Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län boende Krono-Betjeningen måtte hugnäs med någon gratification i anseende till de förökade och besvärliga göromål, samt flera uppoffringar, som denna Krono-Betjening fått vidkännas under sista fälttog, och hvarföre någon vedergällning icke erhållits. Vid öfvervägande af detta ämne har Uw skottet väl insett billigheten af den föreslagna belöningen åt ifrågavarande Krono-Betjening, hvilket, enligt hvad så väl frarnstäldt är, sorn förhållandet under krigstillståndet förutsätter, vid* Jkänts både kostnader och tillökta besvär; men Utskottet fågner tillika, att icke blott denne K10- no-Betjening, utan äfven den, som i andra Län och orter, der krigsrustningar och marcher förefallit, likaledes haft ökade göromål och utgifter, samt sålunda äfv^n skulle vara till särskilt ersättning lika Men a 9 Maj. 54S lika berättigad; och da den ena Tjenstemannens större motla eller förtjenst än den andras, samt hvad som kunde böra dem tilldelas, synes icke kunna utredas och pröfvas af Riksens Höglofl. Ständer, samt det dessutom egentligen ankommer på Kongl. Majrts Nådiga åtgärd, att, efter vederbörandes hörande, förordna i frågor af den-| na beskaffenhet, så har Utskottet ansett sig icke kunna föreslå och tillstyrka några särskildta gra.’ tificationer åt Bohus och Elfsborgs Uäns ifrågavarande Krono-Betjening, utan tror, att när des-i sa Krono-Betjente i behörig ordning sig anmala, och frågan kommer under Kongl. Maj.-ts nåd diga pröfning, Kongl. Majit i nåder, efter sig företeende omständigheter, täckes tilldela dem de belöningar, som kunna finnas lämpliga; hvartill i sådant fall den till extra utgifter på Stat bestådda summa lemnar tillgång; hvilket vördsamt hemsiälies Riksens Höglofl. Ständers närmare bed pröfvande. Stockholm den ?6 På Höglofl. Riddersk. och På Högvord. Prestg Adelns Ledam. Ståndets Ledam. På "Vallöf!. BorgarePå Hederv. Bonded vägnar Carl De Géer, vagnar Gustaf Murray:
Bero. ock Ocean.-Vt kottens Betänkande Nio 54. tjenstelijons intagande, såsom 4°j 5° Aler So år; Herr Biskop FTallin, att i händelse ny fattigvårds-stadga komme att utfärdas, densamma ieke borde utsträckas att gälla jemväl för hufvudstaden, hvarest, i händelse en församling betungas genom ett större antal fattiga , dess omsorger lättas genom en större andel i de medel, sorn under namn af fattigafgift af stadens invånare uppbäres och församlingarne emellan fördelas; Herrar Contracts-Prostarne Örnberg och Afzelius, att viss tid borde utsättas, inom hvilken hvarje församling, som tillåtit någon kringvandrande person att der bosätta sig, skulle anmäla protest emot en sådan inflyttning, vid påföljd för församlingen att eljest ombesörja hans vård och underhåll. Till Välloflige Borgare-Ståndet: 7:0 af Herr Olbers, som, med serskildt fästadt afseende å de dryga kostnader Marstrands stads Fattigförsörjuings-anstalt skall nödgas vidkännas för underhåll af enkor och barn efter aflidne artillerister vid garnisonen å Carlstens fästning, föreslagit det stadgande, att stad, der garnison finnes, icke må vara skyldig i sin fattigvård upptaga medellösa enkor och barn efter dem som, tillhöra garnsionen och i t jens ten af idit, utan att desse, då de icke sig sjelfve försörja kunna, måtte vara pligtige begifva sig från staden, för att underhållas, antingen af den församlings Fattigvård, hvarest är enkans födelse-ort, eller der Regementet har sin ordinarie station, eller på Statens bekostnad.
I>'g tror, att derwid bordt naiuna?, att icke annan jord än den, som redan är stattlagd eller satt - hemantal kast kennma i sräea, för att undivika ull twetydighet och chicanc,! anscnde till backstugor, inhysesjons edlinar och sadan stogsmark, sein ännu ej är afmätt och rcfwad. Meningen lär wäl i alla fall »vara den tili Betänkandet, men jag tror den kunnat tydligare uttryckas. Z anseende till wn-ksiälliahetcn af roteringen hade jag önskat, akt det förut »vid sädaira förrättningar nyttjade sätt, äfwen nu blifwit bibchällit i stället för det af Utskottet föreslagna, sorn har utseende af en Taxering. Genom den uti Betänkandet för-flagne sammansäktning af NotcringsCommisionen wet man ej hwilken, soin där ffulle answar» eller öfwer hwem, eller i hwad ordning man skulle klaga. Äid en förrättning sokn päläggcr jorden ttt i Krigstider olltid äterkommande onus, är det likrväl af »vigt för ägaren, att ej blifwa förförd-lad, att ej i förhållande till andra - Den 26 2lpril. 977 dra blifwa tyngre belastad. Derföre hade jag önskat, att samma inramning, som fordom, eller wid de nyligen företagne roteringar i wista delar af Riket äfwen i detta för« stag blifwit iog-ttagen, sst akt Commissionen kommit att bestä af answariga EmbetSmän, säsom Landshöfdingen, Regements-C nftn, Domaren i orten och en eller par af Kammar - elle? Krigs-Collcgii Ledamöter, öfwer hwars ätgärder man kunnat i laglig ordning söka och erhälla uvprättelse i händelse man'dertill funnit anledning.
Denne månaden skall vara när eder den förste månaden; och af honom skolen I begynna månaderna om året. Taler till hela Israels menighet, och säger: På tionde dagen i denna månadenom tage hvar och en ett får, den en husfader är, ju ett får till huset. Men der ett hus är för klent till ett får, så tage sin nästa granna vid sitt hus efter själarnas tal, som nog kunde vara till att förtära fåret. Och det skall vara ett får, som ingen vank hafver, en gummar och årsgammal. Af lambom eller kidom skolen I tagat. Och I skolen behållat intill fjortonde dagen i denna månadenom. Och hvar hopen i hela Israel skall slagtat till aftonen; Och skolen taga af dess blod och stryka på båda sidoträn åt dörrene, och öfra dörrträt i husen, der de äta det uti; Och skolen så äta köttet i den samma nattene, stekt vid eld, och osyradt bröd, och skolen ätat med bitter salso. I skolen icke ätat rått, eller med vattne sudet; utan allena stekt vid eld, dess hufvud med dess fötter och inelfver. Och I skolen intet låta qvart blifva till morgonen; om något blifver qvart till morgonen, skolen I det uppbränna med elde. Men så skolen I ätat: I skolen vara gjordade kringom edra länder, och hafva edra skor på edra fötter, och stafrar i edra händer; och I skolen ätat såsom de der hasta till vägs; ty det är Herrans Passah. Förty jag vill i den samma nattene gå genom Egypti land, och slå allt det förstfödt är i Egypti lande, både af menniskor och boskap, och bevisa mitt straff på alla de Egyptiers gudar, Jag Herren. Och blodet skall vara eder ett tecken på husen, der I uti ären, att, när jag ser blodet, skall jag gå framom eder; och eder icke vederfaras skall den plåga, som eder förderfva må, när jag slår Egypti land.
Anledningen till framställningen om krediliv för livpolheksbanken är den. alt de annmteter, som hypotheksföreningarna skola erlägga till hvp.- bankeii, utfalla på andra tiller än dem som hyp.-hanken skall utbetala lill långifvare!!, hvilket gjort att hyp.-hanken olla måst till sina utbetalningar upplåna penningar. Alt det icke är något behof, då ju styrelsen käti anskaffa penningar, är elt skäl, sorn visserligen kan anföras; men just för alt slippa anskaffa penningar, är det, som man begärt elt kreditiv. Hvad beträffar det af Frih. Liljencrantz omnämnda öfverskott på inflytande medel, så är förhållande), att dessa penningar måste utlånas och göras räntebärande, och äro således icke tillgängliga. Jag anser derföre att det begärda kreditivet är för hypoteksbanken både hehölligt och nyttigt, och jag tror icke alt derigenom någon särdeles inskränkning i banken? rörelse kommer att ske. Nekas kan väl icke, alt hypothekshanken representerar jordbruksintresset i allmänhet, och de fördelar, denna hank erhåller, äro således alt anse som bidrag lill jordbruksnäringen. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts förslag. Frih. Liljencrantz: Mot den sista delen af Frih. Tersmedens yttrande ber jag alt lå anmärka att ifrågavarande krediliv icke skulle blifva ett bidrag till jordbruksnäringen, utan en hjelp för hypotheksbankens direktion. I öfrigt ber jag att lå framställa den Irågan, om icke beloppet af faslighelslånelönden, som Frilen invämlt måste göras räntebärande, lika väl göres räntebärande, om det användes till annuitetens erläggande, sorn om det lillånäs. Jag kan icke finna att det är någon skillnad, att, om man liar penningar, använda deni till alt betala sin skuld, mot att utlåna dem och sedan på annat håll upplåna medel till skuldens betäckande.
På grund af alla dessa skäl och då, enligt hvad Chefen för Statens jernvägsbyggnader nyligen hos Kongl. Maj:t anmält, ytterligare företagne undersökningar å den i tekniskt afseende svåra sträckan vid nedgången från Kolmården, gifvit vid handen, att den af Jernvägskommittén beräknade kostnaden för linien mellan Katrineholm och Norrköping kan, utan någon väsendtlig förändring af Jiniens längd, minskas med 800,000 Riksdaler och sålunda nedsättas från 4,934,033 R:dr till 4,134,033 R:dr, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer att, till påbörjande af östra stambanan ifrån Katrineholm öfver Norrköping och Linköping vester om sjön Sommen till trakten af Nässjö, anvisa det för anläggningen af sträckan emellan Katrineholm och Norrköping erforderliga belopp, i jemnadt tal, af 4,133,000 Riksdaler. Norra Stambanan. Frågan om sträckningen för en stambana norrut ifrån hufvudstaden har, alltsedan förslag om utförande af större jernväg?,anläggningar inom riket för Statens räkning först väcktes, utgjort föremål för två väsendtligen skiljaktiga meningar
Angående tryckningskostnaden för de 4 Tabeller öfver BancoVerkets ställning från och med år 1776 till och med är 1822, hvilka åtföljt BancoUtskottets Memorial N:o 15. Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande, angående vilkoren för återbetalning af Götheborgs Stads vid sista Riksdag af Banken erhållna Lånebiträde. Upplästes ett från RiddarhusDirectionen inkommit, så lydande Memorial: Lades på bordet. Deu 20 Au^niti t nc. g4g Upplästes ett fråo Ridda.husUtskottet inkommit, så lydande Memorial : (Se Bilagan N:o a.) Ladss på Bordet. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. ett qvart till 12 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Fredagen den 22 Augusti. Plenum klockan 9 förmiddagen, Herr Grefven och Landt Mar fhalk en hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna nödigt, att vid det val, som, till följd af Ridderskapets och Adelns redan fsttade beslut, i eftermiddag komme att för sig gå , af Sex Eiectorer till utseende af TryckfrihetsCommitténs Ledamöter , äfven till bemälte Eiectorer på vanligt sätt utväljs 2:ne Suppleanter. Ropades J«. 944 Ben 22 Augusti /, m.
Sämjas de ej, hvilka bland dem, sorn å andra sidan föreslås, eller hvilken ibland de utaf Rätten nämnda, må uteslutas; varde ock då sådant genom lottning utrönt. § 5- Uteblifver parl, utan förfall, då hafi till val af Nämnd kallad varit; gore Rätten förslag i hans ställe; och varde genom lottning utrönt, hvilka i Nämnden ingå skola bland Expeditions-Utskottets Förslag lill. anderd. Skrifvelse, N:o 24. 41 bland deni, sorn å andra sidan föreslås. Samma lag vare, der part drager sig eljest undan att val till Nämnd göra. Finnes annan, den der del i saken häfver med honom, som uteblifvit eller sig undandragit; vare det val, som af den förre göres, för båda gällande. § 6- Jäf emot den, sorn till ledamot i särskilda Nämnden utses, äro: örn lian ej fyllt tjugofem år: om han står under annans målsmanskap eller under någondera partens husbondevälde: om han såsom allmän enibetseller tjensteman under någondera partens förmanskap lyder: om han är med någondera parten i den skyldskap eller svågerlag, som, enligt 13 Kapitlet Rättegångs-Balken, utgör jäf emot domare: om han sjelf eller någon, som med honom i sådant skyldskapseller svågerlagsförhållande är, eger i saken del, eller kan någon synnerlig nytta eller skada deraf vänta: om han med någondera parten uppenbar ovän är eller i oafgjord delo ligger: om han begått brott, som van frejd medförer. Domaren i den Rätt, der Nämnden sättes, må ej lill ledamot i samma Nämnd väljas. 8 7- Komma parterne å ömse sidor öfverens om val af särskild Nämnd; då skall den utgöras af de män, som valde blifvit, utan att så förfares, som i § 3 stadgadt är. Parterne egen, i ty fall, äfven alt större eller mindre, dock alltid ojemnt, antal lill Nämnd välja. § 8.
Det är som inilitair, som kamrat, som jag vagar tala till eder mine Herrar, för att nämna att det finnas Officerarn i Arméen som våga lif och blod för fäderneslandet och aga mindre lön än edra tjenare. Jag hemställer således att det uppläste Memorialet måtte få åtfölja, och att Stats-Utskottet måtte göra hvad sora kan vara möjligt för att hjelpa deras belägenhet. Herr Hjerta, Gustaf: Jag får endast gifva tillkänna att en af mig gjord motion innefattar hela indeldta Arméen. I fall General Hederstjerna kanske ej är närvarande, får jag således anhålla att hans Memorial må få åtfölja Friherre von Dubens, ty sedan en motion som har en vidsträcktare omfattning är gjord , lärer väl icke en annan som angår en del deraf kunna anses, såsom ny. Friherre Boije, Ludvig: Efter den uppJysning Hr Hjerta femnat, synes det icke kunna vara något tvifvel underkastadt, att Herr He. derstjernas Memorial bör komma under pröfning, då det måtte vara likgiltigt om det står under försvar af den ena, eller den andra motionen; för min del tillstyrker jag således biJ fall å hvad Grefve Lövenhjelm med så mycket skäl föreslagit. Den 5 Martti, 171 Friherre von Duben, Carl Joachim'. Jag får blott anmärka att Herr Hederstjernas motion så mycket mindre kan anses såsom ny, som äfyen jag nämnt hela Indelta Arméen, oell det har varit i anledning deraf sorn Herr Hederstjerna talat. Herr Grefven och Landt Ma r skalk en föreslog, att så vål Friherre von Dubens ofvannärnnde Memorial, sorn de af åtskilliga Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yitranden, måtte till Stats-Utskottet remitteras 5 hvilket bifölls.
Hr Cederschiöld har yttrat, att detta skulle blifva hvad han kallar nett större embetsverk.» Häremot får jag endast erinra, alt det föreslagna statisti-k» emhelsverkets personal skulle komma att inskränkas lill en chef och tre underordnade tjenstemän, och likväl skulle det äfven omfatta nuvarande Tahe II l< omin iss ion en. Jag hemställer alt R. och Ad må. utan att fästa afseende vid Hr Cederschiölds invändningar, godkänna StatsUtsk:s förslag, likväl med den förändring att chefens lön, på sätt K. M. föreslagit, bestämmes till 5 000 R Ir. enär det ingalunda kan anses obilligt, att denne embetsman får åtnjuta lika hög lön med de äldsta kollegii-råderne. Hr M on t go m m er ie: Hr Cederschiöld har sagt. att det vore svårt för R St:r att utfinna det sifferbélopp hvartill aflöningen för de särskilda embetsmännen borde bestämmas, och att man i det afseendet alltid korn att famla i mörkret. Jag kan icke förstå, huru Hr Cederschiöld kan tillämpa denna allmänna sats på den fråga som är å hane, ty p»g. 9 i Utskis Betänk. Ateifirmes det förslag till aflnningsstat för Statistiska Centralbyrån, sorn K. M. upgjort, och detta förslag har Utsk. följt helt och hållet, med undantag af Chefslönen, som blifvit något nedsatt. De af Otsk. föreslagna lönehesiämmelser hvila således på goda grunder och man kan ingalunda säga att Utsi, dervid famlat i mörkt et. Att åter som Hr Cederschiöld föreslagit sammanslå hela summan i en klump och ställa den till K. M:s disposition, vore endast en onödig omväg, ty K. M. komme ganska säkert att disponera den i enlighet med sitt till Ständerna afgifna förslag. Hvad Chefslönen angår, så instämmer jag med den siste värde talaren att den bör Don 23 Sep t omber f. m. 333 höjas till 5,000 Rdr, men anhåller i öfrigt om bifall till Utsk:s förslag. Hr Björnstjerna. Joh. Magnus:
Om vi öfvergå ifrån England lill Frankrike, så mäste den värde ledamoten, som sjelf varit der så nyligen, veta, alt den närvar, ministeren jemte den stora majoritet, som understödjer densamma i kamrarne, icke är democratiskt sinnad, utan ganska conservativ, och nödgas erkänna, att aristocraliska principer äfven der tilltagit. Öfvergå vi till Spanien, så finna vi, att enväldet derstädes är fullkomligen herrskande; utledsen vid en anarki, som den rena democratien medfört, är ministeren för närvar, enväldig. Uti Portugal är samma förhållande; Costa Cabral, en af Portugals ultra liberala, nu premierminister, är full despot för närvar. Så snart en tidning derstädes vågaryttra något, som stöter vederb., oell domaren icke fäller redacteuren, sä blir lian afsatt, oaktadt alla protester. Och af hvem är han väl understödd? Jo, af ett Spanskt sändebud (Bravo), som förut varit redacteur af en ultra-liberal tidning i Madrid. Dessa herrar äro de största despoter som nu finnas. Se vi till förhållandet i Italien, så hafva visserligen försök blifvit gjorda af några galningar, sorn försökt att revolutionera landet, men utan den minsta framgång. Dessa förhållanden äro fada och icke sägen inom ett förnämt coterie. Afven härtill yttrades bifall af många ledamöter. Gr. af Ugglas, Carl Ludv. Fredr.: Frih. Raab och Gr. Cronhjelm hafva förordat detta förslag, på grund af den förmodan, att derigenom skulle skickligare ordfir inom Utsk:n erhållas.
Det kan nemi. finnas vissa bitar af stambanorna, hvilka för hela landet äro af den vigt, att de böra anläggas, om också ingen enda enskild ville i dem deltaga, och som derjemte äro af den beskaffenhet, att någon enskild icke kan vilja deltaga i desammaOm det nu vore föreskrifvet, att enskildes deltagande vore ovillkorligt för jernvägars byggande och att Staten thy förutan icke byggde några banor, så blefve dessa troligen icke anlagde; och det går således icke an all göra deltagandet obligatoriskt. Men säger man, i det fallet, så deltager ingen i kostnaden för banornas anläggande. Man har dock härvid förbisett en omständighet, som, efter min öfvertygelse, är bland de vigtigaste, nemi. att då R. St:r skola anslå en viss summa, t. ex. 5 millioner, i och för ifrågavar:de ändamål, så är det gifvet, att K. M:t i valet mellan hvilken bana som först bör anläggas, i främsta rummel fäster afseende på det allmännas och hela rikets intresse; men. om detta är ett hufvudskäl, så kan ■ likväl icke nekas, att, vid afgörandet af denna fråga, äfven såsom ett hufvudskäl bör i ganska betydlig mån ingå, att. den bana framför andra kan och bör komma i åtanka, för hvilken de största teckningarne af enskilde blifvit gjorde.
— Och då med afseende å mängden och beskaffenl ten af de läroämnen, hvaruti undervisning af Navigations skolelärarne meddelas, samt öfriga dem tillhörande tjensteåligganden, äfvensom antalet af de elever, som af nämnde undervisning sig begagna, berörda aflöningsbelopp syntes icke utgöra skäiig gcdtgörelse för dessa befattningars behöriga bestridande, hvadan det, i Kollegii tanke, vore, särdeles hvad underlärarne beträffade, af behofvet högeligen påkalladt, att någon ytterligare tillökning i lönelörmänerne blefve innehafvarne af ofvanomförmälda befattningar medgifven utöfver den, som vid 1856—1858 års riksdag beviljades med ungefär 25 procent af bemälde lärares dåvarande aflöningar, hade Kollegium på grund häraf och med hänsigt derjemte till de lönetillökningar, hvaraf lararne vid de tekniska undervisningsanstalterne samt elementarläroverken i riket under de sednare åren i allmänhet kommit i åtnjutande, hemställt att Kongl. Majit måtte hos Rikets Ständer göra nådig framställning om en lämplig förhöjning i de för ordinarie lärarno och underlärarne vid rikets navigationsskolor nu utgående löner och ari voden samt att för bemälde lärare följande aflöningsförmåner måtte bestämmas, nemligen: vid Navigationsskolan dito dito dito elevernas antal Slockholm Göteborg Ord. lärarens lön. R:dr 5,500: — l:e underlärarens arfvode. 2:e underlärarens arfvode. i Gefle, i Malmö, i hvilken under de sednast » » skola förflutna två Inseåren betydligen tilltagit och under läseåret 186!—1862 utgjort 65 samt vid Navigationsskolorna i Calmar, Hernösand, Westervik, Wisby och Carlshamn i 3,000: 2,500: 1,200: — 1,200:
Innan jag in - Den 6 April f. m. ingår uli besvarandet af StatsUtskls förevar, betänk., anhåller jag att få uppläsa ett bevis af herrar skeppsclarerare bär i staden af den 22 sisth Mars, så lydande: ”På begäran af Öfverstelieutenanten och Riddaren af K. S. O., välborne Hr J. U. Cedercrona, få undertecknade skeppsclarerare bär i staden meddela följande intyg : 1:0 att, efter ett beräknadt medium af 5 år, inkommande fartyg, hvilka årligen passerat Dalarö, utgjort ett antal af 170 st. från utrikes och omkring 270 från inrikes orter; 2:0 att till och med år 1835 commendanterne å Dalarö fästning för hvarje från utrikes ort ankommet fartyg, genom skeppsclarerarnes försorg uppburit 32 sk. b:co , men af fartyg komne från inrikes orter sjelfve incasserat afgiften; och har denna afgift ägt rum under commendanterne Falkman et Spolander; 3:o att sedan år i835 commendanten af alla Dalarö fästning passerande hitlände fartyg sjelf besörjt om iticasse randet af sina intrader, men hvilket, sedan K. M:s nåd. förordning af den 3 Juli sisth år, då upphörde. Stockholm den 22 Mars 184 r• G. E. Flygarson et son. Eggert Naucler et son. A. E. Thorell. J. O. Hellsten. C. A. Hansson.” (Sigiller.) Härjemte får jag upplysa, att Major Falkman innehade commendantsbefaltningen vid Dalarö från 1787 till 1817, då Major Spolander erhöll den och sedermera innehade densamma till den 24 Nov. i83g. Samma år d. 3i December tillträdde jag befattningen. Sedermera ber jag att få uppläsa ett utdrag af sjötullskammarens vid Dalarö journaler, så lydande:
– Jag vet bara inte, hvad jag ... började han. Men han fick ej tid att fortsätta. – Jo, herr Grane förstår, att vi stackars fruntimmer, vi äro så ... hm! obekanta med alt detta. Vi skulle inte komma någon väg, om vi ej kunde påräkna någon hjälp bland den studerande ungdomen själf. – Jag försäkrar professorskan, började Grane förskräckt, att jag verkligen inte har någon särdeles stark personalkännedom i den där vägen. – Det vet jag, sade professorskan med djupt alvar och tryckte varmt hans hand. Jag är öfvertygad om, att hr Grane är en ren yngling. Grane såg ytterst generad ut, men kom sig ej för att säga någonting. – Men hr Grane har ju altid kamrater, som ... hm! taga lifvet på annat sätt, genom hvilka hr Grane lättare än vi ... Se, svårigheten är oftast att få adresser ... – Är det meningen, att jag skulle skaffa reda på namn och bostad på kvinnor, hvilka sedan skulle uppsökas och öfvertalas ... Grane såg aldeles förbluffad ut och stirrade på professorskan, utan att kunna få slut på meningen. Professorskan inföll lifligt: – Ja, ni får inte dra’ er undan ... Grane log litet elakt. – Är det inte obehagligt för fru Ranke, som är en så upplyst kvinna, att på detta sätt tvingas in i alt detta läseri och annat gyckel. Ni vet väl, hur det går till. Man skaffar ihop några af dessa fallna kvinnor. Han drog ironiskt ut ordet, när han uttaladt det. – Bjuder dem på thé, sjunger för dem, håller bön för dem, och när man så fått dem exalterade, frågar man, om de vilja bättra sitt lefverne. Då börjar en eller annan att gråta. Hon omfamnas då af närvarande prester och fruntimmer, sättes så på ett Magdalenahem och rymmer därifrån efter 14 dagar, därför att hon ej kan stå ut med att vara instängd och höra salmsjungning på en gång. Professorskan lade armarna öfver hvarandra i knäet och sade med tonvigt: – Men om man nu kan uträtta något på detta sätt. Då måste olikheten i detaljfrågorna sättas å sido. – Detaljfrågor, sade Grane med hetta.