Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dest önstan och åstundan, och at salunda den plan, som Hemliga Utskottet föreslagit, icke är fullkomligen svarande til dec ändamål, som Kongl» Maj:t i den delen a sy ft ut. )tf hwad jag haft äran anföra, wägak jag mig fördenstuld förestå, om icke Högloft. Nidderstapet och Adeln ställe behaga bifalla, ak den jämnkning i Hemliga Utskottets xrajeQeraäs rcnlisiuions-plan af NikögäDLSedlarna, matte bliswa Konungen i undecdäiiigher heniställd, sä at L.e»IilLki.on af dem til deras fulla belopp göres, pä der Riket marce erhälla et mnnt, ukanL.s^reLsmLliver, som icke äg» full valma i Silfwer. Det är klart at til »verkställighet häraf, erfordras rn större Silfwer-kjlgäng., än dä allenast kwa trediedc? S;r lar af 6reäit.Sedlarnas innehåll til rsslil-nion kommer uti sräga! men mine Herrar, til tvinnande af et stort ändamål mäste man cmmänva stora medel. Wi äge dem! Hvilken finnes ibland ost, som will draga sig un» Lan al nyttja dem, som ej ntzll med sit goda i det yt, kersta biträda, da del gäller Fäderneslandets mai. Jag är försäkrad, ak Höglofliga Ridderskapet och Adeln ej mitzbilligar mina tankar, icke twekar at göra upoffringar sa midt och sa långt, som tilgangar aro ar finn», och derigenom föregå de öfriga Risö - Ständer, med et »värdigt efterdöme. Denna förökade afgift, likasom den af Hemliga Ut. skottet föreslagna, beror af en wäl afpafiad fördelning, lämpad sä, at den förmögnare, i xro^nnion af sin rilgäng betalar mera, och den mindre förmögne den fattige, pä lika sätt ringare. En sadan fördelning torde Bewillnings -Utskottet förestå.
Redogörelser för de anslagna skiftesoch afvittrings-medlen finnas särskildt från hvarje län afgifna, af hvilka den för Stora Kopparbergs län, i likhet med hvad förut egt rum, innefattar 3:ne räkningar, nemligen en för Oster-Dalarne, en för Malungs och Lima socknar samt en för Svärdsjö socken. Af dessa räkenskaper hafva de för Jemtlands, Westerbottens, Wester-Norrlands, Gefleborgs och Norrbottens län samt Oster-Dalarne blifvit uti Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning, hvaremot de för Malungs, Lima och Svärdsjö socknar ännu icke derstädes undergått granskning. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: A) sJTeaisatltamls läsa. Debet. Uppbörd: Balans till är 1857: Credit. Balans från år 1855: Öster-Dalarne. Malungs och Lima socknar. Svärdsjc socken. Debet. Balans från är 1855: Uppbörd: Stats-anslag Förskott af fonden för storskiftet inom Malungs och Lima socknar Credit. Utgifter: Aflöning till Landtmätare För öfvermätningar — Balans till år 1857: Debet. Uppbörd: D) Norrbottens län. JDebet. Upphörd: Credit. Utgifter: E) trelleborgs IU11. Debet, Upphärd: Af Kongl. Stats-kontoret anordnade 1,236: 32. — Credit. Utgifter: Arfvoden och rese-kostnader 1,236: 32, — F) Westerbottens län. Debet, Upphörd: Uti det Revisorerne tillhandakomne transsumt af Öfver-direktörens för landtmä - teriet i riket till Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse för år 1856 finnes intagen följande summariska tablå öfver storskiftesoch afvittrings-verkens fortgång under samma år, Dess redogörelser hafva hittintills icke varit underkastade granskning i Kongl. Kammar-rätten, men, i anledning af Rikets sednast församlade Ständers derom gjorda anhållan, har Kongl.
Göres af fordringsegare, vid utmätningstillfälle, jäf emot då företedd köpafhandling, som befinnes så upprättad och behandlad, som i § 1 sägs, vare han skyldig, derest han jäfvet fullfölja vill, alt innan tre månader derefter instämma så väl säljaren, som köparen, till Domstolen i den ort, der godset finnes, eller vare all talan i thy mål qvitt; och stånde godset i qvarstad, derest sökanden, inom fjorton dagar efter utmätningsförrätiningen, bos Konungens Befallningshafvande i Länet ställer full borgen för den kostnad och skada, som af qvarstaden följa kan. § 4. Utan hinder deraf, att roed köpafhandling om lösegendom blifvit så förfarit, som här ofvan sagt är, ege Domaren efter omständigheterna pröfva afhandlingens giltighet; och vare köparen alltid pligtig, der fordringsegaren det äskar, att med ed betyga, att emellan honom och säljaren är, på god tro så tingadt och hetaldt, som afhandlingen innehåller. § 5. Hvad nu föreskrifvet blifvit, skall tjena till efterrättelse, genast efter denna Författnings utfärdande, i fråga om alla de köpafhandlingar om lös* ören, som derefter upprättas, men först sex månader efter utfärdandet, i fråga om dem, som dessförinnan blifvit upprättade, och med hvilka det inom sistnämnde lid skall så förfaras, som här stadgadt finnes, så framt de skola fortfara att ega gällande kraft mot andra, än köpare och säljare sinsemellan. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 15 Maj 1845. N:o Expt lii iöns-Uuk otleti Förslag lill und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i3 Maj 1845. Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående Tullbevinningen. (Bev.-Uisk. Bet. Slats-Utsk:s Mern. N;o 274). S. A. K.
Domstolen, och utslag i lagsöknings mål meddelade af Konungens Befallningshafvande: Bifölls; N:o 76, i anledning af väcktä motioner om en förändrad ordning för lagsökningsmåls behandling i vissa fall: Detta betänkande fanns innefatta yttranden öfver, l:o, en af Herr Bih. till R. St. Arnberg väckt motion, 2:o, en af Herr F. IV. Nordenanckar gjord framställning; och 3m af Riksdags-fullmägtige ifrån Calmar Län Niclas Nilsson och Nils Petter Pettersson anmälda frågor: Yttrandet öfver Herr Nordenanckars framställning bifölls; men i öfriga delar återremitterades betänkandet; och N:o 77, i anledning af återremiss af Utskottets betänkande, N:o 42, öfver väckt motion om bestämmelser, att fjerdeparter i Stora, Kopparbergs grufva liiå anses såsom fast egendom å landet: Lades till handlingarne. S. D, Föredrogos ånyo Stats-Uiskottets utlåtanden: N:o 220, i anledning af KonglMaj:ls Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående förslag till ny Inquarterings-ordning lör Stockholms stad, samt andra i sammanhang dermed förekomne frågor: Godkändes; N:o 221, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, angående inquarleringen i de Skånska städerna och Götheborg: Bifölls; N:o 222, i anledning af väckt förslag, angående låns meddelande å magazinerad ritorr spanmål: Bifölls; och N:o 223, i anledning af väckt motion om ett lån tor reparerandet och utvidgandet af Nyköpings”Lärdoms-skolas local: Återremitterades. S. I). Föredrogos ånyo Constituliohs-Utskottets utlåtanden: N:o 31, angående 2:ne Stånds återremisser å memorialet, N:o 22; o,eli N:o 32, angående 2:ne Stånds återremisser å memorialet, N;o 24:
Sedan jag sålunda med delta ordagranna utdrag af de Kongl. Collegiernes underdåniga Utlåtande haft äran upplysa, att Collegierne uttryckligen förklarat, det något Förslag till det antal Manskap hvarje stad för sin jord skulle utgöra^ icke för närvarande kunde upprättasj får till Eder Excellences, Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Högloflige Ridderskapets och Adelns upplyste pröfning jag vördsammast öfverlemna, huruvida de förenade Utskotten haft skäl att, pagina 16 uti Betänkandet af den 9 December sistlidet år, anföra, att Kongl. Collegierne i Tabellerne N:ris 2 och 3 sådana förslag framlagt, samt huruvida de förenade Utskotten, uti det senare Utlåtandet af den 25 sistlidne Februarii, der Utskotten anfört rubrikerne å Tabellerne Nrris 2 och 3, sorn icke upptaga andra städer än de hvarest Bålsmanshålls-skyldigheten hittills utgått antingen endast af jorden, eller endast af Borgerlig Näring, Hus och Tomter, hafva vederlagt de emot Utskottets första Betänkande i denne del gjorde anmärkningar. Friherre Cederströmj Jaeol): Ridderskapet och Adeln känner en Utlåtandet åtföljande reservation af Herr Riben och har nu bort ett anförande af Herr Qviding. Af reservationen har Ridderskapet och Adeln Den n Mars c. m. inhämtat, huru som en UtskollsLedamot ansett Utskotten hafva gatt förbi formen, då de skulle föreslagit en provisionel reglering af Båtsmanshållet utan vederbörandes föregångna hörande. Likväl vitsorda handlingarne, att detta mål under loppet af 20 år varit anhängigt, och att det redan förlidet år inkommit till Ständerne från de Collegier, sorn förut handlagt detsamma.
Februarii pä bordet lagde Betänkande, rörande föreflagen sä kallad Inquarterings och Serwiec-afgift till ersättning för de Stader, der Garnison befinnes, blcf det samma af Preste-Ständet bifallit, vt supra. Ist. st^Imguirr. Utdrag af Protocollct häbit hos Hvgwördige PrestcStändeL den 14 Mars S. D. Riksens Högloft. Ständers Lag-Utffotts förledne Gårdag uppläste Betänkande, i anledning af Kongl. Waftts Nådiga proposition, angäende en ny och förbättrad Kyrko-Handbok föredrogs ånyo och bifölls, vt suprs. S. D. Kongl. Mastst Nådiga Swar till Riksens Högloft. Ständer angäende Landt-Tulls Inrättningen upplästes och-, remitterades till Bcwillnings Utflotrct. vt 6U^rL. S. D. Godkände Preste-Ständet Riksens Högloft. Ständers Stats-Utstotts uti Memorial af den gite dennes afgifne yttrande, i fragan om nödiga anstalters widtagande till hämmande af Waxel-Courfes stigande, vt supra. SDTill hwad Riksens Högloft. Ständers Lag,Utskottuti dest förledne Gårdag upplasta Betänkande, i an led - Oen 17 April. 667 lkdn'ng af Kongl. Maj ts Nädiga Proposition, angäendz förändring i Allmänna Lagens stadgande uti 6 §. L Cap. Eiftcrmäls Balken, om wista, i afseende pä ÄgtenSffapS ingående, förbudne leder, pltrat och tillstyrkt, kemnade Preste-Ständet dest bifall. vt supra. S. D.
En sådan styresman sainmanhölle det hela och bibehölle del i dess jemna gång, han vägledde och stödde de yngre lärarne, han jemkade mellan olika personligheter och olika mellinder, han förekomme, att lärjtingarnö genom stegrade anspråk från olika båll öfveransträngdes, och lian ingjöte i det hela den anda af frisk och harmonisk verksamhet, som borde genomgå ett läroverk. Från hvilken synpunkt saken än betraktades syntes behofvet af en sådan styresman för läroverket, sorn egde sin ställning bestämd och kunde egna sig helt och hållet åt sitt kail, vid nu inträffande förhållanden större än förr. Utom det att genom skolans förening med gymnasiet så väl lärarnes som lärjungarnes antal blifvit talrikare, vore ock läroämnena nu vida flere än förr. För omsorgen att vid undervisningen dessa läroämnen sammanhållas uti inom sig likartade grupper, att det enas behandling ingriper i det andras och att lärjungarnes själskraft icke förslappas af det mångartade i undervisningen, kunde ett ombyte af åsigt, af personlig inverkan hvart femte år icke vara helsosamt. Icke heller vore erforderlig stadga i läroverks-slyrelsen att förvänta under en tidslängd af fem år, af 30 Stats-Utskollets Utlåtande N:o 448. hvilka eli eller Ivänne åtginge att göra sig fullt förtrolig med befattningens förhållanden och under ett kanhända redan den osäkerhet i förvaltningen inträdde, sorn vanligen plägar uppkomma af den förutsättning, att en nv styrelse snart är för handen. Dertill komme alt läroverken hädanefter blifva mera fria från kontroll än förut, sedan studentexamen vid universiteten, såsom det syntes, genom den nya skolstadgan skulle komma alt upphäfvas, att de högre läroverkens antal komme alt ökas, att af dessa läroverk alla de nya genom sin aflägsenhet omöjligen kunde med erforderlig vaksamhet följas af Eforus och slutligen att vid de få större läroverk i landet, der en ständig Rektor funnits, detta förhållande, långt ifrån att visa sig menligt eller öfverflödigt, af erfarenheten vitsordas såsom för läroverket i hög grad gagnelig!.
Riksdagarnes icke sällsynta benägenhet för inre stridigheter, stundom mera åsyftande person än sak, bar nu saknat all den retelse, som möjligtvis kunnat, under en föregående tid, hemtas från tillämpningen af den olyckliga regerings-maxim: ”alt söndra, för att desto lättare kunna herrska.” Konstitutions-Utskottet vid detta Riksmöte har således innehaft en jemförelsevis förmonlig ställning. Det har befunnit sig på en ståndpunkt, der det obehindradt kunnat vidga sin synkrets till liflig uppfattning och oväldig skildring af de märkligare förhållanden, som bildat sambandet i den granskade regerings-epokens mest utmärkande händelser. Representationens ombildning, lag-verket, läroverks-frågan, krigs-väsendet, befordrings-systenien, näringsfriheten, statshushållningen, Rikets Ständers önskningsmål, med ett ord alla stats-angelägenheter af ett för nationen högre intresse hafva erbjudit sig för Utskottets granskande blick, utan att skymmas hvarken af det politiska tvång, söm under vissa omständigheter lägger band på det fria omdömet, eller af den måhända icke alltid opartiska grannlagenhet, som eljest ryggar tillbaka, för att icke träda historiens dom i förväg! Utskottet har lemnat dessa fördelar obegagnade! Redan i sin första sam - Konstilulions-Ucskottets Memorial, N:o 18. 25 sammansättning sond ra dt i tvenne, hvarannan motsatta delar, har det varit föranlåtet att åt slumpen öfverlemna afgörande! af alla uppkomna, mera eller mindre betydande, skiljaktigheter! Under lyckligare omständigheter, då nemligen enhet och kraft lifvat Utskottets samfälda bemödande och gifvit en högre lyftning åt det Utskottet förelagda, vigtiga uppdrag, hade UtskoLlet varit i tillfälle att öfver den granskade regerings-perioden sammanfatta en kort, men lärorik berättelse, hvilken genom sina oväldigt framställda sakförhållanden sannolikt kunnat utöfva en välgörande inflytelse, så väl på Riksens Ständers omdöme om Statens ställning och behof, som på Slats-styrelsens derpå beroende rigtning och gång.
Byelfs vattendrag, som går från Sulvik och Arvika i Jösse härad, genom detta samt Gillbergs och Näs härader till Wenern, utgör tillika med den ofvan eller nordligare liggande sjön Ränken, emellan hvilken och vattendraget vid Sulvik jernväg är anlagd, en trafikled af omkring 10 mils längd. Uti Byelfven vid Seffle omkring £ mil från Wenern finnes kanal och sluss för farten förbi det fall, som vattendraget der har; och hafva 1860 fyra ångfartyg befarit detsamma och gjort regelbundna turer emellan Sulvik, Arvika, Amål och Göteborg. Utom dessa här upptagna större trafiklinier å sjöar och floder, gifvas i länet åtskilliga andra vattendrag, å hvilka både gods till betydligt värde fraktas och skogseffekter i ganska stora partier flottas; bland hvilka vattendrag må nämnas sjön Wermelen, som genomskär östra delarne af Jösse och Gillbergs härader och har sitt utlopp i Borgviks hamn, samt sjöarne Foxen och Lelången i Nordmarks härad. De kanaler inom länet, som antingen under hela perioden 1856—1860 eller någon del deraf varit till segelfart begagnade, äro: Landsh.-Emb. uti Wermlands län und. ber. för åren 1856—1860. 3 18 Wermlands län. Postkontor. Telegraf. Sjöfart och handel. Seffle kanaloch slussbyggnad i Byelfven, som var bygd redan 1837 för ett segeldjup af 62 fot vid YVenerns lägsta vattenstånd, har under hela femårsperioden begagnats. Carlstads gamla kanal med bestämmande sluss, emellan hamnen utanför Kanikenäset och Klarelfven, hvilken färdigbygdes med ett segeldjup af 10 fot för den del, som går genom Kanikenäset, och af 4 fot för öfriga delen vid Wenerns lägsta vattenstånd, har äfven hela perioden varit begagnad. Filipstads bergslags kanal, emellan sjöarne Daglösen, Aspen och Dungen, för 5 fots djupgående fartyg, bygd af aktiebolag, som dertill fått uppbära statsanslag med 97,500 R:dr R:mt, har blifvit fullbordad 1857 och sedermera begagnats.
Enligt mantalslängderne skulle länets hela folkmängd år 1860 hafva belupit sig till allenast 213,203 personer eller 7,826 mindre än hvad husförhörslängderne vid slutet af nämnde år utvisade. Denna skilnad kan visserligen till någon del härröra af folkökningen under tiden emellan mantalsskrifningarne och årets slut, men torde väsentligen böra tillskrifvas det förhållande, att en mängd personer undgått skattskrifning. Den vanligaste anledningen till en sådan uteslutning ur mantalslängderne är den, att personer, hvilka afflytta t från eller eljest öfvergifvit den kommun, der de senast varit skattskrifne, och derföre icke vidare upptagas uti samma kommuns mantalslängder, sedermera under ett eller flera år föra ett kringirrande lif, utan att någonstädes firma stadig sysselsättning och bestämdt hemvist, under hvilken tid desse personer i följd deraf icke blifva inom någon kommun skattskrifne. Detta förhållande inträffar ganska ofta och föranleder till flera olägenheter, synnerligast i fråga om fattigförsörjning. Såsom ofvan är anmärkt, har folktillökningen under perioden 1856—1860 icke varit lika stark, sorn under de derförinnan närmast förflutna fem åren. Härtill torde hafva förnämligast bidragit dels svåra och härjande sjukdomav, hvilka under åren 1857—1859 hemsökte flera trakter af länet, och dels den efter år 1857 för någon tid inträffade försämring i de arbetande klassernas ekonomiska ställning. De sjukdomar, som epidemiskt hemsökt länet under ifrågavarande tideryrnd, hafva hufvudsakligen varit rödsot, som 1857 började visa sig i södra delen af länet, men under följande tvenne åren utbredde sig äfven till länets öfriga trakter, hjernfeber, som härjade betydligt under åren 1856 och 1857, synnerligast i norra hälften af länet, och kolera, som, dock med ringa dödlighet, yppade sig på några få ställen under åren 1856 —1859.
Ehuru det Reglemente för Riksgälds-Contorets framtida förvaltning, som af Rikets nu församlade Ständer bör fastställas och utfärdas, icke kan, i sin helhet, af Stats-Utskottet sammanfattas förr, än Rikets Ständer hunnit slutligen afgöra åtskilliga på ytterligare behandling och pröfning ännu beroende Ståts-Utskottets Memorial, N:o 494. 9 beroende frågor, liar Utskollet lik välj till tidens vinnande ocli lill underlättande af de reglementariska föreskrifternes granskning inom Riks-Slåndeiij ansell sig böra underställa Rikets Ständers bepröfvande de delar af ifrågavarande Reglemente, som, med iagttagande af hittills gällande och framdeles äfven erforderliga stadganden samt Rikets Ständers redan fattade o o beslut, kunnat af Utskottet uppgöras. Till en början får Utskottet således härmedelst öfverlemna förslag till de reglementariska föreskrifter, sorn skola motsvara i:sta Afdelningen af 1835 års Reglemente; hvarvid Utskottet dock anser sig böra erinra, alt Utskottet bland dessa föreskrifter, som handla om Riksgälds-Contorets skulder, jemväl upptagit de i Utskottets Utlåtande, N:o 48d, föreslagna stadgande!!, angående den hos Conloret insalta fond för Hjelmare Canals underhållande, fastän berörde sladganden ännu icke blifvit af Rikets Ständer pröfvade och antagna; kommande följaglligen, derest Rikets Ständer skulle i något afseende ändra Utskottets härom afgifna förslag, sådaot att föranleda en derefter förändrad redaction af det nu föreslagna Reglementets 12 §.
15 fets, under Nto ai6, meddelade förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse om beviljadt anslag för Undervisnings-Verken, samt Preste-Ståndets inbjudning till Med-Stånden att med Preste-Ståndet sig förena uti gillande af den uti Utskottets ifrågavarande Memorial föreslagna Voterings-proposition , samt öfverlemnande af frågan, såsom hörande till Statsregleringen, till afgörande i förstärkt Stats-Utskott; nemligen att , under förblifvande vid dess, i afseende å det till Expeditions-Utskot. tets ofvannämnda förslag fogade tillägg, fattade beslut , anmoda Stats-Ulskottet, att uppgöra Voterings-proposition i frågan om detta tillägg, hvilken, sedan den blifvit af Riks-Stånden godkänd, borde till förstärkta Stats-Utskottets afgörande öfverlemnas; och fann Preste-Ståndet nu för godt att i berörde anmodan till Stats* Utskottet om Voterings.propositionens Uppgörande deltaga. Från Vällofl. Borgare-Ståndet* S. D. Till Allmänna Besvärsoch Öeconomie-Utskottet remitterades en af Herr Bergelin väckt Motion derom, att Rikets Ständer tnåtte genom underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att den förklaring, som Höglofl. Ridderskapet och Adeln, den sto De - 16 Proti-Utdrag den 3 Mars 1830. cember^i8 2 3, vid dåvarande Riksdag, afgifvit (ifver delta Stånds vid 1809-1810 årens Riksdag gjorda concession, målte, enligt Ridderskapets och Adelns beslut, blifva allmänt kungjord* S. D. Fdredrogos följande Banco-Utskottets Utlåtanden och Memorial: Nto 130, öfver anmärkningar från BorgareStåndet vid Memorialet, N:o iqo, innehållande förslag till jemkning och omröstningspropositioner, i anledning af RiksStåndens beslut i frågan om en på upplåning grundad Discontering för handeln och den större rörelsen :
Kyrkoärender, som äro talrikare än skolfrågor, utgöra icke föremål för skolrevisionens handläggning. Om i frågor rörande kyrkans angelägenheter någon ändring i gällande författningar eller någon allmän åtgärd skall vidtagas, så infordrar K. M. utlåt, från Consistorierna, hvilka äro 13 till antalet. Dessa hafva möjligen lika många olika meningar. Hvem skall sammanfoga dessa till ett hell och utarbeta ett inom sig öfverensstämmande förslag? Vore åter i andra förvaltningsgrenar fråga om upbördsverket, så hade man Statskont. eller Kammarrätten, som befattade sig med den saken, för hela riket och komme att af Landshins meningar göra en egen gemensam framställning. Vore det fråga om indelningsverket t. ex., så finge Krigsoch Kammar-colhna ett lika updrag, och ett af de centrala myndigheterna upgjordt sakkunnigt utlåt, funnes för Konungens rådgifvare att hålla sig till. Den ecklesiastike föredraganden saknar nu, för kyrkans, läroverkens och fattigvårdens ärender, ett centralt Embetsverk under sig, samt följagteligeu dess sammanfattning af ett ärende i sin helhet. Hon kommer således all saknas, om han icke sjelf vill göra en sådan. Men hur skall hans tid räcka dertill? Om han än hade tid, och förmåga så hafva Consistorierna vant sig vid att betrakta hvarje stift såsom en slags Ecklesiastik-Stat för sig med olika inrättningar och plägseder. När någon ändring deri föreslås för att bringa det hela i öfverensstämmelse, så anses det nästan som en förnärmelse mot det stift hvarest något dylikt skulle företagas. När derföre något i den vägen skall uträttas, såsom t. ex. i fråga om kyrkolagen, så måste en serskild komilée tillsättas, hvilken vanligen varar i flera år. Man kan icke säga, so Den 21 Maj. att sakerna vinna derpå. Hade ett Ecklesiastik-colhm bestående af sakkunniga personer fått behandla denna fråga, så hade förslaget måhända blifvit förr färdigt, emedan arbetet kunnat, utan betydliga afbrott fortsättas. Hvad jag nu sagt om kyrkoärender, gäller äfven om sådana läroverksfrågor hvilkas afgörande man icke kan upskjuta intilldess en skolrevision saramanvarit. Utsk. säger, att ett