Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BondeStåndct Casper JVijkman och Eric Carlsson från Upsala Län m. fl. ansett onödigt att öka lönernes antal; emedan Folknumern i Provincen ej så tilltagit, att det förut bestådde Befälet nu, mer än förr, kunde vara otillräckligt, hälst en stor del af Ortens Beväringsskyldiga Ungdom antecknar sig till sjötjenst, och emedan, i händelse för Reväringens Exerciee ett större Befäl, än nu finnes på Stat, klefve nödigt, tillräckligt antal dertill kunde under Exercicetiden inkallas från närmast varande Regemente, emot åtnjutande af Reseoch Tractamentspenningar; Betänkande n, N:o 239. i4g hvarjemte, hos H. Ix. o. A., Herr v. Troil, Em., ansett de för denna Bataillons Befäl föreslagne löner, utan något skäl, vara större än Befälets vid Wermlands FältJägareRegemente, hvilket sistnämnde hade sig det besvär framför BeväringsBefälet, ålagdt, att emellan mölen äfven föra en expedition. Utskottet får här, likasom i förra Betänkandet, yttra, att Utskottet ej kunnat bestrida behofvet af dea ifrågasatte tillökningen i Befälets Personal; hvilkens completterande genom comruenderingar af Indeldte Regementers Befäl från andra Provincer torde möta svårigheter; och i afseende på Lönernes belopp, får Utskottet hänvisa till en jemförelse emellan i6:de och 2a:dje Puncterne af förra Betänkandet, hvaraf skall synas, att lönerne för CompagnieBefälet vid Wermlands FältJägareRegemente och Hallands BeväringsBataillon äro aldeles lika, med undantag af Capitainernes, af hvilka vid förra Corpsen Coinpagnie-revenue åtnjules, som säkerligen öfverstiger Lönedifferencen. 24:0 Anslaget för BevaringsManskapcts Vapenöfning, är af IJ.
Sorn den utrikes activa handelns liflighet helt och hållet beror på den styrka och lätthet, hvarmed den inrikes seglationen bedrifves, och de flere dyrbara Ca na! verk Sverige redan åger eller snart får färdiga, bestämt åsyfta lättare inrikes communicatiorier, och i följd deraf en lifligare inrikes rörelse, så lår jag vördsamt hemställa: att samma får möner, sorn Kongl. Maj-.ts Nådiga Skrifvelse af den to December 1822, tillägger alla utrikes Seglande fartyg under 6 fots djupgående, äf ven må. utrträckas till de inrikes seglande. Herr af Forsell, Carl: Sveriges framfarne store Konungar hafva gjort mycket för Fäderneslandets kännedom , men mycket återstår ännu för att på ett tillfredsställande sätt kunna svara mot tidens fordringar. Konung Carl IX, låt genom Bureus Landt - Idén 5 Martil. HrindtmåteriCohtoirets försteStyresman satnfa iraterioliér till en karta öfver Sverige , sot» ulgals i 6 blad 1628, Konung Carl XI låt genott! Gner<»!- Directeuren Friherre Gripenhjelm Öka oell förbättra kännedomen om landet, sorn ifrån år 170/1 genom ilere utgifne kartor öfverlemnats till Allmänhetens upplysning. Genom Directeuren Faggots och fränd. Presidenten Friherre Wettersterlts bemödanden bafra flere förbättrade ProVince-kartor blifvit graverade och utgifne. Det Ökade interesse hvarmed Sveriges inbyggare synas omfatta sitt lands kännedom, och den mängd bidrag dertill som nästan årligen genom etl mängd offentliga handlingars allmängörande erhålles har gifvit anledning till, att en större Generalkarta öfver Sverige, Norrige och Dan* mark år på Hans Maj;ts vår närvarande Konungs Nådigste befallning af undertecknadsam. rmmdragen och Utarbetad uti 8 blad, jemte åtföljande beskrifning. Denna karta biifver fårdig-grairerad till nästa års slut, och j g smickrar mig med det hopp, att hon skall svara moldén niöda som blifvit nedlagd på dess fullständighet.
Berättelse. » » om förrättadt val till Justitie-ombudsman och dess suppleant 17 59 Justitieråd, om förändrade grunder för pensionering af — 4 i 172 — b. 19 Juli b. 22 Juli b. 19 Juli b. 19 Juli 1 £L « S? § crq g J. CO 3 m 3 Jägeribetjening, om anställande af 1 nödig sådan i Rikets Norra Län 4 2 9 — Jägeristaten, aflöning för, se StatsReglering, 7:de Hufvud-Titeln. Jönköping, om förlagslån åt Handlande och Närings-Idkare derstädes 69 4 1 90 — » om byggnadsoch tomtregleringslån till 100 4 1 308 — Svar på återremiss — 4 1 346 — » förslag till § i Reglementet för Riksgäldskontoret härom — 4 1 383 — Jönköpings Län, sjöars uttappning i, anslag och lån till, se StatsReglering , Extra, 6:te HufvudTiteln. Jönäkers Härads Färjehållning, se Qvarsebo. K. - Karnmar-Collcgium, Anslag till, se Stats-Reglering, 7:de HufvudTiteln. Kammar-Rätten, om ändring i gällande stadganden ang. vissa tjenstemäns der rätt till anmärknings-arfvode, se Anmärkningsoch Aktorats-Arfvode. » anslag till, se Stats-Reglering, 7:de Hufvud-Titeln. Kanaloch Hamnbyggnader, Allmänna föreskrifter ang. Statsbidrag till, se Statsbidrag. Kanslibetjening, antagande deraf utöfver hvad Riksdags-Ordningens 24 § medgifver: l;o i Konstitutions-Utskottet 3 1 •— 2:o i Stats-Utskottet 4 1 2 ■— i D:o af ytterligare en kanslist .. 4 1 55 — Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. £3 £ Pj p crq co td co Ridd. o.. PresteBorgarej BondeAdeln. Ståndet. i Ståndet. | Ståndet.
Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages tullen å sagde sädesslag till 3 R:dr tunnan. Utskottets hemställan, att Rikets Ständer ville, med erkännande af Kongl. Maj:ts rätt, i afseende på förbuds utfärdande mot ineller utförsel af varor, besluta, att älven å de artiklar, som fortfarande komme att förblifva förbudne, tullafgifter böra utsättas, för att icke genom bristande tullbestämmelser något band må läggas på Kongl. Maj:ts rätt att förbuden upphäfva, och att i sådant afseende måtte antagas de eventuella bestämmelser, sorn af Rikets sist församlade Ständer å dessa artiklar stadgades, har blifvit af Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden godkänd, äfvensom af Ridderskapet och Adeln, men med den jemkning i ordalydelsen, att deruti, i stället för orden ”med erkännande af Kongl. Maj:ts rätt i afseende Bevillnings-Utskoltels Memorial, N:o 3a. på förbuds utfärdande", skulle införas orden ”i anseende till Kongl. Maj:ts rätt att utfärda förbud’’. Då emedlertid, på sätt nämndt är, tre Stånd gillat den af Utskottet föreslagna lydelse, torde', utan afseende å berörde af Ridderskapet och Adeln deruti i någon rnon beslutade förändring, böra vid Utskottets hemställan förblifva.
Hedvig s a r mycket upprörd, men hon ville ej risa Jane hvad hon kände, utan pratnde och skämtade soni vanligt. Det enda hon ej kuride dölja s a r att kinderna voro alldeles bleka och händerna iskalla. n fryser in amma ?^ frågade Jane och såg p&amp; modern med en forskande blick, avi stå ju inidt i solhettan., %Nej, jag fryser inte », svarade modern kort, d e t är bara litet friskt i vårsvalkan. Men se där, nu kominer han ju., Hon tog upp sin näsduk ocli viftade ifrigt, livilket genast besvbades frHn vagnen, som nu svängde upp på gården och stannade framför trappan. En herre i elegant resdrakt hoppade ur och sprang has1 igt uppför trappan. &gt;Välkommen, hjärtligt välkommen! D ropade Hedvig ocli skyndade emot lionom~, det ' var mycket riinligt af dig att koninia och halsa p % mig.^ Gerhard kysste ridderligt sin kusins Iiand, tackade med ett småleende för välkomsthälsningen och viinde sig därefter mot Jane, som neg och sträckte fram ' handen. Ar det din dotter!, utbrast han och fattade Janes sin % styfva fingrar, aredan stora damen. Jag hoppas emellertid min lilla nåd tillåtel * en gammal farbror? B Han böjde sig ned och kysste flyktigt den lilla flickans panna utan att marka hur fientligt och forskande de inörka ögonen spandes i honom. BO, dessa förskräckliga barn!, utropade lian därefter med en komisk grimas, ajag var också i Skåne p % besök hos nigra vänner, som jag ej träffat på ett decennium, och hvart jag kom s %g jag uppvuxna ungdoinar, sola med sina långa figurer obarmhärtigt påminde mig om hur gammal jag b1ifvit.a Han kastade en skälmaktig blick p % Hedvig och skrattade, ett I&amp;, hjartligt skratt, behagligt och välljudande liksom lims stämina. De gingo nu under fortsatt samtal in i förstugan. Hedvig kunde ej frigöra sig fr %n en lätt förlägenhet. ; färgen koni och gick p % hennes kinder, och rösten hade en nervös, orolig klang.
Brefvet den 14 November 1854 stadgade förvandlingsgrund af 30 skillingar Banko för dagsverket, Åttahundrafemtiosju (857) Riksdaler 81 öre Riksmynt, jemte öfriga vid skatteköp vanliga avgifter och mot skyldighet att i årlig ränta framgent utgöra 91J mansdagsverken med penningar efter årligt medel -markegångspris. Stats-Utskottet, tili hvilket samtliga Riks-Stånden remitterat denna nådiga Proposition, har tagit ärendet i öfvervägande; och finner sig böra tillstyrka, att hvad Kongl. Majit sålunda behagat föreslå, må af Rikets Ständer bifallas. Alik. lill Exp.-liltsk. den 19 Febi 1863, ki. 12 midt!. Utlåtande, i anledning af vädel motion om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Andrietta Lundborg. (I. A.) Uti en lius Borgare-Sundet väckt och till Stuts-Utskottet remitterad motion (N:o 53) har Herr G. E. Widell anhållit, att ett efter Mamsell Andrietta Lundborg fallet daua-arf mätte af Kronan eltergifvus, för att användas såsom bidrag till ombyggnad af läroverkshuset i Marstrand. Vä! hade Rikets sednast församlade Ständer medgifvit, alt af Kronans tomter uti staden nödig grund för utvidgning och ombyggnad af läroverkshuset derstädes (inge kostnadsfritt upplåtas; men sedan Kongl. Majit för
Då den af motionären anmärkte taxeringsåtgärden endast kan hafva tillkommit, i följd af origtig tillämpning af Bevillnings-Stadgan, som till ett sådant förfarande icke gifver anledning, samt gerningsmän och socknehandtverkare på landet icke skäligen böra undgå att, i förhållande till mer eller mindre förmonlig rörelse, erlägga bevillning, har Utskottet å berörde motion icke kunnat fästa vidare afseende, än att Utskottet tillstyrker den förändrade classification för gerningsmän och socknehandtverkare m. fl., som Utskottets förslag under 27 § utvisar. Inom Hedervärda Bonde-Ståndet äro motioner väckte, nemligen: af Jonas Kylander från Wermlands Län, att alla de vid mindre besökta vägar varande skjutsombyten måtte befrias från erläggande af någon afgift i och för gästgifveri, och Taxerings-Comitéerne ega, att härutinnan, efter förhållandet, göra tillämpning; hvarmed Magnus Frykberg och Jöns Ersson från samma Län sig förenat; samt af Sven Jonssoti från Jemtlands Län, Bevillnings-Utskottets Betänkande, j N-o 12. 13 med hvilken Anders Mårtensson från samma Län sig förenat, att gästgifveriet! i Herjeådalen, såsom varande endast skjuts-ombytningsställen, måtte befrias från den i 35 § af Kongl. Förordningen den 19 Juni 1835 stadgade afgift af 3 R:dr för bränvinsminulering, eller ock stadgandet derom upphäfvas, och afgiftens bestämmande, i enlighet med Bevillnings-Stadgan, helt och hållet öfverlemnas åt Taxeringsmännens pröfning; hvaröfver Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, -Nils Strindlund från VesterNorrlands Län, Eric Persson från Gefleborgs Län, Petter Persson från Örebro Län samt Johannes Christoffersson från Kronobergs Län sig yttrat.
Om distrietet deremot är stort, så är det gifvet, alt de personer, sorn koinmo till en sådan inrättning för att arbeta, de voro förut districtets innevånare, och ehvad de blefvo fallighjon der de förut varit eller sedan de kommit till inrättningen, så kunde det vara likgiltigt; tvertom skulle jag tro, alt 0111 inrättningen icke funnits, hade desse personer förr blifvit fatighjon, just i brist af den arbetsförtjenst, som de likväl der funnit. En inrättning, som använder mycket arbetsfolk, måtte äfven producera mycket, äga ett högt värde och således äfven komma att till högre belopp deltaga i utgifterna lill fattigvården, så att denna progression i afgifter redan existerar i följd af detta förhållande, utan att man behöfver stadga den i följd af arbetsfolkets antal; ty det kan vara tvifvelaktigt hvilket antal arbetsfolk kan anses utgöra en stor mängd. Detta uttryck stor mängd eller stort antal, är alltför obestämdt; den ena inrättningen sysselsätter 3o, en annan 4° h 5o, den tredje ända till hundratals ai betare, — hvar är väl gränsen? Efter Frih. Sprengtporlens sednaste förklarande finner jag att skyldigheten för en inrättning att öka bidragen till fattigförsörjningen icke vidtager förr, än sig visat att inrättningen lemna! flera fattighjon lill communens underhåll, än som motsvaras af dess bidrag till communens fattigvård. Detta undanrödjer visserligen en betänklighet, som jag hade emot förslaget, nemi den att det gifves inrättningar, som aldrig lemnat någon af sina arbetare till den allmänna fattigvården; men äfven 0111 man antager Hr Frihtns förslag, så uppstår den frågan: skola personerne komma di recte - Dan 13 31 a r s f. ra. 433 recte ifrån inrättningen för alt kunna erhålla understöd af fattigvården? Det kunde ju hända, att en person, sorn ett eller annat år arbetat vid denna inrättning, sedermera koinmit derifrån; skulle då inrättningen anses hafva bidragit till fattigvårdens ökande eller icke, derföre att en af inrättningens förre arbetare nu vore i det tillstånd att behöfva hjelp af fattigvården?
S. D. Efter det att anmäldt blifvit, det Suppleanter ytterligare erfordrades i det Förstärkta Stats-Utskottet, så företog nu Ståndet val deraf, och befunnos, efter valsedlarnes öppnande, dertill vara utsedde: Kyrkoherden Nordlund, Biskop Butsch, Pastor-primarius Doktor Pettersson och Professor Carlsson. S. D. Vid förnyad föredragning af Särskilda-Utskottets Utlåtande N:o 20, i anledning af Riks-Ståndens beslut och återremisser vid behandling af Utskottets Betänkande N:o 13, med förslag till förändring, angående vilkoren för bränvins försäljning, stannade Preste-Ståndet i följande beslut: 88 3, 4, 6, 10, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 31, 33, 35, 37, 38, 39, 40, 42, 44, 47 och 48 biföllos, sådana de förekommo i förordnings-förslaget, bifogadt detta Utlåtande; 88 1, 8, 9, 12, 28, 29, 30, 41, 51, 52, 53, 54, 57 och 59 lades till handlingarne, med förklarande, att Ståndet vidblifver sina i afseende på desamma fattade beslut. 8 2 gillades, med erinran om den rättelse, att orden: "En i kanna" ändras till kanna." Prot.-Utdrag den 4 Oktober 1854. 463 8 5, godkändes, endast med den ändring att de i 3 mom. förekommande orden: "och utskänkning af" uteslötos. 8 7, godkändes, med den anmärkning att orden i 2 mom.
1,390 d:o Rågmjöl . 52 d:o Kornmjöl ... 38 d:o Ärter . 2 d:o Smör 100 lispund Fläsk 6 d:o Humla 2 d:e Får .. .. 2 stycke» Galtar 3 d:o Spicke-laxar 4 dro Torr Fisk . 10 marker Torr Åf 2 lispund Tackjern 31 skeppund Stångjern .. 7 lispund Osmundsjern 200 d:o Bräder Dagsverken *2 Stats ■Ulskotlets Utlåtande, N.o 207. 2*2 ii:o 2 d:o 2,005 riksdaler Ärliga hästar Kongshästar Kontanie penningar . b) utgående i rusttjenst: Spanmål liv etc Rit g Korn Hafre Blandsäd Tiri! mjöl Rågmjöl Kornmjöl Smör Osmundsjern Kontante penningar liro Till rustning eller knektehåll indele qvarnar hvarjemte Kollegium härvid anmärkt: 1:0 att för 9 kronooch krono.-katte-qvarnar serskilda räntor icke finnas i jordeboken utförda, emedan dessa inbegripas dels i henimausiänlor och dels i ströms-afraden för Norrköpings messingsbruk; t:o att likaledes icke upptagas räntorne för 113' frälseqvarnar, hvilka, enligt de i orterna upprättade och derstädes befintliga nist'jensi längder, utgöra rusltjenstmarker, deraf beloppet, i brist på fullständiga anteckningar och handlingar, ej kunnat af Kammar-kollegium upplysas; och 3:o att bland antalet af de till rustning eller knektehåll indelda qvarnar äfven upptagas sådana., sorn äro mililien till boställen eller på lön anslagne. Enär således detta ärende ännu är på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning berövade, anser Utskottet, vid sådant förhållande, någon åtgärd å Rikets Ständers sida ieke böra för närvarande vidtagas, utan hemställer, att förevarande motioner malte få förfalla. Stotkholm den 20 Juni 1S51. Petré och P. O.
I andra Swägerlaget ware ej Äktenskap förbudit, och thy ma man bygga Äktenskap med sin Hustrus S msmoder eller sin Skjuffaders Enka, sä vck med sin döda Dotters mans Enka, eller med sin Stjufsons eiler Srjufsons sons Enka. I MistSBalk58 Cap. Lagrar Man sitt Syfkonebarn eller then som förr ägt hans eller hennes Syikonebarn till akta, eller eljest hafdat hafwer, böte som för lönstaläge. 59 Lap. 6. Lagrar Man sin aflidna Hustrus Sy. ster, sin aflidna Hustrus Broders eller Systers dotter, eller sin Broders sin Faderbroders eller Moderbroders Enka: eller hafwer qwinna lägersmål med sin aflidne mans Broder eller med sin aflidne mans Broders eller Systers son, eller med sin aflidne L>y» sters, Fasters eller Mosters man: eller lagrar ogift man twänne ogifta Systrar, eller later ogift qwin. na lagra sig af iwänne ogifta Bröder: ar ingenthera fäst: böke hwarthera Fyratio daler: ar enthera fast böte then ofäste Fyratio, then fäste äteatio daler, och om bägge fäste äro, hwarthera Åttatio daler. Den »8 November835 ler. I brist af böter förwandlas de till fängelse wid »vatten och bröd. §. 7. Begär Man enfält hor i thesia Swäger. ftapS leder sedan then akka makan genom hwilken Swägerlaget kommer, ar död; säsom tä man i sitt andra gifte lägrar sin förra Hustrus ogifta Syster eller förra Hustruns Broders eller Systers ogifta dotter, sin Broders, Faderbroders elle» ModerbrvverS ogifta Enka: eller Enkling lägrar sin förra Hustrus gifta Syster, förra Hustrus Broders eller Systers gifta dotter, sin aflidne Broders, Faderbroders, eller Moderbroders
Som herr löjtnant Stridsberg, medelst kungörelse, sistl. söndag tillkännagifvit, att Häggenås socknemän böra vara beredda, att nästinstundande vinter framskaffa materialier samt utgöra nödiga så väl manssom hästdagsverken för byggande af så kallade Skjör-bron, på vägen emellan Liths och Kyrkås kyrkor, yttrade nu Häggenås socknemän enhälligt den tanken, att de icke voro pligtige deltaga uti nämnde bros byggande och underhållande, emedan nu mera icke är, emellan Lith och Kyrkås, allmän landsväg, utan är blott sockne eller byaväg, hvarför sockenskrifvaren och fjerdingsmannen Jonas Jonsson anmodades och befullmägtigades att, å socknens vägnar, hos Konungens befallningshafvande göra en ödmjuk förfrågan i berörde afseende, samt om möjligt är, utverka befrielse resolution från deltagande i nämnde bros uppförande och framtida underhållande. § 6. Emedan till socknemännens kunskap kommit att herr löjtnant Nordbäck nu är sysselsatt med att utse tjenligaste localen och läget för ny landsvägs anläggande emellan Liths och Stuguns socknar, yttrade församlingen den önskan att respective landshöfdinge embetet måtte 143 upplysas derom, att efter dess förmenande, beqvämaste stället icke är direkt från Lith till Stugun, utan fastmera genom och från Häggenås öfver Långkälen, Greningen o.s.v. emedan meningen med nya vägars anläggande alltid är och måste vara, att befordra och lätta communication för så många socknar, som möjligt är i landet.
Nåder förklaras hafva afseende endast å båtfarten från sjelfva färjeplatserne och de emellan dem boende strandägare berättigas all från egna stränder öfverföra sig sjeifve och andre personer jemte medbatvande kreatur och varor, äfvensom för öfrigt komma i åtnjutande af samma frioch rättigheter, som enligt allmänt gällande lagar och författningar lillkoinmo såväl Rikets undersåter i allmänhet sorn hvarje annan å Öland boende strandegare, hvilken underdåniga framställning åtföljts af två särskilda underdåniga ansökningar i enahanda syftning af dels ett större antal hemmansinnehafvare å Öland, dels ock åtskilbge i staden Kalmar bosatte handtverkare och näringsidkare; men att, efter det Kongl. Majlis Befallningshafvande i Kalmar län, å nyo hörd, under åberopande af dess ofvanberörde yttrande af den 8 Januari 1853, afstyrkt bifall lill berörda anhållan, Kongl. Majit, enligt Nådigt Bref till Dess bemälde Befallningshafvande af den 9 Februari 1855 meddelat att, vid betraktande af innehållet utaf Kongl. Majlis Nådiga Bref den 16 December 1853 samt hvad uti berörda yttrande anförts, den ifrågavarande underdåniga framställningen endast föranledde det förklarande, att de om färjefarten emellan Öland och Kalmar gifna föreskrifter icke lade, hinder i vägen iör hvilka Svenska undersåter sorn helst, att, enligt 11 § i Handels-ordningen den 22 December 1846, emellan Ölands kust och fasta landet fortskaffa varor mot eller utan frakt. På grund af hvad sålunda blifvit upplyst, och enär förevarande fråga nyligen två särskilda gånger varit underställd Kongl. Majits Nådiga afgörande, samt det icke uppgifvits, att, efter det frågan sålunda varit under pröfning, några förändrade omständigheter eller förhållanden inträffat, hvilka kunde anses föranleda till ändring i de meddelade Nådiga besluten, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka, att motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 29 September 1857.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s i nu förevar utlåt. N:o 71 gjorde hemställan, att det af K. M. till arfvoden för 20 reservläkare äskade anslag, 6,000 r:dr årligen, icke måtte af R. St. beviljas. Ropades ja och nej. II. Ex. hemställde härefter, om R. o. Ad. hifölle StatsUtsk:s i utlåt. N:o 37 gjorda tillstyrkande, att ifrågavar. anslag af 6,000 r.dr årligen må beviljas, med und. anhållan hos K. M., att reservläkarne, så vidt ske kan, i fredstid blifva använde vid allmänna helsQvården i de landsorter, der behofvet påkallar ett ökadt läkarebiträde. Ropades starka ja, blandade med ganska många nej, hvarpå II. Ex. förklarade, det han trott sig finna denna sednare propos. besvarad med öfvervägande ja. Gr. Mörner begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voler.propos.: Den som bifaller StatsUtskis, i dess utlåt. N:o 71, gjorda hemställan, att det af K. M. lill arfvoden för 20 reserv-läkare äskade anslag, 6,000 r:dr årligen, icke måtte af R. St. beviljas, voterar jai den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. hvad StatsUtsk. uti dess utlåt. N:o 37 i afseende på ifrågavar. anslag tillstyrkt. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 47. Nej — 59. 3:dje inom., sednare delen, ang:de ett särskildt anslag lill resestipendium för bataljonsläkare och Garnisons-sjukhusets sjukhusläkare. Hvad Utsk. i afseende på detta anslag, i dess utlåt.
Denna del har ingenting annat att säga, än att man vill brådstörta, ehuru frågan derom för flera dagar sedan blifvit väckt, och Riddarhuset är nog fulltaligt både på väljande och valbara, för att kunna finna det antal ledamöter, som beliöfves till förstärkt Ulsk. När man det oaktadt på andra sidan kommer med insinuationer om särskildta motiver, så nödgas jag hemställa, på hvilkendera sidan dessa motiver synas minst loyala, på den, som yrkar iakttagande af grundlagens föreskrift eller på den motsatta? Jag håller blott sannolikheterna emot hvarandra; Ståndet må sjelf élömrna. Dea 3 Ju ni f. m, — Sorn jag förut ej hade erinrat mig, att något val redan, blifvit utsatt att hållas i morgon, vill jag öfvergå på det af Frih. Cederström till förslaget gjorda amendement. Om sålunda val till förstärkt StatsUtsk. sker nästkommande Fredagsmorgon kl. 6, så kunna de, som tilläfventyrs ämna att med ångfartygen härifrån afresa samma dag, likväl hinna att vara ute på vattnet kl. 8. Frih. Raab, Adam Christian: Under det att principen af sparsamhet vill göra sig gällande, är R. o. Ad. likvisst minst sparsamt på det dyrbaraste af allt, nemi. tiden. Discussionen har redan räckt ett par timmar i denna fråga, ehuru de, sorn varit af olika mening om dagen för valets anställande, likväl förklarat, att de icke hafva större farhågor eller ljusare förhoppningar om valets utgång, antingen det företages före eller efter Pingsthelgen. För min del har jag icke hört mer än a:nc skäl, hvarföre valet ej skulle kunna företagas före Pingst; men båda äro endast tillämpliga på morgondagen. Det ena nemi., att då ett annat val förut är bestämdt, att i morgon hållas, det ifråga var. ej (tillika skulle kunna medhinnas. Det andra skälet, att antalet af suppleanter bör först bestämmas. Intetdera af dessa skäl är nöjaktigt vederlagdt; hvadan jag anser, att valet omöjligen kan företagas i morgon.