Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har föröfrigt alltid varit af den lanken, och äfven sökt att arbeta derför inom Utsk., att det ordet ve - 4°s D < o a 6 Maj. derhörande skulle ulbvtns emot ett bestämdt uttryck, men delta liar mött stora svåiigheter. Hr Dalman: Jag har begärt ordet i anleda, af ett yttrande olaf Hr Lefren, som skulle Statsoell Const.Utsk:s politiska vänner hafva önskat eller äskat de ifrågavar. hand Jingarnes förhemligande. Jag ber i anledn. deraf att få fä sta uppmärksamheten på alt jag för ingen del klandrat att Fril). Gederström framlagt dessa handlingar, och så mycket mindre anser jag att de bort förhemligas, som, ifall Frih. Cederström vändt sig till mig med begäran om deras offentliggörande, jag skulle varit den förste att omfatta tillfället härtill, för alt visa obefogenheten af de beskyllningar Frihtn gjort Coust.- och StalsUtskotten. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: I afseende på sjelfva egenskapen och innehållet af Frih. Cederströms framställning, instämmer jag med Grtne Anckarsvärd och Frölich samt Hrr-ne Hjerta och Dalman; men innan discussionen slutar, anhåller jag att i prot. få nedlägga min reservation emot Hr Frih. o. Landtnäs förfarande att kunna låta Frih. Cederström deri eria dagen efter den andra framkomma med dylika saker, så att vi väl innan kort få del af någonting märkvärdigt ur Kammar-collti archiv, och Gud vet hvar Frih:n slutligen kan stanna. Hvad märkvärdighet och tacksamhet Frih. Cederström för framdragandet af dessa handlingar kan komma att skölda, vill jag ej bestämdt antyda, men osäkert är om ej Fribins handlingssätt, kanske icke utan skäl, kan få namn af alt vara illskans vanmakliga utbrott hos en viss fredion. Hr Le f re'n: Jag ber om ursägt, att jag ännu en gang begärt ordet, men det har skett till följd af Frih. Sprengtporten yttrande. Bemälde Frih. är nu visserligen bortgången härifrån, men jag har communicerat honom hvad" jag nu ämnar säga.
“Du misstager dig“, sade han, “om du tror att “herr Nordenson“ har så litet karaktärsstyrka, att en vacker blick från ett par blå ögon eller en jungfrulig rodnad kan förmå honom att frångå sina principer, uppoffra sin dyrbara tid och gifva sitt oberoende tillspillo. “En informator har, enligt min uppfattning, inga andra pligter än att vissa timmar om dagen undervisa sina elever och kan föröfrigt fullkomligt disponera sin tid. “Tro mig, får jag en sådan plats, så ämnar jag från början ställa mig på en sådan ståndpunkt, att jag blir oberoende, så väl af damernas nycker som af konvenansens och etikettens fordringar i allmänhet. “Jag kan aldrig lära mig begripa hvarför ej menniskor kunna lefva tillsammans utan att hafva en mängd småaktiga fordringar den ena på den andra, hvilket blott oupphörligt ger dem anledningar att känna sig sårade, att anse sig försummade och tillbakasatta. “Hvarför kan ej hvar och en följa sin egen smak och göra hvad honom sjelf lyster, oberoende af sin omgifning?“ “Derför att det aldrig kan vara så här i verlden, att den ena menniskan blir fullkomligt oberoende af den andra. Samlifvet skulle blifva odrägligt, om hvar och en blott följde sina egna infall och aldrig fogade sin vilja och sina tycken efter andra. Hela friden och trefnaden af samlifvet beror ju hufvudsakligen på eftergifter och medgifter å den ena som den andra sidan.“ “Men detta grundar sig på ett misstag, en origtig uppfattning af den fria menniskans ställning med afseende på såväl sig sjelf som sina medmenniskor. Tänk huru mången bitter sorg, som förstört ett helt lifs lycka, har ej uppkommit derigenom, att man gjort sig öfverspända förväntningar på andra, som snart visat sig ej kunna motsvara dessa förväntningar! “Må hvar och en sköta sig sjelf, aldrig i smått eller stort göra några uppoffringar för andra, men heller aldrig hafva några anspråk på sina medmenniskor, det är min lefnadsfilosofi.“ “En mycket menniskovänlig och christlig filosofi, i sanning. Du ämnar ju blifva theolog, Nordenson?“ “Det gör jag min bror“, svarade Halfdan, muntert.
Utsk, blifvit in natura erlagde för HofStallets behof; Att så väl ränteböet som halmen tillförene vanligen blifvit af Rantegifvarne i Februarii månad levererade, från Nyköpings Län till höladorna på Gorssingeholms och Ängsholms HofStallängar, från Westerås Län till Kongsöhr, samt frän Upsala och Stockholms Län, dels directe till Hof,Stallet härstädes, dels vid Stallet i Upsala, efter derom från Hofstallet meddelade anvisningar; v Att vid flere föregående Riksdagar Fullmägtige för allmogen framställt deras önskan att lösa ränte-stråpersedlarne med penningar, men att Kongl. Majit så väl genom 1766 års Nådiga Resolution på allmogens besvär, som genom Kongl. Brefvet till KammarCollegium och StatsContoiret af den 1 g September i8i5 täckts ansökningarne afslå med Nådigt förklarande , att levereringen in natura grundade sig på den rättighet, Kronan eger att låta Dess räntepersedlar föras inom Lagsagan till det ställe, der nödvändigheten och Kronans tjenst det fordrade; Att, sådant oaktadt, dels genom underdånig Skrifvelse från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i berörde fyra Län, dels genom motion inom BondeStåndet vid senaste 5o Besv'. och Oecon. UtsiBende. N.-o 36, Riksdag, förnyade anmälanden skett om de flere olägenheter och förluster, som åtföljde skyldigheten att in natura leverera nämnds hö; samt att, med fästadt afseende å den så ofta upprepade klagan, Kongl. Maj:t biföll och genom Nådigt Bref af den 3 Augusti 1820 förordnade, att samma räntehö finge lösas med penningar efter årlig markegång, jemte erläggande af 1 sk. 4 r:st. på hvarje lispund i forsel-lön. Vid sådant förhållande hafva nu Riks-f dagsUullmägtige från Stockholms, Upsala, Södermanlands och Westmanlands
Jag vill således ej beskylla Utsk:s Hr Ordförande att med sin calcul hafva haft för afsigt att åstadkomma det resultat, som, efter min tanka, blifver en följd af ett bifall till Utsk:s betänk.; men Hr Gr. v. Fersen får förlåta, att jag ieke kunnat anse honom okunnig om StatsUtsk:s anmälan i detta ämne hos K. M., dä denna anmälan är daterad d. 7 April, samt allmänt omtalades d. 8:de, men deremot Utsk:s betänk, har datum af d. io:de. Beträffande sjelfva tableauen, så, om man velat gå öppet tillväga, hade man väl bort i betänk, utreda på hvad sätt Riksg.cont. skulle få de 800,000 r:dr, hvarmed Cont:s utgiftssumma för i år med ett enda penndrag skulle ökas. Sådant är likväl alldeles icke utredt, och att tableauen är i mångå fall oriktig visar sig vid ett flygtigt ögonkast derpå. Jag påminner mig ganska väl, att, då frågan örn R.iksg.cout:s ställning här förevar, en ledamot visade, att ett anslag af 1,200,000 r:dr årligen var, hvad Riksg.cont. minst behöfde; och att nu, ulan särskildt anslag, bestrida en opåräknad utgift af 800,000 r:dr på ett enda år, bekänner jag mig icke tro vara möjligt utan lån eller ökad bevilln , utan torde denna gåta komma att hänskjutas till Bevilln.Utsk:s lösning. Jag befarar således, att om R. St. gå så lösligt tillväga och, utan afseende på någon sannolikhet, beräkna öfverskotten att stiga i samma mån som utgifterna, följden 132 Den 21 April f. ra. deraf blir, att vi snart få en ny riksdag, så framt icke hela statsmachineriet fskall afstadna. Det torde då ej blifva så lätt att få lån, och om, vid voteringen inom förstärkta StatsUtsk.
Vådan af det bevisuingssätt, som genom 17 Cap. 2 § Rättegångs-Balken och Kongl. Förklaringen den 15 October 1810 blifvit handlande och varutillverkare medgifvet, torde lätteligen kunna ådagaläggas. Till villkoren för full bevisning i allmänhet hörer nemligen icke blott, att den är i och för sig sjelf fullständig, utan äfven att den uthärdar den motbevisning, hvars företeende, å andra sidan, af lagen i de flesta fall tillåtes. 17 Cap. 2 § Rättegångs-Balken gör härifrån ett undantag. Den förutsättning, hvarpå fordringsegares talan emot gäldenären grundas, Hvilar ej på ådagaläg - Expeditions-TJtskotlets För lag lill und. Skrifvelset N.-o 208. gandet af någon denna afhandling med fordringsegaren, utan blott på befintligheten af en anteckning i ford ringsega rens egen utborgningsbok. O n denna bok icke har sjnbara fel, och fordringsegaren sjelf är i besittning af den yttre oförvitlighet, som berättigar honom till utöfning af medborgerligt yrke, så fordras för bevisningens fullkomnande intet annat, än att debiteringens vigtighet genom hans edgång bekräftas. Medelst denna edgång fylles således icke en bevisning, som i mer eller mindre mån bundit gäldenären till åtgärden alt veikiigen hafva på borgen tagit varor, i hvilket fall den skulle hafva egenskapen af vanlig fyllnadsed, utan gifver edgången åt den på anteckningen i boken grundade förutsättningen om en sådan åtgärd kraft och verkan af ett mot svaranden bevisadt factum, hvilket af Domaren måste såsom sådant antagas och godkännas. Enligt lagens ord och den derom gällande lagskipningen, behöfver boken icke ens innehålla anteckning om varorna blifvit lemnade till den förmente gäldenären sjelf eller till någon annan å bans vägnar, ej heller behöfva dessa omständigheter serskildt utredas. Att den tilltalade gäldenären blifvit i boken för varorna debiterad, och alt denna debitering vidare besannas med ed af samma person, hvars fordringsrätt ensamt deraf beror, gör tillfyllest för gäldenärens bindande till betalningsskyldighet.
Jag har mig visserligen bekant, alt detta förslag redan blifvit af BondeSt. bifallet, 46 Den 3 Mars f. m. och såsom jag tror äfven af BorgareSt.; men då här elt misstag influtit sålunda, att i 5 afdelningen handlingar, som utgifvas, charteras till i ?. sk., hvarigenom en ganska stor förhöjning i chartae-sigillatae-afgiften vore att förutse, så får jag derföre föreslå, enligt Hr Stuarts reservation vid utlåt. N:o 4°) ntt en afgift för handlingar, som utgifvas, må bestämmas lika med chartae-sig.-afgiften för handlingar, som inlemnas. Jag tror, att delta skulle leda till ett jemna re föihållande af den nu fastställda charlas sig.-afgiften. Hr Prytz, Lars Adolph: Som den i betänk. N:o 35 upptagna tariff, för handlingars charterande, är af Hr Stuart föreslagen, och Hr Stuart sjelf i utlåt. N:o 4° har bifogat en reservation, som föreslår en liten förändring deruti; så får jag anhålla att Hr Landtm, täcktes låta uppläsa Hr Stuarts reservation, och alt jag derefter måtte återfå ordet. Hr Stuarts reservation upplästes. Hr Prytz: Jag hade vid betänk. N:o 35 reserverat mig emot den der föreslagna tariffen, hufvudsakligen på det skäl, att ett ökat chartas-sig.-belopp hade blifvit ålagdt handlingar, som inlenmades efter 5 afdelningen i denna tariff. Då nu Hr Stuart funnit denna anmärkn. vara riktig, och föreslagit en förändring i den afUtsk. antagna tariffen, hvaruti han gått den medelväg, att han nu föreslagit samma chartaesig. -afgift för handlingar, som utgifvas, som för dem, hvilka ingifvas; så får jag anhålla om Hr Landtmrs propos. derpå, att andra raden i denna tariff måtte helt och hållet utgå, och att första raden i stället finge denna lydelse: Handlingar som inlemnas eller utlemnas, och med de afgiflsbestämmelser som på första raden äro föreslagna.
Den, som bifaller, alt de embetsoch tjenstemän uti Kongl. Rammar-Rätten, som lagligen finnas berättigade att undfå afsked med lönernas bibehållande, må ega alt å Indragnings-Stateil uppbära hela beloppet af den aflöning, de, i följd af beslutet om tillökning deruti, åtnjuta, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner nej, kommer berörde tillägg till beslutet om tillökad t löneanslag för Kongl. Kammar-Rätten att förfalla. Voteringen har utfallit med 42 ja emot 76 nej och en casserad sedel; i följd hvaraf det i ja-propositionen intagne tillägg till beslutet om tillökadt löne-anslag för Kongl. Kammar-Rätten förfallit, 8:de Voteringen. (enligt i6:de punkten.) Den, som, med gillande af Sta!s-Utskottets yttrande, afslår den äsiade tillökningen uti Tabell-Commissionens anslag, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner nej, bifalles den af Kongl. Maj:t föreslagne tillökningen uti nämnde anslag af 1,124 R:dr 12 sk. Contant, och bestämmes detsamma till .2,000 R:dr utan spanmåls-tillökning; dock att deraf 25o R:dr uppföras å Allmänna Indragnings-Staten, tilldess lägenhet för ar bets-rum och archiv ian i något al Kronans hus erhållas. Voteringen har utfallit med 63 ja emot 56 nej, hvadan tillökning uti Tabell-Commissionens anslag icke blifvit beviljad. g: de Voteringen. (enligt iyrde punkten.) Den, som, med gillande af Slals-Utskotlets Utlåtande, afslår allt löne-anslag för Presidenten i Kongl. Krigs-Coilegium, voterar Förstärkta Stats-TJtskoitets Memorial, N:o 33g. 1 Ja; den, det ej vill, . Nei’ Vinner nej, anvisas ett arfvode för nämnde President af 3,ooo R:dr årligen, att intill nästa Riksdag utgå.
O.n Utskottet ej ser, ejler ej vill se, hvad hela verlden ser, så år detta ej sakens fel utan Utskottets. Annat år att rakt fram framställa till Stånderne dessa frågor; vill ni, eller vill ni ej hos Konungen anhålla, att nu varande grund för landets ekononiijka system utbytes mot dess motsats? annat att under försäkran, att man ej har befattat sig med, eller vill befatta sig med allmänna ekonomien, likväl af en simpel bevillningsfråga taga sig anledning att framtvinga en favorit-idée, som pluraliteten skå: Ven |I Augusti f. m. ljgen tydligt ansett böra behandlas som en ekonomisk fråga, och sorn mångå, kanske pluraliteten, åtminstone har jag det hopp, antingen rent af ogillar, eller åtminstone ej anser så bestämdt lycksalighet medförande, sorn det H<5gloflige Utskottet synes^tro. Det gifves få olyckor för allmänna hushållningen som kunna jemföras med ombytlighet i grundsatser. Det förfärliga vacklandet, ej annat, gör vår olycka. Ingen ting får stadga sig och bära frukt, och om frukten någon gång, i trotts af allt detta skulle hiana visa sig, såsom nu är händelsen med en stor del af vår inhemska industri, så framträda genast, liksom af ett oblidt öde framkallade förslag, hvilkas syftning, om också ej med afsigt derhän rigtade, är att med roten upprycka det fruktbärande unga trädet, för att i dess ställe plantera en telning af ett hos oss ännu oförsökt slag, men hvars frukter man af andra länders erfarenhet känner såsom skadliga. Kan sådant kallas klokhet? Om Stånderne fortfarande visa ombytlighet, hvad skall följden slutligen blifva? Jo; att ingen menniska vågar inlåta sig i något företag, som fordrar,längre tid till mognad, ån tills Sfandernes nästa sammankomst inträffar, och som desse icke på bestämda tider sammankomma, så blir ingen annan beräkning möjlig än den, att schakra för dagen med utländskt kram, och år detta höjden af sällhet, så måste jag bekänna att begreppen i Statshushållningslåran fått en vidunderlig natur. Den IX Augusti f, m.
Då de flesta inom sekten endast famla, endast äflas om att nedbryta det nuvarande samhället, utan att hysa minsta klara medvetande om hvad derpå skall eller bör följa; så var Almqvist en ibland de få, som interesserade sig för något mer än förstörelsen blott och bart, ty redan vid sitt första uppträdande hade han ett bestämdt mål, ett syfte, för hvilket han oaflåtligen arbetade: han hade uppgjort en lära, hvaraf han styckevis utsläppte särskilda capitel bland allmänheten. Till vinnandet af detta mål var visserligen förstörelsen och upplösningen en nödvändig förberedelse, och så till vida hörde han till Radicalerna; för spridandet af dessa läror behöfde han Aftonbladet lika mycket som Aftonbladet behöfde honom. Biståndet var ömsesidigt; enda skillnaden, att då Aftonbladet i sina föreställningar om staten, förmente, att huset skulle bära sig, ja först då blifva rätt trefligt, bastant och comfortabelt, när endast man nedref taket och öfvervåningen; så begrep Almqvist ganska rigtigt, att ett hus, som blott består af en taklös undervåning, är obeboeligt och måste snart sammanstörta, och derför ville han att huset skulle nedbrytas ända till jorden, platsen jemnas, samt en annan byggnad i stället uppföras. Och hvilken var denna byggnad? Ett socialt luftslott; ty Almqvist var Socialist, — ingenting mer, ingenting mindre, och dermed är allt sagdt. Och Socialist var han redan på en tid, då knappt någon i Sverige ännu visste hvad denna sekt egentligen var. I hufvudsaken har Almqvist således icke originalitetens ära, ty upptäckten var redan gjord, systemet redan färdigt långt före honom; i snille och tankestyrka står han långt tillbaka för Proudhon, den mest genialiske i hela sekten; och så långt Almqvist än hunnit på det conseqventa framåtskridandets väg å denna bana , så tvifla vi dock på, att han hann fram till det yttersta målet – den rena, obetingade Satans-dyrkan. Det är blott få, som ha mod dertill, men dessförinnan är man, inom denna spher, endast en præliminarist, en feghjertad, som studsar tillbaka för de sista resultaterna.
Sedan behöfver man blott upplyfta ramen, så har man ägget oskadadt i behåll. Att pä kort tid göra ankor feta. Korn, som förut legat i vatten, lägges i hög för att gro, hvarefter det sedan ntbredes att torka. Ankorna instängas i ett hus, som är väl underhalmadt och utfodras med ofvannämda malt, som helt obetydligt fuktas med vatten. Det utströdda fodret måste först vara väl uppätet, innan något nytt utkastas. L ä k a r e r å d. Voito. Ella. (bredvid Svea-Salen) Denna vecka: 2:dra Serien: Pyrenéerna. Abonnementskorl, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. [1357] E n e l l e r t v ä n n e u n g a flickor eller yngre damer, som för undervisning böra vistas i Stockholm, kunna därstädes erhålla inackordering i familj, där god omvårdnad kan utlofvas. Närmare meddelas af Bokhandl. A. d ' Aubigné, Drottninggatan 80. omslag af den lö- fl pande årgången. / 20 Ö R E. Häftet innehål-I \ Endast n: r i — ler mer än 5 0 y p - j! detpräktiga brudperliga illustrat. utstyrselnumret jemte beskrifnin| B — C — betingar ett garöfverdrägter, | pris af - 4 O Öre. hattar, handarb., i ' |, • Tio n:r lemnas monogram m. m. Svea klädningstyget är tillverkadt af allra finaste kamgarn, mycket segt och starkt (glider ej), tillverkas i modernaste mönster och äkta färger, priset endast 63 öre metern En vara jämngod med » Svea-tyget » gäller efjes i handeln 84 öre metern. A. Williamson, Stockholm. Obs. Den, som ej är belåten med sända varor, får retournera dem. Profver sändas endast, då 20 öre bifogas. (1S75) Doktor A. Afzelius Magoch hudsjukdomar. Hvardagar ' / z3 — ' / z4. Behandlar företrädesvis Barnsjukdomar. [1343] Doktor C, D.
Beskattning anfördl är, är det så väl under mäsksorn produktbeskattningen nödvändigt, alt för hvarje bränneri anställes egen kontrollbetjening, eller en sådan gemensam för 2 eller flera brännerier, derest kontrollen till följe af lokalförhållanden, kan öfvertagas af samma personal, samt att denna betjening är tillstädes innan afbränning i det förra fallet, eller i det sednare, innan den egentliga mäskningen i förmäskekaren företages eller mäskekaren tagas i bruk. För att nu kunna få den nödiga kontroll-personalen dit, i den händelse att beskattningen skulle läggas på mäskekaren eiler på produkten, fordras dertill en viss tid, hvarföre ett bränneris brukare i sådant fall i tid derom måste göra anmälan. Tidsbestämmelsen i detta afseende måste sättas olika för landet och för städerna, enär så väl embétsoch tjenstemännen, som kontrollörerna, som oftast bo aflägset från bränneriet. Dessa anmälanden utesluta ej nödvändigheten af särskild begäran om bry - Norska Kommiss. Betänk, ang. Bränvinsbr anning en. 47 tande at pannans försegling, när afbränningen skall börja; ty kontrollen bör vara närvarande, eller hafva underrättelse derom, innan mäskningen börjar, hvilket eger rum omkring 5 dagar före afbränningen, hvarföre äfven, liksom hittills, särskild begäran om nämnde förseglings brytande såsom sagdt är, måtte aflåtas. Det som i detta hänseende är nödigt att .iakttaga finnes under 45:de §. Emedan det är nödigt att hålla kontroll öfver apparaterna, så väl hvad deras bruk, som storlek angår, mäste hvarje panna eller apparat, såsom hittils, vara under förseg ling under den tid, den ej begagnas, eller får begagnas. I följd häraf måste en särskild legal öppningsförrättning hållas, när de skola begagnas.
Den, som, i enlighet med Utskottets af tre Stånd godkända förslag, vill att införsels-tullen å Band: Siden-, skall utgöra 5 R:dr skålp:det, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes denna tull till 4 R:dr skålprdet. Angmachiner Utskottets förslag, att bestämma införsels-tullen å Ångmachiner och Ångpannor Ångpannor, till 5 procent af värdet, har blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden godkändt, men ogil. ladtaf Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hvilka Stånd antagit denna tull till 10 procent af värdet. Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln samt Prcste-Ståndet att, med frånträdande af sina beslut i förevarande afseende, förena sig med de håda öfriga Stånden om godkännande af Utskottets förslag, och föreslår för annan händelse omröstning, hvarvid Utskottet ansett båda dessa artiklar lämpligen böra i en proposition sammanlöras, sålunda: \ N:o 94. Den, som vill att, jemlikt Utskottets af två Stånd godkända förslag, inlörsels-lullen å Angmachiner och Ångpannor bestämmes till 5 R:dr för 100 R:drs värde, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages denna luli till 10 B.dr för 100 R:drs värde. Bcvillnings-Utskoltets Memorial, N:o 4 6. 39 Ulskottets Taxe-förslag innefattade, att »Fartyg och Båtar, utländska med tillbehör» skulle indelas i »Seglande» med 5 R:dr och »Ångfartyg», med 10 R:dr införsels-tull för hvarje 100 R:dr af köpesumman, hvilket förslag blifvit endast af Bonde-Ståndet i allo godkändt. De öfrige Stånden hafva för nämnde rubrik antagit följande indelningar och tullsatser: Ridderskapet och Adeln: ■- af trä, utan Ångmachin 5 R:dr » ' med Ångmachin 10 » af jern 10 » Preste-Slandet:
N:o 108, om föreslagna åtgärder för att befordra skeppsfartens förkofran. Föredrogs ånyo Exped.Utskrs den 10 dennes på bordet lagda mein. N:o i3, i anledn. af Postinspectoren C. F. Lindstedts ansökning om förhöjning uti ett honom vid sistlidne riksdag tillagdt arfvode. Hr von Hartmansdorff, A u g.: Jag ser icke huruledes Exped.XJtsk. kunnat såsom ett embetsverk emottaga ansökning från enskild person, och öfverlemna den till R. St. Om den ifrågavar. personen tror sig hafva anspråk att göra; så bör han väl vända sig till dem, som antagit honom till befatlningen, d. v. s. till fullmäktige i Riksg.contoret. Jag hemställer derföre till R. o. Ad., om med delta memorial är annan åtgärd att vidtaga, än dess läggande till handlingarna. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att ehuru han för sin del dragit mycket i betänkande, huruvida detta Exped.Utskts mern. borde få på föredraga.listan uppföras, enär det icke kunde blifva föremål för pröfning af R. o. Ad., då ingen § berättigade Exped.Utsk. att väcka frågor till afgörande i Ståndens plena, hade Hr Landtm, likväl ansett, att då det varit en handling, som från Utsk. inkommit, kännedomen deraf ej borde undandragas Ståndets ledamöter; men Hr Landtm, ansåg sig böra förklara, att han icke kunde framställa annan propos., än att memor. måtte läggas till handlingarna; hem . 4 H. 44 346 Den >4 October c. m. ställande alltså nu, om R. o. Ad. behagade vidtaga denna åtgärd. Ropades ja. Lades på bordet nedannämnda från Utsktn inkomna memorial, betänk:n och utlåtm, nemi. från ConstitutionsUtskottet: