Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ledamot om slals-bidrag till anläggande af vägar i Lappmarkssocknarne; 17:o. Samme Ledamot angående arrendet af Norrforss lax-fiske; samt 18:o. P. A. Nyström från Westerbottens län, om inrättande af en lägre eleraentar-skola i Skellefteå stad. S. D. Efter föredragning remitterades till Lag-Ulshotlet följande motioner af: 84 Pr ol.-Utdrag den 30 November i859. l.o. Johan Lönn från Jönköpings län, om utfärdande af ny förordning rörande Organistoch Klockaresamt Folkskolelärare-val; 2:o. Paul Hedström från Wesler-Norrlands län, angående vederparls tillställande af stämning i vissa fall; samt 5:o. Per Östman från Wesler-Norrlands län, om förändrade föreskrifter rörande ulsöknings-väsendet. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades: Lars Gustaf Anderssons från Elfsborgs län motion, angående tillökning i Riks-bankens fond för landtegendoms-lån m. m. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades följande motioner af: l:o. Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län om försäljning af ön S:t Barthelemy; 2:o. Paul Hedström från Wesler-Norrlands län, om vilkor för införsel i krono-lägenhet m. m.; samt 3:o. Olof Lindström från Westerbottens län om stängselskyldighetens ord nande särskildt för hvarje län; hvarförutom, vid förnyad föredragning af Lag-Utslottets utlåtande N:o 5, med återlemnande af en inom Högv. Preste-Ståndet af Kyrkoherden Ternström väckt motion om föreskrifter, rörande underhållande i farbarl skick af kyrkoväg samt afsynande deraf, hvilken motion blifvit af Preste-Ståndet till Lagutskottet remitterad, samma motion blef af Ståndet till behandling af Allmänna Be svärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad. Den 50 November. Från Högloft.
Beträffande den första utvägen, så skulle, enligt uppgjord beräkning, om inköpet skedde mot erläggande af a5 proc. å aktiekapitlet och öfverta gande af bolagets alla fordringar, tillgångar och skulder, Götha Canal med alla tillhörigheter, inventarier o. s. v. komma att kosta Staten omkring . ■ ^ i,i 13,'000 R:dr B:ko, utan att afse innevarande års öfverskott å Canalin komsterne, som lemnade en fond för Canal-byggnadens förbättring, genom utbyte af broar och portar af träd mot andra af jern Om man ville infria bolagets, endast å gäldenärens sida uppsägbara, skulder (vid slutet af i843 utgörande omkring 38o,ooo R:dr) skulle en utbetalning af omkring 1,13a,000 R:dr erfordras, hvaremot Riksgälds-Contoret kunde afskrifva dess skuld till bolaget, öfverstigande g5,ooo R:dr. För denna utbetalning egde Riksgälds-Contoret full tillgång i dess fordran hos Banken af i,i43,ooo R:dr; och genom öfvertagande af Disconternes lån å actier, omkring 35o,ooo R:dr, hvilka, utgifne efter a5 proc. å aktiekapitalet, kommo att qvitta sig sjelfva , skulle Bankens contanta utbetalning, vid liqviden af Riksgälds-Contorels fordran, komma att med sistnämnde belopp minskas och på samma sätt Riksgälds Contorets eller Statens, då endast omkring 770,000 R:dr kommo att återstå. Ville man ej infria obligationsskulden , blefve contanta utbetalningen ytterligare nedsatt till omkring 390,000 R:dr.
Brefvet d. 28 Febr. 1717 bestämdes ordinarie tolagen lika för alla städer; men ali tolag har dels genom tulltaxorna, dels ock genom K. Resolutioner undergått så många förändringar, att den numera är till den grad olika på olika ställen, att om ett sådant förhållande fortfarande skall äga rum, det allt framgent skall blifva omöjligt att upprätta någon klok tulltaxa, eller på sunda och generella principer uppgöra ett system för handeln och näringarna. På K. M. har det hittills berott att ensamt bevilja tolag och den, efter sig företeende omständigheter, till beloppet bestämma. Oaktadt så skett mångfaldiga gånger efter år 1809, vågar jag bestämdt förklara, att sådant är rakt stridande mot vår grundlags både anda och bokstaf i 60 §. Reg.F.; ty skulle ett sådant förhållande fortfarande få äga ruin, så skulle i en framtid, på stapelstädernas borgerskaps anhållan, K. M. kunna pålägga ali handel så stora tolagsafgifter, att, ehuru R. fit. kunnat antaga ett ganska liberalt handelsoch tullsystem, prohibi ti vsystemet dock i verkligheten ägde rum, och de hoga tolagsafgifterna skulle komma att verka till tullförsnillning och beständiga lagbrott. Alt sådant inträffar, är visserligen icke troligt; men jag har velat något längre än vanligt utsträcka principen om K. M:s rätt att bevilja tolag, för att bevisa, det den alldeles icke står till - Den j April. 3t sammans med vår nuvarande grundlag. Den är dessutom i 60 §. Reg.F. förbjuden. Det skulle då bero af K. M. att åt hvar och en stapelstad, som man antingen för politiska orsaker ville gynna eller som skaffade sig mägtiga förespråkare, gifva högst betydliga inkomster, som likväl ändå i sista handen betalades af det kringliggande landet eller den allmänhet, som consumerade stapelstadens handelsvaror. Af närlagde tabell synes till hvad stor grad tolagen å olika ställen ar olika.
Studier från Stockholms horisont af G. Gullberg. Den » merkantila » kvinnan. fjjlwet är en alldeles afgjord erfarenhet, som (S^zM man kan göra hvarje dag, att kvinnan har anlag för » köpenskap », att hon har lätt att lära sig förstå och uppfatta en varas värde, att hon förstår konsten att köpa billigt och sälja dyrt — något, som när allt kommer till allt, är all handels innersta hemlighet — att hon är noggrann, ordentlig, sparsam, egenskaper som alltid äro goda att hafva, men som specielt behöfvas i handelsvärlden. Det kan därför knappast förundra, då man erfar, att en verkligt betydande del af Stockholms handelsidkare är kvinnor. Den senaste kommunala statistiken för Stockholm, omfattande året 1888, visar nämligen att af » handlande, som idka grosshandel och sälja varor i bod eller å annan upplagsplats » voro 2 908 män och 1483 kvinnor. A f dessa handelskvinnor torde största delen idka kortvaruhandel och handel med förnödenheter för kvinnovärlden, högst få egentlig grosshandel. Jag har icke någon konkursstatistik för hufvudstaden tillgänglig, när jag skrifver detta, men jag är öfvertygad, om — och den dagliga erfarenheten bekräftar det — att fallissementen bland handlande kvinnor äro betydligt sällsyntare än bland män. Kvinnorna äro försiktigare, varsammare, mera misstrogna. De drifva också sina affärer mera i smått och undvika spekulationerna. De duga därför sällan för den » stora » handeln, de » stora » affärerna, där det behöfves tilltagsenhet, djärfhet, mod att våga. De nöja sig med sina småaffärer, som ge en liten, men säker vinst. De äro konservativa i sina meningar och vanor, behålla sina små, obetydliga butiker, när den manliga konkurrenten inreder väldiga magasin, hysa en viss fruktan för den moderna reklamen, hvars vikt och betydelse de sällan förstå eller våga tänka sig, och ha föga blick för annonsens oerhörda betydelse som häfstång för handeln. Men de äro trägna och arbetsamma, handelsvärldens små myror. * Nästan samma proportion som mellan antalet manliga och kvinnliga handlande i hufvudstaden förefinnes mellan antalet manliga och kvinnliga handelsbiträden. Här ha sålunda männen ett betydligt öfvertag, men de kvinnliga handelsbiträdenas antal växer mer och mer.
Allmänna Magazinslnrattningens Behållningar vid iSii är* bör jan uti uti contsnta Medel, Spannmål, Proviant, Bränvin , Ved och Kohl m. m, - 593931 38 ' I Uteflående Fordringar hos diverse Stater och Verk 322556 36 3 Dito hos diverfe Per fonér 124861 2 3 Dito för Spannmålsundfättningar uti Landet - 130423 6 11 w '-"*"577840 ^ 1171762 35 5 Afgå deremot Skulder, nemligen; Uti Contant. 63546 31 7 _ Spannmål, Proviant m, m.. 39.135 29 102682 12 7 aterftå 1069080 22 jo Fafligheter, Byggnader, Inventarier och Byggnads-Materialier i Sverige 445838 35 3 Äldre Fordringar före år igro af diverse Verk, beroende pä erfättningar eller afl&rifningar ^ nemligen: Hob Pommerlka Fältj-, Contoiret . 25S38 25 4 Hos K:gl. Comitéen förKrigsärendernas fluteliga utredning 355802 44 6 HosFörvaltningen af Sjöärenderna 179604 9 2 ■“ 5612 45 a* Afgå äldre Skulder^ nemligen: Till Riksens Ständ. Riksg. Afdrifning år igt2. Enligt Kongl. Majas nådiga befallning, utlemnat till Stockholnäs Stads Fattiga, utan betalning, Rågmjöl för ett värde af Allmänna Magazin» Inrättningens Behållningar vid 1812 års flut uti contarita Medel, Proviant, Bränvin, Ved och Kohl m. m 82x002 41 2 Uteftående Fordringar hosdiverfe Stater och Verk 327075 26 II Dito hos diverfe Por. foner I47363 16 7
G. Hamilton, hvllkeii partinitet vid senaste val uteslöt frtin stadshllmalrtiges krets och därigenom medelbarligen frkn ordförandeplatsen inom revisionen - tr&amp;ng&amp; sig in bakom muren af med hvarandra föga samierkande nämnder, styrelser och delegationer af olika slag med deras pappersf örslansningar af förf attninga.r och reglementen u h all anda, och .gjort detta i medvetet syfte att icke sticka under stolen med sina ia.Mtagelser. Deras nyligen i stadsfullmäktige behandlade revisionsberättelse kastar i all sin korthet ett skarpt ljus öfver m h g a af bristerna i fattigvkdens invecklade organisation och kraftförslösande maskineri. Och stadsfullm~ktige ha beslutat att genom sitt beredningsutskott - fattigvårdsnamnden betroddes ej med uppdraget - utreda hithörande frtigor. Blaud revisorernes anmärkningar är det en som särskilde rör I~vinnans stiillning till fattigvården. Revisorerne f örklara sig nämligen wej kunna undgå, att anmärka, att fattigvårdsnämnden hittills försummat en af lagen anvisad utväg att &amp; t f attig&amp;rden förvärfva f ör densamma synnerligen lämpliga krafter, i det att nanznden ic7ce nfigon enda giiizg insult 7;; v k t o ~ i fattigvårdsstyrelserna w. Det är med anslutning till denna särskilda anmärkning i revisionsberättelsen, som jag, i enlighet med en af Dagnys redaktion uttalad önskfin, har vill göra några erinringar. Deras syfte ar att bidraga till skapandet af en opinion, som tvingar Stockholm att ändtligen triida i spiren af de kommuner i landsorten, som skyndat att följa lagens fingervisning. Det ar nu sju år sedan riksdagen med anledning af en motion af hr F. Borg beslöt en skrifvelse till k. m: t med anhiillm om framläggande af förslag till sådan ändring af gällaiide lag att kvinna, som är i lcommunala ärenden röstberättigad, må, kunna väljas till ledamot af skolrå,d och fattigz; å~dsstyrelse, där denna icke på, landet utgöres af kommunalnämnd~. Beslutet om skrifvelseförslaget fattades i Andra kammaren med en majoritet af några och tjugo röster.
För första Resan stöld Stockstraff och arbete vid Kronans häkte under loppet af ett år. d) Att om snatteri vare förofvadt med inbrott, ansvaret bör ökas med Stockstraff och för inbrottsstöld med skampåle e') för andra resan stöld, den brottslige straffas med skampåle och g års arbete i Kronans häkte, sa^it för 4:de resan med skampåle och FästningsArbete för all sin tid^ y) att för allt snatteri och tjufnad, den brottslige tillika bör undergå hemlig skrift, och om tillgång finnes, det snattade eller stulna eller dess värde fullt återställas, samt g) att straffen för hus och nidiDgs stölder samt andre Tjufcader af svårare beskaffenhet borde ökas med arbete i halsjern på längre eller kortare tid. 15:0 Af RiksdagsFullmägtigen från Wartofta och Frökinda Härader Anders. son j som yrkat, att 5 §. uti 4.0 Cap, och 8 §• 4» Cap. MissgerningsBalken uti 1734 års Lag måtte efter sin ordalydelse återvinna fullkomlig laga kraft: samt i följd deraf, den del af Kongl. Förordningen den so Januarii 1779, som mildrar, och ändrar de uti nämnde §. §. stadgade straff varda upphäfven; att till befordrandet af skyndsam ransakning och Dom öfver en Tjuf, det må anses innefatta nog Bevis, då ett trovärdigt vittne edeligen intygar den tilltalades Brott, och detta vitnes uppgifter öfverensstämma med LxgUtskottetf RetänkattdeH, 764 sned Målsegandens, eller ock andra anledningar öka vittnets på Ed afgifne Berättelse j ett tiar Tjuf vid gripandet erkannec Brottet i vederbörandes närvaro, han sedermera ej må ega, att inför Domaren sådan bekännelse återkalla, utan bör på den redan gjorde bekännelsen fällas till ansvar, om den af öfrige omständigheter styrkes. 16:0 Af RikedagsFuilmägtigen Nil.S Hakansson från Kronobergs Lån , som föreelsgit: att Kong!.
N;o no. sor förspillas, till melin för alfvarligare oell nödvändigare sysselsättningar; att dylika festers utsättande vid större marknader lätteligen skulle föranleda till oordningar och medföra nödvändigheten att, till förebyggande deraf, med serskilde kostnader föranstalta om dilkallandet af ett större antal Kronobetjening eller annan bevakning; och ändlligen, att om inrättandet afsådane täflingsöfningar, som Herr Grefve v. Fersen föreslagit, i stället att af Regeringen på bestämda tider anbefallas, öfverlemnas åt enskilde, som nitälska för spridandet af allmän bildning, och hvarpå den senare tiden redan lemnat flera öfvertygande exempel, skola dessa öfningar både med mera interesse omfattas och ordnas på ett sätt, som närmast öfverenssläminer med lordringarne inom hvarje landsort. Utskottet kan, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt, icke tillstyrka bifall å Herr Grefve v. Fersens of vanberörde motion. Stockholm den 16 Maji 1834- N:o iio. Ankom till Exp.-UUk. den 17 Maji kl. 2 e. m. - V - Utlåtande , i anledning af väckt fråga, om utfärdandet af en för ~ fattning, att hus och tomter i stad, som blifvit mköpte jör statens, landets eller ortens allmänna behof , böra utgöra enahanda utskylider till staden, som för enskildes egendomar äro stadgade. Uti ett ifrån Borgare-Ståndet till Stals-Utskottet remitteradt memorial, har Riksdagsfullmägligen för Malmö stad, Herr Halling anfört: alt det hiltils ofta händt, och skali troligen äfven hädanefter hända, att euskikles i städerna egande hus och tomter inköpas af Kongl. Maj:t och Kronan elier andra publika Werk för allmänna behof; att tvister då vanligen uppstå, huruvida de. förut fastställde eller derefter uppkommande utskyllder och onera till stadens och dess inrättningars vidmagthållande, al dylika egendomar fortfarande böra utgöras, och att, i saknad af någon beskrifven
St:s uppmärksamhet på en sådan Utsk:s åsigt; men då sådant icke skett, kan jag icke förstå, huru Utsk. nu, tvärtemot sitt eget föregångna tillgörande, kunnat finna sig obehörigt att handlägga saken. Emot den framställda invändningen, att frågan är af grundlagsnatur, hatredan en annan talare ådagalagt, att den distinction, på hvilken rätta förståndet af saken beror, icke finnes i grundlagen uppdragen, och att den icke kan finnas i någonting annat än sunda förnuftet. Man har frågat, om icke Konungen äger rätt att af R. Sits förslag godkänna en del och förkasta en annan, samt derom afgifva contrapropos. Sådant har jag aldrig bestrid t; men jag bestrider, att detta förhållande är sådant, som det nyssnämnde. Konungen har icke förkastat någon del af Ständernas förslag, utan tvärtom sagt sig vilja göra afseende på detsamma äfven i den nu icke antagna delen, men först då K. M. komme att sjelf utfärda en ny stadga angrde utrikes vexlar. Skälet för det uteblifna antagandet är således icke, att det ingifna förslaget finnes af K. M. oantagligt, utan Konungens ogillande har liärledt sig derifrån, att Ständerna befattat sig med frågan; och det är min pligt att förklara, att dessa Konungens skäl icke äro giltiga. Denna förklaring önskade jag måtte uttryckas såsom samtliga Ståndens opinion, öfvertygad som jag är, att Konungen deruti skulle snarare finna anledn. till tacksamhet och tillfredsställelse, emedan det komme att utvisa, att de, hvilka hafva att uttrycka landets opinion, voro förtjenta af Konungens aktning, i det de visste att bevara sin värdighet och skydda folkets rätt. Jag fortfar att yrka återremiss, just på det frågan må hvila oafgjord, i sådant skick nemi., som den då befinner sig. Man har klandrat min yttrade förmodan, att någon retlighet föranledt den klandrade åtgärden. Jag har trott mig berättigad att yttra det och, sedan detta yttrande blifvit bemött, äfven uppgifva mina anledningar till.detsamma.
35e reflaurationdarbeten å 2Babflena od) (Saimar flott, ^martill Diifetö ©tanber mib 1856 årö rtfdbag beroiljabe färffilba atiflag, fjafroa flutligen blifroit merfftättba få mibt befja anflag bertill temnat tillgång. ©eban år 1856 l)ar enffilba banfernaé antal, forn bå ntgjorbe 12, GufWba ide unbergått någon föränbring. (Snligt infomna uppgifter om befta banlerd fiättuing mib flutet af Ijmarberad räfenffapdår, uppgingo i ruitba tal beråd ntelöpanbe feblar: år 1860 titt 28,600,000. » 1861 48,200,000. od) ffulber på bepofttionö » 1861 19,300,000. 3 öfrigt mifa befia uppgifter, att enffilba banfernad merffamljet unhcr be tre fiftförflutna åren ide marit ftörb af några tillfälliga mbb Unber år 1860 f)«t Äongl. Siaj:t oftrojerat en ny ftlialbattf i Suled imber namn af Norrbottens (ané ftlialbattf ocb ben 28 ftfilibne Siarö ytterligare 3 fåbana battfer, nemligen i ^Sited, ©fedefted ocb ©ffaröhamn, fd att befia banferö antal numera utgör 22. barthelerny’ kolonien ©t. ^Barthelemy har unber be tre ftfia åren, lifafom förut, pdfadat årliga tidffott från ftatömerfet för beftribanbe af önö förroaltningöfofinaber. $ör att i.någon man afhjelpa benna olägenhet och pd famma gång uuberlätta bjattbeln och näringarna pd ön, b^ Äongl.
Den viktiga porträtteringsakten försiggick i ett rum utanför drottningens sängkammare och aflopp under ständig bevakning af » hoffruntimbret » Det faktum, fröken von Schulzenheim är så lyckligt, att julklappen blef en verknog anspråkslös att framhålla såsom en medlig öfverraskning för hennes majestät, verkande orsak till hennes framgång, eller oafsedt det att hon naturligtvis fick ett att djurmåleriet har jämförelsevis få utöfalldeles ypperligt porträtt af sin fyrbente vare i vår tid och inom vårt land, äger sin älskling. Och när för ett par år sedan riktighet. De mera representativa djurmå- en stor, präktig hund, som kronprinsessan larne utgöra bland de moderna målarne medfört från sitt hem, var lifdömd och i hela Europa ett försvinnande fåtal. inom kort skulle aflifvas, tillkallades frö- Inom vårt land har denna konstart allken von Schulzenheim för att åt den sörtid varit fåtaligt företrädd. Likvisst ha jande matmodern föreviga dragen af henvi ända från äldre tider ned till våra danes trogne tyske vän. gar att på detta område framvisa namn, Äfven till ett utländskt hof har den hvilka äga den bästa klang inom det nasvenska konstnärinnans alster funnit väg. tionella måleriets historia. Då hon nämligen år 1892 deltog i den Redan » gubben » Per Wickenberg låter internationella konstutställningen i Mimi sina landtliga idyller djurlifvet spela enen, inköptes en af hennes taflor, » Repas », en ganska framträdande roll, och hans af prinsen-regenten af Bayern. hästar och kor äro tecknade och utförda med en säkerhet och noggrannhet, som tyda på ett alldeles särskildt intresse för Om man i korthet ville angifva den djurmåleriet. Af äldre svenska hästmå- ståndpunkt, hvartill fröken von Schulzenlare må blott erinras om så representaheim redan kommit i sin konstnärliga uttiva namn som Karl Wahlbom, Oskar veckling, så är det för litet sagdt om Andersson och Georg Arsenius. Det är henne att hon är » lofvande ».
Ehuru, enligt hvad nu blifvit anfördt, en bestämd ersättning för besväret med det nya Riks-hufvudboks-fÖrslagets uppgörande blifvit åt Fredin utfäst och denna ersättning äfven redan kommit honom tillgodo samt sålunda å hans sida något anspråk på ytterligare vedergällning derför icke gerna kan väckas; så torde likväl härvid böra tagas i betraktande, att Fredin för berörda maktpåliggande och besvärliga arbete icke erhållit annan godtgörelse, än han äfven utan åtagande af samma arbete', haft att påräkna och hvilken dessutom äfven afsett utarbetande af förslag till hufvudbok för Kongl. Stats-kontorets enskilda rörelse, hvilket sednare förslag Rikets Ständer väl ansett, för närvarande och intilldess nytt formulär för Riks-hufvudboken blifvit slutligen faststäldt och tillämpadt, icke böra till antagande ifrågakomma, men hvars upprättande dock för Fredin medfört betydligen ökadt besvär; äfvensom, i följd deraf, hans biträde åt kommande Revisorer och Ständer jemväl framdeles kan komma att påkallas. Utskottet anser också, för sin del, det vara af stor vigt, att, för utförande af så vigtiga arbeten, som det ifrågavarande, och hvilka derjemte erfordra större skicklighet, skälig uppmuntran af Staten lemnäs i den händelse, att dessa arbeten utföras på ett sådant sätt, att det dermed åsyftade ändamålet vinnes, på det att, då Staten äfven vid andra tillfällen kan komma i behof af biträden för dylika företag, skickliga personer icke må saknas, som äro villiga att desamma sig åtaga. Det af Fredin uppgjorda Riks-hufvudboks-förslaget har i dess hufvudsakligaste delar blifvit af samtlige de i ämnet hörda Embets-myndigheterna godkändt och derefter af Rikets Ständer för deras del antaget, så att, derest detsamma, såsom Utskottet anser sig ega anledning förmoda, äfven slutligen varder af Kongl. Maj:t i Nåder gilladt, afsigten med det Fredin lemnade uppdraget i afseende å upprättande af formulär til! Riks-hufvudbok efter ny method, sålunda mäste anses vara behörigen vunnen.
Motionären har icke npgifvet, ännu mindre styrkt, alt de händelser han omförmält, icke under motionstiden kunnat förutses. Jag tror likväl, att Gr:n likaväl som alla andra, hvilka med upraärksamhet följt de politiska händelserna skall finna, att dessa varit af beskaffenhet att de kunnat förutses, och att följaktligen hans upgifna skäl här icke äro tillämplige. Han har derföre nu framställt tvenne andra, det ena att spannmålspriserna stigit efter bränvinsbränningens slut. Enl. min åsigt hade Gr:n såsom landtbrukare ganska väl kunnat inse, alt spanmålspriserna skulle stiga, och att de inom Skåne stigit betydligt var äfven en gifven sak, enär en stark export derifrån ägt rum. Det var således ingen nyhet, att spanmälen något stigit, hvilket dessutom nästan årligen vid denna tid inträffar. Skall man derföre anse en tillfällig prisförhöjning å spannmål såsom en under Riksdagen inträffad händelse? Antager man detta, skulle ju å hvilken vara som helst, hvilken periodiskt stiger och faller, anleda, vara för handen till förändrade bestämmelser i tullsatserna. Man har här sagt, att export af spannmål numera är tillåten från Finland. Det är visserligen godt, att man säger så, men del skall bevisas, det skall vara faktiskt och icke supositioner. Jag hemställer till en hvar, om det finnes något skäl i närvartde ögonblick för godkännande af motionen, enär nenlralitelsförklaringen såsom en värd talare yttrat: skall vara ”en orsak lill en ganska förmånlig spannmålshandel för Sverige.” Såsom vi alla veta är likväl denna neutralitet ännu icke godkänd af den makt, från hvilken spannmålen skall utskeppas.' Vore detta ett skäl, borde man likväl icke hafva upgifvit det, förr än man vet, att neutraliteten blifvit godkänd från denna sida, hvilket såsom jag nämnt, likväl ännu icke inträffat. 56 § Riksd.- Ordn. omtalar inga supositioner, den fordrar bestämda fada och hvilka skola vara omedelbarligen föranledda af under Riksdagen inträffade händelser, men sådant är här icke fallet. Jag tror, att de, som lika med Gr. Posse önska uphäfyande af importtullen, icke böra gå på sidan om grundlagen för att vinna sitt syfte och derföre bestrider jag remiss af motionen.