Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ur denna synpunkt har jag i min motion föreslagit (om än med något olika ordalag, hvilka jag anhåller att här få till mera bestämdhet beriktiga) ett sådant förändradt stadgande: att i alla mål, som utföras inför ägodelningsrätt, och i de syneförrättningar, som af häradsrätt verkställas, bör, sedan saken blifvit förd till slut, rättens utslag, så vidt ske kan, afsägas genast eller innan rätten åtskiljes, och protocoll jemte utslag af ordföranden till parterna utlemnas före afresan från förrättningsstället; men i händelse målet finnes vara af den vidlyftighet, att sådant icke kan af ordföranden medhinnas, må väl öfverläggning om beslutet emellan rättens ledamöter äga rum, men utslaget icke då afsägas, utan i sådant fall det bero af rätten att före åtskiljandet bestämma och för parterna tillkännagifva annan dag för nytt sammanträde, inom högst en månads förlopp, då utslaget skall afkunnas och alla förut begärda exemplar deraf inför rätten till parterna utgifvas. För fullständighetens skull torde jag nu ytterligare få tillägga, att i detta stadgande jemväl bör intagas, dels att rättens nya sammanträde äfven må 6a Dtn ii Maj e. m. kunna utsättas å häradets tingställe, i fall mindre kostnad för parterna derigenom beredes, hvilket likaledes bör bero af rätten, och dels att, om något mål skulle vara af den Utomordentliga vidlyftighet, att rätten anser den i allmänhet bestämda yttersta terminen af en månad otillräcklig, anmälan derom bör af rättens ordförande skyndsamt göras hos vederbörande Hofrätt, som efter omständigheterna då äge att bestämma annan lämplig tid, om hvilken parterna sedermera genom ordförandens försorg underrättas.
Stats-Kontoret tili bemälte Kollegium anordnade medel utaf det vid 1850 och 1851 års riksdag beviljade s. k. mindre kreditiv; b) uppgift angående användandet af det, under år 1853, till Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena utbetalda belopp utaf samma kreditiv; c) afskrifter af General-Krigs-kommissariatets månadtligen afgifna kassaförslag öfver utbekomna medel utaf kreditivet för neutralitetens upprätthållande; d) liqvider mellan bemälte Kommissariat, å ena, samt Kongl. Krigs-Kollegii Artillerioch Intendents-afdelningar, å andra sidan, angående de för kompletteringen af arméens materiel utaf detta kreditiv använda medel; och e) afskrifter af samma Kommissariats kassaförslag i afseende på de medel, som för försvarsverkets fullständigare ordnande blifvit lyftade utaf den under sistförllutna riksdag till rikets försvar anvisade kreditivsumma; har Utskottet, med afseende å den hos Riks-slånden, vid regleringen af Riks-statens 4:de och 5:te hufvudtitlar, Bih. lill R.
Sedermera förekommer i 17 §:n: ”För iakttagande af hvad i nästföregrde §. är föreskrifvet, skall sockennämnden hafva noga uppsigt öfver skeende inflyttningar och det åligga hvarje samhällets medlem, att om personer, som af honom från annat samhälle emottagas i sitt hus eller å sina ägor, göra anmälan, i stad inom trenne dagar hos ordform för fattigvårds-styrqlsen, och å landet inom 14 dagar hos ortens ålderman, som det till sockennämndens ordför. inberätta!’. Den som åsidosätter sådan anmälan, plikte t r:dr 32 sk. b:co till fattigcassan.” Enligt nu gällande författningar, som i detta fall synas mig vida lämpligare än hvad här blifvit Den 9 September f. m. föreslaget, åligger det hvarje husbonde eller hvarje individ, som icke har husbonde, att inom fjorton dagar efter inflyttning till en församling, hos pastors-embetet derstädes förete prestbevis från den församling derifrån inflyttningen skett. Pastors-embetet åligger del naturligtvis sedermera att derom underrätta socknen eller fatligvårds-styre Isen, hvilken här blifvit kallad sockennämnd. Sålunda får sockennämnden all den underrättelse, som genom detta stadgande åsyftas, hvarföre Utsktns förslag synes vara alldeles obehöfligt. l8 §:n I mom. stadgar: ”Om fatiighjon beträdes med bettlande utom det samhälle, det tillhörer, skall det genast försändas till hemorten och kostnaden dertill ersättas af nämnda samhälle.” Mot denna period förekommer intet att anmärka. Den är fullkomligt riktig. Men nu förekommer i den sednare perioden: ”Med andra tiggare och obehörigen kringstrykande personer förfares på sätt i lagen emot lösdrifveri och försvarslöshet stadgas.” Här finna vi resultatet af lagstiftningen, som icke vill betyda hvarken mer eller mindre, än att i833 års författning skall blifva beståndande, oaktadt den förklarats stå i strid med vår grundlag, med vårt samhällsskick och med Svensk medborgarerätt.
Lagsami allmänna Besmärsoch Oeconomia - Utskottens betänkande af den r Jutii öfwer Riksdagsmännen för Bonde - Ständek Larl k>Ul880N8 och polian Uosavalls motion, att förmedlade hemman mätte sä njuta deras sörmedling till godo wid deltagande uti byggnad och unverhallande af kyrkor och presteboställen, samt wid röstande i prestewal, ä hwilken motion de förenade Utskotten icke ansett sig kunna tillstyrka bifall. 8'-o. Lag-Utffotkets betänkande af den 2 Julii öfwer Commerce-Radet 8ante8son8 motion i afse» ende pä Lagens stadgande om rättigheten kitt förpantning, hwaröswer Utskottet icke ansett sig kunna tillstyrka någon förklaring. 9:0. Lag.Uttkottets betänkande af den 7 Ju ii öfwer Commercc-Radet 8ante8tons motion angående - r8o Den o
Maj hemställt och Riksens Högh Ständer bifallit, att tryckning i Bihanget till Riksens Ständers Protokoll af några förut serskildt tryckta Tabeller må, till besparing i den dryga kostnaden, underlåtas, får Utskottet ytterligare vördsami igen hemställa om icke af samma skäl jemväl följande serskildt tryckte och kringspridde Handlingar kunna från tryckning i Bihanget uteslutas: 1. Banko-Revisorers Yttrande jemte Tabeller örn det återstående arbetet vid Götha Kanal - 54° ExpeditionsUtskottets Memorinl - Verk, hvilka Handlingar utgöra Bilagor till Barr. io-Utskottets Memorial N:r 56; 2* Utdraget af Riksgälds-Koritorets lör år 1817 afslutade Räkenskaper, hvilket såsom Bilaga under Lif. B. åtföljt Stats - Utskottets Utlåtande N:r 216 om Riksgälds-Verkets tillstånd och förvaltning; 3. Kornmitterades för Saltpetter - Arenderne underdåniga Utlåtande öfver Riksens Ständers Revisorers Anmärkningar, utgörande Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N:r 276, angående Saltpetter tillverkningen; 4. General - Tull-Direktionens underdåniga Utlåtande öfver Revisorerries Anmärkningar, Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N:r 277, angående Redovisningen för Tull-Verkets medel; 5. Öfver-Post-Direktionens underdåniga Utlåtande öfver samme Revisorers Anmärkningar, bilagdt Stats-Utskottets Utlåtande N:r 27$, orri Post-Verkets Intrader; och 6. Kornmitterades för Allmänna Medels föri Vältning Utlåtande öfver Revisorernes Anmärkningar, bilagdt Stats-Utskottets Utlåtande N:r 275, angående Krigs-Ponden. Expeditions-Uskottet utbeder sig vördsamli-' gen härutinnan Riksens Ständers Beslut så fort sig göra låter. Stockholm den 23 Juni 1818» Protokolls-Utdrag d. 27 Juni 1818; Frän Vållojl, Borgare-Sidndet.
Der står nemi. i 48 och 49 punkterne omförmäldt både att Banken skall återbetala sina lån och att Banken skall låta dem qvarstå. Jag kan vid sådant förhållande icke undgå alt finna för mig ganska angenämt att kunna förena mig med Hr von Hartmansdorff och Ilögv. PresteSt. Lika med Hr von Hartmansdorff tror jag nemi. att det i främsta rummet måste vara hvars och ens skyldighet att betala sina skulder; och i sammanhang härmed fäster jag Herrarnes uppmärksamhet derpå, att ett af de största bekymren för R. St., då de sammanträdde vid denna riksdag, var den svaga ställning, hvaruti Banken sig befann, och i följd deraf nödvändigheten att göra någonting för att förstärka densamma. Nu finnes i min tanka ingenting naturligare, än att Banken härtill använder sin vinst. Här är icke fråga om att Banken skall afbetala alla sina skulder, på det sätt att Banken skall indraga sina sedlar, men väl alt Banken, med bibehållande och jemväl utvidgning af sin lånerörelse, likväl afhetalar andra, derutom liggande skulder. Man måste vid delta tillfälle komma ihåg en gammal och god regel, som man har allt sedan Pharaonernas tid: ”att man skall spara under de goda åren, för att hafva något tilldess de dåliga komma.” N11 förekommer här det särskilda förhållande, alt handelsconjuncturerna i år visa sig ganska gynnsamma för möjligheten alt tillöka silfverfonden, och jag tror derföre, att det nu blifver så myckel mindre nödvändigt att par force utsprida nya penningar i rörelsen. Jag är icke af dem, sorn tillhöra anhängarne af ett strypsystem, ty jag tror att näringarne ännu kunna absorbera något större capitaler, än som för närvarande äro i rörelsen; men hvad skall inträffa om genom artificiella mesurer, medan Banken ännu har åtskilliga skulder, man likväl på förhand disponerar dess vinst f 244 Den 10 April. Jo, ingenting annat, än att tillgångar derigenom beredas lill underhållande af det skick, hvilket man förnämligast här inom detta Hus hört med ett så stort och vemodigt bekymmer omtalas, nemi. en öfverdrifven import. Det synes mig derföre, alt man borde begagna det tillfälle, som nu gifves, att reglera sina affärer.
Intrycket af denna motsats lockade hennes skaldeåder till den första utgjutelse, som blef känd utom hennes enskildaste omgifning: en satir, kallad ”The-konseljen”. Öfverflödigt vore att efterspana, huru den upptogs af det ”täcka kön”, som der fick höra: ”Man för en sjukdom dig beskyller, Som sällan botlig vara plär: Med allt det bjefs, som dig förgyller, En tomhet i din hjerna är.” Sjelf förkastade hon sedermera detta vid sjutton eller aderton års ålder författade lärospån. Ej heller tål det jemföras med hennes arbeten från en sednare tid; men i hennes egen vitterhets-historia bör det icke förglömmas. Dess ämne är nämligen just af det slag, som hon sedan så ofta och på så mångahanda sätt behandlade; än i en högre ton än i en lägre; alltid med en henne egen förundransvärd fyndighet och konst. Derföre se vi ock i detta stycke, liksom i en outslagen knopp, hennes egendomligt utmärkande skaldegåfva redan förete sina grunddrag, ehuru der ännu blott antydda och groftecknade. – Att hon föröfrigt skulle äfven i våra dagar mångenstädes återfinna sin ”The-konseljs” förebild temligen oförändrad, synes bestyrkt af den mästerliga tafla, hvari en nyare svensk skaldinna tillåtit sig skildra en modern ”Kaffebjudning”, – med frändskap till Fru Lenngren i snille och talent155. Knappast kan förklaras, hvarför, efter denna början, nära tjugu år förflöto, innan just den diktningsart, der den unga försökarinnan skulle komma att åtminstone i lång tid stå lika ensam och ouppnådd som Bellman i sin, åter anstämdes på hennes lyra. Sannt är, att de verk, som göra Fru Lenngren odödlig, förutsätta den större verldskännedom, hvilken blott med åren kan vinnas, äfvensom den behörigt återhållande och sammandragande framställningskonst, som sällan beledsagar den i både skämt och allvar så gerna för öfvermått benägna ungdoms-ingifvelsen.
N:o 12, i anledning af väckt motion om rättighet för Brandstods-Gomitéen inom Luggade Härad att utmätningsvis uttaga obetalda brandstodsafgifter. Ståndet fann, för sin del, godt förklara, det må de motioner, hvarom i Utlåtanden N:ris 9, 10 och 11 förmäles, öfverlemnas till Allmänna Besvär socli Ekonomi-Utskottet > hvilket kommer att, i afseende på det ämne, som i JN:o 11 innehålles, gemensamt med Stats-Utskottet öfverlägga; hvaremot Utlåtandet N:o 12 lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets_, sedan den 4 dennes å bordet lagda Betänkandeh: N:o 13, öfver väckt motion om inskränkning i Gårdfarihandlandes rättighet att utbekomma fordringar för utborgade varor. Bifölls. N:o 14, öfver väckt motion om rättighet för parter att deras till Domstol ir.gifna handlingar återbekomma. Å ter remitterades. N:o 15, Utlåtande, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter, i afseende på låns erhållande ur Rikets Ständers Banks och andra publika Cassör. Godkännande Utskottets åtgärd, fann Ståndet den i Utlåtandet] omnämnda motion böra till Banco-Utskottet öfverlemnas. N:o 16, öfver väckt motion om upphäfvande af lagens stadganden, angående qvalificerade dödsstraff. Återremitterades. N:o 17, öfver väckt motion om ändring i 2 Cap. 13 §. Kyrko-lagen. Bifölls. N:o 18, öfver väckt motion, angående grunderna för frälse-räntans utgörande. Bifölls. N:o 22, i anledning af väckt motion om tillägg lill 17 Gap. 32 §. Rättegångs-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779. Bifölls. Bih. till R. St.
Ånyo föredrogs LagUtskrs, den 22 sistl. Maj, på bordet lagda betänk. N:o 45, öfver väckta motioner om ändring och förklaring i vissa delar af 12 cap. Rätteg-b:n. Frih Raab, Adam Christian: Ganska välbetänkt synes mig Utsk. i sina premisser uttryckt den mening, att i händelse part skulle uteblifva första dagen, domaren skulle äga rätt att kalla honom å annan dag till samma ting; men jag fruktar, att en sådan rättighet icke blifvit domaren medgifven, med antagande af den redaction, som här blifvit föreslagen. Jag har genomläst 1 2 cap. Rätteg-b:n, men icke funnit, att domaren förut haft denna rättighet, utan blott att domaren, om part uteblifver från tinget, kan afgöra målet. Om domaren ej skulle få rättighet att förelägga frånvarande part att annan dag vid samma ting sig infinna, så skulle ändamålet, nemi. rättegångars hastigare afslutande, förfelas. Jag anhåller derföre om återremiss, ifall jag ej misstagit mig, hvarom någon af Hrr jurister benäget torde upplysa mig. Hr von Qvanten, Carl: Jag tror att detta betänk., sådant det nu befinnes, bör bifallas; ty när hvar och en, som vid tinget har något att skaffa, blir upplyst om hvad dess frid tillhörer, nemi. att om man uraktlåter att infinna sig, så äro fatalierna förlorade, har han icke något att klaga öfver. Om t. ex. en kärande part instämmer mig, medförande flera vittnen och får af domaren det besked: "Ai kan Den 3 Juni f. m. kan fara hem på en tid,’’ så år intet åndamåi med författa. vunnet; hvarföre jag upprepar min begäran om bifall. Hr Cederschjöld* Robert Theophron:
R:d, Hvilka anslag komina att af Riksdags, kostnads-rnedlen utgå; och få Riksens Ständer sålunda i underdånighet anhålla, det Eders Kongl. 'Majit täcktes utfärda^Jadig befallning om dessa arfvodens utbetalande af nyssberord* medel. Riksens Ständer framhärda med djup un^ Öersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste AHernådigste Konung Eders Kongl. Maj-ts underdinigste, tropligtigste tjenare och undersäter På Vällofl. BorgarePå Hedervärda Bonde - och å det sednare *5- På Ridd. ooh Adelns vägnar Cari Mörner. II. t. Landtmarskalk. På Prest-Ståndets vägnar J. A. Lindblom. n. r. Talman. Ståndets vägnar H. Schwan h. t. Talman. Slåndets vägnar Lars Olsson n. t. Talman. Upp - Den Augiisti Uppläst hos samtliga Riks-Standen den 8 Augusti. Stormägtigste Allernådigsté Konung! Genom Nådig Proposition af den 5 sistlidne April, har Eders Kongl. Maj:t i Nåder till Riksens, Stände^ täckts dels öfverlemna alla nödiga bandH^PI, hvarigenom Riksens Ständer kunnat fiättas i tillfälle att erhålla fullständig kännedom af Götha-Canal-arbetets tillstånd och förvaltning, dels till deras pröfning och öfvervägande hänskjuta hvad sorn till detta Verks fortgång och ytterligare befrämjande kunde vara af nöden. Riksens Ständer få härmed i underdånighet till Eders Kungl. Maj:t afgifva hvad de i följe af de härigenom föranledda undersökningar beslutit, i hopp att, dåde med ali förmåga ansett sig böra understödja detta störa och vigtiga. national-företag, genom de medel , de nnr dertill anslagit och de författningar de, i sammanhang dermed, vidtagit, ändamålet med kraft må kunna befordras.
O. Uti nu uppläst Betänkande, den 2Z sistlcdne Augusti, har ConstitutionS-Ulffottet uppä anförde skäl fdieflagit sädan tilläggning i RcgeringSFormens 28 §, att af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer wid nästa Riksdag pröfwaS och afgöras, att efter orden: Men icke tii! Lommendanter i Häst. ningarne, mä införas följande: Att till Gtchlor rvid 'Äcade,i,ferne defsrdca Utländste Lärde af ritmärkte kunskaper och färtjenster; att likaledes af Utländningar i ,tjenst antaga Sprakoch Lrcrcitie-Mästare samt Idkare af de fria konsterna. — Samt i flutet af Z:de Z efter orden: Af den rena Evangeliska Läran; tillägges: Spräk vch Erercitic-Mästare samt Idkare af de Fria Kousternr, allena fran herta stadgande undantagn?. Efter Den 19 September. 68r Esker hörom företagen öfwerläggning, bcflöt Bondc^Ständet, att denna fräga, säsom wid nu warande Riksdag wäckt, bör ä nästa Lagtima Riksdag komma under pröfning. Hwarom de öfrige Rcspeclitve Ständen skulle genom Protocolls-Utdrag wördsamk och wänligcn underrättas. llt tu^rs.
Beträffande dernäst z:dje punkten, att f fredstider Rä, ock Rörs, samt Insockne-Hemman mäge, lika med Krono, och Skatte-Hemman deltaga i alla Krono, KongSoch Gästgifware-stst-tSningar; sä instämmer Särffildta Utskottet äfwen härutinnan med Allmänna Beswärsoch Ekonomie - 3506 Den 10 Augusts. Utskottet, att deka med de siere af Riksdagsmannen Abraham L arsfon urvgifne Hemmans skjutsningsstyldighct, emot 28 Cap. a §. BvggningaBalken, Kongl. Förklaringen af den n December »766 och 3 8- t 172; arv Adeliga Privilegier, jemnförde med i»4 §- uti 1809 arS fastställda Regeringsform, samt 2 §. af ,8lo ars ostvan abero, pade Riksdags-Beflut, icke kan deruröfwer sträckas, mom deka Hemmans-agarcs och Jnnehafwares färffildta bifall och begiswande; Men lltstottet får likwäl till Riksens Hägloflige Ständer hemställa, vin icke hos KonglMastt i underdånighet kunde anhällas, att, i anseende till den större tyngd Gästgifware-ffjutsningsstyldigheten för det närwarande medför, Kongl. Mant wid den reglering, som, i anledning af Riksens Ständers ar 1809 yttrade önstan, lärer om Skjuts-inrättningen i Riket wara under östoerwagande, täcktes i Nader »vidtaga de medel och utwägar, hwarigenom de stjutsstyldigcs tunga i möjligaste matto kunde blifwa lättad. Rörande widare Riksdags, Full,nagtigcns fran Upsala Län Eric Öhmans till Hederrvärda Bonde-Ståndet ingifne och derifrån till detta Utstött remitterade Memorial, angående Adelns Landtbönders och Utsockne Frälse-Hemmans deltagande i Fängföringar, hwilken stjutsningsstyldighct
Att, i den mon handlingarne hunnit tryckas och af Bokbindare falsas, eller, i händelse af flere ark i samma Act, häftas, aflemnas till lliks-Ståndens Cancellier erforderligt antal Exemplar till utdelning bland hvarje Stånds Ledamöter: Anseende Utskottet detta antal kunna fastställas för Ridderskapet och Adeln till Boo, Preste-Ståndet 65, Borgare-Ståndet 55 och för Bonde-Ståndet till 13o. Det efter sådan utdelning öfverblifvande antal Exemplar borde genast ohäftade till Rikets Ständers Riksgälds-Contor af Boktryckaren öfverlemnas, för att, i mon af behof, utdelas. Beträffande derefter Motionairens förslag, rörande antalet och indelningen af Samlingarne utaf Bihangen till Riks-Ståndens Protocoll, så befinnes detta förslag, såsom i öfrigt Öfverensstämmande med hvad vid så väl 1817'. och 1818 årens, som 1823 års Riksdagar i berörde afseende blifvit bestämdt, endast i 2:ne puncter derifrån - ■Expeditions-Utskottets UtlåtandeN:o 9 ifrån skiljaktigt» nemligen först deruti, att Rikets Ständers Revisorers och Justilise-Ombudsmannens Beriittelser m. m.» sorn hittills utgjort 2:dra Samlingen, mätte» såsom serskildt tryckte Och Riks-Stånden meddelade, för framtiden från Bihanget utgå, Samt för det andra, alt utbyte mätte ega rum emellan dåvarande 9:de och 1 o:dc ' SamlingarneS ordning, sålunda, att ryde Samlingen, som innehållit de Protocolls-Utdrag, hvarigenom Riks-Stånden meddelat hvarandra sina beslut, skulle i stället blifva den io:de-, hvilken vid förenämnde Riksdagar upptagit Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Höglofl. Ständers underdåniga Skrifvelser, och tvärtom denna sistnämnde Samling blifva den ryde.
ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om remitterande till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet af, 1:0 ett Memorial angående vidtagande af utvägar hvarigenom åbyggnader å Boställs-jord må kunna försäkras i Allmänna Brandförsäkrings-Verket, dito, 2:0 ett Memorial, angående ändring i Kongl. Förordningen den 9 Febr. 1802, om Stängsels-skyldigheten, 8, 3:o ett Memorial angående ny Skattläggning å en del Bergsmans hemman, dito, 4:o ett Memorial om inskränkning uti Exclusiva Privilegiers meddelande, dito, 5:o ett Memorial, angående ändring i TjenstehjonsStadgan, dito, 6:0 ett Memorial, angående förändring i Skjutsförfattningarne, dito, 7:0 ett Memorial, angående en fri utförsel af Landets SkogsEffecter, dito, 8:0 ett Memorial, rörande angelägenheten att emellan Riksdagarne förekomma afgörande! af sådane mål, hvilka tillhöra Riksens Ständers öfverläggning, dito, 9:0 ett Memorial, angående rättigheten för Landtbrukare att emot låg eller ingen Tull utföra Landtmanna-producter, dito, 10:0 ett Memorial, innefattande yrkande, att hinder ej må läggas af Consistorii-Fullmägtig för afslutande af öfverenskommelser om Pastoralier emellan Kyrkoherdar och Församlingarne, 9, 11:0 ett 176 Memorial, angående en förbättrad LandtmäteriTaxa, g, 12:0 ett Memorial, angående nödvändigheten af en ny allmän vägdelning, dito, i3:o ett Memorial, rörande Spannemålshjelps utdelande vid inträffande missväxtår, dito, 14:0 ett Memorial, angående vissa föreskrifter, i afseende på ett lättare utbekommande af Afrad utafarrenderad jord, dito, i5:o ett Memorial, angående anskaffande af guld och silfver å uniformer, dito, 16:0 ett anförande rörande fortfarande af den fria Husbehofs-Bränvinbränningen, 10.
Den Tredje frågan, rörande FrälseRäntors afstående till StatsVeiket, linner Utskottet, enär desse räntor bero på liqvidförhållanden enskilde personer emellan, utgöra ett för Statsregleringen främmande viii Stats-Utskottets ämne, och bör derföre under någon öfverläggning i sammanhang med berörde reglering icke förekomma. Och som, då Utskottet föreslagit, att indeldta löner fortfarande böra, på sätt hittills skedt, utgöras, några åtgärder, till räntegifvares betryggande för räntornes uppstegrande öfver rätta värdet vid indelningarnes afstående till StatsVerket, för närvarande icke erfordras; så har, i anledning af den Fjerde frågan, Utskottet äfven funnit öfverflödigt, att ingå i någon undersökning om hvilka anstalter som till beredande af en skälig lindring för Räntegifvaren i omförmäldte fall må behöfva vidtagas, 3:o Då Utskottet i 3:dje Puncten tillstyrkt: att ej mindre 6 R:dr såsom minimivärdet å den under lönerne begripne Spänne mål , än oek enahanda beräkningssätt af RiksMarkegången, sorn nu iakttages, äfven hädanefter bör äga rum, bar hos H. R. o. A. Hr Skogman, C. O., anmärkt såsom olämplig nu varande Spannemålsberäkning under lönerne, så vida den betraktades såsom ett correctiv emot Myntvärdets omväxling, och icke såsom en tillfällig löneförbätring; emedan, om äfven Spannemålens medelpris under en längre tiderymd utgjorde en tjenlig måttstock för andre värden , dess pris dock vore från det ena året till det andra underkastadt större föränderlighet, än sjelfva det pappersMynt, emot hvars ombyllighet Spannemålsberäkningen skulle trygga Löntagaren, och intet skäl funnes, hvarföre, endast i följd af någre Riksdalers högre pris på en vahra, sorn föga verkade i Tjenstemannens UtgiftsSumma i det bela , bans uflö - Betänkanden, N:o 235. ix ning skulle från ett år till ett annat stiga 20 till 3o procent.