Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag väntade icke, alt en lös mening, ryckt ur sitt sammanhang och dåvarande öfverläggning, skulle tillerkännas den serskilda äran, att anses såsom en ovilkorligt gällande mathematisk thes, användbar för alla fall; eller att de blygsamma stipen - Den 26 Mars e. m. dierne, som då voro i fråga, skulle komma i någon beröring med Götha Canal. Men efter så skett, beklagar jag, att om Fri' herre Anckarsvärd och jag då voro ense så väl om prfemisserne som conclusionen, vi nu komma öfverens endast i praemisserne. Jag tillstyrkte då bibehållande af stipendierne och afslag å RiddarhusUtskottets Memorial; nu deremot tillstyrker jag bifall å det begärda förskottet och återremiss af Statsoch BancoUtskottens Utlåtande; men tror ändå icke, alt någon motsägelse härvid äger rum, oaktadt den minnesvärda mening, som nu blifvit upprepad. j823 anslogo Rikets Ständer till Canalens fullbordande de medel, som CanalBolaget för detta ändamål begärde, emedan Rikets Ständer voro öfvertygade, att Canalen dermed skulle kunna färdigbyggas. Händelser, som ligga utom gränsen för mitt bedömande, men hvilkas orsaker i dag här blifvit fullständigt utvecklade, hafva verkat, alt en blist uppstått och att, i följd deraf, nytt anslag erfordras. Ordföranden i CanalDirectionen har derjemte begärt förskott af en mindre, summa, med förklaring att arbetet i annat -fall måste helt och hållet afstadna, hvarigenom Rikets Ständer sattes ur tillfälle att med frihet bedöma hufvudfrågan, enär arbets-personalen under tiden skall blifva sprängd, och arbetet sedermera icke utan förökade kostnader kan börjas å nyo. Då jag således nu tillstyrker återremiss, tror Den 26 Mars e. m. jag mig handla fullkomligt i enlighet med de åsigter Rikets Ständer yttrade 1823, då de beviljade bidrag. Man svarar, att detta bidrag skulle, enligt Ständernes beslut, vara det sista.
Af sådan anledning och då, utom den påtagliga vinsten af en dylik kanal-anläggning för kommunikationen i allmänhet, enligt motionärens förmenande, det förtjente att undersökas huruvida icke den ifrågaställa kanalen, så väl till förkortande af segelleden, som till undvikande af den grunda Örebro-fjärden, skulle kunna med större fördel ledas från sjön Tisaren längre österut till den så kallade stora Hjelmaren, har han föreslagit, att Rikets Ständer, för anställande af en sådan fullständig undersökning måtte bevilja ett anslag af 4000 Ridr Biko. Då, på sätt motionären uppgifvit, flera undersökningar i ofvanuppgifna ändamål egt rum utan att föranleda någon verkställighet af företaget, och utskottet icke är i tillfälle att bedöma huruvida den ytterligare undersökning, som blifvit 28 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 163. i frågas tälld må vara af behofvet påkallad, har Utskottet med hänsigt äfven dertill att medel, för befrämjande af dylika undersökningar, blifvit ställda till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, funnit sig icke böra tillstyrka bifall å förenämnde motion. 39:o. Till arfvoden för lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskaps - ämnen, som tillhöra Civit-ingeniörer bar Kongl. Maj:t föreslagit 1000 R:dr .årligen eller för 3 år 3000 K:dr, samt till stipendier Jör elever, sorn vid nämnde läroverk genomgå den Jör sådana ingeniörer bestämda kurs, likaledes 1,000 R:dr årligen i 3 år.
Som efter den tid, då denna Revisorernes framställning afgafs, en högst betydlig minskning af Bankens metalliska kassa egt rum, och det förhållande, som synes egentligen hafva föranledt framställningen, eller nämnde kassas ovanligt höga belopp, således i väsendtlig mån förändrats, har Utskottet, vid betraktande tillika deraf, att Fullmäktige, på grund af nu gällande föreskrifter, äro oförhindrade att, när Bankens ställning det medgifver, använda disponibla medel till inköp af Svenska Hypotheks-föreningars i utländskt mynt ställda obligationer, hvilket ock under förflutna tiden skett, ansett sig, jemte hemställan, att Revisorernes berörda framställning ej må till någon åtgärd föranleda, böra tillstyrka, att § 184 måtte, med förvandling af den deri upptagna summa från Banko till Riksmynt, få förblifva vid detta innehåll: Banken skall, så vidt sig göra låter, alltid vara innehafvare af lätt realisabla förbindelser till belopp af 6,367,500 R:dr R:mt, hvilka löpa med minst 4 procent ränta och äro utgifna af Riksgälds-kontoret eller andra verk och inrättningar, hvilkas obligationer Fullmäktige anse lemna full säkerhet; börande Fullmäktige, när omständigheterna sådant medgifva, medelst anskaffande af dylika räntebärande papper, ersätta den minskning, som genom infriande eller försäljning af obligationer uppkommer. I stället Banko-Utskottets Memorial N:o 58. I stället för 185 §, hvilken innehåller föreskrift om det belopp af Bankovinsten, som till och med 1856 års utgång skulle till Riksgälds-kontoret aflemnas, lärer Rikets Ständers vid innevarande riksdag, enligt Utskottets Memorial N:o 24, fattade beslut böra i Banko-reglementet intagas, af följande lydelse: Af Bankens vid 1856 års utgång upplupna disponibla vinst skall ett belopp af 500,000 R:dr Riksmynt vid slutet af hvartdera året 1857, 1858 och 1859, från Banken, i och för Statens allmänna behof, till Riksgälds-kontoret aflemnas.
Det torde derföre, efter Utskottets tanka, lämpligast på vederbörande embets-myndigheter fortfarande böra ankomma att magazins-fondens återstående fordringar, för så vidt indrifning deraf icke kan till vägabringas, i öfverensstämmelse med stadgandena uti Kongl. Förordningen af den 11 December i83o, till afskrifning befordra. Enär emedlertid en skyndsam verkställighet af nämnde indrifningseller afskrifnings-åtgärder desto heldre synes vara af omständiglieterne påkallad, som derigenom dels nedsättning skulle beredas uti de för omförmälde magazins-ärendens utredning nu erforderlige aflönings-kostnader, dels ock Rikets
Denna befrielfe till goDo, utan taperaö enligt 27 §., mcD minDre »ib £aperingé#£ommttteerne utreDeö od) ftyrfeö att De af laglige orfafer äro jfattfrie, eller att De, för fuöbönDerö od) anljörigeö ounDgängliga biträDe, roårD od) ffötfel, äro beljöflige; fytoilfet €ommitteerne6 tntpg bör i fjårotocollet intagaö till oertfication för befrielfen. 3:o ^erfoncr, fjrcilfa angifmit nptttga uppfinningar, för Den belöning, font i fåDant affeenDc åtnjuter. 4:o ^ronanö od) ©tatettö jemte antra till allmänt bcf>of anjlagna bpgg# naDer, voerf odj inrättningar, IjroarunDer lifmäl icfe ntå inbegripa^ fåDane, Ijroarigenom fjpreémeDel eller annan tnfomjl till enffilDe perfonerö eller corporal tionerö merfliga förmån inffyta; Den Del af fiäDerneé jorD, font är upplåten till aflöning åt fåDane jiäDerneö tjenflemän, brotlfa till föemtllning för Deraö löne* infomft fjelfme taperaö; Diflrict* od) fodermagasin, bofällöl)Uö od) fåDane l)Ué i jåäDernc odj på latiDet, forn begagnaö till bofrällen för barmljertigfjetöånrätt* ningar, antingen bofiälleånneljafmaren
Den 11 September f, m. 395 Sedelslocken, eller om det skall vara utom den, och man derigenom kan förskaffa sig en tillgång af 1,200,000 R:dr. Dernäst tror jag, att fastig, hets-lånebeloppet bör bestämmas, och sättet för desse låns återbetalande, innan man företager frågan om Siliveruppköp. Detta förslag anhåller jag måtte blifva grunden för öfverlåggningen. Herr Tham hade under sitt Tal blifvit afbruten genom ankomsten af en Deputation ifrån Hedervärda BondeStåndet, anförd af RiksdagsFullmågtigen ifrån Jönköpings Lån Anders Sandsten, som aflemnade BondeStåndets ProtocollsUtdrag för den g dennes, angående BondeStåndets, i afseende å FinanceRegleringen fattade beslut, med förklarande, det BondeStåndet på det lifligaste önskade och hoppades, att Ridderskapet och Adeln måtte uti enahanda beslut med BondeStåndet instämma. Sedan Deputationen blifvit af Herr Grefven och Landt-MarJkalken besvarad, och på vanligt sätt utbeledsagad samt Herr Tham slutat sitt yttrande, upplåstes Bonde-Ståndets nyssnämnde ProtocollsUtdrag. Herr Stråle, Nils Wilhelin: I fordna tider var det alltid uti vigtiga frågor Ridderskapet och Adeln som föregick de öfrige Stånden. Här var det som upplysning och största kännedom om allmänna ärender fanns, och hvad här beslöts, blef ofta ett rättesnöre och en ledning för de öfrige delarne af Representationen. Tiderna hafva förändrat sig, och det är icke så nu. Den ytter - 39$ Den ix September J, ni. ligare bordläggningen af målet har haft till följd, att BondeStåndet först yttrat sig, och att dess beslut möjligen för oss blifver en ledning. Om vi nu ville vara consequente, så borde vi kanske än en gång lägga saken på bordet, och låta den hvila tills de bägge andra Stånden fattat sina beslut; då vi voro lätt ifrån den.
Rrdr producera (å 128 sk. Cours) Sv. Brco Rrdr 5,333,333j-. 5,333,333f Rrdr Sv. Brco, utlånte till Fastighetsägare å 5 proc. Ränta och 1 proc. Amortissement, afkasta årligen Sv. Brco Rrdr 320,000. 320,000 Rrdr Sv. Brco göra (å 128 sk. Cours) Hamb. Brco Rrdr 120,000. Tillgång Rrdr 120,000. Utgift , 120,000. livarken vinst eller förlust. Lånet, så väl Fastighetsägarnes hos Riksgälds-Contoret, som RiksgäldsContorets hos Långifvarne amorteras på samma gång — om 36 år. 2:dra Alternativet. Ett Lån på 2 mill. Rrdr Hamb. Brco å 4 procrts Ränta, för hvilket erhållits 90 proc. af Capitalet (lika med 4 i proc.) Den i2 Februarii e. in. 27 kostar i Ränta R:dr 80,000. i Amortissement „ 20,000. S:a R:dr 100,000. De influtne 1,800,000 R:dr Harab. B:co producera (å 128 sk. Cours) Sv. B:co R:dr 4,800,000. 4.800.000 R:dr Sv. B:co, utlånte till Fastighetsägare å 5 proc. Ränta och 1 proc. Amortissement» afkasta årligen 288,000 R:dr. 288.000 R:dr göra (å 128 sk.) Hamb. B:co R:dr 108,000. Tillgång Utgift „ 100,000. Årligt öfverskott Rrdr 8,000 H:b. B:o. Detta öfverskott af 8000 R:dr Hamb.
En talare, den som först hade ordet i dag, ansåg lämpligast, att ur den iträgavar. lagen borttaga allt stadgande om ovillkorlig rättighet för någondera parten till edgång, samt alt öfverlemna frågan derom ät domarens pröfning för hvarje särskildt fall. Jag medgifver att delta kanske vore det rättaste; ty otvifvelaktig! skulle en sådan handling, som en ordentligt förd handelsbok, äfven om den icke vore af lagen omtalad, hafva ett ganska stort vitsord. Men, såsom sagdt är, jag anser nödvändigt att den ifrågakomma förändringen en gång verkställes. Man har vidare yrkat, att den uti K. M:s propos. förekommande 4 g om motbok och dess vitsord, och som Utsk. i sitt förslag uteslutit, borde af Stånden upptagas. För min del har jag visserligen icke någonting deremot: men dä man besinnar att ehvad detta bevisningsmedel i lagen omtalas eller icke, det ändå alltid skall i handel och vandel begagnas, så torde man finna att §:ns upptagande ej är af någon särdeles vigt. Dessutom bör man icke, såsom en föreg:de talare redan anmärkt, i lagen utpeka ett bevisningsmedel, utan att äfven omtala älla andra sätt, som möjligen kunna af enskilde med fördel begagnas. Då man nu derjemte besinnar, att Utsk:s förslag, som af tvenne Stånd blifvit antaget, likväl blifvit återremitteradt af det tredje, hvars ledamöter frän småstäderne troligen ansett del såsom en pligt emot deras principaler, att söka bibehålla ett till deras förmån stadgadt undantagsförhållande, så befarar jag att om R. o. Ad. jemväl återremitterar betänk., på grund af några mindre väsendtliga anmärkmr, följden deraf möjligen kunde blifva, att saken äfven denna riksd. förfölle. Jag anser derföre att man bör bifalla Utsk:s betänk, sådant det är. Många ledamöter hördes ropa pä propos. 2 * ?0 Ilen 4 Mars f. m. Hr Gunther, Glaes Ephi.:
Två af Stats-Rådets öfrige Herrar ledamöter, hvilka jemväl delat den åsigt, föredragande Herr Departements-chefen sålunda uttalat, i afseende på bristerna i nuvarande tulltaxa, samt, hvad införsel-tarifen anginge, medgåfvo giltigheten af det skäl, som af honom blifvit anfördt emot att för närvarande deri göra några förändringar, hafva emellertid, på anförda grunder, ansett den ifrågaställda handelsoch sjöfarts-traktaten icke utgöra hinder, att alla i nämnda taxa ännu qvarstående utföt'sels-a,fgUter borttagas, hvilket de ock för deras del i underdånighet tillstyrkt. Bevillning t-Vtskottels Betänkande N:o S. 3
Jemte anmälan, att mångfaldiga ärenden, hvaribland flera af hufvudsaklig vigt, ännu återstode att af Rikets Ständer vid nu pågående riksdag handläggas, hafva Rikets Ständer, genom underdånig skrifvelse af den 12 i denna månad, hos Kongl. Maj:t äskat, att riksdagen måtte fortfara ytterligare en månad, räknad från och med den 23 innevarande Februari. Kongl. Majit har, i anledning häraf och på grund af stadgandet i 109 § Regerings - 4 Kongl Maj:ts Kådiga Svar, K:o TO. formen och 80 § Riksdags-ordningen , velat i nåder förklara, alt riksdagen må med den sålunda äskade tiden af En månad förlängas. Kongl. Maj:l förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. F. Fäll reeus. Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden , hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet ä Stockholms Slott den 10 Februari iSfS. Närvarande: Hans Excellens Jus 111 i a?-Sla ts m i 11 is te r 11, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pejron, , Silfverstolpe, IVceril, Friherre Gjllengranat, Faxe, och Fåhreeus.
Jag hörde ett yttrande, ibland andra, hvaröfver jag måste förundra mig, att nemi. Utsk. icke hade något skäl att fästa sig vid denna åsigt, emedan den icke blifvit af något Stånd tillstyrkt. Mig synes, att man endast beliöfver erinra sig i hvad form denna fråga blifvit väckt; det är väl ingen grundlagsfråga heller, deri återremissen blifvit beledsagad af gemensamma tankar; allt nog, att discussionsprolocollet åtföljer, hvaraf kan inhemtas hvad som blifvit yttradt. Hr Rosenblad har icke haft något mot sjelfva saken att erinra, men som ett negativt skäl anfört, att samma missbruk kunde göra sig gällande då bestyret öfverflyttades till Riksg.cont. som då det funnes inom Banken qvar. Det vore mycket väl om alla missbruk kunde upphäfvas, men om endast samma (således icke flera) missbruk komma att existera, hädanefter som hittills, så ligger deri intet skäl mot öfverflyltningen. Icke eller kan jag fatta, alt Bankens tjenstemän, enligt Svensk lag skulle vara befriade ifrån, eller icke kunna åläggas att, emot åtnjutande af dem tillagde löner, fortfara med sin tjenstgöring, derföre att lånefonden ställes under Riksg.cont-.s förvaltning. Om de, säger jag, fortsätta med samma bestyr, på samma embetsrum, blott med den skillnad, alt de uppbära sina löneqvartaler enligt anordning af Fullmäktige i Riksg.cont., i st. f. af Bancofullm., så måtte den omständigheten alldeles icke inverka på deras ställning. Man har talat om bildande af en rikshypotheksförening. Jag får då säga, alt den åtgärd, som blifvit tillstyrkt, just utgör första steget dertill. Om man nemi. öfverflyttar lånefonden och sedermera beslutar, att all ränta lägges till cupitalet, så kommer naturligtvis denna fond alt ökas med 240,000 r:dr årligen, och sedan denna blifvit erforderligt stor, så vore ingenting lättare att verkställa, än att tillvägabringa en sådan förening.
(Uti svenska öfvers.-n står: »falla uti skrymteri», men de flesta oell bästa bibeltolkare hafva: »under dom»; detta verkar i hufvudsaken ingen förändring, men den sednare öfversm framställer meningen klarare, hvarföre den här blifvit begagnad). Sannerligen: »Gud låter icke gäcka Sig; hvad menniskan sår, det skall hon ock upskära». — De här anförda Bibel-ställena måtte betyda något. Åtminstone måste det kunna sättas i fråga, huruvida det kan tillåtas att alls svärja, då Herren Sjelf säger: J skolén alls intet svärja; och låter ytterligare påminna oss: att vi icke skola svärja, hvarken den ena, eller andra eden, utan låta vårt ja, vara ja, och nej, nej. — Ja, att det är emot Guds vilja att svärja, på hvad sätt som heldst, derom kan, eller borde näppeligen kunna vara mera, än en tanka. Men, hvarföre finnas då eder, som kallas tillåtliga, hvilka hafva funnits i alla tider, och kunna, om ej positivt i Nya Testamentet, dock med utseende af verklig sanning, försvaras med Bibeln. Att äfven den uppenbara lögnen brukar Bibeln till sitt försvar, det gäller icke här, ty denna sak är af helt annan beskaffenhet. — Herren har en gång sagt ett ord, som, om det rätt behjertas, är förfärligt: — Han tillät Moses att tillstädja det, som var emot Hans gode, behaglige och fullkomlige vilje: för vår ondskas skull. Kunna nu de af Statsmakterna påbudna ederna räknas hit, som de efter all sannolikhet måste, då blifva de således en gradmätare på vår ondska. Måtte då, genom Guds nåd, ett bättre tillstånd ibland oss upkomma, så att dessa eder åtminstone kunna förminskas, och denna sorgliga termometer på vår ogudaktighet småningom höja sig öfver fryspunkten, och, med den kristliga sanningens ja, ja och nej, nej, antyda, att Guds andas nådes-flägt mera allmänt spridt sin vårvärma öfver vårt kyliga land och gjort oss till den eviga sanningens barn.
Och ' livad har hon då för öfrigt att göra på den där byrån vid Drottninggatan 54, där Fredrika Brcmer-Förbundct, som flere gånger till följd af ökade arbetsområden behöft utvidga sin lokal, slutligen hamnat, och där När hon var elfva år, förlorade Gertrud Gertrud Adclborg är den ledande och styrande? Adelborg sin far, och nu flyttade modern till Ja, för att besvara den frågan, behöfdes minst TTpsala med sina flickor, hvilka där fortsatte ett par spalter mer, än som blifvit tillmätta sina i Karlskrona började skolstudier. Hos åt denna uppsats. Men om vi kasta en haGertrud vaknade mycket snart en brinnande stig blick på en enda arbetsdag vid byrån, lust för arbete under ansvar, lledan vid sjutskola vi kanske förstå det. När hon på slaget ton år önskade hon att få komma ut som lä- elfva inträder i sitt stora behagliga arbetsrum, rarinna, men under inflytande af den tidens ligga redan högar af bref på hennes skrifbord. åsikter satte sig familjen däremot. » När man De innehålla förfrågningar från platssökande har ett godt hem, så skall man icke lämna och platsgifvande, betyg, önskningar om uppdet, » hette det; » man skall väl vara glad och lysning angående fordringar för att blifva sjuksköterska, gymnast, trädgårdsmästare, urfri, när man är ung. » Ja, glad var Gertrud Adelborg, och roligt makare, bokbindare m. m., frågor rörande hade hon i ungdomsstadens, då mer än nu af pensionskassor och stipendier, bref från ombufrisk ungdomsglädje genomströmmade socictetsden i landsorten, från inoch utlandet, upplif, men det inre krafvet på nyttig verksamsatser till hemstudicrna m. m., ni. m. het lät sig icke nedtystas, och vid tjuguett år Posten uppdelas till de olika afdclningarna, dref hon igenom sin önskan att få komma ut men under tiden har den ständiga strömmen som guvernant. Hon innehade en och samma af besökande börjat. En vill ha underrättelplats i fem år hos en familj, där hon snart ser om utsikterna på den eller den lefnadsblef en vän, och där hon var barnens förtrogna banan, en om fordringarna till den eller den kamrat likaväl som deras lärarinna.
Man måste väl kunna inse, alt det värde, hvartill en egendom bör upskattas, skall vara egendomens rätta värde, och alt någon nedsättning i detta värde icke får ega rum, derföre att en jord icke vore till sitt rätta värde upskat tad. Utsk. har på denna grund borttagit slutet af såväl 50 § som den ifrågavar. såsom vilseledande, och jag anhåller derföre om bifall till §:n. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Instämmande med Gr. af Ugglas får jag i anledn. af Hr von Hartmansdorffs anmärkn., alt orden: ”Skälen till alla förändringar böra i prot. - alltid omständligt införas, ”blifvit uteslutne, äran erinra, att i §:n blifvit intagne följande ord: ”och i prot. anteckna de orsaker hvilka kunnat åstadkomma förändring i fastighetsvärdet”. Orsaker och skäl äro enl. mitt omdöme liktydiga. Då R. o. Ad. återremitterat den 50 §, vill jag icke envist påyrka bifall lill denna §, men tror, alt den kan god kännas oberoende af 50 §. Ilr Printzensköld, Carl: Då, på sätt Gr. af Ugglas medgifvit, den 72 § står i så nära sammanhang med 50 §, alt en äterremiss af den sednare bör föranleda en ålerremiss af den förra, anhåller jag att förevar. § måtte blifva återremitterad för att i sammanhang med 50 § komma under Utsk:s ytterligare behandling. Jag tror mig icke begå något misstag i min upgift att 72 §, sådan den lyder i nu gällande Bevillms-förordn., har nära nog oförändrad bibehållits sedan år 1840, och den af Bevilln.Utsk:s här närvar, ledamöter yttrade farhåga, alt 72 §:s innehåll och upställning skola föranleda en beständig och jemn nedsättning i egendomsvärdet, synes således sakna giltig grund. Antagas båda dessa §§, är det min öfvertygelse, att den befarade nedsättningen långt förr skall ega rum, och af sådan anledn. anser jag nödvändigt, att de ställas i fullkomlig parité med hvarandra, såsom tillförene varit förhållandet.
Fredrika-Bremer-Förbundet, hvars verksamhet under detta likasom under de föregående åren fortgiitt i enlighet med det vid dess stiftande faststallda programmet, har fortfarande haft att glädja sig åt ett mer och mer växande förtroende från. allmänhetens sida; arbetsfälten ha i följd däraf utvidgats, nya komitéer tillsatts och antalet af de personer, hvilka direkt arbeta för fo~bundets intressen, ökats. Afven medlemmarnes antal har i å r stigit, från 1,412 under å r 1890 till 1,533, daraf ständiga medlemmar 230. Förteckning öfver medlemmarne aterfinnes i bil. Styrelsen. Vid årsmötet den 14 niaj företogs, i enlighet med 6 af stadparne, val efter de sex ordinarie styrelsemedlemmar och sex. suppleanter, hvilka vor0 i tur att afgå. Förbundets styrelse har sålunda under å r 1891 haft följande sammansättning: Ordförande: Riksantikvarien H. Hildebmnd. Sekreterare: Fröken A. Roos. Kassaförvaltare: Doktor Carl iVystrom. Fru S. Acllersparre. Fru E. Ankarsuärd. Fröken L. Engström. Fröken M. Forsell. Fröken E. Fries. Fru A. Monielius. Revisionssekr. H. Rohtlieb. Fru S. Whitlock: - '. Styrelsesuppleanter: Fröken G. HJ ' elrnerus. Kapten E. A. Hubendick. Fru LW. Arwidson. Fröken L. Dahl ren. Fröken M. Silow. Fru A. K e ~ f s! t c e t. Fru G. af Klintberg. Professor P. G. Rosdn. Fru J. Jolin. Fru Th. Ggldén. Fröken M. Wcern. Fröken G. Elpoing. Revisorer: Häradshöfding A. Lunduall. Fru E. Odelberg. Fröken A. Rossander. Revisorssuppleanter: Fru S. Wising. Doktor W. Soedbom. Revisionssekr. W Uppström. Det af styrelsen utsedda förvaltningsutskottet har bestått af: Ordinarie medlemmar: fruarne Adlersparre och Ankar.
Utlåtande, angående gjorda framställningar om statsbidrag för enskilda jern-* vägsanläggningars företagande. (Rgs-Afd.J Genom särskilda remisser hafva till Stats-Utskotlets handläggning blifvit öfverlemnade dels Kongl. Majlis den 25 November sistlidet och den 30 Januari innevarande år aflåtna, uti lista Samlingen af Hillänget till Riks-Ståndens Protokoll under N:ris 48 och 66 intagna nådiga Propositioner, angående gjorda underdåniga framställningar om statsbidrag för anläggning af särskilda bibanor till Statens jernvägar, dels åtskilliga genom motioner inom Riks-Stånden väckta förslag, såväl i fråga onx en del af de uti berörda nådiga Proposition omförmälda bibanor, som angående andra enskilda jernvägar; och får Utskottet nu, i ett sammanhang, uti dessa ämnen afgifva sitt yttrande, dervid Utskottet ansett sig böra upptaga de föreslagna jernvägarne i följande ordning, efter deras belägenhet inom landet, från söder till norr. l:o Angående anläggning af särskilda bibanor inom Malmöhus län, nemligen: a) frän Eslöf lill Ystad; b) frän Eslöf till Landskrona; och c) frän någon lämplig punkt pä sistnämnda bana till Helsingborg. Ehuru Utskottet skall här nedan afgifva särskildt yttrande öfver hvardera af dessa bansträckningar, har Utskottet likväl desto heldre ansett sig böra i ett sammanhang redogöra för innehållet af de rörande dessa bibanor gjorda framställningar, som ifrågavarande banor, om de ock komma att anläggas af olika bolag, dock af Kongl. Majit ansetts stå i eli så nära förhållande till hvarandra, alt de hos Kongl. Majit gjorda underdåniga framställningarna rörande dessa banor, enligt hvad ofvanberörda nådiga Proposition af den 25 sistlidne November gifver vid handen, samtidigt blifvit tagna under nådigt öfvervägande. Bih. till a. St.