Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är därom jag ville rådgöra med dig. » » Så tänd en cigarr och låt oss sedan taga en promenad i parken, så att jag får veta, hvad du har på hjärtat. » Så skonsamt som möjligt redogjorde Nils för det skedda och slutade med en b ö n o m tillgift, i händelse han handlat illa, genom att delgifva baronen förhållandet. Denne hade blifvit mycket allvar ' ig. » För ingen del », svarade han, » jag är dig tvärtom mycken tack skyldig. Jag har själf en tid varit orolig för Blendas helsa, men hoppades, att brunnsdrickniugen o c h ett gladare sällskapslif skulle friska upp henne. Det var till stor del därför jag föreslog sällskapsspektaklet, ty då vet jag, att det alltid går muntert till. Men detta rikligt skrämmer mig, ty däri har du fullkomligt rätt, att i sitt friska tillstånd skulle hon ej ens kunnat falla på den idén att handla så. Jag måste tala vid henne. A h l » utropade han, och den annars så sansade hofmannen darrade af rörelse, » ni vela icke, huru högt jag älskar henne! Det låter löjligt af mig att tala så här som en förälskad pojke, men det var j u nästan i mina pojkår jag först lärde mig hålla henne kär. Hade ej den olyckliga episoden med den där unge läkaren kommit i vägen, skulle hon kanske redan för tio år sedan varit min maka, men så behöfde hon glömma, och då vi blifvo äldre, blygdes jag att spela älskare, utan blef i stället vår förbindelse ett » resonnemangsparti ». Hon tyckes nöjd därmed, o c h jag är blott alltför glad att, på hvilka vilkor s o m helst, få kalla henne min och erhålla rättighet att omhulda och skydda henne. » Han tystnade o c h såg med ett svagt leende på grefven. » Du undrar väl, hvad som tagit åt mig, som så här biktar mig för dig, men jag blef verkligen så upprörd af din berättelse, att jag en smula förlorat min vanliga själfbeherrskning. Och brö- der emellan gör det j u ingenting. Du ser åtminstone, alt jag bör känna Blenda lika bra, om ej bättre än ni.
Uppå hemställan af låneöfvertagarne är dem medgifvet att bestämma, huru stor del af den i 8 § fastställda annuitet skall såsom ränta i obligationerna utsättas; dock må denna ränta ej i något fall bestämmas öfver fyra och en half procent, och är härvid från Riksgälds-kontorets sida dessutom fästadt det förbehåll att, enär Riksgälds-kontoret uti ingen händelse är förbundet att till det inbetalda lånets förräntande och fulla amortering utbetala mer, än den öfverenskomna annuiteten under femtiofyra år, fördel - — 112 — ningen af denna annuitet i ränta och amorteringsbelopp så ordnas, att det öfvertagna lånet varder under nyssnämnde tidslängd till fullo amorteradt. Belopp och antal af de obligationer, som af denna, låneöfvertagarne sålunda rnedgifna, rättighet särskildt kunna blifva en följd, skola uppgifvas i sammanhang med den amorteringsplan, som enligt n § bör Fullmäktige i Riksgäldskontoret till pröfning föreläggas. § 10. Riksgälds-kontoret utfäster sig att, pä sin bekostnad och risk, hvarje halfår öfversända och för samtlige låneöfvertagares räkning i London tillhandahålla bankirhuset John Harrish Schröder & Comp. erforderlig valuta tor den hälft af den öfverenskomna annuiteten, som på de till låneöfvertagarne utlemnade obligationer då till betalning förfallit. Denna valuta bör fjorton dagar före förfällodagen hafva kommit nämnde bankirhus till handa i på London ställda vexlar eller invisningar, så vidt derom annan öfverenskommelse för tillfället ej träffats. Räkningen med Riksgälds-kontoret föres, på samtlige låneöfvertagares vägnar, af nyssnämnde bankirhus. Upphör detsamma innan lånet blifvit till fullo liqvideradt, skall efter öfverenskommelse emellan Riksgälds-kontoret och låneöfvertagarne annat bankirhus (eller bank) i London få i uppdrag det bestyr, som förut tillhört det förra. § 11- De fö:* lånets successiva amortering erforderliga utlottningar verkställas i Stockholm inför Fullmäktige i Riksgälds-kontoret den första söckendagen i Januari och Juni månader hvarje år.
Sätra med dess underliggande torp Kongshatt, Smedstorp, Rostock, Ulfgryta, Kårtorpet, Båthuset och Bredängen, hvilka alla voro deras egen skattejord, och sedan, genom Kongl, nåd, med säteris frihet förbättrade samt af arfvingarne till allodial-rätt lösta och köpta åren 165'3 och 1677, skulle dem fattigom och nödtorftigom till everldelig ägo skänkas. 2:o Alldenstund ifrån långliga tider skall vara befunnet inpraktikabelt att bespisa de fattiga vid stenhuset i staden, som tillförene förordnadt var; fördenskull skulle lorberörde ränta utgöras till afradsdag, eller på de tider, som med någon arrendator kunde kontraheras, uti beredskap vara, och då genom deras deputerade angifvas hos hans Exellens Herr Öfver-Ståthållaren i Stockholm, att efter dess förordnande levereras emot vederbörligt qvittens. — 401 3:o Förbehålles i synnerhet, att, i fall någon i slägten skulle råka i sådan sjukdom eller fattigdom, att han sig ej värja kunde, utan lede nöd, han då af detta testamente, framför någon annan, skulle hafva sitt uppehälle, antingen att bo på sjelfva godset, eller, efter godtycke deras, njuta af räntan en viss genant; men det Öfriga skulle som förhemäldt är användas. 4:o Och som skatterättigheten å dessa gods, medelst den rätt samtlige genom arf hafva till jorden, tillkommer arfvingarne; alltså förbehålla de sig alt ehvem af slägten, som behagar, skulle fritt] stånda1 sjelfva gården eller något af torpen upptaga, förbättra och, efter det då af slägten tjenligt, för en gång pålagda, vissa arrende, för sig och sina barn everldeligen att besitta, på sätt som redan med Kongshatt skedt var. 5:o Skulle dem af slägten. fritt stånda att skrifva sig till Sätra gård. 6:0
Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JM 31, i anledning af väckt motion, om tillägg till 3 § i Kongl. Förord ningen, angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster den 11 Juli 1862; JM 39, i anledning af väckt motion, i fråga om rättighet för egare af hemman, hvarmed gästgifverirörelse är förenad, att samma rörelse sig afsäga; JM 40, i anledning af väckt motion, »om rättelse i gällande föreskrifter, beträffande ersättning åt läkare-korpsens medlemmar efter rese-reglemente och för inqvartering»; JM 41, i anledning af väckt motion, om upprättande af normalritningar, att tjena till ledning och efterrättelse vid folkskolors uppbyggande; JM 42, i anledning af väckt motion, om indragning af sjötullen vid Blockhusudden, m. m.; samt JM 43, i anledning af väckt motion, angående meddelande af föreskrifter i afseende på sättet för postdiligensers förskaffande. S. D. Efter skedd föredragning bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande, JM 4, angående kurhusafgiften. S. D. Prot.-Utdrag den 24 Januari 1863. 185 S 1), Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets Utlåtanden: JM 20, i anledning uf ett utaf f. d. Faktoren och Handlanden C G. Sköldström gjordt ockords-anbud; JM 21, i anledning af f. d. Klädeshandlaren G. Westlind J:sons ansökning om eftergift af skuld till Banko-diskontverket; samt JM 22, i anledning af ett utaf Advoka1 fiskalen G. Hörstadius, till förmän för f. d.
Det äger sin riktighet med Hr von Hartmansdorffs citation af 29 §:n 2 mom. Riksd.Ordn., men det är io5 §:n afReg.F:n, som jag afsett, der det heter: ”R. St:s Const.Utsk. äge att äska de Den 7 April. prot., som uti Stalsiild-et blifvit förda, ulom deni som angå lili ii isterie I la ärenden och comrnandomål, hvilka endast i det sorn rörer allmänt kända och af Utsk. uppgifna händelser må kunna fordras.” Nu är det väl temmeligen klart, att en granskning af prot:n ej kan inträffa, innan de äro infordrade, och att man lika litet kan bedomina allmänt kända och uppgifna ämnen, då de ännu äro fullkomligen okända. Det måtte väl äfven uiedgifvasatt ministeriejla prot. kunna finnas, om hvilkas tillvaro aningar först erhållas långt efter sedan den riksdag är slutad, inom hvars utgång anmärkn. bort vara gjord. Om t. ex. Sveriges Rike skuldsattes genom beslut, fattadt uti ett ministeriel! prot., och underrättelse om en sadan skuldsättning ej erhölls förr, än när fråga vore alt betala denna skuld; då skulle vid ett sådant tillfälle kunna åberopas, att här hafva 2 eller 3 riksdagar förbigått sedan skulden gjordes , oell derföre är icke vidare 76 §:n Reg.Fln i cas att kunna medföra ansvar på den statsminister för utrikes ärendena, som icke afstyrkt skuldsättningen. Jag hemställer, om ej dessa och dylika anomalier visa faran utaf att nyttja en ordalydelse i den ena lagen och en annan i den andra. Det var på denna grund jag föreslog, i den motion som gilvit anledn. till detta LagUtskts betänk., att i 1 §:n af ansvarighetslagen antingen skulle borttagas eller också erhålla följande ordalydelse: ”Öm gränserna för R. St:s granskning af Statsrådets prot., stadgas för öfrigt i Rikets grundlagar.” — Jag förnyar min förut gjorda anhållan om propos. till bifall å Utsk:s betänkande. Hr Cederschjöld:
Vrot. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 16 Haft. 2 10 Stats-Utskottcls Memorial M 97. staden och en större gemensam bangårds inrättande derstädes, hemställt, att Rikets Ständer vid denna Riksdag malte anvisa för en bangård på Norrmalm 800,000 R:dr och för en mindre stations-gård eller s. k. anhalt-station på Södermalm 160,000 R:d r samt för reparations-verkstäders inrättande här i Stockholm 200,000 R:dr och således tillsammans En million etthundrasextio tusen R:dr R ant, har blifvit återremitterad i sin helhet af Rorgare—Ståndet och af Ronde-Ståndet, i fråga om anslagen till statious-gården på Södermalm samt reparations-verkstad erna ; varande Utskottets framställning angående anslaget till bangårds-anläggningen på Norrmalm afslagen af sistnämnde Stånd. Utaf Ridderskåpet och Adeln är hela denna punkt, likasom den S:te punkten, afslagen; och har Preste-Ståndet ansett de uti S:te och litte punkterna framställda förslag hafva förfallit till följd af Ståndets beslut, att inga medel för närvarande må beviljas till jernvägs-anläggningar, utgående från hufvudstaden. Enär hvad Utskottet hemställt i afseende å anvisandet af medel för den föreslagna bangården på Norrmalm således blifvit af 2:ne Riks-stånd afslaget och ett Stånd förklarat Utskottets derom framställda förslag hafva förfallit, kan följaktligen Borgare-Ståndets återremiss, så vidt den rörer denna genom 3:ne Riks stånds beslut redan afgjorda anslagsfråga, icke föranleda någon ytterligare åtgärd. Beträffande åter frågan om anvisandet af medel för en stations-gård på Södermalm samt reparations-verkstäders inrättande här i hufvudstaden, så anser Utskottet lämpligast, att pröfningen och afgörande! af denna anslagsfråga upp skjutes intill dess sig visat, huruvida några medel för den till utgående från Stockholm genom
Jag tror dock att den befarade menliga inverkan, hvilken skulle blifva en följd af ett längre fortgående på denna bana, icke vid denna tidpunkt kan uti berörde hänseende blifva af någon betydenhet. Det finnes nemi., efter mitt förmenande, åtskilliga sätt att förekomma en sådan inverkan. Till en början kan jag verkligen icke fatta, hvarföre det medicinska studiet i Upsala skall upphöra, om Institutet erhåller enahanda rättigheter med de båda fakulteterna. Det som derigenom åstadkommes är blott en täflan. Täflan åter väcker till lif. Detta har erfarenheten redan, i afseende å det närmast belägna universitetet, gifvit vid handen. Det kan väl nemi. icke bestridas, att en stor, — om jag så får uttrycka mig — lifaktighet uti den medicinska undervisningen uppkommit genom denna täflan. Nåväll Mina Hrr! Kan man väl tro att alla de materiella ressurserna i Upsala icke mer skulle användas, — att dervarande utmärkta lärare och stora snillen skulle förlora sitt inflytande, endast och allenast derföre att det kostar något mindre att här på en gång fullforda sina studier? Jag tror det icke; men hyser deremot den öfvertygelse, att täflan framkallar duglighet. Dugligheten skaffar sig nog åhörare. Ytterligare har en talare befarat, att det naturhistoriska studiet skulle upphöra vid universiteten, enär ett stort antal lärjungar komme att studera i Stockholm. Då detta studium aldrig kan drifvas till en sådan höjd vid en tillämpningsanstalt, sådan som Carolinska Institutet, som vid Upsala universitet, an ser jag äfven denna farhåga obefogad. Alla de, som vilja göra detta studium företrädesvis till föremål för sina forskningar, så ock de som ämna blifva lärare, skola fortfarande i Upsala söka sitt vetande i dessa ämnen. Detta studium omfattas med mycken förkärlek af ungdomen; och det är ingalunda, på sätt här blifvit antydt, läkarne, som uteslutande representera detsamma. Efter många sträfvanden har man lyckats erhålla ett rum lör detta studium vid våra elementarläroverk; och hvilken gren af vår medborgerliga verksamhet kan väl undvara detsamma? Hvilken landtbrukare t. ex., som vill komma något längre i sitt yrke, underlåter väl att studera kemi?
Widkommande ändteligen /^:åe punkten, så emedan det vilkor för valbarhet, att vara inom Districtet Mantalsskrifven, skulle nog mycket begränsa representationsrätten, lika vidfästad egendomen som ägaren, samt då olägenheten af dubbla val till en och samm* Riksdag tyckpa med Constitutions-Utssottets betänkanclen. 215 någorlunda säkerhet afböjd genom föreskriften att 'Fnllmägtige skola utses som icke tillhöra annat RiksStånd,” det vill säga, icke något annat än BorgareStåndet, hvilket de, ehuru sjelfve ej Borgare, förmedelst valen tillegnas, öfverlemnar Utskottet vördsamligen till Wällofl. Ståndets pröfning, om icke berörde anmärkningspunkt må kunna förfalla. Stockholm den 19 Augusti 1823. Ankom d. 1 September 1823. ildtmorial till Riksens Ständer, i anledning af Kongl. Maj ts Aådiga Proposition om upphörandet af Konungens Två röster i Högsta Domstolen. Från samtlige Riksctånden har, genom ProtocollsUtdrag af den 14 innevarande, Constitutions-Utskottet erhållit Remiss å Kongl. Maj ts Nådiga Proposition, om upphörandet af Konungens två röster i HögfU £oms*ole», gred bifpgadt förslag till 214 Constitutions-Utskottets Betänkandew. ändring af så väl 91 §. Regeringsformen, som öfriga dermed gemenskap egande stadganden i nyssnämnda Grundlags 5, 17, 19, 23, och 88 §. §•
R:dr och skulle alltså det belopp, som för de återstående arbetena å denna bandel erfordrades, efter afdrag af förut anvisade 1,000,000 R:dr, uppgå till 2,893,000 R:dr. Dl. likväl i de beräknade vinstmedlen från statslånefonden någon minskning vore att emotse, bar Kongl. Maj:t, under antagande att de arbeten, som å denna bandel återstå, skola, om icke oförutsedda binder inträffa, under år 1867 kunna till bela sin omfattning fullbordas, äskat att det för samma arbeten erforderliga anslag måtte anvisas att i jemnadt tal under nämnda år utgå med 2,900,000 R:dr.
33 Utdrag af Prolocollet öfver Kammar-Är enden, hullet inför Hani Majit Konungen, uti Stats-RAdet A Stockholms Slott den 18 Januarii i834- Närvarande: Hans Excellence Justitias Stats-Ministem Herr Grefve Rosenblad, Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Grefve af Wetterstedt, Siats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke, Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm, Herr Grefve Adelsvärd, Friherre Äkerlijelin , Poppius , Hof-Cancelleren Friherre von Schulzenheim, St a ts-Secr e te r a ren Danckwardt. Stats-Secreteraren uppläsle i underdånighet till justering ett, till följd af Kongl. Majrts förut meddelade Nådiga beslut, författadt Förslag till Kgl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, rörande beskattning af Tollef varnar samt Valkoch Stampverk för andras betjenande å Städers områden, samt frihet till Tullqvarnars anläggning derstädes, utan hinder af åberopad minskning i redan varande qvarnars inkomst. Kongl. Majit täcktes, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörde Förslag, sådant det finnes Protocollet bilagdt, i Nåder gilla, och befallde, att Dess Nådiga Proposition tili Rikets Ständer skulle i öfverensstämmelse dermed expedieras. Ex ProtocoIIo Knut von Troil. Kiliana till R. S, Pi tt, r 334. I Sami, 1 Afd, sv.drn Hdfstt - 5 n Kongl, Majus Kddiga Skrifvelse Ar;o 14. N:o 1.4, Ankom i afskr. lid Exp. Ulsk. dén s3 Febr. kl. 10 f. m. KONGL.
Då emedlertid härvid förekommer: att nybyggnads-och reparations-conto intill år 1835 blifvit påfördt det belopp, hvarmed aila vid bruket verkställde reparationer årligen öfverstigit ett bestämdt anslag af 600 R:dr, som af vinsten å pappers-tillverkningen utgått; att uti det för Capellans-boställstomten upptagne fastighetsvärde är inberäknad kostnaden för uppförandet af nedre verkhuset, med dess machinerier; att den, såsom öfra verkhusets fastighetsvärde, uppförda summa endast utgör värdet å de af bruket vid husets uppbyggande tillsläppta malerialier, och att således de under] N:ris 2, 3 och 5 balancerade summor icke utvisa, hvad de byggnader och fasta inventarier, som derunder inbegripas, verkligen kostat, än mindre det värde, de flir närvarande kunna anses ega, hafva Banco-fullmägtige, under åberopande af Rikets Ständers senast församlade Revisorers (se 1839 års Rev. Ber. pag. 55—56) gjorde hemställan i ämnet, förnyat deras till Rikets Ständers BancoUtskotl vid sislförflutne Riksdag afgifne tillstyrkan, att samtlige här ofvan, under N:ris i—5, upptagne poster måtte få afFöras, samt hela brukets värde deremot upptagas till en nedsatt, på hemmanet och samtlige byggnaderne fördelad summa af 200,000 R:dr. Vid pröfning af denna hemställan, har Utskottet, på de af Fullmägtige anförde skäl, samt med afseende jemväl derå, att, enligt hvad Rikets Ständers år 1839 församlade Revisorer anmärkt, åtskilliga byggnader, hvaribland det såkallade klaekhuset och gula stenhuset (tillsammans brandförsäkrade till 18,530
Uaj:ls Oeneral-Lullstgrelse lörklarat, all Landsli öld in gen a/ //27/gtt/v/v ansvarigket lör ifrågavarande kalaneeinedel uj/giliorl, Lrigs-Lollegii rkdvoeal-Liseal, della oagladl, ull en den 15 ^älölj-ls Nugusli kemälds Landskölding delgilveir ansökning, kos Landsköldinge-Lmkelet l NKermlands Län kegärl kandräekning till ulkekommande al ränta ä olvan - /ko»r^/. 7k:o >5K. 13 sk. 7 r:st. kran den tid, medlen till Ksndsllökdiuge-Kmketet inllutit, intilldess ketslningen dersk i 8tsts-Lontorst verkställdes; livsdsn oell elluru det väl vöre ostridigt, stt Ksndsllökdingen 7^knAL?/v/, genom Kongl. Nsj:ts Nsdigs kltslsg clen 12 Augusti 1825, i krsgs örn ersättningssk^ldigileten kör de sk korrö Rsnds8eeretersren MemM körskingrsde medel, blifvit körpligtsd skven ansvara kör ränts ä sils de udömde posterns, men, enligt Rsndsllokdingens tanks, soin vunne 8lä»3 sk 8tsts-6ontorets okvsnnämnde med lionoin uppgjoxle liqvid, ränteketslning ä de 8tsts-Ve>ket tillkommsncle medel icke lonnle koinms i krsgs, samt Krigs-Lollegium, ps 8ätt omkörmäldt är, kuunit ikrsgsvsrsnde llemmsnsräntor icke kunna eler emottsgss, Rsndsllökdingen i unclcnöiiuigllet snils! lil, det K<»ngl.
Hr Lilljehöök: Huruvida det kan anses vara för denna Hufvudtitel främmande, att derifrån utgå stipendier till Universitetslärare och läkare, det lemnar jag derhän, men vill blott nämna, att båda dessa korpser finnas å titeln upförda. Rörande distribution af ifrågav:de anslag mellan rese-stipendier och lärda verks utgifvande, har förhållandet under ett år visserligen varit sådant, som Frih. Klinkowström omnämnt, men under andra år har det varit tvertom, och det förra har verkligen varit ett undantags-förhållande. Då för öfrigt verk af någon betydligare omfattning utan tvifvel erhålla direkta anslag af R. St:r, så framt de äro af allmännare intresse, och då derjemte de utgifter, som af Utsk. blifvit tillstyrkta, så väl under denna som föreg:de Hufvudtillar, äro högst betydliga, tror jag att man bör förblifva vid hvad Utsk. hemställt. Frih. Klinkowström: Jag har ingalunda blifvit öfvertygad af den siste värde talarens anförande, ty jag tror mig specielt känna, att K. M. oftast funnit sig förhindrad att bevilja understöd till utgifvande af arbeten, hvilka kunna hänföras till denna Hufvudtitel, just derföre att de anslagna medlen blifvit anlitade till rese-stipendier. Hr Lilljehöök har talat om de många utgifter, som StatsUtsk. på denna och föreg:de titlar beviljat, och jag är i detta fall ense med honom; men det behöfves icke mera än att taga kännedom om ändamålen, hvartill dessa utgifter äro anvisade, för att finna, att de stå långt under det nu ifrågavsde, hvilket jag anser mycket vigtigare än en mängd andra, på hvilka stora summor onyttigt blifvit bortplottrade. Jag fortfar i min förut gjorda hemställan, och anhåller derjemte, att beloppet måtte upföras såsom reservationsanslag. Gr. Lagerbjelke:
I samma mån åter som jernvägsanläggningarue fingo en större utsträckning och lokomotiv-konstruktionen vann mera fullkomlighet, och man ville till - 6 Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86. godogöra sig fördelarne af jernvägar äfven i sådane trakter, der lokalen skulle erfordrat oerhördt kostsamma terrasserings-arbeten, i fall förutnämnde lutningsförhållande af 1:300 bibehållits, fann man det vara mera öfverensstämmande med en klok hushållning och jemförelsevis billigare att öka dragkraftens styrka och minska terrasserings-arbetena samt den deraf till icke obetydlig del beroende anläggningskostnaden genom begagnande af brantare lutningar. Man böljade derföre beräkna till hvilka besparingar det skulle leda att vid jérnvägsanläggningarne öka stigningarne ända till 1:100 och deröfver ; och då räntan af den derigenom besparade anläggningskostnaden öfversteg den årliga utgiften för den genom de ökade stigningarne uppkomna större driftkostnaden, ansåg man sig hafva vunnit en ekonomisk fördel, utan att väsendtligen hafva afvikit från den sanna regeln att söka bibehålla jernvägarne så horisontela som möjligt.
Nej, min gamle mentor ... det vill jag inte! BRUUS. Hvasa'? BRUUS. Men... HJELM. Det är en sak som jag helst gör sjelf... CHRISTINE (från höger). Mamsell kommer genast! (går genom fonden). BRUUS. Nå, då går jag in för att höra efter huruvida det verkligen blir någon lektion i dag ... vill du vänta mig här sedan? HJELM. Ja gerna ... jag kommer i alla fall att dröja en stund. BRUUS. Godt! (går, men kommer ängsligt tillbaka) u är väl inte förlofvad ännu, heller? HJELM (leende). Nej, inte ännu! BRUUS. Och inte kär? BRUUS (gnuggar händerna förnöjd). Skönt Adjö så länge! (afsides) Han skall ha' henne det skall han bestämdt! (går, andra dörren till höger). HJELM (som förut). Nej, inte det jag vet! Tolfte Scenen. HJELM. Hvad kunde gubben mena Att han skulle vilja uppträda som äktenskapsmäklare, det hade jag inte väntat mig (ser sig omkring) Och det är således här ... djupt inne i en gränd ... i de här kala och mörka rummen som man stängt in min stackars kusin ... jag längtar visserligen att få se henne, men ändå är jag rädd derför... HJELM. Sedan M:LLE PALMÉN. M:LLE PALMÉN (från höger). Är det herr häradshöfding Hjelm? HJELM. Ja, mamsell ... och jag ber er ursäkta att jag dristat mig upptaga er dyrbara tid! 46 M:LLE PALMÉN (artigt). Jag ber (anvisar honom en stol) Var god och tag plats! HJELM. Jag tackar! (de sätta sig) Min tante, friherrinnan Hjelm, har anförtrott mig ett bref till min kusin fröken Clara, och jag har derför kommit för att anhålla om er tillåtelse att få tala med henne! Med största nöje, herr häradshöfding ... den snälla Clara! Gud gifve att jag hade många sådana pensionärer! HJELM.