Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fortsattes pröfningen af Bevilln.Ulsk:s mern. N:o 34, i anledn. af RiksSttns olika beslut, ang:de grunderna för den blifvande allm. bevillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf. 59 §:n. Utskrs yttrande i denna punkt gillades. 19 fl. 4i 322 Den ao Januari e. m. 64 §:n. "R. o. Ad. lät bero vid hvad Ulsk. i denna punkt yttrat. 73 §:n. Hvad Utsk. i denna punkt hemställt Lief af R. o Ad. bifallet. 87 till och med 111 §§:ne samt 112 §:n. Vid hvad Utsk. i afseende pä dessa punkter yttrat lät R. o. Ad. bero. n4 §:n. Utsk:s yttrande i denna punkt ansågs icke erfordra någon åtgärd. 115, 119, 120 och 121 §§ : n e. R. o. Ad. lät bero vid Utsk:s yttrande i afseende på dessa punkter. 122 § : n. Hvad Utsk. i denna punkt yttrat ansågs icke erfordra någon åtgärd. 1 23 §:n. Hr Printzensköld, Carl: Jag skulle tro att R. o. Ad. icke bör låta vid denna § bero. Uti 1818 års bevil/n.- stadga är denna § uppställd på ett sätt, sorn öfverensstäminer med verkliga förhållandet; hvaremot i 182} års riksdags och följande riksdagars förordningar den fått en utsträckning, sorn föranledi ett förklarande, att ledamöterne uti Taxeringsoch Pröfnings-comileerna äga en makt och myndighet, sorn R. St. icke haft rätt att medgifva. Jag hemställer derföre, om icke R. o. Ad. skulle vilja förklara, alt Ståndet icke frånträder sill förut fattade beslut. Gr. Hamilton, Henning Hugo Ludv.: R. o.
Akademiens för de Fria Konsterna räkenskaper . „ 215—217. Krigsdito „ 139—141. — Krigs-Vetenskapsdito „ 143. Landtbruksdito „ 200—202. — Musikaliskadito „ 217—218. Svenskadito „ 212—213. — VitterhetsHistorieoch Antiqvitetsdito „ 213—214. Allmänna Garnisons-Sjukhuset „ 147—149. Allmänna Hospitalsoch Barnhus-fonden „ 218—220. Allmänna Magasins-fonden 47—48. — ärenderna „ 46—50. Allmänna vägoch vattenbyggnader „ 162—165. Arméens Pensions-Kassa ,. 169—171. Artilleri-Afdelning, Krigs-Kollegii, räkenskaperna för ordinarie stats-anslaget „ 78—87. dito för extra dito _ 87—91. Avesta Kronoinspektion „ 44—45. Balanser, proprie, af statsmedlen „ 34. Barnhus, Stockholms Stora, „ 165—167. Bergskolan i Fahlun „ 231—232. Berättelser, afgifna till Revisorerne, „ 1—2. Besparingar, Stats-Verkets, „ 15—16. reserverandet deraf „ 21—22. Beväringsmanskapets vapenöfningar, anslagen till. „ 102—104. Boställs-Kassan, Militie, „ 128—131. 134—135. Re Brister i statsanslagen — i Stats-Verkets inkomster Byggnadsmedel, Stockholms Slotts, Carl Gustafs Stads Gevärs-faktori Carlskrona Station af Flottan Carlstens Fästning, Garnisons-förstärkningen å, . Carolinska Mediko-Kirurgiska Institutet Charta-Sigillata-Verket Civilstatens Pensions-Inrättning Danviks Hospital . .. Depositions-räkning, Öfver-Ståthållare-Embetets Kanslis, Drottningholms Slotts räkenskaper Drottninghuset Ekeplanteringarne Elementar-Skolan i Stockholm
Ehuru bränvinsbränningsafgiften derstädes, beräknad efter mäskekarens rymd, icke är öfverdrifvet hög, omkring 8 sk. b:ko för hvarje kanna 6-gradigt bränvin, och ehuru, i följd af landets beskaffenhet och tätare befolkning, samt genom tillvaron af en talrik accisoch tullpersonal, kontroller emot oloflig bränvinsbränning äro vida lättare att der handhafva, än i Sverige, hade likväl lönnbrännerier på landet så tilltagit, att Kongl. Danska Regeringen fann sig föranlåten att genom påbud den 23 Februari 1843 förklara, att de, sorn under den förflutna tiden hade ololligen bränt bränvin, kunde inom en bestämd dag, med befrielse från ansvar för öfverträdelsen, i allmän vård mot ersättning derför af staten aflemna sin bränvinsredskap, då endast i Jutland blefvo allemnade 11,000 bränvinspannor, som hade varit ololligen använde. Ett annat sorgeligt exempel lemna kronobrännerierna i Sverige och de oroligheter, som i följd af deras inrättande uppkommo. På alla dessa skäl har kommittéen i underdånighet föreslagit, att bränvinsbränningen skall få utöfvas i 3:ne klasser, den Esta såsom husbehofsbränning, den 2:dra såsom binäring vid jordbruket och den 3:dje såsom fabriksrörelse. Kommittéen anser sig nu böra i underdånighet redogöra för de åsigter, hvilka hos kommittéen gjort sig gällande vid föreslåendet af den afgift, som bör af bränvinsbränningen utgå. De stora stats-utgifler, som erfordras ej blott för befrämjandet af samhällets förkofran och utveckling, utan ock för vidmakthållandet af det förbätt - 12 Bevillnings-Utskoltets Memorial, N:o 6. rade samhällskickel, kunna icke lämpligare utgå, än genom beskattning af föremål, som icke äro oundgängliga lefnadsbehof, men likväl i större mängd förbrukas. Bränvinet är ett sådant och bör desto mindre undgå att fylla en del af statsbehofvet, som denna varas missbruk beklagligen ofta föranleder betydliga utgifter för staten.
De ransakningsmål, angående efterapning och förfalskning af Bankens äldre Sedlar, uti hvilka utlåtanden blifvit af Bankens Fiscals-Embela meddelade, under tiden från den 3r Augusti 1807 till den 31 Augusti innevarande år, uppgå till det betydliga antalet af 43 stycken. - 27 — De uti i5a och 153 §§. af Banco-Reglementet anvisade utvägar till utby te af förslitne Småsedlar i Landsorten hafva, under tiden från afgifva n d e t af 1887 års Revisions-Berättelse, blifvit begagnade, ej mindre af Låne-Contoren i Götlieborg och Malmö, än äfven af Jönköpings,. Westmanlands, Östergöthlands, Elfsborgs, Stora Kopparbergs, Örebro, Gefleborgs, Wesler-Norvlands, Westerbottens, Christianstads, Hallands, Jemtlands oell Norrbottens Län, eller tillsammans i3 Län; varande under nämnde tid, såsom vexlingsförskotter, ulgifne: till Låne-Contorel i Götheborg - B:co R:dr 180,000: lill Låne-Contorel i Malmö „ „ 75,000: — och till förenämnde i3 Län, tillhopa - „ „ 310,500: — —- Summa B:co R:dr 565,5U0: Utestående vexlingsförskotlen uppgingo, den 3o nästliune Juni, till följande belopp, nemligen: vid Låne-Contoret i Götheborg - B:co R:dr 14,258: i6. — vid Låne-Contoret i Malmö „ „ 10,000: och uti Länen, sammanräknadt „ „ 42,850: Tillhopa B:co R:dr 07,108: iO.
Stockholm den 19 Februari 1857. Stals-Utskottets Utlåtande N:o 1!) Reserv alione r: Af Herr Bildt, D. G., sorn ansåg den genom Kongl. Brefvet den 19 December 1855 rnedgifna tillåtelse till utförsel af tackjern utgöra grundad anledning för Utskottet att tillstyrka bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga framställning om hammarskattens upphörande. Af Ilerr l\lonIgommert/-Cederhjelm, Rub., som åberopade Inkomst-Afdelningens förslag till utlåtande, så lydande: ”Äfven vid scdnaste Riksmöte väcktes hos Rikets Ständer fråga om lindring i den af jerntillverkningen utgående beskattning; och vid detta tillfälle anser Utskottet sig böra erinra om hvad dåvarande Stats-Utskott uti samma ämne yttrat. Utskottet hade nemligen, på grund af meddelade uppgifter, funnit ovedersägligt att för närvarande jernhandteringen i allmänhet, om den icke drefves med förlust, åtminstone lemnade sina idkare en högst ringa behållning, enär de i jernet ingående råämnen måste afyttras för ett pris, understigande det å samma råämnen i de serskilda tillverkningsorterna gångbara.
St:r år 1823 begärda Tullmedlens lefverering till RiksgäldsConloiret, StatsUtskottet svårligen skulle kunna behandla den nu väckta frågan; ihvilken, såsom åsyftande en ändring eller för - Betänkand en, N:o 35o. i6t förklaring af GrundLagarne hade uti samma GrundLagar sig väg utvisad till GonstilutionsUtskottet. Vidare har blifvit anfördt, såsom skäl hvarföre den föreslague förändringen icke borde bifallas: att, fastän R. S:tr år 1809 förklarat, att de ansågo Tullmedlen vara af Bevilinings Natur, desse afgifter derföre likväl icke upphörde att vara consurntionsafgifter, och att, om R. Sius Verk skulle hafva inseende öfver de flerfalldige och lili alla Landsorter spridda Uppbördsman, som hafva alt göja med desse consumtionsafgif ter, saint om RiksgäldsContoiret skulle emottaga och sedan till StatsContoiret aflefveiera de successive inflytande afgifterne, hvilka merendels i smärre delar och på obestämda tider iogingo, deiigenom skulle uppkomma stor oreda, oordning och osammanhang, samt den öfverensstämmelse i Statsförvaltningen rubbas, som GrundLagens Stiftare afsett: att i öfrigt den föreslagne öfveiflyItuingen skulle föranleda tillökning i RiksgäldsGontoiretsEmbetsmannaPersonal, hvilken skulle förses med en vida utsträckt rättighet till inseende öfver Statens Uppbördsman, än som med ändamålet af samma Embetsmäns nu varande befattningar öfverensstämde, och att, i stället för besparing, utgifterne för Staten således skulle ökas: Att dessutom det lage en olikhet i uppbörden af den Allmänna Bevillningen och af de nu ifrågavarande afgifterne, samt, att den förre, derföie att den ingeck på bestämda lider och i större summor, kunde utan olägenhet ingå till R.
Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet återremitterat omförmälte Betänkande N:o .38, på grund af Följande anmärkningar, nemligen: att, på sätt åtskilige vid Betänkandet fogade reservationer jemväl innehålla, det vore stridande emot 62 och 64 §§. Regerings-Formen att, enligt Utskottens förslag, till fyllande af commuuala behof, omedelbart anslå någon del af den Allmänna Bevillningeiij enär densamma derigenom undandroges Kongl. Maj:ts disposition; -— att, då Kongl. Maj:t, uti Dess Nådiga Proposition, icke äskat högre anslag till folkundervisningens befrämjande, än 80,000
Jag säger westäl stor, ja större än alla ? Grekelandb wise, de hofwa aldrig pästätt sig äga Wettcnffaper om hwad andra tro, emedan tro mäste wara cn följd af öfwertygelse, och Lenna af tänkesättet, jag anmnar i min tour Herr I-Iollswn säga om man kan tro annat än hwad man tänkt, således wet han nödwändigt mina tankar för at kunna decidera hwad jag tror eller icke tror, jag föranledes til denna digression derigenom at han anförer at jag är mindre kännare af min hemort än jag sjelf tror; dä det ändock ej kan döljas för Herr mig genom trängande blick, bekänner jag rent ut at Herr lllollswn näpligen hwarken äger eller rikligen mägtar förwärfwa sig den kännedom om nägon ting i hela den synliga werlden som upfordrar honom framträda i egenskap af granskare och bedömmare. Widare i samma Memorial underrättas Högloft. Ridderstapet och Adeln om en Herr tto^ren wärdig anecdot huru en Boställs-Jnnehafware af Rangtorp kallade sina Gäst ock Kalkoner. Jag twiflar at et dylikt ämne finnes antecknadt i Riks-annakerna frän Allhärjar-Tingen til wära dagar. Skprlle Den 24 Augusti. 121.7 Skulle Herr illoken ytterligare önska wara min granskare lämnas genast härtil anled. ning dä jag icke allenast bedyrar at mitt förra Memorial om Skaraborgs Lans förmäga underhälla Cavallen, utan äfwen anmärka at Kronan hwarje möte incatzerar öfwer 600 Rd. för fourage oberäknad den betydliga inkomsten dä de inställes.
St. hafva vid tvenne riksdagar i und. anhållit få postförfaltningarne omarbetade, och K. Öfver-Postdirecteursembelet upplyste vid sednaste riksdag dåvar. Ekon.Ulsk., att berörde författningar voro under arbete; men ehuru fyra år derifrån förflutit har ingenting i saken afhörts. — I auledn. häraf anhåller jag vördsamt fä föreslå, ali R. St. i önskningsväg anhålla, att nu gällande poslförfaltningar må öfverses, sammanföras och till trycket befordras, offentligen promulgeras, samt domslolarne i författningssamlingen meddelas. Om remiss till Ekon.Ulsk. auhålles vördsamligen. Remitterades lill Allm. Besv.- och Ekon.Utsk. Hr af Grubbens, Nils Wilh. uppläste följande: Pä de grunder min motion sisth riksdag innehöll om inrättande aj' en advocat-corm på stat i Sverige, likasom i de Jiesta andra länder, far jag nu ytterligare derom väcka motion. De sammansatte Lagoch StatsUtskm gillade icke då min åsigt i saken, utan ansåg vår lagbok vara så tydlig och klar, att hvem som helst kunde draga sig igenom vid domstolarne, ulan advoeat. Men det är just motsatsen med vår lag; ty der ändras eller upphäfvas §§ hvarje riksdag och andra tillskapas, en mängd K. bref utgifvas m. m.; och huru är det möjligt för en person, som icke är jurist, att kunna så följa med sin tid 210 Den 14 Augusti e. ra. och känna delta, helst sedan år 1830 ingen lagsamling utgifvits, oaktadt 11. Högh St. beviljat medel till dess tryckande och ingifvande tid efter annan, enl. Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s betänk. N:o 7 af d. 14 Febr. 1829, på en af mig då väckt motion i ämnet, hvilken gillades af alla fyra Stånden.
Ull. N.-o g3. 2g ”komma, så att, då största qvantiteten ”eller lästetalet af laddningen utgjorts af ”trädvaror, sten o. d., beräknas femton ”procent, men i annan händelse rättas ”afgiften efter nästföreslående 3:ne Mo"ment. ” 7- S Herr Presidenten m. m. Poppius har trott sig i Redactionen af denna f. finna en otydlighet, som fordrar rättelse, utan att likväl närmare utmärka den ordställning, hvars rätta mening Herr Presidenten förklarat sig icke kunna uppfatta. Vid en förnyad granskning af §:s innehåll, hafva Utskotten i sista perioden deraf förmodat sig anträffa anledningen till den af Herr Presidenten gjorda anmärkning, och föreslå alltså, till vinnande af ökad tydlighet, följande ordalydelse: ”Dock skall Bolaget för alla sådana omkostnader med egarne till skepp och ”last deltaga, i förhållande till den Bola”get tillkommande bergnings-procent.” Bih. till R. St. Uti. N.-o g3. io. S I anledning af bemälde Herr Presidents erih» rån: ”att arbetslöner oell tractamenten blifvit i ”Silfver beräknade, en beräkning, som vid andrä ”utbetalningar ej eger rum,” få Utskotten förklar ra, att, sorn liqviderne i de flesta fall komma att ske med utlänningar, hvilka, för en jemförelse till deras eget mynt, lättare kunna bibringas begrepp om Svenskt Specie, än om vårt lands mångfalldiga Pappersmynt , samt då härtill kommer, att arbetslöner, som genom författning bestämmas för en tid af 25 år, skäligen böra sättas i oberoende af de omväxlande Värden, som från ett Pappersmynt äro oskiljaktiga; Utskotten anse sig icke böra frånträda sin i denna omständighet redan gjorda hemställan, hvartill anledning jemväl blifvit hemtad från Hamburger Assurance-Compagniets i Götheborg stationerade Ombuds, rörande Dykeri-inrättningen i Sverige inbegärda och, jemte öfrige handlingar i detta mål, med Utskotten cornmunicerade yttrande.
Hert af Darelli anset Riket äga uti sinat Uomainer, boställen, Allmänningar och Skogar en tillgång, hvilken, antingen betraktad^ såsom Hypothetive för Sedelstocken, skall vara åf större värde än Silfver, emedan Hypotheqve af jord gifver fänta, och således är i beständig tillväxt, eller Successivt på öppna Äuctioner » dels utbjuden till försäljning emot redbart mynt åt utlänningar, och däremot svarande Banco* sedlat åt inhernske penningemän, dels undétr frihets-år, emot billiga .villkor tili Skatte för-i såld ■, skulle icke allenast tillfullo ärsätta före*' slagne förskott till penninge-förlägenhetens af* hjelpande, utan äfven föröka Bankens fond och. gifva Rikets Financer ett bättte skick» Herr von Turné anset) i förhållande till Sveriges öfriga tillgångar, det värde vara, gan* Ska stort, sorn finnes i Krönö-Allmänningar Becögnitions-Skogar, Parker Särnt flere Lägenheter, jemte ägande rätten till många Boställen i sorn kunde försäljas, med bibehållande af Ar* Bihang till RihsSt, Prat, 4'M Sa:nU Nirtu.it*» 1442 Stats-Utskottets Betänk and en '. rende afgiften och vissa förbehåll; då denna för* säljning verkställes småningom och med försigtighet, skola köpare ej kunna Saknas. Jemte anförande af någre erkende Författares tankar i detta ämne, som instämt uti det förslag om Krono-Skogarnes försäljande, till Statens Förmån, yttrar Herr von Törne, det aila tiders ärfarenhet bevittnar, att jordägande rätten alltid tili den grad uppmuntrat idogheten, att jorden vinner mångdubblade »fkastningar på säkrare grunder, än Vissa ars dispositions-tid medgifver; att Skogarne .bättre vårdas af deras ägare än af Kronans Jägeri-Betjening; Och då Jtne så hufvudsaklicä föremål härmed skulle kunna vinnas:
Mits och Rikets kammar-rätt inom Mars månads slut, och i landsorterne till land s-kontoren före påföljande Maj månads utgång, vid vite af 5 rdr för den, sådant försummar, och emot recipisse å duplett-förteckningen, som genast återställes; att ytterligare landskontoren skola författa ett sammandrag öfver sistnämnde förteckningar, med utförande af stämpel-beloppets summa för hvarje kontrakt, samt med bifogande af alla från prosterierna inkomna förteckningar; att dessa handlingar skola med landsboks-räkenskaperna insändas samt till kammar-rättens granskning öfverlemnas; varande derjemte stadgadt, att den som åtalar underslef emot eller öfverträdelse af författningen, skall, då åtalet Den 25 Maj. -139 rörer af vedorb:de presterskap uraktlåten tillsyn å charteringen af lysningssedlar, erhålla % af bötesbeloppet.” När man således jemför den obetydliga inkomstsumman med det orimliga besvär, som tillskyndas presterskapet, torde man inse, att Utsk:t ej helt och hållet saknat skäl för sin gjorda framställning. Hr von Ehrenheim, Per Jakob: Den siste värde tala ren har enligt mitt förmenande ganska riktigt fästat uppmärksamheten på det mångdubbla besvär, uppbörden af ifrågav:de stämpel-afgift åstadkommer mot det belopp, som genom densamma inflyter till staten, men det är ej nog att afgiften är till stort besvär för statens embets-och tjenstemän; dess utgörande medför äfven för dem, som skola betala, förberedande åtgärder, som af Utsk:ts Betänk, kunna närmare inhemtas, och som förosaka en, emot sjelfva afgiften ofta mångdubbel kostnad, både genom utgift och tidspillan. Om det är en riktig grundsats att undvika afgifter, som gifva litet, men kosta de skattdragande mycket, så finner denna grundsats här, om någonsin, sin tillämpning. Man har sagt, att en brist i statsverkets påräknade inkomster skulle uppstå genom denna indragning, men för min del tror jag icke att statens inkomster äro så beräknade att ett så ringa belopp, som ifrågav:de afgift inbringar, icke lätteligen kan från annat håll ersättas. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts Utlåt.
fotogenlampa, omsoln iiskbdande hur kaptenen och styrmannen intogo sina, mlltider, s e r r e r d e a£ en barfots kokspojke i trctsjga oljiga kliider, omsom med en ~ i s s oro seende hnr lcackerlackor och andra Irrjp kommo fram ur sina giimslen for att borja en glad kapplopning ikring oss p l kajutans rHgglzr. Men allt har en ofvergiing, s&amp; ocksi rilr foga hehnglign ijfverfart. Det borjar dagas efter en mulen beckmiirk natt, moluen ktta, sole11 bryter fram och belyser rned sina forsta strblar en lrnst med djiirfva vilda bergsformationer. Snart lopa vi in i Orans pittoreska hamn. Till hoger slc-juter en nastan lodrat bergspets upp, kront af ett kapell, en vallfartsort for den .katolslra befolkningen. Midt framfor oss klattrar staden ~npp pb .djarfva terrasser, till vanster ligga fastningsverk hogt ofver vPtl ' a hufvud.en. De Bro belysta af inorgonrodniden; under det att hamnen annn ligger i dimmiga kalla toner. Men se, hvilka aro viil dessa miinniskor, som rora sig pb stranden? dessa sttitliga bemantlade figurer, sfi olika alla de sjbare, som kanta kzrjerna i europeiska hamnar? Ack joy det 5il. jn amber, hjaltarna i Alhambras sagovarld! Hela csterlandet kommer oss rned ens till motes, trots ' moderna hamnanlaggningar och aadra bevis pfi europeisk civilisation.
Utskottet ansett icke böra till ändring eller förklaring af dess förra Utlåtande föranleda; och Utskottet begifver sig således genast till de jemkningar, hvilka, enligt dess tanka, kunna uti Betänkandet rrn föreslås. l:o Ehuru Utskottet ej kan förändra sin öfvertygelse derutinnan, att Bränvins-tillverkning under Juni, Juli, Augusti och September månader, då boskapen hålles på sommarbete, icke kan medföra någon nytta för jordbruket, till hvars understöd likväl Bränvins-tillverkningen är endast ämnad ; dock som , inom alla de af Riks* Stånden , der anmärkningar blifvit emot Betänkandet framstälde, mycket allmänt yrkats, att till en nödig frihet uti Husbehofs-Bränvins bränningen oskiljaktigt skulle höra , det densamma under hvarje månad af året borde vara tillåten; samt Utskottet derjemte förmodar, att någon egentlig skada icke skall följa af Bränvins-bränningens frögifvande under ofvannämnde fyra sommar-månader, heldst på denna årstid tillverkning af bränvin sällan lärer ske eljest , än när något hastigt inträffande opåräknadt behof sådant påkallar; alltså tror Utskottet sig böra gå Riksens Ständers önskan till mötes, med det vördsamma tillstyrkande, att en fri Husbehofs-brän* yins-bränning måtte emot den afgift Bevillningsutskott - 1230 Den 14 Juli. Utskottet lärer föreslå samt med den pannerymd och öfriga vilkor, som dels uti Oeconomie-Utskottets förra Betänkande och dels här längre ned projecteras, få vara tillåten hela året igenom. 2:0 I det olyckliga fall att Kongl. Ma j:t, för inträffande missväxt och krig, skulle finna Sig föranlåten, att i Nåder förbjuda Bränvinstillverkningen, tror Utskottet nu mera det likväl kunna tillåtas det de Jordbrukare, som hafva förut tiliverkadt bränvin hos sig upplaggdt, må äga, att deraf försälja mindst en kanna; anseendes Utskottet det böra till Kongl. Majus Eget
För det närvarande lärer lifstidsarrbstanternes antal ej öfverstiga 350, och då troligen detta slags brottslingar ej årligen i den grad tillväxer att sedan det nu varande antalet genom 4 års afsändningar blifvit verkställd, dylika expeditioner ytterligare behöfdes att årligen utföras, så blefve derefter ders» deportationer sällsyntate och i följd deraf penning®-besparingar. För det närvarande är ungefärliga omkostnaderna för en litetidsarrestant efter 3 sk. om dagen, bröd efter 3 tunnor råg och korn årligen, samt kläder, sängkläder, minst 55 R:dr Banco, hvaraf finnes att ej fyllest 4 års nuvarande underhåll motsvarar kostnaden för dess borttransporteran» de efter det hogsta priset och således ett tydligt bevis att det för Staten äfven i pecuniert afseende vore en vinst att genom deportation blifva dessa brottslingar qvitt. Herr af Borneman, Johan Arom De pligter som vidhäfta Embetsmannen äro icke ansamt bestämde inom gränsen af dess Den 21 Februarii. énskildta tjensteåligsanden. Ofta framställer sig omsorgen för underhafvande® rätt och billiga kraf i samma parnell med des personella skyldighet»*:. Under denna synpunct betraktar jag dea post i Statens tjenst jag innehar och torde således yttrandet af min känsla för andras rättvigande, så mycket mindre böra ogillas, sora föremålet innefattar en redan vid förra Riksdagen af Riksens Höglofl. Ständer behandlad och billigad sak, nemligen HvarfsStaternas berättigande till inqvarteringsersättning vid Örlogsflottan i Carlscrona, Eskaderoe i Stockholm och Götheborg. Det återstod likvist till utredande, huruvida dessa Stater kunde anses åtnjuta eller icke åtnjuta denna fördel i de löningsvilkor dera redan voro förunnade.
Det är således fråga, huruvida Ståndet nu kan genom en motsatt förklaring eller genom bifall till TJtsk:s betänk, upphäfva sina föreg:de beslut. Jag skulle icke tro delta vara förenligt med den följdriktighet, som Ståndet plägar iakttaga i sina åtgärder. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag lager mig friheten fästa Hr von Hartmansdorffs uppmärksamhet derpå, alt om Ståndet skulle godkänna den här föreslagna förändring, så innefattar det alldeles icke något npphäfvande af förut fattade beslut. R. o. Ad:s beslut ronde mern. N:o 18, i hvilket Utsk. föreslog att orden frälse och ofrälse borde utgå, ansåg R. o. Ad. obehöfligt; man kan visserligen säga, alt det är likgilltigt, orade tagas bort eller icke, ty Konungens rätt alt utnämna frälse eller ofrälse män lill Statsrådet blir i alla fall densamma; deremot är det ett positivt sladgande i delta afseende, alt Högsta Domstolen skall bestå af 6 frälse och 6 ofrälse män ; frågan är nu om borttagande af detta positiva stadgande, på det alt Konungen må aga rättighet att tillsätta personer, som äro till just.- rådsplatserna lämpliga, utan afseende på örn de äro frälse eller ofrälse män. Hvad åter mern. N:o 60 beträffar och den deruti föreslagna förändring af 106 §:n, så bar den alldeles intet alt skaffa med detta förslag, utan är endast ett alternativ, som man velat lemna ål Const.Utsk. Jag anser saken, som Utsk. i nu föredragna mern. föreslagit, vara riktig, och Den lJuui. tillstyrker således förslagets antagande till grundlagsenlig behandling. Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.: Frih. Tersmeden har vissei ligen så till vida rätt, att det hufvudsakliga, som Coust.Utsk. här afser, är borttagandet af de 6 frälse platserna i Högsta Domstolen; men just af det skälet får jag yrka och anhåller om alsing å Const.Utsk:s betänkande.