Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfvenså medför sjelfva ordet entreprenad det begrepp, att hästarna skola finnas på stället, och all väntning upphöra. Det kan icke blifva någon orättvisa på en eller annan väg, enär de, som resa på samma väg, också dela lika öde. Jag finnér icke något annat skäl återstå, än det Herr Tham anfört, att en forvagnsinrattning skulle hindras deraf. Jag erkänner, att det kan se så ut, men frågar tillika hvad faran är, då Rikets Ständer allenast i Önskningsväg anmäla saken; om Rikets Ständer sedermera komma med en underdånig skrifvelse rörande postvagnsinrättningen, så är det en gifven följd, att om Konungen deruti finner ett företräde, gör lian intet afseende på Ständernas föregående begäran. I det fallet begriper jag icke, hvad ett beslut i förra fallet kan motverka forvagnsinrättningens vidtagande. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf : Så vida entreprenad med skjutsen skall ega rum, blir det ett nödvändigt vilkor, att hästarne skola finnas på stället, eller i granskskapet deromkring; ty eljest skall säkert det missbruk inträffa, synnerligen om skjutslegan ök37 H. 2 12 Den ta Augusti f. ra. tes, att hela reservlaget blef Entrepreneurer, oell man vöre ändå på samma punkt, sorn nu, att få vänta betydligt länge. ' \ .I,'..'.’- ' " Friherre Wrangel, Henning: Hvad Kungsoch Kronoskjutsen beträffar, gillar jag för min del helt och hållet Utskottets Betänkande, men hvad reservoell hållskjutsen angår, måste jag förena mig méd Grefve Posse och Herr Tham. Jag finner det olämpligt, att i ett Land med så vidsträckta communicationer skjuts,legan skall förhöjas. I andra Länder behöfver Landtmannen kanske på sin höjd transportera sina varor sex mil för att afyttra dem. I vårt Land deremot får han transportera deni ao mil och derutöfver.
Fredrika Bremerförbundets fond för detta ändamål har under 1889 mottagit i bidrag 10,2-18 kr., så att den nu uppgår till 20,077 kr. Inga stipendier komma emellertid att utdelas, förr än fonden uppgår till 150,000 kr. Åtskilligt återstår således ännu, hvadan vi erinra den välgörande allmänheten om det goda o c h nyttiga ändamålet. För saken intresserade personer erhålla närmare upplysningar genom sekreteraren i förbundets stipendiikomité, hvilkens adress är Malmtorgsgatan 5 Stockholm. o Teater och musik. Kungl. operan. Med anledning af danska kronprinsparets härvaro gafs på onsdagen i denna vecka galaspektakel, hvarvid operan » Lakmé » uppfördes. Alla biljetter voro naturligtvis slutsålda i förköp. K. Dramatiska teatern har gjort ett i alla afseenden lyckligt grepp genom återupptagandet af Sardous spännande komedi » Dora ». Stycket eger såväl i sig själf s o m i det sätt, hvavpå det här utföres, alla förutsättningar att för andra gången kunna bli en verklig kassapjäs. Så som hr Fredrikson spelar Favrolle står han säkerligen oöfverträffad äfven af utlandets bästa skådespelare. Hvarje liten detalj är så väl genomtänkt, men på samma gång så naturlig, o c h. d e t hela blir s o m sagdt till en scenisk skapelse af första rang. Hr Palme har som André de Maurillac en af sina allra bästa roller o c h hr Thegerström gör den illsluge diplomatiske agenten van der Kraft med god beräkning och verkan. Bland de öfriga manliga rollinnehafvarne torde särskildt böra nämnas hrr Rydgren o c h Hamrin s o m resp. Tekli o c h Toupin. Kommer så fruntimmerssidan. Hvad som förlänar denna repris ett särskildt intresse är den omständigheten, att en af teaterns bästa skådespelarinnor, här fått försöka sig på ett nytt fält. Fru Hartnian har nämligen öfvertagit titelrollen i stycket, o c h hon utför densamma med en värma och innerlighet, s o m göra, att man gärna öfverser med att. hon i de starkare scenerna ej fullt räcker till.
Kaiälrelemy, pä Kongl. Naj:ts l^ädiga Ilekallning. i anledning llärak den e> duni 18^2 akgikvil, oell llvilkei i akskrikl kikogas, skola Kikets 8tän«Ier inllemia, ej mindre skillnaden emellan den olokliga slakliandel, Ilvarom de ak klilmts 8iänder älreropade 3?ractaler oell förordningar Ilandla, oell elen pä ön 8t. Lartlrelem^ sami andra siällen ännu Iledntliga likegenskapen, som äkven laenämiies med ordei slakveri, än oek kullständiga >>ps>I^sningai> rörande lleskakkenlreien ak della sednare körlrällande, anlaiel ak de personer, som äro delsamnia underkastade oell den utväg lill slutligt akskakkande dera k, som anses med räli visa oell dilliglret ökverenstämmande. firuru de ak Ouvernören meddelade upplysningar visserligen ådagalägga, ali pä ön 8l Kartlrelem^ slakvarnes tillsland, genom sednare köreskrikler, lill deras törnron väsendtligen kdikvil körliäiiradi, linnas likväl iner än till - 1 2 /Krd/gs 7V/o 62. räebliga sbäl sou Kongl. Naj:l att dela bibels 8ländors önsbningar kor slakveriels sb^ndsamma ujijabörando.
Fruntimren, ehuru ej öfverflödigt vackra, voro särdeles behagliga, isynnerhet en lång, högvext flicka och m:me Plessy; båda hade den egna Franska finheten och gentilessen och båda voro rikt costumerade i 3 till 5, tror jag, gånger olika drägter. Theatern var medelstor med, som det tycktes, stort antal platser högt uppe i taket. Under mellanakterna spatserade jag på Rue Richelieu och i Palais royal. Begaf mig bittida ut, besåg Place de juillet, der jag äfven var upp ända till toppen och fann trappan beqvämare och hela det inre ljusare och vackrare än i Napoleons colonn. Derefter var jag på begrafnings-platsen du père Lachaise, der jag träffade ihop med en Fransos från Bordeaux, hvilken liksom jag gick omkring och besåg grafvårdarne och frågade mig efter en Rysk grefvinnas monument, som skulle vara det skönaste af alla. Så blefvo vi tillsammans, frukosterade i ett närbeläget värdshus och foro sedan i en liten hyrvagn den ofantliga vägen från denna kyrkogård till Triomphe de l'etoile, allt utanför barriererna, för 30 sous. Han var en munter garçon som sade sig ha besett Italien, Spanien och Algier, hvilket äfven tycktes vara sannt, emedan han förstod och talade något Arabiska och de andra språken äfven. Vi blefvo goda vänner, drucko ännu sockervatten med eau de cologne (en ypperlig dryck) tillsammans hos en conditor, voro naturligtvis charmerade öfver att ha gjort hvarandras bekantskap och gjorde upp parti för morgondagen. Nu lyster mig att se hvad han är för en man. Jag har hört och läst så mycket om bedragare, som skola finnas isynnerhet här, och skulle finna det högst roligt att ha kommit ihop med en sådan. Dock denna förekom mig ej just så. Sjelfva begrafningsplatsen blef dock mindre noga besedd för hans skull, blott det hufvudsakligaste. Den är den största och vackraste här, med ett utomordentligt vackert läge på en kulle, derifrån man har en vidsträckt utsigt öfver staden och omkringliggande nejder.
Det skulle dessutom förefalla mig, besynnerligt, om jag vore jäfvig, att såsom SlåndsLedamot deltaga i en fråga, deruti jag icke varit jäfvig vid handläggningen i ett Utskott. Herr Crusenstolpe: Då jag förra gången hade äran yttra mig rörande formfrågans sammanhang med saken, skedde det icke alldeles så obetänkt, som Grefve Posse och Herr Tham förmodat. Jag är nemligen af den tanka, att 107 §. icke kan tillämpas på ett enda isolerad t factum, utan blott på kedjan af de serskildta handlingarna. Under denna synpunkt kunde man således icke försvara annat, än att hela massan måtte på en gång företagas. För öfrigt var meningen blott att få in åtskilliga upplysningar, hvarefter man, då Betänkandet andra gången återkom, var lika i6 Den ao Juli i. obehindrad att gä punktvis tillväga. Herr Tham har anfört, att Grundlagarne skola efter deras ordalydelse tillämpas; men den värde Talaren måste medge mig, att RiddarhusOrdningen icke är någon Grundlag, samt att således sunda förnuftet åtminstone i afseende på den måtte få göra sin rätt gällande. Friherre Anckarswärds Carl Henrik: Denna fråga framställer i anseende till mig ett snart sagdt oöfvervinnerligt hinder att yttra mig öfver saken, då det rörer en person, hvilken, utom det att han alltid är motståndare af mina meningar, gjort allt sitt till, för att vid denna Riksdag, med biträde af en Grundlagsparagraf, söka mitt uteslutande från Riksdagsmannarätten. Således inställer jag mitt Utlåtande om sjelfva saken. Men i anledning af hvad en annan Ledamot yttrat, om ädelheten af sina afsigter, att få Betänkandet punktvis afgjordt, så får jag under förutsättande, att denna afsigt icke varit att fälla någon person, äran påminna honom, att då jag yrkade Betänkandets återremitterande i sin helhet, motiverade jag utförligt anledningen dertill, nemligen att jag icke ansåg mig öfver Betänkandet, sådant det nu är, kunna ingå i ventilation om snartsagdt något enda uppgifvit fall.
flicka som på all v. vill lära sig sköta ett hush. får tillf, därt. i höst. Afgl: 150 kr., sök. bör vara kunnig i sömn för att vid behof bitr. Vid. gen. bref till » Allvar », Sunne. [2174] En nykter, ordentlig renskrifvare, som kan upprätta småprotokoll och gravationsbevis, erhåller plats i Kalmar hos häradshöfding Arfwidson. (G. 19929) [2195] Å [2143] Nydala gård i Halland, adr. Halmstad, fin. plats f en 9 — 10 års flicka att jämte egen dotter åtnjuta undervisning i vanl. skolämnen, språk och musik. Moderlig omvårdnad. Afgift 250 kr. för läsår. [2159J F ör en tarflig, ordentlig hushållerska, kunnig i alla inom ett stort landthushåll förekommande göromål, finnes plats ledig nästk. 24 oktober, med företräde för den, som eger vana i mjölkhandtering. Goda rekommendationer fordras. Svar jämte uppgift om lönevilkor sändes under adress » Landtfru », " Wexiö p. r. Fullkomligt kunnig i arbetet samt med fallenhet och vana vid handel, kan få fördelaktig plats, eller ock ingå som kompanjon i en större modeaffär, om några tusen kronor kunna insättas i densamma. Den sökande kan få tillträda när som helst om snart svar insändes till » Modeaffär », Hernösand, pöste restante. [2176] P en prestgård vid vestkusten, ej långt från stad och tvänne besökta badorter, önskas från 15 augusti, en ung, enkel, anspråkslös och kunnig flicka, af god familj, för att i alla vanliga skolämnen — äfven musik — undervisa 3:ne flickor — den äldsta 12 år — och är i tillfälle, att under god husmoders ledning inhemta nödig kunskap om alla de sysslor, som förekomma inom en större familj. Närmare meddelar prosten, d:r N. P. Andersson, adr. Uddevalla. [2160] Då PLATSSÖKANDE. P lats sökes i hushåll af en enkel och arbetsam flicka, kunnig i hvarjehanda i ett hem föref. göromål.
Beträffande åter tidpunkten för denna lindrings åtnjutande, så, enär skyldigheten för Jemtlands Regemente att, likasom andra indelta Soldater, gå utom Länets gräns, redan vidtagit, hafva R. St. älven i underdånighet ansett Törmönen af rotejemkningen böra Rotehållarne tillgodokomina, utan <!en ovissa väntan på Afvittringsverkets fullbordan, hv-ilken ännu kari möjligen vara nog aflägsen. Men sorn den nya roteringer>3 rättvisa och noggranna utförande fordrar lid, tj mindre till jemförelse med Hemmanens godhet, grundräntor och öfriga utskylder i andra Län, än till regleringen engellan Hemmanen inom Jemtland, och då Rotehållarne derstädes enhälligt Ölverenskommit om den provisoriska jem.kningens antagande under 8 år, räknade från början al' 1828, så förmoda i underdånighet R. St., att den nya roteringen skall under deras förlopp lämpligen kunna verkställas och den provisoriska regleringen dermed upphöra. I händelse dessa R. Sits åsigter vinna E. K. M:t* Nådiga bifall, få R. St. i underdånighet anhålla, det E. K. M:t täckies, till efterrättelse v i 11 den skeende nya roteringen inom Jamtland, i Kader förordna J att Jemtlands Soldater åläggas sam. Exp. Etsk, Förslag till and. Skrif».
M:t finner lämpligt, till de Norra Escjvadronernes Befäl, och resten aflemnas, i den mohn Vacance blir, till Allmänna Löne-regleringsFonden, 6:0 CavalleriBelälets Lönevilkor regleras i mohn af hvarje Regementes ofvan bestämda tillgångar och med bibehållande i det närmaste af den proportion lönerne emellan, som de af K, M:t meddelade Stater upptaga. 7:0 Till Allmänna Löne-regleringsFondon ingår utom hvad här ofvan är nämdt, Chefs-indelningen vid f. d. AdelsfaneRegeraentet; samt alla de nu för löneregleringen skeende Contante anslag. 8:0 Behofvet af Contante anslag utvisas af Tabellen: för Ca vallerie! 10,640: „ Infanteriet 2i5,i53: 23. 6. „ „ „ „ 220,793: 23. 6. Adelsfan e-lönen 5,600: Corporalsoch Contante löner 28,733: 27. 8. Fyllnaden som nu tillstyrkes 48,000: ^ ^ ^ & Om R. St:r gilla hvad Utskottet i detta ämne föreslagit, får Utskottet tillika tillstyrka R. St:r: att, jemte underdånig framställning deraf, hos K. M:t i underd. anhålla, det K. M:t täckes hufvudsakligen bifalla detta Förslag till Indeldta Armc'ens löne-reglering och låta detsamma, på sätt K. 10:t i Nåder finner lämpligast, gå uti verkställighet i den mohn de påräknade tillgångarne för afsedde andamål kunna disponeras. Utskottet har visserligen, för att kunna å ena sidai motsvara den tämligen allmänt yttrade önskan att liufvudgrunderne för Indelningsverket måtte varda bibehållne, och å den andra att kunna sätta K. Mt i tillfälle att definitivt reglera FörsvarsVerkct, hvad personalen beträffar, icke obetydligt ökat anslaget för Indeldta Arme'ens befäl, mot hvad dess förra Betänkande innehöll.
Om i denna upgift funnits en skymt af sanning, borde åtgärden ovilkorligen hafva föranledt åtal af Just.Ombudsmm. — Hän - (U ] > *• ti 11 Januari f. in. delsen var emedlertid följande. Det kom till Fullm:s kännedom, att man hade för afsigt att, med afs:de å guldets låga pris å verldsmarknaden, leverera en viss mindre betydlig qvantitet guld till RiksBanken. Den metalliska kassan behöfde förstärkning, oell Fullm. ville derföre icke lemna detta tillfälle obegagnadt, men icke heller skada dem, som af förtroende till bestående förhållanden redan ingått i affärer, och ansågo derföre nödigt att bestämma en terminus ad quem, på samma sätt som Regeringen, når den gör ett export■eller importförbud. Till följe deraf upsköts verkställigheten af de vidtagna besluten, den ena gången J 0 och den andra I 4 dagar efter sedan de blifvit fattade; men att Fullm skulle inlåtit sig i något aftal, vare sig mundtligt eller skriftligt, är ett påstående, som helt och hållet faller inom diktens område. Jag kan icke annat än finna min rättskänsla sårad af att vara beskylld för en handling, som icke egt rum, men som, i fall den egt rum, ovilkorligen bort medföra straff, och jag hoppas, att R. o. Ad. anser sig böra öppet uttrycka sitt ogillande af de premisser, som föregå Utskds tillstyrkande. Frih. Tersmeden: Ilr Prinzenskölds nyss afgifna yttrande mäste bero på ett misstag eller ett olika begrepp om rätta betydelsen af ordet »aftal.» Om man vänder om bladet i Bet., så finner man anförd Fullm:s egen förklaring. Der står nemi.: »I anledning häraf hafva Fullmägtige uti meddelad förklaring anfört hufvudsakligen, att, enär Bankens guldförråd vid slutet af nästlidne Maj månad nedgått till det jemförelsevis låga beloppet af omkr.
Beträffande åter andra fråganj eller huruvida den häktade, under afbidan af ransakning, hör afsändas lill Länsfängelset, eller i Häradshäktet bevakas; så förekommer emot förslaget: att Häradshäktena ofta äro ganska bristfälliga, och, på många orter, ej ega någon tillräcklig dervid anställd bevakningspersonal; att bevakningen, som vanligen livilar å Länsman, Fjerdingsman, eller Häradstjenare, kan för bemälde personer, i anseende lill en del af dessa häktens osäkra beskaffenhet och det derigenom ökade bebofvet afen oafbruten tillsyn, vara omöjlig att under en längre tid fullgöra, eller åtminstone falla sig alltför betungande, serdeles om mångå brottslingar, till ex. ett större tjufband, derstädes på en gång sammanträffa; att tjenlige anstalter till fångarnes förseende med föda, läkarevård, i händelse af sjukdom, samt andra förnödenheter jemväl ofta derstädes saknas; samt slutligen att den häktades rätt påkallar säkerhetsmått och controler, som under nuvarande förhållanden vid Häradshäktena endast ofullkomligt kunde iakttagas. I följd häraf får Utskottet vördsamt tillkännagifva: det Utskottet finnér sig icke böra hvarken i ena eller andra afseendet motionen understödja. Flere Ledamöters serskilda yttranden bifogas.
Om det således icke kan klandras, att Actie-egarne beräkna sig 5 Procents ränta till godo, så länge något af deras Actie-Capital ännu är oinsatt , så måste det likväl vara ostridigt, att sedermera någre Bolagets medel icke finnas, hvarmed räntan kunde godtgöras, och det framstäldte förslaget, att, under fyra återstående byggnads-år, beräkna 5 Procent, eller tillsammans 20 Procent, och att lägga desse till Capitalet, som derefter skulle anses utgöra 120 Procent, således endast innefattade en rättighet för Actie-egarne, att å det verkliga Actie-Capitalet beräkna en högre ränta, än sotn hittintills varit rnedgifven ; hvaremot möjligheten för Banquen, att, sedan Canalen blifvit färdig, deraf njuta afkomst, blefve desto mera aflägsnad. På grund af hvilket allt, samt da ytterligare bidrag af allmänna medel nu måst till förslagets fullbordande anslås, Riksens Ständer ansett sig icke böra eftergifva något af den fördel, sorn tillförene blifvit Banquen förbehållen, hvarföre alltså frågan härom förfaller. Deremot hafva Riksens Ständer funnit, icke allenast det Actie-egarne äro berättigade, att, 8*8 Underdåniga Skrifve!serl ifrån och med Sr 1825 till och med ar 182 S, fason! utdelning, åtnjuta hvad West-Götha linien af Canalen möjligen kan inbringa efter dess färdigbyggande och sedan underhållandet deraf blifvit bestridt, och uppbördskostnaderne afgått; dock så att ibland inkomsteme ej få beräknas de afgifter, hvilka vid transporter af Bolagets effecter, arbetsmanskap m. m. erläggas; utan ock att inkomsten af den färdigblifvande Oslgötha-Canal-linienäfven må af Bolaget tillgodonjutas och begagnas. Enär slutligen Riksens Ständer, vid sista Riksdag, enligt hvad deras underd. Skrifvelse af den 2 Julii 1818 innehåller, fästat det vilkor vid afskrifningen af f. d.
Kammar-kollegium bestämda minimi-arrende-belopp för Kronoliskena Norrforss samt Spökfallet eller Spökhällan i Umeå eif; och N:o 27, angående ett ytterligare Kanslist-arfvode. S. D. Vid föredragning af Banko-Utskottets den 14 dennes på bordet lagda Memorial N:o 11, om utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning af Diskont-verkens räkenskaper och förvaltning, beslöt Ridderskapet oell Adeln, med bifall lill detta memorial, att med valet af ifrågavarande Revisorer och Suppleanter skulle förfaras i öfverensstämmelse med 7 § i den af Ridderskapet och Adelil lör Riddarhus-direktionen utfärdade Instruktion och det dertill den 30 Juli 1851 be - 166 Prot.-Utdrag den 17 Januari 1857. slutade tillägg, hvarenligt nämnde Direktion har att hvarje år välja 2:ne af Ridderskapet och Adeln till Revisorer och en till Suppleant uti Rikets Stäncfers Bankodiskont-verk, äfvensom en Revisor och en Suppleant vid hvartdera af låne-kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby. S. D. Remitterades till Konstitutions-Utskottet en af Herr Palmcrantz, Johan Mauritz, i den ordning 29 § Riksdags-ordningen föreskrifver, anmäld anledning till anmärkning emot Stats-rådets ledamöter. Frän Högt. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Memorial N:o 11, om utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning af Diskont-verkens räkenskaper och förvaltning. Med bifall till Utskottets hemställan i Usta momentet, ville Ståndet hafva tillkännagifvit, att vederbörande Dom-kapitel, efter särskilda föreskrifter, meddelade uti cirkulär, som till dem utgår, och enligt stadgad ordning Rikets stift emellan, komma att föranstalta om val af Revisorer och Suppleanter för Preste-Ståndet, hvilka ega deltaga i granskningen af Banko-diskont-verkets förvaltning och räkenskaper för detta och följande år intill nästa Riksdag.
Hr Gr. o. Land tm. upplyste, att de vid sista riksdag föreliafde frågor rör:de fördelning af stämmoböter väl icke, såsom Utsk. uppgifvit, blifvit behandlade af Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsk:n utan af Statsoch Bevilln.Utsk:n; men hemstälde om icke, sedan nu Bevilln.Utsk. ansett ifrågavar. motioner ej tillhöra dess behandling, R. o. Ad. ansåge dem böra öfverlemnas till StatsUtsk. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag anhåller att betänk, måtte få hvila på bordet. Jag kan icke erinra mig om stämmoböter äro upptagna uti bevilln.-förordn:n eller följaktligen sluta om frågan tillhör Bevilln.Utsk. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att Utsk:s mern. enligt derom gjord begäran komme att läggas på bordet. Föredrogs och begärdes på bordet Bevilln.Utsk:s mern. N:o 5, ang:de återlemnande af K. M:s nåd. propos., rör:de befrielse för de vid K. M:s beskickningar å utrikes orter anstälde embetsoch tjenstemän från bevillning å den del af deras aflöning, som utaf Norrska statens medel bestås. Den 15 Januari. 133 Äfvenledes föredrogs och begärdes på bordet BankoOtsk:s mern. N:o 7, med återlemnande af en utaf Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län väckt motion, att nya oktroyer icke måtte för privatbanker utfärdas, samt att hypotheksföreningarne jemväl må 1 framtiden upphöra. Vid föredragning af BankoUtsk:s mern. N:o 8 med återlemnande af Hr C. G. Indebetous motion, att någon del af bankovinsten mätte afses till premier åt dem, som anställa försök att bereda socker af potatis, ansåg R. o. Ad. berörde motion tillhöra StatsUlsk:s behandling. Föredrogs BankoUtsk:s mern.
Jag inser icke, att denna fråga är menskiighetens sak, och hemställer, oansedt Frih. Boye förklarat behofvet vara trängande, huruvida vådan vore så stor, om man uppsköt frågan ännu ett qvinqvennium, då man så länge dröjt dermed. Jag har förklarat, på grund af den erfarenhet jag äger om landets ställning, och hvilken erfarenhet, åtminstone beträffande Rikets norra provinser, är temmeligen stor, att Sveriges innebyggare icke äro ochristlige eller mindre barmhertige än förr, och att hjelp icke brister för dem, som behöfva hjelp; att det vore ordningsstadgar och lagstiftning vi behöfva, och att det vore oförenligt med Ständernas verkningskrets att sig dermed omedelbart befatta. I anledn. åter af hvad Frih. Cederström yttrat om min uppfattning af representantkallet, får jag gifva tillkänna, att hans proeceptorsskap icke inverkar på mig. Vidkommande den bestridda formen uti behandlingen af Konungens propos. om fattigvårdsfrågan, tager jag mig friheten erinra, att denna behandling ligger uti sjelfva sakens natur; ty troligen kan icke något Utsk. inom den korta - Den i a Februari f. m. ta tiden af 4 månader tillvägabringa en önskan i detta ämne, och ännu mindre ett förslag till lag, hvilken sednare åtgärd jag anser ligga utom omfånget af Ständernas arbetsförmåga och tid att åstadkomma; och på grund hvaraf jag fortfar i mitt påstående, att detta är Styrelsens åliggande, och att Representationen under 3o års tid förbisett det. Jag medger, i likhet med hvad Frih. Cederström påstått, att det till viss grad kan vara Ständernas fel, att frågan om näringsfriheten ej blifvit längesedan afgjord; men delta var ingalunda Ständernas fel ensamt. Jag påstår deremot, att det varit Styrelsens pligt och bestämmelse att uppfatta samhällets behof efter de högre åsigter, som Styrelsen ensam är i tillfälle att bringa till ett helt, men som hos Representationen alltid måste utgöras af splittrade intressen; ty det är Styrelsens ädla bestämmelse att, frigjord från alla enskildta intressen, kunna till ett helt sammanföra förekommande frågor. Jag anser mig således icke hafva begärt någon olaglighet, såsom Frih.