Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre af Nordin, Carl Johan 5 Enär jag haft åran deltaga 1 1822 års Revisionsarbete, anser jag min skyldighet påkalla, att inför Ridder&kapet och Adeln redovisa för de grunder, sors ledt mina och jtas 774 •Den 24 Fcbruarii. ralitetens åsigter, i de af Herr Friherre Anckarsvärd, vid förenämnde Revisionsberättelse, anmärkte delar, och då jag nu går att fullgöra detta, efter min öfvertygelse ovilkorliga åliggande, må det tillåtas mig först, få hembära Herr Friherren rnin tacksamhetsgärd, för desse sine anmärkningar, enär de lemna mig ett önskadt tillfälle, att offenteligen inför Rid* derskapet och Adeln upplysa., det de anmärkte framställningarne, icke härört af bristande uppmärksamhet, utan af den öfvertygelse Revisorerne ägt, om beskaffenheten af deras kalb Jag delar fullkomligen med Herr Friherren den öfvertygelse, det MagazinsDirectionen icke äger förmåga, liqvidera sin i häfta de gäld, men jag tror icke det varit enligt med Revisorers pligt, att framställa en tanke af sådan beskaffenhet, enär ziffran, ännu icke lemnar enahanda resultat. Det är ännu icke gifvit hvad utestående spannemåis-undsättningar, kunna komma att inbringa, enär det beror på det belopp till hvilket de gäldskyldig©, begagna belalningsrätten in natura, icke eller till hvilka priser MagazinsDjrections spannemålslager, bus och inventarier kunna försäljas.
Utskottet har, öfvertygadt derom att, då nödiga Lagar finnas gällande, inga nya böra föreslås, utan att de, som derom äro okunnige, och ådagalagt sådant genom ingifne Motioner, böra genom Författningarnes förnyade kungörande upplysas, afgifvit det i Utlåtandet Det) 5 Mars e. m. framställde förslag. Hvad beträffar Herr Hjertås anmärkning om behofvet af ett vidsträcktare sammandrag af Militair-författningar, får jag erindra, att vi redan hafva ett sådant af Herr Presidenten Friherre af Tibell utgifvit, och af dessa skäl anhåller jag om bifall å Utlåtandet. Grefve Posse, Arvid: Jag förenar mig med Friherre Gederström och Herr Hjerta, endast med den skillnad, hvad den sednares yttrande angår, att Utskottet, som icke är berättigadt väcka nya motioner, ej kunnat behandla frågan ur en vidsträcktare synpunct, ari som skett. Herr Ribbing: Om Högloft. Ridderskapet och Adeln är ense att bifalla ifrågavarande Utlåtande, vill jag för min del visserligen icke vara en vis om återremiss; men jag ber blott, att ytterligare få fästa uppmärksamheten derå, att ingen våda synes inträffa, derigenom att Torp-synerna uppdragas åt en Regements-fullmägtig och 2:ne Nämdeman, utan att fast heldre genom personalens inskränkning en betydlig och nödig besparing vinnes, och att den orimlighet upphör, att dessa de minsta syneförrättning^ verkställas af ett större antal personer, än som vid någon annan sä beskaffad Besigtningseller Syneförrättning äger rum. Att kungöra, det Rusthållarne äga rätt alt uppbära ersättning för den skjuts 282 Den 5 Mars e. m. och kost de lemna Synemännen, tjenar till ingen ting; ty de känna denna rättighet förut, men begagna sig ändå icke deraf. Ingen lindring skulle således derigenom för dem uppstå. För öfrigt har jag ingen ting emot Herr Hjertås önskan om ett vidsträcktare promulgerande af hit hörande Författningar, och skulle tillstyrka det, om sådant nu utgjorde föremålet för öfverläggning.
'Uvll förklarade sig wilsta ga ifrån sit tillägg, om ?roposicjcmen gjordes blott til bisall pa Betänkandet i hela sin widd. Herr Greswen och Landt»Marskalken. Bifaller Högloflig Rldderffnpet och Adrin Hemliga Utskottets Betänkande i hela sm widd. VeswaradeS mcd Ja blandadt med Nej. Grefwe ^evsnksu pr, 6>ae, yttrade sig hasiva funnit kroposirionsn besvarad med Ja och blott et Nej, hwilket kunde i ?r»roec,!Iek antecknas. Friherre Os 60 sr förmälts sig ej haswa begärt ar hans Nej skulle antecknas i ?rolocaI!ek, utan hade sagt Nej derföre, at han brstridde saken, och begärde derföre nu votering. Herr leider ccmkormsrsäs sig mcd Friherre Dr 6ssr i sa matto, at i fall af votering, den af Herr Larnnen gjorda tilläggning mätte inflyta i Conkrapropotuionen, icke uti den jakande. Friherre Os tZser yrkade, attlonrrapropo» chrionen marte blifwa sadan, at hmad Hemliga U-sikottet i sit Betänkande föreslagit antageS; men räcker blott til nästa Riksdag, da Riksens Stander med Kongl. Masit widare fa i underdånighet öfwercnskomma. Friherre I'»!!. För at ej uppehålla Rli), derskapet och AdUn förklarar jag mig nöjd mcd för, sia ?rap<ch,ionsn, om Herrarne förena sig om Löntrspropvsilionen. Grefwe Ickami Iron. Jag yrkar och jag pa. star, al i (lomrapropolirionen bör stät winner Nej, sa warar öfwerenskommelsen til nästa Riksdag, 927 tller ock, om Riksens Ständer ändteligen skola nämna?, bär bet tillagg göras; hwart Ständ obet-!gel at aase sig som en särskllld Loutrsbenr.
Hvad deremot beträffar de utarrenderade kron oegendomar, som hafva mindre skogsvidd, så, ehuru äfven för dem undantagsvis, der de äro belägna nära intill annan kronoskog, som står under Skogs-statens förvaltning, enahanda hushållningssätt torde kunna användas, lärer det icke i allmänhet vara möjligt, att utan kostnader, som illa motsvaras af den inflytande afkastningen, ställa äfven dem under Skogs-statens omedelbara vård och förvaltning, utan synes det nödvändigt att i fråga om dessa inskränka sig till en kontrollerande verksamhet från Skogs-statens sida, och öfverlemna deras skötsel åt arrendatorerne, med rättighet för dem att åtnjuta hela den med fastställd hushållningsplan öfverensstämmande årliga afkastningen, dervid ett sådant medgifvande lärer kunna tagas i betraktande vid arrendevilkorens bestämmande, och Staten på sådant sätt äfven af dessa skogar få någon inkomst. Utskottet, som sålunda finner sig böra tillstyrka Rikets Ständer att vidblifva deras en gång fattade beslut om användandet af de Kronan tillhöriga utarrenderade egendomarnes skogar, måste deremot, med antagande af Skogs-styrelsens åsigt i denna del, afstyrka, att, på sätt vid riksdagen 1856—1858 beslöts, ett 32 Santmans. Stats-, Lagsamt Alim. Besv.- och Ekon.-TJtsk. Betänkande N:o 50. nahanda hushållningssätt föreskrifves för utarrenderade egendomar, som tillhöra allmänna inrättningar. Det är uppenbart, att ett sådant beslut i sjelfva verket icke ligger inom Statens befogenhet; och Skogs-komitéen har, enligt hvad ofvan blifvit anmärkt, grundat sitt tillstyrkande häraf på den föreställningen, att vederbörande styrelser för de allmänna inrättningarne icke skulle hafva något att deremot invända.
S. D. Remitterades till Stats-utskottet: l:o Kongl. Majrts nådiga, proposition,'angående understöd af allmänna medel tili tullstatens enskilda pensions-inrättning; 2:o D:o d:o angående säkerhets-handlingarne för det till fullbordande af barnn-anläggningen vid Götheborg af Rikets Ständer beviljade lån, stort 140,000 r:dr; 3:o Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående Fahlu stads ordinarie båtsmans-rotering; D:o d:o i fråga om förre lands-kamreraren, kammar-rätts rådet G. Sflvanders underdåniga ansökning rörande eftergift af ett honom till ersättning ådömdt belopp, Prot-utdrag den 11 December 184-7 31 Lag-Utskottet: Kongl. Majlis nådiga proposition, med förslag till förordning angåonde handelsboks vitsord. Bevillniii" s-utskottet. O Kongl. Maj:ts nådiga proposition, rörande befrielse för de vid Kongl. Maj:ts beskickningar å utrikes orter anställde embets och tjenstemän från bevillning å den del af deras aflöning, som utaf Norrska statens medel bestås. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, sammanfattningen af Petter Jönsons från Jönköpings län med flera ståndsledamöters motioner; i fråga om skjuts-anstalternas ordnande i riket. Den 11 December. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Öppnades herrar elektorers listor vid val af en ledamot uti Expeditions-utskottet, efter N:o 687, Herr von Post E. samt en suppleant i samma Utskott; och befunnos hafva blifvit utsedde: till ledamot N:o 478, Herr Printzensköld, Carl, samt lill suppleant: N:o 2,216, Herr Murray, Gustaf Robert. S. D. Remitterades till Stats-utskottet Friherre Bennets, Carl Stephan, denna dagj väckta motion om ett årligt stats-anslag af 20,000 r:dr b:ko för de sköna konsternas underhåll.
KyrkoRåd igenfinnes uti åtskilliga bland Rikets uråldriga bruk och institutionerj hvilka till vårdande äfven af mindre samhällens enskilda angelägenheter, samt både till betryggande af deras frihet att derom sjelfva besörja och till värn emot sjelfsvåldet , uppdragit en slags patriarkalisk myndighet åt dessa samhällens fäder. Ifrån Rikets Ständers Utskott hade man icke kunnat vänta ett sådant yttrande, och jag tvekar ej att tro, det någon andlig man uppsatt Utlåtandet. Låtom oss då undersöka hela denna klingande sammanställning af ord. Med en innerlig kärlek för mitt Fädernesland, har jag ansett för min pligt såsom Medborgare och Representant, att från de längsta tider tillbaka studera dess häfder, och söka lära mig känna Folkets seder, urgamla vanor och dess nationallynne. Öfverallt har jag funnit friheten råda i det sednare, och äfven under vidskepelsens, det vill säga prestväldets tider, har jag funnit sjelfva fördomsfriheten och sjelfständigheten i handlingssätt uttaga sin rätt. Ingenstädes deremot har jag funnit, såsom Utskottet yttrar sig, bland Rikets uråldriga bruk och institutioner första grunden till inrättningen af dirigerande KyrkoRåd, som inträngt i husliga lifvets innersta förhållanden. Ingenstädes har jag funnit, äfven under catholicismens djupaste natt i mitt Fädernesland, något spår till KyrkoRåd eller någon dylik institution , som 32-4 Den 3o Julii f. m. haft uppdraget att vårda äfven de mindre samhällenas enskildt a angelägenheter _, eller som till betryggande af deras frihet att derom sjelfva besörja j och till värn mot sjelfsvåldetj haft uppdrag af en slags patriarkalisk myndighet såsom varande dessa samhällens fäder. Tvärtom har jag tyckt mig finna, att äfven under Munkliderna, sjelfva Bigtfäderne icke till den grad inom mitt Fädernesland, som inom andra länder, vågade inbland a sig i de husliga förhållanderne.
Med ogillande af de med Giundlagen oförenliga åtgärder, som hindiat KonstitutionsUtrkottet att pröfva Hr Cassels motion, lade Borgare-Ståndet memorialet lill handlingarne* Prot.-Utdrag den 18 December 18-50. 35 S. D. Remitterades följande motioner: tili Bevillnings-U(sköttel: Hr Winges, angående tullfri införsel af utifrån kommande gjutstål, äfvensom slipstenar af sådant gryt, som här i Riket icke finnes, hvilka artiklar för Manufakturen i Eskilstuna voro oumbärliga; Hr Bergmans, angående förändrad lydelse af 35 § 2 mom. uti nu gällande Bevillnings-Förordning; Hr Almgrens, derom, att nuvarande Tulltaxa må, oförändrad, bibehållas, vid hvilken remiss åtföljer i ämnet hållen diskussion: och Hr Bergers, angående förändring i nuvarande Bevillnings-förordning, i anseende pä beskattning å bergsbruksnäringen; till Stats-Utskottet: Hr Almgrens, angående anslag till reseunderstöd för Fabriks-arbetare, och Hr Grapes, om pension för Provincial-Läkaren, Doktor C. J. Hartmans enka; och till Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottet: Hr Bostel, angående förändringar uti Fabriksoch Handtverks-Ordningen, vid hvilken remiss åtfölja de yttranden, som flere ibland Ståndets Ledamöter denna dag i ämnet afgifvit. S. D. Remitterades följande motioner: till Stats-lJtskottet: Hr Gezelii, om anslag till förbättrandet af hamnen vid Öregrunds Stad; Hr Hjorts, angående räoteberäkning å af allmänna medel utgångna lån till Wexjö Stads husegare; till Lag-Utskottet: Hr Wetterbergs, om inrättande af serskilda Brottmåls-Domstoiar, för ransakningar angående häktade personer: Hr Wetterbergs, angående en Lag, till bestämmande deraf, huruledes då stad nedbrinner, men kommer att åter uppbyggas, förfaras skall med planering, jordersättningar, husflyttningar, med flera regleringsoch ersättningsfrågor; till Stats-Utskottet:
Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet flere anmärkningar gjorde, dem Utskottet till följd af derom erhållne remisser, nu gar att närmare utreda; hvarvid detsamma likväl beslutit, att särskildt upptaga de erinringar, som ledt Utskottets uppmärksamhet på ämnen eller mörka ställen i Förslaget, fordrande en större tydlighet och fullständighet, och att särskildt redovisa de skäl, som bestämt Utskottet att vidhålla sin förra mening. I förstnämnde hänseende, får Utskottet sålunda nämna följande anmärkningar, nemi. 1 2 Art. 2 §. 2 Mom. Den härefter, straxt efter stadgandet om Bevillning för Skcpps-Redare i 5:te Classens Städer Betänkandeit. Städer införda föreskrift, om afgifts utgörande af Fartyg, tillhörige Köpingar med flere, har Utskottet derom erinrat, af en värd Ledamot inom Vällofh Borgare-Ståndet, vid ett ytterligare öfvervägande funnit mindre tydligt, hvarföre detsamma till förekommande af möjliga misstag, ansett berörde stadgande höra erhålla följande lydelse: ”Och alla andra Fart yg , duckade edler odäckade j af Fern svåra Lästers drägtighet oell deröfver _, tillhö-* rige Köpingar j Lastage-platser eller Landta män j 4 ä Ärt. i §. 7 Mom Med ett billigt afseende å den derom gjorda framställning, att afgiften för Billarm der vid Hälso-Brunnar, der Partie-pénningär betalas, bör bestämmas i förhållande till den kortare tid af året, på hvilken de begagnas, finnér Utskottet sig böra, tili behörig pröfning öfverlemna följande ändring och tillägg, nemligen» ” Bi Ilar eter vid Hälso-Brunnar och som endast begagnas under Brunns-Termiherne erlägges 25 R:d. j .men då inkomsten deraf tillfaller Brunns - Cassan eller de Fattige j erlägges icke någon Bevillning >” Den inom Vällofl.
Den y Juli!. den stadeliga inflytelse det vundwikelioen stall hafwa pä Kronans tjenst, serdeles i anseende till den ungdom, som inträder pä Tjenstemanna banan; Sä har Committeen icke kunnat undgå, att anmärka denna omständighet, såsom icke allenast af erfarenheten bekräftad, utan wcrkelicen tillämvelig ä jamtelige Penninge-Löntagande wid alla Rikets Collegicr och Werk, hwilkas bekymrade tillstånd, under saknad ofta af en nödtorftig utkomst, Committeen anser förtjena Kongl. Majtts och Riksens Ständers öma behjertande. Angående den förestagne förändringen, i afseen. de pä Krias-Collegium och dest Civile Departements ärenders öswerfiyttande och fördelning pä andre Werk och stallen; Sä har Committeen, wid öswerwägan, de af hwad i detta ämne blifwit hemstaldt och anfördt, funnit densamma i flere afsecnden ländande till allmän och enstild förmän, dä de öfrige samma Cvllegium egcnteligen tillhörande Militaire mai kunde derstädes med sä myckel mera drift och styndsamhet handhafwas..— Genom denna öfwerfivttning wunna äfwen Ärenderne ett enklare behandlings , sätt; den hittills stundom nödiga omgäng stulle undwikas, och mälen kmnma att tillhöra de Werk, som till deras inrättning dermed äga en närmare gemenskap, hwarigenom en nödig likstämmighet i deras behandlande och afgörande kunde wara att förwänta.
Jag har nu haft äran meddela Utskottet samtelige Ståndens remisser, så väl af Kongl. Mapts Nådiga Proposition rörande Tryckfriheten, som af Constitutions-Utskottets Betänkande af den 10 October 1810, åtföljdt af de hos någre Stånd dervid gjorde anmärkningar, och de återstående lära äfven snart kunna väntas. Hvad som emellertid redan inkommit öfvertygar oss fullkomligt om behofvet af en ny och fullständig granskning af Tryckfrihets-Lagen, dess jemförande med de 320 Riksdagen 1812. föreslagne förändringarne och utredande af hvilka som nu kunna beslutas eller till nästa Riksdag böra bli hvilande. För att med mera verksamhet kunna behandla detta arbete, lärer Utskottet med mig anse nödigt att till en bland oss utsedd Comité öfverlemna beredandet deraf, för att sedermera in Pleno meddela resultaten af dess öfverläggningar. Jag föreslår således Utskottet, att 3 Ledamöter af hvarje Stånd må väljas att utgöra denna beredning. Utskottet beslöt enhälligt en sådan fördelning men var ej ense om det antal personer, hvaraf Tryckfrihetsberedningen borde bestå. Herr Öfverste Schönström var af den tankan, att två af hvarje Stånd skulle ännu mera leda till vinnande af tid och förekommande af vidlöftighet. Herr Doctor Wijkman, Assessor Arosenius och Borgmästar Egge förenade sig med Herr Öfversten Schönström, som tilläde, att utarbetandet af vigtiga frågor i andra länder ofta med framgång uppdrages åt en enda kunnig man. Herr Grefven och Ordföranden trodde, att denna method i nuvarande fall ej vore användbar. Herr Assessor Arosenius föreslog att, utan afseende på Stånd, till denna beredning utse 9 personer, och att detta antal äfven kunde tillökas med skicklige män utom Utskottet. Flere förklarade sig ej instämma häri. Herr Grefven och Ordföranden: Sedan Utskottets Ledamöter yttrat olika meningar i frågan om antalet och sättet att välja den blifvande beredningen, framställer jag först den proposition: Bifaller Utskottet att 9 Ledamöter, utan afseende på Stånd, väljas att utgöra nämnde beredning? Herr Lagman Sandberg: Det kan jag ej bifalla.
De skäl rnotionairerhe anfört, till stöd för den önskan, att de i sednare tider verkställde förändringär med Länsfördelnirigen i afseende på Jemtland och Härjeådalen mätte upphafvas, och denna vigtiga angelägenhet återföras till det förhållande som tillförene ägt rum; synes rnig förtjena ett vida hufvudsakligare afseende än Utskotten deråt leninat. Utan att kunna bestrida tillvarelsen af de Olägenheter för örternas innevånare, som blifvit öfverklagade, anse Utskotten likväl, att desse olägenheter dels kunna äfhjelpas (hvartill dock fordras nya anstalter , som blifva öfverflödiga om motionairernes önskan uppfylles,) dels icke äro af dfen vigt, att det stora ändamål, som med den nya Länsfördelningfen åsyftas, bör för deras skull gå förloradt. Men det största ändamålet med all »Styrelse måste vara det, att de styrdas trefnad och önskningar, i möjligaste måtto matte befordras. Ven 22 Augusti e♦ #j. Den styrelse sora mäst afser de sfyrdaå önskningar, oell cj en gång föraktar deras möjliga fördomar, den skall äga mästa framgång i sina bemödanden, så väl för folkets öfvergång till ett upplystare och lyckligare tillstånd, som för sjelfva landets upphjelpände, och begagnandet af dess naturförmåner. Deremot skall detta stora ändamål antingen alldeles förfelas, om tnan till dess ernående använder medel som Väcka och underhålla folkets missnöje; eller ock, om det på sådant sätt till någon del kan vinnas, skall dertill fordras omåttliga ansträngning gar och uppoffringar. Så vål Staten i allmänhet som hvarje enskildt, torde hafva erfarit vanskligheten afsådane calculer, sorn den Utskotten uppgjort, öfver hvad Jemtland Jkall bli]va i afseende på heinr mantal, folkmängd, m. im
Dalman yttrat sig anse det böra blifva en allmän rättighet att, till någon viss del, beläna fideicömniissegeiidomar, för att icke utestänga dessa från en mången gång alltför behöflig utväg alt deltaga i de hypotheksföreningaf, som troddes komma alt till landets båtnad bilda sig, eller vunnen stadga i myntvärdet; hvarföre och då dagliga erfarenheten visade, att Re» geringsmaglen ganska olla besvärades med ansökningar om undantagstillåtelser att få beläna sådane egendomar, och alt dessa tillåtelser vanligtvis meddelades, Molronairen trodde det vaia vida lämpligare, om lagstiftaren »tadgade, såsom fällighet för alla fideicommissinnehafvai e utan undantag, att till högst en tredjedel af taxeringsvärdet få beläna fideicommissegendom; till stöd hvarföre Herr Dalman ytterligare andragit, att det ej sällan hände, alt en tillträdare af den betydligaste fideicommissegendom befunne sig i största förlägenhet i anseende till bristande föi lagscapilal, hvilket utgjorde hufvudvilkoret för att med någon industriel förkofran drifva hvad slags större rörelse sorn helst, således äfven ett vidsträcktare jordbruk; alt maj» äfven borde ihogkomma den fördel, som för hypotheksinrättningarne uppstod deraf, alt de kunde såsom delegare påräkna omförmälde innehafvare af betydlig egendom inom nästan hvarje province; och att det vöre vigtigt att undanrödja alla uti våra lagar befintliga hinder emot väl ordnade creditföreniugars bildande. Lag-Utskottet, sorn tagit dessa ämnen i öfvervägande, får härmedelst vördsamt tillkännagifva; att då fideicommissegendom icke synes böra få helänas i annat ändamål, än för densammas iståudsältande och förbättring, och delta ändamål också utgjort förnämsta skälet, när Kongl. Majit hittills, jemlikt Kongl. Förordningen den 3 April 1810, bifallit gjorda ansökningar att få inteckna fuleicommiss, i hvilka händelser hehofvet af lån alltid varit i laga ordning utred t, samt utlåtanden och förklaringar varit infordrade från éj mindre vederbörande
Detta Betänkande, hvilket Vällofl. Borgare-Ståndet återremitterat, är af de öfriga Stånden bifallet; ecb som beslut sålunda redan är fattadt, anser Utskottet återremissen icke föranleda till någon vidare åtgärd. Stockholm den 26 April iS/fr - STOCKHOLM, Elmuns och Grandergs Tryckeri. i84r. Allm. Bcsv.- och Ekon.-TJiskottets Memorial, N;o i5j. 1 N:o 157. Ank. till Exp, Utsk. den i Maj 1841, kl. i e. m. Memorial om samman jemkning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, i anledning af Utskottens Betänkanden N:ris 10g och ifo, angående stång jems smidet och den gröfre jemhandter ingen samt kolhandeln i Riket. Enligt Utskottet tillhandakomne Protocolls-utdrag, äro i detta ämne fattade föl ja iide beslut: Af Ridderskapet och Adeln: s :o alt den i östa punkten föreslagne tidsbestämmelsen, nemligen ”under de första 5 åren, beräknade från och med år 184« till och med år i845”, Lief icke antagen, utan ansåg Ridderskapet och Adeln ingen tidsbestämmelse böra beslutas; 2:0 alt morn. litt. a) i usta punkten» bör erhålla följande lydelse: Oinskränkt vågföringsrält beviljas för stångoch manufaclur-jern från härdar inom och utom Bergslag, derest de, utan beräkning af den tillökning, Kongl. Kungörelsen den 26 Oclober i838 medgifver, äro privilegierade till minst 45o SkU.. Oinskränkt vågföringsrält beviljas äfven så väl bruksegare som bergsman, hvilka medgifva härd-antalets inskränkning i den mon, att gamla smidesrätlen på härdarne motsvarar minst 35o på hvarje qvarvarande härd; 3:o alt så väl morn. b~j) och cj) i 1 :sta punkten, som hela 2:dra och 3:dje punkterne böra förfalla.
Vi vände oss om för att ännu en gång se det inre af fjorden och varseblefvo då till vår stora förundran, att systerforsarne, i stället att gå lodrätt ned för fjellet, nu af vinden korkskruflikt hopsnoddes oeh som hvita tvärband yrde öfver klippan. Ja, det var en vild och mörk tafla, Geirangerfjord erbjöd i detta väder, en bild, som man ej lätt glömmer och som det är roligt, att en gång ha sett. Så småningom lugnade doek stormen af, sjön gick ännu hög, men regnet upphörde och om en stund bröt solen fram mellan de mörka molnen. V i hade nu hunnit ur Geirangerfjord och kommit ut på hufvudfjorden. Efter ytterligare en timmes rodd lade vi, klockan fem på eftermiddagen, åter lyckligt i land vid Hellesylts brygga. Men först nu förstodo vi, hur stor faran verkligen varit, då män, kvinnor och barn hommo ned emot, ' oss, för att välkomna sina kära anhöriga, för hvilka de varit mycket oroliga. En båt hade skickats ut för att söka oss, och hotellvärden hade sjelf med ångbåt rest in till Geiranger för att, om möjligt, få reda på oss. Våra roddare omtalade nu, att sjön dock ej varit det värsta, utan att faran för stenskred varit än värre, då vi just befunnit oss på det ställe, der under häftiga störtregn skred vanligen bruka gå. Hvart vi kommo hörde vi sedan talas om denna stormby, som sträckt sig vida omkring och i mannaminne kunde ingen erinra sig, att ett oväder utbrutit så ögonblickligt. Aldrig hade våra roddare varit ute med resande i sådant väder, förklarade de. Trötta och våta, men glada att ha fått se Geiranger, skyndade vi till hvila, för att följande morgon med ångbåt fortsätta resan till Molde. Hama. Våra läsarinnor Iduns erinras tredje om pristäfling. Efterse de närmare bestämmelserna angå- ende ämnen, pris, täflingstid m. m. i n:r 22 och 23. Manuskript, som ej antages till Införande, återsändes, så vida porto bifogas. Inga ofrankerade försändelser lösas. Annonser mottagas endast mot kontant liqvid i förskott af 2 5 Öre pr 4- spalt.