Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då samma under dessa år icke undergått annan förändring, än den odlingar och utflyttningar i följd af laga skiften kunnat föranleda, har jag icke i detta hänseende något att anföra, som ej tinnes upplaget i föregående berättelser, eller i den af Topografiska Corpsen år 1847 ulgifna beskrifning om Länet, kallad ”Topografiska och Statistiska uppgifter om Halmstads Län;” hvarföre det torde nådigst tillåtas mig att blott hänvisa till nämnde källor. § 2- i nenna ie. Efter hvad mantalslängderna utvisa utgjorde folkmängden i Länet: År 1850: skattdragande 46,850 skallfrie 45,78 4 deraf 49,629 mankön och 53,005 qvinkön; men enligt Tabell-Kommissionens beräkning skulle folkmängden redan år 1845 varit 100,419 personer. Är denna sistnämnda beräkning riktig, bör ock folkmängden vid 1850 års slut varit bögre, än den ofvan uppgifna, som manlalslängderna upptaga. Af förutnämnde 102,634 bo 6,994 i städerna och 95,640 å landsbygden. Befolkningen bar således å dessa 3 år ökats med 4,384 personer eller icke långt ifrån 11 procent. Af denna tillökning komma 438 på städerna och 3,946 på landsbygden, i följd hvaraf tillväxten proportionsvis är störst i städerna. År 1848 utflyttade en mängd arbetsfolk till Danmark, der arbete då lätteligen erhölls, i anseende dertill att en stor del af Danmarks egen arbetsföra befolkning dragit ut i kriget emot Schleswig-Holsteinarne. Många af dessa utflyttande stadnade äfven efter kriget qvar, lockade af de högre arbetslöner, som i Danmark erbjödos, och dessa utflyttningar hafva sedan alltjemt fortgått. Äfven bland de yngre qvinfolken har utflyttningslusten till Helsingör och Köpenhamn gripit omkring sig och de få gerna der tjenst, särdeles i början,.då deras anspråk äro måttliga ocli måhända billigare, än i allmänhet bland tjenande klassen uti Danmark.
Präste-Ständek, "att i stället för stg "icke befattat bordt utsättas sig icke kunnat eller "bordt befatta:" Äsyftar en sä tydlig förändring af 40 § Re, geringS - Formen, att Utskottet ej anser sig tillsiändigt, att om den samma afgifwa nägot yttrande, förrän fräga derom, likmätigt Regering Formens 81 § wäckeS. §. 6. Präste-Ständet: "Drkar det tillägg i "afseende pä Riksdagskallelsen, att den samma mä af "Stat-«Rädet utfärdai den omyndige Konungen! "namn." Ehuru sädant syneZ följa af sig sjelfk, tillstyrker bock Utskottet den föreslagna tilläggningen. 2» 8» 1Z88 Den 10 October. §. 8. Ridderskapek och Adeln: "Ätt "denna Z mätte utgä." Präste-Ständet: "Samma anmärks "ning, med tillägg att i händelse af §:s dibthällande, ''i stället fdr Hufwud - Staden, mätte sättas Riksdags - Orten." Utskottet har, Med kännedom af hwad l andra Länder förefallit, trott att en direkt och beqwänt inflytelse af främmande magter, genom pä stället närwarande Sändebud, borde under Ständernas högst wig-» tiga tfwlrläggningar i Möjligaste mätto unbwikaS. I dfrigt har Utskottet tagtagik bett yrkade Ord - förändringen. Präst e-och Borgare.Ständeni "Att inga trouppcr mätte fä under Riksdagen pä ett "wlflt afständ frän Riksdags, Orten sammandragas?' Denna fräga, säsom efter Utskottets tanka innefattande en förändring i Regerings - Formens 14 Z och ej i föreskrifwen ordning wäckt, hsr Utskottet ans fett sig ej kunna till öfwerläggning Upptaga. §. ii. Ridderskapet och Adeln:
Bestämmes äfventyret vid förlust af aktie-rätten, då bör tillika i bolagsordningen stadgas, om delegarea efter sitt uteslutande från bolaget skall vara fri från vidare ansvar, eller om han ändock förblifver skyldig att återstående inbetalning till större eller mindre del fullgöra. Råkar bolaget i konkurs inom ett år, från det delegare, efter denna §, utesluten blef, vare han ej genom uteslutandet befriad från nyssnämnde betalningsskyldighet, så vidt borgenärers rätt angår; och skall förthy å betalningsskyldigheten afgifven skriftlig förbindelse icke i delta fall återställas, förr än sagde tid förflutit. § 7' . För bolag, hvars aktier ställas till viss man, bör bolagsordningen innefatta föreskrift, huruvida delegares genom öfverlåtelse, arf eller på annat sätt, blifne rättsinnehafvare, eger, efter skedd anmälan, inträda i bolaget, eller om han är skyldig att, efter aktiens inbetalda belopp eller annan grund, för aktien taga lösen. § 8. I alla skriftliga afliandlingar, som bolagsstvrelsen, å bolagets vägnar, ingår, skall detsamma uttryckligen benämnas aktiebolag, vid äfventyr, att eljest styrelsens ledamöter, som afhandliugen underskrifva, skola vara skyldige att för fullgörande af bolagets derpå grundade förbindelse ansvara såsom för egen skuld samt en för alla och alla för en. 12 Kongl. Nåd. Propositiont N.o 55. § 9. Innan bolaget upplöses och alla dess gällande skulder blifvit godtgjorde, må icke bolaget af tillgångarne göra vidare utdelning emellan bolagsmännen, än att, enligt sista bokslut, och det ej äldre än för nästföregående år, öfverskott linnes, i visst förhållande till teckningssumman, hvilket bolagsordningen bestämmer. Medlemmar af styrelsen eller bolaget, hvilka i något häremot stridande beslut deltaga, vare, i händelse af brist hos bolaget, skyldige ansvara en för alia och alla för en för återbäring af hvad för mycket utdeldt blifvit.
Om Folkets Representanter under tidens längd någon gång skulle komma tillsammans och från sina hembygder medföra den öfvertygelsen, att Rådgifvare ej sjelfkrafde påmint om Rikets bästa, att de ej uttänkt medel att minska Statsbehofven; om Folket vore starkare lastadt än det för - Ben 22 April e, m, 481 förmådde bära; att de tillstyrkt skapandet af nya sysslor i stället för att föreslå förändringar, oin landet redan vöre i trångmål för aflöning af ett öfverflödigt antal; att de enhälligt tillstyrkt fordringar af nya Stats-bidrag, i stället för att erinra om nödvändigheten att minska dem; om deras handlingssätt som Rådgifvare i allmänhet af FolkRepresentationen skulle ogillas; i sådan händelse lemnar 107 Representationen rättighet, att hos Konungen i underdånighet anhålla om förändrad Ministere; och Lagstiftaren har genom sitt förbehåll af Constitutions-Utskottets förutgångna hörande, åt Konungens Rådgifvare förvarat den billiga rättighet, att Granskaren af StatsRådsProtocoll måste rådfrågas, innan öfverläggning om Opinions - Beslutet får inom Stånden förekomma; och härigenom kan med skäl förmodas, att aldrig en rättvis riktning saknas för Representationens beslut; men ConstitutionsUtskottets yttrande kan lika litet i sådant fall blifva en Lag för Riksens Ständer, som StatsRådets föreställningar kunna nu vara det för Konungen vid begagnandet af 55 §., att från Embetet skilja innehafvare af förtroende sysslor; så mycket mera, som Riksens Ständer i sådane fall aldrig förbehållit sig någon verkställande magt, utan blott en rättighet att under lagliga former kunna hos Konungen framställa en önskan om förändrad Ministere. Engelska Representationen har sig öppen denna önskningsväg, och jag kan ej förstå, hvarföre vi skulle stänga den för oss.
Så spredos småningom fosterländsk hänförelse och längtan i tusen hem. Lärarinnor med anställning vid läroverken, som hade tagit del i denna färd, fingo hårdt böta för sin ådagalagda patriotism. D e miste inom 24 timmar sitt bröd och utvisades ur landet. Men döttrarna till danske fäder, som voro tyska medborgare, blefvo kvar. D e kunde lugnt möta tyskarnes hånlöje och började åter sin stilla gärning med eldad hug. I det landet, liksom ock i Danmark, hånas ej kvinnan af egna landsmän, när hon drifver fosterlandets sak. Man vet, att hvad en ädel kvinna vill, det vill folket. Den tanken läsa vi i dragen hos » de sönderjydske piger ». Preussarne hafva rest två höga gotiska minnesmärken åt segrarne på valplatsen, de slagnes minnesvård äro de otaliga krigargrafvarne denna jord omsluter, de låga, danska grafvar, som vårdas af ömma kvinnohänder. Där är det än en sorgpil, som lutar sina grenar öfver en ung, dansk officers stoft, än ett vackert granitblock med marmorskifva, hvarpå ristats frivillige svenskars namn, än några höga granar såsom vid Lejonhufvuds graf. Ä n är det murgrönans stora, dunkla blad, som alldeles täcka platsen, där en nordisk broder lades ned, så att sten och namn nästan döljas af mörkgrönt sorgedok, såsom vid Munthe-Morgenstjernes graf. Den, som eljes är hård och kall gent emot fosterländska känslor, har dock svårt att gå hård och kall från denna ort. Den döda stenen talar om en nordisk brödraande, och den » sönderjydske pige » har med folket fått rista sitt tack däri: » Den dyre broderpagt Er bloddöbt vorden, Og kjserlighedens magt Er set i Norden. Hav tak hver broder kjrer. Med sorg og smerte Begrov vi Eder her Og i vort hjasrte. » Christel.
Pvesolutionen på allmogens besvär den 29 November 175Ö, och 4 §. i 1767 års Roteringsverk, endast de nyhemman böra tiil sådan förstärkning användas, hvilka befinnas vara för svaga rotar nödige och behöfligej, men att deremot de öfriga så mycket hellre böra anses såsom tillgång för indelning af nya soldat-rotar i en framtid, som hvarken det åberopade Rotel ings-verket eller Kongl. Resolutionen den 9 September 1801 föranleda dertill, att Regementets gamla stam bör förstärkas med alla de nybyggeu, som allt framgent under kommande tider upptagas, och en sådan disposition dessutom vore både olämplig och för Riket skadlig; olämplig, emedan rotarnes utvidgning derigenom, utan afseende på behofvet, blefve obegränsad, så länge jord återstod alt upptaga, och för Riket skadlig, då den förhindrade den tillväxt i Ri - Kongl. Maj.-Is Nådiga Skrifvelse No 22. hels försvarsstyrka, som genom landets vidare uppodling fr af en fram* tid att förvänta. Till verkställande af ifrågavarande provisionel rotejemkning, anser Kongl. Majit lämpligt förordna serskildt: Commissioner, hvilkas sammansättningbör blifva enahanda med de Commissioners, hvilka, jemlikt Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction den 20 December 1820, förrättat 1326 års extra rotering; dock bör åtminstone hälften af Lcdamöterne utses bland ortens jordbrukare.. Landshöfdingnrne komma alltså, hvar och en för det Län honom är i Nåder anförtrodt, att vara Comilerades Ordförande, men, till befordrande af enhet i Comiterndes åtgärder, eger Regements-Chefen att sjelf inom hela Regementet i lörrättningarne deltaga.
Surs behjertande fä framställa en annan omständighet, som rörer sjelfva truppen, icke allenast vid Art. utan vid hela den värfvade arméen. Förhållandet är nemi. det, att truppen vid denna del af arméen äger utom brödportion in natura, G å 8 sk. kontant om dagen i gage, varierande för olika Regrten både inom och utom samma Garnizonsorter. Otillräckligheten af detta gage är allt för mycket i ögonen fallande när man ihågkommer att Garnizonsorterna äro de dyraste ställena i Sverige. Med förtjenstfull omtanka söka de vid Reg:tena inrättade kokinrättningarne att medelst klok hushållning bereda truppen den största möjliga matportion, som för deras gage kan erhållas; men det oaktadt, och oaktadt att dessa kokinrättningar tid efter annan fått understöd af extra medel, så hafva dock Soldaterna knappt mer föda än som fordras till deras lifsuppehälle. Soldaten, i allmänhet utan någon ljusare framlid, ständigt färdig att offra lif och blod för Fäderneslandet, borde dock påräkna en fullt tillräcklig, ehuru tarflig föda. Sjelfva kreaturen gå ej miste härom och Arméens hästar erhålla alltid sina bestämda portioner af hö, halm och hafra, ehvad priserna än upgå för dessa varor — är ej truppen lika mycket värd? — jag begär nu ej annat än att truppen måtte erhålla samma rättighet som hästarne eller att den måtte tilldelas för hvarje dag en bestämd matportion in natura, så att äfven truppen må kunna påräkna en tillräcklig föda — är delta obilligt? — jag tror det ej och tror ej heller att någon finnes, som ej härutinnan tänker lika med mig. Detta är ock orsaken, hvarföre jag ännu en gång vid långt framskriden ålder vågat framträda inför R. o. Ad. och Rikets öfriga Ständer med några ord, sorn jag vill hoppas till hjelp för dem, som jag fordom fört till strid för Konung och Fosterland, för dem för hvilka jag, så länge mitt hjerta klappar, alltid skall känna lika mycken tillgifvenhet som högaktning. Jag anhåller om remiss af denna min motion till StatsUtsk., öfvertygad att det Höglofl.
Hvad vidkommer de allmänna vilkor för de anvisande extra Stats-anslagen, hvilka uti Utlåtandet N:o 354 äro föreslagne; så anser Utskottet sig böra dem vidblifva, endast med den förändring, som uppkommer, i följd af anslagens fördelning på 4 år, och föreslår derföre, att Rikets Ständer ville bestämma: l:o Att, der ej annorlunda finnes serskildt föreskrifvet, de anvisade beloppen komma att utgå under åren 1841—1844 med en fjerdedel årligen, dock att de medel, som ett år reserveras, må kunna under ett följande år dis poneras. 2:o Att medlen endast må reqvireras i mon af behof att dem använda, hvarom Kongl. Maj:t torde i Nåder meddela vederbörande Auctoriteter nödiga föreskrifter. 3:o Att de besparingar, som uppkomma å anslagen för hvarje serskildt föremål, icke må i annat fall, än der sådant uttryckligen är medgifvet, kunna disponeras till något annat behof, utan oafkortade reserverastill kommande Ständers disposition. 4:o Att afbetalningar och räntor å de summor, hvilka såsom lån anvisas, komma att till Riksgälds-Contoiret ingå. Då, enligt det af Stats-Utskottet framställde färslag 1,250,000 R:dr borde afsättas till utlåning, för att af räntan bestrida det för Strömsholms Canal tillstyrkte anslag af 50,000 R:dr årligen i 15 år, samt dessutom någon del af bär ofvan beräknade tillgångar torde komma att i Riksgälds-Contoiret odisponerad qvarstå, böra föreskrifter äfven meddelas angående berörde medels utlånande, intilldess deras användande ifrågakommer; hvarjemte, och då betydligaste delen af ofvanuämnde tillgångar inflyter under loppet af detta Siats-Utskottets Utlåtande j N.-o 435. 15 oell nästkommande Ar, men ulbetalningarne i allmänhet äro på 4 Ar fördelade, det icke synes lämpligt, att dessa medel under tiden dragas utur rörelsen, hvarförutan, om de kunde göras fruktbara, en ej obetydlig inkomst derigenom skulle kunna Riksgälds-Contoiret beredas.
Kron-Prinsen, likaledes af egna medel, tili Theatern lät utgå ett belopp af 4,000 R:dr, och detta förhållande eger ännu rum på det sätt, att H. M. Konungen ifrån Civillistan låter 40,000 R:dr utbetalas för berörde ändamål, hvarförutan Kongl. Theatern af Stats-Verket i årligt anslag uppbär en summa af 6,000 R:dr Banko. Otillräckligheten af bidraget till Kongl. Theatern, utgörande för närvarande knappast en femtedel af det anslag, som vid Theaterns uppsättning pröfvades nödigt, hade också haft till påföljd, att densamma måst egna hufvudsakliga omsorgen åt sitt eget upprätthållande och, ifrån att vara ett af landets vigtigaste bildningsinstituter, nedstiga till en i stort anlagd ekonomisk anstalt, der en mängd sceniska och musikaliska artister m. fl. kunde hafva att påräkna sitt uppehälle och vid hvars haudhafvande det hufvudsakliga, om ej enda, syftemålet måst hafva varit att söka förvärfva så mycket penningar som möjligt. Men oaktadt Theater-Styrelsen åt detta Theaterns sjelfbevarande egnat osparade bemödanden, samt denna Styrelse oftast varit anförtrodd åt landets utmärktare administrativa förmågor, hade likväl inträffat, att alla dessa frånträdt sina befattningar med efterlemnande af skuld, hvilken af Konungens handkassa mäst gäldas; och hade det belopp, som af Hans Majit Konungen sålunda blifvit ersatt, endast sedan är 1844 uppgått till omkring 60,000 R:dr Banko. Att emedlertid den Kongl.
För hvar och en, som egnar någon uppmärksamhet åt expeditions-och behandlingssättet af dylika frågor, mäste det vara en klar sak, att, då R, St, aflåta skrifvelser till K. M, med förslag till ändringar i gällande författningar, Ständerna böra fullständigt uppgifva hvilka och hurudana ändringar de åstun - Den 4 December f. m. 53 da, och icke, på sätt den ifrågavar., af 3:ne RiksSt. godkända underd. skrifvelsen innehåller, endast inskränka sig till åberopande af förut framställda förslag, som K.M. förklarat hafva förfallit. Emedlertid är det ett olyckligt öde, som hvilar öfver de af R. St. beslutade och af behof och rättvisa högt påkallade förändringar uti ofvanberörde förordn. Vid förra riksdagen blefvo dessa ändringar så sent expedierade till K. M , att K. M. icke medhann pröfningen deraf. Vid innevar. riksdag åter expedieras en så ofullständig skrifvelse rörtde detta ämne, att K. M. icke kan pröfva detsamma. Sedan de tre öfriga Stånden godkänt förslaget N:o ig5 fann R. o. Ad. för godt alt vid Exped.Utskrs memor. ]\:o 18 låta bero. Till pröfning företogs Ridd.Utskts d. sisth Nov. på bordet lagda memor. i anledn. af Gr. Gyldenstolpes motion om ansvar för den, som borttager föredragningslistan i Riddarhussalen. Hr Hjärne, Harald: Om jag rätt påminner mig, var anledningen till denna motion den, att en ledamot här hade tagit bort föredragningslistan för en liten stund, och att en annan ledamot ville roa sig på hans bekostnad. Då, så vidt jag vet, en sådan casus förut ej inträffat och hädanefter troligen icke kommer att inträffa, synnerligast som den ledamot, hvilken borttog listan, ej mera kommer att vara närvar. på Riddarhuset, skulle jag tro, att all anledn. till motionen försvunnit och att vi icke böra visa en onödig småaktighet i detta fall. Jag tillstyrker derföre afslag å memor. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr.:
Genom mitt project skulle Befälet blifva väl lönt, en större Amme vara att tillgå *) På Ryska Kejsarens befallning räknades liken efter 1812 års reträtt, och uppgingo enligt Rapport af den 17 Maji till a/p,610 menniskor och 23,i3o hästar, hvilket antal gerna kan fördubblas, då allt som stupade under hela campagncn beräknas. Den io Augusti e. m. i händelse af krig och en besparing af En Million R:dr uppstå för jordbruket, utom hvad af 3:dje HufvudTiteln kunde insparas, hvilka penningar, om de på 3o år icke skulle finnas såsom upplagde på kistbotten hos Rust-och Rotehållare, uppgående till en summa lika med hela vårt rörelse-capital, skulle åtminstone lemna dem ett förlags-capital, som på ett helsosamt sätt verkade till en mera allmän välmåga, hvilket önskliga resultat Indelningsverket i allo förhindrar, såsom varande för Sverige en frät tande kräfta, ett med tiden dödande gift. Med det antal Befäl jag föreslagit under fredstid, vill jag projectvis föreslå följande aflöning för Infanteriets Befäl, hvartill gamla Indelningsverket ensamt lemnar tilllgång: i Öfverste 2000 R:dr med 1000 R:dr Taffelp. irsta Major 1600 „ 2'dra Major 1200 „ 8 Gapitainer och 2:ne Itege ments-Qvartermästare . 800 „ hvardera 8 Lieutenanter och 2 Adjutanter 4°o „ d:o 8 Fendrickar 3oo „ d:o 24 Underofficerare 133; 16. å i5o R:dr B:co o. s. v. Cavalleriet och Artilleriet 25 procent högre.
d 18 tade vana att lefva för dagen och dess lika inrotade begär efter starka drycker hafva nämligen nog allmänt försatt den i ett slags träldomstillstånd under några förlagsman och gjort den liknöjd för all förbättring, men att dock förbättring äfven på denna väg är möjlig, är lyckligtvis ådagalagdt genom undantag. Såsom ett sådant framstår förnämligast Smögens fiskeläge, hvarest, i följd af en invånarne imellan för några år sedan träffad öfverenskommelse, hränvinsförsäljning icke får äga rum, och der numera fiskeri-närningen, bättre skött, gifver en större behållning, fattigvårdsbesväret lättats, och i allmänhet det ekonomiska välståndet synbart går fram i bredd med ilen moraliska förbättringen. Sjöfart utgör en vigtig näringsgren för länets kustboer, hvilka för detta yrke äga den ulmärktaste skicklighet. Den sysselsätter en icke obetydlig folkmängd den tid af året, som yrket kan bedrifvas. Inom riket idkas den mest imellan närmaste kustorter och å Venern; utom riket ske befraktningarne vanligast på Norrige och Danmark, men äfven på England, Holland, Frankrike och Ryssland. Till största delen begagnas härvid inom orten byggde fartyg och båtar. Under sednare åren hafva omständigheterna varit för denna landtmannanäring mer än vanligt gynsamma, och den ökade fraktförtjensten har framkallat en vidgad täflan. Inom länet voro å landet till beskattning uppgifne fartyg och bålar om 5 lästers drägtighet och deröfver år 184-1 . 327 stycken om tillsammans 7,407 läster » 1846 367 '» » 9,368 » Jagten är icke att anse såsom någon allmännare binäring i detta län, änskönt den rika tillgången på skogsfogel i fjellbyggden och sjöfogel i skärgården kunde bereda en hufvudsaklig inkomst åt dessa orters invånare om jagten ändamålsenligt sköttes. Biskötseln har å vissa orter af länet under sednare åren varit i tilltagande, men är i allmänhet af föga betydenhet Åtskilliga handaslöjder öfvas med skicklighet, men knappast i någon gren utöfver länets eget behof. All åkerbruksoch fiskredskap förfärdigas af allmogen sjelf.
Preste-Ståndet den l5 Borgare-Ståndet den 16 Bonde-Ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ytterligare anslag till fullbordande af reparation ä de vid Wreta Klosters Kyrka varande grafchor. (Stats-Utsk:s Ui!., N:o 93.) S. A. K. Uppå gjord anmälan, att de, lill reparation af Konunga-grafvarne vid Wreta Klosters Kyrka i Östergötland, utaf sednast församlade Ständer anslag* na 500 R:dr åtgått helt och hållet, utan alt derför kunnat istånd,sättas mera fin Konungarne Ingés, Magnus Nilssons och Ragvald Knapphöfdes grafvar, samt att ännu återstår elötredje grafchor, hvarest hvilade Hertig Suno Syfc, hans 2:ne brorssöner, Sverker den lits dotter Ingerd, samt Riks-Rädet Svante Polchus och hans 3:ne döttrar, hvilket elior vore högst förfallet och påkallade snar reparation, hafva Rikets Ständer ansett lämpligt beviljade medel, som ytterligare erfordras till samtlige de ifrågavarande grafchorens försättande uti eli värdigt skick, hvadan och med ledning af ett upprätladt, Rikets Ständer tillhandakommet, kostnadsförslag å berörde reparations-arbeten, Rikels Ständer godlfunuit att, for ofvan angifna ändamål, ställa till E. K, M:sNådiga disposition en summa af 552 R:dr 32 sk. banco, med vilkor io8 Expeclitions-Vtskotlels Forsta’ till änet. Skrifvelse, N.o 68. att delta belopp ej öfverskrides, samt att hvad, som omöjligen icke åtgår, varder Stats-Yerket reserveradt. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. härigenom i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 16 Januari 1845. Uppläst och; godkändt lios Ridd. och Adeln! den i4 Jan. l845.
I änclamäl att förekomma cle förluster kor kösiare ak kast egenclom. bvilka kunna uppstä clerigenom, att. seclan köpet blikvit akslutaclt, egenclamen hnnes körmivskaä till värcle ocb goäbet genom unclantag och jorclaksönclringar, om hvilka köparen hvarken ak egancle-rätts-hancjlingar eller ak gravationsbevis kunnat erbälla uppl vsning, bakven/, Oocle Herrar och 8venske Nan, uti skrifvelse öen 20 sistliclne 8eptemker, föreslagit koijancle Ksgstaclganclen: i:o "?ä sätt clels i Kongl. Körorclnicigsn clen i3 3uni 1800, angäencle stäclsel och lego ak jorcl pä lanclet, och clels uti clen, rörancle gruncierna kör Hemmansklyfning samt aksönciring ak jorcl eller snclra lägenheter llän bemman, utkärclacle Korkattning, reclan är staclgacit. i akseencie ä arreixle-alhanöiingar, ingängna pä viss ticl, samt säclane afhancllingar om upplätelse ak viss lägenhet, som mect sistnämncle Kongl. Körkatlning öfverensstämma, skall ock all annan ekter Dag tilläten upplätelse akn^tljsncle-ratt till fastighet, häruncler jemväl inbegripen likstictsstaclja, hvarom staclganclet i sista puncten ak i5 ^ , 16 Lap. 3orcla-KaIken säleäes uppbakves, lius veclerbörancle