Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sjukoch Fattigvård. 21 Till hjelp vid roteringarnes utgörande finnas inom åtskilliga socknar legooch uddemantalskassor. Befintliga sjukvårdsanstalter äro trenne, nemligen Gefle Lasarett och Kurhus för Gefle stad och provinsen Gestrikland, Söderhamns dito för Söderhamns stad och Södra Helsingland samt Hudiksvalls dito för Hu diksvalls stad och Norra Helsingland. Sjukvården bestrides i Gefle af en Stadsläkare, som tillika är Läkare vid Lasarettet, och en Stadskirurg, i Söderhamn af en Stadsläkare, som likaledes är Läkare vid Lasarettet och i Hudiksvall äfvenledes af en Stadsläkare, som äfven är Lasarettsläkare, samt å landet af fyra Provinsialläkare, af hvilka en är bosatt i Gefle, en i Söderhamn och en i Hudiksvall, en Distriktsläkare och tre Bruksläkare. I städerna voro vid periodens slut fyra Apothek och å landet ett Filialapothek samt ett Sockenapothek. Å Gefle Lasarett och Kurhus hafva under perioden vårdats i medeltal 191 patienter årligen; å Söderhamns dito 96 och å Hudiksvalls dito 149 dito. Inkomsterna och utgifterna för samma tid hafva i medeltal årligen utgjort: Vid Gefle Lasarett och Kurhus 6,521 R:dr inkomster och 5,106 R:dr utgifter, » Söderhamns dito 4,508 » dito » 4,004 » dito, » Hudiksvalls dito 5,436 » dito » 5,535 » dito. Barnmorskor äro antagne och aflönade inom de flesta socknar. För hela länet finnes endast en Djurläkare, som har sin station i Gefle. Sundhets-Nämndernas verksamhet har egentligen varit inskränkt till de tider, då farsoter förnämligast kolera varit gänge. Rörande fattigvården åberopas Tab. N:o 13. Tab. N:o Gefle Landskansli och Landskontor den 26 Juli 1862. På Landshöfdinge-Embetets vägnar: M. Florman. Br. J. Wixner. 22 Tab. Gefleborgs län. Tab. ]V:o 1.
— så och efter det Kongl. Maj:t, med bifall till Rikets Ständers förenämnde begäran och, i öfverensstämmelse med hvad Dess och Rikets kammaroch bergskollegier uti afgifvet underdånigt utlåtande tillstyrkt, under den 17 Juli 1843 förordna!, att de sålunda väckte frågorna om förändrade föreskrifter rörande skatte - 28 Kongl. Maj\ts Kail. Proposition, A:o 9. kols-levereringen till Stora Kopparbergs bergslag samt om förmedling i den af koppartillverkningen nn utgående ränta borde närmare utredas genom en för sådant ändamål tillsatt särskild kommission, bestående af en ledamot från livartdera af förenämnde kollegier, hafva, till fullgörande af detta uppdrag, bemälde kommitterade, efter att på stället hafva inhemtat bergslagets tankar och begifvandcu till allmogens lindring vid hemmansränteoch qvarntuliskolens framtida utgörande och sedan särsldlda sammanträden blifvit hållna till öfverläggning med allmogen i de socknar, från hvilka räntekol utgöras, under den 25 Jnni 1844 deras underdåniga betänkande afgifvit, hvarjemte Kammaroch Bergskollegierna med furnyadt utlåtande uti ifrågavarande ämnen till Kongl. Majit i underdånighet inkommit.
Ehuru wigkig jag anser denna sräga och kanske wigugare an manga andra som wid detta Riksmöte förewarit, för votering ästaks och werkstälbts, kan det ej wara min tanke att deröfwer begära votering, dä jag hör Högloft. Ridderskapet och Abetns tanka i allmänhet derom wara sä starkt uttryckt; utan anhäller allenast att i Protocollet mä för min räkning antecknas det jag ej kunnat bifalla Krono - Godsens styckning och försäljande, emedan jag anser det såsom för det Als. männa af de mäst wädeliga följder och pä det aldra högsta stridande emot min öfwertygelfe; af aktning för Ridderskapet och Adeln hwars pluralitet jag nogsamt ser är af en annan, afstär jag således ifrän votering men önskar att min reservation mätte i Protocollet intagas. Herr Lock. Det är smartande att påtänka, att Kronans Domainer skulle genom styckning och försäljning stiljas frän dest ägo; men af wördnad för Herr Grefwen och Lanbtmarskalken will jag ej häröfwer begära votering, utan anhäller allenast i likhet med Grefwe Oe la 6aräis att i Protocollet mä upkagas, det jag med rörelse och för det Allmännas wäl härtill afiemnar mitt nekande. Uti Den 27 Abruarii. Uti Herr Grefwe Os la Osräies reservation förenade sig: Herr 2enZerlein, facob; Friherre Clarks von ^Vurtenlaor^ , ^reärio 'kVillaelm; Friherre I^ilge, Otto; Herr ak Lillen, Larl 6ukak; Herr Kotlalieb, Larl kreäric och Friherre Ijjorta, Xxel. Herr Isrsmeäen, kreäric begärde till Pro» tocollet antecknadt det han bifölle Krono-Lägenheternas styckning, men icke deras försäljande, och med honom förenade sig: Herr VValrrenäorkk, ^näers, Friherre l3un§s, Larl och Herr lersmoäen, bjerman.
Preste-Ståndet den 2 _ — Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 2 —* —■ Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående bidrag af Stats-Verket till en föreslagen PensionsCassce-lnr ätt ning för Civile. Ämbetsoch Tjenstemän. S. A. K. Sedan; i följd af E. K. M:ts uti Nådig Skrifvelse den 10 Februarii 1S19, meddeldte För - 44» Underdåniga Skrif v el ser'. ordnande om skyndsam verkställighet af det åt ■vissa Cornmitterade före detta gifna uppdrag, att utarbeta en plan till en Allmän PensionsCassas-In rätt ning för Rikets Civile Ämbetsoch Tjenstemän, bemälde Cornmitterade, under den 22 sistlidrie Januarii, till E.. K.. M. inkommit med underdånigt Förslag till en sådan Pensions-Inrättning, hvars fond, i likhet med Arméens Pensions-Cassa, skulle samrr.anbringas. genom bidrag bade af Staten och af vederbörande Löntagare, så har E. K. M., genom Remiss af den 5 sistlidpe Mars, detta Förslag, i afseende på de deruti för berörde Stiftelse påräknade bidrag af Stats-Verket, till Riksens Ständers Statsutskott i Nåder öfverlemna!; varande Förslaget hufvudsakligen bygdt på följande puncter: i:o. Ätt i allmänhet de på Rikets Stat uppförde Ämbetsoch Tjenstemän, efter ordinarie Lönegrader, skulle vara berättigade, att uti omförrnälde Pensions-anstalt deltaga; dock borde Tulloch Allmänna Magazins-Verkens, med flere utom Riks-Staten varande Inrättningars Personal, efter erhållen del af hvad rörande Inrättningen blifvit föreslaget, ega öppet, att dervid göra de erinringar, som kunde nödige anses. 2:0.
Betänkande, i anledning af väckt motion, i fråga om rättighet för allmogen i JSorra länen, att afhemta tjäruved å Kronans skogar. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion liar Riksdagsfullmägtigen Lars Gustaf Sandberg ifrån Westerbottens län omförmält, att, oaktadt Kongl. Maj:l genom nådigt Bref den 26 Juni 1844 stadgat, att innevånarne i Gefleborgs, Wester-Norrlands, -Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län skulle ega rättighet att, under iakttagande af vissa kontroller och mot lämplig afgift, från Kronans i omförmälda län befintliga skogar, till tjärbränning hemta dertill tjenliga stubbar, rötter och vindfällen, hade dock Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Westerbottens län genom särskildt, af Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Kollegium faststäldt utslag, beviljat en sådan rättighet åt egarne af Baggböhle sågverk inom Westerbottens län, Handelsbolaget James Dickson & Comp., som derefter upplåtit sina sålunda förvärfvade rättigheter till allmoge, emot ersättning vida öfverstigande de ringa afgifter, bolaget betalade till Kongl. Maj:t och Kronan. Till förekommande af det, efter motionärens förmenande, sålunda förelupna missbruk af ifrågavarande stadgande, har han föreslagit, ”att antingen Kongl. Brefvet den 26 Juni 1844 måtte upphäfvas och Kongl. Brefvet den 6 Maj 1830, i stället blifva gällande, eller ock alt rättigheten till tjäruveds-ämnens afhemtning icke må gifvas åt någon annan än allmogen, eller den som förrättar tjäru-tillverkBih. till K. St. Pret. 18S3—18S4. 8 Sami. U Baft. 1 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 69. ni 11 g"; och har motionären, för ådagaläggande af sin i motionen gjorda uppgift, aflemnat afskrift af ett emellan handelsbolaget James Dickson &
Det är icke alt tänka på och man kan icke begära, att provinsens innevånare, ehuru idoge och arbetsamme, skola bekosta så väl stamleden, som sidokommunikationerna, ty dertill finnas icke tillgångar. — Stamleden bör, så vidt den skall komma till stånd, bekostas af allmänna medel, och sidokommunikationerna må sedan öfverlemnas åt de enskildes omsorg. Rättvist och billigt synes det äfven vara, alt de nordligaste provinserna och deribland Norrbottens lån, ensamt utgörande 924 qvadratmil i areal, eller en fjerdedel af hela Sverige, med sina rika naturtillgångar, hvilkas motsvarighet svårligen kunna uppvisas i någon annan provins, äfven må, då sådana naturtillgångar, till följd af felande kommunikationer icke kunna tillgodogöras, komma i åtnjutande af fördelar eiler anslag, svarande, åtminstone till någon väsendtlig del, emot dem, hvarmed södra och mellersta Sverige hugnats i afseende å kommunikationsanstalter samt derderstädes anlagda kostbara och beqväma jernvägar, helst det sannolikt torde dröja 518 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 331. ännu något hundratal af år innan Norrbotten får någon jernvägsförbindelse med sö dra orterna, om Norrbotten ens någonsin blir hugnad med sådan förmån. På sätt lörut är nämndt har Löjtnant Schough sistiidne vår och sommar hållit undersökning samt uppgjort plan och kostnadsförslag för kanal med lutande plan förbi så väl Hedens forsar, som Ede-forsen. Detta byggnadssätt har förut icke varit liilämpadt i Sverige, men man bar dock visshet alt delta är praktiskt, enär kanalen emellan Osterode och Elbing i Ostpreussen, som är byggd efter samma method, befinnes ändamålsenlig och beqväm att trafikera, och hvarom Löjtnant Schough, som sjelf besett denna kanal, med dess inrättningar och byggnader, sig förvissat. Enligt det af bemälde Schoug upprättade kostnadsförslag för kanaler af ifrågavarande beskaffenhet förbi Hedens och Ede forsar, erfordras 966,000 R:dr till kanalen förbi Hedens forsar och 312,000
Bko, ansett Sig, lika med hvad i ämnet hörde embetsmyndigheter hemställt, böra föreslå, att för framtiden portionsvärdet vid ifrågavarande tillfällen må bestämmas efter markegångssällningen, pä sätt Kongl, kungörelsen den 27 Augusti 1816 föreskriiver, men med 50 procents förhöjning derutöfver, äfvensom att Officer och Under-officer måtte, om de sådant åslunda, få i qvarteren bekomma soldat-portion emot samma ersättning. c) Aflöningsoch underhålls-koslnader för garnisons-kommenderingar på Carlstens fästning, vid Grisslehamn och i Haparanda, hvilka kostnader för närvarande utgå af reservationerna å anslaget: ”Ersättning för utöfver markegångspris förhöjd betalning till inqvarteringsgifvare m. m.”; kunnande åter dessa reservationer, utgörande, sedan 1856 års utgifter blifvit bestridde, omkring 47,000 R:dr Banko, till Statsverket öfverlemnas. Uti nämnde underdåniga betänkande har Departetnenls-chefen framställt sina åsigter om otillräckligheten af tiden för indelta arméens vapenöfningar samt sättet huru dessa borde ordnas för alt uppfylla dermed afsedda ändamål, och, jemte upplysning» alt de år från år stegrade lefnadskoslnaderna ej medgilvit längre tid för befälsoch regementsmötena än, vid Infanteriet, för befälsmöte 9fdagar och för regements-möte 8} dagar, samt, vid Kavalleriet för befäls-möte 8| och för regements-möte lif dagar, beräknad! efter medium för de sednaste tio åren och att efter samma medii-beräknlng blott tjugu dagars öfningstid kunnat tillvägabringas för rekrytens bildning, oaktadt för detta ändamål regemenls-mölena allt som oftast blifvit dels förkortade, dels helt och ballet inställde, bar Deparlements-cbefen, som ansett arméens vapenöfningar böra skiljas i förberedande samt allmänna och gemensamma öfningar, föreslagit, i afseende å de förra Vid Infanteriet: rekryt-möte befäls-möte regements-möte 42 dagar.
Statsverket hade ock att påräkna en ständig, säker och utvidgad inkomst af den utaf pannerymden utgående bevillning. Någon torde likväl invända, att genom en sådan allmänt tillåten brännvinsbränning skulle fylleri och dryckenskap tilltaga och befordras; men jag tror tvärtom, att den genom utländskt brännvins införskrifning uppkommande ymniga tillgång på brännvin och det stora antal krogar, sorn öfver allt fmne9, samt tillfället att allestädes få köpa brännvin, fastmera bidrager både till fylleri och andra Den 29 Mars. laster, samt att endast genom alla slags krtfgars afskaffande och arbetshus - inrättningar förbättring skall vinnas och fylleriet hämmas. Eri annan ej mindre skadlig verkan af det utländska brännvinets tillåtelse och införsel i Riket har Jordbruket jemväl fått erfara, den nemligen: att alla arbetslöner och följaktligen jordbrukarens productionskosfnad i förhållande till brännvinets dyrhet blifvit uppstegrade, i stället för ätt sädésprisert fordom värit basis både för arbetslöner och flera hushållsbehof. Då man de förflutna åren, som husbebofsbränningen var inställd,~ varit nödsakad att för sina arbetare köpa utländskt brännvin, hvilket gemenligen kostade 2 R.dr Banco kannan och deröfver, måste mari för 10 kannor deraf sälja 5 å 6 tunnor Potatöes, hvilka förbrända hade gifvit 50 å 60 kannor, eller 3 tunnor Korn, af hvilka man kunnat utdraga mindst 45 kannor brännvin, eller ock en och ert half tunna Råg, och vara i saknad af dfanken; så visar sig Landtmannens belägenhet i sin sanna skepnad $ Och att han ofelbart måste gå förlorad genom sådana Författningar , sorn göra honom skattskyldig till dé medborgare, hvilka sättas i tillfälle att rikta sig på näringarnes, och synnerligast modernäringens bekostnad. Ej mindre förderflig år en annan folkklass, som hoptals stryker landet omkring och befor - Den 29 Mars. fordrar luxe, synnerligast hos Allmogen. Det är Vestgötha bönder och drängar.
Till Depositions-Afdelningen för begag nadt Creditiv >,998,085: 21. 5. — Fordran bos lagsökte Gäldenärer för Förskott till Lagsökningar 649: 17- i Fordran för invexladt utländskt Silfvermynt 1: •Bebållne inventarier >,425:44- 8.^,^ ^. ^ ^ Inkomst: Utgift : Till godtgörande af de, enligt Revisorers beslut, på serskildt blad, såsom osäkre balancerade Lån blifviL använde . 9,611: 2. 2. (Anslagne fonden dertill utgör 275,000 Rdr.) Skuld : Till Banco-Disconten i Stockholm för aflemnade 258,ooo: Till Bankens Låne-Afdelning för derifrån serskildt anvisade 17,000: Till Bankens Låne-Afdelning för balancerad Vinst 11,786: 7. 2. Utelöpande Assignationer på Banken . 2,000: Tillgång: Cassa-behållning 7,246: 7. 2. Utestående Hos Depositions-Afdelningen innestående 52,55o: Inkomst: Influtne Räntor I 2,028: 23. IO. — Utgift: Förvaltnings-kostnader Vinstj som blifvit till Bankens disposition lefvererad . Bil. till Banco-Utskottets Betänkande 1840> N:o 80. N:o 4. B. Fördelning på Bistricter, Näringar oell Yrken af de vid Götheborgs Låne-Contoir år 1839 utgifne nja Lån på naransäkerhet med omsättningsrätt, enligt gjorde anteckningar. Districter: Antal. Summa. Götheborgs Stad . 3o4. 332,320: —- — „ Län . 6r5. 244>'7°:
Banken kunna blifva försäkrad om en årlig förstärkning af dess reela fund, till minst En Million Riksdaler i Silfver-värde, och Kongl, Maj:t förmodar, att med en sådan tillgång, jemte dea Banken redan uti sina hvalf förvarar, skall den funna trotsa alla vinningslystnadens försök, att nedsätta Svenska myntvärdet. Men för att ännu mera i detta afseende öka Bankens styrka och anseende föreslår Kongl. Maj;t vidare; 4:0. Att Kongsgårdarne med dertill hörande lågenheter öfverlemnas till Banken, såsom ett fortfarande hypotek i afseende på dess förbindelser för myntvärdets upprätthållande, och attStatsVerkets öfriga inkomster, som ingå uti reel effekt, såsom Kronans Tionde-koppar, Jern cch A lun - Konungens Nåd. Propositioner. 13I Jun matie till Banken öfverlemnas, hvilken skulle efter gångbart pris ersätta Stats-Verket värdet deraf. Nar på sådant sätt Banken blifvit försedd, med erforderliga tillgångar, återstår sedermera att bestämma deras användande. Då Banken fått sig ålagd skyldigheten att bibehålla Sedelmyntet i värde, är det också der. af en nödvändig följd, att alla operationer, för detta ändamål måste ifrån densamma utgå och af Bankostyrelsen besörjas. Rikets Ständer kunna icke ernå detta ändamål, utan att de instruktioner sorn de komma att lemna sina Fullmägtige, med detsamma de med jnöjeligaste bestämdhet utstaka föremålen och gränserna för deras befattning, likväl lemna dem den fiihet i detaillerne och i valet af ögonblicket för hvarje operations utförande, att de må kunna med sina åtgärder åtfölja tidens och omständigheternas fordringar. Med förutsättande af ett sådant förtroende, utan hvilket ingen Finance-förvaltning kan vänta sig någon framgång , föreslår Kongl. Majit vidare, att det må till Banko-Styrelsens val öfverlemnas, att efter förekommande omständigheter, till vinnande af det stora föremålet, myntvärdets upprätthållande, antingen genom vexel-operationer omedelbarligen biträda med större eller mindre del af den reela tillgången, eller att ihföra myntbara metaller och sprida dem i allmänna rörelsen. j 1:0.
Najrts varliga disposition för extra utgifter uppförde ioo,ooo Riksdaler banco, a bvillca bikets är i8a3 församlade 8tan(ler medgafvo anordning, till syllai!,le a! Oabinetts-cassans bebol' för courir-resor, lieinliga eller extra utgifter, m. m. , i ilen mon besparingarne ä förstnämnde anslag af 100,000 biksdaler banco icke kunde dertill lenma tillgäng — an älven att 8tats-(ItskoI tet, som i Dtlätandet l^:o /jo, angäenrle ordinarie 8tal8-regleringen, tilli,ännagifvit, rlet något Idnler icke inöter att, iler sä nörligt prötvas, vict en blifvande extra 8tats-reg!ering taga i betraktande frägan om anvisande af ett extra anslag för (labinetts-cassan. likväl i Iltlätandet lX:o 35^, röranrte extra 8l3t8-reg!ering6n, sig i ämnet ej vttrat; sä vili Kungl. Uaj:t, niecl anleclning af bvacl tillförordnade 8tatsNinistern tor Dtiikes Krendena salunda i underdänigbet framställt, Irarinerlelst bafva fästat 8tat8-Dtskottet8 ujrpmä! ksambet pä nödvändigbeten cleraf att viri extra 8tat8-reglering6n taga töirberö>,le fräga uti öfvervägande; oeb bar Kongl Naj:t, för detta ändamäl, anbefallt tillförordnade 8tatsAlinistern för ldtrikes Xiendena att till 8tals-Dtskuttet otveilemna alla rle ytterligare upplysningar, b vilka bärutinnan kunna afgifva». Nä6 ocli ^unösd 8ls686 välkeväZe».
Industrie alldeles icke kan bestå; då, men annars icke, kan jag förklara en stränghet, som fördömmer denna handel, ty i allt annat fall förfägtar jag, att denna stränghet är en sjelfförvillelse. För öfrigt åberopar jag, hvad min lands, snan Anders Danielsson faos Hederv. BondeStåndet öfver de gjorda motionerna yttrat, och bifogar till upplysning om upp - Besv. och Ekon, Vtsk. Betånknnden, 349 gifternas rigtighet, ej mindre en statistisk tabell öfver ortens befolkning och utskylder, hvilka oundvikligen till en alldeles oberäknelig grad skulle sammansmälta, i fall förslaget om handelns afskafFande linge framgång, än ock af Borås och Ulricehamns Tullkammares Journaler Litt. A. B. öfver den varumängd af landets tillverkning, som på ena stället under 1816, och på det andra år 1817 blifvit afstämplad, och hvari en ganska betydlig tillökning under sednare åren uppkommit”. RiksdagsFullmägtigen Anderi Andersson fr ån Skaraborgslän: "Höglofl. Utskottets afdelning har, såsom den säger, tagit i noga öfvervägande alla de omständigheter, som röra Gårdfarihandeln, och resultatet af denna pröfning har varit, att afdelningen funnit nämnde handel medföra LandsförderfJiga följder. Dessa följder äro, enligt afdelningen 'uppgift, hos större delen af Svenska folket, högmod, lättja, obestånd, uttömda tillgångar, skuldsättning, brist på arbetsförmåga och förderfvade seder, förakt för inhemska tillgångar, förgiftningar m. m. — I en tid, då' man är omtänkt på surrogater för allt, har afdelningen varit nog lycklig att, såsom den nu visat, uti Gårdfarihandeln upptäcka ett fullständigt surrogat för arfsynden, och all klagan öfver våra första föräldrars fall lärer hädanefter med skäl böra upphöra, så vida Gård» gijO Best), och Ekon, Vtsh. Betänkandeti. farihandeln icke skall anses såsom en oinedelbart uppsprungen telning af den förbudna frugtens träd.
Fyra(i.ond<‘,tredje punkten, innefattande Utskottets förklarande, att öfriga Hufvudtiteln tillhörande anslag, hvaruti någon förhöjning eller minskning icke ifrågaställts, blifvit, i enlighet med den bifogade tabellen, upptagne till enahanda belopp som vid sistlidne Riksdag bestämdes, endast med en angifven förändring i afseende å spanmålens beräkning, är återremitterad af Preste-Ståndet, af orsak, att anslaget för Lappmarks Ecklesiastikverk, ehuru varande både reservationsoch förslags-anslag, i tabellen likväl upptagits såsom blott förslags-anslag, samt af Borgareoch Bonde-Stånden, med hemtad anledning af de i åtskilliga föregående punkter skedda återremisser; hvaremot Ridderskapet och Adeln bifallit denna punkt, med förbehåll af rättelse i nyssnämnde hänseende. Den anmärkta felaktigheten skall af Utskottet i afgifvande förslag till Riks-Stat rättas; —• och då för öfrigt Riks-Slåndens definitiva beslut i de återremitterade punkterna kommer att vid Riks-Statens upprättande iakttagas, torde återremisserne i detta afseende icke för närvarande från Utskottets sida påkalla någon åtgärd. Öfrige punkter af Betänkandet N:o 73 äro af Riks-Stånden antingen' godkända, lagda till handlingarne eller befunna vara af beskaffenhet att dervid fått bero. Stockholm den 14 Juli 1854. Reservation. Vid H punkten litt.
Jag är icke eller så alldeles ömsint för de mer eller mindre stora olyckor, som möjligen kunna uppstå genom äktenskap, att jag derföre vill, det de genast skola uplösas, hvilket äfven blifvit på modet; ty äktenskapet knytes för nöd och lust, och mången nöd är sjelf åkallad, den ena och den andra maken är dertill orsaken; må de då draga den och söka öfvervinna den genom ömsesidigt förtroende, genom flit, genom arbete, genom kristligt sinne. Mången nöd åter år icke af dem förvållad, kommer från en högre hand; må de då bära den såsom kristna böra bära den, men icke söka slitas isär och gå nya banor, hvar och en på sitt håll. På dessa skäl hör jag till dem, som önska att så liten ytterligare lättnad som möjligt må göras för äktenskaps uphäfvande, och instämmer jag derföre helst med dem, som önska afslag på denna punkt. Men då vidt erfarnare och kunnigare domare än jag sagt, att en återremiss år behöflig, vill jag äfven förena mig med dem derom; dock önskandes instämma med den värde ledamot, som trodde att den slutliga domen för äktenskapsskillnad, om den icke skall fällas af vår, som det kallas med latinska ord, »summus episcopus», eller Konungen, åtminstone icke bör fällas af verldslig, utan andlig domstol. Det har här varit utveckladt och jag tror icke utan framgång, att i de aldra flesta fall ligger orsaken till äktenskapsskilnad hos mannen. Skall man då öka smärtan, svårigheten för den lidande qvinnan, genom att draga henne framför en oftast nog temligen rå allmänhet och låta hennes inre heliga förhållanden pröfvas, beles, framställas äfven der till muntration? Det vore särdelses olyckligt Derföre hyser jag äfven den åsigt, att sista behandlingen härvid, för att likaledes befria Konungen från en mängd mål, då han redan har sådana tillräckligt förut, måtte komma till domkapitlen, så länge vi hafva dem qvar. Jag anser denna fråga vara af mera andlig än verldslig natur, och då är det val att den behandlas af personer, som göra vederbörligt afseende på dess kristliga natur.