Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lånebilräden böra, eller min tanka, indelas i tillfälliga, såsom förlager, på gjorda affärer och på producter, och stående, till amortering af skulden å fastigheterna. Under de förra, eller de tillfälliga, hänför jag: l:o Discontlån. Jag delar Hr Hjertås yttrade 536 Den 19 December. åsigt, att till dessa lån böra löpande skuldsedlar lika med vexlar få förmånsrätt, men ej såsom hypotheker, utan de böra diconteras; annars måste dubbel cassa, både hos sedelulgifvaren och låntagaren hållas i beredskap. Att endast gifva disconträtt åt papper, som äro betalbara i Stockholm, Götheborg och Malmö innebär en grace åt några handelshus, men skulle tillintetgöra fördelen af dessa lån för större delen af landet. 2:o Cassacreditiver. Dessa utgöra bästa och ändamålsenligasie sältet att komma näringarne lill hjelp med förlager, och denna sanning är sä känd och erkänd, att till och med privatbankernes största antagonister ej förneka att detta lånesätt varit ändamålsenligt. 3:o Uppoch Afskrifningsräkningar. Afven dessa äro af vigt, men ej blott i landsorten, ulan äfven i hufvudsladen. Väl har Hr Nordenanckar deremot anmärkt, all beviljandet af uppoch afskrifningsräkninaar i Stockholm skulle medföra den förlusten för Banken, att då fä betala ränta å circa 2 millioner, som nu utan ränta vanligen der stå deponerade. Men jag föreställer mig, att, om 2 millioner deponeras då ingen ränta beviljas, skulle måhända 4 ä 5 millioner sättas in på uppoch afskrifning, hvilkas utlåning för högre ränta skulle ersätta förlusten. Men om den det ej gjorde — om det skulle medföra någon förlust för Banken, bör man ihågkomma, att Banken är inrättad för folket och icke folket för Banken. Men om dessa 3:ne ullåningssätt skola medföra en önskad fördel för låntagare, och om en mindre penningestock skall vara tillfyllestgörande för alla affärer, är klart, att de måste bedrifvas, ej blott i en eller några fä städer, utan i alla eller åtminstone de flesta provinser; d. v. s. lånecontor måste inrättas i provinserna.
Höghets till Rikeis Ständer afgifne Försäkran innehåller ; samt lör attderjemte gifva en ny gärd åt Svenska Folkets fria valrätt, hade H. K. H., med Kongl. Maj ts tillstånd, redan då freden med England afslutades, yrkat besittningsrätten af någon Fransk Coloni i Vestindien. En sådan blef sedermera lofVadj men då Engelska Regeringen, någon tid derefter, önskade göra ett utbyte, blef sluteligen , genom ofvan åberopade AllianceTraktät, besittningsrätten af ön Guadeloupe af Hans StorBrittanniska Majit afträdd till Konungen Och Dess Efterträdare på Svenska Thronen, efter Successions-Ordningen af den 26 Sept. 1810 Denna Coloni blef Väl, genom Fredstractaten i Paris af den 30 Maj 1S14 af Kongl. Maj t återställd till Konungen af Frankrike, men detta skedde ej förr än Hans StorBrittanniska Maj:ts Förste Stats - Secreterare för Utrikes Ärenderna, Lord Castlereagh , hade, i en officiel note till Konungens beful!- mägtigade Ombud, utlofvat ett lämpligt skadestånd derföre, och, såsom en följd af detta löfte, uppmanat dem att underteckna Fredsslutet. Till bestämmande af denna ersättning blef en förmelig Tractat med England afslutad den 13 Augusti förlidet år, i kraft hvaraf, för den till Kongl. Majit och Dess dynasti afträdda Ön Guadeloupe, Harts StorBrittanniska Majit förhinder sig att i vissa terminer utfcetala, och Hans Maj t samtycker att eraotta - 640 Den 28 Juni. ga en summa af 24 millioner Francs. Denna Tractat har nyligen af Engelska Ministérenr blifvit Parlamentet förelagd. Med ali den aktning jag hyser förr Herr Grefve Schwerine omdöme, tror jag mig således kunna försäkra, att man, så v<äl vid ingående af denna Tractat, som vid fredens återställande med England, ej förgätit något af hvad man bort minnas.
Hrr Electorers lisla till val af en ledamot i Const.Utsk., efter N:o 1 g5g. Hr von Kraemer, fullmägtig Hr Ribbing, Bengt; en ledamot i Bevilln.Utsk. efter N:o 104. Grefve Beckfriis, Corfitz; en ledamot i LagUtsk., efter N:o 2096. Hr von Röök, Gust., samt en ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon.Ulek. efter N:o 2 5i5. Hr von Schinckel, Berndt; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: i Constitu tion sUtskottet: iN:o 86. Hr Stuart, Fredr. Christopher; Dc-ii aG Maj. 349 i Bevillningsutskottet: N:o 678. Hr Bildt, Knut; i Lagutskottet: N:o 167. Hr Geete, Sten Porse; i Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottet: JV:o 1298. Hr Bergengren, fulin). Gr. Wrangel, Tönnes Helmuth. Likaledes ö'ppnades Hrr Electorers lista till val af Irenne ledamöter, alt inträda i StatsUtsk. under den ledighet, som blifvit beviljad N:o 921. Hr Cedercrantz, fullm. Hr Tersmeden, Carl Reinh.; N:o j313. Hr Ehrenpreus, follin. Frih. Leijonhufvud, Abraham, och N:o 1736 B. Hr Hallenborg, Carl Joli.; samt en ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon. Ulsk. under den ledighet, sorn blifvit beviljad N:o 1313. Hr Ehrenpreus, fullm. Frih. Leijonhufvud, Abraham; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: i StatsUtskottet: N:o 338. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.; , 702.
Detta lärer väl icke kunna låta sig göra utan en ytterligare ej obetydlig utgift? och framställer således den affärs-transaktion som man här föreslagit R. St:r såsom än mera anmärkningsvärd. Jag motsätter mig återköpandet af Trenningshults-parken och anhåller, att R. o. Ad. måtte bifalla Betänka. Frih. Cederström: Redan i mitt första anförande har jag förklarat, det jag ansåg Frih. Alströmers reservation ganska väl kunna läggas till grund för R. o. Ad:s beslut, emedan den i denna reservation framställda skiljaktiga mening är både så tillräckligt motiverad och så klart uttryckt, att någonting deruti icke torde behöfva tilläggas; men då af en ledamot återremiss var begärd, och jag i denna fråga icke ville åstadkomma någon splittring, förenade jag mig med honom. Sedermera hafva dock flere talare förklarat, att de för sin del heldre önskade antagandet af Frih. Alströmers reservation, hvaremot Gr. Sparre anfört den allmänna svårigheten för detta Stånd att in pleno fatta ett beslut, skiljaktigt från det som blifvit af Utsk. föreslaget, när det icke är fråga om rent afslag, såsom motsats mot enkelt bifall. Häruti har Gr. Sparre otvifvelaktigt rätt, så framt det rörer ärenden af mera invecklad beskaffenhet; men beträffande denna speciella fråga, kan jag icke annat än instämma med de ledamöter, som yrkat att ett beslut i öfverensstämmelse med meranämnde reservation kan af oss på ganska goda grunder omedelbarligen fattas, allrahelst som det i alla fall är till ett dylikt slut, hvartill jag hoppats att R. St:r skola slutligen komma. Kan man upnå detta mål hastigare, är sådant väl bättre, än att hinna det först medelst en stor omväg. 178 Den 11 Mars f. m. Hvad Hr Adelborgs anförande beträffar, kan jag icke gilla de deruti uttalade åsigter, särdeles och egentligen derföre, att han utgår från ett helt annat antagande om hvad som hufvudsakligen i dessa frågor bör göras, än hvad jag enl. mitt redan gjorda tillkiinnagifvande anser vara ändamålsenligt.
I Bister, se Bensvarf. 4 Bil. till Bevillnings-Utskoltets Betänkandej N.o 21. Tullvärde. Qvantitet för Tullber. Inf.-Tull. Utf.-Tuil. R:dr s. r. Blommor: R:dr s. r. R:dr s. r. 33 16 — Blad till artificiella blommor 1 skålp. 6 12 — F ri a. Blomsterlökar F ri a. F ri a. Blomster, torkade, se Apotheksvaror. Blonder, se Spetsar. Blyglete, se Glete. Bokguld, se Guld. Boksilfver, se Silfver. Bokspån, se Spillning. Bombasette och Bombasin, se Väfnader, Ylle-. Bombasine, se Väfnader, HalfsidenBombasin lustre, se Väfnader, HalfyllcBomullslärft, se Väfnader, BomullsBorst, se Hår. Borstar, se Slöjdevaror, ej specificerade. Bouteiller, se Glas. Bil. till Bevillnings-Vtskottcts Betänkande , N:o 21. 5 T u II värde. Qvantitet för Tu liber. Inf.- Tull. Utf.-Tu 11. Broderade arbeten: af guld och silfver: äkta oäkta . andra slag l lod 1 lod 100 Rd. v. R:dr 33 s. 32 20 IG r. R:dr }F S. ri r. a. — 20 — Brundier 1 skålp. — 0 - 5 2 Brunsten Bränvin och Sprit af alla slag, odislillerad^ eller distilleradt af till och med 10 graders styrka för hvarje öfverskjuta lide full grad ökas tullvärdet nied 6 sk. och införselstullen med 2 sk. 1 skeppid 1 kanna 1 32 — F 2 ri 6 tt. — 4 2 — Bröd: af Hvete andra slag t skålp.
Från att ha varit en drift, en naturkraft, en inkarnerad frestelse, ja, rent af någonting ondt och förkastligt, som mannen borde fly, har hon i kristendomens tecken segrat öfver fördomar och förakt och blifvit en människa, en mannens jämlike, af samma art som han, begåfvad med likartade, om än olika utvecklade, egenskaper som han. Detta personliga, rent mänskliga, är, särskildt hos kvinnan, ett af de mest framträdande dragen i tidens fysionomi. Men öfver allt detta — aderton århundradens mödosamma och storslagna evolution — drar fröken Key kort och godt ett streck; ty den, som drifver sådana satser, som att kvinnan, bildlikt taladt, ej kan lära sig förstå att 2 x 2 Ty en varelse, sådan fröken Key tecknat kvinnan, kan omöjligt vara lika moraliskt ansvarig och tillräknelig som mannen, utan måste hafva sina särskilda lagar, särskilda sedebud. Och härmed äro vi inne på den orientaliska uppfattningen af kvinnan i sino prydno. I sin passion att sammanbinda det kvinnliga med naturkrafterna liknar fröken Key kvinnan vid elektriciteten, som gjort sitt inträde i kulturens tjänst på samma gång som kvinnan själf, och som, fastän den lyser i arbetskupan vid vårt bord, icke upphört att gå »sina vilda viggars väg öfver himlahvalfvet». Men fröken Key förebrår kvinnan, att hon ej gjort på samma sätt, »gått sin egen vilda väg», d. v. s. revoltens väg mot allt det onda i samhället, utan låtit binda sig af hänsyn, af rädsla att blifva ansedd fantastisk och ologisk (hur är detta möjligt, kvinnan leker ju med logiken?) och att detta är orsaken till att världen har blifvit sig lik. Kvinnan, menar fröken Key, skall ändra kulturförloppet, ty »hvarje gång en kvinna haft revoltens mod, har hon framkallat rörelse». Och så citerar författarinnan namn sådana som Fredrika Bremer, Camilla Collett, Florence Nightingale, Josephine Butler, Elisabeth Fry, m. fl. Men är det verkligen möjligt, att fröken Key själf tror på alla de tankeutsväfningar, hvartill hon här gör sig skyldig? Kan hon mena, att en varelse sådan som hon beskrifvit kvinnan skulle kunna åstadkomma några förnuftiga samhällsförändringar? Och slutligen, tror fröken
Dä likväl, 3C6 D«n 26 October. genom fastställande af hypolhek i förmyndarens egendom, lil! säkerhet för hela beloppet af pupillens medel, allt för stort melin torde komma att tillskyndas förmyndaren, så kunde till honom öfverlemnas att undvika ett sådant hypolhek, antingen genom presterande af personlig borgen, eller genom deponerande på visst säkert ställe eller i laka händer af den omyndiges lösegendom eller fordringsbevis. Emedlertid, och till dess sådane förmyndarekamrar hunne inrättas, eller på de orter, der sådant ej kunde ske, hvilket sannolikt endast skulle blifva fallet på landet, skulle det åligga domaren, vid ansvar och ersättningsskyldighet, att, vid utfärdande af förordnande till förmyndare, fordra säkerhet af den constituerade — alt, i händelse annan säkerhet ej preslerades, men domaren ansåg den nödig, domaren sjelf skulle meddela inteckning i förmyndarens egendom, om den läge inom domsagan, eller, i annat fall, genom skrifvelse anmoda vederbörande domare, att foga anstalt om inteckning. Del belopp, för hvilket inteckning skulle meddelas, borde inhemtas af bouppteckning, hvilken för sådant ändamål skulle vid förordnandet företes, eller, om detta icke kunde ske, anmärkning om förmynderskapet göras i inteckningsprot. vid den rätt, under hvilken den hypoticerade egendomen funnes, med föreläggande för förmyndaren, att vid nästpåföljande ling, eller i stad inom viss förelagd tid, bereda upplysning för bestämmande af hypothekets belopp. Det torde i allmänhet kunna antagas, att, om blott anteckning örn hypotheket på behörig ort skedde, förmyndaren sjelf af eget intresse skulle draga försorg om, att dess belopp blefve bestämdt till det minsta möjliga. För annan gåfva eller testamente, som efter förmynderskapets tillträdande lillfölle den omyndige, skulle, så vida den öfverlemnades i förmyndarens värd, bypothek jemväl meddelas i hans egendom.
Krigs-kollegiuin framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigstc Allernådigstc Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. P. LEFRÉN. CARL D. FORSBERG. S. C. NISSER. Stockholm den 19 Februari 1850. Erland Dahlquist. Kongl. Iirigs-ko 11 cgii Krigsmanshus-afdelnings underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af Wadstena Iirigsmanshus-kassas förvaltning och räkenskaper för åren 1840 och 1847. Slormäkligste Allcriiädigste Konung! Under anmälan, att Wadstena Krigsmanshus-kassas räkenskaper för åren 1840 och 1847, sorn i Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt undergått granskning ulan anmärkning, icke eller hos Rikets Ständers år 1849 församlade Revisorer till någon erinran föranledt, samt att säkerhets-handlingarne för de från Krigsmanshus-kassan utgifna lån befunnits, vid anställd inventering, i god ordning, hafva bemälte Revisorer — 218 — förmält, hurusom Kassans tillgängar ärligen ansenligt växa och under de häda revisions-åren ökat sig ined ett belopp af nära 56,400 Kdr Banko; vid hvilket förhållande Kassan, enligt Bevisarernes tanke, vore i tillfälle att bättre, än som nu äger rum, motsvara sitt egentliga ändamål och kunna lemna åtminstone någon tillökning i det nu ringa gratialist-understödet, som allmännast utginge med endast 8 Riksdaler årligen åt hvarje underhållstagare.
M:s nåd. skrifvelse af d. 6 sisth Aug., R. o. Ad., lemnande oförändrade nu gällände tulltaxas utförselslullar, dem K. M. i alla fall, enligt sin grundlagseuliga rättighet, vore i tillfälle att, i förhållande till de olika näringsgreuarnes varande eller blifvande behof af lindring eller uppmuntran, nedsätta eller upphäfva, i afseende ä iuförselstullarne vidblifva bestämmelserne i samma taxa, med de af K. M. redan vidlagne samt genom allmänna kungörelser och circulärbref lillkännagifne jemkuingar, förklaringar och ändringar, med undantag endast för varuartiklarne lackerade bleckslagare-arbeten, cider, salt och Ilie, samt de artiklar, sorn finnas upptagne i den tariff, som åtföljer G. Cronhjelms Ulsk:s betänk, vidfogade reservation, ang:de hvilka alla R. o. Ad. ville särskildt fatta beslut. Frih. Cederström hade föreslagit, att R. o. Ad. skulle, med bifall lill K. M:s ifrågav. nåd. skrifvelse, besluta, att tullbeslämmelserne i nu gällande tulltaxa, med de af K. M. redan vidtagne jemkningar, förklaringar och förändringar, skulle oförändrade bibehållas samt att R. St. böra hos K. M. i und. anhålla, att K. 31. i nåder täcktes till nästa riksdag förskaffa II. St. säker upplysning om huru många procent handlande pä utländska orter begära, för att kostnadsfritt hos köpare i Sverige, uti stad eller på landet, leverera med hög tull belagde eller till införsel förbjudne varor. Hr Rosenblad hade äfven framställt ett förslag, men detta hade han, derest H. Ex. icke fattat orätt, låtit falla. Frih. Palmstjerna hade instämt med Gr. Cronhjelm, men Ilär - Den 11 Januari e. m. 225 Härvid anmälde sig Frih. Palmstjerna, i anledn. hvaraf H. Ex. behagade afbryta sin framställning samt uppropa Frih. Palmstjerna, som yltrade:
Uppå dessa anförde beyekelsegrunder, till vinnande af rättvis ändring härutinnan,och till bevakande af Lotsarnes rätt, har jag trott mig böra vördsamt till Högloft. Ridderskapet® och Adelns bifall hemställa: 1:0,> Att alla i; tjenst varande Lotsålderman, mäster och secund lotsar samt lotslärlingar, måtte på sätt 11 Art. 1 §. 1 momentet och IV Art. 3 §. t momentet af BevillningsFörordningen derom, stadgar, blifva från bevillningserläggande frikände, så framt deras, lön och lotspenningeförtjenst m. m, icke öfverstiga a 00 R:dr om året, 2:0. Att enligt föreskriften uti sist åberopade författnings III Art. 1 §» 6 momOGh, sista meningen, lotsarne måtte i likhet medge’! menskapen, vid arméen pcb, flottorna blifva ifrån Tobaksconsumtionsafgiften befriade, emedan nämde öfverflödsartikel, med billigt afseende uppå lotsens hårda yrke, är för honc^ä ett oundgängeligt behof. Den 21 Februarii, N:o 16. Herr von Arbin, Axel: Vid det vanlottade skick, hvaruti Kongl. Wendes Artillerie Regementes befäl uti Christianstad i afseende på inqvarteringsförmon s?g befinner är det min skyldighet å detta ämne fästa Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet. Som Christianstad är en liten och trångbygd stad, samt Borgerskapets antal ringa och i allmänhet deras förmögenhet inskränkt hafva alla tider inqvarteringsfrågor föranledt klagomål och tvister, hvars resultater aldrig blifvit till förmon för militairen, ej en gång svarande mot deras billigaste fordringar. Vanligen åberopas af stadens inqvarteringscommission , dels gamla privilegier, dels 1720 års inqvarteringsordning , hvilken senare svårligen med de mäst inskränkte anspråk i nu varande tider låter sig tillämpa.
Till sammansättning af denna Komité, får jag ödmjukeligen föreslå, att Lärarne vid samtelige ElementarLäroverken i hufvudstaden och de särskildta Stiften, välja för Stockholm tvänne, och för hvarje Stift två ledamöter, hvilka i Stockholm sammanträda för behandling af denna fråga. Äfven får jag anhålla, att, hvad denna motion beträffar, Ekon.Dtsk. till hvars handläggning den hörer, måtte särskildt taga i betraktande vigten af de gymnastik-anstalters inrättande, som jag förut haft äran omnämna, och efter moget begrundande af frågan, bestämma den summa, som för desammas ordnande kan komma att åtgå, och sedan beslut i denna väg blifvit fattadt, med StatsUtsk. sammanträda, för att derom öfverlägga. Förslagsvis får jag tillägga, att då inga nya byggnader vid denna saks tillvägabringande ännu så länge kan komma i fråga, så bör 20,000 R:dr runt räcka till för att ordna de fyra gymnastik-lokaler, äfvensom för inköpande af den materiel, som kan behöfvas. Om remiss till Ekon.Utsk. af denna min motion, får jag vördsamligen anhålla. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Hr Gr. o. Landtm, tilIKännagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af Plenum kl. 6 e. m. Frih. Raab, Adam Christian: Jag anhåller att få yttra några ord i bränvinsfrågan. Denna fråga, hvilken jag under föregående Riksdagar åtskilliga gånger handlagt, kan icke annat än varmt intressera mig; och jag tillåter mig öppet uttala min tillfredsställelse öfver de lyckliga följderna af den författning, som vid förra Riksdagen häruti vidtogs. Åtskilliga motioner hafva visserligen blifvit väckta om ändring i denna författning, hvilken, II. Den i December f. m. dä den var ett menniskoverk, icke kunde vara fullkomlig, men det är egentligen blott en g i författningen, som varit föremål för dessa motioner och felet i denna g har af K. M. Sjelf redan i trontalet blifvit antydt.
Län till utsyning på krönoparkerne Halle och Hunneberg. IV. B. 4^2. A. 565. XIII. U. 462. A. 567. XIV. E. .01, — N;o 23. angående väckt fråga, antingen om de till boställen åt cheferne för Blekinge och Södra Möre båtsmanscompagnier fordom upplåtna kronohemmans försäljande till skatte, eller ock om förändring i tillsynen å samma hemman, IV. 13. 4Ö2. A. 5j3. V. E. 293. N:o 24. i anledning af sökt eftergift af det staden Öregrund beailjade låneunderstöd, eller förlängning af de derför stadgade betalningsterminer, IV. B. 512. A. 578. XIII. U, 462, A. 567, 714. XIV. A. 292. — Nio 2.5, angående väckt förslag att, till minne af Carl von Linne, i hans födelseort anlägga en inrättning för trädgårds-odlingens befrämjande. IV. B. 512. A. 678. — iN:o 26. angående ett föreslaget låneunderstöd af allmänna medel, för anläggningen af den nya vägen emellan Borås stad och Fläskjums gästgifvaregård. IV. B. 512, A. 678. — Nio 27. i anledning af äskadt anslag för en handbok i de för menige man vigtigaste delar af allmänna lagen. IV, B. 588. V. A. 64. — N:o 28. i anledning af väckt fråga om indragning af Kongl, Nummerlotteriet, samt angående åtskilliga dermed gemen - ( «5» ) skap ägande ämnen. IV. B. 588. StatsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 2g. i anledning af väckta motioner om rättighet för Hernösands stift att för framtiden komma i åtnjutande af de 124 tunnor domkyrko-spanmål, som hitintills från nämnda stift till Upsala domkyrka utgått. IV. B. 588. V. A. 62.
Län, ej allenast skulle betaga den felak. tige alla lilltälleu att ådagalägga eli furbattradt 352 Underdåniga Skrifve!serl uppförande, utan äfven förnärmar deni hvarje medlem af Samhället tillkommande rättighet att bereda sig loflig bergning hvar som hälst, få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet hemställa, att uti berörde Författning måtte med1 delas den förändring, att Pass ej må kunna förvägras ett icke godkändt eller med fullständig Orlofssedel ieke forsed t Tjenstehjon, som uti ett annat Län funnit medel till erhållande af tjenst eller andra för dess bergning tillräckliga utvägar, och derpå kan uppte giltiga bevis. Riksens Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 14 Aug. 1823^ Preste-Ståndet d. 18 Borgare-Ståndet d. 18 — Bonde-Ståndet d. so Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, rorande rättighet får Bergsmän, att med Penningar låsa Kronans Persedel-, och Tionde-Tackjern m. m. S. A. K.* Till afhjelpande af flere uppgifne olägenheter,’ som skola vara förbundne med den Hemmanen i Rikets Bergslager åliggande skyldighet, att in natura lefverera den uti gru«d-skatten inbegripna - Underdåniga Skrifvelser. 353 na Persedel -Jerns»-räntan , äfvensom Kronans Tionde-Tackjern, hafva lios Riksens Ständer åt* skill!ga Förslag blifvit framstäldta, hufvudsak-' ligen åsyftande, att skattgifvarne måtte tillåtas, att med penningar erlägga hvad för denna rän-, ta, och till lösen af Tionde-Jernet, efter stad» gadt pris, belöpa kunde; i sammanhang hvarmed B iksens Ständers uppmärksamhet jemväl blifvit fästad å den omständighet, att Bergsmännen i bestämmandet af värdet å deras Skattepersedlar borde med Statens Embetsmän deltaga.
D2)lefwo ater föredragne följande LagP UtlkoltekS Memorial: no I anledning af Riksens Ständers Justitie Ombudsmans till Utikottets ytterligare handläggning aterförwiste Berättelse: 2:0 Angående Riksdagsmannen Eric Mattssons, Nils Wahlbergs och Jan Mattssons frän Stockholms Län Memorial om owilkorlla rättighet till anläggning af Husbchofs Mjöl-och SägQwarnar; ?:o Angämde förklaring ötwer 10 Cap. 2! §. mom. Rättegångs - Balken; Och 4:0 i anledning af Herr Grosshandlaren Segerdahl s Motion, angäende Fullmägtigs och Sysslomans skicklighet att witna i af honom handhafdt mak; hwilka alla af Ståndet gillades. Vt supra, Lx protocollo, I. p Bergström. >- Den Y Julik. -495 Utdrag af Ulällsfl. Borgare-Sundets Pro, tscoll/ haller w-o Urtima Riksdagen r Orebro den 9 Julii 1312. S D. ^Ester ifrån detta Stand erhallen äterrcmitz af den uti Justitie Ombudsmannens Berättelse wäckte fraqa om Lösen för Grawations. Bewiö, hade LaaUtffottet, genom Protecolls, Utdrag af den 25 sistl. Junii, förklarat sig icke kunna tillstyrka någon fö-, ändring uti sitt härom afgifne förra Betämavdc; Och fann Borgare - Ståndet nu för godt att sam, ma Betänkande bifalla. Vt supra. Bx protocollo, 4- 4- Le raström. Utdrag af lwällofl. Borgare-Ständets protscoll, hället wid Urtima Riksdagen r Orebro den 9 Juiri S. DOöredrogos a nyo och biföllos ^Banko, Utskvtttts Memorial: i:o Angående Banko, Werkets Styrelse under Riksdagar pa annor ort än i Hufwudstaden, och 2:0 I anledning af KonglMattts Nådiga Proposition om understöd till Bergwerkens upprätt, hällande. Vt supra. klx ?rotocnllo, 4. 4. Lerjström.