Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I följd häraf hade Kongl. Maj:t under den 10 Oktober 1851 genom Nådigt Cirkulär anbefallt Dess Befallningshafvande uti Rikets samtliga län utom Malmöhus, der, i afseende å grundräntornas förenkling, icke något förekomme, att inhemta vederbörande räntegifvares yttranden i frågan på det sätt, att sedan vid i behörig ordning utlyste sockenstämmor ett ombud för hvarje församling blifvit valdt, desse sålunda utsedde sockenombud af kronofogden kallades till sammanträde, hvarvid ombuden egde att utse vissa deputerade till ett antal för hvarje fögderi af minst tre och högst sex, hvilket Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, efter fögderiernas storlek och beskaffenhet, egde att bestämma, och åt hvilka deputerade skulle uppdragas att å räntegifvarnes vägnar det äskade yttrandet afgifva, samt att, efter det desse deputerade, uppå kallelse, inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sam* manträdt och för dem blifvit uppläste: l:o förteckning å alla de skatte-titlar, af hvilka jordeboksoch hemmantals-räntorne inom länet för närvarande utgjordes, och 2:o ett uppgjordt förslag å de persedlar, som lämpligen kunde komma i fråga att för framtiden såsom särskilde skatte-titlar bibehållas, deputerade skulle uppmanas att vid berörda förslag framställa de anmärkningar, hvartill de kunde finna sig befogade.
Derom vittna de många sjelfmorden, de otaliga lrustjufnader der begås; derom vittna de mörka, vidunderliga, afgrundsmessiga fördomar, der äro gängse ibland hopen, att den, ti i 1 ex. som ser nuinror eller något som liknar sig dertill på kyrkogården och i synnerhet på galgplatsen , eller den som vågar en lant eller helst stulen penning, den vinner otvifvelaktig! på Nummer-Lotteriet; derom vittna en mängd med afsigkomna, försupna, till yttersta fattigdom genom detta högt privilegierade hazardspel bragta handtverkare, arbetare, tjenstehjon; derom vittna en hop med usla qvinfolk, som derigenom kommit i nöd och genom nöd till liderlighet och sedan till spinnhuset; derom vittna de i General-Assistans-Kontorets många och stora rum uppstaplade högarna af pantsatta, ofta stulna, sällan lösta klädesoch husgeråds-persedlarna, som vanligen för en spottpenning bortauktioneras, emedan de för kanske mindre än en tiondedel af värdet blifvit belänta af de, genom NummerLotteriets tillvarelse, lörförda, obetänksamma, efter slem vinning benägna 442 Den 23 November. menniskor, mestadels af den arbetande och tjenande folk-klassen, på bekostnad af nakna och svältande maka och barn; derom vittna ändtligen hufvudstadens fyllda statsoch polis-fängelser, samt korrektions-anstalter, der de, genom förlust till nöd, och genom nöd lill brott och vanära bragta olyckliga Nummer-Lotteri-offren slutligen hamna, i fall deras usla lif, genom egen förtviflan, eller lagens rättvist straffande åtgärd, icke förut blifvit ändadt. Denna är den förfärliga tafla erfarenheten gifver oss, dessa de olyckliga följder af Kongl. Nummer-Lotteriets tillvarelse, som om de nu nära i ett halft sekel förgäfves påkallat mensklighetens deltagande, jag hoppas för bennes och den stigande upplysningens heder, för Rikets Ständers rättskänsla och för min egen gränslösa tillfredsställelse, dock icke längre skall göra det; hvadan jag icke ett ögonblick tviflar, att Rikets nu församlade
Ärfdabalken stadgar, att dör man och är gäld i boet, då skall den af bo oskifto gäldas och arfvingarne skiften det åter är, samtaltingen häfver våld att taga arf förr än gäld gulden är, med förpligtelse att i annat fall för gälden svara, följer äfven deraf, att, om gälden ej kan godlgöras, ulan alt en del af den aflidnes efterlemnade fastighet dertill måste användas, den arfvinge, som öfverlager fastigheten emot förbindelse att godtgöra den gäld, sorn måste tagas ur fastigheten, ej kan anses hafva erhållit motsvarande del i värdet af samma faslighet såsom arf, hvilket endast utgöres af sådant öfverskott, sorn finnes, sedan gäld betald är. Att likväl fastigheten i arfvingens hand ej förlorar arfvejords natur, förändrar icke förhållandet; och 12 Lag-Utskottets Memorial, N:o 38. då 8 kap. 1 § Jordabalken stadgar, alt, om jord är bördköpt, då må dess 'värde bortgifvas, samt 3 § i Ärldabalkens 17 kap. tillåter att genom testamente förordna om sin bördköpta jord, med rättighet likväl för arfvingarne att den inom viss lid återlösa, så lärer man ej kunna ifrågasätta, det ju icke den, som i egenskap af arfvinge emottagit en aflidens jord, belastad med skuld och sedermera densamma godtgjort, derigenom förvärfvat den rätt, som motionären ansett böra med uttryckliga ord i lagen bestämmas. Behofvet af ett så beskaffadt uttryckligt stadgande är emellertid icke af för handen varande förhållanden påkalladt. Såvidt Utskottet hav sig bekant, har någon tvekan i denna del ej yppats hos lagskipande makten. Och då det blifvit domaren ålagdt att noga pröfva lagens rätta grund qch mening, samt derefter dömrna, samt lagstiftarens mellankomst ej synes behöflig i annan händelse, än der domaren icke i lagens bud har säker ledning för sitt omdöme, hvilket, efter Ulskollels öfvertygelse, uti förevarande fall ej inträffar, finnér Utskottet sig böra vördsamligen tillstyrka, att herr Bööks motion ej mätte till någon åtgärd föranleda.
Med afslag å Utskottets hemställan, beslöt Ridderskapet och Adeln, att ett årligt anslag af 12,000 R:dr skulle ställas till Kongl Maj:ts disposition, för anställande inom hvarje län af en förste Provincialläkare med årligt arfvode af 500 R.dr. 79:de—82:dra punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 83:dje punkten. Återremitterades. 84:de punkten. Utskottets hemställan bifölls. 85:te punkten. Med afslag å Utskottets hemställan, antog Ridderskapet och Adeln det förslag, som Friherre af Ugglas m. fl , uti en vid punkten afgifven reservation framställt. 86:te, 87:de och 88:de punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 89:de punkten. Med afslag å Utskottets hemställan, antog Ridderskapet och Adeln det förslag, som Grefve Cronstedt m. fl., uti en vid punkten afgifven reservation framställt. 90:de—99:de punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 100:de punkten. Utskottets hemställan bifölls; hvarjemte erinrades om iakttagande af den förändring i Hufvudtitelns slutsumma, som kunde blifva en följd af Ridderskapet och Adelns från Utskottets förslag afvikande beslut. 101 :sta och 102:dra punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 103:dje punkten samt 26:te punkten (sid. 33) i Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottets Betänkande, JVs 118. Ridderskapet och Adeln biföll så väl Stats-Utskottets tillstyrkande, som Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets i ofvannämnda punkt gjorda hemställanden. 104:de punkten. Utskottets hemställan bifölls med den förändring, att det af Utskottet tillstyrkta anslagsbelopp, 62,000 R:dr, nedsattes till 50,000 R:dr.
Likväl måste jag anmärka, att Utsk. framställt tvänne alternativ, så att en pro.pos. af (alman till Stånd att bifalla Ulskis betänk, icke skulle uttrycka någon mening. Det torde ock vara riktigast, alt ingen mening på förhand ultryckes af något Stånd i fi ågan, huruvida förmyndare skola väljas för hela förmyndareliden eliev för vissa afdelningar deraf. Likväl 88 Den 2 December e. m. gagnat följande ordalag: ”Under förutsättning alt R. St. Infalla Utsk:s redan framställda förslag att lins K. fri. i linderö. anhålla Olli nåd. propus, lill Svea Rikets Stander oell Noi riges Storling örn förmyndarevalens företagande för körnare lid än liela minderårigheten —.” Antingen 1111 Suinderne anse rättast att hafva förmyndare för hela minderårigheten eller för vissa perioder deraf, så att ombyte af förmyndare sker på bestämda tider; så är det likväl nödvändigt att fa bestämda föreskrifter i andra hänseenden, t. ex. huru många förmyndare skola vara. Derföre är det väl oek nödvändigt alt återremittera betänk, lill Utsk., på det att detta malte förändra ordalagen uti sin framställning eller ock Sländerne vara obehindradt; alt göra en framställning, som vore lämpligare än Ulsk:S, samt följaktligen undvika att på förhand gifva någpn bestämd mening tillkänna i ämnen, hvarom de begära Konungens proposition. Frih. Cederström, Jacob: Jag söker förgäfves uti 81 §:n Reg.F:n oell 2q §:n~ Riksd.Ordu. auledn. för Coust.- Utsk. att inkomma med förslag lill lind. ansökningar 0111 K. propositioner. Den siste värde talaren håller Utsk. räkning för dess anmärka, i afseende på brist fri 11 ig h e ter i grundlagen. Jag vill göra detsamma för så vidt Utsk. fullgjort sin pligt, alt, då det anmärker dessa brister, jemväl tillämpa grundlagens bud ali inkomma med förslag till förändringar af grundlagen, men icke till underdåniga skrifvelse!’ lill K.
Jag anhåller, att få till Pro. tocollet anmäla min reservation emot denna contraproposition. Jag gillar alldeles den framställning, att ingen annan Ja-proposition kunnat göras, men då tvenne contra-propositioner varit i fråga, har jag ansett det rätta vara, att man först bort votera om , hvilkendera man skulle till contraproposition godkänna. Herr von Hartmansdorff förenade sig med Grefve Spens, Sedan 43, 44, 45 och 46 §. §. i Riddarhusordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan * till 10 om aftonen; och befunnos efter voteringens slut klockan £ till 11 om afto - Den 27 Augusti t, m. *53 nen, sedan en Voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige VoteringsSedlarne öppnade, rösterne hafva ulfallit, som föijer; Ja _ Nej — 00. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det OeconomieUtskottets ifrågavarande Betänkande således blifvit af Ridderskapet och Adeln lill Utskottet återremitteradt. Upplåstes och lades på bordet följande från nedannåmnde Utskott inkoinne Memorial och Utlåtanden: Från ConftitutionsUtJkotteti Af den 19 dennes: N:o 44. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag till ett Sjunde Moment i i-pde Riksdagsordningen. Af den 21 dennes: N:o 45. I anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition om upphörande af Konungens Två röster i Högsta Domstolen, *54 Deri 27 Augusti e. nrt Från Bevillningsutskott et: Af den 21 dennes: I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande rörande de å Brandförsäkrade hus i Städerne samt Bruks-ägendomar föreslagne värderingssätt. Af den 26 dennes:
41 vida längre och dyrare vägen från Slockholm öfver Katrineholm och Hallsberg till Hjulö göras öfverflödig och icke mera än en bangård hehöfvas i Stockholm, genom hvilket allt jag beräknade alt en besparing af icke mindre än 13 millioner skulle uppkomma och kommunikationernas behof i det hela taget ändock lika väl, om icke bättre, uppfyllas än enligt Herr Ofverste Ericsons system, med andan i hvilket system Qvicksunds-linien, såsom sträckande sig genom det inre af landel, fullkomligt öfverensstämmer. llufvudbanan mellan Stockholm och Göteborg komme då att gå genom Örebro, der de båda slöra slädernas handels-områden sammanträffa, och hvilken stad äfven af Ulskoltet erkännes såsom en centralpunkt för rörelsen inom en stor del af det inre landel, men som likväl, enligt det nu godkända systemet, endast genom en bibana skulle komma i förening med den stora hufvudbanan. Dessutom sattes statens jernbanor, hvad trakten kring Mälaren angår, i beröring med Upsala, Enköping, Westerås, Köping, Arboga, Thorshälla och Eskilstuna, då, enligt det nu tillstyrkta systemet, en sådan beröring endast skulle ega rum med Upsala, Sala, Malmköping och Södertelje. Med hvarje fullbordad mil af jernvägen från hufvudstaden komme denna på en gång i närmare förening med södern, vestern och norden, ty jag anlager alltid en jernväg från Westerås uppåt Dalarne; man finge ett mindre antal vägar att underhålla och då trafiken från nämnde frenne håll sammanträffade i Westerås, samt sedermera förenade sig med den från Up sal^, skulle man om denna vägsträcka kunna med vida större sannolikhet yttra detsamma, som Utsk.oltet säger om banan mellan Stockholm och Katrineholm, alt den troligen skulle blifva den förslå svenska jernväg, som till dubbel bana komme att utläggas. Visserligen blefve vägen från Östergötland och de södra orterna till Stockholm förlängd med 4 % mil, men detta är för passagerare och lättare varor en obetydlighet, och vida mindre än omvägen från Stockholm till Gede och Norrland, enligt det af Utskottet antagna systemet. Rikare länder än vårt hafva för öfrigt länge åtnöjt sig med lika långa omvägar och nämnde olägenhet uppvägdes dessutom vida af stora lördelar.
Dem tillkommer blott att handhafva tillämpningen af sådana författningar som finnas och i enlighet med dessa besluta uti allmänna ekonomiska ärender, såsom t. ex. der en sockenstämma anser för sig nyttigt alt komma öfverens om ali inom socknen skola för alla behöfvande beredas tillfälle till arbete mot ersättning för dagsverket enl. markegångslaxans bestämmelser eller underhäll, der arbetsförmågan skulle blista. Detta är lätt verkställbar! i samma män som arbetena på landet lätt kunna mätas lill qvantitet, såsom huggning af ved och timmerstockar eller vid dikning, då man vet luiru mycken ved eller huru många stockar och famnar, som motsvara ett fullt .dagsverke. Om det nu deremot skulle falla Länsnämnderna in, att de arbetsbehöfvande borde arbeta för mycket bättre pris, under det alt de, som vilja hafva arbetet verkställdt och saknar arbetare, vilja gifva mer än efter markegångstaxan, så skulle ett sådant afgörande ifrån nämnden vara skadligt, emedan derigenom undertrycktes den mening som eljest skulle göra sig gällande. Trälar vilja vi icke hafva och vi hafva, Gud ske lof, ingen scm förtrycker dem. Om man pä ena silian måste erkänna alt folkmängden har varit i tilltagande, så är det likväl visst, att landet eger tillfälle att lemna sysselsättning åt en ännu talrikare befolkning, än den Sverige för närvar, eger; men dertill fordras, att jordbrukaren och hemmansegaren skall förstå sitt interesse att samla och begagna allt hvad jorden alstrar brukbart. Om man samlar frnkterne af vilda träd såsom ek, bok, lönn, och bringar dem lill produkter eller födoämnen eller färgämnen och dylika nyttiga ändamål, så äro vi icke så olyckliga som man förespeglar. Jag tror att; vi, med Guds hjelp, nu kunna hoppas och med full förtröstan vänta att, långt ifrån att tillskapa sådana lagar, vi hädanefter skola afskaffa dem som äro hinderliga för nyttig sysselsättning och arbetsförtjenst, hvarförutan man icke kan hoppas välstånd hos allmogen.
Uti 1844 års throntal tillkännagaf äfven K. M. Sin afsigt att afgifva förslag till åstadkommande af en sådan förenkling. Hvarken jag eller någon annan enskildt representant kan vara i tillfälle att med säkerhet bedöma möjligheten af en sådan förenkling eller i sådant afseende afgifva något förslag, men de tid efter annan uprepade framställningarne i ämnet måste gifva en skälig anledn. till den förmodan, att en reorganisation af embetsverken kan och bör äga rum. Denna förmodan vinner ytterligare bekräftelse genom de upgifter man erhåller, alt en mängd af de tjenstemän, för hvilka löneförhöjning blifvit föreslagen, endast hafva några timmars arbete om dagen. Under förmiddagens plenum har en motion blifvit afgifven om förökad tjenstemannapersonal i ett embetsverk, hvarest, såsom jag hört omtalas, man helt nyligen hade ökat antalet af tjenstemännen med en, men nedsatt deras lönebelopp, på den grund, att de icke ansågos hafva tillräcklig sysselsättning för två. Vid sådant förhållande har jag trott, att saken tarfvade en utredning, d. v. s. jag har ansett det vara nyttigt både för Regeringen och Ständerne, att en tillförlitlig och fullständig framställning i frågan skedde, och det är af sådan anledn. jag nu tager mig friheten att väcka följande förslag: II. H. 11 162 Den 3 December e. m. Att R. St:r ville i underd:het hos K. M. anhålla om utseende af sakkunnige män till en Komité, som anmodas att undersöka om ett eller flere af våra nuvide embetsverk kunna och böra reorganiseras i syftning att förminska embetsmännens antal och befrämja ärendenas skyndsamma behandling, samt att, derest någon sådan förändring pröfvas ändamålsenlig, dertill afgifva underd. förslag, som af K. M. torde delgifvas näst sammanträdande Ständer, jemte Nåd Propos. i ämnet. Begärdes pä bordet. Frih. Raab anförde ytterligare: För ett pär plenidagar sedan väckte Gr. G. Posse en motion derom, att alla grundskatter skulle inlösas af den skattskyldige jordens ägare, emot erläggande af en löseskilling, motsvarande grundskatternas kapitalvärde.
Ankom till Exp.-Utsk. d. i3 Julli. Betänkande, i anledning af vackt fråga om upphäfvande af den, vid fördelningen af Utmarken på öland, samma Utmark asalia ränta. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens behandling har Hedervärda Bonde-Ståndet öfverlemnat ett af Riksdagsfullmägtige Samuel Jötisson och Per Jonsson från Öland afgifvet memorial, innehållande, all, sedan de vid sista Riksdag hemställt, att den spanmålsränta, som blifvit bestämd att utgöras för den å hemmanen på Öland fördelade Utmark, eller den så kallade Alfvaren, måtte upphäfvas, enär mulbetesrältigheten å dessa Utmärker vore ibland de herrligheter, som vid hemmanens skattläggning till ränta blifvit beräknade; hade Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse (Nio 314), anhållit, att Kongl. Majit i Nåder ville anbefalla undersökning om förhållandet, på hemmansegarnes bekostnad, samt sedermera deruti meddela rättelse, 0111 sådant af omsländigheterne påkallades; men som Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, förklarat Sig icke kunna Rikets Ständers underdåniga hemställan bifalla; så anhöllo Motionairerne, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet förnya omförmäide hemställan om undersökning, och begära, att målet måtte till ny pröfning af Kongl. Majit upptagas; dervid Motionairerne, jemte klagan öfver den ofördelaktiga verkan på Öns välstånd, som Utmarks - 6 Statssamt .Allm. Besv.- och Oeconomie-Utskottens Betänkande N:o 12. skal ten skall medföra, åberopat livad de å förra Riksdagen i målet andragit, samt åtskillige motionen bifogade handlingar innehålla.
Bruk ined underliggande hemman är under Rikets Ständers berörde förordnande inbegripet, och äfven användbart till liqviderande af innehafvare af bytesfordringar. Då dagliga erfarenheten visar oss den stränghet, hvarmed Staten utfordrar Bytesbrister med ränta på ränta hos den enskilde Medborgaren, tyckes väl denne efter alla rättsgrunder också vaT-a berättigad att utfå sina lika beskaffade kraf hos Staten. Det vore väl annars icke någon jemnlikhet emellan Statens Gäldenärer och Borgenärer, och de förres antal Öfvervager så betydligt de sednares. Jag anhåller att detta mitt Memorial måtte till StatsUtskoltet remitteras. Lades på bordet. 9:0 Af Herr Hjerta, Gustaf: Det skulle vara af högsta vigt för Handeln emellan Natiönerne, om ett gemensamt Mynt blef inrättadt, hvari de contanta Liqviderne kunde förrättas. Detta Mynt synes mig icke böra vara utmyntadt i smäre qvantiteter; ty det vore svårt vid emballering, och medför - Den 17 December f. m. 33 förde flere olägenheter vid afsändningarne. Men plantsar af Guld och Silfver nedsmälte i vissa bestämda qvantiteter, med skarpa kanter, släta sidor och heldst i Paralellipipeder eller Prismer, försedde p'å alla sidor med Stämpel, som utvisar vigt och finhet, synas mig vara det mest passande dertill. Jag vågar föreslå, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t underdånigt anhålla, att Hans Maj:t täcktes anbefalla sine Ministrar vid Utrikes Hof, och i synnerhet i de Stater, med hvilka de begge förenade Rikena drifva betydligare bandel, att härom göra framställning och söka alt utverka en så allmänt nyttig verldsangelägenhet. I sammanhang härmed torde äfven Rikets Ständer böra bos Kongl.
Jag erkänner, att saken är af mindre vigt, men såsom eu öfnings utväg vid tillämpandet af våra grundlagar vore den ej onyttig, ernedan ConstitutionsUtskpttet korn i tillfälle att se, huru ett förstärkt ConstitutionsUtskott handlar i en fråga, hvaruti ConslitutionsUtskottet uraktlåtit att yttra sig; följden kunde måhända blifva, att närvarande och kommande ConstitutionsUtskott komme att yttra sig i förväg, för att undvika hjelp af förstärkt Utskott. För att i sjelfva saken fä en fullständigare vägledning, än den jag kan åstadkomma, anhåller jag om uppläsning af Herr Cederschjölds särskildta tanka, uti hvilken Den 6 April f. m. jag instämmer. Jag tror, att den behandling lian föreslagit, är den bästa. I anledning häraf upplästes Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 3i sistlidne Januarii afgifne, Utskottets Memorial bifogade, Reservation. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, att plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag alt fortsättas. Grefve Posse_, Arvid: Det synes mig nära bedröfligt, att, vid yide Riksdagen sedan vår grundlags antagande, frågor om ordningen för målens behandling skola utgöra föremål för lifligare och längre debatter än de, som angå fäderneslandets mest angelägna ärenden. Detta är så mycket obegripligare, då mer än 20 år bordt vara tillräckliga för att bibringa oss den enkla kunskapen, att grundlagarne skola efter deras ordalydelse tillämpas, och cj efter hvars och ens enskildta omdöme om deras anda och mening, eller med andra ord: efter hvars och ens godtycke. I förevarande fall kan jag ej neka, att ConstitutionsUtskottet till betydlig del gifvit anledning till den villervalla, hvaruti vi nu befinna oss. Utskottet har i början af Memorialet antydt, att enligt 81 §.
Prop. till It. 59 lag dessutom påkallas af omsorgen lör hufvudstadens förskönande, likväl funnit tveksamt att för det närvarande ifrågasätta statsutgifternas ökande, under form af vanligt anslag, med den lör omförmälda byggnad erforderliga betydliga kostnadssumma; men Kongl. Maj:t anser emellertid en annan med egentlig uppoffring.ej förenad utväg att bringa förslaget i verkställighet vara för staten öppen, nemligen genom kostnadssummans anvisande såsom lån eller förskott, enär det svnes otvifvelaktig!, ali , om en dylik byggnad Liefve ä ifrågavarande plats för allmän räkning uppförd, staten skulle kunna, genom en del lägenheters upplåtande till enskildt begagnande, af densamma upphemta ej obetydlig inkomst och derigenom efter band få återgäldadt åtminstone kapitalbeloppet af hvad den för byggnadens uppförande utgifvit, då den möjliga ränteförlusten i allt fall under tiden egde full motsvarighet uti den ej uthyrda delens af byggnaden begagnande för allmänt behof; och Kongl. Maj:t bar af sådan anledning anbefallt öfver-intendenls-embetet att låta med möjligaste skyndsamhet utarbeta och tili Kongl. Maj:t ingifva ett förnyad t, på en fiel lägenheters uthyrande berak nåd t; förslag till bebyggande af omförmälda plats, hvarefter Kongl. Maj:t vill ytterligare i nåder besluta angående de utvägar, som för den ilrågaställda byggnadens uppförande må vara alt begagna sami om den medverkan härtill, hvarom Rikets Ständer må kunna anlitas. Åttonde ISitfvtMMMelia, innefattande anslagen för Ecclesiastik-Departementet. Uti nu gällande riksstat äro anslagen under Sale hufvudtiteln upptagna till följande belopp: penningar R:dr 371,814: med under penningelönerna inberäknade 3,827 tunnor spanmål, å 7 R:dr tunnan.