Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Annie såg med häpnad, att han hade fickor öfrysligt cirkumflexa, som gumman sa ', så de vände verallt, och att han ur dem framplockat minst ryggen till och gnodde puts weg, hvilket är det ett hälft dussin snusdosor, den ena kolossalare samma som ajö eller borta. Om bara människorna än den andra och af de mest bizarra former, vivisste, hur nyttigt det är att skratta, så skrattade dare åtta stycken näsdukar o c h fem glasögonsfode ihjäl sig, » slöt han sitt af grimaser och gester dral med innehåll; allt detta afprofvades o c h bespäckade tal. gagnades med tillbörliga anmärkningar o c h grimaser. » Om herr magistern inte lär sig sin roll, skall jag ge h o n o m en läxa, som han inte glömmer, » En gång var magistern nog olycklig att falla i lofvade Annie. häftig nysning, han beklagade sig öfver den » fadala sduard », som kom så oförhappandes, och sökte efSujetterna hade rampfeber, isynnerhet de kvinnter en näsduk, fann en och grep den med ifver, Annie gick fram. och tillbaka och räknade Familjen p å Annedal. Ckratt liga. något tror men sorgligt nog lyckades han just få fatt i en » sommarsval » en, som han sade, d. v. s. en, s o m bestod af hål. Till slut trasslade Gösta in sig — han kom ej ihåg ett ord af den hastigt genomögnade rollen — men det generade honom ej, han klef fram till sufflören, böjde sig ned och frågade med en min, omöjlig att beskrifva: » Hur var det det var? » Emellertid hade det hela varit mycket lyckadt, man hade haft roligt, ofantligt roligt både utom och inom scenen, o c h resultatet blef en god behållning för föreningen, de fattigas hjälp. På aftonen församlades de uppträdande och några af grannarne på Annedal, som låg närmast skolhuset. Man hade så mycket att prata om, så många små anmärkningar att göra och förtroenden att utbyta. Gina Blixt var riktigt i extas öfver allas deras framgång o c h funderade på att ge sig in vid teatern.
I stöd af besia Allmänna grunder hafwa Riksens Ständer ivelat tillägga merbemälte Embetsoch Tjenstemän i dagtraktamente om dagen ifrän och med Fyra dagar före Riksdagens början, till och med Ätta dagar efter desi stut: Hwarje Ständs Secrelerr-e . Z R dr B co. Hwarje annan wid hwart Ständ nödigt tjenstgörande Tjensteman . 2. Ständens Waktmästare 2:ne för hwarje Ständ, hwardera, jämte fri inqvartering 1: 16. I Arfwoden för hela Riksdagen räknade: Riddarhus-Secreteraren, Prästeoch BorgareStändenS Secreterare, hwardera 500 R-dr. Bonde - Den LZ September. 45 Bonde-Ständets Secreterare zoo En N tar.e i Prästeoch Bor. gare-Standet, lamt s:ne förste Canceliister hos Ridderskapet och Aoeln, hwardera 200 ' 2:ne Notarier i Bonde Slän. det, hwardera 250 2.ne andre Canceliister hos Ridderskapet och Adeln, 2:ne dito hos Praste-Ständet, 2:ne d.o hos Bergare-Ständer och fyra d:o hos Bonbe-Ständet, hwardera 180 Hwad äter Affömngen för Utskottens Cancelliet' beträffar, hafwa af Riksens Ständer därnid i enlighet med de ofwan äberopade för Ständens Cancelliet:, och endast fästom undantag eller tillägg därwid följande allmänna grunder blifwit stadgade: - 1:0 Att de derwid antagne Tjenstemäns arfwoden ej förr än wid Riksdagens stut. sedan med säkerhet hwars och ens arbetsmöda kunnat utrönas, mätte komma att bestämmas. 2.0
Myntvär lets upprätthållande sker bäst derigenom att Bauqj-ris Silfver-fond så.småningimokistli dess en blidare Handels-Conjunctur gor det möjligt, att åter satta Silfve.-mynt i omlopp med säkerhet att fä behålla det innom Landet. Dernäst fordras att upplifva och alfVuLg-ia handhafva de aldre Förfiitningar, sorn förbjuda all skilnad emellan Banquens sedlar och myntade Silfrct. Om den löpande Penninge-^tocken slcall bibi hillis sådan den är, ,och sorn kan vara fur Åkerbruk, ocii iNiäriogarne nödigt, böra 504 Ben 75 April, likväl årliga Ränte-betalningarne ej äter utgå i rya Lån, utan endast användas till inköp af Silfver; men dervid böra, efter min tanka Fullmägtige ej bindas till något visst pris eller ålaggas något iagtagande af Cours hellst ändamålet då helt och hållit förfelas. Att vilja bestämma betalning af en viss andel å Låne-räntor i Silfver, samt en del Kronans Intrader i Växlar, det är att alldeles rata Bar.quens egna förbindelser och är en ytterligare utväg till Myntets försämrande i stället lör dess upprätthållande. Hvad nytta Banquen skulle hafva af ett upptagande Län i Silfver, mot 6 proCent ränta och 2 proCents årlig Capital-afbetalning, tor. de blifva lör Allmänheten obegripligt. Utan ändamål synes det alldeles vara, att utmynta 2 och 4 skillings-stycken till en sämre halt en de nu äga. Den säkra förlusten är Koppar-Aliager, och Arbetslönen, enär troligen elter den nedsättnings-principe Utskotten etablerat, men vid ett lika fortfarande Handels-för!»#!, lande som det närvarande, skalle sakna äfven detta uslare Mynt i Rörelsen. All försämring »f Mynt, det må vara det reéla eller representativa, är landsförderflig, ledande till^osäker-, het och vingierier. Måtte fordna Financiella åtgärder för Myntreglering återkallas i minnet såsom varnande Exempel, Ben 13 April.
Utan att här vilja ingå i något bedömande af Intendenten Sandströms mer eller mindre förtjenst om det Allmänna Barn - Ben 21 Juli. huset, ber jag blott att få nämna, att Sandström endast under en kortare tidrymd — jag tror något mera ån ett år — bestridde Intendents-befattningen vid nämnde inrättning. Denna tjenst är icke någon allmän befattning. Blig synes således att, ifall R. St. skulle vilja sträcka deras gifmildhet så långt, att pension beviljas åt Sandströms enka och barn, någon gräns för R. St:s frikostighet ej finnes. Jag anser det väl vara ganska naturligt, att en af Barnhus-Direktionens ledamöter funnit sig upmanad att vid detta tillfälle vitsorda Sandströms förtjenster, hvilka jag ingalunda vill bestrida, men jag tror likväl, att Staten hvarken kan eller bör bevilja den ifrågav:de pensionen, ty pensionerandet af tjenstemännen vid Stockholms Stads Barnhus tillhör väl egentligen Stockholms Stad. Jag anhåller således vördsamt om bifall till Utlåt. Frih. Cederström: Af Hr von Troil, som vid flere föregående tillfällen motsatt sig pensioners beviljande på grund af enskildta motioner, är det visserligen ganska följdriktigt handladt, att äfven nu yrka, det icke något understöd måtte af allmänna medel årligen lemnäs åt frami. Intendenten Sandströms enka och barn; men R. o. Ad. torde icke finna sig |bundet af den grundsats, Hr von Troil vill söka göra gällande, enär R. o. Ad. ganska väl lärer ihågkomma, att just inom detta Stånd åtskilliga motioner om pensioners beviljande blifvit väckta och af Ståndet sedermera bifallna. Således förefinnes icke i formelt hänseende något hinder för Utlåt:s återremitterande i den syftning jag framställt. Återstår endast att taga i betraktande, huruvida de förtjenster, den aflidne ådagalagt, varit dels i och för sig sjelfva af mera ovanlig beskaffenhet, dels sådana, att de kunna anses gälla det allmänna. Hr von Troil upgifver, att
Så fann han inga lämpliga ord, och det bröt ut oförberedt. » Ja, m e n det värsta är att hundratals människor förlora stora s u m m o r på denna affären o c h att man därför förbereder ett åtal m o t h o n o m för bedräglighet m o t borgenärer, o c h för detta k o m m e r han antagligen att dömas till fängelsestraff. — Förlåt mig, kära fru Herbert. Ja, jag visste ju, att jag ej kunde säga det skonsamt, men j a g måste ändå lofva Herbert att säga er det. Själf kunde han det e j. Han k o m i går. Förgäfves har han sökt reda u p p denna härfva, han har blott lyckats att förvärra det alltsammans, o c h för h o n o m själf är ställningen alldeles klar. Det blir naturligtvis bedröfliga tider, men det kan nog bli bätre igen. Ni skall ej misströsta, kära fru Herbert. K a n s k e det kan gå bättre, än vi nu kunna tro, m e n H e r b e r t ville, att j a g skulle bereda er på det värsta. Själf ville han ej se er, förrän jag sagt er det. H a n är hos mig. et hade börjat töa — ändtligen efter må- nader af snö o c h is. Det var i slutet af mars, man hade nästan varit frestad att tro, det våren ej någonsin skulle k o m m a, öfver allt såg m a n ännu blott snö o c h is. M e n nu hade det blifvit vårligare i själfva luften, drifvorna sjönko o c h öfver det glatta slädföret på gatorna stod vatten. Skridskobanorna voro svampaktiga o c h Direktören var förtviflad, han visste alls icke hvad han skulle göra o c h tyckte, att han burit sig dumt åt. H o n satt orörlig, såsom förstenad af slaget. Gustaf Herbert, hennes u n g d o m s älskade, hennes afgudade make, en simpel förbrytare, som bedragit hundratals människor!
RiksgäldsContoret icke må i detta fäll åläggas att vända sig till Banken, utom i den oväntade händelse, att behofvet af tjenstemän i och för denna låneanstalt icke kan med RiksgäldsContorets eller Assistance-Contorets ordinarie eller extraordinarie tjenstemän fyllas. Herr Lefrén3 Johan Pehr: Utskottets förslag i denna punkt åsyftar en besparing. Men om nu RiksgäldsContorets extraordinarie betjening skall inbegripas i beslutet, såsom Friherre Åkerhjelm föreslagit, kan aldrig den utvägen komma i fråga att begagna Bankens indragne tjenstemän, emedan när en ordinarie i RiksgäldsContoret går bort, en extraordinarie naturligtvis genast kan komma i stället. Herr Riben: Då målet förehades inom StatsUtskottet, var meningen enhälligt den, att i den händelse, som i förbigående sagdt Säkert kommer att inträffa, att RiksgäldsCon - Den 5 Mars c. m. 343 torets tjenstemannapersonal icke skulle blifva tillräcklig, borde åt RiksgäldsContorets Fullmägtige öfverlemnas rättigheten att begagna de af Bankens tjenstemän, som nu komma på indragningsstat, men att, i händelse desse icke ansåges fullkomligen tjenliga, Fullmägtige då icke skulle vara bundne vid dem. Det är derföre man begagnat ordet: företrädesvis. Beträffande RiksgäldsContorets tjenstemannapersonal, så skulle jag tro, att de extraordinarie!’, sorn linnas i RiksgäldsContoret, redan tillhöra delta Conior, och om de i Fullm äg tiges tanka äro tjenliga att användas, så behöfva Fullmägtige icke antaga Bankens. Att genom Assistance-Contorets indragning personer blifva tillgängliga, som äro användbare, tror äfven jag, och önskar få lägga på Herrar Fullmägtiges hjertan, att, om möjligt, använda dessa personer, emedan de just icke särdeles frikostigt blifvit behandlade. Herr Tham: Besparingar äro nyttiga, men man kan äfven söka dem så, att man istället får förluster.
Dessutom måste den jordrymd, som inköpes, innehålla större sträckor odlingsbar mark, så att allt flere och flere små hem der må kunna grundas och allt flere små värnlösa finna ömma fosterförEtt steg framåt. äldrar. Endast ett å två främmande barn skulle upptagas i hvarje sådant hem, och &lt;Slijp|åsom ett steg framåt, om också blott dessa barn komme att få samma trygga i » § # ett tuppfjät, kan man med skäl beutsigt till bergning, som de första medlemteckna det riksdagsbeslut, som i dessa damarne af kolonien. gar tillerkänt qvinnan behörighet att invälEnär företaget är beräknadt på att efter jas i fattigvårdsstyrelse och skolråd. ett tiotal år kunna bära sig sjelf, så blefve Noga sedt är det icke ens någon direkt vidare gåfvor till kolonien öfverflödiga; ny förmån, som härmed gifvits qvinnorna; sålunda skulle dess medlemmar sparas det man har endast skarpt preciserat ordalypinsamma och vanligen förslöande medvedelsen i en förordning, som i sin hittillstandet af att lefva af fattigunderstöd och varande form lemnat rum för olika tolknådegåfvor. ningar. — Och denna precisering har blifFöreningens stiftarinna har sjelf personvit till qvinnans favör. ligen anskaffat nära en femtedel af den erDet heter nämligen i nu gällande förforderliga summan. Tänk bara hvilket arordning om fattigvårdsstyrelses tillsättande, bete! att fattigvårdssambället utser - » ledamöter » Har någon af Iduns läsarinnor försökt och » suppleanter » till så och så stort anatt samla bidrag, att intressera en del mental o. s. v. niskor för något s. k. välgörande ändamål? Och i förordningen om skolråds väljande Naturligtvis ha flere af eder pröfvat den heter det: menskliga offervilligheten med mer eller Till ledamöter i skolrådet eger försammindre framgång på detta sätt i en trängre lingen likaledes att å kyrkostämma utse krets och funnit det vara ett mindre belämpligt antal för nit om skolväsendet hagligt göra. Men tanken eder då, att som kände män.
St. fyllt eassakistan, så kan det hända, att de gerna vilja veta hvar den kommer alt stå, och delta liar jag till svar på Hr Printzenskölds yttrande trott mig böra anföra. Hr Frih. o, Landtm, yttrade, alt han, i anledn. af den utsträckning discussionen tagit, linge erinra R. o. Ad, derom, att den fråga, hvartill StatsUtskis nu föredragna mein. gifvit anleda., endast vore eli Utsk:s beslut, att anslag skulle utfärdas till sammanträde af förstärkt StatsUtsk. Mern. innehölle ingenting ang:de ett Utskrs eller dess ordförandes företrädesvis ägande rätt att utfärda anslag, ej heller någonting om sjelfva hufvudsaken, huruvida vissa medel borde ingå till Riksg.cont. eller icke, eller huruvida någon ändring i hittills gällande föreskrifter borde äga rum eller icke, utan innehölle mern. eri hell enkel anmälan 0111 det beslut StatsUtsk. fattat angide den votering StatsUtsk. ansett böra äga rum inom förstärkt StatsUtsk., och vore således detta det enda ämne, sorn kommit under öfverläggning. Det var äfven samma ämne, hvarom PresteSljs inbjudning hand-» lade. Frih. Cederström, Jacob: Jag ämnade just lill Gr. Frölich framställa den erinran, som Iir Frih. o. Landtm, nu gjort, att mern. alldeles icke handlar om försumliga ordföranders åtgärder och Utsk:s rättighet att bestämma tiderna för sina sammanträden, utan frågan angar här StatsUtskis beslut att sammanträda i förstärkt Utsk., för att votera i frågor der propos:ua blifvit ogillade. Dessa frågor böra icke skäligen kunna sammanblandas, och jag instämmer i begäran om propos. på bifall tili PresteStis inbjudning. Frih. Sprengtporten, Jac, Wilh.: Atskillige värde talare hafva yrkat, att R. o. Ad. i denna fråga måtte instämma i PresteSt:s beslut.
I anledning af väckt fråga om upphäfvandet af Kongl. Förbudet emot bruk och nyttjande af arbetadt Silfver utöfver xo lods vigt. I anledning af väckt fråga om Mantals Skrifningars och Uppbörds-Stämmors förrättande innom hvarje Socken serskildt, 7:0 Angående yrkadt förbud för Jordägare, att icke annorledes antaga Torpare å deras ägor1, än att sådana Personer kunna af Lägenheten hafva deras bergning. Föredrogos ånyo och gillades följande från Lag Utskottet inkcmne samt den 13 i denna månad på bordet lagde Utlåtanden, nemligen: 1:0 Af elen 14 sistledne Januarii, angående Stämningars och Communicationers verkställande af Krono-Betjent elier Nämndeman, utan medföljande vittne. 2:0 Af den 14 sistledne Januarii, angående Cancellie-afgift för Ansökningsoch BesvärsSkrifter i enskildta Mål. 3:0 Af den 14 sistledne Januarii, angående förhöjning af de i 12 Cap. 2. §. RättegångsBalken stadgade böter för part eller vittne, som från inställelse vid Under-Domstol förfallolöst uteblifver. 4:0 Af den 8 sistledne Januarii, angående antalet af Nämndemän till Domhafvande* biträde vid Militie Boställs-syner. 373 Den IJ Februarii. 5:0 Af den 8 sistledne Januarii, angående åtskilige omständigheter vid Utmätnings-mål. 6:0 Af den 23 sistledne Januarii , angående Riksdagsmäns rättighet, att utan annan än den vid Riksdagen företedde Fullmagt, derunder bevaka Enskildtes mål m. m.
Nej, du moder, uppfostra dig själf först o c h lär dig att tukta ditt eget onda lynne, o c h sällan eller aldrig skall din hand lyftas mot dina små. Själf har jag fått lära mig ett oändligt tålamod, o c h har jag måhända därför fått stora fordringar på andra. I vårt hem förekommer aldrig mer än en tjä- narinna, o c h ändå har jag haft 6 barn samt en mycket sjuklig man. Att mitt tålamod o c h min själsstyrka under sådana förhållanden ofta blifvit satta på hårda prof säger sig själft. M e n jag har en innerlig belöning i mina barns kärlek. Och när jag en gång är d ö d eller barnen flyttat bort från hemmet — så skola de tänka: m o r älskade oss så oändligt, att h o n försakade allt för vår skull, och aldrig slog h o n oss i vrede. Ej heller b ö r man för tidigt tvinga dem till blind lydnad. Det är väl ej slaf var vi skola uppfostra, utan fria människor ' Jag har hellre barn, som ej äro fullt lydiga i allt, än barn s o m lyda m i g endast därför att de äro rädda för stryk. H u r lätt missriktar man ej ett barnasinne g e n o m för hård behandling! Ur stränga h e m ha ofta utgått snedvridna karaktärer — endera hårda, lömska sinnen eller förskrämda, vacklande. H v a d nu barnens fysiska vård beträffar, så är det förstås bäst o m m o d e r n har krafter att amma sitt barn själf. I annat fall kan jag, af egen erfarenhet, förorda professor Netzels barnmjöl, hvilket är oöfverträffligt. D e små barnen böra ofta bada, men ej. som nu brukas, kalla bad, utan mellan 33 o c h 35 grader varma. Ej heller äro iskalla tvättningar bra. Att ge små barn mat på bestämda tider anser jag för en grymhet — de böra få mat, så fort man förstår att de äro hungriga, och vatten o c h mjölk böra ofta bjudas d e m. Så fort barnen äro 1 ' /, år, böra de vara ute äfven om vintern, m e n varma underkläder skola de ha.
Si, Gud är min helsa; jag är säker, och fruktar mig intet; ty \ Herren Gud \ är min starkhet och min psalm, och är min helsa. I skolen ösa vatten med glädje utu helsobrunnomen; Och skolen säga på den tiden: Tacker Herranom; prediker hans Namn; görer hans anslag kunnig ibland folken; förkunner, att hans Namn högt är. Lofsjunger Herranom; ty han hafver härliga bevist sig; detta vare kunnigt i all land. Fröjda dig och var glad, du inbyggerska i Zion; ty Israels Helige är stor när dig. Detta är tungen öfver Babel, som Esaia, Amos son, såg: Reser upp baner på högo berge; ropar fast emot dem; slår upp handena; låter indraga genom förstarnas portar. Jag hafver budit minom helgedom, och kallat mina starka till mina vrede, hvilke glade äro uti mine härlighet. Der är ett rop af en stor hop på bergomen, såsom af ett stort folk; ett rop lika som en gny af församladt Hedningars rike; Herren Zebaoth rustar en här till strids; Hvilke utaf fjerran land komma ifrå himmelens ända; ja, Herren sjelfver, samt med sins vredes här, till att förderfva hela landet. Jämrar eder; ty Herrans dag är hardt när; han kommer såsom en förödelse af dem Allsmägtiga. Derföre skola alla händer nederfalla, och all menniskors hjerta gifva sig. Förskräckelse, ångest och värk skall komma dem uppå; de skola hafva vedermödo, såsom en den der barn föder; den ena skall grufva sig vid den andra; röd som en eld skola deras ansigte vara. Ty si, Herrans dag kommer grufvelig, vred, grym, till att förderfva landet, och till att förgöra syndarena deraf. Ty stjernorna på himmelen, och hans Orion skina icke klart; solen går mörk upp, och månen skin mörkt.
Under den betydliga tidrymd, sorn erfordras för ekeskogs tillväxt och mognad, ynåste niångfalldige ombyten af egaie lill jorden inträffa, neli 0111 en eli r flere, af omtanka för deras egen och blifvande .-jordegares fördel, eller möjligen i anledning af ntfästc praemieine, lemnade modig tillsyn ät'den unga ekeskogen, skulle man dikväl alltid äfventyra att, genom en enda jordegares missvård eller förändrade skogshushållning, fä skogen så skadad eller 'förstörd, att praeniierné kunde anses utan ändamål oorU kaställe. Företag af ifrågaslällde beskaffenhet torde hora antingen framkallas af den enskildes beräkning, på vinsten af ett ändamålsenligt behandlingssätt äfven af denna skogshushållningsgren^ utan allt bidrag eller understöd af allmänna medel, eller oek hedrifvås, för S alens räkning under behörig tillsyn, så att den enskildes nyck eller vårdslöshet ej må kunna tillintetgöra fördelen af Statens uppoffringar, och får Uiskottet, på desse grunder, vördsamt '•> o-s ä la, att Herr Thorns, ifrågavarande motion, om utsättande af premier för ekeplantering å herustade Säterier och Kronoskattehemman, af Rikets .Högloflig* Ständer måtte lemnäs utan afseende. Mih Ull R. St. Resi', och Occon. Ut sk. Utlåtande Ni» ilG. Dack varder delta till Rikets llögloflige Ständers egen upplysta pr&fäling vördsamt ölverlemiiacit. Arik. lill Exp. TJuk. <len Sept. t Utlåtande, i anledning af väckte motioner om bränvinsbrän• ningens inställande.
En revision af Landets oundgängliga behof i detta afseende synes nvg högst nödigt samt att Ständerne ej blott, som Utskottet föreslagit, böra öfverlemna allt detta åt Ko? 88 Den 21 Maji. nuntrens egen omtanka , utan äfven särskilt frambära sin tanka för Thronell. Saken bör befragtas från ännu en annan sida. Äfven af för litet dyrbara varor bör» af en annan orsak, Exporten vara förbuden. Ett Land, der så mycket tillfällen till vattenverk finnas, bör förädla sina sågblock sjelf; det är af den orsaken det synes mig, att inga Träd under 10 tums fyrkantmått eller 14 tums diameter, böra fä exporteras. Största deletf af dessa satser synas af Utskottets Herrar Ledamöter sjelfva varit insedda. De aro likväl af den vigt , likasom hela frågan rörer en så betydlig del af vårt Lands Exporter, att målet hade förtjenat eil annan utgång , än att blott öfver lemnäs åt Kongl, Majit, utan att låta Honom höra vår tanka. Alia oeconomisKa frågor äro af vår Regeringsform åt Kongl. Majit öfverlemnade att afgöra, men den åtgärd, som Riksens Ständer är uppdragen , bör derföre ej förbigås. Det ägnar Sveriges Ständer, likasom att äga , så äfven att låta höra en tanka i vigtiga mål.
Innehafves pastoralvålden under vakans af vikarierande pa stor, algil ve han enihelsröslen, men för pastors-boslället röstas enligt prestvals-förordningen den 1 April 1843, § 20, eller efter hvad för särskilda orter lian vara löreskrifvet. För tillsättning al' klockare och orgelnister i Lunds och Götheborgs still forfäres elter hvad derom särskildt är stadgadt. § 12. Elter slutadt val och sedan de föreslagnas röstetal i val-längden blifvit ut föl dt och kungjordt, vare densamma såsom justeiad ansedd och underskri Ives, jemte protokollet, sedan detta blifvit uppläst och godkändt, af valförrättare!) och minst 2:ne valberättigade socknemän; slutligen uppläser valförrättare» 15 och 16 §§ bär nedan samt meddelar följande besvärs-hänvisning: ”Den med della val missnöjde må deri söka än dring genom besvär, som, åtföljde af behörigen styrkt afskrift utaf val-protokollet, ingifvas till stiftets Dom-kapitel inom kl. 12 å 30rde dagen elter val-dagen, den likväl oräknad, eller, om helgedag då infaller, å nästföljande söcknedag. Besvärande» åligger jemväl att, inom 14 dagar, efter det besvären sednast bordt inlemnas, lill valförrällaren aflemna diarii-utdrag från Dom-kapitlet öfver besvärens ingifvande. Försummas något af della, vinner valet laga kraft.” § 13. Eli de församlingar, der rättighet att klockare och orgelnist tillsätta lagligen innehafves af Patrono Ecclesi* eller eljest af någon särskild myndighet, skall, inom 4 månader efter ledigheten till fjellsten, af den det vederbör nises en i alla afseende skicklig man, hvilken löre utnämningen skall hos församlingens pastor förete alla utaf sökande till dylik tjenst erforderliga betyg och handlingar. Finnes emot den utseddes behörighet något alt lagligen anmärka, åligger det pastor derom underrätta patronen eller den utnämnande myndigheten och skälen lill anmärkningen skriftligen meddela, jemte besvärs-hänvisning.