Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om i stället för att ge ut en sedel, BankoFullmäktige tingo emottaga förbindelsen delad i 44 eher 22 sedlar och berättigades, att inom slutet af år 1831 upplåna mot hypothek af dessa sedlar så mycket som fordrades för att fylla bristen af Silfverköpet uti 1,100,000 Silfverspecies, anser jag att vi år 1831 kunde vara 32 H. 3* Den 9 Julli f. in. i säkert färdiga med realisationen. Ty summan af sedlarna uppgår till mycket större belopp, än nyssnämnda behof i Silfver, och i samma mån man kunde göra Silfverköp, behöfde man mindre belåna dem. Jag inser också häraf ingen olägenhet; ty om de någon gång behöfde hypothiceras, kunde de också vid en gynnande handels-conjunctur åter inlösas. I afseende på liden, hafva Utskotten trott den icke höra af Rikets Ständer närmare bestämmas, än genom meddelad föreskrift åt BankoFullmäktige, att efter fullbordandet af alla föreskrifne åtgärder, sednast vid 1831 års slut, hos Kongl. Majit anmäla, att utvexlingen kan börja den dag under loppet af i83a, som Kongl. Majit finner dertill vara lämplig. Härvid ville jag äfven göra den anmärkning, a t* jag icke anser ziffran i832 böra utsättas, utan i det stället skulle önska den redaction, som Grefve von Schwerin föreslagit, och med hvilken jag förenar mig. Den lyder så i ”Då ”bestämmandet på förhand af sjelfva dagen ”för utvexlingens början, genom vid den ti”den möjligen inträffande förhållanden, skul”le kunna blifva för realisationen lii liderligt, hafva Utskotten trott tidpunkten ej ”böra af Rikets Ständer närmare bestämmas, ”än genom meddelad föreskrift åt Banko”Fullmäktige, att efter fullbordandet af alla ”föreskrifne förberedande åtgärder, senast vid Don 9 J u 1 i i f. m. I?
I motsatt fall blifver säkerligen oredan och missbelåtenheten vådlig och svårare att afhjelpa än önskJjgt är. Jag nitälskar för att menigheter må ombesörja deras inre och egna angelägenheter, så att embetsmanna-myndigheten ej hvarje ögonblick behöfver framträda för att ordna och gifva dem lif; men kan derjemte ej undgå öppet förklara, att min öfvertygelse är fast, att all möjlig varsam* het häruti är nödig, så att ål den communala makten, d. v. S. den ansvarsfria majoriteten inom communen, ej må gifvas ett alltför öppet och fritt fält att intränga på mino - Den at) Augusti f. m. 4a3 ritetens rätt. Denna minoritet bör ock äga ett skydd oell ett värn emot en eljest lätt uppstigande despotisk conimaitai—styreise, sorn, ohejdad, tungt låter känna sin tillvarelse, på ett vida hårdare och mera tryckande sätt än all annan tänkbar despotism. För min del lägger jag stor vigt härvid, ty erfarenheten visar redan, huru, då tillfället erbjuder sig, en dylik makt både kan vinnas och begagnas på ett sätt, som är för menigheterna nog dyrköpt, i samma mån som den är ansvarsfri och tillkommen genom en slug beräkningsförniåga att tillvinna sig den. I sammanhang med dessa allmänna betraktelser vill jag upptaga en del af Gr. Frölichs nu afgifna yttrande i ämnet. Med Hr Grefven förenar jag 111ig gerna deruti, ali en coimnunal-lag, innefattande, om jag sä får uttrycka mig, e lidås l socken-styrelse eller verksamheten, endast inskränkt till så små districter, som socknar och dess enstaka angelägenheter, är ofullständig. Men jag tror der jemte, att vi äfven häruti måste framgå med varsamhet och försigtighet, och att vi lill en början ej ens må försöka taga ett för stort språng på en gång, att vi ej genast kunna idealisera oss till måhl, utan måste söka det småningom och mäta dess möjliga ernående efter de medel, som i närvar, förhållanden äro praktiskt användbara.
Tillägg till lösen för Hesselby frälsehemman 113: 2. 6. Tillgångar: — Till någon erinran från Kevisorernes sida har denna räkenskap icke föranledt. — 181 — Emmi* Kons;!. Universitet. Räkenskapen, med anmärkningar granskad i Kongl. Kammar-rätten, redovisar inkomster och utgifter sålunda: Debe t. Balans från år 1856: Uppbörd: Credit: Balans från år 1856: Utgifter: Balans till år 1858: Enligt hvad räkenskapen utvisar, har den 6 Juli 1857 blifvit utanordnad och den 28 i samma månad uttagen och qvitterad en summa af 550 Riksdaler 12 sk., utgörande »öfverenskommen» ersättning för Universitetet åliggande reparationer och inredning af biskopshuset i Lund; men då några utdrag af de Konsistorii protokoller, på hvilka denna anordning sig grundar, ej finnas räkenskapen bifogade, hafva Revisorerne, som af sådan anledning icke kunnat bedömma anordningens befogenhet, ansett sig böra förhållandet anmäla. Vidare anse sig Revisorerne böra anmäla, att en af Bokhandlaren C. W. K. Gleerup i Lund till Kongl. Carolinska Akademiens bibliothek ställd räkning af den 11 Maj 1857, å ett sammanlagdt belopp af 1,320 Riksdaler 47 sk. 4 r:st., i och för till bibliotheket aflemnade böcker, visserligen finnes såsom verifikation räkenskapen bilagd, men att samma räkning saknar af Gleerup utfärdadt qvitto, utvisande huruvida omförmälde medel blifvit i behörig ordning till honom utbetalde. Dess räkenskap, som utan anmärkning undergått granskning i Kongl. Kammarrätten, redovisar utgifter och inkomster sålunda: § 2. Lunds Domkyrka. Debet. Balans från år 1856: Uppbörd: Ordinarie ränta, arrende, landgilleoch tionde - 23.522: 45. Jordstädja Diverse inkomster Credit. Utgifter: Balans till år 1858: Behållning af fastigheter 45,016: 32. Dito af inventarier och materialier 27,247: 47. Summa § 1.
3:o angående uppförande å Indragnings-Staten af löne-ersättning åt f. d. Stats - Prot. Utdr. d. 4 Juni 1840. Stats-Secrelerarne Grip och von Hartmansdorffy Gifven Stockholms Slott den 19 Maj 1840. Remitterades till Stals-Utskoltet. S. D. Anställdes, i enlighet med 108 §. Regerings-Formen, val af Electorer till utseende af Committerade för tryckfrihetens vård, och befunnos‘ efter valsedlarnes öppnande, dertill vara kallade: Vice Talmannen, Biskopen m. m. Doctor Hedrén, Biskopen m. m. Doctor Holmström, Biskopen m. m. Doctor Nibelius, Biskopen m. m. Doctor Tegnér, Biskopen m. m. Doctor Bruhn och Prosten Ödmann; samt till Suppleanter: Prosten Lindmark, Contracts-Prosten Sandberg. S. D. Den i gårdagens Plena påbörjade, i innevarande dagens fortsatta föredragning af Bevillnings Utskottets Betänkande N:o 12, angående grunderne för den blifvande allmänna Bevillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf, afslöts; och fann Ståndet för godt samma Betänkande återre mittera. I sammanhang härmed föredrogos ock samma Utskotts-Betänkanden: N:o 16, angående Herr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, afgifna yttrande, angående förändrade grunder för allmänna bevillningen. Lades till handlingarne. N:o 17, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om Landt-Räntmäslares befrielse från skyldigheten att för remisslage erlägga bevillning. Bifölls. N:o 18, i anledning af Kongl. Mij:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående eftergift af personella utskyider för afskedade, till underhåll berättigade, soldater och deras vederlikar under exspectans-tiden. Bifölls. S. D. Remitterades lill Statsoch Banco Utskotten en af f. d. StatsRådet m. m.
Hennes tillbakalutade anlete hade det flämtande lyktskenet öfver sig, han såg hennes ögon som tvenne fosforglimmande ränder, plötsligt kände han en skälfvande hand stryka sig öfver håret, han kastade armarne upp kring hennes midja och stirrade, i ångestfull spänning, henne midt in i leendet, som låg stelnadt och domnadt öfver de tunna färglösa läpparne, spökelselikt i lyktskenet, hon skälfde och huttrade inne i hans armar, och med ett såg han, liksom långt borta, innerst derinne i fonden af leendet, en tafla, en tumlande orgie, en hemsk dödsdans mellan skrangliga benrangel af män och nakna Jordaensska kvinnokroppar. Och denna tafla, som han första gången sett liksom långt borta, bakerst i fonden af leendet, – den fördes han nu närmare af hvarje dag som gick. Snart såg han leendet på hvarje kvinnoansigte som kom i hans väg, han fann det tätt invid sig i sin säng, fosforglimmande i mörkret, hvarje gång han vaknade upp om natten, och slutligen var det honom som om han nått ett bryn och stigit öfver en tröskel och vandrade in i leendet, allt längre in, allt djupare ned, tills det tätnade omkring honom och han kände det på sin hud och inne i sina ådror som en huttrande brånad, hvilken icke skulle blifva stillad förr än hans egna knotor skramlade i denna tumlande orgie, denna hemska dödsdans mellan skrangliga benrangel af män och nakna Jordaensska kvinnogestalter, som yrde omkring honom, med flåsande af andfåddhet och kättja, med varma kroppars svett och liks kyla. En het sommardag, då han var ute och gick, stannade han plötsligt och blef stående midt på gatan.
Canal inrättningen i och för sig sjelf, kan wäl aldrig blifwa menlig för Banque»; men om en Discont rättighet pa oinskränkt lid skulle medgiswas den bljfwande Ca» nal - Actie > Corporationen; sa skulle dymedelst en af Banqueus betydeliae.ste inkomster ansenligen förminskas; och oagtadt de blifwande Actie ägarues förmodelig» patriokismc, torde de ej altid i en framtid finna för sig lägligt, att bispringa Staten pä ett sä kraftigt sätt, som Vanquen allaredan ofta gjort. Jag anhaller, att derta mitt yttrande mätte fä åtfölja Banco-Utskottets lill Riksens Ständer afgående Betänkande öfwer sörewarande ämne. ?. kook. Uti vfwanskrifne yttrande instämde Herr Ryttmästare» Friherre Os 6ssr, Herr Kammarherren I-ls;-!<sn5l<jv!6, Herr Majoren Usukerslejälll, Herr Profesiorcn Doctor eUm^uisr, Herr Bcuksvatron Wzstluncl, samt Ledamötcrne af Hederwärda Bonde Srän, Let Oric Oman och ksbr ^näsrsson. Till rzo Den I December. Till Protokollet den 2§ Nowember 1809. Del af Kongl. Majit i Räder proponerade företag med en ny Canals anläggande, synes för framtiden blifwa sa allmänt gagnelig!, att jag med största tillfredsställelse skulle tillstyrka det projecterabe biträdet af 800,OOO R:dr frän Vanquen, kill samma wigtiga förelag, sä framt jag funnit, att ett behörigt afseende pä VanquenS bästa, fortfarande credit, och möjligheten att inlösa Dest allaredan i omanlig mängd utelöpande Sedlar, kunde medgifwa en ny och sä betydelig Sedelfabrication.
Emedan det är stridande emot Kongl. Resolutionerne af den 8 och 20 December 1826, grundade på KungaBrefven af den 12 Januarii iy5y och den 11 Julii 1781. 2:0 Emedan dylika förrättningar ostridigt tillhöra Krono-Betjeningens Embets-befattning, och samma billighetsgrund, som talar för serskild ersättning till Krono-Betjeningen, äfven kunde åberopas för Härads-Prosten eller hans ombud, hvarom dock ingen fråga uppstått. 3:o Emedan, hvad Nämndemännen serskildt angår, Beslutet är oförenligt med det redan af 3:ne Riks-Stånd gillade Betänkande, som Oeconomie-Utskottet vid denna Riksdag under N:o 7, i en likartad fråga, afgifvit. 4:o Emedan slutligen dylika concessioner kunna, å Krono-Betjeningens och Nämndens sida, föranleda till anspråk, hvilkas gräns man icke kan förutse. STOCKHOLM, P. A. Norstedt & !Lag‘*arni Allni. Btsv. öl Otc. Utsi» Uth N:o5y« 1 Ankom till Eip. Utskottet dan ? Julii 1639, 17- Utlåtande, i anledning af väckta Motioner angående Socknestäm* mor och Kyrka-Råd.
Hvad coeffurer särskildt angår, bör det observeras, att nästan icke flera, än sora behöfvas till modeller, införskrifvas, hvaraf också kom, att en ledamot i Tullcoramitte'en, Hr Folker, som här i staden är mest sysselsatt med förfärdigandet af coeffurer, icke påyrkade förhöjning i tullen derå. Jag tillstyrker i följd häraf, att införseltull å coeffurer må, i likhet med Tullcommitte'ens förslag, bibehållas vid 25 proc. af värdet. Gr. von Fersen: Det kan visserligen vara temligen likgiltigt, hvilken tull R. o. Ad. behagar åsätta coeffurer; men såsom skäl för bifall till Utsk:s betänk, borde dock kunna anföras, alt denna obetydliga fråga tilläfventyrs i annat fall måste blifva föremål för votering i förstärkt Statsutskott. Hr af Billbergh: Dels på de skäl, Gr. v. Fersen anfört, och dels på grund deraf, att alla varor, för hvilka tullen Utgår efter värdet, kuuna antagas sättas till så lågt Den 16 December f. m. a37 tullvärde, att den proc., som anses hög i förhållande till tullvärdet, blir lag i förhållande till verkliga värdet, tillstyrker äfven jag bifall till Utskrs förslag. Jag är öfvertygad, att man med säkerhet kan antaga, att de 5o proc. af tullvärdet, som Utsk. föreslagit, komma alt motsvara blott l5 proc. af verkliga värdet. Gr. Posse: Jag medger, att frågan är af ringa betydenhet, isynnerhet som varan icke är så lätt smugelbar; men hvad angår Gr. v. Fersens anmärkn., att man icke borde frångå Utsk:s förslag för att icke föranleda en votering i förstärkta StatsUtsk., torde mindre afseende derå böra fästas, enär det säkerligen i allt fall blir så många artiklar, hvaröfver votering mäste ske i förstärkt Utsk., att en mel' eller mindre betyder intet.
Å stadens fattighus har i medeltal årligen varit intagne 12 personer, som derstädes bott, samt njutit föda och vård; hvarförutan i5 personer der hvarje middag bespisas, och 3o personer derifrån njuta mer och mindre underhåll, för hvilket allt kostnaden under de sista fem åren betydligen ökats. Stadens sjukhus med fyra särskilta rum och flere sängar begagnas nu af sä väl staden som Helsinglands södra fögderi, om hvars gemensamma kurhus och lazarett förut är taladt. Helsovården besörjes af en Stadsläkare, som tillika är Bataljonsläkare vid Helsinge Kongl. Regemente. Särskilte prohibitive författningar till förmån för staden finnas icke. * , Hudiksvalls sjö- och stapelstad, belägen vid Bottniska viken emellan 2:ne fjärdar, som äro förenade medelst en genom staden löpande kanal och för öfrigt omgifven af höjder, har ett sundt läge och god hamn, hvilken likväl genom uppgrundning de sednare åren börjat försämras. Till rensning af densamma har derföre en mudderpråm blifvit anskaffad, hvilken årligen med fördel begagnas. 37 Den öfver staden upprättade, i sista Fem-årsberättelsen omnämnde nya plan-karta har väl icke ännu vunnit Kongl. Maj:ts Nådiga fastställelse, men emedlertid äro ä det tillökta området flera tomter utsynte och redan bebyggde samt inom sjelfva staden åtskilliga nya byggnader uppförde. Alla stadens publike byggnader och de flesta eller åtminstone betydligare enskilte hus äro, till ett sammanräknadt värde af 180,400 Riksdaler Banko, försäkrade i städernes allmänna Brandförsäkringsverk. Förhållandet med stadens donerade jord och sättet huru densamma begagnas, liar, sedan förra berättelsen afgafs, ej undergått någon förändring. Stadens folkmängd, som år 1827 var 1768 personer, har de sednare fem åren ökats med 42 och utgjorde nästlidet år 1800 personer, hvaraf 1145 voro mantalsskrifne och 655 mantalsfrie. Handel, handtverk och strömmingsfiske fortfara, att vara stadens hufvudsaldiga näringsfång.
Bankens förmåga att realisera sina förbindelser å 128 sk. har jag icke satt i fråga, om man låter den indrifva alla sina fordringar, ehuru vid en sådan utredning de alltid omtalade 5 millionerna, som ännu ligga uti folkets fickor, torde åtgå att betäcka förlusterna på lånerörelsen, m. m , och på de 12 eller 13 millioner Statsobligationer, som väl icke låta sälja sig al pari. Hr Rosenblad har, genom uppställande af ett visst procentförhållande, sökt visa, att proportionen af 5 tili 8 är helt nära vunnen, och, ehuru han icke direct har vederlagt mina beräkningar, skulle deraf vilja synas, sorn om jag ej räknat rätt. Men huru kommer Hr Rosenblad till detta resultat? Jo derigenom, att han från sedelstocken afräknar ett belopp i sedlar, som RibsgäldsContoret satt i rörelse, att icke nämna de obetydliga metalliska depositionerna. Jag vet, att han kan svara, att 18Jo års Ständer hade bort räkna på samma sätt; derom äro tankarne dock delade, och jag vet ej, huru man kan äga rättighet att pröfva, då man endast äger skyldighet att lyda deras föreskrifter, gifna i de mest bestämda ordalag. Jag upprepar således, att, enligt sträng och riktig tillämpning af 18Jo års stadgänden, skulle 1,442,2.45 ll:dr 41 sk. 6 r:st. uti silfver ännu fordras för att bringa proportionen upp till 5 mot 8. Jag skulle särskildt önska upplysning om orsaken till den skillnad, sorn finnes emellan uppgiften i K. M:s Nåd. Skrifvelse och den af BancoFullmägtige tryckta tableau? Hr Rosenblad har äfven sökt att raisonnera bort depositionernas beräkning till endast 2,400,000 R:dr, af den orsak, att detta blifvit uttryckt i en sednare §.; men stadgan2 H. 2 io Den ao Februarii f. m. derna uti Banco-Regiementets 5 och 6 §§. äro icke tvetydiga.
Utskottet uti dest Betänkande om BränwinS - bränningen Liwen inblandadt Allmänna Magazins - inrättningen , som nu mera är ett serskilt ämne, af helt olika beskaffenhet; — att ben, förr ägt gemenskap med Bränrvins-bränningen, kan icke werka nägon ting för dek tilkommande. Wi känna icke, att Högloft. Utskottet i följe af nägon proposition frän Kongl. Majit, af nägot Riks-Ständ sätt sig npdragit att inkomna med Fö st ig till allmänna Magazins-inrättningens widmagthallande; Kongl. Majus egen nädiga afsigt i detta ämne är ost ännu obekant, och i alla fall kunna Riksens Ständer i ett Ekonomiskt ärende af denna beskaffenhet, icke komma längre, än att göra underdäniga dnskr.ingar, hwaremot Bränneri-medlen, som sagt, numera äro Bewillning. Lika litet som Götheborgs Intränare wilja eller kunna undandraga sig, i fall fräga uostär om medel lill Magajins-inrättningen, att i likhet med öfrige undcrsätarc, uti sin mohn dertill bidraga, lika obilligt wore det päsiäende, att ben förlust. Kongl. Maj:t och Kronan möjeligen skulle kunna komma - Den 14 September. 431 ma akk Nda pä förstämd Säd eller pä hwad annat sätt som hälst, skulle hufwudsakeligcn drabba wiste Städer, ware sig genom för dem ökade skyldigheter eller minskade rättigheter. Oct tilhbrrr ju det allmänna att sörja för en allmän inrättning. Med afseende S Regerings-Formen bestrida w! sälcdes all till prejudikat ledande Collisie» emellan Zu6« behofS-bränningen och allmänna MagazinS in. rättningen; och förbehälla Götheborgs Stad lika Bränwins-brännings rättighet och lika befrielse frän Krono-Brännericr, som andre Städer i allmänhet.
Discont-Directionens utelöpande Assignationer på Banken t 1 o,58o:*— - Under f. d. Discont-Directionens tid utfärdade Banco-Attester af lika egenskap med inneslående Medel på Tre proCents Afskrifnings-Räkningen i_,6oo: Utelöpande 3 proCents Reverser med derå beräknad ränta . 9,981:41.5. Innestående Medel på 3 proCents-Räkningen, för hvilka några särskilda Attester icke blifvit af f. d. Directionen utTransport 2,066,816:14.3. 456 Riksens Ständers Transport 2,066,816:14.3. färdade, med derå beräknad ränta 5o2:i3.6. När nu härifrån afräknas Till gångarne 1.453,857:23.6. så visar sig, efter Räkenskaperne, en brist, d. 3o Sept. 1822, af 613,46i: 4.3. Och då Utlånings-Summan, enfe ligt Bilagan N:o 1, den 1 Oct. 1818 var 3,095,24i:36.5. men den 3o Sept. 1822 p54,23i:43.1. så har, under utredningstiden, förmindskningen utgjort . 2,141,009:41.4. Desse äro hufvudsakliga resultaten af de uti Riksgälds-Contoiret förde Räkenskaper, men då Discontens verkliga ställning härigenom, icke upplyses, bafve vi ansett oss böra anmärka de omständigheter, hvilka måga kunna bereda en närmare öfversigt af rätta förhållandet. Utaf Utlånings-Summan den 3o September 1822 R:d. 954,281:43.1. voro under indrifning, genom Ombudsmannens åtgärd, icke mindre än R:d. 6oi,549-‘4o. 5. hvaraf åter, enligt Ombudsmannens Transport 954,231:43.1. Revisorers Berättelse.
N:o 27 är en förändring införd i afseende på utländingar. Jag får reservera mig emot delta stränga beskattnings-systeme mot resande utländingar. Detta har visserligen uti det sednare förslaget af Utsk. blifvit nedsatt, men det finnes dock ett förhållande der projecteradt, hvarpå jag anhåller alt få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet. Här säges: "Utländingar (deruti ej inbegripne "Norrmän för Norrska produeter), som resa omkring i lan"det och, efter eller utan medhafvande prof, för egen räk"ning eller såsom utskickade för andra , utbjuda eller sluta ”handel om utländska varor , skola vid ankomsten erlägga ”5o r:dr, som betalas i gränsorten , der resepasset påtecknas ”eller ett nytt resepass erhålles.” Detta är både verkställbar! och billigt, mea sedan slår här vidare: "och för den ”tid Den 3 O c t o b e r e. m. 81 ”lid, de utöfver tre månader sig i Riket uppehålla, dessutom ”5o r:dr för hvarje månad, hvilken afgift vid ankomsten "äfven behörigen nedsättes för den tid de uppgifva sig vilja "i Riket qvarstanna.’’ Jag skulle tro, att de ej uppgifva någon tid , som de vilja i Riket qvarstanna. Jag tror också att det blefve fasligt svårt att conlrollera, huruvida de ämna qvarstanna eller icke, och affordra dem en afgift, som det beror på dem sjelfva att bestämma. Jag skulle således för min del tro, att om de skola fortfara alt betala något folden tid utöfver 3:ne månader, som de sig i Riket uppehålla, så vore det bättre att bestämma vissa månader, för hvilka de böra nedsätta afgiften. Jag får likväl hemställa, om icke detta kommer att föranleda alltför mycken correspondance för vederbör, aucloriteter, uppgående i värde mot den inkomst deraf kunde vinnas. Jag supponerar t. ex., att en utländning inkommer till Ystad. Han nedsätter der en afgift för viss lid, men begagnar ej denna tid.
Då år 1828 Ryttmästaren Venus begärde blifva entledigad ifrån dess ofvannämnde befattning vid Södra Corrections-Inrättningen med åtnjutande af pension för sin öfriga lifstid, har, uppå Styrelsens öfver Fängelserne och Arbets-Inrättningarne underdåniga anmälan, det Venus under nära i4 år bestridt sin mödosamma befattning, hvarom den ( i5i ) fordna Directionen, som längre tid haft tillfiille använda hans verkliga kunskaper och skicklighet, lemnat de mest fördelaktiga intyg, samt att Venus, vid nära 60 års ålder och utan egna medel till bergning för sine återstående dagar, skulle mötas af nöd och bekymmer, om icke något årligt understöd honom lemnades, Kongl. Maj:t under den 17 April berörde år, med bifall till hvad FångStyrelsen i sammanhang med förenämnde anmälan i underdånighet föreslagit, funnit i Nåder godt tillåta, att Venus, vid dess entledigande ifrån befattningen såsom Föreståndare vid Corrections-Inrättningen på Långholmen, af Arbetsvinsten, som vid Norra Corrections-Inrättningen, der Venus’s techniska förtjenster mest blifvit använda; finge uppbära en Pension för dess öfriga lifstid, svarande emot |:del af dess åtnjutna Contanta lön, med 333 R:dr 16 sk. Banco, hvilken pension endast till honom skulle utbetalas och af honom åtnjutas. Och ehuru något stadgande icke finnes, som hindrat en så beskaffad disposition af ifrågavarande Arbetsvinst, enär densamma, såsom osäker och endast beroende på Administrationens verksamhet och omsorger, icke är i Stat upptagen eller bestämd; har det likväl synts Revisorerne, som desse extra tillgångar i främsta rummet böra användas till underhållet af den Inrättning, af hvilken de inflyta; och Revisorerne hemställa derföre om icke Rikets Högloft.
Sept. P. 34o. StatsUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag: angående förrättad granskning af TullVerkets Räkenskaper. Aug. P. 402. Sept. 2 A. P. 187. *— öfver anmärkningar vid Utskottets yttrande om StatsRegleringen under RiksStatens Andra HufvudTitel. Aug. Oct. 2 A. P. 55. <— öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående RiksStatens Fjerde HufvudTitel. Aug. Sept. P. 723. <— i anledning af återremiss å Utskottets Betänkande, angående RiksStatens Femte HufvudTitel. Aug. P. 54o. Oct. P. 3. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande StatsRegleringen under Åttonde IiufvudTiteln. Aug. Oct. 2 A. P. 55. —• öfver anmärkningar vid Utskottets yttrande, rörande RiksStatens Nionde HufvudTitel. Aug. P. 54o. >— öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, om Regleringen af Allmänna IndragningsStaten. Aug. Oct. 2 A. P. i83. —• om Fonds anvisande till pensioner för StatsRådets Ledamöter. Aug. P. 54o. Sept. P. 269, 3i3. 555 StatsUtskottets Betänkande!), Memorial och ProtocollsUtdrag: i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande i frågan om indragning af MedicoTheologiske Stipendierne. Aug. Nov. P. 33, .—i rörande Hoteringen i Skåne, Aug. P, 54o. Oct. P. 4^0. Nov. P. 653. — öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande i frågan om Löne-tillökning för tretton SubalterneOfficerare vid Skånska DragonRegementet. Aug, P. 54o. •— om uppgift öfver hvad Staten påkostat Götha Canal. Aug. Oct. P. 43o.