Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa förvabningar, sorn hvardera skulle stå under en Chef, äro åter fördelade i Departementer; men förvaltningen af Rikets allmänna hushållning i 2;ne Hufvud-Afdelningar, unde 2:ne af hvarandra oberoende Chefer, den ena för Kammarverket och Käringarne, och den andra för Financerne *), Bibehållandet af den Collegiala formen för ärendernes behandling i desse förvaltningar, anser Friherren icke fördelaktig, utan föreslår att, med undantag af mål rörande StrafFlagames tillämpning emot underlydande tjenstemän och egen betjening, Förvaltnings-Che - *) Från och med pag, 126 till och med 148. i6 fen ensamt må ega beslutande rätt, och att Ledamöterne, hvilkas antal under öfverläggningarne borde inskränkas till 2:ne, således blott skulle få med Chefen eller Arbets-Afdelningens Ordförande ingå i rådplägning om beslutet *). Lär.e-Styrelserne böra, efter Friherrens tanka, bibehållas i deras närvarande skick, men gränsorne för deras befattning närmare bestämmas. Och då i öfrigt det ändamål , som åsyftas, nemligen en driftig och skyndsam ärendernes behandling, svårligen skall kunna vinnas utan ändring i de förvaltande Verkens arbets-ordning, hvilken, såsom Friherren uppgifver, i sitt närvarande skick, i flere delar är felaktig, och till långsamhet, ledande; så har Friherren slutat, sin afhandling med förslag till förändringar deruti **). Uti det förslag till inrättning af Rikets Styrelse-verk, Herr Cancelli - Rådet von Hartmansdorff afgifvit, söker Herr Cancelli - Rådet, sedan han först talat om Committéens ändamål, och sättet till dess uppfyllande, samt jemväl uppgifvit de skäl , som föranledt dess från pluraliteten skiljaktiga mening, det Cornmittéen egt föreslå ändringar i Grundlagens reglementariska föreskrifter **"•):
N:o 4* B. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 10 på aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Plenum kl. 10 f. m. Upplästes till justering Exped.Utsk:s förslag N:o 3i4 till R. St:s und. skrifvelse till K. M., angrde grunderna för bankens rörelse och förvaltning. Hr Stuart, Carl Gust.: Ehuru jag lifligt önskar, att den nu upplästa und. skrifvelsen så snart som möjligt må kunna expedieras, är jag dock nödsakad anhålla, att densamma måtte till nästa plenum få hvila på bordet, emedan det för mig varit omöjligt att vid uppläsningen controllera, huruvida deu till alla delar cifverensstämmer med de af R. St. rör:de ifrågavar. vigtiga ämne fattade beslut. Då nu till justering skulle uppläsas ett prot.utdr. förd. 21 dennes, innehållande R. o. Ad:s beslut öfver Banco-och LagUtskrns utlåt. ]M:o 4? rörtde lag för offentliga bolagsbanker, yttrade sig Underteckn. Ridd.Secret.: Innan jag uppläser det prot.utdr., som innehåller den ifrågavar. lagen, sådan den af R. o. Ad. blifvit antagen, anser jag mig böra namna, att ehuru R. o. Ad. icke för de antagna paragrapherna bestämt någon viss nummerföljd, utom hvad de fem första angår, har jag likväl, i enlighet med R. o. Ad:s beslut, att numereringeu skulle ske efteråt, utsatt viss nummer å hvarje §, dervid jag hufvudsakligen följt ordningen i Gr. Frölichs förslag, såsom mest öfverensstämmande med hvad R. o. Ad. antagit. Derjemte förekommer, att Hr Lefren under discussionen föreslog ett tillägg, som af R. o. Ad. antogs, så lydande: ”Bankens grundfond må ej utan K. M:s tillstånd ökas utöfver den i privilegium utsatta teckningssummamen härvid bestämdes icke i hvilken § delta skulle införas.
Vi hafva sett, att civila embetsmän sällan behöft taga afsked, att pensionscassan således varit högst sällan anlitad af andra än dem, hvilkas pensioner blefvo större än deras löner, hvarföre de äfven kunnat anslå mera åt sina enkor än alla de bidrag, som de lemna till sin pensionsinrättning. Deremot utgör den högsta pensionen uti Arme'ens Pensionscassa endast 5oo r:dr. Tvenne generalspensioner hafva blifvit beviljade till 3ooo r:dr. Man kunde anmärka deremot, att uti StatsUtsk:s tryckta tabeller vid förra riksdagen äro generalspensionerna utförda till 4ooo r;dr; de hafva dock blifvit beräknade till 3ooo rtdr, och ehuru de icke blifvit begagnade, utgöra de likväl en ressource. Om dessa pensionsrum ökades till 6, skulle den häraf uppkommande kostnaden visserligen icke motsvara den kostnad, civilstatens pensioner medföra. Dessutom äro de löner, hvilka jag afsett, mindre vid armeen än civilstaten. Jag skulle derföre anse det för en stor obillighet att neka arme'en en rättvisa, som alltid ägt lika mycket anspråk Den 2 Juni e. m. Gr på Ständernas afseende, den nemi., att militära embetsman på sin ålderdom må hafva sin utkomst; och jag tillstyrker derföre återremiss af utlåtandet. Frih. Fock, Berndt Wilh., hade inlemnat följande anförande: Ehuru jag ansett grannlagenlieten fordra att icke vara närvarande, dä Ii. It. o. Ad. discuterar en för mig enskildt och för min talrika familj så angelägen fråga som min pensionsrätt, har jag likväl, då K. M. öfverlemna! saken till R. St:s rättvisa afgörande, ansett mig skyldig att söka göra de upplysningar gällande, hvilka jag hoppas skola oemotståndligen ådagalägga rättvisan af den pensionsansöining, hvarom är fråga. Jag har under en 5i-årig tjenstemannabana aldrig frångått den princip, att tjenstemannen icke någonsin bör med stegrade anspråk ligga sin Konung och sitt fädernesland till last.
Schulzenheim uppgifver att i utlandet äro bergsundervisningsanstalter upprättade i större städer, t. ex. i England uti London och Glasgow; i Frankrike uti Paris och Lyon, äfvensom ock Den 18 April f. m. 257 ock i Berlin och Petersburg; detta är mig bekant, men jag känner ock derjemte, hvad England och Frankrike angår, att undervisningen i dessa länders bergsskolor är hufvudsakligen, om ej uteslutande, theoretisk, samt att eleverna efter fullbordade theoretiska studier äro förbundna att und»r viss tid praktiskt inhemta tillämpnings-insigter vid bergverken och dithörande etablissementer, under inseende af de s. k. bergverksingeniörerne. Bergsskolorna i Berlin och Petersburg äro så nyligen upprättade, att jag ej sett några uppgifter om deras verksamhet. Europas berömdaste undervisningsanstalt i bergsvetenskapen ligger dock i den lilla Sachsiska staden Freiburg; men denna stad är belägen i midten af ett bergverksdistrikt, inom hvilket tillfällen till praktisk undervisning uti bergshandteringens snart sagdt alla grenar finnas att tillgå. Slutligen får jag fästa mig vid Frih. von Schulzenheims beskyllning, att Slats-Utsk:ts nu ifrågavarande förslag endast går ut på att »undanskjuta» frågan om förbättrad undervisning för bergshandteringens idkare. Jag kan tvertom å Utskits vägnar försäkra, att frågan om bergsundervisningens befrämjande inom Utsk:t omfattades med lifligt intresse, samt ansågs såsom en trängande nödvändighet; och att Utslr.t villigt skulle föreslagit vida större summa än som blifvit af K. M:t äskad, blott Utsk:t haft fullständig plan för undervisningens ordnande att lästa sig vid. Utsk:t ansåg att det korta uppskof af några månader, intilldess nasta riksdag kommer att sammanträda, endast skulle vara en vinst, emedan K. M:t dessförinnan kunnat genom utsedde sakkunnige kommitterade låta utreda förhållandet. Jag anhåller hos Ifr Gr. o. Landtm, om propos. å bifall till Stats-Utsk:ts Betänk. Gr. Posse:
Om samma dag anföranden afgifvas i ämnet, uppsattes häröfver särskildt prot.-utdr., sorn afven justeras i Ståndet och sedermera afsändes tillika med afskrift af anförandena. Således förorsakas icke något uppehåll i remissen. Ilr Cederschjöld: Jag hade ej arnat att vidare yttra mig; men då proposition blifvit begärd, anser jag mig ytterligare böra göra reda för mina åsigter af saken. Man har sagt, att den i 49 §• Riksd.-Ordn. lemnade rättighet att begära på bordet liar afseende endast på motioner; men hela sammanhanget visar tydligen, att bär menas alla slags yttranden och förnämligast anmärkningar vid motioner. Der står nemligen: ''Hvar och en allmän fråga, som första gången i något Stånd förekommer, skall, såvida ej Ståndet "enhälligt genast densamma till vederbörligt Utsk. förviser, "ligga pä bordet till nästa plenum, då remiss bör ske; dock "stånde hvarje ledamot öppet att öfver samma mål sig yt"tra, ” ”Om en genom muntligt anförande gjord framställning lägges på bordet," &c. Man linner, säger jag, af hela detta sammanhang, att det omnämnda muntliga anförandet närmast afser anmärkningar, som göras vid allmänna frågor, då de skola remitteras. Vidare stadgas i samma §., att det bordlagda "muntliga anförandet bör till protoc. dicteras och afskrift '■'deraf till bordet aflemnas.” Detta stadgande har tillkommit för att bereda den, som begärt yttrandet på bordet, tillfälle att genast kunna deraf taga kännedom, utan att behöfva afvakta - prolls justering. Gr. Cronhjelm: Jag bör nämna, att jag anser den af Ilr v. Hohenhausen begärda proposition vara lika litet grundlagsenlig, som Frih. Boyes motion i samma anda. Jag tror 324 Den 3 Mars f. m. således, att hvarken proposition eller motion kan göras, och att Hr Gr, o. Landtm:s förklarande af sin mening är tillräckligt. I lnifvudsaken af formfrågan har jag från början trott grundlagen icke vara fullt tydlig, hvarföre man ej heller bestämdt kan pasta, att den antagna praxis är stridande deremot.
icke höll sig enbart till klädesfacket, u t a n också Stillheten härskar öfverallt; endast sparfvarne kastade sig i n p å andra v a r u b r a n c h e r. skickar e t t dåsigt skall efter d e n körande. Eller trottoarens kantstenar återljuda af en gåendes steg. e t t fönster öppnas, o c h samtalet är i full gång. Lottas händer förblefvo orörliga. Elsas tillstånd befann sig nämligen i ett mycket ömtåligt stadium, o c h h o n måste noga aktas f ö r ansträngningar och sinnesrörelser. H o n satt merendels i e n stor länstol m e d e n pall under fötterna; bredvid sig hade hon ett bord m e d små hvita tillklippta plagg, på hvilka hon sydde, när hon inte lutade sig tillbaka mot ryggstödet och drömmande stirrade u t i luften. M å r t e n strålade a f lycka öfver den väntade händelsen. (Forts.) " OOBTGÅNGEN VÄLGÖEARINNA. — synnerligen ifrig djurskyddsvän. E. Lidforss och hans maka. h a l f 3 e. m. V i d d e sammanträden, där frågor rörande Internationella kvinnoförbundets intressen skola afhandlas, äga endast delegerade från de olika ländernas nationalförbund rösträtt. W. FABRIKSAKTIEBOLAC HOFLEVERANTÖR. FL. A. T. A. T. 2497. samt kos alla finare parfymhandlare i riket. T) RAMATISKA TEATERNS ELEVSKOLA hade ^ lördagen den 3 j u n i sin sedvanliga våruppvisning, hvarvid programmet upptog e t t par små enaktare o c h scener u r » K o n u n g Johan » och » Härmännen p å Helgeland ». Nyaste Modet, 1 Jakobstorg STOCKHOLM, Drottning-gatan 6 8, Stockholm. - B O L A G S W. W i d f o n d Oblekta, %B — V26 Träffas kl. 10 — 2 och e. m. P l o m b, och insättning af artificiella tänder. Asthmahonung, Skyddsstämpel. institut för Mutual Life 50LIDT: Försäkr. fond Kr.
Uti en inom Ridderskapet och Adeln väckt lill Stats—utskottet remitterad motion, Nio 145, har Herr af Wetterstedt, A., bland annat, föreslagit, att Kamereraren i Stats-kontorets Kammar-kontor, hvilken bade till åliggande att tillämpa hvarje Stats-Utskottets Utlåtande N:o 100. 9 hvarje ny statsreglering med alla dess vilkor, förbehåll och undantag, hvars tjenst vore af den trägna beskaffenhet, alt innehafvaren omöjligen kunde sköta annan befattning, och som dagligen måste tillhandagå med upplysningars meddelande samt icke, likt Kamereraren i Riksboksluls-kontoret, hade tid öfrig alt, såsom räkenskapsbiträde hos Rikets Ständers Revisorer, bereda sig särskild inkomst, — måtte erhålla en årlig lönetillökning af 1,000 R:dr, så ali bans lön blefve bestämd till 4,500 R:dr. Då ifrågavarande Kamererare uppbär enahanda aflöning, som samtlige hans vederlikar inom Rikets öfrige Kollegier, synes någon särskild löneförbättring för honom icke böra ega rum; hvadan Utskottet hemställer, att Herr al Welterstedts berörda framställning lemnäs af Rikets Ständer utan afseende. 13:o. Uti nyssberörda hos Ridderskapet och Adeln väckta motion, N:o 145, har Herr af Wetterstedt, äfvensom inom Borgare-Ståndet Herr Ljungberg, i motion N:o 165, och inom Bonde-Ståndet Riksdagsfullmägligen Anders Andreasson från Elfsborgs län, i motion N:o 381, anlörl, bland annat, alt göromålen för Kammarskrifvarne bos Slals-kontoret voro i alla afseenden trägnare och fullt ut så maglpåliggande, som i Kammar-rätten, hvadan ock tillförene och ända intill den statsreglering, som med år 1858 ingick, en Kammarskrifvare i Stats-kontoret aldrig varit sämre aflönad, ån hans vederlike i Kammar-rätten; i följd hvaraf motionärerne hemställt, att Kainmarskrifvarne inom
Och vi äro honom för vittne till det vi sågom; så ock den Helge Ande, den Gud gifvit hafver dem som honom lydaktige äro. Då de detta hörde, skar det dem i hjertat, och de begynte rädsla, att de måtte dräpa dem. Då stod en Pharisee upp i Rådet, benämnd Gamaliel, en lagkloker, den ibland allt folket mycket afhållen var, och bad att Apostlarna skulle som snarast gå afsides ut; Och sade till dem: I män af Israel, ser till hvad I gören med dessa män. För dessa dagar hof Theudas sig upp, sägandes sig någon vara, honom föll en hop folk till, vid fyrahundrad; han vardt ihjälslagen, och alle de, som trodde honom, vordo förskingrade, och kommo till intet. Efter honom hof Judas sig upp af Galileen, i de dagar då beskattningen skedde; han afvände mycket folk efter sig; han blef ock borto, och alle de som honom lydt hade, vordo förskingrade. Och nu säger jag eder: Kommer intet vid dessa männerna, utan låter dem betämma; ty är detta råd eller verk af menniskor, så varder det väl omintet; Men är det af Gudi, så kunnen I icke Slå det neder, såframt I viljen icke finnas strida emot Gud. Då föllo de alle intill hans råd; och kallade Apostlarna, läto hudflänga dem, och bödo dem, att de icke skulle tala i Jesu Namn; och läto gå dem. Men de gingo med fröjd ifrå Rådet, att de voro värdige lida smälek för hans Namns skull; Och höllo hvar dag uppå, utan återvändo, att lära och predika Evangelium om Jesu Christo, uti templet, och i all hus. Uti de dagar, då hopen af Lärjungarna förökades, begynte de Greker knorra emot de Ebreer, derföre att deras enkor vordo föraktade uti den dagliga tjenstene. Då kallade de tolf hela hopen af Lärjungarna tillsamman, och sade: Det är icke tillbörligit att vi skole öfvergifva Guds ord, och akta hvad på bordet komma skall.
Med fästadt afseende ä ifrågavarande artiklars ganska väsendtligt skiljaktiga värden, har Utskottet väl funnit, att någon för dem alla gemensam eller lika tullsats icke lämpligen kan bestämmas; hvaremot och då de nu å nämnde artiklar stadgade införsels-afgifter, både i förhållande till varu-värdena och i synnerhet sedan råvaran, tackjernet, efter Utskottets förslag, kan blifva föremål för import, äro allt för höga, Utskottet ansett sig höra hemställa, att införsels-afgiften må nedsättas; för »Bomber, Kulor, champlounerade etc.» från 8 till 6 R:dr; lor »Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostump lade och oborrade,» frän 4 till 3 R:dr; för »Grytor, Pannor etc.» från 6 till 4 R:dr; för »Hällar, Lod och Lödjor» från 4 till 2 R:dr, samt för kasserade Kanoner, Bomber, Mörsare och Kulör,» hvilka knappast cga tackjerns-vär de, från 2 till 1 R:dr pr skeppund st. v. Slutligen förekommer ock i införsels-tariffen, under gjutet jern, rubriken: allt annat gjutet arbete, ej specificeradt, åsatt 25 procents värdetull. Herr Hjerta har häri föreslagit den förändring, att det måtte stadgas 5 R:dr införSels-tull pr skeppund för pjeser af till och med 10 lisp. vigt stycket i ett helgjutet eller af flera, delar sammansatt stycke, samt för pjeser af högre vigt 3 R:dr 16 sk. pr skeppund; hvaremot Herr Schwan yrkat antagande ungefärligen af samma redaktion och tullsatser, som af Bevillnings-Utskottet vid sistlidne riksdag föreslogs, nemligen indelning af gjutgods i vissa klasser, såsom gröfre, med 1 sk. 4 rst., finare, med 12 sk., Bijouteri-arbeten, med 36 sk. och Knappar, med 3 sk. införsels-tull pr skålp., samt slutligen allt annat, med 25 procent värdetull.
Europas nuwarande belägenhet knappast beror af någon magts serskildta wilja, torde med billigt afseende ä de sorgliga minnen, som wäckt allmänhetens »wilja mot allt som pä närmare eller fjärmare häll presenterar sig i skepnad af Landtwärns-inrättning, afsigten åtminstone prowisorist och som ett säkerhetsmätt till nästa Riksdag kunna winnås, om det äfwcn i underdänighet uppdrogs at Kongl. Maj:t,att wid tillfälle af förrberörde sammankomster med Rust - och Rvtchällare affluta och blott prowisionclr till nästa Riksdag, genast wcrkställa en sadan arrangement, hwarigcnom de förbindas att hafwa i bcrcdstap rescrwckarlar, som wid infallande krig strart wore att tillgä, likwäk med uttrpckeligt förbch'll att utom deras anskaffande, Rotarne med ingen widare kostnad derföre af hwad namn som hälst skulle belastas och äfwen emot det bestämda wilkor, att ! händelse af krig Rotarne i intet fall skulle, derest ordinarie och rcserwekarlar i fällt omkomma, wara skyldige till nägon widare recrukc, ring, intill desi Riksens Ständer, som wid ett infallande Den 2 April. 33 krig nödwändigt mäst samlas, sig utlåtit huru med recrutering under krig derefter lomme att förhällas; och hwilkct uttätande man med moralist wisihet kan förutsäga Klefwc grundadt pä cn jämnare fördelning af deltagandet i krigsbördan
Björnstjerna plägar göra, så måste äfven ett möjligen ofrivilligt yttradt ord, då detta ord skall jemte alla andra upptecknas i protocollet, och då det ljudit så skarpt, som ordet fiende, då, säger jag, mäste det väl vara nödvändigt att icke låtsa som om ordet alldeles kunnat dunsta bort, ty det står dock qvar, jemte alla de hugskott, som beledsagat detsamma i hela denna talrika samlings minne och känsla. Man måste vid sådant förhållande lägga vigt på ett sådant ord och söka uppleta källan, ur hvilken sådana ord emot blott parlamentära motståndare rimligen kunna härflyta. Finner man då, att försvaret för saken i sin helhet, jag menar den olika arftägten, kommit (ursäkten nu, mine Hrr, jag talar rent ut) i sin skarpaste form ifrån tvenne Hrr Generallieutenanter, så har man anledning att gissa ifrån hvad häll dessa skarpa former kommit. Till följd af deras höga militära grad och deras emploj såsom ministrar på utrikes ort hafva de naturligtvis icke kunnat underlåta att beständigt framför ögonen se de möjliga fiender förbisväfva, som de veta sig kunna besegra. Dessa förmenta fiender förbisväfva nu begreppen, äfven när de hafva blott fredliga medborgare framför sig. Det är troligen endast af sådan orsak, som den ene till höga år komne General-lieutenanten kunnat räka på en så opassande term i en discussion, som ordet fiende. Ja, det blir också i samma mån vigtigare att söka gendrifva sådana yttranden, då de fällas af dessa - Den 28 December. 681 sa Herrar, som här blott någon gång göra oss den äran att ifrån sina utländska stationer helsa på oss, liksom för att då inpregla hos oss sina egna, för vårt fredliga sträfvande framåt högst främmande och vidriga åsigter i lagstiftning. Motivet, säger den ädle Grefven, hvarföre han önskar att arfsrätten skall förblifva oförändrad, är det, att söka förhindra, det Adelns motståndare skulle blifva segrare och Adeln duka under.
Med den tjenstaktigaste och ifrigaste sorgfällighet gjorde sig vår frökens följeslagare nu underrättad om hennes helsa, och då hon försäkrade att hon begynte befinna sig ”mycket bättre”, tillade han med en ton af så vänlig godhet, att det velat till ett mer stålsatt hjerta än unga Blendas att motstå den: ”Berätta mig då era öden, sedan vi skiljdes! Jag har så ofta i tankarna sysselsatt mig med dem, att jag brinner af längtan att höra huru det gått fröken i Stockholm.” ”Det skall jag!” försäkrade Blenda, och hennes ögon började stråla af en barnslig glädje. Ack, hur lycklig var hon ej nu! ”Och fröken blir uppriktig?” ”Det förstås: jag vill berätta alltsammans! Ni kan tro, det har icke varit någon brist på händelser, och nu i dag om ni endast visste hvad jag lidit i dag! Det förtretar mig mest att det var den otäcke kammarjunkaren, som min onkel kongl. sektern en gång så präktigt näpste men ni begriper ingenting af allt det der Säg likväl först om det verkligen är säkert att ni någon gång kommit ihåg den lilla landtfröken, som hade er goda rekommendation hos kaptenen att tacka för mycket godt?” ”Det är så säkert, att om icke händelsen fört oss tillsammans, skulle jag hafva genomsökt hela Stockholm för att få rätt på er Men för all del säg mig då hvem ni menar med den otäcke kammarjunkaren och er onkel kongl. sektern?” Allvaret i förra delen af svaret och otåligheten i den sednare tillfredsställde Blenda i lika grad. Hon nickade helt triumferande åt sig sjelf, såg med ett skälmskt leende på den bredvid henne sittande unge mannen, som i sin eleganta pelsrock och med sitt fina, mörka ansigte tog sig mycket väl ut, och sade muntert – ty nu kände hon sig åter munter som lärkan: ”Det är helt enkelt: kammarjunkaren har liksom kongl. sektern och alla de andra, utom ni, velat kurtisera den lilla enfalden från landet.
Banco, och hwilka nu allenast torde komma i fräga at böra undfä Stats - Contoirets inwisningar med Riksgälds. Contoirets accept, emedan Armeens och Flottornes asiönkngs-fordringar samt deas et til annat Werk förffutne Medel, ej lärer pä annat sätt än med Contant kunna afliquideras. Som nu Leveranteurer för sine fordringar bära enligt det föresiagne sättet liquideras til Julik mänads utgäng, sä torde i anseende dertil at mycket redan är liquideradt pä detta äret, deras fordringar til det högsta in alles upgä til 4 millioner Rd. Banco (kanske vch mycket mindre) hwaraf et ärs Ränta a -) procent utgör soo.ooO Rd. Lev Ändra Landet. i4o, 141. 1114 Dcn 21 2lugusts. Lcvcrantcurer böra pä et ömt satt behandlas, tp fiercs förtjenst består allenast i arbetslöner, hwartil äfwen kommer, det en stor del af dem hwilka i är levererat redan undfätt r Contant sin betalning; hwarföre stola de som förledne äret aflemnat waror än ytterligare wara utsatte för förluster; derutinan synes obillighet äga rum, och hwad stall det steg som nu tages at dem förnöja, icke wärka uppä Waru-pliserne för Kronan, för hwad än widare i är och nästa är nu oundwikeligen mäste anskaffas. Jag fär säledes förestä 2 ne allternativcr, at antingen betala dem med Contant eller ock med säda ne inwisningar hw arä minsta möjcliga förlust, kan äga rum. Hwad det förstnämde angär, sä torde strapt de inkast göras, hwarifrän stola penningar tagas. Sedelstocken är redan större än den borde wara, det upjagar Wmupriserne m. m.
Den skrifvelse, som aflemnades, är ingifven af Statsministern för utrikes ärendena direcle till K. M. och upplyser det af mig förut omnämnda förhållandet, nemi. att en betydlig brist åsamkats cabinettscassan under de i5 år, som förflutit nästföre Baron Stjernelds tillträde till einbetet. Då det således är ett factum, att StatsUtsk. i officiel väg kommit till erfarenhet 0111 cassans tillstånd, torde det kunna ifrågasättas att Utsk.s vidare tillgörande i saken grundar sig på enskild motionärs framställning. Utsk. ansåg likväl ej dessa upplysningar tillfyllestgörande, emedan deruti saknades bestämda sifferuppgifter. Nu deremot har jag af Hr Ilires uppgift anledn. förmoda, att StatsUtsk. kommer i erfarenhet af dessa siffror eller af sådana upplysningar, att Utsk. kan för R. St. framlägga sakens fullständiga sammanhang och tillika föreslå ett lämpligt sätt att reda den oordning, som uppkommit i utrikes departementet; ty jag upprepar ännu en gång, att jag förmodar, att SlatsUlsk., lika litet som R. St., vill åse, att detta förhållande icke på något sätt ordnas. I samma stund det blifvit kändt, är det en Statens tillhörighet ait afhjelpa den brist, hvaraf departementet lider med äfventyr för Staten. StatsUtsk:s utlåt. N:o 354 återremitterades. Hr af Uhr, Gustaf: Jag ber alt få försäkra R. o. Ad., att jag uti mitt anförande på f. m. var så långt ifrån att åsyfta någon personlig förnärmelse, att jag icke ens förmodade att någon sådan af mitt ytlrande kunde föranledas; och är del mig så mycket mera okärt, alt sådant likväl kunnat Den 28 November f. m. 45, hända, som jag, långt ifrån att vilja förnärma Gr. von Platen, tvertom skall med glädje omfatta hvarje tillfälle att förklara honom min högaktning och tillgifvenhet. Gr. von Platen, B a 11 za r: