Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då det ligger i egenskapen af ett privilegium —jöreträdesrätt under vissa vilkor — alt dessa vilkors åsidosätlaude medför räll hos den som gifvit privilegium att återtaga det — om han så nödigt pröfvar; och då hela Ligen ej är annat än en sammanfattning af vilkoren; så måste det vara klart, och sammanstående med föreskrifter rörande rapporter och controll —- att privilegium är förverkadt, om gifvaren vill återtaga det, när Lagen i det ringaste brytes. Att nedlägga sådan magt i Regeringens händer är hvarken mer eller mindre än den i alla andra §. 29. Hör till Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande N.o aj,. i5 föihållanden lika m»d detta eger, oell som, när samhällets välfärd kan blottställ,is, den måste ega. Bolaget synes i alla fall säkrare för missbruk af en så Ian magt, om ett obetydligt frånvikande af Lag är begånget, än om, på grund af en peremplorisk Straffbalk, sådan sorn i\:de Capitlet, en hvar skulle kunna förstöra en Banks credit genom releverande af en bagatell såsom ett lagbrott. Genom en sådan åsigt, hvarunder jag har uppfattat privilegium, har jag sökt vinna en annan fördel, sorn uppenbarar sig i gide §. af Alteni. Förslaget, att nemi. Lagen fick göra ett undantag fiån Kongl. Majlis pröfningsiätt af begångna förseelser i så måtto, att han ej skulle ega tillåta en Bank fortsälla sin rörelse, som en gång brustit uti inlösen af sina förbindelser af hvad namn de vara må. Många hafva ansett detta för strängt. Jag anser det nödvändigt och creditgilvande åt verkligen solida Banker — andra önskar jag aldrig måtte uppstå. Slutligen måste j »g ej allena reservera mig ulan högeligen protestera emot Utskottens försök, att med föreskrift rörande minimi-valeuren på de credil-sedlar redan existerande Banker kunna utgifva, vilja åstadkomma i den förslaget åtföljande serskildt tillstyrkte underdåniga skrifvelse», en retroacliv Lag.
En våning högre upp hade jag genom ett fönster, af ingen afundsam gardin förmörkadt, utsigt in i ett väl upplyst rum, der en talrik famille var församlad kring ett thebord, fullt med korgar och skålar. Jag var stel af köld och fugt i hela kroppen; huru tomt det var i den delen, som kan kallas magasinet, talar jag intet om; men, „Ack herre Gud, (tänkte jag) om ändå den vackra fröken, som der midt öfver räcker en kopp thé, nektar och en korg så magnifika skorpor, åt den tjocka herrn som af mätthet knappast orkar resa sig från soffan, ville och kunde sträcka sin sköna hand litet längre bort, .. med tusen kyssar skulle den ... fåfängt – ack! den mätta herrn tar koppen – han doppar och doppar sina skorpor så evigt långsamt, just att gråta åt. Nu klappar den söta flickan honom Jag kan undra om det är söta Pappa sjelf eller Onkel .. eller kanske Ack den afundsvärda dödlige! men nej, det är ju omöjligt ... han är åtminstone fyratio år äldre än hon. Se det måtte vara hans hustru, .. en äldre fru, som sitter bredvid honom på soffan och åt hvilken fröken bjuder kringlor gumman ser alltför hygglig ut ... Men hvem går hon nu till, som jag icke kan se ett öra och ett stycke af en axel är allt hvad som kommer fram förbi fönster-pelaren. Att den gunstiga personen vänder mig ryggen, kan jag väl ej förtänka den; men att den låter fröken stå framför sig och niga och bjuda en qvart timmes tid, är jag ganska stött öfver ett fruntimmer måtte det vara, en karl skulle ej kunna vara så ohöflig mot denna engla-varelse; det måtte då vara .. man ... eller, ... nu tar den emot koppen, – och nu o ve! griper en stor karlhand i skorpkorgen en grobian och så han tar för sig, den oborst jag kan undra om det är hennes bror han var kanske hungrig, fattig karl. Nu kommer turen till de två små, söta ungar, ... lika systern. Jag kan undra, om gunstig herrn med ena örat lemnat något qvar.
Yrkad befrielse från skyldigheten att lemna Bränntorf till Warbergs Fästning 20. Vilk oren för Jordegare .vid Torpares antagande 1 21. Yrkad .befrielse,för Gifta ttersorier från Beväringsskyldig b eters 22. Mäntalsskrifningars och Uppbörds-Stämmors förrättande £3. Allmänna LandsvHgarnes rätande och förkortande £4* SpanmåUMagazins inrättande i Borås 25- Uppbäfvantfe a t färb det emöt bruls och nyttjan.le af arbetadt Silfver utöfver ro Lods vigt £6 Yrkad rättighet för Städernas Magistrater att ut 'arda Respass £7. Skyldigheten att sfskala Barken 5 utsvnta Ekar £8- Åudring och inskränkning i Kronobrefbä ring en 29. Förbud emot Marknaders början dagen före eller efter någon Söndag eller Helgedag 30. Anstalter till förmon för vissa Fabriker och PappersBruken gr. Grunderne för ArrendeAfgiften å Militaireoch Civile-Ti-nstemäns Boställen 32. Inskränkning i Borg erskapens rättighet att besöka FriMarknader på Landet 33 Kringspridande af nyttiga Landtbruksredskap 34. Förordning om vattenverks egares åliggande 33. Lumpsamlares Reseråttigbet gö. Upphörande af Dykeriets befattning med Skepp ocb gods, då skeppet i Lotsmans farvatten af Lotsen sättes på grund 37. Föreslagen ny reglering af Socknarne i Riket §3. Spectaklens inställande pa de större Högtidsdagarne och näst föregående aftnar 40 Bruksoch Tnllqvarns-egares deltagande i vägrödjning 41. Jemkning af Roteringen i Tossbo cch Vedbo Härader af Elfsborgs Län 42. Yrkad rättighet för Städernas Magistrater att förrätta alla DykeriAuclioner 43- De i Riket bruklige Vigtsorlefä återförande till enhet 44. Förläning»- och Lönings-Hemmans förmöner i Halland 45.
Hr Stjernsvärd: I anledn. af Hr Rosensvärds yttrande, anser jag mig böra uptaga till förklaring hvad han tyckes vilja påbörda mig, nemi. inskränkning i tiden för en årlig öfning af beväringen i st. f. en flerårig, hvilket sednare synes mig vara rättast och icke heller erfordra bevis, emedan fördelarne af en så beskaffad öfning äro påtagliga. I det nu framlagda förslaget har Regeringen gått likasom lirkande tillväga, hvilket jag icke gillar. Föga anstår det den ena Statsmakten att afgifva sväfvande förslag, för att derigenom inleda den andra på en väg, som den icke vet, hvart den bär. Remitterades till StatsUtsk. Föredrogs Gr. Taubes, Henning Edvard, d. 4 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de beviljande af ett kontant löne tillskott för de tjenstemän, som äro berättigade att dem å lön tilldelade räntor, utan förenkling, efter markegångspris eller in natura upbära, men förklara sig villige att låta förenklingen af desamma enl. K. Kungörelsen d. II Maj 1855 försiggå och derjemte från upsägningsrätten afstå. Gr Taube anförde skriftligen: Jemlikt det förbehåll jag tog mig friheten göra, då jag upläste min nu föredragne motion, går jag nu att upläsa motiverna för densamma. K. Kungörelse d. 11 Maj 1855 ang:de de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, lyder i § 1 sålunda: »På sätt och i den ordning, här nedan stadgas, skola de grund»räntor, hvilka under flerfaldiga benämningar hittills ålegat hemman »och lägenheter, verk och inrättningar m. fl., bringas till ett, »efter förhållanderne inom hvarje ort afpassadt, inskränktare antal, »hvarvid de dertill lämpligaste bibehållas såsom hufvudräntor, samt »de öfrige till sådana hufvudräntor förvandlas, dock utan att rän»tornes samfälda belopp må undergå ändring, vare sig till förhöj»ning eller minskning.
Nu hafva motionärerne, efter hvad anmärkt blifvit, uppställt dessa fall att arfvinge varit till namn och vistelseort känd, dä arf fallit, men, innan detsamma, blifvit Ijftadt eller tillträdt, rest bort och försvunnit; samt att arfvinge, med kännedom om ar/fallet, den han kan hafva vunnit till och nied genom närvaro i sterbhuset, begifver sig ur riket och förblifver borta tjugo är eller längre tid utan att låta sig afhöra;—• oell om man närmare sammanfattar berörde fall, så kunna de hänföras till följande: a) att känd arfvinge, som vistas å bekant ort, den der dock är så fjerran, alt han ej kan hafva kunskap om arfvet, sedan han derom blifvit i laga ordning underrättad, reser bort, innan han bevakat sin rätt, samt blir borta, utan att någon vet hvarthän han tagit vägen; — och b) att arfvingen ej vistas å sådan fjerran ort, att honom bör meddelas underrättelse om arfvet, utan uppehåller sig antingen der arfvet faller eller i närheten derintill samt, med lull kännedom att arf honom tillfallit, försvinner, utan att lyfta arfvet. Att emedlertid lag icke saknas för förra fallet finnes af föreslående redogörelse for innehållet af 15 kap. Ärfda-balken. Det faller helt och hållet under kapitlets 4 §, och för detsamma fordras följaktligen ej vidare lagstiftning. Annorlunda är deremot förhållandet med det andra, Endast derpå har ock Herr Gustafssons framställning alseende; och ehuru Herr Gräås låter hänföra sig under bägge fallen, är likväl att antaga, deL han ej heller åsyftat annan händelse, än omförmälte fall afser. I så väl 4 som 5 § af oftanätnnde kap. förutsättes visserligen att arfvinge finnes till, i den sistnämnde dock endast så till vida, att man ej vet om arfvingen aflidit förr änden, elter hvilken arf fallit; men i bägge anlages arfvingens okunnighet om arflallet, och i bägge föreskrifves alltså att underrättelser derom böra meddelas, i hvilket afseende de olika omständigheterna dock påkallat olika sätt.
Bränvinsförsäljning, oloflig, Memorial, rörande verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om ansvarsbestämmelser för 23. Bränvin och Sprit samt Attika, Betänkande, angående tullbestämmelserna för artiklarne 17. K. Kanslipersonal, Memorial, angående tillökning f Utskottets 1. Kurhusafgiften, Betänkande angående 5. Bih. till II. St. Prot. 1866 & 1866. r> Sami. 1 A/cl. Haft. Nummer å Betänkandet. Portot för enkel brefvigt m. m., Betänkande, i anledning af väckta motioner om nedsättning af dels det enkla brefportot, dels afgiften tor sluten rekommendation m. m 6. s. Salt, kokoch berg-, Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å tullbevillningen för artiklarne ... 19. Stämpelpappersafgiften, Betänkande, angående 4. — » — Utlåtande, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 4, angående 10. T. Traktater, handelsoch sjöfarts-, Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående med Frankrike afslutade 2.
(R. B. 1825 p. ii—77. 1827 p. a5.) 6:0 Ang:de beviljad GratificationsSumma till StatsExpeditionernes Tjenstemän. (R. B. 1827 p. 28—2i3.) 7:0 Ang:de ett tidigare afslutande af åtskillige Verks Hufvudböcker. (R. B. 1827 p. 48 ) 8:0 Angrde en viss tid för försäljningen af Krouans PersedelTionde. (R. B. 1827 p. 5o.) 9:0 Ang:de ÖfverDirecteuren Rönbecks arfvode. (R. B. 1827 p. 5t—222.) io:o Angrde beviljadt anslag till ett Statistiskt Archiv. (R. B. 1827 p. 5i.) liro Angrde Danska Fyringsmedlens användande. (R. B. 1827 p. 52.) §• »4- Genom hvad Utskottet i 1 Puncten 1 $. af detta Utlåtande sig yttrat, anser Utskottet sig hafva, i af - 264 Stats -Utskottets seende på det förflutna, i principen utlåtit sig äfven öfver den af Revisorerne år 1827 väckta fråga om inventering i K. RänteKammaren och deras begäran om CassaFörslag för tiden under deras sammanvaro. Huruvida äter, såsom hemstäldt blifvit, (R. B. 1827 p. 56—224) det må linnas lämpligt, att, för framtiden, med de till Revisorerne öfverlemnade Hufvudböcker öfver K. RänteKaminarens Uppbörd böra åtfölja GontraRäkningar med R. St:rs Bank och RiksgäldsContor; derom vill Utskottet, sedan den nu skeende Revisionen af StatsVerkets räkenskaper och förvaltning hunnit fulländas, meddela sitt yttrande. §• >5. Till samma förrättnings slut har
Till venster en löfsal med ett dukadt bord , och bredvid den ett min dre bor d , vid hvilket sitta två musikanter , en med f iol och en annan med klar inett , hvilka blåsa dansmusik. Vid ridåns uppgång dansas en vals af Blomstervall och Fina , Svanlun d och Lisette , J anson och Lina samt två andra par , medan några flickor sitta på en bän k till höger och se på. Valsen slutar straxt efter ridåns uppgång ) . Tionde Scenen. BLOMSTERVALL. SVANLUND. JANSON. FINA. LISETTE. LINA. FLICKOR och KAVALJERER. TVÅ MU SIKANTER. Tycker inte Fina att det är bra mycket toujourare att dansa ute 107 när det är en så v acker afton som i afton? ( för henne till en bänk ). F I N A . Joo , det tycker j ag visst, det! Det är så rysligt roligt att njuta uti gröng räset! Yff! hvad jag är v arm! Får det lof att vara litet kallskål? På momangen, lilla sötunge! ( sprin ger in i bersån efter förfriskn ingar ). Får det lof att vara en liten smörg ås med salt kött i hastigheten? Vi ha' så bra smörgåsar med oss ute ifrån stan'. F I N A . J a, jag tackar .. med skorpor till! L I S E T T E . Tackar, men jag skulle bra mycket hellre vilja ha' litet glass ! S V A N L U N D . D et har di inte här u te, men om det får lof att vara kaffe i stället, så fins det härinne hos brädgårdsvak tmäs tarn! S V A N L U N D . J a det kyl er det, i h astigheten! Se, när jag är u te och luffar med bref om dag arne och blir rigtigt varm, s å kilar j ag in någonstans och får mig en kopp i h astigheten .. och l ägger jag då en pinne i koppen så är det det bäs ta som finns, näst supanmat! S V A N L U N D . Det är h alfva h elsan, jungfru lilla!
I frågan om aflöningsstaten för Just.revisionen och Just.caneellers-expeditionen, har Utsk. funnit sig icke kunna tillstyrka bifall till uppfö - Den 2 M u j e. m. 53 rande åstat af de utaf K. M. begärda anslagssummor, hufvudsakligen af det skäl, att någon reglering i löneväg af Just.revisionen icke borde verkställas, förrän Just.Statsministern tillika blir chef för nämnda afdeln. af K. M:s Cancelli. Vid den tidpunkt, då detta beslut fattades, var det måhända af betydelse, men är det ej numera, då det sannolikt, innan Disk. kommer att besvara återremissen, förlorar sin gällande kraft; ty så snart K. JYI. sanctionerat förslaget ang:de omreglering af Statsrådet, följer också deraf, att Just.ministern blir chef för hela Just.fördelningen af Konungens Cancelli och således afven för Just.revisionen. Af denna organisation utaf Statsrådet följer också , att för Just.departementet måste inrättas en särskild expedition, helst detta departement, näst Civil-departementet, får de flesta och vidlyftigaste göromålen. Under närvar, förhållanden kan naturligtvis icke någon propos. vara alt förvänta om aflöningsstat för den erforderliga personalen. Jag anser mig derföre böra begagna detta tillfälle att till Utsk. få aflemna ett alternativt förslag till hela aflöningen för Just.departementet; oell jag anhåller, att detta matte anses såsom en af mig väckt motion, föranledd af under riksdagen inträffade händelser. Detta förslag är uppgjordt, i öfverensstämmelse med den organisation, som Stats-departtn i Norrige hafva, d. v. s., att der finnes en Exped.chef, nödigt antal Bureauchefer, samt nödigt antal skrifvare-biträden. Förslaget visar också, isynnerhet det sednare alternativet, att detta departement kan förses med nödiga löner, om Utsk. beviljar hvad K. M. begärt för Just.revisionen samt uppför på stat de 1,600 r:dr, som hittills utgått för de statistiska tabellerna och embetsberätteiserna.
Jag har förut varit af den åsigt, att icke något låne-understöd bör åt denna jernväg beviljas, och jag kan icke heller nu finna, att Hr Montgommeries framställning gifver några skäl för anslagets medgifvande. Jag är nemi. för min del fullkomligt öfvertygad om att sedan Statsverket en gång beviljat ett anslag, det sedermera icke vidare bör vidkännas några ytterligare förluster. Det är icke förhållandet att 50.000 Rdr återstå fi de förut beviljade medlen. R. St:r anvisade ett anslag för en hästbana från Nora till Örebro; men till följd af Köpingsbanan var det naturligtvis icke någon fördel att föra vägen till Örebro, utan den drogs i stället till Ervalla. Till följd häraf begärde bolaget ytterligare understöd, och med det anslag 75,000 Rdr, som då gafs jemte |:delar af lånet anser jag bolaget verkligen hafva fått allt hvad det behöfver. Man har visserligen talat om den nya bro, som måste byggas öfver Jerla-ån, i st. f. den som rasade, hvilken kostade 30.000 Rdr Bko;: men jag har icke sett något kostnadsförslag för den nya bron. Den kan dock icke kosta mera, än den förra, då naturligtvis en mängd materialier finnas på platsen. Det behof, som måste fyllas, utgör således 30.000 Rdr; men i stället fordras 50,000. Jag vet icke, hvartill de 20,000 Rdr skola användas, om icke möjligen för att up hjelpa bolagets affärer. Att bolaget behöfver penningar, derpå tviflar jag ej, men icke behöfvas de för att få jernvägen färdig. S50 Den 19 Dece mber. Jag anhåller om bifall till Betänk.; men om R. o. Ad. skulle afslå min begäran, önskar jag framför allt, att inga fördelaktigare vilkor beviljas delta bolag, än GefleDala-bolaget, så att Statsverket kan anses till fullo godtgjordt för sin försträckning. Frih. Raab, Adam Christian: Det är godt och väl att vara sparsam, och jag skulle önska, att denna sats i allmänhet gjorde sig gällande; men man bör väl också vara rättvis.
Men jag liar hufvudsakligen begärt ordet för att besvara Friherre W1 ängels yttrande, att följden af det Kongl. Majits beslut, som föranledt ifrågavarande anmärkning mot Gontrasignanten, skall blifva, att 800 familier, som innehafva Halländska Kyrkohemman, blifva orättvist skiljde derifrån. Jag får i afseende härpå endast påminna Frilierren, att här i landet finnes något, som kallas eganderätt. Om innehafvare af Kyrkohemmanen ej hafva någon annan besittningsrätt dertill än ägarnes medgifvande, så hafva de icke anspråk på större säkerhet att förblifva orubbade, än Frälsehemmans - i44 Den c»4 Juli i f. m. åboer i allmänhet. Skall man hafva medömkan medKyrkohemmanens besittare,hvarföre då icke äfven med åboerne å Frälsehemman , enär de sednare, befinna sig i samma predicament. Friherre Ceder ström j Jacob: Då förhållandet med innehafvarne af Mensalhemman i Halland alldeles icke är föremål för denna discussion, torde jag få återföra den till sitt egentliga ämne, som är ConstitutionsUtskottets tillstyrkande, att Herr von Printzencreutz måtte behandlas enligt 107 § RegeringsFormen. Väl har en Ledamot påstått, att då 106 § här icke blifvit tillämpad, så kan den 107 § användas; men detta är hvarken lagenligt eller förnuftigt, ty Konungen kan ju icke endtlediga Herr von Printzencreutz från ett Embete, som han icke innehar. Grundlagen är tydlig deri, att då lag af Föredragande öfverträdes, skall, enligt 106 §. RegeringsFormen, remiss derom ske till RiksRätt; men 107 §. skall tillämpas endast, då Rikets sanna nytta blifvit i rådslagen förbisedd, icke, såsom man här yrkat, i fall, då 106 § ej kunnat begagnas. I förevarande fråga kan väl ingen påstå, att Rikets sanna väl fordrar tillämpning af 107 och likväl har Utskottet tillstyrkt dess tillämpande mot Herr von Printzencreutz.
Bi jolis; 13:o Förslag om rättighet för Constitutions-Ulskottet att hos Riksens Ständer anmäla skäl till nedläggande af åtal, enligt Regerings-formens 106 §: Bifölls; 14;o Förslag, angående tiden för Riksdags fortfarande: Bijölls; 15:0 Förslag, angående valbarhet lill Riksdagsman i Bonde-Ståndet: J lif öl/s; 16:o Förslag om tillägg i 2 mom. af Riksdags-Ordningens 17 §: a) om val af ny Riksdagsman i dens ställe, som blifvit Talman; b) om vederbörande Riks-Stånds åtgärd för nytt vals anställande: Bifölls; 17m Föreslagen ändring af formulär lill fullmagt för Bonde-Ståndets Riksdagsmän: Bifölls; 18:o Förslag, angående val af Ordförande inom Riksens Ständers Utskott in. m.: Bifölls; 19:o Tvänne förslag, rörande tryckning af Riks-Ståndens protocoll och handlingar: Litt. A. (om ändring i 59 § Riksdags-Ordningen och 2 § Tryckfrihets-förordningen): Bifölls; Litt. B. (om ändring i 59 § Riksdags-Ordningen): Bifölls; 20:o Förslag, angående Stats-revisions förrättande årligen: Bifölls; 21:o Förslag, rörande anmärkningar i anledning af Ståts-Verkets räkenskaper för en tid, hvars Stats-Råds protocoll blifvit af ConstitutionsUtskottet granskade: Bifölls. S. D. Förekom till afgörande Constitutions-Ulskottets memorial, N:o 5, med hvilande grundlags-ändringsförslag i fråga om Konungens 2:ne röster i Högste Domstolen: Det under Litt.
Utur dessa skäl har jag, jemte flere ledamöter inom Utskottat, yrkat, att den reserverade millionen måtte till besagde ändamål eller fastighets-låne-fondens förstärkande bestämdt föreslås; men då denna åsigt, genom en enda röst, blifvit, vid votering inom UtskoLtet, tillbakavisad; föranlåtes jag härmedelst, inför Rikets Höglofl. Ständer, vördsamt förorda ett anslag, som utan tvifvel måste räknas ibland de för fäderneslandet mest vigtiga och magtpåliggande, nemligen det mindre jordbrukets understödjande genom en ökad och högst behöflig lånetillgång.” Bih. till R. St. Utlåtandej N.-o log. Af Herr Rådman Gråå: ”Jag anser, hvad af Bankens vid 1839 års slut behållna vinst funnits kunna till Stals-Verkets behof afstås, böra med en femtedel om året, från och med 1841, från Banken utgifvas och samtidigt dermed, men ej i främsta rummet, den så kallade reserv-fonden bildas.” Uti denna reservation har Herr Mannerskantz instämt. af Herr Borgmästaren Helleday: ”Sedan Banco-Utskollet nu mera, på sätt jag i min reservation mot Utskottets Betänkande N:o 64 yrkat, redogjort för Bankens ställning under de serskilda perioderna från sista Riksdag, torde Rikets Ständer först halfva kommit i tillfälle att grundligt kunna bedöma denna fråga. Om den närmare undersökning, Utskottet nu företagit oell för Rikets Ständer framlagt, vitsordar det förhållande, att Banken för närvarande befinner sig uti en lycklig belägenhet, böra likväl de tillfälliga omständigheter, som, under tiderymden sedan sista Riksdag, hufvudsakligen föranledt en sådan Bankens ställning, lemna tillräckliga varningar för Bankens målsmän att för framtiden icke anticipera på händelser, sorn säkert icke alltid kunna påräknas. Försigtigheten bjuder, att under lyckliga conjuncturer så förfoga att, vid inträffande mindre gynsamma, Banken icke behöfver påräkna tillfälligheten, för alt, sin bestämmelse likmätigt, kunna uppehålla myntvärdet. Det är också af denna anledning hufvudsakligt, jag föreställt mig, alt
Ständer tillstyrka: att, med nästkommande år, Directionen öfver Låne-Contoiret i Götheborg befrias från skyldigheten att till Banken insända sådane förteckningar, redogörelser och extract, som uti 5 och 7 §. §. af 1823 års Reglementariska stadganden för jernbelåningen derstädes blifvit föreskrifne; att den åtgärd, som Bankens Låne-afdelning, enligt förstnämnde §., tillhör, att nemligen, efter inkommande Advislistor för hvarje utlåningsdag, låta på Låne-Contoirets räkning N:o 2 Banco-Utskottets Utlåtande, N-o 121} i Depositions-afdelningen insalta den summa, Ad vis-listan innehåller, likaledes vid samma tid upphör; att deremot till Directionens disposition, för sagde belåning, anvisas och å räkning i Depositions-afdelningen insattes ett Creditiv af En million R:dr Banco; att förstärkning å detta Creditiv får meddelas i mon af behof, uppå Directionens derom afgifvande reqvisition, under vilkor, att det belopp, som sålunda utöfver den bestämda Creditiv-summan från Banken utgifvits, till densamma ofördröjligen, och så snart lånerörelsen (ket medgifver, af Låne-Contoiret återgäldas; samt att de för jernbelåningen inflytande räntor efter hvarje qvartals slut till Banken inbetalas. Och torde, derest ifrågavarande förslag varder af Rikets Högloft. Ständer bifallet, åt Banco-Fullmägtige fa öfverlemnas att meddela de för verkställigheten deraf erforderlige närmare föreskrifter. Stockholm den 13 No v. 1840. A tik. till Exp. Utsk. den 18 Nov., kl. t e. m. Utlåtande öfver en af Baron E. v. Vegesach ingifven ansökning om eftergift af erlagd straffränta för skuld till Discont-Verket.