Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stipendieinrättningen, genom vad från Wartofta Härads-Rätt, i Dimbo Tingslag, emot Sysslomannen i Carlens konkurs, der ingen af Majoren de Mares borgenärer anmält fordringsanspråk, dragit denna tvist, — genom Domden 24 sisllidne September, gillat anmärkningar till en summa af i,3ai Rdr 28 sk. 9 rst Bco, dock stadgat, i afseende på sådana poster, emot hvilka anmärkningar först i Kongl. Hof-Rätlen Blifvit godkända, att Stipendieinrättningen icke deraf agde att få mera än å dess fordran, i förhållande till öfrige de Mareske borgenärers kraf, om dessa hade anmälts , kunde sig belöpa; varande 5 procents ränta från lagsökningsdagen Stipendieinrättningen tillagd. Med rättelse af hvad Rikets Ständers Revisorer anfört, få Kuratorerne tillika underdånigst upplysa, alt de Stipendieinrättningen tillhörande inoch utsockne hemman utgöra tillsammans i^i UJ12 mantal, hvaraf 54 1/6 mantal äro donerade och de öfriga, eller 87 Sfi mantal, testamenterade. Kuratorerne, som underdånigst återställa remisshandlingarna, framhärda med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majrts aiferunderdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, G. EDENHJErMv A. Bruhn.. F. Ekman.. Götheborg den 26 Mars 184.2’. Joh, Bruzewitz.. 375 Afskrift. Kongl. Majis Nådiga Bref till Rvitfeldtska Stipendie-Kur ator erne, angående anmärkningar vid Stipendieinrättningens Räkenskaper. CARL JOHAN etc. Vår ynnest och Nådiga benägenhet etc. Hos Oss håfven J anfört underdåniga besvär emot Vår och Rikets Kammar-Rätts, i anledning af f. d. Femte Revisions-Kontorels anmärkningar vid granskningen af 1824 års Räkenskaper för Hvitfeldtska Stipendieim ättningen, den 3 Juni 1833 meddelade Utslag.
— Hvard. Helgd. Allm. Häft. III ä 23 öre med 24 nya, moderna mönster å Klädningsoch Kostymtyger, Mattor, Möbeloch Portier-tyger. Rikhaltig pr of kollektion af hemväfda mode-nyheter. filial. Dessutom a de flesta apotek i riket. 5-g 5 P •aktiserar från den 20 juni i Göteborg och ' arstrand. (Nord. A. B. Rikstel. Obs. Instrumenter uthyras. Billiga priser. StocKholm mna inom några veckor blifva befriade in sin fetma. Ett säkert och varaktigt me•I. Fullkomligt ofarligt. Ingen dietföränt ing imä, - porto nödig. Koria bifogas. Erhålles St., Finland. genom fru Bref Lindström, besvaras telef. hofleverantör — Stockholm — Specialitet: Sybehörsoch modeaffär. Specialitet: Q ar o er i ju gsartiklar till Mttdningar o. kappor. rekommenderas i benägen åtanke. Välkänd elegant snitt till moderata priser. Särskild afdelning för beställningar frän landsorten, ^Stockholm, utan 19 Tunnelgatan 19 som utföras omsorgsfullt profning då ett välsittande lif insändes järnte^längdmått på kjolens bak-, sidoch framvåd, och då för ändamålet särskildt konstruerade mekaniska byster inköpts, kan hvarje figur på- räkna ett välsittande arbete. Finaste rekommendationer öfver hela landet. Förfrågningar besvaras omgående. Telegrafadress ÖRNS, Stockholm. (S. T. A 58-110) förmedlas den snabbaste förbindelsen till kontinenten medelst de stora, elegant och bekvämt inredda hjulångarne Sveji och Oermania samt propellerångarne - Kex och Imperator. OBS.! Endast en tullbehandling! Vidare genom von Essen &amp; Frick, Malmö, Kontinentkontoret, Trelleborg, och Stockholms Resebureau, Stockholm, genom hvilken senare biljetter för resor öfver hela världen tillhandahållas. Svensko rundresebiljetter utläranas genast utan tillägg af provision. Det modernaste och bästa i %iÄvichcv S i f r e n Husmödrar • ' SPARA är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning 1 Huru göra en verkligt stor besparing?
Vid alla Inrättningar, som man anser nödiga att bibehålla, måste man ej blott göra räkning för det löpande, utan noga utse tillgångar för de kommande år, så vida i annat fäll det icke kan anses för annat än en tillfällighets anstalt, hvilken blott bär sig så länge förlaget räcker. Finnes detta vara en af förståndet och förfarenheten gillad rigtig sats, så följer jemväl deraf ostridigt, att, vid betraktande af en 488 Den 19 April, Embetsmannacorps, bibehållandet nödvändigt fordrar, det man är försedd med ämnen, hvilka äga skicklighet att vid yppande ledigheter kunna ingå uti de afgångnes functioner. Enär nu ganska få ingå uti den juridiska tjenstevägen och sällsynt att några förblifva vid detta yrke, är det tämligen klart, att ämnen skola saknas till ledigbljivande tjenster och biträden af lönlösa Extraordinarier alldeles försvinna. Denna brist är nu synbar uti Kongl Svea HofRätt, då HoiRättens afgjorda mål och protoco. l till Konungens Revision ej sällan måste hvila oexpedierads, i brist af renskrifnings biträde, ssmt HolRätten till Extra Domares lörordnande vid Härads och RådstufvuRätter saknar skickliga ämnen, hvaraf bl ifver en ostridig följd, att v'd yppande förfall för dessa Ordinarie Tjenstemän, Domare-befattningar, så på Landet som i Städerna, måste afstanna, och skulle på de förra ställen dessa händelser redan inträffat, om ej flere skicklige och verksamme Borgmästare hade åtagit sig längre och kortare förordnande vid yppande förfall för LandsComarne; men länge kan detta bi’räde ej vara att påräkna, så vida flere Häradshöfdingar dels redan uppnått, dels nalkas en högre ålder, och således äro och blifva i behof af beständiga vicarier, utan att de kunna lemna den enda tillgång för sin lifsbergning, sorn af tjenstens innehaivande kan påräknas, dä 75 R:dr pension ej skäligen bör kunna komma i beräkning, samt det synes vara Statens pligt Den 19 April.
Man måste då äfven ihågkomma, att den som är ställd på högsta spetsen i det lagbundna samhället, midt emellan de stridande parterna, svårligen lärer undgå att känna mera benägenhet för den ena delen af dem än för den andra, och att således Konungen troligen skulle i Domstolen företrädesvis infinna sig, om icke för att motverka dem, som Han ej älskade, åtminstone för alt gynna dem, som voro honom angenamast. Jag tror, att Svenska folket är Konungen tacksamhet skyldigt: för den propos., sorn blifvit framställd, och att hvar neli en D«n iS Hovembit e* m. som vid flera tillfallen funnit sig förpligtad att bestrida de förslag som ifrån Styrelsen utgått, äfven är pligtig att vid delta tillfälle förklara sin tacksamhet. Jag röstar för propos:ns hvilande till nästa riksdag. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Jag hade icke ämnat att yttra mig i denna fråga, då de ledamöter af Ståndet, som talat emot Utsk:s betänk., så fullständigt utvecklat den mening jag inom Utsk. tillhört; men då en talare antydt möjligheten att Const.Utsk. vid detta tillfälle grundat sitt betänk, på den nuvar. ställniugen och tidsförhållandena, eller på möjligheten af ett på förhand varande misstroende till Styrelsens förslager; så vågar jag förklära, att någon sådan bevekelsegrund ingalunda utgjort basis för Const.- Utsk:s utlåt, i denna del. Det vore kanhända förmätet af mig att yttra, det alla de skäl emot Const.Utskrs betänk. som nu här blifvit förebragta, under discussionen af ämnet inom Utsk. redan blifvit af mig och af de med mig lika tänkande anförda, men att en stor del af dessa skäl der blifvit uttalade, det är hvad jag vågar försäkra. Grunden till Utsk:s beslut, så vidt man kan bedömma afsigterna genom ett uttaladt yttrande, har stött sig på lagklokhetens förfoganden och det sunda omdömet, och jag har äfven hört inom detta
Till närmare förklaring of Lidra momenrct i denna H. haswa efter ordet Konungens, eller enskildt» blifwit tilsatte, samt äberopandct af 1723 ars privitegier »kesimir. 14. Z. Sä wäl i första som andra momentet af denna §. har Utskottet, enligt Herr Uotbliobs anmärkning, ansett rättwist, tillägga förbehåll af art wara bofast inom Verta Rike Det är i Krigs-Ständer som Nidderskaper och Adeln hufwudsakligen, likwäl mera fordom än nu, ofta trädt i utrikes tjenst och en sadan författning, bör esker Utskottets tanka, icke billigtwis för Riksdagsman»» rättens utöswande, dä man wistaS inom Fäderneslandet, anses hinderlig. 16. §. Herr Uc>rbljsl>s äskade ändring i redactionen af denna §!S början kan Wffotcel för sin del ej bifalla. Det här brukeliga' talesätt har wid alla Riksdagar sedan 1778 blifwit nylljndk, och i alla ceremonieller insördk. — Ännu mindre anser Utskottet sig berättigad! rmryckeligen »lägga de rine älsta Grefwarne, att de näd - Den i6 December. 989 nödwändigt skola warg tilstädes wid LandttMarskalkenS utnämnande. ^7. §- Del är en wänlig praxis, att Riddarhus - Utskottek alliv samlaS någon stund före hwarje Plenum. Sädant har alla Riksdagar skett och ansags således ej behöswa söreskrifwas, da alla smäsaker ej böra öka widlösrighcten. 18. §. Att någon olägenhet genom sörcffriften af ordentelige bcwis öfwer werkelig alder, dä man första gängen anmäler sig såsom Riksdagsman, skulle upkomma, deruti kan Utskottet med Herr dloräensrolps ingalunda instämma.
39 väl genom virkets nyttjande in natura, som genom försäljning deraf och de inflytande medlens användande till nödiga utgifter i och för byggnaden i den män skogstillgången sådant kunde medgifva, likväl med iakttagande deraf, att nö diga tillgångar för prestbolsinnehafvaren ej må saknas”. Hvad sålunda i fråga om hushållningen med boställsskogarne blifvit föreslaget, har Utskottet tagit i öfvervägande, och derjemte, angående de särskilda boställsskogarnes vidd, af upplysningar, som från Skogs-styrelsen kommit Utskottet tillhanda, inhemtat, att skogsarealen kan beräknas utgöra för 17 boställen öfver 4,000 tunnland (ett har 15,000, ett 13,000, tre omkring 8,000 tunnland), för 21 mellan 3,500 och 4,000 tunnland, för 5 mellan 3,000 och 3,500 tunnland, för 9 mellan 2,500 och 3,000 tunnland, för 19 mellan 2,000 och 2,500 tunnland, för 31 mellan 1,500 och 2,000 tunnland, för 64 mellan 1,000 och 1,500 tunnland, för 83 mellan 750 och 1,000 tunnland, för 125 mellan 500 och 750 tunnland, för 24 omkring 500 tunnland; de öfriga antingen sakna skog eller hafva mindre skogsareal än 500 tunnland.
Det återstod således endast den gamla grunden eller att bibehålla representationen genom ätter. Alltsedan år 1626, då R. o. Ad:n organiserades, har denna institution utgjort en förening af lika berättigade ätter, och detta till och med då Adeln var delad i klasser och röstade klassvis. Under dessa förhållanden har den ena ätten efter den andra vunnit inträde bland Adeln; och det vore en kränkning af institutionens grund, om man öfverginge till ett representationssätt, der denna princip ej var erkänd och Den 7 April f. tn. följd. Visserligen är dervid någon öfvervigt lemnad de äldre ätterna derigenom att i vissa fall ättemän kan intaga säte och stämma för ätten; men något förnärmande kan ej anses ligga häruti; tvärtom torde en sådan öfvervigt böra anses ganska befogad oeh tjenlig, då de äldre ätterna till följd af minnen och tradition måste antagas hafva mera intresse för institutionens bibehållande. Om man genomgår Adelsinstitutionens historia i vårt iand, så finnér man att Adeln från början förstod att skaffa sig previlegier af alla slag, ej blott i afseende på egendom, utan äfven i afseende å embeten m. m.;uien på sednare tider har Adeln måst så småningom afkläda sig dessa fördelar, så att slutligen endast representationsrätten återstod. Man kan ej återhålla en känsla af förundran eller t. o. m. beundran deröfver att Adeln, detta oaktadt, fortfarande gått i spetsen för nationen i afseende på utveckling och framåtskridande i alla rigtningar. Vill man med ledning af historien utleta orsaken till bildningens, upplysningens och sedlighetens stora framsteg under sednare århundraden, så kan man icke neka att kyrkan och chevalerict dertill i hög grad bidragit, och af detta sednare är Adeln en afkomma, som intager ett stort rum. Som närmare belysning i detta hänseende vill jag hänvisa till de två länder i Europa, som härutinnan äro hvarandras motsatser.
D e t blef och hette naturligtvis » e n enkel smörg å s », m e n den enkla smörgåsen hade förstört hushållsekonomien för en hel vecka. Elias Lagerheim, då var e n v o y é. Fru Petterzons flicka Sofie s k u l l e kanske m e d sin ursprungligen kraftiga kroppskonstitution ha kunnat bli en duktig hushållerska o c h sedermera husm o d e r i ett enkelt h e m. m. VÅR NYE UTRIKESMINISTER. 1 STADEN ENKÖPINGS MINNESMEDALJ ÖFVER D:U WESTERLUND. FRAMSIDAN. L å t o m oss stäfja o s s o c h låt narrarne springa för sig själf v a. STADEN ENKÖPINGS MINNESMEDALJ OFVER DIR WESTERLUND. FRÅNSIDAN. ETT AFSKED. STUDIE SA AF ELLINDBERG FORTS. O. SLUT FRÅN FÖEBG. N: K. Upp ur de gamla hjulspåren, o c h in på nya förnuftigare banor! A. Blomberg foto. D:R WESTERLUNDS VÄNTRUM. ker » Men en ung, vacflicka s o m ni, frö- O c h d e n faran. d e n. » Resinte, Magda! R e s i n t e. iDUN - 1899. skygg stämning. E h o! E h o! Les agneaux vont au plaine. E h o I E h o I L e s loups sont aux bois Tant ' qu ' au b o r d des fontaines Ou dans le frais ruissean. Les m o u t o n s baign ' leur laine Y dansont au préau — A. Blomberg foto. Och genom de tunga skuggorna, s o m draperierna kasta ö f v e r allt h ä r i n n e, glider det röda skenet vidare i sin stramt begränsade cirkelkrets. KONGL. flygelns hvita elfenben.
Skrifvelse, N:o 118. sådant aker, den tillverkningsafgift, som mot en dag svarar, och bote ett med afgiften lika belopp. Verkstålles annat till bränneri hörande arbete, utom tillsyn vid malteller jåstberedning, emellan klockan 8 på morgonen och klockan 5 om aftonen å sön - eller helgedag, eller öfvertrådes förbud, som i § 14 gifvet år; bote brånvinstillverkare eller distilleringsidkare från och med 5 till och med 50 R:dr. Vid de förbrytelser, som nu sagde åro, vare så vål brånvinstillverkaren eller distilleringsidkaren, som de arbetare, hvilka honom bitrådt, underkastade ansvar för sabbatsbrott, enligt allman lag. § 47. För öfverträdelse af hvad i § 30, mom. 2 och 3 samt § 32, angående brånvinstillverkare, stadgas, vare ansvaret böter från och med 20 till och med 200 R:dr; för underlåtenhet att iakttaga föreskriften i § 68 botes från och med 5 till och med 50 R:dr. § 48. Vågrar man den, som i afseende å förbrytelser mot denna författning eger undersökning anställa, tillträde till rum eller byggnad, der, enligt § 62, undersökning ske må; bote från och med 100 till och med 1,000 R:dr. § 49. Når förbrytelse mot denna författning åtalas, ansvare brånvinstillverkare eller distilleringsidkare för hustrus, barns, tjenstefolks och vid bränneriet anställde arbetares gerningar, i fall bötesansvar eller förlust af redskap eller tillverkad vara eller kärl, hvari den förvaras, ifrågakommer, derest icke omständigheterna visa, att förbrytelsen skett utan hans vetskap och vilja. Redskap, tillverkad vara och kärl, hvari den förvaras, skola, fastån brånvinstillverkare icke år egare deraf, förbrutna dömas, når förbrytelse, som sådan påföljd medförer, år begången af brånneriets arrendator eller föreståndare, eller ock efter arrendatorns eller föreståndarens föreskrift.
Jag tror, att vår lagstiftning om brännvinsbränningen rört sig inom den trånga kretsen af conventionella utstakningar, som stödja sig hvarken på sakens natur, eller på samhällets fordringar; den hvilar på en godtycklighet, som förlamar näringskraften och föder lagbrott. Jag finner icke, att K. M:s nu öfverlemnade Nådiga Skrifvelse innebär något frö till öfvergång till mera riktiga grundsatser, och derföre begagnar jag tillfället att utsäga den mening, jag hyser om grunderna för en ändamålsenlig lagstiftning i afseende på brännvinsbränningen i allmänhet och dess beskattning. Frih. Palmstjerna uppläste derefter följande: Brännvinsbränningen idkas på tvenne från hvarandra helt ålskiljda sätt, nemi. till husbehof och såsom fabriks!' ö reis e. Husbehofsbränningen sker egentligast för att till njutbar eller säljbar vara förvandla så beskaffade jordens produeter, som äro mindre afytterliga eller gagneliga under den form, de i sitt råa tillstånd äga, samt för att erhålla drank åt kreaturen. Denna del af brännvinshandteringen bedrifves vanligen med små pannor och enkel redskap samt med sådan arbetskraft, som större delen af året är använd vid jordbruket. Producten är oftast mindre, än den af råämnena kunde blifva, men produetionskostnaden är äfvenväl ganska ringa, emedan deruti ingår mycket, som i annat fall gåfve ännu ringare produet. Fabriks-brännvinsbränningen deremot sker, såsom all fabriksrörelse, för att fruktbargöra ett capital af penningar och näringsskieklighet, derigenom att råämnet på det med tidens upplysning mest öfverensstämmande sätt förvandlas till sin form, så att det för köpare blir mera begärligt. Fabriksbränningen söker derföre att med minsta möjliga förlagskostnad åstadkomma största möjliga production, och att för detta ändamål begagna ali den konstfärdighet, som stigande chemiska och meehaniska insigter kunna meddela. Mindre ändamålsenlig construction af redskapen, mindre ändamålsenligt sätt för fabricationen äro Den 12 Februari i f. m. 125 derföre förluster för det allmänna; tv derigenom förbrukas mera af våra capitaler och vår förmåga, än som kunde erfordras, och detta öfverskott af krafter åstadkommer ingen produetion.
Anser godsegaren en sålunda förskämd vara icke kunna draga den i införselstariffen utsatta tull, må han äska laga besigtning å godset, hvilken då skall af magistratsperson, med biträde af två sakkunnige och ojäfvige män, verkställas, i närvaro af vederbörande tullkammare-föreståndare, som eger att, under tjenstemanna-ansvarigbet, för bevakande af kronans rätt, besigtningsåtgärden kontrollera. Befinnes godset hafva under transporten undergått förskämning, skola besigtnings männen ej allenast härom utfärda intyg, utan jemväl, efter granskning af behöriga lasthandlingar, attestera värdet af enahanda vara i oskadadt skick. Derest fog till anmärkning emot förrättningen E.vpe litions-Utskottets Förslag lill md. Skrifvelse, N.-O 2f2. 529 icke förekommer, antecknar tullkammare-föreståndaren sitt godkännande å besigtnings-instrumentet, som ej edsvurne besigtningsman äro pligtige att, der så äskas med ed fasta. Tullkammaren låter sedermera, efter föregången kungörelse, på öppen auktion i behörig ordning försälja hvad förskämdt är, hvarvid, under iakttagande, att godset såsom å nederlag befintligt eller oförtulladt försäljes, införsels tu lien för det, som enligt tariffen förtuilas efter värde, beräknas efter fastställd tullprocent å auktionspriset, samt för annat gods emot tariffbestämmelsen minskas i samma mån, som auktionspriset understiger det vid besigtningen för oskadad enahanda vara bestämda värde,- kommande behållna auktionssumman att, sedan belöpande tull blifvit erlagd, godsegaren tillställas. Försummar godsegaren fullgörandet af bevisningen om varans förskämning utöfver fjorton dagar efter den preskriptionstid, hvarinom angifnings-inlagan, jemlikt 30 § af gällande Seglations-ordning, bör vara till tullkammaren aflemnad, ansvarc för tullafgifternas lulla erläggande, derest han icke genom skriftlig anmälan hos tullkammaren, inom samma tid, a£- står sin rätt till den skadade varan, som då genom offentligt utrop för kronans räkning genom tullkammarens försorg försäljes.
Stormar hafva under de sednare fem åren icke gjort betydlig skada å skogarne i allmänhet, och ej heller hafva desse under tiden blifvit härjade af skogseldar, eller af insekter skadade; men den stora skogsförlust, som af slike ordsaker uppkommit under förra qvinqvennium, har troligen blifvit i så måtto ökad, alt de afbrända och utödda träden måst med möjligaste skyndsamhet afyttras, för att icke bortruttna, hvarigenom således en märkbar minskning i framtida tillgången på skogsproducler ägt rum. För öfrigt bidraga de Nybyggare, som, före delta, fått nedsätta sig eller olofligen inträngdt på Krono-skogarne, äfvensom Nybyggare och Backstugusittare på Socknars och Byars gemensamma skog, ganska mycket till skogarnes förstöring genom misshushållning och olofligt hygge, — kanske ock ofta genom utsläppt skogseld. Att, under sådane förhållanden, skogarne äfven under ifrågavarande qvinqvennium, — åren 1827 med i83i, — varit i aftagande, kan nästan icke betviflas. I allmänhet äro de likväl ännu mera än tillräcklige för Länets behof och kunna jemväl hädanefter lemna tillgång på SkogselFecter till betydligt afsalu, så framt derå bättre hushållnings-methoder snart skulle vinna inträde och af enskilde med förtroende omfattas. Ett nyttigt skogsbésparingsämne, nemligen bränntorf, är på do flesta trakter inom Länet att tillgå; men hittills begagnas detta endast, till någon liten del, på södra DahlsLand och något mera i Gäseneds och Kullings Härader af Westergöthland, hvilka orter, såsom delvis utgörande slättland, redan lida skogsbrist, eller måste afhämta deras behof af ved Och virke från aflägsne. ställen. I byggnadssättet hafva förändringar, som verkat till skogsLesparing, icke blifvit vidtagne, utan har, tvärtom, allmogens tillta - 22 gande håg att hygga högre och rymligare hus, som på visse orter inom södra delen af Länet ofta bestå af tvänne våningar, snarare bidragit att öka skogsåtgången.
B:co, ehuru äfven det bidrag använts, som KonungaRiket Norrige till CabinettsCassan lemnade, afläts till StatsUtskottet ett generell Förslag å erforderlige MinisterAflöningar på Utrikes Ort, hvaraf visade sig, att desse aflöningar uppgingo till en Summa af 120,000 R:dr, utom beräkning af de för Extra utgifter eller hemliga behof nödige medel, och att till samma ändamål var på det hela äfven från Norrige påräknadt ett årligt bidrag af i5,ooo R:dr allt Hamburger Banco. Behofvet pröfvades då noggrant af R. Sttr, som icke biföl lo bela det äskade beloppet, utan gjorde deruti ansenlig inskränkning. Utskottet har ansett angelägenheten af de år 1823 nödige befunne diplomatiske kostnader oförändradt vara för handen, och har således icke trott sig böra deruti föreslå någon minskning; ej heller uti detta ämne förelägga R. St:r någon slags utförlig beräkning, enär fråga om ändring uti närvarande verkliga anslaget icke varit väckt hvarken inom något RiksStånd aller af K. M:t. Ändamålet med detta anslag, hvilket till större delen skall disponeras på Utrikes Ort har fordrat dess Betänk anden, N:o 237. 35 bestämmande uti Utländsk Myntsort, så länge vårt eget gångbara mynt saknar bestämdt och erkändt värde; och R. St:r hafva vid föregående Riksdagar, äfven då fråga om förändring i beloppet varit under pröfning, ansett lämpligt, att i berörde afseende icke göra någon ändring.
Sten, Gips-, se Gips-stcn. 36 Bil. till Bevillnings-Utskottets Betänkandej IV.-o 21. Tullväi de. Qvantitet för Tullber. Inf.- ■Tull. Ulf.-Tull. R:dr s. r. Sten: all annan, ej specificerad, oarbetad eller i block 100 Rd. v. R:dr 5 s. r. R:di \ T? S. r. arbetad 100 Rd. v. 15 / F r i* Eldfast Sten för Manufacturernes behof, efter serskildt tillstånd af Commerce-Collegium F r i. 1 16 — Stenkol 1 tunna — 6 \ 32 — afsvaflade eller Cokes 1 tunna — 4 — 1 F ri a. 1 Stenhols-stjbbj eller Cindres 1 tunna — 8 — ) 8 Stenkols-tjära Strumpor och andra på Strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten: 1 tunna 36 33 16 — Silkesl skålp. 5 ) 6 32 — Bomulls1 skålp. 1 16 — ri a. 4 Redgarns1 skålp. — 40 — r f 1 2 24 — andra slag 1 skålp. — 36 — ! 6 12 — Strumpstickor af Stål Strängar: 1 skålp. — 30 — F ri a. 5 — Cantiller eller öfverspänna baser. 1 skålp. 1 ) — 40 — Messingsoch Stål1 skålp. — 8 — } F ri a. 15 Tarm Stål: 1 skålp. 1 24 — ) 33 16 — GjutGarf100 U. St.v. 2 8 — 15 — _ 100 U. St.v. 5 3 — 9 andra slag 100 U. St.v. 3 -1 — 2 — Sticktyg, se Väfnader, BomullsStorax, se Apotheksvaror. Stramaille, sc Väfnader. Strutsfjädrar, se Plymer* Stråkardor, se Kardborrar. Strömming, se Fisk. Stilar, se Boktryck. Stockfisk, se Fisk.