Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom 1830 års riksdagsbeslut sattes än vidare i utöfning de åsigter, som i detta hänseende vid nästföregående riksmöte gjordes gällande, så att, ”med antagande och tillämpande af den grundsats, att en allmän frihet borde äga rum att, emot en i afseende pä skydd för inländska näringar samt consumtionen afpassad tull, i riket införa alla slags utländska varor”, en ny taxa derefter blef upprättad. Icke eller då blef den utfärdade tulltaxan fullkomligt reglerad efter denna grundsats, ehuru den väsendtligen närmade sig till en conseqvent tillämpning deraf. Enligt 1835 års riksdagsbeslut åter ansågo R. St. ”alla förbud då icke kunna lossas, utan ett högst menligt inflytande pä vissa näringar”; men de utsatte likväl t ullafgi flen äfven för dittills förbjudne varuarliklar, så att I{. M. måtte vara oförhindrad att förbuden, om sä för godt syntes, upphäfva. — Vid sistförflutne riksdag bibehöllo R. St. hufvudsakligen de grunder, hvarpå 1835 års tulltaxa hvilade, med antagande likväl, att förbudsbestämmclserne borde upphöra för vissa dittills till ineller utförsel förbjudna varor. Då man sinsemellan jemför de 6 sista tulllaxorne, så (inner man, alt ehuru K. M. icke fann för godt alt, enligt 1823 års Ständers förslag, på engång öfvergå till grundsatsen af fullkomlig frihet i handeln med främmande länder, och ehuru R. St. vid de 2:ne sista riksdagarne i viss mån godkänt denna modification i de grunder, som vid nästföregående riksdagar i detta afseende antagits, så hafva i de sista 5 tulltaxorne, jemte det att förbudsstadganderne för mer än 240 särskilda artiklar successivt försvunnit, införselsafgifterne, enligt så väl Sländerues förslag som de af Konungen fastställde taxor, småniugom blifvit minskade för en ganska stor mängd införselsartiklar, förnämligast sådane, hvilkas delbarhet och ringa omfång i förhållande till värdet och afgiflsbeloppet mest försvårade controllerne mot tullförsnillning.
Gustaf: I likhet med hvad jag nyss yttrade, och pä samma grun - I Hen i évpisti f. m. \-j grunder som da, får jag endast anmäla min reservation emot bifall till OeeonomieUtskottets förevarande Betänkande. Uppå derefter af Herr Grejven och Landt ■ Marskalken gjord proposition, blef OeconomieUtskottets Utlåtande af Ridderskapet och Adela bifallit. Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets den 8 »istledne Julii under N:o 37 aflåtne , samt den 19 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde memorial, innefattande förslag till upphäfvande af ett tillägg i 6 mom. I §. Tryckfrihetsförordningen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde förslag, till den behandling 56 §. Regeringsformen föreskrifter, godkänna. Föredrogo»' å nyo och biföllos följande Stafs* Utskottets den 9 och 16 sistledne Julii »fgilne, samt den 19 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: N:<> 306. I anledning af väckt motion ora undersökning , rörande utgifterne vid Garnisons Sjukhusbyggnaden i Stockholm. Kidd, 9. dd Prot. VII, Sana. tS Ben i Augusti /, m. N:o 309. 1 anledning af Kongl. Maj:»» Nådiga remiss uppå underdånige ansökningar, om nedsättning i arrendet för Högsta och Lunda hemman. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 16 aistledne Juli» under N;o 308 afgifne samt den 19 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående fastställande af årlig underhåilssumma och Enkesäte för Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, i händelse Hennes Kongl. Höghet blefve i Enkestånd försatt. Friherre Anckarsvärd, Carl Hendria
Då Hr Frih. o. Landtm, nyligen förklarat, att tiden för afgörandet af de ämnen, som nu äro under öfverläggning, icke inträder förr än Hr Frih. o. Landtm, föredragit] Const.Utsk:s utlåt. N:o 2, så anhåller jag för närvar, att få afstå ifrån ordet och skulle tro, att de Hrr, som efter mig begärt det, äfven borde spara sina yttranden till dess, att ett beslut deraf kan lili en följd. Jag anhåller emedlertid, att, sedan betänk. N:o 2 blifvit föredraget, och som jag förmodar, bordlagdt, återfå ordet. Gr. Anckarsvärd, som härefter upropades, förklarade det han på samma skäl, som Gr. Hamilton anfört, ville för närvar, afstå från ordet. Frih. Sprengtporten: Jag skulle visserligen hafva följt de efterdömen, som nu lemnats, det nemi. att afstå från att nu yttra mig; men jag har egentligen begärt ordet för att rätta ett misstag, som Hr v. Hartmansdorff begått vid upfattningen af mina ord, och anhåller sålunda att i den delen få svara. Jag förbigår Hr v. Hartmansdorffs upfattning eller hans omdöme om de ord jag fällt i afseende på tvångsmålet. Meningen dermed borde icke missförstås, och den har blifvit så fullkomligt utredd af en föreg:de talare genom denna förklaring: att nemi. större frihet vunnes i omdömet öfver ett förslag då man har ett alternativt förslag att derjemte pröfva än när man blott har ett att afgöra, så att den saken synes vara klar. Hr v. Hartmansdorff har anfört det jag sagt att det ifrågavar. förslaget utgör ett ankare i stormen. Detta hade varit en motsägelse. Vi hafva för närvar, ingen storm. Jag har tvertom fästat upmärksamheten på det lyckliga lugn vi åtnjuta. Jag har yttrat alt förslaget kunde blifva ett ankare i stormen, hvilket är något helt annat. 122 Den 11 December Ur Prinzensköld, Carl:
Hos Kongl. Maj:t har Direktionen för de rensningsarbeten i Köpings å, till hvilkas utförande Rikets sednast församlade Ständer beviljat ett statsbidrag, dels såsom anslag och dels såsom lån, af tillsammans 40,000 R:dr, uii en af Kongl. Majus Befallningshafvande i Westmanlands län insänd och förordad skrift i underdånighet anhållit att, som Köpings stads innevånare, för att öka gagnet för staden och orten af ofvannämnde arbeten, hvartill plan blifvit af Kongl. Majit den 7 December 1854 i Nåder fastställd, beslutat att jemväl utvidga ån, på sätt å en bifogad karla vore utmärkt, från bamnbassinen till slutet af det område, staden från Ulfve egendom till lastageplats inköpt, dels för att minska olägenheterna för segelfarien af den udde, som åns krökning bildar, dels ock för att ernå den vattenbredd utmed nämnde lastageplats, att fartyg der skulle kunna obehindradt mötas, men för vinnande af detta ändamål erfordrades, enligt ofvanberörda karta med tillhörande beskrifning, upprättad af kommissions-landtmätaren C. E. Lindell, en areal af 7 tunnland 13y2 kappland mark af de till Öfver-direktören m. m. J. E. Hörstadius utarrenderade kronolägenheterna Hushagen, Köpingsön och Byslätten, berörde område, nemligen 5 tunnland 14y? kappland af Hushagen, 1 tunnland 8 kappland af Köpingsön och 23 kappland af Byslätteu, måtte från Kronan lill Köpings stad afträdas emot årlig afgift, motsvarande det arrende, som belöper sig på det till afsöndring ifrågasatta jordområdet i förhållande till arrendet af hela lägenheterna, hvilken afgift staden vore villig att till Strömsholms Stuteri-inrättning, dit arrendet ingår, årligen erlägga. Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium, som, efter det Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader häröfver afgifvit infordradt underdånigt yttrande, jern - Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 43. 7 val erhållit
Jag har sett bevis derpå att ett hemman blifvit försålt på Landskansliet 40 mil från den olycklige bondens bostad; ja! jag vet t. o. m. att inom Dalarne ett hemman gick bort för 10 rdr, derföre att ingen bevakade detsamma och köparen ropade in det för sin fordran. Eu utmätning har nemi. försiggått, hemmanet skall försäljas, och bonden kan icke skaffa pengar för tillfället, utan står med sin familj på bar backe. Vid sådane tillfällen har jag ofta sett en son i lyckligare omständigheter genom börd på en gång tillfredsställa sin kärlek till fädernejorden och upfylla sin pligt att bereda fadren tak öfver hufvudet. Hvarje Stånd och särskildt vårt eget, M. Hrr! hafva vissa förmånsrätter; och finnes det någon rätt, som anses vara en förmån för det jordbrukande Ståndet, har jag icke hjerta att fråntaga detsam - Den 15 September f. m. 181 ma en sådan, äfven om den skulle möjligen någon gång stryka ett streck öfver kapitalistens beräkningar. Den man, som jag citerat, har sagt att så länge Svenska BondeSt.:t består, så länge står också Sverige, och det är en tanke, som jag i allo gillar. Odalförfattningen är längesedan bruten. Svenska BondeSt:t utgör ej mern någon egendomsadel; men så länge bördsrätten varar, skall Sveriges allmoge säkert bibehålla Sveriges mesta jord; och så länge skall ej heller Svenska bonden förlora den rang, han eger framför de flesta, kanske alla, länders jordbrukare. Jag tror att bördsrätten är af stor vigt för den jordegande delen af Svenska folket och kan tjena detsamma till stort gagn. Inträffar ett sådant förhållande med allmogen att egendomen måste för skuld försäljas, så har den icke så lätt att skaffa sig tillgångar, då det deremot vanligen lättare låter sig göra för den förmögnare att finna utvägar, hvarigenom utmätning och försäljning på exsekutiv-auktion undvikes. Man har sagt att Ad:ns och BondeSt:ts intressen äro införlifvade med hvarandra. Mig synes det också som dessa begge
Jag anser att statsverket i ett land sådant som vårt isynnerhet, som är temmeligen kapitalfattigt, bör, när det utan risk låter sig göra, träda emellan med län för att dermed befrämja allmänt nyttiga förelag och att delta är den bästa åtgärd Staten i detta fall kan vidtaga, i synnerhet dä det sker utan uppoffring på statsverkets sida, och när Staten lemnar lån på 4 procent, sä är uppoffringen i vanliga tider ingen. Det är visserligen möjligt, att någon tid kan komma, dä Staten kan behöfva den högre proc:n; men att det icke behöfts på långliga tider tillbaka, det veta Hrr:ne väl, och det är äfven att hoppas att rörelsen här skall snart öka sig. Det är således ingen risk för Staten. Det är äfven sagt, att för andra hamnanläggningar Staten icke tillstyrkt summor till deras fulla belopp. Det är förhållandet med Wadstena, men orsaken dertill är den, att det icke blifvit begärt mera för denna hamnbyggnad än Utsk. tillstyrkt. Hr Lagerheim: Klandret emot StatsIJtsk. att hafva föreslagit en högre summa än den som kostnadsförslaget innefattar, synes mig hvälfva sig omkring ett alltför ringa belopp, för att utgöra öfverläggningsämne; det är nemi. blott 70 r:dr, och mig synes det verkligen vara ganska rätt att för redighet och förenkling i räkenskaperne heldre antaga jemna summan såsom StatsUtsk. gjort. Hvad sjelfva hufvudfrågan angår, så är här redan upplyst, att det är ett olika förhållande med 13,200, r:dr som primitivt voro begärde såsom statsanslag, utan återbetalningsskyldighet, såsom en ren gåfva ifrån Staten till ändamålet, emot hvad det nu skulle blifva, dä hela bidraget lemnäs såsom ett lån, för hvilket statsverket får räntan. Staten ut 4* - 52 Den 14 Juni f. m. lemnar millioner såsom fastighetslån åt enskilda personer, endast till deras egen vinning. Vida snarare må väl län lemnäs till så stora, allmänt nyttiga föremål, som hamnbyggnader och andra likartade anläggningar, som icke kunna antagas, alt i längden vara annat än en ren vinst för Staten.
Gardin-Magasinet Specialaffär i GARDINER ^Sturegatan, 2 allt gammalt klädesylle såväl som stickylle emottages till omväfnad till Allm. telef. 36 56. såsom Tyger, Filtar, Schalar, Konstväfna» ner-Dricka Rikstel IS. U TILL INACKORDERING i godt hem i Vasastaden mottages en väl uppfostrad flicka i skolåldern. Svar (ill » 50 kronor », adr. S. Gumaslii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 90454) ORRA INACK. BYRÅN, Mäster Samuelsg. 62, Stockholm, förm. inack., ansk. lärarinnor, värdinnor, sällskapsd., affärsoch hushållsbitr., barnfröknar. T. Stockholm. «f: opectaftfef: NG FLICKA, som genomgått 8-klasslgt läroverk, önskar plats som sällskap och lektiis. Är villig att biträda med skrifgöromål. Svar till » Lektris », Sölvesborg p. r. der s.s. Gardiner, Portierer, Dukar £ager » 0l, EaaerdricRa ^ ^ Pilsner-Öl Tskällare-DricRa samt N UNG, bättre flicka önskar plats som sällskap och hjälp i verkligt god och aktad familj på landet. Helst i Norrland. Svar torde sändas till » Genast », pöste restante Gefle. - B. Stocfebolm 66 Götgataa 66 Stocfebolm EN UNG FLICKA önskar plats i familj att vara frun behjälplig. Är kunnig i klädsöm m. m. På lön fästes till en början ej afseende, men däremot på ett vänligt bemötande. Svar till denna tidnings kontor märkt » I. B. (783) och af passade m. m. allt i nya mönster för hö- Färgeri &amp; Kemisk tvätt. sten. sim tiitvtv&amp;ninsat UNG, FORLOFVAD FLICKA, enkel och allvarlig, önskar plats i ett godt och vänligt hem att gå husmodern tillhanda vid inom huset förekommande göromål. Inga löneanspråk. Svar till » A. F. », p. r. Karlskoga. Idun
En sådan rättighet är ock stadgad i det af Justitieombudsmannen framlagda lagförslag, hvilket Utskottet, vid granskning, till dess serskilda delar godkänt. Men såsom ostridigt kan det oaktadt, på sätt Utskottet yttrat, antagas att Hofrätternas göromål, i följd af omförmälde domstols indragning, komma att ökas; och då Hofra lernas tid redan är fullt upptagen med bandläggningea al nu inkommande mål, lärer behofvet af nya ledamöter ej heller uteblifva. Detta behof, kan dock ej inträda förr än någon lid elter det indragningen för sig gått, och då först blir man i tillfälle bedöma den tillökning, som erfordras i ledamöternas antal. I följd häraf och då Utskottet anser domsto larnas indragning ej böra ega rum loir än år 1850, och någon säker erfarenhet i förenämnde hänseende således ej kunnat vinnas förr än efter det Rikets Ständer nästa gång sammankommit, anser jemväl Utskottet obehölligt att Rikets Ständer, i enlighet med hvad Justitieombudsmannen hemställt, för närvarande anvisa några medel för nya ledamöters aflönande i Hofrätterna. Deremot linner Utskottet högst tvifvelaktigt, huruvida domstolsindragningen bör leda till fördelning af nu varande Hofrälter elier inrättandet af flera. Men i allt fall fordras äfven i denna del en ledning af erfarenheten. ' Verkan af Lagmansrätlernas indragning måste först visa sig, innan något kan beslutas i en så vigtig och omtvistad fråga, som omförmälda af Riks dagsfullmäktige Strindlund och Wenander uppkastade. Utskottet, sorn således ej anser förslaget i denna del för det närvarande böra föranleda lil! någon åtgärd, kan ej eller understödja den yrkade förändringen i Rådstufvorälteris organisation. Så länge städerna, enligt grundlag och privilegier äro berättigade att sjelfva upprätta förslag till borgmästare och Konungen, vid utnämnandet, ej eger gå utom förslaget, möta oöfverviunerliga hinder mot hvarje förändring uti ifrågavarande syftning.
Går Konungen i fält, eller till aflägsnare inrikes orter eller till konungariket Norge reser, förordne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen bland Prinsar af Sitt Hus eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, särskilt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver. Med de mål Konungen då sjelf afgör, förhålles på det sätt, sorn 8 § stadgar. Hvad nu om Honung sagd/ är, gäfle ock i afseende pä Regent, dä Riksstyrelsen af Honom ulafvas. 13 KontHlulions-VlskoUel» Memorial H:v 21. § 5i. I de 1'iill, dä Konungen eller StatsI de fall, då Konungen eller Re~ Rådet sammankalla Riksens Ständer, fastgevian ellar Stats-Rädet sammankalla/- ställes tiden till Riksdagens begynnelse Riksens Ständer, fastställes tiden till Riksefler tretionde och inom femtionde dagen dagens begynnelse efter tretionde och från den. dä kallelsen blifvit uti hufvudinom femtionde dagen från den, då kalstadens kyrkor kungjord. leksen blifvit uti hufvudstadens kyrkor kungjord. I »i 1 den händelse 39 g omtalar, att Konungen efter företagen resa utöfver Tolf månader ur riket blifver, sammankalle Regenia/ eller Stats-Rädet, då det Riksstyrelsen forvallar, genom öppet påbud, Riksens Ständer till allmän Riksdag, och läte kallelsen inom Femton dagar efter berörde tids förlopp uti hufvudstadens kyrkor samt skyndsamligen i de öfriga delar af Riket kungöra. Sedan Konungen derom underrättad blifvit, men Han ändock icke till Riket återkommit, tage Riksens Ständer den författning om Rikets styrelse, hvilken de nyttigast hnna. g 95.
Allmän öfversigt af och jemförelse emellan så väl de föreslagna lönetillökningarne, som de nya lönerne vid värfvade regementena, innefattas i bifogade tabeller (Bil. Litt. C och D); äfvensom ackordsräntornas belopp inhemtas af bilagde, från Arméens Pensionskassa erhållna uppgift deröfver (Bil. Litt. E). För följande till Regements-staben hörande personer, nemligen Regements-stallroästare, Regements-pastor, Regements-auditör, Regements-skrifvare och Regements-hästläkare, anser jag billigheten äfven fordra en lämplig aflöningsforhöjning, enar de äro nödsakade att hela året om uppehålla sig på regementets tjenstgöringsort, samt deras nuvarande aflöning är för detta ändamål alldeles otillräcklig. Jag hemställer, att deras aflöning måtte blifva: Regements-stallmästarens 1,200 R:dr med afseende å svårigheten att erhålla till denna befattning fullt skicklige personer; Regements-pastorns 1,200 Regemcnts-aud ilörens Regements-sk rifva rens Regemeuts-hästläkarens . Hvad särskildt beträffar läkarebeslällningar i allmänhet, 1,000 1,000 700 Bataljons-läkarne, har det sig visat, att Bataljon anseende till brist på sökande, endast med svårighet Bih. till R. St. Prot. 1836 & 18S7. 1 Sami. t Afd, 3 Haft. 2 so Bit. JW 5 («// Kongl. Maj.ts Nid.
Uti utlåtande öfver väckt fråga om skadestånd åt egare af privilegierade kalkbruk å Gottland för lidna förluster i följd af medgifven utvidgad frihet i denna näringsgren, har Stats-Utskottet funnit 4 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 14, sig icke kunna på motionen tillstyrka bifall, af skäl: dels att frågan om denna ersättning för närvarande berodde på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, dels att motionären icke bifogat en för frågans bedömande erforderlig utredning af ämnel, dels ock ”att, i allt fall anvisandet af statsanslag, såsom ersättning ”för de förlaster visse näringsidkare fått vidkännas till följd af en ekono"misk författning, skulle, efter Utskottets lunka, innefatta ett till följderna *serdeles betänkligt prejudikat.” Instämmande med Utskottets pluralitet uti ärendets behandling på de 2:ne först anförda grunderna, anser jag mig dock böta nedlägga min reservation mot den tredje, hvilken, i min tanka, icke blott är öfverflödig, utan så mycket mindre lämplig, som den fäller eu dorn på förband, icke blott öfver den behandling, Kongl. Maj:t kan i nåder vilja åt saken lemna, rrtan äfven lägger hinder i vägen för närvarande och kommande' Utskott att, vid föredragning af dylika och lill nöjaktig fullständighet bragta frågor, fästa något slags afseende på de möjligen högst betydliga, oförmodade och orättvisa lidanden, som visserligen kunna enskilde personer och samliäliigheler genom allmänna ekonomiska författningar tillskyndas; och har Utskottet genom detta tillägg aflemnat ett princip-betänkande, som, lika med hvad erfarenheten om dylika ådagalagt, lärer komma att medföra icke mindre olägenheter, än dess föregångare. M 54- Ank. till Exp. Utsk. den 1 Jan., kl. 10 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ersättning åt kommendanten ä Dalarö skans, Öfverste-löjt nanten J. U. Cederkrona, för upphörda sportler af pass-visering. (U. A.)
Men då erfarenheten visat, att det åsyftade ändamålet alldeles icke vunnits , helst blott några fä med alfvar förenat de Presterliga och medicinska studierna, samt dessutom behofvet af Präst-läkare nu mera betydligt förminskats genom ökandet af ProvinciaiLäkarnes antal, och derigenom att omkring 70 BataillonsLäkare blifvit iktingspridde nästan i alla landsorter; kan jag ej tveka att föreslå, det måtte Präst-Läkare stipendierna afskaflas och denna anslagssumma användas till de nya behof för medicinalverket som vid denna Riksdag kunna pröfvas mera angelägna, såsom t. ex. understöd för allmänna Barnbördshuset, såsom varande rikets enda egentliga undervisningsverk för Barnmorskor; underhåll för ett visst antal P)cn 24 Fehr nar ii. 713 Barnmorskelärlingar från landsorterna, löner för de söreslagne nya Provincial-Läkarne j bidrag till veterinärinrättningen m. m. N:0 IJ. Grefve Posse, Arvid: Friherre Rehbinders i sista Plenum upplästa memorial har nödsakat mig att begära ordet, icke för att yttra mig angående egentliga föremålet för samma memorial, ty derom synes mig redan mycket taladt; men för att lemna Herr Friherren anledning, att förklara rätta mening af dess tillvitelse mot de jHäfte Landshöfdingar att hafva afgifvit efter [derr Friherrens ord ”prunkande rapporter, hvilka oftast motsäga allmänna ställningen.”
Delta var redan vid yrkandet af propos:n insedt af båda parterna, oell det är för att icke, efter ett steg som medfört åsyftad verkan, sluta med en orimlighet, som jag yrkar, att frågan om den yrkade propos:n numera måtte förfalla. Hr L efron, Johan Pehr: För min enskilda del, får jag frambära min tacksamhet lill de herrar, som föranledt den framställning Frih. von Schulzenheim nu gjort. Grunden härtill är, att jag icke ser någon möjlighet alt lösa den fråga, i hvilken R. o. Ad. inkastat sig genom sin diskussion sisth Måndag. Desse herrar hafva löst frågan praktiskt, hvarföre jag ånyo förklarar dem min tacksamhet, och älskar att hoppas, att R. o Ad. icke skall komma lill så beskaffade beslut, som icke hafva någon påföljd. Hvad det formella sedermera angår, så har R. o. Ad. äfvensom de öfriga Stånden en §, nemi. den ö6:te i Riksd.- Ordn., hvilken, om jag ej orätt fattat den, här ar tillämplig i ett fall som detta. Der heter det nemi.: ”intet ärende må nedläggas utan Ståndens uttryckliga' beslut." Deraf synes följa, att om Ståndet fattar ett sådant beslut, så får ett ärende nedläggas. Detta ärende är af den beskaffenhet, att icke kunna hafva någon påföljd, hvarföre jag hemställer, att R. o. Ad. måtte instämma deruti , att ärendet mätte förfalla; och vi bafve derföre att lacka de herrar, som frivilligt afsagt sig att deltaga i bänkm:s-valet. 56 Den a3 Januari. För öfrigt får jag förena mig med Frih. Boye i det speciella, att beslutet är en nullitet. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Det iir med förlägenhet jag uppträder för att yttra mig i en fråga, som jag trodde kunna förfalla, och hvilken icke borde blifva föremål för ytterligare öfverläggning efter den förklaring Frill, von Schulzenheim afgifvit.
Direktionens öfver Arméens Pensions-kassa kännedom kommit, det Arméens sednast församlade Fullmäktige medgifvit, att, under tiden intilldess Arméens näst sammanträdande ombud blifva i tillfälle att besluta i den bos Fullmäktige väckta frågan om särskild årlig räkenskap öfver de till Arméens Pensions-kassas disposition ställda stats-medel, Rikets Ständers Revisorer må äga tillgång tili nämnde Kassag räkenskaper och protokoller, får Direktionen, 52 - 410 — såsom tillägg till dess, i anledning af Rikets Ständers Revisorers år 1847 afgifna Berättelse om då verkställd granskning af Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders styrelse och förvaltning för åren 1844 och 1845, under den 31 sistlidne Januari, afgifna underdåniga förklaring, ofvanberörde förhållande härmed underdånigst anmäla. Direktionen framhärdar med undersåtlig vördnad, nit och trohet, Stor mäktig ste, Aller nådigste Konung! Eders Kongl, M a j: t s underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, HAUK LEWENHAUPT P. Blom. G. H. Möllersvärd. T. W. Lode. H. ScHUTZECRANTZ. GuST. ScHURER V. WALDHEIM. Stockholm den 10 Februari 1848. Åhman. Johan O. Jonson. — 411 — Kongl. Styrelsens för Fängelser och Ar bets-inrättningar underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1847 församlade Revisorers Berättelse rörande granskningen af anslagen till fångvården. Stonnäbtigste Allernådigste Honung!