Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skytts häradsrätt hade äfven, genom oriktig botesförvandling, dömt en person att undergå 20 i stället för 12 dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilket hade till påföljd, att häradshöfdingen dömdes af Hofrätt att böta i3 r:dr 16 sk. b:co, samt skade-ersättning 18 sk. 8 rst. b:co. Siende häradsrätt (pag. 46) hade likaledes genom oriktig bötesförvandling dömt en person att undergå 16 i stället för 12 dagars fängelse vid vatten och bröd, alldeles samma fe! som det af krigsrätten begångna. Åtal skedde af vederbör, adv.fiscals-embete, men endast i afsigt att i framtiden förekomma dylika misstag i lagskipningen. Hofrätten förklarade, att häradsrätten oriktigt förfarit, men lät dervid bero utan alt några böter korarno i fråga. Af nu anförda exempel synes, att samma fel inom lagskipningen blifvit så högst olika bestraffade, att de ytterligheter inträffat, att der Krigs-hofrätten dömt till böter af det betydliga beloppet af i5o r:dr b:co, har en annan Hofrätt inskränkt sig till blott en föreställning utan böter. Det synes mig vara tydligt, att sådana missförhållanden äro för enskilda förnärmande, och böra, så vidt ske kan, förekommas. Hos en krigsrätt, som utgöres af 6 officerare och en juridisk ledamot, auditeuren, borde väl skäligen ej någon högre lagkunskap kunna förutsättas än hos en kämnersrätt, hvars ordför. är jurist, och dess ledamöter icke ombytliga, hvarigenom de förvärfva en större juridisk erfarenhet, än - krigsrätts-ledamöter, som commenderas efter tur-rullan, och dessutom, vid vissa corpser, sällan sammankomma.
Hvad åter den förbrutna redskapen angår, så, jemte det målsägandes andel äfven här bör blifva |, tror jag, att återstoden bör förblifva Kronan förbehållen; och anledningen härtill är, att om Kronan icke får någon andel, för - Den* ag Januari f. m. svinner all controll på connivence emellan förbrytaren och åklagaren, enär beloppet då icke kommer att införas i saköreslängderna. Hr Hjärne: Ehvad R. o. Ad. bifaller Utsk:ns eller den siste talarens förslag i afseende på denna §, anser jag det tillägg här böra göras, att åklagarens andel i böterna alltid forsk jutes af staten. Förbry tärne äro ofta så fattiga, att hela bötesbeloppet måste förvandlas; och då jag antager, att egna vinsten är en bland de mägtigaste driffjädrarna till beslag, tror jag, att ett sådant stadgande, som jag nu föreslagit, skulle i betydlig mån verka till större nit vid författningens handhafvande. Frih. Boye: Jag instämmer med Hr af Billbergh, men hemställer till Hr Hjärne, om bans förslag kan vara annat än ett skämt. Att på en gång medgifva böters förvandling och ålägga staten att utbetala dem i förskott är så orimligt, att jag ej kan betrakta det annorlunda än som ett skämt. Hr Hjärne: Jag beklagar, om R. o. Ad. skulle dela Frih. Boyes åsigt, att jag här skämtar. Jag har framställt mitt förslag på fullt allvar, emedan jag tror, att det skulle verka till mera nit i tillsynen öfver författningens efterlefnad. Men om Frih. Boye icke anser ordet förskjuta lämpligt, torde Hr Frih. sjelf föreslå något annat. Gr. Horn: Jag inser med Hr af Billbergh fördelen deraf att öfverlåta till communerna den andel i böterna, som Utsk:n ansett böra tillfalla Kronan; men i motsats med Hr af Billbergh tror jag, att samma fördelning af den förbrutna redskapen bör äga rum, ty controll på beloppet kan visserligen i allt fall beredas, och ju större interesse communerna sjelfva få att vaka öfver författningen, ju bättre är det.
S:dra votérivgs-proposilioncn: (Mcm&rialen N:ris 12, 23 ock 33.) Den, som vill, att Konstitutions-Utskottets förslag tili ändring af 28 § Regeringsformen skall, för grundlagsenlig behandling, blifva hvilande till nästkommande Riksdag, med den lydelse, som af Utskottet uti memorialet N:<> 23, i anledning af återremisser af memorialet N:o 12, blifvit till Riks-Si än den hemställd, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej. Vinner Nej. kommer, såsom hvilande till nästa Riksdag, att oförändrad! antagas det förslag i nämnde hänseende, som uti Utskottets memorial A:,o 12 är framställdt. Omröstningen har utfallit med Feintiosju Ja, Tjugutvå Nej - adje volerings-proposilionen : (Memorialen N:ris 13 och 34.) Den, sorn vill, att det af Konstitutions-Utskoftet, tili dess memorial A:» 13, afgifna förslag till ändring af 52 § Regeringsformen och 24 § Riksdagsordningen, angående tillförordnandet af Bonde-Ståndets sekreterare, skall antagas att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästkommande Riksdag, röst», Ja; Den det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer samma förslag icke att hvita tlfl slutlig pröfning vid Hästa Riksdag Omröstningen har utfallit med Fyratio Ja. Tretionio Nej. Konstitution*- Utskottets Memorial. jV:ö 54. ■i 4:de volevings-proposilioncn: (Memorialen N:ris 15 och 35.) Den. sorn vili. att Konstitutrons-Utskottcts, uti memorialet N:o 15 framställda förslag till ändring af 39 § Itiks dags-ordningen. angående val af ordförande i Utskott och andra Rikets Ständers delegationer, skall antagas att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästkommande Riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej. Vinner
Om man i stället valde den vida enklare utvägen att ålägga Bancostyrelsen att till Bankens förstärkande öppna ömsesidig vexelcredit med solida främmande bankiers hus, banker och handlande, så är jag säker, att Banken aldrig skulle behöfva pantsätta sina inteckningar för att erhålla tillgång på behöfliga capitaler till vidmagthållande af vexlar; och Banken skulle derjemte erhålla dem på ett sätt, hvarigenom hon icke blott för ögonblicket beredde sig tillgångar, utan så, att hon uti och genom dessa operationer beredde en fortgående förbättring i sitt tillstånd, och hvarigenom inga utomordentliga åtgärder för upprätthållande af Bankens credit blefve behöfliga, utan ensamt en säker och årligen ökad vinst beredd. Det är sannt, att för öppnandet af en sådan credit fordrades i första rummet, att den delegation af Statsmagten, som finnes nedlagd hos Bancostyrelsen, icke vore beroende af en godtycklig, vid hvarje riksdag efter Ständers vilja föränderlig instruction, att således den lagstiftning borde finnas i ordning, som lemnade säkerhet att med Bancostyrelsen ingångna förbindelser ovilkorligen blifva gällande. Derföre är det nödvändigt att i lag innefatta ett bestämdt stadgande af sättet för enskilda att göra sin rätt emot Banken gällande. I afseende på 3:dje punkten föreslår jag, i stället för dess nuvar. redaction, följande: "Att till förstärkande af metalliska cassan Bancostyrelsen ålägges att öppna ömsesidig vexelcredit med solida banker, bankierer och handlande, att i solida utländska banker insätta sin af denna rörelse uppkommande vinst på utländsk ort för att i silfver indraga, då Banken för sin vexel kan vara i behof; och då silfver kan upphandlas, vare sig på ineller utländsk ort, för lägre pris, än det efter den fastställda myntfoten kan utgifvas, bör det till obegränsadt belopp upphandlas.” Jag har icke utsatt, antingen crediten skall öppnas med ut - Den Juli c. m. eller inländska handlande, emedan jag anser, att det hörsne med beggedera.
Detta är blott en mundtlig upgift, för hvilken jag icke kan svara; men den har i dag blifvit till mig gjord. Man har talat om Judarne i Pohlen, och det är sannt, att förhållandet med Judarne der är ganska ynkligt; men detta land är också det enda land, der Judarne uplefvat ett sådant förtryck. Men till nackdel för Judarne har man icke npgifvit den förtryckta belägenhet, i hvilken de varit ställda i Pohlen. De hafva varit 72 Den 19 Mars e. m. der utan medborgerliga rättigheter, utan tillfälle till förtjenst, lill följd hvaraf de nödgats sänka sig derhän alt i allmänhet vara schackrare, krögare, värdhusvärdar. Dessutom tillkommer en annan omständighet, som varit gemensam både för Pohlackar och Judar, att upfostran för den lägsta befolkningen der har varit ganska slö i Pohlen, så att de Pohlska Judarne hafva delat med den öfriga befolkningen det eländiga tillstånd i afseende pä uplysningen, som just föranledt, att de blifvit vedervärdiga för alla. I öfrigt vill jag icke inlåta mig i svaromål mot den åldrige, vördige man, som i f. m. salt till höger och nu sitter till venster om mig. Jag skulle blott hafva önskat alt hans ännu äldre broder nu varit här. Jag är öfverlygad att han, med sin stora talang skulle vederlagt den frejdade talaren på detta mm. Man har sagt, alt hvarje steg, som kan skada Statsreligionen, borde man motsätta sig. Jag tror att derom är icke någon skiljaktighet, utan alt frågan blott är derom, hvad som mest skadar Statsreligionen, antingen den grundsats, att vara intolerant eller den grundsats, som står i vår lära; att älska Gud öfverallt och vår nästa såsom oss sjelfva. I fråga om hvilken är vår nästa, ber jag alt få gifva ett svar. Det svaret är också tillämpligt på hvad flere talare här hafva yttrat om Judarne, dä de kallat dem för främlingar. En talare har sagt alt dessa främlingar borde vara belåtna, så länge som de få vara qvar i landet.
Jag tror således obestridligt, alt det tillstånd Konungen lemont, att äfven för andra ställen göra dispositioner af dessa medel, står i fullt sammanhang med Rikets Ständers beslut. Det bar blifvit föreslaget såsom ett medel att conlrabalanoera obehöriga dispositioner, att Riksgälds Contoiret skulle få rätt, att innehålla så stor del af Statsbrist-summan, som vore motsvarande dispositionerne. Först får jag anmärka, att om hvarje af Revisorernes anmärkningar vore behörig, bunde det visserligen vara riktigt till grundsatsen ; men de exempel jag redan anfört, torde tillräckligt visa, att detta ej ali 16* - Den 5 Mars f. m. tid är fallet, och jag hemställer, hvilka följderne skulle blifva, om parti-inflytande någon gäng kunde förmå Revisorerne att göra obehöriga anmärkningar i afseende på de större summors begagnande, Konungen för de oundgängligaste behof äger sig anslagna, och hvilkas indragning skulle rubba hela statsmachinen. Men om än så vore, att Revisorernes anmärkningar alltid voro behörige, är likväl ett sådant steg stridande emot Regeringsformen, som säger, huru Statens medel skola disponeras, och huru controllen skall ske. 6/j §• RegeringsFormen innehåller: Så väl Rikets ordinarie Stats-medel och inkomster, som hvad, pä sätt omförmäldt är, under namn af Extraordinarie utlagor eller JBevillningar till Statsverket af Riksens Ständer anslås, vare under Konungens disposition, att till de af Riksens Ständer pröfvade behof och efter den upprättade Staten anordnas. Här är ej någon rätt lemnad Revisorerne, att innehålla summor. Controllen emot missbruk ligger i 65 §. hvari står: Dessa medel må icke annorlunda användas, än fastställ dt blifvit; varande StatsRädets Ledamöter ansvarige, om de låta afvikelse derifrån äga rum, utan att till Protocollet föreställning deremot göra, samt anföra hvad Riksens Ständer i denna del förordnat. Detta ansvarighets-yrkande börjar blott med Revisionen. Revisorerne äro den forsta authoriteten.
Eundt om utanpå garnerar man tamburinens kant med pomponfransar och, om man det kan, målar man på skinnet blommor, insekter m. m. Bestämmandet af färger och storlek öfverlemnas åt den individuella smaken. — En kalender med liknande apparat för data kan man förfärdiga genom att bekläda ett fyrkantigt stycke kartong med brokig damast, hvars mönster man utsyr med guld och silfver, med fina metallpärlor och paljetter. Banden därtill tagas äfven i möjligast rika färger, och fäster man i ändarne små bjällror eller små tofsar af metallpärlor. En guldsnodd omramar kalendern, som förses med två runda öglor till upphängning. — För kalendrar till afrifning bekläder man ett stycke kartong med något tyg, som man rundtorn, till vid pass tre fingrars bredd, rikt broderar i något vackert persiskt mönster; sedan låter man bokbindaren fästa datumpacken i midten. På så vis kan man utstyra dessa små bohagsting synnerligen smakfullt. Bakning. ju närma sig det, hade han sagt — och då kanske också få försoning och frid. Men hvarför måste hans hjärta brista först för att lära henne detta, för att fylla hennes med kärlekens kraft? Det hade ju varit så mycket bättre och lättare att älska tillsammans än på detta sätt, en och en hvar på sin tid. Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhet. Mandelberg. Tag 5 ägghvitor, slå dem till hårdt skum, nedrör 425 gram florsiktadt socker; rör detta med en silfversked åt en led en timma, idryp under tiden 80 kub.-cm (3 tum) ättika, några droppar i sänder; haf nu tillreds 425 gram (1 ' 8) skållad, i fina strimlor skuren och väl torkad sötmandel. Sedan mandeln är väl blandad med den öfriga massan, formas med en matsked och en tesked däraf kransar eller hvad fasoner man behagar på väl smorda plåtar; torkas i svag ugnsvärme under ett par timmar. Misslyckas sällan. A f denna sats blir ungefär 60 st. Hilma. Porla-skorpor.
Åtskilliga ledamöter i Utsk. insågo visser ' ligen, att med tiden bevillningen möjligen kunde komma att så som nu utgå med 5 proc., men jemväl, alt under mellantiden ett betydligt deficit i Statens inkomster ovilkorligen skulle upstå. Det är icke tänkbart, alt de sorn skola taxeras, genast till siffran upgifva det verkliga belopp, hvarföre de skola utgöra bevillning, enär nu gällande förordning tvingat dem att så göra, och följden häraf har varit, att mången icke utgjort bevillningen till J:del, ja icke ens J^del af hvad han bordt. De fordna underslefven i detta hänseende skulle genom föreslagna stadgandet alltså blifva för mycket märkbara, och då man icke kan förutsätta, att Taxeringskorciitéerne genast kunna beskatta hvar och en efter behållna inkomsten, skulle en brist i Statsinkomsterne ovilkorligen upstå. lievilln:s-Utsk:s afdelning, som behandlat frågan, tillstyrkte, såsom \nr von Koch nämnt, en nedsättning till 3 proc., ingalunda, åt /minstone var det icke majoritetens tanke, hvilket äfven synes af Betänk., som frän afdelningen till Utsk. inkom, ingalunda, säger jag, i den mening, att bevillningen derigenom skulle mera rättvist utgå, utan derför, att man just med den tiden ansåg, att bevillningen icke skulle behöfva utgå till mera än ungefärligen |:delar af det belopp, som förut utgjorts. Dä sedermera under Riksdagens lopp, och då målet förevar i Utsk., man började alltmer och mer komma på den tanken, att anspråken på enahanda bevillnings-summor som förut än vidare skulle fortfara, tilltrodde man sig icke skäligen kunna göra någon förändring i grunderne för bevillningens utgående. Man erkände orättvisan i de nnvar:de grunderna, men man ansåg den ega, om jag så får säga, en slags gammal häfd. Man fruktade att göra förändringar och med dem införa säkra kontroller, enär man då möjligen skulle kunna tillskapa en ny orättvisa, hvilken just derföre, att hon var ny fastän icke så stor som den föreg:de, likväl skulle åstadkomma mycket större missnöje.
Utskotten rustoch rotehållarne böra meddelas uppgifter på de sednaste 10 årens markegångspris samt medelpriset deraf å de persedlar, som bestås båtsmännen i hvarje län, så att vederbörande rote-intressenter må vara i tillfälle att med sakkännedom sjelfve i ämnet fatta ett omdöme. Att den beklädnad, som af kronan skulle komma att bestås, bör vara bättre än den nuvarande, torde, med afseende å hvad förut blifvit anfördt, vara ett oefter - Statssaint Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, JY:o 12. 11 gifligt vilkor för den föreslagna förändringen; äfvensom Utskotten, i likhet med hvad Kongl. Majit antydt, anse beklädnaden böra utgå efter en bestämd stat. Utskotten få vidare yttra, att de till alla delar tillstyrka, hvad Kongl. Majit föreslagit om beklädnadens begagnande viss tid såsom paradbeklädnad vid stationen och till sjöss, samt viss tid som släpbeklädnad, så väl under uppfordring som i landsorten, äfvensom att den derefter blir båtsmannens tillhörighet och får af honom nyttjas till arbetskläder, samt att rustoch rote-hållarne icke böra besväras med beklädnadens förvarande uti rotekista. Beträffande frågan om den ersättning till kronan, som de rotehållare, hvilka antaga ofvanberörda öfverenskommelse, böra erlägga, så skulle väl ©tvifvelaktigt en minskning uti kostnaden för beklädnads-skyldighetens utgörande uppkomma för samma rotehållare derigenom, att de, på sätt Kongl. Majit föreslagit, endast erlade fyra femtedelar af beklädnads-kostnaden; men utom det, att rustoch rotehållarne, så mycket omständigheterna det medgifva, böra åtnjuta lindring uti roterings-bördan, torde den uppoffring, som å statens sida blefve en följd af båtsmans-beklädnadens öfvertagande, efter de föreslagna grunderna, väl förtjena att göras.
St. halt tillfälle alt pröfva roteringslängdernn, utan äfven oaktadt en sådan pröfning icke ägt rum; Regertn skulle sålunda uppdragas ett slags envälde i denna beskattningsfråga, och följden deraf skulle kunna blifva, att R. St. kanske ännu icke på 10 eller 20 år finge pröfva de nu icke framlagda roteringslängderna. — Regertn behöfde endast låta indela till roteling, för att godtyckligt höja grundskatterna på jorden, och låta utmäta rotevacance-afgifterna. Dessa missbruk skulle, som sagdt är, kunna fortfara i 10 å 20 år, och då man slutligen nödgades lill R. St:s pröfning öfverlemna roteringslängderna, så kunde dessa befinnas alldeles felaktiga och sålunda böra af R, St. rättas. Om, t. ex. endast extra rote - 38 Don i5 April f. tn. ling underkastad jord blifvit indelad till ordinarie rotering, om till en rote indelades 2 hemman i stället för 4 eller 5, så hemställer jag, om R. St. icke skulle äga rätt och pligt att cassera dylika roteringslängder; nå väl! den redan orätt er lag da rotevacance-afgiften skulle ju då af statsverket återställas, och dermed vore dock ej saken hulpen, ty många jordägare kunde under tiden hafva blifvit ruinerade i följd af denna dryga pålaga. Uti Halland finnes t. ex. en mängd utsocknefrälsehemman, hvilka äro e x t r a roterade , men som, enl. roteringscommissionernas och Regertns omdöme, skulle vara underkastade ständig rotering, och till sådan äro de i roteringslangderna uppförda. R. St. hafva emedlertid beslutat och, uti und. skrifvelse vid denna riksdag, förklarat, att utsocknefrälsehemman i Halland icke under något villkor äro ordinarie-roteringsskyIdige, utan allenast extra. Hur står väl detta tillsammans med Statsoch Ekon.
TF.o 2. 9 5:o. alt viel försäljning af belänte varor och effecter 2 § 10 Gap. liandels-Balken skall tjena till efterrättelse. § 7. Ordinarie Bolagsstämma skall i hvarje Offentlig Bank hällas en gång 0111 året, då val sker af Direclions-Ledamöter och Revisorer, instrnctioner ineddelas och beslut om Bolagets angelägenheter i öfrigt fallas. De fleste rösterna afgöra besluten, och frånvarande skola ålnöjas med de närvarandes. En Aclie eller ett Lotlbref gäller i en mans hand för en röst, 5 för två, 10 för tre, 20 för fyra, 3o för fem, 40 för sex, 5o för sju, 60 för åtta, 80 för nio, 100 för tio röster, öfver hvilket antal det icke tillåles någon alt beräkna rösträttighet. § 8- Revision skall årligen hållas före ordinarie Bolagsstämma och berättelse deröfver afgifvas, hvilken, sedan den ondergått Bolagets granskning och godkännande, genast efter stämmans slut, skall lill Kongl. Mej:t i underdånighet insändas och på Direclionens föranstaltande genom trycket till allmänhetens kännedom befordras. Thyförutan uppgöre Direclionen månadtligen och tillsände Rikets Ständers Bancpfullmäglige en Tableau öfver Bankens ställning. — Meddele ock ofördröjligen alla de upplysningar, som Kongl. Maj:t eller sagde Bancofullmäglige vid andra tillfällen kunna infordra § »• På det de i öfverensstämmelse med denna Lag inrättade Offentliga Bolags-Banker må tillgodonjuta allt det förtroende och allt det skydd, de förtjena i afseende på den säkerhet de erbjuda och den nylla do medföra för jordbruk, handel och näringar, beviljas dem enahanda handräckning lill sina fordringars indrifvamle, som för Slals-Banken är eller blir beviljad; äfvensom ansvar och straff härmed stadgas för efterapning eller förfalskning af deras credilsedlar och invisningar samt för ntprångling af de förfalskade, lika med hvad för Rikets allmänna Sedelmynt är eller blir stadgadt. § 10.
Och hvad. vådan af efterapning serskildt beträffar, så tror jag den icke vara förekommen genom antagande af de pröjecterade nya Sedlarne; ty, ehuru konstiga och svåra att efterapa de nya Sedelstämplarne än må synas, så gifves dock, efter min tanka, ingen konstproduct, af menniskohand förfärdigad, så konstig, att ingen skulle kunna åstadkomma något dylikt, Skillnaden blir blott den, alt de nya Sedlarnes efterapning måste bedrifvas i stort eller fabriks-messigt, medelst graverade plåtar, och blir derigenom för det Allmänna vida skadligare än de få exempel af Banco-Sedlars efterapning, sora hittills existerat, hvilka icke varit så talrika, att någon betydlig skada derigenom åstadkommits för andra än för eftetaparen sjelf, om han kunnat upptäckas. Jag anser mig derföre håde pligtig och berättigad att förklara , det jag med min obetydliga röst icke skall understödja ifrågavarande project om lifgifvande af Banco-Sedlar efter de föreslagna nya modellerna, emedan jag icke alise!’ allt gammalt Vala odugligt för dess ålders skull, ej eller allt nytt ega företräde endast genom nyhetens behag, Herr Commerce-Rådet Cronius har ansett: att Controllen, sorn genom det bitti Lis Bil. till Banco-TJiskottets Memorial N.o go. 63 brukliga Expeditionsoch Bokförings-sättet varit ganska tillförlitlig, skulle blifva åtminstone tvåtydig, om det af Utskottet framställda förslag till förändring deruti antoges; att denna förändring icke skulle leda till någon minskning hvarken uti kostnaderna eller tjenstemanUa-personalen inom Banken ; och att vådan att hafva ett större förlag af färdiggjorda Sedlar vore ganska stor. Men skulle förslaget ickedestomindre antagas, trodde Herr CommercRådet, att de förändringar, detsamma innefattade, åtminstone icke borde vidtaga förr, än den af Rikets Ständer beslutade realisationen gått i verkställighet. Herr Helsingius har anfört i Emot Höglofl.
Jag får hos R. o. Ad:n vördsamt anhålla, alt, med bibehållande af min riksdagsmanna-rält, få afsäga mig förtroendet alt vara ledamot i Ridd.Utsk. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., anmodade Hrr Elektorer alt vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Ridd.Utsk. i st. f. Frih. Alströmer; hvarefter H. R. o. Ad:n åtskiljdes kl. nära 2 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. MaDdagen den 23 December 1850. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 4 prot.titdr. för d. 21 dennes. Gr. af Ugglas, Ludv.: Jag anhåller att sorn ett svar på hvad som blifvit ytlradt i afseende å min förut afgifna motion, och som en amplification af densamma, fä tillägga några ord. Gr. af Ugglas upläste härefter följande: Det motstånd, sorn min motion om Läns-nämnders införande hos R. o. Ad. väckt, har öfvertygat mig om, hvad jag redan på förhand fruktade, att ett förslag så genomgripande, som det jag här framställt, skulle framkalla farhågor, hvilka icke tilläto, att lugnt bredvid dem afväga de fördelar detta förslag kunde innehålla. Hade jag endast afse», att så upställa min motion, att den ägt största möjliga hopp att uti sin helhet antagas, hade jag sannerligen icke gifvit densamma den form den nu erhållit. Men dä mitt förslag, till Utsk. skulle remitteras, ett Utsk. hvilket ägde, ali enl. de olika Ståndens sympalhier och åsigler förändra dess gestalt, har jag trott motionärens skyldighet vara, att uti sin fullhet upställa principen, på det att den, under möjligen blifvande omarbetning utaf dess detaljer, alltid klart för Utsk. måste framstå. Jag önskar blott, att Utsk., om en sådan omarbetning af mitt förslag af detsamma anses lämplig, måtte lyckas, att så verkställa den, att icke den lifgifvande an - Den 23 December.