Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånd, så sammansatt som detta; men jag följer impulsen af min vanliga uppriktighet, då jag ifrar mot en tactik vid behandlingen af fosterlandets vigtigaste angelägenheter, som icke är så öppen, som den egnar en mild Styrelse och ett fritt folk. Jag förklarar för egen del och med hopp om bifall af de bland mina landsmän, som antingen icke kommit till riksdagen eller utledsnade öfvergifvit den, att vi gerna skulle vara nöjda med litet, i fråga om reform, från händer, hvilka ensamma förmå gifva den, att vi med tacksamhet skulle emottaga hvarje erbjuden garanti, som för sådan kan göra anspråk, och att när säkra tecken visa sig till en annan riktning, skola vi icke kunna, än mindre vilja, ti llbaka hål la det förtroende, som är lika så ljuft att hvsa och yttra, som det måtte vara oumbärligt för dem, hvilka allvarligt önska främja Rakets sannskyldiga nytta. Gr. Horn, Claes Fredr.: Frånvarande, då det betänk. förevar, hvaröfver Gr. Frölich nu yttrat sig, har jag först nu haft tillfälle tillkä nnagifva mina åsigter i ämnet. Jag är nu förekommen af Gr. Frölich, hvars uttryckta mening fullkomligt öfverensslämmer med min; hvadan jag ber att endast få förena mig uti Gr. Frölichs anförande. Frih. Hermelin, Aug.: Jag anhåller att förklara mitt instämmande i Gr. Frölichs nu afgifna yttrande, Gr. Cronhjelm, Otto Aug.: Jag hade tillfälle att under discussionen öfver det i i fråga var. ämnet vttra mig angtde detsamma, och R. o, Ad. känner altså mina åsigter deruti. Jag gifver nu all rättvisa åt den förmåga af klarhet i tankegång och sätt att uttrycka den, som visar sig i Gr. Frölichs anförande; men jag mäste likväl förklara, att ett fondsystem för Sverige icke för närvar, vore nyttigt. Hr Hallenborg, Carl Joli., yttrade, att han instämde i Gr. Frölichs reservation. Fortsattes den på f. m. i dag började pröfningen af ej mindre StatsUiskts utlåt.
R:dr värde saint dervid tillika stadgas, att minsta värdet bestämmes till 1 R:dr 24 sk. skålpundet och att hvarje serskildt slag bor till både vigt och värde angifvas. Voteringen har utfallit med 67 Ja oell 52 Nej. Som Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat, att Söljor skola under egen rubrik i taxan specificeras och dervid åsättas 6 R:dr värde och 2 R:dr införselstull per skålp., samt medgifvas tull f rihet vid utförsel. 8o:de Voteringen (118:o) Den, som anser nu gällande införselstull å Talg 24 sk. Lispundet, böra, i enlighet med Utskottets åsigt, bibehållas oförändrad, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer införselsafgiften å denna vara att höjas till 36 sk. Lispundet. Resultatet af omröstningen har varit 51 Ja och 68 Nej; hvadan och då Nej vunnit, införselstullen å Talg är vorden bestämd till 36 sk. per Lispund. 8i:sta Voteringen (119:o) Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att införselstullen å Tobaksblad, Mar/landsoch andra slag, skall utgöra 8 sk. skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer nu gällande införselstull, 6 sk. skålpundet, att bibehållas. Voteringen har utfallit med 66 Ja och 53 Nej; i följd hvaraf och då Ja vunnit, införselstullen å Tobaksblad, Marylandsoch andra slag, blifvit bestämd till 8 sk. per skålpund. 82:dra Voteringen (121:o) Den, som godkänner Utskottets förslag, att införselstullen å Cigarrer bör böjas till 1 R:dr 6 sk. skålpundet, röstar Ja; Den, det éj vill, röstar Nej. 3» Förstärkta Ståls-Utskottets Memorial, N.o 274 Vinner Nej, förblifver nu gällande införselsafgift, 1 R:dr skålpundet oförändrad.
N:ris 540 och 575.) S. A. K. Uti en till Rikets Ständer den 27 sistlidne April aflåten Nådig Proposition, har E. K. M., med tillkännagivande, att, vid pröfning af ett utaf disponenten öfver Norrtelje Gevärsfactori, Bruks-idharen Arved Arvedson till E. K. M. ingifvet anbud, innefattande de vilkor, hvaremot bemälde Bruksidkare vore beredvillig att factoriet nedlägga och att afsäga sig den årliga 1028 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skri/velsej JV.o 4°6. gevärsbeställning för Kronans räkning, derom han hittills varit försäkrad, E. K. M., sedan berörde vilkor blifvit betydligt jemkade och nedsatta, funnit godt desamma i Nåder gilla oell antaga, hvarjemte och enär bland omförmälde vilkor inginge, att Arfvedson> som, enligt Krigs-Collegii den 13 September 1757 utfärdade, på honom transporterade Upplåtelse-bref, redan vore egare till alla å factoriet uppförda byggnader,’ nu skulle af Kronan få tillhandla sig de tomter, hvarå factoriet är beläget, saint dertill hörande vattenfall och öppen jord, tillsammans 8 tunnland 3 kappland, E. K. M. har, med anledning af stadgandet uti 77 §:n Regerings-Formen, begärt Rikets Ständers yttrande, huruvida Rikets Ständer jemväl, för deras del, funne skäl att åt den ifrågavarande försäljningen bifall lemna. Slutligen har E. K. M. som ansett Norrtelje factoris nedläggande, i ekonomiskt hänseende blifva för Riket gagneligt, velat, för pröfningen af denna vigtiga angelägenhet, fästa Rikets Ständers uppmärksamhet dervid, att, i händelse något af de, efter skedd jemkning, med Bruksidkaren Arjvedson, i afseende å egandi-rätten till factoriet oeh det dermed hittills förenade Ortala f. d. Kronobruk med hvad dertill hörer numera öfverenskomna och af E. K.
Till Gratificationer åt Enkorna Petesche och Palm. (R. B. 1827 p. 26, 27. — 208, 209) Till disposition af StatsSecreteraren för Krigs Jrenderne i uppgifne ändamål. (R. B. 1827 p. 26 och 27. — 209.) samt till anskaffande af Sängar för 100 man vid IF lidsten a Arbetsoch Corrections-Inrättning, anser Utskottet ej till någon serskild åtgärd föranleda. §• 7- Ang:de på Öfverskotten anvista Utgifter. (R. B. 1827 p. 21—200.) I sammanhang med den af 1827 års Hevisorer gjorda anmälan om, under loppet af åren 1824 och 1825, anvista utgifter af Öfverskotterne på StatsYerkets inkomster, och deribland dels utbetalningar som ägt rum för åtgärder, hvilka R. St:r sjelfve begärt, utan att dertill anslå medel, dels ock för utgifter som ej till någon af de öfrige uppställde Glassér af desse utgifter kunnat hänföras, hafva Revisorerne hemställt, det R. St:r, vid hvarje beslutande bidrag af Stats Med - Betan k anden. 257 Medlen till allmänna eller enskildta företag, täcktes Bestämdt förordna, af hvilka Medel den beslutade utgiften skall ntgä, på det verkställande Stats-Magten icke ma ställas i nödvändighet, att, i motsatt fall, antingen vägra anvisning till bestridande af utgifter, dem It. St;r funnit nödige, eller ock anvisa dylike utbetalningar å Öfverskotten, hvilka, såsom utgörande Nationens Sparpenning för kommande behof, icke borde under något vilkor få användas till andra ändamål än dem B. St:r sjelfve bestämdt uppgifvit. Uti angelägenheten af hvad Revisorerne härutinnan hemställt instämmer Utskottet afven för sin del. §•3. Ang:de beviljad Löneförhöjning för Öfversten Hallencreutz. (R. B. 1827 p. 27—210.) Ehuru R.
Det är i sanning att upskatta dess verknings-krets allt lör ringa, dess rörelseförmåga alltför obetydlig. Öfverallt, der man finner vatten under kölen, kan ett nutidens, med ångmachin forsed), större krigs-fartyg obeliindradt röra siV, äfven om det vore i den trångaste skärgård; derom vittna de sednaste krigshändelserna i Östersjön, då Engelsmännen sent på hösten lago i Finska vikens trånga farvatten med sina stora skepp utan att förlora något enda. Egendomliga för vårt land hafva dessa strider varit om det stora och lilla sjö-vapnet. De hafva lortgått under en lång löljd af riksdagar, hvarvid man å ena sidan ansett att Sveriges försvar hufvudsakligen borde grundas på en allmän national-lieväpning i förening med en roende skärgårdsflotta, under det man å andra sidan hyllat den princip för försvaret till lands och vatten, sorn hittills gjort sig gällande och som erkännes af alla andra nationer. Ehuru båda dessa åsigter så väl inom pressen och representationen som inom vapnet hafva sina målsmän, ega vi dock ännu qvar en ar nice och en sjögående örlogsflotta. Man mäste dock erkänna att en kärna, en stam lordras lör landets försvar, och den är till lands vår armée och till sjöss vår stora Holta. I st ii I let lör att gnaga på denna kärna, borde man tillse, alt den hibehölles samt ordnades och försåges med tidsenlig materiel. Alven nu, sidan ångans införande kan anses såsom en förmedlande makt emellan de skilda vapnen, hör man dock satser framkastas om skärgårdsflottans löreträden i motsats till en sjögående fiol ta Den förordnandet af Sveriges och Noriges stridskrafter 1850 nilsalie kommission yttrar i detta afseende; »Den hittills brukliga fördelningen i örlogsoch skärgårds(<tor och. liten) flotta, hvaraf den förra är a bedd endast för hal vet och den sednare att försvara skärgården, är icke längre användbar».
RiddarehusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan half till 8 om aftonen, och befunnos, efter voteringens slut, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — "6. Nej — 116. I följd hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att 38 §. RegeringsFormen, enligt Ridderskapets och Adelns fattade Beslut, liomme att förblifva oförändrad. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 qvart till io om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Lördagen den 4 Martil Plenum klockan io Förmiddagen. Sedan Ridderskapet och Adeln i Pleno 416 Den i4 Martil. den 11 dennes, eftermiddagen, till pröfning företagit de från sista Riksdag h vilande Förslag till ändringar i Grundlagarne, men samma pröfning då icke hunnit fulländas, blef den samma nu fortsatt. Re gerings Formeii. §. 4.. Efter orden: ”Riksens Ständer sammankomma”, har följande tillägg blifvit föreslagit: -”OcA den För rnyndareSty reise Riksens Ständer förordna, Regeringen tillträdt.” Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition blef berörde Tillägg af Ridderskapet och Adeln bifallit. §. 53. Efter orden: ”förde Protocoll”, var följande Tillägg föreslagit: "äfvensom Riksens Ständers JustiticeOmbudsmans sedan sista Riksdag förde Diarier och Registratur, och till Riksens Ständer med Utlåtande öfver dess Embets-förvaltning inkomma." Herr Nauckhoff, Carl Ulric: För min del ville jag väl antaga det föreslagna Tillägget, om dervid det uttryckliga förbehåll får vara förenadt, att Justitieombudsmannen hädanefter, som hittills, alltid bör vid hvarje Riksdag till Riksens Ständer inkomma med dess vanliga EmbetsBerättelse. Men kan sådant ej bifallas, tillstyrker jag helt och hållit afslag å det föreslagna Tillägget.
St:rs bifall härtill, försäljningsbeloppet beräknadt för extra anslagem 4:o Likaledes och under förutsättning af R. H. Sttrs bifall till Statsoch Banco-Utskottens gemensamt afgifna Memorial N:o 54 äro uti g3 §. beräknade ibland Tillgångarne för extra Anslagen inflytande medel af Taekjerns-Berglagens Lån. Den 1 Mars )83o. .■r-; ■ ■' -I ■ i. : tne! 1 !-■ ' . ' • / ■-■i ' • -U J ~’ '> i\' nfj «{.■ f* •!$ •; ■ r. , • -: • ; - • i:. • *» i.;? ; r 'ill i , , , ■ Stats-Utsk. Betänkanden, K:o 58i N:o 423. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets Betänkande N:o 386, ang:de Åkerbo Härads dagsverksskyldighet under Kongsöhrs Kungsgård. De inom H. PresteSländet, V. BorgareStändct samt H. BondeStändct gjorda anmärkningar, hvilka föranJedt berörde Betänkandes återremiterande till Utskottet, kunna sammanfattas uti följande 2:ne satser, nemligen : att då Åkerbo Härads Dagsverksskyldighet icke härrörde från någon Jordebokseller Hemmans-skattlaggning, utan varit ett frivilligt åtagande, dessa dagsverken, jemlikt den vid 180g års Riksdag stadgade och sedermera i afseende på flere så beskaffade dagsverksskyldig menigheter, tillämpade grundsats, borde upphöra, hälst då Häradsboerne förklarat sig villige att till Staten återlemna den dem, såsom understöd vid utgörandet af detta onus, tillagde såkallade Dagsverkstunnan; samt att, då Statsoch EkonomiUtskotten uti en allrdeles enahanda fråga för Snefringe Härad i samma Län, tillstyrkt och R. St:r vid denna Riksdag äfven beviljat befrielse från en dylik Dagsverksskyldighet, StatsUtskollet nu äfven borde handla i öfverensstämmelse dermed och icke orsaka, att R.
Större delen af landets befolkning sysselsätter sig dermed, och alla hafva vi vår föda från jordbruket; likväl har detsamma rönt få uppmuntringar af statsanslag, och står till följd deraf på en ganska låg ståndpunkt. Jag vill ej undersöka orsaken dertill, utan endast påstå, alt en upplysning, så väl i detta som i andra afseenden, är nödvändig; och detta åren sanning, att i sednare tider har mati egnat sig med ungdomlig kraft åt jordbruket, af hvilket förhållande ganska fördelaktiga resultat visat sig, såsom inhenilas kan af åkerbrukets ställning vid flera herrgårdar, isynnerhet uti Skåne, inom hvilken provins det blifvit mycket förbältradt. Allmogen är ej i tillfälle och har ej tid att söka sina kunskaper genom böcker, studier eller resor, utan inhemtar dem genom expeVience. Således om de upplyslare få tillfälle att inhemta fullständigare kunskap i detta hänseende, sprida sig följderna äfven till de mera oupplysta medborgarue; och del är derföre en nytta och fördel för hela landet, Den ig Februari f. m. 169 landet, sorn åsyftas med en sådan inrättning som den ifrågavarandeJag vill lika med Frih. Hamilton icke inlåta mig i bestämmandet af något belopp för anslaget; det är endast sjelfva riktningen af motionen jag afser, oell anser att det är af stor vigt för landet, att någon summa lemnäs till understöd åt inrättningen, så att den går till förbättring och icke afstannar. För öfrigt är jag öfvertygad, alt det knappast för närvar, finnes någon person, som på en gång förenar de kunskaper och den erfarenhet alt leda en sådan in rättning, som Ilr Nonnen, lill följd hvaraf, och ehuru anslaget kan anses personelt för honom och till största delen blifver användt på hans egendom, jag anser det belopp, sorn kan komma i fråga, ej vara bortkastade penningar, äfven 0111 Staten sedermera i en framtid ej kunde beräkna annan behållning, än som vi hafva genom bättre upplysningar i ämnet. Jag tillstyrker bifall lill motionen i dess syftning. Fril), von No I ken, Carl Adam, uppläste följande:
triberre O) Z/eirg/^^iriU Ilans bixeellenee Herr dustitise-8ta ts-IVI inistern anmälte i underdänigbet: - Ilin ak Arelli varien oell 1?rotocoll8-8eer6t6raren /. //ega,x^ i underdänigbet gjord ansökning, ak innebäll, att sedan, uppä en al sökanden under sistlidet är ingikven underdänig ansökning att, pä dä anförde grunder, varda entledigad frän den vid IIof-Laneellers-Iäxpeditionens i^ipbörande, der sökanden varit säsonr Ikrotoeo1l8-8eer6i. 6rar6 anställd, bouoin uli dn8titike-8tat8-ll^x^<6ditionen uppdragne Arelli varisocb kegistrators-tjenst, livars skötande ieke skulle kunna förenäs med bestridande af den befattning säsoni Lontrolleur vid tullverkets Uppbördsoelr Oasseurs-Lontor, dertill sökanden sederinera blifvit förordnad, ^.ongl. IVlaj:t under den ^ sistlidne December, under förklarande, att den af sökanden, i sammanbang ined berörde anliällan, i underdänigbet begärda löne-ersättning ieke utförde nägon sä beskallad tillfällig utgift, att densamma till utgäende ak ^.ndra ldukvudtitelns besparingar kunde anvisas, samma ansökning alslagit, men, i anledning ak sökandens alternativt gjorda underdäniga anliällan, l^ädigst beviljat bonom tjenstledigbet krän befattningen i dustitike-8tat8-lxxpeditionen till innevarande ärs slut, emot akstäende ak en viss del utaf lönen till den person, som blekve förordnad att samma L/ä. I e. m. /vo»A/. /Vdd/Zm ^/'o/)o^? '5/o/r ti// Ki/re/.?
På lådan i går resolverades, att en af Burmeisters smeder skulle medfölja mäster Nubb på jakt i girige apotekarens gård, där en lättköpt främling hemligt sysslade med att förtenna husets många kopparkärl. Hvilket listigt påfund att nu låta den älskogskranke ungersvennen själf värkställa rensning i det hus, där jungfru snutfager tjänade! Häj, två spetsglas för mödan, oldgesäll. På eftermiddagen klifver åldermannen myndigt in i värkstaden och följes af magistratens utskickade, försedd med ämbetsbaton. Kopp står i förskinn och träskor vid ässjan, och då oldgesällen delgifver honom gillets beslut, fäller han hammaren mot städet och gapar. Skall han vara med om att jaga bönhasar? — Kom mans som han går och står, det är å dragande ämbetets vägnar, uppfordrar åldermannen nådigt. Kopp släpper värktygen och följer dem ut om porten. Han går barhufvad med händerna under förskinnet och tofflorna slamrande mot gatläggningen, munnen håller han litet öppen, ögonen hänga undersamt bleka vid den skarpklara luften. Bredvid pustar mäster Nubb och stöter belåtet käppens doppsko i hvarje upprorisk sten. — Man har sig väl bekant, att den skyldige finnes i apoteksgården? framkastar ämbetsfiskalen. Nej, det visste Kopp icke. Han vet ju platt intet. Han stryker förvirrad fingrarna genom luggen. I den fula värkstadshabiten känner han sig som en annan person, så ringa — om han nu möter Sophie Förbryllande fort har det gått alltsammans — nu kan det väl icke hjälpas, nej, det kan det ju icke ... Därborta ligger gården — alltid förefaller den honom olik andra gårdar. Förskinnet börjar klappra hårdare mot hans darrande knän. Man går in genom herrskapsporten, och det är som i drömmen. Kopp ser den ofantliga lönnen i gårdens midt och inandas en stark lukt af medikamenter. Folk kommer till, någon svär i uppretad ton, att han ärnar slå armar och ben af dem, det är apotekaren själf. Åldermannen griper Kopp i armen och ropar: — In med sig i brygghuset, där ha vi nog fågeln.
Dermedelst skul - s* Den 5 Julii e. m, le ock säkrast den af flere yttrade farhågan af en genom ett liberalare förtullningssystem tilltagande försnillning — förekomma», som, åt» minstone troligen, i alla fall, blefve enda tänkbara försöket; och som skulle vinna en ökad garantie om strängare, mera ändamålsenlige och på intet sått evasiva straff för tullförsnillaren stadgades; då, men ej förr, kunde man utan en billig harm och utan åsidosättande af mensklighetens kraf, se förbrytaren undergå sitt yälförtjenta straff. Om produktplacatet och andra prohibitiva författningar för utländska importvaror hos os» upphåfdes, skulle säkerligen derigenom Sverige förberedas den, måhända, ån vigtigare förmånen att tullen å vårt järn och andra Svenska våsendtliga exportartiklar hos utlänningen äfven nedsattes, likasom ock vår fragthandel, derigenom uppmuntrades, synnerligast på Holland, då deremot med våra nu gällande handelsstadgar, våra medbröder, Norrmånnerne, kunna begagna sig deraf, men icke vi sjelfve. Vid Höglofl. Bevillnings-Utskottets meranåmnde Betänkande, torde jag äfven få anmärka att: i) Den deruti föreslagne Juryn icke enligt min tanka blir det åsyftade ändamålet motsvarig, utan endast ländande till collisioner och chicaner.
ett lands välsignelse och krig dess förbannelse; men frihet ocli sjalfständighet äro så höga och stora gåfvor, att ett folk behöfver uppbjuda all sin kraft för att värna om dessa gkfvor - äfven om det tvingas att visa sin kraft genom att siitta vapen i hand p % sina söner. Den laran skulle vi hellre bjuda våra unga än att helt enkelt säga: * Ned med vapnen !B Styrbjörns iintring af Ricickard .Melander. Pris 2 kr. Vi hafva äfven i år det nöjet att anmäla ett nytt arbete af R. Melander, hvilken som författare af ungdomsböcker gjort sig mycket populär bland den uppväxande iingdomen. Det nu utkoinna arbetet innehåller en berlttelse fr %n finska kriqet 1808. Den tilldragelse, hvilken väcker det största intresset är en ' sjöstrid i finska skärgården mellan en rysk och en svensk eskader. Striden är skildrad med ett sådant lif och åskådlighet, att man ä r öfvertygad om att jiist så måste det gå till vid en strid på hafvet. Omkring hufvudliändelserna gruppera sig naturligtvis en mängd afventyr, alla roliga och spännande, några kraftigt realistiska, andra åter stämningsfulla. Finnarnes kärlek till sitt land och deras offervillighet, nar det gällde dess försvar, äro skildrade med en värme, som mhste väcka ett gensvar i hvarje fosterländskt sinne. Vi rekoinmeiidera på det varmaste det lilla underhållande arbetet åt ungdoni af 15 å r ocli däröfver. Sjökadetten i Gustaf den tredjes tid och Standaret af Pe7w Sparre. Pris: der1 förra inbunden 4 kr., den senare, 3,50. Äfven i år bjuder den litterära julmarknaden på två historiska romaner af Pehr Sparre. I den förra skildrar författaren några större slag samt en mängd småstrider och äfventyr till sjös under Gustaf den tredjes ryska krig; i den andre några tilldragelser fraln de s. k. snapphanarnes uppror under Karl den elftes tid. Dessa båda romaner %ro yngre syskon till, Den siste friseglaren * och Adolf Findlingo, Iivilka föregående år utgåfvos i nya upplagor.
Fiskal i brottmål, af Akluarien i instämda och vädjade saker oell af Sekreteraren i andra civila mål och ärenden, äfvensom i fiskaliska aktioner, eller af tre särskilda personer, då deremot såväl i Götha Hof-rätt, sorn i Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, sagde göromål bestridas af en enda person; men då det utan tvifvel skulle vara fördelaktigare och beqvämligare för allmänheten, om i Svea Hof-rätt, likasom i de öfriga, alla handlingar, som ingifvas, finge aflemnas till en och samma person, eller, i fall sådant, icke låter sig verkställa, åtminstone till blott (vänne personer, den ene i civile och den andre i kriminelle mål, få Rikets Ständer hos E. Ii. M:t i underdånighet anhålla, att inom Svea Hofrätt mätte tillvägabringas en dylik reglering utaf bestyret med emottagande af handlingar som dit ingifvas. Skrifvelse N:o 492. Skrifvelse N:o 192. Till arfvodcn för biträde vid Nolarie-göromålen 1 Aktuarie Transport 1 Registrator, indrages 1 Arkivarie 8 Kanslister, indragas Arfvode till en laka re för biträde vid undersökningar, indrages Arfvode för renskrifning och annat biträde vid Fiskals-expedilionen Arfvoden till Amanuenser för biträde åt Sekreteraren, Advokat-fiska len, Aktuarien och Arkivaricn Gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbetjent Adjunklionsniedel 1 Vaktmästare 1 Hofrättspost 3 d:o 1 d:o . Summa li:dr R:ml Hofrätten öfver Skäne och Blekinge. President Hofrättsråd d: o d:o * d:o Assessor d.o d: o d.o Sekreterare . Transport 6j,a00 81 — I 642 Expeditions-Ulskotlets Förslag lill anderd. Skrifvelse N:o 492.
Ridderskapet och A - Dan 17 Juli 6>. m. deln finn# alt Götha HofRätr hos Kon»!. Maj:t anmält sin förlägenhet att medhinna göromålen , då densamma, med en Jurisdi edon, vida folkrikare än Svea HofRätts, icke ägt mer än g,ne Divisioner till målens beha? d ande. Till afhjelpande häraf, har HofRätten föreslagit och Kongl. Maj:t till Riksens Ständer i Nåder proponera!, att domfört antal Ledamöter måtte för vigtigare mål nedsättas från 7 tili 5, och för de mindre betydande till 4, hvarefter HofRättsDivisionerna linnde utvidgas fran 3 till 4, med vilkor likväl af en tillökning af 2:ne Ledamöter, enär 20 till alla 4 behöfvas och den nuvarande personalen icke utgör mer än 18- Denna proposition , remitterad till Lagutskottet, har af detsamma blifvit tillstyrkt, och sedermera af alla Stånden bifallen. När Riksens Ständer villja ändamålet, måste de ock naturligtvis villja medlen. Dessa medel kunna här ej vara andra, än särskildta löneanslag för de 2:ne oundgängeligen erforderliga Ledamöterna. Så vida ic* Jce några andra anmärkningar göras, sorti föranleda återremiss af Betänkandet, får jag således tillstyrka dess antagande, men att derjemte, såsom en särkihl med detta amne gemenskapägande motion, måtte till StatsUtskottet remitteras den nu upptagna fråga om berörda tvänne löneanslag. Herr Lagerheim, Olof Johan: Redan vid Riksdagens början väcktes af flera Le - il en 17 Juli e. m damöter ir.om Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskilliga motioner, om förbättring i allmänhet af Civila penninge löntagande Embetsmäns löner. En af dessa Ledamöter, Herr Assessoren von Schantz-, fogade äfven vid sitt Memorial en särskild Tabell öfver alla Civila Embetsverk och Collegier, bland hvilka äfven JustitieRevisions Expeditionen, med de till detta Verk på stat anslagna löner, fanns upptagen.