Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 78, öfve1- den i Kortgl. Majus Nådiga Proposition, rörande understöd för Götha Canal Verk, särskildt väckt fråga, om beläningsrätt för CanalBolagets actier, samt rörande Actiers och Publika pappers beläning i allmänhet. 196 Fröt. Utdr, d„ 20 No v. 1S23, S. D. Föredrogs å nvo Bevillnings-Utskottets lin* der N:o 58 afgifne Utlåtande, öfver de vid förslaget till förnyad Bevillnings-förordning, gjorde anmärkningar; Och fann Bonde-Ståndet, som redan den 27:de sistlidne October bifallit Utskottets först afgifne Betänkande och Förslag, för godt an* taga de tillägg oell rättelser sednare Utlåtandet in: nefattar. I öfrigt lades berörde Utlåtande till Handlingarhe - S. D. Uppå väckt motion beslöt Bonde-Ståndet det borde Kiksens Ständer till Kongl. Maj;t framä föra deras underdåniga önskan, att Hennes Majit Drottningens Höga Kröning, må efter uråldrigt bruk föisiggå innan Ständerna åtskiljas; uti hvilket Beslut de öfriga Bespective Stånden, genom afgående Deputation, skulle inbjudas att sig med BondeStåndet förena, hvarefter, i händelse af deras instämmande deruti, Expeditions-Utskottet bör anmodas, att uppsätta den underdåniga Skrifvelse härom, som igenom en stor Deputation torde till Kongl. Maj:t i underdånighet få aflemnas. S. D. Prof. Utdtr. d. so Ntv, isiji S. D; Emot Expeditlons-TJtskottets nu till Justering uppläste Förslag N:o 303, till Biksens Staritlers underdåniga Skrifvelse j i anledning af väckt fråga t om en vidsträcktare tillämpning af Stadgandet i 27 Cap. 9 <f‘ Bättegångsbalken, rotande lagvadda sakers lottning mellan HofBätts Ledamöter» anmärkte Andeis Danielsson: i:o
Kungsgårdar om ändring i förvaltningen af; StatsUtskottets betänkande bif. af Presteståndet, s. 623. af Bondeståndet, s. 628. af Borgareståndet, s. 657. Ytterligare J7tlåtande bif. af Adeln, s. 1122. Tredje B:d. Öl 162 Styrelseverk, S irsk. EJiskottets betänk, orri regleringen af Rikets, öfverlemnadt till ConstiturionsUtsfcottets Utlåtande af Presteståndet, s. 909. af B mdeståndet, s. 956—960. Äfven till Lagutskottet, af Presteståndet, s. 969. af borgareståndet, s. 973. till Constitutionsoch LagUtskotten, af Adeln, sv 1008. ConstitutionsUtskottets Utlåtande, återrern, af Borgareståndet, lil. s. 256. af Adeln, III. s. 321 — 326. Borgareståndets anmodan till Utskottet, i anledning deraf, III. s. 353. ConstitutionsTJtskottets svar å återremiss bif. af Presteståndet, III. s, 419- af Borgareståndet, III. s, 486. af Bondeståndet, III. s. 442. Särsk. Utskottets betänkande tillika med Constitutionsoch JåagUtskottens i anledning deraf föreslagna åtgärder gill. af borgareståndet, med inbjudning att häri instämma, III. s. 272. bondeståndets svar å inbjudningen lil. s. 300. Presteståndets, III. S. 202 — 204.
Direktionen utfäster sig att å det erhållna lånet årligen betala 5 procent ränta samt detsamma, efter ett års förutgången uppsägning, återgälda med en femtedel årligen under hvartdera af de följande fern åren; dock vare det Banko-fullmäktige förbjudet, att denna rätt till uppsägning begagna utom i de fall, då Riksbankens realisationsförmåga är allvarligen hotad och sedan Fullmäktige vidtagit de i mom. litt. a) och b) af Banko-reglementets 121 § föreskrifna åtgärder. Hvad af låneunderstödet, på grund häraf, kan varda till Riksbanken inbetaldt, återlemnas till Filialbanken när Riksbankens ställning det medgifver. h) Underlåter Filialbankens Direktion, att inom stadgad tid fullgöra föreskrifven ränteliqvid, ega Banko-fullmäktige att lånet till betalning inom ett år uppsäga. i) Bankrörelsen bedrifves medelst utlåning, vexeldiskontering, öppnande af uppoch afskrifningsräkning samt beviljande af kreditiv, på sätt genom utfärdande, af Kongl. Maj:t i nåder granskadt och fastställdt, Reglemente närmare bestämmes. k) Uti den revision, som årligen bör förrättas öfver Filialbanks räkenskaper och förvaltning under det förutgångna året, skall ett af Banko-fullmäktige utsedt ombud deltaga. I) Skulle vid revisionen emot Filialbankens förvaltning göras någon anmärkning, som af Banko-fullmäktige godkännes, bör rättelse i anmärkte hänseendet beredas. Följer ej rättelse, vare Fullmäktige berättigade att uppsäga till större eller mindre del det Filialbank lemnade lån till inbetalning inom sex månader. m) I händelse nu varande Privatbanker komma att upphöra, äro, jemlikt 2 punkten 2 morn. här ofvan, 2,300,000 R:dr afsedda att ersätta den minskning i Banko-Utskottets Utlåtande, JYi 63. 3 rörelse-kapitalet, som deraf skulle blifva en följd, vare sig att denna ersättning sker förmedelst inrättande af nya afdelningskontor af Riksbanken, eller genom anvisande af nödiga medel till redan varande lånekontor eller i och för bildandet af Filialbanker.
Den A6N0M Xongl. 51aj:ts oeb Ilibets 8tatg-(3ontor sfrifna underdäniAa berättelsen, angående waAasins-ärendena oeb undgättninAS-anstalterna > bvilben berältel8e, mecl elertill börancle räbensbajag-bilaAg, XonAl. lVlaj:t later till bibetg 8täncier8 8tat8-Htgbott öfverlemna, ädaAaläAAer, blancl annat, att följanele, till en 8tor elei ännu ej Återbetalda, gummor blifvit fran ocb meel är >83/j tili undsättning, enligt stadgade grunder, anordnade, nemligen: esler 18Z7 ärs missväxt //7/§^>oz'§§ /.//zr? esler > 83" ärs missväxt ^Vrc/,tt/<c>/'A8 /.zrzrz „ 1887 ärs cl:o /.äzr.- „ 1887 ärs 6:o /ro^cr/ ^e/'^ esler , 83o mecl 1833 Liens missväxter . esler i836 ärs missväxt „ 1887 ärs cI:o „ i83o rus 8:o 6^/?eöoz-AX esler 1887 ärs missväxt „ i838 ärs cl.o //^e^rez'-^Voz'Z'/azrz/v /iäzrz ester i83o ärs missväxt esler i83i ärs missväxt „ i853 ärs 6:o „ >836 ärs 8:o „ 1887 ärs 6:o /em^/azic/^ /i/rzr.- esler i836 v eli 1887 ä rens missväxter /^e§rez'^ottezr§ /i^zr.- sorsliolt ät enslrilcle personer lill s^anmäls an slialsnin»
Vid förnyad föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial: JV3 10, med förslag till den ändring i 28 § Regeringsformen, att till flera befattningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära än den rena evangeliska; . M 11, angående en redaktionsförändring i 60 § Regeringsformen; och JVJ 12, angående ändring i 2 § 4 morn. Tryckfrihets-förordningen, i fråga om rättighet att af trycket utgifva vissa handlingar, blefvo Utskottets samtliga ifrågavarande förslag antagna att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Upplästes Kongl. Maj:ts å Riks-salen denna dag gifna nådiga Svar, i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid innevarande riksdag antagna för ändringar i Tryckfrihets-förordningen; och blef denna handling remitterad till Expeditions-Utskottet, för att tjena till efterrättelse vid riksdagsbeslutets uppsättande. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Börjades föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande JSi 60, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Sjette Hufvudtitel; och medhunnos härvid de 21 första punkterna, uti hvilka Ståndet beslöt på sätt här nedan förmäles: 1 punkten af slogs-, 2, 3, 4, 5, 6 och 7 punkterna bifollos; 8 punkten af slogs; Prot.-Dldrag den 14 och 18 April 1866- 229 9 punkten bifölls; 10 punkten afslogs: 11 och 12 punkterna bifollos; 15 punkten litt. a lades till handlingarne, hvaremot litt. b afslogs; 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 och 21 punkterna biföllos. S. D. Fortsattes uti plenum eftermiddagen föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande JV2 60, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Sjette Hufvudtitel, dervid punkten 22 afslogs. S. D. Föredrogos och godkändes Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrivelser:
Hvad angår äfven omordad ränta för summan, så har sådan, uti ofvanberörde Nådiga Skrifvelse af den i3 April 18x3, icke blifvit i Nåder föreskrifven, dervid Rikets Ständer — 102 — ej gjörl någon anmärkning, ehuru, uli förenämnde Nådiga Proposilion, summan uppgifvits från början vara utgången såsom räntefritt lån. Rikets Ständers Revisorer fästa dernäst uppmärksamhet vid alt förra Factori-slyrelsens räkenskaper för åren i834 och 1835 utvisa tillökning uti Factori-åbyggnadens balancerade värde, oaktadt nybyggnad ej tillkommit, och an märkes att, vid jemförelse af det år 1828 bokförda värde mot det år i835, värdet af busen, sedan de blifvit sju år äldre, finnes ökadt med 3422 Riksdaler, ehuru hvarken nybyggnad eller ombyggnad ägt rum. Härom bar Collegium inhemlat den förklaring, alt de förhöjda värden å en del hus äro föranledda af derå verkställda betydligare reparationer, hvarigenom ansetts uppkomma tillökning i de värden, som byggnaderna, vid år 1827 verkställd värdering, då ansetts äga, och hade åtgärden varit grundad å Eders Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift uti Bref den i5 Februarii sistnämnde år, hvarigenom förordnades, det nybyggnader och större reparationer skulle Factoriels CapitalConlo påföras, och mindre reparationer afforas bland utgifter för årliga underhållet af Facloriet.
Vid hysteri är den stegrade psykiska retbarheten eller den s. k. suggestibiliteten det mest framträdande symptomet; denna suggestibilitet är så stark, att genom de allra obetydligaste retmedel, ofta blotta föreställningar, särdeles storartade verkningar komma till stånd, såsom t. ex. förlamningar, känslolöshet, krampanfall o. s. v. De olika funktionella neuroserna, af hvilka vi här namngifvit de viktigaste, äro ej skarpt skilda åt, utan öfvergå utan bestämd gräns i hvarandra, liksom ock gränsen mellan dem och den fullkomliga hälsan är tämligen obestämd. Man har ansett, att dessa sjukdomar i vår tid skulle vara vanligare än någonsin förr, och man talar därför ock om vår nervösa tidsålder, vårt nervösa århundrade. De fleste författare, som sysselsatt sig med detta ämne, äro ense därom, att vi äro mera nervösa än våra förfäder, och för giltigheten af detta antagande talar den omständigheten, att de orsaker, hvilka framkalla nervositet och dess följder, och om hvilka strax skall ordas, utan tvifvel till följd af våra sociala förhållanden verka mera intensivt på oss än på föregående generationer. Emellertid är det nämnda antagandet ej fullt bevisadt, och det motsäges direkt af vissa forskare. Studerar man medicinens historia, så finner man ock, att dessa sjukdomar alltid varit vanliga, ehuru de gått under växlande namn. Jag behöfver exempelvis blott erinra om de egendomliga epidemier af nervösa åkommor, som härjade under medeltiden och långt in i nyare tiden, och som gåfvo anledning till häxeriförföljelserna. Den berömde Sydcnham, sjuttonde århundradets mest framstående läkare, antager på sin tid, att hälften af alla kroniska sjukdomar bero på hysteri. Man finner så- sålunda, att det kanske ej är med rätta, som vår tid yfves öfver epitetet nervös gent emot föregående tidehvarf; det är åtminstone fortfarande en öppen fråga, huru härmed kan förhålla sig. De nervösa sjukdomarna äro mycket vanliga, de skona ingen ålder och intet kön, man kan ej säga, om de oftare förekomma hos män eller kvinnor, under ålderdomen, mannaåldern eller barndomen.
Bonde-Ståndet har ieke yrkat någon orättvisa, då det begärt, att Bancovinsten skulle fördelas emellan Länen, i förhållande till folkmängden; ty hvem skulle mera vunnit på detta beslut än städerne, som ha en stor folkmängd inora en liten krets, och deribland en stor del sysslolösa, som, snart sagdi, äro både sakna och hungriga. Örn man, till afhjelpande af denna uselhet, antagit till fördelning den omnämnda Bancovinsten, såsom grundfond, för att inom städer och Län, dermed bilda arbtets-inrättningar, sorn kunnat emottaga de sysslolösa, osh förskaffa dem både arbete och föda, och såmedelst förekommit många laster och brott, som nu af nöden framtvingas; så hade medlen, i min tanke, varit långt bättre använde. Vi hafva bär dagligen exempel på Stockholms gator, att sådane arbets-mrättuingar vore Hår till Stats-Ut slottets Utlåtande, N:o 455. af nöden, men städernas Representanter hafva dock försakat det "oda anbudet i välgångens dagar, förglömmande den uslaste delen af nationen, och endast befrämjat Bruksoch andra intressen, som för större beqvämlighet önska eanalers uppgräfning eller hamnars inrättande, m. m., på landets gemensamma bekostnad. Det synes, lindrigast sagdt, något besynnerligt, att Bonde-Ståndet, eller den jordbrukande klassen, som tillsläpper nära nog Jh:de!ar af alla skattebidragen, skall så styfmoderligen behandlas, då det är fråga om vinsters utdelande, att dess lott då skall blifva noll. Detta förfarande styrker mig i den tron, att de, sorn ifrat för ökade anslag och beviljande af lån, endast haft sitt syfte att tömma tillgångarne, för alt göra Utgifts-afdelningens beslut om intet, deri tillstyrktes, att då varande behållningen af nära en million Riksdaler skulle emellan städer och Län fördelas; men är afsigten sådan, så må den stå för upphofsmännens egen räkning.
I de öfriga Länen, der afwittringar werkstälts efter en är 1824 utfärdad stadga, hafwa afwirtringsätgärderna under arén 1839—1843 hufvudsakligen omfattar Carl Gustafs, Näneä, Pitea och Lulea socknar i Norrbottens, Vurträsts, Nordsjö och Degefors socknar i wester borrens, Anundsjö, Junsele, Gudmunrå, ytterlännes, Njurunda, Hafrö och Bergsjö socknar i Westernorrlands, samt Ofwanäkers, Bollnäs, Alfta, Hanebo, Jerfsö, Ljusdals, Färila, Hogdals, Gnarps och BjursäkerS socknar i Gefleborgs Län; och hafwa i dessa Län i och för aswittringarne blifwit under samma ar afinätte nära 1,300,000 ttinitland och ralineer uppgängne till ett amal alnar af omkring 2,600,000; warande, i följd af aswittringarne i dessa Län, omkring 140 nya mantal tillkomne, jemte ett större amal bewiijaöe Kronotorp, och ännu icke i hemmantal ingängne nybyggen. Storstiftesförrättningarne i Stora kopparbergs Län, der Nas, Floda, Järna, ÄpS^rflistm pelbo, Leksands, Rättwiks, Bjursas, Ohre, Ahls och Gagnefs ' socknar undergått storstifte pä Kronans bekostnad, hafwa under de sednare arén fortgått i Mora, Sophia Magdalena, Wenjans och Stora Dma socknar, hwarwid mer än 200,000 tunnland blifwit afmätta; och hafwa, enligt kartebestrifningar för de storstifrade sock narne, 4,592 befmenhets-nummer uppkommit.
Rudenskjölds verksamhet för denna vigtiga samhällsfråga och helst på ett sätt, hvarigenom hans varma nit och sansade åsigter kunde lefvande fortplantas till en yngre generation. Jag föreställer mig, att detta mål på ett lämpligt sätt kunde ernås genom anvisande åt honom af ett arfvode för ledningen af ett mönsterseminarium, hvarest enskilde, som vilja egna sig åt folkskolelärare-kallet, kunde på egen bekostnad, eller genom vederb:de kommuners föranstaltande, ellet med stipendii-understöd af dertill anslagne allmänna medel, genomgå föreskrifven kurs. Men jemte detta ändamål i det allmännas intresse har denna min framställning äfven ett annat syfte. Gr. Rudenskjölds förtjenster om folkundervisningen hafva visserligen i så måtto vunnit R. St:rs erkännande, att anslag af allmänna medel blifvit för honom anvisadt, i ändamål att genom resor i landet söka sprida kännedom i ämnet samt tillhandagå med råd och uplysningar i afseende på undervisningens praktiska utförande; men detta anslag, som är gifvet endast för tiden af gällande Statsreglering, utgör en kostnadsersättning, ej någon belöning. Gr. Rudenskjölds ansträngande, sjelfupoffrande verksamhet för ett stort fosterländskt mål synes dock gifva den giltigaste anledn. till någon gärd af erkänsla från samhällets sida. I anseende till Grefvens framskridna ålder, kan den tid icke vara mycket af lägsen, då han ej mera förmår att tjena det allmänna. Utan gensägelse vore det en Staten värdig handling att betrygga en så nyttig medborgares ålderdom, sedan hans krafter blifvit brutna. På grund af det anförda får jag vördsamt föreslå: a) Att ett årligt arfvode af 3,000 R:dr r:mt måtte, sedan förrberörde resekostnadsanslag med innevar:de år uphört, åt Gr. Thorsten Rudenskjöld anvisas, under förbindelse för honom att å någon lämplig ort i mellersta delen af Riket anlägga ett seminarium för folkskolelärare, hvarest elever, som af ve derb:de kommuner dertill anmälas, kunna bildas till erforderlig skicklighet att ordna och leda folkundervisning efter de åsigter, som i Gr.
Öfver deras skogar, i stället att befordra en mera omsorgsfull skogshushållning, föranledt ett hushållningssätt, som ger anledning att befara skogarnes fullkomliga utödande, staten är befogad att vidtaga sådana åtgärder, som äro nödige för att förhindra nämnde hushållningssätt och de för staten vådliga följder, detsamma kan medföra; ty ehuru eganderätten i allmänhet antages innefatta oinskränkt rätt för egaren att disponera hvad han eger, måste likväl, enligt Utskottens åsigt, staten, som skyddar den enskildes eganderätt, vara, med afseende å den staten åliggande omsorg om det helas bestånd och det allmänt nyttiga, fullt berättigad och äfven pligtig att för egande1 ättens utöfning stadga sådana vilkor, som förhindra den enskilde att vidtaga sådana åtgärder, som icke äro förenliga med det allmännas väl. Men då Utskotten finna bedömandet deraf, hvilka föreskrifter må vara för ändamålet behöfliga och i tillämpningen mest användbara, erfordra mera noggrann insigt och kännedom om de till skogshushållningen hörande ämnen, än Utskotten varit i tillfälle att sig förskaffa, anse Utskotten sig icke böra för Ri kets Ständer framlägga något förslag till stadgande!) i omförmälde afseenden. Då likväl, enligt hvad här ofvan blifvit ådagalagdt, åtgärder till förekommande af skogarnes förödande äro af behofvet högt påkallade, och Utskotten anse betydliga fördelar i afseende i bevarandet af samt hushållningen med desamma kunna finnas, ej mindre derigenom, att Hiidervisningsanstalter inrättas för spridande af en allmännare kunskap uti samt kännedom em nyttan af en bättre skogshushållning, än äfven genom en ändamålseiiligare lagstiftning angående skogarne i riket, få Utskotten vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer, med tillkännagifvande, att de med be kymmer emotse de för samhället vådliga följder, som äro alt befara, derest det bland enskilde nog allmänt rådande bruk att nedhugga deras skogar utan allt afseende å dessas framBin. till II. St. Besvärsoch Ekon.-Ut sk.
Men innan detta ännu har skett, eller ock i fall dervid en falsk bana råkar väljas, är allt för oss ett blänkande, bländande och lätt förvillande ljusdunkel af likligheter; d. v. s. af så beskaffade tankbilder, som ur minnet återskina i hvarjehanda analogier, dem fantasien (mer och mindre) förvirrat eller hopdrömt. Sannt är visserligen, att Fantasien nylifvar de föremålen afspeglande begrepp, hvilka, sedan Känslan – eller den rentaf omedelbara sinneuppfattningen – lifvat dem, af Minnet återlifvas och slutligen af Tankan (så fram i denna abstraherar i stället för att attendera) aflifvas. Men sättet, hvarpå hon verkställer bemälta nylifning, är ett sådant, som gerna i betydlig måtto omdanar eller omformar de urförsta intrycken. Den realaste acten och arten af förnimmelse är den ursprungliga: eller den Känsla, i och för hvilken alla sinneföremål äro gifna omedelbart såsom de objectiva verkligheter, hvilka de äro. I jemnförelse med henne, är redan Minnet en från föremålen aflägsnare – och således idealare – förnimmelse-art; deraf kommer, att med detsamma, som alla res der uppbevaras såsom ideae, dessa ock (i mån af sin större eller mindre bestämdhet) återgifva oss föremålen i mer eller mindre noggranna likheter. Men ännu aflägsnare från den urförsta förnimmelse-acten, och derföre ännu långt idealare, är Inbildningen, imaginationen, Fantasien; hvars verksamhet likväl bibehåller af den ursprungliga Känslans liflighet ett ojemnförligt rikare och eldigare mått, än den först sedermera begynnande allra-idealäste själs-functionen, det abstraherande och slutligen såkallade ”rena” Tänkandet. På sådant vis tillgår, att tingens bilder genom Fantasien förflygtigas från likhet till lik’ lighet eller liknelse, och omsider – i fall detta får fortsättas med ohejdad fart – till ett drömspel af idel skengestalter, som ej mindre förtjusa och förtrolla, än bedraga.
Contoiret ej måtte behöfva medelst hastiga uppsägningar hos dess egna Gäldenärer inbringa nödiga medel för en större Brandskade-ersättning; ett fortfarande Creditiv af denna beskaffenhet kan således ej vara för Banken äfventyrligt; hvadan Banco-Utskottet vördsamt tillstyrker: att Stockholms Stads Brandförsäk. rings-Contoirs Lånerättighet, till belopp af högst Trettiotre Tusende Trehundrade Trettiotre R:dr 16 sk. B:co, i likhet med hvad i i8a3 års Banco-Reglemente derom finnes stadgadt, må bibehållas intilldess Rikets Ständer annorlunda förordna. Ankom till Exp. Utsk. d, 9 jan. 1830, Memorial, med tillstyrkan, att eftergift af Straff-Ränta mätte beviljas för ett till Bonden Anders Larsson i Gunnarstorp af Elfsborgs Län 7 it gifvet och hos hans Löftesmän utsökt Odlings-Lån. Hos Ba nco-Utskotlet liar Rusthållaren Olof Håkansson i Fahlskog lif Elfsborgs Län skriftligen andragit, att, sedan lian, 1 följd af sin och hemmansegaren Olof Hedlunds år 1821 ingängne borgen för ett af dåvarande Rusthållaren Anders Larsson, lill odlande af uppgifna 4° Tunnland ofrugtbar Jord, vid Krono-Skatte Rusthållet Gunnarstorp, £ mantal i Rångedahla Socken och Åhs Härad af nämnde Län, lill belopp af 2,000 Rdr Banco, upplaget Län, hvarå Lönlagaren försummat att inom behörig tid ei lägga förfallen Ränta och Capitalafbelalning, blifvit af Bankens. Fiscals Embete lagsökt för Lånets hela återstod, samt enär ej mindre Hufvudgäldenären än andra Löftesman nen till Borgenärers förnöjande afslalt deras Egendom, måst inbetala berörde
Detta alt varder tillika med en Ledamots serskildta mening Riksens Höglofl. Ständers vidare pröfning vördsarnt understäldt. Stockholm den 16 Martii 1818. < . \ ' Transumt af Protocollet, hullet i Riksens Höglofl. Stäiiders Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Plenum ^ Måndagen den 16 Martii igig. Dj Härefter upplästes samfäldta Beredningens Protocoll den 2 8 nästledne Februarii, hvaraf inhämtades, att Herr Borgmästaren Eneroth i så måtto varit af skiljaktig tanka med Beredningens Öfrige Ledamöter, att han ansett utmark böra deltaga i stängsel mot inägor, i förhållande till den nytta dem hvardera genom stängningen tillskyndades, och i öfverensstämmelse bihang till Riks.St. Fröt. igtj - tSiS. 7ide Sami. N:r 31. >4 «58 Lagoell BesvärsUtskottens Betänk anden'. härmed 5:te §. uti Kongl. Förordningen den 9 Februarii 180 J om stängsel-skyldigheten ändras; Och skulle denna serskildta tanka, Betänkandet rörande detta ämne, till de Respeetive Riks-Stånden åtfölja. Riksens Hög löjlige Ständers Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande öfver den af flere Riksda (s-Fu11magt i ge utaf Hedervärda Bonde-Ståndet väckte fråga rörande rättighet för Allmogen i Blekinge och Skåne att emellan alla hamnar derstädes få sjöledes obehindradt föra deras produkter. Dels till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten gemensamt, dels till sistbemälte Utskott enskildt, äro från Hedervärda Bonde-Ståndet följande dit ingifne Memorialer remit terade, nemligen: 1:0 Af Riksdags-Fullxnägtige från Christianstads Län Joran Jönsson och från Malmöhus Län David Rassmundsson , deruti de förmäla, att sedan Riksens Höglofl.