Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af hvad sålunda är vordet an tordt, föranlåtes Utskottet hemställa, att, med bifall till Kongl. Majlis nådiga proposition, Kontreamiralen ron Sydows enka, Eleonora [Viggman naå uppföras Stats-Utskottets Memorial, A:o 155. 31 a allmänna Indragningsstaten till åtnjutande under hennes återstående lifstid af en årlig pension, stor 6(50 Hulr 32 sk. 26:/é? punkten, innefattande Utskottets hemställan, att, i stället för det belopp af 600 R:dr, hvilket Kongl. Maj:t i nåder föreslagit såsom pension åt framlidne Landshöfdingen öfver Norrbottens län C. A. Hedenbergs efterlemnade enka, en summa af 400 R:dr måtte, på anförda skäl, åt henne i årlig pension tilläggas, har af Bonde-ståndet blifvit bifallen, men af de 3:ne öfriga Riks-stånden återremitterad. Af de talare, hvilkas anmärkningar föranledt ålerremisserna, har blifvit vrkadt, att det af Kongl. Maj:t begärda pensionsbelopp mätte ät Landshöfdingen Hedenbergs enka anvisas, enär hon med 7 oförsörjda harn befunne sig i en serdeles nödställd belägenhet, samt staten icke skäligen borde, vid beviljande af pension, taga i betraktande hvad en afliden embetsman kunnat ur pensionskassor, genom årliga bidrag till desamma, förvärfva åt hustru och barn. Ehuru Utskottet icke kan biträda den åsigt, att de pensionsbelopp, som ur allmänna pensionskassor af embetsoeh tjenstemäns efterlefvande enkor och barn uppbäras, ej böra tagas i betraktande vid bestämmande af de understöd, som Rikets Ständer för dem kunna anvisa, finner
O u - W +J HH fl +J O » SÄLJES I StocTcJiolm HOS C., F. X&gt;ufva, DROTTNINGGATAN 4 1, Zouise Blomberg, VESTERLÅNGGATAN 3 9, FRU O. Stråle, DROTTNINGGATAN 6, Allmänna Tidningskontoret, GUSTAF AD. TORG, Södra Tidningskontoret M. fl., I LANDSORTEN Å EN DEL APOTEK SAMT I VÄLFÖRSEDDA Farfymeri-, JEkiperingsOCH Cigarraffärer Å 1 KRONA PR ST. ^tST SÄNDES FRANKO ' MOT KR. [1720] Axel TÄtströiMf Falun. - B svenskt fabrikat, gifver linnet, utan att förstöra det, en bländande hvit färg. Till salu hos alla specerihandlande i riket. JAG TYCKER FÖR MIN DEL, ATT HVAR OCH EN KVINNA BÖR HJÄLPA TILL ATT BEFRIA SIG OCH SITT KÖN FRÅN EN HOP AF NEDÄRFDA FÖRDOMAR; OCH NÄR DET ÄR ETT SÅ KLART OCH TYDLIGT SKÄL, SOM DET SOM UPPGIFVITS, LÅT DÅ » VÄRLDEN » — SMÅSTADSVÄRLDEN FÖRMODAR JAG — PRATA OCH VISA ALLA, ATT NI ÄR LIKA HYGGLIG OCH LIKA Agg. 3VEALIXX ") T&gt;EI * GRFällstol (gul eller brun) som äfven kan begagnas som Fåtölj, Chäslong och Säng och som erhålles fraktfritt mot 10 kr. järnvägsefterkraf från Hjalmar Peterson &amp; C:nis Bokhandel, Karlstad. Till förekommande af förvexlingar är vår Nya Fällstol alltid stämplad på de båda kortstyckena som uppbära armstöden med vår firma Hjalmar Peterson &amp; C:ni, Karlstad. BRA, FAST NI VÅGAT HYRA ETT ELLER PAR RUM UTOM HEMMET OCH VÅGAT GÖRA ER PLIKT. Svea Mineralvattenfabrik Ernestine.
Det stora uret visar 9,20 — den tid, som är polistoleransens yttersta gräns. Jag ser, hur en gammal gumma, som af starkare konkurrenter blifvit inträngd i ett hörn, kastar en sista, vemodig blick på sina kålhufvuden och palsternackor — de äro lika många kanske som hennes svikna förhoppningar denna morgon! Nu skall den andra, den egentliga handeln vidtaga! Nu skall jättestaden i sitt gap sluka alla dessa jordens håfvor. Nu skola två och en half millioner munnar matas. Allt som i natt blifvit hitfördt skall nu spridas till rik och fattig, till gourmand och till dagsverkare, till Maison Dorées och Kafé Anglais ' cabinets particuliers liksqm till de minsta marchands-de-vin uppe i Ménilmontant med deras middag till 15 sous. De stora massorna nalkas nu — ännu en sorts förmedlare — massorna af småhandlande, restauratörer, hofmästare o. d. Fruar och kokerskor ser man väl också, men det stora flertalet af parisare stannar lugnt hemma, tills tid är för uppköpet hos kötteller fiskhandlarne, där de få sin mat lika bra. D e ha förtroende till dem och till sina jungfrur — ty i mat liksom i kärlek måste man ha förtroende. I det väldiga matpalatset vid Rue du Pont Neuf fortgår köpslagandet utan afbrott, till kvällen faller på, sorlet dör bort och det blir stilla — stilla tills morgonen gryr härnäst. Hallarne ha gjort sin tjänst. Paris är mättadt! Hufvudkudden bör ej heller vara för mjuk, emedan dylika befordra stark värme åt hufvudet, hvilket hiudrar en god sömn eller gör d e n mindre god. Likaså får täcket ej heller vara, för varmt eller för tungt. Det bör ej vara för tätt stickadt, emedan det då endast blir hårdt och tungt. Om vintern tillägges en mjuk filt. Sänglinnet spelar en viktig roll i frågan om en sund sömn och estetikens fordringar. Det bör ej endast vara bländhvitt, då det pålägges, utan därtill ombytas, så fort denna egenskap upphör att vara förherskande.
Beswarades af Herr Laron och Landtmarffalken, hwarefter Lieputatlonen afträdde, pä öfligt sätt beledsagad. Uppä gjord och bifallen proposition af Herr Laron och Landtmarffalken, at sedan Högloft. Ridderskapet och Adeln fatt emottaga de irenne öfrige Stättdens i)-purera6e, Ridderskapet och Adeln nu torde behaga täta desi lyckönskningsvepnrstion Lil dem afgä; blef denna . epuration, anförd af Friherre Lleinin.l-, Llaes, npxopad, och begaf sig frän Riddarhuset. Friherre Liljencrants, joban Vilbelm. Ikpropad at wara en medlem af den Deputation, som Den 5 Maj. 19 forn til de öfrige respective Ständen skall afgä, fär Ho6 Högwälbornc Herr Laron och LandtMarstalken jaa ödmjukeligen anbälla, at nägon annan i mit ställe utses, emedan jag icke kan aflägsna mig innan propositions är gjord, och jag bort mit anförande wara etdera bifallit eller förkastadt. I anledning häraf skulle i Friherre LiljencrankLes ställe en annan Ledamot anmodas at åtfölja Leputationen. Herr Schönström. ?ehr, anhöll hos Herr Laron och Landtmarffalkcn om underrättelse, huruwida någon anstalt redan more gjord, at meddela Hans LxcettoncL Herr Grefwe klingspor. Herr Oeneral-lvlajoren /gglercreuot samt Herr Ofiverste-s^6ut0N!?nti-n ^cllersparre, Ridderstapets och Adelns önskan at emottaga dem pä Riddarhuset; och dä detta af Herr Laron och Landtmarstalken bejakades, föreslog Herr Schönström, at deras emottagande mätte ste genomen Lepntation. - Mänga ropade härtil Ja.
Summa 4,500: - 6,750: — hvarjemte genom samma nådiga bref, bland annat, stadgades: att Biskopstorp och ön Tylen skulle på 30 år utarrenderas och Landshöfdingen deraf uppbära arrendet; att denna lönereglering skulle gå i verkställighet vid dåvarande innehafvarens afgång från embetet; att om arrendeafgifterna för ofvannämnde två egendomar ej uppginge till eller öfverstege hvad i kalkylen vore påräknadt, skulle på särskild nådig pröfning komma att bero, om, med föranledande af öfriga lönevilkorens beräknade belopp, i förra fallet tillökning och i det sednare minskning i lönevilkoren vid tjensten borde äga rum: att på de till utarrendering afsedda två egendomarne, hvaraf Landshöfdingen finge uppbära arrendet, fardag icke borde af innehafvaren åtnjutas, utan skulle arrendet anses såsom vanlig indeld lön, dåvarande Landshöfdingens lagliga ratt i denna del dock förbehållen ; och att, om i afseende på lönekalkylen någon omständighet framdeles förekomme, verkande på det hela till någon väsendtlig och anmärkningsvärd skillnad i lönebeloppet, sådant borde hos Kongl. Majtt anmälas till den åtgärd, som i nåder kunde finnas lämplig.
Akademien i underdånighet det Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om nödigt anslag såväl (ill inrättande af 2:ne Agrikultur-kemiska Försöks-anstalter, vid Ultuna och vid Alnarp, som ock till fullbordande al den vid Akademiens experimentalfält under organisation varande anstalt i samma syftning. Beträffande de för organisationen af ifrågavarande anstalter erforderliga kostnader yttrade Akademien, bland annat: alt då särskild framställning om anslag för uppförande af flera större byggnader vid Ultuna landtbruksinstitut blifvit af institutets styrelse till Kongl. Majit ingifven, Akademien för närvarande ansåge sig endast böra hemställa, att Kongl. Majit mätte i nåder äska den till uppsättande af Försöks-anstaltens laboratorium enligt Akademiens förut afgifna förslag erforderliga summa eller 3,000 Riksdaler; — alt, bvad åter angick institutet vid Alnarp, hvars inte rims-styrelse i dess afgifna yttrande begärt anslag, bland annat, till: a) ett glashus med behörig inredning, för att der, under skydd för yttre inverkningar, kunna anställa noggranna kullurförsök, så väl i för ändamålet beredda olika jordmåner, som i valten och olika saltlösningar; b) ett större rum med en mängd fack, för att förvara mindre qvantiteter vid försök i liten skala vunna alster; c) en loge med tillhörande lada, likaledes indelade i en mängd fack, till förvaring af skörden vid försök gjorda å större areal; och d) stallar med tillhörande gödselbehållare, vågar, kokapparater m. m., äfvensom tillgång lill kreatur af olika slag för att dermed anställa utlödringsförsök, — ansåge Akademien den af inlerims-styrelsen begärda summa 10,000 Riksdaler vara det lägsta belopp, hvarmed organisationen af anstalten vid Alnarp kunde verkställas, hvadan Akademien i underdånighet tillstyrkte att nämnda summa måtte såsom anslag för iordning bringande af denna försöksanstalt hos Rikets Ständer äskas.
Herr Biskoppen, Doctor von Rosenstein anförde härefter : ”Jag instämmer så mycket hal 1- ’’re uti Herr Baron Adelsvärds yttrande, sorn ”jag anser det i fråga ställde anslaget vara ett ”högst obetydligt offer åt minnet af en för välgörenhet , allmänt känd Svensk Drottning, hvars ”öden och bekymmer äro för väl kända, att nu ”behöfva upprepas.” Härmed förenade sig Herr Öfversten Tersmeden samt Herr Lagmannen Noréus. Och skulle desse serskildte meningar åtfölja det afgående Betänkandet härutinnan till de lespective Riks-Stånden. Som ofvan. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Betänkande, angående Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs Memorial om förändring och lindring i Saltpettergärdens utgörande af Hemmanen i Riket. Till Stats-Utskottets Utlåtande har Högloft. Ridderskapet och Adeln behagat remittera ett af Herr Lagmannen Grefve Gyllenborg ingifvit, så lydande : “ Memorial: ”Vid 1812 års Riksdag blef af Riksens Slängder beslutadt, att efter visse års förlopp skulle Siats-Utskottets Betdnkanden'. 539 ”en Saltpettergärd af Hemmanen i Riket ovill. ”korligen in Natura årligen utgöras: ett stadgande ”det första, och som j^g förmodar , det sista , ”sorn ifrån Riksens Ständer kommer att utgå ar ”så sällsam egenskap, att det innefattar förbindelse att anskaffa hvad Hemmans-brukaren likaväl icke ensam kan tillvägabringa, utan endast gedom kostsamma inrättningar i bolag kan erhål. ”las , i hvilka Bolag likväl ingen kan tillförbindas att inga.
Jag önskar den tid vara långt borta, då Sverige å?«r invecklas i ett krig med dess grannar, men om denna tid inträffar, (och jag skall aldrig anse Sverige så svagt, att det icke skulle kunna lora ett krig) så lärer väl utan i förhand vidtagne åtgärder, att förse Hufvudstaden med ved och vietualier, communicationens fullkomliga afstannande mellan Finland och Sverige gifva en våldsam skakning åt inre hushållningen och tillgångarne, synnerligast inom Hufvudstaden. Utan att äga en djupare kännedom om handelsförhållandet, och endast lydande hvad ett sundt omdöme säger, 6kall man genast finna vådan af det Ekonomiska beroende, hvaruti Stockholm, i hänseende till Finska tillförseln, ännu sig befinner, och man måste ovillkorligen ägna sin agtning och tacksamhet åt Utskottens bemödande, att småningom bryta ett tillstånd, sorn långsamt men säkert leder till inre vanmagt, och inhemska productionens aftynsnde. Sorn Svensk kan jag i detta ämne icke äga annan önskan, än att ingen medborgare mätte tveka i valet emellan uppoffring af ö-; Den 29 Maji, 539 gonbl<ckets intresse för det stora interesset — Fäderneslandets framtida sjelfbestånd. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Under å-i beropande af hvad jag förut yttrat i detta ämne, torde jag nu blott få äran anmärka, att här egentligen är fråga om två särskilta ändamål. Är det blott Stockholms inhemska proviantering, sorn skall betryggas; eiler är det tillika Sveriges Rikes handelsbaliance, sorn skall hållas i jemvigi ? I förra fallet synes Utskottens förslag visserligen tillräckligt och tämmeligen lämpeligt: i det senare fallet deremot, eller för att minska Finska handelns tryckning på Sveriges handelsbaliance, är det utan tvifvel högst nödigt, att samma slags varor, som äro från Finland till fri införsel tilllåtna, äfven må från Sveriges sydligare kuster tullfritt utföras. Jag förenar mig derföre med Herr Rosensköld i anhållan om äterremiss. Friherre Boije, Ludvig: Må det tillätes mig få erindra, att jag ej kan förstå annorlunda än att i samma mån Stockholms import blir mindre, i samma mån skall äfven handelsbalancen blifva jemnad.
Hvad dernäst vidkommer del af Directionen föreslagna sätt för liqviderande till Actieegarne i Götha Canal.Bolag af ränta å deras insatte Capital, under de ännu återstående byggnadsåren, till och med 1828; att nemligen, i stället för sådan räntas åtnjutande, en insättning skulle anses vara af Actie-egarne verkställd till ao Procent å hvarderas Actiebelopp, utöfver det ursprungligen tecknade; så hafva Riksens Ständer funnit den härom gjorda framställning icke vara grundad på de rättigheter och förmåner, sorn hitintills blifvit Actie-egarne förunnade. - a 3 af det för Canal-Eolaget utfärdade Privilegium innehåller, att, under byggnadstiden, eller intill dess Canalen blifvit till genomfart färdig, skola, af Bolagets medel till Actie-egarne årligen utbetalas Fem 'Procent för deras insatte Capital; och då Riksens Ständer, vid 1815 års Riksdag, beviljade bidrag af Statens medel till Canal.byggnaden, med förklarande, att icke vilja deraf hemia någon afkastning förr, än Actie-egarne erhållit 5 Procents utdelning af Discontoch Canal-inkomsten, Underdåniga Skrifvelser. 817 grundades detta beslut på ett kostnadsförslag, enligt hvilket arbetet borde vara färdigt år 1824 samt Actie-egarnes inbetalningar jemväl då slutade; hvarefter, i anledning af särskildt väckt Motion vid 1818 års Riksdag, Riksens Ständer, i afseende på räntan till Actie-egarne, icke annorledes yttrade sig, än alt, vid afskrifning af Canalens skuld till Discont-Verket, det vilkor fogades, att Staten frikändes från ali skyldighet, att till Actie-egarne betala ränta å deras insatte medel efter byggnadsåren.
IX. E. 323. — personer, angående godtgörande af kostnaderna för transporterande af. II. B. 491. A. 614. — angående deras beläggande med tvångsarbete m. m. XI. B. 510. A. 530. Försvarsverkets reorganisation, angående nedsättande af en commité för frågans utredande. Se Commite'. Föräldrars ansvarighet för barnens förbrytelser, angående. I. 198. R. 337. Se vidare Lag-Utskottets Betänkande N:o 58. G. Garnisons-förstärkning, angående kostnaderne för den till Iiufvudstaden inkallade. Gate, boställes öfverlåtande till Arvika köping, angående. II. B. 491, 612. A. 613. III. Gelle, angående anslag till Alhenseum derstädes. Se Athenmnm. Geijer, framlidne Professorn, angående pension ät hans enka. Se Pension. Georgii, Carl Evert af, yttrande. Gernings-ören, angående upphörandet af denna afgift. II. B. 398, 458. A. 554. III. Gethe, Sten Porse, yttranden. I. 328. Gevär, nya, om förvarande deraf m. m. III. Gevärstillverkning, dels angående anslag derför, dels rörande förvaltningen af Carl Gustafs stads gevärsfaktori. V. B. 39, 77. A. 119. E. 468. A. 30. ( 64 ) Giftermåls-Balken, om ändring af 2 § samt uppgifvande af 5:te och 6:te §§ i 2 Cap. angående dem, som äktenskap med hvarannan ej bygga må. V. 0/39. A. 77. Giftorätt, angående meddelande af ett stadgande alt den vid sista Riksdag beslutade lagförändring rörande, ej må medföra relroacliv verkan. I. 471. R. 472. II. B. 363, 364. Å. 386. V. E. 116.
Domstolarne måtte förlora ali rätt att vägra tillåtelse för någon, att med Fullmäktigskap sig befatta, och att för hvad orsak som hälst fråndöinma någon en sådan rättighet; sa vederlägges denna anmärkning af Betänkandet, der detta tydligt finnes anfördt; Och Utskottet anser ej eller nu sådane skäl vara af Anders Danielsson anförde, att bifall af Motionen i denna del bör tillstyrkas. Utskottet får således med åberopande af dess Betänkande, dervid Utskottet förblifver, ånyo vördsamligen hemställa detsamma, jemte en del Ledamöters skiljaktiga yttranden, till Riksens Höglofl. Ständers pröfning, Stockholm den 29 Sept. i8a3. LagUtsftatttts Bctånknnåcn. 13^9 Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft. Ständers Lagutskott den 15 Augusti 1823. S. D. Justerades Utlåtandet i anledning af Återremissen af Utskottets Betänkande under N:o 36, om Sakegares fria val af Rättegångs-ombud. Här vid åberopade Herrar Ribbing oell Hagander sine förut afgifne och Betänkandet följaktige särskilde yttranden; och Herrar von Hauswolff' och Cederborg anförde, att då de icke deltagit uti LagUtskottets ifrågavarande Betänkande och ej kunde godkänna den föreslagne förklaringen; ansågo de sig utan hinder deraf nu böra afgifva yttrande i ämnet, dervid de icke skulle tveka, att tillstyrka upphäfvande af Kongl Brefvet den 27 Maji 1801 och återställande af i5 Cap. 1 §. Rätteg.Balken i gällande kraft, men då denna ändring icke är af något, utaf känbara olägenheter, föranledt behof så påkalladt, att ju icke dermed kan hafvas anstånd intill dess den i ett sammanhang med nya LagVerket kail vara vidtagen; så ansågo bemälde Ledamöter, att emellertid borde bero vid hvad Lag och författningar föreskrifva. Ut Supra. Ex Protocollo. Joh. Jacob. Kleman.
Den afgift, som för närvarande under form af stämpel å testimonia acade0nl »tumpeijnica måste erläggas af studerande vid akademierna, har Utskottet ansett min^'tiimonia dre lämplig och föreslår derföre academica. att densamma må upphöra. § 7. Då inneliggande domar och domböcker icke få utgifvas, torde stadgandet, 0m ntesiuatt de äro från stämpel fria, kunna såsom öfverflödigt reskriften^m ur författningen utgå. stämpel!riket för inneliggande domar. Enär missiver för Adjunkter att biträda Pastorer eller Komministrar i emOm befrielse betet, äfvensom förordnanden för vakansoch nådårspredikanter samt vice från campel Komministrar för närvarande äro fria från stämpel, tillstyrker Utskottet, att förVen^öTviTe ordnanden för vice Pastorer likaledes pastorer. må från stämpeln befrias. Den frihet från stämpel, som hitintills tillkommer Sockenstämmo-, Kyrkoråds D :o för komoch Socken-nämnds protokoll, har Utskottet ansett äfven böra medgifva de genom Kongl. Förordningarne den 21 Mars 1862 tillkomna nya kommunalmynprotokoll, digheter, hvaremot stadgandet angående Sockenstämmooch Sockennämnds Pro tokoll blifvit uteslutet; hvilket torde godkännas. 16 Btuillnings-UhkoltiH Htldnkande :\:o 7. Om uteslutande af föreskriften om stUmpelfrihet för protokoll vid grufvestämma m.fl. Om stämpelfrihet för qvittenser i allmänhet. l):o för lönetillökningar. Om makulering af stämpel å vexlar. Om sättet för utgörande af stämpelafgift till högre belopp än 500 ll:dr. Till följd af det allmänna stadgandet att ekonomimål äro från stämpel fria, torde föreskriften, att protokoll vid grufve-, hytteoch hammar-smedsstäinmor, der Bergmästare eller Grufve-ingeniör förer ordet, äro från stämpel fria, vara öfverflödigt och följaktligen få ur författningen utgå.
Medelst remiss af den 25 sistlidne Januari, har Eders Kongl. Majit i nåder behagat häröfver infordra Seralimer-ordens-gillets underdåniga utlåtande; i anledning hvaraf, och då Revisorernes ofvanberörde framställning egentligen varit föranledd af förfarandet med utdelningen af uppfostringshjelpen inom Skaraborgs län, Serafimer-ordens-gillet i ämnet inhemtat Eders Kongl. Majlis Refallningshafvandes i samma län yttrande, hvilket jemväl inkommit, och deruti Eders Kongl. Maj:ts Refallningshafvande anmält: att utdelningen af omförmälda medel, under loppet af flera år, blifvit verkställd sålunda, att, i den mån Eders Kongl. Maj:ts Refallningshafvande icke, i följd af gjord begäran om understöd för något visst barns uppfostran, dertill användt någon viss del af uppfostringshjelpen, densamma, i en antagen ordning, är vorden öfverlemnad till Kyrkoherdarne, med anmodan atl, enligt stadgade grunder, använda beloppet lill fattiga faderoch moderlösa barns uppfostran; och då sådana funnos inom hvarje församling, samt stor svårighet skulle för Eders Kongl. Maj:ts Refallningshafvande möta att pröfva den enes eller andres företrädesrätt till sådant understöd, hvartill kom, att försörjningen af ej mindre v ärnlösa barn, än äfven andra fattige, ålåge hvarje s amhälles fattigvård, samt deraf följde, att ifrågavarande understöd, huru det än utdelades, blott komme att utgöra en lindring i detta onus, ansåge Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande det utdel ningssätt, som derstädes blifvit följdl, vara mest lämpligt. Efter det Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Skaraborgs län sålunda förklarat anledningen till ofvan anmärkta, derstädes verkställda, utdelning af uppfostringshjelpen, får Serafimer-ordens-gillet, för egen del. i underdånighet andraga följande:
Inom Bonde-Ståndet har, i afseende på förevarande ämne, den åsigt blifvit af Riksdags-fullmägtigen Carl Anders Larsson uttalad, att beväringens öfning uti vapenföring borde uppskjutas, till dess anledning till fredsbrott inträffade, samt att ifrågavarande medel kunde komma till större gagn om de besparades för manskapets utrustning till verklig krigstjenst; — men då detta förslag, som afser upphörandet af ali vapenöfning för landets beväring, ända till dess manskapet skulle samlas under fanan för att möta fienden, icke torde kunna hos Rikets Ständer vinna afseende, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att förslags-anslaget till bevärings-manskapets vapenöfningar må under nu stadgade vilkor uppföras till enahanda belopp, som vid sednaste riksdag anvisades eller 458,333 R:dr, dock med förbehåll, att ändring af beloppet må framdeles af Rikets Ständer beslutas, om, vid pröfning af högstberördc Nådiga framställning angående bevärings-inrättningens ordnande och utbildning äfvensom af i ämnet väckta motioner, anledning dertill skulle förefinnas. 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. I anledning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning om definitivt uppförande på stat af de förhöjningar uti förut fastställda aflönings-anslag, som vid innevarande riksmöte varda beviljade för särskilda embetsverk, korpser och stater, bar Utskottet ansett sig böra här afgifva yttrande i hvad angår de till 4:de Hufviidtitcln börande löntagare1, och får i sådant hänseende erinra om de i Utskottets särskilda Betänkande N:o 48 uttalade åsigter, att ernbetsoch tjenstemännens löner i allmänhet, och så vida ej genom ifrågaställd organisation eller andra omständigheter hinder derför skulle möta, borde blifva af Rikets Ständer definitivt fastställda.