Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
19iaj:t aflåtne unberbåniga farifioelfe af ben 29 Sanuarii innema# ranbe år innehåller, mara, för nobig reglering och ffabga i RifetS penninge# toåfenbe, af behofroet påFallab, (faftw Äongl. S9?a/:t£ Råbtga fane# tion i unberbånighet afgifmit bCo af £>§ antagne Sagar, angåenbe tfftpntbe# flånmingen och för 33anFen, fåbane be finnar Bilagbe tmånne ^Båre i Be# rorbe ämnen aflåtne unberbåniga farifroelfer af ofmannåmnbe bag. 68 Uti Sftåbigf fmar, BmilFet Blifmit öl?, unfeer ten i fOJatö fnnemaranbe otf å SRiFöfalett mebbelabt, .ftongl. Sötoft tacftö förFlara: att ^ongl. Sötoft icfe Bpffe något tmifmelömål, bet 3Bi icfenoga öfmertdnft migten af ben föreflagna åtgarben, bå 9Bi öfmerlemnat merflFölligBeten beraf ej aflena/? till ©e§ ixonungöliga Be(Tut, utan afmen till fjtoab tfb od) omffanbigBefer Funbe frafroa: att 3\ongl. Sötoft ef annat Funbe, an erfanna ocF> marbera bet npa tremi^ på foutroenbe forn 9Bi Bdrigenom lemnat: att ^ortgl. SÖtofrt, efter att fjafroa Bort $dgffa ©om|Folen, faint inBemtat @fatö*iXåbetö fanFar, antog belia Sagar: att ^ongf. <D3?a;:t, tift SKiFeté ocB Bmarie tnebBorgareö Bafra, fJulle anmanba benna magt, bå ^ongl. Sötoft onfåg ©ig utan olägenhet
Utan de anledningar, sorn således företedde sig derföre, att detta förslag, beträffande en fråga, deri hvarje år och hvarje dag medfört och spridt mera insigt och mera upplysning, kunde afgöras med fasthållande af åsigter, tillhörande en tid, som jemförelsevis kunde kallas aflägsen, inötte ock derföre ett hinder af stadgandet i Regerings-formens 87 §, att Ständernas beslut om lag förändringar skola anses förfallne, derest icke Konungen genom utfärdad författning dem godkänner före början af nästföljande riksdag, hvilket stadgande måste ega tillämpning åtminstone på de delar af förslaget, till följd hvaraf afhandlingar om eganderätt till hemmansdelar af mindre mantal än J-del, eller om sådane, hvarå besutenhet icke eger rum, skulle återgå och anses ogilde, äfvensom att lagfart på grund af dylika afhandlingar icke finge ske; föreskrifter, som innefatta högst väsendtliga ändringar i lagens åtskilliga rum, såsom 1 kap. 1 § Jorda-balken samt 4 kap. 1 § samina Balk och Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800. Icke Konititutions-Utskottets Memorial, N:o 6. 81 Icke desto mindre, och utan ringaste föranledande af någon förnyad hemställan från Ständerna föredrogs denna fråga hos Konungen den 13 Juli 1853. Så vida antagas får, att grunden för beslutet och afsigten dermed endast skulle vara att åstadkomma kontroller för eflerlefnaden af 1827 års Förordning, så skulle ej eller det nya förslaget innehålla några ändringar i nämnda förordning. Sjelfva Förordningen af den 13 Juli 1853 omtalar ej eller i inledningen eller rubriken någon ändring, utan innehåller uttryckligen, att erfarenheten visat behof af föreskrifter i ändamål alt försäkra eflerlefnaden af den äldre förordningen. Ändock förefinnes en sådan högst väsendtlig ändring, enär jord-afsöndringen för alltid i allmänhet blef förbjuden, om icke den lägenhet, som afsöndras, kan bilda enahanda besutenhet, som om hemmansklyfning blifvit stadgadt.
Genom detta allt hejdades väl icke i ögonblicket de redan mot slutet af 1838 års vinter påbörjade samt under våren och en del af sommaren fartsatte utvandringar af betllande hopar från Länets norra del, men verkningarna af dessa undsättnings-åtgärder och barmhertighels-verk hafva otvifvelaktigt varit stora och välgörande. Då, under deri omnämnda olyckliga tiden, städerna och de större e» gendomarne på landet dagligen besöktes af omkriugvandrande fattige, ' som tiggde sitt uppehälle, sökte man flerestädes att bereda desse vanlottade arbete, mindre för att vinna en ersättning för de lifsmedel och kläder mati gaf, än derföre att ett sysslolöst tiggeri ej skulle blifva en vana hos mängden. Så t. ex. erbjöd man i Carlstad åt fattiga qvinnor och barn samt mindre arbetsföre ett för dern lämpligt arbete, och sammanband dermed en utspisnings-anstalt, från hvilken till dessa fattiga’utdelades efter hand 18,869 portioner mat med bröd. Men värdet af det arbete som deremot förrättades uppgick endast till 131 R:dr 16 sk., och munga omkringvandrande fortsatte heldre sin väg, än ari togo det erbjudna underhållet med arbete, hvarigenom visade sig att lättja och obetänksamhet äfven bidrogo att öka eländet. Man kunde således med skäl befara alt* tiggeriet icke så snart skulle upphöra, men Provinsen förskonades från missväxt 1838 samt de följande fyra åren, och 'utvandringarna från de norra socknarne ålergiugo snart till det vanliga samt minskades sedermera efter 1840 års goda skörd än ytterligare, så att under sednare åren sällan varit å vägarne eller i städerne synliga dessa fattiga qvinnor och barn, sorn eljest så ofta från nämnde orter besökte södra deiarne af Länet. För landtmannen, sorn genom 1836 och 1837 årens svaga skördar lidit mycket, hafva åter de näst derefter följande fem åren varit lyckliga, då han under den tiden fått hämla ett år god och fyra år medelmåttig afkastning af sin jord, hvarigenom mångå förluster blifvit ersatte och mångens vacklande välstånd återsLä lid t.
I detta afseende stulle jag önsta, att icke stadgandet wore sä aldeles owilkorligk, utan att det mä -vara tillåtit att efter gjord anmälan i U stöttet, fä absentera sig för nägon korrt tid som 8 a 14 dagar. Zerr biorstLnliolps, trodde ait en Fullmägstg icke borde äläggas större skyldighet än en Ättemän. Zi. §- ' Z2. §. Grefwe dlörner, 6öran: Jiq torde härwid fa sraga, om meningen är, alt den som fitger för fullmagt ej mä kunna afsäga sig sitt rum uti ett U. skott det han blifwit wald? Jag sinner dct aldeles rigtigt alt en Ledamot som intagit säte och stämma i ett Utstött ej utan laga förfall mä draga jlg derifrån, men jag finnér, att wid walets kungörande, eller innan Utskottet sammanträdt, bör det wara den som ar Fullmägtig för en Ätt, sä wäl som den hwilken ar Caput tillåtit att efter egit omdöme pröfwa, om han will och kan i Utskottets öfwerläggriingar deltaga. Herr k^oräenstolps, ^nstLl-8, instämde häri pä den grund, att en olönt Fullmägtig ej kan fa ett större åliggande an hans principal. Herr UotKIieb conformerade sig med Grefwe körner. friherre I^IIjencrrmtr. Rättigheten till afsägelse innan Functionen är börjad, lärer icke kunna wäg - Den ii November6i§ wägras; chunrwäl Electorer kunna känna sine medbröders sticklighet tyckes dock wara ostridigt att hwax och en sielf mätte wara den säkraste Domare om förmägan akt upy sylla ett lemnadt förtroende. Zerx ?äklma«. I allmänhet ^ror jag den princip wara ratlwis och bi.,ig, att styldigheterne ma te wara de samma för Ciout som för Fullmägtig.
4 Särskilda Utskottets Memorial, iS:o H. Ridderskapet och Adelen fann nemligen för godt besluta, att det af Utskottet framlagda förslaget skall i Usta § 1 mom. erhålla följande lydelse: ”Bränvin må på landet och i stad tillverkas al en hvar, som antingen är enligt författningarna berättigad att idka fabriksrörelse eller ock eger eller innehar i mantal satt eller särskildt skattlagd jord 5” och att i samma § 2 morn., efter ordet ”folkskole-lärare,” skola tilläggas orden: ”i tjenst varande eller praktiserande läkare.'1'’ Då dessa båda ändringar blifvit af Presteoch Borgare-stånden gillade och sålunda utgöra Rikets Ständers beslut, erhålla 1 §:ns Usta och 2:dra moment den ordalydelse, förslaget utvisar. t ' I samma paragrafs 3:dje mom. beslöt Ridderskapet och Adeln, att efter ordet: ”korporation”, skall tilläggas orden: ”eller indelningshafvare.” Ändringen gillades af Borgare-ståndet 5 men Preste-ståndet beslöt, att ”indelningshafvare” bör utbytas mot ”boställs-innehafvareDetta sistnämnde ord torde vara det riktigaste, dä hemman, som är til! någon på lön indeladt, icke alltid af honom disponeras; och Utskottet hemställer, att Ridderskapet och Adelen, samt Borgareoch Bonde-stånden måtte uti Preste-ståndets beslut sig förena. I 3:dje § har Ridderskapet och Adelen beslutat tillägg af ett nytt moment, så lydande: ”Bränvins-tillverkning i mindre bränneri får ulöfvas endast af den, som eger eller innehar i mantal satt eller särskildt skattlagd jord.” Detta tillägg har blifvit af Högv. Preste-ståndet gilladt, men afgörandet af Borgare-ståndet uppskjutet. Som tillåtelsen att tillverka biänvin i mindre brännerier var ämnad att ersätta den gamla s. k. husbehofs-bränningen, hvilken alltid varit fästad vid jorden, och då detta slags bränvins-tillverkning icke kan betraktas såsom i stats-ekonomiskt hänseende fördelaktig, bör man svårligen kunna önska henne vidare utsträckt.
Stats-Utskottet, som i öfverensstämmelse med dess uti nyss åberopade särskilda betänkande uttalade åsigter, icke kan underlåta att, på sätt jemväl Riksdags-ord ningens 30 § föreskrifver, vid uppgörandet af statsregleringen iakttaga nödiga indragningar och besparingar, samt anser någon nedsättning i aflöningsanslagen företrädesvis kunna och böra ega rum för vissa af de högre tjenstebefattningarne, får i sådant afseende föreslå att Expeditions-chefens aflöning må bestämmas till 5,000 Riksdaler. b) I afseende på de å Justitie-expcditionens stat för närvarande uppförda trenne Byrå-chefsbefattningar, har Kongl. Maj:t föreslagit vissa förändringar, hvarom Utskottet går att här nedan afgifva yttrande; men då likväl en af dessa befattningar är afsedd att i alla händelser bibehållas, finner Utskottet lämpligast, att, innan nämnda organisations-förändringar förekomma till pröfning, löneförmånerna för ifrågavarande befattning först bestämmas; och enär af samma anledning, som, beträffande Expeditions-chefen, blifvit i nästföregående punkt anförd, äfven för denna tjenstegrad en lönenedsättning af 500 Riksdaler synes skäligen kunna ega rum, får Utskottet hemställa, att för Byrå-chefsbefattningen i Justitie-stats-expeditionen må bestämmas en lön af 4,000 Riksdaler. Af skäl, som finnas framställda uti det den Kongl. Propositionen åtföljande protokoll öfver Justitie-departements-ärenden, har Kongl.
Häraf syntes, att frakterna sjöledes ej stöde i förhållande till våglängden, och att man med begagnande af vattenkommunikation icke allenast kunde göra betydliga omvägar, utan äfven verkställa omlastningar och erlägga dermed förenade afgifter, såsom hamnoch kanalumgälder, hvilka icke drabbade jernvägstransporten, utan att fraktkostnaderne ändock uppginge till samma belopp som på jernväg. Härtill komme, att jern förädlings verkstäder nes spridda läge, hvilket betingades dels af den nödiga skogsarealen, dels af den allmännast begagnade naturliga drifkraften vid strömmar och vattenfall, försvårade uppsamlandet på några vissa punkter i samma sträckning af så stora qvantiteter af deras effekter, att de kunde ingå såsom en betydande transportartikel på jernvägarna. Vidare anmärker bemälde kommitté, att de jernvägar, som i stort skulle gagna bergshandteringen, derföre måste så anläggas, att de dels kunde uppsamla största möjliga qvantitet af råämnen och produkter så nära produktionsorterna sorn möjligt, dels på kortaste afstånd föra dem till närmaste till exporteller konsumtionsort förande segelled, hvilket äfven gällde om den tyngre trävarurörelsen. Samma rigtning från söder till norr rådde äfven för handeln med importoch fabriksvaror. Den ginge från Stockholm öfver de norra Mälarehamnarne till de öfre orterna, till dess den möttes af samma slags handelsrörelse från Gefle, å ena sidan, och från Göteborg öfver Orebro eller Wermland, å den andra.
Sedan Hr Stedt begärt votering, förmälde Hr Gr. o. Landtm, att R. o. Ad. borde bestämma, huruvida bifall till Stats-Utsk:ts försla-g oförändradt, eller bifall till detsamma med den af Gr. af Ugglas föreslagna förändrade lydelse, skulle intagas i kontraproposm vid den blifvande voteringen; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att kontra-proposm skulle innefatta bifall till StatsUtsk:ts förslag oförändradt, och, då dertill svarades många ja, blandade med nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Gr. af Ugglas begärde votering om kontra-proposms innehåll. Den 24 Oktober f. m. 117 Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den, som vill att, vid blifvande votering om antagande af Frih. af Ugglas’ förslag till beslut i ani. af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 188, kontra-propos:n skall blifva bifall till Utsk:ts Utlåt., röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, antager K. o. Ad. till kontra-propos. det utaf Gr. af Ugglas i ämnet afgifna förslag.» Voteringen företogs, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 48. Nej — 42. Härefter upplästes och godkändes följande propos. för hufvud-voteringen: »Den, som antager Frih. af Ugglas’ förslag till beslut i ani. af Stals-Utsk:ts Utlåt. N:o 188, ang:de Krigs-Colkii ombildning till en armé-förvaltning, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller H. o. Ad. Stats-Utsk:ts i fråga v:de Utlåt.» Vid denna voterings utgång befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 61. Nej — 32. Frih. af Ugglas: Jag får hemställa, att R. o. Ad. behagade inbjuda Med-Stånden att förena sig i det nyss afR. o. Ad. fattade beslut.
Men jungfrun skall inte tro att det är en trädpinne inte .. utan en bränvinspinne .. i hastigheten! Nå, kör vi fö r k affetårn? L I S F T T E . Ja, k anhända att det är bra! ( till Blomstervall ) Hö r du Blomstervall! Jaha .. "commang vulle vu", li lla vän? ( tar ett skutt till henne ). Hvad kan den göra till'et? Åbäka dig inte för Fina, för då kastar jag mig i sjön! Kommer aldrig i f råg an .. men man f år lof att v ara artig och ha g entiless! Fina lilla! du kucklar inte ihop någonting med B lomstervall,.. i hastigh eten! F I N A ( med en knyck på nacken ). Sällan! ( nyf iket och sakta ) Hvad har du och Lisette språk at om för resten? S V A N L U N D . Åh det har vari t både si och så, och hit och di t .. för bara man sl år opp språklådan så är det ungefär likasom eg alt hvad man säger i h astigheten! F I N A . Jaja, men ak ta dig bara, för ser jag att du slår för henne, så s kall jag hjel pa dig! Hvad är det der för en? är det en rospigge? ( pekar utåt sjön ). F L I C K A N . Nej kors så roligt! ( till de an dra ) Hör ni flickor! det der är en holländsk koffert! J A N S O N ( till Lina ). Hvad gapar du på tullsnoken för? J A N S O N . Ja, men jag tål'et inte .. och j ag förbjuder dig vid fem riksdalers vite.. L I N A ( slår honom på armen och går ifrån honom ). Äh hör du, du är inte i polisen nu ! L I N A . Kors , han måtte väl tåla att se på! 109 J A N S O N . Nej, det är fan så sannt det ( till Svanlund ) Hö r du Svanlund, kom så ta' vi oss en tankställare! ( de gå in i löfsalen. ) F I N A ( till Lisette ).
Knappt medelmåttig. Svag. Något under medelmåttan samt skadad af röta. Fullgod. 1846 Dito. Dito. Under medelmåttan. Något öfver medelmåttan. Under medelmåttan. Dito. Något under medelmåttan. Dito. Något öfver medelmåttan. Fullt medelmåttig. Medelmåttig. Dito. God. Med afseende härå, äfvensom och kanske mer å förhållandena å andra orter, hafva följande markegångspris blifvit af länets deputerade bestämde i banko R:dr sk. r:st. År 1 tunna Hvete. 1 tunna Råg. Majrts och Rikets KammarCollegium nästan årligen lill en del stadgat förhöjning för deni, som sådant genom besvär påyrkat. Ladugårdsskötsel!!, som står i närmaste sammanhang med sjelfva jordbruket, är ännu i allmänhet inom länet ofullständig och på en del orter särdeles af allmogen nästan vårdslösad; dock synes större omsorg deråt egnats de sednare åren än förut, säkerligen i följd af nitiske och skicklige jordbrukares föredömen och uppmaningar. För att åstadkomma förbättring af kreatursracen har anslag af staten beviljats till ett stamholländeri på Halla egendom i Skånings härad; och hafva under sistlidet år ditkommit 2 tjurar och 20 qvigor af Engelska Aijrshireliicen. Om dennas företräde och lämplighet för orten kan något säkert omdöme ej ännu fattas, hälst kreatur, förflyttade från ett till annat långt ifrån det förra beläget ställe, vanligtvis trifvas mindre väl första året, i följd af ovana vid det olika klimatet och fodret m. m. Någon särdeles sjuklighet bland förenämnde kreatur har dock icke visat sig. Schäferierne äro i aftagande, i afseende på så väl fårens mängd som deras dyrbarhet, hvartill såsom orsak uppgifvits, att de ädlare får-racerne äro ömtåligare och stå i för högt inköpspris i förhållande till afkastningen af dem eller ullpriset. Hästafveln deremot fortfar att vara tern ligen god och befordras genom de på flere ställen i länet stationerade sqvadionhingstar samt de beskällare, som årligen hitskickas från Strömsholms stuteri.
Då det är fråga om en princip-fråga, — om en moralisk fråga, då skall hvar och en stå för sin tanke, och icke tillåta sig ett afsteg derifrån. Men när det är fråga om en praktisk fråga, när det gäller magen för andra, då bör man gå tillväga på det sätt, hvarpå man synes bäst kunna vinna det mål man åsyftar, och icke sätta hela saken på spel blott för att få uttala en riktig princip. Men det gör man, om man fattar ett sådant beslut, som här blifvit förutsatt. Hvad mig beträffar, anser jag det vara af sådan vigt, att soldaterna erhålla detta anslag, att jag icke vill blott för uprätthållandet af en princip göra utgången tvifvelaktig. Det är af dessa skäl — man må kalla dem Eiksdagstaktik eller hvad man vill — som jag tror att man handlar klokast, om man ej bifaller hvad K. M. i detta afseende föreslagit. Jag är för det K. förslaget såsom grundsats, men då de andra Stånden icke Bro för ett förslags-anslag, det må nu vara af misstroende eller hvad som helst, så bör man respektera deras öfvertygelse, och noga betänka sig innan man afgör frågan på sätt här blifvit föreslaget. Hr Lefrén: Jag är icke någon absolutist i s. k. princip-frågor, men jag tror icke att det finns en medelväg mellan att gå från grund Den 6 Juli f. m. 97 grundsatser och hålla sig fast vid dem. Jag tror äfven att det icke är förenadt med någon fara, att göra anslaget till ett förslagsanslag, såvida R. o. Ad. anser det vara riktigt; sjelfva summan kommer dervid så mycket mindre att löpa någon fara, som man vet att BondeSt. gifvit 175,000 Edr såsom fast anslag. Det är nödvändigt för framtiden att E. o. Ad. uttalar en klar grundsats i denna fråga, och om den också icke blir antagen nu, så blir den antagen en annan gång; ty det förståndiga måste till slut göra sig gällande och segra. Orsaken hvarföre jag särskildt är varm i denna frågan, är, att jag innehar en befattning, som i första rum kommer att handlägga dessa ärenden. Det är ieke så angenämt att erhålla ett anslag, som bestämdt icke kommer att räcka till för det dermed afsedda ändamålet.
M 89, i anledning af väckt motion om befrielse för staden Linköping från skyldigheten alt underhålla stadens vid Nyqvarn belägna, med bidrag af statsmedel anlagda hamn. Bifölls. M 90, i anledning af väckt motion om lån till Gladsax socken i Christianstads län. Bifölls. M 91, i anledning af väckta frågor om inlösen af åtskilliga s. k. Riksgäldssedlar, hvilka inom den bestämda preskriptionstiden icke blifvit till invexling företedda. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JV2 9, i anledning af väckta motioner om förändring Prot.-Utdrag den 18 Maj 1866. S15 af gällande stadganden, angående skyldighet för prest att från predikstolen uppläsa allmänna författningar och kungörelser, m. m. Preste-Ståndet, som af meddelade protokollsutdrag inhemtat, att Sammansatta Utskottets här gjorda hemställan blifvit af tvänne Riks-Stånd afslagen, till följd hvaraf frågan förfallit, fann vid sådant förhållande förevarande Betänkande icke föranleda annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D, Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedan omförmälda Memorial och Betänkanden: JU 85, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande JU 83, angående väckt motion om ändring i gällande stadgande i fråga om ersättning åt militie-boställsinnehafvare för å bostället för Kronans räkning huggen ek. Med frånträdande af i ämnet förut fattadt beslut biföll Ståndet, för sin del, Utskottets hemställan. JU 86, i anledning af väckt motion om skydd för industriel eganderätt. Bifölls. JU 87, i anledning af väckt motion om upprättande af nytt sammandrag af de författningar m. m., som årligen böra från predikstolarne i rikets kyrkor uppläsas. Bifölls. JU 90, i anledning af väckta motioner om ändring i vissa delar af gällande författning angående fattigvården. Bifölls.
S. D. Lades till handlingarne Bevillnings-Utskottets den 19 dennes på boidet lagde Utlåtande JN:o 4f)> ' anledning af Hedervärda Bonde-S;åndets åteiremiss å Utskottets under ]N;o 46 afgifna Memorial, rötande samman jemkning af Riks-Ståndens olika beslut, angående Stämmo-böters upphörande eller förminskning. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskoltets den 19 dennes på 1 01 det lagde Utlåtanden; JN:» 524, i anledning af ej mindie F. von Zwelgbergks motion om afsältandet af tillgångar för de i Regerings-foimens 63 §. föreskriine Creditiv, än flera andra dermed gemenskap egande förslag; ]N:o 527, angående upplåtandet af 1 um i Rikets S änders bus till begagnande af Direolionen öfver Aimeens Pensions-Cassa under en förestående lepaiation. S. D. Då nu ånyo föredrogs Slals-Utskottels den 5 och 8 dennes på bordet lagde Utlåtande K;o 5t6, i anledning af anmärkningar vid Utskotlets Memorial JS;o 4^4i angående de i Reger ings-foi men föreskrifne Ci editiv-summor, vidblef Ridderskapet och Adeln, som ogillade, b vad Utskottet föreslagit i Utlåtandet N:o 5*6, sitt till Memoiialet N;o 4^4> lemnade bifall; men ville likväl dervid fästa den uttryckliga förklaring, alt för den händelse det så kallade mindre Creditivet komme a 11 af Rikets Ständer bestämmmas endast till 5oo,ooo Rd:r, Ståndet ingalunda bifaller någon fördelning af denna summa emellan de föremål, för hvilka det, enligt 63 §. Regeringsformen, finnes afsedt. S. D.
Tyckte ni det, ma chère tante jag får ju säga så? (kysser hennes hand). FRU ETTIG (skinande af förtjusning). Åh herre Gud ... det är då för snällt ... och om baron vill... (de samtala). PUDDELKRANS (till ett fruntimmer). Det är förfärligt hvad den konsulinnan är obildad. FRUNTIMRET. Det hörs att hon kommit från bakugnen! Går herr kongl. sektern med? PUDDELKRANS. Ja ... jag ämnar mig till biljarden och om jag får lof att göra sällskap! (de gå till höger). FRIHERRINNAN (till Anna). Jag tror det vore bäst 99 att låta dem först få en förklaring med hvarandra, innan ni tala vid Alma. (till Edvard) Eller hur, Edvard? FRU ETTIG (till Evald). Nå ja, vi ä' ju i alla fall slägt ... och efter som du vill, Evald ... så säger jag du, efter som du tillåter att jag kallar dig du! (sakta till Ettig) Det der skall sticka i näsan på badsällskapet! ETTIG. Ja visst, Malin lilla! (afsides) Gamman är förtjust! CLARA (till friherrinnan). Men huru få bort fru Ettig? HJELM. Ja, det är också min tanka! FRIHERRINNAN (leende). Åh, det åtar jag mig ... jag kan ju också få vara med i er lilla intrig... FRIHERRINNAN (till fru Ettig). Går fru konsulinnan hem? FRU ETTIG. Jaha ... jag tänkte det! (till Ettig) Ser du! den stolta friherrinnan kommer genast! HJELM. Gerna, min bästa svärmor! FRIHERRINNAN. Nå, skulle inte vi då kunna göra sällskap allasammans Jag tycker så mycket om att få prata litet med muntra och trefliga menniskor! FRU ETTIG. Ja det är alldeles som jag det ... och vet friherrinnan... (de samtala sakta). EVALD (nära Ettig). Att jag inte skall kunna få säga ett ord åt Alma!