Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
men andre åter funnit deras modifierande elter nuvarande tids forhållanden vara lämpligaste utvägen för en varsam öfvergång från hittills varande skråtvång till den påyrkade Närings-friheten; i sammanhang hvarmed åtskillige talare sokt utreda, det något hinder derföre icke moter af gällande privilegier. 5:o Grefve Hårds, Carl Gustaf, Memorial, hvaruti, likasom i de ofvannåmde , yrkas frihet till alla Näringars idkande i stad eller på landet, emot behåriga afgifters erläggaude. 6:0 Herr Lagerhjelms, Pehr, Memorial, hvaruti yrkas, att alla band å handtverkerierna och inhemska handeln, utöfver hvad ordningen 6 LagUtskotteis Betänkanden. och konstflitens utbildning fordrar,"måtte undanrödjas. 7:0 och 8:0 Tvånne anföranden af Herr Hammarsköld, Lorenzo, och Herr Liljestråle, Gustaf, hvaruti yrkas att Skrå-inrättningen, såsom egande nara samband med många af våra äldre institutioner och deribland med BorgareStåndets nuvarande organisation, förmåner och näringar, vål måtte modifieras, men icke hastigt eller utan hänsigt till nämde förhållanden, förändras.
Hvad sedan kan behöfvas Att gömma drycken i, Så man ej må bedöfvas Och oförmögen bli. Hvad kan, med skäl man säga Den fått, som slikt har händt? Hvad öfver hufvud äga Är godt — det är nog kändt. Hvad svårt är tvingas göra, Hälst när man knappt det kan; Och hur de vara böra, Som skola det, minsann. Ett af de folkslagsnamneh Man ej afundas kan. Namn på en båt — i hamnen Förd af en hedersman. Idun Stockholm, Iduns Fredagen den 19 april 1895. N:r 16 (383) Prenumerationspris pr är Idun ensam ._ _ kr. 5 Iduns Modet., fjortondagsuppl. &gt; 5 Iduns Modetida., månadsuppl. &gt; 3 Barngarderoben » 3 Byrå: Klara Södra Kyrkog. 16, 1 tr. A l l m. telef. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. : J. Aktiebolag 8:de årg. V tgifningstid: hvarje Tryckart helgfri fredag. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) 70 öre pr n o n p. - r a d. Ramsay. m e r a friherrinnan Posse). L. O. E:s m å n g a: värdefulla ungdomsskrifter. Osynlig är den handen, som världen gjort: Så verkar i det dolda allt godt och stort; Och när du stilla sysslar vid gömda härden, Då är det kanske du, som behärskar världen. fl. S. Kvinnan och lifförsäkringsidén. Om penningesuraman också icke behöfs direkt, så k a n den aldrig blifva till s k a d a. E t t ogift fruntimmer med eller u t a n verkningsfält ä r väl oftast någons stöd och h a r helt visst i ekonomiskt afseende någon förbindelse mot föräldrar, syskon eller s l ä k t i n - gar. I, u n g a d a m e r, som hafven en sysselsättning, försummen icke a t t sörja för er ålderdom och e d r a efterlefvande, om I skullen dö för tidigt.
Beträffande den del af detta anslag, hvilken såsom »bestämdt anslag» omfattar aflöningen till en del af fångvårdens embetsoch tjenstemän samt betjente, att den årliga aflöningen för Registratorn och för Kammarförvandten hos Fångvårds-styrelsen måtte, med tillökning i hvarderas nuvarande lönebelopp af 300 R:dr, bestämmas till 2,500 R:dr för hvardera; hvaremot de för Registratorn, Kammarförvandten och förste Revisorn uppförda personella arfvoden, tillsammans utgörande 900 R:dr, skulle komma att utgå; att, sedan, efter hvad anmäldt blifvit, innehafvaren af predikantsbefattningen vid arbetsfängelset i Göteborg icke vidare är berättigad till förhöjd presterlig tjenstårsberäkning, den för sådant fall i aflöningsstaten upptagna anmärkning beträffande aflöningsbeloppet måtte från staten utgå; att det för femte kronoarbetskompaniets befäl i stat uppförda aflöningsbelopp, tillhopa 3,187 R:dr 50 öre, måtte indragas; Kongl. Maj:ts Nåd. Prop.
Frölichs och R. o. Ad:s uppmärksamhet deruppå, att då sammanträdet ägde rum icke för R. o. Ad. allena, utan äfven för ledamöter af alla Stånden, det berodde och kunde icke annat än bero af de sammanträdande att välja den ordför. de funne Ijenligast; anseende Hr Landtm, sig likväl, på det att saken på något vis skulle börjas, skyldig all öppna sammankomsten, helst då den skedde i R. o. Ad:s sessionsrum. Hr Lefren, Joli. Pehr: Då vid ig23 års riksdag sådana sammanträden ägde rum, dels här, dels uti en H. Ex. Hr Gr. De Geer tillhörig local, hvilka sammanträden medförde mycken nytta uti de frågor, som då föredrogos till öfverläggning, så gick det så lill, alt Landtm, och alla Talmännen voro närvar, och upptecknade hvar för sig de ledamöter af deras respeclive Stånd, hvilka anmälte sig. Sedan började Landtm, alt uppropa en af R. o. Ad:s ledamöter. Då denne ledamot talat, uppropade Erkebiskopen en af PresteSt., och sedan Borgareoch BoudcSttns Talmän Den a3 September f. m. 5 67 hvardera en ledamot af sina Stånd; oell den femte, som yttrade sig, var åter en af Riddarhusets ledamöter. Om icke någon hade anmält sig af det Stånd, hvars ledamot var i ordningen att uppropas, så anmäl tes sådant af dess Talman, och då uppropades en ledamot af nästa Stånd, Detta bidrog till mycken ordning och alla voro dermed belåtne, ehuru der ganska mycket tvistades. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag föreställer mig, att de öfriga trenne Stånden icke inträda på detta rum, utun att vara hit inbjudna af R. o. Ad.; och då jag förmodar att Hr Landtm, täcktes å R. o. Ad:s vägnar göra en sådan inbjudning, så finner jag deraf en gifven anledn. för R. o. Ad:s ordfor., att på detta rum blifva ordför. för alla Stånden. Gr. Frölich: Gr.
Gemensamt med Fullmägtige i Rikets Ständers Bank, skola Riksgälds-kontorets Fullmägtige: a) afgifva sitt underdåniga yttrande och råd till Kongl. Majit i fråga om den ort, der Riksdag bör sam/as, i de fall, då fiendens framträngande eller pest eller andra lika vigtiga hinder göra riksdags hållande i hufvudstaden omöjligt eller för Riksdagens frihet och säkerhet vådligt (50 § Regeringsformen); b) efter stadgade grunder uppgöra och utfärda ny Bevillnings-förordning, i den händelse att, vid riksdags slut, bevillningens hela belopp är be - Slats-Utskotlet s Memorial N:o 159. 15 stämdt, men Kamrarne icke hunnit om fördelningen deraf blifva ense (109 § Regeringsformen); c) uti Justitie-ombudsmans-embetet genast insätta den man, som blifvit utsedd till efterträdare åt Justitie-ombudsmannen, i fall denne mellan riksdagarne afsiiger sig det erhållna förtroendet eller med döden afgår, äfvensom utvälja annan behörig man i stället för Justitie-ombudsmannens utsedde efterträdare, derest han, äfven mellan riksdagarne, afsäger sig förtroendet eller i Justitie-ombudsmans-embetet insättes eller med döden afgår (98 § Regeringsformen); d) för framtida uppsigten och kontrollen öfver Göta kanals vidmagthällande. utse och välja ej mindre en person, för att såsom ledamot, å Bankens och Riksgälds-kontorets vägnar, inträda i Direktionen öfver nämnda kanal, än ock ett ombud, att, å samma verks vägnar, deltaga i revisionerna af kanalens räkenskaper; skolande valet till ledamot i Direktionen förnyas hvarje år, och till ombud vid revisionerna före desammas början; dock må förut härtill utsedde personer kunna återväljas. Vid Fullmägtiges i Banken och Riksgälds kontoret gemensamma sammanträden böra, så vida beslut skall kunna fattas, två tredjedelar af hvartdera verkets Fullmägtige och, bland dessa två tredjedelar, åtminstone en Fullmägtig af hvarje Riks-Stånd vara tillstädes. § 238.
Skulle Den r H7aji. 9Z Skulle en sadan yngling hafwa ämnat sig i prestvägen, sä skall han efter sin utgång ur csn» scnplion, aagradt nägra glömda Hebreesta och latinska glosor, likwal ej blifwa cn mindre dugelig Pastor, akt i Församlingen maka öfwer ordning och goda seder — äfwen, i religiöst afseende skall han ej hafwa förlorat. Ingenting werkar en sä högtidelig känsla om Gnds allsmägtiga tillwarelse. som mänga gcnomgängna lifsfaror. En Krigs Gudstjenst, just som en fosterlandet trotsande fiende skall angripas eller pä en nytz imagen ännu af blod rykande »Valplats, är kanske den renaste af alla religiösa fejler, och lemnar ofta intryck, nyttiga för hela en menniskas öfriga lifstid. De, som efter nägra ars tjenstgöring i en wäl disciplinerad Armee, utgä lill privata yrken, skola dit medföra, ett begrep om hederskänsla, ett förtroende till hwarandra och ett frö till nationalanda, lill hwilket allt en weklig och sorglös lefnad intet har gifwit nägon »väckelse. Att genom en allman eonscription, mänga till krigstjenst odugliga personer, skulle blifwa onyttiga, äfwen stadeliga för Armäcn, är ett svagt skäl mot förbud as lega; den som är skickligare till nägot annat än bara wapen, gör nytta i Armeens Civil-Departemenker, som jag redan nämnt. Den som ej kunnat förwärfwa sädane kunskaper, blir nyttig wid Magazins handräkningen, träfi-bewakningar och uri Acmeens mänga nödiga werkstäder, hwarwid ofta ArmLens dugtigaste krigare orätt blifwik anwände — den aldeles »vanföre och lytte -D» l. — §6 Den t Naj!. skulle ju r alfa fall utbytas.
St. Ank. till Exp.-Utsk. d. 11 Febr., kl. I e. m. Utlåtande, anledning af väckt motion om öfver lät ande till Kongl. Majit att af öfverskotten på Stats-verkets inkomster disponera hvad, som erfordras till första uppsättningen af Båtsmännens beklädnad, i händelse contract om densammas ställande på passevolance varder uppgjordt. (U. A.) Till Utskottet har blifvit remitterad en af Herr Da Rietz, Fr. G., hos Ridderskapet och Adela väckt motion, innehållande, att, för båtsrnanshållets bifriande från alla de olägenheter, hvilka åtfölja åliggandet att förse Båtsmännen med viss uppklädnad in natura, fråga uppstått arn beklädnadens ställande på passevolance, eller årligt bidrag, hvarigenom båtsmanshållet, emot en hvarje år till lika belopp utgående afgift, kunde sättas i tillfälle att afbörda sig denna del af rustningsoell roteringsskyldigheten. För verkställigheten af detta förslag mötte emedlertid flere svårigheter, hvaribland förekom förlagskostnaden vid Kronans öfvertagande af beklädnadsbestyret. Femte Hufvud-titeln lemnade härtill ingen tillgång och båtsmanshållet kunde icke skäligen öfverlemna den fullständiga uppsättningen af nämnde beklädnad. Motionären föreslog derföre, att Kongl. Maj:t måtte bemyndigas att utaf öfverskotten på Stats-verkets inkomster disponera hvad, som erfordras till första ändamålsenliga uppsättningen af Båtsmännen» beklädnad, i händelse contract med båtsmanshållet uppgöres om passevolance för beklädnadens underhållande framgent af Kongl. Maj:t och Kronan, emot visst årligt bidrag dertill af båtsmanshållet. Då likväl frågan om Båtsmansbeklädnadens ställande på passevolance ännu icke, Utskottet veterligt, är afgjord, samt Rikets Ständer icke fått emottaga någon Proposition från Kongl.
N:o 42* i anledn. af väckt fråga om afskafFande af accord till landshöfdinge-embeten; N:o 43. ang:de väckt fråga om ett föräpdradt användande af den ^-:dels proc., som af sterbhus inom Wermland erlägges; N:o 44- ang:de afskrifning af den summa, som af lilla creditivet blifvit lyftad i anledn. af återgången handel örn några försålda krigsskepp. Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna betänkm och utlåt:n från BancoUtskottet: N:o 12. i anledn. af den, enligt 4 S* ut' nu gällande instruetion för BancoUtsk., verkställda granskning af Bancofullmägtiges åtgärder till förberedande af den allmänna 232 Den 12 Juni. silfverutvexlingen, samt i samband med R. St:s beslut om bancosedlarna och en på upplåningar grundad discontering för den större rörelsen; Lagutskottet: N:o 70. öfver väckta motioner om tillägg till 23 Cap. 1 §. Arfdabalken i afseende å förmyndares redovisningsskyldighet; N:o 71. i anledn. af såväl K. M:s nåd. propos., ang:de ändring af 8, 9 och 10 §§. samt förklaring af 2 §. 17 Cap. Hand.balken, som ock särskilda i dessa ämnen väckta motioner; N:o 72. öfver väckta motioner, ang:de. inrättande af förmyndarekamrar; -Nio 73. öfver Hr E. M. Lefflers motion, att, då förmyndare förordnas af annan domstol, än den underrätt, i hvars domsaga förmyndaren bor, sistnämnde rätt må erhålla del af förordnandet; N:o 74. öfver Riksd.fullm. Peter Anderssons från Halland motion om bestämd föreskrift, huruledes förmyndare bör ansvara för ränta å myndlingens capital; N:o 75. öfver Hr Salomon Rubins motion, ang:de ändring af 23 Cap. 5 §. sista morn.
N:o 92, i anledning af väckt motion om inköp för statens räkning af egendomen Hammarby, fordom tillhörig Carl von Linne': Bifölls; N Bifölls-, N;o 94, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å aflidne Provincial-läkaren, Assessoren D. F. Rudolphi? sterbhusdelegares underdåniga ansökning om utbekommande af 173 R:dr 34 sk. 4 rist, utgörande aflöningsmedel, hvilka ej inom stadgad preescriptionstid requirerats: Bifölls-, N:o 95, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets memorial, N:o 61, med uppgift å de vid innevarande Riksdag för tillfälliga statsutgifter disponibla tillgångar: Lades till handlingar/le; N:o 96, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående afskrifning utaf förskjutna medel till betalande af Siats-Tidningens skuld: Bifölls. Från Vällofl. Borgare-Ståndet, SD. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets betänka uden: N;o 38, i anledning af väckt motion om rättighet för egare tili frälse-skatte-jord att efter vissa bestämda grunder få iidösa den af jorden utgående ränta; N:o 39, i anledning af väckta motioner om bestämmelse af ansvar för förfalskning af Privatbanks-sedlar; N:o 40, i anledning af väckt motion om vissa förändringar, i afseende på renovation af Under-rätts dombok; N:o 41, i anledning af väckt motion om förändring af 1 § 26 Gap. Byggninga-Balken, rörande delagtighet i kyrko-byggnad; N:o 43, i anledning af väckt motion om vissa tillägg lill Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1823, angående vederbörandes åliggande att tillställa så väl Konungens Befallningshafvande, som preslerskapet, förteckningar öfver dem, hvilka för lagbrott blifvit vid domslolarne sakfälide eller under framtiden ställde; Prot-Utdrag, den 18 celi ig
Vidare har Motionairen yttrat, att, ehuru folket, på grund af köp, arf och andra laga fång, redan eger den jord förfädren besutit, att det tillhandla! sig densamma med beräkning af den skattskyldighet, som nu gällande jordeböcker anlydt, men icke destomindre trott sig kunna ifrågasätta, att en sålunda till och med genom fastebref befästad eganderätt kunde underkastas ny pröfning. Kongl. Maj:t har väl, i anledning af Presidenlernes i Kongl. Krigsoch Kammar-Collegierne underdåniga hemställan, genom Nådig Skrifvelse den 27 Maji nästlidet år, förklarat Sig finna angeläget, alt de i Länens jordeböcker, äfvensom i Indelningsoch Roteringsverken befintlige felaktigheter och brister blefve afhulpne', så att en i alla delar vigtig jordeboks-liggare samt ett pålitligt Indelningsoch Roteringsverk erhölles, men tillika ansett det vara af vigt, dels att denna fråga, hvarpå mångå enskilda rättsförhållanden berodde, med nödig varsamhet, på behörigt sätt, ulan öfverflödiga och vidlyftiga omgångar, behandlades, dels ock att, i sammanhang härmed, åtgärder vidtoges, för alt i framliden förekomma det missförhållande, som i denna del egt rum, hvarföre Kongl.
Omsider ha vi d o c k lyckats vänta ut tiden, men just då vi räknade på att få inhösta frukten af vår tålmodiga väntan, uppenbarar sig det oblida ödet i form af en välvillig polistjänsteman, hvilken obönhörligt förvisar oss Dessa kungliga vallfärder till Boskilde på familjens större bemärkelsedagar äro u n d e r det senare året icke så sällsynta. Den fordom på kloster o c h kyrkor så rika staden äger i själfva verket numera sin enda betydelse såsom vallfartsort till d e danska konungagraf varna. G e n o m sitt afsides läge långt från hufvudstadens larm o c h äflan ägnar den sig också synnerligen väl att till den sista fredliga hvilan mottoga sitt lands härskare. PEN. böra icke underlåta att begära våra profver. sidentygerna sändas d i r e k t till p r i v a t p e r s o n e r NYASTE MODET, Tandläkaren D:r Erik G. Åkerlund (Pris för födelse-, förlofningsoch vigselannonser kr. 1:50; dödsannonser kr. har efter fleråriga studier och praktik i Nord-Amerikas Förenta Stater öfvertagit och fortsätter Tandl. Carl Rosanders praktik i n:r 36 Malmskilnadsgatan. Allm. Kurs i Sjukgymnastik oeh Massage FÖRLOFVADE. C. WlLDSCHUT Jz. SIGNE Jisp. Holland. LINDAHL. Umeå. gifves af medicine kandidat A. Kjellberg, legit. sjukgymnast. Prospekt pa begäran. Adr. : Stockholm, Mästersamuelsg. Allm. (S. T. A. 61910) I Sjukgymnastik Tandläkare TOM von HALL. och Massage — 15 Stureplan 15. — Hvard. Helgd. Allm. Inf. gen. Red. af Läkareförteckningen. Kl. half 11 o. half 3. A. Företrädesvis: Mag-, Tarmoch Kvinnosjukdomar. (G. 88446) éiölad&amp;Åait^^O^ / U / VSi ' Drottninggatan 6 8, Stockholm. Sidentygs-Export.
— Skogsprodukter i famnar 144. Värdet hära är ej i räkningarne upptaget. Af räkenskaperna inhemtas följande förhallanden med de vid detta stuteri befintliga kreatur. ar *»50. är tSäi. Behållning vid årets slut. Behållning Tillkomst. Behållning Behållning Tillkomst. från förra året. Afgång. vid årets slut. frän förra året. Vid räkensk a peru a har hos Rcvisorerne icke någon anmärkt] /. oa. 5. 41. 72. 69. 253. 507. Flyinge oeh Malby kungsgårdar samt st ut et *i-mräUn i tig. Af räkenskaperna, som blifvit i Kongl. Kanunar-rätteu granskade för år 1850 med men lör är 1851 utan anmärkningar, inhemtas följande förhållande: 102 »ebet. år i850. ar 1851. Balans frän föregående året: Aflöning Beklädnad till stallbetjeningen • - Reseoch traktaments-penningar Skrifmaterialier, expenser, ved och ljus Hästars transport — —- Byggnader och reparationer ... Uppköp af hästar Dito af spanmål och gräsfrö Dito af inventarier och förbruknings-per sedlar (Jtskylder Medikamenter och läkarearfvode Balans till påföljande äret: Summa 17,172: 1. 5. 14,472: 13. 7. Arrendet af Flyinge och Dalby kungsgårdar har, enligt särskilda redogörelser, för hvartdera året utgjort: Räg Korn Hafra Hö - Hahn T.r » L® 114. 114. 614. 17,850 8,300. hvarförutan höskörden ä de icke utarrenderade ängarne uppgått, det förra året, till 2,220 L® och, det sednare, till 1,800 L®. — 103 — 1 afseende å de vid Flyinge hingst-depot befintliga kreatur, utvisa räkenska - perna följande: ar 1*54». ar 1*51.
Det pustade, ryckte och slet, hamrade och stötte, saktade af, pep, stannade; någon sprang utanför; för ett enda ögonblick stod nattens oändliga tomhet liksom färdig att falla ned öfver honom, och det ville liksom icke taga slut, detta ögonblick; så for han till vid signalpipan, bet tänderna samman och slöt ögonen för att hålla tillbaka nervernas obehag, när tåget satte sig i gång igen med ett ryck. Åter började det pusta, pusta, i allt hastigare tempo, rycka och slita, slamra och stöta; han låg plötsligt med vidöppna ögon och tyckte, att han måtte ha sofvit, eftersom han nu var så fullvaken, men blef i samma ögonblick medveten om, att han legat och rört tillhopa siffror och datum, släppt det ena och gått rundt med ett annat och så tagit fatt i det förra igen, ända till dess den tanken gjort rent hus i hans hjerna och honom sjelf fullvaken: var det icke i morgon, som det ena lånet i riksbanken skulle amorteras? Den 26 september? Eller den 26 oktober? Nej, det var den 26 oktober! Och nu kalkylerade han och sammanstälde, för att öfvertyga sig sjelf, att det omöjligen kunde vara den 26 september utan måste vara den 26 oktober. Men ju ifrigare han sökte öfvertyga sig, dess envisare blef hans dåliga samvete; men om nu i alla fall den ena möjligheten ibland de hundra vore det verkliga? Han tumlade hufvudyr upp ur sängen, sköt upp ena lampförhänget och hemtade fram sin anteckningsbok: nej, det var först den 26 oktober. Frysande kröp han tillbaka i sängen. Men nu hade han med ens blifvit helt vaken och låg och stirrade med vidöppna ögon framför sig. Tankarne gingo helt redigt och regelmässigt i hans hjerna, lydiga under hans vilja. Han gjorde öfverslag af sin status, öfvervägde och planlade, fann på utvägar och lade till rätta, tänkte sig in i alla eventualiteter och hur han i hvarje särskildt fall hade att reda sig. Så slog han alltsammans bort och ville sofva. Men nu, när han icke längre gaf hjernan sysselsättning, begynte den mata sig sjelf.
Han är dock allt för nyfiken att se, o m det blifvit något af brasorna, för att länge kunna dröja där. Jo, verkligen, det brinner så det dånar i kakelugnarna! Men därinne står också » gumman » med ett tvätydigt leende på läpparna. » Mina brasor lyckades alldeles präktigt, hva '? » » Ja-a, ha, ha, ha, sedan jag fick tända om dem och sota ned mina händer på dina kolnade vedträn! » Om nu den stackars » gubben » såsom belöning för sina redliga sträfvanden fått gå i den villfarelsen, att han verkligen lyckats tända brasorna, hvad ondt hade därmed skett? Det var en småsak, ett litet knappnålssting, men om dessa små sting upprepas, så kan det slutligen bli ett sår. Det är examensdag och pysen kommer hem utan premium och med en anmärkning för lättja i betygsboken. Han har 163 sett andra kamrater skynda hem med fina böcker såsom tecken till flit och godt uppförande, och det syns tydligen på honom, att han åtminstone i dag är djupt bedröfvad och fattar de allvarligaste föresatser för nästa termin. Hvilketdera är under så- dana förhållanden lämpligast att säga: » Jaså, det är din tack för alla dina föräldrars uppoffringar och för allt vårt slit för att kunna skaffa dig böcker och kläder och betala dina terminsafgifter. Du tänker således bli en lat odåga. » o. s. v., o. s. v. Eller att säga: » Så, så, så, ha vi nu kommit dit. Nog var det roligare förra examensdagen, hva '? Nu har du ett half år på dig att bättra saken. Hvilket ämne är det, du fastnat p å? Det är allt bäst, att vi genast börja att tänka på, huru vi ska ' få nästa sida i betj^gsboken att se vackrare ut! » Om far och mor tänka efter, så kanske de skola finna, att äfven de ha sin skuld i anmärkningen. De ha nog icke alltid användt alla tillfällen, som erbjudit sig, att öfvervaka sin sons arbete och hjälpa honom på det rätta sättet. Det är så mycket ondt inom oss, som längtar efter att få bryta ut i ord och handling, och detta onda har en märkvärdig förmåga att hos våra medmänniskor locka fram ett motsvarande ondt.
Herr töfwerste-Kammar-Junkaren Friherre hamilton: Säsom Ordförande i Beredningen, och tillika den ä hwarS votum Betänkandet tiss större delen är grundadt, för jag äran hoS Eders Excellcnce och Högloft. Utskottet anhälla om tissätelse akt söka »vederlägga de anmärkningar deremot, som hittils blifwit framställde, sä widt de samma skilja stg ifrän min Lfwertpgelse. Hwad först angär Herr Borgmästaren VViQorrns till Beredningens Protocoll den i6:de r denna mänad anförde särskilda mening, sä smickrar jag mig med den förhoppning att ben samma skall finnas genom Betänkandet sä wederlagd, att jag härwid ej behöfwer att nu mera nägot tillägga. Be-. §14 Den 14 September. Beträffande dernäst Herr Auditeuren KömxZ tvid samma dags Protocoll bilagde Betänkande, sä är jag wäl längt ifrän at bestrida den grundsats, att det i alla tider warit Swensta ZolketS urgamla rättighet att sjelf förädla de producter det med flit och möda ur egen jord framalstrar, utan jag anser twärtom denna satts just utgöra Lasts för Beredningens utlätanbe. Men häraf kan jag ej fin» na den följd böra dragas, att afgiftcn för BränwinSbrännings-rättighetcn bör utgöra en koppskatt, och fastän denna fräga egentligen spnes tilhöra BewillningsUtskottet, sä kan jag likwäl ingalunda afstä frän min Lfwcrtygelsc om skadlighetcn af en sädan afgift. Projcctet derom är först framstäldt i Herr jöfwerstc-Licutenantcn Lcbmitterlöws Memorial, men sedermera af Herr Commercc-Rädet