Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har aldrig pastätl, at Utffottet förglömt någon Post, men kan ingalunda instämma deruti, at metkoäen ivid Riksffuldens och tilgangarnes beräknande warit utan inflytelse pa kUn^nce-klanen och Bewillningöfumman. Twärtom anser jag af mitt m-oM wara tydeligen adagalagt, at utförandet af alla anwändbara tilgangar bör medföra elvera behof af mindre Bewillningssumma , eller möjligheten ar med den antagna, pa sätt jag föreslagit, åstadkomma en större minskning af Riksffulden. 5:0 Med förundran har jag sett mig beskyllas för motsägelse i afseende pa Utrikes skuldens betalande. Min stistilic-ition torde tilräckeligen göras genom blotta framställandet af de anie Anföranden i mitt binnnce-kroch-Ä som astserts wara mot hwarannan stridande, och hwaraf det ena i Högloft. Utffottets sivar endast til hälften blifwit anfördt. Den ena expresgionen lyder salunda: "I Bilagan "lät. L., innefattande de ffulder, hwara ingen afbetalning erfordras til nästa Riksdag, har jag icke "kunnat upraqa Utrikes Gälden, emedan jag häl"ler för angeläget, at öfwerenskomne amalgsms af"betalningar och primér ofelbart böra remitteras, "sä wida genom ofördröjligen öpnad negociation "upffof vermed icke ffulle bewiljas." Det andra äberopade stället, eller labclleniät. L« 2. har til Uubrigue: 28 Den 2 Mars. "Udell, som wisar beloppet af den ^onä, som "til l^everanteurcrnes liguiclerancle blifwer at tilgä, "om igenom negociation tilständ kan winnås, at "upffjuta amalgams afbetglningarne 7 är, eller pa "det satt, at hwad soty Nr IZOZ bordt remitteras "icke betalas förr an Ar 181;."
Herr Tham: Alla de i Utskottets förslag antagne värden äro blott fidi va, ty man kan icke säga, att en R:dr utgör det verkliga värdet å en kanna bränvin, eller 2 å 3 R:dr å en kanna Arrac, som införes för vida mindre; men Utskottet har antagit dessa högre värden, för att det icke skulle se så orimligt ut med den annars uppkommande höga tullen. De värden Friherre Åkerhjelm uppgifvit, skilja sig ännu mera från de rätta. Jag har ej emot, att tullen å bränvinet uppsattes till 24 å 02 sk., emedan jag önskar, alt bränvin ej måtte införas. Att, såsom Herr Hjerta föreslagit, sätta så hög tull på åtskilliga artiklar, att Kongl. Maj:t nödgas nedsätta dem, deruti kan jag ej instämma; det skulle blott ge Den 3o O c t o b e r f, m. 4*3 anledningar till en mängd ansökningar lins Regeringen, och alt kasta allt på densamma, för att sedermera klandra dess åtgärder. Jag kan således ej annat än till jättersta grad bestrida Herr Hjertås yrkande, och anser det så mycket olämpligare, som det endast ger anledning till tullförsnillning. De af Friherre Åkerhjelm föreslagne förändringar medger jag deremot gerna. Friherre Åkerhjelm: Lika med Herr Hjerta, anser jag bränvin af frugter och ris vara af de få artiklar, som lämpa sig till ett repressalie-system. Men då meningen med en förhöjd tull måtte vara, att försvåra införseln af varan, tror jag ett förbud verka detsamma. Ingen lärer i alla fall komma i tillfälle att rättligen använda repressalie-sj^stemet, mer än Regeringen. Jag tror derföre, att värdet och tullen enligt Utskottets förslag kan qvarstå. Herr Munck af Rosenschöld har åter tält om den olofliga införseln af bränvin i Skåne, hvilken under flera månader utgjort ett särskilt samtalsämne i hufvudstaden. Jag har gjort mig det yttersta besvär för att få reda härpå, och har nu vunnit en på authentika bevis styrkt öfvertygelse, att ej ett ord deraf var sanning.
Ud en till Heder v. Bonde-Ståndet inlemnad, och derifrån till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Riksuagsfullmäktigen Sven hewlin från Kronobergs Län anfört klagomål deröfver, att Ephorerne vid Stiftens läroverk synas ämna begagna sig af sin makt att utfärda föreskrifter, för att, så mycket de förmå, hindra den fattige eller obemedlade att komma fram till den högre undervisningen, hvilket kunde skönjas deraf, att Ephorus i Wexiö nyligen utfärdat ett stadgande, som intränger på enskilda frihetens område, dymedelst att uti detsamma Gymnasii-ungdomen i Wexiö förbjudes att gifva privat undervisning. Sedan motionären ytterligare utvecklat, hvilket mehn för bildningens spridande, samt hvilka enskilda olägenheter för lärjungar, deras föräldrar och målsmän, af ett sådant godtyckligt förfarande uppkomma, har han ansett Rikets Ständer böra fästa Kongl. Majrts uppmärksamhet på denna Ephori åtgärd, så att ett återkallande af ofvannämnde förbud kunde följa. Uti denna motion hafva Gustaf Jahansson från Kronobergs län samt Jrnlers Juhan Sandstedty heter Persson och Peter Martensson från Jönköpings län instämt. Ehuru motionären icke med några närmare upplysningar eller bevis styrkt denna sin framställning, har Utskottet likväl, i anledning af densamma, sökt och erhållit, kännedom om orsaken dertill.
En annan sådan genomgripande princip tror jag att Utsk. kunnat finna deruti, om det erkänt nyttan och nödvändigheten, snart sagdt, för vårt land af att inlägga de stadganden i tull-lagstiftningen, som gälla i vårt graunoch brödrarike Norrige. Länder af vida mera skild beskaffenhet och under olika styrelser hafva, synnerligen inom Tyskland, insett nödvändigheten af att icke hafva imaginaira gränslinicr mellan sig i och för tullbcvakningen, hvilka gränslinie? aldrig kunna i sjelfva verket upprätthållas. Man har funnit nyttan af, att, när tvenne folk bo belt nära hvarandra, hafva en fri tull-lagstiftning deni emellan, på det alt folken frill må kunna utbyta sina olika producler, och slippa att till följd af inbillade nödväudlghetsskäl försvåra, om jag så får säga, lifvet för hvarandra. Om Utsk. sålunda följt det exempel, som af 30 millioner menniskor i Tyskland gifvits och der med tacksamhet erkännes vara det rätta, efter en erfarenhet af 20 års lid, då hade Utsk. äfven haft en grund att frångå den af Konungen i dess nåd. propos. framställda princip; men nu har Utsk. ej gjort något sådant, utan i stället fördjupat sig i discussioncr och voteringar om hvarje puukt särskildt, utan någon annan genomgripande grund för sina förhandlingar, än den af en panisk förskräckelse för en öfverdrifven import, och för en silfverexport, som visserligen varit stor, men hvilken, efter hvad tillräckligen blifvit upplyst, bar sin grund i helt andra förhållanden, än dem som Utsk. velat dertill uppställa. L)et har sedermera fortgått på den banan och åsatt förhöjd tull till och med på råämnen, som i vårt land förlullas och utgöra föremål för en vigtig fabrikation; meri alt detta ur någon sund statsekonomisk grund kan försvaras, det vågar jag bestrida. Ytterligare bar Utsk. höjt tullen pä fabrikater, hvilkas tillverkning gått framåt under deri förra handelslagstiftningen, och hvilka genom sin duglighet kunnat t iilla med utländska af samma slag.
Utskottet, som icke haft någon möda ospard, att, så vidt möjeligt varit, få veta rätta förhållandes: med detta likaså grannlaga, som magtpåliggande och vigtig» ämne, kan derföre icke heller nu föreslå några andra medel till den öfverklagade rysliga sjukdomens förekommande, än dem, sera uti förra Betänkandet upptagas, och tillstyrker således ytterligare, att, hvad angår visitation å besättningar på de från utrikes orter ankommande fartyg, en sådan visitation må ske, så vida möjligt är, äfven hvad Gottland beträffar; dock att, i händelse större hinder derstädes skulle giQ Besv. och Ekon• ZJtsk. Betähkanden. möta, antingen att undantag för den Provineen måtte göras, eller ock, att serskilda för den orten tjenliga föreskrifter måtte i detta afseendet meddelas, på det att, för denna Pro•vinces skull, Landets öfrige Kust-Invånare icke må sakna nödiga försvarsmedel emot en så högst förfärlig fiende, som den veneriska sjukdomen. Utskottet har funnit, att den i 5:dje planeten af dess Betänkande tillstyrkta visitation, som skulle få b&ro på Pastors och KyrkoRådets i Församlingen beslut, har väckt det största bekymret och blifvit ansedd såsom förnärmande ärbarheten och personliga friheten ; och, ehuruväl Utskottet Förutsett, att inånga inkast skulle göras emot berörde förslag, har Utskottet likväl icke bordt låta sådant hos sig komma i någon slags beräkning, då frågan rörde högre ändamål, nämligen medborgares lifs bevarande5— och hvilket begrepp bör man väl göra sig om den ärbarhet, den frihet, som icke kan ägas, utan på bekostnad af en mängd oskyldiga Medborgares lugn, välfärd, helsa eller lif ?
Arfda-Balken skall göras följande tillägg: ”Af träides f örmyndares egendom till concurs, och uppgifves för Rätten, att han förmynderskap innehafver; äligge Rätten att tillse, det ny förmyndare förordnad var der, och nämnt, der förordnandet af annan Rätt gifvas skall, God Man, att den omyndiges rätt emedlertid bevaka. Dör förmyndare; varen hans arfvingar eller andre, som boet i värd hafva, pligtige att dödsfallet utan dröjsmål hos Rätten anmäla; och vården de den omyndiges egendom och rätt, till dess annan förmyndare tillsatt varder Stockholm den 13 September 1844- Reservationer af Herr Friherre Stjernstedt: ”Till alla delar instämmande uti Betänkande^ så vidt förslaget om inrättande af förmyndare-kamrar blifvit afstyrkt, får jag åter reservera mig deremot, att Utskottet icke tillstyrkt bifall å den Kongl. Propositionen, utan, med antydning, att det i nämnde Proposition framställde förslag ej skulle vara nog omfattande och tydligt, till Rikets Ständer hemställt, att underdånig contra-proposition må afgifvas. Jag anser nemligen, att genom antagandet af den utaf Kongl. Maj:t föreslagna lagförändring, skulle ej allenast en ganska vigtig och behöflig förbättring af Lagstiftningen, i hvad bevarande af omyndiges rätt angår, vinnas, utan äfven den grund läggas, hvarpå i framliden inrättande af förmyndare-kamrar bör hvila. Utskottet har visserligen godkänt de skäl, som föranledt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, men ändock trott sig böra nytt förslag i ämnet uppställa. Utskottets berörde åtgärd är likväl, efter mitt förmenande, dels öfverflödig, dels tillkommen genom missförstånd om den Kongl. Propositionens föreskrift, i afseende på de valde Gode Männens granskningsrätt, dels ock afvikande från de principer, som för behandling af rättstvister i allmänhet ligga till grund.
— Mitt förslag lyder sålunda: 1 §■ 1) Affaller någon från den rena EvangelisktLutherska läran, sådan densamma i Sveriges Eike antagen och bekändo är, straffes méd ett års fängelse; 2) Återvänder han under fängelsetiden till sin öfvergifna lära, vare ställd på fri fot; gör han det icke, utan framhärdar i sin villfarelse, förlore då all arfsrätt inom Eiket, men åtnjute de rättigheter, samt vare underkastad de skyldigheter, som stadgade äro i Kongl. Författningen d. 24 Jan. 1781, såvida han affallit till en religionslära, som enl. samma författning i Eiket tillåten är. 2 §• Vill den, som från den rena EvangelisktLutherska läran affallit, och i följd deraf sin arfsrätt inom Eiket förlorat, frivilligt och för alltid lemna fäderneslandet, och samma beslut verkställer, återbekomme då den förlorade arfsrätten. 3 §. 1 mom. Lärosatser, som mot den rena EvangelisktLutherska lärans grundsanningar stridande äro, må icke offentligen förkunnas, eller på annat sätt, genom tal eller skrift, till de enfaldiges förledande utspridas. Gör det någon, straffes med böter fr. o. m. 50 t. o. m. 300 Edr Ernt, eller med fängelse fr. o. m. 2 månader t. o. m. 1 år; begår han samma brott andra gången, förvises Eiket, men bibehåile sin arfsrätt; dock sker härigenom ej någon inskränkning i rättigheterna till fri religions-öfning inom de särskilda religions-samfund, som i Eiket tillåtna äro; 2 mor». Den, som genom bedrägliga medel, hotelser eller löften om timliga fördelar söker förmå någon till affall från den rena EvangelisktLutherska läran, vare, der gerningen ej är efter annan lag belagd med högre straff, förfallen, första gången till böter fr. o. m. 100 t. o. m. 300 Edr Ernt, och hvarje gång det oftare sker till fängelse fr. o. m. 2 månader t. o. m. ett år; 326 Den 4 November f. m. 3 mom.
121 att, beträffande utrikes bref, den enkla brefvigten, der den nu är bestämd till J lod, nid förändras lill 1J ort och, der den hittills varit 1 lod, lill 3 ort; samt att högsta tillåtna vigten för lösbref, hvilka nu ej få öfverstiga 8 lod, må blifva 25 ort: och för lokalbref, som nu få uppgå till och med 4 lod, 12 ort. Vid öfvervägande häraf hafva Rikets Ständer, enär den nådiga Propositionen har till föremål att följdriktigt tillämpa E. K. Mij-.ts nådiga Stadga den 31 Januari 1855, angående mått och vigt, funnit skäligt bifalla E. K. Maj:ts ofvanberörde förslag, likväl med den förändring att bref, som i vigt ölversliger tre, men icke uppgår till fullt 4 ort, må befordras mot enkelt porto samt all bref, som ölversliger 6, men icke uppgår till fullt 7 ort, må befordras mot dubbelt porto, o. s. v., så att icke deu högre portosatsen tillämpas förr, än brefvet väger lulli 1 ort utöfver den i larifen för närmast underliggande portosals utsatta högsta vigt. Hvilket till besvarande af den nådiga Propositionen, Rikets Ständer få hos E. K. Maj:l i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den J Juni 1860. Prcste-Ståndet den 6 Borgare-Ståndet den 6 Bonde-Ståndcl den 9 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående skatt för hundar. (Bevilln.-Utsk:ts Betänkande N:is 21 och 26.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att för hvarje hundkreatur borde, såsom numera i flere andra länder är brukligt, bestämmas en viss årlig afgift för alt af hundens egare eller innehafvare gäldas; och Rikets Ständer hafva, med gillande af sjelfva förslaget om införande af en djlik beskattning äfven här i riket, Bih. till Ii. St.
Angående dels inrättandet af PortoFranco på Gottland, och dels om väckt fråga rörande nederlagsrättighet för Staden "Wisby; och angående yrkad t förbud emot införsel af Utländska Fabriksvaror m. m. LagUtskottets: Angående förslag till Lag för åhörare, sorn bivista RiksStåndens sammankomster. y Den 7 September e. m. 333 Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: Om straffbestämmelser för dem, som genom fylleri och en oordentlig lefnad förorsaka, att deras Hustrur och Barn falla allmän Fattigvård till last. 3:o Bifall till nedannämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: StatsUt skottets : Om rättighet för en del Hemmansägare i WesterNorrlands
De öfriga motionerna i detta ämne blefvo remitterade till Statsoch BancoUtskotten; jag anser derföre vådligt, att remittera Kongl. Majrts Skrifvelse ensamt lill StatsUtskottet, och anhåller om proposition å remiss till Statsoch BancoUtskotten. Grefve von Schwerin: Jag vill icke lägga mig i den uppkomna tvisten; men kan dock icke underlåta, att fästa uppmärksamhet derå, att frågan om BancoUtskottels befattning med saken beror af preli - Den 15 December f. m. minairfrågans utgång, om nemligen RiksgäldsContoiret skall erhålla uppdraget, eller ej. Till Protocollet måste jag förklara, att om StatsUtskottet ensamt får Skrifvelsen till sig remitterad, kan svar inom 14 dagar vara att förvänta. Skola åter förenade Statsoch BancoUtskotten behandla densamma gemensamt, åtgå förmodligen 2 å 3 månader att strida mot de individuella fördomarna, innan frågan kan bringas inför sitt rätta forurrij nemligen Rikets Ständer. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom sist framställde proposition å remiss till Statsoch BancoUtskotten. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence å nyo framställde proposition å remiss till StatsUtskottet. Ropades åter Ja och Nej. Herr Ribbing: Då åtskilliga Ledamöter ansett frågan verka på Bankens säkerhet, ehuru RiksgäldsContoiret skulle öfvertaga functionen, och det är bekant, att en fråga af lika art förut blifvit remitterad till BancoUtskottet, anhåller jag om proposition å remiss till båda Utskotten. Herr Riben: Tvänne talare hafva, såsom skäl för remiss till båda Utskotten, uppgifvit, att en föregående motion i detta ämne, hvarmed förmodligen menas den, som hos Den i5 December f. m. Ridderskapet och Adeln kallas Herr Lefréns motion, blifvit remitterad till båda Utskotten.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer vid sista Urtima Riksdag rörande anslag af nödige medel till underhåll för Hjelmare Slussverk , ufverlemnade Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande, att, sedan vederbörlig undersökning skett, huruvida Interessenterne i Slussverket fullgjort hvad uti det med Kronan ingångne Contract af år 1769 om dess underhållande var föreskrifvit, samt inrättningens tillstånd och öfrige omständigheter blifvit utredde, i nåder pröfva och bestämma hvad understöd , sorn af Nionde Huf vudtiteln kunde tills vidare meddelas till Slussverks-inrättningens vigmagthaliande. Se - Konungens Nåd. Propositioner. 93 Sedan Kongl. Majtt derefter af inkotnne yttranden och berättelser i timnet inhämtat, att Sluss* Verket fordrade tofa! ombyggnad, hvartill en kostnads-Surruna af 339.198 B:dr blifvit berak, nåd, saint att det Bolag inom Örebro Stad, hvilket genom ofvarinämnde Cor.tract ägt upplåtelse af Verket, hvarken kunde anses pligtigt eller förmå vidkännas den till inrättningens förnyande åtgående kostnad; så fann Kongl. Maja, då Stats-Verkets tillgångar ej medgåfve Verkets öfvertagande för Kronans räkning , godt tillbjuda åt Enskildte Nådigt Privilegium, att under namn af Hjelmare Kanaloch Slussverks Bolag, ombygga och fullborda samt derefter framgent äga och underhålla denna inrättning med de vilkor och förmoner, sorn Kongl. Majas derom utfärdade Kungörelse af den 31 Juli förledit år bestämmer; och hvarvid ibland annat fastställdes, att
De äro alle för mig lika som Sodoma, och dess inbyggare lika som Gomorra. Derföre säger Herren Zebaoth om Propheterna alltså: Si, jag skall spisa dem med malört, och gifva dem galla dricka; ty ifrå Propheterna i Jerusalem kommer ut skrymteri öfver hela landet. Detta säger Herren Zebaoth: Hörer intet Propheternas ord, de eder prophetera; de bedraga eder, ty de predika sins hjertas syner, och icke utaf Herrans mun. De säga dem som mig försmäda: Herren hafver det sagt: Eder varder väl gångandes; och allom dem som vandra efter sins hjertas tycko, säga de: Det kommer ingen olycka öfver eder. Ty ho hafver varit i Herrans råd, den hans ord sett och hört hafver? Ho hafver förmärkt och hört hans ord? Si, ett Herrans väder skall komma med grymhet, och ett förskräckeligit oväder falla de ogudaktiga öfver hufvudet. Och Herrans vrede skall icke upphålla, tilldess han gör och uträttar det han i sinnet hafver. Härefter skolen I väl förvarat. Jag sände intet Propheterna, likväl lupo de; jag talade intet med dem, likväl propheterade de. Ty om de hade blifvit vid mitt råd och hade predikat mino folke min ord, så hade de omvändt dem ifrå deras onda väsende, och ifrå deras onda lefverne. Är jag icke en Gud, den hardt när är, säger Herren, och icke en Gud, den fjerran är? Menar du, att någor kan så hemliga fördölja sig, att jag icke kan se honom? säger Herren. Är icke jag den som uppfyller himmel och jord? säger Herren. Jag hörer väl, att Propheterna predika, och prophetera lögn i mitt Namn, och säga: Mig hafver drömt, mig hafver drömt. När vilja nu Propheterna igenvända? de der lögn prophetera, och prophetera sins hjertas bedrägeri; Och vilja, att mitt folk skall förgäta mitt Namn, för deras drömmars skull, som den ene för den andra predikar, såsom deras fäder förgåto mitt Namn för Baals skull.
Soffrptfare. 0 tt> e 11 g e S 0vifeé 01«tt b e H 8 t 0 l tt t, ©jortt, famtpctt cd) forafffetatt på Amanna Urtima diiU" tagen i 6tocff)ofm, forn jlntates ten 2T 5^aj 1835. IIP i fftctsfttifne Stoea &tlfU0 Stätttret, loar, jFttfierrat, Bi0fcopar, *Uirirer0ftap ocf) |U*e0ter0ftaj), Bot0tr0ftap ofl; JHenige minroöe, forn för £)fj fjelfme, efter af fjemmamarante met< brober fagfigen matte ocfj befnftmägtigate, d aftmänt nu tift änbafFrtbet Urtima SUfémöte i (Stoctbofm forfamfate ma Sagen af ten l SJttaré 1830; bafme S33i, tiff untertänig dtfpt S8at‘a göromål paftue SÖ3i botjat mct) åfällan ont kffptö od) mälftgnelfe af Oen ^ogftc, font nuöfet aliena förlänar; od> eftet att/ Oen 30 ^annani 1834/ pafwa d SKif&^Saien i)btt jDft föreläfaé .föongL 9)?aj:t3 SRdDtga Söerättelfe ont ftvaO ftg i dlU feté (Stptetfe feOan ftftforflutne 3tifoOag tifiOtagit> od) entottagit ^ongL 3ttaj:t£ Spropofttion totanOe ©>tats'
1 V I a. ■ Cherniska F ri a. F i' i n. 60 Fenster1) hvitt . 20 band 16 32 — 40 2) grönt 120 skifvor 6 .12 — 24 — Ljuskronl skålp. — 4 — 2 32 — Optiska: lösa och oinfattade . l skålp. — 20 — monterade: Glasögon pch Lorgnetter •100 Rd. v. 25 f andra slag . ioo Rd. v. 5 > F ri a. Spegel-, rå och oslipade eller så f kallade glasämnen . slipade, ofolierade . ioo Rd. v. 15 ioo Rd. v. 20 — rfolierade ioo Rd. v. 25 2 Ur. i skålp. — 12 andra slag, hvita eller färgade ej 1 specificerade Glasjlusser: i skålp. 16 — 1 24 — oslipade l skålp. •— 1 6 Grams dtAyignon, se Färger, J Gryn, andra slag, lin här ofran nämnde, se Spanmål. Bil, till Bévillnings-UtskoUets Betänkande, IV.-o 2f. 15 Tull 'är le. Qvantitet för Tu liber. lufiTu 1. Ulf.-Tull. R:dr s. r. Grän, ej speeificeradt R:dr F s. r i r. It. R:dr F s r 1 r. tt. 40 Gräs-mattor och Gräs-rep i skepp:d 4 1 F . r 1 a. lill garnering oell emballage F r i a. i 1 Gul cl .* oarbetad! (vigten antecknas i journalen) F ri U. F r i tt. 20 arbetadt 1 lod 1 F ri tt. — 40 — Bok-, äkta (T bok af 24) ) å 25 blad $ — 8 24 — oäkta bundt af? Gummi Arabicum, Dragant, Sene1 lod — 20 30 — gal oell Kirsbärs Gäss: 1 skålp. — 3 2 24 36 — insyltade rökta s 2
N:o 35. 8i Stats-Utskott i Nåder öfveriemiiat handlingar» rörande Arréndatorenies af |i;delar utaf Sörforss Kroilo-Laxfiske i Umeå Eif underdåniga ansökning, att då, af inträffad ovanligt stark vårflod Och isgång samma år» stenarmen och såkallade hröttfallet till dell betydligaste Fiskebyggnaden, X)juptiitail» blifvit alldeles förstörde» i följd hvaraf Arreildatörerné, hvilka det ålåg att, vid slutet af de 3 återstående arrende-åren, aflemna fisket fullkomligen åter uppbygdt, icke allenast kommit i saknad af all fångst af berörde fiske» Utan äfven voro i ovisshet» när en sådan kunde påräknas, Eder Kongl. Maj:t täcktes, med afseende ä detta med bifogade betyg styrkta förhållande och på det Arreildatorerne» i händelse äf eil fÖrdelagtig fångst» måtte för orhförmälde skada och byggnads-kostnadeH vinna ersättning» i Nåder bevilja dem eftergift, åtminstone af halfva takan, under 3:fie årS tid, med rättighet att, emot den fastställda arrende-afgiften a i T:r i Lispid salt Lax, innehafva fisket under ytterligare sex eller så många år, efter arrende-tidens slut» som Eder Kongl. Maj:t i Nåder godt funne bestämma. Sedan Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti Vesterbottens Län, hvilken blifvit i Nåder anbefalld ätt med underd. Utlåtande i ämrtet inkomma» låtit, genom Kronofogden i orten, anställa besigtning å deil Uppgifna skadan» så liar, af deil häröfver insända berättelse» blifvit upplyst» dels att den så kallade Djuplirtan, genom ofvannämnda byggnaders bortförande af Bihang i. lt.< S:s Proi. iQtdé Sdml> H 82 Exp. Utsi. Forsi. till und.