Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då man vet, att en Ingeniör-korps tjenar till ingen ting, med mindre den ökas till flera tusen man, är det lätt att inse hvarthän det leder att gifva på hand. Svenska arméen har hitintills kunnat undvara en dylik korps just derföre att en stor ,del af indelda soldaterne äro timmermän och således skicklige att begagna både /yxe och spade, men om en ny Ingeniör-korps ovilkorligen är af behofvet påkal( lad, är det både billigt oell rättvist att de samhällsklasser, som litet eller intet bidraga till landets försvar, uppsätta en Ingeniör-korps. Det är så mycket större skäl härtill, som jag är fullt öfvertygad att dessa klasser, då ett så godt tillfälle erbjuder sig att få tillfredsställa ädelmodet och derjemte bevisa sin tro med sina gerningar, icke låta den goda saken gå sig ur hand. Enahanda är förhållandet med Instruktions-kompanieme. Ar det så att fäderneslandets välfärd står på spel, om icke dessa kompanier komma att uppsättas, kommer ansvaret härför att drabba uteslutande dem, som alltjemt undandragit sig att bidraga till landets försvar. Betänken detta, J Roms Patricier! Låten icke det frossande öfvermodet och den glänsande fåfängan gå för långt! Hvilken har största skyldigheten att uppsätta nya korpser, antingen den som förut är öfverhopad af skatter och rotering, eller den som för sina frälse-säterier och boställshemman undandragit sig både skatt och rotering? Svaret ligger klart för hvarje rättänkandes ögon. Det fanns en tid då Presterskapet äfven var folkets mägtigaste försvarare, men det var den tiden, då samma Presterskap deltog i både skattebördor och rotering. Denna slutades dermed, att Presterskapet fick privilegier icke allenast att vara befriade från skatt och rotering, utan också började att beskatta dem de förr bade försvarat. Om Presterskapet vinner mycket på den lina, hvarpå det nu svänger sig, får framtiden utvisa. Svårt torde det bli att i längden hålla balansen. — Emellertid torde det icke vara för mycket att påminna vederbörande om våra samhällsreglor, helst som dessa långt för detta synas hafva fallit i glömska.
Men allt det som icke hafver spol och fjäll i hafvena och i bäckom, ibland allt det som röres i vattnen, och allt det som lefver i vattne, det skall vara eder en vederstyggelse; Att I icke äten af dess kött, och skyr vid deras as; Ty allt det som icke hafver spol och fjäll i vattnena, der skolen I sky veder. Och detta skolen I sky veder ibland foglarna, att I icke äten dem: örnen, höken, falken, Gamen, gladona, och det af deras art är, Och alle korpar med deras art, Strutsfoglen, ugglona, göken, sparfhöken med sine art, Stenugglona, svanen, ufven, Flädermusena, rördrommen, Storken, hägren, skrikona med sine art, vidhöfden och svalona. Och allt det sig rörer ibland foglarna, och går på fyra fötter, det skall vara eder en vederstyggelse. Dock detta skolen I äta af foglom, det sig rörer och går på fyra fötter, hvilkas knä stå tillbaka, der det med hoppar på jordene; Deraf mån I äta, såsom är Arbe med sin art, och Saleam med sin art, och Hargol med sin art, och Hagab med sin art. Allt det eljest hafver fyra fötter ibland foglarna, det skall vara eder en vederstyggelse; Och I skolen räkna dem oren. Den som kommer vid deras as, han skall vara oren allt intill aftonen. Och den som någorsderas as bär, han skall två sin kläder, och skall blifva oren allt intill aftonen. Derföre, allt det djur, som klöfvadt är, och icke tveklöfvadt, och idislar icke, det skall vara eder orent; den som kommer dervid, han blifver oren. Och allt det som går på händer ibland djuren, som gå på fyra fötter, det skall vara eder orent; den som kommer vid deras as, han skall vara oren allt intill aftonen. Och den som deras as bär, han skall två sin kläder, och vara oren allt intill aftonen; ty allt sådant är eder orent.
Stockholm den 6 April t838. C. A. Sehell. HkVlil - Kongl. Majit underdånigst med utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers Berättelse rörande granskningen af Räkenskaperna för Collegii Utrednjngs-Afdelnings förvaltning åren i834 och i835. 10 Siormägtigste, Alternådigste Konung! Till åtlydnad af Eder Kongl. Maj:ts Nådiga befallning uti Remiss den 39 nästlidne Januari uppå de af Rikets Ständers år 1837 församlade Revisorer framställde anmärkningar vid Militiae Boslälls-Cassans Räkenskaper för åren i834- och i835-, får Krigs-Gollegium i underdånighet sig utlåta^ Jemte anmälan att Militiae Boställs-Cassans säkerlietshandlingar funi»its i behörig ordning, hafva Revisoreme andragit: 1:0. ”Efter det vid i835 års Stats-Revisionr i afseende på förhållandet med en f. d. Landshöfdingen Grefve N. Gyldenslolpes skuld "till Militiae Boställs-Gassan, blifvit anmärkt, bland annat, att samma ”skuld, som efter af Kongl. Majit i Nåder beviljad eftergift af hälften, "utgjorde gg5 R:dr, ej funnes i Räkenskaperne balancerad, så har denna ”fordran i i835 års Hufvudbok blifvit intagen och såsom Gassans fordran bland utgående balancen utförd, hvarvid Revisorne tillika inhämtat, att ehuru Kongl. Majit genom Nådigt Bref den 4 Februari "i832, när berörde eftergift beviljades, tillika förunnat Grefve
Detta har genom lån på de lindrigaste vilkor genom räntorne uppstigit till en fond af 100 tunnor af hvarjehanda säd och således redan tillräckligt till understöd vid infallande missväxt, för en socken af 35 och § mantal, hvarföre den nu öfverflödiga sädesränta användes tili de fattigas understöd. Vid denna enkla men ändamålsenliga inrättning behöfvas inga embetsmän och ingen betjening som betungar staten. 2:ne välkände socknemän åtaga sig tourvis förvaltningen af magazinet utan all aflöning och ingen olägenhet af råttor och masks åverkan har blifvit förspord, åtminstone ej af de stora, som endast lärer hålla sig till de större inrättningarne. Ingen commerce kan heller äga rum, vid denna enkla och anspråkslösa inrättning, till någons skada och töi fäng och ingen balance uppstå genom förvaltarens orediga förvållande; med ett ord; Sockenmagaziners inrättande i alla provincer, skall efter all min öfvertygelse med dubbelt mera nytta uppfylla sitt ändamål, än Kronomagaziner, och indragningen af så väl styrelsen som dess vidlyftiga betjeningslöner, blifva en stor besparing för staten. Hvad nu åter å en annan sida gjordt den så kallade possessionaten en betydlig tunga, är den dryga sexprocentsräntan för lån så i Disconten, som andre publika verk; jag hemställer derföre, om icke alla sådane Cassalån Dm 21 Februarii, för hvilka fastigheter äro hypothicerade borde åtnöja sig med 4 procent, då en redan högt stigen fond icke tillvägabringar någon nytta i Cassahvalfven och då Disconten på säker borgen gjordt sine utlåningar, kunde och borde val den kunna anses lika god som den ofta osäljbara jorden och derföre på enahanda grund åtnöjas med 4 procent. För andra penningelån , synes mig ingen bestämd ränta böra äga rum, ty den följes dock ej, utan skulle det vara hvar och en fritt, att handla med denna dyra vara bäst han kunde, och blefve följderne alltså hvar Och ens ensak* Dessa mina på grundade skäl gjorda framställningar, anhåller jag vördsamt måtte af Höglofl.
Vidkommande först Bränvinsbränningen i Stockholm, så och ehuru Stats-Utskottet finnér, att denna handtering icke borde af MagazinsHirectionen eller under dess directa tillsyn drifvas, enär sådant synes både olämpligt och stridande emot egenskapen af den egenteliga befattning, som tillhörer Magazins-Inrättningens Öfver-Styrelse, såsom publikt Verk, hvarförutan 15 52 Eörslag till Allmänna Maguzins denna besvärliga hushålls-änstält alllid medförer en ansvarighet, i samma förhållande obillig, som Controllem för sjelfva verkställigheten i visse delar, icke är möjlig att tillvägabringa; likväl och alldenstund emöt denna bränvinsbrännings öfverlåtandé It énskilte Personer pa Arrende eller förpaktning, för närVarände de väserulteliga hinder möta, att något visst ärligt quantutn säd icke synes hvarken kunna eller höra till afvérkning ans läs, de>S emedan bränvins-bränningen i Stockholm , efter Stats-Utskottets tanka, bör vara att anse SasÖm en anstalt, hvarigenom sjelfva Spännerrtåls rörelsen fc>rrrtedeist skämd säds eller öfvernödigé Lagers ari’ vändande befordrås, dels Ovk ätt detta Ma gazint" Inrättningens egenteliga åliggande icke syrus konna med någon säkrate beräkning i verket ställas, förrän Tork-Inrättningar blifvit anlagde och Spannemålen följaktligen kommer ätt bestå af torkad säd, hvaraf således alt följer, att Lörpaktnings eller Arrende vilkor h ej kunna efter någon viss grond bestämmas, anser Stats Utskottet, att intill dess Resu täten af Magasins Inrättningens åsyftade utvidgning hunnit den stadga sorn är att förvänta , då Sädes-upplagen i allmänhet komma ätt utgöras af torkad säd, synes Bränvin*-bränningen i Stockholm såsom hittills skett böra verkställas, dock likväl ej till något visst ärligt afverfcpings-quantum, utan såsom förut nämnde ärj endast och allenast till skadad säds användande elier öfverflödige
S. D. Föredrogs och bifölls Riddarhus-Ut. skokrets memorial af den 2'dennes innefattande förslag till löne tillökningar för tjenstemän ä Adelig» Jungfru SliftS Casinus Stak. Dt supra. Zerr Lairdt-Marffalken rillkännagaf, alt Riddarhus-Fiscalen kall^enderA med hans tillstånd pa någon tid frän Riksdagen bortrest, samt anmodade Nector Silverstolpe atk, under hans fränmaro, hans ställe företräda. Höglofl. Ridderskapet och Adeln ätskiljdes klockan ^ till g. Dt supra. In nflem protocolli 6» Silverstolpe. ^ Lör - LZs Den 13 Junit. Lördagen den iz Junii. Plenum klockan 9 förmiddagen. Justerades pleni-protocoller för veu 9 dennes. Anmäkres och cmottogs Konungens Hos-Canhler Friherre ak äVetterkoät, som. a Hans Maj:ts wagnar, till Ridderffapet och Adeln öfwerlemnade Dest nädiga proposition af den 9 Junii rörande up« lösning of Skänffa Wargcringen.- Sedan Herr Hof-Canhleren afrradt, uplästes och godkändes Riksens Ständers nnderdäniga fkrisrvelse lili Kongl. Maj:k angående tryckningen af bihanger till Riks-Skändenö protocoller, samt tacksägclseadretzerne till Hans Kongl. Maj:t och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen i anledning af Landt» bruks Acaöemiens inrättande. Uplästes ofwannämnde Kongl. Majus nädiga proposition, hwilken blcf lill Allmänna Beswärsoch Leconomlä-Utssotlet remitterad. Wid förnyad föredragning af Lag-UtffottetS, d. y Junii pä bordet lagda, memorial, angående lösen af gravatious demis, bles detsamma af Rids Lerffapet och 2ideln bifallit. Föredrogs ä nys Lag-Ulstkollets, nytzberörde dag pa bordet lagda, memorial, angående präjcriptions
Det är således omöjligt för Ståndet att lära känna innehållet deraf, innan den afgår, om icke beslut fattas att uppläsning derförinnan skall ske. Men då pluraliteten, enligt hvad jag vid besvarandet af Hr Landtnäs nu gjorda propos. trott mig finna, tillkännagifvit att man tyckt sig hafva hört nog af Hr Den i3 Augusti. 35 Ribbings reservation; så vill jag, om pluralileten vidblir denna tanke, frångå min begäran. Gr. Horn: Det synes mig såsom Hr Bråkenhjelms afsigt vore, att, när ifrågavar. reservation aflemnas, bifoga den med några anmärkn:r. Det är emot en sådan fråga jag protesterar. Jag tror det icke kunna vara rätt att sålunda söka taga de öfriga Stånden till domare emellan R. o. Ad. och reservanten. Således mäste ovillkorligen reservationen afgå för den enskilde reservantens räkning, och finnes någon annan, som vill afgifva reservation i ämnet, må den äfven medfölja, men icke får den afgifvas i form af svar eller vederläggning af en annan reservation. Detta vore så oformligt, att jag högeligen protesterar deremot. Hr B rå k enb jelin: Jag får försäkra den sista värda talaren, att jag är af samma öfvertygelse med honom, så att jag till alla delar tydligt och klart inser olämpligheten deraf, att den ene af R. o. Ad:s ledamöter skulle gifva sig till att argumentera emot den andra inför ett annat RiksStånd. Min mening har således aldrig varit, att reservationen skulle blifva åtföljd af en annan ledamots vederläggning, emedan derigenom skulle hända, att Riddarhusets ledamöter ställde sig att argumentera emot hvarandra inför de andra Stånden, hvilket jag lika med Gr. Horn anser högst opassande. Det har således icke varit min afsigt, att genom uppläsningen af reservationen bibehålla för Ståndets ledamöter en så beskaffad orimlig rättighet, ulan min afsigt bar varit, att Hr Landtm, och Ståndet måtte få känna reservationens innehåll, innan den afgår, emedan den kan innehålla grundlagsstridiga och olagliga yttranden, och följaktligen icke bör få afgå.
Jag anför detta blott för att visa, hvart de enkla aritmetiska beräkningarne föra, och huru det skulle komma att .gå, ora man ginge tillbaka på det sätt, som här är i fråga. Af nu andragna skäl yrkar jag afslag å Betänk:t i denna punkt, samt att pensionen måtte qvarstå vid det af föregide St:r beviljade beloppet. Gr. Sparre: I anledn. af den siste värde talarens yttrande, ber jag att först och främst få anmärka, att det är mig alldeles likgiltigt, hvilka grunder motionären haft för sitt förslag. Finnas skäl för pensionens höjande, så synes mig ingen vigt ligga uppå, antingen motionen framkallats af tillgifvenhet, eller af andra orsaker. Hufvudsaken är således: är det skäl att bifalla den? Om det under andra förhållanden och då ännu enkans ställning icke var så väl bekant, samt då hennes sjuklighet icke hindrade henne att försörja sig, kunde för henne vara en någorlunda tillräcklig hjelp att upbära 375 rdr; så, då förhållandena numera äro förändrade, frågar jag: hvad förslå 375 rdr att föda ett hushåll af 2 personer? Om det är obestridligt, hvilket äfven min erfarenhet gifver vid handen, att man aldrig beviljat pensioner åt enkor och barn efter sådana aritmetiska beräkningar, som den siste värde talaren antydt, och man således icke kan göra någon absolut, utan blott relativ skillnad i afs:de på barnens antal, så är i förev:de fall en sådan skillnad gjord i så måtto, att Landshöfding Lagerheims enka erhållit 1000 rdr, men Fru Sandelhjelm blott 600 rdr. Om ytterligare den ene af dessa embetsman icke gjort sig synnerligen förtjent af staten, men den andra under en 56:årig verksamhet i statens tjenst, förvärfvat sig grundade anspråk pä dess erkänsla, så kan man väl icke bestrida billigheten deraf, att staten företager en revision för att afhjelpa verklig nöd, — och verklig nöd är det i sanning om 2 personer skola lefva af 37 5 rdr.
Hr Landtm, hade yttrat sig icke anse med Riksd.Ordn. förenligt att framställa den propos. till contra-propos., som Gr. Frölich först ansett böra framställas. Frågan vore nu, huruvida Gr. Frölich ändock yrkade framställande af denna propos., och, ifall han det yrkade, om R. o. Ad. funné sig böra yrka den eller icke, hvarefter, om R. o. Ad. det gjorde, beslutet blefve hvilande tills Gonst.Utsk. deröfver sig yttrat. Skulle R. o. Ad. deremot icke yrka denna contra-propos., torde R. o. Ad. finna, alt någon annan borde framställas, så att R. o. Ad. komme till votering öfver frågan och till dess afgörande; anhållande Hr Landtm, få fästa uppmärksamheten på det öfverfiödiga och det till ändamålet icke ledande uti de reflexioner, hvilka sednast under discussionen blifvit af de åtskilliga ledamöterna framställda, då det hvarom de handlat vore ett ämne, som af R. o. Ad. nu icke knnde pröfvas, enär icke något annat ämne, än det hvarom skall voteras, borde blifva föremål för öfverläggning förr än voteringen för sig gått. Den 9 Januari f. m. 45 Gr. Pr öl i eli: Jag kan icke förmoda, att Hr Frih. o. Landtm, genom sitt yttrande velat afklippa min yttranderätt, ehuru jag nnmältej mig att få ordet innan Hr Landtm, utlåt sig; ty om afsiglen varit sådan, så hade den förmodligen på vanligt sätt medelst klubbslag blifvit tillkännagifven. Jag ber derföre nu att få nämna, att förevar, ämne icke är någon allmän fråga, hvarom 06 §:n Reg.F.-n och 49 §:n Itiksd.Ordn. handla, i följd hvaraf den argumentation, som är använd för att visa olampligheten af ålerremiss för andra gången, alldeles icke är tillämplig. Jag kan föröfrigt icke annat än återupprepa det yttrande, som Gr. Anckarsvärd och Frih.
§.J de förra röra endast StatsRådet , sorn derigenom, att de tillstyrkt eller ock icke afstyrkt något, som varit emot Lagarne eller det Allmännas bästa, varit vållande att Kc? f 2 2 2 Den 7 Martu. nungen, i brist af upplysning om saken, kurtnät taga ett beslut, stridande emot Lagen, i Denna senare deremot, sorn ålägger StatsSecreteraren eller den Föredragande, att vägra sin Contras:gnation och nedlägga sitt Embete, om Konungen, oaktadt StatsRådets före-i ställningar, skulle taga ett beslut stridande emot RegeringsFormen, lemnar väl det ojäfaktigaste bevis på Riksens Ständers pröfningsrätt, då sjelf-: va Konungens beslut måste underkastas deras granskning och bedömmande; ty huru skulle de annars kunna gilla StatsSecreterarens åtgärd med den vägrade Contrasignation, och deraf följande återinsättning i Embetet.? Att Konungens och DomareMagternas beslut blifvit af Ständerne pröfvade och äfven upphäfda, derpå har man sedan 1809 flera Exempel: Man påminne sig hvad som hände vid 18Ö9 års Riksdag med Kungsgårdarne; aliade, sorn icke voro i laglig ordning på offentlig Auction bortarrendc rade , återgingo, oaktadt de hade Konungens bekräftelse derå. Vid denna Riksdag har Konungen Sjelf till Ständernas pröfning hänskjutit ett af KammarRätten afdömat Mål, om efterräkning af BränvinsSkatt för åren 18 10, 1811 och 1812. KammarRätten har likväl Domsrätt, och borde deras beslut, efter Grefve Mörners lära, alldeles icke kunna komma under Ständernes pröfning. Enskilt» Medborgares och Corporationers förhållande äro dagliga ämnen för Riksens Ständers öfverläggningar och beslut; äro Disconternes Bolag icke Corporationer, och blefvo icke vid sista Riksdag af serskilt» Utskottet många Ari: Den 7 Martil 223 ihärkningar gjorda emot de monopoliska Föritiåner, som vissa Corporationer i Götheborg erhållit?
Enär, särdeles inom vissa landsorter, förfallna och stundom för flera år tillbaka utdömda kyrkor, i anseende till svårigheten för församlingarne att anskaffa härtill erforderliga medel, icke skulle kunna ombyggas eller iståndsättas, har, uti derom hos Preste-Ståndet väckt motion, Domprosten Thomander, med hänsigt till gagneligheten af de Statsutgifter, som för detta ändamål användas samt billigheten af Riksgälds-kontorets uppträdande såsom medlare mellan kapitalisterna och de iånbehöfvande menigheterna, föreslagit, att en summa af minst 500,000 R:dr måtte till utbetalning från nyssnämnde verk anvisas, för att, i mån af behof, kunna under följande vilkor användas till låneunderstöd åt församlingar, som i behörig ordning förctoge ombyggnad eller hufvudsaklig förbättring af sina kyrkor, nemligen: att, innan dylikt lån finge lyftas, borde rifning samt kostnadsförslag å kyrkobyggnaden vara vederbörligen uppgjorda och af Kongl. Majit fastställda; att församlingens Kyrkoråd, efter dertill vid allmän sockenstämma erhållet uppdrag, borde genom särskild, af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret godkänd, förbindelse, å församlingens vägnar, åtaga sig ansvarigheten för återbetalningen af den erhållna lånesumman; att, under den för hela lånets återbetalande erforderliga tid, borde, före hvarje års slut, till Riksgälds-kontoret inbetalas sex procent å det beviljade och utbekomna lånebeloppet, dervid fyra procent årlig ränta för det återstående kapitalet skulle först beräknas och afgå samt öfverskottet utgöra kapitalafbetalning; lith. lill It. St. I Afd. 29 Haft. 1 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 75. och att, derest den föreskrifna betalnings-skyldigheten icke fullgjordes vid derför bestämd tid, borde dessutom för det till liqvid förfallna beloppet erläggas fern procent årlig ränta intilldess detsamma blefve inbetaldt.
Spanmål. 36 Bevillnings-Utskottets Memorial Jfi 27. Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Bonde-ståndets beslut, denna artikel att åsättas införselstull af 25 öre centnern. Utskottets förslag om tullfrihet vid införsel af spanmål, alla slag, malen eller omalen, har blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-stånden, men Bonde-stånd&t har deremot för denna artikel stadgat följande införselsafgifter, nemligen för omalen: Bohvete, Hafre, Korn och Malt samt Linser 9 öre och för Hvete, Råg, Vicker cch Arter 12 öre per kubikfot, samt för malen: gryn och mjöl, 30 öre pr centner. Utskottet hemställer att Bonde-ståndet ville, med frånträdande af sitt uämnde skiljaktiga beslut, förena sig med de öfriga Stånden om godkännande af Utskottets berörde förslag, men, för den händelse detta icke skulle bifallas, får Utskottet före slå följande omröstning: 61 :o. Den som vill att, i enlighet med hvad af Utskottet blifvit föreslaget och tre Stånd beslutat, Spanmål, alla slag, malen och omalen, skall vid införsel vara tullfri, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej;. Vinner Nej, antages för Spanmål följande, af Bonde-ståndet beslutade, tullbestämmelser: , omalen: Införselstull. 1 kubikfot 12 » Arter ... 1 kubikfot 12 » Bevillning's-Utskottets Memorial M 27. 37 malen: Gryn och mjöl 1 centner 30 öre. I enlighet med Utskottets förslag hafva Ridderskapet och Adeln, Presteoch Spetsar. Borgare-stånden fastställt införselsafgiften för Spetsar, Uddar och Blonder: Silkesoch Linnetill 6 R:dr skålpundet. Bonde-ståndet deremot har bestämt denna afgift till 7 R.dr 50 öre skålpundet.
Sanbö-Rametcrarett fall, fåfotn allmänt ontbub, odj för att ntebbela uppIpSningar, wara tillf äbeS, utan rbf rättighet, men meb f pipighet att anmärfa, huritwiba kronans rätt wib taperingarne blifwit iafttagett. 7 5 §. 115. 93röfningö#£ommitteen, forn eger att hålla fina Öfwerläggningar inom flut# na Dörrar, fammanträDe å tiD ocf> ort, font af JfonungenSSSefallningöhafwanDe utfdtteé, meD iafttaganDe af tvoa månaDerö råDrttm, ifrån Det taperingarne blif# wit fullänPaDe, på Det befwär öfwer Saj,’eringé#€ommitteerneö åtgärDer må funna l>oö ^3röfningé-.(Eommitte'en anföraö inom Den tiD, forn här framDeleö fö# reffrifweö. ir £onungené SÖefaUningöhafwar.De af förfall f)inDraD att i Sorn# mtttéenö göromål Deltaga, anmäle Det i unDerDånighet hoö konungen, forn, få wiDa Det anmälDta förfallet goDfänneé, lärer täcfaö en annan
Majit Ridderstapecs och Adelns ratt ar, ar för sin del införa denna som hnfwudsakeligen wifar nmr hwad synpunkt Ridderstapet och Adeln ansett denna fraqa, såsom »varande af ingenting mindre an oeconomiff beskaffenhet men deremot af sadan, at den enligt nu »varande Neaerings-Lagars föreskrift, om ben an »vid denna Riksdag kunde markas, den likwäl ej förr an »vid nästkommande til afgörande komme at fö reragas. Jag anhaller derföre om proposition, at til Uttrycken i bixpeclikionen mätte tilläggas dessa ord: hwarmeb Ridderstapet och Adeln för sin del derjamte i underdånighet får åberopa 7Z §- af Regeringsformen; jag gör mig sa mycket mera förwissad om bifall hartil, som ingen rubbning derigenom sker uti Riks-Standens samfälte beflnt, at Wargeringen stall uphöra, och den rättighet at inför Thronen framföra grunderne til sina beflnt, ej genom naara Lagar lärer nu mera an förr wara något särskildt Ständ beröfmad. Härmed förenade sig Haiiskxoellence Herr Grefwe kuut!» och Herr kerrman, Ambrosius IvIaAnus. Grefwe körner, ^äolk 6 öran. Dä jag wib första upläsningen af denna Lxpeöition begärde densamma pa bordet, stedbe det ej af nägor misstroende til Lxpsstmons-Ukstottet, hwilket jag ar Den 27 Mars. mz är öfwertygad författat densamma i enlighet med Ständens bestut, det stedde endast i anseende til den l'roj)05ition jag tvid öfwerläggningen, rörande detta amne, gjorde, al man ej mätte lämna Landet oförswaradt, utan se til at Kongl. Majit matie a» ga tilfaile, at mot et fiendligt anfall ffydda Riket.