Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då en ägare af Frälsehemman uti vårt Stånd deltager uti Riksdagsmannaval, samt äfven, som nu skett, väljes till Riksdagsfullmägtig, och har med Kronoskatteåboen enahanda rättigheter och förmåner att försvara och beifra, så synes deraf följa, att han jemväl bör deltaga i de kostnader, som utgå till underhåll för en Riksdagsfullmägtig. Det är på desse grunder jag vågat till Riksens Höglofl. Ständers vidare ompröfvande hemställa, om icke billigheten fordrar, att, vid beräkning af RiksdagSrnannaarfvoden, alla inom vårt Stånd, som bebo och äga Frälsehemman, böra deruti deltaga. Att så bör ske, är min rena öfvertygelse, grundad på billigheten och rättvisa, hvilket jag kan desto mera försäkra, som jag sjelf är ägare af Frälsehemman, och således underkastar mig samma utgifter. Anders Larsson från Elfsborgs Lån och Redvägs Härad. 37 866 Riksdagen 1815. Memorial i anledning af väckt motion om ändringar i Riksens Ständers JustiticeOmbudsmans Instruction. Till Constitutions-Utskottet har igenom remiss ifrån Höglofl. Ridderskapet och Adeln inkommit ett förslag, af Herr A. J. Spaldencreutz, till ändringar i Riksens Ständers Justitim-Ombudsmans Instruction, nemligen: Att Riksens Ständers Justitise-Ombudsman skulle åläggas att under loppet af hvarje Riksdag efterse och granska, huruvida Riksens Ständers alla önskningar och beslut så väl i de från Ständernas Utskott utgående Expeditioner som i de sedan ifrån vederbörande Embetsman emanerande författningar blifva rigtigt uttryckta, så att ej förordningar eller stadganden, som motstrida Ständernas afsigter, må kunna utgifvas.
Således, huru jag än ser saken, kan jag icke finna något antagligt skäl vara af motionären anfördt till bifall för hans förslag, och för min del anser jag mig böra handla efter den utgångspunkt, att så länge man lägger de band på Prinsarne, som i grundlagen äro föreskrifna, måste det äfven vara folkets pligt, att lemna dem underhåll. Huruvida underhållssumman bör vara större eller mindre, derom vill jag icke yttra mig, särdeles som jag icke hört någon tala derom; och jag kommer derföre att votera för förslaget. Jag nämnde nyss, att jag aldrig tillhört Konungens omgifning, och Prins Oscar känner jag blott till utseendet; det torde således vara klart, att jag ej talat för något personligt intresse; utan endast för principen. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: De anföranden som af flere föregående talare blifvit afgifna emot den föredragna punkten i StatsUtsk:s Betänk., hafva, om jag rätt uppfattat dem, synts något haltande. Jag börjar med att erinra, att de framställda anmärknme icke afse något financielt eller administratift, ändamål. Om den åsigt, hvarifrån de utgå, blefve gällande skulle tvärtom sådant i beggedera hänseendet otvifvelaktigt medföra olägenheter. Hvad det financiela interesset angår skulle nemi. såsom i Betänk, är visadt, anslagets sammanförande med Konungens hofhållningssumma, hafva den menliga följd att, om genom någon förändring inom Konungafamiljen, anslagsbehofvet förminskades, sådant dock icke kunde föranleda någon derefter lämpad jemkning af hofhållningssumman; Den 21 Mars f. m. 231 och med hänsigt till det administrativa ändamålet, jnses det lätteligen, att ett sådant sammanförande skulle medföra behofvet af en dubbel bokföring, i stället för en enda räkenskap, emedan de K. Prinsarne ändock icke kunde undgå att för sin ekonomi hafva en särskild, för dem redovisande, förvaltning. Man torde säga att denna olägenhet är af underordnad vigt, och jag vill icke bestrida det. Men under de framställda anmärkmnes yta ligger en grundsats, och hvad innebär denna grundsats? Ingenting annat, än att de K.
Af den 2 innevarande Martiin om Återremiss af: 1:0 StatsUtskottets Memorial och Förslag till beräkning af Statsverkets Intrader. 2:0 Samma Utskotts Memorial, angående Pension för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Lärare, samt 3:o Allmänna Besvärsoch OeconomiceUtskot-, tets Betänkande i anledning af väckt fråga om Förbud mot införande al Utländskt Bomullsgarn. Hvilka ProlocollsUtdråg lades till Handlingurne. Den 2 Martil. 155 Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloft. Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 2 Martii 1818. S. D. Remitterades: Till Statsoch BancoUtskotten: Anföranden af Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, samt Herrar Hjerta, Gustaf; Roos, Carl Adam; Anckarsparre, Ingemar August; Hammarsköld', Lorenzo; von Stahl, Samuel; Lagerheim, Gustaf; Munck af Rosenschöld, Eberhard; Påhlman, Otto Fredric, och von Hauswolff, Carl Gustaf, rörande Götha Canal. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 3 sistledne Februarii afgifne, samt den 19 och den 24 Eftermiddagen i samma Månad på Bordet lagde Utlåtande, i anledning af Återremiss, rörande tiden för Kungörelsers uppläsande under Gudstjensten, blef, med godkännande af LagUtskottets Utlåtande, Utskottets den 17 sistledne December först afgifne Betänkande i detta ämne af Ridderskapet och Adeln bifallit. Ut Supra. S. D.
Lagerbjelke framställa en myntbestämning såsom en hufvudsak för; Den 15 Julli f. ni. Ilandet. Han gick ännu längre, och förklarade yårt sedelmynt vacklande värde för hufvudorsaken till den penninge-förlägenhet, som öfverklagats, Jag tror deremot, att den betydliga indragningen af sedelstocken varit den första och. hufvudorsa« ken till denna förlägenhet, ehuru jag medgifver, att det vacklande myntvärdet äfven dertill kun*' nät något bidraga, men icke såsom hufvudorsak , ty då skulle förlägenheten hafva varit störst, när myntet vacklade mest. Emelian åren 1809 Och a813 var myntet mest vacklande, ty kursen varierade emellan knappt 80 och 136 sk., och den, tiden klagades ej öfver penninge-förlägenhet. Nu på ett par år, då kursen ej varierat 20 sk., har denna förlägenhet varit störst. Jag hade således förmodat, att när en myntbestämning ej ännu ge* pörn realisation kunde vinnas, skulle de, som ani se en myntbestämning nödig, och för att vara förnämsta ändamålet med en realisation, hafva, fram* för någon annan, velat antaga, ifrågavarande för* sta alterativ. Men, har man sagt, Utskotten hafva intet medel föreslagit till förekommande af myntförsämring, utan blott al myntförbättringOch detta inkast göres af män, som anse silfver, fondens arithmetiska förhållande till sedelstocken ensamt eller åtminstone hufvudsakligast bestämma sedelmyntets värde! Utskotten hafva ju föreslagit en tillökning af Bankens fond, dels utan tillökning af sedelstocken genom uppköp af silfver för dess behållna vinst, och, dels, genom inväxling af silfver mot rya sedlar, hvilken åstadkommer en förmonli^lré proportion emellan silfverfonden och sedelstocken, jin den sorn nu är. Härtill kommer, att rörelse* eapitalets förökning genom sistnämnde intäxling
Rtdl för hwarje IVO Skeppunds blåsning uteslutas emedan Bergsmans-Hemman och Lhy tilhöriga Skogar, Grufwe«och Hytte-delar är o ftä« hvarannan sä oMMige, at driwardenug ej kuuva ätstilljas. Norrköping den icr Innii 1300. Olok Lurenllam Friherre Eliott, la^e. Jag har alltidöm ^ak, at et maximum och minimum ä alla Egendomar kunde sättas lil rättelse för taxorin§!? - män, Gwarom jag ocksästalt med ätffilliga Harrar Ledamöter i Hemliga Utstottet;) men da jag kommit i er» farenhet, at Mantalen äro i sina wärdén sä ol-ka, at sädant ej läter sig göra, hemställer jag til Högloflige Ridderflapet och Zldeln, om icke sädanl mä för Bruken försvinna, och de, lika med aila andra Egendomar af iLxsrinxe-män wärderaS. Herr af l>Ioräin, jokan lrlagnus. Dä af den förut uplästa cch grllade Z af Huulrga Utskottets ?rotoLoil8 utdrag är ak intaga, det alla de under Iernbruken warande Hemman och lägenheter, lika med all annan der omchrmäld jord, stola sirfkilldt til förmögenhets afgift upstattas, samt följakteligen alla de, Bruken undcrlaggda egna stozar bliswa, såsom isrän Hemmanen och Jorden vstiljakkiga til sil hela wärde i afseende pä nämnda afgift der coullcleraclo, l irer Herr Grefven och L rndtMarstalken samt Hoglosi. Rioderstapet och Adeln benäget sinna, dels at hwav af Iernbruken til beskattning widare äterstär, icke är annat an blotta Hamrnarstatten eller Smides-rät ighc en, dels ock at denna rättighet, bestäendc blott i Papperet eller krivileAierna, icke möjeligen bör kunna anses me« wärd r min än uti nägon annans hand, eller lwärt» vm.
Men den figuren faller inom det svenska dramat, for hvilket herr Fredriksson kan bli en stödjespelare liksom han varit centralpunkten, kring hvilken de franska komedierna vändt sig. Sandén skulle vara mästerlig, om herr F. endast ville frångå sin gamla vana att liksom stryka under sina repliker, att lägga en onaturligt forcerad tonvigt pä det han har att säga. Inte talar någon så ansträngt i lifvet. Sandén talar nog något olikt mot den franske eleganten herr Fredriksson, men han » stryker under » ihärdigare än någonsin och detta blir pinsamt att höra, i synnerhet då det förekommer hos en af våra allra förnämsta " sceniska konstnärer, som mycket väl kan tala fullt okonst-ladt, när han vill. I Ensam bar fru Hwasser upp hufvudrollen. Hennes stil är ej den yngsta skådespelerskans — om jag far nyttja detta oegentliga uttryck » skola » — och den drar ej alltid jämt med den yngsta diktningens anda. Men särskildt i Ensam gaf fru Hwasser ett så genomhjertligt uttryck åt moderns samlade kärlek till dottern och åt vissheten att de båda en gång skola finna hvarandra, — och i hennes spel fans det utsökta detaljer, sådana det fordras helt annat än blott rutin att åstadkomma. Att hon blef abstrakt i styckets slut är ej hennes fel. Då det gäller tänkande skådespelare, kan man taga för regel att, om rollen är karaktäristisk, individuell, natursann,blir framställningen så äfven. En skådespelare kån göra mycket af litet, då lägger han till af sitt eget — och det är godt och väl för författaren att så händer. Men denne bör veta att det till en dryg del beror på honom sjelf hur hans figurer komma att spelas. Äf öfriga svenska typer, Dramatiska teatern bjudit oss på sista .tiden, stå väl främst fru Helfrid Kinmanssons och fröken Ahlanders båda präktiga gummor i Det satt en fogel på lindeqvist samt den sistnämdas madam Rask i Ensam« Gummorna i herr Lundqvists proverb tillhöra dessa roller, som en hvar erfaren skådespelerska kan utföra och bör kunna utföra bra. Bättre finge man väl ingenstä » des se dem än här i firman Kinmanssons &amp; Ahlanders skepnader.
Det skulle också vara. ”emot all samfundsoch sedolära i högsta rnåt”to stridande, att vilja bemantla desse oord”ningar och de deraf härrörande inbördes oföra’rätter med det illfundiga skälet, att det kari 5’vara för ett samhälle enahanda, hvem inom det ”är rik eller fattig, besitter egendommarne eller ,Jdrifves utur dem. Med en så Gudlös statslära gifves ingen stöld, och intet röfveri mer,: ’’och då skulle man saklöst få i ett samhälle 5 taga sådane författningar, hvarigenom tusen”de personer kunde komma i besittning af ”millioner medborgares välfångna egendom, Detta gäller så väl vid myntförbättring, sorn vid myntförsämring Den förra har likväl mera emot sig, än den sednare, emedan den hufvudsakligen träffar den industrieusa delen af Nationen, och gör afsättningen af dess vara till Utländningen betydligt svårare. För min del underställer jag Ridderskapets och Adelns pröfning, äfvensom Utskottens, (till hvilka jag anhåller att Betänkandet mätte blifva återremitteradt, enär det ännu ej ar nog kändt af nationen, och enär vi ej böra komma med ett hastverk, då derom varit taladt hela året,) om icke i stället för 3tdje punkten man bör fastställa, 1:0 en ny myntfot, lämpad efter den cours, som nu ager rum vid myntbestämningen; 2:0 att liqvidation af skulder får ske efter samma cours, och 3:0 att silfver, som införes i Riket, må efter den fastställda myntfoten präglas och sättas i omlopp. Ett sådant mynt skulle efter behof och Handelsförhållandet minska eller öka lörelsecapitalet. Den 14 Julii e. ni. Jag skall till och med ej sätta mig emot, att 128 slc.-cours härvid bestämmes, om åtgärder vidtagas, att Nationen kan vara dervid betryggad; inen om ej sådane säkra åtgärder vidtagas, är det bättre att låta stå, som står.
Handel och sjöfart hafva tilltagit i större grad, än hvarmed de flesta förutgående epoker låta jemföra sig; oell då della skett under en tid, då inga särdeles gynnande utländska förhållanden kunnat framkalla lysande, men snart öfvergående, resultater, så visar det sig, att de nu vunna framstegen hvila på den säkra grunden af ökade källor inom landet för dessa näringar och ökad lättnad för dessa källors begagnande. O n Men i alla fall äro de på alla s. k. statsmannanäringar i vårt land hvilande utskylder lil! Stalén för obetydliga, alt genom deras nedsättning vägen kan gå till dessa näringars ytterligare framskridande. Men äi då lopet på en tilltagande fattigdom alldeles ogrundad!? Nej, mine bernir! beklagligen är det ej så. Om än på det hela taget landels välstånd på de sista 3o a åren gjort större framsteg än någonsin, och landels rikedom hopsummerad, onekligen lågt räknad, under denna tid blifvit mer än fördubblad, har dock delta lyckliga förhållande icke sträckt sig till den talrika och meden stigande befolkning ökade samhällsclass, som ulan egen jordegendom, utan egen borgerlig eller annan rörelse eller egna capital-lillgångar, närer sig och familj med frukten af dess arbete, eller bokstafligen tahult i dess anletes svetl. Men månne det är dryga skattebördor, sorn minskat denna vigtiga medborgsclass’ trefnad, och inom den spridt fattigdom, nöd — och i följd deraf brott? Dertill svarar jag bestämdt nej. I Sverige äro icke sfutsinkomsterne lill sin linfvudsakfiga del grundade på consumtionsalgifter såsom i de flesta andra länder, de der fördyra, ofia mer än fördubbla priset å den fattige arbetarens nödvändigaste behof Den enda dylika beskattning, som här kan förås under denna litel, är ilen fl brännvin, och om denna kunde minska förbrukningen, manne ej della för arbetaren skulle vara en förmän ?
Denna Begonia är vacker året om. Fortlitet åt ena sidan. Finge jag blomman att öiverplantas lätt genom skott. (Om en blomsterodlare lefva ännu en vinter, skulle hon nog sedan vara till professionen finge läsa detta, skulle han nog härdad. Nå ja, » kommer dag, kommer råd ». anmärka mot ordet » skott », ty hvad jag kallar Till slut ber jag er kasta en blick på den där skott, det skulle han troligen benämna stickling. blomman med de många ljusgröna skotten, ja, Men då skulle jag säga: » Min bäste herr fackman, just den där, som står på fönsterbrädet, lutad mot blanda er icke i den saken! Vi amatörer ha må- gardinen, h, så fal och ranglig den är! tänker hända vårt eget » blomsterspråk », men — vi förni. Jag håller med er. Dock, rår v ä l växten för stå hvarann.) sin skapnad? Och dessutom, ni skulle se » en Låt oss nu fortsätta vår rond! » Hvad är detta sådan der ranglig en », när den blommar, och, om för en vacker planta med sammetslena, gråskifni också förut hade bestämt er för att afgifva ett tande liksom randiga blad, » frågar ni. Jo, det är ogynsamt omdöme, skulle ni dock nödgas medgifen Gloxinia, blommande i somras första gången, va att blommorna ha en fin färg. För min del rödoch hvita blommor. Den har nu redan sex kan jag ej t ä n K a på växten utan i samband med blad. En rätt försigkommen unge för att vara luftiga, hvita gardiner, mot hvilka de lätta klasaruppfostrad i boningsrum! Eller huru tycken ni? ne af ljusgredelina blommor togo sig helt älskDär midt emot står också en » sexblading ». Den ligt ut. Jag kom från sommarhettan ute och in i har aldrig haft några blommor — skulle ha blomdet skönaste sommarrum, man kan tänka sig, mat i somras, men blef försenad. Det var som med stora, skuggande träd utanför fönstren. Det så att fröet, stort som ett störra snuskorn, sattes angenäma totalintrycket kunde dock ej förvilla nu - i vår 2 år sedan.
I enlighet med Förvaltningens af Sjö-Ärendena afgifna förslag hemställer jag derföre i underdånighet att, jemte det de befintliga lönerna skäligen förbättras, deras antal må tillika ökas med 40, men deremot till någon besparings vinnande, antalet af l:a Klassens eller Flagg-Under-Officerarnes löner minskas från 22 till 12 och i stället en tillökning ega rum i 2:dra Klassens löner från 95 till 106, samt i 3:dje Klassens löner från 163 till 202, dessa sistnämnda fördelade i 2:ne klasser, så att löneklasserna blifva 4; och kommer, då summan af det på dessa grunder upprättade förslag Litt. E. uppgår till R:dr Runt 179,100: — men nuvarande stat endast består „ „ 87,609: — för den nja statens genomförande att erfordras en tillökning af „ „ 91,491: — jemte det Flottans Under-Officerare, hvilka icke, lika med deras vederlikar vid Ar méen, ega förmånen af beklädnadshjelp, skulle fortfarande få tillgodonjuta hvardera 3 tunnor spanmål in natura, hvartill äfven, hvad de nu ifrågaställa nya Under-Officerstjensterna angår, tillgång å spanmålsanslaget för Flottans aflöningsstater förefinnes; hvaremot den nu från Matros-korpsens Stat utgående särskilda löneförbättring åt OfverKonstaplar och Öfver-Skeppare skulle upphöra, samt förhöjningen i gaget för de Matroser, som förordnas till Under-Officers-Korporaler, utgå för endast 40, såsom ock i förslaget för sistnämnde korps blifvit iakttaget.
Cederström har yttrat att sedan RiddarhusOrdningen blifvit skrifven i motsatts emot Grundlagen, så, ehuru han är öfvertygad att orden efter honom betyda efter hans död, kan han likväl nu ej gilla Utskottets förslag, emedan det innehåller en ändring af den praxis som hittills blifvit följd. Jag anhåller att Friherre Cederström ville visa oss uti i8lo och 1818 års RiddarhusOrdningar någon jjj. som är i motsatts emot 37 Regeringsformen, sådan den af oss blifvit förstådd Vid « 8 r 8 års Riksdag inkom till Ständerne ifrån ConstitutionsUtskottet ett förslag till ändring af 37 §-n. Deruti hade influtit såsom en förbättrad redaction orden efter hant död. Denne §. biet enhälligt af Ridderskapet och Adeln samt de öfrige Stånden antagen, jnen Konungen vägrade sin sanction , troligen derföre att i slutet af densamma var tillagdt, att adoption ej vidare fick äga rum då deremot rätten att meddela adoption uti igtSårs Den 11 Junii e, m, Riddarhusordning intagits. I afseende på hvad i Herr Riben anfort att 13 §:n skulle förorsaka Villervalla derigenom att en yngre son , skulle genom den äldre brödrens återicflyttande i Biket, efter vistandet i främmande land, kunna förlora en adelig värdighet, som han under tiden haft, så får jag nämna att hvarken denna §. eller någon annan i RiddarhusOrdningen stadgar något om ärftlighettn af Adelskapet, den stadgar blott huru med representationsrätten skall förhållas. Det är helt naturligt och gifvet att en person sorn flyttar utom landet icke derföre kan förlora sitt adelskap, och så länge den verkeliga Adelsmannen finnes utom Lands gifves ingen §. som tillåtes en annan att inträda uti hans rättigheterHvad beträffar alternativen, så anser visserligen äfven jan, det hade varit lämpeligare att icke framföra sådane. Anledningen var den, att flere Ledamöter i Utskottet icke ville eller trodde att vi borde ingå uti en besvärlig och vidlyftig tolk? ning af 2 §• då detta ämne kunde tåla en bättre utredning af ConstitutionsUtskottet.
M:t till rikets tjenst erbjuda något understöd i penningar, hvad som i Frankrike ofta ifrågakomma under namn af »don gratuit», så skulle detta ju icke vara en »förmån», som tillskyndades R. o. Ad., en »rättighet», hvarom 4:de mom:t nu talar, utan det vöre ett oller på fäderneslandets altare; men fråga kunde uppstå, huruvida icke ett dylikt ärende borde af en Ordförande afskäras på grund af ordet »allenast», och ett sådant, af R. o. Ad. sjelf på förhand sig ålagdt hinder vore ju uppenbarligen ganska skadligt. Man har, till min synnerliga förundran, framhållit att uteslutandet af detta ord: »allenast» skulle innebära en sådan våda, att det kunde föranleda K. M:t att å Riddarh.-Ordn. vägra sin sanktion Jag tror det dock icke. Hvarför skulle, om så vore, ej K. M:t hafva begagnat nämnda ord uti den punkt af den Den 11 April f. m 157 nya K. 0., sorn afser ifrågavarande angelägenhet? Så har dock ej skelt, hvilket är bästa beviset för mitt påstående. Jag tillstyrker fortfarande, att ordet »allenast» måtte från ingressen borttagas. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik: Som jag är förvissad, att en Ordförande ej skall tillåta, att sådane ämnen komma under diskussion, som kunna ega någon anstrykning af de demagogische Umtriebe, Gr. Oxenstjerna påpekat, yrkar jag att ordet »allenast» måtte ur ingressen utgå. Gr. Oxenstjerna: Jag ber endast att lå nämna, att i samma ögonblick, jag fällt uttrycket demagogische Umtriebe, ändrade jag det till politische Umtriebe, ehuru detta uttryck kanske torde vara mindre vanligt. Min mening har ingalunda varit, att emot de Hrr, som yrkat borttagande af ordet »allenast», rigta en sådan beskyllning; men kunna väl dessa Hrr ansvara för framtiden; veta väl de huru Riddarhuset framdeles kommer att se ut?
Då likväl af samma Inrättning resultatet i afseende på kostnaden icke kan bestämdt uppgifvas och Rikets tillstånd fordrar en omtänksam hushållning med Statens medel tror Utskottet försöken med en PaquetPosts inrättande böra göras i en mindre scala och således till en början erhålla en mindre utsträckning; hvarföre Utskottet får föreslå: att en PaquetPost, såsom i synnerhet behöflig för Rikets inre orter, dit sjölägenheter saknas, måtte inrättas på det sätt, att den en gång i månaden, un - Betänka uden. 34t eter den tid öppet vatten är eller ångbåtarne färdas, afginge fram och åter från Norrköping öfver Linköping, Jönköping, Wexiö och Christianstad till Ystad och ifrån Ar boga öfver Örebro, Mariestad, Lidköping och Alingsås till Götheborg med vagn och 2 hästars anspann samt med endast enbetsåkdon och 1 häst från Westerås öfver Köping och Westra Bergslagen till Falun, på hvilken väg en större Paquetvagn icke synes erforderlig. Enligt upprättad Calcul skulle Omkostnaderne, bestående uti: SkjutsLegUj beräknad lika med hvad för Gästgifveriskjutsen erlägges, ifrån Norrköping till Ystad fram och åter, 6 resor . 40i: — “ ifrån Arboga till Götheborg d:o d:o . 293: 18.- ifrån Westerås till Falun 84 - DagTractamcnte för 3 Condueteurer å 45 R:dr i Månaden, eller för 6 Månader 810: Inköp af 2:11 ePostvagnar och ett Enbets-ähdou 34»- 3s. - för året uppgå till Banco födr i,g3o: 26. - oberäknadt den för en gång utgående, men på en mängd ar fördelade, utgiften för VågBalancer med vigter för Paqueternes vägning vid ofvannämnde PostStationer samt vagnarnes årliga underhållskostnad med | eller £ af deras inköpspris jemte skälige Arfvoden åt de Postförvaltare, hvilka, i händelse PaquetPoslen 34 a Stats-Ut skottets ställes under PostStyrelsens uppsigt, erhålla, befattning med Paqueternes emottagande, uppvägning och afsändning.
Detta underställes härmedelst vördsamt Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning. Stockholm den 18 Oct. 1823. ooooQooooe i44o Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanien. Antom den 27 Oct. 182g. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärk< ningar vid Utskottets, under N:o 80 afgifne Betänkande, rörande yrkad befrielse för Goth!ands hemmansegare, att underhålla last a gebryggor vid de på ön varande landthamnar, samt de för Tullbevakningen inrättade så kallade strandridare boställen. Af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Vallöf!. BorgareSlåndet samt Hederv. BondeStåndet, har Utskottets förenämnde Betänkande blifvit återremitteradt med åtskilliga dervid gjorde anmärkningar, hvilka inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Väl» lofl. BorgareStåndet, öfverensstämma, och gå derpå ut, att Wisby stads rättighet, att till stadens enskildta behof uppbära och använda de medel, som erläggas af fartyg, hvilka besöka landthamnarne på Gothland, är lika så väl som Gothlands hemmansegares skyldighet att bygga och underhålla hatnnbryggorne, i äldre och sednare Kongl. Resolutioner och Privilegier stadgad; att ej Bisv. och Ekon, Vtik, Betankanden.