Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att de för Discont-rörelsen bestämda tillgångar endast under nyssnämnde båda vilkor kunna blifva tillräckliga for uppfyllande af det med en sådan Inrättning åsyftade ändarnål, att alltid kunna meddela nödigt biträde för säkra Låntagare vid lillfällige perininge-behof, torde lätteligen inses; och den vinst af 12 procent, som med Medborgares i längden oundviklige ruine förvärfvas, genom deras oförmögenhet eller försummelse, är till sina följder så menlig, att Styrelsen af ett Låne-Verk, sorn har det Allmännas och ej blott enskild nytta till syftemål, med skäl bör lyckönska sig öfver sin förvaltning, i samma nion numerairen af ert sådan vinst i årets Räkenskaper förminskas. Sedan don lid öfvanberorde anstallt vid Banco-Discont-Verket blef vidtagen och handhafd, har enligt Directionens till Banco-Utskottet afgifne Berättelse, förhållandet i denna delen såvida blifvit fdrändradt, att Ofver-Räntornes belopp i vBanco-Di - 146 Banka-Utskottets Betänkanden. seomen under nästledit ar knappast uppgått till tredjedelen af livad desse Räntor, pä. sednare Sien, i Riks-Discont-Verket utgjort; hvarvid tillika får erin drus att ett sådant resultat så mycket mindre kan anses vara fdranledt genom okade och påskyndade Utsökningar, eller en obeveklig stränghet i den delen, som, vid jemförelse emellan båda Verken, för den sednast förflutne tiden, en minskning på det hela, till vida iner än hälften, visar sig uti antalet af Utsöknings-tnå! j oell har executiv försäljning af fast Egendom för gäldande af Lån till BancoDiscont-Verket, enligt de tillförlitlige upplysningar Utskottet inhämtat, intill närvarande tid uti ytterst få fall för sig gått. Det är af d essa obestridliga fåeta, som BancoUtskottet trott sig äga fullkomlig anledning till den uti dess förra Betänkande yttrade tanka, att en förändring uti den sålunda införde och stadgade ordning, ej utan yttersta nödfall och efter moget betänkande herde vidtagas.
Skulle det vara en dröm, då han kom till mig i kyrkan i en tiggares skepnad och bad om en allmosa, då var jag dock fullt vaken. Och skulle jag bara för en dröms skull hafva kunnat gå igenom så mycket lidande, som jag fick möta som ung jungfru, därför att jag ej ville gifta mig.» Nicola envisades ännu, därför att han alls ej kunde tåla, att hon gick och bar på en annan kärlek. »Men om du än älskar Kristus, jungfru, hur vet du, att han älskar dig?» Hon log sitt gladaste leende och slog ihop händerna som ett barn. »Du skall få höra, du skall få höra,» sade hon. »Nu skall jag säga dig det allra viktigaste. Det var en natt i fastlagen. Det var sedan jag fått fred med föräldrarna och fått deras tillåtelse att aflägga kyskhetslöfte och kläda mig i nunnedräkt, fast jag alltjämt bodde i deras hem. Och det var natt, som jag sagt dig, men det var den sista i karnevalen, så att alla gjorde natt till dag. Det var fest på alla gator, balkonger voro uthängda som burar på de stora palatsernas väggar, de voro klädda med sidendukar och fanor och alldeles fyllda med ädla damer. Jag såg all deras skönhet i skenet af de röda rykande facklorna, som sutto i bronshållarna rad efter rad ända upp till takåsen. Men på de brokiga gatorna kommo de körande med vagnar och bärande med gyllene torn, och alla gudar och gudinnor och alla dygder och skönheter drogo fram i långa tåg. Men däremellan var ett lekande med masker och en lustighet, så att du aldrig, herre, varit med om något gladare. Och jag flydde in i min kammare, men jag hörde dock skrattet från gatan, och aldrig har jag hört människor skratta så, det var så ljuft och klingande, att hela världen ville skratta med, och där sjöngos visor, som säkert voro onda, men de ljödo så oskyldiga och förde med sig sådan glädje, att hjärtat skälfde. Så att midt under bönen måste jag fråga mig, hvarför jag ej var med därute, och det drog och lockade mig, som om jag varit bunden i släp efter en skenande häst. Men aldrig förr har jag så bedt Kristus, att han skulle visa mig hvad hans vilja var med mig.
Em. N:r 290- Sy på en bit java-stramalj (helst mörk) eller vanlig säckväf en lagom bred bård. I midten infälles ett vackert skinn eller en bit grof kappeller möbel-schagg. Mattan fodras med säckväf samt prydes i kanten af en tjock snodd i samma färger som bården. — En sådan skrifbordsmat ta blir både vacker, varm och billig. Om sä önskas, sänder undertecknad gerna genom Idun mönster å lämplig bård. Eva. Tag mattan af säckväf, 128 cent. lång, 68 cent. bred. Brodera med rödt äkta garn en 13 cent. bred ranka. Sätt inuti antingen en större stjerna eller annat mönster eller kläd det med röd yllesatin. Varmast, vackrast och solidast, om ni kunde få en djurhud, af rådjur eller annat. Fodra med en gammal aflagd vinterkappa, som ordentligt skarfvats samman med sömmarne ned ät lämplig julgdfva. Med utmärkt högaktning Frithiof men sydda nätt åt livar sin sida. Virka uddar af tjockt rödt ullgarn och sätt omkring. Ni får då en vacker varm, billig och prydlig skrifbordsmatta. Ebon Hoi. D o k t o r A. K U L L Breflåda. S. R., Upsala. pr gäng. E — n, Logogryfer använda vi ej. Hilda. Tack för vänliga intresset. Iduns pris är redan nu, i förhållande till det gedigna värdet af hvad den lemnar sina prenumeranter, satt så ytterst lågt, att någon nedsättning är otänkbar. Nanna. Insända annonsen skulle upptaga 11 rader och således kosta 2 kr. 75 Öre pr gång. Lo. Svaret har ni nog sjelf sett i Idun. Välkommen åter. G. Tillhör annonsafdelnIngen. L. Tonvigten lägges å första stafvelsen. F. H — m. Bäst att prenumerera å närmaste postanstalt. Tidningen kan ock sändas i korsband direkt från var expedition, men tillkommer då poito. Lein. Så småningom — åtminstone det senare. G. Eder skiss tilltalar oss. Om det blir någon möjlighet bereda plats i det ytterst strängt upptagna julnumret, göra vi det med nöje. Nykommen.
Den det ej vill, skrifver Nej ; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln yrka Proposition på återremiss af Constitutions-Utskottets Memorial. Och befunnos vid Sedlarnes öppnande 1 lösterne hafva otfallit som foijer: Ja —• — 172. Nej 91. Ut supra. Gust. Lewenhaupt. J. M. Spens, W. R. Leuhusen, J. af Darelli, G. Ulfsparre, C. J. Hjärne, A. W. Grundelstjerna. 1 följd hvaraf Herr Grefven och LandtlHar/kalisen förklarade, att Constitutions - Utskottets Memorial borde läggas till Handlingarne. Friherre Anckarsvdrä, Carl Hinric, uppläste följande: Vådan af en möjeligen egenmägtig utsträckning utaf LandtMarskalks eiler Tal .-mans rättighet att vägra Proposition har af Lagstiftaren varit visligen föresedd , och man iår ej Iclaga att Grundlagen icke i detta fall, genom den mäst bestämda tydelighet, sökt förebygga all, ensidig tolkning. — Lagstiftaren matte vis - 468 Den a? April. serligen haft någon afsigt med det i §. ufJ stakade villkor af ett bokstafveiigt stridande emot Grundlagen, så, som det fall, utom hvilket Proposition ej må knnna vägras. Lagstiftaren har utan all tvifvel insett, att deliberations-rätten skulle inskränkas innom Talemansoch Constitutions-Utskottets godtycke, ifrån den stund LandtMarskalk vägrar Proposition, utan att kunna visa den väckta frågan vara i Grundlagen positivt förbuden, eller som är detsamma bokstafveligen stridande emot dess lydelse. Taleman och Constitutions-Utskottet skulle pi sådant sätt gemensamt kunna ändra Grundlagen j en rättighet, som af Konung och Sfän» der samfällt utöfvas under i Grundlagen före6krifne Former:
Utdrag af Protocollet ofver Justitieärender, hållet i Kongl. Majits Håg» sta Domstol 3 Fredagen den 14 April J815- Närvarande : Justitiae-Påden Xserhjelm. Ziervogel. Torén. Grefve Hamilton. Marks von Wurtemberg. Friherre Kurck. Justitioe-Pådet Iserhjelm återställde Handlingarna rörande Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Piksens Ständer, angående Wermlands Läns JDen 5 Maj. *39 I/äns förläggande under Svea Hof Rätts Jurisdiction m m och yttrade sig sålunda: ”Hvad an. går den frågan , huruvida Fem Ledamöter uti HofRätt må hädanefter utgöra Domfört antal uti mål som gå till lif och ära, så förekommer, att ifrån äldsta tider tillbaka har alltid, i anseende till antalet af Domföra Ledamöter i Öfver.Rätt, den skillnad blifvit gjord emellan lifssaker och andra mål , att i de förra fordrades ett större anta! än i de sednare. Således af de Tolf, sorn uti j irde Nämnden å Räfste Ting, fordrades, lik. mätigt 5 5 Cap. Konunga-Balken Lands-I^agen, Sja sammanstämmande röster, innan någon kunde till dödsstraff fällas. Enligt 3:clje momentet uti 1615 års Rättegångs-Process, borde rnindstAtta Ledamöter uti HofRätten vara tillstädes.
Beträffande 20:de punkten, deruti Utskottet hemställt att en genom motion af Riksdags-fullmägtigen J. O. Almqvist från Norrbottens län gjord framställning om understöd för inrättande af hamn vid staden Haparanda icke måtte föranleda till någon åtgärd af Rikets nu församlade Ständer, har denna Utskottets hemställan bifallits af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet; hvaremot Borgare och Bonde-Stånden, för sin del, med afslag å Utskottets, efter erhållna åter remisser, i Memorialet JV2 148 framställda inbjudning, beslutat att ett lån å 34,000 R:dr skulle emot vanliga vilkor beviljas staden Haparanda, till uppförande af en hamnbyggnad derstädes. För den omröstning i förstärkt Stats-Utskott, som i följd häraf måste för frågans afgörande anställas, får Utskottet föreslå följande voterings-proposition: Den som, i likhet med Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet, anser att ofvanberörda framställning om understöd för inrättande af hamn vid staden Haparanda icke bör föranleda till någon åtgärd af Rikets nu församlade Ständer, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat att till uppförande af hamnbyggnad vid nämnde stad bevilja staden ett lån å 34,000 R:dr R:mt, att under vanliga vilkor utgå från Riksgälds-kontoret. Stockholm den 10 September 1860. Sials-Ulskottets Memorial Jfö 175. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Sept. 1860, kl. 12 midd. Memorial, med förslag till voterings-proposition i fråga angående foråndradt satt för amortering af Landshöfdingeackorden. (R. A.)
Genom att understödja desamma, vinner man kommunikationer för vida bättre pris, jin om man skulle helt och hållet uppoffra allt på stambanorna. Bibanorna hafva hittills erhållit lån på 4 proc. ranta. Staten kan således ej förlora mer jin 1 proc. Från åtskilliga håll inom riket hafva lån blifvit fiskade för anläggande af bibanor. Här är t. ex. föreslaget en bibana-melian Borås och vestra stambanan, som bevisligen skulle medföra väsendtliga fördelar för provinsen; anslagslån hafva äfven blifvit äskade för åtskilliga bibanor till Köping-Hult-banan, hvilka obestridligen äfven inom distriktet komma att medföra mycken nytta; för att ej tala om de många bibanor i provinsen Skåne och i norra Sverige. Af dessa skäl anser jag således, att, enär Ridd. o. Ad. besiu tat att ö mill. skola användas för arbetenas fortsättande å södra stambanans södra del, och då således inga disponibla medel för närvarande förefinnas, man ej vid detta tillfälle bör, utöfver hvad Ulsk:t föreslagit, anslå några ytterligare medel till fortsättning af jernviigsarbetena å södra stambanans nordliga del, mellan Falköping och Jönköping, hvarföre jag för min del tillstyrker bifall till Utskits i detta hänseende gjorda framställning. Frih. Hamilton, Hugo: Oaktadt jag ej kan underkänna en stor del af de skäl, den siste värde talaren, Hr Bildt, anfört, anser jag mig ändock tvungen att instämma i det förslag, som blifvit af Frih. Tersmeden framstäldt, eller att, utöfver hvad Utsk:t föreslagit, en ytterligare anslagssumma af 2 mill. rdr måtte till Falköping-Jönköping-banans fullbordande beviljas. Jag anser nemi. att det är en uppenbar misshushållning med Statens medel, att ej fullborda en bandel, som redan är påbörjad, ty derigenom komma de deri nedlagda kapitalerna att fortfarande blifva allt för länge räntelösa.
De svage känna sina ögon tåras och sina uslaste böjelser kväfvas vid blotta tanken på moder, hustru eller barn. De starke rusa fram till målet för ~sin ärelystnad eller sitt njutningsbegär öfver faderns lik eller dotterns vanära! De svage gå i döden för sin tro eller sitt land, under det att de starke spekulera i allmänhetens olycka och spela på fonderna till och med när fosterlandet blifvit en grushög. » Alltså: de svage äro de gode, de dygdige, fosterlandets och trons och det ideelas riddare, medan åter de starke hänsynslöst bryta ned idealen och religionen, d. v. s. le bleu. Och än mer — allt som vi kalla århundradets kultur — vetenskapens utveckling, industriens framsteg, upptäckter och förbättringar på det materiella området, allt som betecknas med detta enda ord: framåtskridande blir, enligt Feuillet, reaktion, barbari. Och hvarför? Jo, emedan det dödar poesien, därför att det är praktiskt, positivt och brutalt, därför att det oroar och förvirrar människan, rubbar hennes tro och störtar hennes gudar. Första gången * vi se denna teori uttalad är i Feuillets dram ' La.lelle ' au bois dormant. Där möta vi forntiden i gestalten af ett par adelsbarn, Olivier-Jean de Guy-Chåtels och hans syster, den fina, älskvärda men bigotta Blanche. De lefva på sitt fäderneärfda gods uppe i Normandie, envist fasthållande vid fädernas traditioner och hatande allt modernt, den nya tidens släkt, hvilken dock mer och mer närmar sig deras slott, här under gestalten af ett par borgerliga syskon, barn till en parveny, som själf skapat sin rikedom. Ett oförsonligt krig råder mellan familjerna. Georges, industriidkaren, är för den unga Blanche » le representant supréme de toute cette société möderne qu ' elle abhorre; Voltaire, la revolution, la bände noire, la presse, les chemins de fer, le diable - enfin! » Den ene skänker penningar till skolorna och kom-munen; motståndaren, markisen, till kyrkorna eller klostret.
Maj:t vill härmed till Rikets Ständers kännedom meddela hvad sålunda förekommit och blifvit tillgjordt för ordnandet al Arméens pensionsväsende; hvaraf inhemtas, bland annat, att krigsbefälet, i anledning af Kongl. Maj:ts till detsamma skedda framställning, ”huruvida och på hvad sätt krigsbefälet vill ingå på reglering af Arméens pensionsväsende i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer i frågan uttryckta åsigter”, förklarat sig finna den af Rikets Ständer angifna utväg, att till Staten öfverflytta hela pensioneringen, vara egnad att underlätta ett ändamålsenligt ordnande af pensionsväsendet; att krigsbefälet anmält sig med tacksamhet ingå på en sådan reglering deraf, att Staten öfvertager pensioneringen af såväl redan varande som blifvande pensionärer; samt att krigsbefälet, under förutsättning att pensioneringen komme att af Staten öfvertagas, för sin del medgifvit, att styrelsen och förvaltningen af Arméens Pensionskassa må till Staten öfverlemnas, dock med följande vilkor och förbehåll: l:o. att Arméens Pensionskassa städse skall under särskild redovisning och bokföring förvaltas af det Statens embetsverk, som förvaltar Wadstena Krigsmanshuskassa eller får Arméens pensionering sig anförtrodd; 2:o. att en omfattande pensioneringslag, byggd på de af Rikets Ständer angifna grunder, att underlätta afgången för det äldre befälet och förskaffa Arméen en fullt tjenstbar befälspersonal, af Konung och Rikets Ständer antages; 3:o. att Staten öfvertager Arméens Pensionskassas alla förbindelser af hvad namn och beskaffenhet de vara må; 4:o. att Arméen icke vidare betungas med afgifter för sin pensionering; och 5:o. att Arméen befrias, såväl från förvaltningen af ackords-amorteringsfonden, som från garantien för uppfyllandet af dess förbindelser.
Utsk. förbättringen anmärkt, att, i fråga om sättet för densammas tillvägabringande, Herr Biskopen önskade, icke att främmande fiskare måtte lockas att nedsätta sig 1 Bohus Län, utan, i dess ställe, att dervarande fiskare måtte sättas i tillfälle att med flere andra länders innevånare deltaga i det stora fisket på Islands, Shetlands och Skottlands bankar, då småsillen vid Svenska kusten emedlertid kunde få tillvexa och ännu en period af lönande sillfiske i stort äfven der uppkomma. Hvad sålunda blifvit föreslaget och anfördt har Högvörd. Preste-Ståndet behagat till Allmänna Besvärs-och Oecon* Utskottet remittera, men då Utskottet, uti dess, i anledning af Herr Friherre Cederströms Anders} till Utskottets behandling öfverlemnade Motion, om anställande af försök på allmän bekostnad till Skärgårds-fiskets förbättring, under N:o 5o, aflåtne betänkande, hemställt, att Rikets Höglofl. Ständer ville till Kongl. Majrt frambära den underdåniga önskan, att Kongl. Majit, efter Nådig pröfning af den, utaf Professsoren "vid Lunds Universitet S. Nilsson afgifne underdåniga berättelse öfver dess , uppå Nådig Befallning, anställde undersökningar, rörande fiskerierne i Riket, täcktes för deras - Desv. och Occon. ZJlsk. Utl.-de. JY.o 108j 10g. 17 ras ändamålsenliga bedrifvande vidtaga de anstalter, som kunde i Nåder finnas erforderliga; samt Rikets Höglofl. Ständer, enär samma Betänkande af Irenne Stånd blifvit gilladt, alltså redan beslutit den åtgärd, som, enligt Utskottets tanka, lärer på lämpligaste salt leda till det åsyftade ändamålet, bar Utskottet såsom yttrande öfver ifrågavarande Motion ansett sig endast böra åberopa hvad uti dess förenämde betänkande blifvit föreslaget och af Rikets Höglo!!. Ständer gilladt. Stockholm den i3 Maji 1829. Ankom till Exped. Utskottet d. 16 Maji 1829.
Det sista komité-betänkandet har nemi. öfvertygat mig att Dalarne och Vestmanland icke i framtiden åtnöja sig med en bana öfver Upsala och Sala, och detta är också det enda, hvarom detta betänkande lyckats öfvertyga mig. Då jag dessutom finner nödvändigt att, med hänseende till den storartade utveckling Norrland i framtiden går till mötes, denna stora del af Sverige får sig en egen, möjligast korta bana, för de der befintliga och framdeles uppkommande tvärbanornas förening med hvarandra och med hufvudstaden, hvilken derifrån borde gå till den punkt på Gefle-Dala-vägen, från hvilken fortsättning norr ut bör ske, rakast möjligen öfver Upsala, tror jag denna mo - Den 5 December. 329 tionärens framställning vara högst behjertansvärd. Den sednaste komitén, som fått sig uppgörandet af förslag till jernbanor åt norr uppdraget, har visat sig vara en mycket skrifkunnig komité, men icke mycket sysselsatt sig med att anställa undersökningar ang:de de ifrågaställa rigtningarne, och icke heller låtit undersöka det ifrågavarande, redan långt förut framställda förslaget. Efter de upplysningar, jag, genom berättelser af trovärdiga personer, vunnit om terrängförhållandena vid Sigtuna och Erikssund, höra ej afskräckande svårigheter möta att deröfver bygga jernvägen. Man skulle, efter hvad mätningar å kartan gifva vid hander, kunna hålla banorna tillsammans ungefär 3 mil, om detta förslag, som motionären framställt, går igenom. Man skulle således i detta fall för dessa 3 mil kunna föra båda banornas trafik i gemensamma tåg. Skulle deremot öfvergångarne af de ifrågavarande sunden befinnas allt för kostsamma, skulle man för en bana till Upsala likväl hafva nytta af Vestmanlandsbanan till någon del, eiler omkring 1| mil, om den sednare utan märkbar förlängning föres något östligare, innan den uppnår Stäket. Under tillstyrkande af bifall till motionen och förhoppning att Stats-Utsk:t ville låta fullständigt undersöka och utreda frågan, anhåller jag att mitt yttrande måtte få medfölja motionen till Stats-Utsk:t. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Bland alla de jcrnvägsprojekter, som blifvit framställda, torde intet vara olyckligare än det ifrågavarande.
En icke gå under, den sina åter v a k n a vi nytt skola stora, skola fortsätta är l a g d i d i n Jag p å m i g själf, utom på på dig. » ut dig Dina böcker nya, ädla och i världen. » Och älskling, och då hennes innersta. hand och tryckte gjort kände mig min uppgift, på allt, a l l t — H a n strök m e d h a n d e n hennes Därför märkte fortfor han, trött, så trött. HALL. — Hvard. Helgd. Allm. Inf. gen. Red. af ögonen H o n tog hans den mot varit m y c k e t sjuk, » grubbel. A. Företrädesvis: Mag-, Tarm » och Kvinnosjukdomar. (G. PERUKER, BENOR, FLÄTOR, L Ä N - KAR m m. i tusental hos Herr och Fru E. MALMBERG, 58 Klarabergsgatan 58. stark n o g att nu du sade han het höra det. lyfte stackars nu, sitt vän, ansikte m o t h o n o m. du var det. sista inom tager dig ungdomen, Hon m i g, att bort dit D u är log ett ljuset, hör, nu; tillbaka. » j a g så här från du ljuset mig hit händer. är detta, » öfver, Ingrid, stråle, inser öfver öfver. » ljufva, d u inte, Förstår hålla dig bunden blifva min han du, hvad att jag VID NEN älskliga dock lilla soldetta vill säga för nu ej längre kan v i d m i g, att d u aldrig kan hustru? » E strålade blott till i d e m ö r k a skall dig? Nu komma fullständigt, din sida. börja ditt än nade är ut Du lif jag är på dina snart nytt. se, Jag i mig under inne, knän dina aldrig frisk och krafter vika igen du af och Nyhet för hushållen! Hoffmans patenterade K a f f e k v a r n och Köttkvarn hafva stora fördelar framför andra. De äro skarpa, lättgäende och varaktiga. Säljas hos hvarje välförsedd järnhandlare och bosättningsmagasin, samt hos tillveratt fem år.
Detta kan ske sålunda, alt Konungen eller II. St:r, hvilkendera är likgiltigt, men vi antaga att Konungen, som vill hafva denna rättighet, föreslår R. St:r en naturalisations-lag, men vid dess pröfning stanna 2 Stånd emot 2, hvarigenom förslaget förfaller, hvad har Konungen då för rättighet? ingen, den står blott på papperet. Uti Utsk:s förslag är väl föreskrifvet, att utländsk man kan uptagas till Svensk medborgare i den ordning och under de vilkor, som uti serskild derom af Konung och Ständer gemensamt stiftad lag bestämmes. Såsom jag visat kan händelsen göra, att någon lag icke kommer lill stånd under flere Riksdagar, men möjligen kan Konungen icke finna Sig belåten med en sådan behandling. Han kan då fintaga utländningar till embetsman obe - Den 8 Mars f. m. 109 roende af en sådan lag och säga: Jag rår icke för det, då ni icke antagit förslaget, hvilket Jag åter lemnar Mitt godkännande. Emellertid anser jag, såsom jag redan nämnt, förslaget kunna medföra ganska eftertänkliga följder, serdeles under förhållanden mindre lugna än nu, och säkert är, att man icke bör blindvis följa den ena eller andra sidans önskningar, då klara skäl deremot framläggas. Jag vet icke hvad, som hindrar de Hrr, hvilka här önska antagandet af denna lag, att framlägga förslag till naturalisations-lagen, hvilken nu eller vid nästa Riksdag kunna antagas. Att, såsom jag nämnt, lemna Konungen en rättighet, från hvars utöfvande R. St:r efter godtfinnande kunna afhålla Honom, anser jag vådligt, helst en sådan åtgärd kan medföra ganska eftertänkliga följder. På dessa skäl yrkar jag afslag å Betänk. Rr Printzensköld: Gr. Lagerbjelke har städse fortfarit att försvara grundlags-förslaget i den riktning han anser det böra tolkas, men detta försvar eller rättare detta syfte, såsom vi hafva hört af Hr Mannerskantz, visar redan vanskligheten af den förklaring Gr:n sökt gifva åt grundlags-förslagets verkliga syfte.