Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi finna äfven, då vi rådfråga resande från de länder, der representationen sammanträder hvarje år, att man sällan eller aldrig 'får höra någon, som önskar mindre täta sammanträden; men deremot hör man, huru nästan alla de nationer, hvilka sakna årliga sammankomster för representationen, lifligt önska att erhålla sådana. Det samband, som derigenom uppkommer emellan Regeringen och folket, har blifvit så väl utveckladt, att jag icke derom behöfver yttra något vidare. Hvad kostnaden beträffar, har en värd talare sagt, att man kunde äfventyra, det en mängd riksdagsmän skulle önska riksdagarna så långa som möjligt, endast för att derunder lägga ihop penningar; men jag hemställer till hvar och en, 8 H. 45 354 Den 10 Jon! f. m. sora har affärer af något slags betydenhet, om lian kan anse för någon vinst det arfvode, sora kan honora såsom riksdagsman tilldelas. Jag tror, att nästan aldrig någon enskild vinst kan af riksdagsmannen påräknas, utan att det måste vara af patriotism han åtager sig sitt kall. I öfrigt har jag intet att tillägga. Frih. Raab: Jag vill, för att icke trötta med upptagande af hvad som förut blifvit besvaradt, endast fästa mig vid några emot mitt anförande gjorda antnärkn:r. Hr von Hartmansdorff har yttrat, att det vore föga troligt, att riksdag hvartannal år kunde slutas inom 6 månader, och påstått, att Ständerne fingo åtskiljas med oförrättade ärenden, om tiden inskränktes till 4 månader. Hvad som mest upptager tiden vid våra riksdagar, är dels motionernas mängd, dels statsregleringen och dels Const.Utskts arbete att genomgå Statsrådets protocoll. Hvad motionernas mängd beträffar, så skulle jag anse, att då en representant visste, att en ny riksdag åter börjades inom i-J år, skulle han kunna uppskjuta mången mindre vigtig motion, hvarifrån han nu ej tror sig kunna afstå, då han förespeglar sig, att Ständerne ej skola sammankomma på fem år. Likaså kunde Ständerne lemna oafgjorda många göromål, då de visste, att de åter skulle sammanträda om i-J år.
Majit, på det att Kapitenen Cronstrand mätte blifva i tillfälle att vidare utarbeta och så ordna sina samlingar uti forn-egyptisk Byggnadskonst, att de framdeles kunde af trycket utgifvas, af besparingarnc pä det ä Riksstatens 8:de Hufvud-titel uppförda anslag till extra utgifter i nåder beviljat Cronstrand för år 1844 ett understöd af 666 R:dr 32 sk. Biko, med åliggande för honom att. inom årets utgång, inför Vitterhets-, Historieoch Anticjvitets-Akademien redogöra för fortgången af sina arbeten samt uppgifva tiden, då han trodde sig hafva fulländat nödiga förberedande åtgärder för arbetets utgifvande frän trycket, blef, enär Kongl. Majit således pröfva! det ifrågavarande arbetet vara förtjent af allmänt understöd, och det för lärda verks utgifvande anvisade anslag härtill icke lemnade tillgång, af Rikets Ständer, med fästadt afseende å omfattningen och den historiska vigten af samma arbete, till Kongl. Maj:ts disposition anvisadt ett särskildt anslag af 3.000 R:dr B:ko, att under loppet af 3 år, med 1,000 R:dr hvartdera äret, utgå till understöd för utarbetande och ordnande af Kapitenen Cronstrands samlingar i den fordna Egyptiska byggnadskonsten, så framt Kongl. Majit skulle linna, att det med motionen åsyftade ändamål af samlingarnes bringande i så fullständigt skick, att de kunde af trycket utgifvas, genom anslående af denna summa vunnes, samt under vilkor, att Kapitenen Cronstrand, på sätt Kongl. Majit redan i nåder föreskrifvit, årligen redogjorde för arbetets fortgång. Det af Kongl. Majit, enligt hvad ofvanberördt är, beviljade anslagsbeloppet blef den 22 Mars 1844 frän Stats-kontoret utanordnadt, och af den anslagssumma, som utaf Rikets Ständer anvisades, har, i följd af Kongl.
Skulle bland vitnena lika många rösta för hvartdera vitnesbördet, antages det, som är mest gynnande för honom, som begärt vitnens hörande. Härvid gäller att väga hvart ord på guldvigt, ty innehåller det afgifna vitnesmålet ett enda ord utöfver det, som skall bevitnas, och detta öfverloppsord utöfvar något inflytande på sakens gång, förkastas alltsammans som lögnvitnesbörd. Nu skall qviden fram, de män man qvädit eller kallat att yttra sig om saken, vare sig att målet är sådant, att det är tillräckligt, att qviden sammankallas af sakegaren bland grannarna, då en af dem får å de andras vägnar föra ordet, eller saken kräfver en tolfmannaqvid, i hvilket fall goden nämner elfva jemte sig. Nämner saksökanden en grannqvid, har motparten rätt att jäfva den eller dem, som äro beslägtade med saksökanden på andligt eller verldsligt sätt, eller som icke innehafva sådan samhällsställning, att de kunna deltaga i sådana förhandlingar. Tillsätter goden tolfmannaqvid, är det saksökanden, som har rätt att jäfva. När nu qviden uttalat sig och anklagaren icke har mer att säga, tager motparten vitnen derpå. Dock får den klagande förbehålla sig att i följd af försvaret göra de tillägg, han finner nödiga. Derefter har den anklagade att aflägga ed, att försvara sig och, om han så önskar, styrka försvaret med vitnen och qvid, hvilken han får taga ur motpartens. När nu alla de mål, som äro anhängiggjorda vid domstolen, blifvit framstälda och besvarade, skall saken företagas till afgörande. En af domarna, den som saksökanden uppmanar eller annars den, som rätten bestämmer, skall återgifva hela anklagelsen och de för denna lemnade bevisen. En annan framställer svaromålet och allt, som dertill hör. Derefter öfverlägga domarne sins emellan. De hafva dessförinnan svurit hvar för sig: “jag tager vitnen derpå, att jag svärjer ed på korset, laged, och jag svärjer det Gud, att jag vill döma den dom, som jag anser vara laglig.“
163 nia förvaltande Verk, dels ock, att befattningen med inköp af vexlar för Statens räkning varit ät II. Skirs FuIImägtige i RiksgäldsConloiret uppdragen och af dem kunnat utan svårighet fullgöras, på en tid, då Riket fanns behäftadt ined en betydlig Utländsk skuld och Vexelbehofven följaktligen voro vida större, än nu.” K. Mit, sorn i frågan varit af helt olika mening med R.Sfcr, häri Dess högstberörde Nådiga Skrifvelse deremot yttrat sig sålunda: ”Sorn Tullmedlen allid varit i RiksStatc-n uppförde ”och, likasom de öfrige under benämning af bevillning ”uti Co §. af RegeringsFormen uppräknade Statslntra”der, uppbäras och förvaltas af K. Mit Underlydande ”Verk och Myndigheter, hvaremot den bevillning, R. ■”Stilvid hvarje Riksdag sig serskildt åtaga, emottages ”och redovises omedelbarligen af R. Stirs Riksgäldskontor, och 64 §, af RegeringsFormen står med ”detta förhållande uti nogaste samband; har K. M:t ”ansett ett så beskaffadt beslut, att skilja en af Stats”inkomsterne från den behandling i uppbörd och redovisning, som för alla är föreskrifven, och som för ”de öfrige, af alldeles enahanda natur, det oaktadt ”skulle fortfara alt iakttagas, vara stridande emot ”RegeringsFormens bestämda föreskrift och de för Stats”medlens förvaltning vid 1809 och 1810 årens Riksdag ”Jaggde grunder. Det står i öfrigt i motsägelse med hvad R. Stir sjelfve i afseende på Ordningen och ändamålet af RiksHufvudbokens upprättande vid denda Riksdag yttrat, äfvensom med den gjorda regleringen af InkomstTitlarne och med StatsSIutet.” 164 Stats-Utskottets "I sjelfva verket är det icke allenast otjenligt och "ändamålslöst, utan kan äfven blifva skadligt.
Föredrogs å nyo och lades till handlingarne Lag-Utskottets den 7 dennes f. m. på bordet lagde memorial JN:o 113, angående verkställd omröstning i anledning af de bos Riks-Stånden fattade skiljagliga beslut vid förehafvande af Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition om förändrad lydelse af 1 § i 23 Cap. Ärfdabalken och tillägg till 7 § i 20 Cap. samma Balk. Från Ilogv. Preste-Ståndet. S. D, Föredrogs ånyo Stats-Utskottets memorial N-.o 29/, i anledning af dels erhållen återremiss a, dels serskilda Riks-Stånds skiljagliga beslut rörande, utlåtandet N.o 258: Ståndet, som godkände ULskoltels i mom. c. framställda voteringsproposition, biföll äfven Utskottets hemställan uti mont. d., att enkan Bo - 908 Prot.-Utdrag, den g Maj 1845. ring måtte uppföras å allmänna indvagningsstaten till fortsatt åtnjutande af 200 R:dr om året, samt lade memorialet N:o 29/ i öfrigt till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets betänkande N:o 38, med förslag till bevillningssummans fördelning: Bifölls. S. D. Föredrogas ånyo och biföllos Banco-Utskottets memorial och utlåtanden: N:o 57, i anledning af Bancofullmägtiges hemställan, att commissariernes antal i Lånecanzliet måtte återbringas till hvad det före sednaste reorganisation af nämnde departement varit, eller till fem, chefen inberäknad; N:o 38, i anledning af väckt motion om ökade löneförmoner för ålskillige tjenstemän inom Banken samt Bancodiscont-verket. S. I). Föredrogs ånyo Constitutions-Utskottets utlåtande N;o 36, i anledning af återremisserua å memorialet N:o 26:
Ståndet skulle finna nödigt att, på det ledamöterne med säkerhet alltid må kunna vara ful Itai ige, välja ytterligare 12 suppleanter till förstärkta StatsUtsk.; föreslående Hr Landtm, derjemte, att Ståndet behagade företaga nämnda val nästkommande Måndag på e. m.; kommande i sådant fall hvarje lista alt innehålla 12 namn. Bifölls. Fortsattes pröfningen af Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsktns utlåt. N:o iGo, i anlcdn. af K. M:s nåd. skrif - 4° D e n i5 April c. m. velse till R. St., ang:de den nya ordinarie soldatrnteringen i Riket, oell dels en i ämnet väckt motion. Hr Rosenblad, Bernh.: Då jag ser Ståndet vara så fåtaligt, skall jag vara ganska kort. Jag vill blott till svar å de vidlyftiga anmärknrr, som gjordes på förmiddagen, hafva äran erinra, att hvad man anfört i afseende på 1810 års beslut rör:de den oroterade jordens beläggande med extra rotering, icke kan hafva afseende på ifrågavar. jord; ty, på sätt som alla af Konungen och Ständerna vidtagna beslut ådagalägga, så kunde med oroterad jord icke förstås någon annan, än sådan jord, som icke var underkastad rotering, och således icke sådan jord, som tillfälligtvis icke bure rotering. I sådant fall skulle alla vacante rotar varit underkastade extra rotering. Denna jord var i alla fall icke oroterad, ty den var skyldig efter förra författningar att deltaga i rotering; men derföre att roteringen icke var verkställd, så betaltes rotefrihetsafgift, som fullkorn ligen motsvarade den ursprungliga roteringsskyIdigheten. Sedermera hafva vi Konungs och Ständers gemensamma beslut, hvarigenom denna roteringsanstalt blifvit verkstäld, och den har således tillkommit på sätt Rikets grundlagar föreskrifva.
Utdrag af Hall-Rätternes Berättelser öfver Siden-Fabrikernes tillverkningar, äfvensom af General-Persedel-Extrakten öfver Importen af Silke. Siden-Fabrikernes Tillverkningar. Importen af Silke, 03 O > cr n Taft. Satin. Flor. Dukar. Diverse väfnader. Tillverkninaarncs värde Skålpund. W u o alnar. alnar. alnar. Stycken. alnar, j Stycker.. R:dr Sa tippgif ter in komne bih. till R. St. Prot. sS34j 5 Sami. i Afd. Hör till Bevilltt< t/tsk. Bet. otti Tulltaxan, •4' m n - ■ Säms'V ■;>, <’ ” '* ?><,;<,OÅUCV -UUiL - •,«» ?'«•»>«*. '* ••* •' v*bJ!^u <• • -uiJi-U /, ‘te ^j> » Oithh ,* xvMtoqotT teno kajUttrfäJ^iM-IoTOiiB J V> iw^nyrlf. I..W ■ :. — -. ■V .'.(Minn ... 1- ' . " * », >" *Ä JfcVV A .11 »„ (.Fortsättning af Bevillnings-Utshottets vid förra Riksdagen Tab. N.o f)- Utdrag' af Hall-Rätternes Berättelser öfver Bomullsoch Linne-Fabrikernes tillverkningar, äfvensom af General-Persödel-Extracten öfver Importen af Bomull, Bomullsgarn, hvita och släta Bomulls-Väfnader. Hom u lisoch Linn e-F ab rike mes T i 11 v e r k n i n g a r. Arbetare. Bomullslärft och Cattun. Dukar. Bomullstyg. Parkum. Gingang. Diverse Tillverkningar. Tillverkningarnes Värde R:dr. Bomull. Bomullsgarn.'
om hvars aterremiss jag anhåller, måtte bestämma den serie, uti hvilken de s. k. skyddstulls-afgifterna böra suecesive minskas, för att afskära all möjlighet för dem, som vilja bibehålla förbuds-syslémet, att vid en blifvande riksdag yrka, att de skola helt och hållet upphöra och förbud i stället åter införas; ty hafva K. M. och R. St. beslutat, att de skola nedsättas i en viss serie, så lärer man dervid få förblifva. Ur von Hartmansdorff, Au g.: I afseende på den formella behandlingen af detta ärende, anhåller jag att få instämma med Frih. Leijonhufvud. Jag anser Hevilla.Utsk. hafva tillåtit sig inträda på Ekon.Utsk:s område och önskar, att 0111 R. o. Ad. icke gifvit akt derpå vid målets första remitterande, Ståndet måtte göra det nu, då ålerremiss torde komma att beslutas, och sålunda anmoda Bevilln.Ulsk. förblifva inom gränsen af sin lagliga befattning. I sjelfva saken tillhör jag, såsom väl bekant är, dem, hvilka försvara förbuds-systemet. Jag tillvitar ingalunda mina många motståndare alt derföre hafva mindre fosterlandskänsla än jag, men likasom de anse mig vara stadd på villostig, så har äfven jag samma tanke om dem, och för att söka bevisa det de hafva orätt, uppträder jag nu. Den första frågan att besvara, är den, hvarföre skydd skall för våra näringar beböfvas. Troligen invänder mine motståndare, alt denna frågas afhandling här är öfverflödig. Jag tror likväl, att hennes undersökning kan vara nyttig; ty, om man upptager skälen för skyddets medgifvande, så har man derjemte till stor del anvisat sjelfva sättet att lemna det, sådant det med afseende på våra omständigheter bör vara. Detta är orsaken hvarföre jag tager mig friheten besvära R. o. Ad. med en framställning derom. Det allmännaste förhållandet inom våra näringar är, för det närvar. att landlmannen saknar afsättning. Huru skall han erhålla den?
Men att detta förhållande äfven inom de 3 hufvudgrenarne af Statsbestyret förorsakat en ansenlig tillvext i Sysslor, Embeten och Utgifter, torde ej heller kunna nekas; jag erinrar blott om de två nyaStatsExpeditionerne i8Q9,nyä HofRätten, MagazinsDirectionena nya organisation, de.nya^Landshöfdinge dös»©' S<| Qeri 5 Maji c. m, ; tillökningen af Arméens befäl; des* oy% Organisation qch dermed följande oupphörliga förökning af Brigader och derifrån påkallade BrigadGeneraler m. m. den nya LäkäreStaten och de 6tändige Commissariaterne, o. s. v.; ehurp det visst ej är min afsigt, att påstå det alla dessa nya Sysslor äro onyttige, eller att de alla äro lika onödige, sorn t. ex, fi/ourscontrqllerne och Presidentskapet i KrigsHofRätten; och sora HofRätten i Christianstad synes vara det, åtminstone intill dess afgjordt blifvit hvad organisation för ÖfverDamstolarne i allmänhet bör kunna komma i fråga. Såsom en tillökning torde äfven kunna nämnas de sedan sista Riksdag tillkomneTafFelpenningarne för Presidenterne i vissa af Rikets Collegier, samt aflöningarnq för de diplomatiske beställningarne nu emot förr. För öfrigt är den invändning emot möjligheten att få offentiige functiqner förrättare genom frivillig gärd af obetald medborgerlighet, som den ädle Grefven hämtar ifrån svårigheten att på ett och annat ställe erhåll^ ^Jämndemän, af mindre vigt än vid första på - seendet skulle synas; ty det är helt naturligt aft så länge icke medborgarens värde, sqm sådan aktas, utan äran endast åtföljer
FÖRSÄLJES NU GENOM IN 1896 (D:O D:O) 2: 50 ÄR EN LITEN RIKTIGT DEN NU UTGAMLA BROGATAN N:R 30, 1897 (D:O D.O) 3: — KOMNA NYA UPPLAGAN ÄR BETYDLIGT TILLÖKT OCH PASSANDE JULKLAPP! STOCKHOLM. EN fl. KOSTAR KR. 3: —, SÄNDES IN 1898 (MED JULN.) VÄLGJORDA KNYPPELDYNOR MS JULNUMMER 1894 0: 20 HÖGST ERFAREN OCH ANSEDD GAMMAL HUSMOBRUKSANVISNING PÅ SVENSKA FÖLJER. ÄFVIOLONCELL-LEKTIONER (S. T. A. (12 N:R) 1: — LIGEN LÄMPLIG OCH BILLIG PRESENT TILL EDRA VENSOM KUNNA ERHÅLMRATEN 1894 (N:R 19 FELAS) II 25 TJÄNARINNOR. PRIS: HÄFT. 1 KR., INB. GIFVAS AF UNDERTECKNAD, FLERÅRIG ELEV AF PR L O - S FRÅN A ALEXANDERSON, MRATEN 1895 (N:R 7 FELAS) __ 1: 50 TILL SALU I ALLA BOKLÅDOR OCH HOS FESSOR KLENGEL I LEIPZIG. KOMMENDÖRSGATAN 46, 4 TR. PRISKURANT MOT PORTO ERHÅLLES. A. (PATENT) S T J U L Norrköping, PROFPREIIUMERERA TIL. FRANSKA KOKBOK! TEKNISKA KEM. TRÅDKNAPPAR P VADSTENA. Göteborgs KEX. Husmödrar! Spara åTM • J Mf • I är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning 1 Huru göra en verkligt stor besparing?
A. 309. N:o 27. i fråga om rättighet för skolorna inom Lunds stift att dimittera ynglingar till Universiteten: B. III. 273, 309, A. 309. — ■ N:o 28. i anledning af väckta motioner, dels om utfästande — A — 9 af belöningar för de tjenligaste läroböcker vid den första undervisningen i kristendomen, och dels om inskränkning i katekesutanläsningen: B. III. 314, 458, 538, Å. 593 ; U. IX. 148, 166, A. 167, 177, 178; E. X. ms. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 29, i anledning af väckta motioner om att antingen användande af kroppslig aga vid undervisningen i de allmänna skolorna måtte alldeles förbjudas, eller ock att till g 53 af nu gällande Kongl. Stadga för Elementar-läroverken i Riket en särskild straffbestämmelse må tilläggas för lärare, som sådan aga obehörigen utdelar: B. III. 525, 637, A. 640 ; U. IV. 472, A. 493, N:o 30. i anledning af väckt motion om ändring i sättet för beräkning af stämmo-böter: B. III. 525, 637, A. 640. — N:o 31. i anledning af väckt motion med afseende å tiden för beståndet af enskildt ingångne öfverenskommelser om pastoralier utgörande: B. III. 662; IV. 15, A. 23. — N:o 32, i anledning af väckt motion om upphörande af den til!
Eder tjenstemannapligt noga öfver”vägen och iakttagen alla omständigheter, ”sorn vid en redogörelse förekomma, på det ”Vår och Kronans rätt'må i allo vara för”säkrad, och redogörarne dymedelst ej kun”na undslippa det ansvar och straff, som ”oredelige tjenstemän böra efter Lagarne ”undergå.” Denna Statsberedningens hemställan blef af Kongl. Maj:t bifallen. Det är ock tydligt, att granskningen måste sträcka sig så väl till förvaltningen, som siffran. Kongl. Maj:t saknade eljest erforderlig controll å Collegiernas noggrannhet, att utföra dess befallningar; och Rikets Ständers Revisorer skulle i annat fall icke kunna inskränka sig till egentliga föremålet för deras granskning, Kongl. Maj:ts åtgärder, utan nödgas äfven befatta sig med Collegiernas; hvarigenom det skulle för Revisorerna nästan blifka ogörligt, att fullgöra alltsam - Den 19 Mars e. m. i3i mans. — Lemnäs KammarRätten obehindrad att utföra sina åligganden, så är han dertill fullständigt organiserad, genom Cornmissariatet, som granskar, och Rätten, som dömmer öfver det förras anmärkningar. Hvarföre dessa ärender blifvit afsöndrade till ett särskildt Verk, enär Statens räkenskaper äro dertill vidlyftiga nog, kan lätteligen inses; ty de särskildta och underordnade förvaltningsverken förhålla sig till SlatsContoiret, ungefär, som de särskildta conto i RiksHufvudboken förhålla sig till CapitalRäkningen. Skall man kunna fullständigt granska och bedömma afoch påföringarne dem emellan; sä måste man äfven hafva tillgång till alla dithörande verificationer. — Det är följagteligen icke tillfälligt, utan nödvändigt, att KammarRätten omfattar granskningen af allmänna medels förvaltning i sin helhet. Hvarje undantag derifrån måste leda lill skada för det allmänna. Det undantag, som infördes i 1814 års Instruclion, och som nu funnit försvarare inom Utskotten, utgår ifrån den grundsats, att Råd och Presidenter i Collegierna m. fl. skulle vara nog förnäma, att svara inför KammarRätten.
Det bedrägeri, som motionären velat förekomma, är visserligen i vår lagskipnings-annaler ganska sällspord!; men jag skulle dock tro, att det är af högsta nödvändighet att stifta någon lag till förekommande af den för credilen menliga verkan af detta bedrägeri. Det består deruti, alt t, ex. en person, som äger en egendom, Den i3 Juni f. m. ena dagen säljer den och dagen derpå i samma egendom lemnar inteckningsrätt, hvilken hevakas och stadfästes, innan ännu är kändt, att egendomen blifvit till annor man försåld, hvilken inteckning, ehuru i laga ordning meddelad, likväl, ifall den nye ägaren ej försitter lagfartstiden, blir en nullitet. Vid betänk., finnes fogad en reservation af Hr Cederschjöld, deri en ny redaction af i3 §:n inteckningslagen är projecterad, och för min del skulle jag anse den böra antagas framför den, sorn af sisla riksdags LagUtsk. blef föreslagen, helst den förra, åtminstone för mig, synes mera enkel och lättfattlig; och är denna redaction nästan densamma, som i juridiskt archiv af Hofrättsrådet .Schmidt i 4:e bandet ira häftet finnes intagen, der den lyder sålunda: "Är i egendom, den gäldenären till annan öfver lå t i t, inteckning sökt förr, än nya ägaren med öfverlåtelse!! lagfarit; då må ej den öfverlåtelse i vägen ligga för inteckningen, utan hålle nye ägaren sig till fångesmannen för hvad han förlorar; sökes, å samma dag, inteckning'för fordran oell lagfart å öfverlåtelsen, vike fordringsägaren för den, som äganderätten förvärfvat.’’’ Hr Cedersch jö Id, Robert Theophron: Tillbetryggande af creditförbållandena är det af yttersta vigt, att denna motion icke lemnäs utan afseende. Under nuvar. förhållanden vill hvar och en gerna i liqvid emottaga en skuldsedel, som finnes intecknad i en egendom, t. ex. under dess halfva välde, och man tior sig då hafva fått full säkerhet för betalningen.
SeglationsrOrdningen den i5 Junii 1774. 3:0 Af Herr Örnbergs Memorial, rörande bestämmande för gränsen af Götha Canal-arbetets fortsättande, jemte de i anledning deraf gjorde Anföranden. Ifrån Bonde-Ståndet: Af den 3o sistlidne December, om Remiss: Till Stats-Utskottet: 1:0 Af Sju serskilta inom Ståndet afgifne Memorial, rörande indelta Regementernes Beklädnad, och 2:0 Af ett Memorial utaf Johan Wiklund från Vesterbotten samt J. Rutberg och Olof Wikström från Norrbotten, angående anskaffande af Boställen åt Länsmän. Till Bevillnings-Ut skott et : j:o Af ett Memorial ptaf samtelige Riksdags-Fullmägtige från Carlstads Län, angående pn jemnare fördelning af ollmänna Bevillningen. 2:0 Af Olof Nilssons och Anders Mårtens^ sons från Jemtland Memorial, angående förändring af tiden för Uppbörds-Stämmorne. 166 Den 20 Januarii.
En sådan hemställan från Ekon.Utsk. kunde dock i alla fall vara på sin plats; men att StatsUtsk. nu skulle tillstyrka R. St., att dertill anslå medel, tror jag icke att man bör sätta i fråga. Jag anhåller om bifall till betänk. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Sedan sjelfva frågan genom 2 Stånds fattade beslut i strid med de andra bådas förfallit, så har jag svårt att kunna fatta, huru man kan begära att StatsUtsk. skulle kunna tillstyrka den. Jag kan således ej annat än tillstyrka bifall till Utsk:s nu föredragna betänk. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Man har förebrått Frih. Cederström hans nitälskan för ifrågavar. kurs användande. Jag vill underkasta mig samma förebråelse, och understödja honom. Man säger visserligen att då statsmedlen tagas i anspråk för så många andra föremål och man ej har tillgångar att fylla alla be - Den 3 Maj. 365 hof, huru vill raan då begära att penningar skola anslås för ett botemedel så osäkert, som det ifrågavar. Men i fall StatsUtsk:s medlemmar fruktade för ovissheten om botemedlens verkan, månne de ej bordt framställa sina farhågor, då den nya strafflagen sattes i fråga och när fängelser i öfverensstämmelse dermed skulle byggas? Ty hvad säkerhet hafva de väl ali detta bestraffningssätt rättar brottslingen? Emellertid har StatsCtsk. varit ganska frikostigt med anslag dertill. Säkert är i alla fall, att så länge man later dryckenskapen ohejdad framfara och man ej vill begagna de utvägar som kunna finnas att förekomma följderna af denna last, så får samhället umgälda dem så myckel dyrare. Fångvård och sjukvård, fängelser, fattig-, sjukoch dårhus, domare, gevaldiger och fångvaktare, läkare och sjukvakterskor kosta vida mer att underhålla. Jag förutser visserligen att jag nu, såsom tillförene, skall i detta hänseende blifva utan framgång, och att man ej skall låta sig rätta förr, un yttersta nöden tvingar dertill.