Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län; Bifölls; N:o 66, i anledning af väckt motion, att anmärkningar öfver origtig debitering ej må drabba den skattskyldige, sedan hans Debetsedel blifvit qvitterad; Bifölls; N:o 68, i fråga om disposition af de vid Kongl. Policekammarcn i Stockholm ådömde ensaksoch vitesböter; Återremitterades ; N:o 71, i anledning af Herr Tornehladhs, Carl, i egenskap af Rikets Ständers Juslitiae Ombudsman väckta motion, om löne-ersättning; Bifölls; N:o 72, angående tryckningskostnaden för RiksStåndens Protocoll vid PrOt. Ut dr. d. IO Mtj. i<?34 23 innevarande Urtima Riksdag, praenumerationen å samma Protocoll saint redovisningen för de tryckta exemplaren; Bifölls; N:o o3, öfver Herr Eäåths ifrån BorgareStåudet remitterade motion, om dels låneunderstöd och dels serskildt anslag utaf allmänna medel till en hamnbyggnad vid Staden Wadstena; Bifölls; N:o -j\, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition till StatsUtskottet, angående lån af allmänna medel, till understöd vid fullbordandet af en brobyggnad vid Carlskrona; Bifölls; N:o 75, i anledning af Herr Forsbergs från BorgareStåndet remitterade memorial, angående låneunderstöd lill Staden Uddevalla; Bifölls; N:o 76, öfver Riksdagsfullmägtigen Anders Svenssons från Hallands Län motion, angående läneanslag till en brobyggnad öfver Nissa ån vid Halmstad; Bifölls, och N:o 77, i anledning af Gustaf Zanders motion, om förändring i vilkoren, emot hvilka ett byggnacts-låuebiträde vid sistlidne Riksdag blifvit be vil jael t Staden Norrköping; Bifölls. S. D.
Dubbes skrifsätt och de ordalag, han nyttjat i den åtalade besvärsskriften mot taxeringsmännen, hvilka ägde lika skydd med Rikets Ständers ombud, betraktade dels för sig dels ock i deras sammanhang och syftning, uti sig uppenbart innefattade uppsåtliga smädelser, de der likväl icke å heder och ära gingo; alltså och då Dubbes 120 härom afgifna förklaringar funnos vara af elen beskaffenhet, att de icke kunde o O ' förtjena laga afseende, samt vid betraktande deraf, dels att ifrågakomne skriftliga förnärmanden ingalunda voro att hänföras till de i Regeringsformens lil § och Riksdagsordningens 77 § antydde ofredanden med ord eller gerning, dels ock att Rikels Ständers ombud, i och för deras kall, ej kunde anses i värdighet efter Konungens embetsman, pröfvade KämnersRätten, med tillämpning af 18 Kap. 8 § Missgerningsbalken, jemförd med 60 Kap. 5 § samma balk och Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779, skäligt ålägga Dubbe att, för de af honom i nämnde skrift mot taxeringsmännen nyttjade smädeliga uttryck, böta etthundra daler silfvermynt med tretiotre R:dr 16 sk. banko samt inför KämnersRätten göra Taxeringskommittéen offentlig afbön. Jemte det, i anseende till angifvelsens beskaffenhet, berörde utslag är vordet Kongl. HofRättens skärskådan understäldt, hafva besvär deröfver blifvit af parterna, å ömse sidor, anförda hos nämnde HofRätt, som, genom utslag den 3 Febr. 1843, med ogillande af assessoren
Ståndet lät vid detta Betänkande bero; N:o 42. i anledning af väckt motion, om rättighet för skogsinnehafvare, som ej tillika disponerar betet å marken, att för skogsväxlens befrämjande vexelvis uppfreda och inhägna minst en tiondedel af skogsmarkens hela vidd, bifölls; och N:o 43, angående indelnings-jemkningen i Blekinge, bifölls. S. D. Förédrogos å nyo Stats-lJtskottets Utlåtanden, Memorial och Berättelser: N:o 353, i anledning af motion, angående rättighet för Fullniägtige i Banken och Riksgälds-Contoret, att emellan Riksdagarne få bebo och begagna Riksgälds-Conlorets förra hus, bifölls; T?-.:j 354> i anled - Prat. TJal. d. 8 Dec. 1834. ning af väckt motion, om tillökning i arfvodena, sä viii för Fullinäglige i Banken och Riksgälds-Contoret, som för Direcliouen vid Låne-Conlorcn i Götheborg och Malmö, bifölls; Nro 355, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående medel för undsättningar vid inträffande svårare iniss växter, återremitterades; N:o 35C, ' anledning af erluillen återremiss på Stats-Utskottets Utlåtande N:o a65, lades lill handiinganie; N:o 344, angående verkställd granskning af Förvaltningens af Sjö-Ärendena, Kongl. Majits Flottas med flere Departements räkenskaper för år i83l, återremitterades; N:o 345, angående verkställd granskning af Kongl.
Men, i fråga om Credilivets belopp, hafva åter, på sätt nu ar vordet anfördt, två Riks-Stånd stannat emot två; och får Utskottet alltså, under åberopande af Utskottets yttrande i dess under N:o 5i6 afgifna Utlåtande, härmedelst inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att förena sig i Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, hvai igenom delta belopp blifvit bestämdt till 5oo,ooo R:dr. Emedlertid liar Utskottet, för den händelse, att denna inbjudning icke varder af någotdera Ståndet antagen , ansett sig nu jemväl böra underställa samtlige Riks-Stånden följande för merbetörde Crediliv-summas bestämmande genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott uppg joi da voterings-proposition : Den, som, lika med Borgareoch Bonde-Stånden , anser den Credilivsumma, hvilken, enligt 63 §. Regei ings-Fm men , skall vid denna Riksdag anslås, för att, på sätt samma §. innehåller, under tiden emellan innevarande och nästkommande Riksdag vara tillgänglig, då Kongl. Majit till Rikets försvar, eiler andra högst vigtiga och angelägna ändamål finnér den oundvikligen nödig, böra utgöra Femhundra Tusen Riksdaler, röstar Ja; Den, del ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, är, i öfverensstämmelse med 3:dje punkten i Stats-Ulskottets af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallna Memorial N:o 454> den Crediliv-summa, som, enligt åberopade Grundlag,s-§, bör för ofvanberörde ändamål anslås, af Rikets nu församlade Ständer fastställd till 1,00c,000 R:dr, deraf den ena hälften, elier 5oo,ooo R:dr, bör, under tiden emellan denna och nästkommande Riksdag vara att tillgå för Rikets försvar, samt den andra hälften för andra högst vigtiga och angelägna föremål.
Vid förnyad föredragning af Lag-Utsk:s d. 2 dennes på bordet lagda betänkanden N:o 5 öfver Riksd.-fullm. Pehr Isacsson Myrungs motion om upphäfvande af 9 §. i 2 Cap. Gift.-B:n, samt N:o 8 öfver Riksd.-fullm. Peter Pehrssons motion om rättighet för parter att deras till domstol ingifna handlingar återbekomma, blefvo dessa begge betänkanden hvart för sig å nyo begärda på bordet af Hr Hallenborg, Carl Joh. och Gr. Horn, Claes Fredrik. Företogs till pröfning Lag-Utsk:s d. a dennes på bordet lagda betänkande N:o 7 öfver Riksd.-fullm. Hr C. W. Olbers’ motion, angående skärpning af straffet för falskt vittnesmål och för mened. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Jag nödgas begära att vid förevarande betänkande få göra några anmärkningar. Jag anser nemligen, att frågan, huruvida särskildt stadgande skall tilläggas 18 §. 17 Cap. Rätteg.-B:n, är af den egenskap, att jag icke kan antaga Utskts förslag i den - Den 7 April. i5 na del. Utsk. har sagt, att den, som icke är vittnesbär ej heller bör få deltaga i val, som innebära medborgerligt förtroende. Jag delar den princip, som ligger till grund för Utsk:s åsigt; men jag anser frågan vara af den ingripande natur, att vi ej böra deruti göra en isolerad förändring, helst vi torde befinna oss nära den punkt, då en större revision af lagarna förekommer vid granskningen af det generella lagförslaget. Jag afstyrker sålunda på dessa skäl antagandet af det partiella förslaget. Hr von Hartmansdorff, Au g.: För min del tror jag icke, att man bör afslå ett Utsk:s förslag, som man anser vara riktigt, eller ens uppskjuta bifall dertill, under förväntan att kunna på en gång få bifalla ännu flera vigtiga frågor. Det kunde då bända, att den nyttiga förändringen allt för länge uteblefve.
Remisi tillOeeonomtW-UtskottetafRiksdagsmannen son sonsons Memorial, rörande Branwins-bränningen för Carlscrona Stad, samt till Bewillnings-Utffottet af sa wäl detta Memorial, som af Konungens Nädiga Proposition i samma ämne; Gillande af Constitutorialerne för Justitia-Ombudsmannen, Desi Suppleant och Comnrilterade till Tryckfrihetens ward; Gillande af ffrifwelferna till Kongl. Maj:t, angående Stats-Werkeis arliga inbetalningar till Banque», angående Elmrik-Sigillatse-Förordningen /ch angående Arrende-wiktorén för Eldgarns-O; Remisi till Bewillnings-Utffottet af Rrksda;smannen .^näsrs Olssons frän Orebro Län, Memorial, rörande förklaring i wisia delar af Bewillnings-Förordningen. Af den 21 September: Remisi tillBewillnings-Utffottet af Konungens Nådiga Proposition, angående nagra underdäniga ansökningar om eftergift af Berm sining. Löre - Den 25 September. 273 Föredrogs a npo Stats-Utskottets den 22 dennes pä bordet lagda utlätande öfwer Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående Riksdagskostnaderna; hwilket utlätande blef, uppå gjordProposition, bifallit. A npo föredrogs Stats-Utskottets frän den 22 dennes hwilande Memorial, rörande tiden för upptagande af de sä kallade 5 procentslänen, samt anteckningstiden för Annuitets-länen. Grefwe lttörner, ^clolk tjäran: Det är endast emot slutmeningen af det nu uppläste Betänkande, som jag har nägot att anmärka. Den deruti innefattade önskan, att Kungörelsen om länens öppnande, mätte med görligaste första utfärdas, spnes mig pä en gäng obestämd, och derjemte involvera den tankan, att utan afseende pä förhand warande omständigbetcr.
Detta Stats-lltffotlels yttrande och hemställan hafwa Högwördige Prästesamt Wällofl. BorgareStänden bifallit; snvaremot sä wäl ifrän Högloft. Ridderstapel och Adeln som det Hederwärda BondeStändet malek blifwit titt Staks-vrffotteks förnyade utlätande äterremiikeradt, i anledning af de inom bemalte Respectiwe 2:ne Riks-Scänden derwid gjorde anmärkningar, bestående deum, att som dek söv Arrendet rufäste wilkor af en Engelst Trädgärds an läggning derstedes, icke wore upfyllt, sä borde Conlrac et anses förbnuik, och Humlegården pä öppen Auction till den Högstbjudande uplätas. StatSst^rsikottek får, hwad Arrende tiden och wilikoren angär, äberopa desi förra Betänkande; Mm om Under-Stäthällaren liljensparre i någon del brustit i Contracts wiilkorens upfyäande; sä lära - io44 Den 2i Abruarii. ra Riksens Högloft. Stander tickas finna det böra ankomma pä Ofwe^Stäthallare-Embetet, under hwars inseende denne Trädgard cgenteckgen star, ar^ härom anställa undersökning, och dermed sedermera i Laglig ordning förfara;' detta instämmer ock med ihwad Stals-Utskottet i det förra urlakande härom föreslagit och hemstälr. Stockholm den iz Februarii r8 ro. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högw. Prest -Ständ. Ledamöters »vägnar Le0:möters »vägnar Dlass UleminZ. Itr. VVeiäman. Pä Wällofl. Borgare.Ständ. Pä Hedcriv. Bondc-Ständ. Ledamble s »vägnar Ledamöters magnar .^dralr. Cliston. kröäelius. Lades pä bordel. Uplästes ett ifrän Stais-Utstottet ingiftvil sä lydande: Wördsamt Memorial?
Det förundrar mig att man vill bestrida en återremiss, i afsigt alt framkalla den skiifvelse, som här föreslås; ty om man icke anser slafveriet vara en god sak, som bör bibehållas, så vet jag ej huru man kan vara emot att förhållandet härmed fullständigt ådagalägges. Mängden af Svenska folket mätte verkligen tagit alltför ringa kännedom om dessa transatlantiska förhållanden, hvartill jag har anledn. gissa af den obekantskap dermed, som Frih. Cederslröms yttrande gaf tillkänna, ehuru dessa förhållanden icke äro obekanta för dem, som tagit kännedom derom. Förhållandet med S:t Barthelemy i delta afseende är deremot en mindre bekant sak, emedan denna ö är så obetydlig, och slafantalet så ringa; men emedlertid finnes det i liera skrifter uppgifvet, att Sverige är en ibland de slafägande staterna, och jag skulle önska att Sverige kunde afskudda sig denna skymf. Emedlertid lärer ingen skada ske, om saken fullständigt utredes; och om det icke låter sig göra alt afskaffa slafveriet å S:t Barthelemy utan uppoffring å Statens sida, så vågar jag föreställa mig, alt Ständerne ej skola finnas oberedvillige dertill; men att bevilja medel för ändamålet, innan ärendet är fullständigt utredt, torde icke vara rätt, ehuru jag för min del vill lemna min röst att anslå medel derför. i 3 II. •7 Den ii September f. 111. Hr Ribbing, Arvid: Till stöd för hvad jag sednast androg, bar jag uppslagit Ständernes skrifvelse af 1812, hvaraf jag anhåller att få upplåsa följande ord, nemi. villkoren hvarpå ön öfverlemnades till Konungens disposition. '’Då R. St. vid detta beslut häftat det villkor, att administrationen på S:t Barthelemy hädanefter icke kati komma ”att belasta Svenska statsverket, ehvad inkomsterna blifva ”högre eller lägre, utan sådana anstalter vidtagna att af öfJ’verskotten, enär de inträffa, alltid hålles tillhanda hvad till ”fyllande af bristerna, derest sådana skulle uppkomma, ernford ras, etc.
— Då i afseende å denna afgifts utgörande några väsendtliga förändringar vid innevarande riksdag icke blifvit vidtagna, får Utskottet tillstyrka, att densamma må, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, upptagas till Ridr 1,600,000: — Transport R:dr 17,100,000 — Bevillnings-Utskottels Betänkande N:o 20. Transport B:dr 4:o. Bränvinsbr anning smedlen. Bränvinstillverkningsafgiften, hvilken vid sednaste riksdag beräknades till 8,400,000 R:dr, har under åren 1861 —1863 i medeltal lemnat 9,113,000 R:dr, samt uppgått, enligt hvad Utskottet inhemtat, år 1864 till 9,011,876 R:dr och år 1865 till 10,071,594 R:dr. Då under hösten år 1865 och våren 1866 denna afgift bestigit sig till 10,616,560 R:dr, samt den sålunda visar en fortfarande tillvext, anser Utskottet, enär några väsendtligare förändringar i lagstiftningen för bränvinstillverkningen icke vid denna riksdag vidtagits, årliga inkomsten af denna afgift böra med säkerhet uppgå till ett bruttobelopp af ... R:dr hvartill Utskottet derföre tillstyrker att den må af Rikets Ständer beräknas. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, i 866. / Bevillning» ■ Utskottet* Betänkande As 21. i H:o 21. Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Juni 1866, kl. 12 midd. Betänkande, med förslag till bevillning ssummans utgörande.
Men samfäldt äga de, både rimmade och orimmade, förtjenster, i hvilka han, intill närvarande dag, näppligen blifvit af någon bland våra skalder uppnådd, och säkert af ingen öfvervunnen: denna känslans och lidelsens rena natursanning, denna milda förening af dikt-yrans hänförelse med besinningens ostörda klarhet, denna manerets flärdlöshet, denna uttryckets alltid träffande egentlighet och fullkomliga osökthet eller sjelfgifvenhet, denna melodiska versflod, som bortvaggar oss till sitt hem, till hjertats eviga hem, genom ovissneliga blomsterlunder. Thorild sjelf kallade honom ”Behagens Skald”; och det redan i anledning af hans äldre sånger. Att han i flertalet af de yngre och yngsta är det så, som få det varit, skall bli all framtids oföränderliga omdöme. I högsta mening blef han det nämligen först då, när han börjat gästa i ”Christinas” hembygd, och der för alltid genomgreps af den stämning, som ingaf skaldebrefvet till Henne. Kellgren har i våra dagar upphört, väl icke att nämnas (och någongång berömmas), men nära nog att – läsas. Visst är åtminstone, att han befinnes vida oftare nämnd, än läst. Utan tvifvel göra vi då på samma gång Skaldens minne en tjenst och bereda mångom af vara läsare en oskattbar njutning, om vi här, att omedelbart bestyrka hvad vi sagt, införa ett och annat af nyss förutbemälta qväden. Rätteligen borde vi begynna med, att ur ”Gustaf Adolf och Ebba Brahe” aftrycka hela den andra akten; men dertill skulle behöfvas ett härstädes oumbärligt utrymme. Vi upptaga således här blott några af de fristående stycken, hvilkas anda och ton märkligast skilja sig från det skaplynne, som var det herrskande hos den fransyskt-svenska smakskolan, och som kort tillförne hade varit det hos honom sjelf. Till Christina. Lägst ned i dalens djup, och bergets klyfta Och täta granens sorgeliga skugga, Nyss flydde Timon undan verldens åsyn, Och undan åsyn – ack! mer svår att undfly – Den af sig sjelf, sin själ, sitt eget hjerta.
På Högvördiga Prestoch Adelns Redarn, Ståndets Redarn. vägnar vägnar A. Lantingshausen, Bryn. Hesselgren. På Vällofl. BorgarePå Hedervärda BondeStåndets Redam. Ståndets Redam. vägnar vägnar Anders Fredin. Nils Mänsson. M. M. Rosbeck. Vördsamt Memorial! Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Prest-Ståndet hafva, under dea i6:de uti innevarande månad, återremitterat Allmännå Besvärs* och Oeconemie-Utskottets den 6:te Den 2 7 Juli. 6:fe dennes afgifne Betänkande, i anledning af väckt fråga örn Båtsmans-Fördubblingens återställande; och äro följande Yttranden häröfver af åtskilliga Hög^fl. Ridderskapets och Adelns Ledamöter till Utskottet öfverlemnade: Herr Öfversten Friherre Jacob Cederström, har anfört: att Båtsmans Fördubblingens upphäf* vande var ett bland vilkoren för den vid 1809 och 1810 årens Riksdag åtagna skyldighet, att utgöra Förstärknings-manskap i Krigstider, och att samma vilkor blifvit bibehållet, då, vid 1812 års Riksdag, Riksens Ständer, i stället för Förstärknings-Manskap, åtogo sig den nu gällande Bevärings-skyldigheten; hvarförutan upphäfvandet af skyldigheten att hålla fördubbling äfvenledes skall varit ett bland vilkoren för den ännu längre utsträckta Conscriptions-skyldigheten på Gottland.
Måtte lika som triangeln är en sinnebild af den Elementariska naturen, som består af tre och en expression af tingens grundval, som är oryggelig, äfven medlemmarne af våra tre grader vara oryggeliga vinklar i dess hela förträffliga sammansättning! – Förenen Er mine Bröder med mig, och med Ordens tredubbla slag beseglen denna önskan, hvarmed Logen äfven för denna gång är slutad. Alla Bröderne reste sig på et ben, och med Ordens tre gånger tredubbla slag beseglade den styrande Brodrens högtidliga önskan, hvarefter den förr rådande tystnaden förvandlades i et allmänt sorl, Vaktmästare undanröjde alla Ordens anstalterne, och spelbord och kort framsattes i deras ställen. Nöjen och munterhet skulle sluta sammankomsten. Uno stod och betraktade ömsom sin nya silfver-decoration, hängande i et svart och hvit-randigt sidenband, och ömsom de valde och bepröfvade bröderne, som placerade sig vid Gråpojsborden, då Ordens-Ceremoni-Mästaren Löjtnant Flycht von Striden, förtroligt tog honom under armen och hviskade i örat, at i rummet utmed, vore börjat med en liten conversationsRaffel. Uno spelade sällan, dock följde han Löjtnanten til det omnämnde rummet. Et obehagligt dån, af tärningkasten ljudade vid inträdet, och tobaksrök i digra skyar omsväfvade bröderne, som posterat sig omkring lådan, med hvar sin liten eller tjock sedelpacke i handen. I början höll han sig på afstånd, för at icke trängas, men, utan at just sjelf veta huru han kommit dit, stod han snart helt trångt invid lådan; dock endast af nyfikenhet at bese spelet, ej för at söka sin lycka. – Kastet gick sin tur omkring, och han såg med förvåning, huru lätt man här förtjenade penningar. – Nu var handen hos Unos granne och han felade. Kattzaun, hvilken stod på andra sidan om Uno, och med otålighet tycktes vänta på tärningarne, bad honom slå för två Riksdaler. – Uno tog tärningarne, slog ut dem, och vann sina två Riksdaler. Kattzaun kastade ut sin Sedel:
För en Bank med egen sedel-utgifning är således en föforeskrift om hållande af credilivsamt uppoch afskrifnings-räkningar någon ting alldeles öfverflödigt. Den uraktlåter aldrig en sådan rörelse, emedan den utgör enda sättet att hålla Bankens tillgångar rörliga, och erbjuder det verksammaste medlet att förstärka Bank-cassan med Riksmynt. För en Bank utan skyldighet alt förse sig med Riksmynt skulle en sådan föreskrift" blifva utan påföljd, emedan dess efterlefnad icke vore af ett för Bankens bestånd nödvändigt ändamål betingad. Att ett strängt ansvar bestämmes för Bank, som brister i betalning af sine utelöpande credit-sedlar, anser jag både med rättvisa och billighet öfverensstämmande, men kan icke gilla stadgandet i i5 §., hvarigenom detta ansvar skulle ensamt och i första rummel drabba Bank-Direclionens ledamöter, hvaraf en stor svårighet att erhålla skickliga och pålitliga Directörer skulle blifva en oundviklig följd.” Af Herr Maechel’. ’ Jag reserverar mig emot bestämmelsen, att sedelvaleurens minsta belopp ej skulle få understiga R:dr 6: 3a, och emot den utomordentligt stränga ansvars-skyldighet, man pålagt Privat-Banks-directionens Ledamöter, hvilka båda förhållanden skola helt och hållet motverka de nya Privat-Bankers uppkomst, för hvilka man nu gått att stifta en lag.” AF Herr Falhem: ”Jag reserverar mig emot den höga beståjamelsen af Sedelvaleuren, med den öfverlygelsen, att den synbara åsyftade skada, den skulle Bancooch LagUtskottens Utlåtande. !V‘.o a. 29 skulle medföra för Privat-Bankerne, i alli för ringa nion skulle tillskynda Riks-Banken åsyftad vinst, och hoppas derföre, att Kongl. Maj:t ej sanctionerar förslaget. Hvad Lagstiftningen för öfrigt beträffar, så instämmer jag hufvudsakligen deruti och önskade dess framgång.” Af Pehr Mårtensson: ”Emot sammansatta Bancooch Lag-Utskottensbeslut rörande
Aproximatift kostnadsförslag på omläggning och förstärkning af grundmurarna under Riddarhuset i Stockholm. Uppsättning af provisionelt plank omkring huset 300: — Uppgifning omkring hela huset utvändigt till ett djup af 9 aln. och en bredd af 8 aln. invändigt till ett djup af 4 aln. och en bredd af 4 aln. jemte jordens transporterande, utgörande circa 780 cub.-famnar å 8 li:dr 6,240: — För nedrifning af 100 cub.-fam. gammal grundmur utanför huset dels under trapporna och dels förstärkningsmurar jemte stenens upplysning och uppläggning å 16 R Pumpning, Pumpars och Kannors reparation och underhåll Gasledningens nedtagning samt återuppsättning . 190 qv.-famnars gatstens-omläggning å 2 R:dr 30 tolft. 3-t. spontade bräder till jordspänningar och spontpålning å 18 R-dr 20 tolft. 3-t. bräder till ställningar 800 aln. 10—14-t. bjelkar till styttar, driflådar, dynar, spänn och bärbjälkar å 1: 32 sk 500 aln. diverse sorters sparrar å 16 sk 25 kub.-fot ek till kilar Diverse sorters spik och smiden 1,500 aln. 10-t. bjelkar till nya hammarband på pålarne 70 tolfter 3-t. bräder till bädd på hammarbanden . Nedtagning af den nu varande grundmuren till en höjd af 3 aln., bortrifning af de gamla hammarbanden, afsågning af pålarne 1 alu under vattnet, påläggning af nya hammarband samt bädd,- uppmurning af 252 cub. famnar ny grundmur kalkstenshällar och sandsten i cementbruk å 100 R:dr per cub.-famn 25,200: — Transport 42,923: 16. 1,666 32. 333 16. 2,000 133 16.
Brottmåls skyndsamma behandling i allmänhet samt ränsakningars företagande öfver häktade personer inom viss föreskrifven tid, 0 • '- < ... Då Motionairen slutligen hemställt, att den Domare , hvars Dom eller Utslag blifvit af Högsta Domstolen upphäfne, skulle vära till ansvar förfallen, har han väl icke härifrån uttryckligen undantagit den händelse, om upplysningar, sorn sedermera tillkommit, eller nya skäl, hvilka förr ej varit kände, legat till grund för upphäfvandet; men Utskottet har såsom så olämpligt ansett det påstående att, ,vid detta förhållande, Domaren icke vore urskul - Legl)tskdt:e:s Be sink unden, dacl, alt Utskottet ej bordt antaga, sora skulle Motionairen hafva detsamma uti be-* rörde hemställan innefattat; hvarföre också, vid det utlåtande nu kommer att afgifvas öfver denna del af Motionen, en sådan åsigt icke ingår uti bedömandet deraf. Om alla de tvistämnen, hvilka Domarens pröfning underkastas, vore af den beskaffenhet, att gifna Lagar kunde till dera. bestämdt hänföras, och den ändring Dora vid hogsta Lagskipande raagtens granskning underginge följaktligen borde anses bevisa, att Domen blifvit origtigt fälld af vårdslöshet eller oförstånd; så skulle Utskottet icke finna någon betänklighet vid att tillstyrka Motionairens förslag; men livar och en som tager kännedom om rättegångsärendei* i allmänhet finnér, att minsta antalet äi* af nyssnämnde beskaffenhet Många tvister uppstå, uti hvilka de mest invecklade rättsfrågor måste upplösas, på hvilka olika Lagrum, efter olika åsigter, kunna tillämpas; och flere mål, som, i anseende till det enahanda ämne de omfatta, synas böra på samma -ätt bedömas, kunna likväl genom mångfaldiga omständigheter och förhållanden i betydlig mån vara skiljaktige, och icke utan obillighet lika bfgÖras.