Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans profil var nobelt skuren, ett mörkt, något silfversprängdt hår, slöt mjukt och tätt om den höga pannan; ett ännu ramsvart, yfvigt och lätt krusadt helskägg dolde nedtill hälften af ansiktets oval. Sjukdomen hade nu bredt en blid blekhet öfver dragen, som ytterligare höjde deras distinguerade och manliga skönhet. •M * Vid det lätta prassel, som uppstod i vinlöfven, då den kommande steg upp för verandans trappsteg, slog grefve Axel upp ögonen. Förvirrad, som ville han samla sina tankar, strök han sig med den efter febern magra, genomskinligt hvita handen öfver pannan, då han mötte broderns blick. Så upplystes hans ansikte helt plötsligt af ett gladt igenkänande. Deras händer möttes på halfva vägen. » Goddag, Axel », sade grefve Karl vänligt; » hur är det med dig min stackars bror? Du ser allt betydligt medtagen ut af din häftiga sjukdom. » » Jag tackar dig — nu är jag ju mycket bättre, betydligt på bättringsvägen. Men det var så vänligt „af dig, att du kom. » » Ah, hur kunde du väl tänka, att jag skulle dröja en minut, sedan jag fått » han hejdade sig, och hans öga mörknade » fått — ditt telegram. » » Ja, Käthe telegraferade, » svarade den andre, och en svag rodnad for ett ögonblick öfver hans ansikte. » Hon har vårdat mig så ömt; hade jag ej haft henne här, vore jag nu icke mycket värd. » Brodern svarade intet härtill, började endast med långa steg och händerna på ryggen gå fram och åter öfver golfvet. Det blef tyst för någon minut. Därefter började Axel Stjärne på nytt: » Ja, jag vet ju, att du aldrig kan lida, aldrig lidit Käthe. Det tjänar väl knappast att tala till dig därom numera efter alla de ord, jag förgäfves spillt på dig i denna sak. Om du blott en enda gång ville bifalla till att personligen träffa henne, se henne, skulle du — jag är viss därom — snart ändra tanke. » » Aldrig i världen, » brast den andre häftigt ut.
»Vid uppskattningen af fast egendom utsättas särskilda värden: а) i stad: å tomt, åbyggnad och jordegendom; б) på landet: å hvarje särskild hemmansdel samt från annan egendom för all tid eller under viss tid afsöndrad, eller mot bestämd afgift och utan arbetsskyldighet eller tjenstbarhet upplåten lägenhet äfvensom å byggnader, hvilka antingen användas till annat föremål än jordbruket tillhörande näringar, eller äro uppförda på lustställen eller andra dermed jemförliga mindre lägenheter och utgöra dessa ställens och lägenheters egentliga värde.» I öfverensstämmelse härmed skall alltså jordbruk, fabrik eiler dylik näringsgren, som, enligt samma Förordning, erlägger bevillning med 1 procent för inkomst, äfvenledes erlägga bevillning för de byggnader, det eller den gagnar i och för röselsens bedrifvande. Man har således icke åtnöjt sig med att endast beskatta inkomsten, man vill äfven beskatta förlagskapitalet, hvarigenom inkomsten erhålles. Detta är väl icke meningen, ehuruväl denna Förordning äfven så förstås och tillämpas på somliga orter. Nästan öfverallt i våra provinser befinnas vid vattendragen särskilda större eller mindre fabrikslägenheter. Dessa äro köpta i en med jorden gemensam köpeskilling. Till följd af åberopade Bevillnings-förordning får jordbrukaren och brukspatronen äfven vidkännas skattläggning på dessa lägenheter och härförutan för sin hela egendom, ehvad han har mer eller mindre skulder i densamma. Tillförene egde de å dessa afdraga bevillnings-procenten; nu skatta de för både hvad de ega och icke ega eller för de vid deras egendomar häftande gravationer. Alltså jemt förökade skatter. Vi finna här åter en beskattning, som kommer att trycka icke allenast jern handteringen och jordbruket, utan äfven fabriks-industrien, hvarigenom en åtgärd blifvit företagen, som icke står i öfverensstämmelse med en vis beskattningsgrund, än mindre med frihandelns fordringar. Vi hafva redan förut anfört huru olika näringarne i Frankrike nu understödjas vid frihandelus införande derstädes, hvarförutan Napoleons försigtiga framåtgående här utinnan vore att rekommendera äfven i vårt land.
Oaktadt hon naturligtvis icke kan öfverläsa hvad hon en gång nedskrifvit, äro hennes skrifningar vanligen fullkomligt korrekta, så till uttryckssätt som rättskrifning och interpunktion. Artikelns slutomdöme lyder: » Ingen man eller kvinna liar, enligt min erfarenhet, någonsin blifvit förberedd för dessa examina inom så kort tid. Huru har detta kunnat ske? Genom en förening af tålamod, fasthet och tillgifvenhet samt på grundvalen af ovanliga förståndsgåfvor. » De senaste underättelserna gifva emellertid vid handen, att Mr. Gilrnan i början af detta år ansett sig böra af bryta Helens studier vid Cambridge School, hvilka troligen genom hennes eget intresse och ifver blefvo för forcerade och syntes såväl honom som några af lärarena kunna hota hennes hälsa. Mr. Gilman uttalar sin djupa bedröfvelse att nödgas skiljas från en elev, som blifvit honom kär, men tillika sitt fasta beslut att en i hans vård anförtrodd ung flicka ej skulle få utsättas för faran af öfveransträngning. Måhända fullföljas universitets-examina framdeles, men troligen^ Plats s o m flere sökt att finna. TIDSFÖRDRIFl Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. Stundom vägen här i Kännes m ö d o s a m o c h Och man tröttnar lätt Mången redan såsom världen tung på färden, ung. Th. Innehållsförteckning: Wilhelmina Fundin; af Birger Schöldström. (Med porträtt). — Vid Västkusten; poem af Lotten von Krxmer. — Kvinnohjälp på apoteken. — A propos fruntimmersveekan; af Eyre. — Bismarck och kvi.morna. (Med porträtt af furstinnan von Bismarek.) — Den » attesterade * korgen; ett västkustäfventyr af Carl Valfrid. — Kvinnoklubbarne i London. (Forts, och slut.) — Ur notisboken. — Helen Keller; af Th. (Forts, och slut.) — Tidsfördrit. Har han då mitt hela, I hvad du min vän vill var-a, När du trött har somnat in. Utaf galna djur en skara. Tillbehör till symaskin. Tack för sällskapet på vägen! Tack för äran kära du! Idun
Men finge hon då och då en stunds frihet att uppfriska sig med en promenad eller uppsöka en väninna, så blefve hon säkerligen både gladare och ifrigare med sitt arbete. Nu kanske mången säger: » ja, det nekas henne ej att gå ut, då hon ber derom ». Men helt visst ber hon aldrig, om hon ej är tvungen att uträtta några ärenden för egen räkning, ty det är i allmänhet svårt att bedja om något o c h helst det, som man möjligen kan tycka vara onödigt. Det är j u sant, att de manliga biträdena äro lika stängda, men de komma åtminstone ut, då de slutat för dagen, då deremot en flicka icke gerna, synnerligast vintertiden, kan gå ut så sent; c-ch dessutom är det ganska vanligt i en del hem, att hön blir den, som då skall se efter barnen, eller ock framtages något arbete, som är så bra att då få gjordt. Derför beder jag fruarna på det vänligaste: » laga så att edra biträden få en timmes frihet emellanåt till en promenad eller — det är ett härligt vinterväder och präktig is litet hvarstädes; hur förtjusande någon gång att åka skridsko! Men bestämmen tiden, så att hon ej behöfver känna sig orolig för hvarje minut, som går, o c h det blir många, som bli eder tacksamma och icke minst Emilia. - iTill F. 8. Tack för uppsatsen om Nils Hertzbergs b o k: » Qvinnans kallelse och uppfostran »; den var alldeles min egen — och jag hoppas flere tänkande qvinnors — åsigt o m saken. Hoppas att F. S. läst » Qvinnofrågan » af Emil Svensén, fastän tidningarna naturligtvis ej uttalat sig så smickrande om den, som den förtjenar. Ernestine. som i smord form gräddas i ugn en timma, serveras med sylt, helst strax efter den tagits utur ugnen. Asta W. Blanc Mänger. I k:a grädda vispas till hårdaste skum och tillsättes med socker och vanilj efter smak samt sist 2 lod i litet vatten upplöst gelantin, som endast ljumt iröres. Uppslås genast på geléskål och får stelna. Asta W. Anna-tårta.
Må det vara möjligt, att summan 3oo,ooo man kan inskränkas; att åldern är föreslagen för tidigt vid 18 år. Jag anser likväl ynglingen vid denna ålder vara mera tjenlig att bildas till försvaret. Vid 20 år, då han ofta redan ingått ägtenskap, är han deremot icke mere så fallen för bildningen till soldat. Jag säger likväl detta, utan afseende på sjelfva kroppsstyrkan, väl vetande, att om man vid 18 år saknar den styrka, som fordras för den kraftfulle Grenadieren, kan han dock verka mycken nytta. Anmärkaren bar vidare fästat sig vid frågan om Garnizonerne. Jag nödgas här Den 22 December e. m. å nyo göra honom den erinran, att han icke med uppmärksamhet genomläst tabellerna; ty då skulle han funnit, alt Garnizonerna äro afdragna från Beväringen, då skulle han icke fallit i det misstaget alt tro, det särskildta Officerare skulle ständigt få ligga i Garnizon och exereera recruter: då skulle han funnit, att af Bevärings-Armeen serskildt 12,000 man blifvit undantagne, för att utgöra garnizonstroupp. Våra Garnizoner äro för närvarande alldeles otillräckliga. Vår Amme behöfver en vida större exercis; om detta skall kunna beredas, så är det nödvändigt, att saken skall med omsorg och betänksamhet pröfvas af Rikets Ständer, hvilka naturligtvis önska, att med de anslag de gifva, den största möjliga försvarskraft må kunna erhållas. Det kan icke vara någons afsigt, att, genom undandragande från allmänt delade uppoffringar för det allmänna, inskränka det verksamma försvaret. Således måste man äfven söka hvarje medel, som leder dertill, på det vi icke ostraffadt må kunna blifva anfallne. Ett sådant förslag lemnäs af förståndiga Svenskar icke utan allt afseende, och först då, när det är bevisadt, att det icke är Verkställbar^ förkastas det. Anmärkaren harfrågat huru, enligt mitt förslå?, Cavalleriet skulle blifva beridet O 7 och Artilleriet tjenslbart.
Discont må till alla inbetalningar af Capital eller af Räntor begagnas Riksgälds-Contoirets för denne Disconts skulder utgifne Obligationer, hvilka beräknas till fulla beloppet; hvarvid dock iakttiiges, att Obligations beloppet icke Jär öfverstiga hvad i Capital och Ränta erlägges. j.e Afdelningen. i. mom. Härvid torde Förenade Utskotten tillåtas föreslå^att, sedan Utskottens Förslag till Reglementariska Föreskrifter uti vissa ämnen, hvilka tillhöra den af Rikets Högofl. Ständer fastställde reglering af Rikets Renninge-Väsende, numera blifvit af samtlige Respective RiksStånden gilladt, den uti 8 punkten af samma Förslag meddeldte föreskrift, angående behållningen af influtna Diskont-medel, Sorn vid hvarje års slut skall från Riksgälds-Contoiret till Banken aflemna», måtte tilläggas 1. mom. i 3:e Af. Statsoch Banco-Utskottens F et ani anden. 2043 delningen och detta moment kommer att lyda sålunda: 1. mom. Flvad som erfordras till Götha Canal ■ BolagsMalmöf och Götheborgs Disconttrs utredning, på det sätt och i den ordning nu stadgadt blifvit, förskjutes af Banken; hvaremot, efter hvarje års utgång, till Banken, aflemnas den vid årets slut varande behållning af Filial-Disconternes medel, som består uti Bancoeller Riksgälds Sedlar, blott med afdrag af hvad till desse Disconters redan förfallne Skulders betalande mäste hållas i beredskap samt till aflöning och andre omkostnaders bestridande an. ses kunna erfordras; kommandes ordentlig Liqvidation emellan Banken och Riksgälds-Contoiret häröfver, att för hvarje år upprättas. Emot den uti 2 morn. af 3:0 Afdeln. föreslagne prasscriptions tiden, inom hvilken Discontfordringar till liqvid böra inlemnas, har en värd Iiedamot af Höglofl. Ridderskapet och Adeln anmärkt, att vanlig års-proclama vore mera lämplig.
Det skulle således kunna hända, att om R. o. Ad. likväl antoge inbjudningen, beslutet ansåges vara tillgjordt. Jag anser således skäl vara för R. o. Ad. att blott lägga PresteSt:s prot.- utdr. till handlingrna. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge PresteSt:s förevande prot.-utdr. icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Ropades ja. Justerades 2:ne prot.-utdr. innefattande R. o. Adis denna dag fattade beslut. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 1 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Plenum kl, 4 till 11 f. m. Anmäldes och lades på bordet följande från Ulsk:n inkomne mern. och belänk:n, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 330, i anledn. af R. St:s beslut, rörande vissa med Statsregleringen gemenskap egande frågor; Nio 331, ang:de definitivt fastslällande af förslagsberäkningen å de till Riksstaten hörande indelningar; Lag-Utskottet: Nio 86, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af den Akademiska jurisdictionen; Nio 87, i anledn. af väckt motion om dels ändring af K. Brefvet d. 17 October 1778, ang:de barnamord, och dels förklaring af K. förordningen d. 10 April 1810, ang:de mildring i straf fet för lägrad qvinna; Nio 88, i anledn. af väckt motion om förklaring af 8 mom. i 2 § af R.B:s 8 Cap., ang:de förmynderskap för frälsemans barn och arfvingar, som frälse äro; Nio 89, i anledn. af äterremiss af Utsk:s betänk.
Orden "efter honom" hafva hittills, emellan och vid flera Riksdagar, blifvit ansedda, att betyda så väl ”efter hans död,” som, ”efter hans upphöjelse till högre värdighet.” Om detta varit rätt, eller stridaode mot ordens rätta mening, hafva, som sagdt är, Utskottets ledamöter, vid afgörandet af dessa frågor, maji för sig uppgöra, och pluraliteten har, efter lång öfverläggning, stannat i den tankan att det varit orätt. Dåd, eller och förverkande af adelig värdighet, har synts Utskottets ledamöter vara de enda fall, då orden ”efter honom” språkenligt kunde tillämpas, så mycket mer, som diplomet icke omtalar, att den första Adeliga värdigheten frånträdes, då man till en annan upphöjes.
Finaste rekommendationer öfver hela landet. Förfrågningar besvaras omgående. 2 8 2 Regeringsgatan 3 2 — Stockholm — Specialitet: 8 ORN ' S ATELIER Högstedt &amp; C:o FJfltlircl / fint S J (Bråviken), SKUIIl mot kalla vindar af Kolmårdens skogshöjder. &amp; K. Hofleverantor.) VÄFSKOLA I ÖREBRO. GSÄ™; uppsättning af alla för ett hem lämpliga väfnader i vanlig väfstol från 4 till 10 skaft, skånska allmogeväfnader, damast m. m. - " Nina v. Engeström. ; INTET ÄR VÄRDELÖST, allt leammalt klädesylle såväl som stickylle emottages till omväfnad till Tyger, Filtar, Schalar, Konstväfnader s.s. Gardiner, Portierer, Dukar m. m. allt i nya mönster för hö- sten. — Färgeri &amp; Kemisk tvätt. T. Stockholm. Nestlé ' s Barnmjöl. Bästa näringsmedel för barn. Säljes på alla apotek. Partiförsälj ning Instruklionsapoteket Nordstjernan. Prof gratis från HECTOR &amp; C:o, Skeppsbron 18, Stockholm. Ett antal äldre årgångar realiseras till betydligt nedsatta priser och erbjuda för dem, som förut ej äga desamma, en billig, omväxlande och lärorik lektyr. Mot insändande af nedannämnda belopp till Expeditionen af Idun, Stockholm, erhålles inom Sverige portofritt: Idun 189S (n:r 1 felas) Idun 1894 (komplett) Idun 1895 (julnumret oberäknadt) Idun 1896 (d:o d:o) Idun 1897 (d:o d:o) Idun 1898 (med juln.) Exp. Obs. at Idun. I Pärmar till Idun d:o • Iduns romanbibliotek d:o » » hjälpreda ._ d:o &gt; Kamraten 1: 0: 0: __ 0: 75 75 50 75 — » Du vet, hvad s o m vållat denna förvandling, » fortsatte h o n.
Utom andra åtgärder af specielare egenskap, har Kongl. Maj:t i Nåder anbefalt KaramarCollegium, dels att utarbeta förslag till förenkling och reduetion af hemmails-räntorna för de Län, der de finnas i en mängd persedlar utförda, dels att, efter samtliga Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes hörande, i underdånighet uppgifva, hvilka ibland de hemman och hemmans-räntor, som innefattas under den i Jordeböekerna och derpå grundade Räkenskaper förekommande benämningen: Orelia rutrie Ajkortningar, må kunna derifrån uteslutas, utan att den för Kongl. Maj:t och Kronan åsyftade controll, i afseende på fullgörandet af de med samma hemman och räntor förenade åligganden, må derigenom förfelas. Befallning är äfven meddelad Kammar - 86 Kongl. Maj.ts Nådiga Berätt, N:o 1. Collegium, Kammar-Rätten och Stäts-Cöntoret, att gemensamt öfverse Författningarna angående de olika tider, inom hvilka fastställda anmärkningar vid allmänna räkenskaper medföra betalnings-ansvar, så väl för redogörare och uppbördsman, som för enskilde, samt att, med afseende på den enkelhet, redogörelsen för allmänna medel i senare lider vunnit, och den större skyndsamhet vid räkenskapernas afslutande och granskning, sorn deraf är en följd, uppgöra underdånigt förslag lill sådana förändrade föreskrifter, angående redogörares och upphördsmäns samt skattskyldiges ansvar i anmärkningsväg, som, med vården af Stats-Cassans behöriga rätt, förenar tjenstemäns och enskilda personers billiga anspråk på skydd emot på tiden utdragna efterräkningar. Kongl. Maj:ts, uppå Rikets Ständers underdåniga hemställan, fattade beslut om allmänna Magazins-inrättningens upplösande; — denna Inrättnings hufvudsakliga utredning genom en sei-skild dertill förordnad Styrelse, sorn under tiden äfven baft befattning med uppbörden af Kronans Spanmålsräntor och deras användande; —• dispositionen och försäljningen af Inrättningens fastigheter och inventarier; —.
Jag ansvarar sedan för öfverbalance i handeln. __ Hjelp penningeförlågenheten med UtlåningsFonden till högst 4 procent, hvaraf äfven en bör organiseras uti Göteborg och en uti Malmö den entreprenante och idoge Medborgaren korn. mer sig före, oah allt kommer uti välstånd, hvarigenom åter förtroende och vänskap komma att råda man emellan. Gör Höglofl. Ridderskapet och Ådeln samt de öfrige Respective MedStånden reflexion å detta mitt vördsamma Memorial, så anhåller jag ödmjukligen om dess remitterande till vederbörfigagUtskotten. Herr Lej ren, Johan Pehr: Herr friherre Frång Sparf® har i Plenum Den 3 Martu. 207 den 26 dennes genom en af Ridderskapet och Adelli med enhälligt bifall mottagen framställning visat angelägenheten att vända de bildade Folkdassernas håg till de så kallande närande yrken oell uppmanat oss dertill på ett sätt, värdigt honom och den Nation till hvilken han talat. Min tanke är ej att nu öppna en öfver-' läggning öfver detta ämne, som i sin ordning framdeles förekommer. Jag har blott velat genom dess nämnande bereda mig Högloflige Ridder, skåpets oell Adelns benägenhet för den motion som med den af Friherre Franc Sparre äger ett nära sammanhang. Med känsla af stolthet återkallas i våra minnen de stora män, som i alla tider frägdat Svenska namnet, och glädas må vi att den gamla roten, ur hvilken allt stort och ädelt uppstammat, ännu frodas i den fosterländska jorden. Men då vi utan national-egenkärlek kunna påstå, att intet land, i förhållande till sin folknummer, kan framte ett större antal stora män inom alla grenar af menskliga forskningens område, än Sverige, måste vi Afven medgifva, att få länder så litet som
Hon tyckte sig göra en så ömklig figur vid sidan af den strålande Alexandra; och då hon kände sig ej mera kunna vara glad, kände hon sig ej heller mera kunna vara vacker. Hon svepte in sig i sin shawl, sade mamma att hon frös, och frågade om de inte snart skulle fara. Öfverstinnan hade icke väntat så mycket «förnuft» af henne, och tröstade henne med, att det vore tillsagdt att köra fram, så snart supéen var förbi. – Supéen kom, och hvar och en for hem till sitt. TREDJE KAPITLET. Tattat vår lilla nälla Nanna, hul ä’ de mä’ na? – der sitter hon vid sin sybåge så trumpen och allvarsam, som låge hela verldens bekymmer på henne. Ännu fryser hon likadant, och det fast än solen med hvarje dag stiger allt högre och högre på himlen, och vårvindarne börjat slå sina kullorbyttor öfver berg och dalar. Öfverstinnan gronderar på Tunanäsfärden, ty det var på den resan, tänkte hon, som Nanna förkylt sig. Hon visste ej, att Nanna på den tvertom förvärmt sig. Nanna och Celestine, som eljest ej brukade att ha något fördoldt för hvarandra, hade nu blifvit mera förbehållsamma, och till och med Albert, som annars var den öppnaste själ i naturen, ville ej mera för Alexis yppa hvad som föregick hos honom. Ehuru blott litet återstod att måla på Cecilia, så fick den i runda åtta dagar stå orörd på staffletten; öfverstinnan iakttog emot de begge artisterna det mest afmätta uppförande, öfversten såg aldrig upp ifrån korten, då han lade sin patience, tant Ulla höll sig envist uppe på sitt rum – med ett ord, disharmoniens demon regerade enväldigt på Sätraholm. Alexis var den ende, som ännu var vid temligen godt lynne. Hans förtjusning öfver de uppenbarelser han på Tunanäs fått ifrån Nanna, fortfor ännu, och hennes små frossbrytningar trodde han verkligen hafva sin orsak i en lindrig förkylning; och då läkaren förklarade, att opassligheten alldeles icke var af någon farlig beskaffenhet, så led Alexis’ muntra lynne ej starkt afbräck.
Ill~~strerad af Albert Ellgstro~n. Pris 3 Irr. Tyvlirr ha vi ej ~ a r i t i tillfalle xtt taga n.8goa grul~dliglzrc clel nf den lrara.ktersstndie, som ofvanuiimada arbete innehbllei .. &amp; fen iclec behofver man. liisa m8nga blad for att, miirka, att den iir s1u: if ven l-ned mycken talang och uppfattning. af de c; trider inellan ~norlrer och ljus, sken och vei.ldighet, hvilka redan i barnets 11jii1-ta tnga sin borjlzn. Lilla K d s I: O~IIRII kan sgledes At de)) storcia liimna stoff for gmska film gsykologislm ialcttagelser. Men At de)) smb~ aase vi oss ej Ieunna relromn-~endem den, pR gruncl af det egendomliga for' lidllandet att forfabtnreu llelt. och Ililllct t ~ c l t s ignorcra deb oncla i lilla Karls brist p9 iirligliet och liimiia tlcnna l~rist ftil1lronilili; i. obestraffad. U o t en sfidan frnlustiillning miste vi idiigga \ - fir I) estiimd: t protest, sAsolu varandc iignad att f i i w ~ a g i t deli ~ ' i ' ittsl~ii~isl~, so111 of6rdiirf~ade barn af natwen iiga ocli livilkcu fiii * iilcI~moch q) p - fostrare mistc akta soin eu cl \ .rl) ar ska~t.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, har Utskottet, utan att ingå i bedömande, huruvida de kostnader, som ett fortsatt utgifvande al ifrågavarande Författnings-Samling skulle medföra, må anses slå i ett lämpligt föihållande lill arbetets vigt och allmänna gagn, funnit sig med afseende derå, att Statsverkets tillgångar vid denna Riksdag blifvit för så många andra, mera angelägna, föremål hårdt anlitade, böra afstyrka [likets Ständer att uti förevarande, dessutom redan i administrativ väg pröfvade, ärende vidtaga någon åtgärd. Ank. till Exp.-Utsk. den 9 September 1854, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. May.ts nådiga Proposition (N:o 86), äfvensom väckt motion ifråga om ersättning till Bergsfogdarne för förlorade löne-inkomster. CU. A.) Sedan, uti Kongl. Brefvet till Bergs-kollegium af den 14 Oktober nästlidet år, angående förändrad organisation af Bergslags-slaterne, i nåder Bih. till B. St. Prat. 1853—64. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 2 Iläft. 3 18 Stats-Utslcottets Utlåtande, N:o 887. blifvit förordnadt, att med nu innevarande års utgång Bergsfogde-tjensterna skulle upphöra, hade Åtskilliga Bergsfogdar, å egne och öfriga Bergsfogdars vägnar, i underdånighet anhållit, att, som bemälde tjenstemän genom detta nådiga beslut kotnme alt förlora de inkomster, hvaraf de hittills haft sin bergning, åt dem måtte, intilldess de vunno annan befordran eller blefve pensionsberättigade, å Riks-staten anvisas ersättningar, motsvarande så väl deras ordinarie löner som extra inkomster af tjensten, efter den utredning deraf, som framdeles kunde af vederbörande uppgöras. Uti häröfver på nådig befallning afgifvet utlåtande upplyste
Dejj buf^ åter bltfroit uppbpgDt. §ör roerfjlälligbe* ten i>araf, åligger Det ej minDre allmänna SöranDffoDé* od) SöranD för fäf ringö* inrättningar» ©irecttoner än, i affeenDe a ©toefbolmö ©taDö 33ranDförfäf* ring, ;Öfroer*©tåtbåUarcn, att låta upprätta ocb mforDra förtecfningar, få votDt förftnämnDe (3öerb angår, Slänöroiö författaDe öfwer De, unDer loppet af broarje år, antingen beroiljaDe npa £3ranDförfäfringar, eller, i De förut roaranDe, gjorDe föränDringar, jemte De å bufen antagne roärDen; ffolanDe Dejja förtecfningar, inom januari månaDö utgång tharje år, af weDerböranDe SDirecttoner öfwer* fänDaé till .öfroer*©tåtbållaren ocb konungen'» iöefallningöbafroanDe i Däncn, för att i rätter tiD funna $axeringö*€ommitteerne tilljlällaö. §. 109. QBiD uppfattning af De bomman ocb bebpggDa eller obebpggDa lägenheter, font ligga inom ftäDerna» områDen, äfwenfom