Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mörner nämnt, nemi. den, att då den förra endast uptager ett fall då nedsättning af straff må ega rum, så kan detta, enl. Utsk:ts förslag, ske i flera fall, då synnerligen mildrande omständigheter förekomma. Jag instämmer i den af LagUtsk:ts ordförande framställde åsigt att det icke är skäl stifta denna lag för sträng, ehuru jag, lika med honom, tror att det icke leder till något resultat att kämpa för denna mening såsom förhållanderna nu gestaltat sig. Efter härmed slutad öfverläggning och sedan H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att något annat bestämdt yrkande ej afgifvits än om afslag å förev:de §§ i Utsk:ts förslag och antagande af de motsvarande §§:ne i K. M:ts förslag, blef propos. i enlighet med detta yrkande framställd och med ja besvarad. Hr Adlercreutz: Såsom Betänk:t innehåller, blef denna g återremitterad af Adeln samt PresteSkt i ändamål att få straffmaximum höjd t. Det skäl, som Utsk:t deremot anfört, synes mig visserl. icke tillfredsställande; men då den genom dessa 2:ne Stånd Den 18 J nIi t. m. utvecklade åsigt icke erhållit något försvar inom Utsk:t och jag således icke har hopp om dess framgång, får jag åtnöja mig med att till prot. anmäla min från Utsk:ts afvikande mening. gm bifölls. S 11. Hr Carleson: Utsk:ts forsing är, så vidt jag kunnat finna, till innehållet alldeles öfverensstämmande med motsvarande § i K. M:ts Propos. Skillnaden ligger endast i redaktionen, och det beror på tycke och smak, hvilkendera skall anses bäst. Jag skulle således icke motsätta mig Ulsk:ts förslag, såvida ej gm i K. M:ts Propos. hade en annan lydelse, som jag icke finner skäl att frångå, då någon verklig skiljaktighet mellan de båda förslagen icke eger rum. Frih. Armfelt:
Hon njöt i fullt mått af att utöfva sin sköna konst, och märkte ej de många blickar, som voro fästade på henne. Slutligen, rädd att uttrötta henne, fattade hennes meddansare hennes hand och förde henne, efter en kort vals, till hennes plats. När potpourrin var slut, bortförde fadren sin dotter, oaktadt alla närvarandes böner att få se henne dansa ännu en gång. Rosa sjelf lät sig villigt föras, hennes hjerta var så fullt, hon ville bort, hon ville bli ensam med sig sjelf. Så hade hon aldrig dansat förr, det kände hon. Denna afton, då hon uppträdde i en lätt drägt, i ett haf af ljus, vid en skön musik, i en omgifning af unga, den hade gifvit hennes dans en helt annan färg, än den egt, när hon hemma dansade hvardagsklädd, ensam, utan musik. Äfven det bifall, hon rönt, lifvade och gladde henne; men högt slog hennes hjerta af fröjd, då vid hemkomsten fadren slöt henne i sina armar, sägande: "Min Rosa, haf tack; du har i dag gjort din far den största glädje, han haft på många år". Snart kommo bjudningar från många håll. Nu var Rosas längtan, att få vara med, stor, men hvarje gång hade hennes far något hinder derföre. Än var balen tillställd af för ungt folk, man visste ej hvad anseende de kunde komma att bibehålla i lifvet, än var det fult väder, än var det ej värdt att Rosa just i dag skulle bege sig hemifrån, och så gick det gång för gång. Stundom började Rosa tro, att hennes far ej älskade att hon dansade. Hon frågade honom derom, hon sade: "Säg mig upprigtigt, min far, jag slutar gerna att dansa, icke är det svårt blott jag vet din önskan". Men då han åter svarade: "Du dansar skönt som ingen annan; lemna icke den herrliga gåfvan", då ägde hon icke styrka att göra uppoffring af sin högsta fröjd: hon visste ju icke, om hon borde det, och för hvad hon skulle offrat den; men hon gret mången gång af ovisshet. Ofta hände ock att fadren hemtade henne en prydnad, en vacker klädning.
Till åstadkommande af en uti ifrågavar. afseende visserligen icke omöjlig besparing för framtiden, får jag derföre vördsamt hemställa, att StatsUtsk., efter tagen kännedom om de kostnader, som det nuvar. tryckningssättet medfört, måtte föreslå de förberedande åtgärder, som Utsk. anser lämpliga och ändamålsenliga samt, utan förnärmande af Rikets näst sammanträdande St:s beslutanderätt, anses böra och kunna vid denna riksdag beslutas, för att såmedelst tillvägabringa en högst önskvärd nedsättning i kostnaderna för tryckningen af bihanget till RiksStrs prot. vid kommande riksdagar. Remitterades till StatsUtsk. Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk. d. i5 dennes på bordet lagda metnor. N:o 49 > i anledn. af RiksStms olika beslut, aug:de stora sjötullsbevillningen. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr.: Jag anhåller, att detta betänk, måtte få hvila på bordet till nästa plenum, och att det då må blifva det första mål, som förekommer. Gr. von Fersen, Hans: Jag instämmer till alla delar uti Gr. Gyldenstolpes begäran, med den särskilda anhållan, alt Bevilln.-, Lagoch Oecon.Utskrns utlåt. Nro 8 måtte blifva uppfördt på listan näst efter Bevilln.Utskrs utlåt. Nro 493 på det att de mål, som äga beröring med bevilln., med det snaraste må blifva afgjorda. Till följd af Grefvarna Gyldenstolpes och von Fersens begäran blef memor. Nro 4g ånyo lagdt på bordet; hvarjemte R. o. Ad. beslöt, att samma memor. skulle blifva det första, samt Bevilln.-, Lagoch Oecon.Utskrns utlåt. Nro 8 det andra målet på föredragningslistan i nästa plenum. TI. Ex.
Det är ock enahanda åsigter, som ligga till grund för de beslut, som K. M. i detta hänseende sedermera meddelat, dels i tullstadgan af år 1860, och dels i den sistI. år utfärdade förordnm om lotsoch fvr-inrättningarna. Enär således R. Sl:rs förra gången aflåtna skrifvelse hos K. M. vunnit allt tillbörligt afseende, kan jag icke finna lämpligt, att R. St:r ånyo besvära K. M. med underd. framställning, åsyftande ändring i så nyligen utkomna författningar; och jag anser mig följaktligen, lika med Hr Lilliehöök, böra rösta för bifall till Utsk:ts Betänk. Frih. Alströmer, Oscar: Det af Hr Lilliehöök anmärk ta tryckfel är rättadt i ett följrde Betänk. — Hvad sjelfva frågan beträffar, så är den visserligen genom 2 Stånds afslag förfallen; men då jag reserverat mig mot Utsk:ts beslut, anhåller jag att la i korthet nämna motiverna dertill. Jag tror nemi., att här är fråga, icke om några ångbåtars enskilda, utan om ett allmänt, ganska vigtigt intresse. Jernvägslinien mellan Stockholm och Göteborg är nu öppnad, och påkallar en daglig ångbåts-trafik mellan sistnämnda stad och Köpenhamn, hvilket f. n. möter stora svårigheter, emedan ångbåtarne äro skyldiga att taga lots vid hvarje station. Det är denna skyldighets borttagande för ångfartyg, som göra reguliera turer, min reservation afser, och hvarken tror jag, att lotsverket derpå komrne att göra någon synnerlig förlust, då i alla fall inseglings-penningar skulle erläggas, ej heller att för passagerarhes trygghet kunde uppstå någon egentlig fara. Att åter lotsarno skulle vara ombord för att kontrollera att intet lurendrejeri bedrefves, har jag svårt att tro; denna uppsigt lärer väl icke vara särdeles verksam. Jag har härmed endast velat antyda skälen, hvarföre jag anmält mig som reservant, utan att framställa något särskildt yrkande, hvilket tjenar till intet, då Betänka redan är af 2 Stånd bifallet. Gr. von Rosen, Fredrik; Jag har inom Utsk:t biträdt detta Betänk.
748- 767- Introductioner va ^iddarhusi-t: 1 Del. kör ö-k,veriten blils ^4alpk Lkenm-m, med namnet sk källstam, 145. — för Dkwcrste Luutenanten Osrl soban Med namnet ak VVirkön, 280. — Fi!r St't« eer<-te' rarcn Oullak rreäric 8VirkSa, med' namnet VVirkSn 280. — För Canccllie-Rädet ^obs» ^lbrecist Rantraull 609. 14 Register 609. — Justisia ' Rädet m. NI. Lric vikelius, un» der namn afkslmkvilrcl. 629. 2 Del. för Landshöfdingen ^olu» L^Ivsnäer. med bi» behällande af sitt namn, 940. — För Presidenten m. M. Friherre Olok Llias Osgsi-beim, 358. Jungfru-Stift, Ädeliga, Directionens R>ksdagsberät« telse: i Del. ii. Om desi ärenders förwaltning: 1 Del. 540. Om desi förwaltning af Riddarhus,Direktion: 2 Del. 773- Om desi löneförbättring; se Löneförbättring. Justering, af Adresicr till Konungen och Kron-Prinsen; se Adresier; af Bcwillnings-förordning; se Bewill» ning; af Etpeditioner: se Expeditions-Utffottet. af Plcni Protocoller: 1 Del. 19. 27. Z2. 45. 68. 82. 87- 108. 109. — Af Risdagsbeflutet: se Räksdags-beslutet; afSkrif, melfer; se ^krtftvelser.
Deremot gaf han henne någon ny vårens blomma, eller, för ombytes skull, en nässla, (hvilken alltid häftigt slängdes i en vrå) och följde för öfrigt uppmärksamt tilldragelserna inom mjölkkammaren, och Susannas rörelser, under det hon ur mjölksåarne silade upp mjölken i bunkarne och ordnade den på hyllorna, hvarvid det hände honom att förlora sig i följande monolog: «Se det kan man kalla handlag! Hvad hon ser bra ut i den sysslan och med denna glada, vänliga uppsyn Allt hvad hon vidrör blir trefligt allt förkofrar sig och frodas under hennes uppsigt. Bara hon inte vore så häftig och ondsint af sig men i hjertat sitter det ej, ty bättre hjerta finnes ej. Folk och kreatur älska henne och trifvas under henne ... Lycklig den man som ... hum!« .. Skulle vi ej med detsamma kasta en blick in i Susannas hjerta? Der står det något besynnerligt till. Saken var, att Harald, dels genom retsamhet och obeskedlighet, dels genom sin vänlighet, sina berättelser och det gedigna värde, som Susanna alltmera måste finna hos honom, hade så rotat sig in i alla hennes tankar och känslor, att hon omöjligt kunde få honom derifrån. I vredesmod, i tacksamhet, i ondo, i godo, alltid måste hon tänka på honom. Mången afton lade hon sig med den önskan, att hon aldrig skulle se honom mer, men vaknade alltid om morgonen med hemlig längtan att råka honom åter. Deras förhållande liknade mycket april-väder, hvilket vi klarast kunna se af – En Majdag. – «Før første Gang, før første Gang, Det giver mangen Smaating Rang. Den varer kort – kun i Sekunden. Den er førbi naar den er runden. Selv Græsset har en saaden Fest: da regnes unge Føraar bedst, Naar første Grønne Mulden bryder, og Qvisten Hjertebladet skyder. Saa mild er Gud at Alt, hvor smaat, en «første Gangs« Triumph har faa’et. I den Sekund det Døde lever, og Livet sig til Himlen hæver. Henr.
1,800 60 €n fjerdedel i ©plle ©feppömarf. 800 €n åttondedel i ©Feppct SReptimuö om Sä* Rcrö drägt 1000 ©limma 26,800 10,760 — ■$n>arförutan uppgifwet Ordinarie infomfl fdfom Sebamot i SR. SR. £>irectton . 400 SR. 1 i gomtulaire till 2>ebef>6eM. g0( för åt 18 » » SDebet. -~rinot fi o 3 & S eft ti cS g.sc r-t . ttr 22 ig s* O: £ «-» O'. SSanco. Cr et>it» 25attco. * -» 3t:br i*. r. 9t:br fr r. Crbinarie Stanta . Siote»acance Sillman 23eroillning: gfter lifta Slrt. b 44 ff ©ito a 22 ff. öfter 2:bra Slrt. för egenbont embete od) Sijtenfl Sif Slrrcnbatorer ccf) 23ruFare gör spcrfoner od) Störelfe SKufctjcnjHSeroillning . efter 3:bjfe Slrt. SIfgift för ea Svefolutionen ben 4 Secembcr 1794.
ADVENT LAGMANNEN. Du sade ordet! Sträng, men rättvis! VÅLNADEN. Ingen barmhertighet alltså? LAGMANNEN. Ingen! VÅLNADEN. Ingen nåd? LAGMANNEN. Ingen nåd! Klubban faller; stolarne skjutas från bordet. VÅLNADEN. Nu föll domen! Hör Du icke? LAGMANNEN. Jag hör ingenting! VÅLNADEN pekar åt bordet. sjömannen, landtmätaren, sotargossen, Hvita frun, arrendatorn... Och ser ingenting? Ser Du icke den halshuggna LAGMANNEN. Nej jag ser absolut ingenting. FJERDE AKTEN VÅLNADEN. nade som jag! Nu föll domen: skyldig! Ljusen på bordet släckas. LAGMANNEN. Ve Dig då när Du en gång får ögonen öpp Skyldig! VÅLNADEN. Nu återstår blott den stora auktionen. Du sade't! sjelf! Och Du är allaredan dömd! AKT V. är ordnadt till auktion med bänkar midt i rummet. Samma rum som i första scenen af Andra Akten. På auktio Det nistens bord står Silfverservisen, Pendylen, Vaser, Armstakar etc. stå på lut mot bordet. Lagmannens och Lagmanskans porträtt äro nedtagna och GRANNEN OCH AMALIA. AMALIA i skurdrägt. farstu och trappor; nu är det vinter och kallt, och jag kan icke säga att jag utfört befallningen med nöje... Innan mor gick bort befallde hon mig skura GRANNEN. barn att Du ställer väl stora fordringar på Dig. Men efter som Du lydt och bestått profvet skall dina pröfningars tid vara till ända, och jag skall säga Dig ditt lifs hemlighet. Såå, Du har icke haft nöje af det; vet Du mitt ADVENT AMALIA. min goda vilja. Tala Granne, ty jag kan icke längre lita på GRANNEN. styfmor! Din far gifte sig med henne då Du var deraf att hon dog då Du föddes. Nåväl! Denna qvinna Du kallar mor är din ett år. Hvarför Du aldrig har sett din mor, beror AMALIA. ha haft en mor men aldrig ha sett henne!
Dock kan jag härvid för ingen del gå så långt soin Const.Utsk., sorn, under en alltför våldsam och plötslig öfvergång, nu genast vill gifva hela makten åt detta element; detta anser jag vara en icke mindre ytterlighet, än den, som begås af de Ståndsmajoiiteter, som, genom att vilja införa fem Stånd i stället för fyra, ännu mera söka att inskränka detta elements verkningsförmåga. Jag tror alt här, såsom oftast, det rätta ligger i midteln, och alt man följaktligen bör gifva lika makt åt båda de nu om öfvertaget stridande elementerna; och om, såsom jag anser med fullt skäl kunna antagas, de materiella intressena äro med det democratiska elementet närmast identifierade, likasom de ideella intressena uro det med medelclassens element, så blir detta så mycket mera rationell; ty aldrig någonsin må hvarken de materiella intressena kunna undertrycka de ideella ej eller dessa dem. Men denna jemna fördelning af makten kan icke bättre vinnas, Un om man låter det democratiska elementets princip få största inflytandet i den ena kammaren, och medelclasselementets princip i den andra. Och när man bar sådant syftemål, hvad är naturligare än att låta hvardera kammaren directe väljas just af det element, som inom densamma skall herrska! Enl. Coust.Ulskts af mig modifierade förslag till första kammare, har det democratiska elementet för denna kammares bildande fått den afgörande rösten; samma rättighet bör då tillkomma medelclassen i afseende på den andra kammaren; detta är hvad milt förslag till andra kammare åtminstone åsyftat. Vid detta förslags uppgörande har jag icke kunnat, om jag det ock hade velat, lägga några slåndsval till grund för kammarens bildande, emedan den försiggångna voteringen i förstärkt Utsk. förbjudit det; men jag har dock ej varit förhindrad att åt adelsmannen skänka den ersättning för uppoffrandet af rättigheten att vara sjelfskrifven representant, att, när lian leninar några garantier för bildning och oberoende ställning, han då åtminstone må vara sjelfskrifven valberättigad vid val till andia kammaren.
St. hade då fattat beslut om upptagande af ett silfverlån och öfverlemnat åt Riksg:scont:s fullmägtige att detta beslut verkställa. Det är sannt, att vilkoren voro måhända för mycket bestämda; men gifves det väl inom oss, gifves det väl inom allmänheten någon så okunnig, att han icke inom sig tanker, att om icke olyckan varit, att fullmägtige personel! icke varit nöjda med låpet, hade lånet längesedan va - Den 9 Mars e. ra. i33 rit upptaget? Detsamma kunde inträffa nu, nemi. att fullmägtige icke tyckte om lånet, och att det, i följd deraf, ej blefve uppgjordt, i fall ej bestämd föreskrift om dess upptagande blefve lemnad. Jag skiljer mig således från Frih. af Nordin och begär, att propos. måtte lemnäs på Hr Frihrs förslag, sådant det i förmiddags framställdes, nemi. innehållande föreskrift för fuilmägtige i Riksgrscont. att, intilldess ett stående lån kan erhållas, vidtaga den utväg, som Hr Lagerhjelm föreslagit; och då jag slutar med att å nyo erinra derom, att detta endast blefve en intermediär anstalt, som ej komme att räcka längre, än tills ett stående lån erhållits, hemställer jag t. o. m. till Hr Lefre'n att afgöra, huruvida någon fara kan vara dervid. Frih. Cederström, Jac.: Man har ansett, att det af Hr Lagerhjelm framställda förslag skulle innefatta detsam St:s privatbank, i strid med statsbankens interesse. Man har framkastat såsom exempel de sedlar, som under 1789 och 1790 års krig utlemnades med ränta, och man har förbisett, att dessa jemnförelser äro alldeles oriktiga och främmande för Hr Lagerhjelms förslag. Han har icke föreslagit, att någon enda sedel skulle utgifvas, utan att Riksgrscont. för densamma erhölle full valuta, antingen i silfver eller bancosedlar, hvilka lemna samma säkerhet. Fråga är blott om en upplåning af Svenskt mynt, dervid det är likgiltigt, om upplåningen sker i silfver eller sedlar.
Vid 1834 års riksdag uppgafs, att i nämnde stad inqvarteringskostnaden uppgick lill 24,000 r:dr, fattigvården 7,000, fattighusen 5,000, barnhuset 2,000, eller tillika med några mindre poster härjemte tillsammans 48,000 r:dr. Tolagen utgjorde 84,263 r:dr, hvaraf hälften ungefär användes till främmande ändamål. Det kan således icke vara billigt, att t. ex. Wermlandsbruken, som afsätta sitt jern pä Götheborg, skola betala tolagsafgifter till underhåll af fattigvården derstädes. Af denna jemte flere andra här förut uppgifna anlediur, tror jag det vara fullt upplyst, alt StatsUtsk. hort inkomma med en mera bestämd uppgift om de förhållanden, som röra tolagen. — Man har talat om uppkomna ojemnheter, i hänseende till tolagsafgiflernes utgörande på olika orter. Denna omständighet gör, att ganska stora svårigheter uppstå vid uppgörande af tulltaxan, och äfven deraf linner man, all en förändring i tolagen är af behofvet påkallad. Vidare kommer härtill, att, vid uppbörden af denna afgift, stora kostnader uppkomma, i hänseende till dubbla räkenskapers förande, och jag är öfvertvgad, att om Konungens propos. antages, skall ett betydligt belopp i administrationskostnader inbesparas. Jag yrkar återremiss. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Det ändamål, som med denna förändring af tolagen skulle vinnas, vore, efter hvad som angifvits, de trafikerandes beqvämlighet och landets fördel i allmänhet. Hvad beqvämligheten angår, sä skulle den i någon mån vinnas, men denna vinst hr ganska ringa, enär hvarken någon tidsutdrägt eller särskild kostnad uppstår, derigenom att tolagen erlägges särskildt, hvaremot obeqvämlighet och opåräknade eller hittills ovanliga kostnader pä vissa orter skulle uppkomma, der tolagen pä vissa artiklar, som inkomma eller utföras, blefve större hädanefter än hittills.
Derigenom uppkomme en tillgång för extra statsregleringen, som eljest blefve henne undandragen, derigenom att man använder statsmedlen till menigheters behof. De särskilda frågorna, som här blifvit framställda af åtskilliga ledamöter, huru man skall förhålla sig med fördelningen af medlen inom länen, torde böra blifva föremål för en sednare öfverläggning. Frih. Cederström, Jacob: I anledn. af Frih. Sprengtporten yttrande, att man icke skulle få ingå i något beslut i afseende på bancovinstens användande, har jag begärt ordet, för att erinra derom, att då detta betänk, nu är andra gången från BancoUtsk. afgifvet och föremål för R. o. Ad:s öfverläggning; så äger R. o. Ad. grundlagsenlig rättighet att detsamma med förändringar antaga, bifalla eller afslå, allt efter som R. o. Ad. pröfvar nödigt eller nyttigt. R. o. Ad. är således af formerna oförhindradt alt bestämma de ändamål, hvartill dessa medel böra användas. Jag anhåller derföre, lika med den sista värda talaren, att vi måtte få propos. derpå, huruvida någon del af de uti banken reserverade 3,3ri,ooo r:dr böra afsättas till förstärkning af bankens grundfond, och att vi derefter måtte komma till frågan om disposition af de återstående medlen eller hela beloppet, i den händelse R. o. Ad. beslutar att bankens fond icke skall okas med någon del af denna tillgång. Det är så mycket nödvändigare, alt frågan om dispositionen nu äfgöres, som derigenom måhända svårigheter för statsbehofvens fyllande undanrödjas. Gr. Frölich, David: Jag vill nu icke ingå uti vidare yttrande om den särskilda frågan, huruvida bankens fond behöfver förstärkas eller icke med en million af bankens reserverade vinstmedel. Jag har blott uppstigit för att Den ai November c. m. understödja Frill.
Regeringsform men, anmäla följande förslag till ändring af 68' §. Riksdags - ordningen. Hå man genom erfarenheten funnit, att den tid af tre månader ’ som blifvit fastställd för revisionen af de Verk,' hvilka af Riksens Ständers Revisorer bör för-, rättas, varit allt för korrt, för att alla göromålen med vederbörlig noggrannhet kunnat medhinnas, liar man trott sig böra tillstyrka dess utvidgande till 4 månader. Utskottet föreslår derföre att tiden till Revisionens begynnande måtte utsättas till den 15 Augusti, och meningen, i berörde 68- §• näst för den sista så förandras: och mä ingen Revision öfverskrida en tid af fyra månader. Landberg va snar O Jon Jonsson, C. Tuneliusl Vördsamt Memorial! På Ridd. och Adelns På Prest-Ståndets > vägnar Axel Lagerbjelke• v agnar Ludvig Mörner. På Den 4' Augusti Pä Borgare-iS'tåndets vägnar j(Lnd. Nenzén. På Bonde-StåtidetjS vägnar Johan Ericsson. G. A. Silverstolpe. Uppläst hos samtliga Biks-Standell den 4 Augusti, Grenom Protocolls-Utdrag från Högloft. Kidderskapet och Adeln den 2 3 , Högvurdiga PrestStåndet den 25 och Hedervärda Bonde-Ståndet den 27 nästlidne Juli, hafva Riksens Ständers eamteliga Utskott blifvit anmodade, att undersöka förhållandet med besluten öfver de fran dem utgifna Memorial oell Eetänkanden , oell i fall någon jemkning vore möjlig, eller af nöden, eller målet till Nämnd måste hänskjutas, sådant till vederbörlig åtgärd hos Riksens Ständer skyndsamt anmäla. Ett ämne, hvaruti Riksens Ständers till Banco-Utskottet meddeldta yttranden ej innefatta bestämd visshet för resultatet, är den af BancoUtskottet med afseende på Malmö Discont-Verks utlåning i 3 Procents Reverser under den 6
In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 22 November 1834. Plenum kl. till 6 e. m. Företogs val af 6 revisorer till 1837 års revision af Stats-, Bancooch Riksgälds verkens tillstånd, styrelse oell förvaltning; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: Öfversten m. m. Frih. C. O. Palmstjerna . med 5g röster, Öfverstekammarjunkaren m. m. Frih. G. A. Stjerneld 58 „ Hofmarsk. 111. m. Hr C. F. Hammarhjelm ... 5g „ Öfverfältläkaren m. m. Hr J. W. von Döbeln . 58 „ Brukspatronen m. m. Hr W. Hisingen 56 , 1 F. d. Statssecreteraren J. Nordenfalek 58 , Justerades 4 prot.utdr. för d. ig dennes. Justerades pleniprotm för d. 17, ig, 20, 25 och 27 Sept., d. 2 Oct. f. och e. m. samt d. 6 Oct. f. m. Lades till handlingarna. H. B., o. Ad. åtskiljdes kl. 8 e. m. lii fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 24 November 1834- Plenum kl. 10 f. m. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till II. St:s underd. skrifvelse!- till K. M., nemi.: N:o 212. ang:de reglering af utgifterna under Riksstatens 8:de hufvudtitel; N:o 2i3. i anledn. af såväl K. M:s nåd. propos., ang:de f. d. ailm. magasinsfonden samt betalningsvilkoren för erhållna spanmnålsunderstöd, som åtskilliga i sistnämnde ämne väckta motioner-, N:o 214* i anledn. af K.