Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men den tiden är det styggt att resa på marknader, fortfor hon, litet bortvänd; man råkar ut för ... ja. Blir jag åt femtio år, då tänker jag det skall vara överståndet; då tör däremot handeln bli klenare hemma i boden, och jag vill då försöka på marknader, om jag inte dessförinnan lagt ihop en summa, så jag kan leva utan bysch; det jag hoppas. Ty en kan leva mycket nätt och ändå må ganska väl, så snart som ... (här sjönk hennes ansikte och uppsynen mörknade). Nåväl, min Gud! vad menar du? Å jo, jag menar, så framt en aktar sig för att ha en plågare, som äter upp och förskingrar i onödan och i slarv allt vad en med möda och åhåga samlar. Vad båtar då att vara ordentlig, när plågaren är desto mer oordentlig och frossar av den idogas arbete? Och hur kan en arbeta med lust och fröjd, när en ingen hjärtans lust har, men ångesten sitter i halsgropen ... Jag förstår dig inte. Så? Hm. För Guds skull berätta vad du menar! Ja, det är allt något att berätta, kanske. Jag var ute en Michaelikväll med min mor: det var mot hösten och blåste, och hennes hår for kring huvan. I förtvivlan sprang hon upp åt den stora stadsbron, som går över Lidan hemma i vår stad; jag var då femton år, och sprang efter. Jag tänkte att hon i sin rysliga vånda skulle hoppa ned i vattnet. Men när jag kom efter, hejdade hon sig och tog mig i famn, stannade vid broledstången och såg sig om. Där var ingen gångare ute. För din skull vill jag låta bli det, viskade hon: jag vill leva och pinas, tills du blir ännu litet större. Men ve och förbannelse över den här! åtminstone den skall jag bli kvitt! Härvid såg jag fradga av raseri, tror jag, stå kring min mors läppar; hon ryckte sin guldring av fingret och kastade den långt bort i Lidaån. Sergeanten bleknade: han påminde sig något ditåt i dag morse vid ångbåtsrelingen. Din mor lär ha varit litet otålig i äktenskapet? undföll honom. Fy ... fy ... herre! utropade Sara med blixtrande ögonkast och glömde sitt du.
Be vill-; ningsStadga med skäl varit klandrad, här Blifvit med sorgfällighet rättade, att, genom medi delta förbättringar, den föreslagna BevillningsLagen erhållit till sina föreskrifter mer enkel»! het och tydlighet, och i Organisation för dess verkställighet mera kraft, säkerhet och styr^ ka , och derigenom blifvit återförd från en vanställd skepnad till dess ursprungliga, med dess grunddrag öfverensstämmande syftemål; cn rättvis Och jemn fördelning af Statsbördorre. Då j81o års BevillningsFörfattning, med alla sina fel och brister, med en MinimiTariff, som låg i strid med hufvud-principen , med dess obestämda och invecklade föreskrifter för verkställigheten , utan allt biträde af nägon Capitationsafgift, likväl till Staten inbragte netto det belopp af 2 Millioner, hvarefter BevillningsTabellerna voro uträknade, hvilka icke blefvo förhöjda , fastän Bevillninj gen ökades med en half Million , utaf hvil-i ken, vid Tabellernas upprättande, icke beräk-j nade men sedermera vidtagna åtgärd , brist till ett deremot svarande belopp naturligtvis skulle uppkomma, sä frågar jag: huru många anledningar mer visa sig ej då för ett sä* 358 Den 24 Martil s /. m. kerf och lyckligt resultat af ett arbete, som, grundadt på den erfarenhet iSio års BevillningsStadga efterlemnat, i förening med den år 18'2 införde ocb i detta Förslag oförändrad bibehållna Capitations - afgift , icke mera framställer en bristfällig byggnad , utan ett fulländsdt helt, emot hvars säkerhet och verkställbarhet inga grundade skäl till tvifvelsmål mera finnas ? De ojätagtigaste' vittnesbörd härom bära för öfrigt de i denna fråga från trye» ket utkomna Handlingar, dit jag hänvisar en hvar, som vill göra sig den mödan, att i detta vigtiga ämne sysselsätta sin uppmärksamhet och tankeförmåga.
»Jag sade nej.» »Jaså.» Icke en muskel rördes i det förstenade ansigtet, som alla kallade vackert. Fadern såg nu endast förlägen ut, när han märkte, att han inga bannor fick. »Han gjorde en antydan om, att han inte kunde föra ett sådant hus, som du är van vid, så vida han inte kunde påräkna något tillskott af mig. Det var som om han ville göra någon förfrågan om mina förmögenhetsvilkor...» Den gamle mannen greps af ett slags skälfning i händerna och i de långa, stultiga benen, hvilken då föreföll mig alldeles oförklarlig. Jag insåg icke, hvar skälet låg till hans harm. Jag hade då ingen aning om, hvad det ville säga att ega en hemligt derangerad ekonomi och att bli erinrad derom. Dotterns skarpa ögonbryn höjde sig ett ögonblick, som om hon ville säga: jag förstår! »Jag sade honom då», fortfor den gamle, »att om han ville göra saken till en affärsfråga, så hade jag ingenting annat att svara än nej.» »Det var rätt; tack skall pappa ha», sade isdrottningen; och i den blick, hon fäste på den gamle, tyckte jag mig se en skymt af medlidande eller ömhet. Fadern skälfde ännu starkare. »Du... du kan göra det om, ifall du vill», kom det ångestfullt. »Man kan skrifva ännu; det är inte för sent.» »Nej, jag vill inte göra det om.» Hon vände sig om och gick in i sitt rum. Hon var stel och kall som alltid. Men det föreföll mig som var hon en smula blekare än vanligt. Ett par månader efter firades friarens bröllop med hennes väninna. Det fins varelser, som kommit till verlden med fröet till enda passion: begäret att lära känna menniskor och menniskoöden. Försök att bibringa en af dem någon som helst kunskap, hvilken icke hänför sig till menskliga individer – den förblir död i all evighet. Men låt ett namn susa förbi hans öra i ett flygtigt samspråk och han skall gömma det i sitt minne. Och åratal efteråt kunna andra små lösryckta drag komma till, komma alldeles af en slump.
”genom mina domares underbara makt att annihilera och skapa uppsåt, har jag ändtligen vunnit det, att se mitt hufvud frälsadt, endast för att kunna se och förstå det elände att högtidligen svältas ihjäl”. – Det märkligaste i denna, sannolikt i Februari 1793 författade böneskrift, är föröfrigt den uttydning, som här gifves åt hans satser om Stånden. Det väsendtliga deraf lyder så. ”När i en bok står: dessa fyra Rikets Stånd äro de fyra Rikets Obestånd, – så uppkommer den stora frågan: kallas de rikets obestånd i och för sin politiska författning och varelse? eller endast i afseende på deras tillfälliga misshällighet? Det förra skulle vara ett brott emot Regeringssättet – om man kunde dömma en gissning i stället för ett factum. Det sednare vore blott en fri tanke. Nu, då intet bevis mot mig finnes, så är icke Actor, utan jag, mina ords tydare. Och jag förklarar, att endast det sednare är det rätta. Jag hade ett direct afseende på Ståndens misshällighet”. Vidare, mot slutet: ”Jag erkänner icke engång liklighet till brott i annat, än de ord, som röra Stånden. Och äfven denna liklighet försvinner, i den stund den vigtiga skillnaden göres emellan deras politiska varelse och deras politiska misshällighet. Ty sjelfva de fyra Elementerna, som, uti den harmoni Gud stadgat, äro hela Verldens Bestånd, skulle man genom en poetisk colorit, i afseende på allt det de förstöra, kunna kalla de fyra Verldens Obestånd”. Här alltså är ett återtåg från den åsigt, som hyllades ännu några veckor förut, eller ett annalkande till den motsatta, redan börjadt. Ty jemnförandet mellan förklaringarna till Konungen och till Hofrätten gör uppenbart, att det, som ogillades i denna sistnämnda, var just Ståndens ”politiska författning och varelse”; såsom en sak, hvaraf deras ”misshällighet” då sades vara, ingalunda en ”tillfällig” verkan, utan en alldeles nödvändig.
Kungörelsen den 14 Januari 1824: 1:0 att bolag, för utlåning af penningar till enskilde personer, finge bildas med rättighet att, vid penningeförsträckningars meddelande, afdraga den högsta lagliga ränta, dock ej för längre tid än högst ett år; äfvensom att, efter förfallotiden, uppbära samma öfverränta, som för Banko-diskonten vore stadgad; 2:0 att sådana inrättningar finge, till sina fordringars utsökande och indrifvande, njuta enahanda handräckning som Banko-diskonten; 3:o att de personer, hvilka voro sinnade att, i nämnda ändamål, upprätta bo lag, egde alt sig hos Kongl. Maj:t anmäla samt bolagsreglor och utlåtningsreglemente förete; hvarefter Kongl. Maj:t ville, derest dessa funnes af den beskaffenhet och bolagets fond af den betydlighet, att det åsyftade ändamålet, nemligen lättade lånetillgångar af enskilda medel till förlag för handel, näringar och jordbruk, derigenom vunnes, i nåder förunna bolaget rättighet att begagna ofvannämnda förmåner under en oktrojtid af högst tio år, vid hvilken tids förlopp bolaget borde om nytt tillstånd sig anmäla; och 4:0 att för öfrigt skulle för diskontbolagen lända till efterrättelse allt hvad för Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. 259 handelsbolag vore eller blefve stadgadt, rörande vederbörligt anmälande, intagande uti Rättens intecknings-protokol! och kungörande uti allmänna tidningarne angående bolagets ingående samt bolagsmännens ansvarighet, en för alla och alla för en, tillika med hvad som särskildt, i afseende på invisningars utställande af enskilde eller bolag, vore eller kunde blifva föreskrifvet.
Direktion, med stöd af 152 § i Banko-Reglementet, vid tre särskildta tillfällen under den tid, hvarför nu redovisas, assignerat på Bankens Reserv-fond till sammanräknadt belopp af 560,000 R:dr, hvilka dock sedermera blifvit af Låne-Kontoret till Reservfonden återbetalda. Vid de öfriga Diskont-Verken har under ifrågavarande tid någon assignering å Reserv-fonden af ofvan uppgifna ättledning ej ifrågakommit. §56. inneh&iining & Till fullgörande af föreskriften i 153 § 2 inom. i Banko-ReAiimänna Diglementet, enligt hvilken det åligger Fullmäktige att under hvart• kont fonden. ^era ^ret 1861, 1862 och 1863 af Allmänna Diskont-fonden vid 55 Diskont-Verket i Stockholm samt Låne-Kontoren i Götheborg och Malmö innehålla 200,000 R:dr, hafva Fullmäktige förordnat, att berörde innebållning skall för innevarande år verkställas i förhållande till de andelar af fonden, som dessa Diskont-Verk, jemlikt 1 mom. i åberopade §, böra innehafva, eller sålunda att Banko-Diskont-Verket i Stockholm skall inbetala. Emit 125,000: — Låne-Kontoret i Götheborg „ 50,000: — d:o i Malmö „ 25,000: - S:gr Runt 200,000: — Häraf äro till och med den 14 näsflidne September till Banken levererade: från Banko-Diskont-Verket Runt 75,000: — „ Låne-Kontoret i Götheborg „ 30,000: — „ d:o i Malmö „ 12,000: - eller tillsammans Ruut 117,000: — hvilka medel blifvit på Bankens Reserv-fond insatta. § 57.
Dä nemligen debiteringen utgör grunden för uppbördsmännens redovisningar och rikshufvudboken bland annat är ämnad att af dem göra en sammanställning för öfversigt af det hela, synes det alldeles riktigt, att hvarje inkomst-titels debiterings-belopp y i öfverensstämmelse med uppbördsmännens redogörelser, i rikskufvudboken upptages, vid hvilket förhållande och så framt ej uppbörds-beloppet, som är ett, onödigtvis skall sönderdelas på flere kooti, äfven måste enklast vara, att detsamma odelad t tillföres stats-regleringens konto, samt att följaktligen å motsidan af samma konto dels ojföres hvad enligt räkenskaperne varder afkortadt eller eljest till stats-utgifternes bestridande b lifv er odisponibelt,. dels balanseras hvad vid räkenskaps - 392 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 191. årets slut af uppbörderne ännu beror på indrifning eller afskrifning; blifvande nämnda konto, sorn eljest skulle upptaga endast uppbördens behållna del, äfven mera upplysande derigenom, att förhållandet med uppbörden i sin hellmi derstädes kommer att framstå; hvadan Rikets Ständer gillat revisorerneS tillstyrkande, att statsregierings-fonden bör krediteras för uppbördens debiterade belelopp.
Staten tillhöriga möbler med dem, som utgöra den Kongl. Familjens enskilda egendom; och hemställer alltså Utskottet, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 8. 5 att från och med nästa statsregleringsperiod anslaget för underhåll och vård af möhler och andra, Staten tillhöriga inventarier i de Kongl. Slotten i Rike-staten definitivt upptagas till 56,400 Riksdaler. 4:o) I öfriga under denna Hufvudtitel förekommande utgifts-summor har Utskottet icke funnit skäl att föreslå någon förändring, hvadan desamma blifvit till enahanda belopp som vid förra riksdagen uppförda, på sått bilagda tabell, litt. A, närmare utvisar; kommande, i händelse Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet hemställt, Hufvudtitelns anslagsbelopp att utgöra 1,417,000 R:dr. 5:o) Då H. K. Höghet Hertigens af Dalarne förmälning inträffat redan år 1864, men nästa statsregleringsperiod icke komme att börja förr ån med år 1867, har Kongl. Maj:t vidare föreslagit, att den i mom. 2. hår ofvan omförmålda anslags förhöjning måtte beräknas och utgå från början af det år, då förmålningen egde rum; och hemställer, i öfverensstämmelse härmed, Utskottet, att en emot berörda anslagsförhöjning för åren 1864, 1865 och 1866 svarande sammanlagd summa af 51,000 Riksdaler må af Rikets Ständer å Riksgåkls-kontoret anvisas. 6:o) Till inköpande af én Brådhandlaren A. G. Enblom nu tillhörig egendom å Kungsholmen och verkställande derå för de Kongl, fatburarnes räkning af före slagna byggnadsoch inredningsarbeten har Kongl.
Comiterade, i fråga om Cassa-Departementet och Sedel-Contoret, hvilkas organiserande då företrädesvis varit afsedt, för deras del, under förutsättning, att förstnämnde Departement skulle administreras af en enda person, hvilken således blefve dess sjelfskrifne Chef, tillstyrkt, att, med bibehållande af det collectiva ansvaret, väl en af de tre Com missarier, som förmodades komma att förvalta det blifvande Sedel-Contoret, måtte erhålla den befattning, att såsom Chef för viss bestämd tid handhafva ordningen inom Contoret och tillse, att göromålen derstädes med noggrannhet och utan afbrott förrättas, men att samma befattning måtte erhållas antingen genom val af Contorets Commissarier gemensamt, eller genom lottning eller genom ambulatoriskt tillträdande i fastställd ordning, allt som Comrnissarierne sjelfve för hvarje tillfälle funne lämpligast. Denna Comiterades åsigt i fråga om Chefskapet är jemväl af Cornraissariatets pluralitet gillad, b varemot andre Ledamöter af Commissariatet yttrat den öfvertygelse: att fördeiarne af Chefskaps-inrältningen icke kunna vinnas endast genom den af Comiterade sålunda föreslagna förändring i afseende å inspectionen öfver göromålen och ordnings-bestyret; att ett Chefskap öfver underhafvande Tjenstemän samt en vård af Bankens redbarheter, sora ålåg Comrnissarierne hvar inom sitt Departement, bättre besörjdes af en mindre, dock icke allt för fåtalig personal, som oafbrutet kunde lemna sin omsorg deråt, än af en större, som endast vexelvis deltoge deruti; att då, genom 36 p. af Banco-Ordn., Comrnissariernes antal vore upptaget till 6, af hvilka 4 hade sine anviste platDih. till RStProt. t834. 6 Sami. t Å/d. 2 Dand. a y:de Häftet.
Fru L. är något öfver 40 år och gift sedan 1868, men barnlös. Hon lär under den sista tiden varit sjuklig och nervös. En skandinavisk q v i n n o k o n g r e s s kommer att hållas i Köbenhavn instundande sommar samtidigt med den skandinaviska industrioch konstutställningen. Initiativet härtill är taget ' af » Kvindelig Fremskridtsforening » i Köbenhavn. Kongressen kommer sannolikt att börja i midlen af juli. Frågan härom, som bifallits af folketinget, förkastades sistlidne fredag af landstinget. Förslaget hade väckts af hr Fr. Bajer och åtföljts af en adress, undertecknad af många tusen qvinnor. Inrikesministern understödde förslaget, hvilket dock som sagdt föll. Den förnämsta motståndaren mot det I D U N Annonser mottagas endast mot kontant liqvid i förskott af 2 5 öre pr 4 - spalt. petitrad [ Ingen annons införes under I krona. samma var skalden Carl Ploug, den forne frihetskämpen. Kronprinsen af T y s k l a n d har nu ändtligen nödgats underkasta sig operation, s. k. tracheotomi. Svulsten i struphufvudet ökades på sista tiden i oroväckande grad och vållade hinder i andhemtningen. Doktor Mackenzie måste åter resa till San Remo och i hans närvaro företogs operationen af doktor Bramann. Luftstrupen öppnades, ett rör insattes i den samma o c h genom detta försiggår nu andhemtningen obehindradt. Operationen lär hafva lyckats fullständigt, och kronprinsen befinner sig efter omständigheterna väl. Någon inverkan på struphufvudssjukdomens fortgång har operationen emellertid hvarken haft eller afsett. F ö r n ä m a idrottsdamer. I Petersburg kommer i dagarna en traftäfling alt ega rum, i hvilken endast damer af aristokratien fä deltaga. En hvar af de täflande damerna skall bära sidendrägt i bjerla färger, o c h slädar och seldon skola dekoreras i samma färger. Prisen bestå uteslutande af briljantsmycken, som skänkts af kejsarinnan, m. fl. En koketts bekännelser. Skiss för Idun af M I A. Eftertryck förbjudes.
4 Sami. 1 Afd 4 Hand. 39 Haft. 2 Stats-Ulskoltels Utlåtande JV; 300. blifvit antagen och tillämpad i afseende pä den under innevarande riksdag beviljade tillfälliga löneförhöjningen för alla vid Rikets Ständers Bank anställde tjenstemän och vakthetjenter, eller med Tretiotre och en tredjedels procent af de löner, som finnas uppförda å den för samma år gällande löne-stat; hvarjemte Rikets Ständer älven medgifvit, att tjenstförrättande Kanslisten vid Fullmäktiges Expedition, oaktadt hans å dåvarande interims-aflönings-stat anvisade aflöning endast utgått såsom arfvode, likaledes må för nästlidet år tillgodonjuta enahanda löneförbättring, som öfrige tjenstemän vid samma verk. Derjemte anser sig Utskottet böra anmäla, att, sedan den af Utskottet i Utlåtandet JM 270 föreslagna likhet i aflöningen för Sekreteraren och alla Kommissarieme vid Riksgälds-konloret blifvit genom omröstning inom Förstärkt Stats-Utskott beviljad, måste det sagde Utlåtande bifogade förslaget till aflönings-sfat för Riksgäldskontorets embetsoch tjenstemän samt vaktbetjening anses vara till alla delar af Rikets Ständer godkändt. Stockholm den 6 Mars 1858. Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 Mars 1858, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af vackla förslag, angående försäljning af de för Statsverkets rakning utarrenderade egendomar. (R:gs Afd.)
Utskotten funnit det icke vara med helgden af en utaf Konung och Ständer stiftad Lag förenligt, att antingen okunnighet om denna Lag eller försummelse att begagna dess föreskrifter, icke i detta såsom i andra fall, skulle medföra de påföljder, som i samma Lag i afseende dåra stadgas, utan endast för den okunnige och försumlige bereda nya förmöner, hvilka däremot skulle åstadkomma en ökad förlust för Staten samt, livad särskilt Götheborgs f. d. Discont-Verk beträffade, må hända vid slutlige utredningen af denna Discont icke vara utan inflytande på Actieegarnes derunder beroende rått. I anseende till hvilket allt Utskotten finna det vara ganska betänkligt, att tillstyrka upphåfvande af denna redan Stats-Utskottets Betänkanden. 1749 r,edan forhanden varande Lag, enligt hvilken all rått till betalning af f. d. Filial-Disconternes utélöpande Skuldförbindelser år försuten. Sluteligen få Utskotten till upplysning, om beskaffenheten och beloppet af de fordringar, hvilka icke inom praescriptionstiden blifvit till Liquid anmälte, bifoga nårlagde Räkensakps-Utdrag, samt särskildt i afseende på Malmo f. d. Discont-Verks Assignationer tillägga, att, efter hvad vid anstäld Laglig undersökning blifvit utrönt, de doubletter och tripletter af detta Discont-Verks Assignationer, som varit i omlopp och måste inlösas, funnits i så måtto förfalskade, att underskrifterne derå voro efterapade, samt att uti Riksgålds-Contoiret icke skulle kunna urskiljas, hvilka ibland de såsom doubletter tripletter utelöpande Assignationer må kunna vara rigtige eller origtige. Och varder detta allt Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt underståldt: 2;ne Herrar Ledamöters sårskiidte yttranden bifogas. Stockholm den q6 Junii 1823. Transumt af Protocollet, hållet hos Rikets Höglofl.
) I följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 13 Juni innevarande år samt Rikets Ständers år 1837 församlade Revisorers fattade beslut, hafva undertecknade sammanträdt och företagit Revision utaf Stats-Verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1836 och 1837, samt få, efter fullbordandet deraf, nu till Rikets Ständer afgifva den Berättelse, som uti 21 § af Kongl. Maj:ts för Revisorerne den 27 Februari 1830 utfärdade Instruction är föreskrifven. Vid början af denna förrättning hafva Revisorerne från nedannämnde Verk och Inrättningar fått emottaga så beskaffade Berättelser och General-Sammandrag, om tillståndet och förvaltningen af de åren 1836 och 1837 till vederbörandes disposition stälde medel, hvilka i 9 och 10 §§ af Instructionen omförmälas, nemligen: från Kongl. Stats-Contoret, för Stats-Verket, Chartae-Sigillalee-Verket, Allmänna Magasins-Ärenderne samt Mynt-och Controll-Verken. » » Gener al-Tull-Sty reisen. s 0 Öfver-Post-Directeurs-Embetet. 1) » Convoy-Commiss ariatet. » Stor-Amirals-Embetets 3:dje Afdelning. Kongl. Nummer-Lotteri-Directionen. » » Sundhets-Collegium. » Directionen öfver Civil-Statens Pensions-Inrättning. » Kongl. Styrelsen öfver Fängelser och Arbets-Inrättningar i Riket. » » Seraphimer-Ordens-Gillet. * » Krigs-Collegium. » » Förvaltningen af Sjö-Arenderne. » » Directionen öfver Arméens Pensions-Cassai t » D:o öfver Invalid-Inrättningen. frän Kongl. Directionen öfver Garnisons-Sjukhuset:. a a Comitén för Salpeter-Ärenderne. » » f. d. Quarantaines-Commissionen.
Det kan vara en brist i mitt omdöme, men, nog af, jag anser att dessa saker icke hafva med hvarandra att göra. Jag vill endast yttra mig om behofvet af uppbyggandet utaf länshäkten. Jag känner ett ställe, der det vanligen är 100 eller 120 personer, ja kanske derutöfver beständigt inspärrade i ett länshäkte. Der finnes 6 små rum till deras herbergerande och det är allt. Lyckligtvis är förhållandet sådant, att ett strafffängelse finnes derbredvid och derigenom kan man, ehuru med svå rig - Den 23 Februari f. m. 657 vighet, hjelpa sig fram. Ett nytt häkte är derstädes alldeles oundgängligen af behofvet påkalladt. Mine Hrr vedersakare hafva ej talat emot vattenoch brödstraffets bibehållande; och om jag icke är af deras åsigt, får jag dock förklara, all det är nära nog ogörligt att inom detta länshäkte med allvar verkställa det straffet och det kommer helt och hållet derpå an, huruvida man i det angränsande häktet kan få låna ett rum för att der insätta personer till vatten och brödstraffets undergående. Huru skall detta tillgå, der minst 16 personer skola sitta i rummet ? Det är icke sagdt att man alltid har 16 vatten och bröddrickare tillreds; och kunna andra fångar sammanpackas med dessa. Jag anser således högst behöfligt att nya länshäkten byggas. Hvad angår häradshäktena, så medgifver jag att dessa kanske icke äro så behöfliga på alla ställen, men det linnes dock några ställen der de oundgängligen erfordras, der transporter afgå ifrån det ena länet till det andra, och måste intagas öfver natten. Jag kan citera ett sådant ställe, der det endast finnes 2, ytterst små rum, uti hvilka 16 å 17 personer mäste inqvarteras öfver natten. Hvar och en torde inse, huru olämpligt detta är och huru omöjligt att afhålla fångarna ifrån kommunikation sins emellan i dessa 2 kyffen, der de skola inpackas. De komma der tillsammans och kunna der meddela hvarandra alla de instruktioner, som man vill förhindra. En värd talare har yttrat, att man måste se på behofvet och på tillgångarne.