Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af ej mindre Stats-Utskottets den 11 sisth Mars meddeldte Betänkande, om Saltpetterskattens utgörande , än ock af Utskottets den 22 sistlidne April afgifne, samt den 27 i samma månad, förmiddagen, på bordet lagde Utlåtande, angående gjorde anmärkningar vid Utskottets förstnämnde Betänkande, blefvo berörde tvänne Utlåtanden af Ridderskapet och Adeln btfallne. t S. I). Föredrögos å nyo och gillades till den behandling 56 §. Regerings-Formen stadgar, följande från Constitutions-Utskottet inkomne, saint den 27 sisth April och den 2 dennes på bordet laude Memorial: O 'Prat. Äprll, innefattande förslag till åtskillige Riksdags-Ordningens §§:s fördelning i numererade moment j 2, af den 24 sistl. April, med tillstyrkande af ändring uti åtskillige Grundlagarnes §§. hvad angar föreskriften om en Voterings-sedels afläggande; 3. af den 20 sistl. April , angående ett föreslaget tillägg uti 29 §. i Riksdags-Ordnirigen. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den i6:de sistledne April aflåtne, samt den 30 i samma månad på hordet lagde Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Utlåtande, rörande väckt fråga, om utfärdande af en förordning angående Vattuverks-egares åligganden m. m.; faan Ridderskapet och Adeln för godt att, enär de öfrige irenne Respective Riks-Stånden bifallit Utskottets sistnämnde Utlåtande , dervid numera låta bero. S. D. Vid förnyad föredragning af BankoUtskottets den 22 sistl. April afgifne, samt den 27 i samma månad förmidd. på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckte frågor om inrättande af en ny fond för Sillfiskare; blef samma Betänkande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, till Banko-Utskottet återremitteradt.
Vorgare-Ständet och Hederwärda Bouds, Ständel alt, i händelse Lag-Utskottet detwid behöf, Le kännedom af Fullmägtiges i Reglementet grundade skyldigheter; samma lag dä kunde af Lag utskottet gemensamt med Deputerade frän Banco-Ukfkottel utarbeta-, har Lag,Utskottet, i följd deraf, efter hällne igr6 Den 21 December. saminanträdsn emellan witzaf bägge Utskotten i sadan! ändamål Utsedde Ledamöter dä nööige uplysningor om dek för Fullmägtige utfärdade Reglemente fran BancoUWoktetS Deputerade bkifwir ineddeldte, före, tagit omföcmälte ämne till pröfning, hwarwid Lag Utskottet med afseende pä wigren i det Fullmägtige npdrazne förtroende, som, i händelse as mitzbrnk elur afwikelse frän de föceikrifter, hwilka fördem utfärdas, i de fleste fall icke kan medgifwa tillämpning afhwad lage» i allmänhet om Sytzlsmanskap stadgar, funnit sig böra för Banco-Fullmägtige förestå följande: Ausivar-gheto-Lag. r. §. Wid det samråd, som enligt so §. i Reger riugs-Formen äger rum med Riksens Ständers Full. mägkige uti Vanquen och RikSgäldS-Contoiret i afseende pä Riksdags utsättande ä annan ort, an Huswud» <L>taden, böra Bauco-Fullmägkige noga öfwerwäga och iakttaga hwad för Ständerne och del Allmänna kan ester sig företeende omständigheter wara mäst lämpeljgt och nyttigt: Ankommande det pä Riksens Ständer, som ä det straxt derefter infallande
Ad. vid denna riksdag beslutit, kostnaden torde kunna inskränkas tili omkring 500 r:dr b:co, då likväl de i SekretaUtsk:s-rummen förvarade 41 porträtter, i anseende till det trängre utrymmet å väggarne derstädes, endast komme att erhålla smalare ramar, hvaremot de i Direktionens sessionsrum uppställda kunde blifva af prydligare beskaffenhet, dels alt, oaktadt den betydliga extra utgift Riddarhuskassan i år haft för prägling af Riddarhusets större medalj i guld och som nu ytterligare förestod för målning af tvenne Hrr Landtmarskalkars porträtter, kassan likväl kunde beräknas att under detta och nästkommande år lemna tillgång äfven för den kostnad, som för det nu ifrågavar:de ändamålet kunde erfordras. Vid sålunda af Direktionen upplyst förhållande och då Utsk. anser de ifrågavar:de porträtternas encadrering bidraga både till deras bättre förvarande och prydliga utseende, har Utsk. ansett sig böra vördsamt tillstyrka: att H. R. o. Ad. må åt dess Direktion uppdraga att låta, på Riddarhus-kassäns bekostnad, med passande ramar förse samtliga å Riddarhuset nu befintliga Landtmarskalksporträtter; äfvensom dem, hvilka hädanefter komma att, enl. R. o. Ad:s beslut, der uppställas; hvilket Den 23 Augusti. 273 hvilket dock till H. R. o. Ad:s vidare ompröfning hemställes. Slockholm d. 21 Augusti 1848. På RiddarhusUlskottets vägnar: Thure Johan E. Lagerheim. IV. F. Dalman. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 2 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Thorsdagen den 24 Augusti 1848. Plenum kl. 7 e. m. Justerades 3 prot.-uldr. för gårdagens plenum. Öppnades Hrr Electorers listor vid val af nya ledamöter i Statsoch Riddarh.Utsk:n; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Stats-Utskottet: efter N:o 1988.
Stadens jord, hvilken under tidernas lopp för det mesta kommit i enskild ego, odlas med omsorg och gifver god afkastning, hvartill den rika tillgången på gödningsämnen synnerligen bidrager. Några jordbrukare hafva börjat införa cirkulationsbruk på sina egor, men vanligtvis besädes åkerjorden två år å råd samt bvilar och gödslas det tredje. De vanliga utsädesslagen äro råg, korn och blandsäd; hvete, ärter och vicker endast r ringare mån. Det i föregående Berättelse omnämnda Angbogserings-Bolaget till fragtfarts befrämjande, medelst bogsering af lastpråmar, har nu mera upphört, och härvarande redare hafva återgått till det urgamla bruket att begagna seglande fartyg. Orsaken härtill lärer hafva varit, att utgifterne för det förra transporteringssättet blifvit nog dryga emot inkomsterna; hvadan det vill synas, som rörelsen och varuomsättningen ännu icke bär uppnått den grad af liflighet, att ångfartyg till varors fragtande med fördel kunna uteslu tande begagnas. Deremot är kommunikationen med lmfvudstaden för passagerare och lättare gods genom flera tällande ångfartyg underlättad och billig. Stadens jemte öfrige vid Mälaren belägne uppstäders af ålder åtnjut na privilegium, att uteslutande transportera brukseffekter på Mälaren, hvilket ansågs ingripande uti bruksidkares rättigheter och på anförde klagomål undanröjdes, samt ifrån år 1842 upphört, torde nu mera befinnas hafva varit icke alltför obilligt, enär denna rättighet var förknippad med skyldigheten att besörja fragten efter bestämd taxa och äfven ålade rederierne ansvar och förbindelser, hvilka i och med privilegiet upphört. Någon anledning är icke här i staden för handen, att de väsendtliga varuartiklarne 30 komma att transporteras för billigare pris än förut, och det desto mindre, som rederiernes vinst af deras kapital och besvär de sednare åren varit otillräcklig och icke svarande emot omkostnaderne. De härstädes inrättade Bildningsanstalter, nemligen Gymnasium samt högre Lärdomsoch Apologist-skolorne, fortfara i sin verksamhet.
Ad. bifallna, nemi. Den a5 April f. ra. 3og N:o 2g. i anledn. af väckt motion, ang:de verkställandet af arbeten för K. flottans i Carlskrona behof; N:o 3o. i anledn. af väckt motion, att Förvaltn. af Sjöärend. måtte upplösas och dess göromål till K. KrigsColhm öfverflyttas. Företogs till pröfning Oecon.Utskts d. i5 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 31, i anledn. af väckt motion om meddelande af så beskaffade privilegier för Trelleborgs by, som medföra rättighet att hålla öppna salubodar. Gr. von Fersen, Hans: Jag har begärt ordet för att yrka afslag å Oecon.Ulsk:s nu föredragna betänk., och mitt skäl dertill är, att Utsk. tillstyrkt en underd. skrifvelse med anhållan, att en köping, lydande under Malmö stad, må i Trelleborg få anläggas. Redan åren 1823 och 1824 hafva ansökningar i detta ämne blifvit gjorda hos K. M., som, efter vederbörandes hörande, ej funnit skäl att dertill lemna bifall, och grunderna för detta afslag hafva varit dels obehöfligheten, dels att en ökad handelsfrihet i Trelleborg skulle medföra ett ökadt tillfälle till lurendrägeri. Äfven jag tinner uti dessa skäl en stor anledn. till afslag å den gjorda motionen; och då dertill kommer, att fråga är om en und. skrifvelse i ett ämne, som redan 2:ne gånger blifvit af Konungen afslaget, utan att man nu. kan hoppas någon annan, förändrad utgång, anser jag mig så mycket mer böra afstyrka antagandet af detta betänk., som jag tror, att R. St. böra vara sparsamma pä und. skrifvelser och ej onödigtvis göra dem, på det att de, sorn äro af behof påkallade, må hos K. M. vinna afseende och ej med de obetydliga förblandas. Gr. Horn, Claes Fredr.: Det är möjligt, att hos Gr. v. Fersen en större localkännedom, än jag äger, ligger till grund för hans afstyrkande.
Ty om man tänker sig ett land med stor folkmängd, men som för öfrigt vore af alldeles enahanda natur, 1)en 8 Juni e. m. 87 och hvars näringar och produkter allestädes liknade hvarandra, så iir det visserligen sannt att man här kunde påräkna en större personal-trafik, men deremot finnes ingen anledn., hvarföre någon betydligare varutransport (hvilket likväl är det vigtigaste) i ett sådant land skulle upkomma. Denna slags rörelse beror naturligtvis i främsta rummet på olikheten af de särskilda orternas produktioner och det utbyte, som häraf betingas; och i detta afseende erbjuder vårt land otvifvelaktig! en större omvexling, och deraf följande utsigt till betydligare varutrafik än många andra länder med en tätare befolkning. Man har yttrat, att man önskade något bevis på, att jernvägars anläggande skulle medföra enstegrad produktion. Jag vet icke huru något bättre eller starkare bevis härpå skulle kunna lemnäs, än det som kan hemtas från jemförelser med utlandet i detta hänseende; och hvar och en som besökt främmande länder, och härom tagit någon kännedom, lärer säkert kunna intyga, att knappast något exempel torde kunna anföras på att icke produktionen stigit, och vanligen i förvånande grad, i den ort, der en jernväg blifvit anlagd. Och i vårt eget land, om vi heldre derifrån vilja söka våra bevis, finnes också ett storartadt faktura, som med största skäl kan tagas till utgångspunkt för en sådan beräkning — jag menar ångbåtsfarten; och, mine Hrr, kan icke enhvar, som ser våra ångbåtsflottor vid Ihiddarholmen och Skeppsbron, och annorstädes, hafva rättighet att af denna företeelse draga den slutsats, att jernvägarne skola komma att, likasom ångbåtsfarten gjort, och i ännu högre mån, lifva produktionen?
JDen 2 Mars örn Lönförhöjning för Lag» männen i Skåne och Blekinge ; 22. om befrielse för Götheborgs Stad från Inqvarteringrn åt den derstädes förlagde Eskader af Arméens Flotta; 23. _ _ _ _ angående medel till kostnaden för Högst-Salig Hans Majit Konung CARL den XIlI:s Begrafning ; 24. Den 31 Mars om ett årligt anslag för Bergs-Rådet Friherre Hermelin; 25. Den 1 April angående anslag till kostnaden vid en förbättrad Fång-forsling och be-' vakning; 26 sättning å Osmundsjern ; 27. Den 17 April angående Hof-Kamreraren Carlsunds innestående Mantalsskrifnings-provision; 2g. om Begrafningshjelp efter Se» kreteraren Morin.- 29. Den 18 April om medel för kostnaden till Hans Kongl. Maj:t,;Konung CARL XIV. JO; HANS Kröning; 30. Den 27 April angående Aflöning för Riks-Ståndens och deras Utskotts Sekreterare, Kanslier o<? U Vaktbetjening ; 7*8 Riisdags^Beslutet. 3»I Den 37 April om inskränkning af Polis-inrättningen i Götheborg eller bidrag af Staten till dess underhållande; 32. Den 30 April angående Pensioner för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens Kärare ; 33. angående Majoren Florus Tolls innestående Ackords-ersättning; 34. - om Stats-Verkets tillstånd och behof under Riks-Statens Första Hufvud-Titel; 35. om Stats-Verkets tillstånd och behof under Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel; 36. — angående medel till Riddare holms-Kyrkans iståndsättande; 37.
En har väl annat att sköta än den bråten... DOMHERREN som förut. Tyst, tyst gamla qvinna! Hon är en ond natur! Är hon icke? Tog jag icke henne från gårköket der hon stod upp i smutsen till axlarna och kokade åt sjöfolk och smörhelsingar; tog jag icke och satte henne öfver allt mitt hus, gaf henne nycklar till mina lås, bemötte henne som jembörding och icke som ett legohjon. När fick hon ett hårdt ord; när lade jag sten på bördan? Men hon, hon skändar mig, hon oqvädar mig, hon gör mig i gengäld lifvet surt! Lastar jag henne derför? Ingalunda! ty hon gör gagn ändå i så måtto, att hon vittnar med mig mot menniskorna; och det skall någon göra det! HELVIG. Nej, jag har väl aldrig hört dylikt! DOMHERREN. Tyst, tyst gamla qvinna! Gå ut till sitt och banna tjenarne, så kan hon alltid göra något godt. Olof! Gif Peter mat och räck mig min käpp! Ja, Domine! HELVIG skrämd. Goda, nådiga! DOMHERREN. Vid den heliga jungfrun tror jag icke qvinnan menar jag skall slå henne? Menade hon det? HELVIG. Ack kära herre, verlden är så ond... DOMHERREN. Ett sant ord! HELVIG. Och då jag var i köket, nådige herren vet, så brukade köksmästaren... DOMHERREN. Och det hjelpte? Helt säkert! Jag har aldrig hört hennes röst så mjuk i ton som nyss när hon sade: goda nådiga! Och så from och fredlig hon ser ut nu der hon står. Gå, och blygs öfver sig sjelf och sina onda tankar om mig! HELVIG. Är det ingenting Hans Nåd behagar? DOMHERREN. Nej, ingenting annat än frid, frid! Skaffa mig det! HELVIG går. Scen II. DOMHERREN. OLOF. DOMHERREN sätter sig i karmstolen och rör med käppen i elden. Menar du att det var mycket folk i messan i dag? Nej, Domine, det kan man inte säga.
Med ändring af Utskottets förslag i 9:cte punkten beviljade Ståndet, den i Kongl. Majits Nådiga Proposition, för fortsättning och fullbordande af jernvägen från Lund till norra ändan af Finja-sjön, föreslagna anslags-summan 4,365,000 Ridr Riksmynt, samt, för fullbordande af bangården jemte verkstäderna i Malmö och återstående bangårds-arbeten vid Lund, 260,000 Ridr nämnde mynt; och förklarade Ståndet beslut derigenom jemväl vara fattadt rörande 3:dje punktens 4ide moment. 5:te momentet i 3:dje punkten ansågs ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. 10:de Prot.-Utdrag den 9. 10. 11 och 12 Jani 1857. 361 10:de punkten jemte dermed sammanhang egande 6:te momentet af 3:dje punkten fann Ståndet ej föranleda annat utlåtande, än det som kan anses innefat tadt i Ståndets beslut rörande 6:te punkten. 2:dra punkten afslogs. De i 5:te och 11 :te punkterne framställda förslag ansågos hafva förfallit till följd af Ståndets beslut, att inga medel för närvarande må beviljas till jernvägsanläggningar. utgående från hufvudstaden. 19:de punkten godkändes, endast med den förändring, att slutorden ”genom hvilka Statens jernvägar komma alt anläggas” utbytas mot orden: der undersöknin gar anställas. 15:de och Utskottets i slutet af Utlåtandet, sid. 79, gjorda anmälan lades till hand lingarne. Frän Vällofl. Borgare-Ständel. S. D. Föredrogs ånyo Slats-Utskoltets Utlåtande N:o 62, angående föreslagna jernvägs-stamliniers utförande och dertill erforderliga medels anvisande.- Härvid förekommo: Usta punkten (pag. 19), hvarigenom hemställes, att Herr Bodells der nämnda motion må lemnäs utan afseende. Detta yttrande bifölls. 2:dra punkten (pag. 23), angående fastställandet af ett system för Statens jern vägs-byggnader. Lades till handlingarne.
Betrakta vi värdet deraf särskildt, och göra en summering för åren 1841 —1860 (för äldre år lemna Kommers-Colkii tabeller derom ingen speciel upplysning), presenterar sig förhål - landet sålunda: införsel 62,821,500 rdr rmt utförsel 61,349,000 » » således överskjutande importvärde. 1,472,500 rdr rmt. Om man sedermera afdrager det belopp, hvarmed, år 1861, utförseln öfverstigit införseln, eller 926,629 » » återstår ändock, för 21 år, ett import öfverskott af 545,871 rdr rmt. Jag öfvergår nu till den föredragna slutpunkten i Betänk:t, hvarigenom Utsk:t föreslagit en underd. hemställan till K. M., ang:de omarbetning af tulltaxan lill nästa riksmöte. Vid första påseende kan det väl synas som emellan uppställningen af Utsk:ts förslag, och den som förekommer i Hr Åkermans reservation, ingen effektif skilnad förefunnes; men granskar man närmare förslaget i denna reservation, skall det finnas påtagligt, att dermed afses en reaktion i tull-lagstiftningen. Det är nu 40 år sedan det stränga prohibitif-systemet i den Svenska tull-lagstiftningen af R. St:r öfvergafs. Undertiden har den friare lagstiftningen framgått långsamt, varsamt, så till sågandes steg för steg. Hvarken allmänt eller enskildt väl har blifvit satt på spel, ingen märklig skada för den inhemska industrien är förspord. Kan det då vara lämpligt, kan det anses rimligt, att föranleda en återgång? Den 30 Maj. Om jag får döma efter egen erfarenhet, är det ingen lätt sak att utarbeta en systematisk tulltariff, äfven om man, såsom jag anser rätt vara, inskränker sig till att följa allmänna principer, utan inverkan af partiella eller lokala förhållanden; men att uppgöra en följdriktig författning med iakttagande af det rättesnöre, som Hr Akerman enligt sin reservation vill hafva en blifvande kommission förelagdt, anser jag gränsa till det omöjliga.
KammarRättens rättighet till nedsättning af fastighetsvärden; Nlls Strindlund», rörande stadgad föreskrift om Bevillningsafgiften för Sågare; Casper Wikmans, om capitations afgiftens upphörande; Eric Norbergs, angående Charteringsfrihet för Underhafvande Bönder; Jan Eric Janssons, om formulair till Debetsedlar; Anders Danielssons, om befrielse från Bevillning för den fattigare delen af Allmogen i vissa delar af Skaraborgs och Elfsborgs Län; Lars Olofssons, om Beredningsoch TexeringsCommitteers hållande på samma gång; samt Eric Andersson Bångs, om deras sammanträdande blott hvart femte år. JSeviUningsoch FÅonomiUt skotten: Af följande Riksdagsfullmägtiges Motioner: Olof Olofssons, om tull på utländsk Ull; samt om förändrad reglering af Postföringsskyldigheten; Carl Ericssons, om Bevillning af dem, som idka Jagt och Djurfång; Johan Eric Janssons och Pehr Pehrsson Lundströms, om förökning i Skjutslegan; Peter Anderssons, om skärpning i straffet för införsel af förbjudne vahror; Nils Håkanssons, om högre Tull på finska Producter; samt Eric Olofssons, om afgift af6r:st. Den 32 Juni i e. rn. för hvarje person till dem, sorn besväras af inqvartering. BancoUtsktotet: Af följande Riksdagsfullmägtiges Motioner: Nils Månssons, om förökning af Odlings Lån; samt om åtskillige ändringar vid LåneContoiret i Malmö; Andeis Anderssons, angående lättade Jåne-utvägar för Allmogen; Olof Mathiassons, om granskning af Bancoförfatlningarne; Petter Pehrssons, om ytterligare anslag till fond för Fastighets-lån; samt om tillökning af Discont-fonden; Casper Wikmans, om nedsättning uti afbetalningen för DiscontLån till en io:de del af Capitalet. hvarje halft år; Anders
Äfvenledes uplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s nedannämnde förslag till iuledning och § i Riksdagsbeslutet: JVf 2, ang:de en anderd, adress i ani. af H. K. H. Hertigens af Södermanland dödliga frånfälle; M 3, ang:de en underd. adress, i anledn. af neutralitetsförklaringen; M 4, ang:de omröstning öfver Högsta Domstolens ledamöter; J\l 5, ang:de val af Just.-Ombudsman, dess Suppleant samt Komiterade lill tryckfrihetens vård; samt M 6, ang:de dag för nästa Lagtima Riksdags början. Hr Gyllenram, Henrik: Som jag under en längre tid är \ förhindrad att deltaga i Riksdagsförhandlingarna, anhåller jag om entledigande från min befattning såsom ledamot i Bevilln.Utsk. med bibehållande af min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att utse en ledamot i Bevillu.Ulsk. efter Hr Gyllenram. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt. JV5 71, angtde regleringen af nlgifterne under Riks-Slalens Sjette Ilufvudtitel; hvarvid nu förekom: 24:de punkten, ang:de anslag dels till inrättande af nya, dels lill utvidgande af redan bildade slöjdskolor. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Ifrågavande punkt innefattar, i serskilda underafdelningar, de till Utsk. aflåtne förslag om nya skolors inrälltande och om de redan befintliges utvidgande. Jag hemställer derför, alt punkten måtte i ett sammanhang föredragas, emedan Utsk. dels afslyrkt och dels tillstyrkt bifall till dessa förslag, och det torde vara svårt för Ståndet alt dessförutan bedöma, hvilketdera af dem är tjenligast. r, Frih. Åkerhjelm, Carl: Jag vill icke motsätta mig det af den siste talaren föreslagna föredragningssätt, men anhåller att för hvarje punkt serskildt beslut måtte fattas. Ilr von Hartmansdorff:
Den andra kamraten var löjtnant Olof Åberg. Hela hans mannavulet fula ansikte var ärrigt af värjhugg, och en granatskärfva hade krossat båda framtänderna. Den eftersta däremot var endast en simpel lifgardist, som hette Seved Tolfslag, men han gällde för den starkaste och längsta soldaten i Carlopolis, och han kunde böja upp en hästsko eller krama samman en tenntallrik som ett armkläde. Aldrig hade någon hört honom skratta. Med sitt väderbrända och nästan svarta ansikte stod han lika skrämmande bister antingen det var fråga om en psalm eller en lek, och att ensam och tigande gå på post i kalla nätter med händerna instuckna i rockärmarna tycktes vara hans lifs största förnöjelse. – Jag har låtit kalla er, – sade Grothusen kastande hufvudet tillbaka. – Vi nämna er utan åtskillnad till rang våra tre tappraste karlar. Gån flitigt omkring bland officerare och manskap allt efter ert olika stånd och intalen de vacklande mod. Snart lära vi här få bevittna en händelse, som kommer att öfverträffa allt hvad vi hitintills upplefvat. Vi ha hunnit gränsen för det möjliga. Medan han talade ömsade han klädsel. När han som bäst häktade värjbältet, förmörkades fönstret af en ryttare, som knackade på rutan. Det var konungen. Han satt så strålande som hade han nyss tömt en evig ungdoms trolldryck. Hans dräkt var lika enkel som alltid men utan fläckar, och i nacken hade han till och med det glesa håret hopbundet i en knut. Pojken sprang honom i ögat, och han knackade ännu eu gång med ridpiskan på rutan. – Grothusingen, nu skola vi in till Bender! Den villrådige öfversten sprang ut på trappstenen. – Men ers majestät har ju aldrig förr kunnat förmås att rida dit in, och just nu ringer det i stormklockorna. Man har ledsnat på så förnäma gäster, och det är slut med den gamla vänskapen. Si själf, här finns knappt en enda turk längre i lägret. Man hoppas att hvad det lider få hugga ned oss allesamman och plundra oss inpå bara kroppen ... Konungen log och nickade.
Directionen uti dek härhvs sud Litt. bilagde underdåniga ansökning andragit. än Kongl. Stats-Contoiret uti desi deräswer afgifne och under Litt. L. bifogade underdåniga utlåtande sig »ttrat, inhcmtas, att Högst, salig Konung 6arl Xl.s Gemål Drottning LN r i' tzL Ll eonora ar ;68o stall grundlagt denna stiftelse och da förärat densamma af sin egen Hand, Caka 2201) Riksdaler Specie ärligen, och att Högstbemalte Konung, som efter Drottningens frånfälle täcktes stadfästa alt hwad Dck höga Gemål i lifstiden om Hospitalet förordnak, befallt, det 402Y DalSmynt i stället för de af Hennes Majus Hand Caka ärligen gifne roos Riksd. Specie, skulle till samma ändamål af Stats-Contoiret ärligen af de promtestemedel utbetalas, hwilken summa pa den ordinarie Slaten uppfördes, och sedermera alt framgent algatt samt afwen för det närwarande utgår med 666 Riksd. zs h. om äret, men stall för nu warande antal af underhållstagare derstädes, af omkring 92 personer, wara alldeles otillräckelige. SM - Den z Julik. n4r Stats-Utstottet får för dek del anföra, att enar Kongl. Mant uti Nådigt Bref af den z Oktober 169; bewiljade Johannis Hospital eller Drottninghuset et ärligt understöd af 4200 Dal. Smynt i stället för de af Drottningen förut bestadde roos Riksd. Specie, wörö deke 4200 DalSmynt, efter den tidens beräkning fullt swarande emot 2000 Riksdaler. Genom Kongl. Förordningen af den S December 1776, angående huru och i hwad myntwarde Kronans Penninge-räntor borde utgå, stadgades, att alla före 1719 antagne och i penningar pabudne Kronans Räntor och Inkomster borde beräknas efter Tre Dal.