Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ronnngen, ut! 8 borde enligt Eländets tanka, i likhet med bwad pä andra ställen i denna Författning, blifwit iakttaget, tilläggas.- eller Regeringen. 4:0 Som det synes wara stridande emot all billighet och Rättegängs Ordning, att ett Utslag, ehuru det uppå lagliga skäl och grunder, af Högsta Domstolen blifwit genom Dom, ändrat och uphäfwet, icke destomindre skall gä i werkställighrt, kunde Ståndet icke bifalla, det uti 10 ^ uppgifne förslag: ait Len Fullmagtig som genon HofRattens Dom, blifw t skild frän Bankö-FZvwaltningen, ehwad denna Dom andras eller ej, icke i sin befattning kan äter insattas, utan af Riksens Ständer sjelfrve. Af sädan orsak fann Ståndet uttrycket: edwad denna Dom ändras eller ej eller Sen anklag»de benädas Lora ändras salunda: ehwad ha» af Ronungen b.nädas eller ef. Orden: Utan af Riksens Ständer sjelfrve, borde enligt Ständers kanka styliferas pä följande satt, rekan af Set Liks-Stäod. hrvars fullmagtrg dan warit. Slutligen ansäg Ståndet ock ifrägawarande Änswa» righcts-Lag, för att winna behörig stadfästelse, sä wal 1 afseende pa Rättegångs sattet, som i anseende tilt de utsatte Straffen, bora af Riksens Stander underställas Kongl. Majus Nädiga Sanction och bekräftelse. Or supra. S. D. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utstotts Memorial rörande ersättning för de Utgifter till Ljus, SkrifMaterialier m. m., som under rnnewarande Riks-Dag för HögloftRiddcrstapcts och Adelns Samlingsrum och Cantzli blifwit gjorda, föredrogs a nyo och bifölls, och detta sä mycket häldre, som atstillige af Riksens Ständers Utskott ä Niddarchuscts rum haft deras Sessioner i och således till dessa Utgifter bidragit.
Sedan vid den under Trädvaror förekommande rubriken, alla, ej specificerade 3 iner eller mindre arbetade, derunder inbegripne ej specificerade snickareoch svarf vare-arbeten, med eller utan betsning, målning eller lackering, Ridderskapet och Adeln bibehållit nuvarande införselsbestämmelse af 33* R:dr för hvarje ioo R:dr varuvärde; Preste-Ståndet godkänt Utskottets förslag, att artikeln borde förtullas efter vigt med stadgadt värde af 2 R:dr och 32 sk. införselstull skålpundet, samt Borgare-och Bonde-Stånden, med antagande af den föreslagna viglberäkningen, höjt värdet till 3 R:dr och införsels-tullen till i R:dr per skålpund, så enär tre stånd sålunda beslutat, att vigt borde blifva grunden för tullbehandlingen, samt den af Ridderskapet och Adeln antagna tull utgjorde lika stor procent af uppskattningsvärdet, som den af Borgareoch Bonde Stånden bestämda innefattade till det stadgade värde, de för artikeln antagit, hade Utskottet hemställt, att Ridderskapet och Adelns berörda skiljaktighet icke måtte till någon åtgärd föranleda och derföre uppställt voteringsproposition under N:o 142 endast emellan de beslut, Preste-Ståndet, å ena, samt Borgareoch Bonde-Stånden, å andra sidan, fattat, hvilket ock blifvit godkändt; men som Preste-Ståndet numera antagit Utskottets tillika gjorda inbjudning att afstå från sitt beslut och instämma med Borgareoch Bonde-Stånden, I ■ 6 Bevil/nings-Utskotlets Memorial, N.-o 34. lärer sagde voterings-proposilion höra förfalla och bestämmelserna för elen ifrågavarande artikeln blifva 3 R:dr värde och i R:dr införselstull skålpundet. Tulltaxe-underrättelserna, ,§*. i5.
HusersynsContoirct den 1 Dee. 1829. 1^. LZarselström. Zri» Den iL December 725 Friherre Csäerstrum, suaoli, I anF ledning af hwad H?rc Krigs»Rädek Ooricbs behagat anföra rörande wärkstäld löne tisiekning inom Banco» Merker, sär jag den äran anmärka, att »agon sadan löntillöknmg icke bliswir gjord Banco»Ukffor>ct har cj tiiirrott sig att den göra och är ej dertill bcrärtigadl När den kommer i fräga kan Banco Utfko ket ej göra annat än förestå, och sörstagck mäste inlämnas till Rik.ens Ständer för att underkastas Deras sanction. Friherre Astalsvärä, Lrir Loran, up, läste följande: Stars Utskottets afdelning för den militaira de» taillen, hwaraf jag är en ledamot, har r det tillstånd Rikets Financcr nn befinna sig, icke wägat foresta någon tillökning i Wärswade Officerares löner. — Wi haswa wäl insett fwärighetcn för dem akt under «n tilltagande dyrhet med sä knappa och otilräckliqa löner kunna bärja sig, uren Slars Utskottet har mäst i brist as tillgångar, stanna wid blotta önskningar, del Sta» ten framdeles kunde komma i der tillstånd att sörbät» lra alla penningc-lönragareS milkar, och endast sträckt sin omtanka kill förbättrande af det wärswade Man» tkapcts och Under-Offnerarnes wilkor, sa att den tjenstgörande Soldaten genom en god hushållning inom Compaq, kan haswa sin bergning. Det wärswade CavallerielS utfordring har äswen blifwit tillökt sä, att dä aflöningen rigrigl och pä utsatt dag Utfaller, ken Herror Esguadrons-Chefer mot contant betalning och billiga priser erhålla sina behof.
I följd af nådig befallning, uti remiss den 18 nästlidne Oktober, får Eders Kongl. Maj:ts oell Rikets Stats-kontor härmed afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers berättelse om den innevarande år verkställda granskning af statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1859, uti de delar, samma berättelse till yttrande från Stats-kontorets sida föranleder, hvarjemte bifogas Ofver-direktörens för Myntoch Kontroll-verken underdåniga utlåtande öfver hvad Revisorerne beträffande dessa båda verk anfört. Jemte redogörelse öfver fortgången af det Kamereraren härstädes J. T. Spongberg gifna nådiga uppdrag att upprätta formuläretför de förvaltande verkens räkenskaper, hafva Revisorerne, utan att vilja ifrågasätta att icke berörda arbete, på sätt detsamma nu är ordnadt, bedrifves med all skyndsamhet, hemställt att, så vidt möjligt är, verksamma åtgärder måtte vidtagas för arbetets bringande lill slut. Då nämnda arbete är af den beskaffenhet, att svårligen mera än en deruti hemmastadd person bör, efter för sig utstakad plan, dermed taga befattning, samt Kamereraren Spongberg å erforderligt skrifvarebiträde icke saknar tillgång, kan, för påskyndande af dessa, betydliga kostnader medförande göromål, Stats-kontoret, under hvars inseende ifrågavarande arbete är stäldt, icke vidtaga annan åtgärd, än att, så vidt sådant ske kan, vaka öfver att Spongberg i afseende derå med erforderlig drift tillvägagår. Uti hvad Revisorerne yttrat rörande behofvet af förslagsanslagens höjande, får Stats-kontoret destoheldre instämma, som det under sådana år, då öfverskott å statsverkets inkomster ej uppkomma, eller äro mindre betydliga, svårigheter för Stats-kontoret kunna möta att iör bristerna i nämnde anslag ligga i förskott tilldess de, efter uppgjord liqvid, varda af Riksgälds-kontoret ersatta. Att, såsom Revisorerne förmodat, några förslagsanslag skulle kuuna förvandlas till reservationsanslag, betvifiar deremot Stats-kontoret och anser, att, då utgifternas natur är sådan, att desammas belopp för året icke kan till viss siffra beräknas.
om ett räntefritt lån för fiskerien i Bo husländska Skärgården, 5:o Doctor Petterssons, om anslag för Professor Åkermans Orthopediska Institut, jemte hvad dervid blifvit anfördt, 6:0 Vice Talmannen ro, m. Biskopen Doctor af Vingårds, om anslag till fem CapellPredikanler i Götheborgs Stift, S. D, Remitterades till Banco* Utskottet; 1:0 Professor Agardhs motion, om Hypotbeksföreningarnes behof af öppen credit på en viss summa i ett af Rikets Penningeverk, 2:0 Doctor Petterssons motion, om nedläggande af rättegångarne e mot de personer, sorn lidit förluster genom en bedräglig Tjensteman vid Malmö Lånekontor. S. D> Remitterades till Bag-TJtskottet; 1:0 Doctor Eif ströms motion, om tillägg till Kongl, Kungörelsen den 27 Augusti 1823, 2:0 Doctor Elf ströms motion, om skyldighet för Båtsmän, hvilka från tjenstgöring till hemorten återvända, att vara med Prestbetyg forsedde, med Conlr.Prosten Ahlqyists dervid gjorda tillägg, 3:o Prosten Mittags motion, om upphäfvande eller förändring af Författningarne angående tiden för begrafningar, 4:0 Doctor Svedelii motion, om föreskrift angående Organisters tillsättande , 6o Trot. Ut dr. d, i Mars 1834. 5:0 Prosten Stenhammars motion, om förändring af 133 §. i 180O års Concurs-Lag, jemte hvad i ämnet blifvit anfördt. Från Vällofh Borgare-Ståndet. S. D. Sedan , lill åtlydnad al Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 22 sistlidne Februarii, BorgareStåndet, genom dess Electorer, denna dag lill Ledamöter nti Hemliga Utskottet valt Grosshandlaren Carl Johan Ekerman, Grosshandlaren, Riddaren af Wasa Orden J. W, Winberg och Borgmästaren Herr Lagmannen J.
Med dessa grundsatser synes ej låta sig förena att, såsom i det nu till granskning förevarande stadgandet blifvit föreslaget, åt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande öfverlemna att i der afsedda fall, då ådömda straff ej, enligt föreskrifterna i detta förslag, kunna på en gång verkställas, meddela förordnande, huru straffen sammanläggas skola; i följd hvaraf och för att bringa de båda förslagen till öfverensstämmelse Högste Domstolen tillstyrkte, att orden: „Konungens Befallningshafvande eger förordna, huru straffen sammmanläggas skola“ 16 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 93. utbytas emot •. Konungens Befallningshafvande åligger att om förhållandet göra anmälan hos vederbörande Hofrätt, som förordnar huru straffen sammanläggas skola. 18 §. Enär något stadgande, svarande mot föreskriften i 28 kapitlet 6 § Missgernings-Balken, sådant nämnda lagrum lyder i Förordningen den 19 Februari 1824, icke förekom i strafflagförslaget, der ett dylikt stadgande icke heller skulle baft sin rätta plats, och föreskrift i det ämne, hvarom i berörda lagrum handlas, syntes icke böra saknas, hemställde Högste Domstolen, att omförmälda lagrum skulle i förevarande § intagas jemte öfriga af Missgernings-Balken bibehållna stadganden. 19 §. Högste Domstolen, som icke fann nödigt eller lämpligt, att särskildt blefve utmärkt, hvilka de författningar voro, som skulle, i fråga om verkställighet af straffarbete och fängelsestraff, fortfarande till efterrättelse gälla, samt i öfrigt ansåg, att vid nya lagens utfärdande, till förekommande af misstag i tillämpningen, erinran borde, likasom i nu gällande Förordning angående mord, dråp och annan misshandel skett, göras derom, att hvad särskildt vore stadgadt om försäljning eller utlemnande af gift och om olofligt innehafvande af arsenik icke finge anses upphäfdt, tillstyrkte förty, att ifrågavarande § måtte erhålla följande förändrade lydelse:
M:t anmäla afslag å dess gjorde framställning, i ett för Rikets framtida säkerhet så vigtigt ämne som Armdens Materiela underhåll, under det att Utskottet öppet förklarar, att det af de lemnade Handlingarne icke tagit kännedom, åtminstone icke den, som erfordrats för att derifrån kunna hemta stöd för dess yttrade mening; att, om Utskottet icke funne lämpligt föreslå tillräckliga medel i della afseende, följden deraf oundvikligen Liefve, att de förråd, som genom anslag för en gång tilläfventyrs blefve fyllda, och hvarvid K. M:ts afsigt varit, att Rikets förråder allt framgent skulle bibehål - B e t ä n k a n d e n, N:o 23g. i5t Jas; understundom måste tillitas, och R. St:r ånyo om några Ar erfara, att dc tomma förråderne påkalla ett förnyadt Anslag för deras, islåndsättande; samt att, enligt ett Herr Frih:s yttrande bilogadt sammandrag, det Herr Friherren önskade, att Utskottet måtte granska, det syntes, att de Medel som kommit Arjneens och Flottornes materiela behof tillgodo, utgjort från och med 1810 till och med 1818 per medium årligen I,5i5,8g3 R:dr 37 sk. 10 r:st., men från och med 1819 till och med 1828 endast 1,373,167 R:dr 4o sk. 8 r:st. B:co, och att, om den Million, som R.
Med bifall till Banko-Utskottets vid sistlidne riksdag, uti memorialet N:o 97, derom gjorda framställning, och i sammanhang med beslutade föreskrifter, afseende kontroll ä diskont-verkens ombudsmäns uppbörd och göromål, berättigades Bankofullmäktige, att antingen åt någon ledamot inom Direktionen vid diskont-verken i Stockholm och Götheborg, eller åt annan i orten vistande, pålitlig och i juridiska värf erfaren person, uppdraga att genomgå hvartdera verkets till och med år 1848 inom linien Jorde, A serskildt Balans-Extrakt upptagne, lån och öfver förhållandet dermed afgifva så fullständig berättelse, att deraf må kunna urskiljas, för hvilka af berörde lån ytterligare godtgörelse kan med någon sannolikhet vara att påräkna, med skyldighet tillika för den person, som nämnde uppdrag erhöll, att, del-est han, vid den granskning, honom sålunda ålåg, skulle finna några serskilda åtgärder vara att vidtaga i afseende på bevakandet och indrifningen af ett eller annat bland dessa lån, sådant vederbörande ombudsman till behörigt iakttagande meddela, eller ock, om något funnes vara _af ombudsmannen åsidosatt, detsamma hos Direktionen anmäla. Angående tillkomsten och beskaffenheten af ifrågavarande, såsom osäkra ansedda och af sådan anledning från kapital-räkningen, tid efter annan, afförda samt å serskildt balans-extrakt inom linien förda lån, får Utskottet meddela följande af Banko-fullmäktige lemnade och i ofvanåberopade memorial N:o 97 intagna upplysningar. Bih. till II. St. 1 o Banko-Ulskotlets Utlåtande, N:o 82. Till de årliga revisionerna öfver diskont-verken åligger det ombudsmännen alt öfver förhållandet med de, på deras handläggning beroende, mål och ärenden afgifva berättelser.
Att beträffande det större försegla”de Creditivet, som enligt Regerings-formen ”bör hållas: i beredskap, instämmer BankoUt”skottet till alla delar med Höglofl. StatsUtskot”tets förslag, % y 11:0 Den 3 Juli. *37 ’’n:o Att, om allmänna farhågan för Ban”ko-Sedel-stockens minskning, till stor del här”leder sig fran förmodad afsigt, att låta densam’ ma indragas till det inskränkta belopp som un”der Realisationen var utelöpande, och hvartill ”motsvarande redbar Fond i Bankens hvalf förva*’ras, bör Banko-Utskottet upplysa, att detta åtminstone icke varit dess tanka, hvarigenom ali billig ”fruktan för en våldsam oell hastig skakning helt ”och hållet bör försvinna; — men , att då BankoUt”skottet äger den öfvertygelse, att Amortissemenvterrie böra stadna vid en gräns, som åt Riket ‘”framdeles lämnar ett förstorad t Rörelse-Capital äf ”redbart mynt, uppstår derigenom behof af är’Trg vinst, att vid tjenliga tillfällen använda ’’till det nyttigaste ändamål för Banken som är ”tänkbart, nemligen väl beräknadt och försigtigt ”ökande af réela Fonden, på ett sätt sorn icke ”medförer skadelig verkan å Vexel-coursen, utan ”tvärtom ofelbart bidrager att den samma till ”Rikets fördel nedsätta”. Då jag nu vördsameligen uppgifvit mitt förslag, till Utskottets yttrande, och motivefne till mitt sätt att se förevarande ämne och då jag högeligen yrkat Bankens bibehållande vid Administration och fördelen af Riks-Discont-Verket, sann befattningen med blifvande FastighetsDånen, kan jag likväl icke dölja den öfvertygelse, att nu mera finnes ett verkeligt och betydande skäl emot Fåne-rörelsens förvaltande inom detta Verk, och för dcnsainrnas öfvevflyttning till det egenteliga Riksgälds-Contoiret. Detta >38 Den 2 Juli.
Onakeligt vore,att sådane kunde umbäras, eller tillverkas inom landet, men då våra Fabrikslnrättningar icke hunnit till en sådan höjd att de dermed kunna forss oss, och man ser att dylika varor likväl brukas, är det i min tanka bättre att låta dem införas emot Tull, än att de ändock införsnillas. Hvad Utskottet tillstyrkt i afseende å helfrihet för fartyg, som säljas, är i min öfvertygelse endast en half mesure, di denna frihet är inskränkt inom några få år, men då detta förslag till en del bör uppmuntra vår e-' gen export, sä medgifver jag för min del, att vid Utskottets tillstyrkande må bero. Den af Herr Ankarsparre framställde anmärkning kan väl förtjena afseende, men är i min tanka icke af den vigt, att den bör hindra antagandet af Utskottets Betänkande; hälst då Riksdagen är nära att slutas och en återremiss skulle verka betydligt uppehåll. Jag tillstyrker således bifall å Betänkandet. Herr Påhlman, Otto Fredric'. Friherre Cederström, med flera värda Talare, hafva så fullständigt utvecklat de skäl, som äfven i min tanka böra verka till antagande af Utskottets 644 Den 11 Junti e. m. t Betänkande, att jag inskränker mig till att en*; dast derå tillstyrka bifall. Enligt min öfvertygelse igenfinnas orsakern» till Sveriges vanmagt i de band, hvilka redan i Sekler, mer och mindre tryckande, fjättrat medborgares industris. Hvarken pest, krig eller missväxter hafva medfört så menliga följder för Staten, sorn det förmynderskap i näringarne, hvilket styrelsen, af ett missledt eller illa beräknadt nit, trott sig böra utöfva. Jag understödjer derföre allt hvad jag tror i mot eller mindre mon återföra oss till den naturliga rättighet, att begagna egen omtanka och förmåga, huru som helst, då derigenom ingen annan förnärmas. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Det är visst ganska billigt, att utgående Tullen är sa låg, som möjligt; men jag får hemställa, om ej skillnaden är allt för ringa emellan afgiften för Svenska och utländska skepp.
Änk. till Exp.-Utsk. den 29 Jan. 1854, kl. 11 f. m. Memorial. Enligt beslut den 11 innevarande månad som den 20 dennes kommit Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. tillhanda, har Hedervärda Bonde-ståndet till Utskottets handläggning ater-remitterat hr doktor Sandbergs motion om bränvins-bränningens inställande under nästkommande April månad, hvarjemte Ståndet meddelat Utskottet föreläggande att, inom 14 dagar efter det rcmisshandlingarne blifvit Utskottet tillställde, med betänkande i ämnet till Rikets Ständer inkomma; men som Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördiga Preste-ståndet och Wällolliga Borgare-ståndet den 14 innevarande manad beslutat att nämnde motion skall behandlas af det för Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 27. S frågor rötande bränvins-tillverkning och försäljning tillsatta särskilda Utskott; sa kan Allm. Besv.- och Ekon.-utskottet med ifrågavarande motion icke taga någon befattning. Hvilket Utskottet skolat för Hedervärda Bonde-ståndet härigenom vördsamligen tillkännagifva. Stockholm den 21 Januari 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 Jan. 1854, kl. 11 f. m. j Betänkande i anledning af väckta motioner, om ändring i sättet flir folkskole-afgiftens öfverlemnande till vederbörande skolstyrelser. Dessa till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet remitterade motioner äro väckta inom Wällofliga Borgare-ståndet af hr Asker, och inom Hedervärda Bondeståndet af riksdags-fullmägtigen Johan Peter Andreasson från Elfsborgs län.
Då R. o. Ad. i 8:de punkten redan beslutat, att lånerörelsens förminskning är den bland utvägarna till metalliska cassans förstärkande, som i sista rummet bör tillgripas, och denna lånerörelsens förminskning naturligtvis innefattas under den inskränkning i rörelsecapitalet, hvarom io:de punkten handlar, hvilken i öfrigt afser proportionen emellan cassan och sedelstocken, hvarom ytterligare uti i i:te punkten finnes bestämdt, tror jag, att dessa trenne punkter gerna kunna föras tillsammans och helt kort uttryckas sålunda: 'att då metalliska cassan icke öfver Stiger det bestämda minimum af 2 millioner r:dr, sedelstocken icke får ökas, såvida icke förökningen motsvarande reel valuta i Banken insättes." Ett sådant stadgande stod i öfverensstämmelse med hvad vi uti 8:de punkten beslutat; och vi ägde sedermera tillfälle att vid litte punkten bestämma den nödiga proportionen. Gr. Cronhjelm: Till en del är jag förekommen af Hr Cederschjöld. Jag tror, att antingen böra ro:de eller n:te punkterna sammanslås, eller ock böra vi först afgöra den inte. Jag har vid så många tillfällen, synnerligast under dessa dagar, hört, huru man söker bevisa, att näringarna 364 Den aS Juli f. m. böra hjelpas. Sättet, hvarpå man vill hjelpa dem, finnér jag icke vara det rätta, ty jag tror, att näringarna hjelpa sig sjelfva, sedan vi fått ett stadgadt mynt; åtminstone kan jag icke med min röst biträda ökande af sedelmassan för näringarnas skull, enär jag icke kan föreställa mig, huru dessa sedelemissioner böra utgå annorlunda än i låneväg, och en utsträckning af denna lånerörelse skulle förhindra uppkomsten af privata associationer, såsom privatbanker och hypotheksföreningar, hvilka man redan torde hafva funnit vara af vigt för landet. Den stora olycka, hvaruti penningeväsendet blifvit bragt och som hållit näringarna och samhällsskicket stationärt i många år, har blifvit föranledd af de olyckliga sedelemissionerna. Att nu icke fatta beslut, hvarigenom sådant för framtiden kunde förekommas, vore vådligt.
3,350: — dito under 1850 och 1851 dito 10,485: — dito under 1853 och 1854 dito 98,391: 86. dito under 1856 och 1858 dito 431,167: 85. dito under 1859 och 1860 dito 1,345,922: 82. samt under sistnämnde riksdag för folkundervisningens befrämjande anvisade särskilda anslag, med tillägg af den, enligt Rikets Ständers vid 1850 och 1851 års riksdag fattade beslut, till fond för afskedade folkskolelärares framtida pensionerande afsatta summa, 525,021: 10. » 2,499,951: 58. b) till Riksgälds-kontoret öfverlemnade undsättning smedel samt den behållna inkomsten af rörelsen på statens jernvägar under åren 1860 och 1861 » 1,483,731: 66. c) andra hos Riksgälds-kontoret deponerade medel » 69,311: 80. d) af vederbörande redogörare bestridda kontorsexpeuser utöfver dertill utanordnade förskott » 249: 71. TtTdT 8,061,7lini __ 17 _ Till upplysning om beloppet och beskaffenheten af Biksgälds-kontorets fordringar och öfriga tillgångar samt det föreskrifna betalningssättet för de utaf detta Kontors medel erhållna lån, meddelas likaledes nedanstående, med zifferuppgifterna i den nu granskade hufvudboken öfverensstämmande förteckning, deruti alla fordringar för de till likartade föremål beviljade och utbetalda lån blifvit sammanförda samt de från Riksgäldskontoret emot återbetalningsskyldighet utbekomna statsbidrag för myrutdikningar och sjösänkningar samt andra vattenaftappningsföretag finnas länsvis upptagna.
» Lilla finskan är ju alltid så öfverdrifven, helst när det gäller hennes pappa. » Jag hade ingen tid att grubbla, men en obestämd, olycksbådande aning förföljde mig, beständigt såg jag för mig Sigrids bleka an» Champagne är det bästa jag vet, » jublade sikte och förtviflade blick. Då jag gick hem på middagen, styrde jag hon — » du snälla rara pappa! Ä r han inte snäll? » frågade hon mig. » Tänk, han stanovillkorligen mina steg till hennes bostad. nar visst flere dagar än hos mig, han säger, Hennes värdinna, en hygglig gammal fru, öppnade för mig. I det hon tecknade åt att han inte vet, när han skall reäa. » Det blef sent, innan vi bröto upp, men mig att vara tyst, förde hon mig in i salen, Sigrid tyckteä ej kunna bli tiött. När hon där hon hviskande berättade, att Sigrid bedt och fadren följt mig hem, skulle de ännu att få vara ostörd ett par timmar för att för» D å jag nyss tittade in, slumtaga sig en promenad i det vackra månskenet. söka sofva. Följande morgon, då Sigrid kom till gymrade hon så godt, jag tror visst inte, det är nastiken, var hon i en feber af förtjusning. så farligt med henne, » sade hon. » Kan du tänka dig, » hviskade hon, fastän Betydligt lugnad, gick jag min väg. Kunde professorn redan börjat siu lektion, » att i Sigrid med sitt nervösa temperament sofva går kväll, när jag skiljdes från pappa, gaf efter den underrättelse, hvilken den nu månde han mig detta. » Hon visade ett guldarmvara, som hon fått från fadren, då var det band med briljanter. » Han ämnade inte ge nog inte så farligt, alltsammans. Och jag mig det, förrän han reser, egentligen, men så åt min middag samt arbetade ett par timkunde han inte vänta längre. Det var så mar, innan jag gick tillbaka för att se, om likt honom, den kära, rara pappa! » hon vaknat. Jag fann tamburdörren öppen, men ingen Jag var glad, att professorns föredrag hindrade mig att svara på Sigrids utgjutelser, ty människa syntes till.