Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bevillning af Capitaler , Actie-Bolag> Associationer j Societeter , Cassörj, Verk, H/potheksoch andra Allmänna Inrättningar. §. 33. Då af fastigheter, efter deras värde, samt af handel, näring och rörelse, efter inkomsten, bevillning utgår, utan allt afdrag för gäld, så komma icke de intecknade och i rörelsen instuckne capitalen, såsom, enligt ofvanberörde grund, redan till bevillning beskattade, att'i sådant afseende serskildt upptagas. Som likväl låntagaren endast förskottsvis erlägger den bevillning, hvilken för utlånta medel belöper, vare det hans ovilkorliga rätt, alt detta förskott af långifvaren återfå, med fem procent af räntan för alla utlånta capital, utan afseende derpå, om de äro intecknade eller icke, så framt nemligen räntan är till mer än fem procent bestämd. Låntagaren åtnjute detta afdrag vid hvarje räntebetalning och gifve han derå qvitto. Gitter ej långifvaren med sådant qvitto eller annat laga bevis styrka, alt bevillnings-afdrag vid hvarje ränteliqvid låntagaren verkligen tillgodokomnrit, ege då den senare], vid slutliga iiqviden för lånet, föra honom det lill last, för alla de år, inom den för fordringars utsökande i lag stadgade tid, det icke förut fått åtnjutas; Bil. till Bevillnings-Vtskoltets Betänkande, iV.-o 12. rsf 00 åtnjutas; vare ock låntagaren i detta fall berättigad till laga ränta för beloppet af hvarje års afdrag, från den tid, då det rätteligen bordt honom tillgodoräknas. Domare och Executorer åligger att, då rättegång eller lagsökning uppstår, ställa sig stadgandet härom till noga efterrättelse; och må Dom eller Utslag icke utfärdas förr, än säker upplysning om verkställigheten af föregående stadgande blifvit inhemtad. Utsökes åter fordran i concurs, åligge det Borgenär att behörigen styrka, det Bevillnings-afdragen af gäldenären fulleligen fått åtnjutas.
Då sade David till Saul: Jag kan icke så gå; ty jag är det icke van. Och han lade det ifrå sig. Och tog sin staf i sina hand, och utvalde fem släta stenar utu bäcken, och lade dem uti herdaskräppona, som han hade, och i säcken, och tog slungona i sina hand, och gick fram emot Philisteen. Och Philisteen gick ock framåt, och nalkades intill David, och hans vapnedragare för honom. Då nu Philisteen såg och skådade David, föraktade han honom; ty han var en yngling, brunaktig och dägelig. Philisteen sade till David: Är jag då en hund, att du kommer emot mig med käppar? Och bannade David vid sina gudar; Och sade till David: Kom hit till mig, jag skall gifva ditt kött foglom under himmelen och djurom på markene. David sade till Philisteen: Du kommer till mig med svärd, spjut och sköld; men jag kommer till dig i Herrans Zebaoths Namn, Israels härs Guds, den du försmädat hafver. Och Herren skall i denna dag gifva dig uti mina hand, att jag skall slå dig, och taga ditt hufvud af dig, och gifva de Philisteers härs kropp i denna dag foglom under himmelen, och djurom på markene, att all land skola förnimma, att Israel hafver en Gud. Och all denna menigheten skall förnimma, att Herren icke hjelper genom svärd eller spjut; ty striden är Herrans, och han skall gifva eder i våra händer. Då nu Philisteen reste åstad, gick och nalkades in mot David, skyndade sig David, och lopp ifrå hären emot Philisteen. Och David tog sina hand i skräppona, och fattade derut en sten, och slungade, och råkade Philisteen i hans panno, så att stenen gick in i pannona; och han föll på jordena på sitt ansigte. Alltså öfvervann David Philisteen med slungone och stenenom, och slog honom, och drap honom. Och efter David intet svärd hade i sine hand, lopp han fram till Philisteen, och tog hans svärd, och drog det utu skidone, och drap honom; och högg honom dermed hufvudet af.
P. Vakles, Msrte och Mwia. Ad. Jolinson: Svenska stormiiin från fattiga hem. - A. B ~ M - garten, Kneipp och hans Iäkemetod. P. d. NtmtedQ, &amp; $öner: FörllagskataDog 1823-1893. - H. Hagkfid, Ordningsregler för Eiisjnngfrur. J. BoiitAh, Historisk läsning fier skolan och hemmet. AllBna8nna historien I, Forntiden. Samson &amp; Wallin: G. Bj&amp;ikbmd. Freiilsoch afvapninigsf&amp;gsn. Jos. Seligman o A. D: Bådtk, Soadmannaskänit. Wahlström &amp; Widstrand: Svenska Turist-föreningens %rsshri %$ för 1895, 2 ex. - H. hTyblorn, Digte. - A. Boos (Alfaro), Tysts djup. Niloske Boghandels forlag: L. Kieles, Paa Post! J. F. Bergrnlann, W. Herstatt &amp; 0. Kamp, Die Hans~~irtscliaftlische Unterweisnng der L a n d ~ a d e h e n 2nd Frrzxea in Dentschland und in Ausland. Xac Donald: Abuormal Toman. ~ör,säljningsrnagasin. för ~runtimmersarbe&amp;n,. : i,. såsom,:,. a l. d r l i g t e. l - '. Vadstena Spetsar, ~q * ode&amp;eri ~t&amp;lcad&amp;. 027i'; ~i&amp; !lcade:. r ~ -. i %&amp;ake~i m. - m.,. ' ' b 1. e t e förfärdigas. n ~arkning,~verkstalles ...,. ~tm ' irkt. arbete! i ~ p d i skyndsamt. ~ ~ ~ s, .. _ Rskvisitiorier från land&amp;ten.,;. ': II.
Leil här gjorde tilläggningen wara, att flere af Bonde - 1264 Den 26 Zebruarii. de-Skände> inom Bewillnings-Utstotiet nämnt, akt ofta hände del Allmogens Kreatur wandra öfwer gransen, att Allmogen i följe jderaf wore twungne att dem eftersöka och återhämta, och att de ansägo det wara ett obilligt omm, alt som hittills stedt, nödgas derföre betala Past. Wid 14 §. anmärkte Herr Llmm, stolw. Att Torpare, jemte alle ostarrlagde Aboer böra Chartera sine Abo antagningssedlar, lika med stattlagde hemman i proportion efter deras jemförelse twd de stattlagde. Uppå begäran uplastes dee wid Bewillnings» Utstotteks fbrewarande Betänkande bilagde serskildta yttrande af Grefwe (ruttenborg, Jokan kllennmg. Grefwe slörnet , ^ttolpb (rörnn, yttrade sig sinna sä mycket skal uti hwad Herr Grefwe 6^1- ienborg häruti yttrat, att han förmodade, det Rrdverstapet och Adeln torde deruti instämma. Friherre s^ernstottt, Larj (rustak, yttrade sig i likhet med Grefwe körner. Zerr Grefwen och LandtniarskaskenKanske torde Högloft. Ridderstapet och Adeln behaga antaga det upläste yttrande af Grefwe (ruttenborg, i afseende pä 14 2°, såsom en Ståndets allmanna anmärkning Ropades Ja Wid - Den 26 Februaris Wid 18 §. uplästes äfwen Grefwe L-zstlenborZ8 yttrande. Wid 2 a §. likaledes.
Russin, alla slag, 3o. Credit-upplag 3oo — Stjelkar, 3o. Rosor, saltade, V. 25. i. Rumm, se Bränvin, Räfkakor, (Nuces Vomicae) eller Räfkryddor, se kransögon. Räknepenningar, L. Y. 5o. I. Rödfärga, se iargor. Rör. — till käppar eller Spanska, 10. — andra slag och Rottingar, 5. — Vass, 5. Rothe, se Krapp under färgor. Rötter. — Sparris V. 5o. i. — Bruklige i Apotheken, ej spec. V. j5. i. •— Chicorie, 5o. i. — Ätbara alla slag, V. 5o. i. — Alla andra slag ej specificerade, V, 5o. i. Yams, 00. I. ie. 1. — 41 ~ s. Saccarum Saturni eli. Sal Saturn se Blysakcr. Sablar, se gevär. Sabclklingor, se gevär. Sadlar, L. V. — Allt annat Sadelmakarcarbetq, L. V. Sadel-gjordar alla slag. L. V, Saffian, se färgade skinn under läder. Safflor, se färgor. Saffran, Sagogryn, se gryn. — Mjöl, se mjöl af Vegetabilier, som ej inbegripas under Spannemål. Salmiac, Saltpetter, oraffinerad och raffinerad L. V. Salt, — Kok, —• — Credit-upplag 3oo Tunnor. — Bergsalt till raffinering, — Liineburger raffineradt, — Mefiicinska. Naturliga, Artificiella, ■— Sten eller Sleke, Sammet, se Väfnad, Sammetsband, se Band. — Spetsar, se Spetsar. Sand, fin eller Perlesand, V. Shavlar alla slag, se väfnad, Schavletter, se välnad. Schelack, se Gummi.
Man talar om att hans mor skall gifta sig med landshöfding Wetterstedt och nog är hon i det fallet bra slug. — I fredags höllo vi själamessa öfver Marie Antoinette, som stod länge på. I brist af appareiller var den ock allenast en quasimessa, men icke desto mindre rörande för dem som den angick. Man förgat att begära konungens lof för mig att assistera — lika mycket, jag har sett slikt tyg utomlands — nu hade jag blott velat se huru dessa prinsar dervid kunde sig förhålla. De hade utkommit helt tårögda, sade man mig. I går afton var jag uppe — helt nådigt frågade mig konungen om min höga helsa och en stund efter presenterade jag Gustaf I: s porträtt, som Eders Maj: t önskade se härom dagen och jag fått mig tillsändt de mon vénérable confrère, l ’ evêque de Link. Ah! Vous l ’ avez fait venir — bien de bonté — ce portrait m ’ est infinement agréable. Också bief icke question om att fortsätta spelet på en lång stund. Il y a de caractère dans ces yeux, dans ce portrait, sade konungen. Porträttet lade han sedan under sin snusdosa. Den engelske ministern sade att det liknade mycket hans Henrik VIII och deruti hade han rätt. Jag vågade tillägga, mais il n ’ y avait pas question des Annes de Boleyn, dans la cour de Gustave I, ni des Seymours; ces deux rois étaient donc des contemporains. Nu nyss var jag väl i mina affärer. En major von Essen och chevalier de la Coudray voro hos mig.
Det gjorde han äfven till det yttre; men själen och anden felades; det var det som folket, ehuru obildadt, saknade, och han sjelf ännu mera. Fåfängt sökte han hvad han engång förlorat... När han, uttröttad af sina grubblerier, sökte upp Lovisa, var hon merendels upptagen att inöfva sig i det musikstycket, eller den sång, som skulle exeqveras i det och det sällskapet; eller räknade hon ut rutorna i ett symönster; eller också träffade han henne läsande i en af Walter Scotts romaner, som hon, oaktadt all dess tråkighet, nödvändigt ville sluta... Nu kom den af oss i förbigående omnämnda utländska damen att bo i deras grannskap. Lovisa fann sig utomordentligt smickrad af den utmärkelse den eleganta frun egnade henne framför alla ortens fruntimmer. Med en fransyskas liflighet och obetänksamhet förebrådde hon Lovisa, både på skämt och allvar, att hon med sitt intagande utseende, sina här ovanliga sällskapstalanger, sin fina takt, att hon, som just var skapad för den stora verlden, låtit gräfva ned sig som en liten prestfru här på landet, då hon kunnat briljera i en helt annan omgifnlng; hennes man var visst utmärkt artig och underhållande, när han ville, men... detta sades under en skämtande ton... syntes, efter hennes tanka, mera älska sina dammiga böcker, än sin unga charmanta fru... Lovisa, ehuru förtjust af hennes smickrande omdömen öfver henne sjelf, ville dock aldrig ge henne rätt, vis à vis Walter. Det stred för mycket mot hennes egenkärlek, det någon skulle tro, eller ens förmoda, att hon vore mindre älskad af sin man; men udden af skämtet sårade likväl, och det var vid denna tidpunkt hon första gången förebrådde honom sin brist på ömhet och uppmärksamhet. Nu var det höst; den qvicka fransyskan var bortrest, och hade efterlemnat en tomhet, desto mera oangenäm for Lovisa, som en missgynnande väderlek och ett miserabelt vägföre hindrade henne från att söka förströelser utomhus.
Hvad deremot angår det ifrågaställda anslaget till reparationer och nybyggnad vid berörde egendom, lärer det väl blifva nödigt, sedan Utskottet funnit sig ega anledning till bifall förorda Kongl. Maj.ts nådiga framställning om anslag för ökad aflöning åt en inspektor med högre bildning, att tillse det lämplig bostad beredes såväl åt denne, som åt öfrige å egendomen anställde personer; och som Utskottet af ett för ifrågavarande reparationsoch byggnads-arbeten uppgjordt kostnads-förslag inhemtat, att utgifterne för reparationer å inspektors-byggningen och uthusen, jemte 46 Stats-Utskottets Utlåtande M 122. diverse omkostnader, beräknats till 9,000 R:dr och att, för uppförande och inredning af det föreslagna nya boningshuset för gårdsfolket, 6,000 R:dr Riksmynt erfordrades, får Utskottet, som anser nödige reparations-kostnader böra bestridas af Akademiens egna tillgångar, tillstyrka, att, såsom bidrag till uppförande och inredning af omförmälde nya byggnad å Landtbruks-akademiens experimental-fält, Rikets Ständer anvisa en summa för en gång af 6,000 R:dr Riksmynt att från Riksgälds-kontoret utbetalas. Och har Utskottet låtit detta anslagsbelopp å bifogade tabell M 9 öfver de extra anslagen uppföras. 21.
I afseende åter på frågan 0111 behofvet, att i följd af stor tillvext i lärare-kandidaternes antal, indraga seminarier, så får Utskottet meddela följande uppgift på antalet al lärjungar i hvarje seminarium under vårterminerne af hvartdera bland sednaste sex år: Folkskolelärare-seminarier. Af förestående uppgift inhemtas, att antalet af lärjungar i seminarierne för hela riket år 1848 utgjort 554, år 1851 uppgått till blott 441 och nästlidne år utgjort endast 340, samt att detta antal således efter hand minskats, hvaraf åter kan slutas att det missförhållande, som möjligen funnits och ännu kan förefinnas uti ett, jemförelsevis med antalet af lärareplatser, alltför stort antal kandidater dertill, småningom blifver af sig sjelft rättadt, sä att någon särskild åtgärd för sådant ändamål icke är af nöden. Då Utskottet således anser skäl till den föreslagna indragningen af lärare-seminarierne icke heller uti nyss omlörmälde förhållande för närvarande vara för handen, hemställer Utskottet att förslaget om dylik indragning må lemnäs utan afseende. 3:o. Förslaget att folkskolelärare-befattning skulle i allmänhet med klockaretjenst förenas, är jemväl af hr kontraktsprosten Runsten framställdt i sammanhang med hans i nästföregående punkt omförmälde förslag, samt befmnes grundadt på de åsigter om folkskolan och dess lärares ställning, för hvilka redogörelse i samma punkt blifvit leornad. Såsom särskildt skäl för nu ifrågavarande framställning har motionären derjemte anfört: att vid den af motionären föreslagna indragning af lärare-seminarierne afses, borde, att, bland mängden af för handen varande eller blifvande skollärare-kandidater, alla de som kunna i nu befintliga skolor användas, må varda, både i egenskap af kyrkans tjenare ställde i ett närmare förhållande till presterskapet och för sin framtida bergning bättre betryggade; hvadan motionären i nu ifrågavarande hänseende önskade en mera bestämd föreskrift i 6 § af folkskolestadgan, sä att enligt densamma skollärare-befattning borde, der det utan olägenhet för undervisningen kunde ske och hinder i särskilda författningar ej motte, varda med klockaretjenst förenad.
Bet. II & 34 I) tjensfgöringsreglemcntel; i hvad det rörer manskapet och kompanibefälet samt tjensten i allmänhet, men med uteslutande af allt, som endast tillkommer regementsofficerare att verkställa eller har tillämplighet endast på vissa vapen och trupper, helst efter ett faststäldt sammandrag; m) fälloch bevaknings!jensi; till något större omfattning än som innehålles i korporalsundervisningen, enl. fastställd lärobok; n) krigslagarne, enl. sammandrag; 0) de enklaste begreppen om indelningsverket; soldatens förhållande till rustoch rothållare, be klädnadssättet, m. m., enligt utarbetadt sammandrag samt med tillämpning särskildt för individer af olika regementen på regementets knektkontrakt och undantagsförhållanden; p) reglementet för målskjutningens verkställande; åtminstone de vigtigaste delarne deraf; q) förmåga att kommendera och undervisa manskap i all slags exercis och i alla öfningar, som i allmänhet verkställas under befäl af underofficerare eller subalternofficerare. Såsom fortsättning och utsträckning af öfningarna i första afdelningen; r) förmåga att med säkerhet utföra riktbefäls och plutonschefers åligganden, så i sluten, som spridd ordning; s) gymnastik och förmåga att deri undervisa; 1) fäktning med bajonett och sabel; u) målskjutning. Tredje Afdelningen. 4.
Rikets öfrige Innevånare medgifvet, och det så mycket heldre, som, då en Församlings Ledamöter måste bidraga till Kyrkans byggnad och underhållande, den närmaste rätt att undersöka, huruvida de härföre LagUtskottéts Betänknndett; 87 beviljade anslag för afsedde ändamål behörigen anvånändas, äfven bör med förstnämnde skyldighet oskiljaktigt vara förenad. Af sådan anledning har Herr Croniusj till rättelse härutinnan föreslagit: 1:0 Att minst 4 och icke öfver 8 bofaste och väl kände män inom hvarje Stads Församling måtte genom val, vid Allmän Socknestämma, deri alle till Prestval berättigade Ledamöter af Församlingen böra ega rått att deltaga, få utses, att, gemensamt med Pastor, vårda Kyrkans medel och bevaka dess angelägenheter, under det i 1815 och 1817 års Kongl, Författningar redan stadgade ansvar. 2:0 Att Församlingarne må ega, vid Allmän Socknestämma hvarje år, genom val utse tvlnne Ledamöter, som, i egenskap af Revisorer, granska den af Pastor och Kyrkoråd uppgjorda Räkenskap för Kyrkans medel och öfrige tillbörigheter, innan densamma varder till LandsContoiret insänd. 3:0 Att de anmärkningar, som af desse Revisorer kunna väckas, och hvilka sist trenne veckor efter det Räkenskaperne fått emottagas, böra vara i skrift uppsatte, måge i Allmän Socknestämma Församlingen föredragas och derstädes afgåras; hvarefter den elfer de, som med beslutet icke åtnöjas, böra anvisas, att, inom den, i g §. 1 mom. af 1817 års Kongl. Förordning, utsatte tid, sine besvär, efter Lagutskottets Betänkanden. ämnets föranledande, inför Consistorium eller Konungens Befallningshafvande anföra. 4:0 Att Pastor i Församlingen, då de i förestående puncter omförmäla angelägenheter till handläggning i Allmän Socknestämma förekomma, icke må egå ett Större inflytande på de sammas afgörande, än det honom, i egenskap af Ordförande, i alla andra frågor, tillkommer, eller votum decisivum, då rösterne lika utfallit.
I anledning af Herr vswerste Le->-§drnsns nu gjorde Motion får jag aran tillkännagifwa, atp jag werkcligen, den 21 uti nastiFebr. mänad, hoHögloflRiddcrflapet och Adeln hemstalte, om icke, sedan de grunder blifwit stadgade, hwarefter indragning af obehöuge Löner och Pensioner komma att werkställas, Höglofl. Stats-Utstottet mätte warda anmodadt och uppdragit, att likmätigt samma grunder, uppgöra, bestämma och uppgifwa den derifrän harflytande och för Staten blifne nya tillgäng; men jag bör icke eller obemält lemna det jag wid samma tillfälle, icke allenast anmärkte hurusom, utöfwer den, för Civile EmbetsmanPensioner pä Stat anstagne summa io,ovo Riksdsamt den för Enkor och Barn anordnade Pensions-summan 15,000 Riksd. jemwal uti den ifrän Höglofl. Stats Utskottet till Riksens Ständer ankomne sä kallade indragnings StatS-lisian, en summa af mer än ZZ,ooo Riksd. wore upptagen för detta ars Beneficieoch Benädnings-Stat, ulan ock, jemte mcdgifwande sä wäl att förstnämnde s:ne Pensions Statk-summor icke more swarandc emot den mangd behöfwande som anropa Konungens Rndewisning, säsom ock att förty nägot serskildt anslag under rubrique af Benefice-och BenädningsStat mätte giras, derhos tillstyrkte en wist ärlig summas stadgande, för sistnämnde behof, samt att Höglofl. Stats-Utstottet allt derföre mätte warda uppdragit att föreslä denna summas sä kallade maximum. Den Z Aptil. 99 Efter säsom jag fattare Resultaret» af öfwerläggningen, om deste mine framställandcn blefwo de bäd^ Remitterade till Högloft.
Majit om den föreskrift, att, innan någon må befor d ras till Länsman, skall han, om han icke vid Academie aflagt examen för inträde i Rättegångseller de Civila Förvaltningsverken, inför Landshöfdinge, i närvaro af Landskamererare och Lamlssecreterare, aflägga prof af skicklighet i de till tjernsten hörande ämnen samt deröfver erhålla vittnesbörd af omförmälde embeteoch tjenstemän, hvilka följagtligen alla ega att i pröfningen deltaga $ så har detta Betänkande blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt 1’reste-Ståndet, men afsläget af BondeStåndet och återremitteradt af Borgare-Ståndet, i anledning af anmärkningar, som sammanstämma deri, att den föreslagne examen förmenats icke motsvara ändamålet, derföre i stället är föreslaget, dels att Cameral examen, allagd vid Academie, måtte föreskrifvas såsom vilkor för befordran till KronoLänsmans-tjenster, men denna föreskrift icke gå i verkställighet förrän 10 år efter det Författningen utfärdas, på det tillräckligt antal ämnen för dessa tjenster må hinna att bilda säg, dels alt ingen annan pröfning måtte föreskrifvas än den, som man måste föreställa sig, att Konungens Befallnings hafvande alltid iagitager vid tillsättande af dessa tjenster, till följd af hans åliggande att tillse, det endast skicklige personer dertill användas.
Om någon minffning i yen paraknade Pan» ne-Afgiften utaf Hemmans »Ägare ä Landet ffulle upkomma deraf, at ej alla af dem begagna Bran» winsbrännings-Rättigheten, lärer dock sadanr fullkomligen ersattas genom den Panne-Afgift, som Torpare, ssattlagde Qwarnar, Ägare af ffattlagde vch ossattlagde Lagenheter, Mjölnare, indelte Krigsman - !22L Den 29 Mars. män med siere ssola erlägga, men hwilken afgift har ej blifwir beräknad elier uptagen. Utdrag af pmtocollet, hällit hos Riksens Högloft Sranders Bewillnings UtUrssolt wid Riksdagen i Stockholm den 2; Mars eZro. S D. Riksdagsmannen fobian östiZnus Wessing anförde: Ehuru Städerne Stockholm och Götheborgs öde i denna del ar afgjorr genom fördolda tänkesätt, lärer ingen i Högloft Utssotter, som hört mina kanske nog dierfwa yttranden i denna sak, tweka om jag dem bibehållit wid Voteringen. Jag ar ännu nog förmäten, at framställa twekan om Landets nytta af publigue telau-t,ins-Inrättningen, da den ssall förblandas med den wadliga KronoBränneri-Inrättningen. Jag medgifwer witzt, ar nu ej är någon annan unväg öfrig, för at fa Den upgifne Bränwins-Bewillningen fylld, an söka winna den genom Krono - Bränneri-Inrättningen. Jag ssufte wara owardiq der Fädernesland i hwilket jag bor, owärdig Swensse undersätares förtroende, som jag njuter, om jag skulle önssa min farhaga ssulle blifwa besannad genom en beklaglig erfarenhet.
Uti denna åsigt, instämma Utskotten äfven nu, och få alltså tillstyrka RiksSländer, att härom aflåta förnyad underdånig skrifvelse, med anhållan det 2:ne Lif-räddnings - båtar måtte intill nästa Riksdag, på Statens bekostnad, blifva byggde, samt derjemte till Kongl. Majlis Kådiga bepröfvande öfverlemna, hvarest de böra Stationeras, samt om de skola ställas under någon publik Authoritets inseende, eller om icke snarare de måga öfverlämnäs till Directionens af Dykeri-Inrä Ilningen disposition, såvida nämnde Direction förklarar sig villig alt desamma emottaga och underhålla. I afseende på kostnaden för desse båtars byggande, uppgående enligt erbullne tillförlitlige uppgifter till 700 R:dr Banco för hvardera, (ro Utskotten sig icke böra tillstyrka något särskildt Slals-anslag, utan hemställa, em icke Riksens Ständer uti den afl."tande underdåniga skrifvelse» skulle tili Rong!. Majtt vilja framföra den underdåniga önskan, att den för oftaberörde Lifräddningsbåtars anskaffande erforderliga kosluads - 4j6 Stat s-U tskottets Beta akan dea, summa må anvisas på de å g;de HufvudTittin blifvande tillgångar, Då enligt hvad som blifvit v! Irad t uti Betänkandet öfver Dykeri - Verkets framgcna förvaltning, Utskotten icke anse det tillhöra sig, att i delail utarbeta det Reglemente, sorn för ett blifvande Dykeri Bolags formerande bör läggas till grund* utan att sådant må till Kongl. Majrts Nådiga pröfning och bedömande öfverlemna», så tro Utskotten sig icke elier kunna ti liv styrka Riksens Ständer, att särskildt fatta beslut Öfver Herr von