Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ruiner skola komma hopas på ruiner, processer inledas, revolverkulor knalla — den vilda jagtens final i all sin sjelfframkallade vedervärdighet. Publiken skall af embarras de richesse hålla sig från lokalerna, något som den nu borde göra af embarras de conscience. I Vårt Land och den s. k. Sigurdsposten hatänkvärda ord i detta hänseende yttrats, pä hvilka publiken till sitt eget sanna bästa ej borde uraktlåta taga vara. Strejkar publiken mot en punschoch hvita-ben-öfversvämning, sådan man hvarken sett den i civiliserade eller ociviliserade residensstäder, så har den dermed tvättat bort en ful fläck på den svenska vapenskölden, punschfläcken. Uppmuntrar den i stallet de få ställen, der verklig konst utöfvas, skall vår publik mägtigt bidraga till att gifva tonen och andan i Sverges hufvudstad den finare och ädlare pregel, som för närvarande mer än någonsin är af behofvet påkallad, ju mer anstalter vidtagas för att rycka upp den, redan från roten, d. ä. ungdomen, som i första hand är utsatt för faran att grundligt etiskt och estetiskt deraf försluskas. Alltså: må hvar och en betänka sig noga, innan han ger sitt moraliska och ekonomiska understöd åt företag, egoistiskt anlagda på glupsk privatvinst, men i de allra flesta fall tjenande synd och skam i dess olika yttringar, deribland ej minst att inför utlandet brännmärka vårt land och dess hufvudstad med dryckenskapens och skörlefnadens hemska eldsmärken. Dixi et salvavi, äi ^ r — i ^ Volontaire.Från parkett. Teatraliska sommaroch höstintryck. Finge man i det hänseendet taga för kontant vära teaterdirektörers löften, skulle på det nyligen böljade spelårets repertoar svenska original komma att fä sig tilldeladt ett ingalunda obetydligt utrymme. Af de båda teatrar, som egentligen kunna komma i fråga, Dramatiska och Svenska teatern, har deu senare lofvat fem, den förra två eller tre, men dessutom lära de ha andra original i reserv.
Öfver de förändringar , som inträffa uti Afgifter efter TaxeringsLängderne N:o 2,3,4 och 5 upprättas särskildte Längder , efter de anledningar detta och öfrige Formulair vid handen gifva. (Lit, G. till N;r 17 i Bihang till RiksSt. Prot. 18*7 1818. y;te Sami.) N o <2. Den Skattskyldiges Namn, Tjenst och Carattere. Öfversten N. N. vid N, N. Regemente Kyrkoherden N, N, KronoFogden N. N, Beredningsoch Taxeringslängd, hvari upptecknas Embetsoch Tjensteman uti N. N. Socken för år IS Boställs-Hemman och Lägenheter m. m. Hemman. BeredningsCommittéens åtgärd. TaxeringsCommittéens förrättning. •Z e 3 3 fD •t Mantal. Värdet af Boställs - Hemman och Lägenheter. Inkomst af Boställe och Tjenst. 5. Beräkning till BränvinsBevilIning. ~:3 ~3 OJ a 3 3 »-oV* w “.3 3 ;r» eL 3 r» Er n> CTJ Taxerings* Committéens anteckningarr BoställsRentan Husvärdet inberäknade. Dito dito £Lit, H, till Nit 17 i Bihang till RiksSt, Prot, 1817 181S. jtte Sami.) Berednings» oell Den Skattskyldiges tiainn octo Caractere, H»f* Marskalken N. -N. Kammereraren Hellberg N:o 3. Taxerings . Längd, hvari upptecknas Arrendatorer af Kongsgärda, och Kronolägenheter sam. Hemman, med mera, som disponera, af Academie-State,ne, Allmänna Bolag och Fromma Stiftelser, uti N. N. Socken för år 18 Kungsgirdar, Hemman och Lägenheter, m. m. Wellnora Kongsgård ♦ . Krogsta Wellnora Qvarn med 4 par stenar, går hela året . Gröna Krono-Fiskeri, som betalar Räntan efter Jordebok Hemman, BeredningsCommittéens åtgärd.
Pä samma skäl, sorn nu blifvit af Kongl. Kammar-Rätten anförda, och enär de orätt debiterade och erlagde afgifterna ovilkorligen måst till vederbörande återbetalas, derest debiterings-åtgärderna blifvit inom föreskrifven tid och i stadgad ordning öfverklagade, beviljade Rikets Ständer vid sednaste riksdag sökta och tillstyrkta återbetalningar af de, genom dylikt förbiseende, för mycket påförda och erlagda lönebevillnings-afgifterna vid Kalmar, Uplands och Dal-regementena. I öfverensstämmelse med Rikets Ständers således angående alldeles enahanda institutioner förut fattade beslut, samt hvad vederbörande embetsverk tillstyrkt, anser sig Stats-Utskottet derföre böra hemställa, att Rikets Ständer må medgifva, att nu ifrågavarande, för högt debiterade samt vederbörligen inbetakle bevillningsoch krigsrustnings-afgifter må, i likhet med andra institutioner af sädane afgifter, få utaf Riksgälds-kontorets medel till nedannämnde personer eller deras rätts innehafvare med följande belopp återbetalas, nemligen: till Regements-skrifvaren vid IVestmanlands regemente B. A. Schenström med Etthundrafem Riksdaler 28 sk. 6 r:st., till vederbörande löntagare vid Jönköpings regemente med Femhundraåttiofem Riksdaler 17 sk. 6 r:st., samt till vederbörande löntagare vid fVvrmlands Fältjägare-regemente med Fyrahundranittionie Riksdaler 45 sk. 8 r:st. Stockholm den 29 Maj 1854. Ank. till Exp.-Utsk. den 30 Maj 1854, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om löneförhöjning f ör Rikets Ständers Justilice-Ombudsman. (Rgs. Afd.)
Ytterligare Utlåtande, YII 2. s 872 —• 882, bif. af PresteStåndet, IX s 743, af BondeStåndet, IX s 790, af BorgareStåndet, IX s 80g, af Adeln, IX s 842. Underd. Skrifvelse, X 1. s 718, 719. 6 Sa RiksdagsBeslutet, §. i4- Effecter, angående beläning af exportable, i Banken. Statsoch BancoUtskottens. Betänkande, IV 5. s 4^9— 441 » lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 1199, lemnadt till BancoUtskoltet af Adeln, IX s 1211. Egendom, angående utmätning och försäljning af fast; Motion, remitt. till Lagutskottet, II s 1237. Utskottets Betänkande, VII 2. s 1002 — 1016, bif. af PresteStåndet, IX s 874» återrem. af BorgareStåndet, IX s 876. Ytterligare Utlåtande, VII 2. s i35o — i36i , lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX s ii44» bif. af Adeln, IX s 1 j 5p, af BondeStåndet, IX s 1170, med föreslagne ändringar, af BondeStåndet, IX s 1172. —- om föreskrifter med hänseende till meddelande af BancoLån å fast; BancoUtskottets Betänkande, VI 2. s 236 — 25l, bif. af PresteStåndet, IX 3. s i85, återrem. af BondeStåndet, IX 3. s 192, af Adeln, IX 3. s 200. Ytterligare Utlåtande, VI 2.
Ledamöter då icke ägt kännedom; Alltså och enär, i anseende till det skick, hvaruti det i Nåder gillade Förslaget till Reglemente, för vidare behandling hos Förvaltningen, dit återkommit, det sedermera timade egenmäktiga förfarandet dermed, likasom befallningen om den enskilda underdåniga inlagans obehöriga biläggning vid det allmänna Protokollet, ej må bedömas annorlunda, än såsom i Embetet begångna lika grofva som vågsamma öfverträdelser af hvad Lag och Instruktion, för allmän ordning, så väl som hörsammandet af Kongl. Maj:ts särskilda Nådiga Bud fordrat och hvarföre ansvar bör tillämpas efter de grunder, som i 1 mom. af 12 §. uti 1 Kap. Rättegångsbalken, jemförd med 2 Kap. i3 §. samt 14 Kap. 9^ §• KrigsArtiklarne stadgas, pröfvar Kongl. Maj:t, i förmågo af dessa Lagstadganden, rättvist, det skall ContreArniralen Grefve Cronstedt, hvilken således, under det han i denna sin egenskap af Flaggman, varit i Nåder kallad och förordnad att föra Presidium i Förvaltningen af SjöÅrenderne, gjort sig saker till ofvan omförmälda svårare Embetsbrott, derföre mista sitt innehafvande ContreAmiralsEmbete och dertill ersätta Statsverket kostnaderne för omtryckning af Reglementet, med det mera, efter räkning, med Tvåhundrade Nittiosex R:dr 36 sk. Banko. Sedermera och som hvad Förvaltningens af SjöÄrenderne äfven tilltalade Ledamöter beträffar, emot AmiralitetsKammarrådet Widin, i sam - R. St. Just. Ombudsm.
Främmande nationer lära icke underlåta att med uppmärksamhet följa våra tillgöranden i denna sak och våra förhållanden ålägga oss, så vidt jag uppfattar dem rigtigt, att alldeles icke egna åt fiskerierna mindre, än hvad ett noggrannt afvägande af landets behof kräfver, snarare mer. Författningar, som i mer eller mindre mån antingen ej förmå eller upphöra att öfverensstämma med tidens anda, känslor och billiga anspråk, upphöra också snart att tillvinna sig aktuing och påkalla iakttagelse. De äro föga mer än skuggan eller det liflösa skelettet af hvad fordom lefvat och verkat och ju förr de i natio nens lagsamlingar få intaga sina rum såsom sådana, dess bättre för lagstiftaren och för de lydnadspligtigc. Icke heller torde kunna nekas, att mycket hvad angår mÖjlighen af vår nations fullt naturenliga utveckling och jemna framåtskridande måste bero af de födoämnen, sorn i vårt laud produceras; ej mindre hvad angår sättet att framskaffa dem, såsom genom jagande, fiskande eller brukande af jord o. s. v., än äfven med hänseende till födoämnenas fysikaliska beskaffenhet, behandling och deraf föranledda mer eller mindre helsosamma verkningar. Allt detta utöfvar i hög grad inflytande på inbyggarnes karakter, trefnad och allmänna välbefinnande. Dessa förhållanden och landets derpå grundade behof af en administration öfver fiskerierna, som så väl genom sin sammansättning, som genom rigtningen af sin verksamhet kan blifva i tillfälle, att på ett någorlunda tillfredsställande och tillika någorlunda fullständigt sätt bevaka näringens intressen och verka till densammas förkofran och lyftning föranleder mig väcka den motion: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj t anhålla om revision af den nu gällande Fisher i-stadgan, och alt Kongl. Magd i samband dermed täckes låta uppgöra förslag till undanrödjande af de hinder, sorn nu förefinnas för denna näringsgrens förkofran, för att, när omständigheterna det medgifva, öfverlemna till Rikets Ständers bedömande.
Det skulle visserligen gagna massan eller det hela af Nationen, men vore i alla fall en orättvisa mot någre medlemmar af den. Korteligen genom dessa, oftast med en brådstörtande skyndsamhet och ej alltid Utan Väld verkstäldta énskiften, hafva en mängd familier blifvit förorättade och bragta till ruin eller nära branten af den; och man har genom dem tvingat mången, som förut icke var skuldsatt och lefde i lugn och välstånd, att blifva invecklad i låne-transactioner blott för att bestrida de oundgängeligä kostnaderne vid enskiftet. I Skåne och synnerligen uti Malmö Hän äro redan de fleste byar på slättbyggden enskiftade; men ännu finnas äfven der kanske tusende jordägare som kunna blifva gagnade af en mer grannlaga och rättvis verkställighet i detta afseende, och jag får derföre helt oell hållit förena mig med de värde Ledamöter, som önska att en ordentelig rättegångsväg må utstakas för tvister uti enskiftesmål. Man liar sagt, att tidsutdrägt derigenom skul - Den 30 September e. m. ' 469 le åstadkommas; roen då rättvisan utdelas, torde det äfven vara ett medel att förkorta Rät* tegångar, ty dess mindre klagomål ega runi* Jag känner i öfrigt enskiftes. tvister inom Malmö Län, hvilka, oaktadt den förkortade Rättegångs*vägen, fordrat frenne år, för att bringas till slut. Orsaken till tidsutdrägteu måste då ej legat uti RättegångsOrdningen, uta n i de dervid föregångne åtgärder, som varit af sådan beskaffenhet, att flera undersökningar erfordrats, för att vinna ett riktigt resultat. Som det nu mera lärer vara att hoppas, att Nämdeman få väljas af menige man pjelf, har maj? desto större skäl att yrka det de ordinarie HäradsRätterne skola med enskiftesmålen taga befattning. Detta hade varit så mycket mer nyttigt i Skåne, den tiden då Allmogen der icke ägde rättighet att till Rrod man kalla en Bonde; utan i detta afseende måste inskränka sitt val till Ståndspersonsklassen.
Delta sammansatta Stats-Råd skall bestå af Tio Ledamöter från hvardera Riket, nemligen från Sverige: De tvänne Stats-Minisliarne och Atta Stats-Rådoch från Norrige; Bih. till R. St. Prot. 1810 och 1841. 3 Sami. 45 Häftet, 1 Const.il Norrska Stats-Ministern och de Ivänne Stats-Råd, som äro i Stockholm , samt Sju, vare sig ordinarie eller serskildt tillförordnade Stais Råd, som vid tillfallen af tronledighet, eller under Konungens minderårighet, af den i Norrge varande Regel ing bland dess egne Ledamöter utses, i hvilkas ställe minst trenne Stats-Råd i Norrige tillförordnas. Med så väl Svenska som Norrska sakers föregående beredning och granskning förhålles efter de i hvardera Riket gällande föreskrifter, I Interims-Regeringen skola de Svenska Arenderna af den Svenska Föredragande, till hvars befattning de höra, föredragas, i Protokoll fattas, och expedieras på Svenska Språket, och de Norrska arenderna af den Norrska Stats-Ministern föredragas, i Protokoll fattas, och på Norrska språket expedieras. Saker, som angå båda Rikena och ej genom sin natur tillböra något serkihlt Departements handläggning, föredragas af Stats-Ministern för Utrikes Arenderna och expedieras till hvardera Riket på dess Språk, till Sverige genom bemälde Föredragande, och till Norrige genom dess StatsMinister. Diplomatiska Ärender föredragas äfven af StatsMinistern för Utrikes Arenderna och införas i ett serskildt Protocoli.
På den tiden brukades mycket att den frånvarande, äfven af den bemedlade klassen, skref ett bref gemensamt snart sagdt för en hel liten b y eller stad, och så gick brefvet ur hand i hand, tills det var läst med både ögon och fingrar. Det kunde vara tacksamt att skrifva, när brefven lästes så grundligt. Skola vi för en stund roa oss med att göra en resa till de få orter i vårt land, som hade den lifligaste postgången från Stockholm, nämligen 4 gånger i veckan anno 1853. Bäst är väl, när resan sker i en kalender, göra den efter bokstafsordning, så behöfver det ej blifva värdshus förbi. — Låt gå till Alingsås, Borås, Eskilstuna, Gefle, Göteborg, Medevi, Motala, Strömstad, Tliorshälla, Tjellmo och Örebro — och bland dessa kunde ej Gefle hela året glädja sig åt sina fyra dagars post, det var endast den tid af året, då vanliga postångbåtsfarten var i gång emellan Y s t a d och Stralsund, så lydde lagen, och tre dagar blef sedan budet, och ingen knotade för det. Till och med en så stor stad som JJpsala hade i allmänhet ej post mera än två dagar i veckan från Stockholm. Det gör oss äldre så godt att i bland påminna oss, hvad åren gifvit af lifvets behag både i den ena och andra formen. Och kanske det också kan lära de unga att tåligt bida en eller annan mir nut — längre törs man väl ej numera utsträcka sina pretentioner, då allt här i lifvet: arbete, förhoppningar, strider och äflan, rusar i väg med en snälltågsfart, för hvilken det icke gifves någon rast eller ro. Pu nya banor. Den första kvinnliga agronomie studerande i Sverige har inskrifvits vid den nyligen började årskursen vid Alnarps landtbruksinstitut. Det är fröken Alida Negel, som förut aflagt studentexamen vid Palmgrenska samskolan i Stockholm. Fröken N. genomgår obligatoriska landtbrukskursen för att sedan få tillfälle genomgå kurs vid Alnarps mejeriinstitut. Till k. m:t har fröken Agnes Emma Carolina Magnell inlämnat ansökan om rätt att efter föregången inträdesexamen bli antagen till elev vid Tekniska högskolan.
Jag tror, att hvad fordom egt rum inom Sverige, och som ännu igenfinnes i andra länder, der man har den största erfarenheten i dylika ämnen, såsom i England och Frankrike, och hvad som äfven blifvit införd! i andra länder, der man fått ett representationssystem ganska sent, såsom i Danmark, äfven nu 3 H. 12 178 Den 25 Januari f. m. bör iakttagas, nemi. att icke vidare fasthålla oss vid vårt nuvar. arbetssätt sedan det befinnes otjenligt. 1 de af mig nu omnämnda länder, kan en motion genast afsläs af den representativa kammaren genom enkel röstplural itet, och der behandlas ämnena på det sätt, som man finnér lämpligast. Jag tror, att Englands exempel visar, alt inga olägenheter förefinnas vid den ordning, man der iakttager, och min öfvertygelse är, alt förslag, som förtjena att komma under pröfning, äfven skola blifva underkastade en sådan genom antagandet af hvad Const.Utsk., uti förevar, fall, föreslagit. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: I syftningen af det förslag, som nu blifvit framlagdt för R. St., instämmer jag visserligen, men jag måste äfven bekänna, att jag delar deras åsigt, hvilka finna redaktm af 1 mom. i 33 § icke nog tydlig. Man har sagt, alt så, som §:n nu är upställd, någon motsägelse i densamma icke finnes, men för den, som upmärksamt genomläser §:n, och är van att af meningen i ett lagbud draga slutsatser, är det uppenbart, att med uttrycket: ”och sig med tilleller afslyrkande deröfver utlåta” måste afses allt hvad som i §:n föregår detta uttryck, och således icke blott de från R. St. remitterade motioner, utan äfven de från K. M. atlåtna propos:r, hvarjemte förslaget föreskrifver, att Utsk. skall upgifva de skäl, som legat till grund för Utsk:s åsigt.
Likaledes balanseras i båda årens räkenskaper en post å 625 Rdr, under rubrik: får intresse-räkning, ulan att af räkenskaperna upplyses, från hvilka kapitaler densamma influtit. Stockholms stads Mrono-räkesiskaper, liäneiis landsböcker och särskilda iitgiftsräknii&g-ar. Vid dessa räkenskaper har, så vidt granskningen medhunnits, någon anmärkning icke förekommit. «o — 138 — Arbetshus fonden 3 Norrbottens Ilin. Räkenskaperna äro i Kongl. Kannnar-Ilätten granskade för båda åren utan anmärkning. Fondens inkomster hafva bestått ensamt af räntor å utlånta medel; och någon anordning å densamma har under revisionsåren icke förekommit. Redogörelsen för år 1847 utvisar en, vid samma års slut befintlig, tillgång, stor 1,232 Rdr 33 sk. 7 rst., deraf uti Landtränteriet inncstodo 159 Rdr 3 sk. 1 rst. AfYittringeii 3 Jemtlands län. Räkenskaperna för båda revisionsåren äro i Kongl. Kammarrätten granskade utan anmärkning. De upptaga: S#el»rt. år 1846. år 1847. Balans frun föregående uret: Uppbörd: Credit. Balans från föregåe* de året: Utgifter: Löner och arfvoden . Hushyra Handtlangnings-kostnad Balans lill påföjmde året: Summa: 12,368: 15. 1. 9,786: 44. o. — 139 — Till någon erinran af Revisorerne hafva dessa redogörelser icke föranledt. Afvittring;©!* i Ropparber^s län. För h vartdera af åren 1846 och 1847 äro tvänne särskilda redogörelser upprättade, den ena öfver de åt Öster-Dalarne och den andra öfver de åt Malungs och Lima socknar anslagna storskiftesoch afvitlrings-medel; och hafva, vid undergången revision i Kongl. Kammar-rätten, trenne af dessa räkenskaper blifvit granskade utan samt en med anmärkning. Af dem inhemtas: Mebel. år 1846. år 1847. Balans /rån föregående uret:
Fullmäktige ansett sig böra tillstyrka bifall a Contoirs - Skrifwaren Sandahls Ansökning, att blifwa flyttad pa Riksgälds-Contoirecs Pensions-Stat med åtnjutande af Ett Hundrade Riksdaler ärligen. Provincial-Medici k Jönköpings Län m. m. Doctor Carl Wilhelm Hardhs under Edelig förpliktelse den 9 sistledne Maj ContoirS-Ckrifwaren Sandahl meddeldte, här osman omförmäldte Betyg innehaller: Att den stada, som, ester en svar bulning med benröta i högra handleden qwarblifwit, befunnits wara alldeles obotlig: Att hela högra sidan ar periodistt lam, eller liksom borttagen, sä att bade arm och ben med swärighet kunna röras: Att de medel, som emot desse äkommor blifwit tillstyrkte, hittills icke wisat ringaste werkan, utan ar det att befara, att Sandahl för lifstiden får bibehålla dem utan hopp om synnerlig förbättring. Dä, enligt berörde Attest, Sandahl icke mera lärer bli förmögen, att göra tjenst uti Riksgälds-Contoiret, om och när hans biträde framdeles skulle komma alt behöfwas; samt de Ett Hundrade Riksdaler, han säsom reducerad ContoirsSkrifware nu pa Exspectance-Stat åtnjuter, icke kunna, utan orättwisa, honom fräntagas, har StatsUcstottet funnit stäl med Herrar Fullmäktige i sä matto instämma, att hos Riksens Högloft. Ständer Utskottet sär förcflä, det Contoirs, Skrifwaren Sandahl, sä framt han framdeles, (hwartilldock Lakare-Belyget ej föranleder), icke skulle blifwa till halsan fullkomligen återställd, ma pä RiksgäldsContolms Pensions-Stat uppbära dess nu inne - Den 17 Julik. 171; hafwande Exspectance-Lön af Ett Hundrade Riksdaler, helst genom en sadan omflyttning frän Exspcctance.
Raab har sagt, alt vissa ledamöter i Const.Utsk. hade för mycken conservalism; och alt, om man önskade några förändringar, så borde man gå in på förmedlande förslag. Jag kan aldrig rätt förstå, hvad de ledamöter mena, som tala om förmedlande förslag; ty jag förutsätter, alt den person, som försvarar en mening eller uppgifver något förslag, är sjelf öfvertygad om dess riktighet. Hvad vill då en förmedling säga, annat än en afvikelse frän sin öfvertygelse? Har man åter en öfvertygelse, som sitter så löst, att hon rubbas, genom andras motsägelse, så går förmedlingen an, eljest icke. Om nu t. ex. någon skulle säga: Huru kan man vara så envis, att, efter förfädrens tro, vidhålla det 2 gångor 2 göra 4, när många andra nu för liden påstå, att det gör 5? Borde man icke åtminstone vara så medgörlig och antaga den rätta mellanvägen, att det gör 4^? sådant vore ett bevis derpå alt man vill någon reform; — så nödgas jag svara, att jag för min del ej kan villfara en sådan uppmaning. Talare hafva sagt, att då R. St. kunna, utan Konungens vet - Den 5 April e. m. 125 skap, lägga på deras bord hvilket lagförslag de behaga, så borde väl Konungens förslag också kunna läggas på Ständernas bord, äfven om de det icke godkände? Sådan har lagen varit lill 1815, men han är icke längre sådan; R. St. kunna väl lägga sina förslag på deras egna bord, men ej på Konungens; ty dit komma de icke förr, än Han medgifver, att de blifva lag. Mot Gr. Frölichs yttrande, att mitt förslag vore för litet upprätthållande, torde jag till qvittning få åberopa Frih. Raabs anmärkn. att det ginge för långt. Hellre än att låta mitt förslag styckas, blottställer jag det att blifva förkastadt, i händelse R. o. Ad. skulle finna de öfriga förslagen mera förtjena dess gillande. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
Med åberopande af hvad jag ofvan anfört, angående nuvarande löners otillräcklighet, anser jag löntillökning böra i mer eller mindre mån tillgodokomma alla löntagarne, med undantag af Regementsoch Korps-Chefer, hvilkas aflöning med derunder inbegripna bättre boställen i allmänhet torde kunna finnas tills vidare nöjaktiga, samt några få andre löntagare, hvilkas löner redan uppgå till hvad provisoriska Lönestaterne komma att för deras grader högst utsätta, äfvensom af alla Regements-läkare, i fråga om hvilkas lönoch pensionsförmåner icke längesedan blifvit i Nåder förordnadt. Deremot, och då erfarenheten visat, att sökande till Förste Bataljons-läkarebeställningar endast sällan, men till Andre Bataljons-läkareplatser nästan aldrig sig anmäla, har jag ansett lönerne för dessa begge Läkare-tjenster. såsom varande alldeles för ringa, böra, så vidt ske kan, efter billigheten och behofvets fordran regleras. Korporalernes löner, bestående i spannmål, tre tunnor vid Kavalleriet och fem tunnor vid Infanteriet, skulle blifva oförändrade och utgå, på sätt derom särskildt blifvit stadgadt; men då utsigt till befordran, utmärkelse och förbättrad aflöning i väsendtlig mån inverka på ett noggrannt uppfyllande af pligter. på nit för tjensten samt en god esprit, samt dessa fördelar, så vidt möjligt är. äfven torde böra beredas åt Korporalerne, hemstälier jag i underdånighet, att för Distinktions-korpor aler, hvaraf 2 bland de mest förtjente skulle få förordnas på hvarje kompani, och 1 på hvarje sqvadron, måtte anslås en löntillökning af 20 R:dr R:mt, att af hvar och en sådan Korporal kontant 50 Bil. JYs 3 till Kongl. Moj:ts Nåd. Prop. Jtä 1, om Statsverket 48S6. åtnjutas; och uppkomme derigenom för 37 Korporaler vid Kavalleriet och 334 vid Infanteriet en tillökad utgift af 7,620 R:dr R:mt.