Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Remitterades till Stats-U tsAottet: 1:0 Herr Ugglas, Carl Wilhelm, anförande, innefattande anmärkningar vid Sta ts - Utskottets, rinder N:o 217, afgifna och, den 1 dennes e. m., till Utskottet återremitterade Utlåtande öfver väckt Fröt, Utdrag deri 7 Sept. 182g. i3 motion, angående föreslagen afskrifning af BruksIdkaren S. Owens skuld till Mariufactur-DiscontFonden, samt om ett ytterligare låne-understöd för honom af allmänna medel å 5o,ooo Rdr Banco; 2:0 Herr Boijes, Johan Fredrih, den 2.7 sistlidne Augusti e. m., på bordet lagda motion, att den i Lagoch Oeconoinie-Utskottens Utlåtande, N:o 4r, i afseende å 16 Cap. 2 §, uti Skiftes Stadgan, omförmälda fråga, rörande ersättning af allmänna medel åt Boställs-innehafvare för Skifteskostnader, måtte remitteras till Stats-Utskottet. LagUtskoltet: Herr af Grubbens', Nils Wilhelm, den 2g sistlidne Augusti f. m, på bordet lagda Memorial, innefattande hemställan, att Lag - Utskottet måtte erinras om skyndsam behandling af de flere till Utskottet remitterade motioner, rörande dels upphäfvande dels mildring och förändringar i Bysäuningstvårtget, Från Högvördige Preste-Ståndet. S, D. Biföllos, vid förnyad föredragning, StatsUtskottets Utlåtanden: N:o 214, i anledning af verkställd granskning Utaf de till Allmänna Garnizons-Sjukhusbvggnaden anslagna medels förvaltning; U:o 2i5, i anledning af verkställd granskning i4 Pro t.
För allt i verlden hade Grefven ej velat väcka henne, men hjertans gerna gifvit sin hustru den kyss han ämnat deras återupplefvande barn. Men Grefvinnan Ringschöld, mot hvilkens bröst Elin, i det hon somnat, under ett svagt utrop af: ”Ack hvad Elin ligger godt,” lutat sitt hufvud, märkte icke Grefvens mening eller ... Hvar gång han på tå närmades henne, vyssade hon sakta för barnet – och Grefven flög tillbaka. Hela tiden han oroligt fjeskade af och an derinne, såg hon ej ens på honom – måhända derföre att hon skämdes att visa det hon gråtit. Den stolta Grefvinnan Eleonora Ringschöld hade gråtit, när Doktorn sade att Elin kunde lefva; när Elin fann sig hvila sött vid Moderns bröst, hade äfven ett par tårar droppat ned på den somnande lilla . måhända var Grefvinnan ännu rörd och skämdes för det, när Grefven kom in. — I sin glädje kysste han Doktorn och en mössa borta på soffdynan, som han i hastigheten tog för Elins gamla sköterska – och begaf sig åter ut. När han väl stängt dörren till sjukrummet, kom han ändtligen ihåg att sätta näsduken för munnen. Gösta, hvars säng man under Elins sjukdom icke alls behöft bädda och som hela tiden blott ätit hvad Fru Wahl, vid sina besök, då och då för Elins skull bedt honom nedsvälja, dånade rent af, när han fick höra det Elin ej tänkte öfvergifva honom. ”Se så, Gudskelof, nu är den der stackars välsignade gossens tur,” hade Grefve Ringschöld yttrat, som just kom att springa förbi der han låg afsvimmad i gången – Men det blef icke Göstas tur. Buren till sin säng, sof han i goda aderton timmar och vaknade frisk och sund. Men Elins tillfrisknande gick långsamt –så långsamt att Läkaren, en utmärkt skicklig man, och såsom vän ofta sedd på Stånga, snart icke visste hvad han skulle tänka.
Men skulle sådant mot förmodan slå felt, så star det alltid öppet, då man finnér - det nyttigt, att småningom draga in på utlåtningarna. Genom I-Sankens försträckning af extra fond vid förekommande behof, kan man, efter min tanka, alltid balancera denna operation. Vid frågan om biträde till Götha Canal* kan fond dertill ethållas uti Bankens beräknade årliga tilljlytande Rentor, utan att således Sedel-stocken derigenom på det hela ökes. Litt. B. Ingifvet elen ij) Maj 1S15. \ id det af Herr Majoren och Riddaren Vählman till Högloft. Stats-Utskottet ingifna Förslag för Uestämmande nf Bevillninits-Suminan samt till JtinuncepJan Jör Slutens 3 ne JPtnniitge-verk, Stats. Gon - Den a o Juni. 1015 Contoiret, Riisgälds-Contoiret och Banken intill nä. sta Riksdag, med hänsigt tillika pä beredande af en lifiipare Penningerörelse i Lundel; anhåller jag få till Högloft. Utskottets uppmärksamhet och bedömande framlemna följande Anmärkningar. Hvad det förra, eller Förslag lill Bevillninga beloppets best ammande angår, så har ‘Tit. Pahlman grundat detsamma, sorn slutas med ett Bevill. nings-behof af a,500,000 R:d pa förutsättande: 1:0 Att Statsverkets Inkomst-Titlar lemna något öfverskott mot beräkningen i Staten, och att dessa kunna anses svara emot utgifterna till en fullständigare Reglering .rf Rikets försvars väsende och Eönernas förhöjande inom Militär Staterna samt förhöjning i några andra Titlar, rned anledning af Kongl. Majas derom gjorda nåiliga proposition, hvaraf skulle följa, att Stats, bristen kunde beräknas till lika Summa, Riksdal. $04,900, sorn den vid iSta års Riksdag ansågs Utgöra. 2:0
Det är således i stöd af dessa mina åsigter, som jag ansett mig med full öfvertygelse böra tillstyrka den anmärkning, som Const*tutionsötskottet nu framställt} jag lår dervid förena den försäkran, att om jag i detta tillstyrkande ett ögonblick hade funnit mig tvehug» sen, så hade den officiella underrä telsen Utskouet erhöll, att detta mål, tiil följe af Sundells underdåniga ansökning, på Kongl. Mai:ts Nådiga och välgörande befallning, tiil Justitie Cancelleren blifvit öfverlemnadt. fastän det förut genom ett fattadt b slut var »(gjordt, kunnat skingra all villiådighet och fästa mig i den öfvertygelse, att då justitieCancellerens granskning och utredning af målet ansågs nödvändig, det samma vid förr dragningen, till det mindsta, saknat den fullständiga utveckling 452 Den ?7 Maji. och upplysning, som i synnerhet är nödvändig» då frånvarande personer, ohörde, skola dömas till betydlig ersättning. Efter denna anmärkning följer i ordningen den Utskottet framställt emot Förste ExpeditionsSecreteraren Bergström. Uppå Chefens för Bohus Läns Regementes underdåniga anhållan, anbefalltes Kongl. Kammaroch KrigsCollegierne, att i vanlig ordning, på 30 års arrende, utsätta ett vid detta Regemente varande CapitainesBoställe. Denna förrättning verkställdes af bemäite Collegier med älla de formaliteter författningarne dervid fÖJ relagt. Bostället uppmättes. Afkastningen cal-i culerades; och ett maximi belopp af denna afkastning togs till grund för den blifvande ar-i rendesumman.
Det nya Edsformulairet, såsom afvikande från det vanliga, kunde hos den enfaldiga föranleda en jemförelse till det sednares förringande. Domstolen bör då först hänskjuta Skriften till bedömmande af en Jury, när hon synes honom tvåtydig. Nämndens röstande o med Ja och Nej är ej tillfyllestgörande, emedan Åklagares möjliga okunnighet eller misstag i målets rubricerande kunde åstadkomma den brottsliges frikännande. Herr Lagmannen Landberg förkastar Jury och föreslår, att Åklagare må vända sig antingen till Domaren eller Tryckfrihets-Committén. Bilaga H. till Mern. N:o 3. 361 I förra fallet afgöres genom preliminaire Utslag, huruvida anledning till klagan finnes, då namnsedeln öppnas, och målet behandlas summario processu enligt Rättegångs-Balken. I sednare fället kan man öfver Allusioner och dylikt förvänta sig ett oväldigt bedömmande af TryckfrihetsCommittén, som lemnar sitt utlåtande till sökanden, hvilken hos Domaren äger att anställa talan emot Boktryckaren, intill dess han namnsedel företer, hvarefter målet behandlas summario processu, såsom förenämdt är. Bilaga H till Mern. Protocoll hållet i Riksens Högloft. Ständers ConstitutionsUtskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 11 Junii 1812, kl. V210 f. m. Sedan Beredningen i dess föregående sammankomster tagit kännedom af de anmärkningar, som nu i RiksStånden hufvudsakligen blifvit gjorda vid ConstitutionsUtskottets från sista Riksdag hvilande Betänkande öfver Tryckfrihets-Lagen, hemstälde Herr Grefven och Ordföranden, om icke 5 § deraf, angående Rättegångssättet i Tryckfrihetsbrott, vore ett ämne som preliminariter borde afhandlas, emedan dess afgörande, hvilket vore nödvändigt för att bringa enhet i de öfriga rättelserna af denna Lag, likväl ej lade band på deras mening och innehåll. Bifölls; och Beredningen företog till ompröfning, huruvida vid brott emot Tryckfrihets-Lagen en så kallad Jury (Nämnd) är användbar. Beredningens
Nto 99. * tocolls-Utdrag den 12 sistlidne Februarii, vägrat att framställa en sådan proposition, hvarigenom, på sätt de öfrige Riks-Stånden för deras del beslutat, 1 och 2 momenten i Memorialet N:o 4°> angående förändrad ingress af Tryckfrihets-Förordningen och upphäfvande af 4 §• 8 mom. i samina Förordning, rörande Indragningsmagten, skulle, oberoende af Memorialets 3 morn., om Jury-inrättningen, antagas såsom hvilande till Grundlagsenlig behandling; och denna vägran derefter blifvit af Constitutions-Utskottet, enligt dess Memorial N;o 93, gillad samt Högvördige Preste-Ståndet således icke varit i tillfälle alt slutligt yttrande afgifva öfver ifrågavarande 2 morn., så har Expeditions-Utskottet, så väl i följd af dess redan yttrade åsigt, att samtlige Riks-Ståndens eller Förstärkta Constitutions-Utskottets beslut erfordras för alt en Grun dlags-förändring må kunna såsom fullständigt beredd antagas att hvila till nästa Riksdag, ansett sig icke böra uppta<- ga ifrågavarande 2:ne mom. till införande uti omförmälde §. af RiksdagsBeslutet. Slockholm den 16 Maji i835. STOCKHOLM, i835, bos J. JL Wallbo*. Expe-tiitions-Jåt skot tets Memorial Nio 3o; i N:o 3o. Memorial^ i afseende å förekommandet utaf omtryckning af vissa t i il Bihanget hörande handlingar.
Gåldenåren önskar utdraga på tiden med betalningen, och om han finner att detta ändamål förfelas, skall han häldre låta bero vid UnderDomarens beslut, ån öfverklaga detsamma, utan hopp stt derigenom kunna bereda sig någon förmån; hvaremot det icke lärer kunna betviflas, att han, äfven öfvertygad om rättvisan å motpartens sida, icke lärer un - Den 37 Maji f. m. derlåta att begagna en sådan utväg, om han »ned visshet kan påråkna, att hans betalningsskyldighet derigenom uppskjutes ett, kanske IFre år , hvilket måste intråffi då HolRålterne åro så öfverhopide af göromål, sorn Götha HofRått hittills varit. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 REGISTER ÖFVER I1ÖGL0FLIGE RIDD ERSK APETS OCH ADELIS PROTOKOLL VID Lagtima Riksdagen i Stockholm ÅR 1862-1863. stockho lii, TRYCKT HOS E. WESTRELL, 1865. R. betyder Remiss. B. — Betänkande inkommit. U. — Utlåtande öfver återremiss inkommit. o o A. — Återremiss. A. — Afgjordt. E. — Expedition. A. Acceptering, efter Riksdagens sint, af räkningar å tryckning och häftning af Bihanget till Uiks-Ståndens Protokoll: B. VII. 391, 392, Å. 392. Ackords-anbud, angående ett utaf Handlanden C. A. Wahlberg gjordt sådant: B. I. 521, A. 555. —, i anledning af ett utaf f. d. Faktorn och Handlanden €. G. Schöldström gjordt sådant: B. II. 208, 233, A. 233. —, i anledning af ett utaf Advokat-Fiskalen G. Hörstadius gjordt sådant: B. II. 208, 233, A. 233. —, i anledning af ett utaf Häradshöfdingen Th. Berger och Grosshandels-bolaget Sv. Renström &
R;dr 16 sk. 8 rst. för år 1879 2,352,003: 28. 11. 2,509,404: 26. 3 3,200: 3,200: — - 1,200: 1,200: — - 1,560: 2,000: 2,323: 46. 1 1,100: 1,278: 8. 6 350: 406: 33. 4 1,120: 1,120: 3,620: 3,620: 5,439: 36. 8. 5,213: 4. 8 2,453: 10. 8. 2,346: 26. 8 Transport: 2,370,486:28. 3. 2,531,673: 1. 6 — 33 Transport: till deltag arne i upprensningen af Ysby å inom Wallda, Tölö och Släps socknar af Fjäre härad, emot årlig inbetalning efter 1857 års slut af 8 procent å primitiva beloppet under 14i års tid, dervid beräknas 2 procents ränta för kapitalåterstoden, » dito i sänkningen af Ramsjön och utdikning af deromkring belägna vattendränkta egor inom Ljungby, Winberga, Stafsinge och Morups socknar af Faurås härad, emot dito dito efter 1860 årsslut, inom Elfsborgs län: till deltagarne i sänkningen af Hasserässjön samt upprensning af0 Lerby och Snapperuds elfvar inom Åmåls och Mo socknar, emot inbetalning af 5 procent årligen å ursprungliga lånesumman, 3,600 R:dr, med beräkning af 3 procents ränta å kapital-återstoden; hvilken betalningsskyldighet vidtog efter 1851 års slut .
V i d de årliga ombytena af tjänstefolk framträda m e r o c h mer svårigheterna att få en ordentlig van o c h kunnig tjänare, o c h litet hvar känna vi till de obehag s o m medfölja ett tjänareo m b y t e, hvilken tid det kräfver, innan man kommer i ordning eller hinner sätta tjänaren in i sina åligganden; månader kunna förgå och änd o c k riskerar man att v i d halfårets eller årets slut blifva af m e d sin nyss indresserade tjänare; då denna tycker sig hafva lärt något, fått en o c h annan finare vana, kanske blifvit litet uppklädd o c h uppfiffad, stiga hennes lönepretentioner, o c h så söker h o n sig en n y plats; n y tjä- nare måste nu anskaffas, så börjas samma u p p - fostringshistoria o c h samma elände igen. Ä r det nu så omöjligt att verkligen k o m m a öfver en tjänare, som redan från början är inne i sina sysslor, o c h s o m särskildt har vana att servera eller passa u p p? Ja, ibland ser det verkligen så ut, o c h hvar kan orsaken härtill ligga? I de flesta fall är det emellertid icke tjänarens fel, utan vårt, vi husmödrars. Visserligen finnas husmödrar, s o m ganska ordentligt inlära och uppfostra sina tjänare — jag talar här och i det följande uteslutande o m kammarjungfrur, innejungfrur, som hafva städning, servering, uppassning inomhus om hand, — m e n det finnes ty värr äfven husmödrar — o c h i sanning ej så få — som göra platt ingenting för tjänarnes undervisning, utan för hvilka det är fullkomligt likgiltigt, huru de passa u p p och sköta sina åligganden, huru de kläda o c h skicka sig, o c h s o m hellre underkasta sig tjänarens herravälde o c h bestämmelser, än de göra sig det besväret att rätta, undervisa o c h uppfostra d e m.
Tor ifrågavarande företag bildade bolag funnit sig föranlåtet att, i stället för en till begagnande med hästkraft afsedd jernväg af 3 fots spårvidd, anlägga en lokomotiv-bana med spårvidd af 4 fot; och hade, till följd af delta förändrade byggnads-sätt, jemte de under sednare åren stegrade dagsverksoch material-pris, anläggnings-kostnaden, hvilken, uti det af Majoren C. E. Norström år 1855 upprättade förslag, för hästbanan beräknades till 189,700 R:dr B:ko, blifvit i ett af bemälde Major, med anledning af de förändrade förhållandena, omarbetadt förslag upptagen till ej mindre än 437,000 R:dr samma mynt; hvarföre det af Rikets Ständer beviljade låneunderstödet, som vid dess anvisande kunde anses för dermed afsedt ändamål tillfyllestgörande, sedermera befunnits alldeles otillräckligt; vid hvilket förevetande bolagets Direktion i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit, med hänsigt till omförmälda jernvägs-byggnads allmänna vigt och nytta, täcktes hos Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att ett ytterligare lån å 133,333 R:dr 16 sk. B.ko måtte för samma anläggning beviljas emot erläggande af 3 procent årlig ränta och kapitalets afbetalning genom detsammas amortering med 2 procent årligen; varande medelst högstberörda nådiga skrifvelse detta ärende öfverlemnadt till Rikets Ständer, på det att de matie komma i tillfälle pröfva huruvida, i anseende till nu uppgifna omständigheter, ytterligare så beskaflfadt stats bidrag, som vid sednaste Riksdag beviljades, må för ofvannämnde jernvägs-anläggning anvisas. Jemte denna, af samtliga Riks-stånden till StalsUtskottet remitterade. Kongl.
Bevillning drabbade till större delen Jordbrukaren, sorn nu ej kan utgöra den Bevillning honom förut är pålagd. I min tanka äga herrar Grosshandlare ett privilegium i detta Rike, att sätta pris på inkommande och utgående varor, som de ej erlägga stor Bevillning för, Judarne torde få betala mest för den ringa del de få åtnjuta härutinnan* Begärdes på bordet. Föredrogs å nyo Hr Ankarloos, Olof, i sista Plenum upplasta och på bordet lagda Di - 76 Den 4 April. ctamen , angående Taxeringsman vid Marke* gångssättningar. Remitterades till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet. Vidare föredrogs Herr Ankarloos sista Flenidag upplästa och på bordet lagda Dictamen, angående stadgande, att Sterbhus ej måtte af Domaren i orten få utredas. Herr Nauckhoff, Carl Ulric, uppläste härvid följande: På bordet hviiar ett af Herr Majoren och Riddaren Ankarloo den 31 sistlidne Mars uppläst Memorial, angående den värde Ledamotens önskan oin ett stadgande för ordinarie Domare , att med Sterbhus-utredningar sig icke befatta. Vid detta Memorial, så framt Eders Excellence Herr Grefven och LandtMaiskalken samt Höglofl. Ridder skåpet och Adeln ej täckes finna , att detsamma för alltid borde hvila på bordet, utbeder jag mig få framställa några anmärkningar. Lika med Herr Majoren Ankarloo anser jag det vara Adlige, Presteoch BondeStåndets Sterbhusdelägare.-, rättighet, att till Boupptecknings och Utrednings-män välja den eller de, till hvilka de äga förtroende, utan något slags undantag af ordinarie Domare i den ort, der Den 4 April. 77 Sterbhusutredningen uppstår; men att genom en ny Lag hädanefter beröfva ordinarie Domare den rättighet till ett slikt förtroende, de, ej i egenskap af Domare, utan som medborgare, i samhället hittills ägttror jag vara lika obilligt och grymt, som art utstänga så i tjenst sorn utan tjenst varande Militaire personer från all annan medborgeilig rättighet, än att försvara Fäderneslandet.
Vi hafva i allmänhet icke haft stort skäl att prisa komitéer, och med den nu ifrågasatta torde lämpligen kunna upp - 576 Den 20 April. skjutas, då statens tillgångar icke medgifva några uppoffringar för det ifrågavarande ändamålet. Jag anhåller således om bifall till Utskrts förslag. Hr af Filin t, Erik Magnus: Flertalet inom Utslct utgick från samma åsigt som den siste värde talaren och ansåg att, då i alla händelser tillgångar icke för närvarande funnos, hvarken för en hitflyttning af Upsala universitet eller för anläggande i hufvudstaden af ett nytt sådant, det icke heller vore skäl att besvära K. M. med anhållan om nedsättande af en komité för ändamålet. Utskrt har således afstyrkt Hr Ljungbergs motion, i såväl ena som andra afseende!, och jag får för min del anhålla, att R. o. Ad. ville biträda Utsk:s yttrande derom. Hr Olivecrona, Knut: Då Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t haft att behandla en motion af beskaffenhet, som Hr Ljungbergs, har Utsk:t, enligt min tanke, icke gerna kunnat komma till annat resultat, än att afstyrka den föreslagna llyttningen af Upsala universitet till hufvudstaden. Motionären har nemligen väckt förslag i ett ämne, der han synbarligen varit alldeles obekant med förhållandena; och Irån denna obekantskap samt oriktiga förutsättningar hafva de felaktiga slutföljder uppstått, hvarom hans motion öfverallt bär vittne. En föregående talare, Gr. v. Rosen, har yrkat, i öfverensstämmelse med hans, Betänk:t vidfogade reservation, att R. St:r skulle ingå till K. M. med en underdånig skrifvelse, begärande en utredning af frågan om »medel och kostnaderna» för nämnde flyttning. En sådan skrifvelse synes mig emellertid ganska olämplig, enär först borde vara afgjordt, dels att Upsala universitet icke uppfyller sin bestämmelse på den plats, det nu är, dels att hela riket och icke blott Stockholm skulle af flyttningen draga omedelbar vinst, och dels ändtligen att den vetenskapliga odlingens kraf påkallade denna åtgärd.
Likgiltigt fattade hon tag i den, kramade den med ett tag till döds och trampade dess brustna lemmar under sina fötter. Tårar af förtrytelse stego upp i barnets ögon, men hon låtsade ej märka dem. Hennes uppmärksamhet riktades i detsamma på en båt, som lade till vid stranden. Hon reste på sig och blickade forskande fram mellan trädstammarne. Sitten här och leken så länge, barn. Jag skall gå ner till Olof. Hon lämnade dem. Då de små sågo henne aflägsna sig började de storgråta, men hon låtsade ej höra det. De skulle nog tystna, sen de fått gråta ut, tänkte hon. Se goddag, Kirsti. Tror I också lockats ut af det vackra vädret. Jag måste väl en gång ut med de små. De hafva så tråkigt där hemma nu sen hennes nåd gått bort. Så barnkär I blifvit af eder. Jo, jo, har fått öfvertaga modersbekymren sen dess och herr Klas är naturligtvis fullkomligt nöjd med eder ömma vård om de små? Jag har ej sport honom därom, svarade hon stött. Ja hvad skulle ni häller göra det. Det är väl han, som skall gifva sitt bifall tillkänna. Men för resten pratar jag onödigt skräp. I veten väl själf bäst huru väl inskrifven I städse varit på det hållet. Kirsti låtsade ej förstå hugget utan gaf samtalet en annan vändning. Hvarifrån kommen I Olof? Ah jag var bara där ute för att litet ordna om fisket, sedan vår gamle hederlige Niilonen ej mer förmår taga hand därom. Det är ändock rätt synd med det stackars folket. Såå. I tycken värkligen det. Då beklagen I väl också det misslyckade försök att blifva hulpen hans hustru gjorde på jordafärdsdagen? Ja, herr Klas är stundom rätt hjärtlös af sig. De orden saden I icke, om han hörde på. Ja, skam nog, tycker man ej om sanningen här på Laukko. Luften förefaller förpestad litet hvarstans. Och ändock stannen I Olof här så gärna. Huru gärna jag gör det hör ej hit man måste i alla fall lefva. Men jag återgår till Niilonens. Viljen I Kirsti med ert inflytande hos herr Klas ej lägga in ett godt ord för dem? Det är ju synd att se människor svälta ihjäl.
Med sådana grundsatser, ser det ut som Staten snart skulle helt och hål - De n 2 Augusti. 115 let gifvas till spillo för individernes skull; samt omsider afklädas alla de rättigheter man eljest ansett den hafva af nöden för att kunna, likmätigt sitt ändamål, vaka öfver det helas bestånd och förkofran. Att grundsatser af denna beskaffenhet äfven framkallat det förslag, som åsyftar alt prsescribera verkan af kammar-rättens utslag i anmärkningsmål, synas mig sannolikt.
Delande, i lika matt, Sin overksamhet och omwardnad emella!: Nordens Brödrariken, har Kongl. Maj:t, efter hwarje förflutet ar, med ökad tillfredsställelse funnit, huru föreningsbanden stagic djupare rotter i de bägge Folkens hjertan och samfundsförhållanden. Zu mera de framskridit i bredo med bwarandra, till en gemensam mweckling af inre wälstand och yttre anseende, ju mera har förrroender stadgats, jemte känstan af inbördes pligter och rättigheter. Kongl. Mast har således lemnat Desi Nådiga bifall till Norrsta Regeringens anhållan om bildandet af en Comité, sammansatt af Swenste och Norrste män, för att till Kongl. Mast inkomma med underdånigt betänkande öfwer åtskilliga dem förelagda unionella ämnen. Kongl. Maj:c gar nu att för Rikets Ständer närmare framställa de åtgärder, som i den inre Styrelsens scrstilta grenar blifwit widtagna. 7 Öfwer Neligionswärden, säsom den wigtigaste angelägenhet i Neii^sns ^ ^ . wänden rall hwarje samhälle, har Kongl. Mast med omsorg wakat. Med tillmäin-cr. fredSställeife har Kongl. Mast inhemrat det berömliga nit, hwarmed Presterskapet i allmänhet uppfyller sina wigtiga aligganden, och hoppas af detz fortsätta bemödanden lyckliga följder för den sannt Christligt religiensa andans widare utbildande och lifwande. Bibel-Commitzionens overksamhet, ehuru afbruten genom Ledamöters död, har likwäl fortgått, sa att öfwersättning af flere Gamla Testamentets böcker hunnit fullbordas, och blifwic fran trycket utgifne. Bibelsällskaperna, sa wäl det allmänna i Hufwudstaden, som de Bib>-l-Säuenssilda i Stiften, hafwa wifat fortfarande nit för befordrandet as deras wigtiga ändamål. Folkets kärlek för det gudomliga ordet, tyckes allt mer och mer tilltaga, i samma man som detz allmännare kännedom sprides.