Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1183, Angående arfvoden för sure vid Stats-Utskottet serskildt antagna Secreterare, samt för Henri. Utskottets Betjening, m. m. Bil. t. II. St. Just. Ombms Erni.-Ber. d. 4. Nov. 1808. roS Anmäld den 20 Jan. 1824, och StatsContoret förständigadt att utbetala beloppet af anslaget för Riksdags-kostnaderna. 183. Angående Liqvidation af f. d. Kongl. Familjens här i Riket qvarvarande förmögenhet. Sedan en öfverenskommelse om sättet och vilkoren vid denna Liqvid blifvit träffad, och Kongl. ,Maj:t uppdragit åt serskiide Comiterade, att förvalta de till Liqvidationen bestämda fonder och bestyra deras omsättning i erforderlig utländsk myntsort, har nämnde Liqvid blifvit på ett tillfredsställande sätt afslutad, hvarefter den samma blifvit af dertill utsedda personer granskad och jemväl utgjort ett af föremålen för Rikets Ständers senast församlade Revisorers pröfning. 184. Angående den tid, inom hvilken betalnings-skyldigheten af anmärkta bevillnings-medel upphörer. Anmäld den 20 Jan. 1824. Rikets Ständers beslut skulle intagas i den serskilda Kungörelsen om åtskilliga vid Allmänna Bevillningen förekommande omständigheter. 104 Bil. t. R, St, Just, Ombtns Emb.-Bcr. d, 4 Nov, 1828. 185. Med öfverlemnande af egde Artikeln i Instructionen för Fullmägtige i Riksgälds-Coutoret. Anmäld den 20 Jan. 1824, och lagd till handlingarne såsom icke fordrande någon åtgärd, i följd af Kongl. Majtts redan fattade Beslut om vilkoren för Låne-understöden för Norrköping och Borås. (Se N:o i3g.) 186, Angående Landt-Räntmästaren Rönströms ansökning, i afseende på 2.'ne Malmö Discont-Verks obligationer. Anmäld den 20 Jan. 1824, och lagd ad acta. 187, Angående Salpeter-fonden.
M. är i nåder betänkt, att, i den mån medel dertill kunna blifva att tillgå, låta fortsätta anläggningen af telegrallinier i alla de sträckningar, der sådant såväl till fördel för den enskilta trafiken, som till Statens nytta kan pröfvas vara af vigt”. Det är visserligen kändt, att K. M. hyser en sådan afsigt, men jag har föreställt mig, att i detta liksom i många andra fall en af R. St:r bestämd yttrad önskan skulle blifva ett stöd för Regeringens förfoganden, så att jemväl af detta skäl den föreslagna underd. Skrifvelsen icke torde få betraktas såsom öfverflödig. På grund af hvad jag sålunda i korthet anfört, får jag vördsamt begära återremiss å Betänk., under anhållan, ”att Utsk. ville taga i ytterligare öfvervägande, huruvida icke skäl förefinnes att tillstyrka R. St:r att hos K. M. i' undenbhet anhålla, att elektrik Den 25 Januari. 189 ska telegraflinieii ifrån Stockholm till Upsala må utsträckas, så fort tillgångarne sådant medgifva, så val norr ut, som söder ut”. Slutligen får jag uplysningsvis omnämna, att ett af de öfriga RiksStrn redan återremitterat ifrågav:de Betänk. Gr. von Platen, Baltzar: Då jag instämmer i de åsigter, den siste värde talaren uttalat och således, lika med honom, önskar, -att ifrågav:de Betänk, måtte blifva återremittéradt, skall jag icke taga R. o. Ad:s tid i anspråk genom återuprepande af de skäl derför, som redan blifvit anförda. Jag undviker detta så mycket heldre, som jag alltid funnit, alt det icke är de partiella intressena, som bruka att här på Riddarhuset göra sig gällande, utan att det allmänt samhällsvigtiga här i främsta rummet tilldrager sig upmärksamhet och behjertande.
Omynta dt . 7,030,158: 50. Koppars hil j emy n t. Summa R:dr 174,167: 50. § 4- Efter den erinran, föregående årets Revisorer i § 4 af deras berättelse framställt emot Fullmägtiges åtgärd att låta i serskilt protokoll upptaga åtskilliga dit ej bänförliga frågor, är nödig rättelse Härutinnan vidtagen, så att, enligt foreskrifteme i § 12 och § 109 mom. 10 af Banko-Reglementet, endast sådana ärenden i serskilt protokoll intagits, som angått den reela fondens vidmagtliållande och Bankens vexelrörelse eller dermed egt omedelbart sammanhang. 7 § 5. 1 enlighet med föreskriften i § 5 af Lagen för Rikets Stanöfversigt af ders Bank, åberopad i § 25 af Banko-Reglementet, har Öfversigt af Bankens hela ställning efter 1858 års bokslut blifvit tryckt och åra-uppgifter. med allmänna tidningarne utdelad. Af denna Öfversigt visar sig, bland annat, att Banken under året vunnit en kapital-till vext af 1,717,494 R:dr 29 öre samt vid nämnde års utgång, utöfver grundfonden 15,000,000 R:dr, egde ett öfverskott af 8,217,487 R:dr 85 öre och en tillgång öfver skulder af 23,738,462 R:dr 5 öre. Derjemte hafva Fullmägtige för hvarje halft år låtit, enligt faststäldt formulär, upprätta samt derefter trycka och med allmänna tidningarne utdela uppgift öfver förhållandet emellan Bankens metalliska kassa samt utelöpande sedlar och depositionsskuld, jemte obegagnade andelar af kreditivoch låneförlag.
Som vi veta, är det synnerligen i södra delarne af Sverige, som bränviusbränningen numera bedrifves i s. k. mindre, egentligen medelstora brännerier. Med kännedom om inrättningen i dessa bränneriet', torde man med visshet kunna antaga, att de, utan allt för stor uppoffring för egarne, kunde ändras till mindre fabriker med ett tillverkningsbelopp af 100 k.-r om dygnet. Då härtill kommer, att bränvinsbränningen måste antagas vara en för jordbruket fördelaktig binäring, så frågar jag Eder, M. Hrr, om icke stadgandet af ett så högt minimibelopp, att de fleste mindre brännerier blefve aldeles oandvändbara, på ett alltför våldsamt sätt kotnme att drabba allmogen. Jag kan deremot icke inse, att någon skada för riket 420 Den 26 Mars e. ra. skulle förorsakas derigenom, att mindre brännerier på åtskilliga orter förvandlades till små fabriker med ett minimibelopp af 1 till 200 kannors daglig tillverkning. Jag vill blott påminna Hrrne om ett förhållande, sorti ej för så länge sedan inträffade, då nemi. den från södra orterna kommande potatisen här i Stockholm såldes för 1 Rdr 12 sk. tunnan, under det man införskref ifrån Ryssland orimliga qvantiteter mjöl för att mata brännerierna. Jag frågar, om det ej är mer statsekonöiniskt klokt, att låta denna produkt å åtskilliga orter användas i brännerier, med ett till 100 kannor stadgadt minimibelopp, än att låta så ofantliga penningesummor ur landet utgå för att betala det Ryska mjölet. Hvad beträffar farhågan att ej kunna erhålla tillräckligt antal dugliga kontrollörer, så inser jag verkligen ej att den kan vara befogad, då erfarenheten tvärtom visat, att öfverflöd på sådana kandidater alltid förefunnits. Jag, för min del, får på det lifligaste påyrka, att R. o. Ad. ville gifva sitt samtycke till Utskrts i ifrågav:de § gjorda framställning. Hr Olivecrona:
Det härtill beviljade lån, 3,000 R:dr, är förut anordnadt. Det för sänkning af HaseråssjÖn samt upprensning' af Lerby och Snapperuds elfvar inom Åmåls och Mo socknar af Elfsborgs Län beviljade lån (Dito dito ... Utaf det för samma arbete beviljade anslag, 1816 R:dr 26 sk. 8 rst., (Dito dito) Utaf anslaget för sänkning af sjön Lången och upprensning af Kräftån i Vadsbo Härad af Skaraborgs Län, 6,000 R:dr, hvaraf 1,600 R:dr förut anordnats, ytterligare (Dito dito) Det härtill beviljade lån, 7,000 R:dr, är förut anordnadt. Det för utdikning af Martebo myr på Gottland beviljade låneunderstöd (Dito dito) Anslaget för upprensning al Emmaboän i Vissefjerda socken af Södra Möre Härad och Kalmar Läiij att utgå af de, enligt Reglementets 45 §, till Emans upprensning elier andra odiingsföretag inom medlersta och södra delarne af Riket anslagna medel, Transport: 576,747: 45. — 1,386: 14. 8. 3,600: 1,200: 4,200: - — 10,900: 25,200: 25,000: 555: 648,789: 11. 8~ 6 — 42 Transport: 648,789: 11. 8. Lånet för aftappning af sjöarna Drefven och Bolmen i Vessbo oell Sunnerbo Härader af Jö/iköfjings och Kronobergs Länj att utgå af samma medel, 14,850: ,
Riksdag ett årligt anslag till aflöning för predikanter i Bogens och Lekvattnets församlingar anvisades med 400 R:dr samma mynt för hvardera, anföra, att dc uti detta ärende före kommande omständigheter synas Utskottet vara af beskaffenhet, att de oundgängligen påkalla en förbättring af omförmälde 3:ne predikanters lönevilkor. Uti ifrågavarande aflägsna finnbyggder, der odlingen föga framskridit och det hårda klimatet utgör stort hinder för åkerbrukets utveckling, äro, efter hyad upplyst blifvit, lifsmedlen betydligt dyrare, än i provinsens öfriga trakter. Dertill kommer att å dessa orter froster icke sällan inträffa, hvilka dels skada, dels helt och hållet förstöra de svaga predikantsboställenas gröda. Om man derjemte täger i betraktande den besvärliga och ansträngande tjenstgöring, som predikanterne äro underkastade, i anseende lill den låga bildningsgrad, hvarpå Finn-allmogen i allmänhet står, samt i följd af kapellagens vidsträckthet, inses lätt, att deras ställning är bekymmersam och förtjent af behjertande. Detta förhållande läror synnerligast gälla predikanten i Norra och Södra Finnskoga församlingar, hvars tjenstgöring anses vara den mest svårskötta, enär nämnde kapellag innehåller i längd 8 mil och deras kapell äro belägne på ett afstånd från hvarandra af icke mindre än 2j mil. Då nu innenafvarne af ifrågavarande predikants-beställningar, så länge deras inkomster, såsom för närvarande är fället, hufvudsakligen bestå af allmänna medel, utan tvifvel böra betraktas såsom Statens tjenare och derföre hafva skäligt anspråk att, under nuvarande förhållanden, lika med andra Statens tjenstemän, komma i åtnjutande af löneförhöjning, har Utskottet, som anser de af molionärerne föreslagne tillökningar i predikanternes aflöning icke vara större, än behofvel verkligen kräfver, funnit sig böra hemställa. att Rikets
Lika organisend hemma i landet som i fällt, kan Armeen såleoes genast, och utan ny formation, afmarcherä emot Rikets fiender; Kavalleriet har blifvit fördeladt uti tvenne och Infanteriet uti nio särskilda Brigader, hvardera under Befäl af en Brigad-Chef, äfvensom tvenne Inspektioner för Kavalleriet och sex för Infanteriet blifvit inrättade, samt de till Inspektörer utsedde Generaler erhållit nödige, och emot ändamålet svarande Instruktioner, Kongl. Majit har äfven funnit behofvet påkalla en annan organisation af Dess General-Stab, ©ek sedan densamma jemväl för sig gatt, förvän - Konungens Nåd. Berättelse1 väntar Kongl. Maj:t, att de dervid /nställde Officerare, som under freden äga t i 'fälle att sysselsätta sig med alla delar af dn vigtiga Adjutants - befattningen , vid intrz/ande krig skola kur .a lemna vederbörande befälhafvare erforderlige biträden. Under de förflutna tvenne åen, har Armeen varit sammandragen till fning längre tid än tillförene, hvarvid, genan en g°d hushållning med Passvolans - k»ss*ls tillgångar , och väl beräknade anstalter för manskapets uns derhåll, kostnaden kunnat bes-tidas af de för sådant ändamål till Fassvolals - fonden inflytande medel, och manskapet, fastän det, lika som i falt, måste bivouaqiera, tillförene vid öfningsmöten okändt, likvä7, icke till hälsan deraf lidit. För öfrigt-, och på det Arméen icke framdeles måtte sakna det större öfning, som vinnes derigenom, att ett betydligare antal trupper på samma stålh sammandrages , hafva tjenlige mötesplatser £>r Inspektioner och Brigader blifvit utsedde, samt nödige anstallter yidtagne att göra dem för ändamålet användbare. Af Allmänna Beväringsmanskapet har en Klass h\»arje år blifvit mönstrad, samt i vapen öfvad, och under den tiden med sorgfälligaste ömhet vårdad och underhållen.
Utskottet har tagit detta ärende i noggrannt öfvervägande; och då den ifragaställda kanal-anläggningen, enligt Utskottets tanke, bör komma att medföra ganska betydliga fördelar icke blott för Eskilstuna stad och landsorten deromkring, utan äfven för de stora verkstäder Staten derstädes äger, samt derjemte lifva en redan befintlig och ansenlig rörelse å denna i industrielt hänseende vigtiga plats, hvars ytterligare tillväxt och utveckling till stor del synes vara beroende på denna anläggnings snara utförande, får Utskottet med afseende jemväl derå att Södermanlands län hittills icke uppburit något understöd af statsmedel för dylikt företag, hemställa, att till öppnande af en kanal-ledning emellan Eskilstuna och Mälaren, Rikets Ständer måtte bevilja ett anslag af 100,000 R:dr Banko, att, under loppet af fem år, med en femtedel årligen från Riksgälds-Kontoret utgå; mot vilkor, att det Bolag, som bildas för arbetets företagande, skall hafva tecknat sig för hela den summa, som till arbetets fullgörande erfordras, innan någon del af statsbidraget får uttagas samt att det förbinder sig att fullborda detsamma i öfverensstämmelse med af Kongl. Majit fastställd plan och inom en tid af fem år, vid äfventyr att eljest återbetala den lyftade summan. 13:o.
Saken var, att den kristne serber, som i början varit Blumenbachs värd och allt i allo och som troligtvis också på något outredt sätt gjort honom till serbisk konsul, hade kommit på mycket egendomliga tankar. Han hade ju visserligen dagligen umgåtts med Emin och talat med Blumenbach om sina sympatier för Orienten, men nu hade han gått ännu längre. Han hade beslutat att tillika med sina två halfvuxna söner öfvergå till Islam. Det hade redan förr ett par gånger inträffat att en kristen blifvit musliman, men alltid hade det väckt stort uppseende. Blumenbach påstod, att det var en ren skandal. Han var fullt besluten att i egenskap af konsul blanda sig i ämnet. Det var hans konsulspligt, förklarade han, att upprätthålla Europas anseende. Skandars späda, barnsliga, enfaldiga ansigte strålade af öfvermod. Han vred de små fjunen på öfverläppen och lät sin staf hvinande falla på ryggar och ben. De gingo tätt förbi Nureddins graf och stannade i en trång gränd framför en oansenlig port. Det var Emins bostad. Skandar bultade på och en eunuck, som hette Liljornas Väktare, stack ut sitt svarta hufvud. Porten tillslöts derefter hastigt och förblef stängd i en dryg minut för att husets kvinnor, om de händelsevis befunno sig på gårdarne, skulle hinna draga sig tillbaka. Då porten andra gången sprang upp, tryckte Liljornas Väktare sin svarta hand till hjertat och pannan med en lätt bugning samt förde gästerna in i en smal och krokig gång. De började tro, att Emin bodde som en mullvad. Gången var emellertid kort och snart stodo de på en rymlig gård, hvilken var lika lysande som ingången varit torftig. Ett arabiskt hus är en beslöjad skönhet, ett präktigt smycke i ett simpelt etui. Utefter gårdens skuggsida sträckte sig i röda och gulhvita färger en arkad med hästskobågar och smärta pelare, inbäddade i slingerväxter. Blomsterkrukor med mörkröda rosor omgåfvo det sakta småsjungande springvattnet. Ingen klocka pickade, intet kyrktorns urtafla utpekade timmarne.
25Att en svensk Opera-scen så mycket som möjligt odlar den inhemska operadiktningen är ett önskningsmål, som hr Nordqvist tyckes ha klart för sig, hvarför äfven är att hoppas att den nya svenska opera-comiquen » / Firenxe » snart kommer upp på repertoaren. Tills vidare harhrNordqvist upptagit Hallströms » Den bergtagna », den enda svenska opera, som uppfyller omständigheternas kraf i nyss antydd rikt-ning. Musiken i denna opera är ett talangens verk och har som sådant ñera angenäma sidor. Men man bör ej höra den för ofta, den har ej nog friskhet och originalitet för att fängsla genom nya öfverraskande drag från den ena gången till den andra. Den är snarare litet enformig och intetsägande, ehuru det måste erkännas att de ofta nog framskymtande Gounodoch Wagner-omskrifningarne äro af-fattade på ett sätt, som hedrar » kompositörens » fina smak och musikaliska omdömesförmåga. I flera nyare tyska och franska operor finner man dessa förebilder efterapade på ett sätt som i ledighet, fyndighet och elegans långt understiga hr Hallström. Hvad man med hånsyn till denna operas ämne skulle af musiken önskat vore en mer dristig och ursprunglig folkmusikstil å la Söderman, de nordiska anklangerna hos hr Hallström lida i denna opera af för mycken polering, för liten frihet och friskhet, de gifva intryck af folkvisor arrangerade för salongen, doften från skog och fjärd är för mycket bestänkt med eau de violette, » Hylodod » — fru Dufvas artificíela skogsluft — i bästa fall. Och ändå är ofvanjordsmusiken i operan det bättre, den lyckade inledningen, julleken, den sköna » ottesången » o. s. v. Trollverlden har, trots reminiscenser från Gounods och Wagners skräckscener, ett skäligen tamt och tomt tycke, men som vi redan i en föregående revy analyserat denna sida af operan, lemna vi den nu i sitt värde och vända oss till de nya rolinnehafvarne. Frk.
Det kan ej vara Ridderskapets och Adelns mening, att bifalla de af BondeStåndet beslutade 5 millioner pch derigenom gynna en utsträckning af låne-systemet, som vöre förstörande, och visserligen icke behöfves; men Ridderskapet och Adeln bör icke neka, att i, närvarande tillstånd af crediten, då den år rubbad i sina grundvalar, det år en pligt att tänka på, huru vid arfoch boskiften Allmogen skall kunna komma ifrån hvarandra, och huru den ene brodern skall kunna utlösa sina syskon, hvilka alla behöfva penningar, och ej åtnöja sig med reverser såsom förr, då sådane nogorlunda lått omsattes ifrån den ene till den andre. Jag tror således, att man på något sått får tänka på att gå BondeStåndet till mötes, och anser, att, om desse 1,200.000 R:dr och de 000.000 Rvdr af 170 Man 11 September a, m. odlings-låne-fonden dertill bestämmes, att efter ofvannåmnde grunder utgå, men de gamla fastig, hetslånen användas efter de grunder, som hittills varit gällande, så har man gjort, hvad man kun. nät. Jag föreslår således, att Ridderskapet och Adeln måtte gilla denna i5:de punkt till och med ordet ejfecter, med uteslutande af den öfriga delen at punkten, och att vi sedan, når fastighetslånen förekomma, få discutera, hvar till. gång dertill kan finnas. Herr Tham: Jag anhåller först få näm na, att afven denna punkt är af Ridderekapet och Adeln förra gången afgjord, men i anledning af hvad Herr Grefven och LandtMar6kalken nyss yttrat, torde det gå an att åter ingå i pröfning deraf, enär ett annat Stånd derom gjort inbjudning BondeStåndet har afgjort denna fråga på ett annat sätt än vi; det har nemligen beslutat, att belåningen å effecter skall vara utom beräkningen af det till 5o,000,000 Riksdaler uppgifna i omlopp varande rörelsecapitalet. Samma Stånd har genom
Oktober månad baft ett sammanträde med deputerade af Medelpads skjulsskyidige, hvarvid till deras öfverläggning framställdes ett af mig uppgjordt förslag, grundande sig på desse principer: alt det hittills brukliga håll-liggandet vid gästgifvargårdarne skulle upphöra: alt skjutsskyldigheten i stället under vanliga förhållanden skulle bestridas af entreprenörer: att, då erfarenheten visat det under vissa tider, löre ocb elter marknader o. s. v., ett betydligare antal hästar än eljest för resandes fortkomst erfordrades, men det skulle blifva med allt för stor kostnad förenadt, att af entreprenörerne betinga underhåll af så stort antal hästar, att skjutsningen älven å sådane tider kunde af dem fullgöras, ett mindre reservlag för hvarje gästgifvaregård borde till entreprenörens biträdande vid dylika tillfällen anslås: samt att, på det de till reserv indelade hemmansegare ej mätte af entreprenörerne i oträngdt mål anlitas, desse skulle liliförbindas att, lör hvarje gång reservhäst uppbudades, till dess egare betala en afgift utöfver den vanliga skjutslegan, hvarjemte, till ytterligare kontroll å entreprenörerne i delta afseende, en förändring i sättet för dagböckernas förande skulle föreskrifva». Detta förslag godkändes enhälligt af de skjutsskyldige, sorn åtogo sig en årlig afgift af högst 20 R:dr Banko på hvarje mantal till godtgörelse åt entreprenörerne, om antagande hvaraf samt vilkorens uppgörande Eders 59 Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ville gå i Författning; och då, enligt det uppgjorda förslaget, denna godtgörelse är så beräknad, atl entreprenaders ingående bör vara med icke obetydlig vinst förenadt, betviflar jag ej, att sådane åtminstone för de fleste gästgifverietinom fögderiet skall komma till stånd. Så snart ett förslag i enahanda riktning till förändring och jemkning i skjutsens utgörande inom Södra Ångermanlands fögderi hunnit utarbetas, kommer sammanträde med detta fögderis skjutsskyldige jemväl att hållas.
Sammans. Bevilln., Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5, Utlåt. N:o 9, Mern. N:o 12. Bevilln.-Utsk. Mern. N:o 23. R. St underdån. Skrifv. Bränvinsförsäljnings-afgift, om förändrad grund för fördelning af de derför inflytande medel. Motion N:o 23. Sammans. Bevilln., Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk Betänk. N:o 5. — - —- om fördelning af den hushållningssällskapen tillerkända andel deraf i förhållande till folkmängden i hvarje hushållningssällskaps distrikt. Motion N:o 304. Sammans. Bevilln., Lagsamt Allm. Besv.-och Ekon.- Utsk. Betänk. Bränvins-införsel, om förbud deremot och mot införsel af andra spirituösa drycker. Motion N:o 125. Bevilln.-Utsk. Betänk. Bränvinstillverkning, angående vissa ändringar i Kongl. Förordningen den 18 December 1863, om vilkoren derför. Sammans. Bevilln., Lagsamt AllmBesv.- och Ekon.- 14 Utsk. Betänk. N:o 1 och 3, Utlåt. N-.o 7 och Mern. Bevilln. Utsk. Mein. N:o 16 och 22. R. St. underdån. Skrifv. Brån vinst ill verkning, om utsträckning i vissa afseenden af rättigheten dertill. Motion N:o 344. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- ' Utsk. Betänk. N:o 1, Utlåt. N:o 7 och Mern. Bevilln.-Utsk. Mern. M:o 22. R. St. underdån. Skrifv. Bränvinstillverknings-afgiften, om ändring i tiden för densammas erläggande. Motion N:o 22. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk.
Om det vore fråga om att upphäfva den del af 29:de punkten af privilegierna, som stadgar att, i stället för att öfriga ogifta qvinnor skola, i fall deras giftoman icke vill tillåta dem att ingå ett äktenskap, vända sig till domstolarne, en qvinna al adligt stånd under dylika omständigheter skall gå till K. M., så vore frågan af privilegii-natur; men detta har Utsk:t icke föreslagit, utan Utsk:t har endast hemställt, att det sorn R. o. Ad:s privilegier innefatta i strid med de i denna förordning gifna föreskrifter, måtte varda upphäfdt. Om man jernför 1723 års privilegier icke blott med den nu gällande lagen, utan ock med den lag (landslagen), som, då privilegierna utfärdades, var för R. o. Ad. gällande, så finner man att de i detta hänseende äro lika; således måste ovilkorligen nämnde stadgande i privilegierna blott hafva varit ett återupprepande af hvad som stod i lagen, och ett förklarande att det skulle gälla för R. o. Ad. hvad som gällde för alla andra. Jag är så mycket mer öfvertygad om att denna min åsigt är riktig, som jag vet att, om jag skulle uppläsa hela den 29:de punkten, så skulle R. o. Ad. finna att den innehåller så mycket som redan blifvit upphäfdt, antingen genom särskilda lagar elier ändringar af gällande författningar eller också genom förändrade tidsförhållanden, att R. o. Ad. skulle förvåna sig öfver att denna fråga kunde af någon anses böra betraktas såsom af privilegii-natur, då så många andra, mycket vigtigare delar blifvit förändrade, utan att man talat om något sådant. För att icke lägga något hinder i vägen, i fall Betänkit skulle gillas i öfrigt, så har jag dock icke velat motsätta mig denna punkt. Hr Gr. Sparre har sagt, att man kunde åtminstone icke åberopa att den stigande civilisationen fordrat den förändring, som Utsk:t föreslagit; ty, sade han, den mest civiliserade nation i Europa, nemi. den Franska, har i sin lag ännu strängare föreskrifter, hvad giftomannarätten angår, än den Svenska lagen.