Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan nära 50 år tillbaka hafva Sverige och Norrige varit förenade, men vi hafva ändock icke förvärfvat oss någon egentlig kännedom om brödrarikets lagstiftning, och min öfvertygelse är, att hvad Utsk. förmodar, nemi. att den närmare kommunicationen emellan rikenas Universiteter, som nu mera äger rum, skall framkalla hvad jag med min motion egentligen afsett. Jag hoppas likväl, att II. Exc. Akad.-Kansl. skall i förening med juridiska fakulteterna ställa så till, att någon undervisning i de ämnen jag här anlydt, må vid Akademierna kunna åstadkommas. Då frågan nu vid denna Riksdag fallit, vill jag icke längre uptaga R. o. Ad:s tid, utan anhåller, alt R. o. Ad., såsom Gr. Björnstjerna föreslaget, måtte med ogillande lägga Betänk, till handlingarna. Frih. Sprengtporten, Jacob Willi.: Jag instämmer så mycket heldre med Gr. Björnstjerna, som det icke blott har in träffat utan äfven än vidare kan inträffa, att Svenska män blifva kallade till att bereda och besluta om Norrska förhållanden. Frih. Alströmer: Då discussionen fått den utsträckning, som den nu gjort, torde det ursäktas mig, att jag åter begärt ordet, hvarifrån jag förut afstålt; men jag anser mig böra angifva de skäl, som föranledt mig att biträda det slut, hvaruti Utsk. stannat. Dessa äro nemi. att då, såsom vi alla känna, den under - 238 Den 31 Januari. visning, sora bibringas civile tjenstemän vid Universiteten, är så inskränkt som f. n., ansåg Utsk., att en vidsträcktare undervisning i vår egen Statsförfattning bör meddelas, innan den utsträckes till ett annat lands. UmUr sådana förhållanden, och då motionen i fråga om undervisningen i vara ou,ia grundlagar icke innehåller något, samt Utsk. alltså icke bade anledn. att atguvu K..ioa i den vägen, ansåg Utsk. sig sakna skäl att tillstyrka motionen.
Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm den 24 Oktober 18(50. Uppläst och godkiindt hos Ridd. och Adeln den 23 Okt. 1860. Prcstc-StSndet den 24 Borgarc-Slåndct den 24 Bonde-Ståndet den 24 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om förändrade stadgan den angående Folkskolelärares . lönevillcor. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 196.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anfördt, huruledes få bland samhällets medlemmar befunno sig i allmänhet sämre lottade, än lölkskolelärarne, för hvilka, isynnerhet om do voro gilia, fordrades de största försakelser och all möjlig ansträngning för alt kunna förskaffa sig och de sina en knapp lifsbergning. En iö:bättring i deras belägenhet syntes dock lika möjlig alt genomföra, sorn den vore af behofvet påkallad, cn?' dast den Kongl. Stadgan angående folkundervisningen i Riket af den 18 Juni 1842 sattes i full kraft och verksamhet. Orsakerna till den missbelåtenhet med sin ställning, som så högt och enhälligt uttalades från folkskoieiärarnes sida, skulle, om icke helt och o ra _ » . • hållet undanrödjas, åtminstone ganska myckel förminskas, om desse tjenstemän kommo. i obehindradt och oafkortadt åtnjutande af den dem i berörde nådiga Stadga till för-; säkrade rätt.
ProtoColf hållet inför Hans Majit Könungen uti Stats - Rådet på Stockholms Slott den 11 Februarii 182g. Närvarande! Justitias Ståts-Ministern II. E. Hr Grefve Gyllenborg. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H. E. Hr Grefve af Wetterstedt. Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. H, E. Hr Grefve Mörner. 8 Bil. till K. M. Nådiga Skrifvelse N.o 49* H. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Schwan. Grefve af Ugglas. Undertecknad Hof-Canceller Undertecknad Hof-Canceller uppläste i underdånighet ett, på Nådigste befallning, uppsatt Förslag till Kongl. Majrts Nådiga Svar uppå Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande Riksdagens förlängning; hvilket Förslag, sådant detsamma vid detta Protocoll finnes hilagdt, uppå Stats-Rådets Ledamöters underdåniga tillstyrkande, af Kongl. Maj:t i Nåder gillades; och skulle, i öfverensstämmelse dermed, Nådigt Svar, af Undertecknad HofCanceller contrasigneradt, till Rikets Ständer, på vanligt sätt expedieras. Ut supra. % In fidem D. <von Schulzenheim. STOCKHOLM, tryckt i Écksteiiiska Tryckeriet, 1820. Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. No So. i N:o 5o. KONGL. MAJ:*TS Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats - Utskott, angående afskrifning af f örra Magazihs'- Fondens äldre fordringar för undsättnings-spannmål samt grunder för framtida behandlingen af lika beskaffade fordringar; Gifven Stockholms Slott den i3 Februarii 182g.
Jag har icke hört någon sådan tolkning af Författnm och tror att den svårligen torde ega rum, ty huru hårddragen man vill vara med tolkningen så kan man väl icke göra femininum till masculinum, och här står Betjente!-, Hofmästare, Jägare, Kammartjenare, Kuskar, Lakejer och Taffeltäckare, hvilket alltsammans är efter ett vanligt språkbruk masculinum. De nedanför stående citerade orden gälla således endast om den betjening, som här är nämnd, men icke om Kammarjungfrur, hvilka längre fram förekomma, och som ej kunna jemföras till förenämnde betjening. Frih. Palmstjerna: -På andra sidan står ”Kammarjungfrur, lika med Betjenter” och deraf tror jag det kan hända, att de sammanföras och hopsummeras med den förutnämnda betjeningen; men anse R. o. Ad:s öfriga ledamöter föreskriften vara tydlig såsom den nu är, så vill jag icke vara envis på någon förändring. Frih. Raab: Då del står ”Betjenter, Hofmästare, Jägare etc.”, och derefter följer ”alla andra manspersoner”, så tror jag icke att den anmärkn. som Frih. Palmstjerna gjort, skall behöfva för anleda någon återremiss. Ifrågavar:de mom. blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallet. Då § 16 förekom yttrade Gr. af Ugglas: Jag ber om förlåtelse. Hvad 16:de §:n beträffa!:, så har R. o. Ad. i 35:te §:ns 2:dra mom. redan afslagit. det förslag till förändring, som Utsk. gjort, nemi. att begagna Den 27 Maj e. m. ordet ”behållning” i stället för ”utdelning”. Nu står här i 16:de §:n ”behållna inkomsten”. Jag vet icke, om icke dessa ord skulle stå i strid med det af R. o. Ad. fattade beslut vid 35:te §:n, att utdelningen skall ligga till grund för taxeringen. Hr von Hartmansdorff:
Brefvet den 8 Mars 1820, hvarigenom såväl dåvarande General-Adjutanterne för Arméen och Flottan, som Presidenten i Krigs-kollegium och Chefen för Förvaltningen af Sjöärendena, med hvilka Embetsman General-Fälttygmästaren vore jemförlig, särdeles då äfven han innehade dylika handlingar, blifvit uttryckligen förbjudet att, utan Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd, till någon, eko det vara mätte, utlemna handlingar rörande försvarsverket, som i deras vård borde finnas, icke kunde anses stå i strid mot Grundlagen; dels ock anmärkt, att Krigs-Fiskalens antagande, »det en bestraffning för General-Fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet skulle bestämmas af Chefen för Landtförsvars-Departementet torde hafva sin grund i ett förbiseende;» så har Kongl. Krigs-Hofrätten genom Utslag den '10 Maj 1858 sig utlåtit och, alldenstund upplyst och af Herr General-Fälttygmästaren, General-majoren, Friherre Wrede medgifvet vore, att då Rektorn Svedbom uti ofvanberörda till GeneralFälttygmästare-expeditionen ingifna skrift begärt att få sjelf låta afskrifva eller lösa afskrift af det uti nämnde Expedition förvarade koncept till det af General-Fälttygmästaren afgifna underdåniga Memorial, innefattande Utlåtande i anledning af Chefens för Kongl. Svea Artilleri-regemente underdåniga förslag till succession efter till Öfverstelöjtnant vid bemälda Regemente befordrade Majoren, Friherre D’Albedyhll, denna begäran blifvit af Herr General-Majoren Friherre Wrede afslagen, men 2 § 4 mom. Tryckfrihets-Förordningen — jemte det deruti uttryckligen stadgas, att det skall vara en hvar tillåtet att i allmänt tryck utgifva alla handlingar af hvad namn och beskaffenhet de vara må, vare sig hos
Jag nekar icke, att flera af de förhållanden, motionären vidrört, äro behjertansvärda, och att hans förslag är särdeles väl motiveradt; men jag instämmer ej i slutresultatet, i följd af motskäl; tror dock icke heller, att R. o. Ad. bör genast afgöra frågan, utan torde den böra öfverlemnas till Riddarh.Utsk:t, der jag anser den komma att erhålla den säkraste pröfning. Beträffande sjelfva saken, föreställer jag mig, att åtgärden har sina betänkligheter. Motionären föreslår nemi, att diskussionsprot:n skola föras i sammandrag, men att den talare, som sådant önskade, skulle få skriftligen aflemna sitt yttrande, och få det in extenso infördt i prot:t. Om detta bifalles, fruktar jag att prot:n skulle få en mindre sammanhängande och något för brokig upställning. Svar kunna nemi. förekomma å tal, der man icke tydligt ser hvarom frågan är, enär t. ex. i det första yttrandet, som förts i sammandrag, ej uptagits just det hvarå svaras. Den siste värde talaren har föreslagit, att R. o. Ad. helt och hållet måtte afskaffa diskussions-protm, samt har i sådant afseende anfört Englands exempel; men förhållandet är dock betydligt annorlunda, ty Engelska parlamentet har till sitt förfogande en talrik stenograf-corps, hvilken är försedd med särskilda, väl aflönade dechiffrörer, hvilka tätt och ofta under diskussionen byta om med andra, och ögonblickligen nedskrifva det sagda; ett machineri, som arbetar med största lätthet. Vidare har det att tillgå dagl. utkommande, enormt stora tidningar, som i sina vidsträckta spalter genast införa yttrandena ordagrannt. Något sådant kan dock icke här komma i fråga eller billigtvis af oss begäras. Jag nekar visst ej det åtskilliga riktiga, som af Hr Montgomery vid dess förslag blifvit yttradt; men hemställer dock, om det är skäl, att R. o. Ad. ensamt vidtager en sådan åtgärd?
Dito » transito dito 38,658: 14. Extra inkomster ' 1,402: 75. Balans till år 1861: Öfverlevereringar och skulder Summa Credit. Balans från år 1859: Öfverlevereringar och skulder Afkortningar: Porto för outlösta bref 4,982: 65. Porto-andelar för ångbåtsoch diligens-bref 13,383: 7. Aklagareandel af böter 23: 18. Utgifter: Kontorshyror och expenser m. m Uppbördsprovision Provision för försålda frimärken Postiljoners resetraktameriten och beklädnad Brefdragares beklädnad Hyresersättning för stallrum åt postförares hästar Postföringskostnader inom riket Roteringsersättningar Gratifikationer Gästgifverihållningen i Grisslehamn Sjöpostfarten Utrikes-brefvexlingen Posthusens underhåll och onera Skrifmaterialier, ved, ljus m. m Ersättning till Beskickningar och Konsuler för utbe taldt postporto Förlust på paketposten Extra utgifter Leverering: Till Civil-statens pensionsinrättning 7,081: 27. Balans till år 1861: Den af Kongl. Generai-poststyrelsen afgifna underdåniga berättelse angående Post-verkets förvaltning under revisionsåret innehåller, i likhet med hvad tillförene iakttagits, redogörelse för de af Styrelsen under samma år vidtagna förvaltningsåtgärder; och anse sig Revisorerne böra ur nämnde berättelse meddela följande: Beträffande först postanstalterna i riket, hafva under loppet af år 1860, jemte det postexpeditionen i Waldemarsvik uppflyttats till postkontor af 3:dje klassen samt postkontoren i Båstad och Nordmaling förvandlats till postexpeditioner, nya postanstalter af sistnämnde slag blifvit öppnade i Skene by inom Marks härad af Elfsborgs län, vid Klintehamn å Gottland samt i Ramsbergs socken af Orebro län.
Det är således misstag, att ej allenast den förbindande kraften, utan ock bevisningskräften skulle blifvit fråudömd gäldenärens omförmälte erkännande; och något annat, skäl är icke mot mig användt, än det i den nådiga Domen begagnade, eller erkännandets ogiltighet i egenskap af förbindelse. Något försök är icke gjordt att bevisa, det samma erkännande ej kunde äga vitsord och bevisande kraft om gäldens verklighet. Allt hvad som kan anföras emot den erkända gäldens giltighet, torde ligga i en argumentation, sorn jag hört framställas emot giltigheten af all gäld, uppkommen utan utgifven laglig förbindelse. När man lånar, sades det, och icke lagligen förhinder sig att betala, är man också icke lagligen dertill skyldig. Man kan hafva lofvat betalning; men dermed har man blott moraliskt förbundit sig; och en sådan förbindelse kan man icke dömas att uppfylla. Då nu deri i fråga varande skuldförbindelsen icke under myndighetstillståndet var så Ji. St. Just. Ombudsm. Emb.-UeräUelse för år 1852. 1 upprättad, att den lagligen gällde, och under omyndighetstiden ej någon rättskraftig betalningskyldighet kunde åtagas; var således, om än gälden verkligen blifvit gjord, ingen laglig skyldighet till dess betalande för hand, utan endast en moralisk pligt, sorn inför lagen ej medförde verkan. Så har jag icke fattat skillnaden imellan juridisk och moralisk skyldighet. Jag har trott, att den som emottager annans egendom (penningar, varor) med löfte att den återställa, är dertill rättskraftigt (juridiskt) skyldig, änskönt intet bevis på löftet eller emottagandet finnes, och att om hans skyldighet ej kan göras lagligen gällande, orsaken dertill endast är bristen på bevis, icke bristen på laglig förbindelse. Man får väl icke tro, att ingen ting som är moralisk förbindelse, kan derjemte vara en juridisk. Tvertom innehåller ju sedeläran, att all juridisk förbindelse också är moralisk. Hvad man imellan fyra ögon erkännt sig skyldig att göra, det har man dermed ock erkännt den vara berättigad att fordra, till hvilken man åtog sig förbindelsen.
Den, som bifaller Utskottets, af 3:ne Riks-Stånd godkände, förslag, alt Allmogen fortfarande må tillgodonjuta den lindring uti och befrielse från stämplad pappersafgifts erläggande, som i nu gällande Författning är medgifven, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, antages Borgare-Ståndets beslut, att berörde lindring och befrielse för Allmogen skall upphöra, ordet Allmoge ur Författningen utgå 14 Bevillnings-Vtskottets Memorial, N:o 3i, samt ordalydelsen ställas så, alt endast den verkligt fattige får lillgodanjuta lindring eller befrielse. Utskottets i Betänkandet N:o 13, pag. 17, framställde förslag att, efter de i 6 §. såsom från slämpladt pappersafgift upptagne befriade rubriker ”Arfsskiften” och ”Bouppteckningar, då behållna summan icke uppgår till 50 Rdr”, orden: äfvensom afskriften eller utdrag deraf, måtte i Författningen tilläggas, bar äfvenledes af 3:ne Stånd blifvit godkändt, men af Bidderskapet och Adeln ogilladt; och får Utskottet, jemte hemställan, att Ridderskapet och Adeln måtte i öfrige Ståndens beslut sig förena, för annan händelse föreslå följande voteringsproposition: 9:o. Den, som bifaller Utskottets af 3:ne Riks-Stånd godkände förslag, att elter de i 6 §, såsom från stämpladt pappersafgift befriade, upptagne rubriker ”Arfsskiften” och ”Bouppteckningar, då behållna summan icke uppgår till 50 R.dr” må tilläggas orden: äfvensom af skrifter eller utdrag deraf, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, komma, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, dessa rubriker att, utan något tillägg, i Författningen qvarstå. Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-Stånden hafva godkänt det af Utskottet i Betänkandet N:o 13, pag. 18, föreslague förändrade stadgande i 7 §.
Läger en ljuf klenod, I kraterers gyllene skålar Hämtade nektarns skatt, Den Phrygiske Ganymedes. Bredevid hvitglänsande Sanden sig svängande Femtio flickor i khordans, Nereus' bröllop begingo. Med gnistrande facklor och kransadt hår Hästbetande skaran kom Af Keutaurer, till gudarnes Måltid och Bakkhos' pokal. Men högt utropade: dotter af Nereus! De Thessaliska flickor; och verldens ljus, Spåguden Phoibos, och han, som sångmörs' Slägtledningar vet, Kheiron uppnämnde honom, Som med Myrmidoners lansväpnade sköldmän Skall komma, att Priamos' stolta Jord föröda med eld, Kring kroppen med gyllene, Hephaistosarbetade vapen Omvärnad, en gåfva utaf Gudinnan sin moder Thetis, som honom födt hade Lycksalig. De gudar då den faderherrliga, Första Nereidens bröllop, Och Peleus' högtid firade, Men på ditt lockiga hufvud en krans Skola Argeierna lägga, liksom på skäckig, Utur klippgrottornas natt Utkommande, än oskärad hind, Blodande, Iphigeneia, din hals, Din, som ej vuxit upp vid herdepipan, Eller vid herdarnes sus och dus, Utan en Inakhos' ättling till brud Af din moder bildades. Hvad har väl blygsamheten, Eller dygden, i anlete röjd, För kraft numera i verlden? Här gudlösheten är vorden Mäktig, och dygd deremot af dödliga hånas, Och lagbrott vinner lag, Och ej dödlige samfält lägga sig vinn, Att ej drabbe dem gudars hämd. KLYTAIMNESTRA. Jag gått ur huset, för att söka min gemål, Som lemnat det, och redan länge borta är; I tårar är beklagansvärda dotter min, Och jemmersuckar följa vexelvis hvaran, Se'n hon om mordet hört, som reds af hennes far. Jag ögat haft på honom, som der nära går. På Agamemnon, som rätt snart mot eget barn Befinnas skall, föröfvande ett nidingsverk.
Liljencrants, kan jag tyvärr icke börja mitt yttrande med en komplimang till Hr Printzensköld, men jag skall åtminstone söka vidhålla min sats. Jag är upkallad i första rummet emedan Hr Printzensköld sagt att mitt yttrande skulle vara opåkalladt eller ej af nöden (orden folio väl icke så, men det var åtminstone andemeningen). Jag tror tvertom att det var ganska påkalladt, och efter mitt yttrande icke blifvit rätt upfattadt, anhåller jag att få i korthet påpeka att det icke varit min afsigt att Hr Anreps arfvode skulle innehållas till dess de felaktige tabellerna blifvit färd ig tryck te, utan endast att Riddarh Direktm skulle ega vidtaga de åtgärder, som den funne lämpliga med ani. af det förhållande, som It. o. Ad. känner, äfvensom de hvilka kunna förekomma under ett fortsatt utgifvande. Jag vill icke att Hr Anrep skall åtnjuta sitt arfvode sålunda, att Direkt:n icke skulle hafva rätt ålägga honom sådana åtgärder, som den finner lämpliga. Om nemi. arfvodet skulle fortfarande utgå innan omtryckning eger rum, måste ovilkorligen med denna komma att dröja i flera år, ty äfven för den händelse att Direkt:n skulle finna Hr Anreps påstående i afstde på familjen Lilliehöök riktig, så eger ett sådant Direkt:ns godkännande icke laga kraft, förrän E. o. Ad. vid nästa riksdag kommer tillsammans, ty det är Ståndet sjelft som beslutar öfver en familjs uteslutande, hvilket skulle blifva följden, om Lilliehöökska genealogien ändrades i öfverensstämmelse med den anordning, som blifvit af Hr Anrep vidtagen. Jag hoppas således att li. o. Ad. hyser för den af Ståndet valda Direkt:n det förtroende att de åt densamma lemna fria händer att i detta afs:de vidtaga de åtgärder, den finner lämpliga. Nu förmodar jag att ingen af R. o. Ad:ns ledamöter oriktigt upfattat min mening. Hr Printzensköld:
Lån föreslagna serskilda reglering må till de öfriga Län, som för undsättnings-skulder ännu häfta, utsträckas, hafva de förenade LTtskottcn, sedan Stats-Utskottet i dess Utlåtande N:o 209, af den tö Julii innevarande 4 Statssamt Allm. Besv.- o. Oec.-Utsk. Uti. IV.-o Q2, Sr, redan föreslagit de hufvudgrunder, hvarefter de för 1826 ars Undsättnings-spannmål i Landet ännu utestående fordringar må behandlas, och om så skalle påfordras, utan afvaktan af Rikets Stånders medgifvande, äfven kunna afskrifvas, ansett sig icke tillkomma att någon Rikets Håglofl. Ständers åtgärd , i anledning af de hår ifrågavarande Motioner, föreslå, ån mindre att bifall för dem tillstyrka. Stockholm den 1 Nov. iSitp N:o 92. Ankom till Exp,-Utsk. den 10 Nov. 1829, Utlåtande, i fråga om Indelnings-jemkning och lindring i Båtsmans-hållet inom Biehinge Län. Under yttrad farhåga , att den Indelningsjemkning af Båtsmans-roteringen inom Blekin - Statssaint Allm. Bes v.- o. Oec.-Utsk. Uti. N.o Q2. 5 ge , derom Provincén redan, under 1818 års Riksmöte, blifvit af Konungen och Rikets Slån der försäkrad , icke skall komma till verkställighet på ett sått, hvarigenom den dermed för orten åsyftade lindring varder tillvägabringad, hafva Riksdags-Fullmågtige för berörde Province, Yice Talemannen Jon Jonsson samt Olof Mänsson och Ola Jeppson> uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndets Protoeoll afgifvet, och derifrån till Statssamt Allmänna Besvärs - och Oeconomie-Utskottens gemensamma utlåtande remitteradt Memorial, anhållit: att Rikets Höglofl.
Ju mera han, obemärkt af alla, iakttog hennes uppförande, så fritt från all förställning, desto mera fann han att hon motsvarade det ideal han gjort sig om en följeslagerska genom lifvet, och allvarligt beslöt han att här tillvinna sig ett hjerta, som odeladt skulle tillhöra honom; men huru inleda någon närmare bekantskap, utan att utsätta henne för tjenstefolkets prat, och slägtingarnes elakhet och bittra anmärkningar Dock, han var ju Lyckans skötebarn, och denna gynnade honom förr än han förmodade. Äfven han hade, under sitt vistande hos öfverstlöjtnantens, någongång mött den af oss flygtigt omnämnda gamla assessorskan, och antingen detta möte skedde i trapporna eller på gården, hade han alltid, af medfödd artighet och aktning för ålderdomen, hälsat på den gamla vänliga frun, och derigenom intagit henne till sin fördel. Hon underlät också icke att underrätta sig om honom, och en dag då Ferdinand, vid en inträffande halka, bjöd henne handen, för att hjelpa henne vid ett elakt ställe utanför trappan, bad hon att få tala några ord vid honom, om hans tid medgaf det. Hon sade sig hafva hört honom benämnas häradshöfding, samt slutat deraf att han vore jurist; och som hon hade en liten affär, hvaröfver hon önskade förfråga sig hos någon som förstod saken, bad hon honom bevisa sig den godheten, att vid tillfälle göra henne ett besök; de vore ju så nära grannar. Jag är resande, och här på en ganska obestämd tid, min goda fru assessorska, svarade han, och kan således ej åtaga mig någon sak. Men när som helst är jag villig att meddela de råd, som stå i min förmåga. Det är också hvad jag önskar. Vill derför häradshöfdingen vara så god och dricka kaffe hos mig på eftermiddagen, så få vi vidare talas vid om saken. Med beställsam hand ordnade fru Sylvan kaffebordet framför den lilla gammalmodiga men beqväma soffan, hvilken, likasom stolarna, hade öfverdrag af stor fasonerad triumfant.
Jag anhåller derföre vördsamt om propos. derpå att R. o. Ad. bibehåller tullbestämmelserna i nu gällande tulltaxa med undantag af tullen på socker, som Utsk. upskjntit till ett annat utlåt., och att frågan om tull-lindringarne och de bestämmelser, sorn i följd deraf erfordras, mätte serskildt afgöras. Frih. Bonde, Knut Philip: Jag instämmer äfven i Frih. Palmstjernas sednasle yttrande, att vi måtte få behålla den nuvande tulltaxan såsom basis för den blifvande diskussionen, men jag tror, att vi böra pä samma gång bevara rättigheten för Ståndets närvarande ledamöter att under diskussionen begära till öfverläggning den eller de artiklar i tulltaxan, der han finner skäligt, att föreslå förändringar i bestämmelserna. På det sättet undertryckes Den 4 Juni f. m. 467 Ingens mening, men sjelfva stabiliteten af lagstiftniugen bibehåiles, hvars nödvändighet erkännes af hvar och en och som jag äfven erkänner, hvilket jag visat, då jag vid början af denna riksdag väckte en motion, deri jag föreslog att K. M. måtte få företaga de förändringar i tulltaxan, som Ilan kunde finna lämpliga. Således anhåller jag att propos. må framställas på bibehållande af nuvarande tulltaxa, såsom basis för öfverläggningeti, men alt de af Ståndets ledamöter, som anse tulltaxan för någon serskild artikel böra förändras, må ega rättighet att deröfver yttra sig. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Frih. Palmstjerna har ansett, att Utsk:s förslag icke har rigtigt sammanhang och att det icke hvilar på någon bestämd upgjord grundsats. Jag tror, att Utsk:s betänk, är en följd af de inom Utsk. förefallna voteringar, men anser mig likväl kunna påstå, att Utsk:s förslag egentligen hvilar på det af Hr Rosenblad, såsom egen motion uptagna Karströmska förslaget lill tullbestämmelser.