Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tvärtom: hjertat blef varmare och öppnare, hufvudet starkare och ljusare, båda verksammare, än någonsin. Under det han för talrika ynglingar – mestadels från sin hembygd – var en ännu mera öm, upplysande och bildande vän, framryckte han, i stegrad arbetsamhet, med jättesteg inom forskningens rymder. ”Blomsterknopparne” hade upphört redan vid begynnelsen af Modrens dödsår. De undanträngdes genom spridda utkast och uppsatser af strängare vetenskaplig rigtning; ända tills han om hösten detta år – såsom företalet till hans ”Minnen” förtäljer – ”under dagar af ett märkvärdigt inre arbete, på engång och likasom drifven af en oemotståndlig kraft, tecknade grunddragen till det philosophiska system, hvars utbildning sedermera blef hans uppgift.” Sådan, som denna hans själsverksamhet var, kunde den ock af Modrens frånfälle blott för ögonblick hämmas. I döden, skådad från Kärlekens och Christendomens ståndpunkt, såg han fastmera ett insegel på sanningen af den lära om ett ovanskligt lif, hvilken det nu blef hans uteslutande lefnadsmål att genomtänka och sprida. Utan intrång på det egendomliga i en tankegång, som lyckades förena den skarpaste dialektik med den positivaste christliga uppenbarelse-tro, fortsatte han ifrigt sitt studium af nyare philosopher, samt enkannerligen af Fichte, Schelling, Hegel; och likasom hade det sagts honom af en inre röst, att på jorden blott en kort tid var honom beskärd, utvecklade han redan under den nästföljande våren, med förundransvärd hastighet, allt det hufvudsakliga af de åsigter, som i vetenskapen utmärka honom såsom hans. Vid samma tid blef han alltmera sjelfmedveten af sin själsfrändskap med Novalis, hvars dubbelvärde såsom poet och profet han nu lärde sig uppskatta med en kärlek, för hvilken denna ”aningsfulla morgonrodnad af en bättre framtid”145 uppgick i hela sin outtömligt rika betydelse.
Efter förnyad föredragning af StatsUtskottets Memorial , N:o 56g , i anledning af skiljaktiga beslut i frågan , angående försäljningen af 5 st. Kronan tillhörige Krigsskepp, och redogörelsen för derföre influtna medel, gillades den ijsta Voterings-propositionen ; men Memorialet blef, uti hvad det den andra Voterings-propositionen angår, yla terligare på bordet lagdt. Den 8 Januarii. S. D. Den uti Stats-Utskottefs Memorial N:o 56g , under N:o 2 , upptagna Voterings-propositionen blef, vid nu a nyo skedd föredragning deraf, gillad. Prot. Utdrag den 8 Januarii 1800. 27 S. D. Efter nu skedd föredragning, biföll Ståndet den af Constitutions-Utskotter, vid 1S23 irs Riksdag, uti Memorialet N-o 8 föreslagna förändring af 08 §. Riksdags - Ordningen, S, D. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUlskottets Utlåtande, N:o 355, i fråga om ny Instruction för Rikets Ständers Revisorer , i afseende på deras befattning med Stats-Verkets granskning. S. D. A nyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottens Utlåtande, N:o 110, i fråga om förändrade grunder för fördelningen af Båtsmanshället, Rikets Städer emellan, hvilket Utlåtande återremitterades. Från Hedervärda BondeStåndet, S. D. Vid förnyad föredragning af C011- stitutions - Utskottets sedan förra Riksdagen hvilande och, den 26 Februarii nästlidet år , sist på bordet lagda Förslag, till ändring i 68 §• Riksdags ordningen , biet samma Förslag af Bonde-Ståndet afslaget. ä8 Prof. Utdrag deri 8 Januari i 1830! S. D. Ds nu å nyo föredrogs StåtsUtskottets sedan den 30
Den perfottliga ffpDDö»afgiften till Sjugufpra (fillingen: för utan odj £olf ffilJtngar för qöinna, äfwenfom att *201 befiämt .tiben, från hroilfen Denna afgift (Tall utgöraö, till fpllba SlDerton dt i flället fot 17, famt att €entonal>afgiften af €mbetö> odj §jenftemänö löner, tillifa meD Den afgift, Sitrén» Datorer, SanDtbönDer, döalftenbrufare meD flera, jemlift 25 § af feDnafte Merrill* ningö»©taDga, erlagt, fomma att upnora. 'MfwenleDeö t>afvx>e 2Si, i affeenDe å Saperingé^ommitteerna pd lanDet, ftaDgat Den förätiDring, att Defamtna (fola meD Q3ereDntngö^ommitteerna förenaö unDer gemenfam benämning af kaperi ng$* Committé pd lanDet, därjemte QSi, uti unDetDdnig ffrifwelfe af Den 8 3uni innewarattDe dr, Ijoö .fongt. SDtaj:t anhållit, att åtgdtDet matte wiDtagaö för inforDranDe af ©tattflijfa uplpöningar om f>emmanenö meDekaffaftning od) falu» noärDen i allmänhet inom fywarje San, famt att Dega uplpöningar, i tabellariff form upflällDa, mdtte wiD näjtinfaHanDe SXiföDag
Borgmästaren eller, om han har förfall en af Rådmännen, efter åldern af deras utnämning, eller ock, om både Borgmästaren och Rådmännen hafva förfall, en af Kommunalrådets ledamöter, i den ordning desse blifvit i förteckningen inskrifne, förer ordet i hufvud - 80 Bilaga lill Allm. Besv.- och Ekon.-Ulslt:s Bet. J\s 127. afdelningen (bureau principal). De fyra äldste ledarnölerne i Kommunal-rådet tjenstgöra såsom omröstnings-vittnen. Kan det bestämda antalet omröstnings-vittnen icke erhållas bland ledarnölerne, utses de som fattas ibland dem af de närvarande valmännen, hvilka äro högst beskattade samt kunna läsa och skrifva. Finnas flera sektioner, före Rådmännen, hvar efter sin ålder, ordet i den andra och öfrige, eller, der de äro hindrade, en utaf rådets ledamöter efter den ordning, desse innehafva på förteckningen, eller ock, i händelse af behof, de valmän, sorn dertill blifvit af hufvud-byråns Ordförande utsedde bland dem, hvilka icke innehafva tjenster, från hvilka de utan dom och ransakning kunna afsättas. De fyra högst beskattade bland de närvarande valmännen, som kunna läsa och skrifva, tjenstgöra såsom omröstnings-vittnen. Hvarje byrå nämner sin Sekreterare, antingen inom eller utom val-församlingen. Sekreteraren eger ej, att i besluten deltaga. Innan valförrättningen börjas, bör hvarje anmärkning emot en valmans kallande lill omröstnings-vittne på grund af påfördt skattebelopp, framställas. Byrån meddelar genast och utan appell sitt beslut. De Rådets medlemmar, hvilka skola afgå, få icke, i hvad egenskap som helst tillhöra byrån. XXV. Provins-rådets Ständiga Utskott kan, i utomordentliga fall hvilka då alltid böra i val-protokollet omnämnas, uppdraga åt en eller flera personer, att föra ordet i byråerna, äfvensom att ordna och låta utföra de till valet hörande föregående åtgärder. XXVI. Ordföranden i val-kollegiet eller sektionen utöfvar ensam den disciplinära myndigheten (police) i församlingen.
Kades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Oeconomio Utskottets den 18 dennes på hordet lagde Utlåtanden: N:o 56, i anledning af väckt fråga om förbud emot införsel i Riket al' hästar från Danmark och dess Tyska Provincer; N:o 57, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande N:o 12, angående vackt motion, om anställande af Norrska hingstar vid. Rikets Stuterier. S, D. Föredrogos 3 nyo och biföllos Allmänna Besvärsoch OecdfiomicUtskottets den iQ dennes på bordet lagde Utlåtanden: N:o 54, i anledning af vackt fråga 0111 ett förändradt löningssätt för Presterskapet på Gottland; Fröt. N;o 55, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Ull ätande N:o 7, angående väckt fråga örn utfärdande af förbud enrot accord lill LandshöfdingeEmbeten. S. D. Vid förnyad föredragning af LagXJtskottets den 16 dennes på bordet lagde Betänkande K;o Gi, öfver väckta motioner derom, att inteckningshafvare och andre veterlige borgenärer ej mätte behöfva att, i anledning af årsstämning, deras fordringar angifva, blof samma Betänkande af Ridderskapet och Adeln återremitteradt.
Sedan Riesens Ständer vid Urtima Riksdagen or 18'5 förehaft frågan om Tull-Verkets förbättrade Organisation , hafva de genom underdånig Skrifvelse d. 7 Augusti samma år, i anseende till den vigtiga inflytelse, förvaltningen af Tull-Verket eger på Rikets Handels-balanS , bos Eder Kongl. Maj:t anmält sin önskan, att TullVerket, under hvars inseende Tots-Verket äfven kunde ställas , måtte lemnäs helst åt Embetsman» af hvilka en del ej vöre af andra göromål upptagen , att Löner, tillräcklige för deras utkomst, måtte, utan beräkning af vissa procent a den inflytande Uppbörden, ehuru de af Tullmedlen kunna utgå, uppföras på Rikets Stat, att TullStaten kunde ställas på Militärisk fot, samt tillfällen äfven lemnäs afskedade förtjente Militärer till befordringar vid detta Verk, och samma befordringsgrunder der blifva gällande, som vid andra Allmänna Verk, att redovisningen föi-TullUppbörden måtte ske lika med den för Rikets Upp. börds-Verk i allmänhet, att vid hvarje Månads slut ett Sammandrag af Specialen i hvarje StapelStad måtte från Trycket utgifvas med uppgift å Export och Import samt Exportörens oca Importörens namn , och att alla Konfiskationsmål måga vid de allmänna Dotnstolarhe upptagas och afgöras, hvarförutan Riksens Ständer trott, att större säkerhet emot Lurendrägeri och Tullförsnillning kunde vinnas derest den del af Tull-Bevakningen, som beror af tillsynen genom Tulljakter, poeterade på vissa afstånd i Skärgårdarne, uppdre. 49Ö Underdåniga Skrif velter. ges åt Kronans Manskap, som inom korta terminer ombyttes. Hvad Riksens Stander sålunda hemställt, är väl i vissa delar satt i verkställighet ; men någon hufvudsaklig omskapning af Tull-Verket har hittills icke blifvit vidtagen. Riksens Ständer anse likväl en sadan med fullkomlig ändring och förbättring i detta Verks styrelse och förvaltning af desto större angelägenhet, som den länge af allmänna rösten varit påkallad.
Ständers underdåniga Skrifvelse med hemställan att sådane åtgärder xnåtte vidtagas, hvarigenom ej mindre de redan i Carlscrona och Norrköping anlagde Correotionsoch Arbets Hus varda utvidgade, än en jny sådan Inrättning i Gefle, för norra delen af Riket, organiserad. Skrifvelse)! i underdånighet föredragen d. lo Junii 1817, i hvad den tillhörde JustiticeOmbudsm. Embet:Berättelser. '*381 Krigs Expeditionens handläggning, eller beträffande Arbetsinrättningen i Carlscro-> na. Och, som Kongl. Maj:t, med kännedom af denna Inrättnings otillräcklighet för ändamålet, funnit skäligt, att låia anlägga en Arbetsinrättning i Wadstena, der nödige rum uti förra KrigsrnanshusByggnaderne blifvit inredde för en början till inrymmande af 3000 Arbetskarlar, så täcktes KonglMaj:t nu i Nåder uppdraga åt .Landshöfdingen i Östergöthlands Län, under hvilkens inseende Inrättningen ställdes , att ej allenast med project till Organisation och Styrelse deraf inkomma, utan också att tjenlige personer till Commendant oell Redogörare dervid i underdånighet föreslå. Stockholm dnn 22 November 1817. BC. QVIDING. Afskriftens likhet med Originalet intygar: J. AI. Stjernstolpe. Exped. Secret. och Registrator. Afskrift. Uppgift pä Riksens Ständers, vid sistlidne Urtima Riksdag, fattade Be slut och gjorda Hemställningar, som vunnit Kongl. Maj:ts Nådiga åtgärd genom dess Handelsoch FinansExpedition. Anmälda den lo JWaji 1815. i:o. Rikets Ständars underdåniga Skrifvelse), 38a gusthia? Ombudm. EmbetrBerdttelser. angående eftergift och afskifning af denåri8l2 Särna Sockneboer ålagde Bevillning.
(Vill lemna brefvet till Theotime) Detta bref är af för mycken vigt, för att anförtros åt... Nej, min Herre! Misstroende bodde aldrig i min själ. Jag antager det tillbud ni gör mig. Så gå, Fabio! Uträtta hvad man dig befallt ... (Med styrka) Ditt hufvud är mig ansvarigt, att ej detta bref lemnas till Hertigen af Casano. inre rummet.) T HEOTIME . D IEGO . T HEOTIME . D IEGO . (Diego och Theotime gå ut åt fonden. Fabio går till det Theatern föreställer en sal i ett gammalt slott i götisk smak. På båda sidor om theatern äro två jerndörrar: den till höger med en stor jernstång och ett lås före. Salen ar prydd med stora familj-porträtter i naturlig storlek. Det medlersta i fonden är en Riddare af Gyldene Skinnet. Två stora länstolar och ett bord äro de enda möbler der finnas. Det är mörkt. F Ö R S T A S CE N E N . (Han inkommer från dörren till höger, håller en silfverljusstake med tvenne ljus i handen och en korg öfvertäckt med ett kläde, låser igen dörren efter sig, sätter ljusstaken och korgen på bordet, och ser sig omkring om allt är tyst.) DIEGO ensam. Allt är tyst i detta slott... och jag, jag allena, drager öfver allt min oro, min vrede, min kärlek, min förtviflan... (med djup bedröfvelse) och min ånger... Svage Casano, rodna! Är det åt dig att ännu älska en otrogen, som glömt hvad hon var dig, sig sjelf skyldig? Ack, om hon ej vore brottslig! Hvad tanka! Hvad tvekan efter åtta år uppkommer i mitt sinne! Är det kärlek? Är det medömkan Nej, jag kan ej bedraga mig... Det är kärleken allena. Den öfvervinner, den tär mitt hjerta... Jag nalkas darrande denna boning, jag fruktar att visa för hennes ögon en maka, hvars misstankar, hvars stränghet bör göra honom så förskräcklig... och mitt öde tvingar mig dertill.
Jag är öfvertygad om, att, i fall någon af de här närvar:de ledamöter, R. o. Ad. utsett till sina Fullmäktige i Riksg:sKont., skulle motse några möjligen upstående svårigheter i detta afseende, skulle han icke undandraga sig att nu framlägga sina betänkligheter ; men då sådant icke skett, bör jag förmoda att berörde Den 25 Januari. 2)3 svårigheter ej af dem motses; det är på denna grund jag återtager min nyss gjorda hemställan. Då nu Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att Gr. Gyldenstolpe föreslagit, att discussioncn om Serskilda Utsk:s förevande Mern. måtte utgå från prot., men att detta icke kunde ske utan att alla de talare, som yttrat sig deruti instämde samt fördenskull hemställde om de dertill lemnade sitt bifall, anmälde sig och yttrade Hr Printzensköld: Att dömma efter det sätt, hvarpå Hr Gr. Gyldenstolpe framställde sitt förslag, vill det synas mig som skulle han dermed icke haft något serdeles alfvar, och jag tror dessutom att det icke vore lämpligt att låta denna fråga ur prot. utgå, enär den rörer en allmän fråga, som utgjort föremål för R. o. Ad:s öfverläggning. Jag kan således icke annat än för min del anhålla, att Gr. Gyldenstolpes framställning icke måtte till någon åtgärd föranleda. Gr. Gyldenstolpe: Här har mången gång förefallit, att R. o. Ad. med talarnes eget medgifvande låtit ur prot. utgå discussioner öfver vida vigtigare frågor än denna; så hafva t. ex. discussioner om tullbevillningen m. m. helt och hållet utgått ur prot. Det lärer således icke vara någon nyhet, att man skulle låta discussionen öfver en i min tanke så föga vigtig fråga ur prot. utgå; men då Hr Printzensköld bestrider min framställning, kommer den naturligtvis att förfalla, enär den icke kan ega rum med mindre än att alla de talare som deltagit i discussionen dertill gifva sitt bifall. För öfrigt får jag förklara, att allt hvad jag på detta ruin yttrar, alltid är alfvar.
MiS disposition ställdt, Creditiv af högst 50,000 R:dr, att årligen utgå till och med året efter näst påföljande Riksdag. lito I hvarje socken eller större Skol-district skall finnas en Skol-styrel•se med Kyrkoherden såsom ordförande och för Protocollet ansvarig, samt 2, högst 8 ledamöter, hvilka af församlingen väljas. 12:o Enskild Skola må af man eller qvinna inrättas, likväl efter föregången anmälan hos församlingens Skol-styrelse. l3:o Klockareoch Skol-lärare-befattningarne må, der så ske kan och församlingen det önskar, kunna förenas. l4:o l de släder och orter, der om folkundervisningen redan är serskildt stadgadt, må dervid förblifva. Rikets Ständer, som tagit i det sorgfälligaste öfvervägande denna vigtiga . sa m ba i Isangelägenhet, dela fullkomligt de åsigter, E. K. M. täckts i Nåder framställa om nödvändigheten af fullständigare och mera allmänt spridda anstalter för folkundervisningen, äfvensom Rikets Ständer hufvudsakligen instämma uti hvad E. K. M. i Nåder föreslagit, såsom medel för befordrande deraf; men oagladt alla de fördelar, som kunna vara att vänta af de sålunda lättade utvägarne för undervisningens iuhemtande, anse Rikets Ständer dessa anstalter icke gifva tillräcklig säkerhet lör upphinnande af det stora hufvud målet, en allmänt spridd förståndsodling, såsom vilkor för en ren religiös anda eller sann chrislendom och förmågan af en gagnelig och värdig samhällslefnad. Samhället måste ega rätt att af hvarje dess medlem fordra, icke allenast att han är oskadlig, utan ock att han eger det kunskapsmått, sorn gör honom till en nyttig medborgare och skicklig att rätt uppfatta samhällspligten; och således kan och bör ett visst kunskapsmått föreskrifvas, såsom lägsta fordringen af hvarje ur barna-åldren utträdande person.
Jag tror det dock tillhöra Ständerne att, då frågan är om belöning för oegennytta, nit och skicklighet, icke vara för mycket nogräknade. På denna grund anhåller äfven jag om återremiss af Utskottets Memorial. Herr Ribbing_, Arvid: Jag är hufvudsakeligen förekommen af den siste Talaren, och anhåller jemväl om återremiss. Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de emot BancoUtskottets ifrågavarande Memorial gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja. Å nyo föredrogs och bifölls BancoUtskottets den 4 dennes under N:o 35 aflåtne, och den 9 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial i anledning af hvad 1827 års Revisionsberättelse förmäler om det skick, hvaruti Trossbottnarne i det så 64 Den 21 April f. m. kallade Archivi eller mindre Bancohuset sig befinna. Föredrogs å nyo och remitterades till Lagutskottet Herr Lefréns, Johan Pehr, den 9 dennes e. m. på hordet lagde Motion, att samma strafflag, som varder utfärdad emot Negerhandel och delaktighet deruti, äfven må förklaras gällande i afseende å Slafhandel i allmänhet. Företogs till pröfning Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 4 dennes under N:o 16 afgifne, och den x3 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att alla hus och gårdar i Städerne skulle ovilkorligen vara underkastade Brandförsäkring. Herr Lagerhjelm , Pehr: Utskotten hafva i förevarande Utlåtande utgått från den synpunkt, att det bör öfverlemnas till hvarje Husägares fria vilja, att brandförsäkra sitt hus, eller icke. Meningarne hafva likväl varit delade inom Utskotten, och för korthetens skull får jag hänföra mig till reservationerne.
Utsk. har nemi, förbisett det speciella uti föreskriften mot missbruk, hvilket i främsta rummet bort afses, och hvarigenom tillkomsten af falska afhandlingar ursprungligen skulle hämmas; i det ställe har Utsk., som mig synes, i frågans andra stadium lemnat föreskrift derom, huru vid utmätningar bör tillgå, då fråga uppslår om bättre rätt till godset, samt vidare förfaras bör, då tvist derom kommc under domstolens pröfning, o. s. v. Jag kan således icke godkänna detta Otskrs förslag, såsom efter min tanka icke ensamt ledande till målet; men åberopar hufvudsakligen Hr Giinthers väl motiverade reservatalion, hvilken uttrycker min egen åsigt af frågan, samt innefattar nära nog alla de controller, som uti ifrägavar. fall kunna äskas. Likväl skulle jag anse mindre behöfligl, på sätt Hr Gunther föreslagit, att de köpafhandlingar, hvilka upprättas inom allmogen, jemväl skulla publiceras genom allmänna tidningar, en föreskrift, som nära nog vore omöjlig att efterkomma, äfvensom slika transactioner inom ståndspersoner 7 H. 43 338 Den 19 Februari. eller dä säljaren är ståndsperson borde genom provinsens tidning tillkännagifvas. Deremot torde det blifva tillfyllestgörande om pnblicalion af köpafhandlingarne en gäng sålunda verkställes, och mindre behöfligt förnya den hvart Salje är, sorn jemväl blifvit föreslaget. Ännu ett iakttagande anhåller jag få tillägga, nemi. att om gäldenär försäljer all lösegendom, efter den tid annan dess skuld till betalning vore förfallen och till hvars gäldande tillgång saknas, så bör en sådan afhandling underkännas samt den förfallna skulden njuta betalningsrätt af lösegendomen, oansedt det sednare uppgjorde köpet.
Trötta på striden, instängde de sig i sin trädgård och föredrogo afspärrning framför pöbelns förolämpningar på gatorna i Schiras. I närheten af Schiras ligga Hafiz ’ och Saadis grafmo-nument — de båda verldsberömda skalderna, hvilkas vagga ock stått i Schiras. Den förra af dessa båda byggnader är belägen vid ingången till en fruktbar däld, vattnad af en bred kanal. En dyrbar sarkofag, prydd med vackra inskrifter, lånade ur skaldens verk, har blifvit medelpunkten för en begrafningsplats, der beundrare af poeten låta jorda sig vid hans sida. Hafiz föddes i Schiras i fjortonde seklet. Stäld på en låg samhällsplats — han var enligt uppgift bagare — förstod han att genom sin talang snabt höja sig öfver sitt stånd och blef furstarnes gunstling. Hans verk utgöra en samling af 569 ghazels (ett slags sonetter), ännu mycket populära, ehuru öfverlastade med bilder och hyperboler. Hans poem äro till och med ofta så gåtlika, att de med Koran dela rättigheten att rådfrågas som orakel: man öppnar dem på slump, för att der söka svaret på en tanke eller en önskan. Hafiz sjelf var den som först gaf dem detta privilegium. De skriftlärda och presterna i Schiras gjorde nämligen stora svårigheter vid att låta visa den sista hyllnings-gärden åt en skald, som anklagades för att vara otrogen. Hans vänner utverkade då att man åtminstone skulle fa söka ett utslag i hans sånger; man påträffade nu två ställen, der han öppet erkände sina fel, men likväl åt sig förbehöll en plats i paradiset. Denna lyckträff blef afgörande, och Persiens Anakreon — såsom han ofta benämts — fick pa detta sätt hvad vi kalla en hederlig begrafning. Från Hafiz ’ graf vandrar man genom blomstrande trädgårdar, hvilkas murar äro betäckta med vilda rosor, till minnesvården öfver Saadi, placerad i ett kapell med en gårdsplats framför. Cheikh Moslih oud-din Saadi, ellerhelt enkelt cheiken, såsom perserna kalla honom, föddes i Schiras 1194 af vår tidräkning.
Och den röda skäggkransen, som löpte från ena örat till det andra under hakan, de långa armarna och de korta benen för att alls ingenting nämna om ett par små, otroligt klippska ögon hjälpte till att bilda en typ så ytterligt aplik som man endast då och då möter den hos söner af den gröna ön. Slutligen grep han fatt i en stor ringklocka, ställde sig i den öppna dörren och började göra ett infernaliskt oväsen i det han med båda händerna svängde klockan högt upp och tillbaka igen. Då såg han så komisk ut att jag nära på måste skratta högt, trots tröttheten och de femtiotusen utsikterna mot en. Men då oväsendet var signalen för hungrande och törstande att gripa sig an med degklimparna och de öfriga delikatesserna förgät jag snart den roliga irländaren för mera materialistiska intressen. Efteråt begaf jag mig ut igen, till det förnämsta hotellet i lägret, samlingsplatsen för dess honoratiores, för att höra hvad nytt man där hade att berätta. Det var visst icke häller annat än ett stort brädskjul, men flera dagar äldre än de båda öfriga och åtnjöt därför obestridt anseende såsom det förnämsta. Det är ju inte endast i guldgräfvarlägren ancienniteten afgör rangfrågor. Där var lika fullt hus som i de båda andra och om möjligt ändå flera spelare i full sysselsättning. Men något af synnerligt intresse lyckades jag icke uppsnappa, hvarför jag stannade vid ett af borden för att betrakta en hop pokerspelare och hjälpte till att göra den rökvilda luften ännu tjockare än den var, ehuru det föreföll nära nog omöjligt. Spelet var dock icke vidare intressant. Spelarne voro ännu rätt försiktiga och insatserna tämligen låga. Det var för tidigt på aftonen för högt spel, hela lägret kanske ännu för nytt och för litet rikt för större omsättning på poker och faro, de mest gouterade spelen i västern. Jag stod redan i begrepp att gå min väg då jag råkade kasta blicken på dem, hvilka på motsatta sidan af bordet förnötte tiden på samma sätt som jag. Den främste af dem, som vanligt med en lång cigar mellan läpparna, var öfverste Beckridge. Fått tag på en god claim? frågade jag ögonblicket därpå i det jag slog honom på axeln. Halloh! ni är då ungefär den sista människa jag skulle väntat att råka här.