Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter Roterings-Indelningen, uppställer och underhåller Elfsborgs Län till Rikets försvar: 35 Vid Wes (.gollin Regemente, som är indelad t till Cavallen, men af sulit på 3o är 208 Man. Elfsborgs Infanteri-Regeiåente . .' I>I9I — Westgölha-Dahls Dito, 6 Compagnier 900 — Råtsmaiishållet 87 jemte Städernas Contingent 60 ^ Den år 1826 tillkomne, ehuru ännu icke af Eders Kongl. IVfajlt stadlästade Ordinarie Roteringen för dittills brotérirde hemman, anses böra lemna 16 — Och Extra Roteringen, efter samma år skedd jemkning i detta Roteringshesvär 161 — tillhopa 2,623 Man. Hela kostnaden för Rustning och Rotering utgör, enligt Statistiska Tabellen o för Landet, hvilken är grundad på de från hvarje Fögderi serskildt gjorde och sinsemellan, i följd af olika localförhållanden, skiljaktige beräkningarne 120,946 R:dr 18 Skill., hvartill kommer Vacance-afgiften i fredstid för Städernes Båtsmans-nummer, 2079 R:dr 46 Skill., eller tillsammans 123,026 R:dr 16 Skill.; Och detta total-belopp uppstår äfven temmeligen nära då Rustningsoch RoteringS-prestationen, efter allmännaste förhållandet, öfver hufvud beräkiras årligen kosta. Femtio R:dr för hvarje Soldat-rote vid Elfsborgs och 'VVestgötha-Dahls Regementen, vanligen bestående af 1 \ mantal: Soldatens lega , fördelad på i5 års tjenstetid R:dr 2: —- — årlig lön .••••.4. — Soldate-Torpets afkastning och förmåner .
Förordningen den 20 November 1845 i afseende på handel om lösören, sorn köparen låter i säljarens värd qvarblifva, ej målto af Rikets Ständer bifallas. Såvida lösöreköpsförfattningen varder bibehållen, så komma de af Utskottet åsyftade stadgandena angående underpant i fullkomlig öfverensstämmelse med de förutsättningar, hvarpå Lagberedningens förslag hvilade, och de kunna derföre, med så mycket större tillförsigt, ur detsamma hemtas. Med antagande af denna förändrade utgångspunkt torde äfven de väsendtligaste anmärkningar, som föranledde Kongl. Majit, att vägra sitt bifall till den af Rikets Ständer vid 1859—1860 årens riksdag beslutade författningen om underpant, vara undanröjda, och dermed en utväg beredd att vinna denna af så många berättigade intressen eftersträfvade lagförbättring. Af de skäl, hvilka dels vid berörda förslags granskning uti Högsta Domstolen, dels ock i Kongl. Majits ofvanberörda nådiga Skrifvelse den 21 Oktober 1862 blifvit emot den föreslagna författningen anförda, framgår emellertid, att de af Lagberedningen och jemväl af Rikets Ständer begagnade ordalagen i ett och annat afseende lemnat rum för det missförstånd, att underpantsinstitutioBih. till B. St. Prot. 1865 $ 1866. 7 Sami. 1 Afd. 18 Häft. 2 10 Lag-Utskottets Betänkande N:o 57. uen skulle afse beredandet af sakrätt i det pantsatta godset. Om äfven den rättighet borgenären eger till panten, så länge den förblifver i gäldenärens besittning, skulle kunna kallas för en sakrätt, så vore den dock såsom sådan af en särdeles ofullständig beskaffenhet och kan i ingen händelse sträcka sig längre än att fordringen, utan afseende derpå att den i och för sig ej är förfallen, ändock uttages ur panten, när densamma utmätes för annan gäldenärens skuld, på samma sätt som nu förhålles med liqvid af gäld, som är intecknad i utmätt fastighet.
Bevärings-skyldigheten varar i 6 år, deraf rekrytexercis 6 månader . 180 dagar. Årliga vapenöfningar i 5 år, å 30 dagar 130 Summa 330 dagar (11 månader). Hannover. Bevärings-skyldigheten varar i 6 år, deraf hela första året i verklig tjenst 363 dagar. Årliga vapenöfningar i 5 år, å 30 dagar ... 150 „ Baden, lika med Hannover 515 dagar (1 år 5 månader). Hessen (Storhertigdömet). Bevärings-skyldigheten varar i 6 år, deraf hela första året i verklig tjenst 365 dagar. 1 månads vapenöfning de 3 följande åren 90 „ Summa 455 dagar (1 år 3 månader). Hessen (Kurfurstendöme!). Bevärings-skyldigheten varar i 12 år, deraf hela första året i verklig tjenst 365 dagar. Under de 3 följande åren vapenöfningar tillsammans 8 månader 240 „ Summa 605 dagar (.1 år 8 månader), under de öfriga 8 åren inga vapenöfningar. Dannemark. Bevärings-skyldigheten, som börjar vid fyllda 22 år, varar i 16 år, deraf; 4 år i Linie-arméen (Fredsfoten). 4 „ i Krigsreserven. 8 „ i Förstärkningen, lista Bevärings-klassen vapenöfvas i 4 månader 120 dagar, och gör sedan 1 års Garnisonstjenst 365 „ 2;dra, 3:dje och 4:de klasserna årligen 3 veckors vapenöfning 63 „ Summa 548 .dagar (1 år 6 månader). Ofvanstående gäller för Infanteriet. Krigsreserven och Förstärkningen 15 hafva ej vapenöfningar. Årligen uttagas 5,500 man. Således är Linie-arméen F 22,000 man. Krigsreserven 22,000 „ Förstärkningen 44,000 „ Summa 88,000 man vapenöfvadt manskap.
Örn sedlar till inlösen å vista utgifvas, så utgör deras summa vid slutet af femte året 1,900,000 Riksdaler. Dettå discrediterar vål ännu icke sedelrörelsen, men jag befarar, att då man en gång börjar en ny bana, så fortsåttes den till dess man kommer till den punkten då 8 millioner åro ute i rörelsen. Jag skulle derföre tro, att Ridderskapet och Adeln kunde såga, att sedlar å vista ej få utgifvas till högre belopp ån 1 million, och att räntan skall blifva till det belopp, som man kan betinga sig. Det som återstår skall 542 B«« 12 September f. m. RiksgåldsContoiret söka att få upplåna emot andra vilkor, på 5 å 10 års afbetalning, och ett halft års uppsägning. Når då RiksgåldsContoiret för det andra året skall söka lån för 5 å 4oo,ooo Riksdaler, fean det uppgifva sina vilkor. Det kan för en del få ett års afbetalning, för en annan, io års. Det gifver blott sitt behof tillkänna; det blir capitalisternes sak att ingifva förseglade anbud å de summor som de vilja utlåna. Det år möjligt att sådane lån kunna fås för 4 procent, kanske ock fås de ej under 5 procent, och skulle conjuncturen blifva sådan, att det blifver stor täflan om capitaler, så kunna de kanske ej fås under 6 procent till nästa Riksdag. Om nu Ridderskapet och Adeln beslutar detta, och det blir möjligt att erhålla i million till inlösen å vista mot 2 procent och resten genom entreprenade, så tror jag, att hela operationen kunde vara gjord mot 4 procent. Då vore deras farhåga håfven, som tro att sed larne skulle blifva för mycket courserande, och deras, som befara att capitaler i provincerne skola uppsågas för att utlånas mot 5 procent. Herr Hjerta'.
Cederström hade tagit i betraktande det sätt, pä hvilket bankrörelsen i andra länder fiir det mesta bedrifves, så skulle han funnit, att det ges ganska mänga banker, hvilkas contanta insättningar icke äroså mycket som 200,000 r:dr Sv. b:co. I delta ögonblick linnas, enligt en uppgift, som jag sett just i de sisla dagarna, i England icke mindre än 70 compagniebanker och 300 privata bankier-rörelser, och grundfonden för mänga af dem uppgår, såsom jag sett uppgifvet i en tidning, icke pä långt när till 200,000 r:dr. Såsom jag nämnde i milt förra yttrande, tror jag, att det är fördelaktigt för den allmänna rörelsen och deu allmänna säkerheten, all en bank icke får gripa alltför mycket omkring sig, att sålunda förvandla sina förbindelser till ett slags tvängsmynt för hela provinser. — Likaledes var det ett misstag af en talare, dä han trodde, att jag skulle hafva klagat öf - Den 25 Januari f. m. 477 ver privatbankernas rättighet alt på förhand afdraga räntan. Jag har endast sagt, all en af anledningarne till missnöjet ined privatbankerna, efter inilt förmenande, lage deruti ali dessa hanker linge uteslutande begagna sig af en förmån, som vore andra förnekad, hvilket synes af den 21 § i lagförslaget. — Tvenne talare hafva velat vederlägga det inkast jag gjorde om privatbankernas vägran all emottaga nya bolagsmän, med det svaret, all alla aclierna icke kunde fäs fulltecknade vid bankernas början. Men jag vidblifver likväl min anmärkning, oell kan såsom stöd för densamma hänvisa de värda lalarne lill protocollct öfver elt sammanträde med Wermlands privatbanks bolagsmän, der sådana ansökningar afslogos, emedau man ansåg bankens rörelse redan fullt motsvara provinsens behof.
Jag fruktar, att han icke skulle rätta sig efter allmänna nöden, utan fortsätta sin rörelse, om än det fattiga folket svalt ihjäl. Jag tror, att analogien icke är så alldeles oriktig, att Regeringen med samma skäl bör få hejda missbruken af sedelutgifpingen. 7 § af Utskrns förslag blef af R. o. Ad. afslagen. Hr Cederschjöld reserverade sig emot R. o. Ad:s nu fattade beslut. Hr Lefre'n: Sedan § nu är afslagen, täcktes R. o. Ad. finna angelägenheten af, alt det stadgande, som jag såsom tillägg vid den sednast antagna §:n föreslagit, nemi. att bankens totala skuldbelopp aldrig må öfverstiga det vid bankens octrojerande bestämda maximum eller teckning, i stället antages, emedan i annat fall stadgandet i 3 § är alldeles kringgånget. Hr Lefréns förslag upplästes, innehållande, att i slutet af den af R. o. Ad. sednast antagna §:n skulle tilläggas, följande: bankens totala skuldbelopp må aldrig öfverstiga det vid bankens octrojerande bestämda maximum eller teckning. Gr. Frölich: Då Hr Lefrén med sitt förslag åsyftar, att bankens totala skuldbelopp, således icke allenast dess utgifna creditsedlar och invisningar, utan äfven dess skuld för depositioner och erhållna lån, icke må öfverstiga teckningssumman, så måste jag motsätta mig tillägget. Är Hr Lefréns mening, att ökandet af grundfonden och proportionerlig! ökande af sedelmassan efter redan stadgade grunder icke må ske utan särskildt tillstånd, så finner jag väl besynnerligt, att då man bestämt ett minimibelopp för teck»ingssummorna, hvarigenom man tyckes vilja förekomma, att bankerna icke må blifva för små, man tillika vill bestämma ett maximum i detta afseende. Men man kan invanda, att, derest någon anmälan derom icke skedde, det vore omöjligt för Regeringen, vid pröfning af ansökning om nytt bankprivilegium, att hafva sig bekant, i hvad mån de ledan existerade bankerna utsträckt sin rörelse. Om derföre
St:s inträffande sammanträde, tillhöre det dessa myndigheter, utom Ridd.Direct., att sjelfva om valen i förrberörde ordning foga anstalt. Angående tiden för riksdagen lärer Konungen, då Han dertill kallar, Hofrätterna förständiga. Utfärdas kallelsen af StatsRådet eller af vederbörande embetsmyndigheter, skola, i förra fallet, StatsRådet, och i det sednare, Landshöfdingarne ofördröjligen härom Hofrätterna, ' det ändamål 2 mom, antyder, underrätta. 4:o Ankommer kallelse till Urtima Riksdag, sedan val till Lagtima Riksdag för sig gått, vare sådana val för Urtima Riksdagen gällande, utan att ny fullmagt för den valde må erfordrasy bärandes likväl, om tiden för Urtima Riksdagens början, de valde behörigen underrättas genom de corporationers eller embetsmäns försorg, som föranstaltat om valen. Underteckn. Ridd.Secret. anmälde, att detta förslag blifvit af alla tre de öfriga Stånden bifallet. Frih. Cederström: Detta förslag till ändring i grundlagen anser jag vara skadligt, och afstyrker derföre detsamma. Anledningen härtill är den, att i händelse valen till Den a4 Mars f. m. 413 riksdagsmän genast efter slutad riksdag skulle förrättas, Liefve liela den personal, som utgör Representationen , ställd under det skydd, som riksdagsmän äga af grundlagen, så att de fritagas från möjligheten att kunna för skuld insättas eller för mindre förseelser i häkte inmanas. Med ett ord, detta skydd, som rätteligen icke annorlunda än under riksdag hör äga rum, bör således icke heller kunna utöfver ändamålet utsträckas; och jag tillstyrker derföre afslag påförslaget. Frih. Boye, Ludv.: Till de af Frih. Cederström anförda grunder för sitt tillstyrkta afslag å ifrågav. grundlagsförslag, uti hvilket tillstyrkande jag förenar mig, anhåller jag att få foga ett annat skäl. Emellan valen till urtima och lagtima riksdagar finnes den skillnad, att för de sednare ingen viss tid är bestämd, inom hvilken valen böra vara förlättade.
N:o 76. * Uppgift å de qvantiteter Span mål, sorn transporterats ifrån Westerås till Dalarne ifrån den I Augusti 1864 till samina tid 1865. Ifrån Westerås stad transporterade Till Falu Stad. Till Nedre Dalarne. Till Vester-Bergslagen. Summa. 1 v u b i k f o t. 98,910 91,980 89,460 280,350 Summarisk uppgift å uppbörd en vid Westerås ham n af Hamn-, Bro-, Mätareoell Våg-afgifter under nedanstående år. / Hamnoch Bro-afgifter. Mätareoch Våg-afgifter. Summa Uppbörd. Riksdaler. Riksdaler. Riksdaler. Cronstedt. 184 Motioner hos Borgare-Ståndet 1805. N:o 77. N:o 77. Af Herr Bovin, J. Å., om befrielse för Eskilstuna stad samt Osteroch Vester-Rekarne härader från utgifvande af vissa genom Kongl. Brefvet den 20 September 1864 bestämda årliga ersättningsbelopp för kr ono-cellfängelset i Eskilstuna. Sedan i Eskilstuna stad af 1841 års anslag till häradsoch stadsfängelser blifvit uppfördt ett stadsoch häradshäkte för nämnda stad samt Ö^teroch Vester-Rekarne härader, hvars framtida underhåll skulle åligga staden och häraderna, samt genom särskilda sedermera meddelta beslut förordnats, att nämnda häkte skulle jemväl begagnas till straff-fängelse ej mindre för staden och häraderna än äfven för öfriga närgränsanda delen af Nyköpings län, har genom Kongl. Brefvet den 20 September 1864 stadens och häradernas skyldighet i afseende på häktets underhåll blifvit sålunda ordnad, att staden årligen betalar i ett för allt en summa af 300 R:dr och häraderna en summa af 200 R:dr.
Känner ni i öfrigt något o m henne, hvilket enligt eder tanke kan göra henne olämplig till sjuksköterska? i m å n a d e n. aflö- ning. 5 e. m. m. Formulär att egenhändigt ifyllas af den som sö- ker inträde såsom sjuksköterskeelev vid Sabbatsbergs sjukhus: 1. Edert fullständiga n a m n? Födelseår o c h dag? Eder boningsort o c h adress? Å r ni ogift, gift eller änka? Mannens y r k e? På hvilket sätt har eder undervisning varit ordnad? (Läroverk?) D e s s a formulär skilja sig valet af lefnadsbana. På uppdrag af Idun utarbetad af Fru Brita. m. Sköterska skall afflytta från h e m m e t 3 Från o. med 22 april till 15 maj realiseras ett större parti Glas o. UtskottsAktiebolaget Svenska porsliner samt öfriga Husgerådsartiklar, passande för Bouppsättningar till sommarnöjen, såsom knifvar, gafflar, skedar, brickor, brödkorgar, koppar — emaljerade och förtennta kokkärl, grytor, stekpannor, Husgerådsmagasinet mortlar, kaffekvarnar, kaffebrännare, hinkar, baljor, lerkärl och borstar m. m. O b s. Af en händelse finnes ett parti Tapeter och Rullgardiner, som bortslumpas. Stor Vår — Realisation I För närvarande användas Röda Korsets sköterskor mest i privatvård. (Slut i nästa n:r.) ¥ Vårstök. J ill hjälp o c h ledning för den oerfarenhet, s o m 1 dels ofta röjer sig i » Iduns frågoafdelning », dels är oåtskiljaktig från en ung husmoders första stapplande steg s o m regentinna i eget rike, meddelas här nedan några allmänna råd, s o m kanhända kunna k o m m a till pass vid den pågående o c h förestående vårrengöringen. Råden göra ej anspråk på att vara de ofelbert bästa i ämnet, men där en ung fru ej tänkt på att inhämta en mors lärdomar, eller där sådana ej stå att få, kunna dessa råd möjligen bli till nytta. Först då några ord o m Rummens rengöring.
Hr von Hartmansdorff.s, August, den 30 sistlidne December e. m. räckta motion, att den af Rikets Ständer år 1848 åtagna krigsrustnings-bevillningen måtte oförändrad fortfara; tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden; Friherre Stael von Holsteins, Otto Wilhelm, den 30 sistlidne December e. m. på bordet lagda motion, att honom måtte tilläggas ersättning för erlagd fullmakts-lösen och förminskad löneinkomst för det af motionären åter tillträdda Justitie-råds-embetet. Statsoch Banko-Utskotten: Grefve Gyldenstolpes, Ant. Gabriel, den 30 sistlidne December e. m. på bordet lagda motion, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit läcktes hädanefter låta utöfva den framtida uppsigt och kontroll öfver Gölha-kanals vidmakthållande, som för närvarande är uppdragen åt Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-kontoret; BevillningsUtskottet: Friherre Cederström«, Rudolph, den 30 sistlidne December e. m. på bordet lagda motion, om bibehållande af nu gällande Tulltaxa, m. m.; Hr von Hartmansdorff.s, August, den 30 sistlidne December e. m. väckta motion om förbud emot vidare portofri fortskaffning med posten af stämplad skrift, som en gång blifvit sålunda från tryckningsorten befordrad; Densammes den 30 sistlidne December, e. m. väckta motion, angående förhöjning af införsel-tullen å ost, tillika med de i afseende å denna motion nu afgifna yttranden; Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten ; Hr Bibbings, Arvid, den 30 sistlidne December e. m. på bordet lagda motion, angående upprättande af ett lagförslag om inteckning till säkerhet för fattigvården; tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden. Prot.-Utdrag den 8 Januari 1851. 107 Frän Högv. Prestc-Ståndet.
Olaus Svebilius har anfört, att det väl icke led något tvifvel, att ju, såsom en följd af Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 45 Juli 1859, laga skiften inom de till omfånget redan bestämda skifteslagen på Gottland skulle komma att så småningom bringas till verkställighet; men så gagneliga dessa förrättningar, med hänsyn till möjligheten af ett ordnadt och vinstgifvande jordbruk, för framtiden än måste anses blifva, hade de dock för dem, hvilka vid förrättningarnes genomförande utgjorde skiftesdelegare, en ganska mörk skuggsida, dels i anseende till de kostnader icke ensamt sjelfva skiftesförrättningen utan äfven deraf föranledda utflyttningar och andra från den förändrade skiftesläggningen härflytande åtgärder toge i anspråk, dels ock, till följd af föreställningen, att man vid det blifvande egoutbytet komme att på vederlaget för mistadt innehaf blifva mer eller mindre lidande, hvilken sednare föreställning hade sin naturliga anledning deri, att icke någon lämplig och tillräcklig tid emellan delfåendet af den provisionel skiftesplanen och skiftets afslutande vore bestämd, under hvilken skiftesdelegarne försattes i tillfälle att medelst en närmare undersökning af det honom förslagsvis tillagda skiftet för sig utreda, huruvida han verkligen kunde dermed vara belåten eller icke, hvilken ovisshet åter i de flesta fall föranledde dertill, att, för att hålla talan öppen, klagomål anfördes öfver förrättningen på föregifna oriktiga skäl, men med förbigående af verkliga giltiga anledningar. För att afhjelpa dessa Bih. till IL St.
Gå vi nu öfver till hvad man skall domina om de personer, som äro ledamöter af Regeringen, så hafva vi här 1 af dem tillstädes; den ene, Ministern för finance-ärendena, har icke yttrat sig; den andre, Just.Statsministern, har väl förklarat sig vara vän af näringsfrihet, men har icke uppenbarat sina åsigter i afseende på hvad jag anser vara det vigtigaste, nemi. om förhållandet mellan landtmannaoch statsmanna-näringar, eller om det skall vara hvar och en tillätet att nedbryta de skrankor, hvaraf den egentlige s. k. borgaren ansett sig omgärdad, så att den, som bor å landet, äger rätt att nedsätta sig i staderna, men borgaren deremot vara betagen rättigheten att nedsätta sig på landel och eoucurrcru med dem, som der - Den 17 Juni f. m. stiidrs drifva liandtverkerier. Delta är likväl en ganska vigtig sak, sorn förtjena!' all uppmärksamhet. Vi hafva hört en ledamot, som med stor skicklighet och talent uppträder sorn Regeringens förste talare, säga, att han ovillkorligen röstar för näringsfrihet: detta är vackert, ja, man kan säga det vara för godt köp; men han har icke yttrat sig, huruvida han med sin ovillkorliga röst för näringsfriheten äfven omfattar den mening, att hvar och en får på landet anlägga jernsmiden och köpa saker af hvem han behagar. Jag önskar, att talaren, som har så mycket inflytande på Ståndet, må uttrycka sin mening, på det att Utsk. deraf må hemta någon ledning. En annan talare har sagt, att här icke existerar näringstvång för andra än skräddare och skomakare i småstäderna: det är en annan fråga. Åter en annan talare har yttrat, att rör:de näringsfrihetsfrågan Commerce-collegii betänk, borde antagas, hvilket betänk, jag hört andra personer säga vara föremål för mycken kritik och andra åter påstå vara under ali kritik. Detta visar, huru obestämda tankarna 0111 näringsfrihet äro.
Hon, som för cmcZ2igu varden bibehallit det ryska ssittet iitt rakna, - efter s&amp; och så många ö sjal sr » 1zad.e sig allt niers fattig, allt efter so111 f örhål1m.idei1.a snörde hop indi~iclii~liteterm, eller ihclrade lifsvilkor miiiskde antalet at ' de henne sympdiiska viinnerria h %rstiides. Allt mera drog hon sig tillbaka, fik11 vårt tillfrusna siillskapslif, dar bon. i b ö r j m verkade so111 eii tinande vkrviiicl, och detta skedde icke - som ~nhngen antog - i kknslan af egen öfverliigsenhet utan ' ") Se en axtikelserie i A.ftoiibl; i.clet vfirei~ 3.890, ijfvcrsntt tidskrift, diir deii först olfelitliggjordes. f: rt " lii c11 rysk i känslan af ensamhet. H urngiiiiget med nagm f&amp; änne^ samt i en och aniian teatereller musikafton hviláde hon ut under sitt inteiisiya arbete. Af alla estetiska njutningar satte hon god musik friimst och däriiiist teatern. Hennes omdöme öfver ett skadespels utförande Tar den mest fina och träffande kritik - på detta omride hade hon iifren för lange sedaii brukat sin peiiila, bland annat som musikoch teatergrmskare i Novoje J+anjci under deiina tidnings första kr. Men nar Sonja Kovalevsky nigon gang deltog i sillskapslifvet behöfde hon. blott ett enda sympatiskt tillmötes1couima.nde för att strax tandas. Och huru tändes icke d i också luften omkring lie~ine! Tankanie ville fram, fortare iia orden Irunde bara dem, och .dotk störtade ordeii fraiii med f örvånande lätthet afven pa de f rammande tungornitlen.
Hamiltons nu föreslagna amendement, så ber jag att få yttra, att jag anser viet vara det hästa, som för närvar, kan vinnas, och ehuru jag för min del tror, att R. o. Ad. ej bör ingå uti detalj-bestämmelser uti detta ämne, skall jag likväl icke motsätta mig delta förslag, om det kommer lill föredragning. I anledn. af den invändning, sorn Hr von Hartmansdorff gjort, att möjligen inom den sålunda valda kammaren något Stånd finge få eller inga medlemmar, och att således samtliga Ståndens intressen ej skulle vara bevarade, får jag erinra, att detta är lätt hjelpt, ifall man anser conseqvensen eller öfverensstämmelsen med föregrde beslut sådant fordra, ifall Frih. Hamilton gör den förändring i sitt förslag, att val-collegierna skola samfäldt välja en ledamot af hvarje Stånd, på sätt Prosten Ödmann i sin reservation uppgifvit; men jag finner för min del icke alt något beslut af R, o. Ad. ligger i vägen för det förslag Frih. Hamilton nu uppläst, med undantag möjligen af siffrorna, som kunde uteslutas, och jag kommer att med min röst understödja detsamma. Den a November f. m. Frih. Hamilton: En värd ledamot har vacht den fråga, att alla de disenssioner och närmare bestämmelser, som inom R. o. Ad. i detta ämne ägt ram, skulle vara grundlagsstridig. !. Hr Frih. o. Landtm, har derpå svarat, och har jag således intet annat att tillägga, än att det var föga alt förvänta att en Söndag skulle så mycket rubba öfvertygelsen inom Ståndet, att hvad man ansåg grundlagsenlig! om Lördagen, skulle om Måndagen anses grundlagsstridigt. Hvad i öfrigt angår de anmärkn;r, som här äro gjorda emot det af mig ganska anspråkslöst framlemnade förslag, så är det väl icke mycket värdt att besvara dem, sedan Hr vou Hartmansdorff, sorn var den enda som kunde medgifva någon moditication i sitt nu förevar, förslag, icke velat frångå detsamma. Jag vill också blott åberopa hvad den siste talaren härom yttrat. Att det ena Ståndet blefve underlägset det andra i öfre kammaren, gör obetydligt till saken.