Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr von Hohenhausen^, Michael, deli 3 dennes f. m., på bordet Jagde Motion, angående ett tillägg i Ansvarighets-Lagen för Herrar Fullmägtige i Riksgälds - Contoiret, i afseende på utbetalningen af det nämnda Creditivet. Lag-Utskottet i Herr von Hauswolffs, Carl Gustaf Reinholt, den 3 dennes f. m., på .hordet lagde Motion, att utur Under-Rätts Allmänna SakProtocoll, må utskrifvaS endast de mål, som angå egande rätt till fast Egendom, eller oek i3 66 Riks-Ståndens Egoskillnad, eller delning af jord eller annan fastighet, och att detta renskrifna exemplar, må. af Domaren till Öfver-Domstol insändas inom slutet af nästföljande år; men alla öfrige mål utur det rcnskrifna exemplaret, uteslutas. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Iledery. Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag, för den 25 sisth Sept., af innehåll, att Ståndet till Stats-Utskottet remitterade Anders Danielsons Motion, om anordning af Stånds-och Utskotts-Cancelliernas aflöning för Junii, Julii , Augusti och September månader; uti hvilken remiss de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne, att sig med Bonde-Ståndet förena; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att uti den af Bonde-Ståndet beslutne ofvanberörde Remiss instämma. Den 15 Oct. 1825, Frun Höglojl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till B anco-Utskottet: Friherre Cederström^, Jacob, den 16 sisth Sept. e. m., på bordet lagde Motion, angående - Protocolls-Utdrag.
Till befästande af den tanka, stt en, före inträffad Cesiion, be. gärd Jntekning icke kan under Concoursens lopp af nägon Domare fastställas, äberopar jag i un - Den 17 Julik. 167 underdänighet de ffäl, hwilka fyra af Högste Domstolens Ledamöter anfört emot Ständernes härom wäckte underdåniga Proposition, och tillägger, att Vä det ftär i CredttornS eget fria behag, att genast wid försträckningen förse sig med Jntekning, dan ocksä, efter Lagens allmänna maxim mä stylta sig sjelf, örn han sig ej bättre föresctt, än att han för underlätenhet deraf sedermera blir lidande. Ehuru föga böjd jag för öfrigt är, att genom nya förklaringar och förändringar af Lagen, hwi ka icke päkallas af en ytterlig nödwändighrt, öka mängden deraf, till Domare-En betets förswärande, sä torde likwäl, dä fräga i detta angelägna ämne nu blifwit wäckt, och pä sätt. som ffett ventilerad, nägon säkerhet och reda deri böra sökas genom erhällandet af en ny lag, hwarföre jag äfwen för min undcrdäniga del tillstyrker att Konungens Nädiga Proposition derom mä för Rikets Ständer framställas. Justitiä-Räden Poppius och Ziervogel förenade sig med Justitiä.Rädet Blom. Justitiä.Rädet Nibelius tillstyrkte i under, dänighet att Kongl. Maj:t, i likhet med hwad Stats. Rädet Friherre Rosenblad föreslagit, täcktes utfärda Nädig Proposition till Riksens Ständer. Justltiä.
Transport från n:r 2 2: kr. K., Stockholm, 5: —; H. 1: —; I. E. 2: —; Brita, Bär Beata, Nicolaus och Erik Person 2: 50; R. B. Vestervik, 2: —; M. A., Karlshamn 5: —; H. E., Kungsbacka 10: —; » Innevånarne på Paradisudden » 4: —; Anonym 1: —; Lilla Ast. Winther 1: —; A. W. 1: —; J. W. 5: —; Prenumeranter i Trollhättan 10: —; Th. Ekberg, Svenstorp, 5: —; Märta och Gösta, Stockholm, 2: —; » 28 maj 93 », 5: —; Lilla Gösta, Sundsvall, 2: 50; Gösta Ohlsson, Borgholm, 2: 5 0; Fyra syskon 5: —; C. K., prenumerant i Karlstad, 5: — Två små systrar, Östersund, 5; —: Från skolflickor 3: 20; Anonym, Elfängen, 1: —; Märta L., Nora, 1: —; Ynnaf 1: —; Tre syskon, Sandviken, 2: —; Skolflickstidningen D. T. K., Arboga, 10: —; N. P., Kalmar, 2: - -; V., Wara, 1: 10; Tre små friska barn, Arboga, 5: —; H. Sundelin, Asele, 2: —; » d. 14:de juni », 2: —; E. Och slutligen — till vänners glada skara ett hjärtligt tack för sammanlefda år! Ett språk, mer rikt, jag ville mäktig vara att tolka känslan, som ur hjärtat går. O, det känns bittert att bakom sig lämna en värld, där hem och skola voro allt! Det onda oftast hann blott till att ämna, och bröto vi, var felet lätt att jämna, och smärtan, delad ömt, för vänskaps värme smalt. Vi sutto ifriga vid skolpulpeten, och läxor skredo fram i ändlös rad, och kunskap, tidens ljus bland mänskligheten, vi sökte rastlöst uppå bokens blad. Ack, det var pröfning för den unga hjärna att hålla vetandets idévärld kvar!
Det skulle blifva ett olyckligt resultat, om en frisinnad allmoge i 20 å 3o Härader skulle slå sig ihop i sina val, men deremot en liknöjd och okunnig allmoge valde en hop svage och vanmägtige Ombud. Det är på denna grund jag tror det vara nödvändigt, att genast rätta detta förhållande. Herr von Schulzenheim har sagt, att det icke kunde hända, att intriger vid valen hos oss egde rum. Det torde icke vara obekant, att de i smått redan egt tillvaro. 1823 valdes för i3 Härader en person, men ej för det Härad, der han bodde. Han måste flytta från det Häradet till ett annat, der han äfven bade egendom, för att kunna godkännas. Det skulle förundra mig, om detta förhållande och dess anledningar voro den välde Ledamoten okände. Att Borgare-Ståndet gjort till ett vilkor för sig, att man skall vara vald för den stad, der man bor, bör ej vara en norm. Vi böra ej fördölja, alt BorgareStåndets organisation grundar sigSpå 26 H. 9 i3o Den 25 Maji. deras behof af skydd för ett samhällstillstånd inom sig, sorn innebär corporationsoch skråsystemets bibehållande. Det är ofta vigtigt för en Stad, hvad som kan vara skadligt för Landet på det hela. På sätt Herr Tham yttrat, kan det hindras, att 3 å 4 Härader förena sig om en person, derigenom att ej det Härad, der lian bor, väljer honom till Riksdagsman. Jag medgifver, hvad Herr Cederschjöld uppgifvit, att en inskränkning inom Domsagan kommer att ändra förhållandet med nu brukliga val inom en eller annan ort. Men det jemnar sig snart. Jag tror, att då det är fråga om en ny institution, får man ej så noga räkna på ögonblickets förhållande. Jag tror ej, att några synnerliga svårigheter möta, och skulle de uppkomma, kunna de lätt hjelpas, om i5 §:n Riksdagsordningen får följande lydelse:
Uti en inom Bonde-Ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (JV2 148), har Riksdagsfulimägtigen August Pettersson från Jönköpings län, med hvilken Riksdagsfulimägtigen Olof Nilsson från Westerbottens län hufvudsakligen instämt, föreslagit att, enär för bestridande af de med regementsskrifvare-tjensterna förenade göromål särskilda tjenstemän icke erfordrades, dessa befattningar måtte indragas och göromålen sålunda fördelas, att dels den Regements-skrifvarne hittills åliggande uppbörd blefve af Kronans uppbördsman verkställd å de vanliga uppbördsstämmorna, hvarefter de löntagande, i likhet med rikets öfrige tjenstemän, finge i Landtränterierna uppbära sina löner, dets ock Regements-skrifvarnes öfriga tjenstebestyr blefve öfverflyttade på Regements-qvartermästare och Regements-kommissarier, emot det desse för sina derigenom ökade göromål erhölle något lämpligt mindre arfvode. I fråga om motionärens framställning, att regementenas uppbörd skulle i sammanhang med allmänna kronouppbörden verkställas, kommer yttrande att framdeles meddelas i sammanhang med besvarandet af en utaf Grefve Mörner, C. G., hos Ridderskapet och Adeln väckt motion 57), angående alla de till särskilda verk» stater, inrättningar, stiftelser och kyrkor indelade räntors och tionde-anslags uppbärande och redovisning af Kronans uppbördsmän, m. m.; hvilken motion jemväl blifvit till Stats-Utskottet remitterad, men för hvars behandling Utskottet ansett sig böra med Ekonomi-Utskottet sammanträda.
Genom Kongl. Brefvet den 22 Mars 1775 förklarades, att, då fråga varit om undanrödjande af de hinder, som möta Svenska Landtbrukets förkofran, det icke kunnat undfalla Kongl. Majit, hurusom ibland de flera utvägar, hvilka för sådant ändamål kunde påtänkas, det icke borde åsidosättas alt efterse, huru Rikets beskattningsverk mätte blifva så inrättadt, att landtbrukets uppkomst dermed till alla delar kunde förenas, samt deribland, huru de räntepersedlar, som aldrig utgå in natura, måtte kunna förvandlas till penningeränta och dymedelst flera onödiga titlar försvinna m. m.; hvadan Kongl. Maj:t i Nåder anbefalde KammarColIegium att skyndsamligen företaga detta granlaga ämne till utarbetande och deröfver med underdånigt utlåtande jemte förslag till ett mera redigt samt efter rigtiga skattläggningsgrunder lämpadt skattläggningssätt lill Kongl. Majit i underdånighet inkomma och då tillika afgifva underdånigt yttrande, huruvida skattläggningen må i allmänhet, eftersom på flera utrikes orter och i synnerhet i England är brukligt, kunna grundas på ett visst egendomsvärde, som altid blefve oförändradt, ehvad tillökning detta värde genom afkomstens tilltagande i sjelfva verket kunde vinna. Till följd häraf har KammarCollegium deri 14 October 1778 afgifvit underdånigt utlåtande, hvaruti i afseende (Bil. lill K. M. Nåd.
För alt vinna inträde i arméen, måste man först tjena sorn soldat; dock äro härifrån befriade de, hvilka genomgått krigs-akademien. Vidare är föreslaget, att alla fullmakter skola befrias från chartae-sigillatie-afgift; att inom hvarje hufvuddel af arméen förordnas en pröfnings-comité, som skall höras och afgifva yttrande uti alla vigtigare frågor, ronde arméen och hvilken comité äger att sjelfmant afgifva förslag till de förändringar, comitén anser nyttige och nödige. En del remonteringar skola ske på det sätt, att nuvar. rusthållare skola dem ombesörja emot en bestämd summa af 43 r:dr 16 sk. om året; men huruvida sådant är verkställbart, lemnar jag derhän. En kavalleri-officer skulle ej få afyttra en häst, af sina egna, utan att en annan i stället vore approberad; vid station må, enligt förslaget, icke öfversten och majorerne spisa tillsammans med de öfrige officerarne, utan hvarje grad af befälet spisa hvar för sig; men är det en detacherad bataljon, dä tillätes majoren spisa tillsammans med sina officerare. Jag hemställer till Eder, mine Ilrr! om sådant är rimligt inom Svenska arméen. Arméens egna själavård upphör ock; det nödiga skall besörjas af presterskapet på den ort, der station är eller lägerplats begagnas. Slutligen innehåller förslaget, att arméen skall pensioneras af staten och staten deremot lägga vantarne på arméens pensions-kassa. Jag vill icke inlåta mig i några vidare anmärkmr mot förslaget, utan tror, att R. o. Ad. af det nu anförda inser omöjligheten att verkställa den på detta sätt föreslagna reorganisationen af arméen. Enligt min öfvertygelse, böra de särskilda förslag, Hr Stjernsvärds anförande innehåller, ovilkorligen anses såsom nya motioner; men jag vill icke tvista om ord, utan må förslaget gerna remitteras till vederbörl. Utsk., dervid jag blott vill göra den hemställan, att Utsk. måtte först genomläsa capitlet om rekryteringen och dermed gemenskap ägande förhållanden, hvarefter jag förmodar, att Utsk. snart fattar sitt beslut. Frih.
Att bevekelsegrunderna till sistberörde förfogande esomoftast hiel' farhågan, att underhållsskyldigheten för ett sådant fattighjon skulle i händelse af bifall till en inflyttning blifva hvälfd på församlingen, är lika naturligt som det i verkligheten alltför ofta inträffade, att denna rättighet hos menigheterna framkallade beslut, hvilka i så måtto voro rättsvidriga, som de på en gång likasom proskriberade den ännu arbetsföre men af fattigdomen hotade familjefadren från vissa landamären, hvarigenom han hindrades från det fria bruket af sina arbetskrafter och dymedelst ännu mera försänktes i armod, samt derförutan jemväl alltför egenmäktigt inskränkte jordbrukaren i valet af arbetare. Detta lyte i lagstiftningen, betänkligt synnerligast derföre, att det lemnade alltför stort spelrum till den fattige arbetarens förtryck, blef på ett välsignelserikt sätt afhjelpt genom stadgandet i berörde nådiga förordning, att »ingen må i och för äfventyret af framtida fattigvårds-tunga inskränkas i rättigheten att välja vistelseort, der honom sådant af andra skäl ej lagligen kan förmenas,» likasom den nådiga förordningen i öfrigt lemnar förut saknade bestämmelser i fråga om en persons rätta fattigvårds-samhälle samt grunderna för fattigbidragens utgående m. m., från bristen på hvilka bestämmelser en stor del af de förut varande tvisterna räknade sin tillkomst; och hafva de flesta af länets församlingar, i öfverensstämmelse med denna nådiga förordnings föreskrifter, numera uppgjort reglementen i och för deras fattigvård, hvilka undergått granskning af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, äfvensom rättelse der sådant erfordrats, hvarefter desamma blifvit till efterlefnad fastställde §• 6. Städer. Hernösand:
Stats-Vttkottets u Utande N:o 18. 3 utredning lomme ali fortgå, och häraf således följde, att Riksgälds-Contorets' inflyttning till General-Assistance-Conlores local icke heller dessföiinnan kuiide ske; hvaremot och 0111 Hessensteinska huset Lomme all till Riks-* gälds-Contorets disposition öfverlåtas om hösten är i832, kunde dilflyltningen snart derefter verkställas; i hvilket fall de redan påbörjade reparationer och inredningar uti Riksgälds-Contorefs hus kunde utan något hinder fortsättas och möjligtvis fullbordas år 1833, så att, om urtima Riksdag skulle inträffa, utgifterna till hyror för ofrälse Riks-Ståndeirs Sessionsrum och iCancellier samt för de .fleste -Utskotten Lunde besparas. -För -att i delta vigtiga ämne kunna lill 'Rikets Ständer afgifva •ét't„ på närmare inhemtad kännedom af de till utbyte ifrågasatte egendomars beskaffenhet, grundadt utlåtande, hafva Ledamölerne af Riksgälds-VerksAfdelningen, efter ledning af de, på Nådig befallning, genom Kongl.
Ståndet förblifver vid sitt beslut och godkänner Voteringspropositionen. 21 ista och 22idra Puncterne : den förän drade redactionen antages. Ståndet an tager såsom sitt beslut hvad Contrapropositionen i Betänkandet vid desse Functer innehåller, samt gillar i öfrigt hvad Utskotten angående det reglementariska och om fördelningar af Fastighetslånen hemställt. z6:te Runcten : Den förändrade Redactio nen godkännes. S. D. Återremitterades StatsUtskottets Betänkande N:o 477, angående GeneralÄssi* stanceContoiret. S. D. Wid förnyad föredragning för Statsutskottets Memorial N:o 492 angående RiksStåndens olika beslut i frågan om årligt arfvode för ÖfverDirecteuren Schwartz, gillade BorgareStåndet hvad Utskottet i samma Memorial sig ntlåtit. it)53 Pfot. Vtdr. <?. 3 October. 1323. S. D. DS nu S nyo föredrogs Statsoch Ekonomiutskottens Memorial N:oi anledning af återremiss å Betänkandet N:o 570 i frågan om biträde af StatsWerkets till Måssodlingar i Skaraborgs Län , lät BorgareStåndet vid nämnde, af de öfriga RiksStånden bifallne, Betänkande bero. S. D. Följande Eetänkanden föredrogos å nyo och biföllos. StatsUtskottets : N:o 47^ otn Revision af Manufactur-Dis* cont-Fondens Förvaltning och Räkenskaper för år 1822. N:o 478 i fråga om KronoUtskyldernas debiterande och qvittering m. m, N:o om begrafningshjelp efter Capitainen Sabelfeldt. N:o 489 i fråga om nedsättning uti arrendet för betesmarken Rebbelberga Broar. N:o 49° i väckte frågor om Passevolanceafgiftens upphörande eller nedsättning, Trot. XJtdr, d. 3 Öctober. iö23- 1059 Stats, och EkonomiUtskottens:
Med högst upplifvade känslor, med det varma blod, som alltid rinner i mina ådror — vid nödlidandes rop , har jag framburit mina tänkesätt, sådana som de ' äro. Satt af Ödet i den lyckliga ställning, att hvarken behöfva frukta den ena eller andra skakningen, kanner jag mig lifvad af det tillfredsställande medvetande, att i detta ögon-* blick ej strida för mitt enskildta interesse, men för flera Famillers ve eller val. Åtskiilige hördes härtill yttra deras bifall. Grefve Kalling, Pehr, anhöll att Friherre Wrangel, Henning, matte anmodas att till trycket befoidra sitt nyss uppläste anförande. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade jrn stämma i Grefve Kallings anhållan, att anmoda Friherre Wrangel, att af trycket utgifva sitt ifrågavarande anförande. Bifölls. F:: JL. X '■‘ . Herr Gripensvärd Fredric, och Herr Uggla, Göran Gustaf, anhöllo äfven att Herr von Tor* ne måtte anmodas', att till trycket befordra sitt för en stund sedan uppläste Memorial, hvilken anhållan uppå af Herr Grefven och Den ry April. LandtMarskalken gjord’ Proposition, jemväl af Ridderskapet och Adein bifölls. Grefve von Schaverin, Fredric Bogitlaust oppläste följande: Då de Höglofl. Utskotten ansett sig b<5- ra anhålla om Riksens Ständers öfverseende med ett arbete, till hvars handläggning de ägt nära fyra Månaders tid, torde väl också den enskildta Riksdagsmannen, då han går att för sitt Stånd anmäla sina anmärkningar vid Betänkandet, med anhållan att de mätte till de Högiotlige Utskottens närmare pröfning öfverJemnas, få räkna på Utskottens tillgift, om det skulle befinnas att han mindre fullkomligt uppfattat Utskottens idéer , att värdet och rigtigheten af en eller annan bland Utskottens åsigter undfallit hans blick och skulle lemnäs oerkänd.
Det sednare synes vara tydligt deraf, att betjeningen vid Ståndsoch UtskottsCanzlierne haft ifrån io till 2* Riksdaler på man om dagen, det är mera än mången vald Riksdagsman har af sina committenter, mera än många sjelfskrifna kunna be-« stå sig, och mera än som behöfves, emedan den stora skaran af sökande vitsordar, att man kan få biträde för mycket bättre köp, isynnerhet, som arbetet till en stor del består af renskrifning. StåndsCanzlierna kostade under loppet af sista Riksdag 42,750 R:dr, hvaraf BondeStåndets Canzli allena 15,930 R:dr eller omkring Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. I Afd. 6. 82 Den i Februarii, 5,000 R.:dr i månaden för dem samtelige. UtskottsCanz, lierne kostade 37,280 R:dr, hvaraf StatsUtskottet 12,750 och OeconomieUlskottet 7,280 R:dr; det är för det förra Utskottet omkring 50 R dr Banco om dagen, eller efter det pris, af 8 skillingar Banco arket, som nu är gällande för renskrifning, valuta för 300 ark. Dylika kostnader synas i närvarande om* ständigheter, då de skattdragande så högljudt beklaga sig öfver* utskyldernas tyngd, kunna och böra förminskas. Riksdagsordningen har gått så långt i omständighet, att dess 24 §. till och med upptager antalet af den betjening! som i Ståndsoch UtskottsCanzlier må användas. Bestämmelserna i detta lagrum böra dock icke kunna anses annoriunda än såsomen gräns, hvarutöfver man ej bör gå, och följagfcligen ej såsom en befallning till vederbörande, att antaga så talrik betjening, antingen man behöfver den eller icke. Ar denna förutsättning rigtig: så bör det stå hvarje Riksstånd, eler Utskott fritt att antaga en så fåtalig betjening, sorn de kunna inskränka sig till.
Inträffar den händelsen, att två eller flere personer, öfver hvilka särskildt röstas bör, undfått utmärkt redlighet känd man, att, såsom deras ombud, efter den Instruktion de för honom komma att utfärda, hafva tillsyn öfver Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsmän samt att vid vederbörliga Domstolar i laga ordning tilltala dem, som uti sina Embetens utöfning af väld, mannamån eller annan orsak någon olaglighet begå, eller underlåta att sina embetspligter behörigen fullgöra. Vare doek han i all måtto underkastad samma ansvar och pligt, som allmän Lag och rättegångsordning för aktörer utstaka. §. 89. Denne Riksens Ständers Justitieombudsman väljes af Riksens Ständer, genom tolf af hvarje Stånd serskildt för tillfallet nämnde Elektorer, hvilka till detta vals förrättande sammanträda samma dag, då de af Stånden blifvit utsedde, och skiljas ej åt, förr än valet fijlländadt är. Desse Elektorer skola samfäldt, först medelst slutna sedlar, hvar för sig, uppgifva den man, som de finna böra komma under omröstning. Falla dervid rösterna, till mer än hälften af de röstande Elektorernas antal, på en man, vare han behörigen vald. Äro åter rösterna så delade, emellan flere, att en sådan full pluralitet för någon icke eger rum, anställes, med iakttagande af hvad 33 §. af Riksdags-Ordningen om lika rösters förekommande stadgar, ny votering, med slutna sedlar, till antagande af den, sorn de flesta rösterna erhållit, eller, om han icke antages, af den, som, näst honom, blifvit af de flesta Elektorerna kallad, och så vidare. Inträffar den händelsen, att två eller flere personer, öfver hvilka Förslag till ändring i Grundlag. — Regerings-Formen. 99 lika röster, företages försl votering om den ordning, hvaruti de till omröstning må framställas.
IS Ärendenas beredning. § 37. 1. Å hvarje Lagtima Riksdag skola, inom åtta dagar efter dess öppnande, tillsättas: ett Konstitutions-Utskott, ett Stats-Utskott, ett Bevillnings Utskott, ett Banko-Utskott samt ett Lag-Utskott. Dessa Riksdagens ständiga Utskott skola bestå: Konstitutions Utskottet af tjugo, Stats-Utskottet af tjugofyra, Bevillningsutskottet af tjugo, Banko-Utskottet af sexton och Lag-Utskottet af sexton ledamöter, hvilka hvardera Kammaren till halfva antalet inom sig väljer antingen omedelbart eller, om Kammaren så beslutar, genom Elektorer; ankommande på Kam rarnas sammanstämmande beslut att, när sådant finnes vara af nöden, tillsätta särskildt Utskott för upptagande af fråga, sorn tillhör ständigt Utskotts behandling, så ock att, derest Utskott anmäler behof af förstärkning i ledamöternas antal, sådant bevilja. 2. Hvardera Kammaren eger ock inom sig utse Suppleanter, att, vid inträffadt förfall för utskottsledamöter, i deras ställe inträda. 3. Derest i någondera Kammaren fråga väckes, som icke tillhör lörenämnda Utskotts behandling, men är af beskaffenhet, att Utskotts yttrande deröfver erfordras, skall för frågans beredande ett tillfälligt Utskott, bestående af så många ledamöter, som Kammaren nödigt aktar, inom Kammaren tillsättas. 4. Å Urtima Riksdag skola ej flera Utskott tillsättas, än som erfordras för beredning af de dervid, enligt § 2, förekommande ärenden. § 38. 1. Konstitutions-Utskottet tillkommer att granska Rikets Grundlagar samt att hos Riksdagen föreslå de ändringar deruti, dem Utskottet anser högst nödiga eller nyttiga och möjliga att verkställa, så ock att meddela utlåtande öfver de från Kamrarna till Utskottet hänvisade grundlagsfrågor. * 2. Utskottet åligger ock att äska de i Stats* Rådet förda protokoll, med undantag af dem, sorn angå ministeriela ärenden och kommandomål, hvilka endast, i hvad som rörer kända och af Utskottet uppgifna händelser, kunna fordras.
Deraf anser jag dock icke följa, att jemväl bör uteslutas den föreslagna § 29, angående rätt till återvinnande af exproprierad jord, sorn ej blifvit för uppgifvet ändamål använd. Lag-beredningen har föreslagit stadgande i sådant syfte, fastän Beredningen ej stadgat något afdrag i expropriationssumman för en vinst, som, vid expropriation af en del af jord eller lägenhet, för återstoden uppkommer. Och om det i allmänhet bör betraktas såsom en rättighet för jordegare alt kunna återvinna exproprierad jord, som ej blifvit för det allmännas behof använd, synes en sådan rättighet desto heldre böra genom lag stadgas, då den nu stadgade förhöjning aj femtio procent i expropriationsvärdet komme att upphöra. Att, såsom af en ledamot i Högsta Domstolen blifvit föreslaget, till stadgandet, att Nämndens uppskattning skall grunda sig på hvad jord eller lägenhet af lika beskaffenhet och godhet i orten högst gäller, tillägga orden „efter gångbart pris,, vore efter min uppfattning ingen förbättring, enär å eria sidan derigenom ingen annan mening uttrycktes, än den förslaget innehåller, så vidt som lörsäljningsprisen i orten tagas till ledning, men å andra sidan Nämnden kunde, genom detta tillägg, möjligen anse sig förhindrad att jemväl taga hänsyn till andra värderingsgrunder, såsom till exempel taxeringsoch brandförsäkringsvärden, hvilka i orter, der endast få försäljningar egt rum, kuuna lemna goda upplysningar till fastighetsvärdens bedömande. Beträffande sättet för Nämndens bildande, kan det visserligen icke förnekas, alt opartiskhet sannolikare borde kunna påräknas, om Nämndens ledamöter icke till någon del utsåges af parterne sjelfva, jpetta kan dock snarare försvaras i förevarande ämne, än i åtskilliga andra fall, der parterne ega samma förmån. Expropriationsnämnden kan nemligen mindre anses hafva en dom att afkunna, än ett köp att afsluta; dervid parterne icke endast hafva att framställa påståenden.