Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer, Sorn tagit förevarande fråga i sorgfälligt öfvervägande, hafva dervid funnit skäl för biträdande af den åsigt, att jordbruket bör, så snart sig göra låter, från skjulsnings-besväret fullkomligen befrias. Beträffande lämpligaste utvägen härtill hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet derå, att, dä vid de gästgilverier —och dessa utgöra ännu flertalet inom riket — der skjutsen utgöres in natura, saknas ali ledning för ett omdöme om hvad skjutsen verkligen kostar, deremot genom förhållandet, der entreprenader ega rum, till fullo blifvit ådagalagdt, att den blott i få fall har kunnat åstadkommas för den lega af 24 skillingar banko eller 75 öre riksmynt, som nu för detta fäll är beviljad. Jemte det alt en allmän förhöjning af sä väl denna som af den ännu ringare lega, hvilken beslås, der icke entreprenader finnas, är af behofvet påkallad, synes det, för att åtminstone i en framtid kunna bringa denna vigliga angelägenhet till önskvärdt slut, vara af högsta vigt alt fortgå på den sedan år 1840 beträdda banan och medelst entreprenaders befrämjande befordra frågans lösning genom den enskilda företagsamheten. Skulle ock det önskade målet — att befria jordbruket frän skjutsnings-beSväret, på samma gång sou) resandes fortkomst och beqvämlighet ej lemnäs å sido, — icke kunna på detta sätt tillfullo uppnås, så synes dock endast på denna väg nödvändig er farenhet och behöfliga upplysningar kunna vinnas för frågans vidare utredning. Då således, enligt Rikets Ständers tanke, det närmaste syftemålet bör vara att, jemte skjutslegans lämpliga förhöjning i allmänhet, kraftigare än hittills befordra skjutsnings-besvärets öfvertagande på entreprenad, hafva Rikets Ständer funnit sig böra hos E. K. M:t i underdånighet föreslå utvägar till undanrödjande, så vidt möjligt är, af de orsaker, hvilka hittills dels hindrat entreprenaders uppkomst, dels bidragit att göra dem för de skjuts-skvldige betungande.
Befallningshafvande förordnad Comité, sedan uppskattning af torplägenheterne för sig gått; hvarjemte Peter Jönsson yrkat, att, i händelse strörolar funnos med större hemmantal och betydligare egorymd, än stamrotarne, torpen då måtte till de förra öfve! flyttas; och hafva Peter Perssonj A. Pålsson och Johannes Andersson från Jönköpings Län härutinnan instämt, med den förändring, att af roledelegarne valde gode män, i stället för Comiterade, borde om nämnde ersättning sig utlåta och beloppet deraf fastställa. 4:o Serskilda motioner, hvaruti blifvit hemslälldl, af O. Svensson från Bohus Län: att, utan afseende å förut ingångne Contract, utrotarne måtte förklaras skyldige att, i nion af deras hemmantal och efter uppskattning af soldatetorpets afkastning, antingen in natura eller efter niarkegångspris, årligen till stamrolarne utgifva ersättning för det större besvär, de af dylike torp måste vidkännas; af Olof Olsson från Östergöthland, med hvilken Carl Gabrielsson från samma Län sig förenat: att berörde ersättning måtte bestämmas af ömsesidigt tillkallade gode män, hvilkas beslut af den, som dermed icke åtnöjdes, borde, efter stämning, underställas Domstolens pröfning; samt af Anders Brisman från Skaraborgs Län: att torpen borde orubbade förblifva i deras nuvarande skick, och ulrotarne vara skyldige lill stamrotarne erlägga ett, efter torpens godhet afpassadt vederlag, hvilket, i brist af vänlig förening, skulle uppå af Role-interessehterne utsedde gode mäns bestämmande ankomma; samt att ulrotarne efter hemmantalet borde deltaga i de utgifter, som besigtningarne å soldattorpen för stamrotarne medförde; i anledning hvaraf Hans Jansson från Elfsborgs och Johannes Svensson från Jönköpings Län yttrat, att något stadgande om ersättning i sistberörde afseende ej vöre af behofvet påkalladt, hufvudsakligen af det skäl, att några kostnader i och för nämnde besigtningar lagligen icke egda rum. Till utredning af detta ämne, får Utskottet, med ledning af da handlingar, som finnas Anders
Om de hästar och fordon, som vid skjulsentreprenad begagnas, blefvo dessförinnan ,besigtigade och antagne och, då de befunnos oduglige, kasserade, samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ägde magt att genom kronobetjeningen tillse underhållet deraf, skulle inrättningarne vara af obestridlig fördel såväl för de skjutsskyldige som för kommunikationerna. Af allmänna anstalter inom Länet förtjenar onekligen Hypotheks-Föreningen, som 1845 bildat sig och hvartill sedermera slutat sig en del jordägare inom norra delen af Calmare Län, första rummet. Dess verksamhet har alltjemnt sedermera fortgått till clelägarnes belåtenhet. Af de 10 millioner Mark Hamburger Banko, hvarom Hypotheks-Föreningen vilkorligt på utrikes ort 8 afslutat kontrakt, hafva endast 4,775,600 R:dt Banko till 1850 års slut indragits. Hypotheks-Föreningens skulder i öfrigt uti delägarnes insättningar och utelöpande obligationer utgöra 1,908,549 R:dr 15 sk. 6 rst. Banko. Delägarnes antal utgör 1,174 personer, ined ett egendomsvärde af 12,215,186 R:dr, derpå amorleringslån uttagits till en summa af 4,800,320 R:dr. Reservfonden utgör 73,550 R:dr 16 sk. Banko. Östgötha Enskilda Bank fortfar alt lemna delägarne behållning, dock icke så vinstgifvande, som den, gamla bolaget hade. Såsom fortsättning af den öfversigt om bankens ställning, som inflöt uti sednaste underdåniga berättelsen, får Kongl. Maj:ts Befallningshafvande underdånigst upplysa, att banken hade: Ar Riksmynt Utelöpande Fordringar. Skulder. Kassorna. Sedelstock. Diskontlån. På kreditiver. Depositioner. Banko. Af insättarne tillhöra 1,105 stycken Kongl. Irsta Lifgrenadier-Regementets Grenadierer med en summa af 6,051 R:dr 46 sk.
Å värdet af JustitieSta tens indelte räntor 5o: 1. £ Götha HofRätt, med derunder lydande JustitieStat Tillökning för Presidenten D:o TafFelpengar Vice Presidenten 4 HofRättsRåd å 34o 16 Assessorer a 33o: 16. 1 1 Vice AdvocatFiscal j 2 Fiscaler ä 175: 4°- ! 2 dlomed nya löner å 44°- 2 ProtoNotarier å 47: 17. 7. 7 Notarier å 44: 24- • 1 Actuarie Uti värdet af JustitieSla tens indelta räntor Minskning, t Lagmans Lön Christianstads HofRätt, med derunder Tillökning för Presidenten . D:o Taffelpenningar 2 HofRättsRåd ä 34o . Cours, eller 8 sk. mer p:r R:dr å anslagne 100,000 R:dr lia 111 b. B:co — —- 16666 32 — PostVerket 16 I 0 Tillökning 46727 37 8 KammarColIegium med Myntet i Stockholm 4lo86 J2 I StatsContoiret, med ChartaiSigillalaeVerkct, MyntVerken i Avesta och Fahlun samt f. d. D:o till CharticSigillataeVerkets utgifter • 10,000: — - ,OQ,_ O 7 ' ■■ — f 00 r 7 55 2 Bergscollegium med BergslagsStaterne 29967 7 2 För Bergsskolan i Fahlun, hvilket anslag med 2,800 R:dr förut utgått af g:de HufvudTitelds tillgångar, hvartill nu kommit en tillökning af 1000 R:dr
Våra Theologer och Prester allvarligen att förehålla. När skola våra tanklösa1 Theologer och Prester erhålla det sunda förnuft och den christliga upplysning, att de från religionsundervisningen helt och hållet bannlysa den gamla men oförnuftiga läran om djefvulen och helfvetet, hvilken i alla tider har åstadkommit så mycket ondt, och för vår närvarande tid är en verklig scandal? Denna lära är dock ingenting annat än en rå, superstitiös2 phantasiproduct, som ifrån början tillhörde de gamla barbariska Perserne, och efter dessa upptogs af de ungefär likaså barbariska Judarne3, från hvilka hon sedan har kommit till alla de christna barbarer, som ända till våra dagar hafva predikat henne. Någon grund har hon för öfrigt icke vare sig i förnuftet eller i vår erfarenhet; och då hon påtagligen förnärmar Guds väsende och värdighet, så är hon i sjelfva verket ock likaså irreligiös och ochristlig4, som hon är superstitiös och oförnuftig. Theologerna lära sjelfva, att Gud är allgod, och philosopherna säga, att Han är just det goda sjelft — att Han är det ursprungliga och absolut högsta goda, att allt annat är godt, såvida det är delagtigt af eller deltagande i Honom, samt att hos Honom ej finnes något det minsta ondt, någon inskränkning eller negation af det goda. Men det goda är, om vi rätt fatte dess begrepp, 1) sannt lif eller sjelfmedvetande, 2) harmoniskt, samstämmigt lif eller salighet, hvilka bägge blott genom vår abstraction åtskiljas ifrån hvarandra. Och alltså är Gud, den allgode, 1) det i alla afseenden fullkomliga lifvet och 2) den i alla afseenden fullkomliga saligheten. Hans öfrige attributer behöfve vi för vårt närvarande ändamål ej taga i betraktande. Såvida nu detta ej låter med giltiga skäl bestrida sig — och vi tro, att alla försök i den vägen skola misslyckas, — så äro ju följande frågor för den tänkande likaså mycket berättigade, som de äro naturliga och oafvisliga:
En af Frankrikes största StatsMinistrars första åtgärd till upphjelpande af då i vanmagt varande Franiska Jordbruket, var att förbjuda införsel af utländsk Säd; och det dröjde ej länge förr än den påräknade verkan deraf röntes — Franska Jordbrukets förkofran. Jag tror derföre att Riksens Ständer kunna och böra nu hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla derom, att all utländsk Spannmåls och Bränvins införsel i Riket genast må förbjudas pch upphöra. Att Sverige kan umbära utländsk Säd, bevisa Krigsåren 1807 och 18O8, då Rikets Krigsmagt, öfver 100,000 man, var sammandragen, ingen utländsk Spannmål inkom, och ingen brist, än mindre nöd, ändå röntes. Aldrig är missväxten total i Riket; om en eller annan 'Landsort olyckligtvis dermed Den i G Maj. hemsökes, så hafva vanligen andra Landsorter deremot god och ymnig årsväxt. Det hör då endast derpå bero, att från den sädesrika Landsortens öfverskott förse den behöfvande. Och onuSädens transporterande, från den ena Landsorten till den andra, skulle kosta Staten något, kan den kostnaden aldrig blifva att räkna mot den förlust Staten i allmänhet, och de sädesrika Provinsers Jordbrukare enskildt, tillskyndas genom införskrifning af så ofantligt mycken utländsk Spannmål, som nu dagligen inkommer, under det Svenska Jordbrukaren just derföre ej blifver af med sin Säd. Jag anhåller att detta mitt vördsamma Memorial må blifva med öfriga Resp. RiksStånden communiceradt, samt -till behörigt Utskott remitteradt. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet, och blef communication med de öfriga Resp. Stånden Författaren tillåten. Vidare uppläste Herr af Sillen följande: Jag anhåller ätt med några ord få om. röra ett ämne,-som mig vetteriigen icke förr här blifvit vidrördt, och som, i min tanka, icke är af ringa vigt.
Ur fain ma .arund hoppas jag ock, att öN ett öfwersecnde med den nysi af mig annrärkte brist i formalitet denna gäng ej utan skäl kunnat äga rum, delta öfwerseendc alldrig matte säsom präjudicat anföras, emedan allt hwad Tryckfrihcts-Lagen föröfrigt stadgar, werkligcN har afseende pä sociala, icke pä politiska förhällanden, och anmärkningen cm ett tillständ Utan medborgerlig rätt således, i afseende pä nägon annan del af samma Lag - icke kan gälla. Herr Baron och LaNdt-Marskalken utlät stg, att dä silverstolpe yttrat sig ätnöjas med sin gjorda förklarings intagande i Protokollet, .utan att dermed äsyfta Näston werkan pä Ridderffapets och Adelns nu fattade beslut, sä ägde naturligen wid detta mäl ingen widare ätt gärd rum. Justerades följande, frän Eppeditions-Utskottet inkomna uNderdäNiga skrifvelse: 1:0 Riksens Ständers underdäniga lyckönskan till Hans Majit pä Desi födelse-dag; 2:0 Underdänig skrifwelse cm gratificatiott ät Stats-Commisiarien kröUelius; z:o Dito om decharge för Stats-Rädet; 4:0 Dito om bibehållande af Högsta Domstolens Ledamöter; g:o Om hyreskostnaderna för Ständens Klubbrum; 6:0 Om eftergift för Assessor vsblströms Enka. Upplästes ett ifrän det särskilta Utskottet inkommit Memorial, af den 5 dennes, innefattande, i anledning af frän irenne Riks-Ständ beslutne Remisier, följande, uppä anförda stäk, gjorda tillstyrkanden: tto Att Den 6 Oktober. Z87 i:o Att till förtydligande och för att gifwa mer fuiljtändkghet ät Riksens Sränders, redan förlidit Fr, fattade beflut, röra nde f. d. Konungens och Desi Familles flyttning och wistande utom Riket, ytterligare förklara:
Jag har med anledning af dessa anmärkningar mot förslaget sökt alt uppställa adressen i den form, som jag underkastar Högv. Ståndets pröfning, och som lyder sålunda: S. A. K. Till den betydelsefulla höglid, som brödrafolket firar, då Norriges krona fästes på E. K. Maj.ts hjessa, komma Svenska folkets representanter att för E. K. Maj: t nedlägga sin underdåniga, af hjertat gående, lyckönskan. Eli halft århundrades minnen fästa Sveriges tacksamhet vid E. K. Maj:ts höga ätt. Den förnämsta bedriften i E. K. Maj:ts farfaders bragdrika lif se vi uti den förening emellan Skandinaviska halföns folk, som är denne frejdade furstes verk, bygdi på grundvalen af de förenade folkens aktning för hvarandras nationella rätt. At befästandet af denna förening egnade ock E. K. Maj:ts fridsälle fader sina oaflåtliga omsorger. Stark genom folkens enighet och sina Konungars vishet har den Skandinaviska halfön tillvunnit sig andra folks och regenters aktningsfulla uppmärksamhet, i samma mån, som de förenade folken vunnit målet för sin och sina Konungars ärelystnad: yttre frid oell inre förkofran. Hvarje högtid, som sluter Norriges folk tillsammans med dess Konung, som äfven är vår, måste derföre vara dyrbar för Svenska folket, som skattar brödrafolkets lycka såsom sin egen. I fridens skygd, under utvecklingen af dess gyllene frukter, emottager E. K. Maj:t sina ärfda kronor. Förläne en mild Försyn sin välsignelse åt E. K. Maj:ts rådslag, att dessa fridens frukter må bevaras, och åt de förenade folken nåd att kunna dem rätt uppskatta och begagna. 508 Brot.-Utdrag den 7 Juli 1800. S. A. K. Förvissade all E. K. Majit med välbehag emollager ullrycken af de känslor, som lifva os, då vi se brödrafolket församladt omkring E. K.
Genom redan af Regeringen vidtagne och ännu vidtagande anstalter skall må gällda åt Sverige ett Finland åter - Si Deli 25 Martii. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den ly Mars f. m. 3oi Slutligen får jag anmäla, att jag har den olyckan höra så illa, alt jag ej kan deltaga i discussionen; hvarföre jag hegar att skriftligen få besvara de anmärkningar, som tilläfventyrs kunna göras emot hvad jag nu anfört. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Det är mig en stor fägnad, jag ville nästan säga ära, att genom mina anmärkningar hafva lyckats, till ämnets utredning, framkalla två så utmärkta män. Mitt ändamål är just derigenom i det närmaste vunnet, nemligen så vidt det rörde angelägenheten att erhålla kännedom om motiverna till de stora fordringar, hvilka i K. M:s propos blifvit så naket framställda. Jag begär endast tillstånd att emot hvad, som nu blifvit anfördt, få göra några anmärkningar, någorlunda i samma ordning, sorn frågorna förekommit. Man har sålunda anfört, det försök blifvit gjorda att nyttja Svenskt kläde oöfverskuret, men att det befunnits dertill vara för dåligt. Jag hemställer dock, om delta kläde ej blir ännu sämre just genom öfverskärning, då det derigenom förlorar ^ af sin styrka och varaktighet, och om icke, då det anses godt nog öfverskuret, det måste vara ännu bättre utan öfverskärning? Jag medger, att det, oöfverskuret, kan vara mindre vackert och glänsande; men i verklig godhet kan det omöjligen vinna genom öfverskärningen. Man har sagt, att de på artillerigården liggande metallkanoner äro endast sådana, som blifvit tagna från Sveriges fiender, samt att de böra bevaras såsom trophe'er och minnen af våra bragder. Jag tror likväl, att dessa minnen förvaras tillräckligen och bäst uti historien, der de äro tillgängliga för en hvar, då de deremot på artillerigården endast af ganska få kunna åskådas. Det är dessutom olämpligt att skryta med materiella minnen af bragder, då man måste låna medel till sitt försvar.
Htvarefter räntan i denna händelse blir ätcrstoden R:dr 408080 4v8oZD Alt för de patriotiska länen 1000 R:dr göra nägon, i anseende till blifwande olika ränta, särskilt ut. räkning, anser jag icke wärdt, rmedan summan är sä obetydlig. 1 Gkulderne under N:c> z. Utgörande 11,565,885: 8: 5, eller för jemn summa, 11,566000 R:dr , och för hwilka jag ansett Amortissements - fond öfwerflödig, fordra i ärlig ränta n 5 proc « 578Z00 Och som ätskillige omkostnader, i synnerhet wid de utländska räntornas afbördande, icke kunna undwikaS, samt risk kan wara i anseende kill wexlar m. m., anser jag derföre böra upptagas och beräknas 4 procent pä kapitalet med 57880 Alla dessa särskilta uträkningSsummor böra nu pä alla möjliga sätt sammanfläs, för att se huru mycket Riksgälds Kontoret i hwar händelse ärligen beböfwer. Rrv 1174 Den 2 October. N:o i. a. 109270. Man finner wäl att ännu 2 förändringar kunbe äga rum i anseende till N:o 1 c. elser Bankens ränta och afbetalning; men som desi summa är lika med N:o 1 b. eller funderade Boksöringsskuldens ränta och AmortitzemensS-fsnd.. sä »skommer derigenom ingen förändring i Gummorna , hwarföre dessa sammansättningar, säsvm vnö.dgge., för att Wisa beloppen i hwarje händelse, ljtesiutas^ . ' Men Rik«zälds Kontorets ärliga bebos stannar icke bärwid; en inkomst af 300,000.
Directa bidragj eller Låne-understöd c) till större företag för industriens befrämjande, b) för vissa näringsgrenar i allmänhet, eller c) för enskilda vinstgifvande inrättningar; 4:0 Understöd för de Lånebehöf. vande i allmänhet efter Discontmethod, med bibehållande af nödige försigtighetsmått för säkerheten och af särskildt hänseende, äfven häruti, på näringarnes upp. hjelpande, men med ändringar i afseende: a') på införandet af en lika lätt tillgång till detta understöd för alla Rikets Inbyggare, samt b) på möjligheten för största antalet deraf, eller Jordbrukarne, att deraf draga den åsyftade fördelen. 35 2' Stais* ocfi Banco Utskottens Betänkande. B.) Bildandet och utspridandet, för sa vidt det i nyssnämnde fyra oi ika afseende» kan finnas behöfligt , af ett nytt slags pappersmynt, under det allmännas garantie,. men utan direct sammanhang med Bauquens; dock så att .1:0. antingen, dess nominella värde i Bancosedlar uttryckes och den utfästa räntan får i Bancosedlar uppbäras; 2:0 eller ock blotta varu-attestemeansesuppfylla ändamålet samt kunnatjena till direct bytesmedel., C) Anstalter i afseende på förtroendets återställande emellan enskilde ; på lättandet af deras penninge-transactioner sinsemellan^ utan medtagande af någon betydligare del af det allmänna rörelse-capitalet; och på framkallandet till nyttigt användande af de capital-tillgångar, hvilka credit-bristen hittills, undandragit, och ytterligare, vid fortfarande enahanda ställning, skulle undandraga allmänna rörelsen; såsom medel hvartill blifvit föreslagne: a) Allmänna inrättningar för beferdran* det och lättandec af enskildte låneaftal, genom samtidigt fyllande af utlånares och upplånares behof, b) berättigande, uppmuntran och understöd för enskilde dylika anstalter; c) ändringar i allmänna Lagarne, aa) om beskaffenheten och verkan af enskildes i penningebelopp uttryckte förbindelser i allmänhet; Stats■ Kch Sanso.ZJtshottens Btt'dn\ån3e.
Skjuts-ersättning, angående beviljande åt Arméens Öfver-och Under-befäl samt Givil-stat af 4 2 18 — b. 30 Sept. b. 23 Sept. b. 30 Sept. b. 26 Sept. Svar på återremiss — 4 2 49 — a. a. 6 Febr. a. a. 4 Febr. a. a. 6 Febr. a. a. 4 Febr. 219 Voterings-resultat — 4 1 258 4 a. a. 12 Febr. a. a. 12 Febr. a. a. 13 Febr. a.a. 13 Febr. 20 Skogs-plantering å Svältorne, se: Svältorne. Skol-byggnader. om medels anvisende till lån för uppförande b. 5 Sept b. 5 Sept. af 4 1 115 - b. 2 Sept. b. 9 Sept. Skottes Sterbhus-delegare, om utgifvande från Banken af 20,002 It:dr B:ko med ränta till aflidne Kapitenen E 6 1 21 — a. 4 April a. 1 April 1 April a. 26 Mars : Skrifvelser, Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtna — 1 1 » Rikets Ständers till Kongl. Maj:t dito 10 1 Skydds-afgiften, om anvisande till Folkundervisningens befrämjande af den personliga, m. m. se Folkskole-väsendet. Skyddskopp-ympningen, angående ändringar i K. Skärman, C. T., om afskrifning af arrende-ersättning för, se: Bryntes-gården Skånska Indelta Kavalleri-Regementena, om afsättning för 4 b. 25 April sqvadroner vid — 8 — 79 — b. 29 April b. 25 April b. 25 April Skärgårdsfolks enrpllering till Matroser, se: Örlogs-flottans Matroser. E, tn w gg no g |g CB Sr cL1 Zfi • CO p B, > P-* CD CD _ 3
Handelsbaden bestämmer, förmonsrätt i det, som tillverkadt är, samt i de för tillverkningen nödiga råa ämnen, i fordringar hos arbetare eller andra, för sådana förskott i penningar eller varor, som till brukets, fabrikens, verkstadens eller inrättningens drift lemnade blifvit, så ock i ali den lösegendom, vara sig redskap, dragare eller annat, som till bruket, fabriken, verkstaden eller inrättningen hörer. !)å i stad Rådstufvurätt icke finnes, vare Häradsrätt i orten behörig att inteckning meddela. § 2. Hvar som lemnar hafseller saltsjöfiskare förlag till fiskets idkande, ege ock låta det intecknas vid Häradsrätten eller Rådstufvarätten i orten, der fiskaren har sitt hemvist, och njute sedan förmonsrätt i fiskarens fångst, fartyg och fiskredskap, under iakttagande af den ordning ibland borgenärer, som med det i § 1 åberopade lagrum instämmer. § 3- Är förlagsinteckning gifven för lleres fordringar och räcker ej godset till för alla, hafva den, som äldre inteckning eger, företräde. Inteckningar gifne vid samma ting å landet, håfven lika rätt. Om inteckningar å en rådstufvudag vare lag samma. § 4- Ej må förlagsinteckning gifvas utan för visst öfverenskommet belopp i penningar eller varor, eller utan skriftlig, genom vittnen styrkt eller ock inför Rätten af låntagaren erkänd handling, deruti så väl försträckningens egenskap af förlag för viss uppgifven inrättning och, när detta lemnäs till något af de i 32 Kongl. Maj:ta Nåd. Proposition, N:o 15. § 1 nämnde ändamål, jemväl stället för inrättningen upptages, som ock låntagaren medgifvit, att sådan inteckning tagas får. Handlingen skall i hufvudskrift till Rätten ingifvas, samt der offentligen uppläsas, i Rättens protokoll införas och med påskrift om inteckningen förses. A landet må förlagsinteckning ej sökas utan vid lagtima ting. § 5- Inteckningen skall förnyas inom tio är sedan den beviljades, och ytterligare inom tio år efter hvarje förnyelse; njute dock fordringsegaren förmons rätt enligt första inteckningen.
N:o 90, i anledn. af väckt motion om åtgärders vidtagande och statsanslags beviljande för hämmande af tiggeri och befordrande af arbetsamhet bland fattige och vanvårdade eller vanartige personer; N:o 91, i anledn. af väckt fråga om statsanslag till inrättande af räddningsanstalter för vanartige barn och unga, första gången straffade förbrytare; N:o 92, i anledn. af väckt fråga om ersättning för forslingcn af presterskapets i Lappmarken löningsspanmål; N:o 93, ang:de väckt fråga om befrielse för comministersbostället i Boo socken af Orebro län från rotering samt om presle 9 H. 27 210 Den 9 April e. m. boställens oell sloniliemmans befriande från andra dessa boslällen och hemman åtföljande besvär; N:o 94, ang.-de föreslagna åtgärder lill beredande afen omedelbar posleommunication emellan Sverige och England; samt N:o 95, i anleda, af vackt fråga om underhållande af Hallsnäs bro. Föredrogs Stats-samt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:ns d 5 dennes f. ra. pä bordel lagda utlåt. N:o 9t>, i anledn. af väckt motion om upphörande af eller lindring uti de consuladafgifter, som erläggas för Svenska fartyg, äfvensom inskränkning uti afgiften till Svenska kyrkan i London. Detta utlät, företogs punktvis lill pröfning. Irsta punkten, ang:de forsin get om upphörande af eller nedsättning uti ifrugavar. consuladafgifter. Ulskrns yttrande i denna punkt bifölls. 2:dra punkten, ang:de det framställda yrkandet, att den afgift till Svenska kyrkan i London, som nu erlägges för hvarje Svenskt lil! England ankommande, fartyg, hädanefter ej mätte belasta andra sådune fartyg än dem, sorn inga lill London. Deh af Gr. Sparre vid Utskms utlät, fogade reservation upplästes, på begäran af Hr von Hartmansdorff, A tig., som derefter yttrade: