Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare är äfven enligt sednaste undersökningen utiedt, att uti nya KrigsRevisionsContoiren från granskningens början uppkommit 260 Anmärkningsmål, hvaraf 77 , efter inkom* ne förklaringar , blifvit slutligen utarbetade och till Kongl. KammarRättens ändteliga pröfning afgifne, 32 voro beroende på Contoirens påminnelser , 128 på Coinmunikation eller upplysningars meddelande utom Kongl. KammarRätten, samt 23 i Contoiren hvilande i brist af sökt, men ännu ej vunnen underrättelse om de förklarandes vistande; att af de till aldra Revi* sionsContoiret härförutan inkomne 31 Remisser i hvarjehanda dels underställde dels Be" svärsvis inkomne mål, voro 19 slutligen utredde, lo beroende på Contoirets utlåtande samt a på Cornmunication eller upplysning utom Verket; att vidare af de uti Gamla KrigsReyisiensDe par - Riks. St. Revisor er t Berättelser. 177 partementet från dess början uppkomne 1,296 Anmärknings-, 1056 Remissmål samt 15g Balanceeller Förskotts-mål , tillhopa 2,511 diverse mål , hunnit sluteligen afgöras 2,292 , så att derefter endast återsiod 219 nial, hvaraf 31 berodde på Revisionens utlåtande , 84 på Cornmunication i Sverige, 66 på Dito i Finland , samt 38 hvilande i brist af kännedom om Förklarandernes vistande:
Under de sednast förflutna fem åren hade 821 barnaföderskor och 46 med diverse sjukdomar besvärade qvinnor a Inrättningen varit vårdade. e) Murbeckska Inrättningen för fattiga Flickors uppfostran. ~ Aid denna inrättning har årligen underhåll och undervisning lenmats åt 25 faderoch mo - 48 derlösa fattiga flickor. Inrättningens fastighet är upptagen till 9,600 R:dr och kapital-tillgången vid 1847 års sint till 91,485 R:dr 47 sk. 5 r:st. Inkomsterna uppgingo berörde år till 5,125 R:dr 47 sk, och utgifterna till 5,753 R:dr 15 sk. 8 r:st. f) Puns Cat Is Uppfostrings-Inrättning för fattiga och vanvårdade Barn. Denna Inrättning har fortfarande haft 2:ne Afdelningar, nämligen Afdelningen för fattiga vanvårdade Barn af båda könen, samt Förbättrings-Afdelningen för Gossar. Den förra af dessa Afdelningar har genom Enkefru M. C. Fagerlunds gåfvobref af den 8 Februari 1843 erhållit egendomen N:o 27 vid WolmarYxkullsgatan • hvarefter, genom denna egendoms påbyggnad, jemte inköp af 2:ne angränsande egendomar, bostad blifvit beredd åt alla å samma Afdelning intagna barn, hvilkas antal vid slutet af 1847 uppgick till 120. Å Förbättrings-Afdelningen befunnos vid 1847 års början 34 gossar, och intogos under årets lopp 4 nya samt 1 som förut tillhört Afdelningen. Deremot utgingo 8 i tjenst, 1 förflyttades til] den förstnämnda Afdelningen, 1 uttogs af anhöriga och 2:ne afveko olofligen. Inrättningens kapitalfond, jemte dess fastigheters och inventariers värden, utgjorde vid sistnämnde års slut 180,932 R:dr 22 sk. 7 r:st. Samma år uppgingo inkomsterna till 18,623 R:dr 15 sk. 1 r:st., och utgifterna till 21,819 Rxlr 15 sk. 2 r.-st. II).
Med afseende på hvad Eders Kongl. Majits Befallningshafvande anfört, får Kollegium i underdånighet föreslå, att extra provincial-läkare-befattningen i Högsby måtte å ordinarie stat förflyttas, och en ny Provincial-läkare, med full lön, anställas i Söderåkra, äfvensom att tjenstgöringspenningar måtte beviljas för Provincial-läkaren i OlandsNorra mot, till ett belopp, motsvarande 33;| procent utöfver lönen, och torde frågan om de till Södra motets provincial-läkarebefattning hörande bohemmanens försäljning, på sätt Eders Kongl. Majits Befallningshafvande ifrågasatt, få hero på vederhörandes närmare utredning af ämnet. Således tillökning i utgift för detta län Jönköpings län, med en befolkning af 116,462 personer> deribland 9,733 i städerna, har två ordinarie och tre extra Provincialläkare, stationerade i Jönköping, Ekesjö, Wernamo, Wrigstad och Hvetlanda, tre Stadsläkare, samt tre Bataljonsläkare, af hvilka en tillika är extra Provincial-läkare i Wernamo och en Stadsläkare i Ekesjö. Uppå en af åtskilliga innevånare inom Mo och Westbo härad år 1857 ingifven underdånig framställning om statsanslag för en extra Provincial-läkares anställande derstädes, har Eders Kongl. Majit, som med afseende på frågans outredda skick, under det redan långt framskridna riksmötet icke funnit skäl, att till Rikets Ständer då aflåta proposition i ämnet, genom nådig resolution den 30 Oktober förklarat, att på förnyad underdånig anmälan finge hero, huruvida vid nästa riksmöte frågan torde upptagas, hvaremellertid Sundhets-kollegium borde infordra de upplysningar i ämnet, som vidare vore erforderliga.
vådan af Skärgårdens fria seglation ‘aldrig skall kunna afvärjas. Vid delta ärendes öfvervägande hafva Utskotten inhämtat, att, enligt hvad Herr Assessoren Darin uti sitt Memorial anfört , förra tiders erfarenhet visat , huruledes medelst öppna båtars nyttjande till seglation på utrikes orter från 03^ Ilen 7 Juli. frän Götheborgsoch Bohussamt Hallands Län , skadliga missbruk ej mindre i anseende till för» budna varors insmygande, än Tullens undan» snillning för inkommande lofgifna varor föröfvats, och ju längre, ju mera tilltagit, till hin» der för inhemska näringars tillväxt och förköp» rån, samt till förmindskning uti Kongl. Maj:ts och Kronans tillständiga Tull-inkomst, och att dessa missbruk, oaktadt noga tillsyn och vid» sträckt bevakning, icke kunnat utestängas, i anseende till de mångfaldiga i Skärgårdarna varande inlopp och gömstäl.en, sorn lemna Lag» brytarne ett önskadt tillfälle, att utan tilltal och påföljande ansvar kunna idka en förderflig smyghandel. essa anledningar blef äfven, ge nom Kongl. Brefvet den ig Juni 1798 och Kgl, Commerce-Collegii till följe deraf under den 16 Juli samma år utfärdade Kungörelse stadgadt, att. endast däckade fartyg , mindst ä 15 lästers dräg» tighet, fingo frän Sjö-Tullskamrarna i Götheborgs» och Bohussamt Hallands Län till seglation på utländska orter förpassas , och deremot alla fartyg och båtar af mindre lästetal, än det nyssnämnda, ehvad de voro däckade eller öppna, förbudet att idka fart från nämnde Län till utrikes hamnar. Dä detta, stadgande, hvilket så O ' ledes var gällande i afseende på seglation från berörde
Distrikt-chefer eller andra dertill förordnade tjenstemän liesigtigas, kontrolleras och afsynas; och då, enligt Utskottet meddelad upplysning, under nu pågående Riksdag, till Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen inkommit en ovanlig mängd ansökningar om bidrag af stats-medel till undersöknings-kostnader för mångfalldiga ifrågaställa nya arbets-företag, samt åtskilliga större arbeten, som erfordra närmare tillsyn af bemälde tjenstemän och således föranleda flera inspektions-resors verkställande, dels under sednaste tider blifvit företagna och dels efter Rikdagens slut komma att påbörjas, har Utskottet, med derjemte fästadt afseende å den tillökning i resekostnaderna, som uppkommer i händelse Kongl. Majit bifaller den af Rikets Ständer förordade förhöjning af nuvarande skjuts-legan, funnit sig ega giltiga anledningar föreslå, att Rikets Ständer för undersökningar och inspektions-kostnader samt expenser vid allmänna arbeten måtte bevilja ett till 25,000 Ridr för hvart och ett af åren 1858, 1859 och 1860 ökadt anslag, eller för dessa 5:ne år en sammanlagd anslags-summa af Sjutiofemtusen Riksdaler Riksmynt. Beträffande åter de af ofvanbemälde motionärer framställda förslag, angående anvisandet af särskilda medel för undersökningars anställande och kostnads-förslags uppgörande i afseende på nya kommunikations-ledcrs åstadkommande inom Rikets nordligaste delar, så anser sig Utskottet icke kunna, på grund af de i motionerna samt dervid fogade handlingar uppgifna förhållanden, bedöma hvarken beloppet af de för Stals-Ulskolteis Utlåtande N:o 160. 13 för dessa ändamål erforderliga anslags-summor eller de af motionärerne föreslagna undersökningarnes relativa vigt och angelägenhet i jemförelse med de inom andra orter ifrågaställa dylika förrättningar; hvadan och då Utskottet ej heller finner sig kunna förorda de underdåniga framställningar till Kongl.
Känte-Kammaren: 1816 den 7 December 100,000: — —1 aS.1.7 den 26 April 104,238: 7. — Summa R:dr 204,238: 7. —- H vilka ock härledt sig derifrån, att, såsom ofvan berördt är, medlen icke förr varit erforderlige för Stats-Verkets utgifter; Men StatsUtskottet har inhämtat, att den ordning numera blifvit vidtagen, att medlen för hvarje vecka insättas i Banken, och anser sig derföre härvid endast böra tillstyrka Riksens Höglofl. StänJ der, att hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Tull-Directionen måtte undfå Nådig befallning, att inom slutet af hvarje vecka låta till Kongl. Ränte-Kammaren lefverera den föregående veckans uppbörd som tillhörer Stats-Verket. Beträffande åter Revisorernes anmälan om angelägenheten deraf, att Tull - Räkenskaperne Bihang till Riks-St, Frat. -i:de Sami, N-.r zij. 314. 1698 Stäis-Utskottets Betänk anden'. ti9 gifvas en förenklad form eller, ock genom om» slut upplysas; så har Stats-Utskottet funnit detta ändamål redan vara i betydlig mån vunnet genom den nya form desse Räkenskaper erhållit enligt den Utskottet meddelade Hufvudboken för år 1816; Men härvid förekommer likväl, att den deruti bibehållne Capital-Räkningen torde böra erhålla ännu mera tydlighet, så att på ett ställe kunde synas den summa, som Kongl. Maj:t och Kronan har utestående i oinfluten Tull-uppbörd : att alla sådane inkomster, som icke ingå efter Tull-Taxan och som inflyta under namn af Extra Inkomster, äfven borde upptagas i Hufvudboken: och att hvarje Re» versal skulle utvisa hvad slags medel som insättas; och komme Hufvudboken, med tillämpning häraf att innehålla: 1:0
Ropades ja. Efter föredragning af Konst.Ulsk:ts den 2 dennes bordlagde Mern. N:o 31, med förslag till ändring i 30 § Riksd.Ordn., förklarades berörde förslag, emot hvilket någon anmärkning ej gjordes, skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Konst.Utsk:ts den 2 dennes bordlagde Mern. N:o 32, med förslag till ändring i 14 § 3 mom. Riksd.Ordn. Föredrogos och biföllos Sammansatta Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ts den 2 dennes bordlagde Betänk:n: N:o 9, i anledn. af väckt motion om antagande, öfver hela riket, af mantalet såsom enhet vid skatteberäkningen och om reducerande af mantalsbråken till decimalbråk; N:o 10, i anledn. af väckt motion om lindring i soldatroteringen; samt 188 Den 4 J n h 1 e. m. N:o 11, i anledn. af väckta motioner ang:de lättnader i rustnings-skyldigheten genom kavalleris afsittande och förvandlande till infanteri. Föredrogs, men blef, på flera ledamöters begäran, ånyo bordlagdt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:t,s den 2 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 93, i anledn. af väckta motioner i fråga om förändring i sättet för auktioners hållande i städerna samt om nedsättning af auktionsprovision Föredrogs och bifölls samma Ut,sk:s Betänk. N:o 94, i anledn. af väckt motion i fråga om ändring af 22 § i FiskeriStadgan den 29 Juni 1852. Föredrogs samma Utsk:s Betänk. N:o 95, i anledn. af väckt motion om tillsättande af en komité för omarbetande af krigslåga rne. Frih. Creutz, Steffan: Det lärer väl icke kunna nekas, att de nuv:de krigslagarne äro i största behof af omarbetning, och att derom förefinnes en allmän önskan.
Slutligen bidrager fröken Valborg Hellström med ett par genretaflor, och härmed torde j a g få afsluta min lilla revy öfver våra målarinnor oeh skulptriser. Det är mycket möjligt att ett eller annat namn undfallit mig, men det torde_benäget förlåtas. Glömskan skall nog repareras, när utställningen väl kommit i gång och man hinner gå i fullständig ordning med frågorna. Emellertid ser man redan nu, att de kvinnliga konstnärerna blifva ganska talrikt representerade på utställningen; och att arbetena äro värdefulla, kan man döma däraf, att jurymännen ingalunda varit släpphändta och lagt fingrarna emellan. Så mycket vackrare är det, att endast få af våra kvinnliga konstnärers arbeten blifvit refuserade. Man kan vara viss o m att det icke är beroende af artighet, utan af ren, omutlig rättvisa. Adolf Hellander. « " Vår gamla kyrka. " K yss gjorde du, min. vän, ett besök hos oss i vår gamla prästgård — du såg allt, lindar lönnar, syrener — hela vår hjärtefröjd, all vår ögonlust. Vill du åter komma med mig och denna gång se vår barndoms tempel? Du behöfver inte gå långt, några steg bara och du är framme. Högt uppe på backens krön ligger hon, vår kyrka; du ser, äfven hon är inbäddad i lönnar och lindar. Just nu, i m a j, veckla de förra ut sina gula, doftande, klibbiga blommor — det är härligt, inte sant? — Ser du, hur vackert det smärta tornet och de hvita murarne skymta fram mellan trä- den? Visst är hon kanske, på närmare håll sedd, litet bräcklig och illa medfaren, vår kyrka, men så är hon ock icke ett nyare tiders barn, skall du veta, utan åtskilliga sekler gammal. Släkte efter släkte har vuxit upp ikring henne, har samlats inom hennes murar årtionde efter årtionde, har till sist funnit hvila där ute på den stilla kyrkogården. — Men hon står ännu kvar och öppnar allt fort sina dörrar för vilsna sinnen och hjärtan. — Men vi skola väl stiga i n; vi sätta den gamla rostiga nyckeln i låset och vrida om. Känner du en sådan fuktig luft här slår emot dig? Den för med sig en egendomlig stämning — gamla svunna tider fläkta dig till mötes.
Hvad han såsom Skald kunde blifva, det var han, i alla fall, längesedan blifven. Kan detta undgå någon, som uppmärksamt studerar hans skrifter? – Han är dessutom icke det enda svenska snille, som Historien röfvat från Skaldekonsten. Med Geijer förhåller sig likaså. Måhända gifves, under opoetiska öfvergångs-tider, intet bättre sätt att göra bruk af egen poesi, än att förvara den i harmoniska och profetiska taflor af ett förflutet fosterlandslif. Skall man dervid uppfriska sig emellanåt med någonting annat, så bör man visserligen hellre göra det med musik och philosophi, än med att sätta i vers complimenter och sällskaps-roligheter; äfven derföre, att, när slik tillverkning drifves så i stort, icke annat kan inträffa, än att ofta hvarken halt räcker till åt de förra eller salt åt de sednare. Men denna samling af ”Vitterhets-arbeten”, föranstaltad – icke genom hans åtgärd, utan genom välmenande, men okritiska beundrares68: utgör den då i sin ”massa”, på ytterst få undantag när (eller med undantag endast af hans ”April-verk och några få Fabler”), verkligen blott ”en ofatt sexdelad kropp af familje-smicker, hofuppvaktningar och sällskaps-joller”? Är det sannt, att han endast ”dermed begynte som Student och slöt som Hof-Canceller”? Finnes ”bland hela detta stora antal mindre poesier, som han under loppet af sin lefnad alstrat, nästan ingen enda, som icke blifvit författad för en viss dag, ett visst tillfälle, – merändels bröllopp, begrafningar eller namnsdagar; nästan intet enda stycke, skrifvet öfver ett verkligen poetiskt eller philosophiskt ämne”? Måste man säga, att hans enda ”medel till lyckan hade varit Beröm och Löje”? Hade han således användt dessa, och fortfor han äfven som hofman att använda dem, blott och bart såsom ”medel till lycka”? – Läsaren gissar sannolikast, att dessa svåra beskyllningar äro Hammarskölds: men de äro Leopolds.
Cederström har gjort anmärkn. emot det beslut, som blifvit fattadt, alt af de anslag, som blifvit beviljade att utgå, dels i låneväg, och dels såsom rena anslag, icke en särskild summa blifvit bestämd, hvilken skulle få såsom anslag utgå, hvarigenom för framtiden kunde förekommas möjliga anmärkmr emot Piegeringens disposition af dessa medel, och har äfven dervid ansett, alt jag här skulle kunna uppgifva en viss andel af det anslag, som nu för Gottland blifvit hegardt och af StatsUlsk. beviljadt, hvilket borde såsom anslag utgå. Detta får jag högtidligen förklara är mig alldeles omöjligt, likasom jag äfven får säga, att jag på intet ställe kan komma alt tillstyrka bidragets lemnande i form af anslag, derest icke oförmåga visar sig hos jordägarne att i annan händelse kunna fullborda företaget, och der detta är mera vidtomfattande, såsom vid de stora myrorna, der några hundra delägare hafva hvar sin anpart med några tunnland jord. Endast vid sådana tillfällen kan detta komma i fråga, och då beror det på undersökning hvad som i detta fall bör ske. Alt bidragets utgående i form af anslag i alla fall ej kan äga rum, annorlunda än såsom undanlag, och då företaget öfverstiger den enskilda förmågan, det hör vara gifvet; ty om hemmansägaren skall skörda fördelen af en odling, så hör lian också bekosta den, så vidt hans förmåga medgifver. Jag mäste således afsäga mig att bär för Gottlands räkning kunna bestämma, huru stor del af summan, sorn bör utgå i form af anslag. När nu icke heller någon sådan bestämmelse ägt 5c>4 Den 2g Mars f. m. ram i afseende på anslagen för de öfriga delarna af Tlikef, hvarken för de 120,000 r:dr, hvilka blifvit anslagna till de norra länen, eller för de 100,000 rtdr, hvilka skola utgå lill de södra lånen, så tror jag, att man äfven bär kan afsk! derifrån. Jag yrkar endast bifall till hvad PresteSt. beslutal.
Hemliga Utskottets särskilda förordnande, skulle äfwen framlidne RikskgmmarRädet ^scml (aichenstfernas äldre Kronofordran, hwil? ken nägra är före Riksdagen af Eontoire t förskotts? wrs b ifwit liquiderad dels med Creyitsedlar och dels Med Obligationer till ett sammanräknadt belopp af 72,670 Rd. 44 si. 7 rst., erkännas säsom en Riters skuld, sä att denna Summa, hwilkenwid 1799 Hrs stut ivar balancerad rist framdeles ersättning, mäste afföras ifrån Cvnwirets fordringar och tillgängar; hwarförutan Hemliga Ntstottet bewiljat, beMälde Arfwingar ranta och upgäld ä samma för, Den i8 November887 bran; Och hwartill 20,260 R-d. 34 si. Z rst. Cre« ditsedlar ytterligare af Contoiret blifwit utbeialde. Af förenämnde anledningar hade allisa Riksgälden efter Riksdagen färt en ansenlig tillwäxk; Och denna gäld skulle än ytterligare komma att ö» kas med iZO,voc> Rd. Sp., ä hwilka Contoiret, jämlikt 1800 ars Instruktion, stulle wid den tid, RiksDisconten öpnades, till Kongl.
Försträcker någon penningar emot panträtt i fartyg, betingad frakt eller innehafvande last, hvar för sig eller gemensamt, eller ock i viss andel deraf, under 31 vilkor att långifvaren, för sin fordrans betalning, kan hälla sig endast till de förpantade föremålen efter fartygets ankomst till den ort, der resan slutar, eller till den ersättning, som för dem i visst fall utgifves (§§ 279 och 282); ege långifvare och låntagare rätt att öfverenskomma om en viss afgift, som för den försträckning och fara erläggas skall. Det lån kallas bodmeri och afgiften premie. Under pantsatt fartyg inbegripas alla dess tillhörigheter af ankare och segel, stående och löpande gods, tågvirke och ammunition, båtar m. rri. Å befälhafvares och skeppsfolks hyra vare bodmerilån förbjaJet. § 127. Befälhafvaren vare ej berättigad att upptaga bodmerilån å fartyg och frakt i fartygets hemort, eller å last i den hamn, der lastegaren är närvarande. Å annan ort ege han rätt dertill, på sätt i § 42 stadgas. § 128. Upptager befälhafvaren bodmerilånet i lastegarens interesse, kan han förpanta lasten allena. Upptages lånet för fartygets behof, kan han väl pantförskrifva fartyg eller frakt allena, men lasten endast tillsammans med fartyg och frakt. Är fartyget förbodmadt, utan uttryckligt tillkännagifvande att trakten jemväl häftar för lånets säkerhet, anses fartyget allena panlförskrifvet. Äro både fartyg och last pantförskrifna, innefattas derunder äfven frakten. § 129.
M:t mellan tvänne riksdagar afslutat en handelstraktat och i den nedsatt tullafgifter, men så är ingalunda förhållandet. Jag har här framför mig en med Ryssland år 1838 på 10 år afslutad traktat med dertill hörande tarif, och af denna (inner man, att K. M:t medgifvit åtskilliga nedsättningar i de af R. Sttr vid föreg:de riksdag beslutade tullsatser, såsom t. ex. i afseende å thé samt å en mängd landtmannavaror m. m. Reträffande den 60:de §:n får jag vidare erinra, att, enligt den tolkning min värde motståndare gifvit åt de deri förekommande ordin: »ej må några allmänna afgifter utan R. St:rs samtycke kunna förhöjas, tullen å inkommande och utgående spantnål allena undantagen», det skulle äfven vara K. M:t förbjudet att nedsätta tullen på spanmål, emedan grundlagen endast talar om att »förhöja», men ej om att nedsätta afgifter. Om således R. Sl:r skulle bestämma en orimligt hög tull å en vara, som oundgängligen behöfves, såsom spannmål, och brist sedermera uppstode inom landet, skulle K. M:t ej ega rätt att nedsätta denna tull. Detta har han likväl många gånger gjort, utan att några anmärknin - 378 Den 7 Februari e, m. gar deremot framställts. Man har vidare förklarat att den Franska traktaten skulle strida mot 6lista §:n R. F., som lyder: »alla afgifter. som R. St:r under de i föreg:de § nämnda titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af R. St:r fastställd blilver.» En inskränkt tolkning af denna §, sådan min värde motståndare påyrkat, skulle såväl leda derhän, att K. M:t icke skulle ega någon rätt att sjelf nedsätta en afgift, som ock alldeles omintetgöra den Honom i grundlagen uttryckligen tillförsäkrade rättigheten .att ingå i afhandlingar och förbund med främmande magter. Jag förmodar nemi., att ingen kan föreställa sig att man kan afsluta en handelstraktat ens på 3 år, ännu mindre på ett år, som utgör den nuv:de statsregleringsperioden.
Nio 8, med förslag till ändring af 68 § Riksd.Ordn., röride liden för Revisorerne af Statsverkets, Bankens och Riksgiskontis tillstånd, m. m. Föredrogs och bifölls Stats samt Allm. Besv. och Ekon.Utsk:s d. 17 dennes på bordet lagda mern. Nio 1, angide arfvode ålen serskild Sekreterare för de förenade Utskm. Föredrogs och bordlädes ånyo, på begäran af Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh. samt Frih. Cederström Rudolf, Ridd.- Utskis d. 17 dennes första gången på bordet lagda mern. Nio 9, med förnyadt förslag till ändrad redaktion af instruktionen för Ridd.Direktm och dess tjenstemän. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskm inkomne utlåtin, mern. och betänkin, nemi. från Stats-Utskottet: Nio 141, angide föreslagna understöd för återupbyggandet af den nedbrunna delen utaf staden Lidköping samt verkställandet af den nya tomtregleringen derstädes; N:o 142, angide ett låns beviljande för den nya regleringen af tomterne i staden Christianstad ; Nio 143, i anledn. af ålerremis å utlåt. Nio 105; Nio 144, i anledn. *af erhållen återremiss å utlåt. Nio 126; Nio 145, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. Nio 68, angide ifrågaställd befrielse för afl. PrestSenlen J. P. af Bill - Den 21 Maj. 119 berghs sterbhusdelägare från den honora ådömda ersättningsskyldighet för den efter Tullförvaltaren Finer yppada balans; N:o 146, i anledn. af väckt motion om rättighet för Lysings häradsboer till utsyning på Ombergs kronopark; Bevill nings-U Is kottet: N:o 5, ang:de Tullbevillningen.
Sedan Läroverks-Comilen, uti dess den 20 Dec. 1828 afgifna betänkande, för detta Institut föreslagit ny aflönings-stat, och E. K. M., med användande af de vid 1830 och 1834 årens Riksdagar beviljade anslag, äfvensom årligen inflytande hyresmedel för Institutets bus å Kungsholmen, i Nåder bestämt en lnlerims-stat af den 30 Dec. 1835, slutande sig å 10,174 R:dr 45 sk. 4 rist., med 387 tunnor spanmål, hvartill såsom tillgångar be - funnits: gamla Stals-anslaget R:dr 7,524:45. 4. från 10:de Hufvud-Titeln till omföring föreslagne 1,600: bidrag af Sundhets-Collegii serskilda fond 100: samt byra för Institutets lägenheter 950: eller tillsammans R.dr 10,174:45. 4. hade Professorne vid Institutet i underdånighet anhållit, att, för ett ändamålsenligt ordnande af bemälde, för den practiska Läkare-bildningen behöfliga, läroverk, lönerne för dervid anställde Professorer och Adjuncter mätte förökas samt nya löner och arfvoden anvisas m. m., äfvensom att, då Institutets 1111 begagnade byggnad vore för Bibliotheket och de anatomiska samlingarne alldeles för trång och derjemte erfordrade reparation, förenämde uthyrde hus måtte till dessa ändamål få användas och i sådant fall det penningebelopp, som årligen i byra deraf utgått, blifva med 900 R:dr ersatt; men E. K. M. har, i Dess Nådiga Proposition, endast äskat den förhöjning i Carolinska Institutets anslag, som vore behöflig för fyllnad i den af LäroverksComitén föreslagna aflönings-stat, nemligen 1,775 R:dr 2 sk. 8 r:st., och derjemte - Expeditions-TJtskoltets Förslag till und.