Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kan aldrig gå väl!” ”Det går väl, tro mig, och var ej envis! Jag blir annars ledsen,” sade Gabriella och tog ett högst bedröfvadt utseende. ”Ja, så låt barka då! Det kan inte gå värre än sist. Den sakramenskade kycklingen, som skulle pudra mig så förbannadt! Det vore en riktig hjertbalsam, att kunna lura honom igen; ty ehuru det, som är qvar, är det minsta, vore det ändå, som sagdt, en lisa, om det rakade hans näsa förbi.” ”Det är då beslutadt,” inföll Erika; ”vi resa i morgon!” Morgondagen kom och till Gabriellas förtjusning med sol och godt väder. ”Ser ni,” jublade hon vid kaffebordet, ”Gud har hört min första bön: en vacker dag; och han hör nog den andra också! Jag är nu så säker, att jag blott fruktar att jaktlöjtnanten rest hem och ej vidare bryr sig om någon efterspaning.” ”Det vore likväl det lyckligaste,” menade Rosenberg. ”Visst icke, ty då skulle du säga att det gått lika bra antingen jag varit med eller ej, och detta vore det harmligaste af allt. Nej, må han komma och göra visitation! Jag längtar att få visa dig, huru jag skulle bete mig vid ett sådant tillfälle. Du fick väl se att jag vore modig.” ”Jo, jo, här hemma – men fick du sigte på tulljakten, hörde den preja oss och slutligen lägga sig helt beskedligt utmed långsidan, då ...” ett uttrycksfullt leende slutade den mening, kaptenen icke nändes uttala i ord. ”Så, du menar att jag då lät skrämma mig! Men vill du då aldrig komma ihåg att jag längesedan växt ifrån dockorna?” ”Jo, men du kan min själ tro att jaktlöjtnanten icke är någon docka!” skrattade Rosenberg. ”Och dessutom vore det långt klokare, om du lekte med dockorna, än att du ger dig ut på sådan färd. Låt jaktlöjtnanten ta hela skräpet – jag tycker vi haft så många upptåg af det slaget, att det nu kunde vara slut!” Det var Anton, som i butter och vresig ton yttrade dessa ord; han hade fått kunskap om
Vill i fred du lida: hjorten flyr med stungen sida in i Btiglöst snår att kvida. ; s. 118). och drömt i skogarnes hel dagsfrid. (Ola Hansson, » Vandring » i Dikter. Och skogen står der, tyst och allvarsam, en bunden verld, som klagar och fördömer (Tor Hedberg, Prinsessan i den sofvande skogen. T. Hur mörk och dyster den höga skogen där bakom, som ett mollackord i en smekande, melodiös sonat (Halvor Grip, Rolf Frese och andra berätt Ups. Laengere oppe i lierne står furuskoven, tung og dremmende. — Velkommen hidop til skovensomhedens hvile! (Axel Hagemann. Altens lakseelv &amp; c., » Jeg gad vidst », laenger kom hun ikke, men saa med straa-lende Blikke op i det granne Lov. » Hvad gad du vidst, min Hjaerte? » Jo, om Skovluft intet kan giore kloge Folk galne ». — holdt ved med at labe laengere og laengere ind i det allertykkeste og tsetteBte aa, jeg blev saa beklemt og ulykkelig, og for hver en Gren, der knaged ’, foer det i mig; og min egen Rflst, den var jeg naeaten mere bange for end for altiog Aodet. (J. P. Jacobsen, Fru Marie Grubbe, S: die Opl. Kjflb. S tille, da elskede K vin de! Tyst må vi trade, vi to. Der sover en Sang ber iode i Skovens natlige Ro. (samme förf. ; Digte og Udkast. Kjflb. » — han, (huldren) var legemliggjflrelsen af skoven sombedeos poesi. Den dankle naaleskovs hemmeligbedsfaldbed og fjeldnaturens dflde ro danner den naturlige baggrund for hen * des skikkelse. » (Henrik Jaeger, Huldren, i » Juleroser », Kjflb.
Alströmer har nyss sagt, att vi kunna icke få ordentliga och väl hållna vägar förr än vi erhålla en förändring i nu gällande stadganden derom, och han har deri fullkomligt rätt. En K. M:s Befh:de kan icke hafva hjerta att utkräfva af de fattiga jordbrukarne allt hvad de kunna vara skyldige att utgöra i detta afseende. Jag vill derpå åberopa ett exempel. I mitt län anlades för några år sedan en fabrik, som nu har ett tillverkningsvärde af 1,300,000 rdr. Man kan lätt fatta, hvilken trafik skall uppstå på de vägar, som leda till och ifrån denna anläggning, men till deras underhåll bidrager fabriken icke med en enda skilling, utan det åligger h. o. h. de fattiga bönderne. Frih. Tersmeden har sagt, att det vore orättvist, om t. ex. förvaltare skulle drabbas af detta onus; men är det icke en orättvisa emot alla alt undantaga några vissa? Att, enligt Hr von Köchs förslag, lägga de nya vägarnes underhåll på nya kontribuenter, leder endast tdl trassel. För min del anser jag, att man i allmänhet bör endast med varsamhet öfvergå från det gamla till det nya; men då detta onus är outhärdeligt och innebär utgifter, som den fattige jordbrukaren icke kan betala och som derföre icke kunna utkräfvas, så står man icke till svars för att bibehålla det oförändradt. Om detta kari få namn af radikalism, så erkänner jag mig vara radikal; men då detta onus blifvit så tryckande, att det ej kan längre fortfara, så måste man vidtaga den enda utvägen eller att göra det till ett gemensamt onus för kommunen. Jag har, såsom ledamot af Lagoch Ekon.-Utsk:t, i 20 år deltagit i behandlingen af denna fråga. Jag har under denna Den 30 Mars. -425 långa tid vändt och vridit den på alla sidor, och jag har icke kunnat finna någon annan utväg.
i månaden, för ett arbete, som i all sin oerhörda enformighet måste vara lika skadligt för kroppen som förslöande för själen. * * * Om en furstinnegåfva och en bit svensk konsthistoria. - j|Ö£nnu ligger snön i skogar och på slätter, W och vinterns stormar svepa kring knutarne; men hur det är, kommer en ljummare fläkt, en glänsande solstråle allt då och då, väckande hopp om att — som skalden sjunger: — snart kommer våren, re ' n vindarnes troppar sjungande gå öfver stad, öfver land; isarne brista, och böljan hon hoppar, lekfull och fri mot sin älskade strand. Och ett ännu säkrare förebud till sol, värme och glädje och ljus se vi i tidningarna, som veta berätta, att lärkorna redan börjat höras — de kära, som öfvervintrat vid pyramidernas fot. Men om ännu ett vårförebud veta tidningarna i dessa dagar tälja, om ännu en flyttfågel, som åter nalkas gamla Sveriges kuster — Sveriges kronprinsessa Victoria, hvilken nu i korta dagsresor företager hemfärden, sedan hon i långa månader andats den för hennes svaga bröst hälsogifvande torra ökenluften. För de kvinnor, som vilja ägna sig åt kontorsverksamheten och därför måste genomgå kurser i skönskrift och bokhålleri, gifves det i hufvudstaden en mängd enskilda lärare och institut. En kurs i skönskrift betingar vanligen ett pris emellan 15 — 30 kronor, en kurs i bokföring 30 — ' 50 kronor. En fullständig kurs, omfattande skönskrifning, dubbel bokföring, vexellära o. d., bör kunna i hufvudstaden göras för c:a 75 kronor och kan i allmänhet genomgås på 2 ä 3 månader. Vid tekniska skolan för kvinnliga lärjungar gifves också tillfälle att för billigare pris inhämta fullständiga kunskaper i bokföring med dithörande aritmetik, varukännedom, korrespondens, välskrifning och textning. Till de » merkantila » kvinnorna torde man ock med fog kunna hänföra alla dem, som äga, förestå och drifva en stor del handtverksaffärer, och dessa äro i hufvudstaden flere, än man skulle förmoda. År 1888 drefvos 49 bageriaffärer af kvinnor.
Nu är det Hr Nordenanckars mening att få cn sådan deposition ålagd äfven för solidarisk bank, efter han yrkar delta stadgandes införande bland de allm. bestämmelserna. Hr Cederschjöld har sagt, att han linner min redaction i C § sakna ett åläggande för bolaget i 'en solidarisk bank att hafva insatt någon grundfond, innan rörelsen öppnas. Jag får då upplysa den värde ledamoten derom, att om han behagar läsa de efterföljande §§ i mitt förslag, skall han finna omöjligt för banken att börja sin rörelse, innan någon insättning skett; ty der står, att banken ej får utsträcka sin sedelrörelse längre, än som motsvaras af dess cassa, återstoden å deposition i It. St:s Bank ,och insatta hypotheker. Således, i fall banken ville öppna sin rörelse, utan att något blifvit insatt, kunde den åtminstone icke utgifva några creditsedlar, och då hoppas jag, att de förskräckliga spådomarna ej skola uppfyllas. Man torde följaktligen finna, att ett verkligt system blifvit följdt. I mitt förslag har jag börjat med att förklara, hvad slags materialier få begagnas till byggande af banker i allmänhet. Då detta stadgande står i 1 cap., så bör det omfatta både actieoch solidariska banker, och del gör min 6 §. Utskrn, sorn icke infört någon deremot svarande allm. bestämmelse, hafva sedermera varit tvungna att upprepa samma ord om grundfondens beskaffenhet såväl i 19 som i 28 §, hvilket jag undvikit genom ett stadgande på detta ställe. Jag tror också, alt den logiska ordningen fordrar, att det står der. Sedan man sagt, huru banker kunna uppkomma samt be - 3ib Den 16 Mars e. m. slämt deras forum och local, bör man säga, hvaraf de få hildas, och sedermera på hvad sätt de få öppna sin rörelse, saint derefter, hvilka controllerna äro.
Herr kc> t bIi 6 b , Larl kreclric. Den wärde Ledamotens patriotisme, som gjort denna hemställan, är sä wäl känd, att jag förmodar, att ingen lärer mifltänka, att härmed afseS nägon enskild förmän, utan endast det allmänna bästa, hans förtjenst i afseende pä dest gjorda upodlingar i Lappmarken är owedersägclig och till ytterligare granskning och utweckiing af detta huShällsärende hemställer jag ödmjukast, att hans Memorial mätte först fä remitteras till Allmänna Beswärs - och Economiä - Utskottet och ber, efter till Stats - Utskottet. Efter derom gjord proposition blef Herr Stael von I^ollstewg Memorial till Allmänna Beswärssch Economiä - Utskottet rcmitteradt. Friherre Stael von kkollstein Lorsits jb-ustviA. Dä Ridderskapet och Adeln behagat wälja mig till en af betz Commilerabe, för att uprät ta - 130 Den 6 September. -ta be projccterabe Tabellerna öfwer Rikets tjensteoch Lönings - Stat, hoppas jag att fä anse det säsoin ett förtroende. Jag 'har ben farhägan, att mina kundskaper ej äro tillräckliga till detta företag, men jag stall göra mitt bästa; och jag tror likwäl att detta arbete ej stall blifwa sä smärt, om jag fär göra det fbrbehäll, att obehindradt och utan upstof alla erforderliga uplysningär mätte mig meddelas ifrän alla publiqua Werk och wederbbrljga Ämbetsmän. Det är dä min mening, först att uprätta en Tabell öfwer Staten är 1696. Derefter tror jag dek wara tillräckligt att författa en dylik wid omkring 1770 och slutligen en öfwer, ben närwarande Staten.
Vid förnyad föredragning af Lag-Ulskotlels den 8 i denna månad bordlagda Utlåtande N:o 50, i anledning af gjorda anmärkningar och skiljaktiga beslut inom Biks-Stånden vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 34, i fråga om antagande af ny lag om tioårig preskription och om årsslämning, biel' nämnda Utlåtande af Ståndet godkändt i samtlige dess momenter. S. D. Vid lörnyad föredragning al Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskoltels Betänkande N:o 162, i anledning af väckt motion om nedsättning af medicinallaxan samt om anskaffande af Apotheks-privilegierna, låt Sldndel vid delsamma bero; Samma Ulskolts Betänka/iden:
N:o 3. gar, som till svar på inkomna förfrågningar om Lagens råtta mening , Konungen , genom Dess Högsta Domstol, emellanRiksdagarna gifver, kunna af Riksens Stånder ogillas, hvarefter de icke längre vare gällande, eller af Domstola rne iakttagas, eller åberopas må. gar, som, till svar på inkomna förfrågningar om Lagens rätta mening, Högste Domstolen, roed Konungens bifall, emellan Riksdagarna gifver, kunna af Riksens Ständer ogillas, hvarefter de icke längre vare gällande, eller af Domstolarne iakttagas eller åberopas må. Om Rikets Ständer inom de f j r a f ö r s t a månader ne af den, efter dessa 1 a g f ö r - klaringars utfärdande, påföljande Riksdag, intet beslut i afseende på deras u p p h u f v a 11 - de fattat, fortfare de allt framgent att såsom allmän L a g vara gäll a n d e. Se Bilianget till samtlige lxiks-Slåndens Piotocoli vid 18>.j åis Riksdag, 3 Samlingen, sid. 21a. Bil. till Constitutions Utsi;. Bettini;. 7 Ridderskapets och A* delns Protocoll d. 14 Aug. e. m.pag. 472; d. 27 Aug. e. m. 2 afdel. pag. 253; samt d. 5 Sept. f. och c. no. pag. 210 och 309. xo Af elen ifi October, om uppliäfvandet af Opinions-Nämnden öfver Högsta Domstolens Ledamöter Regerings - Formen. 103 §. NV i d hvarje Riks(Enligt Kongl. Madag skola, j:ts Nådiga ProposiPension till Lönens tion, bör denna §. halfva belopp. till hela dess inne håll, kraft och verkan, upphäfvas.} 104 §. Ej må Riksens Stan(Enligt Kongl. Ma - $ Bil. till Constitmions Utsk, Betänk.
Och likväl uppträder det unga konstnärsslägtet fullt ut lika revolutionärt som skriftställarne mot alf god gammal sed och bruk och i synnerhet mot hvad det lärt på akademien. Det är ju ungdomens sätt att, när den kastar sig. öfver något nytt, göra detta med ett öfvermått af kraft. Vi böra ej skaka på hufvudet häråt. Öfverdrifterna skola säkest gifva med sig, ynglingen skall bli man, — gubbe hoppas jag att han aldrig skall bli. Vid akademien har han målat efter naken modell, kopierat naturen så troget, så naturalistiskt han kunnat. Han reser sedan utomlands, ibland utan medalj — som Hag * borg, Skånberg, Borg, Bergh, Thegerström, Zorn, Krouthén, # Om yttrandet ej är faktiskt så är det ” historiskt ” .Arsenius och flere gjort, — ibland - efter att af ett eller annat skäl tidigt ha lemnat läroverket — som Kindborg, Liljefors m. fl. gjort, de som ej passade der, — ibland med medaljen i fickan — som Kronberg, Larsson, Josephson, Tirén, Björck, Rosenberg. Ibland har han helt oväntadt vunnit en medalj, som ej gagnar honom till något. Och ibland hör han till de ihärdige, som hårdnackadt gå qvar i skolan och måla en lång rad af prisämnen, som kanske till. slut förskaffa dem en medalj för trogen tjenst. Han kommer emellertid ut och blir hufvudyr af hvad han får se rundt omkring sig. Och de taflor, han först sänder hem, de ha ej den minsta likhet med det han målat i hemlandet. De kunna vara rent af onaturliga i sträfvan efter ljus i färgen, landskapen kunna se ut att vara målade med krita och sockerbagarfärg, eller kan det se ut * som vore färgen tvättad bort från dukarna och som hade den lemnat efter sig en pjaskig, ljust violett ton, der genomskinligt blodlösa figurer simma. Lyckligtvis plägar detta första konstlade skede blifva af kort varaktighet. Det kan till och med helt och hållet uteblifva. Och glädjandé är att ' de unga, som under de allra sista åren dragit ut, tyckas ega vida större sjelftillit och klarare blick än deras företrädare.
För att lemna Rikets Ständer tillfälle att närmare bedöma denna fonds beskaffenhet, har Utskottet ansett sig böra framställa följande på 1837 års Riks-Ilufvudbok grundade utredning af förhållandet nyssnämnde år, hvarvid summorne äro i runda tal upptagne. Tillgångar : Fastigheter: Kongl. „ K rigs-Academiens 108,000. Krono-Magasinens - 190,000. Inventarier: Chartse-Sigillatae-Verkets . 7,200. Indeldte Regementenas 50. Krono-Magasinens . 14,350. gQQ Fouragerings-Directionernes behållning uti spanmål och contant 51,200. Fordran hos Tackjerns-Bergslagen . 2,700» Behållning i Krono-Mngasinen af spanmål, proviant och contant 50,900. Nionde Hufvud-Titelns Låne-medel 43,800. Bergs-effecter på Vågarne . 43,400. Kongl. Nummer-Lotteriets behållning 32,000, Hos Kongl. Krigs-Collegii Artilleri-Departement innestående krut Ijnings-medel 25,400 For - Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 353. 17 Fordran hos Kongl. Sundhets-Collegium 3,000. Proprie-balancer vid Indeldte Regementena . 7,600. Förskotter, Af reserverade Stals-medel ... 231,500. Ifrån Kongl. Räntekammaren .. 86,200. „ Krono-Magasinen 42,000. „ Upsala Län 12,900. „ Stockholms d:o 7,600. Södermanlands d:o 7,300. „ Östergöthlands d:o 15,400. „ Gottlands d:o 14,100. Calmar d;o 28,700. „ Blekinge d:o 4,600. Jönköpings d:o. • . 10,700.
, , Svar på återremiss ,,,,,, Sarnmanjemk nings - förslag och Voterings-proposition ,,,,,, voterings-resultat , ,,,,,, Postgångom öppnande af direct postgång emellau Falköping och Mariestad ,,,,, , , Posthemman, ersättning till; se Postföringsskyldi?- beten. Postiljonerj om rättighet för dem att medhafva förbudssediar ,,,,,,,,,,, 1 ostmedlen; se Stats-Verket, dess inkomster, extra ordinarie, sid. 9. Post-taxor, om granskning deraf ,,,,, Post-Verket; se Hufvud-Titel 2:dra, sid 8. Post-k erkets fordran hos Norrska Stats-Verket; se Anmälan 160. förlust å en koppar-ångpanna; se An mälan 85. räkenskaper; se Anmälan 44, 45. Postväsendet, om förändring deruti ,,,, Prcescriptionstidj om förlängning deraf för inlösen af Piiksgälds-Contoirets Creditsedlar ,,,,, >} för utsökande af fordringar hos Stats-Verket , , , , , Svar på återremiss, , , , 3» om bestämmande deraf för emot tagande i Kronans uppbörd .och inlösen uti Banken af transportsedlar samt sedlar å 3 och 2 R:dr å ofärgadtpap Per 9 9 9 9 )9 9 9 ) 9 9 9 9 9 Svar på återremiss , , , , j» om bestämmande af viss sådan, inom hvilken åtskillige äldre fordringsposter böra från Banken uttagas c n . *>999 ovar pa återremiss , , , , „ för f mottagandet i Kronans upp börd och inlösen i Banken af dess pä 14 och 10 skillingar kopparmynt utfärdade sedlar 2_ ingi. Proposit. ler Skrifvelse. cr a e_ 5 Afdelning. Kidd, o. Adeln. b. y 4! a. s, 4 41 b. V, 41 a. a. J 41 ä.
Maj:t, efter nådig pröfning häraf, under den 13 Februarii i8u, med nådigt bifall dertill att Riks-Hufvud-Boken på sådane grunder inrättades, förordna om det, som för verkställigheten häraf från och med år 18 t o erfordrades samt deribland utfärdandet af Formulaire till det, i berörde afseende, projecterade General - Stats-Förslag, hvilket Formulaire den 12 Julii samma år af Stats-Contoiret i Circulaire-Bref meddelades Eders KongL Maj:ts> Befalningshafvande i alla Länen.. Vid den derpå inträffade Urtima Riks-, dagen i Örebro, förklarade ock Riksens Ständer, i underdånig skrifvelse den 2 9 Junii 1812» att de, för öfversigten af det hela, både i financielt och statistiskt hänseende, funno omförmålte ?6 Riksens Ständers method för Riks - Bokslutet svarande mot det åsyftade ändamålet. Då Riksens Stånders Revisorer derefter år 1813 granskade Stats-Verkets
Och hafva Rikets Ständer härvid ansett den felagtiges sedliga förbättring befordras lika litet genom stockstraffet, som andras afskräckande från fel eller förbrytelser deraf är att förvänta, samt att, enär ändamålet med detta skymfliga straff således ej vinnes, detsamma bör helt och hållet upphöra, dock med iagtagande, i stället, dels att, vid saknad tillgång till gäldande af böter, ådömda för snatteri i fiskehamn, den i allmänna lagen utsatta grund för sådane böters förvandling jemväl bör i detta serskilda fall tjena till efterrättelse, dels att den i 64 §. af Kongl. Förordningen om skogarne i Riket af den 1 Augusti 1805 samt i 20 Cap. 11 §. Missgernings-Balken, i fråga om nedhuggande eller förderfvande af annans till nytta eller prydnad planterade träd eller ock annan skogsplantering, jemte stockstraff utsatta bestraffning af 3 R:dr 16 sk. böter för våldsverkan å hvarje träd, erhåller sådan lämplig förhöjning, som brottet, i anseende till dess nesliga beskaffenhet och deraf härflytande, stundom icke ersätlliga skada, förtjenar, dels ock att underrättelse om personens namn Expeditions-Utskottets Furalag till and. Skrifvelse, N:o 1S2.
Lån, dito. — om arbetsfördelningen emellan Riksens Ständers Revisorer, samt tryckning af deras Berättelse, rörande BancoVerkets befundne tillstånd och granskade förvaltning, dito. — om en allmän öfversigt af den beskattning, som under namn af Bevillning bör efter Riksens Ständers Beslut på olika Titlar utgå, 221. — angående en underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t med anhållan, om Nådig befallning till HofRätterne, att meddela RiddarhusDirectionen underrättelse, så väl om de Cessionsansökningar, som af Adelsmän göras, och de i följd deraf från HofRätterne emane - 265 rade Domar, som ock om de till myndige år komne, men under Förmyndare ställde Frälsemän, 222. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, rörande en friare handel med Svenska Skogsproducter, 222. — angående sluteliga bestämmandet af Ståndsoch UtskottsCancelliernes aflöning, 223. — rörande särskilt arfvode åt ExpeditionsUtskottets Secreterare, för besörjande af tryckningen utaf Bihanget lill RiksStåndens Prolocoll, m. m., dito. — angående gratification åt StatsCommissarien Frödelius, jemte aflidne StatsCommissarien Lunnii Enka, dito. — rörande behofvet af särskildta penningetillgångar till upphandling af Spannemål, dito.— om läggande till Handlingarne af Förstärkta StatsUtskottets Memorial, 1:0 om Bevillningsafgiften för consumtion och öfverflöd; 2:0 Riksens Ständers Revisorers rätt, att indraga ereditivet å Banken för Manufactur-Discont-fonden; 3:o Riksens Ständers Revisorers rätt att indraga ereditivet å Banken för Allmänna Magazinslnrättningen, och \'
En i den ordning, § 60 stadgar, af kommunalnämnden upprättad och i kommunalstämman granskad röstlängd skall alltid vara tillgänglig i det rum, der slämman hålles. § 11. För fastighet, som innehafves af landbo, arrendator eller hälftenbrukare, röste innehafvaren. Ej må egaren kunna sig förbehålla att för sådan fastighet rösta. Enka, frånskild hustru eller ogift qvinna, som myndig är, ege i kommunalstämma rösträtt utöfva. För omyndig röste förmyndaren. Ej må för samfälld egendom flera än en person talan i kommunalstämma föra. För bolag må bolaget eller dess styrelse, och för oskiftadt bo delegarne i boet, ombud utse. För egendom eller näring och rörelse, sorn under borgenärers förvaltning står, må ej röstas. § 12. Röstegande vare berättigad alt sin talan och rösträtt i kommunalstämman genom fullmagt på annan man öfverlåta. Fulimagten skall vara antingen skrifven och underskrifven af utställaren samt med dennes sigill försedd, eller ock af utställaren underskrifven och med två vittnens underskrift bestyrkt. Vid val gäfle ock skriftlig valsedel, så bestyrkt, som om fullmagt nu sagdt är. § 13. Kommunalstämman utser bland sina inom kommunen bosatta röstberättigade, medlemmar en ordförande och en vice ordförande för fyra år. Den valde må ej kunna uppdraget sig afsäga, såvida han 5 ej uppnått sextio års ålder, eller förmår uppgifva annat förhinder, som af kommunalstämman godkännes. § 14. Till ordförande eller vice ordförande kan ej den väljas, som icke uppnått 25 års ålder; ej den, sorn icke råder öfver sig och sitt gods; ej den, som all sin egendom till borgenärer allrädl och icke, på sätt lag förmår, visa gitter, alt han från deras kraf fri är; ej den, som är för nesligt brott tilltalad, dömd eller under framtiden ställd; ej eller den, som genom domstols beslut förklarats medborgerligt förtroende förlustig, eller ovärdig att inför rätta föra annans talan. § 15. Kommunalstämma skall hållas i sockenstugan eller å ställe, som för sådant ändamål af Stämman särskildt utses. § 16.