Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frihtn har väl reserverat sig emot beslutet, men likväl varit den häfstång, genom hvilken denna lagstridighet kommit i rörelse, och den, hvilken helt och hållet vållat delta trassel; ty sedan de 2tne Stånden, R. o. Ad. och PresteSt., hade vägrat att antaga BondeSt:? inbjudning, så följde det af sig sjelft, att någon åtgärd icke kunde äga rum i StatsUtsk., så framt icke StatsUtsk. velat försöka det lilla tilltaget, alt på sidan om R. St. komma lill votering i frågan. Då nu saken här måste vara densamma, som i hvarje fall, der ett Utsk. olagligen sig förhållit, d. v. s. om ett RiksSt. remitterar till ett Utsk. en fråga, hvilken, i stället för att der upptagas, på sätt grundlagen föreskrifver, af Utsk. helt annorlunda behandlas, så är det klart, att RiksStm äga rättighet att ogilia Utskts förfarande, att tillrättavisa Utsk. och att förklara, att detsamma grundlagsvidrigt sig förhållit. Något annat är här icke fråga om, och jag fortsätter således mitt yrkande af bifall till PresleStts inbjudning. Frih. Den 14 Juni f. m. Frill. Sprengtporten: Mitt yttrande måste icke Lafva blifvit rikligt uppfattat af Gr. Horn. Jag har icke uppträdt för att försvara åtgärden, utan endast för att fästa uppmärksamheten derpå, att det, åtminstone i min tanke, icke finnes något grundlagsbud, som berättigar RiksStm att gifva deras Utsk. föreställningar. Det är blott på denna omständighet, som jag fästat R. o. Ad:s uppmärksamhet. Hvad åter angår den anmärkn., som Frih. Cederström behagat framställa emot min tillfälliga egenskap af ordförande i R. Sits förstärkta StatsUtsk. vid ifrågavarande tilldragelse, så utber jag mig till en början alt få fästa hans uppmärksamhet på, att ehuru jag visserligen icke hyser någon den ringaste obenägenhet att inom detta Hus vid hvarje tillfälle uppträda och försvara mina åtgärder, så är likväl Frih.
Man synes nemligen med de beslutade återremisserne endast hafva åsyftat att bereda tillfälle för desse gäldenärer att, jemväl under de tider, då postförbindelsen med fasta landet är afbruten, kunna, genom förfallna inbetalningars verkställande, undgå den, för uragtlåtandet häraf, stadgade ränleberäkning. Men att den för ifrågavarande discont-låns omsättning allt hittills bestämda respit-tid af 2:ne månader skulle, äfven om något afbrott af postförbindelsen under samma tid icke inträffar, serskildt för låntagarne å Gottland, under en del af året, förlängas till mer än 4 månader, har icke någon af dem, hvilkas yttranden föranledt återremisserne, ens ifrågasatt. Då jag icke kunnat erkänna giltigheten af de, till stöd för Utskottets förslag i denna del, anförda skäl, och då jag deremot ansett betänkligt och oriktigt att nu, möjligen till en början, allenast inom en ort medgifva ytterligare utsträckning af den, med »afseende å Discont-verkels säkerhet, redan alltför långa lånetiden, så har jag inom Utskottet, ehuru förgäfves, bestridt detta förslag, hvilket dessutom är anmärkningsvärdt i det afseende, att det icke tillerkänner Discont-gäldenärerne samma anstånd med slutbetalningarne, som med omsättningarne.
Enligt nu gällande författning är bränvinsbränningen ansedd som en landlmannarörelse och inskränkt inom classen af Den 12 December e. m. 233 egare eller brukare af hemman; städer och torpare få ej bränna; men efter Herr af Billberghs förslag, är en ladugård af 5 nötkreatur enda vilkoret för rättigheten alt bränna med 20 kannors panna; skulle ett sådant förslag kunna antagas, så ligger verkan deraf åtminstone för mig klart i dagen; ty bränvinsbränningen skulle sorn en löpeld sprida sig till hvarje koja på landet och hvarannan tomt i städerna, då det lilla antalet af 5 nötkreatur lätteligen genom sammanflyttningar altid kunde förevisas, när derjemte, enligt Herr af Billberghs förslag, denna slags bränvinsbränning ej blifver beskattad, då 20 kannor enligt projectet skulle bestås hvarje mantalsskrifven person, utan alt någon afgift derföre borde erläggas, och ingen controll är möjlig för underslef i detta fall, så frågas, om den af Herr af Billbergh föreslagna skatten på bränvinet någonsin skall blifva märkbar i Statens inkomster, än mindre kunna ersätta bevillningen; ty då det bevises, att den, enligt Herr af Billberghs förslag, i ett fullkomligt system etablerade husbehofsbränningen och husbehofssupandet ej skattar något, och den stora allmänheten, såsom sjelf tillverkare, ej bar behof att köpa bränvin, så skola de så kallade större brännerierna falla af sig sjelfva, då afsättningen ännu lärer komma alt bestå som axiomet för all fabricies handtering. 234 Den 33 December e. m.
Allt i detta rum, från den prägtiga, turkiska golfmattan, till den fina doft af utsökta vällukter, som var kringspridd öfverallt, talade om lyx och ett sträfvande att göra lifvet så behagligt som möjligt. Endast egaren sjelf syntes så vida skiljd från all fåfänga och flärd, att det gjorde contrasten så mycket skarpare. Han hade aflagt rock och halsduk, och påtagit en nattrock af mörkröd sammet. En högre rodnad än vanligt betäckte hans ansigte, pannan var slät och ögonen blixtrade gladt. Han satt i skuggan, med hufvudet lutadt mot handen och, som det tycktes, försjunken i djupt begrundande. Slutligen uppsteg han hastigt, gick några varf häftigt upp och ned i rummet och talade dervid halfhögt för sig sjelf, med åter rynkad panna: ”Man säger, att lidandet renar och höjer själen öfver all låghet, all uselhet. Jag har lidit mycket, lidit djupt, ehuru obemärkt. O! om de vetat, dessa menniskor, som dömt mig så hårdt, för gerningar, hvilkas orsaker de ej kännt, eller ens kunnat begripa, om de också kännt dem, — om de vetat, huru djupt deras orättvisa grämt mig, och det midt under det förakt jag visade derför, — de hade häpnat och förlåtit mig. Och dock, hvad hade jag brutit? Har jag icke dyrkat skönheten i allt, i natur och handling? Har ett ansigte, en blomma, ett djur, som varit vackert, en handling skön och ädel, halkat undan min beundran? Var det icke för hennes skönhets skull, jag tillbad henne, hon med de ljusa lockarne och den strålande blicken? Ack! när den så öm och kärleksfull häftades på mig, huru darrade jag ej af glädje och förtjusning. Hon såg så mild, så huld ut. Jag ansåg den sköna yttre omklädnaden såsom en reflexionsspegel, troget återgifvande det inres renhet och glans. Hur jag bedrog mig!!! Den morgonen glömmer jag aldrig då jag obemärkt inkommen, såg henne slå en stackars tjensteflicka, under det hon öfverhopade henne med förebråelser i ordalag, som aldrig böra gå öfver en qvinnas läppar.
1 källarvåningen^ afsedd för värm apparaten, och bostäder samt utrymme för diverse förråder, komma 3 rum och kök på södra sidan att upplåtas åt portvaktaren och 2:ne i sydöstra hörnet innanför hvarandra belägna rum att anvisas åt tvänne eldare; varande kostnaden för denna vånings ordnande beräknad till 1,529 R:dr; och är i afseende å anordningen af byggnadens tomt ifrågasatt, att denna skall stenläggas, planteras på östra och en del af norra sidan med låga buskvexter i grupper samt lörses med trottoirer, quai och stängsel mot granntomterna, för en kostnad, enligt förslaget, uppgående till 95,657 R:dr 75 öre. Enligt detta komiterades andra förslag skulle således hela kostnaden för anordning, inredning, målning och ornering af våningarne, inflyttning af samlingarne och inköp af gipsafgjutningarne uppgå till 249,370 R:dr 76 öre. samt för tomtens planering m. m 95,657 ” 75 » tillsammans 345,028 R:dr 51 öre. eller den summa Kongl. Majit för ifrågavarande, ändamål äskat. Stats-Utskottets Utlåtande N:o I9S, 1!) Vid pröfning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning, så vidt densamma afser anslagssumman för National-musei ordnande till byggnadens inre delar, har hos Utskottet visserligen fråga uppstått, huruvida nödigt vore att vid innevarande riksdag medel anvisades för samtlige våningarnes inredning och ordnande, på sätt nu blifvit ifrågastäldt, och om icke uppskof med någon del af byggnadens aptering för dermed afsedt ändamål skulle kunna tillsvidare ega rum; men vid öfvervägande af de skäl, som till stöd för de olika meningarne härutinnan uttalats, har Utskottet kommit till den öfvertygelse att Kongl. Maj:ts nådiga förslag härom bör vinna Rikets Ständers bifall. Utskottet har nemligen icke kunnat förbise att ganska många år förflutit innan Musei-byggnaden hunnit uppföras, under hvilken tid de dyrbara och värderika samlingar Staten på spridda ställen eger, icke kunnat på ett för den stora allmänheten fullt tillfredställande sätt användas.
Kompanierna ega härigenom alltid dugliga ämnen till ersättande af vakanser ibland Korporalerne samt till förstärkande af deras antal i händelse af behof. Tjenstetiden för en Korporal (såsom sådan) kan i medeltal antagas till 12 år. På trenne år, eller tiden emellan hvarje 104 Bil. M 5 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prnp. JYs f, om Statsverket lii .’>(>. General-mönstring, kan man såhinda beräkna att 12 Korporaler afgå vid hvarje Regemente samt 6 vid hvarje Korps. Om derföre vid hvarje Regemente eller Korps bildades en Korporal-skola hvart tredje är för 2 man utur hvarje Kompani samt 4 man såsom Suppleanter vid Regemente och 2 vid Korps, eller 20 man vid förstnämnde och 10 vid de sednare, så hade Regementet tillfälle att med de bästa af dessa ersätta under tiden uppkomna vakanser bland korporalerne och egde derjemte alltid en stam (ör Under-befäl, färdig att använda då Beväringsmanskapet sammanslogs med Regementet. Krigs-Kollegium har äfven ansett nödigt att dylika Korporal-skolor ordnas vid hvarje Regemente eller Korps, och anser desamma lätteligen kunna ega rum, antingen på Regemenlernes mötes-platser. samtidigt med rekryt-mötet, eller inrättas å de orter, der kommenderingar af indelta Arméen äro förlagde; uti hvilken åsigt äfven jag för min del instämmer. Hvad jag nu i underdånighet föreslagit har afseende å de förberedande öfningarne vid indelta Infanteriet. Beträffande Kavalleriet, föreslår jag underdånigst, att dessa öfningar måtte komma att bestå af: l:o. /ixercis-sqvadron, såsom hittills, i 90 dagar för SO man vid Regementen på 1 Bataljon, samt för 100 man vid Regementen på 2 Bataljoner, hvarest dessa öfningar skulle kunna ske, antingen med hela styrkan på en gång eller med halfva antalet i två omgångar. 2:o. liefäls-möte i 10 dagar såsom hittills. 3:o.
Utgående från denna grund, och då af de till elementarbildningen hörande ämnen några äro behöfliga för en medborgareklass och andra för en annan, och på det att hvar och en må komma i tillfälle att på sin bana fullända de för honom nödiga studier, så fort som ske kan, utan att hindras af de läroämnen, hvilka för hans bildningsmål äro obehöfliga, har det blifvit nödigt att välja en sådan organisation och en sådan me - l9 tod, sora, utan att åsidosätta grundlighet i undervisningen, lemnar tillfälle till en viss valfrihet af ämnen för densamma. Således torde, med bibehållande för de två lägsta klasserna, der lärjungarne mera oafbrutet äro i behof af lärarnes direkta undervisning, och der läroämnena kunna och böra vara för alla lika, af det slutna k lass-systemet, men med flyttning livart halft år, nya elementarskolans metod hufvudsakligen böra antagas för de öfriga klasserna, der ynglingen redan kommit till någon vana vid studier och hans fattningsförmåga blifvit mera utbildad, under medgifvande likväl, att i vissa ämnen äfven den tredje klassen må kunna hållas sluten med ambulatorisk läseordning, äfvensom att, då flere lärare samtidigt undervisa i de högre klasserna, större eller mindre kretsar af de lärjungar, som tillhöra dem, må kunna afskiljas ifrån de öfriga, för att under hela lärostunden elfer någon del deraf njuta sin lärares särskilda undervisning. Till iakttagande af den vigtiga regeln i all undervisning att börja med ett lättare ämne och derifrån öfvergå till ett svårare, torde, i afseende på språken, det svenska böra blifva det första, derefter det tyska och sedan det latinska, det fransyska, det grekiska, det engelska och det hebreiska.
V 41 å. y 4i å. y 41 b. V 41 }258 4 1 421 1 b. 7 41 b. y 40 b. y 41 a. V 41 4 1 434 5 b. i 41 b. i 41 V 41 a, a» i 41 — pi sr o F. års Riksdag beviljade extra anslag derför; se Anmälan 119. ?örtechningar öfver sakfällde personer och å dem, som, efter häfdande, inför Domstol lofvat hvarannan ägtenskap , 99999999 9999 99999 förvaltningen af Sjö-Ärendena, om indragning deraf ,99 999999999999 Svar pä återremiss ,99999 „ dito dito om den vid 1837 års slut i dess hufvudbok balancerade behållning; se Anmälan 194. „ dito dito om anslaget till skrifmaterialer och expencer; se Anmälan 120 dito dito om åtskillige af extra medels-anslaget bestridde utgifter; se Anmälan 121. dito dito om redovisnings och bokföringssättet; se Anmälan 124. G. N:o hardena, Svea, Andra och till Häst; se Anslag 25, Hufvud-Titel 3tdje, sid. 8. hardes-Regementena, om desammas indragning till halfva styrkan harnizonsRegementenas i Stockholm mat-inrättning, angående 999999999 »><>»»»» * Svar på återremiss ,999 999999 Garnizons-Sjukhuset, allmänna i Stockholm; se Hufvud-Titel 3:dje, sid. 8. Gefle Gymnasium, löner till nya Lärare, angående; se Hufvud-Titel I0:de, sid. 9.
«Ni exequerar den också med en berömvärd noggranhet,» sade baronen, hvilken uppträdet nu började roa, «behagar ni fortfara!» «Maestoso, «non lo sperer da me no (här böra tonerna dö bort och försvinna som ett sakta eko i en harmonisk suck). «Vous avez une belle cadence!» försäkrade baroneten, som under tiden intvålat sin haka och nu var sysselsatt med det infama verktyg, som Baggesen rättvisligen kallar «hin gudspidsk som «Hudfledter, skiænder, brænder, bider, «Skamferer, skiærer, sönderslider, «Lig Middelaldrens Attila «Hvær Modstand ham i Farten stöder «Paa hans förfærderlige Tour «Nordvest, sydvest, frem og tillbage, «Midt paa, tværs om, og kring din Hage «Hvor snart af Skov og skiøn Natur «Af Krat, og blomstrende Kultur «Og hvad der ellers laer sig rage «Der bliver meget lidt tillbage. – «Ursäkta mig, min herre!» sade nu baronen, i det han slog Eau de Cologne på handduken och försigtigt vidrörde sin afskalade haka, som i dag, för lektionen, väl fått en och annan ömtålig punkt, den der vid spritens annalkande gaf sig tillkänna. «Ursäkta mig, min herre! jag ämnar mig på operan, klockan är snart half till sju och » «Magnifikt, min herr baron! jag ämnar mig också dit, det är en féerie comedie af Mozard. Ni får då tillfälle höra mamsell Lind. Hon är en af Herr Bergs elever, liksom er ödmjuka tjenare.» «Så! fägnar mig.» «Jag får då äran rekommendera mig au revoir.» «Coda! fördömda pratmakare!» mumlade baronen för sig sjelf, i det han drog på sig sin lifpäls och tryckte hatten öfver de obrända lockarne, som i anseende till sånglektionen förblefvo utan handläggning, hvarpå de ingalunda förlorade.
Stockholm den 21 Februari 1848. Ank. till Exp. Utsk. den ii Febr. kl. io f. ra. Utlåtande , i anledning af förre fastighetsegaren P. IV. Håkanssons ansökning om eftergift af ränta å lån från Bankodiskonten. Hos Utskottet har förre fastighetsegaren P. TVHåkansson anhållit om eftergift af ränta och expenser å ett utaf e. o. kammarskr il varén C. M. von Linde den 22 Mars 1838 hos banko-diskont-verket upptaget lån, stort 750 i:di , hvarför Håkansson> tillika med löjtnanten B. E. von Linde, tecknat borgen såsom for egen skuld, under vilkor, att han till diskontverket inbetalar lånets nuvarande kapital-återstod 585 r:dr banko, på det sätt, att 85 r:dr genast erläggas och återstoden med 100 r:dr banko årligen, intill dess de öfrige 500 r:dr blifvit godtgjorde.
Den zo Julli. äberoyax hwad Herr Baron och Landshöfdingen af Hakansson l denna del behagat yttra. Om antingen en Tullbetjent eller Trafiquerande wid Tullbommen pä ett eller annat sätt skolat handlat lagstridigt, ja bewisar det ingen ting, hwarken för nödwändigheten eller icke nödwändigheten af Tullarnes äterupptagande, ty dylika förbrytelser bäde kunna och böra af Lagen rättas och bestraffas, lika sä wäl som alla andre brott och ooxdningav hwilka wid mängfalldiga andre förrättningar och tillfällerdsom med Landttullen icke hafwa gemenskap förefalla, och äx jag af erfarenheten öfwertygad att wid förbifarten af en nara Landswägen belägen Krog mera äfwentyras än all den olägenhet jag förmarkt wid Tullbommen pä min ort. Och skulle detta yttrande affölja Högloft. Utskottens Betänkande, angående Landt, Tullarne, till Respective Riks?Standen. Vt SIMS, Lx krotocollo, k. OronSj Den ZO Julii. Lias Uppläst hos Ridd. och Adeln d. Julik. , P:-st-Sländct dcn zo - Bor^are-Stander d. jc> , - » » Bonoe-Ständel y. zo Wördsamr Memorial!
LagUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden med förslag till sammanjemkning af RiksStåndens särskilta beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 62 och Utlåtande N:o 100, öfver åtskillige motioner om ändringar i ConcursLagen af den i3 Juli 1818, salut Kongl. Förordningen den 22 October samma år om Edsformulair i Concursmål. Lill. B. 123. LVU. E. 93. — i anledning af väckte motioner om ändring i Författningarne, angående tiden, inom hvilken utmätning å domar och utslag skall verkställas, m. m. Lill. B. 237. LIV. A. 252. LVI. E. 45. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 67 öfver väckt motion om inskränkning af den i i5 Cap. 5 § ÄrfdaBalken stadgade praescriptionstid för inländsk arfvinge, hvars vistelseort är okänd, m. m. Lill. B. 237. öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande i anledning af Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans Embets-Berätlelser och allmänna Redogörelse för den sedan 3i6 sista Riksmöte förflutna tid. LV. B. 90. LIX. E. i55. LXI. A. 72. LagUtskottets Betänkanden, Meinorialer och Utlåtanden i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande om indragning af Lagmansoch KämnersRätter samt serskilda Domstolar, m. m. LVU. LXII. B. 219. A. 3o2. — öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande i anledning af åtskilliga motioner om ändringar i Kongl. Förordningen den 24 Augusti 1813 om fylleri och dryckenskap. LVIII. B. 189. LX. A. 69. LXI. B. 362. LXII. A. 302.
Uti samma utlåtande är tillika anfördt: att, beträffande exporthandeln på Brasilien, hvarom i sednaste Femårs-berättelsen blifvit yttradt, att denna handel visat sig i märkbart aftagande, ingen anledning förefunnes till förändring i omdömet vid jemförelse med förhållandet under de sednare åren af det nästförflutna quinquennium: att den Ostindiska handeln under ifrågavarande år ej varit i det tilltagande, hvartill, enligt den nyss åberopade Femårs-berättelsen, anledning förekommit; dock hade samma handel dessa år varit af omvexlande framgång: att handeln på England varit i stigande: att ehuru, i afseende på handeln med Norra Amerika, sådana skäl till missförhållande ej kunde numera åberopas, som de, hvilka uti förra Berättelsen uppgåfvos, qvarstodo dock äfven för åren 1843—1847, att handeln på Norra Amerika icke tilltagit: samt att handeln i det hela under förenämnde fem år för en stor del af Stockholms Handlande varit temligen tillfredsställande. Deputerade för Koffercliskeppare-Societeten hafva upplyst, att en slör ÖJver-StäthäUare-Embetets Femårs-Berättelse för åren /843—/84j3 18 del af dess uppgifna antal ledamöter varit i saknad af tillfälle till tjenstgöring i sitt yrke under ifrågavarande tid, nämligen 28 af 106 år 1843, 29 af 107 år 1844, 39 af 109 år 1845, 31 af 107 år 1846, och 37 af 107 år 1847, hvaremot många af Stockholms fartyg blifvit förde af Skepppare, som ägt burskap i andra städer; äfvensom Deputerade vidare andragit: att enär Stockholms handelsflotta, med undantag af år 1843, då den något ökades, ständigt minskats under de följande åren, hade också Kofferdiskeppare-yrket lidit: att, efter
De gamle i Kamhof tillsammans 28 sr (sk). Desse 50 personer fingo således tilsammans 22 Rdr 44 sr (sk). Jn fidem protocolli C. F. Maneck År 1799 d.(en) 19. Maij. Sedan, i anledning af wälb.(orne) H(er)r Landshöf(dingen)s kungörelse af den 9 Maij sistledne, de skjutsskyldige hemmans åboer här i sochnen i sochnstug(a)n sammanträdt, att utse sig Fullmägtige wid den reglering af reserve skjutsen14), som kommer å Lands-canselliet i Nyköping att företagas den 5 nästk(omman)de Junii, blefvo v. Notarien i K.(ungl.) Svea Hofrätt H(er)r Anders Lindblad och Bruks Jnsp.(ektorn) vid Forssjö H(er)r Carell af dem till deras ombud i ofvan-nämnde mål för Stensjö och Malmsås gästgifvareg(årda)r walde och förordnade, förklarande åboerne sig nöjde med hwad desse ombud härvid lagl.(igen) göra och låta. Jn fidem protocolli C. F. Maneck År 1799 d.(en) 4. aug.(usti). Som i anledning af en å predikstolen upläst kungörelse en sammankomst kommer at hollas i Stensiö d.(en) 6 nästk.(ömmande) aug(usti), ang(åen)de landswägens läggande i storskifte i Oppunda härad, hwarvid denne församl(ingen) äfven bör hafva en el(le)r 2 fullmägtige; så blefvo nu v. Notarien i Kgl. Svea Hofrätt Herr Anders Lindblad och kyrkow.(ärden) i Stensiö Pehr Ersson utsedde och förordnade, att i detta mål wara sochnens ombud och dess rät och bästa bewaka. Jn fidem protocolli C. F. Maneck Föregående Protocoller vara upläste och godkände, intyga David Gotth. Hildebrand A.
Jag tror fördenskull, att Hr Tersmedens framställning icke kan blifva föremål för någon särskild beredning inom Utskott, ulan endast innefatta ett förklarande, huru R. o. Ad. vill, all dess beslut skall förstås-. Jag kan icke heller begripa, huru, om äfven denna fråga blifvit vackt under della plenum, del skulle hafva kunnat ifrågasättas, all den borde till Utskott remitteras. Jag erinrar mig, ali en föregående talare yllral, alt lidpunkten för denna frågas väckande icke vore den lämpliga, hvadan han trodde, det den icke borde hafva blifvit framstäld förr än sednare. Jag tror deremot, alt denna tidpunkt är den rälla; ty frågan bar endast blifvit väckt för alt erfara, huruvida R. o. Ad. ville vidblifva sin redan förut ultalade åsigt, att dess beslut i hufvudfrågan skulle innefatta och anses vara eli oskiljaktigt bell, hvilket icke borde lösryckas och delvis bringas i verkställighet. Hr Ribbing: Jag medgifva:- visserligen all, på sätt Hrr Cederschiöld och Palmcrantz yllral, frågan om skalle-förenklingen och huruvida dess serskilda punkter böra behandlas hvar för sig eller i sammanhang med hvarandra, är en allmän fråga. Men jag hemställer likväl till det Högloft. St., huruvida någon kan säga sig anse, all härifrån bör till Ulsk. remitteras en hemställan, att R. o. Ad. för sin del måtte i en fråga fatta ett så eller så beskaffadt beslut. Hr Dalman: Jag kan icke instämma med Hrr Cederschiöld och Hjärne, ej eller med Hr Palmcrantz i den åsiglen, all R. o. Ad. skulle af grundlagens föreskrift vara förhindrade all i delta ärende omedelbart fatta beslut. Af 49 § 3 morn. Riksd.-Ordn. synes mig följa, att amendementer lill ett föregående beslut kunna göras, och alt R. o. Ad. således kan för sin del heslula eli tillägg till ett af Ståndet faltadt beslut, ulan ali denna fråga behöfver till Utskott remitteras.