Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Erfarenheten hos dem, som tjenstgjort vid en sådan styrelse, mäste vitsorda alt noggranheten der är alltid vida större, än der ärendena öfverlemnas till behandling af en enda person. Således anser jag att K. M. handlat med klokhet och för fäderneslandet nyttigt, då han bibehållit den collegiala formen för dessa ärenders behandling och äfven bibehållit Colhm såsom ett helt för sig, ehuru icke dessa ärenden äro af så mångfaldig beskaffenhet, som inom andra Riks-Colhr. Hade så varit, så hade K. M. icke föreslagit att delta verk endast skulle bestå af tvänne ledamöter och en Chef, då andra verk hafva 5 till 6 ledamöter och ännu flera, allt efter behofvet. Jag anser det vara af vigt att StatsUtsk. vid detta tillfälle uttalar ett bestämdt yttrande öfver K. M:s Propos., antingen till bifall eller afslag, ty på det sätt StatsUtsk. nu behandlat saken, måste den åter blifva föremål för tvist vid en kommande Riksdag, hvilket icke torde vara lämpligt. Tvertom synes rälta tiden nu vara inne att afgöra den derigenom att man bifaller K. M:s Nåd. Propos. Jag yrkar på dessa grunder återremiss af Betänk., hvarvid jag icke kan undgå att beklaga, det K. M. icke med någon framställning om pensionsanslag ihågkommit de underordnade tjenstemän, nemi. Bergsfogdarne, hvilka i många år innehaft sina befattningar på grund af förordnande och de der nu måste utan all ersättning lemna sina tjenster; men jag inser nogsamt svårighet för Konungens Rådgifvare att hafva kunnat tillstyrka K. M. en sådan åtgärd, i anseende lill de många och stora anslag, dem K. M. för andra vigliga ändamål måst begära vid denna Riksdag. Dock synes det mig innebära en hårdhet, hvartill R. St. icke borde göra sig skyldige, om ifrågavar:de tjenstemanna-personal skulle genom verkställigheten af den, utaf K.
Utlåtanden, hemställt, att, då dessa medel, för hvilka Landström egt uppbördsmannaansvar, blifvit af honom på god tro lemnade till hans förman, för att till ett för Stuteriets behof afsedt ändamål användas, men sådant af denne senare blifvit åsidosatt, Landströms underd. ansökning desto hellre i Nåder måtte bifallas, som han med hela sin enskilda förmögenhet fått umgälla sitt för sin förman visade alltför stora förtroende; samt att, till följd af E. K. M:s Nådiga Beslut af den 12 Maji i832, innehållningarne i Landströms lön för de följande åren innestå i Strömsholms Stuteri-cassa, till dess Rikets Ständer öfver hans ansökning sig yttrat. Och som Rikets Ständer, vid öfvervägande af hvad sålunda anfördt blifvit samt härvid i öfrigt förekommit, funnit sig ega grundad anledning alt, för deras del, till den' af Assessoren Landström gjorda underd. ansökning bifalla, och att han må njuta eftergift å återstoden af dess ifrågaBih. till R. St. Prot, l834• to Sami. 1 Afd. 2 ia ExpeditionsUtskottets Förslagtili' und’. Skrifvelse N-o(T. varande skuld till Strömsholms Stuteri-inrättning, sådan, densamma' den 12 Maji i83;2. befanns, då, enligt E. K. Majlis Nådiga beslut, frågan till Rikets Ständers åtgärd skulle öfver lern nas j så få Rikets Ständer, i anledning; af E. K, Majlis hög,slberörde Nådiga Remiss, sådant härmed i underd» anmäla. Rikets Ständer framhärda &c; Slockholm den j Apri L i834. N:o 6i Wppläst och» godkändt hos.
Denna uppgift innehåller nemi. en förteckning för 5 år pä fångar, som varit insatte i cell för att förmås lill bekännelse, och den utvisar, att af 24 sådane fångar, hafva under nämnde lid endast 4 dött. En fänge, som vistats i cell i 11 år, har under denna tid varit sjuk en enda dag, och den som selat der den kortaste liden har icke alls varit sjuk, af alla tillsammans hade blott 5 varit sjuka. Man har fästat sig vid åtskilliga delar af betänk., hvilka ock till det mesta, med undantag blott af de förmenta kostnadcrne, blifvit besvarade. Kostnaderne blifva visserligen stora; Den .28 April. 213 men huru stora <1e kunna blifva, det kan icke med någon n rit lini e t i s k visshet bestämmas. Man kan visserligen uppgöra en probabililetsberäkning, d. v. s. efterse autalet af sakfällde personer under det år, som ligger oss närmast, samt genom tillämpning af den föreslagna lagen utröna huru många af dem skulle blifva inneslntne i cell efter det ena eller andra systemet, men efter en sådan beräkning skulle till och med de medel, sorn redan äro ställde till K. M:s disposition i och för fängelsernes ombyggnad, befinnas fullt lill räck lige för beredande af cellfängelser för mera än § af till dylikt straff dömde personer. Man har fästat sig dervid, att vattenoch brödstraffet blifvit i den nya lagen uteslutet. Såsom detta straff hittills blifvit verksläldl bar del skett på 2 sätt, antingen mycket strängt eller lindrigt. Har det tillämpats strängt, så bar det nästan utan undantag medfört för den straffade, antingen förlust af lifvet eller af helsan; har det åter skett lindrigt, så har det icke varit något straff. Lagcomiléen uppgjorde visserligen ett förslag att bibehålla vattenoch brödstraffet, med vissa dagars mellanskof, men Högsta Domstolen gjorde vid detta förslag sådane anmärkmr alt Lagberedningen fann sig föranlåten alt frångå hvad Lagcomiléen sålunda hade tillstyrkt. I afseende pä stralfet af landsförvisning, sä iir det i min tanka likgiltigt, antingen det qvarstår eller icke.
Ja jemte ett eller annat Nej; hvarpå Ilr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Mom. litt. d, holmen. Bifölls. Mom. litt. e, materialier vid förutnämnde fyra fästningar, dels de ifrågaslälde anslags-förhöjningarne vid de följande i Staten upräknade platserne. Hr af Klint: Jag har på förut anförda skäl icke yttrat mig i afseende å de föreg:de punkterna, anhållande att få reservera mig mot It. o. Ad:s beslut deröfver; men i afseende å denna, der StatsUtsk. föreslagit bibehållande af hittills varande arfvoden och beställningar, torde jag få uplysa att det bland dessa finnas åtminstone 2, nemi. de i Grisslehamn och i Haparanda, der jag vågar påstå det vara alldeles omöjligt att få personer som vilja åtaga sig dessa befattningar mot nu utgående arfvoden. Det är 525 Rdr lt:dr, som bestås åt desse gränsbefälhafvare. K. M. har föreslagit 1,000 Rdr just på den grund, att för dem fordras, utom att de för öfrigt äro tjenliga personer, särskild språkkunskap. Den i Haparanda måste kunna Finska, och med detta anspråk är det icke lätt att få en passande person, när man icke har mera iin 525 Rdr att bjuda honom. Likaså är förhållandet i Grisslehamn. Följden blifver en förökad kostnad, då det blir nödvändigt att särskildt beordra dit personer. Den besparing StatsUtsk. genom sitt. förslag kan göra på KommendantsStaten blir blott 1,783 Rdr. Statsverket kommer, då aflöningen förmodligen bestrides af reseoch traktamentsfonden, icke att göra någon besparing. Jag hemställer derföre om det icke vore skäl att åtminstone för de nämnda begge platserna frångå detta förslag, > och anhåller att gränsbefälhafvarne i Grislehamn och Haparanda må upföras med 1,000 Rdr Rint hvardera. Gr. Anckarsvärd:
E. A. Ahnqvist. På Vällofl. BorgareStånPåHederv. BondeStån* dets Ledarn, vägnar. dets Ledam. vägnar. E. G. Holm. Eric Ericsson. J. C. Askelöf. Memorial, uppläst af Herr Borgmästaren. Holm i Riksens Högloft. Ständers Serskildta Utskott den l/j. Särskilta Utskottet har fått sig ålagdt att föreslå de allmänna grunder, hvilka skulle vägleda den blifvande Comiten, sorn hommer att reglera Statens Embeten och Tjenster. Att uppgöra ett dylikt project eller Instruction, ehuru provisionel den än må blifva, dertill erfordras mera skicklighet och erfarenhet och mera tid att använda än )ag nu äger. — f)et är likväl min pligt att våga ett försök. Jag har inhemtat af handlingarne, att både Konung och Riksens Ständer allvarligen önskat och önska, att en omskapning bör ske uti d t inre Styrelsesättet, icke allenast för att göra ärendernas behandling lät« Serskildta Utskottets Betänkanden. 6Qj tare och säkrare, utan ock att för Staten bespara utgifter till öfverflödiga Tjenstemän. Statens belägenhet fordrar en dylik allvarlig reform. Att minska antalet af Ledamöter och Betjening i Collegierna och Styrelseverken, sådana de nu ära, blir nästan omöjligt. En omskapning mäste ske, och såsom en hufvudregel för1 Comiténs befattning mäste stadgas, att i'bredd med denna omskapning måste afven de dertill hörande Författningar jemkas och rättas. Men — innan jag vågar framställa mina egna åsigter i detta ämne, torde mi? tillåtas nämna något om Collegiernas första organisation. Då, genom Regeringsformen år 1654, Collegierne bildades, utgjorde de icke några Instantier under StatsRådet, utan endast särskilte afdelningar af sjelfva Rådet, hvarför§ de ock kallas Riksens Consilia (§. 50«58). De förnämste i Rådet voro Rikets Högste Embetsman : Drotset, Marsken, Amiralen, Canzleren och Skattmästaren.
Öhrvall år 1854 upprättad; och då Krigsoch Iiammar-kollegierne, uti häröfver afgilvet underdånigt utlåtande, anfört, all som ifrågavarande mark, innehållande i areal 6^ kappland, bestode af till större delen i dagen liggande berghällar med deremellan befintliga iner och mindre grunda jordfläckar, uppfyllda med sten och rör, samt skattläggnings-männen, med afseende derå alt något icke kunde skördas å denna mark, funnit någon afgäld icke böra densamma Asältas, Kollegierne, vid sådant förhållanCu och enär berörda afsöndring icke medförde någon skada för bostället eller förringade dess värde, underdånigst hemställde att Skol-styrelsens underdåniga ansökning mätte i Nåder bifallas; så har E. K. M:t, genom Nådig Proposition af den 24 sistlidne Juli, efter hvad härutinnan förekommit och upplyst blifvit, läckts föreslå Rikets Ständer alt medgifva, del måtte från f. d. Hautboist-boslällel Ingeshult ifrågavarande jordrymd om 6{^ 428 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 149. kappland lill Seglora socken i angifvet ändamål samt utan afgäld upplåtas; — och som Rikets Ständer, med afseende å de uti högstberörda Proposition sålunda anförda förhållanden, lemnat bifall till hvad E. K. M:t i förevarande hänseende behagat i Nåder föreslå, få Rikets Ständer till svar i ämnet härom i underdånighet göra anmälan. Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Okt. 1887. Preste-ståndet den 31 Borgare-ståndet den 31 Bonde-ståndet den i Nov. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse på Jerlåsa församling af Kronans räll till dana-arf efter Serafia Lindskog. (Stats-Utsk:ts Uti:de N:o 133.) S. A. K.
Medan han stolt lefde för sig sjelf och i sig sjelf, stötande undan menniskor ifrån sig och föraktande dem äfven då hanmåste begagna sig af dem såsom redskap, drog honom en innerlig hängifvenhet till djuren. Mången vilsekommen stackars hund tog han med sig hem från gatan, gaf honom mat och dryck samt omhuldade honom på det ömmaste. Hans älskling var en stor, vacker mexikansk katt, » med sällsynta själsgåfvor », efter hvad han sjelf sade. Ofta låg Herkules, belåten och spinnande, öfver hans knän, och katten tycktes förstå honom förträffligt Mflnga hästar hade han, men aldrig såg man honom begagna en piska, aldrig hördes han tilltala dem med andra ord än de hjertligaste. Men så vankades i stället jemris och grofheter för hans » plågoandar », såsom han stundom helt älskvärdt kallade sina tjensteandar. Det vill säga: för dem af dessa, som på något sätt gjorde honom emot Men fogade man sig lydigt efter hans vilja, kunde man vara säker om att åtminstone gå någorlunda skottfri; ty han slösade icke onödigt med sina förråd af vredens, föraktets och hatets pilar. Dag-tjufveri, prat och besvärliga påhäng hatade han af hjer-tat. Han tålde icke för sin död dessa kardborrar, som ha för sed att: hemsöka tidningsmän, för att snattra öfver dagens frågor, göra sig vigtiga, duka upp sqvaller o. s. v., dymedelst förstörande den arbetande mannens af pennan dyrbara tid. Hvar helst han inom sitt område såg en sådan snusförnuftig herre, pekade han på dörren. Endast den, som infann sig i affärer, lånade han ett villigt öra, nemligen om man uttryckte sig klart och kort. Många ord voro honom en pina. Efiter kriget gick en gyllene tid upp för Times. De hätske belackames munnar stoppades så småningom till, och Storey kunde mera ostördt egna sig åt sin tidning. Ur dagens krönika. V. 7 — 8 * 4®Han gjorde det med sällspord kraft.
Län förlorade inkomster genom Extra Grufhjelpens upphörande, förut förslagsanslag, numera bestämdt till 92: 34. 6. Summa bestämda lönebelopp 74,180:47. 7. tillkommer (intill nästa Riksdag): Arfvode för en adjungerad Ledamot i IlofItätten . Indelta lönernes belopp, ökadt med Lagmannens i Upland ersättning för Bost. Ränta. Götha IIof-Rätt, med derunder lydande Justitioc—Stat: 1. tillkommer (intill nästa Riksdag): Bestämda lönebelopp 25,028: 32. — tillkommer: Fångars vård och underhåll: Fångskjuts, medicamenter, m. m., forslags-anslag 450,000: Fång-Presler och Fångvaktmästare vid Länshäkteua och fäslningar871: ne, 18,641: 16. tillkommer 30: från5:te liufvudtitein för 1 Fång-Predikant i Carlskrona 380: samt 1 lang V aktmästares arfvode (utom 3 tunnorspaninål in natura, a611:dr,hvarigenom 1142 ars Riks-Stats anslag: 12 tunnor, med värde 72R:dr, ökas till 15 tunnor, med värde 90 Rd:r) 200: .._19,221:16.— Skarprättare och Profosser 470: Medico-legala besigtningar, förslagsanslag Skrifmaterialier och Expenser, Ved och Ljus, m. in., förslags—anslag. Reseoch Traetamentv-penningar, förslags-anslag Ank. till Exp. Utsk. den 1 Oct. kl. 10 f. m. Utlåtandej angående regleringen af utgifterne under Riks Statens Tredje Hujvud-Titel. (U. Af Uli denna Huivud-Titels anslag, som afse Ulrikes-Departementet, och vid sisllidne Riksdag faslslälldes till 225,650 R:dr, med under lönerne inbegripne 643 tunnor spanmål, har ingen förändring blifvit af Kongl.
Sedan jag nu yttrat mig om hvad som är rättvist i saken, vill jag, hvad Herr von Printzencreutz enskildt angår, nämna att han vid målets behandling ådagalagt en med mycken möda förenad utmärkt oväld, skicklighet och noggranhet att utreda detta intrasslade mål, och att jag dessutom, då han ej är StatsSecreterare, utan endast underordnad Embetsman, för tillfället förordnad att föredraga hvad dess Chef redan ej allenast påskrifvit, utan äfven klanderlöst communicerat, och i detta skick till Kongl. Majit återkommit, icke tror någon existera, som kan sätta honom hvarken under 106 eller 107 §. Af alla dessa skäl anhåller jag om afslag å Betänkandet, och ej återremiss. Herr RosenbladBernhard: Min afsigt är egentligen icke att tala hvarken om ämnet eller formfrågan i denna sak; hvarvid i Den 24 Jul i i f. m 143 jag blott vill erinra, att om fél är af Föredraganden begånget, sorn innefattar öfverträdelse af lag, hade det bordt anses enligt 106 § RegeringsFormen; måhända kunde det sättas i kathegorien af de möjliga glömskor, som stundom handt Rikets Ständer sjelfva, såsom till exempel vid förra Riksdagen, då en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit expedierades, uppsatt af ExpeditionsUtskottet och önderskrifven af alla fyra Talmännen, innehållande, om jag ej bedrager mig, anhållan om förändring af tiden för några marknader; men sedermera, efter att Kongl. Majit redan infordrat flere Embetsverks hörande, och kungörelse med bifall till Rikets Ständers förmodade önskan redan var färdig att utgifvas, upplystes, att endast tvenne Stånd bifallit den ifrågavarande förändringen. Jag tycker således, att man i detta fall kan qvitta.
Cnnjuncturer kunna inträffa, då del kunde vara fördelaktigt för en bank till höja teckningsstimman, m. e. o., detta låter sig ej på förhand bestämma, och då jag ej vet någon auetoritet, som kan för ögonblicket dämma derom, så tror jag att detta lior förbehållas Konungen, hvarför jag tillstyrker bifall äfven till 2 mörn, och således till hela §;n. Gr. Frölich: Det är i anledn. af Hr Hjertås yttrande jag begärt ordet. Han har vissei ligen fått svar af Hr von Rosen, men jag tror icke att han är öfvertygad och önskade att han vore det, efter jag har anledn. tro att han har en stor förmåga alt görn sin opinion gällande. Jag vill erinra mig, att Hr Hjerta sjelf, om ej här, dock på ett annat ställe, der man kan få veta hans opinion, har varnat allmänheten för antagande af en lag, under hvilken det kunde hända att ett sådant intresse bildades af bankägare, att det blefve en status in stotn, och alt desse kunde utöfva stort inflytande på andra medborgare, dem till förfång. Oin man vill undvika s. k. penningearistocrati, så kan det ske derigenom att utsätta i lag, att banker ej få bildas af för få personer; ty det är troligt, att 10 å 12 personer blifva mer aristocraliskt sinnade och mäktige än 5o. Hvad siffran 5o angår, så fäster jag derpå ingen vigt. Jag hade önskat siffran 100 i stället, men redan vid förra riksdagen, då intresset för privatbankers bildande var lifligare än nu, nedprutades antalet till 5o, derför alt man trodde det vara svårt ali få bunker med så många delägare som 100; bär 2. 0 II. 5g Dan 18 Februari e. m. lili ligger orsaken till förrberörde siffra 5o.
Härtill bör, i enlighet med den åsigt, Utskottet tillförene uttalat, eller att ljuspenningar hädanefter icke höra utgifvas till de tjenstemän, som undfå lönetillökning, hänföras det belopp, hvartill nämnde ljuspenningar årligen uppgått eller 500: S:gr B.ko R:dr 11,138: 42. 8. Då nu från summan af den föreslagna staten för Götheborgs Låne-kontor 14,050: — •— afräknas beloppet af Direktörernes arfvoden 2,666: 32. — skulle de för Ranko-Ombudet samt tjenslemännen och betjeningen utförda löner och arfvoden uppgå till 11,383: 16. Som tillgången utgör allenast 11,138: 42. 8. koinme visserligen densamma, genom nya staten, att öfverskridas med 244: 21. 4. men härvid torde icke böra förbises, att Låne-kontorens tjenstemän, det oaktadt, i afseende på löneförmåner blifva sämre lottade än deras vederlikar i Banko-Diskont-verket. På sätt här ofvan är vordet upplyst, åtnjuter 2:dre Registratorn, hvars befattning, vid nuvarande innehafvares afgång, skulle komma att till Kontorsskrifvare-tjenst förändras, ett sammanräknadt belopp af 782 R.dr 10 sk. 8 r:st., hvarvid han ansetts böra fortfarande bibehållas, mot skyldighet att besörja de till samma tjenst hörande göromål, af hvilka en del sedermera skulle öfverflyttas till 3:dje Bokhållaren, som emellertid, till besparing i Låne-kontorets lörvaltnings-kostnader, skulle undfå allenast 666 R:dr 32 sk. B:ko. 1 öfverensstämmelse härmed, får Utskottet tillstyrka: 9:o att inriehafvaren af 2:dre Registrators-befattningen må, intilldess han vinner befordran eller på annat sätt afgår, uppbära de löneinkomster, han för närvarande innehar, eller 782 R:dr 10 sk. 8 r:st.
Ärfda-Balkcn såsom landsrätt fastställde grundsats, alt all förvärfd egendom må bortgifvas eller testamenteras utan annan inskränkning än den, att för omyndiga barn, som ej äga något lill föda och uppfostran, skall afsättas hvad för dem kan tarfvas lill dess de sig sjelfva nära kunna, icke endast blifvit åsidosatt, utan till och med alldeles underkänd uti de af Utskottet föreslagne ändringarne i teslaments-lagarne angående stads-egendom, och deraf torde följa att, i händelse de ifrågavarande laglor'ändringarne, såsom medförande en utvidgning af nu gällande testamerits-rält för städernes innevånare i allmänhet, blifva af Konung och Ständer fastställde, det önskvärda målet att en gång få samma testamenls-lag för alla rikets innebyggare, för så väl landets sorn städernes innevånare, aflägsnas, så anser jag mig icke böra biträda den mening, som denna gång blifvit inom Utskottet den rådande. Bih. till /? St. Prot. ISSS & 1SS4. 7 Sami. t Afd. 13 B tgl. » ' 3 STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Lay-Vtskoltcti Betänkande, N:0 SO. \ H:« 3®. Ank. till Exp.-Utsk. d. l.j Maj 1854, kl. 11 f. re. Betänkande, i anledning af väck t motion om stiftande af Lag för kompromissarier. Riksdagsfullmäktigen Gastaf Nilsson från Kalmar län, har. uti ett till Ho<lerv. Bonde-Ståndet ingifvet memorial, anmärkt, att gällande lagstiftning vore alltför obestämd och ofullständig i afseende på kompromissarier eller de gode män, ät hvilka pröfningen af ersättningsfrågor i civila mål esomoftast uppdrages. Lagen talade ej heller, mer än på ett ställe, om tvistefrågors hänskjutande till gode mäns pröfning, eller uti 5 § af Utsöknings-balkens 4 kap.; och ett sådant hänskjutande kunde, jemlikt samma lagrum, endast ega rum, derest parterne derom kommo öfverens.
I anledning af Stats-Utskottets den (3.'te i denna månad afgifne Betänkande, med tillstyrhan att en Summa af 7,648 B;dr Banco måtte anslås, och på Riks-Staten från och med nästa års början uppföras, till Löner för Jvrono-Uppbörds-Betjerungen i Stockholms Stad, samt deremot indragas, hvad af Krona-Uppbörden för* pt efter äldre Pörfalfningar innehållits, hafva någre Ledamöter uti Hedervärda Bonde-Ståndet erinrat, att Löners anslående på Kronans Stat för Uppbörcls-Betjeningen i Stockholm, skulle leda derhän, att alla öfriga Städer äfven kunde söka en så beskaffad förmån, samt andre Ledamöter åter anmärkt, att Stockholms Stad icke borde fritagas från deltagande i nämnde - Den 5 5 Juli. de Betjening* Aflöning, på det aft vidare kostnad, än nu är föreslagen, ej måtte i framtiden uppkomma för Kronan; Äfvensom en Xiedamot åstundat närmare upplysning örn den Summa, som, enligt hvad Utskottet föreslagit, komme att besparas, men förut på Krono-Uppbörden afgått. Utskottet får härpå meddela till svar, att såsom dess förra Betänkande innehåller ett helt annat förhållande är med Krono-Uppböi den i Stockholm, än med den i öfriga Städerna i Riket, och att, af sådan orsak, Kronan ock förut deltagit uti Uppbörds-Betjeningens Aflöning. Och har Utskottet deruppå grundat Sitt Betänkande, men 1 ikväl föreslagit, att Stockholms Stad skall hädanefter utgöra hvad som till Uppbörds-Betjeningens aflönande utöfver ifrågavarande belopp erfordras.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å den af Utskottet föreslagne redaction af förevarande §. Ropades Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade besluta, att 3p §. i den blifvande RiddarhusOrdningen skulle, på sätt Herr von Schulzenheim föreslagit, erhålla följande lydelse: Främmande åhörare tnå, på sätt Ridderskapet och Adeln derom Serskildt beslutar, kunna bevista Ridderskapets och Adelns öfver läggningar, sedan en Lag, i den ordning 8y RegeringsFormen föreskrifver, blifvit utfärdad, angående de förbrytelser eller oordningar, som af åhörare kunna begås. Ropades Ja. Herr Crusenstolpe: Jag anhåller att få i Protocollet antecknad rain reservation emot Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut, enär derigenom nj^a hinder synas lagda för den publicitet, som man vid denna Riksdag så allmänt och ifrigt önskat, samt äfven i sjelfva verket en gång redan beslutat, 37 H. 5 66 Den io Augusti f. ni. §. 4o. Till befrämjande af nödig ordning vid Ridder skåpets och Adelns sammankomster, hör en serskild stadga upprättas, och till efterrättelse i RiddarhilsSäleh anslås. Denna §. blef, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkén gjöfd proposition» åf Ridderskapet och Adeln bifallen. Herr Rosengvist, Fredrik Leonhard, hade inlemnat följande» som upplästes: