Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sprengtportens förslag, uprepa hvad jag tillförene yttrat, att det nemi. icke synes mig vara särdeles lifligt tänkt, eller vittna om någon djupare upfattning af Stockholms ändamålsenliga försvarande, att reta en så öfvermäktig fiende som den Ryska makten genom att ådagalägga, det vi satt bela vår förtröstan på möjligt försvar liksom på ett enda kort, det belastade Stockholm. Jag stödjer denna tanke på ett yttrande af en annan veteran, än Gr. Anckarsvärd, en veteran, som icke är långt ifrån mig, ehuru jag icke anser mig ega rättighet alt nämna hans namn. Ilan har sagt: »Vore jag i spetsen för en Rysk invasions-armöe, skulle jag långt ifrån att vara missnöjd med dessa Hrrs förhoppning eller med det besvär man gjort sig för Stockholms befästande tacka dem och säga åt mina soldater: se der, mina gossar, der hafva vi en punkt att anfalla; gån pål när vi äro inom Stockholms murar, då är det slut med Sverige.» Detta är icke min egen tanke: men jag tror att uti denna tanke ligger mycken sanning. Jag tror, att om vi skola kunna afhålla fienden från ett anfall på Stod holm, och Gr. Anckarsvärd har icke deri blifvit af någon motsagd, så finnes dertill ännu ett medel utom det jag redan för längesedan hade äran förorda, och hvilket jag stödde på Ofverste Hagelstams stora erfarenhet och de rön, som han allt sedermera gjort samt haft godheten meddela mig. Naturligtvis fån J icke vänta, mine
Höghet Kronprinsen i Dess egenskap af Befälhafvare för Konungens Lifoch Hustrupper, hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslagit att, den nu efter innehafvarens Major Lindsfelts förledit år timade död, till Kronan indragne StabsRyttmästarelndelr.iogen vid Östra Westmanlands Compagnie 7ibblt, med tillhörigheter måtte anslås Ryttmästaren vid Arboga Esqvadron; att nu varande RyttmästafeIndelningen Beyby och Snrbecken måtte anslås Lieutenanten vid Arboga Esqvadron, samt att dennes nu innehafvande Underofficers Indelning Fenninge till Kronan kunde indragas. Beredd på det inkast sorn kan göras mig, att, genom denna reglering Ryttmästarelndelningen vid Arboga Esqvadron, komme att befinna* ej allenast utom Esqvadronens utan ock utom Regementets stånd, tår j?g svara, att flere praejudikater derå förut vid Regementet, utan tjenstens mehn, befinnas; och att sådant är förhållandet med SecondChefen* , RegementsQvartermästarens, Ryttmästaren* vid Östra N erikes Esqvadron, Lieutenantens vid Sanna E qvadron med fleres Indelningar. Såsom ytterligare anledning till dessa föreilagne utbyten, får j*g äran upplysa, att då LifRegementet år 1791 delades blef förenämnde StabsRyttmästarelndelning Tibblt på Stat anslagen Ryttmästaren vid samma Arbog» Esqvadron,; och att den frångick Esqvadronen, 120 Dm j Juii e, m, derigenom att Majoren Lindsfelt, vid afskeds-* tagandet, såsom Nådebevis, erhöll tillstånd att under sin öfriga lifstid innehafva Bostället, hvarefter det borde till Kronan indragas, som äfven skett.
Domaren ersättning genom högre expcditiöifslöséh, liVfllfön förhöjning skulle drabba-de rättsökande i allmänhet, äh att låta honom höll älla sin nu egande lott i sakören, då dessutom, hvad angår Uomstölärife i landet, ifrågavarande botösaudel utgör nästan den énda inkomst, ‘stfth Nämndeman, för dét med deras dömärebefättning förenade besvär, 'häfva litt uppbära; och då, hvad angår Johannes döhdnssons förslag deroth, itt "Kronans och Kyrkörnes bötesändelar mätte ähväiidäs lill fattige barris upp•fostran, Utskottet förmodar, att de bötesmedel och afgijfter, hvilka rédäh äro anslagne till nyttiga ändamål, icke böra derifrån rubbas, med mindre andra tillgångar anvisas i stället, i hvilket hänseende dét icke ‘tillkomhiär Lag-Utskottet ätt uågon ny reglering uppgöra; anser Utskottet sig UafVsi »kil att vördsamt tillstyrka, det ofvanberörde motioner mätte utah afseende lemnäs. Stockholm den 3 April 183^. N:o a'4- Ankom till Evp.-UfVk. den 7 April kl. a e. t». -Betänkand e, (ifver väckta motioner, dels om upphörande af Ifrätseriinte-egares rätt till lösen tpf skattefrälsehemman, sorn säl jos Utom börd, dels ock angående rättighet för .jordegaren att lösa räntan, när densämma utom börd säljes. Hös Högvördige Préste-Ståndét här Herr Prosten Efie Sätiiiåti tfiähf saftit, hos Hedervärda Böhde-Sfåiidtet, HiksdagS-Failftiägtigäii Gästiifi Bikung till R. St, Prot, 1834- 7 Sami. • 1 Afdtl, * 3:dj* Häftet. Lag-UUknttets Bet. N\o 2 4- Gustafsson från Södermanlands
I dessa dikter var han icke den bålde riddaren med den käcka hållningen och den stolta gången — han som trädde fram för sin publik med nonchalanta later, trotsigt småleende; här var han blott en människa, som sjöng för sig själf i en ensam stund; och det var som om sången inspirerats af hans sorgna — ännu en liten-liten smula gäckande — leende, och som om hans sinnes disharmoni funnit uttryck i rytmen. Hvar dikt hade sin melodi, som var dess själ. Till en af dem tyckte han sig höra lekande tonreminiscenser från en Caprice af Chopin: »När jag hör unga skalder klaga till fromma för vår vitterhet att kvinnor leka och bedraga jag ler, jag ler med bitterhet. Jag önskar, att du mig bedragit! Jag drömmer, drömmer dagen lång att falskheten din uppsyn tagit! Koketten ägnar jag en sång. Jag önskar att du lett och gycklat, om gycklet ock mitt hjärta bränt. Jag önskar att du endast hycklat den kärlek, jag med smärta känt! Men du var sann, tyvärr! Du smög ej in till mitt bröst af ysterhet. Din blick bedrog ej, munnen ljög ej och däraf kommer min dysterhet!» Det själstillstånd, som fått sitt uttryck i denna dikt, var dock långt ifrån konstant. Oftast kände han icke en skymt af bitterhet, endast ett blidt vemod, som öppnade hans hjärta för andras lidande på ett mera direkt och personligt sätt än hittills. Subjektivismen i hans lifsåskådning hade hittills gjort honom nära nog okänslig så snart det gällde andra; men nu hade en stor sorg öppnat alla medlidandets dammar, det spirade och grodde inom honom, och det växte upp en förmåga att förstå allt mänskligt, hvilken han aldrig förr hade ägt. Han kände ett behof att visa vänlighet emot alla människor, och så småningom blef också hans sätt emot Gerda mjukare, mindre sarkastiskt-hårdt, än det varit förut. Han talade oftare vänligt till henne och han sökte hennes sällskap ibland. Då hände det också ibland, att den hårda masken öfver hennes ansikte mjuknade — och en gång hade han sett den falla af helt och hållet. Det var en eftermiddag, då Maria sjöng.
Rid derffa - Den 2 October. Z43 derstapet och Adeln, att, till hwad Lag-Utstottek föreslagit, lemna sitt bifall. Ut sup,a. S. D. Föredrogs a nyo och gillades Banco-Utffottets den 29 September pa bordet lagda utlåtande öfwer Herr u. ^ r-aklekeläcs för Delägarne i Äbo Discont-Contoir gjorde pästäende, ^ att, emot Banquens Transport-Sedlar, återfå det Silfwer eller Silfrets belopp i Speciemvnt, som Actie-Agarne, till winnande af delaktighet i Werket, uti Banquen inlemnatt S. D. Bifölls det af Riddarhus-mstottet inlemnade, och sedan den 22 September hwrlandc Förslag, till en förändrad Riddarhus-Ordning med de irenne mindre betydande jemnkningar, scm i Protocollet upptagne finnas, och Utffottet meddelas skulle; hwarjemte UtffotteL ffulle anmodas att uppsätta och inlemna Förslag till underdänig strifwelse till Kongl. Maj:t, med anhällan om Desi Nådiga stadfästelse a Riddarhus-Ordningen i det stick densamma, efter de denna dag beslutne förändringar, be fiNNes. S. D. Wid förnyad föredragning af Bewillnrngs-Utstottets den 25 sistledne September första gängen uppläste Memorial med bifogade utlätanden, öfwer de af Advocat-Ziscalen M3U, Borgmästaren ttinä8ti-öm, m. fl., framställda anmärkningar wid Bewillnings-Förordningen, blefwo besia utlåtande till deras innehåll bifallne och grllade; anseendes endast Ridderstapet och Adeln wid den framdeles skeende redactionen af de gjorde förändringar, tilläggningar, eller bestämningar, twänne ord,säsom mindre riktige, böra utgå, nemligen: i.s 344 Don 2 October. 1:0
Occonvmiä- och Beswärs-UrfkollclS Bcredninas Prorccoil. den iz Oclober 1809, inlämnade dicie men, som pa Författarens begäran, skulle tilt Respective Stanven medfölja, bestyrker Lx Ockicis k. betsel. Begärdes pä Bardet. Uplästes följande: Riksens Högloft. Ständers Lag - Utskotts Betänkande, i anledning as Riksdagsmannen - isiö-4 Den 27 November. Nen Joban lila^nus VVL-sllnAs frän SieN4 de och Tuhundra Härader i Westmanlands Jonss Knäersious frän Sunnerbo Härad i Kronobergs tzän, 2:11c sarstildle, samt I. larssons och Lr-o l^brskons frän Örebro Län gemensamt hos Hederwärda d^nde-Sländek ingifne, kill LagUtskottet remitterade memorialer, angående yrkad skärpning i strasser för Tjusiiader, m. m. Uti det Memorial Riksdagsmannen äVcstinc;- afgifwit, hwari kläban kokrslon fran Jonköpings Ogn instämt, yrkas strängare bestraffning 1:1110 för rjufnader rui de pä något afstånd fran dyarne belägne iskällare; ?:do för olofligt horrrragcmde af frukt ä planterade trän och tränas förderfwand-e; z-o föp stogs amerka», som i stället borde kallas skogstjufnad, hwarjämke blåkarr kekrslon giorr del tillagg, <nt straffet borde ökas för dem, som stjäla till bleknad urlagde wafnader och garn, alwen som Jonss Anäerslon i allmänhet föreslagit sadank stärpande -af straffet för tjufwar, hwarigenom de antingen blefrvo aldeles betagne tillfälle akt stjäla, eller ock derföre singö en afgörande sträck; och flnteligeii hcrfwa. I. garsson och Lrio ?ekrston hemställt, ait alla genom Kongl.
B:co per skålp; att tullen å sammansatta mechaniska verktyg måtte nedsättas lill fem procent af värdet, emedan, i Motionairens tanka, den prohibition, som hittills försvårat machiners och modellers införskrifvande, vore ett misstag om rätta medlen till industriens uppmuntrande och förkofran, då dessa verktyg, i samma mon som civilisationen stigit, befunnits utgöra menniskokraftens lika mägtiga, som oumbärliga hjelpmedel till åstadkommande af clc flesta slöjd-producter, som utgöra föremål för fabrication i större scala; att tullen å vin, hvilken, enligt nu gällande Tull-taxa, för, vissa slag, med omkostnader, skulle uppgå till öfver 200 procent af inköps-priset, måtte nedsättas till hälften, då ett oxhufvud Italienska, Grekiska och en del Fransyska, så kallade landt-viner, här skulle kunna säljas till mindre än 60 Bevillnings-Utsköttets Bet. JV.-o 2g. g R:dr, eller en bouleille ungefär till samma pris, som en bouteille porter för närvarande kostar, hvarigenom vin-eonsumtionen skulle blifva minst dubbel, och Staten i aila fall erhålla lika mycket i tull, samt äfven den mindre bemedlade fa råd alt bestå sig en sund och smaklig dryck, en mängd förfalskningar undvikas, oell ett tjenligt och helsosamt surrogat vinnas för bränvinet, hvars förbrukning de fleste äro ense om böra inskränkas; anseende Motionairen dessutom ganska troligt att en sådan nedsättning, i reciprocitets-väg, kunde medföra någon nedsättning i den Fransyska import-tullen å Svenskt Stångjern och Trädvaror; om hvilken förmons beredande i diplomatisk väg Molionairen förmodat, att Utskottet icke lärer underlåta föreslå R. H. Ständer att hos Kongl. *Maj:t i underdånighet anhålla. Af Herr Lagerhjelm P., som föreslagit en liten men årlig ökning i import-tullen å vissa artiklar, derefter bibehållandet af den högre tullen, under tio år, och slutligen dess årliga nedsättning.
Directioner äga icke alt å Discont-Lån efterskänka något af hvad, enligt .g i Ine föreskrifter och gällande författningar, bör erläggas, utan skola etc. J.nstructionen för detta Utskott stadgar. d:o. F ullmägtige förordna ett serskildt Ombud till deltagande i de år lige revisionerne öfver Låne-ConLoren; och är det Fullmägtige derförutan förbehållet alt, antingen genom någre af deras egne Ledamöter, eller genom Ombud, när som helst anställa eftersyn vid Låne-Contoi en. 6:0. De vid Banco-Discont-Verket anställde Tjenstemän äro; I Cancelliet. Förste Ombudsmannen, Lön B:co Andre Ombudsmannen 1 Ca neel list 1 Cancellist . / Contoret: Kamereraren, Lön Arvode lör trägnare tjenstgöring 1 Bokhållare, Lön Arvode för trägnare tjenstgöring D:o för Böckernes afslutande l Bokhållare, Lön Arvode för trägnare tjenstgöring D:o för Böckernes afslutande 1 Bokhållare, Lön 3 Bokhållare, Lön å 700 R:dr . Arvode för trägnare tjenstgöring å 100 Registratorn, Lön
Godkändes, med den ifrågavarande anslagssummans förändring till 16,000 R:dr; samt M 38, i anledning af väckt motion om stiftande af en lag rörande afskedande af Statens embetsoch tjenstemän, som i följd af vansinue, lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom längre tid varit urståndsätta att deras tjeusler bestrida. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVa 39, i anledning af väckt motion om ändring eller förklaring af Kongl. Cirkulärbrefvet den 28 Mars 1858, i fråga om beräkning af tiden för lärares vid elementarläroverken rätt till uppflyttning i högre lönegrad. S. D. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Bevillning»-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, M 11, i anledning af dels gjorda anmärkningar mot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet JYs 4, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, blef samma utlåtande, med rättelse af ett anmärkt tryckfel, sid. 3, raden 1 uppifrån, af Borgare-Ståndet godkändt, utom i nedannämnda delar. § 24. Med ogillande af den uppfattning, som legat till grund för Utskottets anmälan, sid. 4. fattade Ståndet följande beslut: Enär vid ärendets grundlagsenliga behandling hos samtliga Riks-Stånden den 4 sistlidne Juli, Utskottets i Betänkandet JVs 4 framlagda, nu ifrågavarande förslag blifvit bifallet, oförändradt, af endast ett Stånd och, med förändring af ett annat samt afslaget af två Stånd, fann Borgare-Ståndet samma förslag, enligt 75 § Riksdags-ordningen, hafva förfallit; hvarjemte förklarades att, sedan frågan om ändring af 24 § i Kongl.
9- 8umix]a 2,a55,yad: 5. 5. 2,301,273:41- — För att närmare utreda förhållandet med denna fonds förvaltning från och med år i83o, bär blifvit upprättad följande Tablå: Bilaga. — 41 — Utom de vid dessa Räkenskaper här ofvan gjorde anmärkningar, hafva Revisorerne, efter läsningen af Kongl. Stats-Kontorels öfver Magasins-ärenden förda Protokoll , funnit ali anledning att förnya den af 183g års Revisorer uttryckta önskan, att författningarne mätte med mera alfvar tillämpas i afseende på försumlige Magasins-Förvaltare och Redogörare, för att förmå dem i rätt tid inkomma med de i författningarne föreskrifna rapporter och redovisningar, i stället att , såsom nu skett, dermed fördröjts ett år och derutöfver, till hinder för Hufvudräkenskapernas afsiutande; såsom exempel hvarpå, må anföras att, ehuru Kongl. Stats-Kontoret den 21 December 1838 medgifvit hegardt anstånd med insändande af 1837 års Undsättnings-redogörelse för Westerbottens Län till påföljde Januari månads utgång, med stadgande af 10 Rdr vite för Lands-Kontoret, i händelse sådant då ej fullgjordes, har, sedan, på ytterligare ansökning, uppskof den 8 Februari i83g lemnats till Mars månads slut vid 16 Rdr 82 sk. vite, det redan försutna vitet 10 Rdr af Kongl. Stats-Kontoret eftergifvils. SSkogsplanterirags-Kassan. Dess inkomster och utgifter redovisas uti Riks-Hufvudhoken sålunda: - Uebel. år 1838. ar 1839. Balans från föregående året: Uppbörd: Balans från föregående året: — Balans till påföljande året: Revisorerne, som anse att Kassans disponibla medel böra förräntas* Kafva vid förvaltningen i öfrigt icke funnit något att anmärka. Jagtkasse-fonden. De dit inflytande medel redovisas i Riks-Hufvudboken så» lunda: — 43 — Debet* år 1§S§ ar 1839 Balans från föregående året:
N:o 91, i anledn. af väckle förslag, rör:de folkundervisningen i riket; Fl. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 3 e. m. In fidem prolocolli, Albert Munck. 140 Den 27 Maj. Lörilagen den 27 Maj 1848. Plenum kl. \ till 10 f. m. Justerades 3 prot.utdr. för d. 24 samt pleniprot. för d. 15 dennes. Öppnades Hrr Eleclorers listor vid val af en ledamot i Bankooch en ledamot i Allm. Besv.- och Ekon.Utsk.; och hade dertill blifvit utsedde i Banko-Utskottet: efter N.o 778. Hr Leijonankar; Fredrik Wilhelm Erik Carl; N:o 240. Hr Gyllensvärd, Johan Wilhelm. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: efter N:o 70. Hr Kafle, fullm. Hr Uggla, Carl Gusfaf; IS:o 77. Frih. Rehbinder, Fredrik. Wilhelm. Äfvenledes öppnades Hrr Bänkmäns lista vid val af ;2:ne Electorer efter N:o 145. Frih. Stjernstedt, Jacob Theodor och N:o 1481. Hr König, Carl Fredrik; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 15. Hr Ribbing, Gustaf och N:o 2012. Hr Hjort af Ornäs, Carl Jacob. Upplästes följande af Prih. Manderström, Ludv. inlemnade memorial: Beordrad att uti tjensteärender inom några dagar från hufvudstaden afresa, anhåller jag vördsamt hos H. R. o. Ad. att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig den Electorsbefattning som är mig uppdragen. R. o. Ad. lemnade härlill sitt samtycke; i anledn. hvaraf Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkmän att sammanträda till val af en Elector, i st. f. Frih. Manderström.
Den 12 Julii f. m. för Gottlands Hemmansägare att underhålla Lastagebryggor vid de på On varande Landthammar måtte blifva hvilande, skedde det af den anledning att jag trodde mig kunna anskaffa handlingar hvarpå Wisby Stads innevå* nare grundade deras förmenta rättighet att för Statens enskilda behof uppbära och använda de medel, sorn erläggas af Fartyg hvilka besöka ifrågavarande Landthamnar, till bevisning hvarom jag nu får den äran upplysa, dels att 45 § i Kongl. Resolution på CommerceCollegii besvär af den 9 December 1766 bestämt innehåller, att Kongl. Maj.t på sådan grund afslagit den af Gottlands allmoge gjorde begärau att antingen befrias från Bryggornes vidmagthållande och byggande vid Hamnarneoch Lastageplatsarna, eller ock sig till hjelp dervid undfå de Bropenningar söm Wisby S>ad ager uppbära; att rättigheten för nämnde Stad till Hamn och Bropsnningars uppbärande så väl vid Staden som Landthamnarne samt Allmogens skyldighet att bygga och underhålla Hamnbryggorne vore grundad i äldre och sednare Kongl. Resolution och previlegier, dels ock att Rikets Ständer vid 1815 års Riksdag jemväl afslagit Gottlands Allmoges lika beskaffade anhållan på sätt Besvärsoch EconomiUtskottets då afgifne Betänkande närmare innehåller 3 och som förmodeligen närvarande Ständers EconomiUtskott saknat kännedom om förenämnde Handlingars tillvaro, och på grund deraf frånkänt Wisby Stads innevånare en dem af ålder tillerkänd rättighet, anhåller jag att till vinnande af nödig rättelse härutinnan Den 12 Juhi/. m. Utskottets Betänkande må varda återremittera dt. N:o 4- Grefve Hård, Carl Git/laji I anledning af StatsUtskottets utlåtande t till jämkning af RiksStåndens meningar, rörande anslaget för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förmälning och utrikes resa m. m., hvilket utlåtande af Högvördige Präste samt Vällofl.
December 1~56hvarigenom det blifvit allmogens söner tillåtet, att redan vid 18 års ålder ingå äktenskap. Denna motion har Utskottet i öfvervägande tagit; men som det, enligt omförmäkle Kongl. Förordningar, är såsom vilkor för den åt ynglin.- gar af allmogen lemnade tillåtelsen, att vid 18 års ålder ingå äktenskap, redan föreskrifvet, att de mäste innehafva stadig årlig tjenst, eller idka arbete och handtverk; samt någon olägenhet af denna åldriga undantagslag i allmänhet icke blifvit förspord, utan tvärtom erfarenheten stadgat omdömet om ändamålsenligheten häraf för allmogen, hvars sysselsättningar gifva en tidigare fysisk utbildning, än de fleste andra yrken, och inom hvilken folkclass ynglingen ofta kan befinna, sig i sådan ställning, att tidiga äktenskap blifva gynnande för både välmågan och sedligheten, tillstyrker Utskottet, att motionen måtte lemnäs utan afseende. N Ankom till Exp. Utsk. den 12 April kl. 8 e. m. Betänkande j öfver Riksdags-Fullmägtigen Johan Ericssons från Stora Kopparbergs Län motion, om förändrade föreskrifter, rörande den undersökning sorn bör föregå, innan ■ sjelfspillingar må begrafvas. Uti memorial, som Hedervärda Bonde-Ståndet den 10 sistl. Mars till Lag-Utsketlet remitterat, har Riksdags-Fullmägtigen från Stora Kopparbergs Län Johan Ericsson anfört, att, genom Lagens stadgande uti i3 Cap. 1 §•
Oell deremot utöfver dess tillhörande befattning, sorn endast är, alt uppgifva huru mycket genom Bevillning bör utgöras, företagit sig,' alt sluteligen i Betänkandet framställa förvillande uppgifter om det årliga belopp i8a3 års BevillningsFörordnirig inbragt till fyllande af Statens behofver. I Stället för att begagna dé i RiksgfildsContoret för StatsUtskottet tillgängéligä afslulade Räkenskaper, grundade på TaxeringsLängder och SpecialRäkningar, öfver hvarje Sfs Bevillning från och med ur 1824 till och med år 1827 bar StatsUtskottet, för att, i Bevill ningsbidraget erhålla en högre tillgångssummä an det någonsin utgjordt, antagit RiksgäldsContoirets CassaRäkniiig för år 1828, till stöd för dess uppgift orri Bevillningsbeloppet, och dermed anser sig hafva ådagalagt, att Bevillningen för året kan beräknas till a,3io,ooo R:dr, ehuru den, efter bilagde Embelsbetyg lrån RiksgäldsContoirets Commissariat, under de 5 år 1823 års BevillningsFörordning varit gällande, icke utgjordt i medeltal mera än 2,222,026 R:dr 12 sk. 4 r:st. om året. Men dock 52.,000 R:dr om året utöfver hvartill den beräknades vid 1823 års Riksdag. Om 1828 års af StatsUtskottet åberopade Cassa-Piäkning granskas, visar sig genast oriktighelen, att taga joo Stats-U ts k ottets den till grund för uppgiften om hvad årliga Bevillningen utgjort, emedan denna Cassa-Räkning innehuller RiksgäldsContoirets Inkomst, härrörande från oredovist Bevillning från 1825 och föregående åren 4^4? R:dr, från 1826 i3,i6g R:dr. Upphörd på 1828 års Bevillning go,348 R:dr. Observationsmedel 58o6 R:dr.
Och du skall till dig taga allahanda mat, som man tärer, och skall samka honom till dig, att han varder dig och dem till födo. Och Noah gjorde allt det Gud böd honom. Och Herren sade till Noah: Gack in uti arken, du och ditt hela hus, ty dig hafver jag sett rättfärdigan för mig i denna tid. Af allahanda ren fänad tag till dig, ju sju och sju, mankön och qvinkön; men af orenom fänad, ju ett par, mankön och qvinkön. Sammalunda af foglarna under himmelen, ju sju och sju, mankön och qvinkön, på det att säd må blifva lefvandes på hela jordene. Ty ännu efter sju dagar skall jag låta regna på jordene fyratio dagar och fyratio nätter, och förgöra utaf jordene allt det som varelse hafver, det jag gjort hafver. Och Noah gjorde allt det Herren böd honom. Och han var sexhundrade år gammal, då flodenes vatten flödade på jordene. Och han gick in i arken med sina söner, sine hustru, och sina söners hustrur, för flodenes vattens skull. Af den rena fänaden, och af den orena, af foglar, och af allt det som kräker på jordene, Gingo till honom in i arken, parom, ju mankön och qvinkön, såsom Gud honom budit hade. Och då de sju dagar framlidne voro, kom flodsens vatten uppå jordene. Uti de sjettehundrade årena i Noahs ålder, på sjuttonde dagenom, i den andra månadenom, det är den dagen, då uppbrusto alla stora djupsens källor, och himmelens fenster öppnade sig. Och ett regn kom på jordene i fyratio dagar och fyratio nätter. Rätt på samma dagen gick Noah in i arken, med Sem, Ham och Japhet, sina söner, och med sine hustru, och med tre sina söners hustrur. Dertill allahanda djur efter sitt slag, allahanda fänad efter sitt slag, och allt det på jordene kräker efter sitt slag, och allahanda foglar efter sitt slag, allt det flyga kunde, och allt det vingar hade: