Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För Jerobeams synds skull, som han gjorde, och dermed han kom Israel till att synda; och med det retandet, dermed han rette Herran Israels Gud till vrede. Hvad nu mer af Nadab sägandes är, och allt det han gjort hafver, si, det är skrifvet uti Israels Konungars Chrönico. Och emellan Asa och Baesa, Israels Konung, var örlig, så länge de lefde. Uti tredje årena Asa, Juda Konungs, vardt Baesa, Ahia son, Konung öfver hela Israel i Thirza, fyra och tjugu år; Och gjorde det ondt var för Herranom, och vandrade i Jerobeams väg, och i hans synd, dermed han hade kommit Israel till att synda. Så kom Herrans ord till Jehu, Hanani son, emot Baesa, och sade: Derföre, att jag dig utu stoftet upphäfvit hafver, och gjort dig till en Första öfver mitt folk Israel, och du vandrar i Jerobeams väg, och kommer mitt folk Israel till att synda, så att du mig förtörnar genom deras synder; Si, så vill jag borttaga Baesa efterkommande, och hans hus efterkommande, och vill sätta ditt hus såsom Jerobeams hus, Nebats sons. Den af Baesa dör i staden, honom skola hundar uppäta; och den af honom dör på markene, honom skola himmelens foglar uppäta. Hvad nu mer om Baesa sägandes är, och hvad han gjort hafver, och hans magt, si, det är skrifvet uti Israels Konungars Chrönico. Och Baesa afsomnade med sina fäder, och vardt begrafven i Thirza; och hans son Ela vardt Konung i hans stad. Och Herrans ord kom genom Propheten Jehu, Hanani son, öfver Baesa, och öfver hans hus, och emot allt det onda, som han för Herranom gjort hade, till att förtörna honom genom sina händers verk, att det skulle varda såsom Jerobeams hus, och derföre, att han denna slagit hade. Uti sjette och tjugonde årena Asa, Juda Konungs, vardt Ela, Baesa son, Konung öfver Israel i Thirza, i tu år.
Från sexmansbefattningen entledigades Lars Andersson i Ö. Kälen och Eric Månsson i Mjäla, hvilkas befattning, enl. val, öfvertogs af Pehr Hemmingssson i Ö. Kälen och Simon Pehrsson i Mjäla. § 4 Eric Olsson i Ö. Kälen lofvade bibehålla Carin Svensd:r emot den ersättning af 15 r.d. r.m:t. som han af fattigmedlen förr åtnjutit. De öfriga fattighjonen skulle underhållas som vanligt, och tillfällighetsbehof af fattigcassans medel och den inslagna fattig-spannmålen afhjäpas genom pastors och fattig-föreståndarens försorg. Rödöns sockenstuga som ofvan. In fidem. J. Kerfstedt P. L. Protocollet justeradt samma dag betygar å socknemännens vägnar: Johan Larsson Häste Johan Nilsson i Wejmon. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 234–235, ÖLA. Protocoll hållet vid allmän gällstämma med Rödöns pastorat d. 14 juli 1861. § 1 Enligt sidsta landstingsbeslutet skulle en ny delning af de allmänna vägarna under sommaren verkställas inom hvarje tingslag särskildt, hvarföre pastorats-boerne, större delen af Rödöns \och Näskotts/ socknemän, samt f. riksdagsfullmäktigen Jonas Ersson i Dille och kyrkovärden S. Sahlin, såsom ombud för Ås och Aspås församlingar, på lagenlig kallelse denna dag inställt sig, för att utse förrättningsman för i fråga varande delning. § 2 Herr krono-länsmannen H. Larsson blef nu allmänt vald att denna vägdelning verkställa, hvilket uppdrag han, personligen närvarande, äfven åtog sig. Hvarjämte gällstämmoledamöterna föreslogo, att han till sitt biträde vid denna delning skulle anmoda f. hemmansegaren Lars Larsson i Walne i Alsens socken och godemannen Pehr Mårtensson i 165 Hökbäck, Liths socken, till hvilkas skicklighet och pålitlighet. pastoratsboerne hyste fullt förtroende. § 3 Faxelfsoch Ava-broarne skulle hädanefter som hittills gemensamt underhållas, de öfrige broarne skulle fördelas på sätt hittills öfligt varit.
Hufvudsakligen instämmande med Hr Cederschjöld, ber jag blott att få tillägga, att då Doktor Bågenholm, efter att hafva uppnått 68 lefnadsår och under 48 år varit anställd såsom militärläkare, hvarunder han städse med skicklighet fullgjort sina pligter, numera önskade sättas i tillfälle att taga afsked, så har K. M., vid det förhållande att Bågenholm ulan sitt förvållande blifvit utesluten från den pensionsrätt, som tillkommer regementsläkare, ansett sig böra aflåta Nåd. Propos., att Bågenholm måtte komma i åtnjutande af pension i likhet med andra afskedstagande regementsläkare. 410 Den 28 September f. m. Stats-Utsk:t har ansett, att pensionen borde bestämmas efter den högsta löneinkomst Bågenholm uppburit, oell derföre beräknat pensionen elter lönen för andra bataljonsläkare; men då detta icke är lön, utan arvode, så sk lille på den grund Doktor Bågenholm icke ens vara berättigad till den af Utsk:t föreslagna pension. Emellertid anser jag billigt att Doktor Bågenholm, som utan sitt förvållande kommit ifrån tjensten, får beräkna pension från indragningsstaten efter den befattning, han, om regementet icke blifvit upplöst, sannolikt fortfarande skulle innehaft; och anhåller jag derföre, i likhet med Hr Cederschjöld, om bifall till K. M:s Propos. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts hemställan i förevide punkt och dels afslag derå samt bifall till K. M:s i frågan afgifna framställning; gjordes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades mångå nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå samt bifall till K. M:s framställning i ämnet, då svaren utlöllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Utsk:ts hemställanden biföllos. 28:de punkten. Hr af Ström: Det förhållande, på grund hvaraf Stats Utsk:t funnit sig böra afstyrka R.
På delta sätt skulle den enskilda Militaira uppfostran kunna gå i bredd med den allmänna, och Ynglingen icke tvingas att endast lära sig det, hvartill han till äfventyrs icke har anlag, utan tvertom finge han derigenom ett vidsträckt fält, för att pröfva sin fallenhet på, och välja den bana, som syntes honom lämpligast. Den Fond, sorn nu utgår till underhåll af Fri-Cadetter, skulle då, med en ändamålsenligare välgörenhets åsyftning, kunna användas såsom Stipendier åt medellösa Ynglingar, hvilkas fäder gjort sig dertill förtjente. Detta uppfoslrings-sätt skulle sammansmälta allas intressen till ett Fosterländskt och blott en Ståndskänsla, inom få mansåldrar komma att finnas hos alla Medborgare, ehuru i verkningskrets delade i högre 484 Siats-Utskottets och lägre Militaira och CiVila befattningar, under gemensam trohet och nit för Konung och Samhället. Skulle denna totala förändring af Militaira Undervisnings - Verket icke komma att ega rum, föreslås: i :o Att åtminstone Krigs Akademien må flyttas från Carlberg till en ort, som icke är så nära Hufvudstäden , att Ynglingarne , genom så många förströelser och förförelser, må ega tillfälle att försämras till deras moral och finna obehag för ett träget studium; och 2:0 Att Sjö-Cadetterne måtte flyttas till Carlskrona, .eler de ega tillfälle att praetiskt öfva, hvad de theore tiskt inhemtat, väl vetandes, att det förra är lika så nyttigt och kanske nyttigare, än det sednare;. Herr von Hartmansdorff, August, som ogillar, att i de lägre Classerne af Krigs-Akademien, de allmänna Elementer föreläsas, hvilka borde vara förut inhemtade, instämmer med Herr Montgomery i dess mening om enslighet, såsom följd af det särskildta uppfostringssättet; önskar ock Militair-Undervisningön flyttad till Universitetet, samt anslag derstädes af Stipendier, hvilket allt dock skulle, efter gjord beräkning, bespara Staten minst 8,000 R:d. årligen.
Jag röstade då emot den nya instructionen för Revisorerna; men dess antagande ägde likväl rum och var en product af sista riksdagens väl kända majoritet. Lag måste Jikväl respecteras, så lange den icke är lagligen upphäfven, och jag tillåter mig således icke numera något klander mot Statssecretts åtgärd i detta fall och anser, på sådana grunder, Utsk. hafva saknat skäl att derför anmäla honom till något ansvar. I öfrigt kan jag ej tillbakahålla den erinran, att jag finner det högst oformligt, att Utsk. framhållit ensamt contrasignanten af den K. propostn, och ej de öfriga rådgifvarne, ehuru det är väl bekant af det Rådsprotocoll, sorn medföljde den K. propostn till R. St., att äfven dessa deltagit i propositionens und. tillstyrkande, samt Således-varit i samma grad felaktiga, som Statssecret. Syndabockssysternet inom Constit.-Utsk. synes här åter vilja göra sig alltför mycket gällande. Beträffande den tredje anmärkningen mot Hr Skogman, angrde sättet för brännvinspannornas mätning, är jag glad åt den ovanliga tilldragelse att vid något tillfälle kunna få förena mig med Hr Wollrath Tham. Jag finner nemi. med honom ej heller det kunna läggas Hr Skogman till last, att han ansett sig böra från vederbörande infordra upplysning i ett ämne, uti hvars detailler man ej kan fordra fullständig kännedom af en Konungens rådgifvare. Om således, hvad jag ej förstår (ty jag känner alldeles icke ifrågavar. handtering), fel blifvit begångna, bör Vetenskaps-academien och icke Hr Skogman, som följt Academiens anvisning, uppbära skulden för misstaget; och då detta i alla fall, Den i .Tilli f. m. fall, sa snart missbruket deraf förspordes, af Regeringen rättades, finner jag Konungens rådgifvare i detta fall fria från tadel. Den enda anmärkning, som återstår mot Hr Skogman, är således den, som rörer banklagen.
Matlagning ". Stekt hvitkålshufvud. Ett stort hårdt kålhufvud afskäres alla gröna blad, och med en smal uddhvass knif bortskäres stocken. Hufvudet ombindes med se1890 gelgarn, hålet efter stoeken fylles med en bit smör; litet peppar, salt samt en sked sirap tillika med en sked smör sättes i en stekgryta att på sakta eld brynas. Spädes sedan med buljong eller kokt vatten, men blott litet i sänder. Då hufvudet kännes löst, när man förer en gaffel igenom det, så är det färdigt att serveras med bräckt skinka eller köttbullar. Kålhufvudet kan äfven fyllas med köttfärs, blott man då gör urhålkningen större. Ina. Tunna pannkakor. 33 cl, (1 kvarter) söt grädde vispas med litet socker, 16 cl. (2 jungfrur) hvetemjöl, 4 äggulor samt 16 cl. (2 jungfrur) skiradt smör. Nu spädes smeteu med 33 cl. (1 kvarter) friskt vatten. Pannkakslaggen smörjes första gången, ej vidare. Dessa pannkakor gräddas så tunna, att de ej behöfva vändas, ty de blifva ändå styfva. Man kan vika dem öfver en trädpinne som tunnrån eller hur man behagar. Ina. Kabiljo-pudding. Fisken bultas, förvälles och hackas, uppblandas med lika mycket i mjölk förvällda risgryn, 4 k 5 ägg, litet socker, hvitpeppar, salt samt några skedblad skiradt smör. Gräddas i ugn, men formen bör stå i vatten. Serveras med rörd smörsås. Ina. Efterrätter. Tårta. Tag tre styfva pappersark och rita en cirkel på hvardera, så stor Som tårtan önskas och klipp 6 cm. (2 tum) utanför cirkeln. Tag så en knif och vecka kanten, ett veck på hvarje tum (hvar tredje centimeter) ungefär; följ linien noga och tråckla till sist rundt om kanten, så att den ej kan gifva sig ut. Nu äro formarne färdiga. Smörj dem väl med skiradt smör. Väg 6 st. ägg och tag lika vikt socker, vispa en timme.
Jag medgifver visserligen, alt jag förra Riksdagen motsatte mig de förslag, som då gjordes, men kan ej antaga, att någon Ministére framträdt med fredsförslag. Benämningen Ministére finnes ej i Grundlagen. Kongl. Maj:t har till Rikets Ständer afgifvit ett förslag, som af StatsUtskottet hufvudsakligen är antagit. Det är nu under öfverläggning. Om det ej öfverensstämmer med Herr Hjertås mening, instämmer det likväl med de tre RiksStåndens, och de måtte åtminstone ej hafva funnit, att det gjutit olja i elden. Jag har ej funnit något hinder vara bercdt för ernående af upplysningar; jag tror deremot, att fäderneslandets ifriga och lugna vänner hafva tillfälle till upplysningars erhållande. Således bör i det afseendet ingen farhåga äga rum. Jag kan icke < eller finna, att någon inskränkning blifvit gjord i hvad förut varit, utan blott klarhet gifven åt ortlen af slutade räkenskaper i 68 §. Riksdagsordningen. I afseende på hvad Grefve Horn yttrat, får jag erinra, alt han icke rätt fattat mitt anförande. Jag nämnde, att jag, såsom Rådgifvare, tillstyrkt förslaget, men såsom enskild Riksdagsman talade jag till Herr Grefven. Jag tror, då jag contrasignerat skrifvelsen förra Riksdagen, att det borde väcka mera förundran hos Grefven, om jag nu vore emot det. Efter Den 15 J a n u a r i i f. m. livad lill min kunskap kommit, har BondeStåndet förut afslagit ConstitulionsUtskottets förslag angående Revisionernes hållande hvarje år. Då StatsUtskotlet sagt, att alternativens antagande heror på Rikets Sländers heslut om 68 §. Riksdagsordningen, så är instrnctionen verkligen af BondeStåndet antagen, enär det tillkännagifvit, att det förkastat de redactioner, som afse revisioners hållande hvarje år. Herr Crusenstslpe har yttrat, att sedan jag framställt min mening, vore det föga värdt att bemöda sig för ett motsatt resultat.
Borås filial-hank: se Filial-Bankerna. Borås, i anledning af väckt motion om anslag till omläggning af allmänna landsvägen mellan nämnde stad och Stmdholms gästgifvaregård i Marks härad, samt till understöd åt utfattige i samma härad: B. II. 521; lil. 47, A. 47, E. 230. Borås-Herrljunga-banan, i anledning af väckt motion om förändring i vilkoren för det vid sistförfluten Riksdag beviljade lån för nämnde jernbanas anläggning: B. VI. 392, 439, 452, A. 458. Boställs-hemman, i anledning af väckt motion angående förut varande arrendatorers företrädesrätt vid förnyad utarrendering af dylika hemman: B. V. 33, 228, A. 228. Boställs-ordning, i anledning af väckt motion om utarbetande af en ecklesiastik sådan: B. I. 573; II. 5, A. 5, E. 201. Bouppteckning, i anledning af väckta motioner om förändrad lagstiftning i fråga om upprättande deraf m. m.: B. II. 173, 198, 202, Å. 207, U. 322, 372, A. 372, E. 324. Boupptecknings-arlvode för läst egendom, i anledning af väckt motion angående beräkning deraf: B. VI. 52, 55, A. 55. Brakel, Otto, Riddarhus-Fiskal. angående hans utnämnande till Riddarhus-Sekreterare: I. 129. Brakel, Otto, tillförordnad Riddarhus-Sekreterare, angående rättighet lör honom alt ined Riddarhus-Sekreterare-syssian få förena befattning i statens tjenst: B. I. 109, 128, A. 129. Bredaryd Norregård, Kapitens-boställe, angående jordafsöndring — B — 37 från detsamma för utvidgning af Bredaryds församlings kyrkogård: I. 47, R. 49, B. 520, 554, A. 554; E.
Bewillningen torde da aftyna i e» lika proportion som Riket nu aflynat inom anie är. Friherre I.ilj en cranrr. Med mycken tillfredsställelse har jag afhört de mänga grundelig» och qwlckt framstälda reflexioner, som innesatkas uti del af Herr bäalmerlelr nu uplästa djckamcn, och hembär min tacksamhet för de uplysningar som endast en man af hans erfarenhet kunnat meddela, Det torde likwäl tillätas mig, att wid a:ne omständigheter fä göra några anmärkningar, neml.: i.o Att räkna dc» nu fö reflagne bewillningens belopp till 4 022,000 och anse 1,020 202 wara bet högsta som inalles kan utgöras. En sadan upgist kunde lätt ibland enfaldige sprida will» farelse och sätta Riket i wada. Om Vrä'-wins,brän» ningS.afgift, ChaptX SigillatL»afgift, Postmcdcl m. m. förr blifwit ansedds fäsom ordinarie Stars inkomster, och Riksens Ständer nu, för art bewara sine rättighe» ter, ätersört vesta artiklar till egenskap as bcwillninq, Lr behofwet deras ingalunda minskadk eller kiNgängen Skad. Om gamla bewillningcn och den uphörde lön och betalnings.asgisten jämföres nied nu sörestagne be» rvillnings.summan af 2; millioner blir det ungefär 902,026 R:dr i wcrkelig tillökning, hwarmed ränta och afbetalning ä den genom kriget upkomna stor» gäldmasta skall bestridas.
Mörner i detta fall uppställt, icke bör hafva någon inverkan på det beslut, som ang:de öfverståthållarens aflöning kommer att fattas, såvida omständigheterna i öfrigt, efter hvad jag vågar förutsätta, påkalla den af K. M. i sistberörda hänseende föreslagna förhöjning. Sedan öfverläggninsen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder harle yrkats dels bifall till Utsk:ts l'örev:de hemställan, och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte bevilja den af K. M. för ölverståthållaren äskade lönelillökning, 3,317 rdr 55 öre, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades flere nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på alslag derå samt beviljande af olvanberörde löneförhöjning, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Mom. b. Utsk:ts hemställan bifölls, med erinran om iakttagande af den rättelse i anslagsbeloppet å öfverståthåilare-embetets stat, som af det förra beslutet påkallades. Mom. a. Utsk:ts hemställan bifölls. Mom. b. Utsk:ts första hemställan. Bifölls. Utsk:ts sednare hemställan. Gr. Mörner: Mot Utsk:ts nu förev:de framställning har jag endast velat erinra, att det skulle kunna hända, det en indelningshafvare vore ganska belåten att afträda bostället, utan att sådant likväl medförde för tjensten någon särdeles nytta. Enskilda förhållanden kunna nemi. vålla, att han vill lemna bo - Den 3 Juni f. m. 5 stallet för att t. ex. bosätta sig på en annan honom sjelf tillhörig egendom, dervid han finner ganska beqvämt att på sådant sätt komma ifrån bostället och besväret dermed.
Bibliotbeket, hvilka bäggo institutioners behof af båttre och rymligare lokaler redan länge varit erkändt, uppföra en gemensam nybyggnad, har Utskottet ej kunnat samma förslag biträda, enär det dels synts Utskottet mindre välbetänkt att i en byggnad sammanföra två särskilda anstalter, hvilkas samlingar äro i ständig och stark tillvext, dels dessa dyrbara och till stor del oersättliga samlingars uppställning i hvarandras omedelbara grannskap skulle, i händelse af vådeld, medföra dubbel fara; hvarförutan Utskottet, i saknad af all utredning, hvarken kunnat tillförlitligt bedöma lämpligheten af de utaf motionärerna föreslagna byggnadsplatserna eller pröfva huruvida det för nybyggnaden begärda anslagsbelopp skulle vara derför tillräckligt. Det af Kongl. Maj:t nådigst framställda förslag, att för inrymmande af Riks-arkivet använda den nu åt Kommers-kollegium, Öfveriutendents-embetet och Serafimerordens-Gillet upplåtna, Staten tillhöriga byggnad, N:o 4 å Riddarholmen, har Utskottet deremot funnit synnerligen lämpligt, då nämnde byggnad, belägen i närheten af Stats-departeinemens expeditioner och öfrige embetsverk, euligt hvad vederbörande intygat, både finnes uppförd på utmärkt god grund, och år af särdeles stark konstruktion samt dessutom å tomten lemnar utrymme för erforderlig tillbyggnad, hvarigenom utrymmet torde för en lång framtid blifva tillräckligt. Beträffande vidare frågan om anskaffande af embetslokaler för Kommerskollegium, Öfverintendents-embetct och Serafimerordens-Gillet, samt om an vändande af den nu åt Riks-arkivet upplåtna byggnad finner Utskottet för sin del hvad Kongl. Maj:t i dessa hänseenden föreslagit vara ändamålsenligt och böra till Rikets Ständers bifall förordas.
Äfven jag tror det vara bättre, att i denna punkt antaga Utsktns förslag, än alt instämma i PresteStis, emedan Utsk:ns ordalag äro så vidsträckta, att tillfälle kan blifva för skolstvrelsen att t. ex. gifva läraren en särskild förhöjning genom barnens veckopenningar eller terminspenningar. Jag anser af högsta vigt, att sådana penningar varda läraren gifna, såsom ett tillskott, öfver minimum af hans lön. Sådant kommer att verka fördelaktigt på hans nit och omtanke att, genom vård om barnen, gifva skolan förtroende och göra henne mera besökt. Jag anhåller således om bifall till detta morn., men med det förbehåll, som jag tog mig friheten att göra vid början af denna öfverläggning. R. o. Ad. biföll 4 morn. med det förbehåll, att, såvida de flesta RiksSttn skulle finna för godt att af skyddsafgiften anslå erforderliga medel för allmänna folkundervisningen, de i detta mom. bestämda bidrag af hvarje skattskyldig person försvinna. 4 §:n 5 mom. PresteSt. hade ansett delta mom. böra fördelas i 2tne. ”6:0 Skulle berörda personella bidrag icke räcka till skotlärnes aflöning, skall det åligga församlingarne alt dertill sammanskjuta det som brister, efter de i 2 art. af bevilln.- förordn. bestämda grunder, så framt ej frivillig öfverenskommelse derom annorlunda träffas. 7:0 Derest någon församling ändamålsenligt inrättande af sitt skolverk,” enl. 5 mom. i utlåtandet. Hr von Hartmansdorff: Då PresteSt. antagit detta mom. blott med den skilnad, att hafva fördelat det i 2tne och gjort en obetydlig förändring i det första, med afseende pä ett föregrde beslut, samt då, så vidt jag vet, detsamma lärer vara bifallet af de öfriga Stånden, så vore det förgäfves, om R. o. Ad. häruti skulle göra någon förändring. Jag anser mig nu böra åberopa hvad jag förut har sagt, att om Statens bidrag ej skulle lemnäs för en gång, utan årligen erläggas såsom lönebidrag åt skolläraren; så kommer anslaget att föi fela sin nytta och penningarne att blifva förspillda.
Conrad v, Döbeln.I. L. S. 317. Sabelfelt. 473. C. F. Coyet. F:m, J. Em. Roos af Hjelmsäter. L. S, L. S. 501. O. F. Pohlman. 5o2. Storkenfeldt. L. S. F:m. L. G. af Sillén'. L. S. 506. C. G. von Quanten, 519. Carl Trafvenfelt. L. S. L. S. 523. C. J. Rurenskjöld. L. S. F:m. C. A. Gyllenram. L. S. 572. Gyllenspets. Fullm. Gusf. R. Boye. Fullm./ Rosen. L. S. L. S. 706. Rosenmiiller. 720. von Mentzer. F:m. E, Påhlman. F:m. Fredr. S. Sparre! L. S. L. S. 734. J. H. von Vicken! F:m. N. Bruncrona! L. S L. S. 834 .SfneZ, till Wapnö, G. Johan. 2118.J. Lagerheim! L. S. L. S. 1732* J. Nils von Rosenstein* h. S. ' t. S. ygg Riksdags-Beslutet', 983. Cronacker. Pistolsköld, F:m. C. G. Spens. I an. Stjernhoff. L. S. L. S. 18033. C. F. Stor R. Adlerberg, J L. S. L. S. aloo. F. G. Jägersköld. 1127. von Walter. F. i’- F:m. G. A. Montgomerie. au 3. C. F. Treffenberg. 1117. P. G. Cederschöld. L. S, L. S. 1149. C. J. Gustaf von Schantz. L. S. L. S. !z318• Sam. Lson Stjerneld. 1330.
De skulder Länens Innevånare, genom de erliållne försträckningar, sig ådragit, hafva blott långsamt kunnat betalas, och då Kongl. Majit nödgats att dels medgifva längre uppskof dermed, dels tillåta att de i vissa fall och under vissa villkor finge ske in natura, har den lindring, som derigenom blifvit för Landets Innevånare beredd, ieke kunnat vinnas utan upfioffung af en Um 7 Mars. en del af MagasinsInrättningens ftfidelar. Det bar likväl varit mera öfverensstämmande med Kongl. Maj:ts afsigter och med det helas väl, att låta. en allmän inrättning lida dessa förluster, än att genom återbetalningaraies stränghet för länga bördan af den olycka, sorn det gifna understödet var ämnadt att afhjelpa. Men, jemte dessa, af Rikets inre ställning föranlåtna omsorger, måste Kongl. Maj:t äfven vara betänkt på tillgångar och medel för de behof, som af Rikets yttre förhållandea uppkommit. De rustningar,. som, korrt efter Riksdagens slut 1812, mäste företagas, fordrade ovanliga utgifter, och de af Rikets Ständer uti RiksgäldsGonroiret förberedde Medel måste till någon del för detta ändamål anlitas, samt det öfriga, genom främmande biträde, uppfyllas. Samma behof fortforo och samma utvägar måste begagnas under det påföljande och det sistförflutna årets fälttåg; men det blir alltid märkvärdigt, att det nyligen slutade kriget är framför det föregående lika utmärkt, igenom mindre uppoffringar, som igenom vundna fördelar.