Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För Hr Frilnn sjelf torde jemväl blifva svårt att bestämdt upgifva huru vid förvandlingen till det nya straffet i verkligheten skulle komma att tillgå. Måhända blefve det i yttersta hand en fängelsedirektör som afgjorde när en förbrytare borde undergå det ådömda straffet eller i stället underkastas ett annat. Om ock lagstiftningen skulle medgifva att af domstolarne fastställde straff kunde af verkställande makten förvandlas till andra, borde väl åtminstone bestämmas ge - 3Ä2 De ii 17 Juni f. m. liom hvilken af dess organer en sådan åtgärd finge vidtagas, eller, med andra ord, det borde åtminstone upgifvas på hvem det finge bero att utbyta det lagligen ådömda straffet mot ett annat. Bristen på föreskrift i detta hänseende är, såsom mig synes, icke det minst anmärkningsvärda vid ifrågav:de lagförslag. Gr. Sparre: Det är utan allt tvifvel att ifrågav:de förslag innebär en väsendtlig förändring i vårt straffsystem. Sedan många år tillbaka har man varit sysselsatt med förberedelserna för denna förändring genom upbyggaudet af de många fängelser med celler, som numera iiro uplorda. Det är nu fråga om att göra bruk af dessa arbeten, hvarföre det också är vigtigt att sjelfva grundprincipen för ensamhetsfängelset blir i den nu ifrågav:de lagen konseqvent genomförd. Jag anser också detta vida vigtigare, än att lagen några månader förr eller sednare blifver antagen. Genom en återremiss riskera vi ingenting annat än att lagen någon kort tid sednare blifver antagen, ty det är icke troligt att LagUtsk. nu afstyrker denna lag, då Utsk. för kort tid sedan tillstyrkt densamma. Eusamhetsfängelset förändrar i väsendtlig mån karakteren af frihetsstraff. Det försvårar delta straff ur alla de synpunkter ur hvilka man kan betrakta straffen, nemi. såsom försonande, varnande för andra och förbättrande, om jag nemi. äfven antager detta mom. såsom ingående i begreppet straff. Ur alla dessa synpunkter verkar ensamhetsfängelset agraverande.
Samma Utskotts N:o 20(3, angående väckt motion om Arrendatorernes af Klabböle kronofiske i Umeå eif befrielse från erläggande af ett års arrendea feif t. O Bifölls. Banco-Ulskollels N:o 48, i anledning af ett Riks-Slånds återremiss å Ulskoltets Utlåtande N:o 11, öfver väckt motion om ersättning till G. U. Adlerstam. Lades till liandlingarne. Banco-Uiskoltets N:o 49, i anledning af Rjttmästaren B. M. Martins ansökning om eftergift af öfverränta å ett lån i Banco-Disconten. Bifölls. Dito dito N:o 50, i anledning af ett Riks-Stånds återremiss å Utskottets Utlåtanden N:s 12, 15, 17 och 20. Lades till liandlingarne. Alln änna Besvärsooli Ekonomi-Utskottets N:o 75, i anledning af väckt motion om utvidgande af Calmar stift. Af slogs. Dito dito N:o 74, i anledning af väckt motion om utfärdande af köpingsprivilegier lör Trelleborgs by. Bifölls. Dito dito N:o 75, i anledning af väckt motion om inrättande af SparBanker mera allmänt än hitintills. A/slogs. Dito dito N:o 76, i anledning af väckt fråga om ändring af 12 §. i Kongl. Palent-Förordningen den 13 December 1834. Bifölls. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets N:o 77, i anledning af väckt motion om uppförande af en brygga vid Blockhus-uddes tullstation. Bifölls. Dito dito N:o 78, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Maj:ts Nådiga Tåg-Ordning. Bifölls. Dito dito N:o 79, i anledning af väckt motion om stationerande af en Läkare i Wrigstad af Westra härad och Jönköpings Län. Bifölls. 4o4 Prol. XJtdr. d. 25 Juli 184°•
Då behållna summan utgör från och med 100 till 5,000 R:dr för hvarje fulla 100 R:dr - 8 sk. „ „ „ 5,000 till 50,000 „ d:o d:o 12 sk. „ „ „ 50,000 R:dr och derutöfver d:o d:o 20 sk. dock på det sätt, att den högre Charlae-Sigillalas-beräkningen vidtager först för den summa, som öfverskjuter det, för en lägre, utsatta maximum, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, antages till contraproposition Bonde-Ståndets beslut, innefattande samma tariff, sorn Preste-Ståndets, men uteslutande den efter tariffen införda förklaring. b) I hufvudsaken: 3:o. Den, som godkänner Borgare-Ståndets beslut, att Stämplade pappersafgiften för bouppteckningar skall bestämmas sålunda: Då behållna summan utgör: ifrån och med 50 lill 100 R:dr 4 sk. „ „ „ 100 till och med 5,000 R:dr för hvarje fulla 100R:dr - 8 sk. ifrån 5,000 „ „ „ 50,000 „ d:o d:o - 12 sk. och öfver 50,000 d:o d:o - 20 sk. voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. (l:a alternativet) antages Ridderskapet och Adelns beslut; Vinner Nej, (2:a alternativet) antages Preste-Ståndets beslut; (3:e alternativet) antages Bonde-Ståndets beslut. 4 Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 3i.
Med sorgfällighet om lag och rätt, kan det nemligen icke just ofta eller lätteligen hända, att underordnade myndigheters åtgärder gillas på högsta ort, när de äro af den beskaffenhet, att deras vidtagande kan ådraga sina upphofsmän lagligt ansvar. Ty dertill fordras, ej blott att de skola vara origtiga och förtjenta att ogillas, utan ock att de skola hafva tillkommit, om ej af elak vilja, åtminstone af uppenbar vårdslöshet eller oförstånd — så säger svensk lag. Denna sammanhållning af ömsesidiga olägenheter torde göra tillfyllest att visa, hvilkadera med skäl böra undvikas och hvilkadera fördragas. Jag vet, att mycket nyttjas en helt annan method, som jag ville kalla den fanatiska, att betrakta blott den ena sidans olägenheter, den sidans nemligen, som man önskar göra förhatlig; .och att låta påskina, såsom skulle allt vara vunnet, hvad åstundas kunde, endast dessa olägenheter afhjelpas, och såsom funnes å andra sidan icke något ondt, åtminstone ingen svårighet af ringaste vigt att befara. Men jag tror icke, att det är på detta sätt, som man med fördel stiftar lag och ordnar samhälle, eller rätt bedömer deras värde. Jag tror, att det ena och det andra sker endast genom att välja, med förstånd och oväld, imellan ömse sidors större och mindre olägenheter, och förnöjsamhet, när man lyckas att undvika de större för de mindre, men utan all fåkunnig inbillning att kunna någonsin undslippa dem alla. Jag skattar mig lycklig, att det är från svensk lag och samhällsordning, som jag hämtat detta föreställningssätt, och att jag lika litet är berättigad som villig att öfvergifva det. Hvilka afvikelser, som i enstaka fall kunna äga rum; så lider det dock intet tvifvel, att ju laglig rätt är grundtankan i svenska samhällsinrättningen. I all fråga om maktutöfning utgår man grundlagsenlig! från den förutsättningen, att rätt skall ske. Och det gifves ingen lag, som förmenar åtal å en förvaltande myndighets åtgärd, när domstol gifves, inför hvilken (len kan åtalas.
I Sverige, likasom i de flesta länder, utgör stämpelpappers-afgiften en icke obetydlig statsinkomst. Att gifva detta papper säkerhet emot missbruk eller förfalskning är sålunda ett icke ovigtigt föremål för representationens uppmärksamhet. Denna säkerhet kan finnas deisi sjelfva papperets beskaffenhet och controllen vid dess tillverkning, dels i den särskilda stämpling, — jag begagnar ett kändt uttryck i vidsträcktare bemärkelse, än hvad man nu derunder förstår, — hvarmed papperet förses, innan det blifver gällande. I begge hänseenderne äro förändringar, i hvad nu äger rum hos oss, oundgängliga. Före det s. k. nya verkhusets brand vid Tumba år i83o tillverkades der allt stämpelpapper, dock i likhet med den tidens öfriga tillverkning vid detta bruk, i intet hänseende af någon för ändamålet bättre beskaffenhet, än hvad hvarje pappersbruk kunde lemna. Då Tumba, innan ett nytt verkhus blef uppfördt, ansågs icke kunna tillverka mer än BankenSs eget behof af sedelpapper, och sålunda afsade sig tillverkningen, har denna sedermera genom tid efter annan anställda enlreprenad-auctioner blifvit öfverlåten åt enskilde. Såsom papperet nu är beskaffadt, äger det i intet hänseende, hvarken a f särsk i I d t till verkningssätt, ovanlig sammansättning, eller klara och svåra vattenmärken, någonting utmärkande, som kunde hindra dess eftergörande vid äfven det sämst försedda pappersbruk; men om äfven någon sådan egenskap i detsamma funnes, eller deråt kunde gifvas, så är icke vid enskildta verk införd den stränga control! emot underslef vid tillverkningen, hvilken erfordras för att hindra, att icke, utöfver det levererade qvantum, mera papper blifver tillverkad!; tvertom äger vanligen vid de enskildta verken, der ännu formning för hand begagnas, vanligen den ordning rum, att arbetarne skola leverera ett visst antal goda ark, med rättighet att för fyllnad arbeta på deras fri stunder och utan någon skyldighet att redogöra för de cassabla.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet må anhållas om vidtagande af denne utväg till ernående af de erforderlige medlen för årliga underhålls-kostnaden af ofvannämnde Inrättning, hvarvid på Kongl. Majus .Nådiga pröfning skul - 876 Stats-Utskottets Betänk andén’, le ankomma, till hvad belopp afglftan må kurt* na och böra bestämmas. Beträdande åter den skuld, för hvilken In« rättningen häftar i och för iståndsättandet deraf, 13,^78 JR;dr 11 sk. 5 r;st.; så har Utskottet, på ofvanberörde grunder, trott sig böra till' styrka, att denne Summas betalande må beviljas af Stats-Verkets Öfverskott på Intraderne för nä^Iedne eller innevarande år, hvarom underdånig anmälan hos Kongl. Maj;t a-Uså skulle göras; Hvilket allt dock vordsamligen hemställes till Riksens Högloft. Ständers bepröfva n de. Stockholm den 23 April 1818. Riksens Höglofl. Ständers Stats-Ut skotts Utlåtande, angående gjorde anmärkning ningar vid Stats-Utskottets Betänkan• de om Saltpetter-Skattens utgörande. I anledning af gjorde anmärkningar vid StatsUtskottets Betänkande af den n sisth Martil, angående förändring och lindring i SaltpetterSkattens utgörande, har Höglofl. Ridderskapef och Adeln genom Protocolls - Utdrag af den 4. dennes och Hedervärda Ronde-Ståndet under den 7 dito, samma Betänkande till Stats-Utskot' tet åter-remitteradt.
Utdrag af Protocollet, hållit hos Högioflige Ridderskapet oeh Adeln , vid Urtima Riksdagen i Stockholm, för-; middagen den 12 Martii 1818» S. D. Remitterades: till Den 14 Martil. 481 till Lagutskottet: Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om antagande af en ny ConcoursLag och förändring af i §.8 Cap. GiftermålsBalken, samt 7 Cap. RättegångsBalken; till Allmänna Besvärsoch OeConomiceUt skott et: Ett Memorial af Herr Flach} Carl Fredric j angående allmänna Fattigvården. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Con» stitutionsUtskottets, den 18 sistledne Februarii aflåtne, samt den 7 dennes förmiddagen på bordet lagda Memorial, innefattande Yttrande, i anledning af en från Ridderskapet och Adeln remitterad Anmärkning mot Konungens Rådgifvare i CommandoMål för Armeen} beslöt Högloflige Ridderskapet och Adeln att låta samma Mål förfalla. Ut supra. Utdrag af Protocollet, hållit hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Urtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 12 Martu 1818. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande LagUtskottets, den 20 sistledne Februarii afgifna, samt den 7 dennes förmiddagen på bordet lagda Betänkanden, nemligen: Ridd. o. Ad. Prot.lV. B. I Afd61. 482 Den 14 Martil. 1:0 Öfver Herr Borgmästaren J. H. Ekstrands Memorial, angående förtydligande af Lagens Stadgande i 17 Cap. GiftermålsBalken, om beräknings-grunden för beloppet af fördel. 2:0 Öfver det af RiksdagsFullmägtigarne Olof Wikström och Johan Jacob Rutberg samt Johan Wiklund uti Memorial gjorda Förslag om bestämmande af en viss afgift till KronoFogdarne i Westerbottens och Norrbottens
Ständer framställning blifvit gjord om vidtagande af en dylik förändring; och har i sådant afseende hufvudsakligen blifvit anfördt, att då i 20 § stadgades, alt å de kärl, i hvilka krut för transportering inslås, skall med tydliga bokstäfver finnas utsatt "dels ordet krut, dels ock bestämmelseorten samt afsändarens och emottagarens namn”, hade, hvad beträffade den sista bestämmelsen, densamma vid tillämpningen visat sig så tvetydig, att afsändare, med lull afsigt och vilja att ställa sig författningen tdl noggrann efterrättelse, dock, genom det obestämda i ordet “emottagare”, äfventyrat icke allenast att förlora afsänd vara, utan äfven att fällas till högst betydliga och i förhållande till den oalsigtliga förseelsen ingalunda billiga böter; hvadan, och då lagen borde i främsta rummet afse betryggande al eganderätten, det syntes nödigt att ifrågavarande § så förändrades, att förlallningens syftemål vunnes, utan att blottställa en i afsigten laglydig medborgare för möjligheten icke allenast att beröfvas sin egendom, utan äfven att fällas (ill betydliga böter; och då genom vanlig forsedel eller annan behörig förpassning tillräcklig upplysning vunnes såväl om krutets bestämmelseort som om afsändarens och emotlagarens namn pä olika orter, syntes det för vinnande af den trygghet vid transporten, som författningen egentligen åsyftade, vara fullt tillräckligt, om ä kärlet, hvari krutet förvarades, allenast funnes utsatt ordet krut. Vidare och då i 21 § fem centner uppgåfves såsom det största qvantum krut, som finge transporteras utan iakttagande af de för trafiken hindrande omvägar och omständigheter, som denna § föreskrefve, så syntes denna bestämmelse icke hafva annan grund, än att fem centner blifvit ansedda såsom vanligt lass efter en dragare; men då icke blott fem utan ända till tio centner utgjorde ett ganska måttligt enbetslass, och en möjligen inträffande olycka genom explosition af fem centner krut redan skulle medföra en sådan förödelse, att en explosion af tio centner knappast kunde åstadkomma svårare följder, har den 24 Expt ditions-Ulskotlets Förslag till anderd.
18,960: , för gevärs reparerande och förändring m. m., dito 30,000 R:dr, deraf förut utbetalts 2,500 R:dr, ytterligare 10,000: — , för Vägoch vattcnbyggnads-styrelsens aflöning, dito 29,300 R:dr, deraf förut utbetalts 14,650 R:dr, ytterligare 2,441: 32. — , för vägars anläggning eller förbättrande och omläggning, dito 100,000 R:dr, deraf förut utbetalts 605 R:dr, ytterligare 12,309: 37. 4. för reparationer och bokhyllor inom Riksarkivets hus, 2,666 R:dr 32 sk., . 600: 225 659- 37 4 Följaktligen hafva de, till och med den 15 September innevarande år, på grund af Rikets sednast församlade Ständers beslut utbetalda lån och tillfälliga statsanslag," utom anslagen för folkundervisningens befrämjande, tillsammans utgjort
N:o 1. 79 enda ryggwärn, Riksens Ständer, icke oftare än hwart femte är är att päräkna; hwilkas Corporationsanda, om den träffade att blifwa betänklig, mäste till en wist grad, hwart tredje är, wid de skeende ombytena, brytas; hwilkas utlätandcn naturligen böra bära stämpeln af mätta och lugn, ester deras ljus är samladt; af laglighet, efter bland dem en ledning af Domares kunskap och erfarenhet finnes; af warsamhct, efter ringhetcn af deras antal och den aflägsna utsigten till ett stöd mäste gifwa dem känslan af egen swaghet; och ändteligen, hwilkas kungjorda arbeten är betagen all kraft af en möjlig vgnablicklig parti-inflytelse, derigenom att de ej bladeller häftcwis utgifwas, utan i en eller flera volumcr för äret, hwaruti destutom hwar sak med sina handlingar, och i sammanhang nied dest pröfning, framlägges för Allmänheten. I sanning, efter öfwerwägande af dessa omständigheter, synes nian snarare kunna för denna Corporation befara swaghet kin styrka; och, jag tillitär det, sä män har jag L mitt sinne warit att skilja den frän all strid med Len Styrande Magtcn, och att gagna nied oskuld och lugn, att jag föredragit att äga den nägot swag, framför att äga den mycket kraftig. Öfwer det öfriga af denna Berednings befattning lära tankarne wara sä föga delade, att jag ej med förswars-anmärkningar dcröfwcr behöfwcr uppehälla ett, till äfwcntyrs, redan nog länge pröfwadt tälamod.
Maji - 245 stadgad, men ett densamma, obekant af hwilka orsaker, icke kommit att Utfärdas eller nagordcra af besia werk meddelas; och dä Riddersikapct och Adeln nogsamt insaga nödwändigheten af denna instructions utfärdande, hcmstälde Herr LandtMarskalken om icke Expedilions-Utlkoltet nn borde anmodas akt densamma pä behörigt sätt till expedition befordra» Bifölls. Uplästes Kongl. Majus nådiga proposition af den iz Maji angående erforderlige medel för en ny wägs anläggaadr emellan Wermland och Jemt, land samt de i sammanhang Vermed widlagande anstalter. Remitterades till Stats-Ukffoktet jemte ett convolnr innefattande atskillige chartor och andre bilagor till uplysning benne anläggning rörande. Uplästes Kongl. Majus nådiga proposition af den 22 Maji angående den af Fullmägtige i IernCoutoiret gjorde underdånig» anhållan om något kraftigt biträde till Bergwerkens upratthallande. Remitterades till Banco-Uljrotlet. Uplastes Kongl. Majus nadjga proposition af den 22 Maji om en allman pasievolancc-inrättning för indelta Jnfantcri-Negemenccrnas nnderhällgnde wid möten och marcher. Herr Landt Marskalken hemstalde om icke detta ämne bäst torde behandlas af det redan nedsatte särskilta Utskottet, hwilket förut behandlar mi - Den 2Z Maji. piilijairifke ärender, och om ej Ridderskapet och Adeln alltså Dillie behaga hensta proposition tils perörde Uijjkott remittera. Bifölls. Uplästes Kongl. Mij:ts nådiga proposition af pen 8 Ma>i angående Ollestad? sa kallade Krono Däken med underlydande hemman ulj Elfsborgs Län, Remitterades till Slats-Ullkot er.
Jag har icke varit närvar:de de föreg:de dagarne under öfverlägguingarne om Bevilln:s-Förordn:n, kan således icke veta om något föreg:de beslut är bindande derhän att dessa skola i §:n uptagas, men då de äfven skola erlägga afgift efter Bränvins-Författn:n enl. det förslag, som det åligger Serskildta Utsk. alt afgifva, så hade det varit serdeles väl, om i st. f. att dessa personer nu äro taxerade på två ställen, nemi. både i Bevillms-Förordn. och i Bränvins-Författn., de kunde blifva taxerade pä ett enda ställe, och derföre skulle jag önska att R. o. Ad. vill upskjuta frågan om dem intill dess Bränvins-Författnm förekommer. Gr. af Ugglas: Jag känner icke riktigt till huru det Serskildta Utsk. för behandling af bränvinsfrågan ämnar ställa upp stadgandet om den der afgiflen för krögare. Jag skulle eljest hafva trott alt den afgiften egentligen är en kommunalskatt, och i alla fall har det uti gamla Förordn:n rörande bränvins-tillverkning och försäljning, funnits en skatt för bränvins-minutering. Jag vet icke just om det är skäl, att för dessa krögares och bränvins-försäljerskors skull, efterskänka en afgift till Staten, åtminstone har icke inom BevillmsUtsk. någon anmärkn. blifvit anmäld derom, att de skulle hafva ansetts lida något af denna bevilln. Hr von Hartmansdorff: Det förhåller sig såsom Gr. af Ugglas yttrat, nemi. att krögare erlägga tvåfalldig bevilln., en för minutering, som är bestämd i Bränvins-Författnm, och en annan som ärålagdiBevillms-Förordnm. Serskildta Utsk. har ansett sig böra taga båda dessa afgifter i betraktande. Det är icke fråga om deras afskaffande, på sätt framdeles kommer att visa sig, när Serskildta Utsk:s Betänk, framlägges. Men emellertid har Frih.
Var icke för hastig till att gå ifrå hans ansigte, och blif icke i en ond sak; ty han gör hvad honom lyster. I Konungens ord är magt, och ho kan säga till honom: Hvad gör du? Den der budet håller, han skall intet ondt försöka; men ens vis mans hjerta vet tid och sätt. Ty hvart och ett anslag hafver sin tid och sätt; ty menniskones olycka är mycken med henne. Ty hon vet icke hvad varit hafver; och ho kan säga henne, hvad varda skall? En menniska hafver icke magt öfver andan, till att förmena andan; och hafver icke magt i dödsens tid, och varder icke lös gifven i stridene; och ett ogudaktigt väsende hjelper den ogudaktiga intet. Allt det hafver jag sett, och gaf mitt hjerta till all verk, som ske under solene; en menniska råder understundom öfver den andra, sig till skada. Och der såg jag ogudaktiga, som begrafne voro; som gångit och vandrat hade i heligt rum, och voro förgätne i staden, att de så gjort hade; det är ock fåfängelighet. Efter det icke straxt går domen öfver onda gerningar, varder menniskones hjerta fullt till att göra ondt. Om en syndare hundrade resor illa gör, och dock länge lefver, så vet jag likväl, att dem varder väl gångande, som Gud frukta, de som hans ansigte frukta. Ty dem ogudaktiga varder icke väl gångandes, och såsom en skugge skola de icke länge lefva, som icke Gud frukta. Det är en fåfängelighet, som sker uppå jordene. Någre äro rättfärdige, och dem går, såsom de hade de ogudaktigas gerningar gjort; och någre äro ogudaktige, och dem går, såsom de hade de rättfärdigas gerningar gjort. Jag sade: Det är ock fåfängelighet. Derföre prisade jag glädjena, att menniskan intet bättre hafver under solene, än äta och dricka, och vara glad; och sådant får hon af sitt arbete i sine lifsdagar, som Gud henne gifver under solene.
Prop. om Statsverket 4853. och då den såsom Bureau-Chef tjenstgörande Rcvisions-Sekreleraren beräknar tur till högre lön, i likhet med de öfriga Revisions-Sekreterarne, efter utnämningsdagen, torde han böra uppföras å staten för Justitiae-Revisions-Expedilionen, dit ock bemälde Bureau-Chef, i sin egenskap af Revisions-Sekreterare, kan anses höra. Och enär sammanräknade beloppet af de sålunda föreslagna förhöjda Revisions-Sekreterare-lönerna utgör R:dr 23,200: samt härifrån afdragas: de på Justiliaj-Revisions-Expedilionens Stat uppförde Revisions-Sekre rarnes nuvarande löner R:dr 15,920: — ■— och de ljuspenningar, sorn Revisions-Sekreterarne nu uppbära, men hvilka genom löneförhöjningen komma att försvinna 360: > 16,280: så skulle den af Kongl. Majit äskade tillökningen i Juslitue-Revisions Expeditionens anslag blifva 6,920: hvaremot anslaget för Justitiae-Departcmentets Expedition torde höra, till följd af den ene Bureau-Chefens föreslagna öfverflyttning lill Justitiae-Revisions-Expeditionens stat, minskas med det för bemälde Bureau-Chef nu bestämda aflöningsbelopp af 1,600 R:dr. 2: o) Hof-Rät'lenie.
I de städer, der Hof-Rätter, Collegier, Publike Verk, Academier och Gymnasier linnas, skola, till uppl jäsning för Taxerings-Comiteerne, från sådane publika Verk, förteckningar öfver embetsoch tjenste mäns lönevilkor till Öfver-Ståthållaren och Konungens Befallningshafvande tidigt insändas; kommande desse Verk att för förteckningarnes både rigtighet och tidiga meddelande ansvara. §. 107. I öfrigt bör Taxerings-Comite', vid bestämmandet af den synbara förmögenhet, som uppkommer af handel, rörelse, näring och handtering, söka ali möjlig upplysning om hvarje skattskyldigs belägenhet och inkomst, för att, jemlikt aflagd ed, på sätt i 122 §. föreskrifves, utan väld, mannamon eller ensidig afsigt samvetsgrannt påföra hvarje skattskyldig hvad, efter de i denna stadga antagne grunder, af honom bör erläggas; hvarvid den allmänna föreskrift gäller, att afdrag för skuld eller ränta derå icke må ega rum. §. 108. lius, åbyggnader och tomter i städerna samt hus å lägenheter och lustställen på städernas grund skola uppskattas efter deras gångbara värde, hvarvid den hyressumma, som huset möjligtvis v lemnar i afkastning, dess förmoner, läge och mera dylikt må tjena Taxeringsmännen lill ledning och jemförelse; skolande, i afseende på brandförsäkrade byggnader, minimum af värdet blifva det, hvartill hus eller byggnad blifvit uti allmänna inhemska 56 Bil. till Bevllinings-Utskoltets Betänkande j N.o 11. Brandstods-Bolag till försäkring antagne, utan att likväl Corn i teen deraf hindras, att, med anledning af verkliga skäl och tillkomne förbättringar, höja egendomens eller husets värde öfver försäkrings-summan.