Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och desto mindre möjligt är det sålunda, i Utskottets tanke, att vexelcursen icke skulle medgifva vidtagandet af en sådan åtgärd från Banco-Styrelsens sida under hela den vida längre lid, som måste åtgå för att, medelst vexling ur Banken, uttaga det högst betydliga belopp silfver, som, innan någon fråga om indragning af sedelstocken och lånerörelsen i och för proportionens bibehållande kunde uppstå, skulle kunna utvexlas, så vida de förändringar af Rikets Ständer godkännas, hvilka Utskottet nu mera, på sätt bär nedan omförmäles, trott sig kunna, ulan ingripande rubbning i det helas plan och samband, tillstyrka. Beträffande åter den lockande uppmaning, Utskottets förslag skulle innehålla till capitalisler, penningemän och fordringsegare, alt befordra ett strypsystem och den lätthet desse skulle ega att tvinga Banco-Fullmägtige till hela utlåningens afbrytande blott genom vägradt köp af Bankens fastighetsinteckningar eller nekade lån till Banken, torde det ej böra ulan uppmärksamhet lemnäs, alt serdeles inom hufvudstaden eapitalister och penningemän finnas af mera än ett slag, eller förbises, att, enligt hvad kändt är, de fleste och betydligaste capital härstädes inneliafvas af Allmänna Cassör, Välgörenhetsstifleiser och andre Inrättningar, hvilka använda sine ränteinkomster för vissa dertill bestämda ändamål.
a r Guldmedalj vid flera utställningar. OBS.! Mest erlända HandelsVi rekommendera vårt rikhaltiga lager af alla slags garn, i såväl ull som bomull, till läroverk. billigaste priser i äkta, fornnordiska växtfärger, passande till Tandläk. FÖDD. utvalda promenadtoaletter. praktiserar från den 20 juni i Göteborg och Marstrand. (Nord. A. B. 8120) Konstväfnad i allmogestil. Förfrågningar om lämpliga garnsorter och färger besvaras omgående och prof med prisuppgifter sändas på begäran. Prenumerera på " Kamraten! " LÖsnincf Husmödrar! Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning 1 Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pelleriiis Margarin, Göteborg, som är bäst, drygast och billigast! Utlåtande om Mellins Food. Herr Axel Lennstrand, Gefle. Härjämte sändes fotografi af min lille gosse, Sven, 1 år 8 mån., som de senaste 8 månaderna UTESLUTANDE Uppfödts M E D » MELLINS FOOD » och är det mig ett nöje att vitsorda detta födoämnes UTMÄRKTA EGENSKAPER, enär lille Sven, då han började iörtära » Mellins Food », var ganska svag och klen, men N U ALLDELES TILLFRISKNAT. Högaktningsfullt EMY HALLENGREN, född Söderström. KONTANT5$0,000RRONOR ' olmqvists HT ÅNDELSINSTITUl U fördelade i k r. NORDISKA MUSEETS LOTTERI, Fredsgatan 52, Stockholm. (G. 84834) Fristående automatiska Barn-och Turisttält. Dessa tält kunna på en minut uppsättas och nedtagas. Behöfva ej fastgöras i marken. Oberoende af blåst, varaktiga och solida. Då tälten kunna uppsättas så väl vid sjöstränder som ock å hvilken annan plats som helst i det fria, äro de lika lämpliga till såväl lekstugor för barn som badoch turisttält. Tältets vikt 11 % kg. Höjden 190 cm. Tältduken af prima vattentät, rödrandig markisväf.
För min del finner jag således icke betänkligt, att till dess hufvud-grunder antaga ett BevillningsFörslag, som, lämpadt efter hvarje Medborgares behållna Inkomst i förhållande till dess Förmögenhet och Rörebe, i möjligaste måtto förenar de Skattdragandes väl med Statens rätt. Det är, efter mitt begrepp, endast under detta villkor, som ett Folk, utan att vara tryckt, kan äfven med frikostighet lemna hvad Stats inrättningen för sitt bestånd behöfver. För öfrigt skall jag, tillfredsställd att hafva uppfyllt min medborgerliga pligt, då jag från detta rum talat den egna öfvertygelsens språk, med lugn, fastän ej med trygghet, hvila vid det beslut, som tidens tillfälliga fordringar medgifva, i det hopp, att med förbättrade grunder i den allmänna hushållningen och en Den 24 Martil, /. m. 359 fullkomligare statistisk kännedom af vårt Land, skall, i förening med en gemensam välmåga, en jemnare, mera rättvist fördelad och den närande Folkhopen mindre tryckande Beskattning, i framtiden vinnas. Emedlertid må denna framtid oväldigt och fördomsfritt pröfva, hvilketdera af ifrågavarande Förslag till B villningsgrunder varit det rättvisaste och mäst förenliga med Folkets sanna fö-delar, antingen det, so n har till föremål Beskattning af den inkomst, hvarje Medborgare under Samhällsmagtens skydd åtnjuter, och således står i det närmaste förhållande till de Skattdragandes verkliga förmåga att bära Statsbördorna, eller det, som, i motsats med det förra, under ett ihärdigt hyllande af en gång antagna grundsatser, gifver en laglig rätt åt den orättvisan, att utpressa en tung och tryckande Bevillning af den ena Medborgaren för en förmögenhet, som icke är hans, under det den andra, gäckande rättvisans och Samhällsordningens fordringar, ostörd och utan deltagande i Statsbördan, njuter frugterne af sina skatter. Med fullkomlig tillförsigt vädjar jag till denna Domstol. Med de hufvud-egenskaper sanningen äger: en vigtighet, so/n uthärdar all profning, och en kraft till nytta, som tiden stärker, i stället får att försvaga, skall hon omsider dit framtränga och blifva hörd.
På vägen försämrades dock hennes tillstånd i så hög grad, att storfurstinnan i Charkow måste afbryta sin resa; en lunginflammation, hvilken af läkarne förklarades ytterst farlig, då ett mångårigt hjärtlidande — ökadt af den genomgångna själsoron — stötte till, ändade på natten mellan den 12 och 13 april Olga Feodorownas lif. j^ .. t Hedda Elisabeth Bergwall. f lduns ärade läsare eller läsarinnor se namnet Hedda Elisabeth Bergwall, undra säkerligen många bland dem, hvad detta är för en » okänd storhet ». En okänd storhet — i ordets bästa bemärkelse — skulle man äfven i själfva verket kunna kalla denna märkliga kvinna. Jämförelsevis okänd, eller obekant, blef hoD, därför att hon, som på det utmärktaste sätt skötte en viktig och ansvarsfull befattning på en offentlig inrättning, dock aldrig gjorde något buller af sig, utan tyst och anspråkslös gick sin bana fram, så att vid hennes nyligen inträffade frånfälle icke ens tidningarna, som eljes bruka uppsnappa allt, hade ett ord att yttra om henne och hennes betydande lifsgärning förr, än omsider en af de många, som ha henne att tacka för så mycket, i Göteborgs Handels&amp; Sjöfartstidning egnade några erkänsamma ord åt den bortgångna moderliga vännen. Och att hon kan kallas en stor kvinna, därom äro nog alla de ense, som lärde verkligen känna henne, och som tillika kommit till insikt om, att mänsklig storhet icke är detsamma som yttre glans, ära och makt, utan kännetecknas af hjärtats renhet, karaktärens adel och kraften att i handling förverkliga sina bästa önskningar. Fröken Bergwall var förestånderska vid Göteborgs stads barnhus, och den som skrifver dessa rader har själf haft förmånen att åtnjuta hennes vård, hvarför han ju bör kunna anses något så när vittnesgill. D e yttre konturerna af fröken Bergwalls på fruktbärande arbete så rika lif äro lätt tecknade. Hon var född den 27 oktober 1812 i Göteborg, där fadren var tullförvaltare och egde en liten egendom, hvars egentliga namn lär varit Sofieberg, men som för äldre göteborgare är mera bekant under namnet Bergwallska egendomen.
För öfrigt ega Fullmäktige icke att tilldela betjeningen vid Riksgalds-kontoret andra arfvoden, un de i aflönings-staterna och detta reglemente särskildt bestämda eller medgifna. Bih. till R. St. Såsom begrafningshjelp eller understöd för stcrbhusen efler aflidne, obemediade tjenstemän och vaklbetjenter vid Riksgälds-kontoret oell f. d. General-assistanskontoret, ega Fullmäktige att, under loppet af hvarje år, disponera en summa af högst Etlhundrafemtio R:dr. § 250. (Hiir torde i reglementet böra införas den angående understödet till Enkeoch pupill-kassan vid Riksgälds-kontoret, hvars lydelse redan blifvit af Rikets Ständer godkänd genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande JVé 235.) Angående lediga ijensters bestridande och tillsättande. % 251. Den ordinarie tjensteman eller vaktbetjent, som .förordnas att under inträffad ledighet, eller i anseende till sjukdomseller annat laga förfall, förrätta annan tjenst, än den han sjelf innehar, är, med undantag af de i §§ 241 och 259 förutsatta fall, i allmänhet icke berättigad att derför erhålla särskild aflöning; dock ankommer det på Fullmäktige att, derest sådant förordnande utöfver trenne månader oafbrutet fortfarit, tillerkänna innehafvare!) deraf ett efter omständigheterna lämpadt arfvode, uppgående till högst halfva beloppet af skillnaden emellan hans förut åtnjutande aflöning och löneförmånerna för den tjenst, han blifvit förordnad att bestrida. Extra ordinarie tjensteman, som vid dylikt tillfälle, på grund af vederbörligt förordnande, under minst fjorton dagar, förrättat ordinarie tjenstbefattning, åtnjuter deremot under hela den tid, denna tjenstgöring fortfar, den för lägsta tjenstegraden bestämda lön. Yid enahanda förhållande, tillgodonjuler jemväl extra ordinarie vaktbetjent, hvilken bestridt kammardrängseller husdrängs-göromål, samma aflöning, sorn för den förrättade sysslan är i staten anslagen.
En värd ledamot, Hr Bildt, har yttrat, att grannlagenheten mot ett MedStånd fordrade att vi borde bifalla detta Betänk. För mig talar mer grannlagenheten mot Konungen, som afslagit denna vid förra Riksdagen likaledes behandlade fråga, hvarföre jag anser äfven af detta skäl att bifall till Betänkit icke bör äga rum. Hr Dalman har sagt, att under 9 Riksdagar endast en af R. o. Adis Ordfide varit lagfaren person. Jag vill påminna mig att icke mindre än 3:ne under samma tid varit det; således förminskas betydligt den vigt man velat hämta af delta skäl. Hvad beträffar det anförande af Gr. Hamilton, som samme talare upläst, så tyckte jag att det slutade dermed, att han hoppades det R. o. Ad; måtte bifalla Betänkit, på det att BondeSt. skulle komma i tillfälle att till K. M. framföra sin önskan i detta afseende. Dertill har BondeSt. en gång haft tillfälle och Konungen har uttryckt sin tanke, alt under närvide förhållanden, med den sammansättning representationen nu äger, den ifrågasatte ändringen ej vore lämplig eller af behofvet påkallad. Då således ingenting är förändradt i detta hänseende, finner jag icke något skäl att nu bifalla det föredragna Betänkit, hvarå jag derföre får yrka afslag. 664 Den 13 December e. m. Hr Tersmeden, Pehr Reinh.: Parlamentarisk rättvisa fordrar paritet St:n emellan, parlamentarisk takt och grannlagenhet mot ett MedStånd fordrar, att man vid ett tillfälle sådant som detta går dess önskningar till mötes. På dessa grunder och dem hvilka blifvit af Hr Bildt anförda och i hvilka jag till allo instämmer, röstar jag för bifall till förslaget. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr Ribbing: Jag har begärt ordet får att till de af R. o. Ad:s närvar:de ledamöter, hvilka bättre påminna sig förhållandet, hemställa huruvida den af Ilr Bildt gjorda upgift, hvarpå sedan flera andra talare stödt sig, är riktig, nemi. att R. o. Ad. vid sista Riksdagen biföll detta förslag. Måhända nekade han icke vid sistförflulne Riksdag utan Riksdagen derför ut.
Ihre, cl. 11 Januari 1840; StatsSekreteraren, Herr Presidenten Skogman, d. 6 Maj, cl. 11 September, cl. 28 November, cl. 5, 12 och 19 December 1835, cl. 27 Februari, cl. 19 Mars, cl. 4 Juni, cl. 13 Juli, cl. 10 Augusti, cl. 7 September, cl. 9 November och cl. 9 December 1836, sistnämnde dag endast hvad angår tillsättande af en Revisorsbeställning, cl. 10 Mars, cl. 5 och 26 Maj, cl. 30 Juni och cl. 28 Juli 1837 samt d. 9 Mars och cl. 23 Juni 1838; Tillförordnade StatsSekreteraren, Herr KansliRädet Bohm, d. 14 Juli 1835, och Tillförordnade StatsSekreteraren, Herr ExpeditionsChefen Munthe, cl. 11 September 1838, cl. 6 Februari, cl. 3 April och cl. 8 Maj 1839 samt cl. 11 Januari 1840. Då alla ofvannämnda beslut om de åt Kongl. KammarRättens sedan år 1835 befordrade eller utnämnde Embetsoch tjenstemän beviljade lönförmåner, enligt den af Kongl. Majrt år 1831 tills vidare, för detta Embetsverk, inrättade högre aflöningsstat, nu böra granskas, i afseende å Konungens Råclgifvares tillstyrkanden, eller Föredragandes och Ledamöters i Kongl.
Direktionens derom gjorda underdåniga framställningar och då det ej kunnat förbises, att lärare och betjening vid Veterinär-inrättningen i Stockholm jemförelsevis varit svagt aflönade, liar Eders Majit de tvenne sednaste åren täckts bevilja dem en tillfällig förbättring deri, nemligen för Professorerne af 800 Bil. N:o 6 till Kongl. Maj.ts Nåd. R.dr och 2:ne drängar 100 R:dr hvardera, och anser jag att denna tillökning, hvad Professorerna och Adjunkten angår, tillsvidare och intilldess alt inrättningen erhållit en större utveckling, kan vara någorlunda tillfredsställande, helst Prolessorerne äro försedde med för ett hushåll tillräckliga bostäder, och Adjunkten, ehuru hans bostad må vara mindre nöjaktig, skulle sålunda åtnjuta samma inkomst som de högst allönade af Carolinska mediko-kirurgiska Institutets Adjunkter. I afseende på instruktions-smeden har väl Sundhets-kollegium ansett den för honom föreslagna löne-förbältring kunna nedsättas från 600 till 100 R:dr R:mt, men då smedjan otvifvelaktig! är en lör undervisningen högst vigtig inrättning, och allmänhetens förtroende till det arbete, som der utföres i ekonomiskt hänseende är för inrättningen af väsendtlig betydelse, och det följaktligen är angeläget att genom tillräcklig aflöning vid densamma fästa en person med erkänd skicklighet, vågar jag fortfarande antaga den af mig vid föregående tillfälle för instruktions-smeden föreslagna löne-förbättring vara af behofvet påkallad. Deremot synes mig den för frieleverna föreslagna förhöjning af 240 R:dr icke vara ytterst nödig, enär inrättningens fleste elever der åtnjuta fria husrum, och det nuvarande anslaget 2,880 R:dr eller 180 R:dr för hvarje fri-elev icke kan betraktas såsom ett oväsendtligt bidrag till deras underhåll.
Därför har Vi med omtanke om jordbrukets förkovran velat ge de i byalaget lika fördelaktig ställning, som de som har enstaka hemman. Våra förordningar om enskifte i Skåne och Skaraborgs län har tillåtit att hemmansägare i byalag måtte erhålla sina ägor i enskifte och helt befrias från det tvång som följer med samfälligheten. Vi har redan själva sett och genom berättelser hört hur mycket dessa landsorters uppodling vunnit. Men Vår landsfaderliga ömhet gäller alla i riket. Därför tillåter Vi enskiftesdelning även i de övriga länen i riket. Den delägare i byalaget, som önskar delning, skall genast få landshövdingens remiss, så att lantmätare snarast kan förrätta delningen. Uppstår tvist eller påstås att delningen inte är möjlig utan att grannar blir lidande skall båda parter ha en eller två i lantbruk kunniga män, som tillsammans med lantmätare skriftligen utlåter sig om enskifte kan äga rum. Finns inte tydlig karta över ägorna, skall en göras på byamännens bekostnad. Alla aspekter insändes till befallningshavaren, som beslutar. Skulle inget skifte kunna ske, skall den som så önskade ersätta sina grannar för deras kostnader. Den som är missnöjd klagar inom 60 dagar. Har det blivit förklarat att enskifte ej kan äga rum, får inte frågan tas upp på nytt av samma byalag. Finns inte karta skall en göras, där noga antecknas om duglig och oduglig mark. Om någon granne av uteller betesmark med kostnad uppodlat till åker och äng, skall han ersättas. Finns redan karta skall lantmätaren noga jämföra med marken och införa eventuella förändringar. Det finns inget hinder för ett byalag att söka storskifte. Nu skall lantmätaren sammankalla delägarna och publik fullmäktige för att rådgöra och överenskomma. Man urskiljer nu de ägor i samfälligheten, av åker, äng, utoch betesmark som är tjänliga till cirkulationsbruk. Den övriga obrukbara marken avrösas, så att inga skiljaktigheter framledes uppkomma. De bästa markerna skall ge 6 tunnor säd eller 6 lass hö. Sedan delas de efter fallande skala. Vid ägotaxeringen skall jordägarna eller åborna vara närvarande och framföra nödvändiga upplysningar. Denna förrättning skall ske innan någon fördelning vidtages. Är parterna nöjda ligger detta till grund för indelningen, men är någon missnöjd skall han nu föra sin talan inom laga tid.
Det förundrar mig icke, att Herr Hegardt velat glömma den tid, då han var tjenstförrättande StatsSecreterare; men han får, lika med hvarje annan man, som beklädt ett sådant embete, hålla tillgodo, att man ihogkommer den, som innehaft en så vigtig plats. Det kan således icke anses obehörigt, att jag talat om hans tjenstförrättning. Jag befarar i öfrigt, att f. d. tjenstförrättande StatsSecreteraren' för Handeln och Financerna tagit orsaken för effecten och effecten för orsaken. Den, sorn liar någon kännedom om Englands Statsekonomiska förhållande måste medgifva, att det just är ett riktigt Creditsystem, som grundlagt Englands florerande industri och handel, emedan det skaffat dertill nödiga förlag, och att icke dessas florerande föregått och lågt grunden till dess Creditsystem. Att de fordna Diskonterne varit skadliga, vill jag icke bestrida; men deras indragning var det mångfaldigt mera. Icke voro de, såsom Herr Hegardt säger, fat - 38 I}en 3 B ec ena b er f. na. tigförsörjningsanstaller, då man af låntagarne, oell just isynnerhet af de mindre bemedlade, tog 12 procents öfverränta. Jag förenar mig till alla delar med Herr Hjerta. Herr Hjerta: Jag har endast anhållit om ordet för att begära af Herr Rosenblad, det han ej måtte yrka en sak, sorn Ridderskapet och Adeln redan beslutat icke skola ske, nemligen att hela momentet skall på en,gång företagas. Det bör fördelas i afdelningar, och Herr Rosenblad kan dervid söka göra sin mening gällande. Jag anhåller således om proposition, huruvida vi skola upplåna penningar endast mot Obligationer, eller både mot Obligationer och uppå Afskrifningsräkning. Skulle Herr Rosenblad nu tvinga oss, att i samma proposition intaga räntebestämningen och mera dylikt, vore sådant, efter mitt omdöme, stridande emot det beslut vi i sista Plenum fattade. Vi afgjorde då första raden af momentet, och skola nu afgöra den andra. Herr Rosenblad: Herr Hjerta tyckes älska den satts, att ju långsammare man går till väga, ju säkrare går man.
Banan är anlagd med 4 fots spårvidd för ångkraft, och arbetet har redan så fortskridit, att vägiinien efter alla anledningar kan upplåtas till allmänt trafikerande inom den bestämda terminen. Till anläggning af kommunikations-led mellan Söderhamn och Bollnäs, förmedelst jernväg för ångkraft från Söderhamn till sjön Bergviken samt bana för hästkraft förbi Landaforssen i Ljusne eif, afsatte Rikets Ständer en summa af 500,000 R:dr R:mt att utgå såsom låneunderstöd. Planen lör detta företag biet i Nåder gillad den 24 Oktober 1858, men bolaget hade likväl redan före ingången af nämnde månad låtit påbörja arbetet å några punkter af linien, samt gått i författning om anskaffande af materialier och instrumentalier till anläggningen, hvilken, enligt kontrakt, sorn Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader antagit den 27 November nyssnämnde år, bör fullbordas till den 1 November 1860. Jernvägsbvggnaden mellan Söderhamn och Bergvik verkställes för lokomotiv med 4 fots spårvidd, och har oafbrutet bedrifvits så väl under den förflutna vintern, sbm äfven hela della året, allt under beräkning ätt hela företaget må till stadgad termin kunna fullbordas. Utöfver de nu uppräknade statsbidragen, som varit afsatte till understöd för utförandet af här ofvan omförmälde Allmänna Vägoch Vattenbyggnads-arbeten, beviljade Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts disposition, enligt § 122 i det för Rikets Ständers RiksgäldsKontor vid 1856, 1857 och 1858 årens Riksdag utfärdade regie - melite, följande anslag att al Riksgälds-Kontoret utbetalas med härnedan uppgifna-ärliga belopp, nemligen: a) Till aflöning för Styrelsen öfver Allmänna Väg-och Vattenbyggnader samt dess tjenstebitriiden så väl i luifvudstaden som i landsorterne, 26,980 R:dr R:mt årligen, elier för 5:ne år tillsammans 60,880 R:dr R:mt.
Under vården af de sårade ådrog hon sig emellertid blodförgiftning i ena handen och tvangs häraf att redan före krigets slut återvända till Kaiserwerth. Efter tillfrisknandet anställdes hon vid det stora sjukhuset Charité i Berlin och förflyttades året därpå härifrån och till Egypten för att tjänstgöra på det tyska sjukhuset i Alexandria, där särskildt vården af de många sjuka skandinaviska sjömännen kom att anförtros åt henne. Under tiden hade i Norge intresserade personer sammanslutit sig i afsikt att verka för upprättandet af en norsk diakonissanstalt. Den allmänna uppmärksamheten inom religiösa kretsar var snart härledd på diakonissaken, gåfvor började i. sammanhang härmed inflyta, och 1868 ägde man för den blifvande anstalten en grundfond på omkring 8,000 kr. Sedan Kristiania kommun kostnadsfritt upplåtit lämplig lokal, ansåg man sig med dessa tillgångar stark nog att våga igångsätta företaget. En styrelse valdes, och dennas första vanskliga uppgift blef att skaffa anstalten en god föreståndarinna. Valet föll på den norska barmhärtighetssyster, fröken Guldberg, som, efter hvad man hade sig bekant, arbetade på det tyska sjukhuset i Alexandria. Fröken Guldberg fick också, ehuru motvilligt, den tyska styrelsens tillstånd att hörsamma den med så mycken glädje mottagna kallelsen från hemlandet. Innan hon återvände till Norge, uppehöll hon sig dock ännu några månader i Kaiserwerth, dels för att ytterligare utbilda sig för det ansvarsfulla värf, hon hu som föreståndarinna gick att åtaga sig, dels för att invigas till diakonissa. Efter sin hemkomst upptog hon utan tidsspillan arbetet med iordningställandet af diakonisshemmet och fick härvid beredvillig och sakkunnig hjälp af förra föreståndarinnan vid svenska diakonissanstalten, hvilken tillfälligtvis uppehöll sig i Kristiania. Från att ursprungligen hafva varit inrymd i en liten oansenlig byggnad, som kommunen godhetsfullt ställde till dess förfogande, och m e d ett begynnelsekapital af endast några tusen kronor, äger den norska diakonissanstalten nu efter tjugunio års tillvaro vid Lovisenberg strax utanför Kristiania egen fastighet, hvars värde belöper sig till flere hundra tusen kronor. Denna storartade utveckling utåt motsvaras af en fullt lika stor inåt, och det är förnämligast på denna fröken Guldberg nedlagt sitt lifs kraft.
I öfrigt har väl från Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit yrkadt enahanda ordning för de Särskildta Mornenterna i denna §. som i I8I2 års Stadga SUSI Den 1j Juli. *445 Stadga är iakttagen; och att tili följd deraf det Moment, hvari förordtlafi j att deri särSkillia Bevillning sorn utgår af Vinst-medel böf iririehållas der Utdelningen sker elier äfkästningeri och .Virlfctfen Utfaller, trien sorn dettä äilftiähriä stadgande gäller för ali Bevillning af dylik egenskap Och foljäkteilgéh äger tillämpning till ailä de inrättningar sorn i de sist antecknade Mditiéhterna Upptagas; så har ock detiä foranledt Utskottét, att förflytta berörde Morriént till sidtet af $ dock medgifves den förändring i Kedactionen att i Stället för ordéri : kommande denria Särskilta Mevillnihg dre. må införas: kommande ali sadan Bevillning att innthailak <1?t. 7 §. Vid dénrja §. är af Herr ÅsSésSörn vori Schantz deri anmärkning gjord , ätt genöni den stadgade Bevillnirigen ; 10 procent af Fidei Comrriiss sorn hädanefter stiftas^ den olägenhet kari uppstå att en Fidei-ComniiSsariö, sorn Sjelf vore medellös och hvilken af första årets reveiiiie icke kuride förvänta sig hvad tili Bevillningéri Utgick, vörö blottställd i anseende till Pidei-Cöfnmissets bibehållande ; hvilken olägenhet utari Kronans lidande kunde defigériörri förekötnmas; ått äfgiftert blefvé på fern åt' fördelad, så att blott två procent kdirime årligen alf erläggas.