Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inrättning med tillräckliga och tjenlige samt i god ordning bragte tillgångar och kostsamnäa anstalter förekommer oväntadt och Synes påkalla eu närmare omvårdnad och tillsyn om Stuteriéts skötsel och förvaltning, finna Riksens Ständer sig föran.låtne till Eder Kongl. Maj:t framföra underdånig anhållan, att den åtgärd kunde blifva i. Nåder vidtagen , hvarigenom Inrättningen handbafves till uppfyllande af dess ändamål, samt att den Kontroll härå, som Riksén» Ständer uti sin underdåniga Skrifvelse den. 3 Juni 1812 begärt, medelst Mönstringar och Besigtnirigar, tvänne gånger årligen, vid Höstoch Vårtiderne på Stuteriets Hästkreatur jemte noga undersökning om hushållningen derstädes , måtte £ Nåder anbefallas samt åt kunnige och erfarilc* Män uppdragas, hvilka deröfver till Eder Kongl.* Majit i underdånighet afgifva Berättelse. För öfrigt och som regleringen af StuteriInrättningens organisation samt Underhållsoch, Eönings-Stater redan år 1812 blifvit gillad oell' fastställd, hvarvid Riksens Ständer, i enlighet med sitt första Beslut, angående dispositionen a* Strömsholms och Kongsohr* Kongsgårdar, ansett endast den förre böra upplåtas för Stuteriets underhållande, och hvilken Inrättning blifvit på beräkning af samma Kongsgård^ afkastning grundad och så lämpadatt tillräcklige tillgångar icke borde saknas när hushållningen kommit till stath» ga och Stuteriet blifvit stäldt i ordning, finni 344 Underdåniga Skrifvelse^.
Med dessa förutsättningar instämmer jag, i aid. af Hr Gr. Anckarvärds motion, i Utskits beslut att tillstyrka en revision af Riksakten och föreningsfördraget emellan Sverige och Norige. Hvad Hr Dalmans motion beträffar, så, ehuru jag respekterar livars och ens — om ock olika — åsigter, öfvertygad derom att han och vi idia enstämmigt åsyfta i våra bemödanden ett kärt T) en 17 Mars f. m. 181 fosterlands ära och bästa, nödgas jag dock, efter moget och mångsidigt öfvervägande af skäl och motskäl, skilja mig från hans mening. ktå Riksakten utgör det enda bestämda föreningsfördraget mellan brödrarikena, och dess inledning uttalar den grundsatsen, att begge rikena ära hvart för sig sjel fständiga med särskilda regeringslagar, men länderna förenade af en gemensam Konung, då synes mig deraf otvetydigt följa, att hvactdern rfkets grundlagar och regeringsbestämmelser äro oberoende af det andras inblandning. Att en Svensk man, enl. 14 § i Noriges Grundlov, kan, icke bör, af Unionskonnngen utnämnas till Ståthållare, var, då det beslutades, en lika nödvändig fordran från Svenska sidan, som behöfligt och gagneligt medgifvande å den Norska, emedan Unionskonungen den tiden ej kände, och ibland Norrmännen knappt då fanns, en man med den erfarenhet i allmänna värf och det statsmanna och diplomatiska anseende, som erfordrades till att bekläda denna vigtiga plats i ett så politiskt-kritiskt förhållande, som då egde rum. Erfarenheten har nu iner ådagalagt, att Norige ej saknar dertill, lämpliga personer, men samma erfarenhet har tillika uppenbarat att detta embete mer ej är behöflig!, och ej ens kan upfylla sin åsyftade bestämmelse. Hvarföre skulle man sål. med denna kännedom, som är ostridig, då platsen på länge varit obesatt och vakant, motsätta sig dess afskaffande. Någon torde invända att derpå kan likväl en Svensk roan begagnas och Sverige får derigenom en röst i Noriges regering.
Om än formen för cles» rörelse bar spär ak tillen» brister, sä utvisa cloek 8ummorna i boksluten att ilen efter tiöens bekof lika kraftigt uppk^IIöe Lapitalistens oek Xäringsiclkarens forclringar — körst efter clet olyckliga slaget vicl kulta va blek Lanken , genom cless jemt växancle körsträekningar at 8taten, tvungen att inställa inlösen ak sina Länebauks-skulcler, kvilket cloek sä vicia minclre verkacle pä m^ntväröe ock näringar som clesse skulcier enclast utgjorcles ak reverseracle län, oek alörig såsom w^nt egt omlopp. Oek uppkörcle cletta moratorium kort till ekler freclens äterstallanöe eller är 172Z. Dä emecllerticl kekokvet af ett be^vämligare eireulationsmellvl än clet tunga metalliska mintet gjort sig gällanlle, kacle man reclan är 1702 genom 6etionen af en sä kallsö transporträkning» öppnanöe i Lanken sökt unögä öet i okvannämnöe 71 §. ak LaneoOröningen gikne stsöganöe, kvilket försök 1726 meö större kramgäng verkställöes, sä att bankens krans - i4 Statsock Lanko-vtskottens portsedlar pä våler Loppar, sk minst 5o v:,s valeur, Llekvo gängbart m)mt i Liket. — venna inrättning tjenade ock, sä länge klen körblek omissbrukad, till stor lättnsci för rörelsen; men sedan man frän i^Zö — 1742 under ständig utvidgad Länerörelss, utan annan tillgäng än tillverkning af sedlar gjort enskild oek allmän skuld till löpande m^nt, utan att rörelsen kunde använcla de n^a opäksllade Nillionerne, befann man sig 1745 pä den punct att nödgas inställa inlösen ak Länkens transportsedlar med skadande valuta, kvargf naturliga följden blek Loursens stigande.
Prat. 1850 & 1851, 7 Sami. 2 A/d. 4 Haft. 5 34 Lagsamt Allm. Be,sv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, A:o 15. skåda och med sin förra jord jemföra, har motionären, med afseende sä väl härå som å beredande af besparing i kostnaden för deiegarne, alternativt framställt ett förslag af följande lydelse: ”Landtmätaren u/räknar skiftet efter de grunder, sorn uti denna § 1, 2, 3, 4, 7, 8 och 9 momenten blifvit bestämde, utstakar och utpålar detsamma å marken, lennar, derefter jordegarre del af protokoll, taxeringslängd och häfdebeskrifni.ng samt en summarisk beskrifning öfver delningen, upptagande skiftenas antal och litt, med en månads lid för deiegarne. att Öfver egogradering, skiftesläggning och utflyttningsskyldighet sig besvära. Inkommer ej klander, hafva jordeg arne ej rätt lill vidare klagomål, ulan eger Egodelnings-rätten, i sammanhang med hela skiftet, granska om land Imid laren i öfverensstämmelse med Skiftesstadgan förrättning en verkställt. Inkomma åter klagomål, sammanträder Egodelnings-rätten för att dem pröfva. Domes till ändring, rättar landtmätaren derefter skiftet, njuter ersättning för den tid han härtill använd t, uppgör derefter fullständig delning sb eskrifhing och uträknar alla ersättning svärdering ar samt uppgör skogsliqvid och stängsel-delning; hvarefter handling arné ulskrifvas och skiftet afs lutas, med åter en månads tid för deiegarne att öfver dessa slutliga frågor sig besvära." Och vore, enligt motionärens förmenande, med ett stadgande af berörde innehåll jemväl den fördel förenad, att deiegarne skulle kunna sina nya skiften tillträda, sä snart skiftesläggningen vunnit laga kraft, enär de derefter förekommande frågor ej kunde föranleda rubbning af skiftesläggningen. ' af Johan Persson och Lars Mallsson, hvilka på samma grunder, som blifvit anförde til! stöd för Riksdagsfullmäktige!]
C. F. af Ström.» Härefter hemställde H. Exc. huruvida R. o. Ad. behagade företaga val af den Ledamot, som å St:ts vagnar skulle öfvervara ifrågav-.de högtidlighet, uti det nästa Onsdag den 27:de d:s inträffande plenum och sedan valet af Deputerade vid DD. MM. Konungens och Drottningens kröning i Norige försiggått. Härvid anmälde sig och yttrade Hr Bildt: Mig förefaller det, med allt tacksamt erkännande af bolagets välvilja och upmärksamhet, som om det vore temligen besynnerligt, om val skulle med slutna sedlar företagas af en ledamot, för att på R. o. Ad:s vägnar representera vid det ifrågav:de tillfället. Jag tror derföre att det vore lämpligast, om H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, behagade sjelf utse denne ledamot. Sedan R. o. Ad. till detta förslag lemnat bifall, åtskiljdes St:t kl. '/j 4 e. m. In fidem, O. Brakel. Den 27 J nni t. m. 303 Onsdagen den 27 Jani 1860. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.-utdr. för den 20 och 22 dennes, ett prot.- utdr. för sistnämnde dag samt pleni-prot. för den 11 sistl. April f. m. Anmäldes och bordlädes nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern, Utlåt. o. Betänk., nemi. från Konstitutionsutskottet: N:o 39, med voter.-propos. rörande det uti Konst.Utsk:ts Mern. N:o 13 afgifna förslag till ändring i 11 och 12 ggma R. F. j N:o 40, med voter.-propos. rörande det af Konst.Utsk:t uti Mern. N:o 14 framställde förslag till ändring i 21 § R. O.; N:o 41, med voter.-propos. rörande den i Konst.Utsk:ts Mera.
Utom detta belopp och de under innevarande år inkomna kapitationsafgifterne, hvilket allt blifvit användt till bestridande af Riddarhus-reparations-fonderis utgifter för de stora och kostsamma, numera fullbordade arbeten i och för Riddarhusbyggnadens iståndsättande, hvarom i en efterföljande § kommer att närmare förmälas, Ilar samma fond. till följd af dels Ridd. o. Adelns och dels Rikets Ständers vid sista Riksdagen fattade beslut, såsom ersättning för en del af berörde utgifter fått från Stats-verket uppbära en sammanlagd summa af 41,681 R:dr 15 öre. Genom dessa betydliga inkomster, hvartill kommer cn summa af 3,125 R:dr, som, i enlighet med Ridd. o. Adelns vid förra Riksdagen jemväl fattade beslut, tillflutit fonden från hyresersätlning af Riksdagskostnadsmedlen för Ståndets klubboch samtalsrum, har denna fond, af hvars räkenskaper för åren 1858—1860 ett sammandrag finnes denna Berättelse på vanligt sätt bilagd, blifvit försatt i tillfälle att icke allenast bestrida de dryga reparationsutgifterne utan äfven något minska den skuld, till andra under Direk - 9 tionens förvaltning ställda Kassor, hvari fonden vid tiden för sista Riksd agsberättelsens afgifvande häftade. Fondens skuldsättning. som vid sagde tid uppgick till 54,000 R:dr, under det att behållningen var inskränkt till endast 900 R:dr, utgör nemligen för det närvarande, enligt en af Riddarlms-Kamereraren lemnad uppgift, 42,500 R:dr, utom räntor, löpande å större delen af skuldbeloppet från den 1 Januari 1861; och består tillgången utaf en i Banken innestående summa af 2,938 R:dr 22 öre, hvarmed utgifterna till årets slut lära kunna bestridas.
Då lagstiftningen rörande kronohemman, och särdeles den om bördsrätten till åboskapet, följaktligen uppenbarligen motverkade jordbrukets förkofran och bidroge till osäkerhet i rättsförhållande emellan enskilda, samt härförutan verkade menligt i afseende på förhållandet emellan föräldrar och barn, föreslog alltså motionären, att bördsrätten till åboskapet å kronohemman och kronolägenheter helt och hållet måtte upphöra, eller, om detta förslag icke bifölles, att kronohemman må användas till betalning af åbos skuld, och att, om sådant hemman säljes, barn eller annan arfvinge, som förklaras berättigad att öfvertaga hemmanet, skall vara skyldig att, innan hemmanet tillträdes, hos Konungens Befallningshafvande dels nedsätta köpeskillingen, med rättighet för köparen att densamma lyfta, sedan han, i händelse sådant yrkas, inför domstol edeligen sannat, att han på god tro så tingat och betalt, som köpebrefvet innehåller, dels ställa vederhäftig borgen för den ersättning, hvartill köparen kan för nedlagd nödig och nyttig förbättring berättigas. De vid förra riksmötet väckta motioner rörande detta ämne behandlades då af sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som i sitt, i anledning deraf, afgifna Betänkande N:o 16 erinrat, att jordeganderätten till hemman och lägenheter af krono-natur är Kongl. Majit och Kronan förbehållen ; att med denna jordeganderätt, likasom med all annan eganderätt, dispositionsrätten är förenad ; samt att, enligt Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808, denna dispositionsrätt, i fråga om åbos inrymmande å sådant hemman eller lägenhet, — om bestämmande af företräde till besittningsrätten dertill, då flere på densamma gjort anspråk, samt om pröfning utaf de angående sådan besittningsrätt upprättade afhandlingar utöfvas af Landshöfding. Då således eganderätten till kronohemman icke tillhörde åboen, följde ock deraf, att alla sådane rättigheter, som endast betingas af eller härflyta från eganderätt, icke kunna till Bih. till H. St.
Deraf synes mig vara klart, att den är någonting, som följer med jorden och icke med personen. För att häruti göra en förändring, har icke någon af de föreg:de talarne, så vidt jag kunnat (inna, uppgifvit något skäl, och vill man gå tillbaka lilI ursprunget af dessa befattningar, så torde man linna, att säteri-ägarne eller Adeln då bade sina egna uppbördsman, som för dem voro detsamma, som dessa fjerdingsmän voro för Slaten. Det är ett förhållande, som man jemväl, i afseende Den 20 November f. m. på utöfningen af dessa tjenster, icke torde helt och hållet förbise, att man nu vill ålägga ett besvär på personer, som icke lämpligen kunna uppfylla dem, och att de skulle öfverlåta åt andra att på deras ansvar verkställa det, torde äfven vara olämpligt. Hittills åtminstone hafva nemi. säterierne tillhört personer med en upphöjdare ställning i samhället och en högre hildning, och alt i allmänhet vilja ålägga dem att skjutsa fångar oell dylikt torde vara mindre lämpligt, isynnerhet som de möjligen skulle kunna blifva dessa fångars domare i andra instansen. Om man vill se på sjelfva saken, finner man lika många argumenter emot som för densamma. En återremiss skulle jag tro vore en onödig omgång, helst den förut återremitterade punkten, ang:de löneanslag åt fjerdingsmännen, icke står i något sammanhang med denna, sorn angar åläggande för säterier att bestrida fjerdingsmannabefattuingen. Jag fortfar att yrka afslag å denna punkt. Gr. Posse, Erik Arvidsson: Om Utsk. hade börjat sitt utlåt, med 4 moni., så hade säkerligen bifall genast dertill vunnits, och man hade då från början haft principen gifven. Om det först vore utredt, hvad som tillhör en fjerdingsmans befallning, så hade det sedan fallit af sig sjelf, huruvida den skall anses såsom ett municipaleller ett kronobeslyr.
Åmark » Brukpatronen Morsing » Hofslagaren Engvall » Fabrikören Treutiger 15,037: 48. 6,518: 90. 1,014: 59. och 1,079: 21, 6:o Sedan Eders Kongl. Maj:ts och rikets Kammar-rätt numera, genom utslag, som i början af Juni månad sistlidne år till Kollegium inkommit, med upphäfvande af — 308 — Artilleri-afdelningens utslag, angående Kaptenen Bentzelstjernas och Tygvaktaren Hoborg* balans, återförvisat ärendet till ny behandling, är detta mål remitteradt till Kollegii Advokatfiskals-embetes handläggning; 7:o Kronans fordringar hos Landtbrukarne Carlander och Andersson äro numera till fullo godtgjorda; 8:0 Den uti f. d. Kommendanten von Schantz’ konkurs balanserade fordran är jemväl inbetald; 9:o Uti f. d. Handlanden C. A. Broms’ konkurs fanns vid utredningen af boet icke någon tillgång, men som sedermera upplyst blifvit, att bemälde Broms hos Fortifikationskassan å Waxholm egde en innehållen fordran af 41 R:dr 32 sk. Banko, för år 1854 levererad alunslamm och kimrök, samt att ett parti honom tillhörigt kasseradt takpap per ännu finnes vid Waxholms fästning qvarliggande, har Kollegium uppdragit åt Fortifikations-befälhafvaren å Waxholm att söka med massan uppgöra om öfvertagande utaf Kronan af nämnda takpapper till nedsatt pris, under iakttagande, att köpeskillingen afräknas å Kronans i konkursen fastställda fordran, hvarjemte Fortifikations-befålhafvaren äfven erhållit befallning att innehålla bemälte Broms’ nyssberörda fordran, 41 R:dr 32 sk. Banko, intilldess slutliqvid med honom kan ske; 10:o Uti f. d. Handlanden J. Lindgrens konkursmassa har hvarken någon utdelning ännu blifvit aflemnad eller bevis erhållits öfver massans slutliga utredning; ll:o F. d.
Att det icke i något fall må tillåtas att uti ett verk eller på samma egendom nyttja (lera än en brännvinspanna, att det må förbjudas åboer pä serskilda hemmansdelar eller lägenheter att med en och samma redskap utöfva bränvins bränning, ehuru det sker gemensamt eller af hvardera åboen serkildt under olika terminer af den tillåtna tiden; att ångpanna, när den begagnas till bränvinspannas drifvande, må bestämmas till storlek och beskaffenhet, i förhållande antingen till bränvinspannan eller till den utgående bevillningsafgiften, så att beskattningen blifver beroende icke allenast på bränvinspannaus rymd, utan ock på den qvantitet vattenånga, som begagnas till dess drifvande; att, vid uppmätning af bränvinspannans hatt, utr dess rymd inberäknas hela det rör, som sammanbinder hatten med kylaren eller mäskvärmaren, i likhet med hvad sammansatte Utskotten föreslagit; att, vid bestämmandet af bevillningsafgifterna, för hvilka redskapens afverkningsförmåga är lagd till grund, densamma beräknas i närmare öfverensstämmelse med sednare års erfarenhet i detta afseende, än som skett i 1845 års förordning; att, i händelse det skulle medgifvas någon serskild lindring i beskattning för husbehofs bränningen, den då måtte inskränkas till tiden, så att dess utöfvande endast må tillåtas under tvänne eller bögst trenne månader af året. Cl/l. lill R. St. JIos B ondeständet. Af Ståndets ledamöter i Sammansätta Utskotten, hvilka ledamöters vid Betänkandet J\s l fogade reservation, Ståndet, såsom sin gemensamma mening, antagit: Att husbehofsbränningen med 1 klassens pannor mä få bedrifvas i enlighet med Kongl. Förordningen den 15 Juni 1845, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, med rättighet likväl för en och hvar att anmäla sig till bränvinsbränning under allenast en eller flere månader. 2:o. / afseende å grunderna för rättigheten att försälja bränvin samt förslaget till Förordning om försäljning och transport af bränvin. Tios Ridder skåpet och Adeln: Af herr Grefve af Ugglas: Vid 2 §.
Han hungrade, till hans krafter blifvit nästan uttömda, och från de måltider, hvarmed han då nödtvunget afbröt sin frivilliga, ständigt förnyade fasta, var hvarje annan föda än bröd, hvarje annan dryck än vatten bannlyst. Han gisslade sig dagligen, tills blodet flöt ifrån hans axlar. Men äfven dessa förskräckliga medel uppfyllde icke sitt ändamål. Clemens kände visserligen sin tankeförmåga förslöad, sin hjerna förvirrad, men ehuru han bedömde detta som ett godt tecken, så var dermed hufvudsaken icke vunnen. Tvertom, han gjorde den erfarenhet att fantasien, långt ifrån att kufvas, fick friare vingar, medan de öfriga själsförmögenheterna domnade och lemmarne ville neka sin tjenst. Han började plågas af syner, ej blott i det sofvande, utan äfven det vakande tillståndet. I dessa syner symboliserade sig den strid, som rasade i hans själ. Han besöktes än af den heliga jungfrun, än af djefvulen, hvilken sednare gäckade honom i otaliga gestalter, men oftast i den farligaste af alla – i Eusebias. Clemens stod vid randen af vansinnets afgrund. Medan han en dag i detta tillstånd vankade kring gatorna i Athen, mötte honom en ståtlig vagn, som drogs af mulor, utstyrda med brokiga täcken och pinglande klockor, samt omgafs af slafvar i lysande drägter. Det var Eusebias ekipage. Hon gjorde sin vanliga förmiddagsutflygt. Clemens drog kåpan öfver hufvudet och skyndade förbi. Men Eusebia hade redan varseblifvit honom. Hon förvånades öfver hans bleka, förstörda utseende och befallde, med en suck öfver alltings förgänglighet, sin kusk att påskynda färden. Från den dagen frestades Clemens icke mer af något bref från den sköna Romarinnan. Clemens hade förlorat sin fägring och dermed allt, som fängslade henne vid honom.
Länen må (Utskicka Elever eller Frilärlingar. 2:0 Kongl. Maj:t har väl icke ifrågastälit någon förändring i anslagssumman å Nionde llufvud-Titeln, men med anledning af de (lere inom Riks-Stånden väckta motioner rörande anslag lill föremål, som kunna an - *■ ses tillhöra denna för Jordbrukets, Handelns och Nä ringa nies befrämjande inrättade Hufvud-Titel, har Utskottet tagit en närmare kännedom af dess ställning oeh dervid inhemtat af Förslaget öfver Titelns utgifter för innevarande år: 1:0 att till afskrifning eller utbetalning återstående belopp, för år 1833 och föregående åren, utgöra en summa af R:dr 170,862: 3. 7. 2:0 att förut beviljade, årligen fortfarande anslag uppgå till ett belopp 95,980: och 3:o att dylika anslag för en gång, eller för bestämd tid och behof erfordra 37,984»* a t. Då nu härmed jemföras Anslagets närvarande tillgångar, utgörande 120,000 R;dr, synes behofvet af en tillökning i anslaget vara oundgängligt. Sials-Utikottcts Utlåtande IV.-o Sy.
Derigenom skulle anslaget med hvarje halft år förminskas, i mån sorn de gamla Stipendiaterne afgingo, och inom 3 år vara helt och hållet indraget; emedan detta lär vara den längsta tid, som ett dylikt Stipendium färin, nehafvas. N:o 3- Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Huru litet vissa en$kildta Prester och Sodkenstämmo-autboriteter äro ägnade till Lagstiftning; och huru föga rådligt det Vöre, att åt dem ensamt öfverlemna att hvar i sin ort afgöra, huruvida de lägre Folkclassema skulle eller icke få njuta de nöjen, som dans och lekstugor kunna erbjuda, torde mer än tillräckligt kunna inhämtas af den omständighet, som Herr Trafvenfeldt anfört, nemligen; att de ansett sjeljua sommarlekarne i fria luften fer fliadliga och få/om b Wande förbjudas. Och att detta ämne icke är alldeles ovärdigt Riksens Ständers egna behjertande, vill jag bjuda till att ådagalägga. Behof af nöje ligger i m*nnisko naturen. Bil. till Ridd. 0, Ad, Pr, II Band55 866 Den 2i Martu. I samma mån derföre, som man hindrar detta behof att fördelas åt flera håll, mäste det med ökad kraft vända sig åt det håll, sorn ensamt är lemnadt öppet: och detta är, för de lägre folkclasserna, Kragen. Emedan för öfrigt Krogen gemenligen endast sökes i brist på angenämare sysselsättning, samt Brännvinet tillgripes endast såsom nödfalls-surrogst för andra mera epentliga nöjen: '§ skulle fylleri och krog-dobbel helt vlcst säkrast utrotas genom klokt anställde folklekar och dsnsnöjen. Brist p* nöie och förströelse föder ett släps liknöjdhet för lifvet och en tröghet i siälen, som lätt fean föranleda t’11 brott. Denna tröghet i tankarnes gång och omväxling, pör nembgen, att föreställningen om en brotts, lig handling ej hinner i rättan tid utträngas af föreställningen om handlingens följder; titan bemägtigar sig emedlertid viljan; och ett brott begås af ren tanklöshet
— Instruktion, Nso. 1440. Febr. 674; se Riddarhus-Directioncns Instruktion. — Riksdagöarfwode;:Dec. l-53. -. v Riddarhus Stipen-iaterne .Reglemente för, Jun. 87s. Riddarhus Stipendier; se Stipendier. Riddarhus-Utskottets Ledamöters antal, Maji 119. — Ledamöter; se Liska. Betänkanden och Meiyorial. — om Ridderstapets och Adelns Plcni Protocotls för d. 28 Maji 1820 befordrande till trycket, Maji 268. — i anledning af Kongl. Majcks Nädiga Remisi till Riddarhus-Direktionen ä Lieutenanten kroll,-. Dölvyi,borgs > och desi broder Auditeuren ObrisRLn Dökvenborgs underdäniga ansökning om äterfäende af försutne introductions-fatalier, Maji 27g. Jun. 319. — om Stipendii - inrättningen af Adeliga Cadett-Scholans Fond,^ Jun. 822. 874. 875. 894. Aug. 827. — med hemställan huruwi-a den till en del upphäfne Clasiificationen mä,l till de ännu bestående delar, bibehällas samt uti Förslaget till enny Riddarhus-Ordning upptagas, I»n. 850. Iul. 35. 454 — rörande Hufwudmanna rättigheten för. yngre Ättlingar af -cm, hwilka i senare trdrr.till Greflig och - Friherrlig »värdighet blifwit upphöjde, Äug. 950. (lsck. ig22. 1Z69. — rörande Hr.