Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En sådan patriotism är, enligt min åsigt, ej mycket att glädja sig åt för den, som älskar ordning och laglydnad, och kunde man leta sig fram till de källor, hvarifrån de penningebidrag flutit, som i en del andra länder stått dem till buds, hvilka ledt omstörtningarne, torde det granna vitsordet komma att något modifieras. Talrika och starka rop på propos. hördes ånyo. Hr Liljenstolpe: Jag har nu varit hemma efter mitt skriftliga anförande, hvilket jag härmed anhåller att få uppläsa, förbigående likväl början deraf, såsom icke tillhörande sjelfva ämnet, utan afseende Ekon.-Utsk:ts, enligt mitt förmenande, origtiga förfarande uti dess angående min motion om e. o. tjenstemännen, deras ställning och belördringslagarne algifna Betänk. Hels med anledning häraf, dels och emedan den af mig under en mängd riksdagar alltsedan 1848 behandlade judeemancipations-frågan nu syntes hafva uppnått sitt slut-stadium, ansåg jag mig böra göra en rekapitulation af frågan, hvadan jag måste inleda memorialet till Konst.-Utsk:t af den 26 sistlidne Februari på följande sätt: »Efter det jag alltifrån 1850—51 årens riksdag, nära nog under hvarje, vågat till Höglofl. Konst.-Utsk:t inkomma med förslag till ändring af så väl 18:de §:n R. O., som 28:de §:n R. F., uti den syftning, som genom de af Rikets Höglofl. Ständer nu antagna grundlagsförslag slutligen medgifvits, hvadan mina vördsamma förslag alltså vunnit de af mig åsyftade resultater, synes det visserligen som jag ej hade något vidare att uti detta afseende önska eller vidgöra.» Memorialet behandlade derefter frågan angående 18:de §:n R. O. och dermed öfverensstämmande §§ uti det nu antagna grundlagsförslaget; men enär denna del af jude-emancipationsfrågan härvid kan förbigås, för att icke alltför mycket upptaga det Höglofl.
Öfver - Styrelsens Skyldighet i harl* delse conjunctufén så skulle förändra sig att Brannvins-Bränningen äfven i desse Städer blefve förmånlig att för Inrättningens räkning be* drifvas. 5 Kfuru med försäljningen af Magasins - Inrättningens Brännvins - Lager vanligen tillgå bör: — Hvilka grunder för bestärnrtjaiidet äf priset bör iakttagas och följas. 6 §. Hvilka allmänna administrativa åtgärder kunna och böra följas, så att BrännVinsBränningen för Magazips - Inrättningen blifve£ förmånlig, utan ätt den gör intrång i enSkiidta Ber soners företag. Aridrä Afdelningen > innefattande Magasins -Inrättningens åliggande att emottaga Stats-Verkets Sädes-Intrader ock deremot, förse Värfvade Arméen och Flottorne med sine SpanmålsHinderhåll m. m. Siats-Utskottets Betänkahdenl 1571 1 Art. Örn infordrandet af Ränte - Spanrimålen rn; m. i §. Tiden då underrättelsen om Spann målens ihléfvererande bör fran Ö^ver-Styrölseii till Länen afgå. å §. Af hvad qvålirét Kronans Ränte Bpantimål bör Vara. (Härunder synes böra i ett Sammanhang intagas hvad äldre och nyare Författningar i tily fall stadgå.) 3 §. Allmänna prinelpér för Forssling^ skyldigheten. (Se liärbm i8 i i års Kongl. i$ref oell de från Länen till Magazins - Directionteri inkomne Uppgifter.) 4 §. I hvilka fall Löäen i Contant rnå för Räntte - Säden medgifvas och hvad grunder bora af Magazins-Inrättningens Öfver-Styrelse följas vid dessa Lönings-prisers bestämmande. ^ §. livad Landshöfdingafne hafva att iakttaga när hemställan göres om Ränte-Sädéns lösande i Contant. 6 Hliru nppkömhe tvister om RänteSäden böra behandlas.
Dä jag l gär först wäcktc dcn motion den wälda Ledamoten nu omnämnt, war cj min tanke, att hwarken sjelf winna uplysning, än mindre alt meddela den ö? de wärda Män, som utgöra detta Slärd. Jag är bfwertygad, att de äga dcn fullkomligen förut. Min tanke war,.att för en Allmänhet, som i kjelfwe; -Verket, ofta okunnig om hwad wi af Privilegier äga öfrigt, lika ofta som obilligt förcbrär oh dem wi cj ä gc. Min tanke war, att Riddarhus - Utskottet skulle anmodas, att utlemnande alla de delar af 172Z örs Privilegier, som antingen fordna Regeringar ost fräntagit eller wi fjelfwe ivid förra Riksdagar eller denna lemnäs, som i allmänna Lagen och Författningar äro ch gemensamt med andra Medborgare tillerkände, eller som tillhörande jorden nu äro lika för hwar Swensk man, j hwars hand ben mä wara, särskildt till Rid^erska pct och Adeln upgifwa. hwad ak wära Privilegier werkeligrn är i behäll. As Z2 §§, !'o,n utgöra "?2Z örs Adeliga Privilegier, äro k nske 2 eller g §§. bitchällnc, och beha af sä föga betydenhet, att för min enstildta del ätminstone jag ej skulle inte nägon wäda att dem lemna, i synnerhet om wi derigenom nödde det länge wäntadc mäl, att sä wisa , det wi ät det allmänna offrat akt hwad af wära sä kallade rättigheter war as ett wcrkcligt eller wäscndtcligt wärde. Herr kotbiieb, Larl ^recina, yi« träde seg att lika med Herr Ercfwens mening, rörån, de remitzen till Riddarhus-Utskottet, hade ock hans warit, säsom hans yttrande kunde utwisa.
Den erfarenhet, vi haft om olämpligheten af nämnde 14 g, torde berättiga den åsigt, jag förfäktar, att detta Stånd icke ånyo här utan tillräcklig granskning lemnar sitt bifall till ifrågav:de från samma källa u'gångna förslag. Gr. Lagerbjelke; Till hvad en värd talare här nyss Vttrat såsom försvar för stadgandet, att endast de elementarlärare som innehafva tjenst på stat, hvilken gifver dem presterlig befordringsrätt, böra få inträde i representationen, ber jag att få lägga att i 13 ,§:ns 2:dra mom. säges: »Universiteten i Upsala och Lund skola, genom deras samtlige professorer och adjunkter, ordinarie eller extra-ordinarie, samt docenter, akademiernas räntmästare och sekreterare jemte alla öfrige akademiska tjenstemän, som i och för sina befattningar ega presterlig befordringsrätt etc.» Nu ansåg Konst.Utsk:t det icke gå an, att då en exercis-mästare, en danseller sång-mästare icke för denne sin befattning eger att välja riksdagsman för akdemierna, han skulle få göra det för elementarläroverken, utan borde det stadgande, som gällde för de förra, äfven rätteligen gälla för de sednare. Hvad ytterligare vidkommer den anmärkmn att löneinkomsterue, hvilka jag upgifvit såsom en af de grunder, Utsk:t följt i och för distrikt-indelningen, skulle vara en olämplig måttstock, så ber jag att få i minnet återkalla, att om också Ulsk:t, som verkligen var förludet, hufvudsakligen vid distriktindelningen fästade afseende på elementar-lärarnes antal, så hade det dock rätt uti att äfven göra afs:de på dessas löninkomster, elter det just är elementar-lärarne, som skola betala riksdagsarfvodet, och det skulle då blifva ganska betungande, om man icke vid distriktjndeiningen gjorde afsale på deras inkomster. Det har ytterligare blifvit såsom ett skäl mot detta förslags antagande anmärkt, att man förut efter ändring af 14 g ILO. varit så illa fast för den dåliga redaktionen.
Skillnaden består blott i ordalagen, men icke deslomindre måste vi om detsamma öfverlägga. Delta förslag kan jag på intet säll understödja, utan förenar mig med Hrr Lefrén, Cederschiöld och Gr*. Lagerbjelke m. fl.; ty enl. min åsigt uphäfver Gr. Björnstjernas förslag all verkan af Const.Utsk:s förslag lill förändring i Riksd.- Ordn. Lika gerna kunde man då förkasta det, som alt på detta sätt eludera och tillintetgöra dess verkan. För Gr. Björnstjernas förslag finnér jag icke något annat skäl, än att Ståndet antingen skulle hysa misstroende lill de tiO ledamöter, hvilka skola väljas, för att i Riksförsamlingen representera R. o. Ad. eller också skulle hafva en slags tillfredsställelse deraf, att dess ledamöter när de så för godt finna, kunna inställa sig i Ståndet och i dess öfverläggningar deltaga. Hvad denna personliga lillfredsställese angår, så lemnar jag den helt och hållet å sido och anser den icke ens värd ett ord, då fråga är om fäderneslandets stora intressen. Beträffande åter misstroendet emot de 60 ledamöterna, torde R. o. Ad. ihogkomma, att det i Gr. Björnstjernas förslag är bestämdt uttryckt, att, i händelse R. o. Ad. så finner nödigt, R. o. Ad. är berättigad alt allmänt samlas, då öfverläggningar inom Ståndet skola ega rum. Men anser man, alt dessa 60 valde ledamöter icke kunna ega samma öfvertygelse som majoriteten af R. o. Ad. om dess och fäderneslandets bästa, eller att de icke ega den fasthet, att de på sitt afskiljda rum kunna emotstå sådana Riksförsamlingens beslut, hvarigenom fäderneslandets väl kan äfventyras, måste ju delta misstroende helt och hållet förringa desse 60 deputerades inflytande i Riksförsamlingen. Desse voro då i Riksförsamlingen de ende, hvilka man underkastat ett sådant förmynderskap och förmyndarne utgjordes af det Stånd, af hvilket de voro valde. Öfrige ledamöter i Riksförsamlingen skulle vara sjelfständige i sina beslut, såväl på det ena sorn andra rummet och icke underkastade någon revision.
Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå Ilr Gr. o. Landtm, förklarade, det han funnit Ja öfvervägande. Den 15 Mars e. m. 255 Föredrogs och bifölls §tatsUtsk:s d. 11 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt. JVs 63, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de eftergift för Notarien E. Lundlad, såsom arrendator af Strömsholms Kungsladugård af halfva spanmåls-arrénde-beloppet för år 1852. Föredrogs BankoUtsk:s den 11 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt. JVs 25, i anledn. af väckt motion om inrättande af vexlings-kontor i hvarje Län för afhjelpande af bristen på småmynt. Frih. Raab, Carl Adam: Då jag tog mig friheten att väcka motion om inrättande af vexlings-kontor i landsorten, så gjorde jag det icke utaf förhastande utan för att afhjelpa ett behof, hvilket, enl. hvad factiskt är konstateradt, verkligen är större än man synes vilja i Banko-Utsk. medgifva. Om man i landsorten behöfver vexla penningar — och det hebofver en hvar, som har en större rörelse — så finnes ingen bestämd plats dér man får vexla sig till små-mynt, utan man kan fä resa många mil och ändock icke lyckas att få vexla. Det tyckes då icke vara för mycket hegardt att vexlingskontor, skulle genom Bankens försorg inrättas, der man kunde få utvexla större sedlar emot småmynt. Det säges visserligen i BankoUtsk:s Betänk, att Banken redan har sådana vexlingskontor, som exfordras för att invexla sedlar af 3 R:dr och mindre valör; men här är icke fråga om sådana sedlar, och jag har icke eller i min motion afsett något sådant, utan jag har blott velat påpeka behofvet af sådana vexlingskontor der man kan få skiljemynt emot Bankens större sedlar.
Ständer ej funno för godt att, i likhet med hvad Kongl. Maj:t då föreslog, i någon mån höja bränvinsskatten, och vid sådant förhållande icke någon väsentlig förminskning i bränvinskonsumtionen, och således ej heller i produktionen, torde under vanliga fall vara att förvänta; så anser jag, att bränvinsafgiften, i likhet med tullmedlen upptagen till dess bruttobelopp, med trygghet kan för nästa statsregleringsperiod beräknas till 8,400,000 R:dr. »Med iakttagande af dessa förändringar i Statskontorets beräkning af de Extra ordinarie inkomsterna, komma dessa att utgöra 25,200,000: — Om härtill lägges beloppet af de Ordinarie inkomsterna 8,447,358: — skulle hela det sammanlagda beloppet af inkomsterna utgöra ■ 33,647,358: — Riks-staten för åren 1861—1863 upptager i Ordinarie inkomster . 8,171,100: — Extra ordinarie d:o • 20,800,400: “ 28,971,500: — i följd hvaraf alltså skilnaden skulle blifva 4,675,858: Transport 4,675,858: — 6 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Proposition N:o 1 om Statsverket 1862. Men då nu, såsom här ofvan omförmäles, tulloch bränvinsmedlen blifvit bland inkomsterna beräknade till hela sitt bruttobelopp, och deremot bland utgifterna upptagas de ersättningar till handelsoch sjöfartsfonden samt till städerna för mistad tolag, äfvensom omkostnader vid kontroll, uppbörd och redovisning af bränvinsskatten, tillsammans beräknade till 2,230,000 R:dr, hvilka ersättningar och omkostnader hittills på förhand a/dragits från tulloch bränvinsmedlen, så blir, om denna summa 2,230,000: — hvilken uppkommit endast genom en förändrad uppställning af inkomstberäkningen, från förestående belopp afdrages, den effektiva inkomsttillökningen, som beräkningen utvisar, R:dr R:mt 2,445,858: —». De af föredragande Herr
M. eller åtminstone af R. St. innan någon deröfver kan höras. Gr. Lagerbjelke: Jag anhåller att Frih. Palmstjernas förslag, sådant det nu lyder efter den modifikation deraf Hr Sandströmer föreslagit och hvarpå Frih. Palmstjerna ingått, mätte varda uppläst, tillika med R. St:s skrifvelse i ämnet vid sisth riksdag samt att jag derefter måtte erhålla ordet. Till följd häraf upplästes såväl Frih. Palmstjernas ifrågavar:de förslag, med utbyte af orden: ”efter årets markegång”; emot ordalagen ”enl. den markegång, hvarefter de skattskyldige skola utgöra sina räntor”, som ock R. St:rs till K. M. vid sista riksdag aflåtna underd. skrifvelse N:o 233, i hvad den rörde indragning till Statsverket af indelte ränlorne och kronobonden; hvarefter 204 Den 9 September f. m. Gr. Lagerbjelke yttrade: Af hvad nu blifvit uppläst torde R. o. Ad. finna att sednast vid sistl. riksdag beslöts en reform i fråga om de indelta räntorna och denna reform ganska betydlig i thy att sjelfva indelningarne upphäfdes och indrogos till kronan hvaremot indelnirigshafvarne skulle få ersättning motsvarande den gamla indelningen. Då man således vid föra riksdagen ansåg saken vara så fullständigt utredd att man fattade ett så genomgripande beslut, sä förefaller det sannerligen oväntadt att man nu efter 3 års förlopp sknlle anse sig af bristande sakkännedom förhindrad att ingå på en vida mindre vidsträckt reform, nemi. den att räntorna icke skulle indragas till Stålverket utan blott uppbörden deraf besörjas af Statens tjenstemän, men sjelfva räntorna fortfarande anses såsom tillhörande vederbönde stater och corpser.
I M E D D E L A I D A G porträtten af hufvudstadens afgående polismästare Semmy Rubenson samt af hans efterträdare på den ansvarsfulla posten, Teodor Hintze. I går, den 21 mars, fyllde hr Rubenson 60 år och inträdde därmed i pensionsåldern. Från och med i dag är hr Hintze Stockholms högste polischef. THEODOR Det torde jag berättar och erfarit i slump skaffat nat ' m e d en ej vara född taxameterreformen, som är hr Hintzes verk — och skall nog snart vara en lika populär polischef som sin föregångare. därför vara mera praktiskt, att er en smula om hvad j a g sett dessa kretsar, dit en ovanlig mig tillträde, och som j a g lämkänsla af djup tacksamhet att polska med anor. Sagorna berätta o m prinsessor, som sitta fångna bakom portar m e d sju insegel och befrias af prinsar, som få ett konungarike och ett hjärta i belöning: det är historien om Krakaus unga högadliga damer. Sagorna idealisera naär vårt lands förnämsta ungdomstidning. Pris för helt år endast 3 kronor. Semmy Rubenson föddes i Stockholm den 21 mars 1839 af föräldrarne grosshandlar Levy Rubenson och hans maka Amalia Lamm. Efter i Upsala aflagd hofrättsexamen begynte han den sedvanliga banan genom » verken », men kom snart nog att uteslutande ägna sig åt polisväsendet. A r 1872 förordnades han till polisintendent och utnämndes till polismästare i januari 1885. Han har dessutom utöfvat en liflig verksamhet som komitéledamot, ombudsman och sekreterare i olika uppdrag, med statsunderstöd rest i utlandet för studier inom sitt fack och från trycket, utgifvit åtskilliga detsamma berörande skrifter. V i d den i fjol i R o m afhållna internationella anarkistkongressen var han Sveriges representant. Sedan år 1874 är han i äktenskap förenad med Jeanette Leman, med hvilken han har flere barn.
Kraemer gjorda beräkning, som, utöfver den af Utsk. såsom nu disponibel ansedda summa af 2,484,409 r:dr 47 sk. 0 rist., äfven upplager delta års bevillning oell bancovinst, hvarigenom hela summan af nu befintlige tillgångar skulle komma ali utgöra något öfver 5 millioner r:dr, vara pä en gång den billigaste och rättaste. Vill man nu fastställa en sådan beräkningsgrund, sä får Utsk. i och med detsamma en ledning för dess arbeten, enär, om tillgångarne äro 5 millioner r:dr, Utsk. naturligtvis kommer att tillstyrka flere och större anslags medgifvande, än om desamma, enligt, majoritetens inom Utsk. nuvarande åsigt, blott skulle anses uppgå till 2,484,409: 47. (!• Jag får derföre vördsamt hemställa, om icke dessa hufvudgrunder kunde förut afgöras innan äterremiss af nu förevarande memorial sker, hvarigenom jag äfven tror, att man skulle vinna en vigtig lid. Frih. Cederström, Jacob: StalsUlskis nu föredragna betänk. innefattar en egenhet, som för första gången utgör föremål för B. St:s pröfning, sedan 1809 års statsskick blifvit infördt oell 02 § Beg.F. i och med detsamma blifvit antagen; men jag kan likväl icke neka, att ju icke delta betänk, har en stor nytta med sig, enär det utvisar, alt formen för Rikets räkenskaper icke är uppställd så, alt ett Utsk., hvars åliggande Den 20 No ve ml) er e. m. 395 del är alt, pä grund af K. M:s nåd. propus, sami enskilde motioner, för 11. St. uppgifva statsverkets behof och deremot svarande tillgångar, kan af dessa räkenskaper utröna hvilka summor som egentligen tillhöra debet och hvilka som tillhöra credit samt sålunda utgöra tillgångar eller utgifter. Från denna utgångspunkt vill jag söka göra klart, hvad R. St. kunna behöfva att bos K. 51. i und. begära, för alt för framtiden undvika dylika svårigheter. Det är kändt, att
Utsk. Betänkanden. Flottorna Allmänna Magasins-Directionen meddelta avertissement om utspisning af mjukt bröd åt Garnisonsoch Arbets-manskapet i Carlskrona, äfvensom den i sammanhang härmed Magasins-Directionen sedermera ålagda skyldighet att åtlyda Kongl. Maj:ts genom Dess General-Adjutanter för Armén och Flottorna utfärdade Ordres i afseende på Truppers proviantering under fredstid. Då, under öfverläggningen härom, olika meningar inom Utskottet uppstått, har votering med slutna sedlar blifvit yrkad och anställd öfver följande, i enlighet med discurserna inrättade och, efter föregången justering, gillade Proposition: »Den, som anser utlemnandet till tryckning af Consiitutions - Utskottets Handlingar och Protocoll i anmärkningsmålet, rörande Truppers proviantering under fredstid, böra alldeles vägras, lägge Ja.ic »Den det ej gör, lägge Nej. Vinner Nej, kommer Utskottet att afgöra, till hvad del, och med iakttagande af hvilka omständigheter i öfrigt, nämnda Protocoll och Handlingar må till tryckning utlemnas.« Och som, vid omröstningen, Två Stånd Stadnat mot Två , i följd hvaraf frågan förfallit, får Utskottet] sådant härigenom vördsamligen anmäla. Stockholm den 28 April igig. Coust. Utsk. Consbibubions-Ubskobbebs Memorial bill Riksens Ständer, med förslag bill ändringar i 107 §. Regeringsformen och 29 §. Riksdags-Ordningen.
Hans höga, manliga bröst häfde sig. Ögonen blixtrade, näsborrarne vidgade sig; hela hans gestalt andades djärfhet, lif och verksamhetslust. Han strök nervöst mustacherna, bugade sig höfligt, som för en förman, för is-prawniken, hälsade mititäriskt och sade: — Tillåter Ni? — Ah, jag ber! — Denne uppfattade och värderade artigheten. — Jag ber! — vi stå nu helt och hållet till Er tjenst. De trängde framåt. Poklewskij gick förut och fäktade * Så sant jag älskar Gud.m med händerna, som om han hade slagit på trumma. Han skämtade, men vi voro icke stämda för att skratta. En, två, tre minuter förgingo ... våra hjärtan klappade oroligt Rundt omkring herskade tystnad. Ljudet af de angripandes afmätta, tunga steg bortdog i fjärran. Själfva tego vi; man skulle kunna säga, att vi lyssnade så noga, som om vi velat höra våra egna pulsslag. Späuningen var förfarlig; med hvar sekund blef den odrägligare, mera tryckande, smärtsammare, liksom om jorden svigtat under våra fotter. Isprawniken sträckte ut halsen, fiskalen stod orörlig och hvisslade en jägarmelodi; Arefin suckade. Medens lefde vi upp, foro till sammans men lugnade oss genast. Midt emot oss på andra sidan den höga häcken dök Poklew-skijs glada, leende ansigte upp. — Funna! ropade han af alla krafter. På samma gång, och liksom till bekräftelse, uppstod rundt omkring ett fruk-tansvärdt larm, jämmer och skrik. Förtviflade kvinnors gråt och barns jämmerrop förvandlade den förut herskande tystnaden till en helvetisk konsert ... En förfarlig oro och förvirring ... På andra sidan häcken uppstod ett vansinnigt larm. Det lät som om en kolossal hjord af hästar rasande stampat i marken. Ännu en minut, under hvilken larmet blef allt häftigare, — och kvinnor, barn och bakom dem högväxta, kraftiga bönder syntes springa fram på vägen. — A-h-a-a!
Sölwe och Gebrilder Bethmann i Frankfurt arn Mayn samt Nordtyska Banken och bankirhuset fl. J. Merck & C:o i Hamburg den 2 December 1865 för jernvägsbyggnadernas fortsättande afslutade lån å Nio millioner Thaler Courant Vereinswährung, derför under den 2 Januari 1866 blifvit utfärdade 33,823 stycken med 5 procents ränta löpande obligationer, lydande å tillhopa 9,932,300 Thaler, liqvideras medelst ett särskildt ärligt anslag, motsvarande 5 3/t procent å det inbetalda lånebeloppet, hvilket anslag, som skall halfårsvis utbetalas, kommer att från Riksgälds-kontoret utgå under en tid af 65 år, räknade från innevarande års början. § 8. Utaf det temporära lån å Åtta millioner Etthundratusen Mark Hamburger Banko, sorn genom kontrakt med Skandinaviska Kreditaktiebolcget af den 19 Januari 1865 blifvit upptaget mot 4,052 stycken den 14 Januari 1865 utfärdade obligationer, förskrifna med 6 procents ränta, som hvarje halft år den 15 Januari och 15 Juli förfaller, skall, på sätt kontraktet närmare bestämmmer, en fjerdedel eller 2,025,000 Mark Hamburger Banko betalas den 15 Juli 1866, en fjerdedel den 15 Januari 1867, en fjerdedel den 15 Juli 1867 och sista fjerdedelen den 15 Januari 1868, hvarförutan räntan å bestämda tider liqvideras. § 9. Det under den 11 April 1861 med Stockholms Enskilda Bank samt D. Carnegie & C:o och C. G. Cervin afslutade samt af Kongl. Maj:t genom Dess nådiga Kungörelse af den 29 December 1860, garanterade, inhemska fonderade lån å Tre millioner Riksdaler Riksmynt, för hvilket blifvit utfärdade 5,000 stycken, den 30
Främsta vilkoret för att väl sköta en tjenst är att kunna den, och ingen befattning är så ringa att den icke fordrar öfning Polissysslan är icke lätt-; det behöfs lång erfarenhet för att förvärfva det öga och omdöme, den kräfver af sin man; och det intresse, som är nödvändigt för hvarje befattning, den der skall skötas annorlunda än blott för syns skull, kan icke gerna begäras af de ständigt ombytta båtsmansposter, som under namn af nattvakare hafva uppsigt öfver Karlskrona örlogsvarf med dess tillhörigheter. Den nuvarande sä kallade natt bevakningen kostar för dygn räknadt omkring 48 R:dr (det är omkring 16.000 R:dr för år) och upptager 75 båtsmän, hvilka tvifvelsutan kunde användas både lämpligare och bättre. Inrättas en poliskår på varfvet, så synes det, som om den nu brukliga anstötliga kroppsvisitationen vid utgåendet genom varfsporten skulle kunna afskaffa*. Det torde vara klart att, om hvad ofvanföre i ena som andra afseendet blifvit antydt iakttoges, den årliga uppfordringen ur båtsmanshållet skulle väsendtligen kunna minskas; men tillika skulle deraf dragas den oskattbara vinst, att de till stationen uppfordrade båtsmännen ickp vidare behöfde användas till släpsysslor på varfvet eller annorstädes, icke till handtlangare åt handtverkare i verkstäderna, m fl. fremmande göromål, sorn icke tillhöra dem, sorn nedsätta dem såsom sjökrigsmän och betaga dem möjligheten att hinna förvärfva färdighet i yrke och vapen. Under uppfordringen finge de då. såsom sig bör, dela tiden emellan sjömansarbete, vapenöfningar och sjötjenst; dem lemnades tillfälle att vinna skicklighet i sin tjenst — en förmån som torde vara hvarje yrkesmans obestridliga rätt —; de lärde älska sitt yrke, på samma gång de lärde det. Med färdigheten skulle följa sjelfkänsla och tillförsigt samt den aktning af andra, hvilken detta läraktiga, ärliga och härdade folk, som, endast man lemnar det tillfälle dertill, både vill och kan göra heder åt sjömanströjan, så väl förtjenar.