Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon åkte då i en gammalmodig, rätt tarflig trilla med lädersufflett, dragen af en allt annat än välryktad arbetshäst, som hon körde själf, men en af de yngre drängarne, en upptagen faderoch moderlös gosse, fick då kläda på sig en ljusblå rock, förfärdigad af den ull, som växt på hemfödda får, och försedd med gult livré. Såsom ett slags betjänt hade han äfven på sitt sätt blifvit adlad, ty af sitt namn Edla hade hans matmor bildat namnet Edelberg, en sammansättning af Edla och Berga. Han följde blott med för att öppna grindarna och ta hand om hästen vid de korta besök hon ofta gjorde, utan att låta trillan köras från gården och hästen spännas ifrån. Ett undantag från dessa korta färder inom socknen tillät hon sig likväl, då hon en gång om året hälsade på sina bekanta i Östuna. För henne var nämligen denna socken ett jordiskt paradis, ty där bodde nästan endast högättade adelsmän. Var det någon, som därifrån gjorde ett undantag, var det en kapten eller löjtnant, men så titulerades också den tiden alla militärer, äfven ofrälse löjtnanter, på bref och skriftliga handlingar för välborna. Tänk hvad tiden sedan dess har försämrats. De båda systrarna på Berga hvila nu i samma graf under en stor, prydlig grafsten i nordöstra hörnet af kyrkogården, och deras fideikommiss Berga har förlorat sin fideikommisnatur och sedan lång tid tillbaka öfvergått i tarfligare händer. Det är nog möjligt, att åkerbruket vunnit därpå, men nog hade det gifvit dödsstöten åt de gamla innevånarinnorna på Fröken-Berga, om de fått upplefva en så sorglig tilldragelse. Frid öfver deras minne! Kvinnorna inom den fattigare klassen göra uppoffringar, löpa faror, uthärda umbäranden och utöfva tålamod och vänlighet till en grad, som världen aldrig har en aning om och knappt skulle sätta tro till, om den också hade det. Samuel Smiles. Möbler, Sängar Fullständig eller delvis möblering E g n a Snickareoch Tapetserareverkstäder. — Reel och Sängkläder, Möbeltyger, Mattor, och dekorering behandling. däraf våningar verkställas stilriktigt — Billiga priser.
Den finnes i en redlig afsigt ali ej våga iner än man liar, d. v. s. i allvarliga bemödanden att göra hvar man rätt, äfven om del niå ske med en och annan uppoffring af lifvets njutningar. Då kan förtroendet återkomma, då kan trefnaden åter inträda i de byggder, inom de hushåll, der den förr var hemmastadd. Konslmedel kunna endast hjelpa för ögonblicket, men verka i längden i motsatt rigtning; då deremot det enklaste medlet, d. v. s. det moraliska, säkrast återför till ordning och välmåga. 11 Politisk Författning. Kammarverk. Under nu föregående år har någon ny jordebok icke upprättats. Under dessa åren hafva 15A9/, m3,1 Bil kronohemman, 1 gatehus, 1 utjord och 1 gästgifveri blifvit tili skalle inköpte. Laga skiften hafva grannar emellan fortgått. Under dessa åren hafva 318a, förmedlade hemman eller mantal blifvit skiftade. Härvid hafva * < . • ILO,503 geometriska tunnland blifvit delade. Sedan de större samhälligheter na nu till större delen äro skiftade, utgöra nu de flesta laga skiften kiyfningar, styckningar och jordafsöndringar. Den utflyttningshjelp, som beslås detta Län och som endast utgöres lill ett årligt anslag af 4,000 R:dr, har alltid varit otillräcklig, hvarföre, enligt Landskontorets uppgift, en balance nu finnes, som utgör 23,341 R:dr 41 sk. 3 rst. Detta anslag har hittills varit otillräckligt, men skall, så snart balancen upphör, kanske för framtiden förslå, helst om ingen sådan utflyttningshjelp erhölls, då endast klyfningar och styckningar under ett visst hemmantal äro i fråga. Uti förutnämnde och bifogade tabell är antalet af hemman af olika natur, lägenheter, bruk, qvarnar m. m., tillhöriga kronan, läroverk, fromma stiftelser o. s. v. uppgifvet. I en del af Länet har håg väckts att genom sjöars sänkning vinna nya tillfällen till odlingar och förbättra sumpiga trakter.
Den förtjenar det, icke blott genom det serskildta intresse, som R. o. Ad. bar vid dess rationella afgörande, alldenstund ännu i R. o. Ad:s händer finnas 13,000 hemman af den Svenska jorden, och denna jordegendom ännu gifver R. o. Ad. ett icke så obetydligt inflytande i landet; — och är det smältande alt se, det denna delen af Adeln, den jordbruksidkande, icke tyckes röna de sympathier inom detta rum, som jag hade hoppats. Jag möjligtvis misstager mig hvad dessa sympathier vidkommer; men må man då icke bortskänka Adelns materiella intressen, för att gifva premier åt ett yrke, som hvarken behöfver eller ens har säkert gagn utaf dessa premier! Oaktadt jag måst uplräda mot dessa premier, så kan ingen önska sjöfartsyrkets utveckling lifligare än jag; och ingen kan högakta denna aktningsvärda s. k. medelklass mera än jag; ingen villigare erkänna dess sträfvanden för den materiella välmågan, dess bemödanden för den allmänna bildningen; och ingen lemnar villigare än jag åt denna klass den plats i statslifvet, som den eger anspråk på; — men jag vill att den skall naturligt utveckla sig genom egen kraft, och ej att man skall beskatta nationen för att genom premier och andra förmåner lägga stora rörliga kapitaler i händerna på några få individer ur denna klass. Må de sjelfva förvärfva sig dessa kapitaler genom arbete och idoghet, men må de ej som tribut lemnäs hvarken af BondeSt. eller den jordbruksidkande Adeln! Middagstimman är redan inne, och måste jag sluta. Men dessförinnan måste jag dock bedja R. o. Ad. välvilligt förlåta, om jag i dag allt för länge uptagit Ståndets öfverläggningslid: om jag möjligtvis genom detta långa, kanske allt för långa anförande tröttat en och annan af Ståndets ledamöter.
Den största svårigheten erbjöd afståndets bestämmande, hvarför, om man var osäker om det samma, man samtidigt använde två, någon gång till och med tre sikten med hundra meters skillnad, hvarigenom större delen af de afskjutna kulorna i stället för att falla inom ett område af endast ett hundra meter i längd — felskott frånräk-nade — nu utsträcktes öfver en yta, hvars längd uppgick till två eller tre hundra meter. Hvar målet än befann sig inom denna yta, borde dét alltid träfes af någon del af de afskjutna kulorna. Detta slags eld, som under gynsamma omständigheter ansågs kunna utsträckas ända till 1200 m., förbrukade dock genom sin osäkerhet mycket ammunition, hvarför elden i regeln borde sparas till de kortare hållen, i synnerhet under anfallet, dä förhållandena voro mera obekanta än vid försvaret, och då det afbrott i rörelsen, som var oskiljaktigt från eldgifningen, lätt kunde leda till hela framryckningens afstannande. Inom det för det enskilda skottet fullt verksamma området, d. v. s. inom 400 m., borde den hufvudsakliga eldstriden fortfarande utkämpas. Trots den stora fullkomning, hvilken man ernått med afseende på gevären, fans dock intet skäl till förmodan, att man skulle stanna på den redan inslagna vägen, att icke den rastlöst arbetande tekniken skulle åstadkomma ännu mera fullkomnade vapen. Redan under amerikanska inbördeskriget hade enskilda modeller a magasinsgevär förekommit, d. v. s. sådana gevär, hvilka i ett rör under pipan eller i stocken hade ett antal patroner magasinerade, hvilka genom en enkel rörelse med låsmekanismen kunde en i sänder införas i pipan, hvarigenom man kunde skjuta utan att ladda, så länge magasinet räckte. Ensam bland alla europeiska makter antog Schweiz redan 1869 ett dylikt magasinsgevär, men vid ingången af åttiotalet började detta vapen allt mera förordas i litteraturen.
Maj:t har i anledning af denna underdåniga hemställan låtit utfärda kungörelse den 4 April i835, angående kostnad för utmätning, som Kronofogde låter verkställa af Länsman utom distriktet. Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Angående förrättadt val af Juslilie-Ombuds mannens Suppleant. Den underdåniga skrifvelsen är lagd till handlingarne. 29:o i834 November 17. Angående fördelning af försäljningsprovision för utmätt faslighet. Denna underdåniga skrifvelse är, jemte Note ur Stats-Råds-Protokollet öfver Justitie-Ärender för den 4 April i835, öfverlemnad till KammarExpeditionen. 30:0 1834 Nov. 17. Angående rättighet för Parter att återbekomma deras lill Domstol ingifna handlingar. Kongl. Majit har förklarat sig ej vilja för närvarande utfärda något stadgande i delta ämne, utan kunde detsamma komma under öfverläggning vid granskningen af förslaget till ny lag. 31:o i834 November 17. Angående vilkorlige utmätnings-Resolutioner. Kongl. Majrt har icke bifallit Rikets Ständers underdåniga hemställan i detta ämne. 32:0 i834 November 17. Angående bestämmande af viss tid för fullföljd af bos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skedd lagsökning emot Löftesman, som borgat såsom för egen skuld. Kongl. Majit har i Nåder bifallit denna underdåniga hemställan, hvarom kungörelse den 9 Maj i835 blifvit utfärdad. 33:o i834 November 19. Angående åtskilliga föreslagne förändrade sladganden rörande utmätning. Kongl.
I afseende å sättet för de serskilda fondernes och inrättningarnes godtgörande för sådane dem nu tillflytande inkomster, som skulle komma att till Stats-verket öfverflyttas, har Kongl. Majit, lika med Rikets Ständer, ansett, att, om de åsyftade fördelarna skola vinnas, ersättningen borde meddelas genom anvisande af bestämda anslag, i hvilket fall Kongl. Majit likväl, enär berörde inkomster nu äro af Stats-regleringeu oberoende, ville vid förändringen hafva fästat enahanda vilkor, som då mötespassevolancen emot Statsanslag upphäldes, eller att, om de anslag, hvilka sålunda, i öfverensstämmelse med Kongl. Majlis nu gjorda framställningar, kunna varda anvisade, utan Kongl. Majits nådiga samtycke, af Rikets Ständer förändras, det då skulle ankomma på Kongl. Majit att förordna, det förstnämnde inkomster ånyo skola enligt nu gällande stadganden uppbäras. Till undanrödjande af de betänkligheter, hvilka i sistberörde hänseende skulle kunna uppstå emot vidtagandet af de föreslagna förändringarna, har Utskottet, innan de serskilda Stats-Utshottets Utlåtande, N<o åi, Litt. 4. 5 förslagen till pröfning förelagas, ansell sig böra, för den händelse att Rikets Ständer skulle bifalla hvad Kongl. Majit i nåder föreslagit, hemställa, att dervid tillika lemnäs det medgifvande, att, derest vid en blifvande riksdag de ersättningsanslag, hvilka nu kunna varda anvisade, utan Kongl. Majlts nådiga samtycke borttagas eller förändras, det då må ankomma på Kongl. Maj:t att förordna, det de ifrågavarande inkomsterna ånyo skola enligt nu gällande stadganden uppbäras Utskottet har, med all den noggrannhet, ärendets vigt fordrat, tagit detsamma i öfvervägande, och går nu att öfver de serskilda förslagen sig utlåta, dervid följande samma ordning, som uti den nådiga Propositionen är vorden i afseende å de olika ämnenas behandling iakttagen. i;o. Pässevolance-mcdlcn. a).
Omdömet må synas strängt gent emot ett snille, som Leo Nicolajevitsch, och det må väl ock delvis vara öfverdrifvet och alltför ensidigt. Men månne ej någon sanning torde ligga däri? Geni och vansinne stå hvarandra långt närmare, än de flesta föreställa sig. Tolstojs föregångare på så många områden, Jean Jaques Rousseau, led otvifvelaktigt under sina senare år af en ganska långt utvecklad sinnessjukdom. Och det torde därför ej vara en alltför förmäten misstanke, om man vill förklara genom psykiatriens tillhjälp en del af Tolstojs underligheter. Därmed förnekas hvarken hans oförnekliga snilles konstnärliga rang eller dess ideala syftning. — Må vi värmas af det ädla i han entusiasm, men med nyktert öga vakta oss för det abnorma i många bland hans idéer. Om den bulgariske frihetsskalden och frihetskämpen KristO Botjov kommet en monografi att inom kort utgifvas af Alfred Jensen, hvilken redan förut ' skaffat sig ett namn såsom kännare af den slaviska vitterheten och hvars förmåga att återgifva dess alster på- vårt språk ådagalagts framför allt genom öfversättningen af Pusjkins » Onegin » och äfven, som bekant, nyligen vunnit erkännande af Svenska Akademien. Vi skola i vårt hästa häfte meddela några diktprof ur denna monografi.Ett fältslag. » Det viktigaste i krigföringen är och blir slaget », säger en af Tysklands förnämsta yngre militärförfattare — von der Goltz i » Das Volk in Waffen ». » Det utgör den kris, ur hvilken afgörandet af alla för tillfället sväfvande frågor omedelbart framgår. Det är Alexanders svärd, som löser den gordiska knuten. Med hvarje slag börjar en ny del af fälttåget. Ofta har ett enda stort slag afgjort hela kriget, såsom fallet var vid Königgrätz 1866. » Vi veta redan, att ingen krigskonst, längre förmår vinna seger utan ett afgörande slag. Äfven den svagaste motståndare sträcker icke vapnen endast för strategiska kombinationer. Finner han i dessa ett öfverlägset snille, försöker han dock till slut att slita dess väfnad medelst rått våld för att därigenom återställa den förlorade jämnvikten.
Den intill Norrige närmast gränsande delen af Dahls-Land, som på svaga och ofruktbara hemman hyser talrik befolkning, utgör måhända skarpaste undanlaget från regeln, i synnerhet sedan rörelsen med Skogseffecter nu mera, efter skogarnes aftagande, icke så jemnt och tillräckeligt som förr, fyller bristen i jordens afkastning; och folket kan här således endast bestå vid det mest tarfliga och sparsamma lefnadssätt. Uti Westergöthland må äfven, jemte Wedens och Bollebygds Härader, som hafva sandig och bergbunden jordmån samt inskränktare binäringar, till undantagen räknas Gäseneds Härad, såsom af naturen serdeles missgynnadt, då det i allmänhet har svag och ofruktbar jordmån, lider brist på skog och är afsides beläget för trafik; men lefnadssätlet är sparsamt, och under sednare tider har i sistnämnde Härad, likasom i de närgränsande Wedens och Kullings, utvecklat sig en ny näringsgren, sorn mycket bidrager till invånarnes bestånd, nemligen: odling af potatoes och denna växts förvandlande till bränvin. Arbetare vid jordbruket och öfrige näringar saknas icke uti någon del af Länet; men de betalas olika, efter tillgång och behof inom hvarje ort. Dagsvcrkslönerne variera således betydligt, till exempel emellan 10 sk. 8 r. och 24 sk. B:co för karldagsverke samt 8 och 16 sk. B:co för qvinsdagsverke, sommartiden på egen kost: för öfrigt upplyser närlaggde utdrag af Markegångs-taxorne huru de i allmänhet varit stadgade.
Ätt, de svurit att lyda och försvara, äfven med uppoffring af sina lif; så anser jag dock, att, med upphäfvandet af det ifrågavar. lagstadgandet, anledn. framdeles skulle gifvas till många obehagligheter, och flera straffbestämmelser af samma svåra beskaffenhet, som 1812 års lag förutsätter för dem, som hafva gemenskap med den f. d. Kongl. Familjen, komme att äga rum för de personer, som, antingen af lycksökeri eller för begär efter penningar, lånade sig till att blifva medlare emellan den nämnda f. d'. K. Familjen och inom landet till oro sinnade personer, än hvad som varit och kunnat komma i fråga för dem, som nu onödigtvis blottställa sig för åtal för förbrytelse emot 1812 årslagstadga. Jag yrkar derföre afslag på Gr. Anckarsvärds motion, och alt det K. lagbudet af den 10 Dec. 1812 emot Den x8 Mari f. m. gemenskap med den f. d. varande K. Familjen, med full kraft och verkan, mätte qvarsta. Vördsammast anhåller jag, att detta mitt yttrande mätte få åtfölja Gr. Anckarsvärd motion till Lagutskottet. Hr Rosenqvist, Fredr. Leonh., anförde skriftligen: Då uppmärksamheten blifvit fästad på nu förevar, ämne, kan jag icke underlåta att derföre tacka den värde motionären, både som menniska och representant, och att med min röst understödja honom, för att få upphäfven en författning, hvars tillkomst jag anser olaglig, och som derjemte i och för sig sjelf innebär så liten ädelhet i syftning, så liten aktning för menniskorätt och menniskovärde. Huru stridande mot moralen linner man det icke, att personer, hvilka, under en mängd af år, genom erkänslan för åtnjutna välgerningar vore fästade vid en, alla sina misstag oaktadt, storsinnad Furste och Hans hus, genom ett maktspråk tvingas att förqväfva den bland menniskans känslor, hvars frånvaro påsätter föraktets stämpel, och hvars utgjutelser deremot innebära den skönaste njutning för ett ädelt sinne!
Deputerade taga del i behandlingen och afgörandet af alla sådana bergsskolan rörande angelägenheter, hvartill Societeten erbjudit anslag af Jernkontorets medel, icke kunde finna omförmälda förslag vara stridande emot det af Societeten i ofvan berörda måtto, vid sitt erbjudande fästade förbehåll. Sedan Föreståndaren för Teknologiska Institutet, Öfver-direktören K. Styffe, blifvit anmodad att låta uppgöra förslag ä den kostnad, som kunde erfordras tili uppförande afen byggnad utaf,den omfattning, att den lemnade tillräckligt utrymme för tjugo elever, har bemälde Ofver-direktör, uti en den 17 innevarande månad till Chefen för Kongl. Civil-departementet afgifven Promemoria, öfverlemnat en af Professoren F. VV. Scholander, med ledning af dertill utaf Öfver-direktören gjorda utkast till planer, upprättad och af Öfver-Intendents-embetet godkänd byggnadsritning, med dertill hörande kostnadsförslag, samt dervid, jemte redogörelse för den föreslagna byggnadens inredning, anfört, att ifrågavarande byggnad, hvilken skulle erhålla en längd af 102 fot och bredd af 42 fot, blifvit, för att i möjligaste måtto minska kostnaden, fördelad i tre våningar, af hvilka den tredje våningen afsetts till bostad ät Professoren i metallurgi; att laboratorierna visserligen vore tjugofem procent mindre än de, sorn planen för skolans ombyggnad i Fahlun upptoge, men likväl tillräckligt rymliga för tjugo elever; att rummen för de metallurgiska samlingarne, hvilka samlingar i sitt slag borde vara de fullständigaste i landet, erhållit ungefär samma storlek, som beräknats i nyssberörda plan; att kostnaden för omför - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition ,J\N 83.
Det hehöfves ej heller; ty när vi, såsom jag hoppas, hunnit skilja oss från både Frih. Boyes och Hr Stråles förslag, tror jag behandlingen böra blifva sådan, att man ur begge lagförslagen söker utfinna de §§, som afhandla ett visst ämne och föredrager deni på en gång, såsom t. ex. de 4 lörsta §5 jemte den 11 § i Utskrns förslag å ena sidan, och de häremot svarande i contraförslaget å den andra. När vi kommit derhän, anhåller jag att ånyo få ordet för att yttra mig om den classification, som sålunda bör äga rum. Emedlertid begär jag nu blott Den iG Mars f. m. propos. på den af Frih. Boye framställda frågan, med ann hållan derjemte till Frih. Boye, som löfval framkomma med en ny preliminär propos., att det en gång raå taga slut med dessa preliminärfrågor. Gr. Horn: Jag hegärde ordet, då jag hörde invändas, att det skulle innebära en oformlighet att laga en reservan tion till grund fjör föredragningen. Jag hemställer i anledn, liäraf, om icke reservationerna äfven kunna betraktas såsom en del af Utsk:ns betänkm, och pm icke de förslag, sorn deri innefattas, äfven komma från Utskm. Om Utsk:ns man ioritet bade bortraisonnerat hela frågan och icke uppgjort något fprslag, så hadg man ju ej haff annat än reservation perna att följa. Jag kan således ej finna annat, än att man här kan taga reservationen till grund för föredragn,; men då Gr. Frölich sjelf icke yrkat derpå, utan föreslagit att gå classyis tillväga med vissa §§ i sender och erbjudit sig ätt uppgöra en sådan elassification, yill jag ej vidare fullfölja min förut yttrade mening. Ilr von Troil:
Konglig lXu,l oell Vnrre8t 8tu<>8e vull-evugen. Dutnin »t 8n^ru. O/. /'/O /d,///'0///.r. //d/u,g o/ /d'0/oeo//e/. 6/vo/' /',e//-//'e/,i/e//, /,?//,'/ /„/o/ d/o/,t ^o/////,ge// /' V/o/v-/,'d,/e/ /-o .V/o<./r/,o/,„v .V/o// de/? 2/ /„// ,.Vd /. V/. /VuZ. oV//. / Lie,//. ? /// / //,//. 8! 53 TV.-o >?.'. I^rilierre ÄzzÄ riozr //o/^e/zz ^ Mzz/z^e^ brikell 6 X<Z)z'ozz ^ brilierre ^Voz-dezr/zz/^,» ^Xzez-zz, IHberre 6^/?/ezz^z-zzzzzrt.
Bcsv. och Oécön. Utsh. Betänkande N:o 44- eler, der jern le en egen förmåga och inre kallelse, för alt kunna meddela åt framställningen deraf all den enkelhet, ailmän-fattlighet och enfald, sorn för ändamålet béböfves': en kallelse, sorn, der den finnes, hemfar hela sin bevekelsegrund från sjelfva ämnets värde, men der den saknas, af inga yttre medel kan . uppväckas. Härtill kommer, att Motionairen icke uppgifvit, hvilken sorn borde pröfva ett sådant förslag eller på hvars omdöme belöningens tilldelande skulle grunda sig; men, äfven under förutsättning, alt pröfningsrällen skulle komma ätt utöfväs af sådane personer, sorn böra anses för behörige domare i detta afseende, så torde det likväl kunna befaras, alt den, sorn föletoge utarbetandet af ifrågavarande förslag, med beräkning att derföre vinna belöningen, skulle troligen hafva i syfte att lämpa framställningssättet i öfverensstämmelse med den , åsigt, som lian förmodade hos sina domare vära eller blifva den gällande. Utskottet har icke heller kunnat dela Molionairens åsigt, att en serskild Cateches borde begagnas för menige man; och alldenstund det är en bland Christendomens uteslutande egenskaper, att dess sanningar i deras ursprungliga, enkelhet äro lika mycket passande och tillfredsställande för alla samliälls-classers behof, så lärer det .vara äfvenså magt påliggande, sorn i sakens natur grundad!, att den Lärobok, sorn för den första och egentliga undervisningen deri befiiines tjenlig till ändamålet, och i sådant afseende an ta,ges, ber begagnas gemensamt af alla Stånd och alla Classer i samhället utan åtskillnad. På desse skäl anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka Rikets Högloft. Ständer att bifalla Herr C c der seht öl ds förslag om utsättande af en belöning, för att tillvägabringa en ny Lärobok i christendomen för menige man.
I öfverensstämmelse dermed har jag vid berörde tillfälle handlat. Den andra förebråelsen innebär, att min föreställning saknade eftertryck, emedan Konungen gjorde tvertemot min tillstyrkan. Det var icke mitt fel, men Utsk:s är, att hafva gjort en nriimi rkn. som sträcker sig utöfver dess rätt att tadla, på sätt jag förut erinrat, i fråga om rådgifvarnes pligt att begära afsked, när de icke få sin vilja fram. Men huru vet Utsk. hvad jag gjort? jag, som begärde mitt entledigande dagen efter sedan beslutet om rese-inspectoren justerades, och framgången af min mening var ohjelpligen förlorad. Hvarföre skall Utsk. uttyda all ting till det värsta och icke antaga, att jag någon gång, t. ex. vid detta liögvigtiga tillfälle, haft den käckhet mot Konungamakten, hvilken Utsk. anser för så riksgagneiig? Utsk. anmärker, alt ”besvär öfver tillsättning af en tjenst ”hafva först 2 år efter det de i Allm. Ärendenas Beredning "förevarit blifvit i Statsrådet föredragna, hvarefter de ännu "ett år blifvit oafgjorda.” Bilagan till Utsk:s yttrande visar, att denna anmärkn. främst rörer dröjsmål med föredragning från d. 19 Mars i832 till den 7 Maj 1834» således tider före sista riksdag, med hvilka Utsk. ej varit berättigadt att sig befatta. Men för Utsk. är det ingen omväg att gå så långt tillbaka, när det gäller att träffa mig. Fdiuru jag ännu mindre är skyldig att svara på denna anmärkn. än på de öfriga, så vill jag likväl göra det. Förhållandet med detta och andra öfverklagade uppskof har Varit, att målen blifvit uppskjutna, antingen på rådgifvarnes tillstyrkan, såsom förhållandet var med det omtalade apolheks-privrlegiet för Hornung, eller på grund af Konungens godtfinnande, för skälen hvartill Han ej varit skyldig alt göra sina rådgifvare redo. Men i hvilketdera fallet som helst har i prot. vanligen antecknats blott ordet "uppskjöts."