Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna utväg att förena sig till enhällighet i denna 3:dje fråga , står ännu Rikets Ständer öppen, hvarigenom tvisten skulle slitas och oformligheterna upphöra;” af Herr Biörck: ”Emot Höglofl. Utskottets vägran, att till sammanjemkning upptaga Riks-Ståndens anmärkningar emot Utskottets Memorial N:o 58, får jag mig reservera, under åberopande af Dom-Prosten Holmströms vid berörde Memorial bifogade oell af mig biträdda reservation.” Herr Egnell åberopade sin vid Memorialet N:o 58 anförda reservation, hvaruti Herr Thörn, Samuel Andersson och Måns Mänsson instämde. Frih erre Cederströrns reservation vid reservationerna: ”f mintanka är det af mindre vigt, om en grundlagsändring sker eller icke, än om den till - Consti/utions-Utskoltets Memorial N:o 78. 9 tillkommer mot de i Grundlagen stadgade former. Jag skylle visserligen gerna sett, att förslagen om Indragningsmagtens och Juryns upphäfvande blifvit serskildt till Stånden öfverlemnade; men sedan Utskottet, den 14 sistlidne Augusti, genom votering fattat beslut om deras sammanfogande, och afslagit väckt fråga om Indragningsmagtens isolerade afskaffande, står det, enligt min öfvertygelse, icke mera i Utskottets eller någons magt att, under loppet af denna Riksdag, i detta beslut lagligen ändring göra. N:e 78 Ankom till E*p.-Utsk. d. 29 Jan. i835. Memorial, angående tre Stånds återremisser på Memorialet N:o 68, med ändringsförslag vid72 §. JlegeringsFormen, jemte ett tillägg i 75 §. JRiksdags-Ordningen. Gilladt af Presle-Ståndet till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, bär Constitulions-Utskoltets Memorial N:o 68, med ändringsförslag vid 72 §. Regerings-Formen , samt ett deraf föranledt tillägg i §.
Hvad marschkostnaderna rörer, så ingå deruti så väl reseoch traktamentskostnader för befäl och spel, som underhåll åt manskapet, å 13 sk. 6 rst. banko om dagen för hvarje man. V id närmare granskning synes också här den förstnämnde rubriken, eller reseoch traktamentspenningar, medtaga en ganska dryg del i jemförelse med manskapets marschkostnad. Då mönstringsoch marschkostnaderna jemföras med kostnaderna för sjelfva vapenöfningarne, sä visar sig förhållandet, exempelvis, sålunda: 4. då deremot kostnaden för underhållet på stället under vapenöfningarne utgör 2,819 R.dr 13 sk., eller blott hälften af nyssnämnde summa. år 1849, mönstringskostnader 926: 9. 6. „ marschkostnader 5,010: 8. 2. Häraf utgjorde marschkostnaden för sjelfva manskapet 1,627: 13. 10. S:r 4,309: 3. 10. hvadan reseoch traktamentskostnader till öfveroch underbefäl m. m., dels vid mönstringen, dels till och från mötesplatsen, utgjorde ej mindre än 4,309 Rulr 3 sk. 10 rst., då deremot underhållet under vapenöfningen, inberäknad både sjukvård och extra förplägning, uppgick till 2,585 Rulr 7 sk. 6 rst.; och således icke till hälften af mönstringsoch marschkostnaderna. För Lifbeväring en: År /848 utgjorde marschkostnaden 1,317 Rulr 35 sk. 1 rst., hvaraf manskapet åtnjutit endast 540 Rulr 36 sk., men de öfrige 776 Rulr 47 sk. 1 rst. utgjort reseoch traktamentspenningar till befäl och musik, hvaraf för musiken ensamt 736 Rulr 29 sk. 1 rst. Till kronobetjeningen är utbetaldt för manskapets införande till vapenöfning på Ladugårdsgärdet och återförande derifrån, för år 1848, ett belopp af 238 Rulr 2 sk. 9 rst.
De införas efter hand under de nya året och honoreras e f t e r införas det. Erfaren husmoder. Den lilla uppsatse skall tacksamt nyttjas. J. T .. Svenstorp. Insänd ytterligare kr. RED. IFYLLNINGSGATA. Bröstkarameller, tillverkade enligt läkarerecept, äro absolut de mest välgörande för hosta och heshet. — OBS.l Hvarje karamell är stämplad » Cloettas — Erhållas hos alla specerihandlande. Speeialité: * * * (§ldSCHARADEN: Jul-ljus. - APOKOPEN: Korfu-korf-kor-ko. VOKALFÖRÅNDRINGSGÅTAN: lacka, locka, lucka, läcka. CIRKELGATAN: Priska-pris-ris-riskkapris. ARITMOREMET: Koriander: orkan, Oran, krona, orre, Oder, kind, Erika, Dora, rand, kran, ord, Ida, narr. DUBBLA ORESPRÄKSGÅTAN: Mycket vill hafva mer — Egen härd är guld värd: 1) Moe, 2) ylletyg, 3) Chile. 4) kamin. STINA. ANNA. OCH CHARAD. 8) gås — tablå. 7) blad — kalf — nej. 8) jul — från — kilo. 9) glosa — efter — varning. 10) glädje — fri — kall. 11) slut — kärna — gråta. 12. kvick — prick. 13) ut — tager — kvinna — haf. 14) lilja — gran — järn. 15) före — släde. 16) försvinn — näsa. 17) svar — snö — pilt. 18 — falk — näbb. 19) krokig — gaffel. Ofvanstående ord skola utbytas mot andra af närsläktad eller motsatt betydelse. De nitton nya ordens begynnelsebokstäfver bilda namnet på en manlig titel. MOSTER LISA. LOGOGRYF. X Orden lästa uppifrån och ned äro: 1) en halfö i södra Europa. 2) platsen för ett fältslag ur nyare krigshistorien.
Då dessutom i fredstid orsakerna och skälen för dess utgörande af jordbrukaren torde vara mindre trängande och giltiga, har motionären, på ofvan anförda grunder, föreslagit: l:o att den kungsoch kronoskjuts-skyldighet, som hittills tillhört och ännu tillhör jordbrukaren att fullgöra, måtte hädanefter under fredstid icke mera ifrågakomma: 2:o att det måtte varda öfverlåtet åt vederbörande auktoriteter, att på enskild väg derom kontrahera med jordbrukaren till pris, som kan med honom öf verenskommas; 3:o att om denna betungande skyldighet icke kan från jordbruket skiljas, och denna del af motionen icke vinner framgång hos Rikets Ständer, åtminstone den högsta möjliga skjutslega, som under denna Riksdag kan blifva stadgad för skjuts i allmänhet, äfven mätte stadgas för kungsoch krono-skjutsen, såsom en billig ersättning för den förlust af arbetstid och mången gång äfven för den förlust genom skadade kreatur, som i följd af detta besvärs utgörande den skjuts-skyldiga allmänheten tillskyndas; och 4:o att den frälse-jord, som för närvarande är från ifrågavarande skjuts-skyldighet i fredstid befriad, äfven skall densamma i lika förhållande med skattejord, hädanefter billigtvis utgöra. Utskottet har tagit dessa motioner i öfvervägande; och hvad först angår Friherre Stael von Holsteins samt l:a och 2:a punkterna i Samuel Ödmans motion, sä enär dels förstnämnde motionärs förslag afser att förändra krono-skjutsen från en natura-prestation till en ständig penningeskatt å jorden, hvilken skatt, enligt samina förslag, komme att åläggas åtskilliga Rikets innevånare, utan att dem lemnades tillfälle att yttra sig huruvida de medgåfve en sådan förändring eller icke, dels ock stora olägenheter kunde uppkomma om Staten icke hade ovilkorlig rättighet att påfordra skjuts för nödiga transporter af manskap och effekter, samt härtill kommer ej allenast att det redan är i Kongl.
Den omständigheten att i en del af förenämnda landsstats-tjenstemäns aflöningar jemväl inginge mindre belopp al extra inkomster, såsom provisioner m. m., syntes icke innefatta tillräcklig anledning för pensionernas bestämmande till lägre belopp i förhållande till aflöningen än som för andre civile tjenstemän vore fastställda. Genom den betydliga förlust i inkomster, som för närvarande drabbade en landsstatstjcnsteman vid afskedstagande!, tvingades lian, till föga fromma för det allmänna, alt i det längsta qvarstadna på sin plats älven sedan båg och krafter till tjenslepligternas uppfyllande börjat svika; och syntes derföre billighet och rättvisa kräfva att en förbättring i delta hänseende nu bereddes åt desse tjenstemän, helst en allmännare reglering af pensionsförhållandena möjligen icke under innevarande riksdag kunde medhinnas. Hvad sålunda blifvit anfördt anser Utskottet innefatta tillräckligt skäl för bifall till den af Kongl. Majit nu äskade förbättring i afseende å landsstats-tjenstemännens pensionering i allmänhet; men då, beträffande den af Kongl. Majit föreslagna särskilda förmån för Landskaraererarne och Landträntmästarne i Gotlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län, desse tjenstemän, i händelse af bifall till den Kongl. Propositionen i denna del, skulle komma att erhålla pension till högre belopp, än som motsvarar deras nu innebafvande lön samt det i öfrigt synts Utskottet olämpligt att meddela några särskilda bestämmelser i afseende å desse tjenstemäns pensionering förr än i sammanhang med den definitiva regleringen af deras löner, hemställer Utskottet, alt Rikets Ständer, med afslag å hvad Kongl.
Bewillningslltstottet har alltså trott bäst wara, at i allmänhet utsätta Taxeringarna i Släderna, dit Almogen anda far. Friherre von 111 an tin A-rb su len förbehöll, alide orter, der Taxeringarna förr stett wid Tingsställen, mätte dernid förblifwa; emedan större olägenhet wore för Allmogen, at infinna sigmid aflägsna Städer. s58 — Herr ak oräiu begaf sig härlik. Grefwe IV! örner, Lsr! Lakris I, förestog, ar med TaxeringsställenS utsättande mätte förblifwa pä det wis förr warit manligt. Hanö Lxeellence Herr Grefwe» och Landr» Marsk alken proponernäo bifall til Artikeln, med den af Grefwe körner föreslagna förändring. Besvarades med Ja, blandad! med et och annat Nej. Herr Lng.e1cr:>.nt2, ?»I, rn!>am, wille harrit ogerna samrrcka, och anmärkte, at i Stockholms Län handt, det Taxeringar, i stället för at hällas ivid Tingsställen, blifwit hallna i Norrtelge. Herr Grefwen och Landt-Marffalken, Jag har tyckt, at Grefwe törners t anka almannast wunnit bifall. Flere talade pä en gang. Herr Grefwen och Landt-Marffatken hemställde, om Högloft. Ridderftapet och Adeln ef stuwe behaga förena sig om Grefwe kloruers tillagg, och förnyade sin proposition, hrrilten med Ja hefwarades. Herr IVloräenilo ! p o, ^näsr r. För någon lid sedan wackte en ward Ledamot Herr Öfwersten LIHÄäedrnnä, uti stt victnmen > fragan om tidens bestämnxande för Bewillningen. Jag hemställer, hos Herr Grefwe» och Landt-Marfkalken, om I26y icke det mr mätte blifva upläst. Afven skulle jag för min del lilstyrk», at om något
Vill man hafva en lag ränta, så måste mari återställa omloppet af penningarne, och gifva Jordbruket och Näringarne tillfälle och möjlighet att producera. Då fälles räntan af sig sjelf. Men så länge man ej vill bidraga till detta mål, hjelper icke någon realisation; ty den låter ej utan penningar verkställa sig; och inga författningar, hvilka lätt eluderas. Jag tillstyrker derföre bifall till de förenade Utskottens Betänkande , så mycket mera? i q8o Den 5 2 Julii /, ro, som jag är ense med Herr Hjerta, att en Iler» remiss ej skulle tjena till något. -•-> Herr Grefven och LandtMarskalken tillkän nagaf, att Plenum lararae klockan fem i eftermiddag, att fortsättas. Herr Munck af Rosenskjöld .• Jag får först till mitt senaste yttrande tillägga, att Utskotten misstagit sig äfven deruti, att de ansett Riksens Ständer icke hafva rättighet att nedsätta den lagliga räntan, Inka så val som Riksens Ständer tillförene, gemensamt med Konungen , bestämt den nuvarande räntan , hafva de ock nu full makt att, i samråd med Konungen, fastställa en annan ränteberäkning, Hvad i öfrigt beträffar Herr Thams yttrande , så medgifver jag gerna giltigheten af allt hvad han sagt, då frågan är om enskilt^ lån. Men hvad jag för närvarande yrkat, har blott haft afseende på lån af publika Cassör, i synnerhet de som stå under Riksens Ständers disposition. Genom räntans nedsättande i dessa Cassör skulle mycket godt vinnas för productionens och näringarnes trefnad, Rör den orsaken , att räntan derigenom lättare kunde nedsättas, tror jag icke att någon realisation nu bör verkställas 5 men när en sådan en gång äfven kan ske, bör den jemväl verka till ytterligare minskning af räntan, emedan lån-capitaler af gångbart mynt då kunna utifrån erhållas, Slutligen torde jag fä anmärka, att det icke är så orimligt, att omtala en lägre ränta Den t: Julii fm, 1081 än sex procent, då en så hög ränta icke funnits i andra länder efter ett lika långt fredstillstånd, sorn det vi åtnjutit.
IV. B. 468,507. A. 586. V. E. 195. — 8 Capitlet, om förändring deraf, i afseende å rättigheten att bortgifva jord, hus eller tomt. — 5 Capitlet 12 §, om förändring deraf, i fråga om tid för afträdande af i börd dömd fastighet. Jordbrukare, fattige, angående understöd för. II. B. 491. A. 614. Jordlagren i riket, angående anslag för undersökning af de olika. V. B. 508. VI, A. 34. Judar, om ändring i hittills varande lagstiftning angående. I. 358, 359, 360. R. 480. IX. B. 325. A. 332. — angående rättighet för dem att vittna. Jurisdiction, om upphäfvande af den academiska. Se Lag-Utskottets Betänkanden N:ris 86 och 102. Jus patronatus, angående upphörande af. I. 468. R. 551. V. B. 168, 192. A. 498. Justitise-Ombudsman, angående förordnande för Häradshöfdingen Kammarrådet S. L. Theorell. III. E. 78. 10 ( 74 ) Juslitiic-Ombudsman, angående anslag för aflöning af en^caneellist vid hans expedition. VII. R. 187. VIII. B. 230. Å. 235. IX. U. 532. A. 533. — angående utväljande af. Se Val. — angående aflöningen för honom och hans suppleant. Se Statsutskottets Betänkande N:o 192. — om befrielse för denna från åliggandet att deltaga i Lagberedningens förhandlingar. IV. B. 578. A. 601. Justitise-Ombudsmans, Rikets Ständers, Embetsberättelse. I. R. 110. II. B. 205.
De både till antal och beskaffenhet utomordentliga industriela arbeten, som öfver allt företagits, med flera andra omständigheter, hafva åstadkommit en kapitalefterfrågan, som öfverhufvud taget betydligt höjt penningeräntan och på samma gång, i förening med politiska förhållanden, föranledt en ostadighet deruti, hvilken icke kunnat annat än menligt inverka på näringarne. Om än den förändring i lagstiftningen, hvarigenom frihet i ränteaftalet blifvit här i landet till en del medgifven, icke ensamt för sig förorsakat penningeräntans stegrande, har dock, vid den ofvan antydda förändringen i penningerörelsen, denna åtgärd, oaktadt densamma tvifvels - 6 Sammansätta Statsoch Banko-Utskottets Utlåtande N:o 10. utan framkallat en större verksamhet hos de befintliga kapitalen, måhända varit för jordbruksnäringen ofördelaktig, till följd af den konkurrens om lånetillgångar med andra näringar och företag, som jordbrnkarne nu mer än förr hafva att bestå, och i hvilken de måst blifva så mycket mera underlägsne, som den inrättning, hvilken bildats enkom för att i den allmänna penningemarknaden handla för jord brukarnes räkning, varit genom vissa för densamma satta inskränkningar oförmögen att verka för sitt ändamål. Väl må derjemte flera af jordbrukarne sjelfve mer eller mindre förvållade missförhållanden kunna anmärkas, men det vöre dock mycket orätt att ensamt häruti se orsakerna till den förlägenhet, som verkligen låter känna sig och kan blifva ännu större, om icke penningerörelsen kan ledas till en jemnare fördelning, utan fortfarande och allt mera uteslutande löper i den under sednare tiderna inslagna ensidiga rigtningen. Jordbruket skall då förlora, eller åtminstone endast på vilkor, som för detsammas vigtigaste behof äro alldeles otjenliga, få begagna betydliga fonder, hvilka hittills stått till dess förfogande. Särskildt må härvid nämnas den fond, som af Riksbankens medel varit anvisad till utlåning emot inteckningar i jordegendom.
(Å detta lån, hvilket utgick af det vid 1834 och 1835 års riksdag anvisade mindre kreditiv, afhetaldes 79,400 R:dr genom den, efter 1843 års eldsvåda, från Städernas allmänna brandstodsbolag utbekomna brandskade-ersättning) till sistnämnde stad, för stadens återuppbyggande efter den samma stad år 1843 ånyo öfvergångna eldsvåda; lånemedlen fingo inneliafvas räntefritt till den 1 Januari 1850, hvarefter 3 procents årlig ränta skulle utgöras för lån å lius af sten, kalkbruk eller med tej gel beklädda trädhus, samt 4 procents ränta för lån å andra trädhus; börande från den 1 Januari 1853, såsom kapital-afbetalning och ränta, årligen erläggas 6 procent å ursprungliga lånepummorna. (Utgifvet af det vid 1840 I och 1841 års riksdag anvisade min I dre kreditiv.) - staden Amål, för bebyggande af den genom eldsvåda, under år 1846, ödelagda del af denna stad; och har i sagde lån, hvilket utgått af enahanda vid 1844 och 1845 års riksdag anvisade kreditiv, fått innehafvas räntefritt till den 1 Januari 1852, hvarefter 6 procent å lånets ursprungliga belopp skola årligen inbetalas, med beräkning af 4 procents ränta å låne-åter „ staden Christianstad, för återuppbyggande af den del af staden, som i Juni månad år 1847 nedbrann; hvilket lån från Riksgälds-kontoret utbetalts till nyssnämnde stads Drätsel-kommission, och efter 1851 års slut bör återbetalas med 6 procent årligen å ursprungliga lånebeloppet, dervid 4 Erocents ränta å det oguldna kapitalet eräknas. Detta lån beviljades vid 1850 och 1851 års riksdag med ett belopp aft66,666 R:dr 32 sk., och får utan ränta och kapital-afbetalning innehafvas till slutet afår 1854, hvarefter årligen bör inbetalas 6 procent å sagde belopp, dervid 4 procents ränta å det återstående kapitalet skall beräknas.
Stats-kontoret böra erhålla det uti förevarande § föreslagna anstånd med ailemnandet till Riksgälds-kontoret af den del utaf stats-inkomsterna, som, enligt Riks-staten, icke erfordras för de under dess hufvudtitlar uppförda anslag. 179 §, angående öfverskotten å Statsverkets inkomster, innehåller samma stad ganden, som nuvarande Reglementes 157 §. 180 §, angående ersättningen för det under Riks-statens 6:te Hufvudtitel upp förda anslag till Teknologiska institutet, ar lika lydande med meranämnde Reglementes 158 §. 181 f, angående de från Landt-ränterierna tili Kongl. Stats-kontoret inlevererade depositions-medel, motsvarar samma Reglementes 159 § och innefattar Rikets Ständers vid sednaste Riksdag härom fattade beslut. 1 Slats-Utskotlels Memorial, N:o 377. 3 182 §, angående öfverlemnande! till Riksgälds-kontoret af Norrbottens läns ar betshus-fond, grundar sig på Rikets Ständers beslut, genom bifallandet af livad Stats-Utskottet tillstyrkt i 44 § af dess Utlåtande N:o 21; varande uppgiften å denna fonds behållning hemtad från en af Lands-kontoret i nämnde län, angående samma fond, afgifven räkning, som finnes bifogad Kongl. Maj:ts dervarande Befallningshafvandes underdåniga utlåtande i anledning af 1853 års revisions-berättelse. 183 §, angående köpeskillingen för den af Kronan försålda s. k.
Samma är afgär Besparingen pä Amortitzements - Fonden för Länet 66,840 Utelöpande till leidel S:a, 1,956,840 äret — 45,160 Summa Den Z Augusti. 2Z2 <2^ Mraknilng, som wlsar, huru en M-Summa af I,!SV,SS0 R:dr med 6 procent Interesse och; procent a Lapitalet ärligen, eller ined 165,000 R:drs ärlig Amortisscments-Fond, afbördas. irsta Aret 2tdra dito — z:dje dito — 4:de dito ^— stte dito L:te dito ?:de dito 8:de dito 9'de dito io:de dito — ii:te dito — i2:te dito iz:de dito — i4:de dito — Summa LSn-Summsnö belopp för hwarf ars Interesse. 1.700.000 1.700.000 1.570.000 1.266.000 1.177.000 I,08^,OO0 y8;,ooo 877.000 767.000 647.000 719.000 587.000 245.000 95,000 AmoriissementsFond. Län - Summans belopp wid hwart ars flut. Af AmvrtissementsFonden. t!t! Interesse. Pä 'Cavitalet. j Summa som ärligen utbetalas. Llrdrass af prococollet, haller hos Riksens ^öw-cstofl. Ständers Scarsstlrstorr wik» Ur, ri'.na Riksdagen i Orebro den 2:dra Aui>ustt 1812. S. D>^edan Herr Förste Archiatorn och Com, mendeurerl von Schultz en betin nästledne dag, wid färehafwande af frägan om sattet alt upptaga Inhemsk.
4 Afd. to och /5 ; c) de sä kallade Odlings-lånen, som likväl, efter deras nuvarande beska ffenhet, rigtigare borde benämnas Skiftesoch Odlings-lån; dj) Fastighets-lånen med den enda inskränkning, att, dä senaste Ständer, såsom maximum för denna utlåning, bestämde det belopp, hvartill den vid slutet af är 182g fanns uppgående, sorn utgjorde 4,77(>KP9 B:dr 5 sk. 7 rist; summan må i rundt tal antagas till 4>77°s°0° B:dr; 20: att Banken ej hädanefter bör utgifva några nja Län till Städer eller Corp orationer, utöfver hvad af Rikets senast församlade Ständer är medgifvet, liar blifvit inom Riks-Stånden anmärkt: af någre Ledamöter, att, om de af Utskottet uppgifne Creditiv skulle qvarstå, borde räntan i alla fall uppsättas lill 4 procent; af någre Ledamöter, att, åtminstone för Manufuctur-Diseontens, JernContorets och Fahlu Bergslags Creditiv, räntan borde höjas till 4 procent.; af en Ledamot, att lian ej insåge, hvarföre ej desse inrättningar på eget ansvar kunde upptaga lån af allmänheten lika väl som Riksgälds-Contoret, Armeens Pensions-Cassa, 111. fl., hvilket åtminstone för Jern-Contoret icke kunde blifva svårt; att minst syntes en sådan Creditiv-rätt lämplig, då man ifrågasatte ett orubbligt förhållande emellan Silfverfond och Sedelstock; att hellre måtte Banken af sin vinst godtgöra skillnaden iden högre ränta, som afManufactur-Disconten eller Jern-Contoret finge betalas vid upplåning af allmänheten; af en annan Ledamot, att, om Creditiv för desse inrättningar skola beviljas, de må öfverflyttas på Riksgälds-Contoret samt ränteskilnaden , om Jern-Conloret deraf skulle vara i behof, utbetalas sf Riksgälds-Contoret; och af en Ledamot, att, om det vore förenligt med Bankens egenskap af Bank att kunna lemna Creditiv, kunde det lika lätt beredas åt jordbruket, hvilket deraf vore i behof, som det mot 3 proc. lemnades till nämnde inrättningar; af någre Ledamöter, att då, enligt hvad allmänt vore kändt, de så Banco-Utskotlets Utlåtande N.o 16* kallade Odlings-Iånen ganska sällan begagnades lill de ändamål, Ii vårföre de voro bestämde, syrttes räntan å desamma från och med 1835 böra böjas till 4 procent; af 2:ne Ledamöter, att det af Herr General Lefrén inom Utskottet väckte förslag, att de afbetalningar, sorn hädanefter å Faslighels-lånen inflyta,
Boställslnnehafvares deltagande i kostnaden vid LandtmäteriFörrättningar å Boställen, hafva val Utskotten, utan afseende på hvad Motionairen anfört emot berörde förordnande, som han funnit olämpeligt och obilligt, tillstyrkt att det likväl måtte blifva oforändradt; men jag får vördsammast förklara, det jag, lika med Motionairen, finner det icke kunna förenas med rättvisa och billighet, att den, som icke eger jorden, utan endast för någon, ofta ganska korrt, tid får begagna nyttjanderätten, skall betungas med en så känbar utgift, som ganska ofta öfverstiger Boställets hela afkastning; hvadan ock Innehafvare af sådane dem icke tillhörande Hemman ej mindre genom iy83 års LandtmäteriFörordning, än flere Författningar, alltid tillförene varit frie från all annan 2.1* 3 24 Den 6 April e. m. kostnad vid Boställens afmätning än nödige dagsverken dervid och kosthållning för Landtmätaren. Såsom Domare har jag vid Husesyner å Boställen funnit flere så svage, att Innell a 1’varne af dem icke haft den ringaste inkomst, utan fast mera, jemte en sådan förlust, äfven måst vidkännas den, att betala till och med 5o R:dr till en Arrendator för det denne skulle ansvara för byggnad och häfd. Jag har sjelf, under det jag a3 år var Domare i Skåne, der innehaft ett Boställe, för hvilket jag feck endast 5o R:dr R:gs i årligt arrende. Om detta Boställes alla egor skolat afmätas, hade kostnaden dervid, efter taxan, sannolikt uppgått till 5 a 6oo R:dr Banco. Jag skulle således på 18 år icke baft det minsta af detta till lönen anslagne Hemman. Jag har ock hört, att inom ett Regemente finnas i5 till ao Boställen, hvilka äro så svaga, att de måst utarrenderas endast emot skyldighet för Arrendatoren, att ansvara för byggnad och häfd.