Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man bör nemligen erinra sig, att uppå Tackjern ej kan, likasom med Stångjern eller andra i Banken belånta ElFecter, verkställas den i Banco-Författningarne föreskrifne Snörlindning. Sedan erfarenheten intill nästa Riksdag bevittnat, huruvida Tackjerns-belåning å Stapelstads-vågar medfört några förluster för Banken eller icke, samt hvad verkan denna till en början medgifna tillåtelse haft på Näringen i det hela, trodde Hofmarskalken först tiden vara inne, att utsträcka en sådan Belåningsrättighet äfven till Sjöstädernes Jernvägar. STOCKHOLM 1839, tryckt hos Jon åd. Wallpcsj N:o 46. Ankom till Exped. Utskottet d. io Junii 1829. Rikets Ständers Banco-Utskotts Berättelse till Rikets Höglofl. Ständer om den af Utskottet förrättade granskning af Banco-Verkets Räkenskaper, samt Styrelse och förvaltning efter sista Riksdag. Banco-Utskoltet, sorn fulländat dess uti Riksdags-Ordningens 32 § utstakade befattning, i hvad som rörer ofverseenclet af det egentliga Banco-Verkets Styrelse och tillstånd, finnér sig i följd deraf nu i tillfälle meddela det vördsamma Utlåtande, sora, enligt samma §, bör föregå valet af Rikets Ständers Banco-Fullmägtige vid närvarande Riksdag. Berättelserne till Rikets Ständer, angående de tvänne Revisioner af BancoVerket, som i föreskrifven ordning egt rum åren 1825 och 1827, hafva, enligt Remiss Bih-t.R.
Utlåtandet N:o r.71 gillades,. och Betänkandet Nro i-33 lades till handlingarne;; N:o 174» i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande, N:o 43, öfver förslag, att lagfarts-sökande måtte vara skyldig förete gravations-bevis, lades till handlingarne; och Nro 175, med förslag till sainmanjemkning af de inom Riks-Slånden fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utlåtandet,. Nio 161, ianledning af gjorda anmärkningar vid UtskottetsBetänkande; Nro; 119, öfver motion, att stadgas måtte; det afhandlingar, hvarigenom någon förvärfvar sig nyttjande rätt till jord eller betingar sig så: kalladt undantag eller afkomst af annans fasta egendom, böra inteckhas för att vara gällande: Inbjudningen till ■ Borgare-Ståndet biet icke antagen, men i öfrigt bifölls Memorialet N;o 175* S. D. Fövedrogos u nyo RancOhUtskottets Betänkanden: Nio67-, i anledning af väckt fråga, att Banken måtte åter komma i åtnjutande af dc fördelar af Mynt-Verket, hvilka af ålder varit Banken förunnade, afslögs;: och N:o 68, i anledning af motion om förhöjdt arfvode för Rikets Stånders Fullmägtige uti Banken och Riksgälds-Contoret samt Ombud vid; RåneContoren, . bifölls.. S. D. Föredrogos å nyo, delsStats-Utskottets', dels Förstärkta Stats-Vtskottefs Utlåtanden och Memorial:
Man har tadlat theorierne' om handelsfriheten, framställde af fordna och denna tidens djupa tänkare, och ansett dem vara tomma phraser otjenljga af tillämpning, förglömmande att theorien år resultatet af erfarenheten och betragtelsen, samt att sjelfva åsigten af prohitivsystemets nytta, äfven år en theori. Men om man icke vill förstå eller erkänna dessa systemers klarhet, kan man vål jäfva erfarenhetens och historiens vittnesbörd? Prohitivsystemet har i våra dagar skiljdt Norra America ifrån England, SÖ-5 dra America ifrån Spanien, Brasilien ifrån Portugal, tåndt tvedrågts och mordfaklnn i Irland; och skiljer nu Grekland från sina förtryckare. Jag vet att andra orsaker ån handelsfÖrtryck verkat på dessa cathastropher; men prohibitivsystemet, kan, då det i allmänhet försvaras, icke ensamt betraktas i sitt inskränktare förhållande till handeln. Erkåndt i ett fall, finns ingen begränsning för dess välde, och probitiva TullLagar, Productplacater och Skråinråttningar kunna urarta till medborgerligt förtryck, till qväfvande af all högre samfundsanda. England och Norra America hafva blifvit tagne till exempel bland Länder, hvilka af dessa lagar befinna sig vål; men detta exempel år orätt anfördt och förhållandet ftiåste vara afen motsatt beskaffenhet, emedan hvad England be. träffar, inodificationer redan sistledne år gjordes ^ Ben 14 Augustii ff m. vid Navigations Akten, hvarigenom grunden till det system lades, som nu i år blifvit af Parlamentet utveckladt, och hvilket under erkännande af reciprocitet i den utrikes handeln och sjöfarten, vunnit en fullkomlig seger öfver förbudslagarne. Oell hvad angår Norra America, torde följande förtjena anmärkas:
Bakom dessa sutto ej mindre än 23 det ock synbarligen, men ingen kom sig märkfurstliga personer jämte en hel del andra gäster värdigt nog för att utbringa detsamma. Och så är ej rädd för döden, hans lif har varit sorgligt, han har mist sin hustru, som nu och uppvaktande. I den vanliga kungliga logen var den enastående föreställningen slut. sutto diplomatiska kårens medlemmar med dahvilar i familjegrafven, däruppe, i den liden,: % 1 m m U s ü w (£ &lt; ü BLAND nu BEFINTLIGA CACAOSORTER INTAGES SÄKERT FÖRNÄMSTA PLATSEN AF H U L T M A N S C A C A Redan 1888 intygade prof. Joh. Lang i Lund, att Hultmans Cacao var fullt lita med van Houtens Cacao. Hultmans Cacao kan således varmt reO kommenderas till hvarje husmoder. H IDUN 308 sø S. W H ri P O: ™ s s " 88 f 3 D 3 D - s B) ertDenna mörka makt tyckes nu den gamle herrgårdsmannen en ljus vänlig makt. Den OD (* 3 » 3 E5 CO s SO C3 SS J£ » P " B e 3 O. » £.« CD |2 - (ff - «• O DO öfver hvilken solen lyser. Han har länge väntat att få följa henne. Det förefaller honom, som om han alltid längtat att få dö, ända sedan han varit liten, ty hans lif har varit så sorgligt — han har alltid varit sjuk, aldrig kunnat bli det han så gärna velat. Den gången, då solstinget kom på den förfärliga manövern, då han var ung militär, det nästan dödande solstinget, som bröt hans bana och gjorde honom mjältsjuk och skygg för hela sitt lif. Han sitter och tänker på det solstinget, som dödade hans lif och satte hon o m på denna gamla döda herrgård att i ensamhet glömmas af vänner, som gingo framåt i världen och blefvo hvad han velat bli. Han sitter och tänker på det solstinget, den manövern, på öfversten som lät utföra manövern, fast den tropiska hettan borde sagt honom, att den var omöjlig att utföra utan stort men.
St:r vid 182S—30 årens Riksdag, uppå ansökan af Hjelmare kanal-bolag, beviljade detsamma afskrifning af Statens bos bolaget egande fordran, fästades dervid det vilkor, alt bolaget skulle samla en fond, tillräckligt stor för att kanalens framtida underhållskostnad kunde derutaf bestridas. Ständerna hafva således väl efterskänt Statens fordran hos kanal-bolaget, men tillika ansett det allmännas väl kräfva, att bolaget gaf en fullt betryggande garanti derför, att den vigtiga kommunikations-linie, hvaraf kanalen utgör en del, allt framgent utan Statens vidare mellankomst uppehölles. Jag tror således, att det är Ständernas skyldighet att fortfarande tillse, det bolaget upfyller denna dess förbindelse. Att säga, det grundfonden är kanal-bolagets tillhörighet, är väl riktigt, men att tillika låta förstå, att det är för Staten likgiltigt, huruvida denna fond är tillräcklig för kanalens underhållande eller icke, anser jag deremot vara orätt, emedan Statsverkets enda fördel vid afskrifningen af dess stora fordran hos bolaget låg deruti, att bolaget förpligtades att samla ett kapital, hvarmed kanalens framtida underhåll skulle bestridas, så att landet egde en kommunikations-linie, för hvars uprätthållande Statsverket ej vidkändes någon utgift. Latona oss tillse, hvilka skäl motionärerne förebragt för den äskade ränte-nedsättningen. Dessa skäl inskränka sig, såvidtjag kunnat inse, blott och hart till den omständigheten, alt kanaldirekt:n skulle hafva ett stort besvär vid medlens utlånande. Dessa medel upgå vid innevar:de års slut till 31,000 R:dr, hvaraf 15,000 äro intecknade i bolaget tillhörande egendomar, så att det stora besväret skulle förorsakas endast af de återstående 16,000 R:dr. Jag hemställer nu till en hvars bepröfvande, huruvida man kan anse oöfvervinnerliga svårigheter möta utlånande mot antaglig säkerhet af 16,000 R:dr med derå löpande 5 proe:s ränta!
I fråga om anslag för bildande af ett serskildt Pastorat utaf Loos Capell-lag: Af Doctor Björkman: ’’Af inför Ståts-Utskottet företedt Protocoll, hållet i Loos Capell den 2 Augusti 1838, då frågan om bildandet af den nya Församlingen Loos i sin helhet skärskådades och till slutligt Nådigt afgörande förbereddes, 4 §, finnes ådagalagdt, att de 30 tunnor spanmäl, 1/4 råg och 3/4 korn, hvilka ansågos såsom det minsta erforderliga Stats-anslag, hvarmed i Pastoratet anställande Kyrkoherde kunde anses belåten, upptogs i värde till 10 R:dr Banco tunnan. Orden lyda sålunda: Vid sedan väckt fråga om sättet för och beloppet af Pastors aflöning vid det sålunda föreslagna gället, förenade sig med Herr Erke-Biskopen så väl de tillstädesvarande publike ombuden, som den samlade menigheten derutinnan, att anse 5o tunnor spanmäf \f'i råg och 3/4 korn, utom smör och qvicktionde j för det minsta belopp. hvarmed den blifvande Pastoren, oberäknad af kastningen af det Boställe, honom möjligen kan beredas, bör anses belåten. Då af hvad ofvanomförmält är, finnes, att den lön, som för närvarande till Presterskapet utgår från alla till det nja gället föreslagna sockenandelar, icke förslår till fyllande af detta belopp, förnyade menigheten sin förr framförda önskan om erhållande af Statsanslag till fyllande af bristen, åtminstone intill dess, efter tilländalupne frihetsår, genom 32 Slats Utskottets U(låtande, N:o Al. anlitande af nybyggarenas bidrag sockneniännen sjelfve magta att den erforderliga lönen utgöra. Till utfinnande af det belopp, sorn enligt den ofvanantagne grunden måste af Statsmedel påräknas, uppskattades, i öfverensstämmelse med det tillstädesvarande Presterskapets uppgifter, den nu utgående lönesumman omkring 333 R:dr 16 sk.
I den ena delen af Hr von Hartmansdorff»yr kande, nemi. att utsträcka författningen derhän, som Hr Billström afsett, deruti vill jag instämma, men ingalunda i det slutliga påståendet, att lemna författningen oförändrad. Upplysningsvis får jag nämna, att i det län, der jag är boende, så tillgick det ända lill 1841 eller 1842 på det sättet, att, då vid auctioner (lere inropare häftade för skulder, så gjorde auctionisten merendels ansökan hos K. Bef:h:de om handräckning till utbekommande af betalning för auctionsinropen hos alla betalningsskyldige, hvaröfver Konungens Bef:h:de afkunnade utslag på en gång för alla de, som för sädande skulder häftade, hvarigenom hvar och en af desse, hvilkas skuldbelopp vanligen voro ganska obetydliga, icke lingö vidkännas några särdeles dryga kostnader; men efter, eller kanske redan 1841, blef det förmenadt att sammanslå flere personer i en ansökan, och auctionisten ålades att inkomma med en särskild sådan för hvarje person, som häftade för auctionsinrop, dem han ej godvilligt betalte, i följd hvaraf mycket missnöje yppats, hvarföre den önskan varit i hvar mans mun, att man borde återgå till det gamla. Och detta, mine Hrr, är i sanning ingenting att undra på, ty en person, som för ett auctionsinrop häftar för några skillingar, kommer på det sättet att i lagsökningskostnader få betala 1 r:dr 27 sk. b:co, således många gånger skuldbeloppet. Om 10, 20 å 30 gäldenärer lagsökas på en gång, och kostnaden derföre fördelas på dem alla, så blir den några skillingar på hvardera, hvarigenom mycken besparing för det fattiga folket göres, och det tror jag att man måste afse framför tillökningen af Hrr landssecreterares löneinkomster. Herr von Hartmansdorff har nämnt, att mot förslaget framställde sig den erinran, att om en eller flere af gäldenärerne gjorde invändningar, så erfordras särskildt communicationsbcsvär för hvardera, och derigenom blifva kostuaderne större.
Bergslager kunde genom en combmerad båtled sättas i förening med Hjelmaren eller Arboga å, ett anslag, stort 5*000 R:dr, måtte beviljas för en gång, till bestridande af utgifterne för en fullständig plans uppgörande i afseende å vattencommunicationerne inom JSerikes Bergslager; men då, i händelse Kongl. Majit skulle, efter vederbö;andes hörande, i Nåder pröfva företaget vara af större vigt, tillgångar för undersökningskostnaden torde kunna beredas af det för dylika föremål anvisade anslag, tillstyrker Utskottet, att ifrågavarande motion icke mätte bifallas. 37-0 Till aflöning för den personal, som erfordras för Styrelsen öfver Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, Distriet-Cheferne derunder inbegripne, har Kongl. Majit, lika med hvad vid i84o — i84t årens Riksdag i Nåder äskades, nu begärt 9.766 Rldr 3a sk. årligen, eller för 3 år .29,300 Rldr. Vid berörde Riksmöte yttrade Rikets Ständer, i afseende härå, att, innan aflönings-stat för nämnde Verk definitivt fastställeS, lämpligt vore Stats-Utskottets Utlåtande, 2V:o 156. 19 att erhålla en närmare ledning för omdömet, i afseende på de resultat, som af denna administrationsgrens utvidgade verksamhet borde kunna förväntas, hvarföre Rikets Ständer endast anvisade 8,ooo R:dr årligen, att såsom arfvoden tilldelas dem, sorn med allmänna arbeten få befattning, Af Kongl. Maj:ts för nästlidet år i Nåder fastställda Aflönings-stat I _ TT ..I. titt . • 2,25o: •— 1 Kamererare « . • • qoo: •— 1 Canzlist . • P é • 333: 16. 1 Ritare • « • • 400: — 1 D:o e 9 # • 35o: — 1 Vaktmästare • • • . 200: — 8,boo: — Instämmande i sednast församlade Ständers åsigter, anser Utskottet en summa af Åtta Tusen Riksdaler
M:t i underdånighet hemställt, att Isberg, hvars tjenstgöring med Oktober månad 1850 upphört, måtte i nåder förklaras berättigad att under sin återstående lifstid från Allmänna Indragningsstaten uppbära en hans löneförmåner motsvarande pension: så har E. K. M:t, som väl, med tillämpning af stadgandet i Kongl. Förordningen den 24 Januari 1778, enligt hvilket de embetsoch tjenstemän, vid Civilstaten, som voro 70 år samt länge och väl tjent, ega att vid afskedstagande undfå hela lönen i pension, ansett Isberg, som vore född den 9 Augusti 1780 och under sin tjenstetid städse ådagalagt ett oklandradt uppförande, vara berättigad till åtnjutande af en sådan förmån likväl, på grund af Rikets Ständers beslut, kungjordt genom Kammar-Kollegii Cirkulär den 11 Oktober 1819, hvarigenom blifvit föreskrifvit, att civil löntagare hör, för att kunna erhålla pension, hafva icke allenast uppnått en ålder af 70 år, utan ock i minst 30 år oafbrutet tjenstgjort, och dä i afseen - l Expedi tio n slits kol tets Förslag till und.
S061 sig i nödvändighet att operera och med hvilka afgifier sådant varit for Låntagarne förbundet, då må man ej tala om deri ringa kostnad sorn en administration skulle medföra , hvars föremål Liefve att afböja nödvändigheten å ena sidan att underkasta sig och möjligheten å den andia att tillvägabringa ett sådant ocker. Missbruken böra itmindstone kunna sa väsendtligen forekotnmas, att extra afgifter icke upptaga tinér än som svarar emot vanlig provision ät detn sorn mäkla otri Xiån mellan enskilta. Utom att Rikets Ständer å ena sidan taga sådana beslut, sam garantera Bankens Sedlar och försäkra mot möjligheten af deras förökning, och åden andra skilja Discont - rörelsen derifrån, för att i Riksgälds Contoiret concentrera Credit-Administrationen , bl i v frågan att upptaga inrikes Lån utan all .effect. I alla fall blifva dessa Lån' i början icke betydliga; ;ty erediten till Sta;ts - förvaltningen i denna del stadgar sig allenast efter hand, oell detta innehåller således redan ett correctiv möt den befarade uppsägningen enskilta imellan; meri derföre att de endast småningom komma till verkställighet, böra de ju icke åsidosättas, så vidt man ej kan bevisa deras skadlighet ? Maij' säger att Annuitets-T.anen a 7 procent äro för dyra, och jag medger det till en del; men inskränkte till ett mindre Capital, sorn deremot icke kan återfordras, medföra de i andra Isig - Étn 20 Junti Ssigfer stor nytta; och i en tidpunkt då man tala£ gm xo ä 12 procents renta, borde man mindst klandra den mesure, då Staten, utan att vara i be* hof af sådana medel för egen räkning, vidtager den för att komma betryckta Medborgare till undsättning.
Kungörelse angående tullen för inkommande spannmål; Stockholm den 25 april 1820 För en tunna vete 4 riksdaler En tunna råg 3 riksdaler En tunna malt, en tunna korn 16 riksdaler vardera. Stockholm den 25 april 1820 SALOMON LÖVENSKIÖLD Kungörelse om ett nytt kopparskiljemynt. Stockholm den 3 maj 1820. Tillräckligt förråd av skiljemynt i koppar i valörerna hela, halva och fjärdedels skiljemynt är präglade. Ingen skall till en början vara skyldig att motta mer än 12 skillingar på en gång. Under en tid skall det gamla myntet gälla med oförändrad valör. Stockholm den 3 maj 1820 CARL JOHAN Kungörelse angående rättighet, att från Stockholm till Finland utföra nederlagsgods med däckade fartyg av vad dräktighet som helst. Stockholm den 8 maj 1820 Förbud gäller att med öppna båtar transportera vid import och export av nederlagsvaror. Förbudet bör i allmänhet tillämpas även i avseende på nederlagsfriheten i Stockholm. Undantag för varor som skeppas från Stockholm till Finland i vilka däckade fartyg som helst. Villkoret är att varorna förvaras i rum vars tillgångar kan kontrolleras och förseglas. Skyldigheten för avsändare att lämna bevis på exporterade nederlagsvarors ankomst till den utländska destinationsorten skall fortfarande gälla. Stockholm den 8 maj 1820. A N EDELCRANTZ Kungörelse angående inskränkning i karantäns anstalterna; Stockholm den 15 maj 1820 Då Gula febern i Spanien helt avtagit och risken för pestartad sjukdom således upphört har Vi funnit för gott att förklara att karantäns förordningen av den 7 november 1806, nu anses vilande. Undantag fartyg som kommer från Levanten, Barbariska kusterna, Västindiska öarna och Södra Amerika, vilka orter alltid är misstänkta. Stockholm den 15 maj 1820 A N EDELCRANTZ Kungörelse angående inrättande av en tullbevakningsstation på den vid inloppet till Södertälje belägna Grönsö Holme.
Kr nägon frän strall' fri, elter 7 (lap. 5 H., eller bar straff lörfallit e/Zer trd ZrZZ a/ö/'ttteZ d/cl/v ^/dnEe/r, efter bvad i /s e/Ze^ § ak samma Lapitel sägs; vare doob mälsegande ej derigenom betaget, att det sbadeständ söba, bvartill ban eljest ban berättigad vara. /'ro/io^rkro/r^ iV.l) §A. g Lajl. 2 §., 10 Lajl. 8 oell g U., samt 11 Lap. 4 oell 5 M. Lnär dessa M. endast skulle utföra tillfälliga stadganden oell gälla, under afbidan gf ifrägasatta grundlagsförändringar, este,- bvilkas beslutande 2 ^ i cj La>>. oell 5 H i 11 Lajl. skulle utgå oell öfrige omförmälde M. förändras, mell Rlögste Domstolens lieste Ledamöter ansägo mera lämjiligt, att 8tralfDagen frän början erbäller clen uppställning oell clen lidelse, som anses vara af rättsbegrepp oell det i Dagen följda system päkallade, oell att den författning, livarigenom lagen kungöres, bestämmer, i b vad mon vissa lagstadgandens tillämpning uppskjuta, samt meddelar eller bänvisar till cle bestämmelser, som i stället skola under tillen tjena till efterlefnad; tillstyrkte llemälde Dedamöter, att Lapitlets 2 oell 11 Lapitlets 5 uteslutas oell numer-ordningen derefter rättas, samt att 7, 8 oell A M. i 10 Lapitlet, äfvensom 4 §- ^ Lapitlet undfå den förändrade lidelse. Il varom Dag-Reredningen uti dess motiver, i ändamål af framtida antagande, bemställt; doek laurde uti dä blifvande 8 motsvarande Korslagets nuvarande ^ §., göras det tillägg, lavartill blögste
Enahanda persedlar som i Lyhundra Härad, utom Vinterkörseln, eller 5 44 8-! /och hvilka förvandlas i enlighet jdermed. Häfverö Skeppslag: Landtogsgärden . Ekekörseln Rustkammarhjelpen Saltpeterhjelpen, Boskaps-, Skjutsfärdsoch Dagsverks-penningarne 2 3 20 8 8 8 05 j 1 NO 1 1 /lika förvandling som i Frödsåkers f Härad. | utgå utan förhöjning, utgå som i Sollentuna Härad. Landtogsgärden Ekekörseln Rustkammarhjelpen Slottsfamnen Saltpeterhjelpen, Boskaps-, Skjutsfärdsoch Dagsverks-penningarne 0 3 20 8 8 16 8 2 _2 i 5 6 utgår som i Lyhundra Härad. | utgå utan förhöjning, utgår alterum tantum eller med 32 sk. utgå som i Sollentuna Härad. Körseln Boskaps-, Skjutsf.-o. Dagsv.penningme 1 2 32 32 / — alterum tantum eller med 3 R:dr \ 16 sk. — som i Sollentuna Härad. D Sotholms, Svartlösa och Öknelo Hä- rader: Samma persedlar, undantagande Saltpeterhjelpen,som i Sollentuna Härad 5 40 o 2 i enlighet hvarmed de ock utgå. Färentuna Härad: Landto^sgärden 2 ?0 H förvandlas som i Sollentuna Härad, utgår utan förhöjning. — som i Sollentuna Härad. — med 1 Stafrum Ved. j 4 Oke-Dagsverken. ( 8 Dränge dito. Byggningshjelpen Saltpeterhjelpen, Boskaps-, Skjutsfärdsoch Dagsverks-penningarne Än: Härad är dessutom hvarje oförmedladt mantal påfördt s. k. sorn utgår med 2 T:r Spanmål. Södermanlands Län. Jönåkers, Rönö och Hölelo Härader: Landtogsgärden Bygguingshjelpen Boskapspenningar 2 17 36 32 "i utgår med 3 T:r Spanmål. | utgå utan förhöjning.
Jag tror ock, att samma §. tillåter Ridderskapet och Adeln, att, med anledning af ett inkommet jemkningsförslag, förena sig med hvilket Stånd som heldst, utan afseende derpå, att inbjudning skett eller icke, och den villervalla, som, enligt Herr Cederschjölds tanka, härigenom skulle uppkomma, synes mig ingalunda farlig, då ett dylikt instämmande uti ett annat RiksStånds beslut endast kan ske med anledning af ett från Utskott inkommet jemkningsförslag; ty endast vid sådane tillfällen, eller då inbjudning från ett annat Stånd skett, kan en redan afgjord fråga komma under ny öfverläggning. Föredragningsämnet är nu icke PresteStåndets Protocollsutdrag, utan Utskottens jemkningsförslag, hvaröfver enligt 73 §. definitift beslut skall fattas; då måste väl meningen vara, alt det är Ståndet obetaget, att taga ett nytt beslut. Jag kan åtminstone ej förstå saken annorlunda. Friherre Cederström: Jag vill icke be 54 H. 7 98 Den 17 December e. ni. strida hvad Herr Cederschjöld anfört orri följderne af inbjudningar i allmänhet; det bevisar, att inbjudningar rätteligen aldrig borde verka till ändring af ett fattadt beslut i annat fall, än då, såsom förhållandet nu är, tre Stånd afgjort hufvudfrågan, men äro oense om sättet, som kan komma att bero af det fjerde Ståndets instämmande i den ena eller andra meningen. Frågan är här, om Ridderskapet och Adeln, sedan de öfrige tre Stånden öfverröstat Ridderskapet och Adeln, i afseende på hufvudfrågan, huruvida slagskatt skall äga rum, vill, i afseende på sättet, utöfva sin Lagstiftande rätt, i likhet med de öfrige Stånden. I sådant fall tillhör det nu Ridderskapet och Adeln, att Uttrycka sin mening om sältet, men icke att vidblifva ett beslut i hufvudfrågan, som redanär gjordt kraftlöst.