Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot sista punkten uti detta betänkande anmäldes af herr Grefve Gjldenstolpe, A. G., följande reservation: ”Uti skrifvelse af den 12 Maj 1841 hafva Rikets Ständer hos Kongl. Majit gjort underdånig hemställan om rättighet för delegare i härads-allmänning att. der de det önska och sådant hos Kongl. Maj:ts befallningshafvande anmäla, genom utsedde deputerade deltaga i uppsigten och vården af allmänningen; och har Kongl. Majit, på sätt Dess nådiga proposition af den 12 November 1847, angående skogsplanterings-kassans inkomster och utgifter, upplyser, lill denna Rikets Ständers hemställan lemnat nådigt bifall. Den uppmaning till menigheterne att sig af denna dem förunnade förmån begagna, sorn Utskotten genom den föreslagna underdåniga skrifvelse!! vilja framkalla, anser jag olämplig, enär det bör vara den enskildes åliggande att begagna sina rättigheter, men icke den Högsta Makten att honom dertill uppmuntra.” Uti denna reservation in&tämde herr von Hohenhausen och herr Berg von Linds. No 13. Ant. till Exp. Utsk. den 23 Maj, kl. ii f. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om upphörande af s. k. jura patronatus. Hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln har Friherre Alströmer, J., uti ingifvet memorial fästat uppmärksamhet ej mindre å den afvoghet, som ofta skulle vara rådande emellan en församling och den pastor, densamma ej sjelf fått välja, äfvensom det menliga inflytande, hvartill ett sådant förhållande gåfve anledning, än ock å det rättmätiga anspråk, hvaijeförnuftig fullmyndig församlings-medlem egde att sjelf få åtminstone deltaga i valet af den person, åt hvilken han anförtrodde sin högre andeliga varelses vigtigaste och dyrbaraste angelägenheter.
Den tredje bifölls; men den fjerde och femte af slogos; den sjette, den sjunde och den åttonde biföllos; den nionde antogs af denna lydelse, mit svedjande i skog och betesmark, äfvensom getters utsläppande å under regelbunden hushållning varande skog, förbjudas.)) Den tionde bifölls och den elfte, orden: i viss mån förändrade ansågos böra utgå, hvarefter denna bestämmelse skulle blifva så lydande: »ali i sammanhang 4 Sammans. Stats-, Lagsamt Atlm. Besvoch Ekon.-Utskottets Memorial M 42. med införande af en sådan lagstiftning, rörande sko g s-hushållningen, förhöjda ansvarsbestämmelser för tillgrepp och åverkan i skog antagas.» I afseende åter på de 3:ne punkter, som Utskottet under benämning af anmärkningar framställt, och hvilka äro upptagna å sidan 9 af Utlåtandet, har Borgareståndet antagit den första, med denna fö:ändrade lydelse: »att uti de sex norra länen, nemligen: Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Jemtlands, Vester-Norrlands, Vesterbottens och Norrbottens län, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande må varda berättigade att, uppå vederbörandes derom gjorda ansökning, pröfva och afgöra om och i hvilka fall en inskränktare dispositionsrätt öfver de till kronohemman och nybyggen anvisade skogar må stadgas för innehafvaren,» men afslagit den andra samt antagil den tredje, med följande lydelse: »dels att Rikets Ständer bevilja ett årligt reservations-anslag af 75,000 R:dr Riksmynt, alt under den tid, nu skeende stals-reglering omfattar, och utom det bidrag, som från skogsplanterings-kassan kan påräknas, af Kongl. Majit disponeras till erforderliga utgifter för skogs-instituter, lägre skogs-skolor samt öfriga till skogsstaten hörande tjenstemäns aflöning.» Varande hvad Utskottet för öfrigt yttrat, i anledning af i ämnet väckta enskilda motioner, af Borgare-ståndet bifallet.
höllo sig tre timmar på Avasaksa, och Huru det gick med den lilla flickan, fick mången kraftig fosterländsk sång, alterneranjag ej veta, men nog var hon i godt förde med vemodiga finska melodier, tonade var, då hon låg i sin konungs famn. • ut i den stilla sommarnatten, ty man tyckte L. Ö. om att sjunga, man ville sjunga, man * * * måste sjunga för att ge känslorna luft. Skada blott, att solen höll sig undan den I det grusade Sundsvall. natten. Dock sades det, att prins Oscar på nedresan lyckades få se henne i sin Det var 1888 den 26 juni, dagen efterfulla glans en natt från Kvickjoeks höjder. den stora brand, genom hvilken Sundsvall A. L. i grunden grusades. Till följd af den afbrutna postoch telegrafförbindelsen och alla tidningars uteblifvande var konungens ankomst ej så allmänt bekant, men rykten När sorgebudet kom. hade dock nått fram, att han skulle besöka de arma invånarne. Därför mötte honom Ved at læse den indtrængende Opfordring också en ganska stor människomassa, när i » Idun » om at yde endog det allerringehan om aftonen anlände. Huru annorlunda ste Bidrag til » Hvad jag minns om Kung tedde sig ej Sundsvall nu, mot då han seOscar », tror jeg det kan være af Interesse nast — år 1882 — såg det i utställningens at mindes et lidet Træk om Hans Majefestskrud. Nu var allt jämnadt med jorden, stæts barnlig troende Sind. endast skorstenarnes nakna skelett afteckDet var under hans Besøg her i Bergen nade sig skarpt mot den blå sommarhimför 25 Aar siden og Byen foranstaltede en meln. På alla öppna och planterade platFestmiddag till Ære for ham, i hvilken ser hade tält uppslagits åt de af olyckan min Far, Grosserer M., ogsaa deltog. Ved så svårt hemsökta familjerna, isynnerhet Bordet emodtog Prins Oscar et Telegram vid kyrkan, och Sundsvall såg vid den tiden om, at Kong Carl, som for sin Helbreds ut som ett tillhåll för bivuakerande soldater.
Här i Japan kommer vårt smör i blecklådor från hemlandet o c h har alls ingenting att göra m e d köket, endast m e d vårt matbord. Ibland kunde man så få lust att försöka, hvilken lycka en specifik dansk rätt skulle göra hos japaneserna o c h de många olika nationaliteter, man så ofta såg vid sitt bord. Då g ö m d e man sig med kocken o c h fabricerade en äkta dansk fattigmansäpplekaka. Den var likväl icke fattig, utan tvärtom m y c k e t rik på syrliga äpplen, hårdt stekt, rifvet bröd o c h hallonsylt, alltsammans insvept i en hermelinskappa af gräddskum m e d vanilj. Den gjorde é n alldeles e n o r m lycka, o c h kejsarens ceremonimästares fru (född engelska o c h den mest inflytelserika dam i hela Japan) frågade mig, o m hon finge lof att skicka sin kock till min för att lära göra d e n! — » Naturligtvis! ofantligt gärna! » Då jag två dagar därefter sitter o c h skrifver bref en förmiddag, inträder m i n hr kock o c h gör en mängd balettsteg till höger o c h till vänster, åtföljda af djupa bugningar o c h ett hväsande ljud mellan tänderna, hvilket i Japan betyder, att man önskar vara så älskvärd s o m möjligt. Förvånad ser jag på h o n o m, m e n då jag uppfattar ceremonimästarens namn, k o m m e r jag ju ihåg äppelkakan o c h förstår att kocken uttrycker sin oändliga tillfredsställelse öfver att hafva fått uppträda s o m lärare för en så utmärkt konstnär, o c h att han nu lägger sin glada stolthetskänsla för mina fötter. Precis samma lycka gjorde en rödviuspudding m e d gräddsås, och samma lilla scen m e d k o c k e n upprepades, efter hvilka triumfer jag m e d lätthet kunde linda h o n o m o m mitt finger o c h till o c h m e d förmådde h o n o m att koka fisken i stället för att gifva oss den halfrå, som japaneserna tycka o m att förtära den. 1898 sina ben.
Ständer aflåta nådig proposition om nödigt anslag till fortsatt inrättande a( nya stamholländerier samt underhållande och förädling af de redan inrättade, i hvilket afseende Styrelsen ansåge en summa af 30,000 Riksdaler om året under nästa statsregleringsperiod vara erforderlig, för att under samma tid kunna årligen uppställa vid pass två sådana stamholländerier, som kunde anses motsvara nutidens fordringar på fullt ädla kreatursstammar, och hvarigenom så mycket blefve åstadkommet, att ett vida mindre årligt anslag sedermera blefve af nöden. e) En af Svenska Trädgårds-föreningens Styrelse under den 16 sistlidne Juli till Kongl. Maj:t ingifven skrift, hvaruti, under åberopande hurusom bemälda Förenings uppgift varit att medelst användande af enskilda medlemmars smärre årsbidrag verka för trädgårdsodlingens befrämjande genom vextalsters spridning, trädgårdsmästares bildande, samt väckande och underhållande af sinnet för trädgårdsodlingen iuom landet medelst dertill lämpliga skrifter, Styrelsen i underdånighet anfört: att de årliga bidragen af Föreningens medlemmar, utgörande 4 R:dr 50 öre af hvarje, återgäldades till största Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, ovi Sin/.werke t 1859.
Sedan summan af alla tillverkning arnes sammanräknade värden härigenom blifvit utrönt, samt huru stort värde, i följd deraf, svarar emot en Fullmäktig, fördeles Bergsbruken i Fem valdistrikt, afpassacle efter orternas lägen, och så, att, i det närmaste, ett på tillverkningsvärdet grundadt, mot en Fullmäktig svarande, röstetal må inom hvarje valdistrikt finnas. Valen skola ske inför den Magistrat inom val-distriktet, som Styrelsen öfver Bergverken, genom Konungens Befallningshafvande i Länet, derom anmodar, och å den dag, som för hvarje valdistrikt, af samma Styrelse, härtill utsättes och, genom dess försorg, inom distriktet allmänneligen kung öres; Börande Styrelsem, tidigt före valet, låta tillställa den inom hvarje distrikt v al förr ättande Magistraten behörig längd öfver alla inom distriktet valberältigade, samt hvai's och ens röstetal, utfördt i Biksdaler, efter tillverkningsvärdet: Och må ingen å denna längd upptagas, som icke, minst tre år före den dag, då Bikscns Ständer, enligt Riksdagskallelsen, skola sammanträda, varit Bruksägare i Riket, eller der idkat annan sådan näring, som hörer till förädlingen af Mineral-rikets produkter. De väljande, som, genom förenämnde Kungörelse, till valförrättningen kallas, afgifve sina röster, efter Riksdalertalet af deras tillvcrkningssummor, antingen personligen, eller medelst befullmäktigade Ombud, men alltid med slutna sedlar, så beskaffade, som i 71 §. stadgas: Och röste hvarje väljande blott på En i distriktets vallängd uppförd Petron, hvadan ock denna längd bör, före valet, till de väljande^ efterrättelse uppläsas. Förtlag
Denna grundsats har äfven gjort sig gällande uti den år 1841 i Frankrike uLfärdade lag, af den syftning, som den nu ifrågaställde; och Utskottet tror sig destoheldre kunna, till stöd för sin mening, åberopa denna lag, som densamma, tillkommen i det land, der lagstiftningen hunnit nära nog längst i utbildning, är utmärkt för den omsorg, hvarmed den söker skydda allas möjligen ifrågakommande rättigheter. På grund af hvad Utskottet nu anfört, anser Utskottet alla de bestämmelser uti föreslagna lagen, som utgått från antagandet af inleckningshafvares rätt att såsom part uppträda i ersättningsfrågan, böra utgå, och nu ifrågavarande §. således, i enlighet härmed, rättas. 3 och 4 §§. Uti dessa §§. som handla om val till serskild Nämd, stadgas, bland annat, att af de f öreslagne böra de , som skola i Nämnden qvarstå, genom val utses; hvaraf följer, alt samtlige parter, så väl kärande som svarande, måste förena sig om att välja en utaf de tre, som Rätten nämner. Då det icke kan antagas, alt parterne alltid härvid blifva ense, och det föreslagna valsättet således säkerligen skulle ofta föranleda tvister, hvi!ka undvikas derigenom, att parterne, på sätt för bildande af jury i tryckfrihetsmål är föreskrifvet, hvar för sig utesluta visst antal af de personer, som föreslås, samt enahanda grunder dessutom synas böra i likartade fall följas, för bibehållande af enhet och sammanhang i lagstiftningen, anser Utskottet en i öfverensstämmelse härmed vidtagen förändring af ifrågavarande §§. böra ega rum.. 5 §. Med anledning af hvad Utskottet vid 2 §. yttrat, anser Utskottet de bestämmelser, som §. 5 innefattar i afseende på inteckningshafvare? böra utgå. Lag-Utskottets Betänkande, Pi:o 56. 21 6 §.
Sammanslagna, till inbetalning jemte kronoutskylderna i jordeböckerna antecknade, kapitaloch räntefordringar för lån till sjösänkningar och myrutdikningar samt andra förberedande odlingsföretag » 273,030: 84. Räntefria lån » 43,779: 97. Återstoden af de, enligt 1856 års rikshufvudbok, Riksgälds-kontoret tillkommande öfverskott å sagde års statsinkomster » 1,500,000: — Den för år 1858 i då gällande bevillningsförordning beräknade allmänna bevillning, efter afdrag af hvad deraf redan under årets lopp influtit,... » 1,672,801: 91. Det till Riksgälds-kontorets utgifter anvisade belopp af 1858 års statsinkomster » 966,200: — Den å Riksgälds-kontorets räkning N:o 1 i Rikets Ständers Bank vid 1858 års slut innestående behållning » 1,248,477: 86. Riksgäldskontorets tillgångar. Oredovisade förskott » 95,028: 51. Lyftade kreditiv-summor » 70,803: 61. Särskilda fordringar » 83,182: 50. Riksgälds-kontorets inom linien i räkenskaperna upptagna fordringar, hvilkas belopp, vid 1857 års slut, i sednaste revisions-berättelse uppgafs utgöra 4,336,574 R:dr 14 sk. 5 r:st Banko eller R:dr R:mt 6,504,861: 45. hafva blifvit minskade med den under sistlidet år till Riksgäldskontoret återbetalda summa, 39,931 R:dr 27 öre, utaf det vid 1853 och 1854 års riksdag, för upprätthållande af rikets neutralitet, anvisade och till hela sitt belopp lyftade särskilda kreditiv; hvaremot de af Riksgälds-kontoret utbetalda och i sagde räkenskaper inom linien förda kostnader för kolonien S:t Barthelemys förvaltning under samma år ökats med 24,495
Hvad sans ligger väl deri att, genom en orimlig beskattning på hvad jag för eget behof tillverkar, hindra mig i ntöfvandet af denna min rättighet? Man kan sannerligen häpna öfver denna af Utsk:n föreslagna tjugudubbla påökning vid de mindre pannornas beskattning. TJtsk:n borde hafva lyssnat till de reservanters yttranden , som de inom sitt eget sköte äga. Desse hafva temmeligen tydligt gifvit sina åsigter tillkänna, och ifrån det Stånd saken närmast rörer, har man ej svårt att upptäcka hotelser för följderna af det nu ifrågasatta, emot häfdvunna vanor och ännu qvarstående fördomar ingripande strypsysteme. Under eftersinnande af hvad betydelse dessa yttranden eller reservationer innebära, anser åtminstone jag, att det är hvarje fosterlandsväns ovillkorliga pligt att uppmärksamt lyssna deråt, för alt ej hos det Stånd, som utgör Rikets förnämsta styrka och stöd, gifva anledn. till missnöje, hvaraf följderna kunna blifva oberäkneliga. Onekligt är, att då ett ondt skall utrotas, bör kraft och vilja dertill användas; men denna kraft skall grundas på goda och fosterländska skäl, och ej, såsom betänk, antyder, på skäl som ej äga rättskänsla till grund; eljest kan denna kraft motverkas af en annan, härledande sig från starkare orsaker och fotad på orubblig vilja och rättskänsla, — en kraft, hvilken ej stannar utan våldsamma utbrott. Har Sveriges allmoge ej tillförene alldeles förderfvats häraf, så har man det mindre alt befara nu, då en mera utbildad upplysning dagligen är i stigande; alt detta Stånd äger medlemmar, som ganska väl känna och veta sitt eget bästa, visar innevar. riksdag mer än någonsin. De behöfva nu inga förmyndare, och troligen försämras ej de fosterländska känslorna i ett Stånd, sorn synbart slräfvar framåt med stora Den 18 Juli. steg, ehuru ibland dem, likasom i andra classer, finnas medlemmar, likväl i förhållande lill det hela utgörande ett ringa antal, hvilka ej inse sitt eget bästa.
Då det material, jag egde, syntes mig för värdefullt att utan vidare kastas bort under rengöringen af mitt literära dödsbo, valde jag den utväg att i hast och endast med flyktiga drag sätta upp stommen till hvad jag velat utföra, och då detta är gjordt lemnar jag mejseln åt den, som är ung och som har den kraft jag saknar. Må han ge lif åt det döda råämne, jag härmed öfverlemnar åt honom. Då det icke är första gången vi arbeta tillsammans och det icke fins någon punkt der ett förstående oss emellan vore en omöjlighet och der den ene måste förkasta hvad den andre utfört, så hoppas jag att han icke finner skäl att vid detta mitt literära testamente göra sig urarfva.» Med dessa ord, som finnas bland Ernst Ahlgrens efterlemnade papper å ett par lösa blad, inlagda i ett omslag å hvilket i skifferskrift läses: Efter min död öfverlemnar jag Modern i allmänhetens händer. Köbenhavn i November 1888. AXEL LUNDEGÅRD. FÖRSTA KAPITLET. I Centralstationens vestibul stodo två unga män och sågo ut i den grå oktobermorgonen som gaf den öppna platsen derutanför en pregel af kulen ödslighet. Glesa snöflingor dallrade ned, fäste sig halfsmälta på fönsterrutorna och letade sig i slingrande rännilar utför det daggiga glaset. »Det pinar mig», sade den ene af de två, som fortsättning på ett förut påbörjadt samtal. »Bara derför, att hon är min mor skall hon anse sig ha rätt att tränga in i mina angelägenheter. Hon skall ha anspråk på förtroenden och förtrolighet, denna främmande menniska, som jag inte känner; hon skall begära ömhet och tillgifvenhet och hvad det heter allt det der, som mödrar fordra af sina snälla gossar. För hon tror naturligtvis jag är en snäll gosse! det tro mödrar alltid och hon känner mig inte. Jag har inte sett henne på många herrans år och hon är mig lika främmande som mulattskan, hon har med sig. Säg begriper du nu att det är pinsamt?» »Ahja. »Det blir att plocka illusionerna från henne, den ena efter den andra.» Kamraten såg upp med en skälmsk blick och ett litet smil.
Dessa äro öfver mitt beröm och bedömmande; men att man, utgående från denna premiss, kan komma till den slutföljd, att anslaget skulle nedsättas till 600 r:dr, i strid med Konungens förslag, att det skulle höjas till 1000 r:dr, dertill kan jag icke inse skälen. Deskulle väl hvila derpå, att en lön af 1,600 r:dr vore på ordin.- stat föreslagen för Carolinska institutet, af hvilken Hr Professor Cederschjöld lomme i åtnjutande; men detta kan ej hafva något sammanhang med den andra frågan, ty det beror på hans krafter, huru länge han kan fortfara med utöfningen af denna tjenst. Jag får således reservera mig mot denna punkt, om den skulle bifallas, och får nu anhålla om återremiss. Då jag dessutom här hört, att alla punkterna i denna § blifvit behandlade, måtte det vara äfven mig tillåtet att tala äfven om de andra punkterna. Jag får då förena mig med den siste talaren så till vida, att jag icke kan gilla, att StatsUtsk. ansett sig kunna fästa ett villkor vid beviljandet af ett anslag, det nemi., att Carolinska institutet, för att erhålla tillökning i sina tillgångar, skulle så inrättas, att ynglingar der kunde fullborda sin bildning till erhållande af medieinae-doctors-graden. Jag tror väl, att denna önskan är riktig och bör i önskningsväg af Ständerna yttras; men att fästa den såsom ett villkor för ett anslag, anser jag vara - Den 5 a j f. m. mer än, hvartill grundlagen berättigat StatsUtsk. Jag har ej läng riksdagsmanna-erfarenhet, men jag tror ej, att detta förut varit brukligt. — Slutligen har Utsk. i litt. c. afslagit tillökning i anslaget för djurläkare , ulan annat derföre uppgifvet skäl, än att det skulle bero af rnenigheterna sjelfva att aflöna dem. Jag kan ej instämma häruti; jag anser ett anställande af flera djurläkare vara af behofvet högligen påkalladt. Vi hafva ganska få att disponera, då sjukdomar uppkomma bland husdjuren.
Ordres och på dess ansvar verkställa Utmätningar i Private Mål. 3:o Öfver Friherre C. L. Stael von Holsteins Den 12 Martil.' 377 Memorial, rörande bibehållande af Författningen, att en sjettedel af Ström alltid bör hållas öppen. 4:o Rörande den af RiksdagsFullmägtigarne Nils Månsson från Malmöhus Län och Carl Fredric Berg från Götheborgs och Bohus Län väckte fråga, om upphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 26 November 1816, angående sättet för en Menighets hörande i enskilta tillåtliga ärender. 5:0 Öfver Grefve Gustaf Löwenhjelms gjorde Förslag, att Böter i Brottmål må utgå efter Förmögenhet. Grefve Lewenhaupt, Gustafankom och emottog, såsom äldre närvarande Grefve, klubban af Grefve Mörner. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 20 sistledne Februarii afgifne, samt den 7 dennes, förmiddagen, på Bordet lagde ytterligare Betänkande, uti den väckta och till Utskottet återremitterade Frågan, angående förändring uti straffet för Hållkarl, som fordrar Drickespenningar af Resande eller dem med ovett ofredar, fann Höglofl. Ridderskapet och Adeln för godt, att, med godkännande af samma Betänkande, LagUtskottets den 8 sistledne Januarii i Ämnet först afgifne Utlåtande gilla. 378 Den 12 Martti.
Efter sedermera gjord framställning derom, att Hr von Hartmansdorff i öfrigt föreslagit att, i öfverensstämmelse med hvad R. o. Ad. förut beslutat, tjenstemännens aflöning, der den blifvit af Utsk. föreslagen såsom dels lön och dels arfvode, må i en summa utföras endast såsom lön, med undantag af missräknings-penningarne, framställdes propos. till bifall å Utsk:s förslag, och ropades dervid Nej; hvarefter beslöts att tjenstemännens vid Malmö lånekont. aflöning, med undantag af missräknings-penningarne, skulle utgå Den 30 Oktober. såsom lön och biföll R. o. Ad. jemväl de för dessa tjenstemän af Ulsk. föreslagne aflöningars belopp. t i: te punkten. Hr von Hartmansdorff: Ulsk. har i sednare delen af denna ponkt framställt ett förslag, som jag förmodar tillkommit af förbiseende. Utsk. hemställer nemi. ”alt vederbör:de Låne-kontors-direktioner må, på de serskilde tjenstemännen, fördela göromålen på sätt lämpligast synes, samt derefter uprätla och vid nästa Riksdag (ill BankoUtsk:s pröfning och fastställelse öfverlemna tjenslgöringsorduingar för de serskilda låne-kontm.” Om denna hemställan bifalles, skulle ifrågavar:de förslag gå Fullm:ge förbi. Ehuru Bankodiskonten i Stockholm förvaltats af en serskild Direktion, har hon likväl varit skyldig att till Fullmtges pröfning och bedömande underställa de af henne upgjorda förslag. Jag hemställer att likaledes måtte förhållas i afseende på låne-konl:n i landsorterne. På grund af dessa anmärkmr anhåller jag, att denna del af punkten måtte varda återremitterad. Propos. till bifall å förra mom:t af denna punkt blef nu först framställd och besvarad med Ja; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., efter med Nej ocb några
Utskotten upprättat närlagde förändrade förslag till Tariffer: N'o r för de vanliga erikla pannorne oell .Nto 2 för de sammansatta eller pistoriska apparaterne. Bikels Höglofl. Stander skola, enligt Utskottens förmodan, finna, att härvid blifvit iakttagen såväl en billig proportion emellan de båda serskilda Tarifferne, sorn en på rättvisagrunder beräknad progression emellan de i hvardera Tabellen exempelvis till ziffran utförda afgifter. Hvad enkla pistoriska pannor vidkommer, så kan, så vidt Utskotten kunnat utröna, ej med dylik Inrättning åstadkommas lika betydlig afverkning, som dubbelt eller sammansatt pistoliskt verk; men med förstnämnde apparat lärer likvist afverkas be tydligt större qvantum brännvin än ali annan hitintills känd rectificationsT inrättning; och, med afseende på detta förhållande, få Utskotten hemställa, att enkel pisto» risk panna ej får begagnas till större kannerymd än Sextiotre kannor, kokrummet oberäknadt, samt att lika taxeringsgrund skall, i afseende på dessa slags pannor, följas, som den, hvilken blifvit stadgad för Pistoriska Apparater, så att afgiften för en panna om 45 kannors rymd, blir lika med en enkel 90 kannors panna, och 93 vidare, samt för 63 kannors enkel Pistorfek Hevilla,-,Lag s.Allm.B v.».0ec.-Uisk.Bf.t.N:o’6, 25 panna lika skall, sorn för en panna örn is6 kannors rymd, i nu gällande Tariff. I afseende åter på nya, hittills i Landet okända apparater, hvaraf någon kunde hädan, efter vilja sig begagna, få Utskotten tillstyrka, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande höra hos Kong!. Majtt i underdånighet föreslå den storlek, hvarmed och den afgift hvaremot dylika apparater, i öfverensstämmelse med de i Författningen t allmänhet gällande grunder, må kunna beviljas. Få grund af allt detta föreslå således Utskotten’. 1:0 att 1 §•