Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kan således icke vara meningen att Domkapitlen skulle hafva ytterligare valrätt, då de äro såsom sjelfskrifna representanter valmän. Jag skulle tro, att hvad jag redan yttrat emot detta förslag, skulle kunna hos R. o. Ad. upväcka tvekan om lämpligheten af förslaget, så att det icke gerna nu slante pede torde kunna antagas. Hr von Hartmansdorff: Om man ej vill antaga någon kyrlig representation, med mindre alla prester der representeras, huru skall man då kunna åtnöjas med en verldslig representation, der icke alla sjelfständiga lekmän äro fullständigt representerade ? Likväl hafva vi från uråldriga lider haft en så bristfällig. Hon är ännu icke fullständig. Men man finner sig dock rätt belåten att hafva någon, om hon än icke är helfärdig. Hvarföre skulle man, i detta fall, drifva sin noggrannhet till ytterlighet, om man ej önskade förderfva alltsammans. Gr. Lagerbjelke: Såsom ett bevis att den fordran, som några af Ståndets ledamöter framställt, alt på förhand få veta hvad man skall besluta, innan man antager saken, icke är så obefogad, icke härflyter af så illvilliga afsigter, som den siste värde talaren velat påbörda oss, anhåller jag att få exempelvis anföra, huruledes enligt Utsk:s förslag valet till deltagare i Kyrkomötena skulle slå ut, om det verkställdes pä samma sätt som valet till riksdagsmän för PresteSt. På sådant sätt skulle en icke prest, som sitter i Domkapitel, ej få någon valrätt. Del finnes många ledamöter i Domkapitlen, hvilka icke äro prester. Dessa hafva hvarken valrätt eller valbarhet till PresteSt., och de kunde således icke, enligt Utsk:s förslag, få utöfva någon sådan valrätt till kyrkomötena. Pä samma sätt skulle jag tro alt, om man antager Hr von Hartmansdorffs förslag, all val af prestman till kyrkomötena skulle tillgå på samma sätt som till biskopsvalen, dessa ledamöter af Domkapitlen icke skulle få någon valrätt.
Hvad 3:dje punkten angår, så bekänner jag mig hafva hyst den lankan, att det skulle vara nyttigt, om man, enär lagförslaget icke kunde vid denna riksdag i sin helhet blifva anlaget, och man således i afseende på detaljbestämmelserna hade tid pä sig, under mellanliden gjorde försök med vissa brottslingar, på sätt i denna 3 punkten föreslås; men Hr Åkerman har i sitt anförande så fullständigt vederlagt hela den åsigten, att jag af de skäl, han framställt, funnit mig fullkomligen öfvertygad. Den nya lagen, som jemte brottslingens bestraffning jemväl alser Den 20 April f. m. 139 dess förbättring, är naturligtvis i följd häraf beräknad att utöfva sin förnämsta verksamhet på unga broltsligar, eller deni, som för första gången beträdt brottets bana; men så länge den gamla lagen gäller, skulle man cj kunna använda de nya fängelsestraffen pä andra än dem, som dömmas för ilererade brott, ty denna lagen belägger icke i allmänhet brött första gången med fängelsestraff. Det blir således alltid omöjligt att under tillämpning af nu gällande hrottsroålslag genom försök komma till några ändamålsenliga och tillförlitliga resullater i afseende på de nya fängelsestraffen och deras verksamhet eller lämplighet. Sådane försök med några i brottets skola redan förhärdade inenniskor skulle ovillkorligen komma att utfalla mindre förmånligt för det nya systemet, än man har skäl alt derutaf vänta, när (let i sin helhet och efter en sammanhängande plan ulföres. Afven den 3 punkten hvilar således på en falsk och oriktig grund. 4:de punkten, som endast innehåller ett förnyande af Ständernas vid sista riksdagen framställda anhållan, alt (issa häkten, såsom länsoch ransakningshäktet malte förses med celler, eller inrättas efter ensamhetssystemet, är åter alldeles onödig. Konungen är redan en gång bemyndigad härtill och kan följaktligen för ändamålet använda de vid sista riksdagen anvisade medlen, ulan alt
I anledning af Kongl. • Majds Nådiga remiss uppå Lieutenanten Bergmarks underdåniga ansökning om prolongation å arren^ det af Klabböhle L^axfiske. I anledning af väckt motion, om utgörandet af de så kallade Dejne - penpin^ garne, N:o 166, I anledning af Kongl. Majrts Nådiga skrifvelse, rörande föreslagen försäljning till skatte af Kungsgårdar och Officers - Boställen, N.:o 167. Öfver fy°ngk Maj:ts Nådiga Remiss, i fråga om Statens ordinarie Räntors utgörande i Skåne och Blekinge samt Bobus Län. Fran Statsoch BevillningsUtskotten: 4J den 16 dennes : N:o 168. I anledning af väckt mation, angående särskilt anslag till Taxerings-kostnadens bestridande inom Norrbottens Län. Fran Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieTJtJkottcn Jf den 26 sisth April N;o 5o. I anledning af väckt motion, as - Den 23 Maji e, m. gående åläggande för Häradshöfdingarne, att visa redo för Häradets andel af saköres-medel. I anledning af väckt fråga, att Kgl. LagComitéen måtte höras öfver alla Lagförslag, samt deraf föreslå redactionen. Angående föreslagen jemkning i stängsel-skyldigheten bytesman emellan, då storskifte eller enskifte för sig gått. I anledning af yrkad ändring wti nu gällande författningar, rörande skyldigheten att deltaga i stängseln omkring skog oell skogsmark. Af den 10 dennes: N:o 54.v I anledning af yrkad förändring uti regleringen af snöskbftningsbesväret, samt ansvar för underlåten snö-plogning. Af dén i4 dénnes: ■ N;o 55. Angående yrkad-förklaring af Kgt. Kungörelsen den 6 April 1810, rörande skyldigheten för Ledamöter af Ridderskapet och Adéln samt PrésteStåndet. att för deras jord, hus och tomter i Staderne, deltaga i allmänna åligganden. I anledning af väckt motion, om upphäfvande af Kongl.
Åtmindstone finner jag ingen föreskrift i Reglementet, som förbjuder en sådan åt - Den a 9 Maji gärd. Men jag vet bestämdt, ty jag känner noga personer, som utgöra den, att Directionen hvarken directe eller indirecte medverkat tili ockrandet med dessa sedlar. jag vet väl icke, att Disconten vidtagit någon anstalt tili förekommande af detta ockrandej men jag har hört talas om någon sådan här i Stockholm, sedan jag hitkommit, ehuru man i Skåne varit derom i allmänhet alldeles okunnig. Det må slutligen tillåtas mig undersöka, huruvida BancoUtskottet i sitt Betänkande, som nu förehafves, föreslagit tjenliga och tillräckliga medel till det ondas afhjelpandej BancoUtskottet säger: att missbruket med dessa sedlar i sin raon bidragit till den förhöjda penningerenta och det skadliga ocker, som, under en ganska betydlig penningetillgäng, nu mer än förr öfverklagas. Jag får först, å alla gäldbundna Näringsidkares, i synnerhet Jordbrukares vägnar, tacka BancoUtskottet för den underrättelsen, att i landet finnes en ganska betydlig penningetillgäng, och jag hoppas, att Utskottet ej underlåter ge dessa behöfvande, sora oftast icke en gång mot första inteckningen i fastighet och annan full säkerhet kunna erhålla lån, anvisning ~på de ställen, der denna betydliga penningetillgäng finnes. För öfrigt tyckes mig Utskottet här hafva tagit verkat» för orsaken, och orsaken för verkan. Malmö Disconts 3 procentssedlar ha ej varit hufvudsakliga orsaken till den förhöjda penninge - Den 39 Ma], rentan och brist på goda sedlar, utan bristen på goda eiler utan rabatt löpande sedlar, samt en i följe häraf förhöjd penningerenta, har varitorsaken till 3 ProcentsSedlarna och till det vidsträckta anlitandet af dessa Lån. Ty då inga Lån i andra Sddlar varit, under den allmänna penninge-öristen, att få, har man nödgats för Blomängen hjelpa sig, och rädda sin egendom från försäljning för underpris, genom de enda Lån sorn stodo att erhålla, eller ifrågavarande Malmö'Discont.
Då detta arbete, efter hvad handlingarne vis; , varit förenadt med desto mera möda, som erså tningsförslag, med dertill hörande verification er, å utgifterne, till en del icke funnits insände och till en större del i det skick, att vidstråckte undersökningar och brefvexlig varit nödige till vinnande af behörig reda; så hafva Revisorerne, med afseende för öfrigt på angelägenheten af omförmälte äldre förskotters afliqviderande samt den tillika vidtagne tillsyn och controll å en noggrannare tillämpning af Författningarne vid förskotters meddelande för den Revisorers Berättelser. ig löpande tiden, trott sig bora sådant hår anmäla , såsom ådagaläggande Kongl. Stats-Contoirets omsorg och bemödande att bringa Stats tO Verksförvaltningen i fullkomlig ordning; hvarförutan , i anledning af den härvid för öfrigt inhämtade upplysning, att ehuru Kongl. Circulaire-Brefvet den 30 November 1810 uttryckligt föreskrifver för hvilke ändamål förskotter utaf Stats-Verkets medel i Landt-Rånterierne måga göras, sådane förskotter likväl i åtskillige orter blifvit meddeldte till andre och främmande ändamål, Revisorerne jemväl ansett sig böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, om icke Dess Befallningshafvande måtte förståndigas, om ett noggrannt iakttagande af högstberörde nådiga Författning, på det Statens medel måga i sin ordning hållas oförryckte för de behof hvartill de åro anslagne.
Utdrag af Högwördige Preste Ståndets Protocoll, häller den Lv Julli »Lo^. S. D Sedan de Twä millioner Riksdaler, hwilka Preste - Ståndet under den 23 nästlidne Maji för dest del bestutit, at Banquen borde til Rikets förswar förffjuta, nu snart torde wara utgifne, och dä nödwändigheten säledes fordrar, at i tid medel böra til berörde ändamål än ytterligare anskaffas, har Preste - Ständer ansett tjenligt, at Riksens Högloft. Ständers BancoUtskott borde höras, huruwida det anser Banquen kunna pä det sätt som förut stadgadt blifwit, och emot det »vilkor, at Riksens Ständer med deras egendom garantera, hwad som förskjutes, intill dest de före Riksdagens flut anflä fullgode hypoteques derföre, ännu en ä twänne mänader med dest redan gjorde förskott fortfara; hwilket genom Utdrag af Protocollet skulle til de öfrige' respective Ständen »vördsamt och wärrligen inberättaö. Ut supra. Lx krotocollo, V. Almguist. Dm 27 Juiri. Utdrag af Protocollet hättit i Högwordige Preste-Ständetdcn 2?Iulii 18O9. S. D. Sedan Hans Kongl. Maj t igenom Nädig Proposition af den 26 dennes lil Riksens Ständers öfwcrwägande hänstjutit huruwida äganderätten af Kronans i 7? Z af Regeringsformen upräknade tilhörigheter, nemligen: Kongs - och Laduaärdar, med Lertil lydande Henrman och lägenheter. Kronoskogen-, Pcrkerock Djurgärdar, Krono - och Stall-Ängar, Laxfiffen och andra Kronans Fisken samt öfriga Lägenheter, hwilka Hans Kongl. Majit i Räder ansett, möjligen kunna ti!
Du, Evelyne, fortfor mrs Johns, skall taga ljus ur den stora lådan och sätta dem i silfverstakarne, som redan stå i rummet, samt för resten ställa allt på sin plats; glöm ej dricksvattnet och tändstickorna; i morgon skall du i god tid se till, att röda kammaren blir eldad och ställd i ordning, ty baroneten skall då flytta dit. Ni andra, Bab och Lilly, Kate och Mary skolen alla genast begifva eder till gröna kammaren och der afvakta mr Blacks befallningar. Gån nu, mina barn! Och jag, hvad skall väl jag göra? sade en sakta röst. Du, Alice lilla, har också någonting, som du måste uträtta, du skall öfver allt se efter om några af Myladys saker ligga framme, mr Black skall visst lägga dem undan, men aldrig kan man i sådana fall lita på en karl; sedan skall du vackert lägga dem i ordning i någon tom byrå i Myladys rum. Du är Myladys kammarjungfru, och får derföre detta förtroendeuppdrag. Goda mrs Johns, törs jag fråga hvarföre baroneten just skall få bebo Myladys älsklingsrum, då så många andra finnas här på slottet och Mylady icke gerna vill att någon skall beträda det? Det är ju blott ni mrs Johns, mr Black och jag, som hafva tillstånd att få störa henne, då hon ibland för långa stunder instänger sig uti detsamma. Det vet jag nog, men med en fästman är det helt annat, ty honom unnar man gerna det bästa, och dessutom så är det Mylord som bestämt det och honom måste man lyda. Gå nu, min snälla Alice, och visa att du kan göra heder åt ditt kön, genom att snabbt och väl uträtta hvad jag sagt. Det kan ni lita på, mrs Johns, allt som rör Mylady uträttar jag mycket fortare och bättre än annat; jag skall skynda mig! Kom sedan hit tillbaka, kära barn, det är så trefligt, när du är här och håller mig sällskap, ty mr Black, som eljest brukar läsa för mig, har mycket att göra i qväll. Hon gaf den unga flickan ett tecken att aflägsna sig och snart hörde man hennes lätta steg genomila den långa korridoren.
Då nu diskussionen inträdt på sjelfva ämnets område, anhåller jag äfven få yttra några ord med anledn. af sjelfva den af Hr Gripenstedt förordade myntenheten. Hr Gripenstedt har börjat sitt anförande med att säga, det han, ifall meningarna inom Utsk. ej varit delade, utan Utsk:s alla ledamöter varit ense om det föreslagna systemet, icke skulle hafva satt sig deremot, på den grund att han hellre önskade Utsk:s system, än bibehållandet af nuvar. förhållande. Hr Lefrén, med hvilken jag förenar mig, har tvertom sagt sig hellre önska Utsk:s system än det Wredeska (om jagså får nämna det), men dock hellre detta sednare än det nuvar. Mig synes sålunda, att Hr Gripenstedt och jag stå hvarandra temligen nära, emedan vi båda äro ense om att antaga decimalsystemet. Jag ber likväl att få anföra de skäl, hvarföre jag tillstyrker den enhet, som blifvit af Utsk. föreslagen. Det första skälet, som hos mig gjort sig gällande, är att jag vid denna riksdag vunnit den öfvertygelse, att BondeSt. främst af allt sätter bibehållande af den enhet, som för det närvar, äger rum. Då den K. propos:n från BondeSt. till Utsk. remitterades, åtföljdes den af ett prot.utdr., hvaruti, 42 Den 4 Mars e. ra. om jag ej missminner mig, omkring 20 ledamöter yrkade ovillkorligt bifall till den K. propos:n, utan att fästa något afseende pä myntenhetens förändrande; hvaremot endast 4 eller 5 ledamöter bestredo propos:n. Dä saken kom till Utskrs behandling, var pluraliteten af BondeSt:s representanter derstädes för decimalsystemet. Denna pluralitet yttrade sig dock vilja antaga detsamma, endast under det vilkor, att den nuvar. myntenheten kom att bibehållas; och minoriteten af Ståndets ledamöter yttrade att, om de nödvändigt skulle antaga decimal-systemet, så ville de åtminstone behålla den enhet som för närvar, finnes.
Lades till handlingar ne ; Mom. f.J, Ridderskapet och Adeln beslöt, att å 6:te Hufvud-Titeln till Kongl. Maj ts Nådiga disposition skulle uppföras ett reservations-anslag af 10,000 R:dr årligen, att användas till arfvoden åt de kronofogdar och Häradsskrifvare, hvilka af förbättring i sina aflöningsvilkor finnas i mesta behof; 4: de och 5:te punkterna lades till handlingar ne-, 6:le punkten, rörande anslaget till vägar och communicationer: bifölls; yxle punkten, mom. a.), lades till handlingarne ; Moni. b.), blef, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln vidblef sitt, rörande anslag lill åtskilliga lägre landtbruksskolor, förut fattade beslut, lagdt till handlingarne; 8:de punkten, moni. a.J, Utskottets i utlåtandet, N:o 37, afgifna tillstyrkande, rörande anslag för Svenska Trädgårdsföreningen, blef af Ridderskapet och Adeln bifallet; Morn. b.), samt gule och io\de punkterna, lades till handlingarne; n\te punkten, hvad Utskottet, i fråga om ytterligare anslag för navigations-skolor, uti utlåtandet, N:o 73, tillstyrkt, blef af Ridderskapet och Adeln bifallet; ivte, garne. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 30 sistlidne 396 Prot.-Vtdrag, den j December 1844- November och 5 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 74, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet, N:o 40, angående reglering af utgilterne under Riks-Statens Sjunde Hufvud-Tilel, stannade Ridderskapet ocii Adeln i följade beslut:
M e n detta är j u ett hugskott, som h o n tycktes van vid annat, h o n. hans manlighet hindrar h o n o m från att fullfölja; för öfrigt är det redan för sent, man har hört Det mest löjliga låg d o c k däri, att hans hustrus h o n o m. E n dam visar sig i ingången till våningen, byrå o c h sybord funnos där m e d alla sina små- så ännu en, en yngre. H a n betraktar d e m förvå- saker. D e ledde till tal o m hans äktenskapliga lif, nad, ej igenkännande d e m i tamburens s k y m n i n g; hvilket den äldre af de två damerna också kände i de k o m m a dock emot h o n o m m e d tecken till gamgrund. mal bekantskap. Nu blef unga fröken frågvis, må tro, och på så sätt fick Kristin en inblick i sin husbondes korta Det är ju hans kusin, bankirens hustru, s o m äktenskap o c h stadgades på så sätt i sin förmodan, han ej sett, sedan denna familj lämnade orten o c h att frun hans varit olik andra fruar h o n tjänat hos. Den yngre damen har han således ej sett, sedan Då äfven detta ämne blifvit afslutadt, fingo de hon var åtta år v i d pass. resande damerna lust att se sig o m i d e öfriga rummen. De öppnade dörren o c h frågade lilla jungNågon så öfverväldigande glädje öfver återseenfrun, o m de finge stiga på. Kristin bar nu ett det kan ju ej Viktor R y d i n g i denna stund hysa, spetsprydt förkläde o c h hade hämtat sig så, att o c h hyckla plägar han e j. som de behagade. H o n fortsatte äfven ogeneradt Ej heller hyser han någon vidare sympati för denna damningen — det skadade j u e j, att folk fick se, att kvinnliga anförvant, o c h därför har han svårt att hon_ ville ha rent.
Bauck, i afseende på Kronans hos honom egande fordran, 7 , 8, 9, 10 och 11 punkterne , 12 punkten 1, 2 och 3 §§. och 14 punkten ; äfvensom Ståndet lät bero vid hvad StatsUtskottet sig utlåtit i 2 punkten 14 och 15 §§• 1 3 punkten uti ingressen och 1 §. och 15 punkten; hvaremot följande delar af Betänkandet, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, återremitterades , nemligen 1 punkten 1 2 punkten 6, 8, 9 och 12$$., 13 §• 8 Mom. 6 punkten , 1 den del den samma rörer accordet om Handlanden Baucks skuld till Kronan, och 13 punkten. S. D. Upplästes ConstitutionsUtskottets Me morial, N:o 7 , angående Utskottets behörighet att upptaga gjorda Motioner om ändringar och tillägg uti JustitiaeOmbudsmansInstructionen , och då ConstitutionsUtskottets Prot. Utdrag den <i Mars 1829. 15 Utlåtande öfvelensstämmer med Ståndets redan fattade Beslut, enligt hvilket CortstitulionsUtskottet ensamt , och icke detta Utskott gemensamt med LagUtskotter , ansetts tillkomma att nämnde Motioner upptaga , fann Ståndet någon annan åtgärd , i anledning af Memorialet , N:o 7 , icke ega rum , än att detsamma lägges till handlingarne. S. D. Vid fdrnyad föredragning af det StatsUtskottets Memorial , sorn innefattar hemställan , angående tryckning af Allmänna IndragningsStaten för år 1828, beslöts, att nämnde IndragningsStat icke skulle genom trycket till allmänheten utlemnas. Från Hedervärda BondeStåndet» S. D.
Nu var det åter deras tur att dansa ut, och Dina var glad derför, ty hon visste icke, hvad hon skulle svara. »Sväfvande genius»,hviskade han, medan de dansade. Dina kände det, som om hon plötsligt blef en vida mer betydande personlighet än förr. Hon var bestämdt en märkvärdig, gåtfull, kombinerad natur, som ingen riktigt förstod. Hon fick ett halft drömmande uttryck i ögonen och en värdig melankoli öfver sin hållning, medan hon med ett litet nedlåtande leende på läpparna lyssnade till Eriksons beskrifning öfver henne sjelf. Då dansen var slut och hon gick genom dörren, lätt stödd mot Eriksons arm, som om hon var trött, stod Maria der för att fånga henne. Hon ville höra, hvad Dina tyckte om skådespelaren, men Dina böjde blott hufvudet för henne med ett frånvarande leende och lät sin herre följa sig till buffeten och derifrån till en soffa i ett litet sidokabinett, der de under hela nästa dans diskuterade skådespelets betydelse, qvinnans ställning, talangens strid för att komma fram, popularitet och sjelfständighet och andra småsaker. Dina var uppbjuden till den dans, som under tiden försiggick, af en af de äldsta skolpojkarne, men då han ändtligen med andan i halsen hade uppspårat henne i det lilla kabinettet och triumferande bockade sig för henne, svarade hon: »Goda herr Svanberg, jag är så trött. Låt mig få sitta denna dans?» Den missräkning, som detta svar var för den unge mannen, uppvägdes dock helt och hållet af den vänliga blick, hvarmed hon såg på honom, och så gaf hon honom handen, den venstra handen, — så familjärt, — och sade: »Tack!» »Stackars unge man!» sade Eriksson och såg efter honom, då han gick. »Det kostar alltid något att få sin frihet», svarade hon, »och nu ville jag stanna här! Dina var så omringad och uppbjuden, att hon väckte stor afund och missnöje hos dem af stadens unga damer, som befunno sig på balen, och som redan flere år hade lyst i sällskapslifvet. Postmästarens dotter, den stora, blonda Amalia, var i synnerhet indignerad.
För min del kan jag ej inse någon fördel af det förslag, Constit.Utsk. här framställt, Den 17 Ootober f. m. 73 ställt, så länge vår fyrdelta Ståndsrepresentation bibehålles. Jag vill emedlertid blott nedlägga denna tanka såsom en reservation i prof. och får för öfrigt tillägga, att jag anser det vara orättvist, om man betager Statsrådets ledamöter säte och stämma inom eget .Stånd. Förhållandet i andra länder är, alt ministrarna alltid hafva rösträttighet i Pärskammare!), då de äro medlemmar deraf, eller i andra Kammaren, då de der blifvit invalda; och jag inser intet skäl, hvarföre man t. ex. skulle neka en Statsrådsledamot rösträttighet i Preste.St., då han såsom ledamot af Welenskapsacademien dit blifvit invald. Jag afstyrker således antagandet af Hr v. Troils förslag. Hr Cederschjöld: En värd talare liar ansett mitt förslag overkställbar! och Hr v. Troils orättvist. Till vederläggning af hans speculativa bevis vill jag emedlertid blott åberopa erfarenheten. Under hela den s. k. frihetstiden hade Rikets Råd ej någon representationsrätt, utan inbjödos, om jag ej misstager mig, af Ståndet att här öfvervara vissa öfverläggningar. Jag har blott velat nämna delta för att visa, att det nu väckta förslaget ej är overkställbar!. Hr von Troil: Ehuru jag följde Frih. Ehrenborgbs sednaste yttrande med all den uppmärksamhet, som jag alltid egnar åt den värde talaren, har jag ej mägtat att i detta yttrande finna några gällande skäl emot mitt förslag. Att frågan ar 1809 sågs från en annan synpunkt var ganska naturligt, emedan då ingen fråga var att lemna Statsrådets ledamöter inträde i alla RiksSUn; det var t. o. m. under sådana förhållanden ganska väl, att man bibehöll deras inträdesrätt åtminstone i ett rum inom Representationen. Men helt olika är förhållandet, om de nu få rättighet att leda öfverläggningarna i alla RiksSt:n. Jag finner åtminstone för min del olämpligt, att de då skola tillhöra något visst Riks-'
M. komma att utfärdas, hvaribland äfven måtte förekomma skyldighet att vid Landtbrukslnstitutet emottaga 24 frilärlingar och 28 elever, af hvilka 4 icke betalande. 3:o Som någon jemkning i Landsh:ns i Malmöhus län löneförmåner icke kan äga rum förrän år 1862, då arrendet af Alnarp i tilländalöper, är också Landsten berättigad att till nämnde tid upbära omordade 1,400 t:r spanmål. Statsverket borde, i följd häraf, till nämnde Landsh. erlägga och utbetala dessa 1,400 l:r, på sätt föreskrifvet är, ända till år 1862, då beloppet borde bestämmas lill hvad KammarColhm föreslagit, eller 5,955 Rdr 26 sk. 8 rst. Bko, På sätt jag nu föreslagit, är jag öfvertygad att ett Landtbruksinstitut å Alnarp skulle kunna inrättas utan vidare statsanslag. Afkastningen af kungsgården skulle vara tillräcklig lill så väl det ena som det andra. Jag. anhåller om återremiss, samt att detta mitt anförande måtte till StatsUtsk. medfölja. Gr. Beckfriis: Då jag icke lyckats att genom mitt skrift liga anförande öfvertyga Hr Montgomerie om hans misstag, då han tror att vid Dahlby skulle finnas omvexling på jord, men icke vid Alnarp, så får jag försöka, om jag möjligen kan hafva bättre lycka muntligen. Vid Dahlby består cirka 500 t:hd af god enahanda jord och de andra 500 t:I:den af fälandsmark och beteshagar, och om också jorden är af olika beskaffenhet, så är den likväl icke odlingsbar. Om Hr Montgomery sätter mera förtroende till de personer, som vid remissen af propos:n ansågo Dahlby lämpligare, så kan jag icke hindra honom dorifrån, men jag, för min del, anser att Alnarp är lämpligare, och jag anser att de, som tillstyrkt AI-V narp, böra hafva lika mycket vitsord, som några bönder. Man har påstått att arealen vid Alnarp skulle vara för stor för ett Landtbruksinstitut.