Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplästes ett af Herr Borgmästaren Kjellander till Utskottet inlemnadt Memorial innehållande förslag till ändring i 1 § 7 Mona. Tryckfrihets-Lagen: Vördsamt Memorial. Uti 1 § 7 Mom. af Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers Tryckfrihets-Förordning af den 16 Julii 1819 stadgas, »att Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifter, alltid i afseende på ansvaret äro ansedde såsom För - Bilaga A till Meni. 973 fattare» och 4 § 7 Mom. föreskrifver, »att Utgifvarens förbrytelse genom sådant Blad skall umgällas dubbelt i alla de fall, der med penningar pliktas.» Till Bladens Utgifvare inlämnas annoncer från private personer, från Domare och Embetsmän i skiljaktige ämnen, äfven försedde med deras underskrift. Af innehållet kan Redacteuren icke bedöma något hinderligt för deras införande i Bladet, hvilket han ej heller får vägra; men huru lätt kan icke hända och har icke händt, att en dylik annonce, vare sig uppsåteligen eller genom misskrifning, innefattar en vrängd framställning om en annans person eller egendom, ett osant föregifvande om tredje man, ledande till Allmänhetens förledande eller förvillande, och då, oansedt Författaren är känd, oansedt han äfven inför Domstolen vidgår annoncens innehåll och att den af honom till tryckning i Bladet blifvit ingifven, är det icke han — utan Redacteuren, som Domaren efter berörde Momenters ordalydelse måste fälla till ansvar, och således straffa Redacteuren för en förseelse, som han icke möjeligen kunnat förutse eller förekomma. Dessutom synes, efter mitt omdöme, slutet af 8 Momentet i 1 § innefatta en contradiction emot förra stadgandet. Deri heter det: »Angår Rättegången Dagblad eller Periodiska Skrifter, blifve Utgifvarens namn af Hof-Canzleren uppgifvet. Domaren äger att genast, sedan namnsedeln blifvit aflämnad, den samma öppna, och den derigenom upptäckta rätta Parten för Domstolen inkalla».
Vidare har Hr Tersmeden beklagat, att man icke vill vara nöjd med en författning, sam man omsider erhållit, och hvilken är en frukt icke af den nuvule Depart:tsChefens mödor utan af manga föreg:de ansträngningar och hufvudsakligen af en annan I)epart:sChels tillgöranden. Häremot måste jag erinra, att den nya Skol-stadgan står i ganska stor opposition eller är utarbetad i en tillbakagående rigtning emot den författning den företrädande Depart:sChefen velat gifva läroverken, och att just denna tillbakagående riktning är anledn. till de motioner och anmärk emot Betänk, som förekommit. Såsom stöd för nödvändigheten af Latinets studium har Hr Tersmeden sagt, att det reder menniskobegreppet. Hr Cederschiöld har likväl visat, att män med de mest lysande namn både inom och utom Sverige framstått såsom utmärkte talare och vetenskapsmän utan att kunna Latin som man säger. Visserligen finnes mången, som med grundlig kunskap i Latinet, blifvit en utmärkt man äfven i det praktiska lifvet men i allmänhet tillhör väl detta undantagen och det uphiifver i alla fall icke regeln, ty det är icke sagdt att han haft sin kunskap i Latinet att tacka för denna utmärklhet. A andra sidan kunna talrika exempel citeras på de latinlärdaste män, som varit alldeles bortbjudne, såsom man säger, i lifvets vanliga förhållanden; och egenskapen af förläst eller skolfux torde oftast igenfinnas, hos dem som fördjupat sig i studier af de gamla språken, ej hos naturkunskapernes idkare. Jag tror dessutom, att en ganska betydlig del af detta Stånds ledamöter icke hafva läst Latin åtminstone vid de undervisnings-anstalter de genomgått men ingalunda tror jag R. o. Adms ledamöter vilja vidkännas att de äro mindre rediga än andra samhällsklasser som läst Latin. Öfverlemnande till R. o. Adms pröfning, huruvida detta Hr Tersmedens yttrande äger någon grund i verkligheten, vill jag likväl erinra, att denne talare och de. med honom i ämnet liktänkande utgått från den förutsättning, att raan vill helt och hål - 140 Den 17 Oktober. let utstryka Latinet ur undervisningen.
Majit vill härmed till Riksens Ständer i afskrift öfverlemna Comiterades för Salt peter Arenderne underdåniga berättelse om Saltpeter-nhringens tillstånd i Riket. Riksens Ständer kunna deraf inhämta den uppmärksamhet och hägn Kongl. Majit, i öfverensstämelse med Riksens Ständers afsigter, lem nät denna näringsgren, hvars hastiga framsteg ojäfaktig! vittna om dess lämpelighet i vårt land, och grunda den säkra förhoppning, att Sverige, i stället för att, utom iillang till Riki-St, Prut. 1 Ota Sami. Propositioner. sina gränsor, behöfva förskaffa sig en varaj som det ej kan umbära, skall genom dess Invånares egna omtankar och idoghet, få sitt behof deraf uppfyldt, och, må hända, genom utrikes afsättning lunna i en framtid deraf dana en fördelaktig handelsgren; viljande Kongl. Maj:t till det Utskott, dit Rikse-ns Ständer remittera ofvanberörde berättelse/ låta öfverlemna de deruti nämnde sune Tableauer, innehallande, den ena , summariskt Extract af Räkenskapen för Saltpeter Ronden, från och med ar I 8 i o till och med år 1815, soto utvisar de Gärdkyldiges lefverantser och den derjemte redoviste, genom Kronans försorg upphandlade Saltpeter samt dispositionen deraf, och den andra, summariskt Extract af Räkenskapen för Saltpeter-fonden från och med år 1S10 till och med ar 1815 , som utvisar dispositionen af de influtne medlen. Kongl. Maj:t förblifver Riksens Ständer med ali Kongl. .Nåd och ynnest välbevågen. Datum ut supra. CARL B. C. Qvidin©. Afskrift af Committerades för SaltpeterArenderne underdåniga Skrifvelse af den 5 November i%J7, i hvad den rör er Salt. peter-Näringens tillstånd i Riket. Tu år iro fcirlidne sedan Committerade hade den Nå-, Konungens Nåd.
Härvid upplösas alla organiska ämnen fullkomligt och anagsnas jemte den öfriga syran medels vatten. Hermetisk tilhlutning. Buteljer tillslutas lufttätt, om man doppar dem i lack, tillredt af sju delar harts, upplöst i 10 delar eter, hvartill ytterligare tillsättes 15 delar kollodium. Lacket kan färgas genom tillsats af anilin. Emaljerade jerngrytor, i hvilka emaljen blifvit brun, skall man bestryka invändigt med utspädd saltsyra och derpå låta dem stå öfvertäckta några timmar, hvarefter de skuras med sand och sköljas omsorgsfullt. H v a r j Polering af koppar och messing sker lättast med en blandning af 1 del hvit vinsten, 2 delar alun och 2 delar koksalt. Silfver poleras bäst med den moderna silfvertvålen, som kan erhållas i hvarje specerihandel. e l i a n d a. Huru skrufvar utdragas. Ofta är det mycket svårt att få ut skrufvar ur trävirke, om de hafva suttit der länge, och stundom händer det, att man slutligen måste skära bort något af träet för att få ut dem. Allt detta besvär kan undvikas, om man blott berör skrufven några få minuter med ett glödgadt jern. Blomsterodling. Akasian är en mycket vansklig planta att öfvervintra. Hon är mycket känslig för drag och förlorar lätt bladen. Vanligen bör man derför skaffa sig nya exemplar hvarje år. Om exemplaren omplanteras och toppen afskäres, torde det må hända hjelpa. Innan hon fått nya grenar och alltså har blad, genom hvilka fukMålarlukt. När ett rum är nymå- ladt, aflägsnas målarlukten hastigast på följande sätt: Skär några lökar i mycket fina skifvor, lägg dem i vatten och sätt dem midt i rummet; stäng igen dörren och låt endast fönstren i och för luftvexlings skull stå på glänt. Efter några timmars förlopp skall lukten hafva försvunnit. Förgiftning genom karbolsyra. På sista tiden hafva tidningarna ofta meddelat underrättelser om sjelfmordsfbrsök medels intagande af karbolsyra.
Att om Beslag göres hos någon till Brännvins-bränning berättigad, ooh som sig dertill vederbörligen anmält, må hvarken Pannan utbrytas eller densamma med dertill hörande redskap egaren fråntagas, eller rättigheten att dermed tillverka Brännvin, vara honom betagen, förr än, efter föregånget Laga åtal, första Domstol som målet upptagit, förklarat redskapen förbruten, utan ega åklagare endast, att vid det af honom förrättade Beslag* märka Brännvins-Panna och öfrig redskap, medelst påslående af en tjenlig stämpel, för att derigenom förekomma förblandning eller förbytning med annan sådan redskap; dock åligga det Beslagare, att, vid slika confiskations-tillfällen, i ojäfvige vittnens närvaro, af en till Brännvins-Pannans justering berättigad Betänkanden. 175 person låta verkställa Pannans uppmätning oell Beslags - stämplingeli; kunnandes likväl dertill ej begagnas den Justerare> som Pannan förut uppmätt och Stämplat. Huruvida de sålunda föreslagne ändringar skola genom siirskild Författning eller medelst redigering af Kongl. Förordningen den 20 Dec. 1815 kungöres, ankommer på Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande ; och tillstyrka derjemte Utskotten, att Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Maj:t underdånigst anhålla, det sistbeiörde Författning måtte äfven i öfrigt varda satt i öfverensstämmelse med de Förslag, Som, angående Bränn vins-bränningen i allmänhet, redan blifvit vid denna Riksdag af Riksens Höglofl. Ständer gjorda. Dock varder allt detta, jemte bifogande af tvänne Ledamöters reservationer, Riksens Höglofl. Ständers upplysta pröfning vördsamt understäldt. Stockholm den i5 Nov. i8a3. Transumt af Protocollet, hållet uti Riksens Höglofl.
När han dog så uphörde detta underhåll och sorn det blef konkurs efter honom, hade hon icke något att ärfva. Hon var nära att blifva af med de få mobilier hon hade, så att endast ett tillförene upgjordt köp sådant förhindrade. Då Utsk. har i anledn. af ömmande omständigheter, tillstyrkt flere poster i detta Betänk., så tycker jag att Utsk. äfven bordt laga i öfvervägande de verkligen bevekande omständigheter, som förete sig med denna enka. Hon har såsom främling inkommit i landet, lidit mycket och är försatt i utblottade omständigheter. Jag yrkar återremiss på denna punkt, på det att Utsk. må taga saken i närmare öfvervägande. Propos. till bifall å förevande punkt blef härefter framstäld och besvarad med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. ansåge de emot denna punkt gjorde anmärkntr föranleda till densammas återremitterande, såmt efter denna propos:s besvarande med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade att han härvid funnit Ja öfvervägande. 9:de punkten, ang:de anslag till anskaffande af teckningar utaf inhemska vexler för Sveriges Flora samt lill utgifvande af teckningar utaf Zoologiska föremål; 10:de punkten, ang:de förhöjdt anslag lill Sekret:n A. M. Strinnholm för utgifvande af Svenska folkets historia från äldsta lill närvarande lider; och 11 :te punkten, ang: de pension för Professoren F. fVestin och Landskapsmålaren J. G. von Heidecken. Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 12:te punkten, ang:de er sättning sanslag lill Öfverste-Löjtnanten Frih. G. J. Silfversparre och Fjerdingsmän i Småland i följd af förändring i Salpeler-hjelpens beräkning. 342 Den 22 April e. m. Lades till handlingarne. 13:de punkten, a?ig:de 'pension för e. o. Prof essoren Abr. Cronholm; 14:de punkten, ang:de pension för e. o.
Den första timman, jag derefter framlefde, liknade ett slags döfvande dvala, så naturlig efter den öfverspända själsretning jag utstått. Men efterhand började det ljusna i mitt hufvud, och jag uppvaknade till alla verklighetens rysvärda qval. O, hvilket uppvaknande! Du kan icke göra dig en redig föreställning derom. Min förlust utgjorde jemnt 700 riksdaler banko; då jag slutat uppräknandet af den återstående summan, slog klockan 8. Himmel och helvete! klockan 12 skulle jag infinna mig hos vederbörande, för att uppgöra ackordet. Mitt arma hufvud svindlade; derinom hamrade det förfärligt; jag var nära att blifva galen, men samlade slutligen mina spridda sinnen så mycket, att jag kunde lyda några vänners råd, på hvilkas tystlåtenhet jag vågade lita, och i sällskap med dem begaf jag mig till den döpte judeköpmannen S**, samt föredrog i korthet mitt ärende, att få låna denna summa. Sedan den fördömda menniskan låtit en hel timma af min dyrbara tid förflyta under jeremiader öfver opålitligheten af sådana unga herrars borgen, och den ännu vida större svårigheten att antaga dem som låntagare, ordnades saken ändtligen så, att jag erhöll de 700 riksdalerna banko på fyra månader, mot laglig ränta; och sedan alla upptänkliga formaliteter blifvit iakttagna, jemte afdraget af en liten nätt vedergällning, strök jag ändtligen penningarne i fickan. Då jag redan var i dörren, gaf han mig ytterligare den vänliga afskedsförsäkran, att, om det dröjde endast tre à fyra dagar öfver den bestämda tiden, skulle han taga de mått han funne tjenligast, att antingen försäkra sig om sina penningar eller om min person; ty han hoppades hafva öfvertygat de unga herrar, dem han af välvilja tjenade, att han icke förstod skämt i allvarsamma saker. Ändtligen slapp jag ifrån den satan, och reste samma afton ur staden, med min kaptensfullmakt på fickan, men hufvudet och hjertat fulla af bekymmer. Hvad var nu att göra?
Med anledning af det resultat, den nyss sluta de voteringen utvisat, tar jag mig den friheten hemställa, det Hr Gr. o. Landtm, ville tillåta att Riddarh.Kansliet får utskrifva ett fullständigt exemplar af det förslag till skrifvelse, som genom R. o. Ad:s nu fattade beslut antagits, för att såsom Löpare åtfölja till de öfriga RiksStånden. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att hvad Hr Dalman nu föreslagit, torde blifva nödvändigt, på det att de öfriga Riks Stånden skulle kunna få reda på beskaffenheten af det utaf R. o. Ad. antagna skrifvtlseförslaget, hvars innehåll dock icke vore till fullo bestämdt, enär Gr. Posses förslag till tillägg deri ännu ej blifvit pröfvadt; hvarefter H. Exc. hemst.älde huruvida R. o. Ad. antoge det ifrågav:de tillägget, och, då svaren härvid utföllo med starka både ja och nej i blandning, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Sedan Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, begärt votering, npsattes och justerades följande voteritigspropos.: Den, som bifaller Gr. Posses yrkande, att uti det af R. o. Ad. antagna förslag till R. Stms underd. skrifvelse ang:de Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden skall efter orden: »försvarsverkets skyndsamma ordnande efter gemensam plan» intagas följande ord: »unionens representerande genom en gemensam örlogsflagg», röstar Ja; den det ej vill, röstar Neji vinner nej, afslår R. o. Ad. nämnde yrkande. Vid voteringens slut hade rösterne utfallit sålunda: Ja — 65. Nej — 82. Uppå H. Exc. Hr Gr. o. Landtnäs härefter gjorda framställning at Hr Cederschiölds yrkande, att de öfriga RiksStånden skulle inbjudas att förena sig om det utaf R. o. Ad. antagna skrifvelseförslaget, lemnade R. o. Ad. sitt bifall dertill; hvarefter H. Exc. yttrade, att Hr
Under den 6 Juli 1859 infordrade Eders Kongl. Maj:ts Skogsstyrelse uppgift i detta hänseende, och, efter begagnande af alla tillgängliga källor, meddelade Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 18 Februari 1860 en sådan, upptagande boställen af alla slag, kungsgårdar, kungsladugårdar, till Eders Kongl. Maj:t och Kronan indragne boställen samt andra hemman och lägenheter, hvilka förvaltas eller äro utarrenderade för Kronans räkning, äfvensom kyrko-, akademi-, hospitals-, barnhusoch krigsmanshussamt alla allmänna inrättningars hemman och lägenheter med undantag af sådana, som under stadgad åborätt äro upplåtne. Denna uppgift, såsom varande den enda tillgängliga, får Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande här i underdånighet åberopa. Jägeristatens antal och aflöning vid periodens slut var följande: 1 Öfverjägmästare med lön af 1,600 R:dr Runt, 1 Uppsyningsman vid hvartdera af de 2 revieren, den ene med 5, den andre med 1,26£ tid. jord, 2 Vaktare vid Usta revieret med tillsamman 2 tid. 5 kpl. jord, 16 Vaktare vid 2:dra revieret med tillsamman 20 tid. 30,3 kpl. jord samt vid samma revier 3 Extra Vaktare med tillsamman 4 tid. 1 kpl. jord. o Allmänna a/verkningssättet å skogarne är gallring eller blädning. A fem flygsandsfält är dock trakthuggning införd, och detta afverkningssätt förekommer också på en del enskilde skogar, tillhörande de större egendomarna, hvarest i senare åren en bättre och vårdad skogshushållning blifvit införd. För öfrigt finnes icke någon vårdad skogshushållning, och särskilda undervisnings-anstalter för skogsskötseln saknas. Byggnadstimmer, plankor och bräder afverkas till icke obetydligt belopp, men qvantiteten kan icke uppgifvas. Största delen afsättes inom länet, men en del afsättes dels till Malmöhus län och dels till utrikes ort. Svedjande har betydligt aftagit.
9: o Kvarstad gäller endast de blad varpå åtal görs. 10: o Den som har sålt eller spritt sådan skrift har samma ansvar som författaren. 11: o I avseende på försäljning och utspridande av utifrån inkommande skrifter gäller samma som om de vore tryckta i riket. 12: o Det åligger alla bokhandlare att insända en lista på utländsk litteratur på främmande språk till hovkanslern § 5 1: o Lagligheten av böckers och skrifters innehåll skall bedömas av en jury, bestående av 9 personer, vilka utan arvode skall sammanträda och genom förhör med parterna avgiva slutpåstående, och om rannsakningen bör fullbordas. 2: o Därefter äga parterna välja var sina 4 och domstolen 5 ojäviga personer i orten, som är kända för medborgerlig dygd. 3: o De avger ed att inget som i överläggningen yttras kommer att föras vidare. 4: o Därefter ställs frågan: - Är skriften brottslig efter det lagrum som åklagaren åberopat? Omröstning sker med slutna sedlar. 5: o Efter inhämtad underrättelse om nämndens åtgärd skall domstolen avkunna utslag. 11: o Angripes enskilda personer utanför deras ämbete må de som målsägare kära och publik aktor aldrig uttaga sådant som sitt käromål. 12: o I frågor om kvarstad bör befallningshavare och vederbörande magistrater biträda. 13: o Inför främmande staters sändebud angående utländsk skrift som innefattar sådana ämnen som kan föranleda missnöje inom andra makter, skall tryckfrihetskommittén lämna utlåtande om skriften. 14: o Skulle den oförmodade händelsen inträffa att tryckfrihetskommittén blir ställd till ansvar, avgörs målet i Svea hovrätt. Domen skall genast med alla tillhörande protokoll och på publik bekostnad tryckas till allmänhetens kunskap. 15: o Alla mål, med anledning av denna lag skall skyndsamt avgöras. Böter kan inte omvandlas till annat straff än fängelse på fästning, då 16 riksdaler motsvarar 28 dagar. 16: o Böter från denna lag delas mellan åklagaren och närmaste inrättning för de fattiga. Vi har med Våra namn stadfäst detta i Örebro den 16 juli 1812. Undertecknat av Ständernas talmän. Detta allt antar Vi som grundlag och befaller alla de som Oss och Våra efterträdare skall lyda och hörsamma att erkänna denna tryckfrihetsförordning.
Jag för min del låter icke några sådane considerationer inverka på mig samt har alltid varit af den tanken, att R. St:rs skrifvelse:- i dylika fall äro olämpliga, i synnerhet när andras rätt är i fråga. Det är nemi. alldeles obestridligt att Gefle fiskerskap länge innehaft och utöfvat rättigheten till fiske på detta ställe, och jag skulle derföre tro att vederbörrde Landshöfckr åtminstone böra yttra sig i frågan, innan man med full sakkännedom kan fatta beslut. Frih. Cederström har, såsom skäl för bifall, ytterligare åberopat den strömming, hvilken såsom ränta skulle utgå från dessa trakter, hvilket skäl, anfördt af under-rätterne, troligen äfven legat till grund för deras beslut. Det liar dock, vid sakens skärskådande i Högsta Domstolen, blifvit utredt, att Konung Carl IX verkställde en skattejemkning för Wester-Norrlands län, hvarvid strömmingen förklarades utgöra en skattepersedel, och skulle ingå uti ifrågavar:de socknars ränta. Jag tror således att den från Wester-Norrland utgående strömmingsskatt ingalunda är en följd deraf, att de i äldre tider innehade rättigheten att emot denna skatt begagna Trysunda fiske, ulan derföre att, vid den af nyssnämnde Konung verkställde skatte-reglering, strömmingen ansågs vara en räntepersedel, hvilken lämpligen kunde härifrån utgå, och detta förhållande bevisas ytterligare deraf, att för sjelfva fjällsocknarne, hvilka äro från hafvet långt aflägsna, persedeln strömming finnes i jordeboken uptagen. Då denna fråga här blifvit så tillräckligt utredd, att jag icke vidare behöfver uptaga R. o. Ad:s tid, får jag förklara mig vidblifva min gjorda anhållan om bifall på första punkten och afslag på den sednare. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Utsk:s i sednare punkten framställda förslag är oriktigt till principen och farligt såsom prejudikat. Det är oriktigt till principen derföre, att man genom detsamma sökt att omintetgöra verkan af en K. M:s dom.
^Iaj:t täektes föreslä bikets^tänder, att den, enligt 4 § 5 .^>t. i >^^8 äis Loopvaeidie-laeglemente oell 24 § i underrättelsei ne till 1 835 ärs full-taxa, -till 8keppare oob besättning ä 8venska fartyg nu utgäende goring mä med innevarande är uppböra, men att deremot antingen en viss llestämd summa, som med afseende pä den nedsättning, denna inbemska sjolärten lemnade uppmuntran genom m^ntlörsämring lidit, ioke torde Ilöra understiga 20,000 Il:dr, elier ook en viss prooent gf ärets bellällna tull-iilliomst, llerälinad efter ungefärliga förbällandet gf den utbetalda -^öringen under de sistförllutne -ären till den under samma tid bebällna kitull-inliomsten, mätts ansläs, att frän oell med är id/jl utgä, i oell för un derstöd - /. cV.'o 63. 5> denslöll lon uldensli^ne elle,' ^ennm ni > elcsliuililelsen un vellisumliet sulle Oon^vuendie-Lujliluinen oell sjömän, suml deius eiilcuioell olonsöi^du Iiunll; 2:0 ull Kon^l. I>1uj:l, i liundelse ris IiiluII lill detlu sönslu^, luelcles nilse en Lomile ut 8ulclclinl>i»e oell ion s^>dI,II,els I>u>>lu nilulslcunde sieisonen, Ilvunut' niinsl Iiulllen IlOlde ul-;Ö!els ul Ootts>v!it!rili^-(ir^>ili>i>>t;r, lill livilliU ulli, i umnel ul^ilne cilluluncle«, Iconiiiiu ull ol ve, lennnus, oell nied »jl^diu^ ull uluillelu loNsluA Olli sulle! ull uilllumulsenliilusl unvundu deli SiiMINU, SUNI Icumme ull i slullel lön bönil>»en nl^u; ölven Ilcilicel. lönslu^ XoilvI UujH se-Ienmenu lunde lillälu sumlli^e 8jöniun<diusen ull. si» ^lliu, sunil unl,esullu (u>ninle>ee-<3<illc»iiini ull deiellen med nnclei duniAl nlluluixle iiiliomN»u; 3:» ull, inlilliless Kon^I.
Den 27 September f. rn. 395 gifvas åt 38 §•, sorn Friherre Cederström yrkat; ty då skulle ofta ipgen votering under 3 veckors tid kunna äga rum. Jag förenar mig derföre med Grefve af UgglasAtt jemföra Utskott med Nämnder är i,eke lamp. ligt, ty för dem väljas Suppleanter, just i det ändamål att ingen Ledamot der må fattas. Fidderskapet och Adeln har ing? Suppleanter i Utskotten ; och örn Grundsattsen skulle adopteras, blef det således nödigt att välja en mängd Suppleanter. Herr von Hartmansdorff, August: Denna dag synes bestämd att visa svårigheten, att förena Grundlagens anda med Grundlagens bokstaf. För min del finner jag det lärorikt, att just då man som bäst ifrat för den sednares öfvervigt, skulle, om man äfven nu ville göra den gällande, på sätt Friherre Gederström yrkar, nian finna sig så snärd i bokstafvens garn, att Utskotten klefve satta ut stånd fullgöra sina pligter. Jag instämrper således med (J-refve af Ugglas i den mening, att ordet sapttelige har afseende på de fyra Stånden samfäldt. Vill man gö* ya denna tolkning af bokstafven, till förmån för en sund slutkonst, bör äfven det tillägg ske, att ett minimum af erforderligt antal Ledamöter bestämmes. Eljest kunde hända, att ett mål blef afgjordt af fyra personer, eller en af hvarje Stånd. Om Utskottets Ledamöter an äro fulltaligt närvarande, så kail det härr - 39 6 Den 27 September f. ml da, att somliga äro jäfviga, ock att samtelige icke för den skull kunna i målens behandling deltaga. Afven derföre fordras en tolkning af ordalydelsen. Friherre Cederström: Till en början får jag till besvarande af den anmärkning att mitt förslag skulle vara stridande mot Grundlagen, upplysa att, om något sådant af mig blifvit giordt, detsamma icke ens kunnat här upptagas; ty frågor om Grundlags-förändringar fd icke här väckas.