Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä jag i sista kleno hörde det Llmrnaciv förestås, at antingen OonLtirntions Utskottets föreflagne Regerings Form mätte antagas, eller om deri ej wunne Ridderffapets och Adelns difall, Hans Kongl. Höghet Riks-Föreständaren mätte utropas til Konung, at regera efter 1772 ärs Grundlag, med nägra deri nödiga förändringar, har jag i afseende derpä upsatt naina tankar, hwilka jag anhäller at för Högloss. Ridderskapet och Adeln fä upläsa. Endast twänne omständigheter ber jag förut fä anmärka. Den ena, hwarmid erindran är gjord af Herr Kongl. Secrsternren Idre, är mycket 86n8idel: den rörer Riksens Ständers Bewillningsrätt och förutsätter at tre Ständ kulma beskatta det fjerde. Jag har af en wärd Ledamot hört, at denna olägenhet skulle kunna afhjelpas genom en instrucrion för Bewillnings-' Utskotted Detta medel kan wara nyttigt, men dä borde sädant förut hafwa warit stadgadt i Regeringsformen sslfwenwäl har jag hört yttras . at 1772 ärs Regeringsform skulle wara gjord med slughet: Detta är et twetydigt ord, som jag ej kan medgifwa wara pastande om en Den 6 Imrik. 659 lag, som efter ruin öfwertygelse är et mästerstycke. Härefter upläste Herr iliam följande til liotocollec Admjukt Memorial! Hwarje ögnablick är magtpäliggande; hwadan jag icke endast önskar utan äfwen förmodar, at Regeringsformen kan i dag blifwa antagen, at wi genast kunne med dentilbjuda wär Nädige Herre och Riksföreständare Kronan.
Num, jemte dyrkan af himmelen såsom en högsta gudom, var utbredd öfver en stor del af nordliga Asien. Men äfven hos den ariska stammen i söder återfinnas både ordet och betydelsen. Hos Inderna är Jama, liksom det Lappska jabme, namnet på dödens drott; i Vedorna d.v.s. i den äldsta tiden är han likväl en himmelens furste, frambragt af ljus och molndunkel; ja han är solen sjelf såsom alstrande lifskraft. Samma hamn och person återfinnas i Persernas Vendidad och heliga sagor. Jima, som han här kallas en äldre form för Dschem, sammansatt med schid, herrskare, till Dschemschid är den gyllene tidens furste. En påminnelse om Wäinämöinen möter oss i berättelsen om denne. Ormuzd uppmanar neml. Jima att föra skapelsen till trifsamhet och lycka, och skänker honom dervid en gyllene vinge och staf. Då träder Jima fram, vänd mot middagssolen, och säger: vidsträckta heliga jord! rör dig, öppna dig (såsom en födande), du boskapens, hästars och menniskors amma! Och jorden sträckte sig ut. Ytterligare skall Jima plantera en stor trädgård, för att föra utvalda menniskor dit.75 Hvem erinrar sig icke här Wäinämöinen, som ur det brustna ägget bildar verlden, och sedermera besår jorden genom Pellervo. Huruvida föröfrigt det Indiska jama har något sammanhang med sanskr. ordet dscham, som enl. Böthlingk och Roth betyder jorden, kan jag ej nu afgöra. Hos Hebreerna möta oss jom dag och jum himmel, Tyskar och Svenskar hafva ordet himmel, ärfdt från deras gemensamma förfäder Germanerna.76 Men alla dessa ord stå, så vidt jag känner temmeligen enstaka, utan tillfredsställande förklaring i de ariska, mig veterligen icke heller i de semitiska språken. En uråldrig beröring mellan den Turaniska och Ariska stammen torde derföre dessa, liksom många andra omständigheter, gifva tillkänna. Men man finner lätt hvilkendera som varit den egentliga egaren till nämnda ord.
Med afseende dera, a:t ifrågavarande karte-arbeten, till följd af de anslagne medlens otillräcklighet, så långsamt framskridit, att, derest ej anslaget ökas, desamma först i en sen framlid kunna komma att afslutas, äfvensom å det stora gagn, sorn dessa, för inhemtande af en tillförlitlig kännedom om landels ortförhållanden, angelägna arbeten medföra såväl för det allmänna, som för den enskilde, och då upplyst blifvit, att en stor del af hittills beviljade anslag måst användas för utgifter, som icke tillhöra det egentliga kartearbetet, uppgående för år 1856 till omkring 9,000 R:dr R:nit, samt att, om anslaget med detta belopp förlinjes, arbetena skola kunna betydligt skyndsammare fortskrida, hafva Rikets Ständer, utöfver den af Eders Kongl. M«j:t äskade anslags-summa, beviljat ytterligare eli belopp af 9,000 R:dr, eller för tre år 27,000 R:dr, till ifrågavarande föremål, och alltså för Topografiska korpsens arbeten anslagit en summa af 81,000 R:dr R:ml, all under nästkommande tre år med £ årligen utgå. ExpeditionsUtshotlels Förslag till lindard. Skrifvelse N:o 194. 59 ö:o. Flir Armé ens pensionering. Till della ändamål har Eilers Kongl. Maj:t begärt eli årligt kreditiv, förslagsvis be räknad!. lill 159,000 R:dr årligen, med 450,000 R:dr.
Utskottet får i anledning häraf upplysa, att föreskrifterne angående ifrågavarande medels förvaltning innefattas i Kongl. Majits Nådiga Instruction för Beklädnads-Directionerne vid de indelte Infanterie-Regementena den ii Junii 1822, hvars 8 §. stadgar, att de medel, som ifrån Kongl. KrigsCollegium tillsändas Directionens Ordförande, skola af honom, oc h de ifrån Rotehallarrie inflytande medel af Regements-Skrifvaren, på löpande räkning insaltas i närmaste Landt-Ränteri, utan alt utlåning af dylika medel under något vilkor må tillåtas; och ehuru ett sådant förbud emot medlens utlåning varit nödigt vid bildandet af Bekjädnads-Cassorne, då man måhända ej haft skäl förvänta det tilltagande af nämnde fonder, som i följd af tillräck lige inkomster och noggrannhet vid deras användande, enligt hvad uppgifvet är, inträffat; likväl och för den händelse besparing#rne äro af dea betydenhet, aLt, genom deras utlåning och förräntande, fördelar af väjd» skulle Cassorne beredas, anser Utskottet framställningen förtjena uppmärksamhet, äfven med afseende på de för allmänna rörelsen fördelaktiga verkningarne af ökad tillgång på capital; och får Utskottet derföre vördsamt tillstyrka , att Rikets Häglof!. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet mhålla om Nådig befallning till vederbörande Beklädiiads-Directioner vid indelte Infanterie-Regementena att inkomma med underdånige berättelser om Cassornes tillgångar, och alt, i händelse desse skulle öfverstiga de för nödige utgifter erforderlige belopp, Kongl. Majit läcktes i Nåder tillåta, att utlåning af medlen mätte få ega rum och för sådant ändamål låta Dess Nådiga reglementarisk» O o Stadganden i ämnet utfärda. Allm, EcsV.- ock Oec,-XJtsk. Bet, N:o ii. Dock varder detta till Rikets Högloft. Ständers egen upplysta pröfning vördsamt öfverlemnadt.
x4 ) Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Memorialer, Betänkande!! och Utlåtanden: Wto i3o. i anledning af väckt motion om utfärdande af en författning till förekommande af olyckshändelser vid Ångbåtsfart. XV. B. 63. A. 267. — Wto 1 31. med förslag till jemnkning uti RiksSlåndens beslut i frågan om enskilta Teatrars inrättande, om Censur å Teater-stycken, samt om upphörande af de afgifter till Kongl. Teaterns och Hof-Capellets Pensions-Cassor, som för representationer i landsorterna erläggas. XV. B. 63. — N:o i32. i anledning af väckt motion om åtskillige förändringar i Armeens organisation och Rikets Försvarsverk. XVI. B. 92. A. i34. XVII. U. 228. A. 407. — Wto 133. i anledning af återremiss å Wto 119. XVI. B. 92. A. r 34. E. 206. — Wto 134- i anledning af återremiss å Wto 98. XVI. B. i38. A. 159, 25o XVIII. B. 117. A. 273. XIX. E. 2i5. — Wto i35. i anledning af återremiss å Wto io3. XVI. B. 25o. XVII. A. 40. XVIII. B. 162. A. 274. XIX. E. 216, 246. — Wto i36. med förnyadt förslag till sammanjemnkning af RiksStåndens skiljaktiga beslut i frågan om enskilda Teatrars inrättande, om Censur å Teaterstycken, samt örn upphörande af de afgifter till Kongl. Teaterns och HofCapellets PensionsCassor, som för representationer i landsorterna erläggas. XVI. B. 25o. XVII.
Nåväl, det var en gång en flicka, som man ville tvinga till äktenskap med en man den hon icke kunde älska. Älskaren sade henne, att derest hon ej ginge in på partiet, skulle han yppa hemligheter, som vore nog att blottställa en person, åt hvilken hon var skyldig lifvet, att blottställa honom till gods, ära och lif. Och flickan fick visshet, att så var. Men hon svarade ... – Hon svarade – afbröt Harald. – Hon svarade, att, hvad helst måtte drabba henne eller hvilken annan person i verlden som helst, hon skulle dock aldrig förmås till en så beskaffad handling, som den att låta sig förenas med ... Ni förstår mig. – Och hon svarade rätt – sade Harald med lugn. – Ni gör mig tokig af glädje. Var det så ni sade eller var det ej. Säg det än en gång. – Hon svarade rätt. – Jag tackar er, ty den flickan var ... jag. – Högsinnta, starka själ, hvad jag dig älskar. – Älskar, hvad ... jag förstår ej ... ty min panna bränner ... mitt hufvud svindlar. Du gör mig vansinnig ... men hvad sade ni? – Milda och veka själ, dig älskar jag. – O säg icke så, ty ... Hvem nämnde du? – Irene. – Detta namn ... ja det var Irene. Henne var det du älskar? – I lif och död, jag älskar dig, Irene. – Och du lofvar att icke fråga mig? – Ja jag lofvar. – Hvad du är god. Du unnar åt din Irene den lyckan att otillfrågad få säga: Harald, jag älskar dig. En lång och salig kyss tolkade de älskandes sällhet. Och ett vänligt öde gjorde, att ingen störde dem i deras ljufva nöje. Och skulle någon stört dem, så hade de dock ej skiljt sig ifrån hvarandras omfamning. Från detta ögonblick var deras lifs framtid bestämd. Intet kunde mera skilja dem åt. De hade nu funnit en förklaring på deras eget väsende. Fast det rådde skymning omkring dem, fast deras öde kanske äfven hade sin skymning, inom dem bodde dock klarhet och ljus. Kap. XIV. Två olika dansande par.
Dertill fordras ej att de skola i sin långsamma ordning binna inflyta och emot silfver åter utvexlas, utan då Banquens öfrige förhållanden medgifva realisation, bör silfver äpplanäs till behofvet. Detta behof är vida mindre'än man föreställer sig; kanske bör liela silfver fonden vara 6 ä 6| millioner högst. Realisationen kan alltså om 5 år beslutas. Bilagan Litt. A. Hypothek-inrättningen synes böra förval, tas af något allmänt Verk, och allraheldst af ett sådant som har egen uppbörd, hvilken skall re’dovisas af Lands-Contoiren och Landt RänterierneOell derest Riksgälds-Contoiret skulle komma att fortfara med allmänna Bevillningens uppbärande och redovisande, torde detta Contoir vara tjenligast för en sådan befattning. Ci.xxxi-\{ Stats• och Banco» Utskottens Utlåtanden! i §. p 0 Åstundar någon Fastighets-egare Lån, låter han uti Fastigheten inteckna sin till Riksgälds-Contoiret ställde förskrifning med löpande Fem procents Ränta, som en gång om året oafkortad betalas. Till dessa förskrifningar nyttjas ett särskildt formulair, som utmärker, att det är en Hypothek-förskrifning. Anmärkning. Inteckning får ej meddelas uti en Fastighet, som är mindre än ett hemman, äfvensom uti en inteckning icke få sammanslås flere än högst tame hemman» Summan som föreskrifves och intecknas, får ej öfverstiga § del af det värde, hvartill Fastigheten vid 1814 års Bevillnings-Taxering blifvit uppskattad. Anm. Forskrifningarne få ej ställas på mindre summa än 300 R:dr; emedan, enligt anmärkningen vid 5 Riksgälds-Contoirets Obligationer icke få utgifvas på mindre belopp. — Förskrifningarne skola också alltid ställas på jemna 100 eller 1000 Riksdalertal. 3 §•
Hr Lagerstråle, Henrik Gerhard: Jag anser mig böra lemna den upplysning, att då ifrågav:de Kongl. Propos. skulle till R. St:r ailåtas, jemväl måste afses erforderligt belopp af den behållna trafikinkomsten till ränta och amortering å det lån, som samtidigt föreslogs för jernvägsbyggnader och materielens komplettering. Det var i anseende härtill och med fästadt afseende å hvad, som kunde erfordras för ytterligare kostnader till utvidgande af bangården i Stockholm vid Clara sjö, som K. M:t ansåg sig böra nedsätta det anslag, som af trafikstyrelsen blifvit till det nämnda ändamålet äskadt, till jemnt två millioner rdr. I)å jag emellertid nu af Stats-Utsk:ts ledamöters yttranden torde få antaga att, utan nedsättning i de af K. M:t för öfrigt äskade anslag till jernvägarne, hela det af trafikstyrelsen begärda belopp kan anskarius, har jag, för min del, intet att erinra dervid att det af Utsk:t föreslagna belopp måtte höjas till 2,250,000 rdr. Hr Fitinghoff, Conrad Bleckert: På de af flere föregående talare anförda skäl får äfven jag anhålla, att hela det af trafikstyrelsen begärda anslag, 2,250,000 rdr, måtte bifallas. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast hade yrkats bifall till Stats-Utsk:ts il'rågav:de hemställan med den förändring, att den tillstyrkta anslagssumman, 2,000,000 rdr, förhöjdes till 2,250,000 rdr; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, hvartill svarades nej, och seder - 544 Den 10 Februari. mera propos. på bifall dertill med ofvanomförmälde förändring, som med ja besvarades. Gr. Mörner: Jag vågar hemställa, huruvida icke R. o Ad. skulle finna lämpligt att till deltagande i detta beslut inbjuda de öfrige Stånden?
Majrts Nådiga < Kungörelse af den i3 Maj 18B0, angåendejBankens Låne-rörelse, blifvit till kraft Banco-Utskottets Memorialj N:o 72. 3 och verkan upphäfven, ehuru de fleste af de deruti upptagne föreskrifter fortfarande gällde och ännu gälla till efterrättelse samt måste vid förekommande fall tillämpas; har Utskottet, under åberopande af hvad här ofvan är vordet anfördt, skolat hos Rikets Ständer hemställa, att vid öfverlemnande till Kongl. Maj:t af de delar utaf Banco-Reglementet, som vid innevarande Riksdag blifvit af Rikets Ständer ändrade, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, ej mindre det Kongl. Maj:t täcktes låta utfärda Nådig Kungörelse, angående tillämpningen af de flere eller färre deribland befintlige stadganden, hvilka äro af egenskap att fordra en dylik åtgärd; än äfven, alt i samma Nådiga Kungörelse mätte få inflyta det förklarande, att Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den i3 Maj i83o fortfarande gäller till efterrättelse i de delar, som icke blifvit genom den sålunda utfärdande kungörelsen förändrade eller upphäfne. Stockholm den 16 Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Maj, kl. 7 e. ra. Memorial, med förslag till Instruction för Rikets Ständers BancoUtskott vid nästkommande Riksdag. Likmätigt 9 §. uti den för Utskottet gällande Instruction, åligger det Utskottet, att, före Riksdagens slut, med afseende å de angående BancoVerket vidtagne författningar, hos Rikets Ständer föreslå Instructionen för Banco-Ulskottet vid näst påföljande Riksdag, hvilken Instruction, sedan den af Rikets Ständer blifvit pröfvad och fastställd, kommer att tjena till efterrättelse, intilldess Rikels Ständer, efter Utskotletsdiörande, någon förändring derutinnan besluta.
Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja—30. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskds den 7 och 11 dennes bordlagda Betänk. N:o 71, i ani. af väckta motioner ifråga om förändrade bestämmelser rörande mått och vigter samt justering deraf m. m. Utsk:ts första hemställan. Gr. Mörner, Carl Robert Stellan, anförde skriftligen: Utan att vilja betvifla, det Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t vid öfverläggningen öfver denna fråga åt densamma egnat tillbörlig omsorg och noggrannhet, synes mig dock Utsk:ts Betänk, allt för knapphändigt affärda det högst vigtiga ärendet. Då Utsk:ts majoritet erkänt, att tillvägabringandet af enhet och gemensamhet i de Skandinaviska ländernas mått-, vigtoch myntsystem »onekligen vore af särdeles vigt för handelsverlden och skulle bespara mycken tid, som under nuv:de förhållanden erfordras för vidlyftiga och besvärliga reduktioner», men icke desto mindre afstyrker allt afseende å Hr Wallenbergs motion, hade man i sanning kunnat vänta sig ett starkare och mera 432 Den 14 Februari e. m. allmängiltigt skäl för afstyrkandet, än det anförda, eller att »de för ändamålet erforderliga förberedande åtgärder skulle genom inledande af underhandlingar förorsaka kostnader, som efter all sannolikhet blefvo utan ändamål använda, då ännu så ringa visshet finnes, att ett dylikt förslag, om dess genomförande ifrågasattes, komme att understödjas af den allmänna meningen inom de tre staterna» Man brukar tala om de »obolfärdigas förhinder», sällan kanske med mera rätt än om detta s. k. skäl. De här antydda kostnaderna lära, efter hvad jag skulle tro, komma att på sin höjd bestå i utgifterna för Sveriges deltagande i en komité eller kongress af sakkunniga personer från de tre Skandinaviska eller möjligen ännu några flera länder, och kostnaderna härför kunna svårligen blifva särdeles stora; — inledandet af erforderliga underhandlingar med en eller flera främmande staters regeringar torde deremot både böra och kunna ske genom vår diplomatie, och sålunda icke föranleda några särskilda kostnader.
K:dr utköras till 16:o ?7///öMga oo/i ^ som vid sista 8tatsr6gleringen lieräknades till 6,000 ll:dr, liakva utgjort: kör är 1888 6,585 k:dr „ 1889 5,971 ,. „ 1840 7,896 .. 1841 5,856 „ 1842 5,141 ., Medium liärak är 6,279 k»:dr, oeli s^nes kunna utköras den körra summan l7:o /gi// a/ o/oteott</, me/r oiv///o/,vo oo /eo/zig ^ö/d. 70,544 k:dr „ 1839 72,234 ,. ., 1840 74,635 ., „ 1841 74,864 ., ,. 1842 72,778 „ Dä medium karak är 73,011 k.dr, kore8lä8 keräknin^en ak denna inträd, kvitken kortkarande tärer ka titt keta de88 ketopp använda?, kör Läkock Dot8-inrätlnin»en titt. Medium karak sr L:dr 32,084: oell dä kärtill täAAe? den, enligt ak8lutad konvention ined Kton^I. Vä deräkningen as clemia inkomsUitel äl OLäliei-, lo>6e, ulan afseende cleia, all elen uncler lvenne är varit större, lämpligen kunna ulsöras elen söria summan 12,000: 25:o /?^6/'6§§6-m6c/e/, antagne vi3 seclnaste 8lals-regleringen all upjlga lill 3,000 Il:är, liasva utgjort: för är 1838 k:är 3,434: „ 1839
Stats-Utskottet har icke kunnat utröna, akt nägre åtminstone bindande öfwerenskommelser eller aftal söre den 25 Julli 1804, ägt rum emellan Riksgälds-Conioiret samt de Castor och Personer, hwilka under den lid, Contoiret warit lillsiulit för allmänhetens - 99b Den >8 November. tens insättningar af län, efter serskild tillåtelse, uli^ Contoiret fält förränta Bancomynts Capital. Det har wisierligen icke kunnat undfalla Stats. Utstottet, art wid ett sädant Werk, sam Riksgälds» Contoiret, hwillet har en mycket widsträkt penninge rörelse, alla beräkningar nödwändigk mätte göras icke blott pä de narwarande behoftven, uran äfwen omfatta de mera aflägsne samt i följe häraf erfordeliga fonder, enar tillfällen yppas, hopsamlas och hallas t beredskap för desic sistnämnde behof, och Stats-Utstottet hade derföre gärna antagit en sadan konsideration säsom gä ande stil för de afwikelser ifrän Herrar Fullm äg i ges en gang widtagne Besirtt, hwilka här vfwanföre äro anmärkte, sä framt icke följande omständigheter, efter hwad synas will, fuäkomligen wederlägga den tanke, att Contoirets närwarande eller framlida behof harwid kommit uri betraktande. i?o Aro alla Obligackonerne med undantag af dem, hwilka tilt Kongl. Lazaretts-Direclionen blifwit utfärdade, ställde blott pä 4 ä 5 är. s:o
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade besluta den af Hr Lefre'n föreslagna inbjudning. Ropades ja och nej, hvarjemte votering begärdes af Hr Dalman. Upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos. Den, som bifaller, att R. o. Ad., i anseende till exerciscompagniernas nödvändighet, dels för att gifva stammen för landets beväring tillbörlig skicklighet, dels och synnerligen för att såmedelst bereda bevärtsmanskapet skickliga ocb på - Den iG Augusti f. m. 85 iilliga ledare såväl i läger och qvarter, som under march och i träffning, hvarförutan armeen icke äger den duglighet, som fäderneslandets försvar klafver, inbjuder de öfriga RiksSt. att instämma i R. o. Ad:s, rörldc anslag'för exercisoompagnier, fattade beslut, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ofvannämnda inbjudning. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 36. Nej — 37. Hr Lefrdn: Jag ber att i ett prof. få nedlägga min reservation emot det fattade beslutet. Jag hoppas, att mitt fädernesland icke skall komma att lida deraf, förrän det hunnit godtgöras vid en annan riksdag. Men om annat skulle hända, må då de Hrr, 60m tro, att papperslappen och phraser om formerna äro lämpliga vapen mot fienden, med sig sjelfva och fäderneslandet söka försoning för deras misstag. Vi hafva philosopheral länge nog, utan att lyssna till exemplet af andra uationer, som lekt med sin sjelfständighet. Jag hoppas, att Sverige må öfverstå följderna af en utaf formkärlek missledd fosterlandskärlek.
Måhända hafva dessa väggar en gång bevittnat öf verläggningar mellan konung August och Aurora Kö- nigsmark, då den sistnämnda af monarken mottog sina instruktioner för att därefter som ambassadris, med styrkan af sin skönhet och öfvertalningsförmåga, söka inverka på Sveriges fruktade och oböjlige konung. På den bild af tältets inre, som här meddelas, kunna våra lä- sare få ett begrepp om de rika broderimönstren rundt tak och väggar. De i tältet placerade kanonerna, hvilka endast ställts dit för att fylla den stora golf ytan, äro från 1708, hvaremot de s. k. slädlavetterna, hvarpå de apterats, tillhöra ett något tidigare skede och hafva begagnats under Carl XILs vinterfälttåg i Ryssland och Polen. Längst i fonden synas modeller till fältslangor, hvilka, enligt sägnen, af Carl XII såsom barn användts att leka med. Vår andra bild återger tältingången. Till höger om densamma synes en figur i svensk infanteriuniform från 1600-talet, och till vänster en dylik i uniform från Carl XILs tid, begagnad af frih. A. Rålamb under hans vistelse i Turkiet 1709 — 1713. Det intressanta museet, som hållits stängdt under den tid tältet varit under uppsättning, öppnas åter söndagen den 21 maj och skall tvifvelsutan genom denna tillökning i sina sevärdheter locka talrika besök. A. Blomberg; foto. DET KUNGL. PRAKTTÄLTET PA ARTILLERIMUSEUM. d e t Kurs i Sjukgymnastik och Massage 80975) TANDLÄKARE G. G:son Hård af Segerstad, Alma Hård af Segerstad. Birger Jarlsgatan 13, 1 tr. Rikstel. A l l m. Tandläkare W i b o m, Östermalmstorg 1. (S.T.A.60178) M I S S H. (vid Stureplan). W. W i d f o n d Drottningg. OBS.! — Rikstel. Hygienisk aaisiktsbeliancllingmed ånga och massage. (Behandling och borttagning af finnar, fräknar, pormaskar, frost, rodnad, rynkor, generande hårväxt m. m.) Pedicure.
Landtm, yttrade, att han i sådant fall hade orätt upfattat Hr Björnstjerna* yrkande, samt att vid detta förhållande någon annan ändring i hvad Utskottet hemställt, ej vore yrkad, än att ifrågavarande 175,000 Rdr må beviljas såsom förslags-anslag. VII II. 7 98 Den 6 Juli e. m. Den härefter först till bifall å Utsfcs ifrågav:de hemställan framställda proposin besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, om B. o. Ad. bifölle, att den af Utsk. tillstyrkta anslagssumma af 175,000 Edr Ernt årligen beviljades såsom förslags-anslag, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade, det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Härefter förekom och bifölls Utsk:s hemställan, att ett af Hr Sandels framstäldt förslag om förhöjning af portionsoch tobaksskillingen för manskapet vid LifGardet lill Häst icke må till någon åtgärd föranleda. Fortsättningen af förev:de Utlåt:s pröfning upskjöts till eftermidd:s plenum; och det Högloft. Ståndet åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Måndagen den 6 Juli 1857. Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes pröfningen af StatsTJtsk:s Utlåt. N:o 71, angrde reglering af utgifterna under EiksStatens 4:de HufvudTitel; och förekom nu 29:de punkten, ang:de anslag för LifBeväringsReg:let. Hr af Klint, Erik: Utan att ingå i pröfning, huruvida LifBeväringsEeg:tet bör indragas eller organiseras på ett mindre kostsamt sätt, måste man väl erkänna, att denna omorganisation icke kan, åtminstone inom denna statsreglerings-period, verkställas. Under tiden skulle detta Eeg:te blifva det enda lottlösa af de förmåner, E. St:r beviljat de öfrige Beg:terne.