Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och på sätt hvarje kännare af denne lägenhets beskaffenhet kan intyga, har man ej skal, att för kommande tider befruckta Skogens utödande derstädes om och Hygget blefve dubbelt emot lii 11 ils. Jag vill härmed hafva sagt att skogen å oftaberörde Allmänning är tillräcklig både för Alunbruket och jemväl för Ahlbo och flere andre derintill gränsande Häraders Slättbyggds Innevånare, hvilka väckt denna fråga i synnerhet för att förebygga framgena stridigheter emellan dem och ägaren af Alunbruket om begagnandet af Skogen å samma lägenhet, hvartill de anse sig lika berättigade med bruket åtminstone då de erbjuda, att ersätta Kongl. Majit och Kronan för hvad de af Skogen erhålla; — Hock som stadgande härom saknas, får, i följd af mitt uppdragande, jag anhålla, att det måtte tillåtas de omkring Allmänningen boende Slättbygds Innevånare, att emot skälig afgäld, till deras behof få, efter förutgången utsyning af någon Jägeri-Eetjent eller annor pålitelig person, sorn Landshöfdingen i Länet för sådant ändamål utser, å Maglehems Kungsohra och den Hödas lott, taga redskaps-ämnen och nödigt vedbränsle, detta StatsUtskottets B etan k and en'. 1381’ sistnämnde serdeles, då svåra vägar hindra, att företaga långväga forslor efter berörde produet. Som detta mitt Memorial åsyftar ej mindre beredande af väsendtliga fördelar för visse af väre Slånds-jBröder än jemväl, hetydelig inkomst för det Allmänna, hoppas jag att mine Hedervärde Bröder bifalla, mine påståenden; äfvensom. jag anhåller om Memorialets remitterande till vederbörligt Utskott” Hä rmed har Jö an Jönsson för Jerrestads och Ingelstads Härader af samina Län sig förenadt. Och då frågan rörer begagnandet och hushållningen af Kongl. Majit oell Kronans jord och Agendom, så har Hedervärda BondeStåndet detta mål till Stats-/Utskottet reinitteradt.
Endast rättvisa grunder iemna utsigt att vinna syftemålet och dessa äro hvartdera folkets frihet och sjelfständighet samt okränkta rätt att, i den mån det bidrager tili det gemensamma ändamålets vinnande, också ega inflytande på de gemensamma angelägenheterna. Alla andra grunder afvika fiån rättvisa och leda derföre förr eller sednare till upplösning af en förening, hvars grund saknar styrka att upprätthålla byggnaden. Af hvad Utskottet redan yttrat, följer både att det anser en revision och ett fullständigande utaf förenings-fördraget af bebofvet påkalladt, och att det för sin del anser delta böra verkställas endast pä sådana grunder, att det främsta rummet inom föreningen och rättigheten alt i förhållande till andra magter representera densamma, böra fortfarande åt Sverige bibehållas, såsom tillhörande sistnämnda land, icke blott med afseende på föreningens historiska tillkomst och såsom varande det mägtigare af de båda rikena, utan äfven derföre, att, då likhet i skyldigheter mellan de båda rikena i allt fall ej lärer kunna åstadkommas, bibehållandet af Sveriges främre ställning är den enda form för föreningen, som icke skulle göra Sveriges ställning i föreningen uppenbart lägre än Norges och derigenom ofelbart verka till föreningens upplösning. Uet skulle måhända kunna ifrågasättas, att Utskottet bort i afseende ä särskilda punkter närmare uppgifva föremålet och syftningen af den önskade revisionen. Detta skulle likräl leda till alltför stor vidlyftighet, utan att ändock kunna uttömma ämnet, derest icke Uiskottet skolat sjelf företaga revi.-ionen, hvilket ej torde vara lämpligt eller ens verkställbar^ Utskottet har emellertid ansett sig ej böra underlåta att uppgifva vissa punkter såsom, efter Utskottets tanka, särdeles angelägna föremål för ändrade eller fullständigare bestämmelser de förenade rikena emellan. Hit räknar Uiskottet: konunga-, thronföljare och förmyndare val, Interims regeringens sammansättning och verksamhet, Unions konungens dispositionsrätt öfver arméen och flottan samt lörsvarsverkets ordnande efter gemensam plan, bestämmande af grunderna lör utgörandet af bidrag till gemensamma kostnader, formen för en unionel representation af de båda rikena m. fl.
— Motionärens syftemål med de kunskapsprofs afläggande, som lian, ulan att närmare be stämma arten deraf, fordrar af dem, som skola vid tilltagande år bestrida statsmannavärf, förmenas mindre vara några examina, hvilka ofta ej voro annat, än utanlexor, än ett incitament för slumrande anlag, och att befordra deras mera tidsenliga och grannlaga utbildning. De stolta minnena troddes hafva föresväfvat honom frän ett förgånget tidehvarf, då halfhet i insigter och rådvillhet bos Statens styresmän voro okände, ett tidehvarf, som gjort Sveriges ära och omsluter dess politiska storhet. Då Utskottet åtnöjt sig med den blott negativa åtgärd , som Grundlagen anvisar, skall motionären tvertom åsyftat en positiv, och att komma ett steg längre, hvarföre man borde hålla honom räkning. Då åtgärder, som kunna bidraga att omgifva Sveriges Thron med inleflrgence och skicklighet, blifva med hvarje dag för densamma mera oumbärliga, borde Utskottet lifligare behjerta och närmare pröfva motionärens förslag. Herr Prosten Säve har häri instämt, så myeket heldre, som äfven Herr Prosten någon gång skall funnit skäl beklaga, att till åtskillige högre civile oell förtroende-sysslor blifvit befordrade personer, hvilka ej ens undergått den första civil-examen. Det var allmänt kunnigt, att de fleste Landshöfdingeplatser i Riket beklädas af militairer, samt att från väre GarnizonsRegementen stundom tagits functionärer för Öfver-Stålhållareoch StatsRåds-embetena. Följderne af ett sådant befordrings-system skola oek på Allm. Besa.- och Ekon-Utskottets Utlåtande, N'.o 110. 3 flere sätt varit synbara. Om den individuella skickligheten och talangen, äfven utan föregånget prof, någon gång gjort sig gällande till Konungens och Rikets tjenst, hade della dock ej alltid och allestädes varit händelsen, och i allmänhet syntes det för mycket vågadt att låta de högsta embelsverkens och hela samhällets väl hero på så ovissa omständigheter.
Hos Kongl. Maj:t har i underdånighet blifwit anmäl! dels att den uti iunewarande ars Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 14 Mars» 6or las, och instämmer fullkomligen, at fördel sednare M mindre straff matte utstakas. Grefwe kl örner. Här är för det närwar rande frägan endast om det i:sta Momentet och ett olofligt utbetalande af det mindre Li-oäitivet. Förlusten af allmänt förtroende synes mig för denna förseelse wara ett gansta tilräckeligt straff, och dec förundrar yiig, at det af någon kan anses för lindrigt, Åtminstone wil jag önsta, at aldrig den std matte komma, dä man ej, såsom ett hardt smärtande missöde anser at stiljas ifrån allmänt och medborgerligt förtroende. Herr von btausvvolkk yrkade ä nyo, at tvid wärd'randel af brott, borde man mindre hafwa afseende pä deras följder, än pä olydnaden mor gifna föreskrifter. Antingen fragan wore om det stora eller der lilla Lreclitivet, bestode brottet i uraktlåtande af förestrefna formaliteter, och borde pr denna syn-punÄ lika straffas. Det wore icke derföre hans mening, ar fordra bibehållande af fästnings-straffet Friherre Ltsel von Illo!l8tein. Jag tror at det bör göras stillnad och grader i förbrytelser. Det är endast inför Gud alla brott äro lika, och ester afsigten och upsätet bedömas, För oss böra gerningarnes följder äfwen komma i beräkning. Af denna grund kan jag ej annat än yrka, at straffen olika mätte moclikeras för utbetalningen af det stora och af der lilla creöitivet, Rtstillige begärde härefter, at det andra k-io men-. 6Q2 Den 14 Mars. mentet afwen mätte blifma uplast, sa at jemnförelse emellan bagge de föreslagna straffen kunde göras. I följe häraf uplästes 2 lVlom. i 2 §. af Utffottecs Förstag, hwarefter Friherre bl ann er be
Den 16 Maji. 427 Af den 5 sistledne Martil: 1:0 Angående Regleringen af Staten för Ulricsdals Kongl. Lustslott; Af den i3 sistledne April: 2:0 Öfver Comminister Bergegrens Motion om Löneförhöjning för Comininistrarne i Stockholm; Af den 18 sistledne Martil: 3.'o Gemensamt med Lagutskottet, angående Lönförbättring för Häradsllöfdingarne; Fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden blifvit den 4» 11 oc^ 25 sistledne April bifallne af Ridderskapet och Adeln, Utskottets ifrågavarande Irenne Memorial endast borde läggas till handlingarne. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 7 dennes afgifne och den i3 derpå följde på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar vid Utskottets den i3 sistledne April meddelte Betänkande, angående medels anslående för verkställde och hädanefter skeende reparationer å Operahuset, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär samma Betänkande redan blifvit af de öfrige Irenne RiksStånden bifallit, dervid för sin del nu mera låta bero. 428 Den i 6 Maji. Föredrogs å liyo ConstitutionsUlskollets den 5 dennes aflåtne, samt den i3 derpå följde på bordet lagde Memorial, i anledning af Ridderskapets och Adelns yttrade önskan om tryckning af Ilandlingarne i målet, rörande en af Herr Schönström, Pehr, mot Herr StatsMinistern för Utrikes Ärenderne gjord anmärkning. Herr CederskjöldPehr Gustaf: Det är nu för tredje gången under denna Riksdag, som ConstitutionsUtskottet förklarar ett mål förfallit, derföre att vid dess afgörande inom Utskottet två Stånd stadnat emot två. Första gången detta inträffade, gjordes dervid ingen anmärkning.
Län sålunda skulle erhålla 5 serskildta Upplagsställen, med Carlstads Magazin inberäknadt. Detta mål är nu till afgörande i MagazinsDirectionen , och ehuru så många Magazin för ett Län icke synes kunna beviljas, är det dock ostridigt, att det enda Magazin, sorn nu finnes, är alldeles otillräckligt, synnerligen som, utom det att Undsättningslagarne i allmänhet hafva en allt för lång väg till Carlstad, ja ända till ao mil fram och ater, måste Kronan alltid hyra Magazin i Carlstad, då en större qvantitet Spanmål för Thanet behöfver anskaffas, och hafva dessa hyror understundom uppgått till öfver 200 R:dr Banco i Månaden. Då ett således är en afgjord sak , att flera Magaziner i Wermland böra anläggas , upptages här förslagsvis kostnaden, hvilken, i förhållande till de insände Förslagen och de Magaziners anskaffande som oundvikeligen synas behöflig» , kan komma att uppgå till omkring . Med ©motstående Magazins»utrymmen synes Länet i alla afseende© vara belåtet. Hos Riksens Höglofl. Ständer har väl Herr ÖfversteLieutenant Bo Oxehufvud gjort Motion om nödvändigheten af ett nytt Magazins anläggande i Falköping; men enär Länet äger 3ine Magazin med ett ganska betydligt utrymme» synes ali vidare förökning deraf kunna umbäras. För att än vidare utvidga Wenersborgs Magazin , kommer der en reparation att företagas, som uppgår till omkring . » . Uti Elfsborgs Län finnas dessutom flera hus vid det så kallade Brinkebejgs Kulles instäldte Bränneri, som tillhöra Magazinslnrättningen, men hvaraf det förnämsta huset disponeras af Kongl. KrigsGollegium, ulan hyra eller ersättning, lill UtredningsFörråd. De öfrige Byggnaderne, såsom förfallne, komma att försäljas. I S:aden Borås har äfvenledes Magazinslnrättningen ett MagazinsHus sedan fordna Bränneri-tiden, hvilket hus efter äldre uppgifter, kunnat inrymma omkring 2,940 T:r Oriad , elier circa 6,000 T:r Riad Säd:
Om jag vore anhängare till den republikanska styrelseformen, skulle jag icke draga i betänkande att med min röst bidraga dertill, att R. o. Ad:s på födslen grundade representationsrätt helt och hållet uphörde, men som jag anser den conslitutionell monarkiska styrelseformen vara den enda passande för vårt fädernesland, finnér jag mig äfven förhindrad att medgifva uphörandet af Adelns sjelfskrifna representationsrätt förr än man för mig ådagalagdt, att en så beskaffad styrelseform utan en sådan representationsrätt ändock kan ega bestånd. Då likväl R. o. Adis nuvarande representationssätt jemväl efter min öfvertygelse, är i högsta grad bristfälligt, såsom jag vid ett föregående tillfälle sökt ådagalägga, bör man hälla ConshUlsk. räkning för, att det sökt tillvägabringa en förbättring deri. Äfvenledes är jag samma Utsk. tack skyldig för den väsendtliga förbättring som ligger uti afskaffandet af den s. k. fyr-delningen, källan till allt det split och ali den oenighet, som herrskat emellan våra Riksstånd. Men, sådant oak tadt, kan jag dock icke med min röst understödja förslaget. Det är, såsom flere talare redan visat, behäftadt med många fel, men det liufvudsakligaste af dem är, att Ståndens valordningar saknas. Man har visserligen sagt, alt R. o. Ad. genom denna uraktlåtenhet icke komme i sämre ställning, än den, hvari vi f. n. oss befinna, enär Riddarh.Ordn. kan när som helst af R. o. Ad. för ändras, under förutsättning af K. M:s sanction. Men härvid harman förbisett den väsendtliga omständigheten att vi nu åtminstone äga en Ståndsordn. samt att vi kunna motsätta oss alla förändringar af densamma, då deremot, om vi antoge förslaget, ingen Riddarh.- Ordn. funnes till och vi således vore fullkomligt ovissa om beskaffenheten af den ordning, enl. hvilken R. o. Ad. skulle representeras.
Dessutom kan ingen Författning i detta hänseende upprättas, så beskaffad, att icke den med lätthet kan eluderas; af sådan anledning fanns denna anmärkning icke förtjena afseende. 16:0 Att fri religionsöfning blifvit utsträckt till ailä religioner utan undantag, samt. att stambok kunde utgifvas till byggnad af annan än Luthersk kyrka. Under de villkor, som den fria religionsöfningen blifvit föreslagen, befanns detta förslag stå i full - 1^33 Besil, ook Eken. (Jtsk. Betänkanden. komlig öfverensstämmelse med rikets Grund-» Jagar; och att det skulle utmärka en bestämd jnconseqaence, om Judar eller andra religionsbekännare skulle särskildt uteslutas fran en porto franco. Hvad anmärkningen, rörande stambokens utfärdande beträffar, kunde ej anledning till denna Christliga förmaning linnas, annat än i anmärkarens mindre kännedom deraf, att Lutherska religionen är detsamma, som den rådande Evangeliska läran, hvilken ferm uti § bokstafligen är brukad, såsom ett villkor för stamboks erhållande. 17:0 Att det icke blifvit utmärkt till hvilken klass bland Rikets Ständer, Slitö skall räknas, såsom bestämmande dess. rättighet att deltaga i representationen. Det befanns, att Slitö tills vidare skulle lyda under Wisby jurisdiction, under hvilken tid dess ratt att enskildt välja Riksdagsman, icke kunde komma i fråga, och att således frågan om stadens klassification för det närvarande v ore för tidig, och lämpligast borde uppskjutas, intilldess staden kunnat förse sig med egen Magistrat. i8.'o Alt den kostnad, de uppgifne befäst• ningarne erfordrade, ani de ock icke för närvarande skalle tillskynda Statsverket någon utgift, dock likväl i framtiden skulle belasta detsamma, och ig:de
Jag tror således, just ur den moraliska synpunkten betraktadt, att det är särdeles vådligt att af en last, som spelsjukan väl ändock är, vilja göra en nationaldygd. Äfven i detta afs:de hafva vi en egen erfarenhet att rådfråga. Under den tid bränvins-tillverkningen var ett monopolium för Regeringen, visade man sin loyauté genom att supa sig full; och nu har man i decennier förgäfves arbetat på att kunna utrota denna nationaldygd; skulle det icke möjligen kunna gå på samma Dan 30 November f. ra. 483 sätt med börsspelet, om det nu gjordes till patriotism? Hvad säga de länders författare, som sett börsspelet på mira liållp Så vidt jag kunnat erfara af både Engelska och Franska författare, anses det sorn landets största kräftsår. Om spekulationen inskränkte sig till verkliga affärsmän, vore förhållandet kanske ielce så farligt; men nu är det icke blott dessa, utan folk af alla klasser och t. o. m. qvinnor, som spela på börserna. Jag tror derföre, ätt Utsk-.t vid bedömandet af denna del af Hr Åkermans motion bör tillvägagå med stor varsamhet, och betrakta saken icke blott från financiel, utan äfven frän moralisk och sedlig synpunkt; hvarvid det torde jemväl öfvervägas i hvad förhållande sådant börsspel må kunna stå till de förbud, som redan finnas mot lotterier oell hazardspel. Ilr Akerman har bland sina motiver framställt flere satser, som äro mycket behjertansvärda, och jag tager mig friheten fästa upmärksamheten på ett par. Han säger, bland annat, »att det blott finnes en verklig källa till rikedom och välstånd, nemi. arbete och sparsamhet», samt att, »om produktionen skall blifva vinstgifvande, måste företagen grundas på kloka och solida beräkningar». Nu frågas, om spel verkligen kan anses för en klok och solid beräkning? Vidare huru fostras och upmuntras arbetsamhet och sparsamhet genom vanan att riskera sina kapitaler på spel.
Sedan jemväl Länsstyrelsen och Kongl. Kammar-kollegium sig i ämnet utlåtit, samt af handlingarne i öfrigt inhemtats, att lotten N:o 1, hvarför någon nedsättning i räntan blifvit sökt, tillhörde hemmanet Kella, att sökändernas nyssberörda uppgift, angående fördelningen af vissa lotter mellan flera egare, vore med verkliga förhållandet öfverensstämmande; att jj:delar af lotten N:o 2 vore odlade till åker och de öfriga |:delarne bestode af jemn skogsmark, bevext med gran; att af lotten N:o 10 de nu ifrågavarande ^:delarne likasom T’0:del af N:o 11 samt af N:o 13 88,50 qvadratref, eller omkring 14 tunnland, likaledes vore uppodlade till åker, ehuru å dessa, likasom öfriga lägenheter, hvilka, med undantag af N:o 2, helt och hållet saknade skog, jordmånen, såsom bestående af fin mager sand, icke vore tjenlig till annat än skogssådd; äfvensom att de räntor, lägenheterna hade sig ålagda, vid skatteförsäljniugen bcstämts till följande belopp, nemligen: för N:o 2 till 7 tunnor 26 kappar, för om krin g 42 tunnland, )) » 6 » 3 » 5 » . » » 86 » , )) » 7 » 4 » 3f » , » » 31 » > » » 8 » 6 » 14 » » » » 45 » . » » 9 » 9 » 21 » * » » 63 » » » » 10 » 10 » 30J » och då för ff:delar nedsättning skett lill 20 kappar, utgör räntebeloppet för återstående ^rdelar 1 tunna 20 kappar för en areal af omkring 7 tunnland. » » 11 » 9 tunnor 31J kappar, eller, efter nedsättningen för adelar till 22| kappar för återstående j^del nära 1 tunna för en areal af omkring 7 tunnland 31 kappland. » » 12 » 5 tunnland 25 kappar, för 27 tunnland 26 kappland, » » 13 » 1 » 29 » , » omkring 39 tunnland.
På sätt och under de vilkor Kongl. Majit i Nåder föreslagit och Rikets Ständer gillat, har Kronans rätt i berörde hänseende blifvit å Malmö stad öfverlåten; hvarom Nådigt bref, under den 17 Mars 1848, till Kongl. Majits Befallningshafvande i Malmöhus län aflåtits. 133 Engström ådömdt ersättningsbelopp (26). Rikets Ständers i öfverensstämmelse med Kongl. Majits Nådiga framställning i denna fråga fattade beslut har under den 17 Mars 1848 blifvit till behörig kännedom och efterrättelse vederbörande meddeladl. 134.0 af den 4 Mars 1848, i anledning af väckt fråga, att ÖfverJägmästare-bostället Gate måtte till Arvika köping öfverlåtas (28). Denna skrifvelse, som den 31 Mars 1848 blifvit i underdånighet anmäld och då ej fordrat åtgärd, har sedermera den 16 Mars 1849 å nyo förevarit i sammanhang med Arvika köpings innevånares underdåniga ansökning jemte Kammarkollegii, efter vederbörandes hörande, deröfver afgifna underdåniga utlåtande, hvarvid Kongl. Mejit förklarat Sig vilja framdeles, uppå före nästkommande Riksdag skeende förnyad anmälan, taga detta ärende under Nådigt öfvervägande. Kronofogden C. öhboms balauce (27). Anmäld den 12 Maj 1848 och befanns då ej fordra åtgärd. !3®:o af den 11 Mars 1848, angående ersättning för af Landtränteriet i Götheborg och af vederbörande Redogörare förskjutne kostnader i anledning af Choierafarsoten (30). Rikets Ständers beslut att ifrågavarande förskotts belopp borde uti liqvid emellan Riksgäldskontoret och Statskontoret angående öfverskotten å Statsverkets inkomster till ersättning af Riksgäldskontoret upptagas, har under den 31 Mars 1848 blifvit vederbörande till kännedom och efterrättelse meddelad t.
Hvarefter Hans Excellence Herr Gref - Den 29 Januarii f. m. ven och LandtMar skalken yttrade, att Grefve Gyldenstolpe, som emot detta moment anmärkt, att derur måtte utgå orden: dä Författarens rätta namnsedel temnad är, väl förklarat sig icke yrka proposition härå, ifall Ridderskapet och Adeln skulle hnna saken vara af för liten vigt, för att kunna blifva föremål för dess uppmärksamhet, men som Ridderskapets och Adelns tanka i denna del ej kunde vara Hans Excellence bekant, ansåg Hans Excellence sig böra till Ridderskapet och Adeln hemställa, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma i Grefve Gyldenstolpe^ berörde anmärkning, Ropades Nej, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, i anseende dertill, att tiden nu så långt framlidit, Ridderskapet och Adeln skulle behaga Uppskjuta den ytterligare profil ingen af ConstitutionsUtskottets ifrågavarande Förslag till eftermiddags-plenum. Bifölls. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan tre qvart till 3 eftermiddagen. In fidem protocolli O. J. Lagerheim. Den 29 Januarii e. in. Fredagen d. 29 Januarii i83o. Plenum klockan half till 6 eftermiddagen. Fortsattes pröfniiigen af ConstitutiotisUtskottets den 3 sistlidne September under N:o 51 aflåtne och den 5 derpåföljde Oc-* tober e. m. på bordet lagde Memorial med Förslag till ändringar i Tryckfrihets-Författningen och till ny redaction af samma Grundlag. § ä, i:o Ého som ämnar utgifva periodisk skrift j anmäle sig derom förut hos Hof* Cantzlerh, med Uppgift å Skriftens titel och tryckningsortj samt med bifogande af en sä beskaffad skriftlig borgen eller depositions-altestj som här nedanför utsätter.
Om, genom den nästan uteslutande rigtning till produetionens framkallande och handelns understöd, capitalen genom en förändrad Bankoch Lånerörelse måste taga, en inskränktare verkningskrets åt deni beredes, så finner hvar och en, att sådant sker helt och hållet till industriens båtnad, emedan de blifva så mycket tillräckligare inom den anvisade kretsen. Bankerne kunna nedsätta räntan och vinna full ersättning genom rörelsens säkerhet, genom möjligheten att i samma mon som omsättningstiderna blifva kortare eller liqviderna mera punktuelia till Banken, utan våda kunna röra sig på mindre metallisk cassa, och slutligen genom den stigande industriens behof af allt jemt ökade förlag. Bankerne utgöra äfven de närboendes gemensamma cassa, alltid färdige att förränta hvarje besparad penning och i små summor försträcka, att upplåna hvarje ofruktbart hvilande capital, för att åter åt detsamma anvisa en rigtning, som öfverensstämmer med National-industriens och Bankernes alltid gemensamma interesse. Det är i min tanka Lånerörelsens rigtning — hufvudsakligen till belåning af varor och förbindelser, som uppstått utur verkliga commerciela transactioner, vare sig emelian Producenter och Köpmän eiler emellan Köpmän och Tior till BancoUtskottets Utlåtande N:o 16. 7 Köpmän, samt stränga fordringar på ordning i affairer och omsättnings-rättens borttagande, sorn från Bankerna skall aflägsna improductiva Lånesökande och göra fonderna tillräckliga till förlag för näringar och handel, mot en ränta, som blir låg i samma nion, som insättningarne till Banken blifva punktnela, och Bankrörelsens säkerhet och vinst inlockar flera medtäflare i denna industri. — Under discussionen i Banco-Utskoltet har jag sökt att utveckla de grunder, hvarigenom i min tanka vår ereditrörelse skulle vinna en sådan till industriens framkallande förädlad organisation.