Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ankom den 18 Junii 1823. Rikets Högloft Stånders Statsoch Banco-Utskotts Utlåtande, ! anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad, så vidt den särskildt beträffar det innevarande år till berörde ändamål nödige anslag af Allmänna Medel. De förenade Statsoch Banco-Utskotten hafva, genom samtelige Riks-Ståndens Remisser, fått, till Utlåtandes afgifvande deröfver, emottaga Kongl. Majrts, den 12 sistlitine Martil, gifne Nådiga Proposition, angående bidrag lili utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad, och af den samma funnit, huru som, efter det Rikets Ständer vid sista Riksdag, med afseende å Kongl.
Fullmägtig att, af försummelse eller egennytta, hafva underlåtit, öfverskridit eller afvikit ifrån hvad Reglementet i en eller annan måtto till efterlefnad stadgar, eller Rikets Ständer serskildt föreskrifvit; fälles han i de fall, för hvilka i denna lag påföljd ej serskildt är utsatt, till ansvar och ersättning efter omständigheterne, enligt 18 Capitlet Handeis-Balken. 7 §. Fullmägtige vare ej tillåtet att företaga någon öfverläggning i närvaro af Konungens ombud, i lall det, utan att af Fullmägtige derom vara anmodadt, skulle vid deras sammankomst sig infinna; och bafve den eller de, som denna föreskrift brutit, förverkat Rikets Sländers förtroende. 'ExpeditionsUtskottets Förslag till utld. Skrifvelse, N-o 34$; 8 §. Reser Fullmägtig Loit, ulan skedd anmälan vid Fullmägtiges sammankomst eller hos Ordföranden och ulan att med öfrige Fullmägtige af det Riks-Stånd, han tillhör, hafva träffat öfverenskommelse, eller annorledes afhåiler sig ifrån Fullmägtiges sammankomster, utan att ega eller tillkännagifva laga förfall; vare han för hvarje försummadt sammanträde förfallen till Tio R:dr böter, sorn afdragas arfvodet och tillfalla allmänna fattigvården i Stockholm. 9 §. Hålla Fullmägtige sammanträden eller falla de, oagtadt uppskof kan ega rutn, något beslut, då samtlige Fullmägtige för någotdera Riks-Ståndet äro frånvarande, eller afgöra Fullmägtige frågor, angående tjenslers tillsättande eiler pensioners meddelande eller ärenden af synnerlig vigt för Verket, såsom de i Regerings-Formen omförmälde Credilivs utbetalning, låns upptagande m. ni., då icke minst åtta af Fullmägtige äro tillstädes; gånge som i 6 §. stadgas. I dessa, äfvensom i alla andra, fall skall den, som sig icke till Protocollet yttrat, anses hafva biträclt pluraliletens beslut, 10 §.
SKaj:t anf>nllit, att allmän ^ungörelfe bärom måtte ut* färDas?, meD föreffrift, att Denfamma bör från ^reDtf (biarne upplä* faé, minjt en gång hvarje år unDer bela Den bejtämDa praefcripttonö* tiDen, farnt att ^ungörelfen jemroäl bör uti De ftnå 2lllmanacf)orna införaö. §• 41. 3)å 'Söi funnit jorDägare mara i bebof af lånebtträDen på lin# om ea» f«t Drigare milfor, än bittillö funnat erbållaé, bäfwe ^XBi, meD bämtaD^ning^1' anleDning af bwaD ^ongl. SDlaj:t i 9?åDig ^ropofttion bebagat till Djj framvälla, angåenDe lånö upptaganDe till förmon för «£)ppotbefé* föreningar, anfett 3ufs?gälDö*<£ontoret böra lemna
Resolutionen af år 1741 uppå allmogens besvär föreskrifver, att allmogen ej må exequeras för krono utskylder, eller någon utpantning derföre företagas, förrän vid Thomasmässotiden, hvilket stadgan de icke lärer innefatta någon lättnad för den skattskyldige, jemförelsevis med hvad Utskottet hemställt, och, då Utskottet derföre, med billigt afseende derå, att Uppbörds mann en borde ega en afpassad tid till kronoutskyldernas indrifvande, hvilka han, vid stadgadt ansvar, måste, inom den 1 Maj hvarje år, hafva å vederbörlig ort redovist och i Ränteriet nedsatt, föreslagit en viss tidpunct, inom hvilken ingen utmätning för utskylder borde ega rum, har Utskottet trott sig derigenom hafva beredt den skattskyldige all den lindring i detta hänseende, som omständigheterna kunde medgifva, hälst Utskottet förmenat, att, om ock å några ställen utsökningar för kronoutskylder skett sednare än den BesV' och Ekon. Ulsk‘ Betänkanden. s Mars, de skattskyldige i allmänhet dock skulle vara mera belåtna, om en bestämd lämplig tid i detta hänseende stadgades, hvarefter de egde att sig rätta, än att härvid finge bero af uppbördsmannens eller executorns godtycke. I afseende på den 3:dje anmärkningen, att Utskottet utsträckt sitt yttrande öfver motionens innehåll, torde det tillåtas Utskottet erinra, att i det remitterade Memorialet uttryckeligen öfverklagas det lidande, som genom en brådstörtande indrifning af skatterna .tillskyndas de skattskyldige, hvadan Utskottet ansett sig af motionen ega tillräcklig anledning, att, med stöd af 34 § Riksdagsordningen, föreslå hvad Utskottet ansett lämpligt till förekommande af nämnde olägenhet, eller beredande af lindring deruti; Och har Utskottet, med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, ansett sig icke kunna frångå sitt, rörande denna fråga, afgifne vördsamma betänkande, hvilket af Höglofl.
Låt mina läppar trycka din bild, och må hela min kärlek för dig förseglas i denna kyss, och må den sedan ej vara annat än ett minne! minnet af en herrlig dröm! Men Lucys lugn var nära att svika henne nu, då afskedsstunden var inne; hon gömde hastigt undan porträttet och skyndade ut ur rummet. En stund sednare finna vi henne i fru Johns rum, der efter vanligheten äfven den gamle Black befann sig. Han hade sett Lucy komma ut ur lordens rum och af hennes utseende anat en del af sanningen. Vid Edvard Glithinghams inträde till den gamle lorden, hade denne med glädjestrålande ansigte underrättat honom, att Lucy nu frivilligt gifvit sitt samtycke. Vid denna underrättelse, hade Anders genast lemnat rummet, begifvit sig upp till sig, hastigt skrifvit några rader, dem han genast afsände. Sedan detta var gjordt, besökte han väninnan, åt hvilken han meddelade hvad som händt. De höllo just på att öfverlägga om hvad de borde företaga sig, då Lucy inträdde. Hennes upprörda utseende satte dem i förtviflan och då Lucy nedkastade sig på soffan bredvid Jane och gömde sitt hufvud i hennes knän, gråtande som ett barn, visste de gamla intet bättre råd, än att blanda sina tårar med hennes. Vi lemna dem nu för att uppsöka några af de öfriga personer, hvilka läsaren sett framträda såsom fondmålningar på vår tafla. XX NÄR HJERTAT BRISTER Vi lemnade sist Alice i en förtviflad ställning i den lilla stugan i skogen, gråtande och undrande öfver, hvarför man bortfört henne. Vi omnämnde äfven de bref hon lyckats skrifva, ehuru utan någon påföljd, samt om det förbud gumman gifvit den unga Martha att hafva någon gemenskap med Alice. Månader hade sålunda förgått, utan att medföra någon förändring i hennes belägenhet. Hon hölls alldeles som en fånge och hade ingen att samtala med, än den unga bondflickan, med hvilken hon någongång i smyg fick utbyta några ord. Våren stod i hela sin prakt, men Alice fick ej njuta af den annat än vid det öppnade fönstret.
Maji, P. 707, 7% > 794- -— om beståndet af sådane Slädjobref å de Lunds Academie anslagne Pra?bendeHemman, hvarigenom lifstids-besittniug blifvit åboerne försäkrad. •— rörande utgörande af bidraget till Soldatens beklädnad vid Westerbottens Regemente. Maji. P. 708, 783, 794. — i anledning af väckte frågor om nationalitetens de af guld. silfver och broderier på uniformer. Julii. P. 54»). — om upphörande af de Sjö- och StapelStäderne beviljade afgifler för fartyg, som besöka Köpingar och Landthamnar, samt der intaga laster. Aug. P. 4c-5. Nov. 2 A. P. 12.8. — rörande modification i FÖrfattningarne, angående meddelandet af pass åt Utländske Män, som hit i Riket söka inkomma. 2 18 Maji. P. 708. Junii. P. 4,46. Aug. P. 4°5. Allmänna Bes-värsoch OeconomieUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående tidens förlängande för de allmänna Utskyldernes erläggande. Maji. P. 708. Junii. P. 9, 47* — angående användandet af den till Städerne donerade jord. Maji. P. 708. Aug. 2 A. P. 2o3, 263. — om inrättande af Directioner för det Indelta Cavalleriets beklädnad, m. m. Junii. P. 43,i26,i65. Aug. 2 A. P. 127. Dec. 2 A. P. 2o5. — om förslag lill upphäfvande eller ändring af vissa stadganden i Skolordningen 1820, samt till IJppfostringsCommitte'ens upplösning. Junii. P. 43, i38, i65. Aug. 2 A. P. 126.
Säledcs tror jag ej alt med ffäl ryan karr finna nägon orätlwisa i denna mesure. Sedan Stats-Utskottet hade den äran till Riksens Högloft. Ständer öfwcrlcmna siri första projcck till Lefwerantörers betalning och Läns uptagande, är «u en mänad förfluten. Det war ej med öfwertpgelsen,. att det sednare ofelbart skulle lyckas, mere med dfwcrtygclsen att Utskottet derigenom fullgjort fin pligt, och atk dek föreslagna projcrtct ätminstone icke kunde medföra nägon skada, som Utskottet wägade för sina respcctive principaler framlägga det. Desi antagande hade medfört en stor lättnad för stadgandet af en tilkommande dinance-plan» och man hade nu yarit nära -.tt känna reintz 474 Den 14 September. resultatet. För dek närwarande blir dek igenom rrp» fkofwet witzerligcn mindre förmonligt, men Utskottet har likwäl trott stg böra framlägga det. Skaten har för dek närwarande ej mera än z:ne flags tilgängar: Newillning, Län eller Creditsedlar. Stats-Utskottek har trott sin pligt fordra att försöka den andra af dctza uttvägar dä den första ej sä hastigt kan fylla be närwarande hehofwen, dä ben sednare utsträckt till crr witz grad, ej är annat, än ett twungit sätt att nptaga Län ur hwar mans ficka. I fall län ej er. hällas, sä blir ej annan utiväg öfrig än akt pä ett cl. ler annat sätt utgifrva eredit-sedlar, men jag lemnar Hwar och en att döma, om fordrings-ägare blifwa der. med bättre betalte, om bruket af ett sädant mynt ut. sträckt till en witz grad närmare instämmer med enskil. tas rätt, Samhällets wäl och wärdén om bibehällandet af Stats-JnkomsternaS jemna wärde. Härefter hördes Åtskilligt begära proposition.
Alle äga rätten heder och vördnad visa: ty skall ej någor, i stället för laga fu Hmäg tig, låta öfver maga, tjenstedräng eller annan otjenlig gifva dess skrifter in eller till nmnteligt förhör skicka: Gör det någor, bote i underrätt 5 daler, i hofrätt 10 daler. Det synes, som Utsk. häri ej fästat nog uppmärksamhet emellan denna föreskrift och 2 § i samma cap., som tillåter hvar och en att till fullmägtig nyttja den, som i hans tjenst är. Man kan t. ex. för utförandet af ett mål inför häradsrätten vilja skicka sin rättare, som ofta är ganska tjenlig att lemna de upplysningar, som erfordras; men nu skulle det, efter Utsk:* förslag, bero på häradshöfd^ godtycke att bortvisa honom såsom tjenstedräng. Pag. 17 föreslår Utsk. vidare i sin redaction af 25 cap. 1 § llätteg b:n, som följer: JNöjes man ej åt dén dom eller utslag, som häradsrätt i liufvudsaken å tinget, eller vid laga syn i jordatvist, eller husesyn å prestebol, frälseeller skattehemman, fällt häfver; då må han vädja med 5 d:r under hofrätt, antingen genast, eller sist innan åtta dagar gått till ända, den inräknad då domen föll der liufvudsaken, med ränta eller afgäld, som fordras, stiger öfver 5o d:r utom rätte-* glskostnaden; och samma föreskrift har Utsk. i iG § föreslagit i afseende på vad från rådhusrätt. Detta synes emedlertid alltför hardt. Det kan nemi. hända, att en obemedlad torpare blefve dömd att i husröta utgifva 16 r:dr 3a sk., och örn domen vore vrång, skulle ingen appell gifvas, oaktadt beloppet kunde hafva ett betydligt inflytande på partens välfärd. Jag anser således någon nedsättning böra äga rum i den summa, som erfordras för rättigheten - t draga målet under högre rätts pröfning, och jag tror icke, att en sådan nedsättning skulle verka särdeles betydligt på de vädjade målens mängd. Den 6 Augusti c. m.
Lån befria sig från i dessa Egendomar förut befintlige enskilde gra va Lionel', hvaremot, derest lån utan inskränkning till någon viss summa, men endast efter Egendomarnes värde afpassade, kunde å en hand bekommas, troligen ett vida större antal dylika* Possessionater skulle såsom sökande till ifrågavarande lån sig anmäla, samt lätthet att få Riddarhusets Capitaler emot inteckningssäkerhet utlånta följakteligen i märklig mån beredas; likväl och som, genom allt för stora summors placerande uti en Mans hand, denna Gäldenärs brist på accuratesse eller möjliga obestånd tilläfventyrs skulle kunna genom, om ock endast på kortare tid, uteblifne inbetalningar af större Ränteposter, medföra icke Den 9 Junii e. m. 35g ringa svårigheter att i rätter ordning bestrida utbetalning af på bestämda lider anvista Pensioner, Stipendier eller öfrige utgifter; hvarförutan en likaledes oförmodad uppsägning å Gäldenärens sida af någon summa till 5o a 60,000 Riksdaler Banco lätteligen torde sätta Directionen i förlägenhet att, i den ordning som vederborde, få ett slikt belopp, utan betydligare ränte-förlust, genast vid medlens inbetalning å nyo utlånadt; Alltså har Utskottet icke trott sig höra annorlunda tillstyrka bifall å RiddarhusDircclionens berörde hemställan, än att den nu stadgade Maximi-summan för lån emot pant å fast Egendom må förhöjas till 3o,ooo Riksdaler Banco till en och samma person eller på en och samma pant; dock med iakttagande i öfrigt af de i LåneRcglemenlets 2 §., i afseende å Låpesummans förhållande till pantens värde lagde grunder. Beträffande åter Directionens hemställan , det må på
Afvensk inedpfs a t t de af Förbundets fältsl&lt;ärsaspinwiter, Iivilka s&amp; önsliade, slriille vid Sabbatsbergs ~jiilihiis f ' &amp; i vanlig ord~iiiig geiionigk sj ~i1~sköte1: sliel&lt;~i1~s &amp; rstädes. Förb~iildets ofva11.13 ani.i~cla oriihiicl, fröken Sterky, sj alf reclaii fornt utexaminerad faltskar, förklarade sig villig att såsom förestA~iclari~-tiia och liiïariizna ataga sig lecliiingen vicl f~.ltsk&amp;ïselevernas utbildning, och blef sAI.i~n.cla iiied hennes liraftiga I; jalp1 en kurs för fältskiirssjiiks.köterskor ord~iad i öfr~ei~eiisstärninelse med ofvaii antydda plan. I kortliet kali. deiiim sainum.i.fattas såhuida: efter se&lt; miiiiaders l m s som elev ocli ytterligare ett ars $jäiistgöring som sköterska vicl större sjul; ' nus, agde de, som 11.0s Förbii-ndet aiimiilt sig, a t t wicler sex 1114.1-tacler tjaiistgöra vid Serafimerlasarettets Irirurgisl&lt;a polildi~di, raiiit a t t deltaga i ~iirsl~ildt förordnade au.atomiska och Xiriirgisba Iitirser i likhet med öfriga shrd. nianliga, soin kvinliga faltskarsaspirniiter.
Alt genom rådgifvarebefattningens frånträdande åstadkomma den opinions rigtning, hvaraf rådgifvarens personlighet och ansende är mägtigt, utgör den afskedstagande rådgifvarens rättighet; men dess, inom conseillen i strid mot Konungens, yttrade tanka bör icke allmänheten föreläggas, med mindre än att den, tili rådgifvarens rättfärdigande inför domstolen, påkallas. Den 26 Oclober f. m. y5 Den constitutionella rådgifvarens yppersta pligt är, att i allt, hvad å honom ankommer, med ofelbarheLsbegreppet omjorda Konungens Majestät; och det är denna utgångspunkt för alla den constitutionella Rådgifvarens åligganden, jag anser vara aldeles förbisedd uti det StatsRåds protocoll, hvilket åtföljt Kongl. Majrts Nådiga proposition rörande Mötespassevolancen. Det bör ingalunda finnas främmande, om den, som under utöfningen af sitt Riksdagsmannakall, måhända allt för ofta trott sig, uti rådgifvare-åtgärderne, finna anledning till de missförhållanden han i anseende till styrelse och förvaltnings verkningar ansedt sig äga fog att klandra, äfven omfattar tillfället, att stödja sin mening uppå ett så talande förhållande, som det ifrågavarande StatsRåds-Protocollet företer. Jag har, vid hvarje rad af en vidlyftig deduetion, känt hela obehaget af min ställning; då jag hvarken velat eller kunnat dölja mig, att jag vid detta tillfälle bestridt Konungens opinion, i det jag motsagt Utskottens. (Jenom det ifrågavarande StatsRådsProtocollet har jag, såsom i denna fråga liktänkande med StatsRådet, varit i saknad af det föremål för klandret, i anseende till den motsatta jneningen, hvilket det Constitutionella systemet, just uti den ansvariga rådgifvare-inrättningen inom Styrelsen, tillskapat. 7-6 D e n :26 O c t o b c r f. m.
Utskottens Utlåtande, IV 4- s 741 ‘— 746, bif. af Adeln, IX s io38, af PresteStåndet, IX s 1039, af BondeStåndet, IX s 1046, af BörgareStåndet, IX s 1074. Underd. Clereci. Se Hufvud-Titeln, fjerde. Clubb, om upprättande af en gemensam för alla fyra RiksStånden; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1241. Utskottets Utlåtande. Se StåndsClubbarne. Colonisering, om försvarslöse Personers användande till. Se Fristad. Comministrars Boställen, huruvida, må ber 6i frias från extra-roteringsskyldigheter, VIII s 863, 871, 885. Commissariens, Gassa-, om årlig ersättning för, ökade arbete och möda. Se Cassör, om controll i afseende på Bankens. Commissariernes, om, extra befattning alt granska och öfverkorssa förslitne smärre Sedlar. Se SmåsedelsSkrifning. Commissarie-Sysslor vid RiksgäldsYerket, om minskning af deras antal. StatsUtskottets Yttrande, IV 1. s 277. itjensts uppförande å Bankens Stat, angående en. BancoUtskottets Memorial, Yl 2< s 3po ■—395, bif. af BondeStåndet, IX 3. Committee, om nedsättning af en, till undersökning om beskaffenheten af alla Hemmans onera. Motion, remitt. till Statsutskottet, II s 1241. Utskottets Utlåtande, IV 2. s 1689 — 1691, bif. af PresteStåndet, IX. s 47^» af BorgareStåndet, IX s 477» BondeStåndet, IX s 494* — till Tryckfrihetens vård, Ledamöter i Riksens Ständers, utsedde, och borde Exped. Utskottet för dem uppsätta förordnande.
Att undantag finnas, vill jag icke bestrida, men i de fall, om hvilka jag erhållit kännedom, har förhållandet varit det nämnda. Här väcktes för några dagar sedan en motion i nära nog motsatt syftning mot den nu ifrågavande. Motionären rönte starkt motstånd och skylldes för Katholicism. Jag är likväl fullt öfvertygad, att han icke i den ringaste mån hade mer benägenhet derför, än någon af hans motståndare. Han hade valt en oriktig utväg att bekämpa, som jag förmodar, just samma fiende, i hvars leder hans motståndare ville ställa honom. Men äfven om han, såsom jag tror, valt en origtig väg, bör sådant icke kunna särdeles tillvitas honom. Tusende, före denne motionär, hafva råkat ut för missödet att välja medel, som man ogillar hos fienden. Ingen kan derföre rubba min tro, att han lika ärligt, som motståndarne, velat en sann och verklig kristendom. Att han valt det föreslå - 238 Den 19 November. gna medlet, tror jag, härleder sig derifrån att han, såsom föreståndare ^för en af de mera betydande församlingarne, nogsamt erfarit huru Jesuiterne, under läseriets täckmantel, sökt stifta oro i kyrkan. Hvad jag endast kunnat spåra, har han troligen med full säkerhet erfarit. Skulle förhållandet varit sådant, frågas: Ar det icke ursäktligt, om man i förskräckelsen öfver den lömske fienden, man går att bekämpa, skulle händelsevis tillgripa ett mindre lämpligt vapen ?■ Vid pröfningen af den nu föredragna motionen, likasom af öfriga likartade frågor, torde LagUtsk. icke böra låta leda sig af ropet om religionsfrihet, utan fästa afseende endast å de för sjelfva saken talande skäl, och sådana, förmodar jag, skola icke saknas. Alla, som ropa på religionsfrihet, hafva icke dermed allvarsam mening. En del önska endast att få sina åsigter gällande, för att sedan i god ro kunna undertrycka andras öfvertygelse. All ecclesia pressa yrkar religionsfrihet. Så Kristus och Hans Apostlar, äfvensom i allmänhet de förste kristne, ända till dess Kristendomen blifvit Statsreligion och Biskopen i Rom började känna sig riktigt fast i den heliga stolen.
På grund af dessa skäl, och under förhoppning, att R. o. Ad. vid denna Riksdag anvisar behöfliga medel, som sätter RiddarhusDirektionen i tillfälle att sätta huset i ett skick värdigt Rikets första Stånd, så får jag vördsamt föreslå, det R. o. Ad. behagade besluta: att RiddarhusDirektionen måtte uppdragas, att, i sammanhang med salens inredning, för det ofvan antydda ändamålet inreda och möblera de s. k. sekreta Utskottsrummen, samt att genom en inre trappgång förena de begge lokalerna, såvida Direktionen finner utväg, att utöfver de redan beslutade reparationer en sådan kostnad bestrida. Remitterades till RiddarhusUtsk. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 4 o. 7 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 49, i anledn. af gjorda anmärkmr emot Utsk:s Betänk. N:o 18, öfver väckta motioner om arfsrätt för oäkta barn. Frih. Cederström, Rudolf: Redan vid behandlingen af Utsk:s Betänk N:o 18, öfver väckta motioner om arfsrätt för oäkta barn, uttalade R. o. Ad. den åsigt, att ingen annan rätt för oäkta barn till vare sig faders eller moders efterlemnade egendom borde erkännas, än för nödig upfostran. Den redbara åsigt om familjelifvets helgd och det lagliga äktenskapets betydelse för kristliga samhällen, som R. o. Ad. genom sitt förra beslut lade i dagen, hoppas jag att R. o. Ad. äfven nu bevarar. Välviljan för dessa barn bör icke förleda någon att förhastadt ingå på en princip, af den beskaffenhet som i LagUtsk:s Betänk, finnes uttalad, Anser man nemi., 452 Den 11 November. att här är fråga om huru oäkta barn må beredas »rätt» till arf efter moder, så kommer man, i nästa steget, om man är följdriktig, vidare derhän, att erkänna en sådan rätt äfven efter fader, ty fadern har ju lika stor andel i tillkomsten af barnets existens som modern.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, hemställde om icke ProtocollsUtdraget kunde erhålla den lydelse, att Ridderskapet och Adeln fann för godt tillåta, det frågan om undersökning rörande Götha Canal DiscontDirections förhålr lande finge förfallaj men Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarshalken erinrade, att de i ProiocollsUtdraget nyttjade ord voro alldeles lika med det at Ridt 134 Den i 8 Junti /. m. derskapet fich Adeln genom votering i detta ämne fattade beslut3 hvarefter ProtocollsUtdraget blef uppå derom gjord proposition af Ridderskapet och Adeln godkändt, Upplästes och lades på bordet följande från Bevdlnings-Utskottet inkomne Memorial Och Utlåtanden; Af den 17 dennes: 1) Rörande öfverflödsoch fyllnads-afgifterne, 2) I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 22 sistlidne Maji meddeldte Betänkande, i afseende på flere till Utskottet remitterade, och allmänna Bevillningen rörånde Memorial. 3) Öfver gjorde anmärkningar emot det af Utskottet författade project till en blifvande Bevillningsförordning. Sedan Banco-Utskottets den 28 sistlidne Maji afgifne, samt den 30 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde anmärksingar vid Utskottets den 6 sistlidne April Ven 18 Junii f. ml 333 meddelte Betänkande, så väl i anledning af Riksens Ständers Revisorers Berättelse, som den af Utskottet verkställde granskning rörande BancoVerkets Styrelse och Förvaltning efter sednasle Riksdag, blifvit den 2 dennes af Rid-j derskapet och Adeln gilladt, med undantag / af de mot Götha Canal DiscontDirection fram-, ställde frenne anmärkningar, hvaröfver Ridderskapet och Adeln ville, i sammanhang med dea på Statsoch BancoUtskottens handläggning då beroende fråga angående behörig un^ dersökning af DiscontDirectionens förhållande, sig utlåta; så företog Ridderskapet och Adeln nu berörde trenne anmärkningar till pröfning.