Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B. ni. XXIV. A. 12. XXVII. E. i75. — med anledning af väckt fråga, om tillökadt anslag för Bergsskolan i Fahlun. XXIII. B. in. XXIV. A. 12. XXVII. E. 175. Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af flere väckte motioner, om behofvet af nya ProvincialLäkares tillsättande i åtskilliga delar af Riket. XXIII. B. in. XXIV. A. 12. XXXVI. U. 161. XXXVII. A. 260. XLI. E. 119. — i anledning af väckt fråga om tractamente för Städernes Magistrater och Borgersman, då de till Besigtningar m. m. för Kronans räkning varda kallade. XXIV. B. 394. XXVI. A. 88. XXXIII. U. 476. XXXV. A. 274. —- med anledning af gjorde hemställanden om uppmuntran Lill J. E. Ekenmark, dess Hustru och tvänne Systrar, för af dem införda förbättringar i Väfnadskonsten. XXIV. B. 3q5. XXVI. Å. 88. XXXVI. U. 161. XXXVII. A. 264. XLII. B. a3i. XLVI. B. 115. XLIX. E. 25. A. 32. — i anledning af gjord hemställan om anslag af Allmänna medel till utvidgande och förbättrande af Warbergs hamn. XXIV. B. 395. XXVI. A. 95. XXXII.
Memorial, till svar å gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 132 afgifne Utlåtande, med förslag till ändring af §. 229 uti nu gällande Banco-Reglemente. Enligt till Utskoltet ankomne Prolocolls-Utdrag, hafva samtlige RiksStånden återremitterat Utskottets, under N:o 182 afgifne, Utlåtande, med följande dervid gjorda anmärkningar: 1:0 af åts kill ige Ledamöter inom Borgare-Ståndet: att Gottland vore berättigadt erhålla serskildt Låne-Contoir; till stöd för hvilken åsigt blifvit anfördt, att, då Banco-Disconteus utlåningar till Gottland uppgingo till omkring 81,000 R:dr årligen och räntan deraf utgjorde 4>oooR:dr, vöre sistnämnde summa iner än tillräcklig till bestridande af kostnaderne för ett Låne-Contoir derstädes; 2:0 af flere Ledamöter inom såväl Ridderskapet och Adeln, sorn Presteoch Borgare-Stånden: att
Den, som vill, att vid omröstning rörande Konstitutions-Utskottets, uti Memorialet JVs 51 framställda, af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet godkända, förslag till ändring i 1 § 11 momentet och 4 § 2 momentet Tryckfnhets-förordningen, om aflemnande af exemplar af tryckta arbeten, — skall såsom kontra-proposition uppställas antagande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag af Utskottets förslag med den af Preste-Ståndet yrkade ändring, att i 1 § 11 momentet efter »Kongl. Bibliotheket» införes »Rilcs-arkivet»; röste Jo; Konstitutions-Utskottets Memorial M 72. Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, kommer såsom kontra-proposition i omförmälda omröstning rörande hufvudfrågan att ingå, det den af Borgare-Ståndet upprättade redaktion af 'I § 11 momentet och 4 § 2 momentet Tryckfrihets-förordningen skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Omröstningen har, sedan 2 sedlar blifvit kasserade utfallit med Fyratiotre Ja; och Tretiotre Nej. Fjerde omröstningen. (Memorialen N:is 51 och 59). Den, som vill, att Konstitutions-Utskottets uti Memorialet J\S 51 framställda, af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet godkända, förslag till ändring i 1 § 11 momentet och 4 § 2 momentet Tryckfrihets-förordningen, om aflemnande af exemplar af tryckta arbeten, skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Vinner Nej, antages att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag Utskottets berörda förslag, med den af Preste-Ståndet yrkade förändring, att i 1 § 11 momentet Tryckfrihets-förordningen efter »Kongl. Bibliolheket» införes »Riks-arkivet». Omröstningen har utfallit med Femtiofem Ja; och Tjugutre Nej. Femte omröstningen. (Memorialen N:is 52 och 60.
Men härtill synes ej någon egentelig Censur wara lämplig; Det tillkominer Regeringen att autho - 64 Den Z Zebruarii - authorisera sadane Böcker och Kongl. Maj:st lärer i Räder ej underläta att i wederbörlig ordning härom förordna. Beträffande öfrige hit räknade Skrifter, såsom Predikningar i striftTal, m. m. stulle stadgandet af en Censur dera troligen ej werka annat än akt Författaren walde en Titel, ej underkastad Censorns åtgärd och derixenom gäckade Lagens föreskrift. Såmedelst stulle Religionen ej winna något för jin helgd, men Ligen skulle med samma djerfhet trottsas och öfwtrträdas Emedlertid och ehuru Ulstoktct anser icke ens denna modifierade Censur förenlig med RegeringsFormens förestnft, bör Mstottet likwäl medgifwa att densamma, e> sträckt mö siver en noga utstakad gräns, kunde under en wiff synpunct blifwa nytsig för det Allmänna och derjemte bidraga, att tillfredsställa dem, som frugra wädelige följder af tanksnhetens miffbruk ibland den okunnigare och lättrogna hopen. Bandet af RegeringsFormenS 86 §, svin utan undantag förbjuder alla i förwag lagda hinder för Skrifters utgifwande kan Utskottet wäl ej för det närwarande tillstyrka något påbud i TrycksrihersLagei! om berörde mindre Censur; men anser sig dwck böra wordsammeligen till Riksens Ständer hemställa, såsom en wid denna Riksdag wäckt fräga, hurmvida en sadan förklaring i meranämndc 86 Z. ma wid nästkomnrande Riksdag finna rum, hwarigenom dä blifwande Staude: gemensamt med Konungen kunds Den 5 Zebruarir. 6§ såsom tillåtlig och anbefalld fastställa en officiel Censur af Skrifter, som under bestämda Titlar utgiswas för Ungdomens underwisning eller för den offentliga Gudstjensten eller den enskildt» andakten.
En hel annan sak vore, om man genom förbättring på caractaren ville sälja dem såsom goda bräder eller god tjära, men då köpmannen vet', att det är vrakbräder eller vraktjära, så blifver han ej bedragen1 Jag föreställer mig , att det kan finnas mångfaldig» behof, hvartill man kan använda vraktjära, och det vore då hardt för utlänningen , att ej få köpa sådan derföre, att vi för Ambitions skull ej utskeppa dea. Således 852 Den 20 Augusti c. m. tror jag ej, att tullprocenten för vraktjära bör bestämmas så hög. Grefve frölich: Om jag ej bedrager mig, hafva motioner blifvit väckte och till OeconomieUtsko?tet remitterade om upphäfvande af de gamla vräkare-författningarne. Om tjära varit nämnd deruti, vet jag ej, men jag tror det ej vara olämpligt, i fall vräkare-författningarne upphäfvas , att en artikel säger, huru med sådan tjära skall förhållas då den exporteras. I öfrigt i afseende på bräder, får jag upplysa, att de enligt gamla Författningen varit indelte i 4 sorter , nemligen goda bräder , vrak, vrakvrak och slubbert, men att blott en sort af dessa fått exporteras. Ett vidare yttrande härom skulle leda mig utöfver ämnet. Friherre Cederfiröm: Den egenteliga inconsequencen hos Bevillningsutskottet ligger ej deruti, att det tillåtit utförseln af vraktjära emot 20 procents tull, utan deruti, att Utskottet ej laggt någon införsel-tull på denna artikel, hvarigenom det befordrat införseln af en oduglig vara, och hindrat dess utförsel. Deruti ligger inconseqvencsn. Att åter tjäran skulle anses som förfalskad, då den Utföres såsom vraktjära, kan jag ej finna, ty all vara som bär namnet af sin egenskap, och sorn deraf bär stämpeln, är ej förfalskad Så är det med metaller. Jag sahåller derföre, att införsel-iu;len måtte bestämmas till 100, och utförsel-tullen till 20 procent. Deri 20 Augusti e, ni. Herr Lefrén.:
Att genom apotheksvarors tullfrihet underslef kan begås, är lätt att inse, derigenom att flera artiklar, såsom soja, ambra, bäfvergäll, cilronsalt, blysocker m. fl., oaktadt de äro i tulltaxan specificerade, under benämning af enkla eller sammansatta apotheksvaror ej specificerade skulle kunna förtullas. 3:o En alltför låg tull äf satt å art. cobeber. Å liva lira ff deremot, oaktadt den har samma tullvärde som cobeber, är införseltullen blott hälften. Cobebern är en af våla nödvändigaste medicinska artiklar, då deremot liva lira ff är en af de minst nödvändiga, och som dessutom begagnas för det mesta i ekonomien lill ljusstöpning, hvartill den äfven på sednare tider blifvit umbärlig, derigenom att vi redan äga en stearin-ljusfabrik, som kan tillverka på 8 dagar så mycket stearin, som motsvarar ett helt års import af hvallraff. Jag önskar derföre, att hvallraffen måtte blifva ända till a5 proc. af dess värde förlullad. 4:o Ett K. förbud mot införsel af pulveriserad china bark, ett af våra förnämsta läkemedel, emanerade den 23 Maj 1814* Hvarföre detta i mitt tycke gagneliga förbud är upphäft, är svårt att gissa, om ej att dermed plåga den lidande sjuka menniskan. För dem, som ej äga närmare kännedom om detta förhållande, får jag tillfälligtvis upplysa, att den hela chinabarken lätteligen kan controlleras, då deremot den pulveriserades äkthet omöjligen kan fullständigt bedömmas. Att den kan pulveriseras hos oss, lika subtilt som den utländska, bör ej sättas i tvifvelsmål, emedan Stockholms apothekare till chinans pulverisering inrättat för flera år tilbaka en dertill särskildt passande apparat, som lärer, enligt hvad jag hört, vida öfverträffa de utländska. Jag påminner mig derjemte, att jag sett på en Tysk priskurant, hvarest den pulveriserade chinan har stått i lägre pris än den hela; således ett säkert bevis på förfalskning.
Maj 1843 från käromålet frikände; vid hvilken utgång af målet Fullmäktige, enligt Fiskals-embetets tillstyrkande, och enär Banken emot sig hade 2:ne domstolars sammanstämmande beslut, lålit bero; hvarefter, och enär emedlertid, jemlikt Fullmäktiges förordnande, ett belopp af 217 r:dr 26 sk. 2 rst. blifvit å Banko-Kommissarien Gyllencreutz'Slön innehållne och å särskild räkning insatte, för att derå förblifva stående, intilldess slutlig dom i målet meddelats, Kongl. Svea Hofrätt, uppå yrkande af bemälde Gyllencreutz's Sterbhusdelegare, genom utslag den 14 Maj 1847, hvilket vunnit laga kraft, förpligtat Styrelsen öfver Banken att till dem utgifva nämnde belopp jemte ränta samt ersättning för rättegångskostnaden. Vid dessa förhållanden, och då Banken således för ifrågavarande lån nu mera icke har att förvänta någon godtgörelse, får Utskottet, i enlighet med Under-Styrelsens hemställan, hvaruti Banko-Fullmäktige jemväl sig förenat, hos Rikets Ständer tillstyrka, att ofvanomförmäldta af Grosshandlaren Anders Broberg Andersson i lifstiden, mot pant af 12 Skeppid. 6 Lisp. bergsmansjern, 20 Skepp:d. 11 Lisp. bandjern och 5 Skepp:d. 5 Lisp. brännstål, i Banken upptagna lån å 500 r:dr måtte få i räkenskaperna afskrifvas. Ank. till Exp. Utsk. den 2? Jan., kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af täckt motion om skyldighet för Bankens tjenstemän att afsäga sig tjenstebefattningar i andra Verk. Uti en hos Hederv. Bonde-Ståndet väckt och, enligt Protokolls-utdrag af den 23 December nästlidet år, till Utskottets behandling remitterad motion Banko—Utskottets Utlåtande, No 12. 3 har Riksdags-Fullmäktigeen Lars Larsson från Elfsborgs
All dermed förenad traktan möttes af en större hårdhet i det andliga klimatet, än i det physiska; och kunde derför blott sent yttra sig med någon växande och kraftig liflighet. Sjelfva Reformations-tidehvarfvet, skådadt i sina omedelbara och herrskande företeelser, var ett för Vitterhet och Konst ingalunda gynnsamt. Det hade rätt i sin kamp mot blind auctoritets-tro, mot det Heligas förverldsligande, mot andaktens sinnliga urartning; men sättet, hvarpå det utförde striden, föranledde ett nästan oinskränkt misskännande af allt, hvad sedan Kyrkofädernes tid hade utbildat sig inom den äldre Kyrkans omfång. Denna stämplades i allmänhet till blott en ny hedendomsform, värre än de förra; den borde derföre – lastas, och föröfrigt, så vidt möjligt, glömmas. Med dylik fördömelse följde öfverhufvud ett bortseende från Sinntighetens djupare mening, från Skönhets-glädjens rätt att också gälla såsom en af det christliga samhällslifvets beståndsmakter: ty den besegrade Kyrkan hade, mot slutet af sitt envälde, så betraktat den. Förgätande den ovilja, hvarmed hon fordom bannlyst Antikens förgudning af det Sköna, hade hon sjelf upplåtit ett spelrum åt sådant afguderi, och tydligen befrämjat de fria konsternas återuppblomstring i den afsigt, att göra sin egen makt öfver menniskornas sinnen fullständig genom deras. Hvad bör då förefalla oss naturligare, än att det tidehvarf, som helt och hållet uppfylldes af Reformationens interessen, allmänneligen blef ett mot behofvet af Skönhet ganska vresigt; så att i de länder, der Protestantismens ande visade sig mest nitisk, öfverröstades och nedtystades detta behof ett helt århundrade framåt, genom den theologiska polemik, som då utgjorde dessa länders nästan enda litteratur? Minst kunna vi förundra oss, med någon kännedom af Sveriges dåvarande ställning, att sådant blef förhållandet äfven der. Reformationens tidehvarf var der Gustaf I:s och hans söners: ett i sina följder nyttigt, men i sig sjelft endast oroligt och otrefligt.
Man anmärker dessutom, att de finulljgare utländska fåren, på Länets i allmänhet magra eller sidländta betesmarker, icke finna hvarken tillräckligt eller tjenligt bete. Igelsjukan, som uppkommer efter våta somrar, skall på vissa orter hafva bortryckt många får och ullproduktionen öfversliger bland allmogen ännu icke husbehofvel. Bergsoch bruks-rorelsen har under sistfdrflutne fem åren blifvit utvidgad genom l:o tillkomsten af 2:ne nya bruks-anläggningar, nemligen, i Össbo härad, Elghammar i Akers socken med en stångjernshärd och hammare för 600 Sk&:s tillverkning, samt dessutom en knipphammare med ässja och en spikhammare, och Mariaeholm, i Asenhöga socken, med en stångjernshammare och en härd för 600 Sk&:s tillverkning, samt en knipphammare, en spikhammare och 2 ässjor; hvarförutan bör omnämnas ett, förut icke omtaladl, jernmanufaklursverk vid Olis, kalladt Liljenforss, der större delen på stället tillverkadt ämnesjern ulsmides lill plog bi I lar och spik, samt ett privilegieradt, men ännu ej i full gång salt jernmanufaktur-veik, kalhult Carlslund, på frälsehemmanet Långö i Nydala socken, tillhörigt Ryttmäslaren och Riddaren af Kongl. Wasa-Orden C. Silfversparre, och 2:o genom vunnen förhöjning i smides-rälligheten vid efternämnde äldre bruksanläggningar, nemligen: Vid Göthaström från 300 till 900 Sktt „ Eckersholm „ 4-50 „ 900 „ „ Gölhaforss „ 475 „ 1,350 „ „ Hörle med Carlsforss 1,500 „ 3,150 „ Örn de väl bekanta verkningarne af sednare liders ofördelaktiga konjnnklurer för bergsoch brukshandteringen i allmänhet, behöfver här icke ordas.
Då Utskotten redan i början af sitt Utlåtande yttrat sig öfver det ämne, som denna §. angar, och deruti bestämt sitt omdöme till fördel för vissa Handtverkeriers idkande på Lindet, torde Utskotten endast behöfva hänföra sig dertill, och således undgå att yttra vidare så väl öfver påståendet om sen att drifva borgerliga yrken på landet, som öfver yrkandet om utsträckning af den» na tillåtelse till alla slags handtverk. Frågan om vidden af de förbindelser till Staden, Sorn en på landet bosatt Handtverkare rätteligen bör ega, har emellertid åter kommit i närmare öfvervägande hos Utskotten, och dåUtskotten härvid icke kunnat underlåta att taga i betraktande, att en sådan Handtverkare, derest valet vorehonomfritt, alltid häldre skulle, emot befrielse frin de flere personliga skyldigheter, sorn Borgare i Stad åligga, eftergifva anspråket på de mindre betydelige förmåner och prerogativer» sorn, utom uäringsrättigheten, skulle honom i egenskap af Medlem af BorgareStåndet kunna tillkomma, an, genom tillgodonjutandet af de senare, ikläda sig ansvarigheten af da förre, Lagutskottets Betänkanden. 161 förre* hvarigenom således Städernes Borgerskap, som dymedelst i sin mån skulle blifva mera besvärade, otvifvelaktig! komma att lida, hafva Utskotten, i stället för hvad derom i §. förekommer , funnit sig böra föreslå följande förändrade stadgande i 4:de period.
H r A. har genom detta verk dokumenterat sig ej blott som en framstående virtuos, utan " ock som en mycket lofvande tonsättare. Om ock den nu utförda violinkonserten företer en och annan reminiscens, så liar den dock på samma gång att uppvisa så mycket i själfständigt beträffande såväl uppfinning och motiv som behandling och utförande, att man har rätt att i hr Aulin se en skapande talang af betydenhet för framtiden. Den unge konstnären helsades efter det briljanta och eldiga utförandet af konsertens sista sats — allegrot — med de lifligaste applåder och flere inropningar. Måndagens föreställning inleddes med ett kortare konsertprogram, hvarvid man hade nöjet återhöra fröken Frida Sehytle, den danska violinälfvan. Detta visade sig verkligen vare en bekantskap synnerligen värd att förnya. Fröken S. har nu afslutat sina studier vid Paris ' konversatorium, hvars högsta pris hon eröfrat. Hon har ock sedan sitt sista uppträ- dande härstädes nått en betydligt större säkerhet, på samma gång som hennes spel blifvit mjukare samt mera nyanseradt och karaktäristiskt. Hennes utfö- rande af Max Bruchs violinkonsert (g-moll) var alltigenom godt, om man ock möjligen skulle önskat, att tonen stundom varit något bredare. Högre sätta vi hennes utförande af Sarasates Ziguenarvisor, hvilka erhöllo ett alltigenom briljant utförande. Den sista måste ock efter upprepade energiska applåder från den entusiasmerade publiken omtagas. I tisdags gafs för fullsatt salong och under lifligt bifall Shakespeares dramatiska dikt » En midsommarnattsdröm » med musik af Mendelsson-Bartholdy. Vi hinna i detta nummer endast meddela rollbesättningen, som var följande: Puck fru Ellen Hartman, Theseus hr Sellergren, Hippolyta fröken Almati, Egeus hr Strömberg, Hermia fru Lotten Dorsch, Lysander hr Johanson, Demetrius hr Törnquist, Helena fru Heintz, Oberon hr Strandberg, Titania fröken Brandt, Kvitten hr Rundberg, Spole hr Olsson, Fog hr Edberg, Flöjt hr Henrikson, Snut hr Dorff, Magerman hr Brö- derman.
Sä väl den Norrske Stats-Ministern som de tvänne Stats-Råderna, hvilka åtfölja Konungen, hafva säte och öfverl äggningsst åmma i Svenska Stats-Rådet, när ämnen der förehafvas, hvilka angå håda Rikena. I dylika mål bör tillika den i Norrige varande Regeringens Betänkande inhemtas, så vida de ej fordra ett sä hastigt afgörande, att tiden sådant icke rnedgifver. Afven i afseende på denna § har Utskottet ej funnit den innehålla något stadgande, som ändrar åtgärderna vid Sveriges styrelse. De Norrska Stats-Rådens närvaro vid gemensamma ärendens behandling är en naturlig följd af sjelfva Föreningen och har alldeles ingen inflytelse på styrelsen af Sveriges enskilda angelägenheter. Utskottet tror sig härvid allenast böra anmärka, Memorial N:o 2. 759 att, till bibehållande af jemlikhet i rättigheter, det vore angeläget i sammanhang härmed stadga, att, då inför Konungen i det Norrska StatsRådet, enär och ehvar det är samla dt, ämnen förehafvas, som angå båda Rikena, trerme Ledamöter af det Svenska Stats-Rådet der äfven må hafva säte och stämma. Af samma egenskap att, såsom en omedelbar följd af bägge Rikenas Förening, utan rubbning af våra Grundförfattningar kunna och böra medgifvas, äro §§ 39, 40, 41, 42 och 43 i den Norrska Grundlagen, så lydande: 39 §. Dör Konungen, medan Thronföljaren ännu är omyndig, skall Norrska och Svenska Stats-Rådet genast sammanträda, för att gemensamt utfärda kallelse till Storting i Norrige och Riksdag i Sverige. 40 §. Intill dess hägge Rikenas Representanter äro församlade och hafva förordnat om Regeringen under Konungens minderårighet, skall ett af lika antal Norrske och Svenske Ledamöter sammansatt Stats-Ilåd förestå Rikenas styrelse, med iakttagande af dessas ömsesidiga Grundlagar. Den Norrske och den Svenske Stats-Ministern, sorn hafva säte i förenämnda sammansatta Råd, skola draga lott om hvilkendera derstädes skall föra ordet. 41 §.
Denna indelnings-ersättning, hvilken, jemlikt Kongl, brefvet den 2 Februari 1813, godlgöres regementet efter gällande mai kegångspris å räntorna, sådane de till kronan ingå, har för de föiflutne åren, efter de 10 sista årens värden, uppgått i medeltal till 1,771 R:dr 8 sk.; men somen sådan utgift utöfver förslagssumman i riksstaten vållar en minskning i andra indelda regementens rätt till utdelning af deras bestämda kontanta lönefylluads-anslag för nya staten, finnér jag mig häraf föranlåten i underdånighet tillstyrka, att en tillökning i indelda arméens kontanta anslag må i nå per af Rikets Ständer äskas med 276: 20. 8 eller ock att Eders Kongl. Maj:t täckes, på sätt Statskontoret alternativt hemställt, föreslå Rikets Ständer, att årliga skillnaden emellan nuvarande statsrsumman 1,494 R:dr 35 sk. 4 r:st och indelningarnes verkliga värde efter markegång får anordnas af öfverskotten på statsverkets inkomster. Med bifall till Rikets Ständers derom vid sista riksdagen gjorda underdåniga anhållan, har Eders Kongl. Maj:t under den 29 April 1846 behagat till Staden Haparanda såsom donation för all framtid öfverlåta det åt Norrbottens fältjägare-korps dittills anslagna kapitaines-boslället Hapaniemi med dertill hörande laxfiske, hvaremot nämnda korps blifvit i nåder försäkrad att i stället erhålla godtgörelse i kontant till det belopp, hvartill boställets afkastning år 1827 blifvit uppskattad, eller 284 R:dr 20 sk. b:ko, att, efter det bostället blifvit till staden afträdt, utgå af anslaget å 4:de hufvudtiteln till oförutsedda behof, intill dess nådig framställning till Rikets Ständer kunde ske om beloppets uppförande på stat.
Den händelse ater, att dea Kongl, skrifvelse!! blifvit till 4? 6 D*n 23 Maji j. nu 0> Utskott remitterad, kan visserligen icke åläggil Utskottet att, 0111 det strider mot formerna, upptaga ett ämne, hvarom fråga är. Åtminstone har Lagutskottet ej alltid hyst den meningen, att en gifven remiss förbinder det att ingå i pröfning af det remitterade målet. Jag påminner mig i sådant afseende, att Utskotlet nyligen medelst betänkande rörande en här väckt motion om Eds-formulairens granskning och rättelse, yttrat, att då denna motion icke innefattade nå( got bestämdt förslag till förändring af ett eller flere lagrum, utan syntes åsyfta, att Lagutskottet skulle föreslå ändringar och tillägg i en hel gren af Lagstiftningen, men detta icke vore enligt med stadgandet, i 35 Riksdagsordningen, Utskottet ansåge en motion af så obestämd art, icke kunna till pröfning upptagas. Friherre Cederström har åberopat 56 Riksdagsordningen, och omtalt de under Riksdagen inträffande händelser, hvarigenom nya förslag kunna föranledas. Sådane händelser kunna dock icke vara andra än laglige händelser, eller de der i laglig väg tillkommit, och med de antagna formerna öfverensstämma. Om hvad jag haft äran anföra, icke saknar grund, så är den nu förevarande frågan icke sådan, hvarföre jag tillstyrker att den samma måtte vid Utskottets Betänkande få förblifva.
C '., Nagra motioner vid arets riksdag Meddelanden fran Fredrika-Bremer-Forbundet Hvarjehanda i kvinnofragan. L, D-na., Pris pr ' rg ' ng För Porbundetsmedlemmar kr 2 50 3 - 4 00. {For icke medlemmar L ap -. v - -. L - -. b. fruntinimer, har det l &amp; n p &amp; &amp; t. i. ett, önsknings$&amp; ni@n person eller institntiqn, som - med. - absolot säkerhet forenilde ' pnnktlighet och noggrannhet i utförandet - &amp; f: - det anförtrodda uppdrage-f.ve+om prisbillighet. &amp; &amp; ildt ks Notasirata (.dU&amp;jNygqntrr % W % expeditionstid 70-4);. - .- som. under garanti - ' @ f $$06okbob.ns Enskilda Bsiik åtager Gig i@d. - r. i. - +-r och förvaltning .af en: skilX@ personers och kassors värdepappei. obligationer, inliassefä~ ' ~@@ariatafdeluingen vid förfallotideri&amp; -: - ger och: .. tillhandaliåller: .diponmten influtna medel. Vidare efterser - Notariatafdelninge~ .. ~~ftl~ttni@g&amp;r: af obligationer och underrätta$ dep ' o-. - nenten i: - god tid,-ifall-en: dgqpe tillhörig obligation blif&amp; s a h läili-nar föc$ !ag ' 6il~-n~~ ' - $lneerlmtg af det ledigblifna kapif %-t; - Exeqpel: 2. e ~ underrättar Notariataf dehingen galdeniiren därom a t t rantorna - ai i teckningarna s,kola-, till: afdelni~gen inbetalas, Iivarefter de indel,. so5, inflyta, bill depoqnfen redodorisas Vidare tillser Notariatafdelningen_.