Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva i dag ett vigtigt ämne för våra öfverläggningar. Det rörer oss på det innerligaste, emedan det utöfvar ett mäktigt inflytande på fäderneslandet framtid. Om det beslut vi fatte, innebure de största uppoffringar, skulle likväl ingen uppmaning göras oss behof, kunde det blott bana vägen för Sveriges framtida storhet, kraft och ära. Det skall derföre blifva mig lätt att vid pröfningen af detta förslag behandla de förhållanden, hvilka man vanligen kallar våra intressen, våra rättigheter, våra privilegier. Ty hvar finnas de utom detta ram ? Och här, hvarest vi i kraft af rikets grundlagar såsom ett bland RiksSlm representera Svenska folket, här känna vi ej något annat intresse än detta samma folks, hvars ärorika namn i verldens häfder Gud bevare! Om jag än vid behandlingen af detta ämne kommer alt framställa en öfvertygelse, stridande mot mängas, hvilkas både hufvud och hjerta jag på det högsta värderar; skall jag likväl aldrig tillåta mig att hos dem se annan driffjäder, än samma oskrymtade nit för det sanna i principen, för det moget öfverlagda i sättet och det lämpliga i tiden, samma syftemål, som jag önskade att kunna tillegna mig, nemi. att ät Sverige bereda en kraftig utveckling till en sjelfständig och ärorik framtid bland Europas folk; liksom jag gör mig förvissad derom, att man skall tillägga mig samma aktning för personlighetens rätt, samma hyllning åt humanitetens rastlöst växande, sannfärdiga anspråk och kraft. Utur dessa synpunkter är det, som jag vördsamt utber mig att få utveckla mina åsigter ronde det sedan sista riksdag hvilande förslag angående nationalrepresentationens ombildning. Denna fråga har legat på bordet sedan Sveriges nya stats - 24 De a 28 Augusti. skick inträdde, således under tredjedelen af ett århundrade; och den var vid denna periods början ingenting mindre än ny för folken i allmänhet. Uppkomsten af det tredje Ståndet inom de Europeiska Staterne har, i förening med reformationen, gifvit samhiillsformerne en utveckling och en riktning, hvaraf den närvar. tiden till en god del hemtar sitt skick och framför allt sitt ungdomliga lynne; den inre växtkraft, som oemotståndeligen klafver vidgade former för ett mångfaldigare, rikare samhälislif.
Då dessutom denna föreskrift icke är af så synnerligt stor vigt, vet jag icke, hvarför man genom dess borttagande skulle onödigtvis göra ändring i författnm. En reservant, Hr Holmqvist, har temligen vidlyftigt utvecklat dessa skäl, och han slutar med att yrka den nuv:de föreskriftens bibehållande, hvilket äfven blir mitt yrkande. Hr Ribbing, Arvid: Jag har icke något att tillägga till de skäl, som blifvit anförda af Frih. Cederström och Hr Nordenfelt. Jag vill blott, jemte det jag i likhet med dessa Hrr anhåller om afslag å Utslcts hemställan, erinra 0111, alt det i en gårdagens tidning stod att läsa en berättelse, huruledes några barn förtärt en myckenhet bränvin utan mat, och huru ett af dem i följd häraf genast aflidit. Jag tror således, alt denna föreskrift icke är af så ringa vigt som flera talare velat påstå. Den 4 Juli f. m. 311 Hr Huss, Magnus: Het är högst eget, att Utskit kunnat komma till ett sådant förslag, som här blifvit framstäldt, att nemi. bereda den suptörstiga tillfälle alt supa, utan att han tillika kan få stilla sin hunger. Under fleråriga studier för att utreda bränvinets skadliga inflytande, har jag funnit, att ingenting är förderdigare, ingenting befordrar mera bränvinets menliga verkningar än att supa utan att äta. Så länge en supare förtär mat till supen, kan lian motstå och lång tid fördröja superiets följder; men i samma mån han uphör alt förtära något till bränvinel, i samma mån skjunker han och blir allt mer och iner förstörd. Jag anser således det vara nödvändigt, att den som super har tillgång på mat, hvarför jag förenar mig med dem, som yrkat afslag å Utsk:ts hemställan och bibehållande af det nuv:de stadgandet.
Han må finna sig smickrad af att lyftas på guldstol och att höra deras hurrarop. Dem bland nutidens lärdomsoch litteraturälskare, som kunna skrifva en någorlunda grammatikalisk mening, kan man svårligen förmå att skrifva en tidningsartikel. Och större delen af professionisterna äro oförmögna att åstadkomma något, som en olärd publik begriper ochfinner läsvärdt. Synnerligen opraktiske äro ock mestadels våra Upsalienses, samt derhos temligen okunnige i sådant, som allmänheten vill fä utredt, Biträden af dem, om de kunde erhållas åt Biet, blefve, fruktar jag, föga tjenliga att upphjelpa bladets anseende. Hvad nitet hos våra litterära professorer beträffar, kan man bäst döma derom af tjenstledighetema, som de ideligen söka. Den som ej orkar göra hvad honom som skyldighet åligger, gör ej något derutöfver, om ej för att tillfredsställa egen fåfänga eller att förtjena bredvid sin lön på bokmakeri. Den professor, som ej finner sig böra an vända sin förmåga, för att i närvarande tid, då Upsala universitet har så många fiender, upprätthålla dess anseende, bryr sig föga om huruvida Biet står eller faller. Jag är ej nöjd med några ställen i den andra delen af Gustaf III: s papper, t. ex. med det (sid. 173) om denne konungs ' förskämda och lastbara seder ’. Ehvad grund sqvallret deroin kunde hafva, borde det dock icke få rum i detta arbete. Dock för Geijer är allt lofligt, * Missnöjet med hvad Geijer uppenbarat i Gustavianska papperen om » konungens och hofvets förskämda och lastbara seder » var ett sorgeämne, till hvilket Järta ofta återkommit. Detta stod också i uppenbar strid med hvad han sjelf i sitt inträdestal i svenska akademien yttrat, ehuru det förmäles, att det starka försvar, han deri inlade för sedligheten vid Gustaf III: s hof, före tryckningen undergått betydliga förändringar. Sjelf uppläste han icke inträdestalet, utan erhöll konungens tillåtelse att låta uppläsa det genom en annan af akademiens ledamöter.
Adjö med mor! » Fröken nickade, slog upp sitt parasoll och steg ned i den lilla trädgårdstäppan, där hennes svå- ger, pastor August Jonathan Collin, samlade ihop några nejlikor till en bukett. » Det är till dig, lilla Karin, » sade han leende. » Ville jag spöka ut mig som en ' bonnatös ', så kunde jag nock gjort ' et själf, » svarade fröken och gick ifrån honom. Katarina Topp tog emot S I D A gäster ute i trädgården: » Vi ha lundafrämmande, » hviskade hon strålande och presenterade en liten blond student. » Ja, det är allt, hvad vi ha att bjuda på, » sade hennes syster med en elegant handrörelse emot den unge mannen. Inte hade han mycket skägg att småle i, studentpojken, men han log i de par strån han hade: » Jag beklagar, att fröken Tydén måste hålla till godo med min obetydlighet, » sade han med en skälmaktigt ödmjuk blick på hennes höga gestalt och upp i hennes svartfransade ögon, som voro klarblå som en veronica, när de slogos upp. » Ah, det är inte farligt, » sade hon med samma beundransvärda ledighet som den yngsta fröken Topp. » Jag har sett mindre studenter än kandidat M ö l l e r. Albin Frisk — känner kandidaten honom? — han räcker mig inte längre än hit. » Och hon pekade på sin gudinneskuldra. Lyckligtvis man dränker skratt var kandidaten i de åren, då en krossad illusion i ett godt Det dracks kaffe ute i trädgården och dansades inne i ' det bästa rummet / och så föreslog pastorn, att man skulle gå ned och se på ' folket ' en stund. kan naturligtvis inte komma i fråga för Adelaide och mig. » Fröken Tydén blef het: » Jag skall säga dig, Katarina, att finare fröknar än ni » Längre hann hon icke; hennes svåger hade tagit henne under armen: » K o m nu, lilla Karin, » sade han. » A h, du! — hvad har du med mig att göra? » Hon ryckte sig lös och sprang fram mot logen t i l l. Kandidaten följde efter: » V i sk ' a ändå ha oss en svängom, » sade han, » nu ä ' de j u som bäst i farten ...
Grannlagenhet för att icke säga menniskofruktan föranleder mången att icke säga sin mening, då frågan rörer A, B, G och D, hvaremot detta hvarken är eller någonsin kan blifva händelsen, då meningen får genom en sluten sedel tillkännagifvas. ilan vill nog, såsom ordspråket lyder: watt yxan skall gå, men man vill ej sjelf hålla i skaftet.» Undseendet försvinner när behofvet att öppet säga hvad man tänker icke är för handen; då har erfarenheten lärt att man mer än eljest undviker alla konsideralioner. Detta är företrädesvis nödvändigt i fråga om en persons beskattning; och på dessa grunder anhåller jag om återremiss på det att Utsk. måtte taga i närmare öfvervägande Herr Stolpes motion. Frih. Cederström: Jag kan icke instämma i den siste värde talarens här yttrade åsigter. Ilan har nemi. till stöd för Hr Stolpes motion förordat, att man skulle i TaxeringsKomitéerna införa samma slutna omröstnings-sätt, som inom RiksSUn är antaget. Häremot måste jag erinra, att ledamotspersonalen inom BiksSlm är så talrik, att den slutna voteringen inom dem kan göra det möjligt för den; som till sina tänkesätt vill vara okänd, att så förblifva; men detta är alldeles icke händelsen inom Taxer ingsKomitéerne, hvilka bestå af ett vida färre antal ledamöter, och då blir i de flesta fall sedeln, om än hoprullad, likväl till sitt innehåll lätteligen genomskådad. Alltså synes mig en ändring i delta hänseende endast blifva af tvifvelaktig nytta. Hr Printzensköld har trott, att det skulle lända till rättvisans befrämjande, om vi bereda lätthet för personer alt, äfven under inflytande af menniskofruktan, kunna verka det rätta. Det förundrar mig att höra detta från Hr Printzensköld, som sjelf ingalunda plägar sätta sitt ljus under ena skäppo, utan tvertom alltid' håde vill, att yxan skall gå och aldrig fruktar att hålla i dess skaft.
I sådant hänseende må exempelvis anföras motioner angående grundskatternas successiva kapitalisering, om försäljning af all kronans jord m. fl.; men då dessa förslag, äfven om de vinna afseende hos Rikets Ständer, likväl sannolikt icke kunna vid innevarande riksmöte erhålla en så fullständig utredning att verkställighet deraf i någon väsendtlig mån kan ifrågakomma under nu förestående Bih. till li. St. Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 14 Raft. 1 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 46. statsreglerings-period, finnér Utskottet sig oförhindradt att, före behandlingen af dessa motioner, afgifva förevarande förslag, vid hvars uppgörande Utskottet dock, i afseende å sådane motioner, som afse förändring i eller upphörande af vissa skatters eller afgifters utgörande, hvilka hänföras under de ordinarie inkomst-titlarne, hufvudsakligen sig yttrat dels under do särskilta inkomst-titlarne, dels ock, då saken varit vidlyftigare, uti detta betänkande åtföljande bilagor; — och har Utskottet, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad uti nämnda särskilda utlåtanden blifvit föreslaget, i öfverensstämmelse dermed uppgjort den uti förevarande betänkande upptagna beräkning af Stats-verkets inkomster. Innan Utskottet öfvergår till denna beräkning, har Utskottet ansett sig böra företaga frågan om förslagspriset å Kronans behållna spanmål, hvilket vid sednaste riksdag bestämdes till 2 R:dr R:mt för kubikfoten, motsvarande 12 R:dr 60 öre för tunnan.
Lagerbjelke befarade uplösningen af alltsammans. Man talar orri principer; jag tror att den enda rätta principen är att man söker åstadkomma en förbättrad representation, och då en betydlig olägenhet inom vår nuv:de representation ligger deruti, att en viss animositet råder emellan de olika Stånden, så skulle genom ifrågav:de förslag åstadkommas en förmedling dera emellan. Man har sagt, att det strider emot theorien att utsträcka valbarheten på valrättens bekostnad. Principen i England ro. fl. lander, der man har allmänna val, är den, att man får välja hvilken person, som man har förtroende till, hvarhelst han bor. Men, M. Hrr! der finnas icke dessa strängt begränsade kategorier, som hos oss. Jag erkänner, lika med Gr. Lagerbjelke, att det vore en stor förbättring, om alla fyra Ståndeu kunde gemensamt besluta. Men då Gr. Lagerbjelke utan tvifvel ieke kan genomföra en sådan reform, hvarföre emotsätta sig en, som visserligen är mindre, men som dock obestridligen skall leda till något godt? Jag för min del kommer att med mycken tacksamhet rösta med Utsk:t och således för ifrågav:de förslags förklarande att blifva hvilande till nästa riksdag. Hr Munck af Rosenschjölil: Då, på sätt jag först haft äran yttra, jag icke anser någon praktisk nytta vara att förvänta af ifrågav:de förslag, kan jag icke finna annat, än att det utgör ett slags misstroendevotum emot de fyra Stånden. Hr v. Ehrenheim har nu yttrat, att Stånden skulle vinna på antagandet af detta förslag, äfvensom att diskussionerna derigenom skulle blifva mera mångsidiga. Jag tror dock att dessa förhoppningar äro för mycket sanguiniska. Om t. ex. BondeSt:t väljer en adelsman eller en prest, så tror jag att sådant sker blott under förutsättning, att den valde hyser samma åsigter som Ståndet i allmänhet, och på samma sätt blir väl förhållandet äfven i de andra Ståndeu. Jag tror således att den brytning emellan de olika åsigterna, som man väntar sig af förslagets antagande, ingalunda skall komma att inträffa. I öfrigt strider detta förslag fullkomligt emot principen för vår ståndsrepresentation.
Kronprinsens hussarregemente). Penningar: Nuvarande beloppet 132,061 : 99. Tillkommer: Förhöjning i aflöningen åt Underbefäl och vederlikar vid Regementet 6,603: — jgg 664' 99 Oindelt spanmål, såsom i 1858 års stat 21,155: 40. ExpeditionsUtskottats Förslag lill underd. Skrifvelse TS:o i46. Penningar. tor enligt markegång på förslag. Indelt, på förslag. Oindelt. Summa. Mått. Yärde å 2 R:dr kub.-fot. Mått. Yärde förslagsvis å 2 R:dr kub.-fot. Prot. Skrifvelse N:o 146. Svea Lifgarde Andra Lifgardet Wermlands Fältjägare-regemente Svea, Götha och Vendes Artilleri-regementen Reservationsanslag Ingeniör-korpsen (derunder Reservationsanslag till korpsens praktiska öfningar 5,000 K.: Penningar: Oindelt spanmål (i stället för afdraget å penninge-anslaget): Brödkorn för Sappör-kompagniet, 1,664 kub.-fot ä 2 R:dr . 3,328: Kavallerioch Artilleri-hästars remontering och skoning Lega för hästar till Artilleriets exercis Fourragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar. Förslagsanslag. Nuvarande beloppet 300,000: - Tillkommer: Förhöjning 50,000: - Mathållning för manskapet vid Garnisons-regementerna. Nuvarande beloppet 175,000: - Tillkommer: Förhöjning 25,000^- Beväringen. Lifbevärings-regementet Gottlands National-beväring: Nuvarande beloppet 95,094: Tillkommer: Förhöjning ' • 28,7 20: - Hallands Beväring Westernorrlands Beväring, lönefyllnad Beväringsmauskapets vapenöfningar Förslagsanslag Expeditions-Utskottets Förslag lilI underd.
Tillök ningsgage för en Cornmendering år 1812 och 4 månader af år 1S13 Commendanterne: Efter Kongl. Brefvet d. 14 Mars 1820. PlaceMajoren å Carlstens Fästning, Ehrénstolpe • Lönetillökning Invalid-Corpsen: Efter Kongl. Brefvet d. i4 Julii 1812. Aflöning för samma år Salpeler-Sjuderi-Staten: Begrafningshjelp efter Gevaldigern Aspeqvist Konungens Eget Värfvade Regemente: Efter Kongl. Brefvet d. 1.4 Julii 1812. Aflöning till Civile Personer vid Regementet Biesserade Officerare, m. £1.: Efter Kongl. Brefvet d. 6 Oetober 1819. Capitaine Stell, för 4 Fältväbel Häggman, för hela 181g .. Dito elter Fändriken von Torcken Beneficier och Benådningar: Efter Kongl. Brefvet d. 2,3 Jan. 1819. Till Hans Excellence Generalen Grefve Adlercreutz^ Enkefru . Dito d. i3 Aug. 1817. Till Generalen Friherre Till Vice Presidenten • • • • • Till Stats-Secreteraren af Klerkers dito Dito d. 4 Junii 1817. Fahnelijelms dito Dito d. 29 Sept. 1818. Kökeritz’s dito Dilo dilo. Till Landshöfdingen AVanbergs dito Dito dito. Till General-Majoren af Klerkers dito, för Januarii med Julii månader ä 5oo R:dr årligen .. Dito d. 10 Maj 1782. Till Landshöfdingen Jägerhorns dotter Dito d. 8 Dec. 1820. Till Öfverste-Lieutenant de Burry, för 1819 Begrafningshjelp efter Ofver -Commissarien Strandman ..
" Hvad frågar han efter det, da de äro det enda som star emellan honom och hungersnöden? " En annan gång hade Agda hört ett par herrar i korridoren saintala om1 ' den okända damen som följer Törne '. - ' Ja de fruntiniren liafva då sina lustiga ideer ', anmärkte den ene. ' Men den här stackarn, hon bränner väl allt sina kol förgäfves. Han reser bestämdt ifrån Dugny. 130 henne, då de komma till New York! ' " Ser du der ", tillade hon, " hela verlden vet det. " " Ja, inen det är så omöjligt att tro honom om det, när en ser honom. " " Ja, jag tycker så jag med, då han sitter här och pladdrar. Men tänk att ibland, då han lyckats narra mig att skratta åt sina lustigheter, har den norska damen tittat in, skakat på hufvudet och pekat pA Harald. Och vet du allt det der plågar mig sa jag tror jag blir tokig. Hvad skall det bli af mig då Harald reser ifriin mig, jag som knappt förstår och inte kan tala ett ord engelska. Innan jag hinner att skrifva hem och få pengar, är det redan slut med mig. Och så ligger jag här ensam dag ut och dag in och grubblar öfver detta och känner en så- dan skräck för Harald, att jag snart icke mer kan dölja det för hononi. ' " Ja fröken sitter nog för mycket ensam, och det blir en konstig i hufvu ' t af. Jag kan då inte tro något ondt om herr Harald. " * * * Dagen innan de skulle vara framme i New York! kom Mari in till Agda som låg påklädd på soffan. Agda var lugnare än vanligt, medgaf att hennes vilda tankar kanske varit blott en fix ide, och SR började hon spraka om gamla tider. " Jag drömde förr om att bli något stort, jag ", sade hon, " att arbeta mig fram i verlden. Då jag vaknade om morgonen kunde jag ligga och hålla tal för mina egna fingrar. Kika, små varelser brukade jag säga till dem, hvad ni ha mycket att göra i dag och alla dagar, innan ni äro vid målet. Tänk så fula och krokiga ni skola bli af allt ert arbete!
Sjörätt och som till stor del tillkommit på den ekonomiska lagstiftningsvägen (ehuru ej sällan deri influtit bestämningar direkte ingripande i den enskildes rätt och säkerhet till person och egendom) blifvit i Sjölagsförslaget intagne, om än i ett eller annat afseende förändrade och modifierade, samt hvilka deremot, som äro förbehållna åt specialstadgar, torde det hafva varit gagneligt att, på sätt t. ex. Kyrkolags-komitén år 4846 tillvägogatt, en tablå blifvit upprättad, hvarigenom kunnat åskådliggöras hvilka författningar och stadganden man ansett tillhöra ena eller andra slaget of legislalion. För bedömande af det föreliggande förslagets större eller mindre fullständighet hade dymedelst blifvit lernnad en nödig vägledning. Af samma skäl hade det varit, önskligt att förslaget, då det till Högste Domstolens granskning öfverlemnades, varit åtföljd t af motiver.» Lagens inledning. Justitieråden Alexanderson, Qviding, Cramér och Wretman hemställde om följande något förändrade lydelse: Med upphäfvande af Sjölagen den 12 Juni 1667 äfvensom Försäkringsoch Haveri-stadgan den 2 Oktober 1750 samt dithörande och ej här nedan undantagna föreskrifter stadgas som följer. Justitierådet Naumann ansåg sista § af Sjölagen böra innehålla: Denna lag kommer att blifva gällande från och med början af år Frän samma tid upphäfvas: Sjölagen af den 12 Juni 1667, Försäkringsoch Haveri-stadgan af den 2 Oktober 1750 samt öfriga dittills gällande föreskrifter, som strida mot denna lags innehåll. Särskildt i afseende på en nv Försäkrings-stadga åberopade Justitierådet sina anmärkningar vid Förslagets 192 §. § *• Justitierådet Naumann anförde: »Någon giltig anledning torde icke vara för handen att mot ordet fartyg utbyta det i vår Sjölag och äfven i 1836 års Sjölagsförslag använda ordet skepp, hvilket från äldsta tider blifvit ansedt såsom den generella benämningen. Att detta ord äfven brukas i inskränktare mening såsom konstterm, utmärkande ett visst slag (med tre master), ändrar icke förhållandet.
Detta vill jag visst icke bestrida, utan måste tvertom medgifva, att sådane beklagligen der ägt rum; men orsaken härtill har efter min öfvertygelse varit den, att man velat allt förmycket spara på koslnaderne för fängelsets administration; och jag hyser derföre ock den glada förhoppning, alt de välgörande resultater, som väntats af cellfängelserne, skola realiseras så snart man vill bestå de medel som erfordras för fängelsets ändamålsenliga förvaltning; men äfven på det sätt cellfängelset hittills blifvit administreradt har det dock medfört den ovärderliga fördel, att icke den oskyldige der blifvit inkastad bland förvunna brottslingar. De fleste af de talare, som yttrat sig för återremiss eller afslag, hafva fästat sig dervid, att StatsUtslcs förevar, betänk, skulle vara otydligt uppställdt. Jag medger att förhållandet verkligen är sådant; men jag tror alt det kunde afhjelpas genom tilläggande af ett enda ord. Vi tyckas nemi. alla vara ense derom, att de ifrågavar. medlen böra användas till uppförande endast af länsfängelser. Hvar - 702 Den 23 Februari e. ni. före icke då uttrycka detta uti det beslut, sora är i fråga? Stan har egentligen befarat att dessa medel kunde användas äfven till byggande af straff-fängelser, emedan något förbud deremot icke förekommer uti den föreslagna ural. skrifvelsen. Men om man framför det pä första raden af Utskrs förslag förekommande ordet ”fängelser efter cellsystemel” salle ordet ”läns,” sä alt det hette ”länsfängelser efter cellsystemet,” sä tror jag att det önskade ändamälet vore vunnet. Jag förmodar alt 4!) § Riksd.Ordn., efter den lydelse den i sednare tider erhällit, icke lägger nägot hinder i vägen för lt. o. Ad. att fatta ett sä beskaffadt beslut, enär den förevar, flögan icke torde böra räknas till dem som röra den ordinarie statsregleringen, och hvilka böra behandlas i enlighet med de derom i (59 § lieg.F. meddelade föreskrifter.
Rätt i samma sak Domare varit, böra lämpas äfven till den händelse, då han, såsom Ledamot i administrativt Embetsverk, i saken sig utlåtit, fann i anseende härtill för egen del, det han genom omförmälda embetsåtgärder i mål, der de i berörde två punkter anmärkta rådslag egt rum, vore jäfvig att i samma punkter döma; men Riks - 391 Rättens öfrige Herrar Ledamöter fannö det uppgifna förhållandet icke innefatta laga jäf. Herr Presidenten Westerstrand, dels erinrade derom, att han, på sätt Protokollet för den 11 Januari nästlidne år innehåller, i sammanhang med den af Herr Justitieombudsmannen framställda anmärkning, att Herr Presidenten, såsom den der skulle kunna vänta nytta eller skada af utgången härstädes i den del af åtalet, som förekommer i första punkten af ansökningen Lit. F.j angående Kongl. KonvojKomissariatets bemyndigande att meddela accepter till betalning af nya Trollhätte Kanalbolags invisningar å Handelsoch Sjöfartsfonden, måtte förklaras jäfvig att målet Lit.
Rangel, eidopterade ä Adeliga Ätten von Uost, iiZ2. — rörande Banco-Utffottcts yttrande öfwer förslaget att hos samma personer förena Fullmägtigffapet i Ban, quen och Niksgälds-Contoiret, 1199. — rörande Constitutions - Utskottets sednast inlemnade Förslag lill Answarighets-Lag för StatsRädets Ledamöter rc. i2oo. — om äterremist a Stats-Utffottets anmälan af Friherre ^-kelsvsräs Memorial rörande utwäg till »verkställande af redowisningen för allmänna medlens sörwaltning sedan 1800 ärs Riksdag, samt förslag att i en enda militaire persons hand matte förenäs styrelsen af alla militairiffa detaillerna, 1206. — angäende Stats-Utffottets Memorial om General Astistance-Contoirets sörwaltning, 1206. angäende Stats-Utffottets Protoeolls Utdrag rörande Banco - Reg ister. 119 Commistarien Wrsteäts för detta hafde befattning med General Astistance-Contoirets sörwaltning, 1206. — om Stats-Utffotters yttrande i anledning af Grefwe Uolinss anmärkning derwid, att Herr Stats - Rådet Frihr. klo5enb1sä, efter tillträdandet af Stats-RadsEmbetct, icke upphört med dest befattning säsomHOrd, förande i Nummerlotteri Directionen, 1207. — angäcnde Stats-Utffot ets Memorial oni Läns-Bokhällarelönen i Stockholms Län, 1207. — om tiden, hwarifrän den nya Bewillningen bör räknas samt om den del deraf som föres under rubrik af Krigs, gärd, ra;?. — med äterremist ä Stats-Utffottets utlätande öfwer Kongl. Majus Nädiga Proposition, angäende ett ärligt underhäll för den äterstäende delen af Finska Armeen, 1288. — med anmodan till Stats-Utskottet att skyndsamt inkomma med Tabeller öfwer Perfonalet af Indragningsoch BenädningsStaterne, 1289. — om tiden, hwarifrän den tillökning i underhäll för Under-Officerare och den tjenstgörande truppen wid wärfwade Armeen, som Riksens Ständer framdeles kunna förordna, mä beräknas, 1239.