Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är under sådana förhållanden jag tror mig hafva skälig anledning att till 516 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. Rikets Ständers behjertande framställa enkefru Rahmströms hjelplösa och öfvergifna ställning, som, redan hardt tryckande, med nöd och elände hotar hennes ålderdom. Till stöd tor min framställning får jag åberopa Doktor Rahmströms förtjenster. Dessa äro visserligen icke sa framstående, att de kunna anses haft något mera märkbart inflytande å det allmänna; men han har dock, såsom af bifogade meritförteckning kan närmare inhemtas, åt Statens tjenst olfrat en tid af icke mindre än 47 år, dera! någon mindre del varit upptagen af aktiv tjenstgöring i krig; och de utmärkelser, såsom Riddarevärdighet, Carl XIV Johans medaljen samt Gefleborgs läns Kongl. Hushållningssällskaps guldmedalj, hvarmed Doktor Rahmström tid efter annan blifvit för sin mångsidiga medborgerliga verksamhet hugnad, torde nogsamt bära vittne om, att denna ingalunda varit utan gagn för fäderneslandet. På grund af dessa omständigheter och med biläggande jemväl af prestbetyg om enkefru Rahmström samt läkarebetyg, vågar jag föreslå: det Rikets Ständer mätte bevilja enkefru Rahmström en årlig pension af 300 R:dr Runt. Stockholm den 30 November 1862. Eric Dan, Grape, JW Af Herr RiilIMli: Om förhöjning i anslaget till allmänna institutet för döfstumma och blinda. En anstalt, högeligen förtjent af allmän uppmärksamhet och som derföre äfven städse utgjort och ännu utgör ett föremål för det allmännas omvårdnad och den enskilda välgörenheten, är det här vid hufvudstaden å Kongl. Djurgården befintliga allmänna institut för uppfostran och undervisning af döfstumma samt deras danande till nyttiga samhällsmedlemmar. Ifrån detta institut, hafva efter dess stiftelse för något öfver 50 år sedan utgått öfver 500 på sådant sätt vanlottade, med det resultat, att desamma, bildade till förstånd och hjerta och till utöfvande af någon handaslöjd, sedermera kunnat, utan det allmännas betungande, sig sjelfve försörja; och uti institutet uppfostras och undervisas för närvarande 99 sådana barn, deraf 65 underhållas på Statens bekostnad.
Betänkandeiu delsBalken utsatta tid för Tjenstehjons flytt» ning vid Michaelsmässan vore nu mera alldeles olämplig, sedan dan så nyttiga och gagneliga Potatesplariteringen blifvit i Riket införd, och de i sednare tider påbörjade circulations methoder, uppodlingar samt moss. lupna ängars upptagande blifvit jordbrukarens trägna och angelägna höstarbeten. —■> Bergningen och upptagningen af potates, som vanligen inträffar i slutet af September och början af October, skall icke kunna verk. ställas d«n tiden, emedan tjenstehjonea då begagna deras så kallade frivecka; hvarföre ock det ofta, likasom våren 1814 och 1816, skulle inträffat, att denna vext, hvilken Herr Liljehorn ansett i värde och gagn vara svarande emot fdel af hela brödfödan för den arbetande Classen, blifvit förderfvad af regn och fro t. Circulationsarbetet och nyplöjningar skola påbörjas om hösten vid Michaelitiden, så framt dermed skall medhinnas, innan frost och käla göra sådant omöjligt. Grödan å nyplöjningar, hvilken merändels sent mognar, och vid inträffande regnaktig väderlek, un* der de nu mera tidigare vintrarne, till stor del står ute vid Michaelitiden, skall, af brist på arbetsfolk, då icke kunna inbergas; och ofta blifver sådant för sent, då nya Tjenatefolket ankommit, och skörden redan är af regn och väta bortskämd; hvilket förhållande af enahanda orsaker skall inträffa, jemväl med vårsäd och sen vårsådd i sidländ åker. — Månaderna September, October Best). och Ekon. Vtik.
Sisorri resolution antogs följande: " Da Kvinden lige saa ve1 som Manden hmer til Folket, da Kvinden betragtes som ligestillet med Manden, hvor det g d d e r ma ve1 Skattepiigter som sedvanlige Piigter i offentlig Henseende, da Kvinden ikke i F0lge sin Natur vides a t s t m tilbage for Manden i B v n e r til a t varetage offentlige Krav, da Kvinden har vist s a d i g e B r n e r ved Bmneopdragelse, Sygepleje og andre humane Foretagender, og det derfor e r en Selvfdge, at hun faar Bestemmelsesret og Aiisvsr ved Ordningen af Skolvmmet, Fattigvssnet og Omsorgen for de Syge: da Lovgivningen kun ved at yde hende denne Ret kan bade paa den Uretfaxdighet, der vises imod Kvinden, naar hun kun i Pligter men ikke i Rettigheter stilles lige med Manden for Loven, da Samfundet ikke har Raad til a t undvere Halvdelen af Folkets Deltagelse i Arbejdet for det almene Vel: saa beslutter Forsainlingen a t arbejde for den poliiiiske og kommunale Valgret och Valgberhed, basde for den gifte og ugifte Kvinde. " Söndagsmorgon behandlades nykterhetsfrågan, hvilken på begäran från nykterhetsföreningen i Köpenhamn upptagits på mötets program. Här pivisades huru arbetet för nykterheten såsom en kärlekstjänst borde vara ett yvinnans arbete och huru litet hon ännu i de nordiska länderna slutit sig till nykterhetsrörelsen; för qvinnan hade dock denna rörelse så mycket större betydelse, som det just ä r qvinnan, som mest får lida af dryckenskapens följder. Ett varmhjärtadt föredrag hölls af fru Selmer (Danmark), som ock angrep regering och riksdag för de lagar, hvilka enligt hennes mening främja dryckenskapslasten.
Utskottet, som föreslagit skjuts-legans. förhöjning till 25 å 5o procent för den hållskjuts, sorn bestriddes på entreprenad, anser deremot tillökning i skjutslegan för annan GrästgifverUskjuts icke böra ega rum, utom, hvad vagnsoch sadel-legan beträf-, far, hvilken synes för låg och skäligen böra höjas till dubbelt belppp; ty Utskottet befarar, att en sådan allmän förhöjning skulle, dels motverka skjuts-.entreprenaderne, enär de skjuts-skyldige af den högre skjutslegan troligen till stor del skulle låta sig förledas att sjelfve bestyra skjutsningar, hellre än, att öfverlåta den på entreprenad till andra, dels stegra forlönerne till en, för handel och rörelse menlig höjd; kun-, nande Utskottet icke eller i allmänhet tillstyrka, att skjuts - legan, på sä Lt åt-, skillige Motionairer föreslagit, må bestäm-* a8 Allm. Besv.- och Oee.-Vtsk. Bet. N.o 8j. mas olika för olika orter, eller för olika år efter markegångspris, eller för serskilda årstider, helst, om förhöjning i skjuts-legan })å något ställe skulle finnas ovilkorligen nödig, det alltid beror af Kongl. Majrtatt, då anmälan i behörig ordning göres, efter omständigheterne derom förordna. Vidare och såsom ledande till lättnad uti reserv-skjuts-skyldigheten tillstyrker Utskottet, dels, att hålleller entreprenadhästarne på lika sätt, som med de hästar Gästgifvaren sjelf bör efter författningarne hålla, enligt 13 §. uti iy34 års Gästgifveriordning egt rum, och hvarvid Utskottet anser böra förblifva, må först utgå innan reserve anlitas, på det de förra icke måtte slå oanvända under det reserven öfverllödigtvis uppbådas, hvaremot
Skola Fastigheter, som gemensamt äro för gäld intecknade, på offentlig auction försäljas till gälds betalning, och är, lör gäldens fördelning, nödigt att få hvardera fastighetens värde bestämdt, då skall, derest ej alla vederbörande annorlunda åsämjas, hvardera fastigheten serskildt utbjudas, antingen hel eller styckad , på sätt lämpligast finnes. Räcka de erbjudna köpeskillingarna sammanlagde icke till . gäldande af den gemensamma inteckningen, vid iakttagande af hvad 2 mom. innehåller, och fordrar innehafvaren deraf, att fastigheterne skola gemensamt i ett slag utbjudas och försäljas, då bör sådant ske, utom i den händelse, som i slutet af detta mom. omförmäles, och varde det senare budet gällande, derest detsamma är högre än de föregående; i annat fall blifva dessa beståndande. Hvad för hela panten samfäldt således högre bjudes, skall å hvarje del deraf, i moa af den serskildt derföre 436 Expedilions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N.o 268. erbjudna köpeskillingen, fördelas och dertill läggas. Ej skola fastigheter uti serskida län eller städer, eller fastighet å landet och fastighet i stad, uti ett köp säljas, ändock att de för odelad inteckning häfla. 2 mom. Den således för hvarje del af panten erhållne köpeskilling utgör det belopp, i mon hvaraf densamma bör för den intecknade gemensamma gälden ansvara, och varde densamma, efter det förhållande, summan af alla köpeskillingarne har till hvar och en af dem serskildt, till gäldande deraf fördelad. Finnes uti endera fastigheten äldre inteckning än den gemensamma, då bör densamma af köpeskillingen derföre först utgå och endast återstoden tagas i beräkning vid bestämmande af dess delaktighet uti gemensamma gälden. Är åter uti endera fastigheten serskild inteckning, liktidig med den gemensamma, då bör, genom fördelning af den för samma fastighet erhållna köpeskilling, i förhållande till hvardera inteckningens oafkortade belopp, utrönas, hvad tillgång denna del af panten för dea gemensamma inteckningen lemnar, och samma tillgång anses såsom den delens värde, vid bestämmande af den öfriga pantens delaktighet uti gemensamma gälden. 3 mom.
Af dessa skäl anser Kommittéen sig i underdånighet böra tillstyrka, att denna denna del af föreningsbanan emellan Orebro och Askersund, i den rigtning Kommittéen föreslagit, må anläggas och fullbordas, så snart de angelägnaste hufvudbanorna, som i första rummet taga landets krafter i anspråk, blifvit fullbordade. Nordvestra Stambanan. I afseende på Nordvestra stambanan har Eders Kongl. Maj:t i nåder föreskrifvit, att densamma bör utgå från lämplig punkt på Vestra stambanan, samt framdragas genom Kristinehamn, Karlstad och Arvika till riksgränsen mot Norge. Dels med afseende på terrängförhållanden samt behofvet af en lättare kommunikation för den ej obetydliga bruksrörelsen i vestra delen af Nerike, dels ock för att i möjligaste måtto förkorta den blifvande jernvägsförbindelsen från Wermland och Norge både till Stockholm och Göteborg, har Kommittéen ansett denna bana böra utgå från Vestra stambanan vid Djupbäcken i trakten af Porla; och då de i Norge företagna ytterligare undersökningar, rörande utsträckningen till riksgränsen af den vid Lilleströmmen på Norska hufvudbanan emellan Kristiania och Eidsvold utgående jernvägen till 108 Kongsvinger, bekräftat hvad 1856 års Jcrnvägs-Kommitté till följd af preliminära undersökningar och i samråd med Norska jernvägsingeniörer antagit, att nämligen de Svenska och Norska banorna borde sammanträffa på riksgränsen nära Eda glasbruk, hvaremot icke heller några betydande lokala svårigheter förefinnas hvarken på den Norska eller Svenska sidan, så har Kommittéen saknat skäl att härutinnan föreslå någon förändring.
Eu iifverinodig Sidling draper sonen till en af de Illera, framst.Aelirfc odalrniinnen. Detta blir anledning till bloclsfejd mellnn de bBc1; l klasserna. Odalmannen blifva emellertid nnfallna af de vllrla avarerna och aro n %ra att besegrns, dB iidlingarna i sista standen komlna den1 till hjalp och fordrifva avarerna. Nu ingHs forlilrning mellnn odalmiin och iidliagar. Souen till den forniimste iidlingen Fagano blir trolofvad med dottern till odalinannens domnre, Arns, och ett fast bcslut fattau, att blodshiimnd och fejd for alltid skola afskaffas och cndast tiugsbeslnt afg6.n tic tvister, som linuna uppstti i landet. Berattelser frin folkrand~ingurnas tid forfela j u siillan att vacka intresse bland biide gamla och nnga. Xen Zunu siikrart: fikulle forfattaren till omniimnda arbete hafra ngtt detta mtil, om ha11 hade lycl~ats framstitlla sina personligheter litet mera nuturliga och litet mindre benagnn att hHlln IAnga, hiigtrafvands t d. Boken kan i alla fall med skiil rekommenderas &amp; t ~ m g d o n ~ ofver 15 Br med sinne och smak for historisk 1Sisuing. Beckora viirldshistoria, omarbetad ocli till vtiru dagar fortsatt af professor WZAelm Jliiller. Ny svensk i !lustrerad opplaga, ofversattning och bearbetning af d: r 0. A l ~ d Pris. fiir hvarje del bunden ' 7 lir. Denm ny a upplaga af Beckers kiinda, i popular berii.ttelsefornl nff attade viirldshistoria har, sb vidt det ef ter en flykt ig iifverblick ar mojligt att doma, tillgodogjort sig de nya resultat, till hvilka forskuingen kommit; den framtrader Bfveu i en mycket tilltalande form.
Utdrag af protocollet, hållet hos HZgwZrd. Prest-Ständer wid Urtima Riksdagen i Örebro den 6 Julli 1812. S. D. ^wad Banko-Utstottet uti desi den z dennes pa Bordet lagte Memorial, i anledning af Herrar Dahlmans och Tolls Memorial, cm Penninge-ställningen i Riket, yttrat, blef af Prest-Standet kill alla delar gilladt och godkändt. Vt supra, Lx krotocollo, st, V. /ilm^uist. Utdrag af protocollet, hållet hss HZgwörd. PrestGtändet wid Urtima Riksdagen L Orebro den 6 Julii r«i2. S. D^)esiöt Prest-Standet, att Allmänna BeswärS - och Economie, Utffcnels den 3 dennes pa Bor - 1228 Den 6 Julik. Bordet lagde Memorial, angående »verkställigheten af öfwercnskommclser emellan Kyrkoherdar och deras Åhörare vin Prest-rätlighi ter, icke stuve till afgörande företagas förr. an de< till beredande af de emellan Hederwarda Bcnde - Scändet och de öfrige Riks - Standen tw-stlga frager mdsatle Serstildte Utstött, till hwars utredande sörberörda ämne afwen stall wara öfwerlemnadr, med sitt utlåtande inkommit, l/t supra. Lx kiotocollo, p O. Almguist. Utdrag af protokollet, hållet hos ^ögwörd. Prest-Gtändet wid Urtima Riksdagen i Ötebro den 6 Julli iZrr. SD. 8bedrogs a nyo och bifölls Allmänna Beswars, och Ekonomie - Utstottets den z:dje dennes pa Bordet lagde Memorial, angående Ekestegars wärd och anwandande Ut supra. kx krotocollo, st. l/. /^linguist. Utdrag af protocsllet, hället hos HZgwörd. prest - Gränder wid Urtima Riksdagen i i Orebro ven 6 Julli -812.
J a g stryker undan hans tofviga hår och böjer mig just ned för att kyssa ' hans smutsiga ansigte, då han förskräckt vrider sig ur mina armar och utbrister: " jag är inte en tocken, som tycker om att pussas, jag inte. " Och dermed sprin ger han sin vag, &amp; ny0 med gäll röst iitbjiidande sina:; ' Matches, matches! n E t t expressbud inträder, visar sin avis, f&amp;r kvitto och betalning och går utan ett ord. Derefter kommer posten. Ett bref ' nmäler ankomsten af flera koffertar, ett annat gr&amp; lar öfver ett fördröjdt svar, ett tredje berättar att filtskarer och sköterskor p&amp; ett lhngt aflagset sjukhus sjalfva iita upp allt hvad som skickas soldaterna, i ett fjärde anhaler en kvinna p % det bevekligaste att blifva skickad som sköterska p&amp; det uslaste och sämsta, sjukhus som finns, i ett sjiitte, bestiinkt med tarar, bönfaller en enka att om möjligt f&amp; underrättelser om hennes ende son, i ett sjunde anhålles om hjillp vid upprättande af en filial i en afliigsen stad, i ett åttonde önska barn veta hur de skola bast anvanda sina sparpengar i kommissionens tjänst, i ett nionde anhålles att någon medlem från kommissionen ville besöka ett samhälle för att npplifva de arbetandes sjunkande krafter, i ett tionde underriittas vi att en af vara bästa sköterskor aflidit o. s. v. genom buiidtar af ' ända till femtio bref, hvilkas besvaraende för det mesta måste uppskjutas till nattens timmar. Och detta %r blott en af dagens poster. Emellertid sätter man sig för att börja korrespondansen med afbrott hvar femte minut. I n kommer en gammal man, som jag känner. Han har hört efter flere gånger förut. Det är hans son, som ar ute i kriget. " Det behöfs intet telegram, min frun, siiger han och hans läpp darrar. J a g förstår - han har fatt unclerriittelser. ' Han liar gktt litet före er ", säger jag och trycker hans hand.
”Den tredje stora fördelen, som genom tillämpningen af Hr Stjernsvärds förslag skulle vara att vinna, vore förbättring af det lägre befälets löner, — en förbättring, så betydlig, att, efter årliga afdrag samt beklädnadsoch underhållskostnader, en kapten skulle i behållning kunna påräkna 496 r:dr 32 sk., i stället för nu egande öfverskott af endast 23 r:dr 24 sk., samt en löjtnant ett belopp af 94r:dr 2 sk., i stället för en ärlig brist af 373 r:dr 30 sk.; men härvid bör dock anmärkas, att ehuru, vid beräkningen af lillgångarne för den blifvande organisationen, afkastningen af arméens samtliga boställen blifvit i förslaget upptagen till femtio procent utöfver deras uppskattningsvärde, vid beräknandet af befälets lönevilkor för närvarande, samma boställens afkastning likväl upptagits endast efter uppskattningsvärdet, äfvensom att ett belopp af 133 r:dr 16 sk. b:ko såsom motsvarande kostnaden för rum och ved, afdragits å alla nuvarande löner från och med kaptenens till och med underlöjtnantens, då deremot i den nya organisationsplanen något sådant afdrag icke egt rum, af orsak, som det heter, att inqvartering in natura bestås: att i detta sistnämnde hänseende anmärkningar med skäl kunna göras, såsom t. ex., att kompagnicheferne vid den indelda arméen äro försedde med boställen, och att således någon hy - Den 28 Juni f. m. 255 reskostnad åtminstone icke bordt för dem i kalkylen upptagas: och att dä kompagniofficerarne, enligt den nya organisationsplanen, nödgas att 3 år af 4, antaga 288 dagars ärlig permission, hyresafdrag ä deras löner med samma skäl kunnat beräknas. Det torde väl i afseende härå invändas, att desse officerare hafva rum sig anvisade i kaserner; men då man af 52 veckor är tvungen att begagna permission 41 veckor med betydlig minskning i sine löneinkomster, så torde det, med hänseende till beliofvet att söka ersättning för denna löneförminskning, blifva en ren nödvändighet att utbyta kasernen mot annan bostad.
Majit i underdånighet anhållit, att Allmänna IndragningsStaten måtte hvartannat år å trycket utgifvas, i sammanhang med Riksens Ständers Revisorers Berättelser om StatsBancooch RiksgäldsWerken» tillstånd, så har Kongl. Majit under den 16 derpåföljande Augusti, med Nådigt bifall här - StatsUtsb Betänkanderi. till, anbefallt Dess och Rikets StatsContoir att ombesörja verkställigheten häraf, hvilket likväl, enär sedermera någon sådan Revision ej inträffat förr än den nyligen slutade, först nu ägt rum, men uckså blifvit företagen, sa att berörde Stat med möjligaste första varder genom Kongl. StatsContoirets försorg till allmän kännedom genom trycket meddelad: Hvarföre någon vidare åtgärd i detta hänseende af Riksens Hög* lofl. Ständer nu icke tärer finnas nödig. ' ö Beträffande åter frågan om tryckning af samtelige SpecialStaterne, så enär desse äro af den mängd och vidlyftighet, att längre tid fordras till utgifvandet deraf å trycket, än att sådant till Rikets nu församlade Ständers underrättelse torde kunna medhinnas, samt kostnaden dertill äfven blefve betydlig, har StatsUtskottef trott sig böra i stället föreslå, om icke ändamålet hufvudsakligen skulle vinnas derigenom, att såsom vid 1809 och 1810 årens Riksdag skedde, ett Utdrag af RiksStaten för det sistförflutna året 1817, som summariskt utvisade hvad för hvarje Stat, EmbetsWerk eller Corps finnes anslaget eller under visse Titlar bestådt, uprättas och till trycket befordras, genom Utskottets föranstaltande samt derefter till RiksStåndens Ledamöter utdelas, hvilket Utdrag icke skulle uptaga mer än ett tryckt Ark i TabellEorm, så att hela kostnaden inskränkte sig till omkring 33 R:d 16 sk. för en uplaga af 1000 Exemplar. Örn Riksens Högloll.
Herr Lefren t 44 Den 3 Mars f. m. liar sagt, att raan bör se farorne stinnt i synen. Ehuru icke bland de ängslige, skulle jag heldre vilja undvika och afvända dem, då det är fråga om mitt fädernesland; och anser jag, lika med Herr Cederschjöld, den klokheten störst, som, innan den fruktade stormen infinner sig, vet att i tid bärga seglen, och icke låter skutan förutan ballast med fladdrande trasor i vädret drifva vind för våg. Att med Herr Rosenblad mäta mig i talförmåga, skulle jag förgäfves försöka; men jag öfverlemnar åt framtiden, att bibringa honom det svar, som jag nu anser öfverflödigt att åter upprepa, till vederläggning af hans med mina så fullkomligt stridiga åsigter. Herr Stråle_, Nils Willielm: I anledning af fleres yttrande, att sedelmassans förökande icke skulle minska sedlarnes värde, då desamma motsvaras af i Banken liggande reelt mynt, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att det är en stor skilnad i detta afseende, då Banken vexlar, och hardt mynt är i omlopp, eller då sådant icke äger rum. Ett land kan äga mera penningar äfven i reelt mynt, än som för rörelsen behöfves. Då stiger varuvärdet, äfven å utländska producter, och som varan alltid söker den ort, der den bäst betalar sig, blir följden en ökad import, som betalas med reelt mynt. Penningemassan minskas derigenom, och varu - Den 3 Mars f. m. i45 varuvärdet återgår till en lägre ståndpunkt. När varuprisen blifva låga, uppslår det motsatta förhållandet, att importen icke lönar sig så väl, och reelt mynt kan i landet införas. Sådant är förhållandet, i ett naturligt tillstånd, i hvilket penningestocken sjelf rättar sig efter varumängden; men i ett ionstladt tillstånd skall en ökad sedelstock fortfara att öka varornes värde, eller minska penningens, — emedan penningestocken då ej kan undergå den förminskning omständigheterne fordra. Det är således en stor skilnad, då rörelsecapitalet är i reelt mynt, och då detsamma utgöres af papper.
Ty alt privatbanker - Den 25 Januari f. m. 471 na finna sig nödsakade, till följd af en handelskris, i hvilken de icke hafva någon del, att småningom draga in sin rörelse, kan jag ieke finna annat än rikligt och hankmässigt. Att de, som Önskade lån och voro vana att nära nog oinskränkt alltid kunna få lån i Riksbanken, skulle blifva missnöjda, då de under sådana förhållanden möttes med ett alslag, är helt naturligt. Afven jag skulle mycket gerna förena mig med Frih:rne Stjernstedt och Raab uti del af deni framställda förslag alt ersätta privalbankssedlarne med riksmynt. Jag skulle vilja göra det, uppriktigt tahult, icke derföre att jag tior det vara nyttigast för privalbankrörelsen, ulan derföre alt det vore ofantligt mycket beqvämare och mindre kostsamt för alla dessa associationer, emedan de då aldrig behöfde hälla baneocassa för vexlingen, utan blott draga pä de säkerhetshandlingar de lill Riksbanken inlcmnat, och sedermera endast vara ett slags commissionärer för Riksbanken. Men jag mäste draga något i betänkande, huruvida man kan hoppas, det R. St. skulle medgifva så vidsträckta creditiver, alt associationer i något större scala skulle derpå kunna byggas. — Hvad slutligen beträffar, hvad en talare bär sagt, ali det knappast vore värdi att lala om detta ämne, dä tvä Ständ redan skulle hafva beslutat, att inga enskilda banker med egna sedlar få äga rum, så tager jag mig friheten nämna, att, efter hvad jag hört af en ledamot i det ena af dessa Stånd, har delta Stånd beslutat, alt uttrycka denna åsigt endast såsom Ståndets gemensamma tanka vid återremissen, utan alt derföre hafva fattat något definitivt beslut. Saken torde således ännu icke vara så alldeles afgjord, hvarföre jag tager mig friheten att vid återremissen ännu vidblifva den i första § uttalade princip och yrka på rättighet för privatbankerna alt fortfarande få utgifva eget mynt. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Den fråga, som nu egentligen är under öfverläggning, är den, om det vidare skall tillåtas enskilda personer att, förenade i bolag, utgifva tryckta eller graverade credilsedlar.