Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut supra. S. D. I anledning af gjorde Anmärkning gar, återremitterades StatsUtskottets, den 7 den-' nes afgifne, samt den 12 i samma månad på bordet lagde Utlåtande, öfver väckte Motio-' ner, angående Gottiändska NationalBevärin* gens aflöning. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, så val den ir sistlidne Martii afgifne Betänkande, angående regleringen af Hushållningen vid Strömsholms Kungsgård, samt dervarande Stuteri-Inrättning, som ock Utskottets den 7 dennes meddeldte, samt den 13 i samma månad på bordet lagde Utlåtande , i anledning af dé hos samtlige RiksStånden vid Utskottets förra Betänkande gjorde Anmärk-! hlefvo berörde tvänne Utlåtanden till iimgar T' 43° Den 16 Maji. alla delar af Ridderskapet och Adeln gillade. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs StatsUtskottets den 7 dennes afgifne, samt den 13 i samma månad på bordet lagde trenne Memorial, i anledning af gjorde Anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden : Af deri 5 sistlid/ie Martil: j:o Angående regleringen af Staten för Ulricsdals Kongl. Lustslott, Af den 13 sistledne April: 2:0 Öfver Comminister Bergegrens Motion, om Lönförhöjning för Comministrarne i Stockholm j Af den 18 sistlidne Martil: 3:0 Gemensamt med Lagutskottet, angående Lönförbåttring för Häradsböfdingarne; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande blifvit den 4, 11 och 23 sistledne April, af Ridderskapet och Adeln, bifallne, Utskottets ifrågavarande trenne Memorial nu endast borde läggas till HandlingarneUt supra.
Om man nu, för att, som man säger, skära till i vesten, icke gör afseende på de lägre arbetslönerne här mot i England, och om man ytterligare fördubblar det i England gängse priset, 660 Pund till i320 Pund för en Engelsk mil; så skulle, efter en sådan beräkning, arbetet kom - I Den 3o Mars f. m. i93 tomma att kosta aldrahögst omkring 400,000 R:dr B:co, men sannolikt aflöpa för mycket mindre. När så manga millioner redan äro nedgräfde i Canalerne, och blott den återstående delen af Östgötha-linien ännu torde consumera några millioner; så borde väl också något användas, för att göra desse Canaler nyttige för hvarandra, och nyttigare för det allmänna. Jag begär dock ej, att företaget skall verkställas; jag begär blott, att Ständerne måtte anmoda sine Fullmägtige, att låta undersöka förhållandet. Om jag ville värfva anhängare, så behöfde jag blott lägga vigt på den omständighet, att rail-vägen skulle komma att passera Wiby Kyrka, och detta skulle genast kasta alla centralförsvarets förfäktare på min sida, så framt desse äro consequenta; men jag afser dock endast, att mångdubbla nyttan af de redan färdige, men liksom isolerade Canalerne, och det genom ett communications-medel, som är mycket mindre kostsamt, än de små canalerne, för inland navigation, ^hvilka åter kosta blott ^ af hvad Canaler kosta af Götha Canals dimensioner) och hvilket communicalionsmedel i sjelfva England, oaktadt dess ofantliga varutransporter, användes med mera fördel än Canaler; i afseende på hastigheten i 18 H. i3 194 Den 3o Mars f. m. transporten, brukbarlieten alla årstider, med mycket mera, Herr Ribbing, Arvid:
Maj. 61 malens företagande en enda gäng. Det är högst ovanligt , att något mål kan behandlas flera dagar tinder ett och samma Ting, utan, om det nriindsta hinder för dess fortgång inträffar, måste uppskof lemnäs till nästa Ting , sorn hålles på fjerde, femte eller sjette månaden derefter; och ofta kommer, på detta sätt, en tvist att stanna vid första Domstolen i flera år. När den ändteligen der hunnit slutas, äger den tappande parten ait, genom erläggande af en obetydlig vadskilling, draga tvisten under pröfning af andra Domstolen , eller Lagmans-Rätten. Denna Domstol sammanträder blott en enda gång om året. Således förbigår stundom ett helt år från. det Härads-Rätten gifvit sitt Utslag, tilldess målet kan vid Lagmans Rätten förekomma; och om sedermera ett anstånd med målets utförande äfven der blir nödigt, förlöper ännu ett år, innan andra Domstolens Utslag kan erhållas. Efter så många utdrägter och afbrott, är det först som tvisten får göras anhängig vid Tredje Domstolen eller Hof-Rätten. Denna Domstol har ständiga sessioner, och är alltså att anse för permanent ; men då, i allmänhet, hvarje tvist mellan invånare å landet måste börjas vid första Domstolen, för att i den ordning, sorn förut är nämnd, förberedas till Hof-Rättens pröfning, och då gången af denna förberedelse hämmas af de långa mellantider, sorn afbryta Tinder.Domstolarnas sessioner , kan det med skäl sägas, att Domare - 6* Den 5 Maj. mare magt en ur, för mängden af Rikets invånare, under största dtUn af året, alldeles overksam. Vid sa beskaffadt förhållande må man ej undra , att klagomål nästan allmänt höras öfver Rättegångars långsamhet. Dessa klagomål äro fullkomligen grundade. Det är endast om rätta orsaken, som man merändels misstagit sig. Man har velat söka denna orsak i det Rättegångssätt, eller de Formaliteter, som man vid Domstolarna har att iakttaga för målens utförande, då den likväl är att finna egentligen i sjelfva Domstolar, nes nu varande skick. Formaliteter måste vara stadgade, emedan allmän säkerhet, dem förutan, ej skulle äga bestånd.
Hvarför lemnades ej Catharina i Kronjuvelerna åt fru Östberg? Ar man rädd att hon skall falla in i sina Suppé-fasoner, eller skall fru ö. uteslutande egna sig åt opera-serian, som visserligen tyckes locka hennes hog men ej ligger bäst för hennes begåfuing, låt vara att hon i tid räddat sin mezzosopran undan k. svenska såogmetoden och arbetat upp den till den kraft och höjd, som den f. n. innehar. Hur som helst — visst Ur att fru Östberg varit mer på sia plats i » Kronjuvelerna » än frk. Ek, hvilkens föregående uppträdanden i opéra comique-sferen varit af natur att nästan hela pressen — jag undantar småbarnen V. L. och Sv. B. hvilka i betraktande af ungdom och oskuld ha rätt vara mindre vetande bl am era t sitt minne med att tala om frk Eks » debut inomopéra-comique » genom Kronjuvelernas Catharina. Och frk. Ek som mångfaldiga gånger sjungit en annan Catharina, i » L ’ étoile du Nord », opéra-comique i 3 akter af Meyerbeer! För att ej tala om Philine i » Mignon », Giulemette i » Advok. Pathelin », der en granskare rent af rådde sångerskan lem na stora operafacket för opéra-comique. Alldeles ovan var således icke fröken Ek, hennes figur och hållning passade dessutom lika godt här aom illa för lilla pigan Javotte i Délibes ’ oupphörligt förolyckade operett. Men frk. Ek har ju sen nyss antydda roler af henne utfördes genom framför allt Aida och Wagneroperor så helt kommit in i en annan bransch att hon trots ansträngningar ej kan sätta sig in i genuin opéra-comique-ton af galliskt snitt. Än mer gäller detta rösten, koloraturen, tonbildningen m. m. Bristerna föllo så mycket skarpare i ögon och öron som föregångerskan frk. Moe trots felande röstkraft gaf en så illusorisk, poetisk och liffull bild af den vackra Catharina, ehuru i sin tur underlägsen friherrinnan von Stedingk, den bästa Catharina vi någonsin sett — äfven i Paris.
41. konungens föefallttitigShafvanbe fran om SHantalS* och ©fattffrifninganie tiDigt utfärda fadane Jfungörelfer, forn för landet utfätta uti f>n>iifcn ordning defatnma fjmarje dag på för* eiler eftermiddagen förrättas, fann att den, forn, inom tredje timman fran den tid, då förrättningen, enligt ^itngörelfen, är be* ftämd att börjas, ftg icke infiäller, är till böter förfallen; hvarförutan Jlutt* gört (fett bör innehålla tpdliga föreskrifter för de ffattjlpldige om de uppgiftet till Mantals* och ©fattfFrifning, font, enligt $örfattningartie och Cenna ^Sevill* ningS;©tadga, af dem (hola aflemnaS. §• 42. Silia husbönder, få i flädern forn på landet, (fola, å den dag, font till Mantals* och ©kattjTrifttittg utfätteS, fjelfve eller genom ombud ftg infinna och till ©fattffrifvaren aflemna de uppgifter, forn i j?ciiungenö fiefallningsbaf* mandes derom utfärdade Jvungörelfe föreskrifva*.
För att vinna detta ändamål, anser jag, det ifrån iSio års Statsreglering borde hämtas en ledning, och Riksens Ständers yttranden vid den Riksdagen Om Statsbehofven borde ligga till grund för undersökning omoch granskning af de sedermera tillkomne betydlige Statsanslag, deras större eller mindrenödvändighet, tili utrönande af huruvida genom upphörande, inskränkning elfer inställande deraf, någre tillgångar kunde vinnas, sorn jag älven förmodar vid erindran deraf att då utländska Statsskulden utsläcktes, och räntorne derå 6 å 700,000 R:dr, som ej vidare tarfvades ltttinade ett rum till bevillningens nedsättande til! ett lika belopp, denna betydliga summa icke dessmindre upptogs ge-j nom nya anslag, hvilka skäligen torde böra undergå en förnyad granskning. Jag medgifVer gerna det nyttiga i mångraldiga oeconomi/. tnll Ridd. 0. Ad. Pr. i Band. 24 Den is Februarii, tuiska anstalter, hvartill nationens bidrag desse åren blifvit fordrade, såsom väganläggningar, flere nya inrättningar, broar, quaijer, caserner och andra byggnader, odlingar, afvittringar, hushållssällskaps nnderstödjande och mångfalldiga flere andra anslag, i anseende till hvilka, genom de bidrag de redan erhållit, ändamålen hufvudsakeligen redan lära vara vundne; men, så torde väl något uppehåll i fortsättning eller inskränkning i en del sådane utgifter sorn tillkommit sedan 1810 års Statsreglering kunna skäligen yrkas, för att bereda ökade tillgångar för Statsutgifterne j börande utgifter, ehuru nyttige, men ej oundvikeligen nödvändige, stå efter, för nationens billiga fordran att ej öfver dess förmåga betungas, för kostnader till inrättningar som hafva locala fördelar och serskildta Provincers nytta till föremål och som ej af allmänna bevillningen derföfe borde utgå och föranleda till dess uppdrifvande, jemte det flere redan för bestämd tid begagnade anslag äfven torde öppna rum för nya tillgångar, torde granskning af nya tillkomne inrättningar, embeten och tjenster med til 1 agde löner sedan 1810 års
Inom Utsk. föreslogs, hvad äfven Hrr Halling och Eklund i deras reservationer uptagit, minimi-summan till ,'3 och vid anställd votering härom inom Utsk. antogs Utsk:s nuvar. förslag med endast få rösters pluralitet. Den nu föreslagna nedsåttningen synes mig billig, men, för att icke komma till ett motsatt resultat med BorgareSt., hvars beslut i ämnet är oss ännu obekant, skulle jag tro, det vara rättast, att icke nu bestämma något belopp. Hr Aminoff, Joli. Fredr.: Efter de uplysningar jag enskildt erhållit och hvad i öfrigt här blifvit anfördt, anser äfven jag att den nuvar. minimi-tariffen är för hög samt bör nedsättas. Men att göra denna nedsättning ända till Tl5 synes mig för mycket tilltaget, och kan leda derhän, att ingen nedsättning medgifves. Jag tillstyrker derföre nedsättningen till ,2, och tror alt man då kommit det rätta, något så när. Som Utsk. ånyo kommer att pröfva denna §, anhåller jag alt 2:dra mom. måtte blifva indeladt i flere mom:r, emedan detsamma innehåller så många olika förhållanden. Den 14 Maje. m. 469 R. o. Ad. ansåg de emot denna § gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande. § 74. Undert. Ridd.Sekret. tillkännagaf, att Presteoch BondeStm bifallil denna §. Hr Aminoff: Jag anhåller om återremiss af 74 §, på det att densamma måtte indelas i noma i likhet med hvad jag vid föreg:de §§ yrkat. Hr von Hartmansdorff: Hr Sundin har inom Utsk. yrkat alt denna § skall förtydligas, så att man bestämdt må veta, alt han på engång omfattar både stängjerns-tillverkningar och mannfakturförädlingen, men detta har Utsk. förklarat vara onödigt, emedan bevillniugen visade sig derigenom blifva allt för hög. Men om Utsk. hyst den tanke, det här uttalat, hvarföre har det icke bestämdt uttryckt densamma?
Hamiltons, af R. o. Ad. redan ogillade förslag , som hvilket annat af de öfriga förslagen, som möjligtvis af R. o. Ad, ogillas, men likväl rymmes inom Frih. Sprengtportens allmänna satser. Hvad hade vi dermed vunnit, annat än tidsförlust? Dessutom, om förslaget skulle till Coust.Utsk. så naket öfverletnnas, kan väl Frih:n och de, sorn med honom tänka lika, hoppas att ifrån Const.Utsk. få ett mera conservativt förslag, än det som jag uppgjort, eller Den 3i October f. m. del, som Ståndet eljes! skulle kunna antaga. Detta är icke möjligt, med mindre Frih:n förutsätter alt jag för min ringa person är mindre rojalistisk än Const.Ulsk., eller att Ståndet på det liela skulle vara mera democraliskt sinnadi än Coust.Utsk. Jag belviflar begge delarna och tillstyrker derföre vördsamt, att R. o. Ad. ville öfvergå till afgörandet af den punkt, som nu är i fråga. Gr. Spens: Jag begärde ordet derföre, att jag hade varit den förste, som framställt ett förslag lika med Hr von Hartmansdorff* i denna del. Med den redactionsförändring , som af honom blifvit föreslagen i i §:n och af Frih. Sprengtporten föi bättrad, är jag nöjd och förenar mig i desse herrars anhållan om proposition. Hr Ribbing, Bengt: Det är med en verklig beundran jag afhört Frih. Boves sätt att försvara sina åsigter. Jag erkänner sannerligen, otl man sällan kan få höra en sådan skicklighet att beifra sina fattade opinioner, ehuru de blifvit afvärjda genom fm menliga och riktiga beslut. Frih:n vill nu söka alt inbilla oss , att vi hafva utan betänkande fattat ett beslut, det nemi. att hafva bifallit Frih. Sprengtporten* förslag till gemensam tanke. Det synes mig nog långt gånget att vilja framställa den tanke, att en så högst betydlig majoritet, sorn var för detta beslut, skulle så tanklöst gå till väga, att den icke visste hvari den gjorde.
Palmstjerna: dag får fästa Hr von Ilartmansdorffs uppmärksamhet derpå, att behofven af ersättning oell lönclillökning för rector gymnasii i Gelle oell rector vid Nyköpings högre lärdomsoch apotogisl-skola, eller andre apologisten i Westerås, äro fullt ut sä angelägna, som bebofvel af eli anslag för Upsala catbedralskola; men att R. St., pä bekostnad af den för elementarläroverken i allmänhet tillökade summan af (i,800 r:dr, tillskyndade företrädesvis denna Upsala skola fördelar, skulle hafva till påföljd, alt desse för Gelle, Nyköping ecb Westerås skolor lika nödvändiga tillökningar icke skulle kunna äga rum. Jag kan således icke instämma lili den utväg, som Hr von Hartmansdorff för ifrågavarar. ändamåls viunande ansett vara den mest lämpliga. Hvad behofven för Lunds catbedralskola angar, så är jag äfvertygad derom, att i händelse R. St. skulle bevilja ett särskildt anslag för Upsala catliedralskola, så skulle K. M., af det för elementarläroverken i allmänhet ökade anslag, äga tillfälle att disponera en för denna skola ganska tillräcklig samma, i hvilket fall äfven de öfrige läroverken i Räkel ej skulle komma i mistning af hvad t motsatt händelse skulle komma Upsala catbedralskola ensamt till godo. Hr Lagerhjelm: Jag frångår mitt yrkande i afseende på Professor Knös‘s motion, emedan, på sätt Frih. Palmstjerna anfört, jag ej (inner lämpligt, att lil. St. till skiilingen bestämma hvad som till det i fråga var. ändamålet kan vara af bebofvel päkalladl. För öfrigt, fästande mig vid de skäl, som af Friherre» blifvit uppgifna för ett anslags ställande under K. M:s nådiga disposition, intilldess den stora organisationsfrågan hinner alt afgöras, får jag med honom förena mig, och vördsammeligen yrka bifall å denna bans propos. Sedan öfverläggningcn härmed ansetts fulländad, yttrade II.
Vid jemförelse af de emot denria punkt gjorde anmärkningar, finner man, att desamma härleda sig ifrån 2tne hvarandra bestämdt motsatta hufvudåsigter, nemligen den ena, alt det smärre silfvermyntet i möjligaste måtto borde allmänna rörelsen undanhållas, samt den andra åter, att detta mynts gångbarhet, man och man emellan, borde på allt sätt främjas och underlättas. Banco-Utskottets Utlåtande N".o 16. Hvad beträffar de i öfverensstämmelse med förstnämnde åsigt gjorde erinringar, får Utskottet hänvisa liil livad i början af detta Utlåtande finnes anfördt, i anledning af Herr Professorn Agardhs emot Utskottets system i sin helhet afgifne anförande, i och med Ilvars besvarande Utskottet visat under hvad synpunkt Utskottet, för sin del, betraktar det smärre Silfvermyntets användande vid liqvider man och man emellan, såsom förenligt med realisationens syftemål, samt torde, i fråga om den yttrade farhågan för Silfvermyntets exporterande, jemväl få hänvisa till hvad här ofvan vid 2 och 3 punkterne är vordet, i denna del, af Utskottet förklaradt; och anser sig Utskottet för öfrigt desto mindre kunna tillstyrka de förslag, hvilka åsyfta att äfven efter silfver-utvexlingen qvarhålla i allmänna rörelsen de så kallade skillings-sedlarne, som derigenom ökad kostnad måste för Banken uppkomma, då tillverkningen af desse sedlar tillskyndar Banken en årlig utgift af circa 5o,ooo R:dr Banco.
M. har föreslagit och IL Sl:r bilällit en tillökning af 1,000 rdr i anslaget till gratifikationer åt e. o. tjenstemän inom så väl Civiloch Finans-I)ep:t-ns expeditioner som äfven Statskontoret. Att de extra ordinarie tjenstemän, som i Kammar-Coll. göra t jenst, äro ännu mera befogade att komma i åtnjutande af gratifikationer, än samma tjenstemän i Statskontoret, inses lätteligen deraf att de äro i förhållande till göromålen högst (å, och att Coll. vid flere tillfällen måst förordna en person alt sköta 2 tjänster; och då nu de extra ord. Ijenslemäniien i Statskontoret lått sig tillerkända en tillökning af 1,000 rdr, är den af mig föreslagna summan af 2,500 rdr ej särdeles högt tilltagen. Under sådana förhållanden anhåller jag, att IL o. Ad., med afslag å Ulsk:ts hemställan i denna punkt, måtte bevilja det af mig föreslagna beloppet. Gr. Mörner: I likhet med den siste värde talaren, skulle afven jag, för det embetsverk jag tilhör, gerna se, att vi hade ett större belopp att använda tdl de extra ord. tjenstemännens aflönande, men, sedan K. M. före riksdagens början behagat till samtlige embetsverken låta utgå en uppmaning, alt inom bestämd tid till K. M. inkomma med framställning om hvad de i anslagsväg önskade erhålla, samt håde det embetsverk, sorn jag tillhör, och K. Kammar-Coll. häraf begagnat sig, skulle jag tro, 38 Den 3 Jnni e. m. att vi få skylla oss sjelfva för det vi ej bättre tänkt oss för, och nu ej hafva annat parti att taga, än alt vänta till en annan riksdag.
Lagen för gäslgifvare-skjuts stadgar, att den resande icke får färdas fortare än En mil på i * Limma, hvilket afven iagttages vid inträffande svårt väglag. För snällposten deremot är stadgadt, att den skall färdas minst En mil på En limma. Jag vill ingalunda bestrida nyttan deraf, att snällposten färdas fort; men jag bestrider på det högsta, att undantags-lagen i denna del skall drabba det förut nog' mycket betungade skjutsnings-bestyret, oell anser af detta skäl lämpligast, att snällpostens fortkomst beredts förmedelst frivilliga öf ve renskom m elser. Genom en sådan åtgärd skulle äfven bestämmandet af en förhöjd skjutslega för snällposten blifva öfverflödig, emedan ingen lärer åtaga sig dess förskaffande, utan att betinga en mot besväret svarande ersättning;” af Herr Prosten Astrand: ”Jag reserverar mig emot förslaget alt post-skjutslegan skall så betydligen förhöjas, synnerligast sorn densamma härigenom i vissa fall skall blifva högre än gästgifveri-skjulslegan, åtminstone i de trakter, der inga skjuts-entreprenader komma till stånd. Jag fruktar, att kostnaderne för postens forsling blifva härigenom så höga, alt Post-verkets inkomster härtill befinnas otillräcklige.” Häruti instämde Herr Prosten Lundblad och Herr Prosten Sydvan; af Herr Pousette'.
Likaså får den, under benämning missräkningspenningar, efter Tvåhundra (200) Riksdaler för år räknadt, utgående ersättning för den tjensteman, sora besörjer Riksgäldssedlarnes invexling, till slutet af nämnde praescriptionstid fortfara. 14 Hör till Stats-Utskottets Memorial, JV:o 313. § 37. (Lika lydande med 177 §|i 1841 års Reglemente.) Såsom begrafningshjelp för sterbhusen efter aflidne, obemedlade tjenstemän och vaktbeijenter vid ftiksgälds-Contoret och f. d. GeneralAssistance-Contoret, ega Fullmägtige att, under loppet af hvarje år, disponera en summa af högst Ett Hundra Femtio (ji5oj) Riksdaler. § 38. (Gru ndar sig på Rikets Ständers beslut genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 161). Derest, vid afslutandet af Enkeoch Pupil-Cassans vid Riksgäld,tContoret räkenskaper för 1844 ocb följande år intill slutet af nästa Riksdag, sig visar, att Cassans inkomster under året understigit de utbetalningar, som undersamma år Gassan ålegat, godtgöres Cassan af Riksgälds-Contoret den sålunda uppkomna bristen till ett belopp af högst Sexhundra Riksdaler årligen, under förbehåll likväl, att hvad, som af detta anslag] för ett år ej behöft användas, icke får för ett annat år af Cassan tillgodonjutas; varande härvid dessutom det villkor fästadt, att ej mindre deiegarnes bidrag än pensionerna under tiden utgå, utan förändring i deras, uti nu för Cassan gällande Reglemente, bestämda belopp. Angående lediga fjensters bestridande och tillsättande. (Lika lydande med 178 § i 1841 års Reglemente.)
StatsContoiret alltid fortgått, genom en underhållen jemförelse emellan K. RänteKammarens Räkenskap och Bokhållarens Annotationer, eller de så kallade MemorialBöcker, hvilka äfven af R. Sttrs Revisorer i sådant ändamål begagnas, och sluteligen controlleras öfverensstäm melsén i desse delar genom RiksHufVudBoken, sorn af bägge i frågavarande Specialer, RänteKammarens Räkenskap och MemorialBoken verificeras. Utom nyssnämnde MemorialBok föres af Ränttliästarne en lika lydande annotation, hvilken tjenar till ledning och Gontroll för upprättandet af RänteKam - 368 Stats-Utskottets marens HufvudBok i hvad den rörer inkomsten* När desse bägge MemorialBöcker emot hvarannan jemföras och öfverensstämma, synes en tredje af lika beskaffenhet, endast medförande större omgång och tidsutdrägt, ej af nöden, utan tillräckelig Controll vunnen sådan den nu finnes. Det åligger derjemte Bokhållaren i K. StatsContoiret, att noga tillse, det behörige attester öfver skedd insättning i Banken eller PiiksgäldsConloiret företes, innan han å RänteKammarens qvittencer meddelar sin påskrift om annotation, utan hvilken desse Qvittencer ej äro gällande: Varande i sjelfva Attesterne föreskrift härom lemnad, så att enskilde Personer, sorn Penningar för RänteKammarens räkning lefverera, ej kunna blifva i okunnighet om huru Qvittencernc, för att vara behörige, skola vara beskaffade och sålunda sjelfve kunna vaka deröfver alt deras inbetalningar blifva på vederbörligt ställe antecknade. Kongl. KammarCollegium hade först ensamt och sedan i förening med Kongl. StatsContoiret, inseende öfver Kongl. RäntcKammaren, och i följd så väl häraf som af Kongl. KammarGollegii åliggande att controllera KronoUppbörden på det hela borde ej mindre de i Kongl. RänteKammaren inflytande medel än äfven alla af Kongl. StatsContoiret anordnade utgifter i Kongl.
Alla dessa svar äro affattade uti fullkomlig likstämmighet med dem, som till Kongl. Danska Regeringen blifvit från de särskilda magterne afgifne. Kongl. Grekiska och Stor-Hertigliga Toskanska Regeringarne hafva inskränkt sig lill att erkänna emottagandet af den till dessa hof aflätna förklaring. Från Kejserliga Brasilianska Regeringen har svar ännu ej hit ingått. Kongl. Majit har om detta, för ett ostördt fortsättande af våra fredliga yrken, samt för vår handelsoch sjöfarts oafbrutna gång så tillfredsställande måls uppnående, velat lemna Rikets församlade Ständer kännedom, så mycket hellre, som derigenom Sveriges och Norriges politiska förhållanden lill alla främmande magter för närvarande kunna anses fullt tryggade. Kongl. Majit erkänner med tacksamhet, att den fosterlandskänsla och det förtroende till Kongl. Majrts landsfaderliga afsigter, hvilka Rikets Ständer, vid detta tillfälle så enhälligt ådagalagt, böra auses hafva till det åsyftade äudamålets vinnande, i väsendtlig mån bidragit. Kongl. Majit, som till Rikets Ständer hembär uttrycket af Sin uppriktiga tillfredsställelse, skall fortfarande egna Sina oaflålliga omsorger åt alla de åtgärder, som blifva erforderliga till Neutralitetens upprätthållande, i enlighet med de af Kongl. Majit stadgade och tillkäunagifna grundsatser. Kongl Majit förblifver Rikets Ständer med all Konungslig Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. Stjerneld. Kongl. Maj:ts Nåd. SkrifvelseN:o 6i. 5 Afskrift af Protokollet öfver Utrikes-Departemenlets Ärende, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 15 Mars 1854. Närvarande: Hans Exc.