tomma, och gubben, som svär och mumlar och rör upp uti allt med sin spade, medan kajorna ursinnigt skria — den pråmen är visserligen en trolldomshåla, och öfver dörren står också i blodröd skrift: Häxan ... Å ja — hvad fick man icke vara med om allt för besynnerligt ... På kokhusväggen uppe vid storsmedjan fäste spaniorerna kålblad och kastade till måls med långa bovieknifvar, så att det hven och susade om öronen. Grensle öfver sina kistor suto amerikaner och brände armarna fulla af Columbia med stjärnbaneret i glödande rödt och blått, och på bröstet målade de örnen med utbredda vingar och under kärestans namn ... Så lång dagen var kunde de små satta English sailors stå och påta lerkulor in i en stor ring, som de formade på marken. Men underligast voro de svarta brasilianerna. De hängde Judas. Då pryddes deras kaffedoftande skepp alla vant och tågändar utefter med så mycket flaggor, att det lyste som en skog af hemlandets prunkande blommor. Sedan stoppade männen upp en gubbe och stucko bleka svenska nyponrosor i hans hatt och en gammal fiol under hans arm. Sjungande hemska, egendomliga klagosånger kommo de så marscherande nedför landgången, och i spetsen gingo kaptenen och gubben. På brobänken nedfirades en talja, och snaran fästes om gubbens hals.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan utan förändring, hvartill svarades många nej jemte ett eller annat ja, sedermera propos. på bifall till samma hemställan, med det af Hr Fahnehjelm föreslagna tillägg och derjemte Hr Ehrenborgs förslag till underd. skrifvelse i ämnet, hvartill svarades många nej jemte några ja; vidare propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, med det tillägg, Hr Fahnehjelm föreslagit, då svaren utföllo med många ja, blandade med nej, och ytterligare propos. på afslag å Utslcts hemställan och bibehållande af de mntde föreskrifterne i ämnet, hvilken propos. besvarades med många nej jemte några ja; hvarefter propos. på bifall till Ulskils hemställan, med det af flr Fahnehjelm föreslagna tillägg, förnyades samt besvarades med många ja tillika med några nej; och förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Hr Ribbing: Jag tager mig friheten att fråga, huruvida Hr Ehrenborgs lörslag blifvit bifallet eller icke. 1 anledning häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att han i början framställt propos. på bifall till Utsk:ls hemställan med så väl di t af Hr Fahnehjelm föreslagna tillägg, som ock den af Hr Ehrenborg begärda underd. skrifvelse!) i ämnet, men funnit svaren å denna propos. hafva utfallit med öfvervägande nej; hvaremot Hr Gr. o. Landtm, ansett den sedermera framställda och slutligen förnyade proposm på bifall till Utsk:ts hemställan, endast med det af Hr Fahnehjelm yrkade tillägget, hafva blifvit med öfvervägande ja besvarad, och jemväl inför U. o. Ad. tillkännagifvit denna sin uppfattning af svaren. Hr Ribbing:
Som jag således ansett att det felaktiga i lagen om testamentsrätt för stad bör och ganska väl kan afhjelpas, utan att dermed förknippa en alldeles onödig och, såsom jag föreställer mig, skadlig ändring i lagen för landet, har jag i Utskottet biträdt Herr Björcks motion, hvilken innehåller att, ”med upphäfvande af Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1762, angående utvidgad testamentsrätt efter stadsrätt, 4 och 5 88 i 17 Kap. Ärfda-Balken, samt 1 mom. 3 8 8 Kap. Jorda-Balken måtte erhålla följande förändrade ordalydelse: Ärfda-Balken. 17 Kap. 4 §. 1 mom. Aflingejord å landet och fast egendom i stad, den man sig förvärfvat, må man i testamente gifva till hvem man vill, skyld eller oskyld. Samma lag vare om lösören, ehvad de äro ärfda eller förvärfda. Lag-Utskottets Betänkande N:o 13. 21 2 mom. Af ärfd fast egendom i stad må man ej genom testamente bortgifva mer än hälften, der bröstarfvinge lefver efter. Finnes ej bröstarfvinge, må man all egendom i testamente gifva. 8 5. (Lika med Lag-Utskottets förslag i SS 4. mom. 1). ”Af ärfd fastighet i stad ma man ej bortgifva mer än hälften, der bröstarfvinge finnes. Sker det, håfve bröstarfvinge makt det att återkalla, då han död är, som det gaf. E ger man jord, hus eller tomt i stad, den man förvärfvat, håfve våld bortgifva den till hvem man vill”. Genom antagande af denna förändring skulle ock, såsom Herr Björk i sin motion erinrat, den olikhet, som nu eger rum i afseende å Ridderskapets och Adelns dispositionsrätt -öfver förvärfvad fastighet i stad och ärfd eller förvärfd lösegendom derstädes, i jemförelse med öfrige medborgares dispositionsrätt deröfver, försvinna.
Varder vid undersökning eller i anledning deraf förråttningsman våldförd, eller för öfvar han sjelf våld i otrångdt mål; gånge dermed efter allmän lag. § 54. Böter efter denna författning gånge i laga ordning af den brottsliges egendom ut, så långt den räcker. Saknas tillgång till böter, då skall hvad af böterna ej gåldas kunnat för den sakfållde till fängelse förvandlas sålunda: att emot böter till och med 15 R:dr svarar 1 vecka, från 15 „ „ „ 40 „ „ 2 veckor, » 40 t) • v 75 , 3 „ n 75 „ „ , 150 „ » 1 manad. Gå de öfver 150 R:dr, då ökes straffet med 1 månads fängelse för det belopp, som derutöfver uppgår till och med nästa 150-tal, så att 2 månaders fängelse svarar emot böter från 150 till och med 300 R:dr, fl , „ , » n . » 300 „ „ „ 450 „ o. s. v. Ej må dock någon för bristande bötestillgång längre ån ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra. § 55. Då brånvinstillverkningsafgift jemte böter enligt denna förordning ådömda blifvit, må, der tillgång till afgiften eller någon del deraf saknas, böterna ej kunna Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 118. med penningar gåldas, utan skall den sakfållde i stället undergå det straff, som enligt § 54 mot böterna svarar. § 56. Af böter, som enligt denna författning ådömas, samt värdet af brånneriredskap och annan egendom, som förbruten anses, tillfälle två tredjedelar åklagaren och en tredjedel den stads eller sockens fattigkassa, hvari den åtalade förbrytelsen år begången. Finnes särskild angifvare, tage han hälften af åklagarens andel. Efter anmälan af Kongl.
R:dr, för utdikningen af en mosse å egendomen Fullerstad i dito 1,632: — 1,440: — » Kapitenen II. Y. Zacco, å 6,450 R:dr, för ett ut dikningsoch aftappnings-arbete vid Lockstaholm i Husby socken af Långhundra härad 3,870: — 3,354: — r> delegarne i Barrsjökärret på Södra Nånö bys egor i Estuna socken, å 330 R:dr i 277: 21. 250: 81. » deltagarne i sänkningen af sjöarne Norrviken och Edsjön inom Sollentuna, Eds och Fresta socknar, å 6,000 R:dr 6,000: — 6,97-1: 88. » deltagarne i sänkningen af sjön Erken i Estuna socken, å 2,400 R:dr 2,400: — 2,788: 75. » deltagarne i sänkningen af Sigridsholms samt Lilloch Nederängssjöarne i Lunda, Widbo och Skeptuna socknar, å 6,400 R.dr — 6,400: — inom Södermanlands län: till deltagarne i sänkningen af sjöarne Långhalsen, Yngarn och Hallbosjön jemte flera mindre sjöar inom Rönö, Jönäkers och Oppunda härader, å 75,000 R:dr 75,000: — 75,000: — inom Östergöthlands län: till strandegarne omkring sjön Tåkern i Lysings, Dahls och Göstrings härader, å 30,000 R:dr, för sänkning af närande sjö 8,393: 23. 5,995: 17. » deltagarne i sänkningen af sjöarne Stora och Lilla Revgen, Jernlunden, Asunden, Emmern, Striern och Nirnmern inom Hanekinds och Kinda härader.