Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppgiften är hemtad, jag säger det rent ut, ehuru man äfven velat på denna grund hygga en förebråelse mot Utsk:n på andra båll, och fastän det bär icke framställes såsom en förebråelse, vill man icke erkänna den ledning, hvaraf Ulsk:n sig begagnat, —jag bekänner, att Utsl:n hemtat sin ledning utur en af en känd författare utgifven bok i detta ämne, oin hvilken bok hvar och en , som läst densamma samt kanner den, vet alt den är byggd på noggranna beräkningar och kostnadsförslag, uppgjorda af fullkomligen sakkunniga personer. Dessa förslag måste således kunna anses så pass tillförlitliga, som Utsktn beliöft dem, för alt kunna framställa ifrågavar. beräkning, och derpå är calculen grundad. Fördel andra är det sagdt, alt Utsktn borttaga någon allmän kännedom om fångarnes antal i Riket och antalet af de celler, som till följe deraf kunna blifva behöfliga. Det hafva Utsktn äfven gjort, ty Utsktn hafva derom blifvit underrättade af fångstyrelsen, sorn ganska beredvilligt meddelat uppgift på fångarnes antal, äfvensom på det approximativa antalet af de celler, hvilka kunna blifva behöfliga. Det är också delta, som legat till grund för Utsktns arbeten, ehuru det icke beliöft anföras i Utsktns betänk , då det icke varit hvarken Utsktns afsigt eller möjligt för ögonblicket att kunna uppgöra en fullständig plan öfver hela det blifvande systemet, utan endast att framställa hvad Utsktn nu ansett sig böra tillstyrka. Det synes af betänk., huru mycket det vaiit, nemi. länshäktenas förbättrande, ingalunda beroende af några blifvande planer eller systemer, ty de måste ombyggas och äro oumbärliga, emedan behofvet är erkändt att hafva större utrymme i dessa fängelser, på det att (ängarne icke der må ytterligare förderfvas, ehvad man kommer att antaga penitenttär-systemet eller icke.
N o 329, 1 anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 185. Lades till handlingarne. N:o 330, i anledning af erhållen återremiss af Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 227. Med vidblifvande i öfrigt al beslutet, i anledning af Utlåtandet N:o 227, godkände Ståndet den förändrade redaction, som innefattas i Utlåtandet N:o 330; äfvensom Ståndet gillade slutmeningen af sistnämnde Utlåtande. N:o 331, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse, angående de Rusthålls-numer vid Bohus Läns Regemente, hvilka, i följd af vägran att ingå på häst-vacans-afgifts-contractens förlängning, komma att till ca valleri återgå. Bifölls. N:o 332, i anledning af återremiss å Memorialet N:o 234. Dessa tvänne Memorial lades till handlingarne. N:o 333, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 241. Lades till handlingarne. Fröt. Utdr. d. 4 Nov. iS40■ 755 N:o 334, i anledning af erhållen återremiss å Slats-Ulskoltels Utlåtande N:o 255. Lades till handlingarna. N:o 335, i anledning af återiemiss å Utlåtandet N:o 275. Lades till handlingarna. N:o 336, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 282. Lades till handlingarna. och N:o 338, i anledning af väckt fråga om utbetalning till Bredaryds Församling af ett räntan å Hemmanet Rannäs Holstagårdtn motsvarande capital.
St. funno dervid ostridigt, att folkskolans verkningar blifva mindre inflytelserika, om bildningens utveckling stadnar vid de i skolan inhemtade kunskaper, hvilka, för att förblifva lefvande, alltjemt mäste underhållas genom egen läsning, men att tillfälle till god oell för allmogen nyttig läsning oftast saknades, enär inköp af sådane böcker och skrifter fordrade ej obetydliga penninge-upoffringar och en förmåga af riktigt urval, hvilken ej kan antagas såsom allmän. Dä det likväl vore ett af de vigtigasle föremålen för Statens verksamhet, att göra sine medlemmar delaktiga af uplysningens välgerningar och aflägsna alla anledn:r till förvillelser, hvadan ock angeläget vore, att folkläsningen icke vanvårdas, utan ledes och befrämjas genom framkallandet af goda läseböcker, men utmärktare författare, alltför sällan af egen drift egnade sig åt detta skriftställeri, hvilket, för alt lyckas, erfordrade en sällsynt förening af omfattande kunskap och förmåga att densamma klart och populärt framställa, hvaremot utsigten att fä sin möda på denna väg någorlunda ersatt, syntes temligen inskränkt, beslöto R. St., af sådan anledn. lill K. M:s nåd. disposition ställa, för en gång, ett anslag af 1000 r:dr b:co alt användas för att befordra författandet och utgifvandet af gotia läseböcker utaf ofvanomförmälde slag. K. M. har, pä sätt Dess nåd. berättelse gifver vid handen, till följd häraf utfäsl belöningar, för tjenliga skrifter af ofvanupgifne innehåll. Min afsigt är nu, att hos R. St. vördsamt framställa behofvet och gagneligheten af att på denna bana fortsätta hvad vid sisth riksmöte i förenämnde hänseende blifvit till spridande af sann odling och uplysning stiftadt. På enahanda skäl, som föranledt Rikets sednast församlade St:r till beviljande af ofvanbemälde anslag, torde jemväl Rikets nu sammanvar. St:r finna tjenligt att i sådant ändamål anslå ett lika belopp, 1000 r:dr b:co, för en gång, att af K.
Jag vet alltför väl, att saken nu genom Irenne RiksSlrs beslut är afgjord, men R. o. Ad. har vid föregrde riksdag ej bifallit en framställning af enahanda beskaffenhet som denna, och jag hoppas att R. o. Ad. äfven nu afdir ett betänk., som åsyftar förfall afen helgedom, der Guslaf Wasas slolt hvilar. Jag anhåller hos Hr Landtm, om propus, på afslag å betänk , saint att, sedan saken blifvit afgjord, i sammanhang dermed få väcka en motion. Hr af Schmidt, Georg Lars: De tre öfriga Stånden hafva redan bifallit Utsk;s betänkande. Jag vågar allisa, med åberopande af de skäl Utsk. anfört, anhålla, att R. o. Ad. ville fatta enahanda beslut med de öfriga Stånden och bifalla betänkandet Rrhofvet af denna spanmål för Hernösands kyrka är ganska stort. Der finnes nu mera nästan ingen kyrka. Församlingen mäste sammanträda i gyinnasii-salen, emedan kyrkan länge varit förfallen och nu mast tillslutas, derföre att den hotar att ramla. På dessa skäl mäste jag förnya min tillstyrkan, att R. o. Ad. ville förena sig med de andia Stånden. Hr Prytz, Lars Adolph: Då, såsom redan upplyst blifvit, frenne Stånd bifallit betänk., så borde väl all disonssion derom nu anses öfverflödig; men då Frih. von K rasiner, på grund af sin upplästa reservation, begärt R. o. Ad:s afsl ig å belänk , utan afseende derpå, att frågan redan är afgjord af de andra RiksStin; så får jag vördsamt framställa Den 14 November e. m. 4.3 några skäl, för att Ilka nied flr af Schmidt begära bifall li'1 betänkandet.
Den ig Maji e. rn. som Representant skulle derföre handla allt för lågt, och anse mig förtjent af det djupaste förakt, om jag, för att förvärfva några vissa Personers ynnest, eller bereda mig sjelf några enskildta fördelar, skulle fördölja sanningen, tala emot min öfvertygelse, och gifva min röst till något förslag, som strider mot mina Landsmäns sannskyldiga hästa, Jag anser mig alltså vara af nödvändigheten uppmanad, att icke i närvarande tidpunkt medgifva de föreslagne Löneförhöjningarne för Herrar Stats-Ministrarne, Statsoch JustitiaeRåden, För hvardera af de fyra Herrar StatsSecreterare, äfven som för Herr JustitiaeCancelleren, hvilka hvar för sig nu hafva i årlig lön 2736 R;dr 3a sk., har blifvit föreslagit, att lönerne mätte okas till 35oo R:dr, Långt ifrån att anse detta obilligt, är det, tvärtom min öfvertygelse, att StatsSecreterareEmbelen icke allenast äro ibland de vigtigaste och ansvarsfullaste i Riket, utan ock de mäst mödosamma, och som i utöfningen fordra elen alldrastörsta skicklighet och ihärdighet, Att anförtro dessa Embeten åt Personer utan erfarenhet, utan underbyggnad, utan öfning och utan en uthållande arbetsväg, skulle derföre icke lyckas lika väl, Den ig Maji e. m. ?99 gom med vissa andra ännu högre Poster, der oskickligheten döljes genom underordnade Personers skicklighet, och der namn-, skrifning, eller ett utan stor möda afgifvit munteligt yttrande, är allt det besvär, som Embetet medförer, så framt man icke af egen drift vill -— och med egna kunskaper kan — intränga djupare i sakerne. StatsSecreterarne, utom det dem, enligt io §.
Ad. nu går alt afgöra denna fråga, torde R. o. Ad. icke förglömma, att det är oundgängligen nödigt att flytta Riks-arkivet, samt att man icke kari slå till svars lör att låta detsamma qvarblifva, så länge sådant kan bära sig, äfvensom att förflyttningen icke kan hastigt verkställas, utan att man dertill lår använda elt redan färdigt hus. Med en återremiss anser jag ingenting kunna vinnas, ty tankarne inom Utsk:t voro eniga deruti, att man icke kunde gå längre än K. M. föreslagit. Hvad försäljningen af s, k. Ridderstolpeska huset beträffar, anser jag klokast vara att R. St:r hos K. M. anhålla, det K. M. måtte till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta en framställning orri användandet af nämnda hus. I likhet med Gr. Mörner, anser jag således, att den sednare delen af lltskrts förslag icke bör bilällas. Gr. Hamilton, Gustaf: För hvarje folk är otvifvelaktig! af största vigt, att dess handlingar varda så säkert som möjligt förvarade. För en sådan byggnad, som den ifrågav:de, fordras oundgängligen, att den är Iritt belägen och icke, på sätt här blifvit föreslaget, lörlägges i närheten af elt boktryckeri. Likaledes torde vara högst nödvändigt, att den är särskildt byggd för ändamålet, samt att den icke, i likhet med Kommers-Colkii hus, saknar brandbottnar m. m. Med sådana olägenheter är den nu ifrågaställa lokalen behäftad. Inredningen derstädes är icke heller sådan, som behofvet påkallar. En nybyggnad blir derföre oundgängligen nödig; oell i annat fall skola nya utgifter för Riks-arkivets iordningställande snart ifrågakomma. Kostnaden endast för denna byggnads aptering uppgår till 100,000 rdr. Dertill kommer utgiften för de 3:ne embetsver kens förflyttning, hvilken utgift endast för en lokal till ett af dessa embetsverk icke lärer kunna understiga 70,000 rdr. Till hvad belopp kostnaden för de båda andra emhetsverkens förflyttning uppgår, är icke kändt, men torde dock icke blifva så obetydlig.
De på Kongl. Krigskollegium, år 1842, öfverlåtna fordringar hos städerna Malmo och Ystad för dem beviljade lån till sta/loch kasern-byggnaders uppförande, hvilka fordringar skulle användas till anskaffande af stalloch magasins - byggna Transport: 1,721,179: — 4, 1,721,179: — 4 . 6,317,892:34.6. 6,429,210:24.3. — 35 — Transport: 1,721,179: — 4. 1,721,179: — 4. 6,317,892:34.6. 6,429,210:24.3. der ' för den i Ystadjförlagda Sqvadron a ['Kronprinsens Husar-regemente, samt hvad dertill ej erfordrades , inbetalas till Riksgälds-kon toret, 37,176:38. 1. — (Förda inom linien , enligt Fullmäktiges beslut den 11 Maj 1842) . Sedan liqviden för de anskaffade stalloch magasinsbyggnaderna blifvit verkställd och hela fordringen hos staden Ystad samt förfallna inbetalningar ä Malmö stads skuldförbindelse dertill använda; så har, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, Riksgälds-kontoret, under år 1848, återbekommit nyssnämnde förbindelse , hvars obetalda belopp derefter bland Kontorets öfriga fordringar upptagits. Riksgälds kontorets finansiella ställning. 36 Då de i ofvanstående tabeller upptagna skulders och tillgångars belopp vid slutet af åren 1846 och 1848 sinsemellan jemföras, visar sig, att tillgång arne vid det förra årets slut öfverstego skulderna med R:dr 1,291,485: 17. 5. samt vid det sednare årets utgång deremot understeg o desamma med 364,474: 11. 3.
Så skall jag vid samma mig anförtrodde förrättning, på det sorgfälligäste ställa mig det härom utfärdade Reglemente och hvad framdeles Iean blifva förordnadt, till behörig efterlefnad, samt hvad dervid förefaller, som tyst vara bör, doldt och förtegadt hålla och för ingen, utom Rikets Ständer och dem, som af Rikets Ständer till förvaltningens öfverseende, under och emellan Riksdagarne, förordnas, uppenbara eller uppenbara låta, utan i allt mig så förhålla, som en redlig Man väl egnar och anstår, och jag det inför Gud och Rikets Ständer tryggeligen vill och kan till svars stånda. Så sannt mig Gud hjelpe till Lif och Själ.’* 3 $. t Morn. Fullmägtige njuta i och för deras befattning med Riksgälds-Verket enahanda säkerhet, sorn uti 1809 års Regerings-Form är Riksdagsmän tillerkänd; Och äro Fullmägtige för denna deras befattning Rikets Ständer och de StatsUtskottets Betänkanden. a 55 emellan Riksdagarne tillförordnade Revisorer allena redo skyldige. z Mom. Rikets Ständer och de emellan Riksdagarne tillförordnade Revisorer skall det ock allena tillkomma, att låta i laglig ordning ställa Fullmägtige till ansvar, i händelse af origtigt förhållande i deras förvaltning af Riksgälds-Verket; Men skulle, emot hvad förmodas bör, Fullmägtige beträdas med annan förbrytelse, sorn i allmänhet förstås med Lagbrott, vare han i sådant fall underkastad tilltal och ansvar, enligt Lag och Författningar. 4- $• i Morn. Befallningar, angående dispositionen af Riksgalds-Contoirets medel eller hushållningen med Verket, gifne af någon annan, än Rikets Ständer, få icke af Fullmägtige åtlydas och efterkommas; Och, i afseende på de emellan Riksdagarne tillförordnade Revisorers föreskrifter, så kommer härmed att förhållas, enligt den för Revisorerne gällande Instruetion. 2 Morn.
Het anmärktes såsom orättmätigt, att en byggnadsbekostnad för århundraden skulle af kyrkans egne löntagare och ibland dem af blott en och annan bestridas med offret af hela årslöner, då sådan kostnad tvärtom borde på alla lika föx-delas, eller ock drabba ingen af dem, helst ock ingen px-estman såsom sådan har af den bekostade byggnaden, såsom den ärftlige hemmansegaren, någon enskild fastighetsformån. Men just en sådan kostnadens jemnfördelning synes enkom afsedd mod dessa kyrkans under århundraden medelst årliga tillvexter samlade penningemedel, hvilka också, enligt kyrkolag, endast få användas såsom kyrkobyggnadsmedel. Och som sådana kyrkomedel mångenstädes vid tiden af behöflig kyrkoombyggnad befinnas under långa tiderymder besparade till tiotals tusenden, så kan väl med rätta sägas, att kyrkan, såsom prestbolsjordens ansvariga egarinna, dymedelst för hvad kyrkligt boställshemmantal som helst, skattar mer än tillräckligt, — helst ock derutöfver kyrkan i låneväg får med sin kassakredit ansvara, hvad vanligen å församlingens sida i byggnadskostnaden brister. Det är på sådana grunder och till afböjande af en emot löntagarens rätt och emot lagen sjelf stridande lagtillämpning, som jag föranlåtes härmed vördsammast påkalla Rikets Högloft. Ständers mellankomst för erhållande af den förklaring å deras sida, att hvad i 26 Kap. 1 § Byggninga-Balken finnes, rörande byggnad af “kyrka, klockstapel, kyrkomur, socknestuga och fattigstuga", stadgadt, att nemligen “byggnadsvirke, körslor och annan kostnad utgöres dertill efter hemmantalet", icke rätteligen kan tillämpas på kyrkoboställen eller px-estbolen såsom varande s. k. andeligt frälse, och än mindre göras gällande emot någon innehafvare deraf, enär densamme 54 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 31. ändock, såsom i socken boende, vid sådan byggnad utgör för prestbolet dagsverken efter dess matlag.
Vädret är härligt o c h efterlängtad frost har just infunnit sig efter långvarigt ruskväder: tåget går först g e n o m leende trakter allt högre o c h högre u p p öfver den brusande floden; storartade vyer ö p p n a sig, tills man k o m m e r u p p bland stenkolsbrotten o c h växtligheten blir intet annat än torrt gräs på svart kolblandad jordmån, så åter rik växtlighet, söderns lagrar, cypresser o c h andra träd, blandade m e d nordens tall o c h gran, och efter en fyra timmars färd är jag framme vid målet o c h far till &gt;Castle of Brecon Hotel » just när solen sänker sig glödande r ö d b a k o m » the B r e c o n Beacons ' » höga toppar, bådande en vacker dag för m o r g o n d a g e n s fest, hvartill stora förberedelser redan länge vidtagits. Sedan går jag ut för att i det klara månskenet taga i betraktande dekorationerna å den &gt;Via Triumphalis » s o m brudföljet skall taga från järnvägsstationen till den katolska kyrkan, S:t Michel, där — ceremonien skall äga rum. Nära stationen är en stor triumfbåge af lager o c h murgrön, på ena sidan bär den inskriptionen » L o n g life to our n e w Burgess » (Länge lefve vår nya borgarinna), o c h på den andra » W e l c o m e to tbe Queen of song&gt; (Välkommen, sångens drottning). Därefter äro de buktande gatorna dekorerade m e d en synnerligen vacker anordning af röda flaggo c h sköldprydda venetianska master, från hvilka sträcka sig gröna guirlander o c h festoner af mångfärgade vimplar. Kring Wellingtonsstatyen i midten af en mindre ö p p e n plats är en synnerligen anslående dekorering af grönt, blomsterguirlander, master o c h flaggor. Längre fram är en stadsport uppförd s o m triumfbåge, bärande inskriptionen på engelska o c h waleska språken.
Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Departementet tillhörande ärenden. hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet, ä Stock holms Slolt, den 14 Oktober 1859- Närvarande: Hans Excellens, Justilie-Statsministern, Herr Friherre De Géer, Hans Excellens, Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Manderström, Stats-Råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle. Björnstjerna och Malmsten. l:o. Äng. förslag Departements-chefen, Stats rådet Ehnemark, föredrog i underdånighet, uti Ml regering ett sammanhang, de frågor, som, vid uppgörandet af förslaget lill reglering af ut af ut,ciiftern a • under Riksgifterna under Riks-statens 5:te Hufvudtitel för nästa Stats-regleringsperiod, borde statens 5:ie tagas under öfvervägande och deribland följande till Kongl. Maj:t inkomna underHufvudtilel , „ . .. . ° J oj för ndsta daniga Iramstallningar, nemligen: Statsreglering speriod. l:o från Förvaltningen af Sjö-Ärendena: a) angående ordinarie medelsbehofven under Riks-statens Femte Hufvudtitel för nästinstundande Stats regleringsperiod; b) angående uppgjordt förslag till förändring af Skeppsgosse-skolan i Carlskrona; c) angående förändrad organisation af Flottans Konstruktions-korps; d) i fråga om Skeppsdockornas i Carlskrona utvidgning, m. m.; e) om anläggning af en Ångqvarn jemte Bageri-inrättning i Carlskrona; f) rörande åtskilliga Flottans behof, för hvilka extra anslag erfordras, och g) i fråga om erforderliga åtgärder till Lotsoch Fyrväsendets förbättrande. Bil. M 3 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 1. 2:o från Direktionen öfver Amiralitets-Krigsmans-kassan, rörande förbättrad pensionering för Flottans gemenskap; hvarefter
Jag vill bevisa att hvarje förändring med Disconterne skall hafva ett skadligt eller nyttigt inflytande på Nationen, allt efter som det företages. Emedan det RörelseCapital, gom genom Disfionterne en gång blifvit satt i omlopp och 224 Den 17 Martti , e. ni. som i synnerhet i deLcndikap, där dessa fmfnits, stigit till en betydlig delaf hela Landets, ej kan dragas ur allmänna Rörelsen utan att gora ett b-tydligt inflytande på . alia varuvärden och En ki 1 tas financiella ställning — således förorsaka en Revolution i ali enskilt Oeconomi?, sorn sluteligen fordrar en förändring äl ven i den allmänna j så måste operatio, nen vara skade lig. Hvarje förändring,’ som ett Mynt feller MymRepresentanterne uncT. rgår, verkar alltid ondt på Nationen; jag menar med fot ändring af ett Mynt, alla de händelser, som hafva irrflytande på dess mer eller mindre ymnighet i allmänna Rörelsen , äfvensom de händelser, som bidraga att en del; af de i omlopp varande MyntRepresentapter hastigt förlora sitt vä de och med detsamma gå ur allmänna Rörelsen. Detta har varit händelsen med de Capitaler, som genom DisconterOé ingått i allmänna Rörelsen och såsom Mynt eller Bytesmedel blib vit nyttjade i all inländsk handel. Denna händelse har också förorsakat den mäst obehagliga ställning i Oconomiskt hänseende, som knappast har sin like Diss längre fortfarande skulle otvifvelagtigt förstöra större delen af Landets industrieusa Innevånare, oberäknadt alla de, som härpå mer eller mindre lida förluster Då, enligt den uppgift förenade Statsoch BancoUtskotten gifvit Den 17 Martti, e m. 22 5 pl Disconternes i omlopp satte Capitnler gått tili nära 8 Millioner och således utgör närmare en fjerdedel af hela Rikets Röre!seCapital, blifver hvarje förandiing med Disconterne af sto^t inflytande, i synnerhet i de Landsorter, där de varit inrättade, och där deras löpande Sedlar ofta utgjort större M.ssa än Banqu.ms.
Man kunde se intet af allt det som föregick inom Gunnar, ty hans uttrycksfulla, starkt utmärkta drag voro alla som marmor, och nu först låg det fullkomligt i dagen, huru sköna och ädla dessa drag verkligen voro, huru litet behof de hade af anletets vanliga färgspel, för att ändå kunna tjena till modell för en Hektor eller Ney, om inbillningen allena skulle forma en bild af dessa tvänne – forntidsoch nutids-heroer. Gunnar gick sedan ut, och gaf allahanda föreskrifter och förhållningsordres till den tröge och söndags-sömnige Abraham, som inom sig tyckte, att «husbond’ kunde gerna skjutit upp sin resa litet grand längre, så att han (Abraham) kunde fått sofvit litet grand mera». – Hör du hvad jag säger, och kommer du ihåg det? – frågade Gunnar slutligen, när Abraham hvarken svarade ja eller nej, eller ens såg opp. – Ja varsch! – svarade Abraham – och dessutom så kommer husbond’ fälle hem, långt innan de sakera ska’ göras. – Åh, det kan vara osäkert – genmälte Gunnar och föreskref vidare. Fram mot aftonen plockade han ut litet kläder åt sig, men ville hvarken hafva «vägamat» eller några kontanta penningar med sig, utan gaf Lena allt det lilla han deraf egde. När han slutat alla förberedelserna till sin resa, gick han med en viss oro och häftighet rundtomkring i stugan, fästade ögonen än på ett, än på ett annat föremål, men oftast på de hopdragna gardinerna framför moderns säng. En gång höllo hans ögon på att blifva honom öfvermäktiga, och för att ingen skulle märka det, emedan alla voro samlade i stugan, till den sparsamma aftonmåltiden, frågade han: «Hvar är Lotta?» ty han hade icke saknat henne förut, hon, som, sig ovetande, dock så våldsamt ingripit i hans lefnads väf; – men då Lena svarade: «Jag lofvade henne att gå bort och stanna borta tills underst bitida i måra, efter hon sett snällt efter lille Gustaf och allt annat, medan vi va’ i kyrka’» – så tänkte Gunnar:
"Men då "R. o. Ad. härom (nemi. att se Statsrådsprot.) yttrat en un"derd. önskan, hvaruti de af Statsrådets ledamöter, som den SG Den 24 Maj. ”ifrågavar. pvopos. und:st tillstyrkt, nu äfven instämde, med ”förklarande, att de skulle detta sitt tillstyrkan”de till en för Rikets framtida sjelfständighet och ”säkerhet, efter deras öfvertygelse, nödvändig ”anstalt inför Gud och men nisk or med tillfredsställelse försvara” &c. Den K. propos. är contrasignerad af en Konungens ännu varande rådgifvare, Hr Gr. af Wetterstedt, som likväl nu af en sorglig anledning icke ar här närvarande. På de skäl, sorn de citerade documenten innefatta, lemnade många sin röst för ideen; och jag beklagar, att de principer, som år 1809 utgingo från Konungens Rådkammare, numera synas från samma sida icke längre vilja vidhållas. Jag ber dock för min del att få adoptera dem och tror, att uti den discussion, som 1809 härstädes i ämnet förevar, finnas nog starka skäl för att häfva hvarje tvifvel i afseende å fördelarna af den ifrågaställa ideens utveckling i en så mycket som möjligt utsträckt tillämpning. Då jag nu skulle ingå i besvarandet af de anmärkningar, som i dag emot motionen blifvit gjorda, och då mau tyckts tro min åsigt öfverensstämma med motionärens förslag, får jag först förklara, att jag anser motionen i sina detailler olämplig, och att det blott är ideen, som mitt godkännande omfattat. Ex. Hr Gr. Brahe har ansett, att den militära bildningen hos våra soldater, i händelse af ideens tillämpning, skulle blifva olämplig. Jag tror, att då förslaget ej borde blifva så ensidigt uppgjordt, att icke hela beväringsclassen skulle få större öfning och dertill använda längre lid, den militära bildningen i vår arme', långt ihan att komma att visa sig ofullständig, blefve vida fullständigare än för närvarande. Denna invändning har, under det Hr af