Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I fall de åtagit sig en skjuts med sina hundspann, voro de aldrig angelägna att taga reda på, om någon matsäck medföljde, men varnade af vår sparsamhet i utdelandet af spritdrycker, ville de ej gerna börja färden, innan de granskat »ram»-förrådet. Att ruset, ej smakens tillfredsställande härvid var hufvudmålet, visar den omständigheten, att de ofta som pris för ett föremål, hvilket de sågo att jag gerna ville hafva, betingade sig så mycket bränvin, att de kunde blifva fullkomligt rusiga. Då jag en gång visade mig mycket angelägen att förvärfva en elddrill, som fans i ett tält, bebodt af ett nygift par, öfvertog den unga, ganska täcka hustrun underhandlingen och började genast med den förklaring, att hennes man icke kunde afstå elddonet, med mindre jag beredde honom tillfälle till ett grundligt rus, hvartill enligt hennes påstående, som förtydligades med lifliga åtbörder efterapande rusets olika grader, behöfdes åtta supar. Först när mannen fått så många, skulle han vara nöjd, d.v.s. dödfull. Sjelf har jag dock flere gånger sett, att två små supar äro tillräckliga att göra dem ostadiga på benen. Under ruset äro de muntra, glada och vänliga, men besvärliga genom sin ytterliga smeksamhet. I sällskap med rusiga infödingar fick man passa väl upp för att ej oförmodadt få sig en kyss af någon gammal flottig säljägare. Äfven qvinnorna drucko gerna ett glas, men voro tydligen mindre begifna på rusmedel än männen. De fingo dock sin andel, likaså till och med de yngsta af barnen. När, såsom hände ett par gånger under vintern, ett tältlag varit nog lyckligt att från Beringssund få sig tillsändt ett större bränvinsförråd, var ruset allmänt och, såsom jag förut omnämnt, bevisade blågula ögon den följande dagen, att stridslystnaden äfven hos detta fredsamma folk framkallades af deras kära akmimil. Under vår härvaro förekommo i byarna närmare Beringssund till och med två dråp, af hvilka åtminstone det ena begicks af en rusig man.
Vi kunna aldrig tillåta oss att jemnföra oss, med ett land, där godtycket råder. Resultaten af våra bemödanden böra hvila på en mogen och allvarlig föresats, att vilja det rätta till landets trefnad, och akta oss att taga till exempel ett Despotiskt land, hvilket jag för min del under intet vilkor Den 4 Junii f, m. vill liafva till mönster. Herr Nordenanckar liar anmärkt, alt det vore orätt förbjuda begagnandet af anie Nittio-kannors pannor, då man med tillstädjande af de Pistoriska verken tillät begagnandet af 3:ne pannor på en gång; om det kallas att bränna med tre pannor, då man liar en mindre öfver elden, en förpanna och en mäsk värmare, så påstår jag, att en enkel go-kannors panna med mäskvärmare utgör 2:ne pannor. Äfvenledes bar den sistnämnde värde talaren klandrat förpannans storlek, men den måste vara så stor, emedan den eljest genom den starka prässningen skulle springa sönder, då den tillika ^mottager imma, som förvandlar sig till vatten från rectificatorn och tillverknings-pannan. För öfrigt betyder denna panna ingenting, då den mindre pannan, som står öfver elden, i alla fall icke kan emottaga mera än den kan rymma. Om jag ej orätt fattat hvad Herr Nordenanckar vidare anförde, tycktes mig, att han omnämnde pistoriska verk, som tillverka 20 gångor mera än de enkla verken. Jag känner de, som tillverka 4oo gånger mera, än livad som kan afverkas med enkla verk, men härvid får jag erindra, att då maskas ej som vi nu vanligen göra, utan då tager man dricka eller vört dertill, hvilket skulle erfordra större Bryggerier än hos oss finnas, och hvilkas anläggande blefve allt för kostsamt, med den osäkerhet, som vi äga uti författningars bestånd. Af vårt tillverk - Den 4 J u n i i f. m. ningssätt blifver säkerligen ingen fara för öfver-productionen.
Emedlertid blef, genom Kongl Brefven den 20 December 1735 och den 20 December 1737, lörordnadt, att med kyrkoplikten borde förblifva efter förra vanligheten, tills den då ifrågaställde nya kyrko-ordningen vid påföljande Riksdag blefve öfversedd och antagen, samt att således emedlertid skulle till kyrkoplikt dömas uti alla brottmål, hvari kyrkoplikt efter förra förordningar egt rum. Den nya kyrko-ordningen koni likväl ej för. Men förslag dertill hade blifvit uturbetadl; och deri uppenbarades ett bemödande att återföra kyrkoplikten till dess ursprungliga betydelse, till en ångerns frivilliga handling. Det var ock detta, som hade till följd, att sältet för kyrkopliktens undergående i vissa fall förändrades; eller att enskild skrift och aflösning, som redan i slutet af sextonde århundradet stadgades för snatteri, blef utsträckt till flere fall, hvarpå uppenbar kyrkoplikt förut följde, enär, efter hvad det i ämnet utfärdade Kongl. Bref af den 18 November 1741 innehåller, "det ändamål, som i början varit påsyftadt, icke kunnat erhållas, utan har omsider denna uppenbara skrift eller kyrkoplikt blifvit hållen såsom ett utvärtes tvång och en del af straff." Denna betydelse har ock kyrkoplikten, så väl den offentliga sorn den enskilda, allt mer och mer antagit; Men detta framstår otvelydigast i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, som ej allenast skärpte medlen för tvingande till kyrkoplikts undergående utan ökade antalet af de fall, der till kyrkoplikt bör dömas. Grunden härtill lades, efter hvad antydt blifvit, då den gjordes lill föremål för brottmåls-lagskipningen, då domaren ålades att bestämma, att och när den skulle äga rum, och då lagstiftaren stadgade de brott, på hvilka den skulle följa. Dermed införlifvades den med hrottmåls-lagstiftningen; och det är äfven af sådan anledning, som den offentliga kyrkoplikten qvarstår. Sedan nemligen 1841 års
6;o at anstalt mätte fogas att de ännu oafmätte och ej pä Charta lagde RecognitionS-Skogar mä sä fort som möjligt blifwa bet, och att för den del, som Bruksägaren tillfaller, han mä bestrida kostnaden, men för det öfriga Staken efter skedd delning answa?a, 7:0 Att Rättigheten för Bruksägaren till Skatteköps rrhällande mä till en början wara inskränkt till en lid af 6 Nr, med förbehäll för Rikets Ständer, att tvid nästa Riksmöte, i anseende till de Bruksägare, fvm ej innom denna tid ingätt i Skatteköp, med RecogNitions-Skogarne widtaga dr författningar depröf» wa npktiga. 82 Att pä de ställen, där allmogen haft rätt till mulbete, Siskewattn eller SäbodeMm pä Skogar nek - Den 4 October. 1297 NkS omräde med eller utan upbörd, en sädan Allmogens rättighet mä warda bibehällcn och HcmmanS-ägaren tvid Skattläggningen njuta afräkning; Äfwcnsom de odlingslägenheter, pä hwilka Odlaren hir Stubbcellcr Röjselrätt, stola onekligen, enligt FörfattningarNe, dcrmid bibehällas, samt ärhälla stg anslagen under Bol - bya rätt den för deras behof nödige Skags, tillgäng. — Sstom en följd af cnah nda princip, ehuru olika tillämpning, tror Utskottet stg tstwcn böra ärindra att i händelse sädane RetoqnitionS-Skogar gif, was, som igenom scrstildta Författningar blifwit under en mera bestämd besittningsrätt ät Bcrgivc^ken nplatne, böra de i detta afseende t,gne Författningar icke utan genom friwillig öfwcrenskvmmelsc kunna rubbas.
Men Bonde-Ståndets tillika, i sammanhang med frågan om anslaget till befästnings-aibeten å Waxholm och uti Stockholms Skärgård, fattade beslut om underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder tillse, att, genom en fullständigt ordnad plan för befästnings-arbetets utförande, de anslagne medlen varda så använde, att det med anslaget åsyftade ändamål må vinnas, har, såsom icke af de öfrige Riks-Stånden biträdt, förfallit. Litt■ B. 4:o Utskottets afstyrkan uti i:a puncten af det anslag, stort 100,000 R:dr, som Kongl. Maj:t äskat lill fullbordande af ett under byggnad varande ångfartyg af 200 hästars kraft, har blifvit gillad af Borgareoch Bonde-Slånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Stundet berörde anslag beviljat. I följd häraf föreslås följande votering: Den, som gillar Stats-Utskottets afstyrkan af bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om ett anslag af 100,000 R:dr till fullbordande af ett under byggnad varande ångfartyg af 200 hästars kraft, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Tinner Nej, varder ofvannämnde anslag af 100,000 R:dr beviljadt. 5:o.
Hr von Hartmansdorff.: Min mening är alt betänk, i sin helhet bör afslås. Om detta sker, och i händelse de öfriga Stånden skulle fatta enahanda beslut, så förblifver lagen oförändrad, sådan hon Hittills varit. Gr. Mörner: Utsk:s betänk, åsyftar borttagande af kyrkoplikten i sä många i betänk, uppräknade fall, der den nu onödigtvis qvarstår, alt jag, för mia del, icke kan underlåta att yrka, alt äfven Utsk:s förslag mätte komma under öfvervägande. Hr von Hartmansdorff: Sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat öfverläggningcn fulländad, skulle jag tro, att hon icke vidare bör fortgå; utan anhåller, att den votering, som blifvit begärd, nu måtte få äga rum. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade i anledn. häraf, alt öfverläggningcn i sjelfva saken väl förklarats slutad, men att frågan om conlrapropos. försl nu blifvit föremål för öfverläggning, och något hinder för all derom framställa de olika meniugarne icke ägde rum, hvarföre också, då yrkande om bifall till betänk, blifvit framstäldt, det nu, derest detta yrkande ej återkallades, borde först afgöras hvad som skulle blifva contrapropos. Ilr von Hartmansdorff: Jag erkänner mitt fel deruti, men jag hörde icke att Gr. Mörner begärde bifall. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, lillkännagaf, att såväl Ilr Oxehufvud som Gr. Mörner yrkat bifall till Ulsk;s betänk., och att det således vore nödigt att afgöra, huruvida deras eller Hr von Hartmansdorff^ mening borde intagas uti contrapropos.; hvadan II. Ex. nu hemställde, om R. o. Ad. ansåge alt contrapropos. borde innehålla afslag å Utsk:s betänk. Ro - Den 2 November e. m. sr Ropades -slärka ja, blandade med nej, hvarefter TI. Ex. Ur Gr. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna, alt ja öfverrösta t nej.
Utskottet tror, att Lagens kraf och ändamål uti ifrågavarande föreskrift bör anses fullkomnadt och vunnit, när Enkling eller Enka för Presten, som skall viga, med behörige handlingar visar, att qvarlåtenskapen efter hans eller hennes aflidna maka blifvit upptecknad, och att derefter delning af boet emellan den efterlefvande och den dödes arfvingar skett, samt att Presten dervid icke behöfver ingå i forskning, hvarken om lagligheten af uppteckningen och delningen, eller huruvida, på grund af den sistnämnde, hvarje arfving» ltf LagUtsk. Betänkandin utfått hvad honom dervid blifvit tillagdt; äfvensom Utskottet jemväl anser, att i händelse tvist om berörde delning uppstått, som genom förening ej kunnat biläggas, giftermålet och vigseln icke bör derföre uppehållas och hindras, enär Enklingen eller Enkan, som vill gå i nytt ‘gifte, hos Domaren eller Konungens Befallningshafvande ställer godkänd borgen för hvad som omtvista?. På denna grund, och då Utskottet funnit, att Lagen icke så fullkomligen bestämmer hvad af Prest vid vigsel af en uti annat gifte ingående Enkling eller Enka, bör i förberörde afseende iakttagas, att ju ovisshet hos honom kan uppstå, huruvidt bans pligt dervid skall sig sträcka, anser Utskottet en så beskaffad förklaring af of' vanomförmälte Lagens rum, som med hvad nyss förut är förmäldt instämmer, vara af nöden, och får således tillstyrka, att densamma må meddelas. Deremot, och som sedan tydligen blifver utstakadt hvad uti ifrågaställde händelse Presten tillhör att fullgöra, och något missförstånd om hans åliggande dervid icke skäligen bör sedermera kunna uppstå, anser Utskottet sig så mycket mindre äga anledning föreslå någon ändring uti det ansvar Lagen utstakar för den Prest, hvilken, med åsidosättande af det föreskrifna, viger Enkling eller
Banco utfärdas; att i3 §. i IV. Art. af Förordningen angående Handtverkerierna i Riket, innefattad uti Lagoch Oeconomie-Utskottens första Betänkande i frågan om Näringsfriheten, borde antagas; -alt, i frågan rö - 336 Den 21 December «. m. rande nedsättning af Lotsoch Båk-afgifterne för Ångfartyg i allmänhet, samt andre Inrikes orter emellan seglande Fartyg under 6 fots djup gående, Lotsoch Båk-afgifterne för Svenske Ångfartyg ifrån nästkommande års början och tills vidare skulle, ehvad de segla på ineller utrikes Orter, nedsättas till hälften emot hvad andre Fartyg af lika djup gående, enligt gällande Författningar erlägga; och att, i anledning af Allmänna Besvärsoch Ueconomie-Utskottets Utlåtande om föreslagne medel till förekommande af åtskillige förmente missbruk vid Prestval, den förändring uti Utlåtandet borde äga rum, att så snart ett Consistorielt Pastorat varder ledigt, förenings upprättande om Prest-rättiglreterna borde genast, och, derest möjligt vore, före valet af Consistorium å den blifvande Pastorens vägnar sökas, och i föreskrifven ordning fullföljas. Hedervärda Bonde-Ståndet:
Jo se, de vet hemma i socken hvarför jag for hit .. och skulle jag nu komma hem igen, så blef det fäll aldrig slut på prat och spek takel .. nej, hellre då hvad som helst. A L B E R T . Men det är så godt att säga det först so m sis t .. hos mig kan du inte stanna! Det skulle ge' anledning till mera prat h är än ute på landet.. Och jag som trodde det skulle bli så bra te' få v ara hos afritaren! Om jag nu bara visste hv ar jag kunde f å en bra tjenst ändå som inte vore för lång t h ärifrån A N N A -S T I N A . Nej .. det är s å godt som ingen .. mor s a' fäll att hon sk ulle ha ett syskonbarn här som skulle heta Carin och vara gift med någon vi ndrag are, eller hvad han var men j ag vet hvarken h vad hon heter eller hvar hon bor. A L B E R T . Nå, men du har väl någonstans att bo tilldess du f år en tjenst.. A L B E R T . Har du inga slägtingar i Stockholm? Ja, Anders tog in i ett bondqvarter på Ho rnsgatan, men der ä' så mycket k arl ar ... så.. A L B E R T . Inte går det an! Kära barn, så oklokt du har ställt till åt dig ... ( afsides ) och åt mig sedan Ja, se jag var så glad att få se honom, s å j ag tänkte inte på ... men nu vore jag färdig te g råta! A L B E R T . Nej, för all del, k ära Anna-Stina! det vore ännu värre ... ( hastigt fattad af en idé ) Nu vet jag! jag skall tal a vid madam Lundberg ... hon vet allting .. och hör väl kunna hitta på något råd! Jag skall bara kas ta på mig en rock ! ( skyndar in i sidorummet .) Han är allt bra olik sig, afritaren, emot som han var h emma hos vårt! Han har inte sett på mig hälften s å godt en endaste gång , som han gjorde der både bitti och s ent! Dröj nu här en smula, medan jag springer upp till min städerska som bo r i huset bredvid.
M;s sida vidtagande åtgärd, medverka till eftergift af ersättningsskyldigheten för förstnämnde 2;ne controllerande tjenstemän, TVinrotli och Middendorff, hvaremot E. K. M., hvad anginge Presidenten af Billberghs och Canzli-Rådet Valerii Nådeansökningar, i Nåder funnit åberopade omständigheter, i förening med hvad sökanderne i öfrigt underdånigst anfört, skäligen påkalla det afseende, att frågan om eftergift och afskrifning af det ersättningsbelopp, hvarför desse Embetsman, enligt Högste Domstolens ofvan åberopade Utslag, kunna komma att häfta, borde till Rikets Ständer hänskjutas, dock att under tiden sådane säkerhetsmått lill bevarande af Kronans rätt vidtoges, som kunde ega rum, utan att Sökanderne, i afvaklan på frågans slutliga afgörande, kommo att sakna medel för egen och sina familjers skäliga utkomst; och har E. K. M., som i sistberörde hänseende i Nåder förordnat om fortfarande qvarstad tills vidare å sökandernes fasta och lösa egendom, jemte öfriga tillgångar, med undantag, på sätt förut i likartade fall blifvit medgifvet, af löner och pensioner, alltså, och med billigt afseende i öfrigt å det gagn, sorn fäderneslandet tillförene hemtat af Presidenten af Billberghs och Canzli-Rådet Valerie 468 Expeditions-U Iskottets Förslag till und. Skri/velse, IV.-a 184• långvariga samt af nit oell skicklighet utmärkta embetsmanna-verksamhe', öfverlemnat till Rikets Ständers pröfning och behjertande, huruvida icke deh ersättningsskyldighet, som i detta mål blifvit af Billbergh och Valerius ålagd, må dem eftergifvas.
Jag anhåller till en början att, såvida prot.utdr. om de öfriga Ståndens beslut i denna punkt kommit R. o. Ad. tillhanda, de måtte blifva upplästa och att jag derefter får yttra mig. Undert. : PresteSt:s beslut lyder sålunda: "Enligt Ståndets, vid början af nu genomgångna utlåtanden, fattade beslut, återgick Ståndet till pröfning af de allmänna villkor för de anvisade extra-statsanslagen, hvilka villkor, å pag. t/j ' utlåt. N:o 435 under i:o, 2:0, 3:o och 4:0 upptagna, nu blefvo af Ståndet godkända." BorgareSt:s prot.utdr. af den i3 Mais innehåller följande : "Föredrogs ånyo SlatsUtskrs under N:is 354 oc^ 435 afgifna och af bilagor under litt. A, B, C, D, E och F åtföljda utlåtanden, ang-.de anslag å extra-statsregleringen. Härvid förekommo : ”1:0 yttrandet, pag. 1 i utlåt. N:o 435 i anledn. af det framställda yrkande, att anslagen å extra-statsregleringen måtte, under sina vederbörliga titlar, varda uppförda å Rikets ordinarie stat.’’ ”Godkändes.’’ ”2:0 Tillstyrkandet pag. i4 i utlåt. N:o 435, att, der ej annorlunda finnes särskildt föreski ifvet, de anvisade beloppen må komma alt utgå under årén i84i, 1842, i843 och 1844 med en fjerdedel årligen, dock alt de medel, som ett år reserveras, må kunna under ett följande år disponeras.’’ "Gillades." Hvarefter komma besluten ang:de de med 1 i Heris utmärkta utlåtanden. Angående BondeSt:s beslut rör:de den nu föredragna punkten är ännu ingen underrättelse ankommen. Frih. Sprengtporten:
Kollegium föreslår, att en byggnad må uppföras på Salbohed och 3 arrester förhyras; men, utom hvad här ofvan anförts i afseende på olämpligheten alt förlägga arrester i städer, synas de föreslagna städerna så mycket olämpligare, som dels Westerås och Köping äro belägna vid gränsen af regementets stånd och således arresters förläggande derstädes skulle medföra obehöfligt långa marcher, och dels Sala och Salbohed äro nära belägna intill hvarandra . för Nerikes Regemente torde en byggnad böra uppföras på Sanna hed och 5:ne arrester förhyras Inom 5:te Militär-Distrihtet. Under åberopande af Kollegii redan uttalade åsigt i afseende å den förmenade olämpligheten af arrestbyggnaders uppförande på Pitholms och Gumboda hedar, och då Kollegium i öfrigt• icke har något att erinra emot General-Befälhafvarens förslag, anser Kollegium sig böra hemställa: för Helsinge Regemente, en arrestbyrfgnad att uppföras på mötesplatsen Mohed och 4 arrester att förhyras för Westerbottens Fältjägarecorps, en byggnad att uppföras på Gumboda hed och 3 arrester att förhyras för Norrbottens Fältjägarecorps, en byggnad att uppföras på Pitholms hed och 3 arrester att förhyras . för Jemtlands Hästoch Fältjägarecorpser, en arrestlokal att. enligt hvad Chefs-Embetena föreslagit, inredas uti den s. k. Kommendantsbvggniogeo å Frösön samt 4 arrester att förhyras . Transport j Att inredas. N:o 3 till Kongl. Majus Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 9S Att NybyggHyrd» iu redas nader. lokaler. Transport 2 23 73 Antalet arrester, som blifvit föreslagna att inredas, nybyggas och af arrester, som skulle förhyras, utgör sålunda 2 23 73
Med afseende derpå, att Två Riks-Stånd redan en gång hafva antagit, hvad Utskottet här nedan ämnar föreslå, och att nyttan och nödvändigheten deraf således åtminstone af halfva National-representationen är formligen erkänd, samt med förbehåll, att, i händelse det i Memorialet, Nto 68, afgifua förslag, med eller utan ändringar, och, i förra fallet, ehvad dessa ändringar blifva de i Memorialet, N:o 85, föreslagna, eller ock andra-, skulle antagas att till nästa Riksdag hvila, här nedan framstälda förslag icke må till Riksens, vid nästa Riksdag sammanträdande, Ständer öfverlemna, utan uttrycklig förklaring, alt det icke kommer under öfvervägande i annan händelse, än att det i Memorialet, N:o 68, gjorda förslag, i den form det vid innevarande Riksdag erhållit, blifvit antingen af Riksens Ständer eller af Konungen ogilladt, får Utskottet, i närmaste öfverensstämmelse med hvad Riksens Ständer vid 1828—30 årens Riksdag till grundlagsenlig behandling godkämify nu till grundlagsenlig behandling föreslå t VonsticutionS-Utskottets Memorial, N:o 86. Ilo Att Regerings-Formens 56 §. 1 mom. må erhålla följande ändrade lydelse: Allmänna frågor — och deröfver sig yttra, pä sätt i Riksdags Ordningen föreskrifves. Andra, tredje och fjerde perioderna af detta mom. skulle ulga. 2.0 Att Riksdags-Ordningens 49 §. 3 morn. må erhålla följande lydelse; Vid pröfningen, i Ståndens Plena, af Utskotts af~ glfna förslag, skall detsamma först framställas till antagande eller förkastande, utan förändring. Göres dervid anmärkning till förändring, och finnér Ståndet ärendet tillfyllest utredt, må Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit uppg jordt, om dess antagande eller förkastande, antingen genast eller, derest någon ledamot det åskar, i annat Plenum besluta Ar anmärkningen, af den beskaffenhet, att den anses fordra närmare utredning, erliålle Utskottet af samma anmärkning del, för att förslaget derefter ytterligare granska och jemka.
Den, sorn, med bifall till Stats-Utskoltets hemställan, anser, att vid den ål Professorerne vid Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet beviljade löne-tillökning, bör fästas det villkor, att, med den organisation, Institutet nu erhåller, en yngling, sorn vid ’ Universitetet genomgått en förberedande Philosophisk cours, sedermera må kunna vid berörde Institut fullborda sin bildning i-medicinska yrket, tili erhållande al Medicinae Doetors grad; voterar Ja; den, dét ej vill, voterar Nej; vinner Nej, är berörde villkor afslaget. i5:o Hvad Utskottet uti Utlåtandet, N:o 4»> i punkten lit. di, föreslagit, angående ett personelt aflönings-anslag för Professor Cederschiöld af 6öo R’:dr, jemte dervid uti Utlåtandet, N:o 193, gjordt tillägg, har af Borgareoch Bönde-Stånde» blifvit bifallet, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndét beslutat; att för Professor Cederschiöld personelt å Allmänna Indragnings-Staten anvisas 1,000 R:dr årligen, att oafkörtadt utgå, under villkor-och förutsättning, att derigenom försvinna ej mindre de 566 R:dr 32 sk., .han förut från Extra Utgifts-fouden uppburit, än de 100 R:dr, sorn lill honom utgått å Carolinska Institutets Stat och finnas inbegripne i de för Institutets reglering nu beräknade tillgångar. I : anledning häraf föreslår Utskottet följande Yoterings-proposilion: 16 Siats-Ulskollets Memorial, iVio 3ot.
Uti den nådiga Propositionen om Slals-verkets tillstånd och behof, samt under åberopande af de skäl, som finnas anförda i det dervid fogade protokoll öfver Landlförsvars-ärenden af den 14 Oktober 1856, har E. K. M:l fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å en fråga af största vigt för Artilleri-läroverket vid Marieberg, nemligen den om lärarnes pensionering. I stället alt för dem alla föreslå en förhöjning i deras aflöning, har E. K. M:l ansett, alt förmånen af pension borde medgifvas de lärare, sorn under viss längre tid Ijenslgjort vid läroverket, på sätt vid Krigs-akademien redan eger runi. Krigsakademiens lärare vore nemligen tillförsäkrade alt på Allmänna Indragningsstaten erhålla pension, motsvarande hälften af den ordinarie lön, de vid afskedstagande! på akademiens slat åtnjutit, när de i 20 år eller derutöfver tjenni såsom ordinarie lärare. Det syntes således billigt, att lärarne vid artilleri-läroverket, som är det högsta militär-läroverkel i riket, icke saknade en förmån, sorn åtnjutes vid det lägre. Obestridligt vore ock den förtjenst, sorn artilleri-läroverkets lärare egde af både den vetenskapliga och den militärisk;! bildningen inom icke allenast Artilleriet och Ingeniör-korpsen, utan äfven Generalstaben och den öfriga arméen. Härtill komme, alt läroverkets inflytande, sorn aldrig varit uteslutande militäriskt, numera, sedan undervisning derstädes lemnäs i Civil-Ingeniörsyrkel, omedelbart inverkade till förmån lör alla tekniska företag. För att läroverket skulle kunna gagnerikt verka, vore derföre angeläget, alt det erhölle skicklige lärare, äfvensom, dä allöningen för dem är mindre betydlig, det syntes billigt, att de erhölle någon särskild vedergällning för en fortsatt längre lids tjenst.