Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
LagUtskottets Betänkande, VII x. s 22i —2a5, bif. af Adeln, IX s 284, af 46 PresteStåndet, IX s 28,9, af Borgare-Ståndet, IX. s 291. Underd. ByggniiigaBalken, 25 Cap. 1 §. oin tillämpning af, på alla för varutransport nödiga vägar. Lagoch Ekon. Utskottets Betänkande, VII 1. s 4°'5 — 4r3, bif. af PresteStåndet, IX s 385, af BorgareStåndet, IX. s 388, af BondeStåndet, IX s 392, af Adeln, IX. s 397. Underd. Bys, afgärda, rätt till skifte i skog och mark. LagUtskottets Betänkande, VII 1. s 22 — 24, hif. af PresteStåndet, IX s 8g, af BondeStåndet, IX s 96, af BorgareStåndet, IX s 104, af Adeln, IX s 114. Bysättning angående beviljad befrielse från, för åtskillige f. d. FilialDisconternes Gäldenärer. Statsoch BancoUtskottens Betänkande, IV 2, s 1248, 1249, bif. af Adelil, IX s 34i, af BorgareStåndet, IX s 354, af PresteStåndet, IX s 369, af BondeStåndet, IX s 38o. ■— om beviljad befrielse från, för Handlarne J. B. Kock och J. Ståhle, för Skulder till f. d. Malmö Discont.
Men efter så skett, beklagar jag, att om Friherre Anckarswärd och jag då voro ense så väl om praemisserne som conclusionen, vi nu komma öfverens endast i prasmisserne. Jag tillstyrkte då bibehållande af stipendierne och afslag å RiddarhusUtskottets Memorial; nu deremot tillstyrker jag bifall å det begärda förskottet och återremiss af Statsoch BancoUtskottens Utlåtande; men tror ändå icke, att någon motsägelse härvid äger rum, oaktadt den minnesvärda mening, som nu blifvit upprepad. i8a3 anslogo Rikets Ständer till Canalens fullbordande de medel, som CanalBolaget för detta ändamål begärde, emedan Rikets Ständer voro öfvertygade, att Canalen dermed skulle kunna färdigbyggas. Händelser, sorn ligga utom gränsen för mitt bedömande, men hvilkas orsaker i dag här blifvit fullständigt utvecklade, hafva verkat, alt en brist uppstått och att, i följd deraf, nytt anslag erfordras, Ordföranden i CanalDii ectionen har derjemte begärt förskott af en mindre summa, med förklaring att arbetet i annat fall mäste helt och hållet afstadna, hvarigenom Rikets Ständer sattes ur tillfälle att med frihet bedöma hufvudfrågan, enär arbets-personalen under tiden skall blifva sprängd, och arbetet sedermera icke utan förökade kostnader kan börjas å nyo. Då jag således nu tillstyrker återremiss, tror I 72 Den 26 Mars e. m. jag mig handla fullkomligt i enlighet med de åsigter Rikets Ständer yttrade iSaä, då de beviljade bidrag. Man svarar, att detta bidrag skulle, enligt Ständernes beslut, vara det sista. Men man trodde då, att bidraget skulle vara tillräckligt; och då Rikets Ständer hafva en obestridlig rätt att taga nytt beslut, anser jag dem genom beviljande af förskottet handla i öfverensstämmelse med andan af det förra beslutet, som var att Canalen borde fullbordas och de millioner, som redan voro uppoffrade, icke onödigtvis bortkastas. Jag finner ingen motsägelse mellan en sådan åtgärd och uttrycket i det förra beslutet.
Exe. propos. på bifall till ifrågav:de tillägg utan förändring och, då dervid svarades flere ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. H. Exe. Hr Gr. o. Landtm, yttrade härefter att sedan R. o. Ad. numera genomgått förslaget till förordning om kommunalstyrelse på landet, borde R. o. Ad., i enlighet med sitt förut fattade beslut, företaga till afgörande BorgareSt:ts inbjudning rör:de §§:na 1—21 uti samma förslag, hvilka <§§ redan blifvit af R. o. Ad. pröfvade, då BorgareSt:ts iubjudning ankom; och ville H. Exc. för R. o. Ad. tillkännagifva, i hvilka delar Ståndets beslut skiljde sig från BorgareSt:ts. Efter att hafva omförmält, att R. o. Ad:ns samt BorgareStits beslut sammanstämde i afs:de å §§:ne 1 och 2 samt 2:dra mormt af § 3, tillkännagaf H. Exc., att BorgareStit, lika med Presteoch BondeSt:n, antagit lista momit i sistnämnde g enligt Utskits förslag, då R. o. Ad. deremot gillat den lydelse för samma morn., som komiterade föreslagit. Gr. Lagerbjelke: Stånd redan fattat samma beslut röride denna punkt, så kan det beslut, som R. o. Ad. fattar, icke föranleda någon annan förändring, än att det blir 4 i st. f. 3:ne Stånds beslut i frågan, men då R. o. Adins beslut är fattadt efter moget bepröfvande och R. o. Ad. tyckes efter en ganska genomgående diskussion hafva funnit att komiterades förslag är bättre, enär det har sig ganska svårt att förena socknar från olika län till en gemensam kommun, hvilken sedermera skulle sortera under olika länsstyrelser, så anhåller jag att R. o. Ad. ville vidblifva sitt förut fattade beslut och afslå inbjudningen.
Beträffande de svårigheter i religiöst hänseende, dem man anmärkt vid Judars flyttning till landsbygden och de städer, hvarest Synagogor icke finnas, får jag äran hänvisa till Kongl. Commercecolhii ordning för Judarne af d. 13 Augusti 183S, der det uti § 1 mom. 2 heter: ”Ar ej antalet af Mosaiske trosbekännare så stort, att de lämpligen kunna utgöra egen församling, lillhöre de då närmaste Mosaiske församling.” Det är dessutom en pligt för föreståndarne vid hvarje Mosaisk församling alt tillse, det Judebarnen komma att upfostras efter deras ceremonial-lagar. Hvad som yttrats om svårigheten för den christne tjenaren, att få begagna sin sabbalhsdag, då Juden dertill har en annan, tror jag redan hafva blifvit till fyllest vederlagdt. Det blir naturligtvis Judens egen förlust, om han inställer allt arbete på Lördagen för att fira sin sabbalh; men ifrån den christna sabbathens firande kan han delta oaktadt icke afhålla sina christna tjenare; 60 Den 19 Mars f. m. och jag tror ej eller att man eger skäl, att härföre anklaga någon, vare sig uti staden eller på landet. Tvärtom har jag mig bekant hurusom judisk hosbonde ofta förgäfves sökt upmana sine chrislne tjenare till kyrkogång samt att bevista husförhör o. s. v. Hr Gr. Liljencrantz har citerat åtskilligt utur tidskriften ”die GegenwartI anledn. af dessa citationer beder jag få hänvisa till hvad af mig uti detta hänseende blifvit anfördt och åberopadt uti mitt vid diskussionens början uplästa anförande; uti hvilket i öfrigt finnes besvarade flere utaf sednare talare emot emancipationen gjorde inkast; äfvensom skälet blifvit upgifvet, hvarföre jag under diskussionen af denna fråga, i hvad den rörer den ekonomiska lagstiftningen, likväl citerat det af mig till Const.Utsk. i ämnet afgifna mern. af d. 15 sisth Januari. Hr Frih.
Sluteligen och som det kommit till Riksens Ständers kännedom, att E. K. M., uti Nådig Skrifvelse till Dess och Rikets Krigs-Collegium af dep 20 November näetlidet år, förklarat Sig Underd&nigå Skriffel terl Jo g intaga Staden Cimbrishamns anbud j ätt J för 3,33T3 R:dr a6 sk. fiico, tillhandla sig Kronans, genom den till Malmö flyttade Esqvadron, ledigblifne hus, med vilkor, att den i nästkommande Maji afbetala räntefritt 333 R:dr 16 sk. och en lika Summa vid samma tid årligen , till dess köpeskillingen är till fullo erlagd, samt til' lika i Nåder förordnat, att medlen skola till Krigs-Collegium lefvereras, få Riksens Ständer alltså i underdånighet anhålla, att, då E. K. M. pröfvar nödigt och lämpeligt, att ifrån en Stad till en annan förlägga Garnizonerande Trouper, de Kronans byggnader, som derigenom varda lifverflödige, må försäljas och de inflytande med' len användas till Stalloch Cassern-byggnader, förnämligast i de Städer, hvilka, genom sådan flyttning, få vidkännas ökad tyngd af Inqvarter/ngs-besväret. Riksens Ständer framhärda etc. ?10 Underdåniga. Skrifvelseri N:o 243. Uppl. o. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. ao Oct. 1823.
S6 Bilaga lill Allm. Besv.- och Ekon. Ulsk:s Bet. Ms 127. XVII. Ordföranden underrättar församlingen om antalet af de ledamöter, som skola väljas, samt uppgifver deras namn, hvilka skola ersättas. XVIII. Ej må någon tillåtas att rösta, som icke är uppförd på den i salen anslagna offentliga längden eller uppter ett af Provins-rådets ulskolt, i anledning af förd klagan, dertill meddeladt berättigande. XIX. Upprop sker efter kommunernas alfabetiska ordning. Vid upprop aflemnar valmannen till Ordföranden sin skrifna och slutna valsedel. Ordföranden nedlägger den i en låda, med två lås, till hvilka Ordföranden och det äldsta omröstnings-vittnet innehafva hvar sin nyckel. Ordföranden får icke emottaga någon val-sedel, som icke är skrifven på hviit och ofärgadt papper. Tvist härom afgöres af byrån. XX. Bordet, vid hvilket Ordföranden och omröstnings-vittnena hafva plats, ställes så, att valmännen kunna obehindradt gå rundt omkring det, eller åtminstone hafva tillträde vid valsedlarnes öppnande och rösternas hopsummerande. XXI. Hvarje omröstandes namn skall uppföras i två längder, af hvilka den ene föres af ett omröstnings-vittne och den andre af sekreteraren. Dessa längder undertecknas af byråns Ordförande, ett omröstnings-vittne och sekreteraren. XXII. De valmän, hvilka icke vid första uppropet varit närvarande, skola än en gång påropas. Sedan andra uppropet skett, tillfrågar Ordföranden församlingen om några valmän, som ej röstat, äro tillstädes. De, hvilka dervid genast anmäla sig, ega att sina röster afgifva. Härefter förklaras omröstningen slutad. j XXIII. Val-sedlarnes genomräknas innan de öppnas. Om antalet är större eller mindre än de röstandes, skall sådant i protokollet antecknas. Om, sedan alla val-sedlarne blifvit öppnade, en förefunnen skiljaktighet emellan förberörde antal gör majoriteten vid första omröstningen tvifvelaktig, låter hufvud-byrån anställa nytt val mellan dem som erhållit högsta röstetalet (scrutin de bollotage.)
Widare och i anseende til ben i sdrm Författningar stadgade Hembuds - fkyldighe-en, enar Skatte Frälst-Jord »torn Börd säljes, anse Riksens Ständer sig i underdånighet böra tilstyrka, at en flik skyldighet, pä lika sätt som hitinliis, bodde fullgöras, men at, i anseende> lil den nu chrkocrtade Lagfarten, liden lil fullgörandet deraf skäligen kunde utstakas Lil irenne mänader efter första Ikpbudets meddelaude; hivarsöriirnan hembudet lil den som Räntan äger bewi stigen ske borde, och stu'eligen hallon Ri sens Ständer östren sun-llc nödn a »M elen deras, at en nnsj lid utstakades, inom hwilken all Handel om F-stighet, sä i Staderna, ä Landel, borde til Upbuds erhällande wio Domstolen företes, och iilstyrka derföre i underdånighet det Nådiga stadgande härutinnan: al Upbnd stall tagas i Stade:: inom tre uränader, sarnr pa Landet sidst n-is der Ting. som infaller efter sex mänader, sedan Kopel flutadt oles: försummas detta, Löte Köparen sä mycket, sorn swarar emot wärdet af det stämplade papper, hwarmed Köpeörefwet förfts bör, Seckllens Fattigas ensak, och fullgöre likafall: ff.ffdigheien at n.-.cd bochrig Limrta LiZillrrts sit akkomri - Bref belägga,'och maga tillika förra ägooeus Borgenärer,. dä en sadan försummelse inträffar, för P mte-Brcf eller andra klara Förstrifu. ugar, derför Inteckning tilläten är, en siik sä - »45? kerhet erhälla, de est de sädant yrka; Köparen dock obetaget, at för hwad han Minda rån komma at utbetala sin ersättning as Säljaren i laga ordning usöka. Riksens Ständer framhärda m. m. Uppå Long!.
Dä i denna Z finnes uppräknade ätskilliga Dom, stolar och Ämbets - Werk, hwilkas Ämbets - Utöfning Justitiä - Ombudsmannen äger rätt att gransta, karr deraf lätt dragas den slutföljd, som skulle alla, hwilka här icke äro uppräknade, derifrän wara undantagna. Jag tror likwäl att ätskilliga sä k ilade Oireckioner finnas, hwilka ej kunna anses inbcgripne under nägon af de här befintlige kittlar, men dock, såsom utöfwan» de Domsrätt, borde stä under Justitiä - Ombudsmanriens granskning. Jag känner ej huru med Tull - Oi, rcctionen är bestaffadk, mea jag wct med säkerhet att Magazins - Oirectioncn utöfwat Domsrätt och till och med dömt i egen sak. Jag förestär derföre att antingen en detaiilerad i högsta grad noggrann förteckning i§ Den Zn October. 4637 ; H mätte införas pä alla möleliaa Werk dit IustitiäO nbudsmannens ätgärd kai, sträcka stp, eller eck ett sädant allmänt uttryck wäljas, hwarunder alla kunna wara inbcgrcpne. Herr b^oröonstolpe, kristers: Oen» na § handlar om enskild mans klagomål hos Justitiä - Ombudsmannen öfwer liden oförrätt. Jag ffulle buffa att deri utsattes, först för Iustitiä - Ombutsn, anneus säkerhet, att alla sädana klagomäl böra ffe ffriftcligcn, och därnäst för ben klagandes säkerhet, att Iustitiä - Ombudsmannen borde lemna honom ffriftcligt betyg alt han hos honom sädana saker anmält. 10 Z. Friherre 8 t g ö I von lst o I I s t e i nr Wid denna § ansäg hail en anmärkning högst nödwän» dig att göra.
För en Jordbrukare är det alltid svårare alt remboursera hvad lian lånat; derföre mäste Directionen vara försigtigare med dem än med Handelshus, hvilka sällan gro i behof att omsätta, utan kunna inbetala , sedan speculationen vunnit fullbordan. Herr Stråle har trott, att Låne-Contoirens creditiver ej borde bestämmas. Jag åter tror alt saken redan bestämt sig sjelf. Det Låne-Contoir, som kommer att bildas i Götheborg, får ej stort mera än documenter ; och det i Skåne blott hälften af cred.itivet att disponera. Således kan man lätt finna, att 2 millioner å det ena, och 1 million å andra stället utgör minimum för rörelsens behof. Frågan är nu blott, om dessa Låne-Contoir böra få seeours från Slockholm; och att utväg härtill mätte beredas dem, önskar jag lika med Grefve von Rosen. Grefve von Rosen: Jag delar äfven den mening, att det endast är för stora och hastigt påkommande behof, som Discontfonden vid Låné-Contoiren behöfver förstärkning. Äfven i sådan händelse borde alltid Den 7 November f. m. några 100,000 R:dr reserveras för Stockholms behof. Handelsintresset är ostridigt ett af de vigtigaste. Revisorerne ej skulle finna en förstärkning vara af nöden, förmodar jag, alt Riksens Ständer vid en kommande Riksdag ej skulle gilla en sådan åtgäid. Herr -von Hohenhausen: Om ingen fördelning af Discont-Fonden genast skulle äga rum, utan hvar och en hafva sig Öppet att söka lån öfver allt, följer naturligtvis, att detta blefve en uppmaning till provincerna att söka hvar och en draga åt sig på sitt håll det mästa möjliga. Skulle man åter, på sätt Herr Munck af Rosenskjöld föreslagit, få söka lån i den ena Disconten, då tillgång brast i den andra, blef en stor svårighet att bibehålla den reglementariska controllen, att tillse, det ingen innehade lån till högre belopp än 6000 R:dr, hvilket skulle försvåra och fördröja genom flera formaliteter rörelsens bedrifvande.
Den 23 Maji. 163 Om Folkets Representanter under tidens längd någon gång skulle komma tillsammans och från sina hembygder medföra den öfvertygelsen, att Rådgifvare ej sjelfkrafde påmint om Rikets bästa; att de ej uttänkt medel att minska Statsbehofven; om Folket vore starkare lastadt än det förmådde bära ; att de till-i styrkt skapande af nya Sysslor, i stället för alt föreslå förändringar , om Landet redan vore i trångmål för aflöning af ett öfverflödigt antal; att de enhälligt tillstyrkt fordringar af nya Statsbidrag, i stället för att erinra om nödvändigheten att minska dem; om deras handlings-' sätt som Rådgifvare i allmänhet af FolkRepre^ Sentationeti skulle ogillas; isådan händelse lemnar 107. §. Representationen rättighet, att hos Konungen i underdånighet anhålla om förändrad Ministére; och Lagstiftaren har genom sitt förbehåll af ConstitufionsUtskottets förut, gångna hörande, åt Konungens Rådgifvare förvarat dm billiga rättighet , att Granskaren af StatsRåds-Protocoll måste rådfrågas, innan öfverläggning om OpinionsBeslutet får innom Stånden förekomma ; och härigenom kan med skäl förmodas , att aldrig en rättvis rigtning 6aknas för Representationens beslut; men Con^ stitutionsUtskottets yttrande kan lika litet i sådant fall blifva en Lag lör Riksens Ständer, sorn StatsRådets föreställningar kan nu vara det för Konungen vid begagnandet af 35 §., att från Embetet skilja Innehafvare af Förtroende-sysslor ; så mycket mera, som Riksens Ständer i sådana fall aldrig förbehållit sig någon verkställande magt , utan blott en rättighet , att 164 Den 23 Maji. under lagliga former kunna hos Konungen framställa en önskan om förändrad Ministére. Engelska Representationen har sig öppen den-: na önskningsväg, och jag kan ej förstå, hvarföre vi skulle stänga den för oss.
Häri ligger en stor uppgift för kvinnorna. » Så tydligt har Ibsen knappast sagt ifrån någon gång förr. Och under det att efterdyningarna från Ibsenfesterna i Stockholm ännu gå här hos oss, torde hans tal k o m m a såsom ett trovärdigt autentiskt inlägg. En bok för säsongen kan man med skäl kalla den elegant utstyrda o c h rikt illustrerade V3rmnhvr3 — Kungl. operan af slutar i afton sin verksamhet för denna säsong. När h o n härnäst låter ridån gå u p p, sker detta i ett nytt konstens tempel — den nya operabyggnaden vid Gustaf Adolfs torg. Må det bli under lyckliga auspicier! Vasateatern har nu afslutat sin säsong m e d — som vi redan nämnt — den unge tyske författaren Max Halbes femaktsdrama » Moder j o r d e n ». Det är ett i det hela underhållande o c h verkningsfullt stycke, ehuruväl den mindre tillfredsställande slutakten m e d sina allt för påtagliga Ibsenska reminiscenser försvagar dess helhetsverkan. En ung man (Paul Warkentin), s o m en följd af år i Berlin lefvat ett modernt jäktadt lif midt i idébrytningarnas hvirfvel o c h vid sidan af en själfmedveten hustru (Hella Bernhardy) i e t t mycket frigjordt » kamratäktenskap » s o m tidskriftsutgifvare förfäktat » kvinnosaken », återvänder vid faderns d ö d på b e s ö k till sitt gammaldags landth e m, där han på nytt möter sitt forna, nu nästan glömda lif o c h sin första rena kärlek (Antoinette). Så uppstår konflikten mellan det gamla — symboliseradt i fädernetorfvan, » Moder j o r d e n » — o c h det nya, en konflikt, ur hvilken det äldre o c h djupare rotade sist går af m e d segern. Som Paul gaf hr Svennberg en i det hela trovärdig o c h till medkänsla stämmande bild af den svage mannen, s o m så hårdt slites mellan sina två naturer.
Icke så obemärkt som hon trodde, hade hon 1 känslan af sin ringhet hållit sig på afstånd från de andra, hitintills blott en åskådarinna af all denna herrlighet; men nu samlade inkastandet af en pappask och trenne paketer hela sällskapet omkring henne. Den blyga flickan var rådvill hvilket hon först skulle öppna; hon valde asken, adressen var tecknad af Natinkas hand. Det var en af Natinkas aflagda hattar, något moderniserad. Det första paketet innehöll ett par glimmande brons örhängen. Med synbart välbehag öfver sin gåfva, tog hennes nåd det ena af örhängen och förde Ida framför spegeln, der hon sedan höll det invid hennes öra. Ett ögonblick betraktade Ida prydnaden med nöje, men nu drog hon sig hastigt tillbaka, sägande: "Nej, aldrig skall man få se mig så utstyrd!" Tanten gaf henne en bister min, och bad henne se på det öfriga, "om det hade lyckan att mera falla henne i smaken." Det ena befanns vara ett kapptyg af mörkblå tibet, det andra ett par strumpeband; litet brydd sökte hon dölja de sistnämnda, i det hon högeligen syntes glädja sig åt det förra. Likväl hade Ferdinand, som med uppmärksamt öga iakttagit hennes minsta rörelse, sett en skymt af strumpebanden, och då hennes nåd med tillgjord nyfikenhet frågade hvad det var, gjorde han en åtbörd, likasom om han dragit på något; ingen kunde misstaga sig om hvad han menade, då han sade: Jag vågar ej nämna det i så många unga damers närvaro. Vågar du icke nämna det, så bör väl ingen undra på om hon ej vill visa det, anmärkte hans onkel. Hvem har hittat på en så opassande gåfva? tillade han skrattande. För den tillgjorda är allt opassande, inföll Aurora stött, något ville äfven jag ge åt Ida, men hvad? Då såg jag i D s galanterilåda ett par vackert målade sammetsband på resorer, och jag köpte dem. Jag beklagar att min välmening åter blef illa upptagen. Döm icke sä, invände Ida mildt, det var endast ögonblickets öfverraskning, som kom mig att synas mindre belåten. Jag tackar dig rätt mycket för gåfvan, som är rätt vacker.
Riksdags Ordningen, angående reprefen* tationS*rättigheten för ©torholm; jemlift ^onf*itutionS4ltfkottetS Memorial R:iS 19 och 27. 7:o Om ändring i 14 § 3 mom. RifSdagS*Drdntngen, angående grun* derna för röjibcräfntngcn rold RifSdagSmannamal i fläderna; jemlift .^onftt* tutionS4lt|?ottetS Memorial R:o 18. 8:o Ont ändring i 39 § Riksdagsordningen, angående mal af Drdfö* rande i UtjFott och ändra RifetS ©tanders delegationer; jemlift JfonfytutionS* UtjfottetS Memorial R:o 11. 9:o Om ändring i 43 § Riksdagsordningen, angående förändrade grun* der för bildandet af famntanfatta Utffott; jemlift ^on|*iiutionS4ltflfottetS ‘SRe* lliorial R:iS 15 oct) 24. S3i&. till Fft. st. 4'rot. 1850 & 1851; 10 Saini. 1 9(fb. 2 23anbcf. 8 HtFeOögs^effutet.
För bestridande af dessa utgifter förefinnes: dels riksstatens nuvarande anslag . 1,132,509: 80. dels ock den årliga inkomsten af de till elementar-läroverken donerade medel, m. m 52,258: 63. hvilken likväl till följd af indragning af prebendepastorater och läroverksanslaget frångångna donationer, »kulleminskas med . 7,103: 68. 45154. 95 1 177 664* 75 då Bil. M 7 d) till Kongl. Majus Nåd. Prop. M /, om Statsverket 1862. 49 då det visar sig att förhöjningen i anslaget till elementarläroverken skulle blifva 219,230: 64. liro. Sedan Rikets sednast församlade Ständer, med förklarande att billigheten Pcdagofordrade, det lärarne vid de i Riket befintliga pedagogier fortfarande komma i 3lcrnaåtnjutande af de förbättrade aflöningsvilkor, Eders Kongl. Mnj:t för sistlidne statsfegleringsperiod deni beviljat, beträffande särskildt de pedagogier, vid hvilka, efter Eders Kongl. Majrts nådiga pröfning, tvenne lärare blifvit anställda, medgifvit, att dessa lärare må, med vilkor att de hafva fullgjort stadgade prof för kompetens till lärarebefattning vid elementarläroverk, erhålla enahanda löneförmåner, sorn lärare vid 2-klassiga läroverk, och att således för Rektor vid en dylik pedagogi bestämmes en lön af 2000 Rdr och för läraren af 1000 Rdr med rättighet till löneförhöjning efter vissa år, på sätt för de förre är stadgadt, dock att den förhöjda löneturen borde beräknas först från och med året efter det, då pedagogiens utvidgning till 2 klasser egt rum, har Eders Kongl. Maj:t i öfverensstämmelse härmed fastställt nya lönestater för samtliga de pedagogier, hvilka under sistlidne statsregleringsperiod antingen erhållit ännu en lärare utom den förutvarande eller vid hvilka, till följd af undervisningens högre grad af utveckling, läraren fått sig beviljad förhöjning i den dittills bestämda lönen.
För min del måste jag vördsamt hemställa om det icke är nödvändigt att afgöra det stora tullbetänk. med alla dess stora voterings-propos:r, innan man företager det nu ifrågavar. betänk., då detta icke kan i afton pröfvas. Jag har af Hr Gr. o. Landtm, hört uppgifvas att Onsdagen skulle användas till votering i förstärkt Utsk. Om så sker, torde Den 14 Juli. 79 man möjligen icke binna att tills dess genomgå tullbetänk. ocb få tillräckligt antal voterings-propos:r färdige, såvida detta af Hr von Hartmansdorff nu omnämnde betänk., som kan föranleda till längre diskussion, skulle, fpfst förekomma. Hr von Hartmansdorff, förklarade att han afstod från sitt förslag. Anmäldes och lades på bordet följande från litslen inkomne utlåt, ocb betänkm, nemi. frän Stats-Uts kottet: N:o 243, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 158, ang:de rusthållarnes inom det s. k. Kungsörs län ifrågaställda befrielse från erläggande af nu utgående lösen för de räntedagsverken, hvilka af deras stamhemman skola utgöras; N:o 244, angtde afslutandet af Götha kanal-bolags och Malmö f. d. diskonters utredning; N:o 245, i anledn. af Skomakareenkan A. Wessbergs ansökning om eftergift af en riksgs:s-kont:s fordran; Allmänna Besvärso. Ekonomi-Utskottet: N:o 102, i anledn., af erhållne åtterremisser af Utsk:s betänk.