Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När dervid sådant förhållande å Gäldenärens sida visar sig, sorn i 4 §. af 3 Gap. är utmärkt, ådagalägges en brottslighet, straffbar för dess skadliga inflytande på det allmänna, hvarföre ansvarspåfoljden desto häldre bör genom Lagen vata §62 Konungens Nåd. Propositioner' ■bestämd och gällande, som erfarenheten tillräcteligen ådagalagt Gäldenärs mångfalldiga utvägar att blidka det enskilta förfördelandet och afvärja fordringsägande individers anspråk. — I den fö. jeslagne §. funne Grefven och Justitiae-Rådet val, på sätt tillförordnade Justitise-Canssleren yttrat, särskilta händelser upptagna, som nära grärisa•de till bedrägeri, inen också olika grader af bestraffning stadgade. Grefven och Justitioe Eådet tillstyrkte alltså, med afseende på den ifragavarande Lagens hufvudsakeliga föremål och i öfverensstämmelse med tle grunder, som dervid för öfrigt blifvit antagna , att Comrnittéens förslag matte i denna del förblifva oförändradt. Juätitias-Rådet Toren, sorn ansåg den grundsats hesta, att Gäldenärs ansvar, då bedrägeri icke är för handen, bör bero af de påståenden Creditorer göra, hvilka sednares rätt det tillhörde att eftergifva både sine fordringar och de anspråk hvilka dervid kunna stå i sammanhang, åberopade det yttrande Justitioe-Rådet i Högsta Hpmstolen afgifva. Hans Excellence Justitite - Stats-Ministern Herr Grefve Gylimborg yttrade sig,' att Hans Excellence vid öfverläggningarne i Lag-Committéen, hvad den nuvarande frågan angår, äfven med sin röst bidragit till det af Commitéen afgifna förslag, under öfvertygelse, att, då en på obestånd kommen Gäldenär blefve beträdd att hafva varit vårdslös på etdera af de i §. beskref. ne sätt, borde sådant med allvarsamhet behandlas, för att genom exempel af straff varna andia till mera uppmärksamhet och varsamhet, men yid närmare Öfvervägande af skälen för de här - Konungens Nåd, Propositioner'.
S> D. ^bid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 22 dennes meddeldte Utlåtande, angående yppad fräga om nv skattläggning a Qwarnar, blef detsamma af Bonde-Slandet bifallit, under öfwerlemnande till Kongl. Majit, att i Nader bestämma liden och sättet för dess wettsta llighet. Ut supra. Lx krotocollo, 6. brinkman. Ut - Den 27 Junkk. s<rz Uppläst hoS Ridd. och Adeln den 27 Junii. - ^rcst-Ständct den 27 Bvrgare-Ständet d. 27 - « Bonde-Ständet den 27 Utdrag af prrtocsllet hos det utaf Riksens Högloft, bänder, till utredande af uppskjutne twistiga frägsr emellan Hederwärda Bonde-Gtändet och de öfrig» Riks, Gtänden, förordnade Serskilda Utskott wid Urtima Riksdagen i Orebro der 27 Junii i8l2. SD. ?ill Serffilda Utskottets handläggning hade Hederwarda Bondc-Standet öswerlemnat rme ämnen, som Allmänna Beswärsoch EconomieUtffottet förut förehaft, och hwaruti samma Utskott med Betankanden inkommit , angående: i:o Kyrkoherde-Boställens uppbyggande, och underhållande; Och 2:0 Skjulsnings-skyldighet, samt Tingshus och Haradsfängelsers uppbyggande, Men da dessa frågor blifwit af Allmäna Beswärs, och Economie-Ulskottet behandlade, och, efter hwad Serffilda Utskottet gjort sig underrättadt, den förstnämnda redan är af 2me Stand, nemligen Högloft. Ridderffapct och Adeln samt Hög, wördige Prest-Standet, afgjord medelst bifall till Allmäna Beswärsoch Economie-Ulffottets Betänkande , samt den sistnämnda pa enahanda /ätt afgjord hos Högwördige Prest-Standet; ansag Serffilda Utskottet sig böra till Riksens Högloft.
Men vid de vida flertaligare indelda sqvadronerna är antalet nummer på sqvadron beroende af sqvadronernas antal på bataljonen, enär dennas nummerstyrka icke kan förökas. Med bibehållande af nuvarande bataljons-indelning kan således ryttarnes antal i ledet icke ökas utöfver hvad som genom uppsättande af nu indragna och anslagna nummer kan ske. Då icke blott sqvadronernas styrka bör ökas, utan äfven svenska kavalleriet i allmänhet behöfver förstärkning, vore önskligt, att alla dessa nummer skulle kunna uppsättas, och kommitterade hafva tagit denna fråga i allvarlig pröfning. De indragna och anslagna nummer vid det indelda kavalleriet utgöra tillsamman 405. Af dessa äro: indragna till hingsthållning . 59, , till musikkassan . 52, anslagna till underofficerare. 148, , till hästläkare 37, , till trumpetare 109, 40g Af de indragna torde svårligen, utan men för remonteringen, alla de till hingsthållning anvisade kunna uppsättas. Kommitterade hafva dock ansett, att icke mer än en nummer på sqvadron behöfver till detta ändamål användas och att, synnerligen i Skåne, men äfven i Jemtland, remonteringen dermed må kunna besörjas lika väl, sorn nu sker vid kavalleri-corpserna, hvilka endast hafva en hingst på hvarje sqvadron. Något hinder för uppsättande af de till musikkassan indragna nummer bör deremot icke möta. Den summa af Rdr 248: 46, hvartill vakans-afgiften för dessa nummer i medeltal uppgår, och för hvilken ersättning af staten skulle lemnäs, motsvarar icke värdet af en ryttare. Äfven de till hästläkare anslagna torde höra uppsättas. Hästläkaren behöfver ej under fredstid vara beriden och kan vid krigsrustning lätt af staten förses med nöjaktig klippare. Vakansafgiften för dessa nummer utgör i medeltal Rdr 202: 85. Annorlunda är förhållandet med de 257 nummer, som äro anslagna till underofficerare och trumpetare, hvilka personer måste vara beridne.
N.‘o 502* Angående värderingsgrunden till Bevillnings utgörande af brandförsäkrade hus i Städerne, samt om den af Städerne utgående Sar lu-Accisen; Fann Ridderskapet och Adeln, att berörde a;ne Memorial borde till Bevillnings Utkottet öfverlemnas. Vid förnyad föredragning af Förstärkta Stats. Utskottets den 29 sistledne September afgifne, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagJ de, Memorial; Nio 503. Angående Löne-tillökning för Secreteraren och Cantzlisten vid ÖfverlntendentsEmbetet. Angående understöd af Staten till någre Inqvarteringsskyldige Städer. Angående pension för framlidne RiksRådet Grefve 1/iljencrantz’s dotter Friherrinnan Tornerhjelm; Fann Ridderskapet och Adeln, att berörde g;ne Memorial borde till StatsUtskottet öfverlemnas. 112 Den 4 öclöher e, tn'. Föredrogs i nyo StatsUtsköttets den 2 deSj nes under N:o 506 afgifne, samt den 3 derpåföljd© eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, angående den summa, sorn för Statsoch Riksgäl dsVerkens behof erfordras, att genom Allmänna Bevillnihgen utgöras? och fann Ridderskapet och Adeln^ att samma Utlåtande borde till Bevillningsutskottet öfverlemnas. Föredrogos å nyö och gillådes följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordel lagde, Utlåtanden: Frän Stat&Utskottetl Af den 20 sistledne September: N.o 500. I ifråga ötai hvad Casseiirérné vid RiksgäldsContoirets CreditSedelVerk såsom missräkningspenningar tillkomma bör.
227 märksamhet vid behofvet att kontrollens kandhafvande blefve ordnadt på ett mera ändamålsenligt sätt; äfvensom i sammanhang dermed öfverkontrollörens rättigheter i hans förhållande till bränvinstillverkare borde blifva mera determinerade till undvikande af hvarjehanda alltför minutiösa, oförnuftiga, ofta besvärliga föreskrifter, dem öfverkontrollör hittills meddeiadt, såsom af beskaffenhet, exempelvis, att från bränneriet utrinnande drank skall rinna åt det eller det hållet i drankbingen, att gångjern å en dörr i bränneriet böra flyttas till annan sida i dörrfodret än der de varit infästade, att bränvinsfaten skola utföras igenom en annan dörr, än bränvinstillverkaren dertill bestämdt, och så vidare. Genom bestämda gränser för öfverkontrollörens myndighet i sådant afseende kan både obillighet och obehag af dylikt förfarande å kontrollörens sida besparas, utan att sjelfva kontrollen lider något men för noggrannheten i dess utöfvande. För att ytterligare visa de såväl direkta som indirekta förluster, hvilka Staten och den enskilde på hittills begagnad tre månaders bränvinsbränningstid drabbats, och med en bränvinstillverkning under denna tid af 15 millioner, torde af bifogade tabell upplysas. Att denna motion med bifogad tabell måtte till behandling af vederbörande Utskott hänvisas, får jag anhålla. Stockholm den 15 November 1865. F. von Mentzer. Af Grefve Björnstjerna, Carl Magnus, om beviljande af ett ärligt anslag å 8,000 R:dr, för att användas lill arfvoden åt Norske och Danske universitels-lärare och vetenskapsmän för föreläsningars hållande vid akademierna i Upsala och Lund. Skandinavismen må bedömas huru olika som helst, den må innesluta fröet till storhet och lycka, eller blott och bart vara en skön drömbild, framtiden ensam kan afgöra detta. Ett har den dock uträttat, den har hos nordboen väckt den slumrande stamförvandtskänslan. De trenne folken känna sig numera i roten ett, om än i 228 Motioner hos Eichler skap et och Adeln 1865. N:o 112. grenarne vidt åtskilda.
Då jord eller lägenhet afträdas skall, uppskatte nämnden i penningar så väl jorden eller lägenheten efter hvad egendom af samma slag och godhet enligt allmänt pris i orten högst gäller, som ock den särskilda skada, som, genom jordens eller lägenhetens afträdande eller användande till alsedda ändamålet, för egaren eller annan uppstå kan. Skall endast del af jord eller lägenhet afträdas och uppkommer för återstoden synnerlig vinst i följd af den afsedda anläggningen, då skall sådant vid ersättningens bestämmande i beräkning tagas. J det fall, att endast ersättning för intrång eger rum, uppskatte^nämnden i penningar den skada, som genom intrånget förorsakas. Är af Rätten stadgadt, att ersättningen skall utgå i årlig afgift, rätte nämnden uppskattningen derefter; Och bör i detta 4 Exp e di tio n s(J/s k olle, ts Forsing' till underd. Skrifvelse, N:o 150. fall ersättning bestämmas särskildt för det intrång, sjelfva anläggningen medför, och särskildt för det, som sker genom inrättningens skötsel och drift. Är fråga om flera lägenheter, som tillhöra särskilde egare, varde ersättningen bestämd särskildt för hvardera. § 14. Erfordras för ändamålet, att blott en del af lägenhet afstås, och blifver lägenheten, genom afskiljande af denna del, för egaren eller innehafvaren onyttig eller synnerligt obeqväm, då hör hela lägenheten, enligt nu bestämda grunder, losas, der egaren det äskar. I dessa frågor meddele Rätten beslut, innan nämnden sättes, och må klagan öfver det beslut föras i den ordning uti § 2 stadgas. § 25. Tvis ta egare, inteckningshafvare eller andra om bättre rätt till hvad såsom ersättning eller betalning är vordet bestämdt att utgå; derom må talan särskildt i laga ordning utföras. Uppstår dervid hos Rätten fråga om lyftning, ege Rätten derom förordna efter ty skäligt pröfvas. Skulle sådan tvist yppa sig i sammanhang med frågan om skadeståndets bestämmande, må den ej uppehålla slut i denna fråga, utan varde hänvisl tili särskildt utförande; och ege förty Rätten, der så erfordras, vid val af nämnd, göra förslag i de tvistandes ställe, på sätt i § 5 sagdt är.
Förordn. inrymma ett stadgande, enligt hvilket frågor om underlätet iakttagande af de förbindelser, som handtverks-idkare samt deras arbetare ömsesidigt åligga, skulle, innan sådane tvister finge vid domstol anhängiggöras, hos handtverksförening anmälas för alt om möjligt förlikas, måste jag likväl reservera mig häremot, bland annat, på den grund, att jag anser högst betänkligt att för en serskild samhällsklass -inskränka den hvarje annan medborgare tillförsäkrade förmån, att kunna, utan hinder och tidsutdrägt, söka i laga ordning göra sina rätts-anspråk gällande. Dessutom skulle, genom ett så beskaffadt stadgande, handlverks-föreningarne tilläggas en vidsträcktare myndighet och betydelse, än med dessa föreningars inrättande varit afsedt.” Jag tillåter mig alt åberopa detta, den, i följd af opasslighet, för tillfället frånvar:de aktade ledamotens yttrande, och begär, på grund af hvad han sålunda anfört, att R. o. Ad. måtte afslå Utsk:s förslag i denna punkt. Häruti instämde Hr Hjerta. Hr Flach': Den enda väsendlliga skillnad Utsk. i denna punkt föreslagit är den, att, vid tvist emellan handtverksidkare och hans arbetare, tvisten först skall anmälas hos handtverksföreningén, för att af densamma möjligen biläggas. Jag har, i likhet med Frih. Alströmer, varit skiljaktig ifrån beslutet i denna punkt, på den grund, alt lika val och nödvändigt som det är, att man kan få ingå förlikning när man så vill, lika skadligt anser jag det vara att man skall vara tvungen att hos en enskild auktoritet inställa sig för att söka upgöra förlikning, ty i detta fall blir handtverksföreningen ingenting annat än en ytterligare instans utöfver dem man måste i rättegångsväg sedermera genomlöpa. På grund af detta skäl och jemväl derföre att R. o. Ad. vid sistlidne riksdag afslog Lag-Utsk:s förslag om förliknings-kommitéers inrättande, anhåller jag alt R. o. Ad. malte afslå jemväl detta förslag. Frih, Rehbinder:
April och till och med Mars, när våren kommer tidigt. – Det är precis som pappa. Han bryr sig inte mycket om sommaren, bara han får vara på landet under vårbräckningen. Ja! Hon suckade och stod stilla, sjalen löst hängande öfver axlarne, medan hon långsamt såg sig omkring: Här är bra vackert! – Ja! instämde han varmt och hans ögon tindrade emot hennes, alldeles som om hon prisat något som särskildt tillhörde honom. Jag har ju förstås aldrig varit utrikes, men jag tror knapt, der kan finnas något land, som har vackrare ställen än Blekinge och Nord-Skåne. Han såg frågande på henne. – Åhjo. Hon smålog – litet öfverlägset. Detta är ju i sjelfva verket mycket vanlig natur. Ni skulle se Norge med forsarne, som hvitskummiga vältra sig utför klipporna. Eller de rika, blida flodlandskapen i Tyskland med sina hvita byar och spetsiga kyrktorn nedanför sluttande vinberg; eller Schweiz med sina blåa sjöar – O, så blå, så blå, ni kan aldrig tänka och de hvita, silfverglänsande Alptopparne i zigzaglinier mot den genomskinliga luften – Ja, men det är alltsammans så storartadt, och det det Ja, jag vet inte, om ni kan förstå det, men, vet ni, när jag ser något sådant – stort – som t. ex. Asarumsdalen hemma, eller Trollhättan, som jag också har sett – så känner jag mer plåga och smärta än rigtig njutning. Jag har en känsla af vanmakt, som jag inte kan beskrifva, – det är, som jag led af, att inte kunna draga det intill mig alltsammans, omfamna det rigtigt – jag pinas af att stå så långt utanför Men detta, ser ni – han sträckte ut handen och förde den långsamt utåt genom luften. Det är liksom jag egde det, hade det helt för mig sjelf. Jag förstår det så väl, det är mig så innerligt förtroget alltsammans, det är som der intet stod emellan naturen och mig Ja, ni förstår mig kanske inte rigtigt? Han såg blygt på henne, nästan ängsligt, på engång rädd för, att hon skulle tycka, han talade sentimentalt och löjligt. – Jo, ack jo!
V2 mil längre jernbanan norr om sjön Marman, förbi Bergviks-strömmen, till östra stranden af Bergviken, derifrån samma kommunikations-led, genom den sednare sjöns sammanbindande med sjön Warpen, skulle utsträckas till denna landsorts mest befolkade trakt vid Bollnäs kyrka, hvarest Ljusnans och Woxnans stora och tätt bebygda flod-dalar sammanfalla. Från 8 Stals-Ulskottels Utlåtande Jtä 233. Warpen förmodades denna kommunikations-Ied snart komma att erhålla nya och af lokala förhållanden gynnade utsträckningar, dels efter Ljusne-elfven till den 1% mil längre upp vid samma eif belägna Arbrå kyrka, hvarifrån kommunikationen skulle fortsättas genom den stora 4 mil långa valten-bassin, som utgöres af flera sammanhängande sjöar inom Arbrå, Undersviks och Jerfsö socknar, och dels efter Woxnans flod-dal genom Woxnan samt flera mindre sjöar inom Alfta och Ofvanåkers socknar samt vidare genom en utgrening till sjön Målången, för hvars förening med den vidsträckta sjön Amungen inom Dalarne förslag äfven blifvit afgifvet samt Vägoch Vatlen-byggnads-styrelsens behandling understäldt. Uti en förslagsvis uppgjord beräkning öfver den årliga trafiken på Söderhamns och Bergviks lokomotivsamt Landa häst-bana, bar vigten af de varor och effekter, som förmodades komma alt forslas på dessa 2:ne jernbanor, upptagits till 192,640 skeppund samt afgifierna för sagde trafik till 136,000 R:dr R:mt, hvaraf driftoch underhålls-kostnaden ansåges komma art medtaga ett belopp af 90,000 R:dr samma mynt. I afseende på de beräknade kostnaderna för hela kommunikations-leden från Söderhamn till Bollnäs; hvilka kostnader, enligt det utaf Majoren 5. P. Bergman upprättade förslag till denna kommunikations-leds utförande, skulle uppgå lill ett samrnanlagdt belopp af 1,114,690 R:dr R:mt, har Styrelsen för allmänna Vägoch Vatten-byggnader framställt åtskilliga anmärkningar.
Lärjungarnes antal i 26*) fullständiga läroverk (uti alla, för hvilka uppgifter kunnat erhållas) utgjorde: Vårterminen 1862 6,068. *) Lärjungarnes antal uti rikets 30 högre elementarläroverk var vårterminen 1802 7,102; och uti samtlige elementarläroverken (högre och lägre 9,926. 68 Allm. Besv.- och Ekon.-TJtslcottets Betänkande N:o 118. På mindre än 10 år har således lärjungarnes antal i dessa skolor ökats med nära hälften; och detta starka tilltagande måste fortgå i den mån man kommer till klar insigt derom, att förläggandet af diuiissions-examen till de offentliga skolorna skall gifva åt dessa ett företräde, som i sjelfva verket snart måste göra hela skolundervisningen till ett monopol i Statens hand. Såsom extra anslag beviljades till läroverkshus; Riksdagen 1853—1854: till nytt läroverkshus i Wexiö . » » » _ ^4 isby . „ utvidgning af d:o i Örebro „ nya elementarskolan i Slockholm Riksdagen 1856—1858: till läroverkshuset i Wexiö ytterligare „ „ Wisby d:o „ nytt skolhus i Göteborg i Uddevalla . huset i Nyköping „ utvidgning af Riksdagen 1859—1860: utvidgning af skolhuset i Lund till nytt läroverkshus reparation af d:o nytt läroverkshus Oscarshamn Carlstad . Örebro — Det är således endast 12 skolor bland mera än 70 (som för närvarande finnas i Sverige), hvilkas skol-lokaler blifvit med dessa anslag förbättrade. Del synes vidare att flera af dessa skolbyggnader, ehuru beräknade att rymma ett emotsedt större antal lärjungar, redan inom loppet af 5:ne år visat sig vara otillräckliga för alla dem, som i verkligheten strömmat till. Örebro skolhus, utvidgad! 1854, har måst tillbyggas år 1860. Göteborgs storartade läroverkshus fylldes redan så snart det vår färdigt. Lunds skolhus har sedan 1838 måst 5 särskilda gånger utvidgas och tillbyggas.
Andre Räkningar, som ej äro accepterade, tillika med enskilde personers Bref i handel och vandel, samt undfångne qvittencer öfver ei lagd betalning förses med charta, då de till Executorer och Domstolar ingifvas såsom bilagor, efter hvad derom ofvan stadgadt är. 7:o Prima-vexlar skrifvas på stämpladt papper efter nedanstående Tarif: 28 i 2" y ? 25 a c C/5 n> - ^ uo Banco R:dr . Courant R:dr. sk Riksbanksi daler. 3 cCD » OQ Francs. Alla utländska Vexlar, som inom Riket presenteras, böra med stämpladt papper beläggas till lika belopp, som för Svenska Vexlars stämpling är utsatt. §. 9. Chartering af Lysnings-Sedlar till Äktenskap. Såsom grund för Chartte-beloppet för sådane lysnings-sedlar stadgas, att det skall utgöra en femtedel af den bevillning, till hvilken mannen, enligt företedd och i styrkt afskrift till Pastor eller den hans ställe företräder, lemnad debetsedel, föregående året blifvit efter 2:dra Art. af Bevillnings-Förordningen taxerad, hvarvid iakttages, att, om vid uträkningen häraf chartxe-beloppet slutas med runstycken, skall detsamma fyllas till nästa skillingtal och 0111 detta med mindre än 3 sk. understiger en Riksdaler, skall det alltid till jemn Riksdaler fyllas. Den, som betalar bevillning efter 2:dra Art. men är uppförd på annan persons debetsedel, skall, till grund för lysnings-chartan, förete antingen ett styrkt utdrag af nämnda debetsedel, eller betyg frun Häradsskrifvare-Contoret. Dock beläggas lysningssedelför Allmogens Söner eller Drängar, hvilka veterligen icke hafva fast egendom, endast med Tolf skiIIingars charla, utan att sådan debetsedel eller bevis behöfver anskaffas; äfvensom lysningssedlar för alla sådana personer, som ej betala bevillning efter 2:dra Art., hvaraf följer, att vid intet tillfälle må eliartcebeloppet beräknas till mindre än Tolf skillingar.
519 betydlig kostnad vid deras öfversändande, vara iLysmngsChartorne fdljaktige längre än till Consistorium i Stockholm, samt till HäradsProsjame på Ilandet, hvilka rigtigheten deraf besanna. Dock varder detta, jemte hvad Utskottet i »ifrigt nu föreslagit, till Riksens Höglofl. Ständers upplysta pröfning öfverlemnadt, med bifogande, af de särskilde meningar och reservationer, som under de härom förefallne öfvertäggningar yttrade blifvit. Stockholm dea 2 October 1823. Traiisumt af Protocollet, hältet uti Riksens Höglofl. Ständers Bevillningsutskott följande dagar är 1823. Herr Wickblad ansåg den föreskrifne Controllen å LysnjngsSedlars. Charterande, såsom innebärande likasom ett slags misstroende till Presterskapets skicklighet att göra en rigtig beräkning och än värre till deras redlighet, böra så mycket heldre helt och hållet försvinna, som en dylik Cantrol! icke blifvit stadgad för någre andre Ämbetsoch Tjenstemän, samt ansåg äfven tillåtelse lika så gerna kunna lemnäs Pastorerne, att insända det sammanräknade belopp, sorn Lys. ningsChartorne för året utgjorde, uti en Banco*' Sedel, som att sammanslå detsamma till en eller flere Chartor, och reserverade sig emot Höglofl, Utskottets i desse afseenden fattade Beslut. 53 0 Bevillnings Utskoitets Betänkande. Den 2 g September. Herr Thyselius anmälte sin reservation mot den af Höglofl. Utskottet i nyssnämnde 5 §. i allmänhet stadgade grund flir Charteringen af Ämbetsoch Tjenstemäns Fullmagtec» såsom för de fleste högst tryckande och känbar. I afseende på 16 §, om Försäljningsman?
Och I låten fara all min råd, och viljen icke mitt straff; Så vill jag ock le åt edro ofärd, och begabba eder, när det kommer som I frukten; När öfver eder kommer, såsom en storm, det I frukten, och edor ofärd såsom ett väder; när öfver eder kommer ångest och nöd. Då skola de åkalla mig, men jag skall intet svara; de skola bittida söka mig, och intet finna; Derföre, att de hatade lärdom, och ville icke hafva Herrans fruktan; Ville icke mitt råd, och lastade all min straff. Så skola de äta af sins väsendes frukt, och af sin råd mätte varda; Att de fåkunnigas luste dräper dem, och de galnas lycka förgör dem. Men den mig hörer, han skall säker blifva, och nog hafva, och för intet ondt frukta. Min son, vill du anamma mitt tal, och min bud när dig behålla, Så låt din öron gifva akt på vishet, och böj ditt hjerta dertill med flit. Ty om du far derefter med flit, och beder derom; Om du söker efter henne, såsom efter silfver, och letar efter henne, såsom efter en skatt; Så skall du förstå Herrans fruktan, och Guds kunskap finna. Ty Herren gifver vishet, och utaf hans mun kommer vett och förstånd. Han låter dem redeligom väl gå, och beskärmar de fromma; Och bevarar dem som rätt göra, och bevarar sina heligas väg. Då skall du förstå rättfärdighet, och dom; och fromhet, och allan godan väg. Om vishet faller dig på hjertat, så att du gerna lärer, Så skall godt råd bevara dig, och förstånd skall gömma dig; Att du icke råkar in uppå de ondas väg, eller ibland dem som tala det vrångt är; Och öfvergifva den rätta vägen, och gå mörka stigar. De der glädjas att göra illa, och äro glade uti sitt onda och vrångvisa väsende;