Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till större delen utgöres marken af sandjord, på några ställen blandad med lera, undantagande Tössö pastorat, hvarest lermylla är rådande jordarten; men isynnerhet emot Norrska gränsen är jordmånen svag och föga bördig. Walbo härad, som å vestra sidan stöter till Bohus Län, är äfven så bergbundet, som förstnämnde hära - 4 der, likväl med bättre jordmån, deri lermylla ofta förekommer; hvaremot öfriga delen af Dalsland, utgörande Nordals och Sundals härader, har i det mesta en jemn och slät belägenhet, vidlyftiga åkerfält samt god och bördig jordmån, hufvudsakligen bestående af lermylla. Sjön Wenern begränsar Dalsland å nordöstra sidan i hela sträckningen från Wermlands Läns gräns till Wenersborgs stad. Dessutom finnas många andra större och mindre sjöar, bland hvilka Stora Lee utmed Norrska gränsen och de vattendrag, som förena den med Wenern, isynnerhet förtjena att anmärkas. Landet är för öfrigt i alla riktningar genomskuret af åar och bäckar, de flesta med aflopp åt Wenern. I Westergötland är den landsträcka, som börjas vid Wenern, innesluter Halleoch Hunneberg och sedan omgifver eller tillgränsar Göta eif, samt innefattar Wäne, Flundre och Ale härader, både vacker och fruktbar. Rådande jordmånen är här ömsom lera och svartmylla; men i den mån landskapet aflägsnar sig från elfven och isynnerhet ju mera det närmar sig gränsorne af Halland och Småland blifva jordarterne sämre och svagare.
Nej, gå din väg och kom aldrig mer igen! BERGENHJELM (i dörren). Herre gud, jag vill ju bara förklara... (De gå alla tre inåt de inre rummen.) HERMENS. med hvarann. Nu ska jag också gå, så får ni tala ensamma HANNA (håller sig fast vid honom). Nej, nej! Nej, nej! Du får inte gå ifrån mig! WALTER. Ä' du rädd för att stå till ansvar? HANNA (som uppvaknande). ansvar? Till ansvar! Och hvarför skulle jag stå till ­ 90 ­ WALTER. ting att förklara? Nej. WALTER. Så-å. Inte alls? HANNA. Nej. HERMENS (klappar Hanna på hufvudet). Talas nu vid i lugn och ro bara, så blir (Går ut genom salen.) WALTER. blommor och knäfall. Och ändå ingenting att förklara. Nej. (Paus. Walter går skrattande omkring golfvet.) HANNA (går hastigt fram till honom). Bed mig om förlåtelse, Walter! WALTER. Ska jag! HANNA. Bed mig om förlåtelse! WALTER, För hvad då? HANNA. Stor toalett, stor fest, på tu man hand. Hvarför! Och du har kanske heller ingenHANNA. väl allting bra. ­ 91 ­ HANNA. För att du förolämpat mig. WALTER. hvarför du ljuger dig sjuk och stämmer hemliga möten. HANNA. än dig, om du kommit? Tror du, att jag hellre tog emot honom WALTER. du tog emot honom. Det var väl en själ, du skulle studera? HANNA. Kanhända. WALTER. tänka mig, att det går lättast på det viset. Hvad? Och i stor toalett? Walter WALTER. har sagt förut, att du inte vet något roligare Jag börjar förstå allting så godt nu. Du HANNA. Vid ostron och champagne! Ja, jag kan Det vet jag inte heller. Jag vet bara. att Det ska jag göra, om du först säger mig, än att studera människosjälar, och nu begriper jag så väl, hur trefligt det måtte vara, i synnerför på prosa? Nej. het på det viset. Men vet du hvad det kallas HANNA. ­ 92 ­
Förordningen den 1 October 1752, hvarigenom stadgas, ”att den Mätare, som, emot förordningen, med origtig mål och mätning beträdes, skall stå för en påle uti halsjern, med en skofvel uti handen en timma alt skämmas, och för samma påle slita 30 par spö samt arbeta 2 eljer 3 år vid Kronans fästning,” innefattade straffbestämmelser, hvilka voro stränga i vida högre grad, än beskaffenheten af sjelfva brottet fordrade; hemställande motionären, att rättelse häruti måtte beredas; c) från Hedervärda Bonde-Ståndet: af Pehr Sahlström från Stockholms Län, hvilken, med anledning af det förhållande, som på flere ställen skall ega rum, att, vid mätning af säd, förlust tillskyndas köpare eller säljare genom dels en ömsom lindrig och ömsom våldsam inskyllling af det, som skall mätas, dels bruket att, innan tunnan blifvit fylld, derutur taga fjerding el - 4 Lag-TJIskottels Betänkandej N.o 1S2. ler kappe, yrkat, att Lag-Utskottet, till förekommande af berörde oskick, måtte föreslå mera verksamma och ändamålsenliga lagbestämmelser, än de, som finnas i 8 Cap. Ilandels-Balken. Utskottet har tagit dessa motioner i öfvervägande. Hvad först angår Friherre Cederströms framställning, så instämmer Utskottet deruti, att det i 8 Cap. 3 §. Ilandels-Balken, för måtts eller vigts förfalskande af den, som är förordnad att dem rätta och märka, bestämda straff af lifvets förlust, dels icke påkallas af beskaffenheten utaf sjelfva brottet, som ej är så groft och samhällsvådligt, att det icke med mindre grym påföljd må kunna försonas, dels ej eller är förenligt med de mildare grundsatser i brottmåls-lagstiftningen, som under senare tider i allmänhet gjort sig gällande.
Herr BancpCommissarien Brakels berättelse och det af BancoUtskottet utredda och béskrifna förhållande, gifva efter min tanka full anledning till verkställande af en sådan undersökning. Det synes icke vara tvifvelaktigt, att Directionen öfverskrida t Reglementet och förfarit pä ett sätt som både skadat allmänna crediten och bidragit till oreda oell förlägenhet i den landsorts rörelse, hvilken den varit ämnad att lätta och underhjelpa. Detj lärer t. ex. svårligen kunna förklaras, att Directionen tillvid pass 20 personer utlånt omkring ^ million Riksdaler, att en enda låntagare på en gång baft 89,000 R:d., en annan 60,000 o. s. v. Förhållandet med Discontens egna obligationer, hvarpå den beräknat renia och kan |iän la vid uteblifna inbetalningar äfven ofverrenta, torde också vara lika stridande m t Reglementet, som det i allmänhet är lagstriuigt. Jag anser föijakteligen i håga - Den 20 Juli c. m. ställda undersökningen så mycket mera nödig, som fråga kunde uppsta om ansvar genom ersättning af Directionen, i fall Dis. conten icke kan uppfylla sina förbindelser. Jag tillstyrker således, att till Kongl. Majit i underdånighet må hemställas, om åtal af de obehöriga och olagliga åtgärder, hvilka Malmö DiscontDirection vidtagit. Grefve Posse, Carl Fredric; Då det torde vara svårt att bestämma, hvilken Domstols pröfning ett mål af denna beskaffenhet bör underkastas, oell dessutom vid en undersökning härom Backens hemligheter kunde möjligtvis löpa fara att blottställas, torde det tillåtas mig föreslå att, utan hvarken gillande eller ogillande af Directionens förhållande, man åtnöjde sig med den föreskrift, att Directionen hädanefter äger, att på det nogaste ställa sig lagarna till efterrättelse. Herr Manner st ani: Någon svårighet att bestämma den Domstol, vid hvilken ifrågavarande undersökning eller åtal hör an•tällås, bör icke uppstå; liksom yppande af Bankens hemligheter icke vid utredningen deraf behöfver komma i fråga.
Härmed förenade sig Friherre Palmstierna, C. O. N:o 266. Ankom till Esp. Utsk, den 29 Sept, Utlåtande, i fråga om beviljande af ett Creditiv för bestridandet af kostnaderj sorn genom farsoten Cholera föranledas. (RGS. A.) I della ämne har Kongl. Majit, under den 1 innevarande månad, till Rikets Ständer allålit en så lydande Proposition (Ttnnes införd uti rista 4i Sttirs-U.JfoHtt/ Utlåtande A'!?> ;66. Samlingen itstti Afdelningen under N.'o 60) hvilken derefter blifvit af samlelige Riks-Stånden tiil Stats-Utskottets handläggning remitterad. Med unludni 11g häraf har Utskottet tagit iletta ärende under Ölvervägande; oell sorn Utskottet anser, för en gifvenföljd at nämnde farsots allmännare spridande i Riket, att medel erfordras ej mindre till bestridan» ilande af vissa utgifter, sorn af Staten böra bekostas, än äfven såsom förskott åt sciskilde Menigheter i och för sjukvården m. 111., får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer må, för nu uppgifne ändamål, anvisa ett särskildt Giediliv af 5oo,ooo R:dr, att af Riksgäldskontoretutbetalas ii den mon Kongh Majrt finner sådant erforderligt. Bland de föremål, hvartill, enligt den i Kongl...Maj:ts Nådiga Proposition åberopade 43 §• af Kongl.
Kan ej utredas, af hvilken förseglingen blifvit bruten, och har egaren, eller, i bans frånvaro, den, sorn i bans ställe satt är, inom två dagar efter erhållen kunskap, att brytning skett, derom gjort anmälan hos ilen, som öfver förseglingen tillsyn eger; vare egaren ock i tby från ansvar fri; betale dock kostnaden för redskapens försegling ånyo. Varder annan öfvertygad att, utan egarens vetskap och samtycke, hafva förseglingen brytit, bote som sagdt är och gähle redskapens värde, sä ock kostnaden för dess förnyade försegling. § 40- För oloflig tillverkning eller distillering af bränvin, som med husbondes vetskap utöfvas af hans hustru eller husfolk, skall husbonden ansvapa, likasom vore förbrytelsen af honom sjelf gjord. Vare dock, äfven om vid sådan förbrytelse husbonde icke kan om vetskap derom öfvertygas, den ololligcn nyttjade redskapen, jemte tillverkningen och de käril, hvari den förvaras, förbruten. § 41. Tillverkas bränvin af någon, som till bränvinsbränning eljest berättigad är, ä sönoch beigedagar, bote lian, utom hvad allmän lag rörande sabbatsbrott stadgar, för hvarje gang sadan förbrytelse sker, serskildt 3 R:dr 16 sk., om han är berättigad lill bränvinsbränning i l:sla eller 2:dra klassen, och 10 R:dr, om lian anmält sig till bränvinsbränning i någon af de Öfriga klasserna. Bertlin.-. Lagsami Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 59 Femte Artikeln. Om liräiiTiiisfiir^äljiiiiig saint vil koren oell af'nille a-lie derför. § 42.
Utdrag den 5 Mars 1829. 14 sisllidne Februarii, under N:o 60, afgifne, samt den 19 i samma månad e. m. på bordet lagda Betänkande, i anledning af väckt fråga om en från Tofta Hemman frånskiljd Skogsparks återgång till nämnde Hemman. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets den 18 sistlidne Februarii afgifne, och den 21 derpåföljde på bordet lagda Utlåtanden; N:o 62 , i anledning af väckt fråga om Bergs-Tings-Bätternes bibehållande i det skick, hvari de nu befinnas m. m.j Nio 63, i anledning af väckt fråga om ny organisation af Hushålls-Sällskapen; Nio 65, i anledning af väckta frågor om upphörande af Oeconomiska Besigtningar hvart 3:dje år å SoldateTorp, samt om Soldatens skyldighet att sjelf underhålla Torpet. Från Högvördigc Presto Ståndet, S. D. Bifölls vid förnyad föredragning Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskoltets Prot. Utdrag den 5 Mars 18a g. 57 Utlåtande, N:o63, 1 anledning af väckt fråga om ny organisation af Hushålls-Sällskapen. S. D. Återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskoitets Betänkande, N:o 65, i anledning af väckta frågor om upphörande af oeconom iska Besigtningar hvart 5:dje år å Soldate-Torp, samt om Soldatens skyldighet att sjelf underhålla Torpet, S. DRemitterades till StatsUtskottet: Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående InqvaTterings-besväret; Gifven Stockholms Slott den 24 Februarii 1829. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet:
Under nuvarande förhållanden skulle deremot följden i de flesta delar af riket otvifvelaktig! blifva, att löner, som vid afgifternas bestämmande visade sig. tillräckliga och billiga, inom en längre eller kortare tidsrymd blefve, i följd af presterskapets tilltagande göromål och ökade lefnadskostnader otillfredsställande, hvarför Statens mellankomst skulle påfordras, så väl till fyllande af bristerna i det befintliga presterskapets aflöning, som till nya löner, der en stigande folkmängd framkallade behofvet af pastoraters delning eller ökadt presterligt biträde. Kongl. Maj:t betviflar icke, att, der ett sådant behof uppstod, Rikets Ständer skulle vara villige att för samhällets vigtigaste angelägenhet, reli gionsvårdens behöriga handhafvande, anslå nödiga medel, och ehuru skäl förefinnas att ej göra denna angelägenhet beroende af de mångfaldiga förhållanden, som vid en riksdag inverka på anslagsfrågors behandling, skulle dessa måhända icke vara afgörande, så vida icke det föresiagna stadgandet i öfrigt företedde olägenheter, till följd hvaraf Kongl. Majit finnér sig förhindrad att godkänna detsamma. Bland dessa har Kongl. Majit icke kunnat undgå att fästa uppmärksamheten vid svårigheten, — att icke säga omöjligheten, — af dess verkställande på ett tillfredsställande sätt. Man skulle nemligen dervid icke utan den största orättvisa kunna fästa afseende vid de ofta godtyckliga, af en Pastors större eller mindre efterlåtenhet, eller en tiondegifvares större eller mindre frikostighet, beroende afgifter, som hittills utgått, särdeles i de församlingar, der icke en allmän konvention angående presträtligheternas utgörande blifvit fastställd. Den enda giltiga grund för 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 46. bestämmandet af de afgifter mot hvilka tionden skulle utbytas, vöre att, för hvarje jordegendom, tionden fastställdes i enlighet med gällande författningar och att afgifterna derefter beräknades.
För att likväl gifva Förila Kammaren en vils grad af oafhängighet, anfer jag Ledamöterne deraf böra innehafva deras platser för lifstiden, åtminllone de , forn Konungen utnämner. Tillfättandet torde kunna förellås Ulunda, att Konungen utnämner af Rikets Herrar eller Högre Embetsman ett lika antal forn Bilkoparne utgöra, hvilka alltid Ikulle vara Ledamöter af Förila Kammaren. De öfrige väljas af Härads-Electorerne 2:ne eller g:ne i hvarje Län, med en inkomll af minil 400 tunnor fpannernåls värde, dock något mindre för de norra Provincerne, hvilket utrönes af Bevillnings-taxeringarne, med tilläggning af föregående årets Markegångs räknevärde; Vid hvarje val till Riksmöte underföker Electorer„ ■ ne om de talslkrifne inom Länet och att kunna anfes till p > nyfsnämnde förmögenhet j i hvilket fall de, få r länge fig få förhåller varda bibehållne, men i , annan händelfe förrättas nytt val. Ledamöter > ne i Andra Kammaren njuta refeoch dagtrak J tamente af Länet, men icke de af Förila Kam* maren. I I öfrigt torde tillåtas mig nämna, att då jag här utfatt antal af perloner, eller belopp I af fummor, har fådant Ikedt endall exempelvis, emedap beltämmandet deraf nu blott ungefärligen lärer kunna låta lig göra, intill dels närmare grunder kunna erhållas efter Bevillning^- v i Förordningens föranledande.
Ridderskapet Och Adeln gjorde anmärkning, att anslaget skulle kunna nedsättas, dels genom stadgande af en längre Brukningstid än 6 år för Uifmonderingen, och drds af den orsak att den effeetiva styrkan éj skall Vara 20,000 man, utan blott omkring 18,400 man; så får Utskottet förklara» ätt erfarenheten tillräckligen ådagalagdt angelägenheten deraf, att ej längre än under berörde förbrukningstid, påräkna en Soldat-mondering på det hela, ehuruväl, såsom Utskoftet nu föreslagit, hvad visse persedlar angår, det må ankomma på Beklädnads - Directionerne, att den, i mohn af behofvet, utdela; och beträffande åter den besparing, som förments äga runr, 1 anseende till den mindre numerairen af effeetiva styrkan; så enär i stället böra ulga beklädrtadsmedel till Under - Officerare eller för Spel £ Nummer; blifver någon förminskning af omför* malte orsak icke möjlig, uti anslaget; hvarförutan Utskottet ansett det vara i sin Ordning» att detta anslag, såsom blott förslagsvis uppförda göres häldre tillräckligare än för knappt^ emedan priserne innan nästa Riksdag kunna stiga samt hvad i annat fall öfverblifvet kommer Stats-Verket såsom besparing tillgodo. Hvad för öfrigt blifvit erindradt, 1 afseende på det reglementariska af förevarande förslag, inskränker sig till någre mindre omständigheter, sorn i ett ämne af så mycken vigt cch der sk il jak fige förhållanden i serskildte orter, icke tunna närmare afses, synas icke böra Silläng till Riks-St. Sami* N:r 180 r»t. 1506 Stats-Utskottets
Jag känner visserligen det obehagliga, som är förenadt med att yttra sig i detta ämne, hvilket en längre tid utgjort föremålet för partiernas strider. Det har äfven någon gång blifvit anslaget på de nationela känslorne — hvilka för mig, likasom för hvarje annan redlig Svensk äro heliga — i det man sagt, alt det skulle gifva anledn. för en annan makt, än Sverige, att tillegna sig herraväldet öfver Gottland, samt framkalla fästen, från hvilka en annan flagga än den Svenska komrne att svaja. Blefve detta följden, skulle jag visserligen icke vara den siste att rösta emot förslaget; men nu har åtminstone jag svårt att inse, huru ett så enkelt förslag, som det hvilket detta betänk, innehåller, skulle kunna hafva en sådan påföljd, och om en sådan begärelse emot förmodan kunde uppkomma hos en främmande stat, ser jag icke hvarföre den lika väl kunde uppstå utan något nederlag vid Slitö. Rätta sältet, mine Hrr! att förebygga sjelfva möjligheten af en sådan lust, är kraft inom landet, skapad af enighet och beredvillighet till de uppoffringar, fäderneslandets försvar fordrar. Orsaken hvarföre jag yttrar mig, är den att då jag, såsom ledamot af K. com.-colhm när det afgaf sitt yttrande i ämnet och referent i målet, föreslagit och uppsatt collegii und. utlåt., inskränkt inom gränsen af de förhållanden, som utgjorde föremålet för collegii pröfning (de politiska tillhörde det ej); så skulle jag anse -12S Den 12 Februari f. m. det vara otillbörligt, om jag vid detta tillfälle iakttog tystnad. Härvid vågade jag visserligen ej tro, att de gamla tider skulle återkomma, dä Gottland var medelpunkten för en stor del af norra Europas handel — detta är ej mer alt hoppas; verlden vänder ej om igen — men det oaktadt kunde man med sannolikhet vänta flere fördelar, då Slitö är törhända den bästa hamn, som finnes i Östersjön. Den är derjemte, enligt kännares yttranden, en af de naturligaste hamnar för varuupplag, emedan den är längst öppen.
Vidare har Herr Öfversten, Friherre Ericson, i anledning af den nu i år verkställda undersökningen om jernvägens förläggande öster om sjön Sommen, yttrat: ”Den genom enskilda bidrag bekostade, nu utförda undersökningen bar haft ”det goda med sig, att den vigtiga frågan om östra stambanans rätta läge blifvit ”närmare utredd, och, hvad som i en nära framtid för sydöstra Östergötland och ”norra delen af Calmar län är af synnerlig vigt, frågan om en kanal-anläggning ”mellan Linköping och sjön Rengen, med utsträckning genom sjöarne Jernlunden, ”Åsunden, Juttern och Krön till inemot Wimmerby, måste genom jernvägsfrågans ”utredning framträda med ökadt intresse; ty den redan vidgjorda och icke obetydligt ”påkostade kommunikationsleden längs sistnämnda sjöar, bör på ett eller annat sätt ”få sin utsträckning till Linköping, der på samma gång segelleden på Roxen och ”Göta kanal samt en station på östra stambanan, sedan denna kommit till stånd, anträffas. De orter, som öster om Sommen kunnat vänta sig fördelar af östra stambanans anläggning i denna rigtning, böra, med afseende å dessa bygders tunga produkter, vara mera betjenta med en ändamålsenlig kanalisering af ofvannämnde vattendrag fram till Linköping, än med jernväg, som endast delvis kominer dem ”till godo." Af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof finner man ock, att Kongl. Majit ansett anläggningen af Kinda kanal vara af synnerlig vigt, enär utaf den mängd arbeten, som förordas i Vägoch Vattenbyggnads-styrelsens ofvan omförmälda general-förslag, endast 2:ne kanal-anläggningar blifvit af Kongl. Majit föreslagna att erhålla stats-understöd, nemligen segelleden från Hattefura hamn vid Wenern till sjön Stora Lee i Elfsborgs län samt den ofvannämnda Kinda-kanalen, eller sammanbindningen af Kinda båtled med sjön Roxen. Det statsbidrag Kongl. Majit behagat föreslå Rikets Ständer för dessa båda arbeten är dock så ringa, åtminstone hvad angår anläggningen af Kinda kanal, att all tanke på delta arbetes utförande måste öfvergifvas, derest icke Rikets Ständer skulle behaga på ett mera verksamt sätt understödja detsamma. Kongl.
Dä Bewillnings-Utstvttel föreslagit at alla Lassor, som 458 Den 9 Mars. som ej til fromma Stiftelser aro inrattade, böra berala af behållen ärlig inkomst Bevillning efter lHK^N:o i, tror jag ar man skulle wara lättast ifrån saken, om propositionen sa gjordes, ar alla cassör, undantagande de aäpiosusus, och de, hwilka genom särskildta Kongl. Författningar eller Sradganden äro fran Lontribution undamagne, böra denna Bewillnings-afgift erlägga. Annars skulle hwar och en Lassa särskildt sxeLiliceras. Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde proposition i enlighet med hwad hans Lxcellence Herr Grefwe iiuutb föreslagit, och med tilläggning af undantag afwen.för Läne-Uanco-Laximler enligt Lanco - Författningarne. Bifölls. Grefwe von i.antin^8bLU80n begärde afwen, enligt Friherre lvlannerlieims yttrande, undantag för Jern-Lontoirot. Herr klal iner kel t begärde undantag för Sockne - IVlagaLiusr. Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde proposition, at Sockne-^laF32iner matte frän Bewillnings-afgift wara befriade. Bifölls. Undertecknad Zilverstolps, ^xel 6al>rrslönskade, at Adeliga Laclette-Scholaris Lassa, Hwar - Den 9 Mars. 459 hwaraf stipendier tildelades Adeliga ynglingar, mätte anses hörande under rubri^n aa p-os nsus. Swarades af fiera, at derom icke nägon twist ivel kunde wara.
Kommitté af trycket utgifvit ett katekes-förslag, hvilket, oaktadt de förtjenster det än må ega, enligt motionärens förmenande dock lider af ett grundväsendtligt fel, att vara beräknadt på utanläsning. En god lärobok för den första undervisningen i kristendomen borde nemligen icke afse någon annan utanBih. till it. St. Brot. 1859 # 1860. 8 Sami. 7 Haft. i £ Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 28. läsning än den af Luthers lilla katekes, och förklaringen öfver densamma borde vara affattad i en fortlöpande text med underställda frågor, genom hvilkas tillhjelp lärjungen kunde, under lärarens handledning, sjelf ur texten utleta svaret, som då helst borde med egna ord uttryckas. Genom en mer än tjuguårig erfarenhet, samlad dels i skolans, dels i församlingens tjenst, hade den öfvertygelsen hos motionären stadgats, att den hittills allt för långt drifna katekes-utanläsningen förderfligt inverkade icke blott på den religiösa bildningen, utan på den intellektuela utvecklingen i allmänhet, alldenstund den hos barnet alstrar en tanklöshet och försoffning, sorn mången gång blir dess följeslagare för lifstiden. Med fästadt afseende dels på sakens omätliga vigt, såsom gällande den högsta af alla samhällsfrågor, det uppvexande slägtets mer eller mindre ändamålsenliga religionsundervisning, och dels på dess särskilda betydelse för vår tid, då ett alltmera kringgripande seklväsende hotar att tiil affall locka hvar och en, sorn icke har en fast, på verklig kunskap grundad, religions-öfvertygelse, har motionären, till vinnande af en mera allmän och lefvande kristendomskunskap hos^ folket, föreslagit: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Högstdensamme täcktes genom utfästade belöningar i nåder uppmuntra till författande af läroböcker i kristendomen, tjenlig. ! för den fö sta undervisningen och så affattade, att utanläsning kunde, så vidt möjiigt vore, undvikas.