Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer föreslaget, utan alt jag kan finna de anförda skälen, att lemna de mot samma Betänkande, vid återremissen, gjorda anmärkningar utan afseende, vara öfvertygande, lår jag åberopa de i min, Betänkandet N:o 35 vidfogade, reservation befintlige 3 .'sta, mdra och 3:dje punkter såsom anmärkningar emot Utlåtandet, hvilka jag vågar tro icke sakna giltig grund.’* Af Herr Grefve Posse, Fredric: ”Då Utskottet icke ansett sig föranlåtet att frångå dess i Betänkandet JX:o 35 yttrade åsigter i de frågor - Bevillnings-Utskottest Utlåtande, N:o 40. gor, livilla Herr Prjtz’s vid samma Betänkande afgifne reservation i 2'dra och 3:dje punkterna vidrörer, men dessa åsigter, efier min tanka, icke äro af ^iltige grunder understödde, reserverar jag mig emot Invad förevarande Utlåtande i dessa delar innehåller, äfvensom jag lill Rikets Höglofl. Ständers pröfning hemställer, alt icke blott beskrifningar öfver geometriska chartor mätte från afgift för stämpladt papper befrias, på sätt Utskottet föreslagil, utan ock alt, till undvikande af olika behandlingssätt på serskilde orter, och på det någon lindring i de nog kostsamma Land«- mäteri-förrättningarne må kunna beredas, bestämdt stadgande mätte i 6 §. införas derom, alt alla handlingar, som af Landtmätare expedieras, äro från berörde afgift fritagne.” Häruti instämde Herr Grefve Hamilton, Henning. Bill. till R. St. Ank. till Exp. Utsk. den 3 Mars 1841, kl. 11 f. m. Memorial, i anledning af Riks-Slåndens olika beslut angående Tullbevillningen. Genom serskilda Protocolls-uldrag, från Ilöglofl.
Län, framställde Östra Hargs Församling, åt hvars Klockare Klintorp, ehuru liggande utom Församlingen och Pastoratet, hittills varit såsom boställe anslaget, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet den önskan alt, medelst byte med Kronan, i stället komma i besittning af hemmanet Mylinge, hvilket, med afseende å dess läge, vore till boställe för Församlingens Organist, som hädanefter tillika komme att vara lärare i Socknens Folkskola, vida lämpligare än det på mera än en half mils afstånd från Östra Hargs Kyrka belägna Klintorp. Sedan detta ärende blifvit af Kongl. Maj:ls Befallningshafvande hos Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium anmäldt, har bcmälda Kollegium dels låtit verkställa uppskattningar och värderingar å så väl alla hus oell byggnader, som egor och förmoner vid ifrågavarande 2:ne hemman, dels ock i ämnet infordrat Kongl. Maj:ls Befallningshafvandes samt Consistorii i Linköping yttratiden'; hvarefter, och sedan vederbörande blifvit ytterligare hörde i fråga om öfverflyttning till Klintorp af den bostället Mylinge åliggande rotering, äfvensom, till följd af Kollegii derom meddelade föreskrift, behörig skattläggnings-undersökning försiggått, till utrönande af det hemmantal och den ränta, hvartill jorden vid hvartdera hemmanet borde, efter skattläggningsgrunder, uppskattas, Kollegium i underdånighet öfverlemnat frågan till Kongl. Majlis Nådiga pröfning; och enär hemmanen till godhet och förmåner i det närmaste Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, N:o 6.
Jag bara tyckte under nedfärden längs den branta vägen att jag i andanom såg en hop öldrickare der uppe på den lilla fridfulla bergplatån, med väldiga muggar i händerna och tobaksröken bolmande fram mellan rödblonda skägg och natten derefter drömde jag att jag blef utdrifven från lustgården af en engel med skimrade hvita vingar, uppsnodda mustascher, bena i nacken och pickelhufva. Ångbåten hade kastat ankar på redden utanför hamnen Acajutla i San Salvador på aftonen efter en dag, så olidligt het att en och hvar gått och suckat efter kvällen, som borde bringa någon svalka. Nu hade kvällen kommit men utan att medföra den vanliga brisen, och luften var lika tryckande som förut. Passagerarne hade alla samlats uppe på däck och bildade efter vanligheten små grupper, inom hvilka samtalen emellertid denna afton flöto mycket trögt och matt. Jag satt och pratade med en gammal amerikanska, som rest och sett mycket och nu senast vistats hela vintern i Frankrike och Tyskland, hvilkas båda språk hon talade så väl som trots någon inföding. Den har nog skäl för sig den allmänna åsigten att amerikanskorna i regeln äro högljudda och ej så litet framfusiga och okvinliga i sitt sätt, men i stället äro undantagen, när man lyckas påträffa sådana, så mycket mera lysande. Det är nästan fransk esprit, men utan frivolitet, tysk gedigen bildning, men utan tråkighet, engelsk kvinlighet utan pryderi och öfver det hela ett drag af specifik amerikansk öppenhet samt frihet från allting tillgjordt. Den gamla damen jag samtalade med var ett sådant undantag. Hon frågade ut mig angående de centralamerikanska vulkanerna, deras utbrott, de härjningar de åstadkommit och en mängd andra detaljer; dem jag lyckligtvis ännu hade i färskt minne. Ämnet hade ett visst actualitetsintresse, ty Izalco, som ligger nära kusten och är fullt synlig från Acajutlas redd, är en af de farligaste i hela samlingen och hade hela dagen mullrat och rökt på ett sätt, som lät förmoda att ett utbrott icke var långt borta.
Jag tror icke att så är förhållandet, emedan det knappast är 2 år sedan en Filialbank inrättades, och det under sädane förhållanden, som för dessa Bankers upkomst voro högst fördelaktiga, emedan hela den summa, som blifvit föreslagen åt Privatbankerne, skulle af dem få såsom kreditiv begagnas, och följaktligen skulle de komma att röra sig med mycken större frihet, än hvad som framdeles blir fallet. Min öfvertygelse är, att det kommer att visa sig, att de knappast nog kunna bestå, och då skola vi ihågkomma att, om det var möjligt att på några få ställen inrätta Filialbanker, derutaf vinsten var mycket liten, men risken ganska stor, så blir det ett helt annat förhållande, då de skola ersätta de uphörda Privatbankerne. 4r det tänkbart, alt raan kan förmå personer, alt för bildande af Filialbanker emot en ringa vinst tillsläppa betydliga säkerheter, ingå i solidarisk ansvarighet, att utsätta sig för de opinionskastningar, som i tidernas längd hos R. St. kunna göra sig gällande, ja möjligtvis förlora de fördelar, som dem en gång blifvit beviljade, samt icke ega den sjelfständighet, Privatbankerna nu innehafva, och hvilken utgör ett vilkor, för alt de skola kunna använda sin rörelse till nytta för landet. Derjemte är det omöjligt, synnerligast i vårt land, alt in - Den 17 Juni f. m. 233 rätta Banker, hvilka icke på ett eller annat salt ega rättighet att utgifva sedlar, så vida nian icke vill inskränka Bankernas verksamhet derhän, att endast befatta sig med ullåning på namn eller vanlig diskontrörelse. De Filialbanker, som blifvit inrättade, hafva, jag medger det, fått en slags sedelutgifningsrätt, och de röra sig med assignationer af stor valör på Riksbanken. Men det är också nödvändigt, att på ett eller annat sätt ega en sådan sedelutgifningsrätt. Den, Privatbankerna medgifna, sedelutgifningsrätt kan, jag medgifver det, så långt utsträckas, alt derigenom fara upstår för Riksbanken, men delta missförhållande kan på flerfaldigt sätt förekomraas.
"Unionshärens ställning vid Potomac" ( af bryter ) Ah! herrar Yankees och deras gal enskaper intressera mig inte ... fi nns här inte något af i ntresse ... några rättegångsoch polis-ärender? ( söker i tidningen ) Ah ! en qvinna som mördat si tt barn nå, det var ändå något! ( reflekteran de ) J ag begri per inte huru sådant är möjligt... ( hastigt öfvergående till en annan idéfö ljd ) Den der lilla Vingåkerstösen var rätt söt, och tar hon tj enst här s å kommer jag bestämdt att slå för henne ... det blir alltid en sysselsättning .. ty det här tråkiga kontoret tar l ifvet af mig .. j ag som så myck et hellre vel at bli militär, f ast min far, det tjurhufvudet, satt sig deremot. Vänta mig! när gubben dör en dag , så vet jag hvad jag gör! ( läser ånyo i tidn ingen .) Andra Scenen. DEN FÖRRE. REDER och MARIA ( från fo nden ). R E D E R ( kommer först u t , brummande och vid dåligt humör ). Nå ... vet mamsell hvad hon vill och hur hon vill ha' det? Hvasa I går var hon så rädd för kunglig sektern som om han varit en bal sjöskadadt kaffe, och i dag är hon så förtjust i honom som han vore en matta Smyrnafikon! Är det affärsstil, det? M A R I A . B rumma nu inte så fasligt, kära farbror! En flicka kan väl ha si na nycker, och när det är f råga om ett hjerta.. Här är fråg a om ett giftermål med brukspatron Smaals ende son, det vill säga, med minst 300,000 kontant Var så god och kom inte med sitt pjåkiga flickhjerta i en briljant spekulation! M A R I A . Men jag anser inte äktensk apet för någon spekulation. R E D E R . D et är derför att du ingenting begri per, mitt barn!
Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm., på grund af 41 §:n lliksd.-Ordn. anmodade Hr Printzensköld, Carl, att afträda, tills R. o. Ad. i ämnet fattat sitt beslut, samt sedan Hr Printzensköld lemnat Riddarhussalen, framställde att under discussionen blifvit yrkadt, dels bifall till StatsUtsk:s förevande Utlåt., dels att detsamma måtte återremitteras, och slutligen af Frih. Raab, Adam Christian, att R. o. Ad. måtte, utan att ingå i bedömande af Adv.-Fisk. Printzenskölds anspråk på actorats-arfvode, dem han må, om han dertill anser sig befogad, i laglig väg utföra, bifalla StatsUtsk:s Utlåt. En svårighet för frågans behandling upstode otvifvelaktigt derigenom, att StatsUtsk., som haft till sig remitterade såväl den K. Propos., som ensam blifvit i rubriken till Utsk:s Utlåt, omförmäld, som ock Hr Printzenskölds motion, i ett Utlåt, besvarat begge dessa remisser. För att Frih. Raabs förslag skulle kunna tagas i öfvervägande, trodde Hr Gr. o. Landtm, det blifva nödvändigt, att åtskilja de begge delarne, uti hvilka StatsUtsk:s Utlåt, i sjelfva verket sönderföll och under discussionen blifvit delad, så att R. o. Ad. först yttrade sig öfver den föreslagna eftergiften för Kansli-Rådet Valerii enka och barn och sedermera fattade sitt beslut i afseende på StatsUtsk:s yttrande ronde Hr Printzenskölds motion, emedan i annat fall, på sätt Hr v. Hartmansdorff anmärkt, ett på Stats-regleringen inverkande beslut kunde blifva fattadt medelst ändring af hvad StatsUtsk. tillstyrkt. Hr von Hartmansdorff:
Genom detta förordnande skulla de hufvudsabliga fördelarne vinnas, att vägarne blefve synte och bättrade vid de tider, då brister derå lättast kunde upptäckas, att de icke genom ymnig påfyllning försämrades just under och näst före den tid, då, efter årstid och väderlek, bästa väglaget eljest inträffar; att, genom fugtigheten ä vägarne, om varoch hösttiderne, den anbragte fyllningen, äfven då den innefattade gröfre ämnen, blandades och sammanpackades med vägens förra beståndsdelar, till deras befästande och jemnande, då man deremot, vid väglagningen sommartiden, nödgas sorgfälligt bortrensa äfven de minsta stenar, och jemväl de öfriga fyllningsämnena icke förr än näst påföljande höst, till så stor del, som de då äro qvar, med den gamla vägmassan sammanblandas; samt att den nu föreslagna väglagningen, hvars lämplighet en längre tids erfarenhet och Sveriges i allmänhet goda vägar dessutom synas hafva bekräftat, såmedelst skulle bi - Besv. och Ekon. Utsk. Betämkanden• 237 behålla och befordra fördelen deraf både för närvarande och för framtiden. Då likväl, särdeles i Norra och Södra delarne af Riket, torde finnas tracler, der vägarne i October månsd stundom' äro, dels redan frusna och snöbetäckta, dels så djupa och uppblöttnade, att. gräsning derå icke lämpligen eller utan allt för mycken svå* righet kan verkställas, kunde, efter Utskottets tanka, samma rättighet till modificationer och undantag från den allmänt gällande väglagningstiden, som den nu gällande
F d/d. .60 /////?, A 10 7V«d/§-r -5/ov/äe/^e, Tiäo ^77. understiger den vid de öfrige 6^mnasierna vanliga, att ds senares upptager ett antal ak miiist Oex Leetorer» samt dessutom 2tdjunst, Opräklärare östr Lärare i Naturvetenskap, m. m. I krägg äter om äskad tillökning i lönsheloppen for hemälde Lärare, har, i hetragtande ak dels den dyrare leknadskostnaden i lmkvudstaden, dsl8 det krän lärjungaines talrikhet hä> kletande trägnare arhetet, dets ändtligen den tillökade föreläsningsskyldigheten vid ett tredeladt O^mnasium, hvarvid ieke eller prseheude-hemman eller pastorat kunnos anslagna, Lireetioneil i underdäuighet föreslagit en förhöjning 1 ds 2 äldste
R:dr, den 2 sisllidne November utgjorde allenast 2,2Öo R:dr, hvarå någon ränteheräkning icke eger rom. Efter det upplåningen upphört, och således för ifrågavarande Discont" rörelse allenast varit att använda Bankens egne medel, jemte de räntevinster, som å rörelsen uppkommit, hafva förstärkningar å Bankens medel, blifvit, lid efter annan, i mohn af behof, till hvardera Ilandels-Disconten öfverlåtne, mot det i 280 §. af Banko-Reglementet bestämda vilkor af o procents ränteheräkning, Banken till godo. De till lånefonden anvisade räntevinsler äro för åren 1831 — *83(3» i förra Revisions-Berättelsen (pag. Af desse räntevinster, hvilka, i enlighet roed 223 §. i Banco-Regleroenlety blifvit, såsom reserv-fond, för denna Discontrörelse afsatte, äro förstnämnde 79,613 R:dr 33 sk. 11 rist., enligt Banco-Fullmägtiges beslut af den 28 December 1837, öfverlåtne till Stockholms Handelsoch Närings-Discont; hvarefter på enahanda sätt förfarits med de för åren 1887 och i838 influtne och afsatte räntevinsterne. Tillgångarne för de 3:ne Handelsoch Närings-Disconterne, under särskilde tidpunkter, ifrån och med d. 3o September 1887 till d. 3o September innevarande år, finnas upptagne å motstående Tabell Litt. E._, hvilken jemväl utvisar desse Disconlers utestående fordringar, undersamma tidpunkter. •s « » Räntan för lån i desse Disconter har, under tiden från afgifvandet af 1837 års Revisions-Berätlelse, fortfarande förblifvit vid 5 procent. — 46 — C. Utredning en af f. d. Riks-Discont-Ferket, I följd af denna utredning hafva, under den tid, som förevarande Revision omfattar, icke någre medel till Banken ingått. §• 10.
Statsreglering föranleda till tillstyrkande af indragningar, eller vacancer, som otvifvelaktigt skulle bereda betydliga tillgångar till Statsutgifterne, hvarvid icke åsidosattes förnyande af Statsutskottets tillstyrkande den 17 November 18 to, att vid blifvande vacancer, ett femtedel af indeldta arméen kunde successive få blifva vacante; hvarigenom efter då uppfattadt förslag, en årlig inkomst genom Den 15 Fcbruarit\ 37* icke högt beräknade-vacanceafgifter af 131,170 R:dr skulle Staten tillskyndas; hvilket förslag, om det, den tiden, i saknad af conscriptionsinrättning, kunnat vara betänkeligt, åtminstone nu mera icke kan Vara det, då i behofVets Stund, tillgång till stridsmän aldrig saknas; och det medförde en tvefalldig fördel om Vacancer nu medgifvas, sorn efter alla föregående krig varit likasom en nationens rättig, het, emedan det beredde en lindring i recryteringsskyldigheten för hemmansbrukaren, i förening med en betydelig tillökning i Statens inkomster.
Rubensons vägnar, förklarat, att väl af det i lakturan ä ofvanberörda gods uppgifna antal dukar sex efter tullbehandlingen saknats, men att, då bolaget icke vore förvissadt, att det i fakturan uppgifna antal verkligen blifvit afsändt, bolaget ej kunde angifva någon att hafva tillgripit de felande dukarne och ej heller äskade någon undersökning i afseende å desamma, hvilkas sammanlagda värde uppginge till vid pass Två Riksdaler Riksmynt; i följd hvaraf Rådstulvurätten bifallit Pangs begäran att varda på fri fot stäld och medelst utslag den 3 påföljande Ok tober, med afseende å Rubensons ofvanberörda förklarande och då såväl Advokatfiskal i Tullverket som allmänne åklagaren förmält sig icke emot Pang föra någon talan eller äska vidare undersökning i målet, samt Pang förklarat, att han icke hade något att erinra vid målets nedläggande, låtit dervid bero och afskrifva målet. Sedan jag infordrat nyssberörda handlingar, här Pang, uti en den 16 November 1861 till mig ingifven skrift, med anförande af ofvannämnda omständigheter, anhållit om min embetsåtgärd för att åt honom utverka upprättelse och ersättning för hans oförskylda lidande. I anledning af hvad sålunda förekommit, anmodade jag, i skrifvelse den 7 De - 59 cember sistberörda år, Advokatfiskals-embetet i Kongl Svea Hofrätt att emot ordinarie Polismästaren, som, å Öfverståthållare-embetets vägnar, ärendet handlagt, anställa åtal och dervid föra honom till last att hafva ej mindre underlåtit att till de förhör, som inför Öfverståthållare-embetet i målet, höllos, inkalla och höra målsägaren Grosshandelsbolag^ W. & L.
Tydligen såsom stöd för minnet hava i marginalen bredvid det överkorsade nedkastats några formellt osammanhängande anteckningar vilka också överkorsats men, vilkas mening synes återfinnas i den slutliga formuleringen. — Dessa anteckningar lyda: Orden icke före utgifningen, men ändras till senast. i stället för anser, sättes i lOde raden, i de fall åter då införes framför {anser) HofC & C. finner (i stället för åligge honom sättes äger han). (Obs. Allt det här kursiverade är i den överkorsade protokollstexten understruket.) w Den 15 Juni 1812 185 43. Den 15 Juni 1812 e. m. Justeradt Örebro i Constit. Utsk.:s Beredning d. 16 Junii 1812. A. N. Edelcrantz. Måndagen den 15 Junii, kl. 5 efter middagen, sammanträdde R. H. S. Constitutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihets-mål, då dess samtelige Ledamöter voro närvarande. Fortsattes granskningen af Tryckfrihets lagen, då de vid föregående Riksmöten föreslagne ändringar i 4 § 4 mom. gillades, med tillägg efter ordet årtalet af eller om han ett hos honom tryckt Dagblad eller Periodisk skrift till HofCanzleren inom utsatt tid icke aflemnar.1 5 mom. föreslogs till sådan förändring att början till och med ordet kunnig utbytes mot följande ordalag: Så snart någon förbrytelse emot denna Lag blifvit af HofCanzlern hos Justitice Canzlern anmäld. Vare han ändras till ock bör han; förbunden att utgår, och i stället för äge endast Målsäganden rätt, sättes äger Målsäganden. I 7 :de momentet skulle veckoblad förändras till Periodiska skrifter. Efter detta Moment, beslöto Beredningens fleste Ledamöter, att, i enlighet med 2 mom. i Kongl.
På grund af dervid gjorda anmärkningar, återremitterades Lag-Utskottets Betänkande, N:o G6, öfver Riksdags-Fullmägtige Herr Lars Gustaf Alunds och Pehr Ericssons från Kronobergs Län Motioner om den ändring i 3 och 3 §. §. af 3 Capitlet Årfda-Balken, att Syskonbarns rätt att, vid arftägt emellan sidoarfvingar, träda i sin aflidne Faders eller Moders ställe, må utsträckas till syskons Barnabarn pcb deras afkomlingar. S. D. Då nu å nyo föredrogs Stats-Utskottets Memorial, N:o 157, i anledning afRespective Riks Ståndens beslut öfver vissa delar af Utskottets Förslag, rörande beräkningen af StatsVerkets Inkomster intill dess nästa Stats reglering varder gällande, i sammanhang hvarmed äfven till öfverläggning företogs ett från Hedervärda Bonde-Ståndet ankommet och, den g dennes, på bordet lagdt Protocolls-Utdrag, innehållande inbjudning att uti rande Mantals-pemingar, foga sig efter hvad Högloft Ridderskapet och Adeln samt förberörde Stånd, rörande samma punkt, beslutit, vidblef Preste Ståndet i öfrigt sina förut fattade beslut, och gillade de af Stats-Utskottet föreslagna Voterings-propositioner, med undantag 54 Fröt. Utdrag dea 12 Junii 1829. deraf, att Preste-Ståndet, i afseende på 2 7:de Inkomst-Titeln, Nummer Lotteri-meclkn, förenade sig med Höglofl. Ridderskapet och Adeln t beslutet om tiden för Nummer-Lotteri-Inrättningens afskaffande, nemligen 183 4 ars utgång, och således gillade den af Utskottet, i anledning af denna punkt, i första rummet föreslagna Voterings-proposition, samt, i afseende på hvad Utskottet, rörande Inkomst-Titlarne N:o 29, Danska Fy rings-medel, och N:o 30, Ersättningar, hemställt, fann för godt att i Hedervärda Bonde-Ståndets beslut härutinnan sig förena.
Genom den förfall»., ang:de vilkoren fpr bränvins tillverkning, som af R. St:r redan är i hufvudsakligaste delar antagen, äro alla de missbruk, som kunna ega rum vid pressjäst-beredning, för framtiden afskaffade, vid hvilket förhållande och dä endast en kort lid återstår för begagnandet af de ifrågavar:de rättigheterna, jag icke kan finna, det R. o. Ad. Jiar skäl att frångå sitt en gång fattade beslut. Jag afstyrker derföre antagandet af BondeSt:s inbjudning. Hr Carleson, Ed v. Henr.: Jagskall icke uppehålla R. o. Ad. med någon framställning af min åsigt i denna fråga, ulan önskar endast att få förklara, att jag för min del biträder den åsigt af frågans juridiska del, som Gr. Sparre utvecklat. Då nu öfverläggning»» förklarades fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. till antagande af BondeSl:s ifrågavar:de inbjudning, hvilken propos. besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o, Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade, med vidblifyande af sitt förut i ämnet fattade beslut, lägga förevar:de prot.-uldr. till handlingarne, samt, sedan svaren Den 15 Juli e. m. 343 härvid utfallit med starka Ja, blandade med många Nej, förklarade, det lian ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Gr. Sparre begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den, som antager Hederv. BondeSt:s i prot.-ntdr. N:o 280 gjorda inbjudning till instämmande i dess, nied anledn. af Serskildta Utsk:s Betänk. N;o 10, fattade beslut, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, vidblifverfi. o. Ad. sitt vid föredragningen af nämnde Betänk, fattade beslut och lägger ofvanberörde prot.-uldr. till handlingarne. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 16. Nej — 15.
— Herr Petré har ansett den föreslagne tullen vara detsamma som förbud, och trott, att Kongl. Maj:t, om den antoges, skulle blifva nödsakad att vidtaga en annan Författning. lifter noggrannt öfvervägande af alla dessa yrkanden och förslag, samt de motiv, som derför med mer och mindre vidlyftighet blifvit anförde, har Utskottet, som, på sätt redan i det återremitterade Betänkandet N:o 29 är antydt, eger en på ganska tillförlitlige beräkningar och upplysningar grundad öfvertygelse derom, att vårt land, serdeles om någon inskränkning i bränvinsbränningen kan åstadkommas, öfver hufvud producerar Spanmål i tillräcklig mängd för vårt eget behof, och att brist å denna vara högst sällan eller aldrig bör kunna inträffa, så framt en ordentlig Spanmålshandel inora landet etableras, icke ansett att det skydd, som den föreslagne tullen å ifrågavarande artikel är beräknad att lemna jordbrukaren, på något sätt Bihang till R. St. Prot. i834* ^.-te Sami. t.-sta Afd. 5 i8:de Häftet. 34 Bevilln.-Ut skottets Utlåtande N.-o J5. bör minskas; men då å andra sidan delta skjold icke heller bör sträckas så långt, att det alltför mycket fördyrar denna nödvändighetsvara för invånarne i de Provincer, som oftare hemsökas af missväxt och äfven under goda år sällan kunna producera tillräckligt för deras behof, har Utskottet icke heller kunnat understödja deras mening, hvilka yrkat en förhöjning i den införseltull för Spanmål, som Utskottet föreslagit. Ehuru Utskottet således vidblifver dess förslag i afseende å Tullbestämmelserne för Spanmål, har Utskottet likväl, i anledning af Herr af Billberghs anmärkning, att Rågmalt äfven borde i Taxan intagas, funnit lämpligt tillstyrka, att den föreslagna rubriken Kornmalt må utgå, och i stället uti en anmärkning under Art. Spanmål stadgas, att Malt bör förtullas efter den afgift, som är gällande för det sädesslag hvaraf Maltet är till verka d t, med förhöjning af a5 procent.