Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten hafva trot sig finna, att då en realisation, sorn allmänneligen anses kunna lyckas , deruti har sitt hufvudsakeligaste stöd, har deremot realisationen, företagen under sammanstötande förutsägelser orri dess ofelbait snara obestånd, i sjelfva verket upphört innan den börjat. Då Banquen, i fall d^n icke eger förtroende, måste visa sig ega full valuta uti reelt mynt emot dess utelöpande sedlar, för att vid anfordran kunna betala dem, skall densamma deremot, sedan förtroendet blifvit återstäldt, derigenom att hvar och en kunnat öfvertyga sig au detta Biket*. Banco-Utskottets Betunianden *63 penningeverk med hvarje år vinner mer styrka att fullgöra sin betalnings skyldighet, oell att denna förmåga ännu fortfar i tillväxt sedan utbetal. ningarne redan börjat, alltid kunna företaga realisationen med mindre tillgång för ögonblicket än som måste anskaffas, om planen visar det re« sultat, att Banquen, sedan den upptagit ett Lån, icke vidare kan annorledes, än efter en lång följd af år i en obetydlig man öka sin förmögenhet. Utskotten anse för sin del, att den tillgång uti metalliskt mynt, som Banquen för det närvarande eger, och hvilken icke till någon betydlig del understiger den största Banquen någonsin innehaft, skulle, då den efter närvarande CoursförhåHanden beräknas uti Bancosedlar, med föga tillskott vara tillräckelig för behofvet att underhålla utvexlingen, så vidt för rörelsen inom Landet erfordras. Något verkligt behof af reella fondens betydliga okände, finnes, således icke.
Utskottet förmält sig vara af anförda orsaker föranlåtet att återlemna lill Borgare-Ståndet en derstädes väckt motion, dels alt häradsting måtte tätare hållas, och dels om föränd rädt aflöningssätt för Häradshöfdingar m. fl.; och som af en utaf Sekreteraren hos Borgare-Ståndet afgifven, nu inkommen promemoria inhemtades, att sedan, vid föredragning af Lag-Utskottets berörda Utlåtande den 10 i denna månad, motionären med Ståndets bifall delat ifrågavarande motion i tvänne (J\s 305 och 306), hvilka motioner samma dag blifvit bordlagda, nämnda Riks-Stånd, vid i dag förnyadt föredrag af motionerna, beslutat att remittera, såsom orden lyda, »den förra till Lag-Utskottet samt den sednare till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet», fann Bonde-Ståndet godt att uti detta Borgare-Ståndets beslut instämma, äfvensom alt Utskottets Utlåtande skulle till handlingarna läggas. S. D. Vid förnyad föredragning af Protokollsutdrag från Höglofliga Ridderskapet och Adeln, JV2 37, med kommunicerande af en inom nämnda Riks-Stånd af Grefve C■ U. Ankarsvärd väckt, af yttranden i ämnet utaf Herr N. S. von Kock och Friherre C. G. Cederström åtföljd motion, angående reorganisation af Landtmäteristaten, samt ändringar i skiftesstadgan m. m., blef samma motion af Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län upptagen såsom egen motion och, såsom sådan, remitterad till Stats-Utskottet, jemte i anledning af densamma nu afgifna yttranden. Bih. till R. St.
Lag-Utskottets Betänkande, N.-o 14. 11 Åtgärden är öfverflödig, enär, i händelse 23 Cap. i § Ärfda-Balken erhölle den lydelse, Kongl. Maj:t föreslagit, nämnde § genom stadgandet, alt förmyndare skulle för hvarje ur afslula räkning öfver allt det, han om händer hal ver, att deraf skönjas må, huru han den omyndiges egendom för vcutat, uppenbarligen komme att innehålla den föreskrift, Utskottet önskat, eller att förmyndare jemväl skulle uppgifva, huru och emot hvad säkerhet den omyndiges penningar äro förräntade, ty eljest är ju lagbudet icke af förmyndaren uppfylldt. Åtgärden är tillkommen genom missförstånd af den Kongl. Propositionen, som innehåller, att de af Stad, Socken eller Härad valde Gode Män skulle, i afseende å tillsynen af dit hörande omyndigs egendom, ega samma rätt, som närmaste fränder; och jag frågar, om ej häraf är uppenbart, att sådane Gode Mäns befattning icke, på sätt Utskottet antagit, är inskränkt till granskning endast af de redogörelser, som hvart tredje år af förmyndare afgifvas, utan en rättighet är lemnad Gode Männen att, derest de anse det nödigt, lika med den omyndiges fränder, hvarje år af omförmälde redogörelser taga kännedom, och genast hos Rätten anmäla, hvad de dervid hafva att påminna. Åtgärden är afvikande från de principer, som för behandling af rättstvister i allmänhet ligga till grund. Utskottet har nemligen föreslagit, att, då anmärkningar vid förmyndares redovisning göras, Rätten bör tillse, att den omyndige rätt sker, det vill säga, att domaren endast på vederbörandes anmälan skulle ingå i pröfning af de framställda anmärkningarne.
Då igenom de fortfarande krigen och oroligheterne i Europa, Convoij Expeditioner allt mer och mer blefvo nödvändige, och hvilka utgingo för Convoijmedlens räkning a biet fonden otillräckelig till bestridande af de angelägnaste utgifterne, oaktat Skeppsredare erne på ett berömligt sätt erbödo sig bcfräm-, ja Kongl. Maj.ts höga afsigter, till vinnande af ett säkrare hägn och försvar för Svenska sjöfarten. En ny förhöjning i Convoijafgiften måste dä påbjudas genom Kongl, kungörelsen af den 8 Majt 1798. År 1801 och följande båda årens krig med Tripolis ökade ännu mer ConvoyCommisi gariatets be hofver, då Kongl. Majit fann sig föranlåten att genom Kongl. Kungörelsen dea 30 Maj 1802 och ig April j8o3 bestämma Convoyafgiften till hvad den nu är, nemligen en förhöjning af 15 procent af tullen på alla inkommande och utgående varor, som ej äro. upptagne uti den särskilta taxa sorn år 1803 faststäldtes, hvarförutan en afgift under namn af Lastafgift bestämdes för de så kallade Turkiska passen uppgående till J6 sk. per läst för fartyg, sorn ej gå längre än till Gibraltars synd, men 1 Ridr för dem som gå till medel* hafvet. Dessutom behagade Kongl. Majit tillåta ConvoyCommissariatet att negociera ett utländskt lån af 300,000 R:dr Hamburger B:o. till bestridande af de dryga utgifter sorn den förenämnde år i medelhafvet varande betydliga örlogsescader medtog. Detta lån haft Den 6 Mnrtii, 539 dock efter band med de ar.slagne tillgångarne blifvit tillfullo betalt, oagtadt att Riksens Ständer vid sednaste Riksdag indrog den ordinarie fonden af 66,666§ Rtdr hvaremot Riksens Ständer beviljade ett creditif på RiksgäldsCoafoiret att emot återbetalningsskyldighet i händelse af behof begagnas
Redan det Konstitutions-TJtskott, efter hvars förslag vårt nuvarande statsskick blifvit ordnadt, ansåg denna ståndsfördelning såsom det hufvudsakliga felet i vår representation; och den samhällsutveckling, som sedan dess fortgått, öfverallt i en Stånds-upplösande rigtnmg, har gifvit domen öfver denna institution allt starkare stöd i det allmänna tänkesättet. Ett särskildt tecken på tidens mognad för Ståndens politiska upplösning är stiftandet genom Stånden sjelfva af en provineial-representation, grundad på samfälda val, utan att dervid någon enda röst blifvit höjd till försvar för Ståndens rätt. En institution, som sålunda numera saknar underlag, torde icke länge kunna bestå. Och äfven för dem, hvilka häruti se en olycka, bör det vara önskvärdt, att förändringen sker under en tid, hvilken lemnar rum för moget öfvervägande af hvad som bör sättas i stället. Ett uppskof nu kan medföra nödvändigheten att behandla den samhällsvigtiga frågan på en tid, då en lösning på den fria öfvertygelsens våg möter större svårigheter. Det är möjligt, att vi ännu icke kommit nära gränsen af detta försent, som dock mången gång oväntadt genljudit öfver andra länder; men jag kan icke inse något skäl, hvarföre närvarande ögonblick skulle vara förtidigt. Utan starka meningsstrider kan visserligen icke en represesentationsform någonsin ombytas, men om Ståndens upphäfvande icke är annat än en tidsfråga, så bör den oundvikliga brytningen, såvidt möjligt är, påskyndas, ty den måste blifva svårare i samma mån, som Stånden blifva mera stridande emot tidsandan. Under nuvarande förhållanden bör det vidare kunna förväntas, att alla de, som i Stånds-represeutationens upplösning se ett vigtigt steg till befrämjande af fäderneslandets bästa, skola, för vinnande af detta mål, finnas benägna att, äfven med någon uppoffring af egna meningar, medgifva införandet i den nya representationsformen af' sådana bestämmelser, som äro egnade att undanrödja eller minska de tveksammes betänkligheter. 40 Kongl. Majlis Nåd. Proposition N:o 61.
Ull ån som verkligen skett, bereda sig till - Stats-, Bevillning*- samt Oec.-Vtsk. TJll. IV.o lo Q. 19 fålle att erhålla lån på större förlag, ån de ega, yrkar del stadgande, ”att säljare af Ull, hvarföre lån sökes, böra hafva Sockenstämmo-bevis, underskrifvet af Kyrkoherden och tvånne Socknemän, att vid Sockuesiåmma blifvit intygadt, att säljaren bar då så mycken Ull af egen afvel att aflåta, hvilket bevis vid Ullförsäljningen bör påtecknas af den contrahenten, som icke skall, till låns erhållande, begagna beviset.” Hvad i detta ämne sålunda förekommit hafva de förenade Utskotten i gemensamt öfvervägande tagit; och vidkommande först Kongl. Maj:ts Kådiga hemställan: att den nuvarande Ull-Discont-Fonden malte tillökas med en summa af 200,000 R-.dr för belåning af inhemsk Ull, sorn uti derföre ti 11 inrättande föreslagne Magasineringsoch Sorterings-Contoir varder aflemnad; att fin-ulliga Får måtte från utrikes orter inköpas till grundläggande af nya Stam-Schäferier i Skåne, östergöthland, Södermanland och Nerike; att tjenliga åtgärder för ädlare
Och jag skall minnas tvenne rum, där siaren gick och stod, och jag ser, nar jag någonsin vill, framför mig däruppe den adla, något tunga gestalten, den svarta pannluggen, karakteristiskt kastad At sidan, och de forskande goda ögonen öfver stora ögongropar. Kring denna syn skall nu vara förgängelsens vemod. J a g såg den en gång i höstlig solglans: alla trad därute, kanske redan gulnade, lyste upp i aftonens sista bjärta förklaring. Krona vid krona, stod i brand, men man varsnade afven den döda aftonskuggan falla därute öfver Värtans sjö. Och flammorna lyste in i rummet på honom, som stod dar. Jag har sett Ekeliden i andra dagrar an denna, men den stiger helst upp nu. Det råder i våra förestallningars förbindelser, liksom i våra drömmar, en underlig böjelse för symbolik, och därför star den döde skalden för mig i denna höstbilds gloria. Han, hvars dikt rymner växlingens, hansvinnandets, förgängelsens vemod, hans manad blir så mycket hellre för minnet den vackra, kyligt blå, gulnande september, hans egen dödsmånad, då sommaren blossar upp till en bjärt och fantastisk solnedgångssyn. Förgängelsen sjunger sin gamla visa. T d a .koinmer, tafla går, åren rusa förbi. Allt blir en skenbild i vår hjärna, ständigt blott flyttad längre tillbaka, och bilderna blekna, gråna, och ett mörknande fjärran gapar bakom dem. Men som aflagsna alptoppar. glöda, fast allt omkring ligger i natt, så lysa somliga syner genom år och glömska. De lysa öfver det, som vår sjal har egnast och bast, ty därmed höra de samman. Dar vaxa de också fast djnpare och djupare med åren som ila. De få, liksom drömmen, vårt vasens egnaste kolorit, de blifva ofrivilliga sjalspoem som denna. Och de skola värma i sjalens vintermånder 4 Bhen om de lysa som höstsol öfver gulnade blad, då en stor ande nyss gått hädan - ett intryck, som säkert lefrer i mångas själ uti dessa dagar, nu. när det Ater är september.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Nov. 1857, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl, Maj:ls Nådiga Proposition, angående fyllnad och tillökning i ersältnings-anslagen till Wadstena Krigsmanshus-kassa och Amiralilets-krigsmanskassan för de till Statsverket indragna rusthållssamt en-per-mille-afgifterne. Då, med hufvudsakligt bifall till Kongl. Majlis nådiga proposition den 15 November 1850, angående särskilda, till förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot Stats-anslag, Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse i ämnet den 13 Augusti 1851, beslutade, att, bland andra åtgärder till beredande af enhet och större ordning vid uppbörden af skattebidragen samt lättnad och bättre kontroll vid deras redovisning, Wadstena Krigsmanshus-kassa borde afträda sin rätt till uppbärande af de kassan förut anslagna afgifter vid afoch tillträden af rusthåll, enligt Kongl. Förordningen den 9 Maj 1826, samt vid köp af annan fast egendom, enligt Kongl. Kungörelsen den 23 Januari 1811, men deremot skulle för dessa inkomster, of hvilka den förra benämndes rusthålls-afgift och den sednare, efter sitt beräkningssätt, en-per-mille-afgift, undfå kontanta årliga ersättnings-anslag af 42,200 Riks - 20 Stats-Utskottets Utlåtande M 155. claier Banko för rusthålls-afgiften och 26/100 Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 SlatsUtskoltets Utlåtande, JVsi 89, 31 l:o. Till lön åt en Conservator 666: 32. Reseoch traktamentskoslnad åt densamme Till inköp af Kanslirådet Krutmeyer» gravyrsamling m. m. att under ett visst antal år utgå med årligen 1,000: -— 3:o. Till inlösande af konst-historiska monumenter, gamla altarlaflor m. m. och framst Råda kyrka i Wermlands län 1,000: — 4:o.
Jag vill blott erinra om två .. Mins ni “ en siesta “ med dess egendomliga personer, direkt gripna ur det kosmopolitiska Pariser-vimlets bizarraste sammanblandningar, den öfverdådiga middagen, och midt i den eleganta hotellinteriören, midt bland dessa njutningslystna, frossande dagsländor fattigdomsproblemets Erisäpple, irländarens pianospel, makalöst skildradt i detta vilda, snart sagdt enastående ord-agitato, som ej kan gå ur ens minne, som berör våra nerver som en stormig orkestersats. Och den andra. Jag vill slå vad om, att ni ej heller kunnat glömma den, den andra, “ Karen “, den stackars flickan i Kranips krog, heden, den evigt långa heden, som ej har början, ej har slut, heden, der haren “ hoppar på lätta ben “ och räfven lurar bak ljungens ', tufvor, diligenskuskens glänsande kläde, som bjert sticker af mot krogrummets arma nakenhet, bortdöende vagnrassel ... plask i vattengrafven ..., grafsus bland löffällande stammar — dessa få sidor, der hela höstens jemmer, ett helt krossadt lifs elände brusa fram. Men Kielland har också sändt ut större verk, romaner, hvilka han, genom att nyttja samma personer och lokaliteter, sökt fläta samman till ett helt, något i samma väg ehuru mindre konseqvent än det förfaringssätt Balzac användt i “ la comedie humaine “, och han har gjort detta, ledd af samma tankar, som förmått Zola att ordna sina skildringar genealogiskt, drifven af åtrå att gifva en hel samhällsbild ’ en hel mikrokosmos af den tid, i hvilken han lefver. Kiel-land har emellertid härutinnan lyckats vida bättre än Zola, emedan han valt sig en blygsammare och alltså lättare löst uppgift.
R:dr må af vederbörande bolag lyftas efter ingången af nästkommande Juli månad, samt återstoden af anslaget, Femtio Tusen R:dr, äfvensom hela återstående lånet; Trehundrafemtio Tusen R:dr, af samma bolag utbekommas under år 1867, med skyldighet för bolaget att ej mindre å de nu till lyftning medgifna lånemedlen, än jemväl å det lånebelopp af 450,000 R:dr, som förut uppburits, från och med 1868 års början erlägga ränta, enligt de grunder och med de bestämmelser i öfrigt, som vid detta statsbidrags beviljande blefvo af Rikets Ständer vid sistlidna riksdag stadgade. ll:o. I den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har, bland arbetsföretag, som ansetts böra med särskilda statsbidrag understödjas, jemväl upptagits det kanaliseringsarbete, som, i sammanhang med segelleds öppnande från Hattefura till Stora Lee, blifvit till utförande ifrågasatt, att nemligen medelst kanal och slussar åstadkomma en förening mellan sjöarne Westra och Ostra Silen. För detta arbete har Eders Kongl. Maj:t äskat, att Rikets Ständer måtte bevilja ett belopp af 63,950 R:dr, deraf 12,750 R:dr såsom anslag och 51,200 R:dr såsom lån, samt att af dessa belopp måtte till utgående under år 1867 anvisas af anslagssumman 7,000 R:dr och af lånet 28,000 R:dr, eller tillsammans 35,000 R:dr. Denna framställning grundade sig på en af bestyrelsen för Dalslands kanalaktiebolag gjord, af Eders Kongl.
Hrr Elektorer att sammanträda till val afen ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Hr Björnstjerna, samt af en suppleant i samma Utsk. och en ledamot i RiddarhusUtsk. efter Gr. Lewenhaupt. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att han, vid det tillfälle då Frih. Sprengtporten afsade sig förtroendet att vara ledamot af Statsrevisionen för innev:de år, hade tillkännagifvit sin afsigt att i afseende på tiden för anställande af det i följd deraf erforderliga valet af en annan Stats-revisor göra hemställan, sedan StatsUtsk:s Utlåt. ang.de tiden kunde lättare medgifva valets företagande; samt hemställde derjemte om R, o. Ad. behagade bifalla, att ifrågav:de val af en 224 Den 11 Jul i f. m. ledamot uti innev:de års Statsrevision må företagas vid början af plenum nästa Onsdag den 15 dennes. Ropades Ja. Föredrogs och remitterades till LagUtsk. K. M:s den 8 dennes ankomna och på bordet lagda Nåd. Propos till R. St:r, ang:de antagande af en Förordn. om verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norsk Ritt, och om det biträde, som i andra afseenden bör lemnäs rättskipningen i Norrige. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M:s nedannämnde den 8 dennes ankomne och på bordet lagda Nåd. Propos-r till R. Sta-, 1 :o) om eftergift af Direktören A. L.
Jag tror tvertom att Exped.Utsk. vid de underd. skrifvelsernas affattande, bör söka att få dem iklädde de bästa möjliga former, och icke tveka att utbyta ett ord emot ett annat, då de äro synonyma, och det ena bättre uttrycker tanken än det andra. Likaledes har det ingalunda undfallit mig att LagUtsk:s Betänkm i allmänhet äro affattade i ett serdeles blomstrande men föga lättfattligt språk. Såsom juridisk läsning betraktade kunna de vara rätt angenäma, men uti underd. skrifvelse!- till K. M., finner jag dem föga användbara. Jag hoppas dock att det Högh Ståndet vid jern rörelsen emellan skrifveise-förslaget och LagUtsk:s Betänk, icke lärer underlåta att bemärka, huruledes den långa digressionen om mannens sträfvanden, hans brottande med det yttre lifvet, och om qvinnans inre instinkter, blifvit helt och hållet utesluten. Något som vi hade svårt att få utstruket, valundersökningen, huruvida qvinnan i allmänhet önskade denna förändring, hvilken fråga är mycket svår att utreda, då man icke har tillfälle att derom tillspörja samtliga Damer i Sverige, så att jag tror att Hr von Hartmansdorff måste göra oss den 348 Den 27 Maj f. m. rättvisa, att vi sökt efter bästa förmåga vidtaga de förbättringar, som varit oss möjliga. De förslag till förbättringar, som af Hr von Hartmansdorff nu blifvit framställda, anser jag vara af vigt, och önskar för min del att de måtte blifva af Exped.Utsk. antagne. Hr von Hartmansdorff: Efter det yttrande, som Exped.- Utsk:s Ordf:de nu afgifvit, och då ingen bestridt giltigheten af de anmärkn:r jag framställt, sä hemställer jag om icke Hr Gr. o. Landtm, behagade inhemta R. o. Ad.s yttrande, huruvida de godkännas. Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludv.:
Daniel, denna dag väckta motion angående pensionering af de statens embetsoch tjenstemän, som, till följd af vansinne eller annan svår sjukdom, under ett års tid varit ur stånd att silia tjenster förrätta; Densammes denna dag väckta motion, angående ändring af nu gällande föreskrifter rörande tiden då statens civila embetsoch tjenstemän böra vara berättigade att såsom pension åtnjuta fulla beloppet af deras löner; Herr ThaniSj Carl Wilhelm August, denna dag väckta motion, angående beviljande af stats-anslag för att af chefen för riks-archivet disponeras till bestridande af kostnader för utgifvande af offentliga bandlin* gar rörande fäderneslandets historia; Herr ThaniSj Sebastian Mathias, denna dag väckta motion, angående den ersättning rådstufvu-rätterne böra åtnjuta för behandlingen af tullrättegångsmål, jemte ett i anledning deraf afgifvet yttrande; Herr Peresvetoff' Moraths, Anders Wilhelm, denna dag väckta motion, angående beviljande af 32,000 r:dr banko såsom räntefritt lån af stats-medel för hamnanläggning vid Wastena; Hans Exellens herr grefve Löwenhielms, Carl Axelj den 18 dennes e. m. anmälda motion, angående rättighet för de militära tjenstemän hvilkas boställen af regementernes boställs-direktioner utarrenderas, alt då arrendeafgifterne icke inflyta derföre af staten erhålla ersättning. Bevillnings-ut skottet: Herr PrytzSj Lars Adolf, denna dag väckta motion, angående förtydligande af bevillnings-förordningens stadgande rörande befrielse från bevillning för beslagare-andelar för förbrutet dömdt i riket olofligen in* fördt gods; 62 Prot.-utdrag den 22 December 4847.
Vore Slitö en nederlagsort, så skulle de naturligtvis hellre vintra öfver der, väl vetande att de på 12 timmars tid vid första milda väderlek kunde vara framme i den hamn dit de vore destinerade. När man betänker detta, så blir denna fråga af särdeles vigtig beskaffenhet. Der möter visserligen ett annat hinder, som är af betänkligare beskaffenhet, nemi. att ett nederlag vid Slitö hamn på Gottland ovillkorligen fordrar att samma hamn befästes. Utan en sådan 424 Den 12 Februari f. m. befästning skulle naturligtvis de der liggande fartyg vara utsatta för första beväpnade fartyg sorn ankomrae och dä kunde icke någon fördel med nederlaget vinnas. Förslaget sorn allenmades af mig, redan långt för detta, dä jag var lundsli, på Gottland, innefattade en fullständig plan till befästning af ön, så att den kunde vara försäkrad mot anfall och icke intagas utan föregide formlig belägring. Kostnaden för en sådan befästning var beräknad till circa 300,000 ndr. De för arbetet erforderliga materialier finnas sä till sägandes på stället, der befästningen skall byggas, så att man, mine Hrr! icke behöfver köpa den sten hvaraf morarne skola göras oell transportera lill den plats hvarpå den skall läggas. Orsaken hvarföre H. St:s begäran vid 1840 års riksd. icke blef af K. M. bifallen, var förmodligen ingen annan än den, att medel saknades att bestrida kostnaderna för befästningen af denna hamn. Men, mine Hrr! dit måste vi väl dock i framtiden komma, att denna hamn blir befästad, och att denna får stadsprivilegier, emedan den är af det höga värde, att man icke kan låta frågan derom fä förfalla. Jag tror derföre att det icke nu vore ur vägen, om man af K. M. begärde en undersökning, pä det att K. M. mätte komma i tillfälle att. vid nästa riksdag uppgifva för R. St. de villkor, under hvilka K. M. kan lemna Sitt bifall till hvad R. St. i denna del begära, d. v. s. att K. M. begär att nödvändiga medel till kostnadernas bestridande måtte af R.
B:co, hvarföre BrandförsäkringsAfgifterne uppgå dels för de första tolf åren, om afbetalning gen enligt Tariffen fördelas på lika många år, till 4>589 R:dr a3 sk. 6 r:st.; men om de åter på en gång afbördas, till 4,347 R:dr 43 sk. 4 r:st, dels ock för de tjuguålta derpåföljande åren, derest afgifterne erläggas efter års-tariffen, till i,58pR:dr 11 sk. 4 r:st., hvarå, om inbetalningen sker på en gång, lämnas en rabatt af 397 R:dr i4sk. jo r:st, så att återstående beloppet blefve 1,191 R:dr 44 sk. 6 r:st. allt Banco; och bar Directionen derjemte öfverlemnat ej mindre clet öfver Riddarhuset med dertill hörande byggnader upprättade Besigtningsoch Yärderingslnstrument; än ock de öfver nyss omförmäldte Brandförsäkrings-afgifter författade uträkningar. I anledning af berörde anmälan bar Utskottet trott sig böra meddela dess yttrande, i frågan örn Riddarhusets brandförsäkrande. Utskottet finner sig dervid böra för det första undersöka, huruvida faran för vådeld å Riddarhuset verkeligen är så stor, att husets brandförsäkrande må vara af en nödig försigtighet för det närvarande oundvikligen påkalladt. Vid en sådan undersökning befinnes, att Riddarhusets tomt är, å tvenne sidor ge - Den 9 J u n i i e. m. 367 norn vatten, och å den tredje af ett öppet torg, på ett längre afstånd skijjd från angränsande hus; att å den fjerde en tämligen bred gränd framlöper emellan Riddarhuset och Stadens Rådhus, som åt denna sidan till det mästa utgöres af Embetsrum, der mindre fara för eldsvåda vanligen sig företer, och att i allt fall afståndet till Riddarhuset är så stort, att detsamma, i fall af eldsvåda, genom brandsegels användande och öfrige vid dylike tillfällen vanliga försigtighetsmått synes höra kunna bevaras.