Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från motsatta sidan kom en lång procession med tre positiv i spetsen, hvart och ett spelande sin egen melodi, bestående af alla halta, lytta och blinda, tror jag, som Neapel hade att uppvisa. De flesta voro »maskerade» i lösnäsor, blåntappar under näsorna och djurhudar kastade öfver hufvudena. De började att sjunga. Men himmel, hvilken sång! Det fanns icke en bland pensionärerne, som icke villigt offrat hela sin reskassa för att köpa deras tystnad, och det var med en känsla af oändlig tacksamhet, som vi sågo dem tåga nedåt Chiajan. Vi bodde högt ofvanför den egentliga staden vid Korso, Vittore Emanuele.) Så gick det hela förmiddagen. Allt slödder, som staden egde, begagnade sig af karnevalens frihet för att tilltvinga sig penningar, och man var allt för glad att gifva för att köpa sina stackars misshandlade öron en åtminstone tillfällig hvila. Amerikanen småskrattade. Men vänta, klockan tre började den egentliga karnevalen med confettikastning på Toledogatan, och klockan fyra kommo festtågen. »Då skulle det väl dock blifva något af», som Johannes Brun säger i »Polisspion mot sin vilja». Redan klockan half tre sutto vi i vagnen, insvepta i ljusa kappor och med ansigtet skyddadt af halfmask; helmask behöfdes ej, förklarade värden. Amerikanen småskrattade. Jagkände mig nästan färdig att afsky honom. Vi åkte mycket sakta för att hinna beskåda alla anordningar, de tillfälligt uppförda läktarne, alla de olika dekorationerna och framför allt Toledogatans balkonger, som alla voro mer eller mindre festligt utstyrda, och i synnerhet de två, som blifvit prisbelönta. För att egga till större ansträngningar hade festkomitén utsatt pris för de bäst dekorerade balkongerna, för de bäst anordnade festvagnarne, för de bästa kostymerna, ja, Gud vet för icke allt hvad. »Första priset», stod det på en stor balkong eller rättare ett långt galleri, som löpte rundt omkring ett hörnhus och som var anordnadt till en bonbonnière. Ingenting, icke ens det krusade papperet och de granna karamellerna med deviser på fattades.
Vid sädant töibällande Rar Rongl. Naj:t ansett 8ig Rärmedelst Röra köreslä Rikets 8tänder, att till adjunctions-arkvoden bevilja ett Dxtra 8tsts-anslag ak3,^5o k:dr Råneo ärligen, eller >^bo R.dr, svarande mot balk Vssessors-lön, kör Rvardera ak de kem Dedamöter, som mäste adjungeras med egna extra Rotlär i 8vea ocR 6ötba DokRätter, om arbetet der, säsom bittills, skall kortgä pä D^ra Divisioner, med sex Dedamöter i bvarje Division. Detta anslag önskar Rongl. Naj:t att Rikets 8tsnder ville anvisa, att utgä krän innevarande ars början ecb intill dess den 8tat8-r6gjering vidtager, bvilken ä nasta Riksdag blikver beslutad. Rongl. Alaj:t körbiikver 8tats-Dtskottet med ali Rongl. Näd ecb Vnnest städse välbevägen. Datum ut supra. Lone/. o/r ^ 7V.-o ^02. 43 «/ /'/'otoco/Zet 6/ve,' ^»rrrrw-De/ia^enrsn^e^ ^>e?n/sn ^ /rMet nr/o/- //n?r^ XonnnAen r ä >^Loc/i/w/m; Äott c/e,r Nleö/'tt«r-r rä'^/. När vårsnäs:
Hvad beti äffar sjelfva den så kallade motionen, så vågar jag väl tro, att ingen anledn. i grundlagen eller i förnuftsslutet öfver de föi handlingar, sorn R. o. Ad. ägt att bedomina, kan berättiga till infordrande af Utskms prot. Jag skulle således anse, alt, ifall Hr Frih. o. Landtm, icke anser sig förhindrad alt framställa propos. till bifall eller afslag å Frih. Cederströms motion, R. o. Ad. borde afslå densamma, emedan det väl torde lätt inses, att ett genomgående af StatsUtskis prot. här tjenar platt till ingenting; förmodande jag att R. o. Ad. finner alt tiden bättre kan användas, än med en slik revision. Hr Rosenblad, Bernh.: Då jag icke så fullständigt hörljhvad det af Frih. Cederström i dag upplästa documentet innehöll, får jag anhålla att detsamma måtte blifva hvilande på bordet tilt nästa plenum, men tillika erkänner jag, med afseende på de förut framlemnade handlingarna, att vår grundlag icke i likhet med Norriges har stadgat någon ansvarighetslag för medlemmar af RiksSt-.n eller för deras Utsk. i och för denna egenskap, och att de således stå utom lagen eller öfver lagen, hvilketdera man må anse, samt att således ej fråga kan uppstå det någon juridisk åtgärd i en sak som denna emot enskilde ledamöter eller hela Utsk. skulle kunna äga rum. Dock, och utan afseende på de försök man gjort att vilja bortblanda den sak, som Frih. Cederström framställt, tror jag likväl, alt Svenska allmänheten ar bemälde Frih. mycket förbunden för de handlingar, sorn han i ljuset framdragit. Frih. Cederström hade dock icke bort begagna ett sådant uttryck, sorn att iftågavar. Ulsk. hade för afsigt att sprida oro i landet; ty ett sådant uttryck mäste jag ogilla, alldenstund jag ej kan anse mig eller någon annan berättigad att tillägga andra el.ika afsigter. Frih. Cederström: Jag har begärt ordet i anledn. af Gr. Anckarsvärds hemställan till mig såsom ordförande i Riksrätten.
IUrangels motion om ersättning åt vederbörande hemmans-egare i Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar för hvad de förmenats hafva origtigt utgifvit i socknegångsspanmål: Bifölls; N:o 31, i anledning af Friherre C. Hermelins motion om anslag till en förbättrad sjukvård vid Kongl. Krigs-Academien m. m.: Bifölls. Från Yällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Constilutions-Utskottets på bordet lagda memorial, N:o 7, med livilande grundlags-ändringsförslag, åsyftande upphäfvandet för Högste Domstolens Ledamöter af skillnaden mellan frälseoch ofrälse. Sedan', i följd af Höglofl. Ridderskapet och Adelns samt Högv. Preste-Ståndets beslut, 13:de punkten af uppgiften vid Constitutions-UtskolLels memorial, N N:o 25, angående pension för aflidne Casseuren vid Riksgälds-Conloret J. Zengerleins enka och oförsörjda barn: Bifölls; N:o 26, i anledning af Herr C. R. af Robsahms motion om ulgifvandet af Stals-obligationer å tillsammans 10 millioner Riksdaler: Bifölls; N:o 27, med anmälan af anledning till anmärkning emot föredragande Stals-Rådet och Chefen för Civil-Departemenlel:
Resolutio nerne den 13 December 1644 och den 9 December 1766, de räntepersedlar, som ingingo uti den, hemmantalsräntan tillhörande, salpeterhjälpen, blifvit uti nämnde län eller provinserna Småland och Öland, af uppbördsman och indelningshafvare i så måtto oriktigt debiterade och uppburne, att beräkningen deraf skett med förvandling till persedlar efter gällande ,markegångspriser, i stället för alt verkställas blott efter kronovärdi; och sökanderne, med anledning häraf, anhållit, det Kongl. Majit ville i nåder förständiga uppbördsman och räntetagare att upphöra med den, efter sökandernes förmenande, olagliga öfverdebitering, sorn sålunda dittills i afseende å sa 1— peterhjelpen e.gt rum, så att allmogen inom dessa provinser måtte komma i åtnjutande af samma förmån, som vore hemmans-innehafvarne i rikets öfrige landskap förunnad, att få erlägga ifrågakomne utskyld endast med det för densamma belöpande kronovärdi, utan förvandling till persedlar; så och efter inhemtande af detta ärende rörande uppgifter och beräkningar, tillika med vederbörandes underdåniga utlåtanden i ämnet, hade Kongl. Maj;t under den 15 November 1850 till Rikets då församlade Ständer allätit en Nådig Proposition, med tillkännagifvande, att, med stöd ej mindre utaf Kongl. Kammar-kollegii ofvanberörda Cirkulär-Bref af den 28 April 1638, såsom på den dåvarande Förmyndare-Regeringens befallning ulfärdadt och innefattande en till allmän efterrättelse gällande, sedermera icke upphäfd, föreBill. lill R. St. A. skrift om salpeterhjolpens beräknande i penningar efter kronovärdiet, hvilken allmänna föreskrift äfven allt dittills varit inom riket tillämpad, ehuru uti provinsen Småland och på Öland afgiftens beräkning till persedlar efter markegångspris blifvit vid olika tidpunkter å 1700-talet, utan stöd af någon författning införd, än ock af Kongl.
Annu för 3 år sedan gällde der den s. k. rörliga skalan, efter hvilken tullafgifterna för inkommande spanmål och sädesfabrikater skulle utgå till högre eller lägre belopp i förhållande till sädespriserna å vissa hufvudpunkter inom landet. Denna författning, hvilken i många fall verkade såsom ett införselförbud, är nu alldeles upphäfven, och med undantag af hvete och hvetemjöl, hvarå ytterst låga fixa afgifter blifvit bestämda, äro i det landet numera alla slag af spanmål, malen och omalen, fullkomligt befriade från införseltull. I England är visserligen för inkommande spanmål tullafgift till obetydligt belopp stadgad, en beskattning, som från financiel synpunkt kan hafva någon förklaringsgrund för detta land, som företrädesvis är sädes-importerande, men alla andra landtmannavaror äro der numera alldeles tullfria. Uti Danmark har malen spanmål länge varit befriad från tull. I det förslag till ny tulltariff, som lör några år sedan af Generaltulldirektoritet derstädes utarbetades och hvilket i dessa dagar är föremål för Danska Riksrådets afgörande, äro äfven alla slag af malen spanmål, jemte de flesta andra landtmannaprodukter, till tullfrihet upptagna. Emot detta förslag gjordes i denna del ingen erinran af de jordegare, hvilka såsom ledamöter i en tillförordnad komission hade sig uppdraget att preliminärt granska detsamma; och efter hvad mig meddelats genom en ledamot af Danska representationen, med hvilken jag nyligen varit i beröring, har förslaget nu de bästa utsigter till framgång. Jag kan vid detta tillfälle icke neka mig nöjet att anföra hvad som föreföll vid allmänna landtbrukaremötet i Göteborg för 3 år sedan, då frågan om den Svenska tullagstiftningen beträffande landtmannavaror der afhandlades. Åtskilliga talare ansågo den medgifna tullfriheten skadlig, såsom motverkande landtbrukets förkofran i vårt land; men flere upplyste män bland närv:de jordbrukare yttrade sig med värma för bibehållande af den friare tullagstiftningen.
R:dr i terminen för hvarje lärjunge, kan ingalunda blifva betungande, men skulle likväl, med hänseende till lärjungarnes antal, betydligt öfverstiga bygguadskassornas nuvarande inkomster från lediga prestsysslor och lemna tillgång icke allenast till läroverkshusens underhåll utan ock efter hand till bildande af en fond, hvilken isynnerhet i de stift, der läroverkshusen i allmänhet befinna sig i godt och försvarligt skick, kunde förse med medel till erforderliga nybyggnader. En ganska lång tid kan likväl komma att förflyta, innan på detta sätt någon betydligare tillgång hinner samlas, och då flerestädes behof af nya eller förbättrade skollokaler förefinnas, hvilkas afhjelpande ej kan utan skada för läroverken uppskjutas, vill Kongl. Majit, med anledning af förberörda hos Kongl. Majit gjorda framställningar, af Rikets Ständer nu äska de anslag, som äro oundgängligen behölliga och finnas här nedan upptagna. Hvad sålunda först beträffar Strengnäs läroverk, så synas de åtgärder Domkapitlet nu föreslagit för beredande af tjenligare lärosalar och större utrymme för läroverkets betydliga bibliothek och öfriga samlingar vara både behöfliga och väl beräknade; men då i den uti kostnadsförslaget upptagna summa, 72,457 Ridr, ingår ett belopp af 20,000
Omedelbart efter denna underrättelse, företog hon en resa, för att återföra den så länge fåfängt eftersökta Alice, och efter några dagar lyckades hon deri, ehuru icke utan möda, ty den gamla gumman påstod, att den unga Missen af sina föräldrar blifvit ditsänd för att straffas. När Alices första glädjeutbrott något lugnat sig, begynnte fru Starling taga reda på alla de förhållanden, som kunde upplysa henne om sanningen. Det var till en början icke lätt att förmå Alice att förråda den hemlighet, som var hennes hjerta så kär, men då dess blad efterhand blefvo allt mera läsliga, stelnade den gamla fruns hjerta af sorg och fasa. Sonens låga handlingssätt framstod i sin fulla dager för den ärliga och rättänkande frun, och hennes sorg var så mycket häftigare, som hon måste erkänna, att hennes eget barn, denne son, hvilken hon med så mycken kärlek uppfostrat, hvilken hon velat rikta med alla skatter ur hennes egen älskande själ, var en föraktlig usling. Lady Starling var en af dessa rättänkande personer, hvilka aldrig skygga tillbaka för sanningen, huru bitter den än må vara, och hon meddelade Alice den smärtsamma upptäckten, hvilken för detta hjerta skulle blifva sönderslitande hennes idols trolöshet. Alice var, såsom man redan kunnat finna, en af dessa finkänsliga naturer, som ombilda sig efter omständigheterna; upprätta, då ett stöd upprätthåller dem, brutna vid beröring af en fläkt. Hon hade lefvat endast af sin barnsliga kärlek till Edvard, allt annat i hennes lif hade varit en bisak, ett intet, som ej fattat rot inom henne. Under inflytelsen af denna känsla, som frisk, ungdomlig utvecklats i hennes hjerta, hade hon lefvat sjungande som en glad fogel; verlden hade tedt sig herrlig och skön för henne. Aldrig hade en misstanke vaknat inom henne, och hela hennes lif berodde på denna tro. Hade hon älskat en dygdig, rättskaffens man, och af honom älskats tillbaka, skulle hon liksom det mjuka vaxet låtit ombilda sig under hans hand, men nu var det annorlunda. Sedan hennes kärlek engång sammanstörtat, måste hon sjelf dragas med i dess fall.
Mot insändande af nedannämnda belopp till Expeditionen af Idun, Stockholm, erhälles inom Sverige portofritt: Idun 1893 (n:r 1 felas) 2: 25 Idun 1894 (komplett) 2: 25 Idun 1895 (julnumret oberäknadt) 2: 50 Idun 1896 (d-o d:o) 2: Idun 1897 (d:o d:o) 3: Idun 1898 (med juln.) Därefter stoa nan i spetsen ror juuv Präst-Ost, 32 Regeringsgatan HÖGSTA. UTMÄBKELSEir F. Paulis Elekta Eau de Cologne Redaktionen af Bredablick, Stockholm. Albert Hru. I • — 7 — ovanliga hyllningen att taga af sig hattarne. — Vid stadens halfsekelsjubileum i fjol paraderade Gillet med en imitation af John Ericssons Monitor, från hvars roterande torn man affyrade den ena salvan efter den andra. I de svenska huvudstadstidningarna läste man i fjol sommar åtskilligt om en kommitté, som bildats i Worcester i syfte att åt stadens nya konstmuseum förvärfva en gipsafgjutning af J. P. Molins » Bältesspännare ». En en-dollars-subskription sattes i gång, och inom kort beställdes gruppen af den nyligen aflidne skulptören J. A. O. Nyholm vid Nationalmuseum. Ochnär den var färdig för utskeppning, bekostade » yEolus » hufvudredare, grosshandlare J. Loven, och vidare Thingvallabolaget fri frakt för densamma. En vacker artighet mot våra konstälskande landsmän i Worcester! Såsom ett bevis på ett godt och solidt svenskt arbete, såväl med afgjutning som ock med inpackning och transport, kan jag icke underlåta att anföra, att när de fyra väldiga packlårarne den 3 oktober öppnades i Worcester, befanns gruppen vara alldeles oskadad, hvilket var så mycket mera glädjande, som hvarenda gipsafgjutning från Europa till museet förut befunnits vara mer eller mindre sönderslagen, somliga helt och hållet i bitar. IHYLIN \: T7 UNCL. TEATERN.
TJldr. d. 14 Oct. 184.0. 689 red ragn in gen af Bevillnings-Utskottets Betänkande N:) 12, angående grunderna för den blifvande allmänna Bevillningen, samt föreskrifterne för tillämpningen deraf, oc-li samma Utskotts Utlåtande N:o 27, i anledning af anmärkningar emot nyssnämnde Betänkande; hvarvid Ståndet fattade följande beslut: §. 35 bifölls, med följande af Utskottet i Utlåtandet Nro 27 föreslagna förändringar, att nemligen ordet ”allmänna'’ framför Inrättningar från Irsta momentet utgår, och att efter sistnämnde moment ett nytt införes af lydelse, som i sagde Utlåtande å pag. 38 innehålles. Nro 36, bifölls, med de forändringar, som dels af Utskottet blifvit uppgifna i Utlåtandet Nro 27, att frän början af 4:de mom. uteslutas orden ”Fidei-commisser och”: äfvensom att 5:le mom. erhåller den förändrade lydelse, som å pag. 39 innehålles, dels ock med den förändring, hvilken Ståndet för sin del, nu beslöt, att nemligen fynd af antiqvariskt och historiskt värde må från all bevillning vara Intagna. Art. III. §. 37. Ståndet, som beslöt att 3:dje mom. skulle erhålla följande lydelse: ”den, som erhållit högre caracter, än som åtföljer innehafvande tjénstegrad och, efter behörigt förordnande minst ett år förrättat den tjenst, sorn motsvarar den högre caracteren, samt sådant vederbörligen styrker, erlägger icke någon caracters-bevillning”, godkände i öfrigt denna §. § 38, godkändes, med iagttagande af, att orden ”Berednings och”, af missskrifning tillkomna, uteslutas. Art. IV. §.
Sålunda har, oberäknadt de högst betydliga kostnader, som blifvit nedlagda å Beckaskog under de första åren som denna egendom af Hans Maj:t disponerades, men om hvilka jag nu icke är i tillfälle att lemna närmare upplysning, emedan räkenskaper för denna tid icke vidare finnas qvar vid kungsgården, — Hans Majit Konungen låtit på sednare åren nyanlägga parken, vidtaga väsendtliga reparationer på de till kuugsgården hörande åbyggnader, uppföra nytt orangeri, ridhus, redskapshus, mejeribyggnad och trädgårdshus; hvarförutan äfven lägenheten Lilla Beckaskog blifvit för två år tillbaka helt och hållet nybyggd. Bosatt inom orten och noga bekant med dessa förhållanden, har jag trott mig pligtig att fästa Rikets Höglofl. Ständers uppmärksamhet, ej mindre på de stora materiela uppoffringar, Hans Majit Konungen gjort å Beskaskog, och för hvilka, i fäll af en förändrad disposition, Hans Majit svårligen lärer hafva att påräkna någon motsvarande ersättning, än på den trefnad Deras Majiter städse tyckts finna på detta ställe; och som derjemte inom hela provinsen den önskan är allmän, att äfven framgent få der se vår innerligf älskade Konungafamilj så ofta som möjligt, samt jemväl ur politiska skäl det må vara af vigt att Hans Majit Konun - 30 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 15. gen, när Han så finner för godt, eger en passande bostad inom rikets mest bt folkade och närmast kontinenten belägna landskap, så utbeder jag mig att få fc reslå Rikets Ständer: att på Första Hufvudtiteln uppföra ett förslagsanslag till betäckande af den nu varande eller genom förnyad upplåtelse blifvande arrende-afgifton för Beckaskogs kungsgård, samt att, med underdånig anmälan härom, hos Hans Maj:t Konungen i underdånighet anhålla, att Hans Mäj:t täcktes i nåder för everdelig tid emottaga besittningsrätten af Beckaskog såsom en ringa gärd af Rikets Ständers tacksamma erkännande af Hans Maj:ts oförtröttade omsorger för de förenade rikenas bästa.
Från Hedervärda Bonde-Standet, S. D. Föredrogos å nyo och afgjordes Siats-Utskottets på hordet hvilande, följande Belänkanden: N:o 172, i fråga om vissa grunders bestämmande för Hofpersonalens pensionering; /rfslogs, K:o 180, i anledning af erhållen återremiss på Stats-Utskottets Utlåta lide N:o 107; Lades till.handlingarne, N:o 181, i anledning af erhållen återremiss på Stats Utskottets Utlåtande N:o 110; BJef lagdt till handlingarne. N:o 182, i anledning af erhållen återremiss på Stats-Utikotlets Utlåtande K:o 120; ,Lades tili handlingarne. N:o i33, i anledning af erhållen återremiss på Stat i-utskottets Utlåtande N:o 121; Lades till handlingarne. N:o 184, i anledning af erhållen återremiss på Stats Utskottet i Utlåtande N.o i31 ; Elef ock lagdt lill handlingarne. N.o i85, i anledning af erhållen återremiss på Betänkandet N:o 2g, angående försäljning lill skatte af de till ekeplantering anslagne Bispmotala Kungsgård och 2:ne under Wisingsborgs Kungsgård lydande hemman, samt om inköp för ekeplantering af jord å Wisingsö; Ståndet, sorn redan bifallit Betänkandet N:o 29, fann nu godt gilla det i Utlåtandet N;o s 85 doresiague förlydligaude. N:o Prot. JJulr. d. i4 Julii 1834.' jj:o i?6, i anledning; af gjorde anmärkningar vid Ståts-Utskottets Betänkande fl:o 3r, i frågan oin frihet för Immetorps hyttelag i Carlskoga härad, att.lill Kongl. Maj;t och Kronan erlägga tionde Tackjern; Betänkandet jy:o 3i blef af Ståndet bifallet.
— Hur många jämförelsepunkter den erbjöd med hennes eget lif! Som en vilde hade hon vuxit upp. Fädernegården låg långt från allfara väg, få ståndspersoner funnos i närheten, och med dem, som funnos, umgicks man icke. Modren var pietistisk, fadern raka motsatsen, en lefnadsglad, kärnfrisk natur. Man påstod, att han var lättsinnig, men det förläto honom de fleste, ty hans lättsinne var älskvärdt som ett barns öfverdåd. Naturligtvis sympatiserade föräldrarne icke. De lefde hvar för sig. Modern bodde på ena sidan om förstugan, fadern på den andra. De besökte aldrig hvarandra och hade intet intresse gemensamt annat än barnets uppfostran. Den var ett ständigt tvistefrö mellan dem; ty hvar och en ville uppfostra henne efter sina grundsatser. Men fadern hade makten; och han hade dess utom dotterns sympatier för sin metod. Det var ett friskt lif de lefde! På hästryggen var hon hemmastadd som en kosack, och med revolvern träffade hon pricken två gånger af tre. Och så utflykterna, som de gjorde tillsammans! Ridter i obanad mark — gränsle öfver sadeln — i karriär öfver mossiga gärdesgårdar och gräsbevuxna diken segelturer på stormig sjö — skummet rykande om fören. — Det var ett härligt lif! Och hvilka drömmar hon drömde! Hon skulle velat hugga knifven i tyrannens bröst som Charlotte Corday, eller som Kristina Gyllenstjerna öfvertaga försvaret af ett belägradt slott och rädda det. Eller kanske hälre blanda sig i stridsvimlet som en forntidens sköldmö, utföra en hjältebragd och dö. Om det blott fans en idé så hög, att den var det värd! Då utbröt den polska insurrektionen. Polens frihetsbön flög i toner öfver världen och tände i millioner hjärtan hat till förtryckaren och sympati för de förtryckte. Henriette Postowojtoffs namn lyste till — insurgentgeneralens adjutant och älskarinna. — Hvilket härligt lif — bragder och kärlek, mod och uppoffringar — ah, hvarför kunde icke hon få vara med! Under denna tid bereddes hon till sin första nattvardsgång. En eftermiddag kommo fyra karlar med faderns lik emellan sig på en bår.
I anledning af hvad Utskottet nu anfört, får Utskottet vördsamt tillstyrka det måtte Rikets Ständer, med afslag å Riksdagsfullmäktige Strindlunds och TVenanders hemställan i afseende på Hofrätternas fördelning, samt den förres yrkande angående Rådstufvurätternas organisation, besluta en författning hvarigenom stadias som följer: ’’i:o Alla Kämnersrätter skola från och med den 1 Januari i85o upphöraj och sådane mål och ärendenj somj enligt lag eller serskilda Jörfatt - Lag-Utskottets Betänkande , N:0 56. 5 nirigar, nu höra till Kämnersrätt> derefter omedelbarligen upptagas af Rådstufvurätt, på sätt för närvarande sker i de städer, der Kämnersrätt ej är; börande jemväl de mctl, hvilka intill nämnde dag blifvit hos Kämnersrätt anhängigegjorda , men då ännu icke är o af slutade , öfver lemnäs till vederbörande Rådstufvurätt, att der vidare handläggas. 2:0 Likaledes skola alla Lagmansrätter upphöra, på det sätt, att vad, som emot Häradsrätts eller Häradssynerätts beslut erlägges eller anmäles senare än tre veckor före lagtima Lagmansting år 1849 samt ej å Set tinget fullföljes, bör hänvisas till fullföljd i vederbörande Hofrätt, såsom hår nedan sägs, och att de saker, hvilka, å Lagmansting fullföljde, icke derstädes inom nyssnämnde års slut af göras, skola äfven till vederbörande Hofrätts handläggning öfverlemnas. 3:o Riddaresjnerätter varda ock, ifrån och med 1849 års slut, af skaffade: och skall med fullföljd frän Häradssynerätt af tvister om ägor och botstada skäl, samt med dessa måls behandling i Hofrätt och hos Konungen, förhållas, på sätt här nedan i denria förordning stadgas. Dock skall den, som ej nöjes åt dom, den Lagmanssynerätt gifver före slutet af nämnde år, ega att, såsom hittills tillåtet varit. Riddaresyn hos Konungen begära.