Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon kom ihåg skoltiden, hur hon och systern från staden, där de under terminerna för skolgångens skull voro inackorderade, längtat till landet och hemmet, till roliga böcker, kälkåkning och lek. Huru, när det kom något paket till dem från hemmet, de kunde stå, systern och hon, med tårar i ögonen och trycka de olika sakerna till sina kinder och näsor. Det var en särskild lukt, som följde med de där sakerna hemifrån, och de njöto af att inandas den. Hon fick med ens en sådan längtan att se och trycka intill sig något föremål från det gamla hemmet, det tycktes henne som om det skulle kunna tillföra henne en smekning och komma henne att glömma huru ensam hon just nu kände sig. Hon reste sig upp och såg sig omkring. Alla gamla saker hade så småningom blifvit förvisade från det lilla blänkande nya hemmet — hon fann icke hvad hon sökte. Med en trött och hjälplös rörelse strök den unga frun håret ur pannan. Hon såg så späd och blek ut, där hon stod. Den lilla gestalten så vek och rörlig. En glimt kom i de grå ögonen, som syntes ovanligt stora genom de mörka ringar, hvilka på sista tiden börjat lägga sig under dem — hon hade kommit att tänka på något. I nästa stund skyndade hon raskt genom rummen och öppnade dörren till en garderob, där en stor, gammal koffert hade sin plats. Hon låste upp den och lyste med lampan däri. Det första, hennes blick föll på, var en soffkudde, tillplattad af flitigt begagnande och med korsstygnsbroderiet i silke och ylle alldeles trådslitet. Många gånger hade hon öppnat locket till den gamla kofferten och fått ögonen på de där urblekta, slitna, mörkröda och skära rosorna i stort format, utan att känna sig berörd däraf. Nu däremot fylldes hennes ögon af tårar. Så många, många minnen stormade inpå henne. Hon såg så tydligt för sig det trefiiga, stora rummet i det gamla hemmet, där den där soffkudden förr i tiden tronat på hedersplatsen i stora soffan, ehuru den senare degraderades till schäslongen och mistade sitt skyddande fodral. Hvarje möbel, hvarje småsak stod för henne som om hon innerst i sin hjärna haft en liten detaljerad fotografi af dem alla.
Sedan uppå begäran af Hr Olivecrona, Knut, den af Hr Bildt emot förev:de Uti. afgifne reservation blifvit upläst, yttrade Hr Olivecrona: På de grunder, som den nu uplästa reser vation innehåller, får jag anhålla om afslag fi Betänk:t, och anser mig ej behöfva tillägga något ytterligare, då sjelfva reservationen synes mig tillfyllest bevisande. Hr Montgomery: Jag vill blott lemna den uplysning, att denna Hr Mengels motion tillkommit på grund af § 56 R.O., just med ani. af K. M:ts Propos. om arrendetidens förkortning. Hr Printzensköld: Efter den nu sednast lemnade uplys ningen får saken en helt och hållet annan ställning, och motionen synes mig tillkommen på fullkomligt olaglig väg, ty icke kan det vara grundlagens mening, att när en K. Propos. är af R. St:r afgjord, en medlem af representationen skall kunna med anledning af densamma väcka nya motioner?! Jag anhåller derföre, att H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, måtte vägra all propos., vare sig å bifall eller afslag, emedan motionen icke tillkommit i laga ordning, och StatsUtsk:t gått utöfver gränserna för sin befogenhet genom att uptaga densamma till behandling. Den 18 September. 215 Hr Montgomery; Huruvida § 5G R.O. i detta fall blifvit missbrukad, lemnar jag derhän; i alla händelser är det bekant, att man brukar något se genom fingrarne med sådana missbruk, och detta Betänk, är sannerligen icke det första som är i detta predikament, likasom det också säkerligen icke blir det sista.
66,233 Dito emot ersättning af Stats-Verket r 375: 75 Anmärknings-medel 76: 14. 10. - 131 - men som Revisorerne finna en sådan utgift för Kassans ändamål främmande, enär kostnaden derför synes hafva tillhört anslaget för publika hus i hufvudstaden, kunna Revisorerne icke undgå att deremot göra anmärkning. Kassans säkerhetshandlingar hafva, vid anställd inventering, befunnits i utmärkt god ordning, och hafva af Kassans, här ofvan omlörmälda, utlånta medel, efter 1843 års slut och till den 15 Oktober innevarande år, blifvit inbetalda 53,693 R:dr 39 sk. 7 rst., hvarå behöriga Banko-attester blifvit Revisorerne förevisade. Wadstena Krigsmansluis-Kassa. De uti Kongl. Kammar-Rätten för båda revisionsåren utan anmärkning granskade räkenskaperna utvisa följande förhållande: Debet. år 1843. år 1843- Balans frän föregående året: Uppbörd: Leverering: Från Kongl. Stats-Kontoret: Balans till påföljande året: Balans från föregående äret: Amiralitets-Krigsmanskassan i Carlskrona dito dito 5,746: 32. 3. Balans till påföljande året: Ofvanstående, vid 1843 års slut utbalanserade, fordringar, 3,688 R:dr 45 sk. 4 rst. Banko, bestodo då, enligt en bilagd balans-relation, uti hos åtskilliga Regementer och Corpser oredovisade gratialmedel m. m., hvilka likväl under år 1844 blifvit dels till ett belopp af 149 R:dr 29 sk. återlevererade och dels hufvudsakligen redovisade. §. 1. Under rubrik: skrifmaterialier, ljuspenningar och diverse andra utgifter, äro uti 1842 års räkenskaper alförda icke mindre än 1,830 R:dr — 133 — 42 sk. 7 rst.; men vid närmare forskning befinnes, att i detta belopp blifvit inbegripen en, på grund af Kongl. Brefvet den 11 Januari nämnde år och Kongl.
Jag vill emedlertid endast yttra mig i afseende på den förra af dessa frågor, emedan, om R. o. Ad. beslutar minimi-afgifternas borttagande, ali discussion om den andra blir öfverflödig. Man har yrkat dessa afgifters borttagande af det skäl, som Hr Hjerta anfört, eller att det ligger i Taxerings-komitéernas skön att, utan afseende på minimi-tariffen, nedsätta taxerings-summan. Jag ber Hr Hjerta om ursäkt för det jag säger, att detta är misstag. Det står visserligen i 12 § af nu gällande BevillmsFörordning, att taxeringsmännen, i vissa fall, äga påföra bevillning under minimiafgifterna; men en sådan taxeringsmännens åtgärd, om den anses nödvändig, måste dock, enl. nämnde §:s lydelse, antecknas i protrt och underställas Pröfnings-komitéen. Vore förhållandet så, att de till Taxerings-komitéerna inlemnade upgifterna alltid vore tillförlitliga, och att ett så strängt ansvar för underlåtenhet i detta fall hvilade på den skattskyldige, att aldrig osannfärdig eller ofullständig upgift afgåfves, då funnes visserligen ingen anledn. att bibehålla dessa mmimi-tariffer; men vi veta alla, som befattat oss med dessa ämnen, att den skattskyldige ofta, heldre än att lemna upgift å sin inkomst, pliktar 2 Rdr Bko, i synnerhet om han derigenom vinner den fördelen att blifva tre eller fyra gånger lindrigare beskattad, än han verkligen borde blifva; ett missförhållande, som i än högre grad skulle äga rum, derest minimi-tarifferna afskaffades. D e'u 28 Mars f. m, 483 Vid sådant förhållande tror jag det vara oklokt att nu borttaga dem.
De af ferrat $u 11 mågtige vntDtagne åtgårDer, i affeenDe på antra föreffrifter af Den befFaffenhet, att någon profning af ferrat gullmågtige ffolat föregå nxrfjtålligbeteii. €ftet Det, emot flutet af nåjtliDne s^ajt månaD, ^fongf. SD?aj:tö Råpiga Slutorifation fommit levrar ^ullmågtige till banta, i affeenDe på Det Sån af Strå TOioner RifSDaler i Silfwer efter gamla mpntfoten, forn, genom tillag» get till Reglementet för RifsgålDS»€ontgret, fettar ^ullmågtige fått ftg upp» Draget att anffajfa, för att, emot intecfning i jort»egenDom å Santer och i Ståterne, åter utlånas, hafira «£)etrar §ullmågtige, i enlighet meD förefFriften uti 6:te punften af fovrberörDc tillagg till Reglementet, låtit, få mål uti SwenfFa officiella SiDningSblabet, forn uti hamburger ^iDningéblaD, .ftun» görelfe om Sånetö upptaganDe införa. 3 anleDning häraf, haDe mål 2:ne SlnbuD, bwarttera å ^wå billioner RifSDaler i (Silfwer, infommit å Den, för anbuDenö öppnanDe, uti ^ungöreb fen utfatte Dagen Den 3 nåjtliDne Slugufti; men forn Defje anbuD icfe beftrn» noö förenliga nieD De af RifetS ^öglofl. Stånter ftaDgate wilfor, få blef intetdera antaget. Unter påjtåente Rerifton, bafwa ferrat’ ^uflmågtige, uti fFrifwelfe af Den 13 Rorember, unDcr anmålan af Deras fattaDe beflut
Sker leveransen till ett förråd, skall styresmannen av förrådet dra försorg om att ett exemplar av denna förordning och andra allmänna författningar vilka kan var åberopade i kontraktet finns att tillgå. Även modeller, prover eller ritningar samt en bestyrkt avskrift av kontraktet skall finnas. § 10 Skulle tvist uppstå mellan leverantören och besiktningsmännen äger de senare att utse en protokollist, som vid förrättningen för protokollet. § 11 Besiktningsmännen skall vårda Kronans rätt och säkerhet och tillse att det levererade godset är enligt de prov, modeller eller ritningar, som finns i kontraktet. Besiktningsstämpel sätts på så snart godset blivit godkänt. Vid besiktning av virke till Flottan skall Mätareordningens föreskrifter tjäna till efterrättelse. § 13 Blir varan godkänd, skall besiktningsmännen inom 48 timmar lämna bevis till leverantören genom påskrift på kontraktet. Från den stunden anses varan vara Kronans egendom och leverantören berättigad att få sin betalning. § 14 Finns anledning till anmärkning mot varans beskaffenhet, skall sådant noggrant antecknas i protokollet och leverantören som bevis får utdrag ut protokollet inom 48 timmar. De besiktigade persedlarna bör utsättas till antal och innehåll. Skulle någon del saknas antecknas persedeln som ofullständig och godkänns inte. § 15 Skulle besiktningsmännen godkänna sämre eller annorlunda beskaffad vara än kontraktet föreskriver, åligger det advokatfiskalen vid det verk, dit varan levererats att tilltala besiktningsmännen inför domstol. De skall ersätta Kronan för den förlust som uppstått. § 16 Om leverantör nyttjat svek och bedrägeri mot kronan vid levererade varor eller tillverkade persedlar skall behörig kronoåklagare tilltala honom inför domstol och målet enligt lag och författningar avdömas. § 17 Skulle det inträffa att en vara inte helt överensstämmer med provet eller modellen, men ändå är fullgod till sin beskaffenhet, får besiktningsmännen inte godkänna. De skall anmäla förhållandet hos Krigs Kollegium eller Förvaltningen för Sjöärenden som avgör om varan får mottas eller ej.
Att, efter det nya systemets verkställighet, all offentlig räkenskap må föras i två kolumner, Riksdaler Riksmynt och Öre, med undvikande af alla brutna tal, så att hvad som understiger ett halft öre uteslutes, men då det stiger till ett halft eller deröfver, utföres för ett öre; 4:o) Att taxor å allmänna afgifter undergå skälig jemkning till öfverensstämmelse med det nya myntsystemet, så att, på sätt i nästförestående punkt är föreskrifvet, bråktal af öret undvikas; 5:o) Att, med tillämpningen af det nya räknesättet, följande mynt af silfver och koppar må präglas, till skrot och korn, som här nedan bestämmes, nemligen: A. Silfvermynl: a. Utmyntningcn: Ett st. ora Fyra R:dr Riksmynt eller 400 Öre Rgs. Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 44. 25 b. Skrot och Korn: Alla ofvanuppräknade Siifvermynt skola, i enlighet med Kongl. Mynt-Ordningen af den 9 Maj 1835, innehålla Tre delar fint silfver mot En del koppar och således vara Tolfiödiga, af hvilken blandning, som benämnes Mynlsilfver, skola utmyntas: af Tvä skäl pund viktualievigt sådant silfver: 25 sl. om Fyra R:dr Riksmynt Öre dito — 200 åttondedels d:o d:o - eller 400 st. om 25 Öre dito Remedium i finhet får, jemlikt nyssåberopade Kongl. Mynt-Ordning, utgöra på hvarje il. viktualie-vigt mynlsilfver Tre Ett-tusendedels skålpund, viktualie-vigt fint silfver öfver och lika mycket under den beslämda halten. Remedium i vigt får utgöra: på 4 R:dr Riksmynt-st., deraf 25 — 2 /ti viktualie-vigt mynt-silfver, n?<r* öfver eller under per skålpund; på 2 SI: dr d:o d:o, deraf 50
Rösträtten vid sockenstämma beräknades, i stad allmänt och å landet för alla, som icke rösta för hemmantal, enligt bevillningstaxeringen. Bidragen till folkskolor och fattigvård utginge till betydlig del och många andra kommunal-afgifter helt och hållet i förhållande till 2:dra artikelns bevillning. I allmänhet syntes kommunerna hafva en benägenhet att, särdeles för utgifter till nya företag eller vid väsendtliga förbättringar af äldre inrättningar, antaga beviilningen till Staten såsom grund för bördornas fördelning. Sättet vore enkelt och beräkningen lätt. Men den allmänt insedda ojemnheten vid bevillningens fördelning hade haft till följd, att de flesta af de kommuner, hvilka på ett ändamålsenligare och derföre vanligen kostsammare sätt velat ordna fattigvård eller A Bevillnings-Utskottets Betänkande J/i 20. andra kommunen åliggande bestyr, funnit sig föranlåtna att frångå beräkningen efter allmänna bevillning enMerendels hade man då i stället åt särskilda samvetsriämnder öfverlemnat att bestämma bidragen i mån af hvar och ens förmögenhet eller inkomst. Man hade, med ett ord, i allmänhet blott sökt bereda sig en tillförlitligare utväg att vinna just samma ändamål, som med Bevillnings-förordningen åsyftats. Det kunde med temlig visshet antagas, att, derest man lyckades utfinna lika goda medel för den allmänna bevillningens jemnare fördelning, som ofvanberörda kommuners samvetsnämnder ansetts utgöra för uttaxeringar inom kommunerna, och hvarigenom de lemnat nyttiga anvisningar till ledning vid förevarande frågas behandling, det särskilda beskattningssättet i dessa kommuner skulle bortfalla. Annu vigtigare vöre, att, da många andra kommuner, inom hvilka man ännu icke kunnat öfverenskomma om särskild taxeringsgrund, just deraf hittills hindrats vederbörligen ordna sina angelägenheter, detta hinder borde genom en efter rättvisare grunder uppgjord Bevillnings-stadga blifva undanröjdt, hvarigenom många nödiga och nyttiga förbättringar både i stad och pu landet kunde komma till stånd. Det vore äfven för det allmänna af stor vigt, att den andel af skatten, som man ville uttaga efter beräkning af de skatlskyldiges inkomster, utginge på enahanda sätt till Staten och lill kommunerna.
PROTOKOLL, HÅLLNA nos IIÖGLOFLIGE aillö3DiSasaÅ®31 ®®aj ÅffiSlLSts, VID Iflgtinm Utliölmgeit t ^töfhljulm tKlä.V 1850—1857. VJmitliHäftet. ♦—:»!» flon STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1858. Plenum kl. 6 e. m. Just. 1 prot.-utdr. för d. 29 sistl. Juni. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Expd.- Utsk. inkomne förslag till R. St:rs underd. skrifvelser till K. M. N:o 80, ang:de gjordt anbud af ett utländskt amorterings-lån till Svenska Statsverket; N:o 81, ang:de uplåtelse af jord till Strömsholms Kanal-bolags disposition; N:o 82, ang:de afsöndring af jord från Ryttmästarebostället Sandby att användas till ny kyrkogård för Sandby församling; N:o 83, ang:de afsöndring af jord från f. d. Sergeantsbostället Lerdals Stom, för utvidgning af Lerdals församlings kyrkogård ; N:o 84, ang:de uplåtande till Upsala läns Hushållningssällskap af en Kronan tillhörig vid Upsala stad belägen jordrymd; N:o 85, i ani. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de utbetalning af innehållen och till Statsverket indragen aflöning för de under kriget 1806—1810 fångne ogifte Officerare, Underofficerare m. fl. N:o 86, ang:de den för R. Stms Bank faststälda nya Exped:s taxans utfärdande genom allmän kungörelse; N:o 87, i ani. af K, M:s Nåd. Propos. om antagande afen författning ang:de sammanläggning af straff; N:o 88, ang:de förändring i sättet för utgörandet af Presterskapets aflöning; samt N:o 89, ang:de skyddande af landets fornlemningar.
M:s nåd. propos., angrde serskilda till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande emot Statsanslag; N-.o 151, ang-.de eftergift af en ersättnings-skyldighet i följd af förre Kronofogden Chr. Öhboms balans; och N:o 152, om antagande af ny vexel-lag. Anmäldes till justering, men bordlädes, på begäran af Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, Exped.lTtsk:s under N:o 153 afgifna förslag till underd. skrifvelse, ang:de ersättning, i vissa fall, af allmänna medel lill vittnen i brottmål. Den 12 A ugusti. 1&7 Uplästes lill justering samt godkändes Exped.Utsk:s nedannämde förslag till R. St:rs underd. skrifvelser till K. M. N:o 154, ang:de uphörande af vakansoch förslagsliggetidssamt begrafningshjelps-besparingar; N:o 155, angrde utbetalning af det vid 1847 och 1848 årens riksdag beviljade bidrag till en pensions-fond för Borgmästare i städerne utom Stockholm, samt Kommissions-landtmälare jemte deras enkor och barn: N:o 156, i fråga om grunden för beräkningen af reserv-ränlorne vid båtsmanshållet i Blekinge; N:o 157, i fråga om förändrad beräkningsgrund för båtsmansvakans-afgifien af nyroterad jord inom Blekinge län m. m.; N:o 158, ang:de inqvarteringsskyldigheten i Stockholm; N:o 159, ang:de arrendet af indragne korporals-bostället Astorp; N:o 160, ang:de försäljning och utbyte af Christianstads f. d. fästning tillhörande mark; N:o 161, ang:de afskrifning af en upbördsbrist hos numera aflidne Kronofogden J. M. Huss; N:o 162, ang:de provinsen Jemtlands rotering; N:o 163, i fråga om återbetalning af Myntverkets äldre skuld till R.
Hans saga är m y c k e t d y s t e r; den liknar den dag som är. Vill fröken höra den — vi ha visst ännu en stund på oss, innan de börja dansa i salongen. » Märta W a h r e n svarade e j, men hon bleknade litet, ty hon kände sig stå framför den timma, m o t hvilken de fleste af oss blicka tillbaka m e d ett v e m o d, s o m tiden endast skärper. » Jag har sällan haft ordets gåfva och berättarens konst är svårlärd, men m a n får göra så godt man kan, när man ej kan göra så godt man vill. — M e n fröken måste taga m i n kappa öfver axlarne först; land vinden börjar kyla — nej, jag är härdad m o t kölden. » Han satte sig åter ned o c h tände sin korta alrotspipa, hvars blåa r ö k sakta gled b o r t för aftonvinden. Skenet af den hastigt förbrunna strykstickan ställde för ett ögonblick i R e m - brandts egendomliga, partiella dager hans vackra, trötta ansikte, hvilket kanske bättre än han själf talde den gamla saga han gick att berätta. » V i tjänade s o m kamrater under samma fana och han var hennes stora h o p p; han bar på sina spensliga armar alla de möjligheter till bemärkthet, hvilka de spattbrutne skvadroncheferna småningom sett halka förbi sig såsom yrkesspelaren ser den ena guldhögen efter den andra halka ned i croupierns påse, tills han ej mera har något att sätta på de trettiosex rutorna. » Löjtnanten har tagena i sig; löjtnanten k o m m e r att rida för brigad, » brukade öfversten profetera, o c h det var ingen s o m afundades hon o m hans utsikter till befordran, ty vi höllo alla af h o n o m och vi skröto m e d att ha en uppgående stjärna bland de jämnstrukna stearinljusen vid messen.
Jag skulle nästan tro, att mina motståndare hafva framkastat detta förslag på det alt vi måtte få en förpost-träffning, som kunde visa huru det skall gå med hufvuddrabbningen; ty till någonting annat, än att tvista onödigtvis och utan ändamål fylla våra prot. kan icke förslaget i min tanka tjena. Det slutar sä här, att R. o. Ad. måtte anmoda Riddarh.Utsk., att, så fort sig göra låter, inkomma med förslag till de grunder, hvarpå en blifvande valordning skulle, i händelse det nu hvilande representations-förslaget antages, vara byggd. Nu är det just fråga om huruvida det hvilande representations-förslaget antages eller icke. I sednare händelsen, skulle Utsk. likväl vara skyldigt utarbeta ett förslag, som det måhända sjelft ogillar. Flertalet inom R. o. Ad. är om det hvilande förslaget må hända af helt annan tanka än motionären, och likväl skulle ett förslag i motsatt rigtning för Ståndet framläggas. Ändamålet med motionen borde väl vara att Utsk:s förslag skulle komma till öfverläggning hos R. o. Ad. före den hvilande representationsfrågan. Men om Ståndets flesta ledamöter, när Riddarh.Utsk:s Betänk, förekommer, skulle förklara, att de icke ville börja med öfverläggningen utan först afgöra det hvilande representationsförslaget, så förfölle Riddai'h.Utsk:s Utlåt., antingen detta Stånd eller något af de öfriga ogillat hufvudfrågan. Vi hade då intet för allt vårt besvär och ordande om Riddarh.Utsk:s Betänk. Jag anser följaktligen denna remiss vara obehörig och bestrider den såsom tillika onödig, emedan Riddarh.Utsk. redan vid sisth Riksdag yttrat sig i detta afseende; Jag anhåller att dess då afgifna Utlåt, finge upläsas, på det att Ståndet må öfvertygas om rigtigheten af hvad jag säger. Utlåt, återfinnes i 9:de häftet af R. o. Ad:s prot., sid. 364.
Slottern i lustoch köksträdgårdarne, utgörande 18 tunne12 kappland, samt all afkastning af den sednare, bestående af 3 tunne141, kappland fruktbärade qvarter, och en särskild plantage om 22^ kappland, tillhopa 4 tunnland 5 kappland. Rättighet att ifrån stuteriet årligen afhemta 300 lass gödsel, å 4 sk , och 200 lass strö, å 2 sk., allt Banko, pr lass, enligt det lassmått, som vid stuteriet är antaget och fastställdt. Skyldigheter och åligganden:
Värdering måtte anställas, genom dertill utsedda nämnder, af samtliga i riket nu befintliga apotheks-privilegier, och till grund för värderingen läggas sednaste inköps-summan, jemförd med årliga brutto-försäljnings-summan och uppgifterna till taxerings-kommittcerna för fem nästförflutna åren, hvarefter apotheken, på grund af det sålunda i jemna 1000 riksdaler-tal bestämda privilegii-värdet, uppföras i fyra klasser, t. ex. l:sta klassen 40,000 r:dr, 2:dra klassen 30,000 r:dr, 3:dje klassen 20,000 r:dr o. s. v. Sedan denna värdering och klassifikation blifvit underställda Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och fastställelse, börjas amorteringen sålunda, att 2 procent af det bestämda värdet årligen afskrifvas, hvarigenom detta värde vid inträffande köp minskas med motsvarande summa, intilldess, vid utgången af 50:de året, privilegium vore helt och hållet hemfallet till staten. Derjemte innehåller förslaget föreskrifter, huru föröfvas bör vid apotheks-innehafvares död eller då han förklarar sig hugad att sitt apothek afträda, då apotheks-innehafvare efterlemnar enka eller omyndiga barn; samt för de fall, att Kongl. Maj:t under amorteringstiden skulle finna för godt i nåder bifalla nytt apotheks anläggande å ort, der redan ett eller flera sådana finnas. Åtskilliga andra förslag hafva äfven blifvit uppgjorda till apotheks-privilegiihandelns afskaffande, hvaribland att staten skulle mellankomma och amortering sedermera ske på samma sätt, som i afseende å militär-ackorderna egt rum. Deremot har blifvit anmärkt, att det sednare skett och sker genom afdrag vid befordringar samt inom en tjenstemanna-korps, som har egen aflönings-stat, utgående från statsförvaltningen. Härmed anser
Den som vill, att det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 13 framställda förslag till ändring uti 12 § Regerings-Formen, angående Stats-Rådets hörande öfver afhandlingar och förbund med främmande makter, skall oförändradt blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är — till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag antagen denna, af Borgare-Ståndet yrkade, lydelse af nämnda §: »Konungen eger att sluta afhandlingar och förbund med fram - Konslilulions-VlskoUcts Memorial A7: o 39. 3 mande makter, sedan, enligt 8 §, Stats-Rådet deröfver blifvit hör dt. * — Konstijtutions-Utskottets förbemälda grundlags-ändrings-förslag förkastadt. Stockholm den 1 September 1857. Memorial till Rikets Ständer, med voterings-proposilioner angående det af Ronstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o i-i föreslagna tillägg till 12 § Regerings-Formcn, att Konungen icke må ulan Rikets Ständers samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat.