Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Besvärsoch Ekonomi-Utskottens i anledning af väckt fråga om ändring i hvad Författningarne, rörande Afrads ech Krono-Tionde Spannemålens utgörande, forslande ellet lösande, nu innehålla. O S. D. Återremitterades. _ Bevillnings-Utskottets d. 4 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 15, angående Postinrättningen och de deraf till Stats-Verket inflytande Inkomster m. in. Och Lag-Utskottets d. 21 nästlidno April på bordet lagda Utlåtande angående »let af Kongl. Maj:t i Nåder framställda förslag till ny Concurs-lag. S. D, Sedan Constitutions-Utskottet nu rättat det uti Dess Alternative Förslag till ändring uti Regerings-Formens 4 §• anmärkta Skrif-fel, så beslöt Prest-Ståndet att berörda Förslag skulle lemnäs till afgörande vid näst instundande Riksdag. S. D. I ett sammanhang föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den sjö nästledne Januarii afgifne Betänkande rörande vissa omständigheter vid indelte Regeraenternes Beklädnadssätt, och Stats-Utskottets den 13 sistledne April meddelade Utlåtande öfver gjorda Motioner om förändring i Beklädnadssättet vid indelte Arméer; men då Ståndet inhemtat att sistnämnda Utlåtande af de öfrige Respective RiksStånden blifvit till Stats-Utskottet återremitteradt, så ansåg Prest-Ståndet sig böra af - 3 g G Pro f. Uldr, d. 8 Maji 18 18 ■ bida samina Utskotts yttrande öfver de gjorda anmärkningarne, förr än detta mål till slutligt: afgörande företages; hvilket igenom Utdrag af Protokollet skulle de öfrige Respeetive Stånden samt Statsoch Ekonomi-Utskotten vördsamt och vänligen tillkännagifvas.
Contruels Prosten Gumcelius ansåg, alt den förhöjda tjentsåisberäkningen icke bör afsk ulfås, förr än åtminstone tillgång blifvit betedd till emerili-löner löt alla dem, som tröttna i skolans tjenst och icke lyckas att finna någon plats uti kyrkans; men Biskop Holmström inskränkte sig icke endast hätlill, ulan ansåg sig för skolans upprälthållelse nödgas yrka: att ingen enda förmon beröfvas dess tjenstemän, utan att på samma gång ersättning åt de verkligen tjenstgörande derföre gifves, i förökade löner af staten. Biskop Hedrén, Prosten Ljungdahl och Lector Wallman hafva äfven, hvad hufvudsaken beträffar, instämt med motionären, men yrkat, att, i händelse motionen vid denna Riksdag skulle vinna afseende, så borde, i sammanhang dermed, företagas ftagan om förbättring af Skollärarnes löner, som likväl ic - 6 Allm. Besv.* o c/j Ekon.-Utskotlels Betänkande } IV: o 8. le måtte, på sätt motionären föreslagit, ske genom orättvis förminskning af andra Ecclesiastika tjenstemäns löner, utan endast genom Stats-anslag. Professor Knös instämde med motionären, men inskränkte sig till det vördsamma förslag, att Rikets Ständer mätte förena sig om en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t af det bufvudsakliga innehåll, att Kongl. Maj:t måtte täckas, vid den föreslående regleringen af Läroverken, så bestämma Lärarnes löner, att all förhöjd årsberäkning derefter komme att upphöra. Upplysningsvis får Utskottet meddela, att detta ämne, sednast under sist förflutna Riksdag, utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggning.
Jag får anhålla att de StatsUtsk:ts Betänk:n, som blifvit i dag bordlagda, måtte sättas först å föredragningslistan till nästa plenum. De innehålla nemi. förslag till voteringspropos:r för förstärkt Stats-Utsk., och det är af vigt att dessa afgöras så snart som möjligt. Sedan R. o. Ad., uppå gjord propos., härtill lemnat bifall, åtskiljdes Ståndet kl. 8 e. m. In fidem, 0. Plenum kl. 2 e. m. Justerades 4 prot.-utdrag för d. 18 dennes. Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 18 dennes bordlagda Utlåt. N:o 92, i ani. af väckt motion örn förändring i vilkoren för det vid sistförflutna riksdag beviljade lån för anläggning af jernväg mellan Christianstad och Hessleholms station å södra stambanan. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utsk:ts den 18 dennes bordlagda Mern. Nio 93, i ani. af erhållen återremiss å Utlåtit Nio 57, angide väckt fråga om statsanslag för vidtagande af åtgärder till hämmande af boskapspesten, örn den skulle inom landet utbryta. Föredrogs och bifölls Stats-Utskis d. 18 dennes bordlagda Utlåt. Nio 94, i ani. af väckt motion angide pension åt aflidne f. d. Statsrådet General-majoren Carl Ludvid von Hohenhausens efterlemnade döttrar. Vid punktvis skedd föredragning af Stats-Utskits d. 18 dennes bordlagda Mern. Nio 95, med förslag till sammanjemkning eller voterings-proposir, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor, rörande anslagen under Riks-Statens åttonde Hufvudtitel, godkände R. o. Ad. alla de i lista—12:te samt I4:de punkterna föreslagna voterings-proposine, samt ansåg Ut/Jets i 13:de punkten gjorda anmälan ej erfordra någon annan åtgärd trän R. o. Adins sida än att läggas till handlingarne.
KATHERINE » 3: - TINGLEY » UNIVERSELLA OCH DET BRODERSKAPET ». KLARA S. KYRKOGATA 1 6, 1 TR DELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. hennes ett i ö g o n e n stora fallande i den amerikanska kriget för slafvarnas armén återvände efter Fadern, armén midt lära k ä n n a och sju dagars yppiga med af KATHERINE A. varmt skapets fängslat följ d t a f e n gå H o n var då omDetta möttes, var nen. Judge den fick människornas sant brodernågra var få På efter s. k. korståg Tingley som Och tvekade. Öfverallt hvilka medlemmarne de höllos I fattigaste om lifvets o c h stort intresse att se och höra främlingarne ten p å ett Tyskland, där uppehåll och bildades nya så- offentliga till att stora af möten, bereda sig i städerna hopbefolkningen hvarvid i enkla m å h y s a h v i l k a åsikter realiserbara i förbundets efter hans betydelse o c h ideela mål, de långväga, fint sätt, s o m g i c k till allas bildade menighehjärtan. som Den 1894 i schism, delade teosofiens a n h ä n g a r e skilda läger, hade den - mellan intellektuas o m helst om lismen ena sidan att prakp r o g r a m, ett är orsak innerst och sin i två alla å krafvet i striDANSANDE SOLSTRÅLAR » UR FESTSPELET af grund1 8 9 7, d å korsemellerursprungligen hade mrs T i n g l e y planlagt en annan märklig instituverket. Det till ord väckte det hos h ö g s o m låg t a l a till d e n s k i f t a n d e Tingley hans Indien utgångspunk1897. orter, hade de » broderskapsmåltider », talades obetingadt Färden gick Grekland, Egypten, besöktes samlades mrs Redan organiserade h o n o c h satte i verdenna New-York tillgripas.
Ständer, att hos Kongl. Maj-t i underdånighet achalia om Nådig befallning till samtelige Dek Befallningshafvande om sadane Författningars widtagande in, om hwarfe Län, hwarigenom uppsigt a begängne drott och förseelser alldrig saknas, och veste angifwas till befordrande af stadgade straff och påföljder; Likasom att de flere anstallter och förmaningar till ordning och sedlighet, som inom atffillige Län genom Herrar LandShöfdingars och Presterskapets »verksamma åtgärder bliswlk widtagne och meddelade, och hwaraf en synnerlig nytta redan är witsordad, jemwäl i de öfrige Orter af Riket matte widtagas och wcrkställas, pä det bade Andeliga och Werldsliga Styrelsen inom hwarje Län gemensamt ma medwerka till det stora ändamål Kongl. Maj:t i Noder asyfrat. — NalionenS förbättring t seder och lefnadssätt; Dock warder delta allt tillika med twenne Ledamöters ferskilta meningar Riksens Högloflige Ständers pröfning wördsaim underställt. Orebro den »4 Julii ,8i2. Pä-ögtofl. Ridd. och Adeln» Ledamöters wägnar, U. k. 8trömkelt. YS Wällofl. Borgare.StSn. dets Ledam. »vägnar, Ul. K 5 v.! s t. PS Högwörd Prest-TSm dets Ledan», wägnar, ). Hedren. PS Hederw. Bonde Ständets Ledam. wägnar, Anders Lrjcs8on. X. W. 'ridlZr^n. Utdrag af protokollet bället inför Riksens Högt.
Vidkommande den framställda anmärkningen, att utskottet genom företagen behandling af frågor rörande elementar-läroverkens organisation öfverskrida gränsen för sin befogenhet och inträdt på Allmänna Resvärsoch Ekonomiutskottets område, så bör härvid erinras, att, ehuru, enligt 34 § riksdags-ordningen, det tillkommer sistfiemäldc utskott att upptaga frågor, sorn angå grunderna för upp - Stats-Utsliottets Utlåtande, N:o 207. 7 fostringsoch undervisnings-verken samt andra allmänna inrättningar af alla slag, måste likväl å andra sidan medgifvas, att bland de uti Kongl. Maj:ts nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof förekommande ämnen en betydlig och måhända den betydligaste de\en kunna betraktas såsom i större eller mindre mån innefattande organisations-frågor, så att följaktligen en sträng tillämpning af nyssnämnda 34 § skulle hafva till följd, att nästan hela stats-regleringen borde af Stats-utskottet gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet handläggas. Gränsen emellan dessa begge utskotts befattningar torde för öfrigt svårligen kunna med fullkomlig noggranhet bestämmas; och då, under innevarande riksdag, Stats-utskottet ensamt behandlat och afgitvit utlåtande öfver den uti Kongl. Majrts nådiga proposition framställda plan till ordnande af rikets försvarsverk till sjöss, samt detta utlåtande jemväl blifvit af Rikets Ständer godkändt, synes Stats-utskottet med lika skäl befogadt att, utan sammanträde med Ekonomi-utskottet, till handläggning företaga de uti Kongl. Maj:ts, från samtlige riksstånden ensamt till Stats-utskottet remitterade, nådiga proposition, äfvensom uti enskilda, likaledes ensamt till utskottet öfverlemnade, motioner förekommande frågor angående reglering af elementar-läroverket i riket.
Ofverdrifna utgifningar af Riks-Bankens sedlar, under skydd af hemligheten i dess förvaltning, hafva förnämligast egt rum för Statens behof, i stället att fylla dem genom ökad beskattning eller upptagna lån. Svenska Statsverkets tillstånd är för ,det närvarande högst förmånligt. Långt ifrån att besväras af skuld eller brist för de årliga utgifternas bestridande, eger det ett samladt förlag, hvarigenom de kostsamma åtgärder kunna undvikas, som i andra länder måste vidtagas för fullgörandet af skattkamma - Kongl. Majdi Nåd. Skrifvelse, N:o 10. 21 rens betalningar, under väntan på det löpande årets inkomster. Det vore således endast i utomordentliga fall, som Statens behof kunde påkalla Riksbankens anlitande, och säkerhet deremot finnes i första rummet i en upplyst Regerings omvårdnad. Dertill skulle utan tvifvel ytterligare bidraga, att ett på riktiga grunder ordnadi fond-system blefve införd!, så att det, under lugna tider befästad!, kunde i behofvets stund med större lätthet i vidsträcktare män begagnas. Införandet af ouppsägbara räntebärande statsobligationer, utgifna för Stålens utomordentliga behof eller till befrämjande af allmänt nyttiga'förelag, hvaraf efterkommande hemta största vinsten, skulle, derjemte för samhället bereda fördelar, äfven i andra hänseenden, och i sjelfva verket bilda en sparbanks-inrättnihg för hela nationen. Om till exempel en del af de till extra statsregleringen hörande utgifter, och deribland i första rummet anslag för befrämjande af lättade kommunikationer, bestriddes med Riksgalds-kontorets ouppsägbara obligationer å 100, 250 och 500 R:dr silfver Specie med 4 procents ränta, och anslag beviljades såväl för räntan som till 1 procent amortissement medelst uppköp af obligationer, så skulle dessa papper snart vinna allmänt förtroende och lemna tillfällen för användande af mindre summor, som nu ligga ofruktbara eller gå förlorade -genom osäker utlåning.
Under förlidet år hafva, om jag ej misstagit mig, ej mindre än 7 docenter inom philosopbiska fakulteten vid Upsala universitet sökt inträde vid elementarläroverken. Icke någon kan undra derpå under närvarande förhållanden. Men detta faktum måste vara en allvarlig påminnelse om nödvändigheten att i tid vidtaga åtgärder, som i någon mån må kunna leda till undanrödjande af den orsak, som på ett så betänkligt sätt hotar att beröfva universitetet den tillgång på yngre, friskare lärarekrafter, hvilken är nödvändig, om icke universitetet, inom en icke aflägsen framtid, skall deraf röna svåra följder. På grund af hvad jag nu haft äran andraga, vågar jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer behagade pä ordinarie stat uppföra ett årligt anslag af 4,000 R:dr R:mt till förbättrande af adjunkternas inom de verldsliga fakulteterna vid universitetet i Upsala lönevilkor, så att åt de sex efter tjensteälder äldste adjunkterna en årlig lön af 3,000 R:dr kunde beredas, äfvensom att det måtte tillåtas innehafvarne af de tvänne s. k. rörliga adjunktslönerna att, i tur med öfrige akademi-adjunkter, avancera till högre lönegrad Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles ödmjukligen. Stockholm den 14 November 1865. K. Olivecrona. 120 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. Af Grefve Cronstedt, Fredrik, om beviljande a/ ett anslag å en million R:dr, för påbörjande af en från jernbanan emellan Stockholm och Upsala utgående stambana i sträckning genom Upland och Westman land lill Dalarne. Snart äro 10 år förflutna sedan inför Rikets Ständer framlades en omfattande plan för de jernvägsbyggnader, hvilka ansågos böra på Statens bekostnad utföras och redan äro 98 mil stambanor dels för trafiken öppnade, dels under byggnad utan att det ännu lyckats att få af Rikets Ständer erkänd rättmätigheten af de framställda anspråken på en statsbana, ledande ifrån rikets hufvudstad till de landsdelar, inom hvilka denna eger sina förnämsta handelsförbindelser.
Ingen lärer väl dock Den ii April e. m. 85 påslå all han utom dessa föredragningsdagar icke är sysselsatt; ty utarbetandet och expedierandet af de utaf honom föredragna mål j fordra vida mera tid än föredragningen. Så förhåller sig äfven med j Notarierna; ty deras arbete är icke sluladt då HofR:ns session för ) dagen uphör. Jag ber således, att R. o. Ad. icke må låta förleda sig af sådana npgifler. Medan jag har ordet, ber jag alt helt kort få besvara Hr Printzensköld. Han yttrade nemi. att meningen med dessa Notariers arbete under Ledamöternas ledning möjligen kunde vara, att Ledaraökerne skulle lägga armarne i kors och göra intet, att de endast bejhöfde föredraga målen och Notarierne expediera dero. RevisionsSekretme låta en del af målen utarbetas af underordnade tjenstemän tinder Revisions-Sekret:nes tillsyn; men jag har ännu icke hört, att / någon af desse öfvertlytlat sitt arbete på desse underordnade tjeuj slemän. Skola de verkställa föredragningen, måste de studera sig { in i målen, hvilket lemnar dem tillräcklig sysselsättning. Det är / alldeles icke HofRins mening att vältra arbetet på Notarierna; men väl att vinna lättnad för Ledamöterna i så måtto alt de må kunna åstadkomma en större arbetsprodukt, derigenom alt en del af det lägre arbetet verkställes af underordnade tjenstemän. Hr Dalman: Jag är till största delen förekommen af Gr. Sparre; men, då jag nu har ordet, må det tillåtas mig en anmärkn. mot den jemförelse Hr Bildt behagat anställa emellan de löner HofR:ns tjenstemän undfå och de, hvilka en del tjenstemän inom militären åtnjuta. Jag tror, att här icke är fråga om huruvida den ena eller andra tjenstemannen kan vara mer eller mindre belåten med sin lön. Jag betraktar frågan ur en helt annan synpunkt. Jag tror nemi. alt ändamålet är, alt Staten får dugliga tjenstemän. Hitintills har det visat sig att, äfven med de nuvar:de lönerna, platserna inom militären kunnat ständigt besättas med skickliga officerare.
Jag kan icke förena mig med Hr Riben i den åsigt, att utskrifning skulle vara detsamma sorn fortfarande tjenstgöringsskyldighet för alla 5 åren; ty uti 8 §. af K. kungörelsen om utskrifningssättet och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet af d. 27 October 1812 heter det: ”Den, som till utskrifning förbunden är, äger rättighet att i sitt ställe sätta annan duglig karl.” Vidare heter Den a5 April c. m. det uti 12 5- ”Sorn till ordning och rättelse vid utskrifningurna fullständiga listor måste vara att tillgå på alla under utskrifning begripna personer.” Häraf finnér jag, att utskrifning mäste vara detsamma som inmönstring, och alt utskrifning således har afseende på beväringskarlens första inträde i tjenstgöring, helst, då fråga är om flera elassers tjenstgöring, de dertill uppbådas, icke utskrifvas, såsom man ser af i i §., som innehåller: ”Då Vi anse nödigt att större eller mindre del af beväringsmanskapet till tjenstgöring eller vapenöfning uppbåda;” samt af i5 §., som börjas sålunda: ”Då beväringsmanskapet till verklig tjenstgöring uppbådas.” Då således endast den till utskrifning förbundne, men icke den till tjenstgöring uppbådade karlen äger sätta annan karl i sitt ställe, följer haraf, att ej heller beväringsskyldige af sednare classerna äga en slik rättighet. För öfrigt har Hr Riben trott, att det vore tillräckligt, om den beväringsskyldige sätter en duglig karl i sitt ställe, samt att dugligheten kunde pröfvas vid mönstringen. Vid mönstringen sitter landshöfdingen, reg:tschefen och församlingens pastor, och dervid efterfrågas hufvudsakligen karlens frejd; hans duglighet till krigstjenst lärer vara svårt att vid ett sådant tillfälle bedöma.
På Haralds begäran spelade här en ung bondflicka på Langleg 19 och sjöng dertill med klar och liflig röst den Hallingdalska sången: «Gjetter-Livet», som så naivt beskrifver «Sæter-pigens» dag i den ensliga dalen, med kreatursflocken, som hon vallar och vårdar der under sommaren, sorglös och «glättug» i hågen, ehuru nästan skiljd från menniskor; – nästan, ty «Havor Jætesvend» höres blåsa i sin lur på fjellet, och snart sitter han hos henne på klippan, «Aa Guten slær Mundharpun sin, Han spelar Veent paa Flöitun fiin, Aa E sjung Visun min.» Så nalkas qvällen, och «alle mine Kjyri», med «Tralling og med Hullen», kallas nu fram vid namn: «Kjem Laikeros, Gullstjerne fiin, Kjem Dokkerose! Kjæla min, Kjem Bjølka Qvitelin!» Och kor och får komma vid den välkända rösten och samlas vid Säterhyddan, råmande och bräkande förnöjligt. Nu pågår mjölkningen och «Gjetter-pigen» sjunger: «Nær E fær Mjølk i Koppun min, So læg E me aa svover in Tes Daug paa Fjøllu sjin.» 21. Efter sången begynte dansen med ny ifver. En jernkrok var slagen i en af sparrarne midt på taket, och den dansare, som under Hallingpolskans svängningar lyckades med sin klack gifva kroken ett slag, så att den böjdes, han hade vunnit priset för dansen denna afton. Betraktande de täflandes halsbrytande svängningar, satte sig Susanna på en bänk. Ett par stora löfruskor, som stodo emellan bänken och ett fönster, hindrade henne att se de tvenne personer, som stodo der sakta samtalande, men hon blef qvarsittande liksom förtrollad när hon hörde Alettes röst säga: «Susanna är visst en bra och god flicka, och jag håller verkligen af henne, men ändå, Harald, skulle det oroa mig, om du allvarsamt fäste dig vid henne.»
Majits disposition anvisat ett extra anslag af 2,000 Ridr för innevarande statsreglerings-period, att användas såsom ersättning för berörde uppgifters utarbetande, har E. K. Majit nu, i anledning af Krigs-kollegii derom gjorda hemställan, föreslagit, det ett lika anslagsbelopp, för nästa statsregleringsperiod måtte af Rikets Ständer beviljas för ifrågavarande ändamål; — och då, efter erhållen del af Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 146. 499 om förmälda uppgifter, hvilka ej kunnat inrymmas i hufvudboken, ulan för hvarje år blifvit samanfattade uti ett särskildt räkenskapsband, Rikets Stander funnit ifrågavarande arbete, som synts vara med all omsorg utfördt, innehålla en fullständig på verifikationer grundad framställning af kostnaderna för de särskilda delarne af Krigskollegii förvaltning, hafva Rikets Ständer funnit godt att äfven detta anslag bevilja. 40:o. Slutligen har E. K. Maj:t, uti en den 27 Oktober sistlidet år till Rikets Ständer aflåten särskild skrifvelse behagat i nåder meddela, att sedan i anledning af Rikets Ständers Revisorers, vid den år 1857 verkställda granskning af Statsverkets förvaltning under åren 1854 och 1855, gjorda erinran derom, att i händelse af eldsvåda inom åtskilliga i Slockholm belägna Kronans magasinshus, uti hvilka krigsmateriel förvaras, det vore för de dyrbara förrådens skyddande angeläget, att brandmurar funnes derslädes uppförde, E. K. M:t förordnat om anställande af närmare undersökning om behofvet i berörda hänseende vid Arméens utredningsförråd å Skeppsholmen, samt, uppå anmälan af hvad dervid förekommit, anbefallt
Man borde alltså, för alt vara förvissad, det skatternas belopp icke må ändras, aldrig medgifva deras bestämmande i annat än nödvändighets-varor, hvarvid penningen endast blefve en mätare, som för hvarje serskildt tillfälle utvisade deras lösningspris. Man hade också vid de föregående beslut, som af R. St:r i denna fråga fattats, vidtagit den väsendtliga åtgärden att inskränka upsägningsrätten eller, så att säga, afskaffa den, för att derigenom förhindra det prejeri, som förut egt rom vid räntornas utgörande till indelningshafvare. Då denna rättelse blifvit gjord, återstod, såsom mig synes, ingenting annat för räntegifvaren att klaga öfver, än att icke skattenedsättning blifvit beviljad, men derom var icke fråga. Hvad dagsverkena angår, så utgöra de en persedel, som allra minst bordt komma i fråga till förvandling, emedan denne, jemlikt Utsk:s egen tanka, minst vore underkastad prisförändringar. Hade man nu äfven å räntetagarnes sida gjort markegångssättningen så tillförlitlig sorn vederbort: så hade icke heller på deras vägnar något varit att öfverklaga. Emellertid har icke så skett och om någon har anledn. att besvära sig, så är det icke räntegifvaren utan räntetagaren. Jag anser följaktligen de anspråk, som nu göras på persedlarnes förvandling till penningar, vara obefogade, 1 afseende på dagsverkena synes man hafva haft den fördom, att deras utgörande innebure ett slags underdånigliets-förhållande, hvilket borde undanrödjas, Men då fråga icke är om denna räntas utgörande in natura, utan att hon skulle lösas med penningar: så finner jag icke heller i denna invändning något giltigt skäl. Om penningeränta införes, så följer dermed hvarjehanda olägenheter: först den för Statsverket, att skatten förringas, emedan penningens värde, såsom jag nyss sagt, faller i samma mån, nya tillgångar å guld i Australien, eller annorstädes, uptäckas. Räntetagaren, å sin sida, påstår att varan eller persedeln stiger.
Derpå, att del i generelle termer i Konungens nådiga proposition uptagne förklarande: "alt enligt "Rnekte-Lontracterne äro Rothållare skyldige "icke allenast, att wid de förutnämde tillfallen af möten, marcher och tåg utrusta sina "soldater med matsäch och sa kallade vrickes "pengar, utan ock, att till möteSplatserne "hem framforsla," icke torde wara till alla orter jlLmpcligt, och all antingen något ord, lill uttryckande deraf, au detta förhållande icke more generell, kommit i expeditionen alt utelemnas eller ock, någre senare, mindre allmänt kände Knekte-Con rracler - Den rz Iumr6o§ jracter gjort ändring i de äldre, som Rotehällares rättigheter och skyldigheter bestämma. Men dä till bestyrkande sf hwad jag arnar anföra, jag fär Härmed foga äfskrifter af de tryckte Knektc-Con» tracterne för Södermanland och Upland, där jag egendomar äger, och är i tillfälle akt förhållandet närmare känna, bör jag i förhand förklara, der min afsigt hwarken warit, är eller blifwer, att i när» warande epok yrka inskränkning af behofwen, i militairiskl afseende, utan blott, art yrka en jemn fördelning i bewillningswäg till fyllande af sadan» behof likasom andre, Desie Knecte-Contrarter in» Uchälla att hwarken wid Möten, lag eller commendcringar, är roken skyldig, uran beräkning något till soldalen utgiswa hwarken matsäck eller drickspenning, Rekarne äro jemwäl icke skyldige at skjutsning wid förenämdtillfällen bestå. Sant är, att Rorehällarne äro pligtige lemna soldaten matsäck till regements mötet, »vilkorligen, likwäl, om soldaten den begär, och blott såsom förskott med rättigheten att af soldalen derföre göra sig betalt: