Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med stod af hvad sålunda blifvit utredt och anfördt, och då Bunco-Utskottet anser både nödvändigt och gagnelig!, att, likmätigt stadgandet uti 1823 års Banco-Reglemente, 4 Art. 5 Afd. §. 11, dan rättighet, sorn alltid tillförene varit åt Discont-Adtninistrationerna ofverläteny att, efter inhcmtande af aila tillgängliga, sä väl officiel a sorn enskilda upplysningar , uppå egen kännedom , öfvertygelse och opinion grunda sina beslut om bifall eller af slag å de Lån, sorn sökas^ Banco-TJuht 'Memorial, N:® 98. vid Banco-Discontens Styrelse framgent bibehålies, hemställerBanco Utskottet vördsamt, om icke den af Herr Friherre Ridderstolpe väckta motion, i afseende på specielt yrkad Lånrättighet för Länsmän och Under-Officerare, må förfalla. Hvilket dock till Rikets Ständers vidare bepröfvande öfverlemnas. Stockolm den 5 Januarii i83o. Ankom till Exp, Utsk. d, 11 Jan.,i8jo, Memorial, med tillstyrkan; alt, för denna gång, en Summa af 4-50 Rdr Banco, i ett för allt, mätte få anordnas till delnings emellan den Vaktbeljehing inom Banken, sorn ej i och för den serskilda uppassningen hos Banco-Utskottet begagnas.
Nio 140, ang:de dagsverksskyldighet till kungsgårdar och andra kronolägenheter; N:o 209, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel för anskaffande af s. k. lifbergningsbåtar m. m.; N:o 210, i anledn. af väckt fråga om användande af medel från anslaget till fångars vård och underhåll för upförande af en byggnad vid straff-fängelset i Landskrona; N:o 211, i anledn. af väckt fråga om uphörande af en från Nya Elementar-skolan i Stockholm till LandtbruksAkadm årligen utgående hyres-ersättning; N:o 212, i anledn. af K. Propos.. ang:de användandet af de å statsanslaget för Båtsmansbeklädnaden åren 1849—1851 upkomne behållningar; N:o 213, i anledn. af väckt motion att de vid innev:de
Nät nu de bägge alternativen inom Utskotten vöro beslutade uppstod, hös dem, söra röstat för det sednare, den betänklighet, huruvida vl kunde deltaga i öfveriäggrtingen om den punct; soiii nu ät före eiler om normen skulle varå 128 skillingar eller mindre; ty vi anSago desina grund tillhöra en byggnad, som efter våt tänka ej kunde uppföras. Vi ahsågö likväl det vara vår skyldighet, ätt deruti deltaga» emedan Utskotten annars kade blifvit overksamme. Jag näSmner detta endast såsom ett Stöd för dem, hvilka ansett ingenting kunna Uträttas utan en återrémisS. Friherre Cederström : jag anhåller endast; att i anledning af Herr Cederschjölds yttrande få förklara, att jag icke begärt, att silfver* uppköp skulle ske efter cours. Detta ämne är icke hu under Öfverläggning. Det är blott inväxlingen af silfver, emot nya sedlar, som jag ansett böra ske efter denna grund, och att derföre ingen cours skul« le bestämmas, utan endast så många skillirlgais förhöjning, sorn mot ändamålet vor® evarandei Herf Den 15 Julii e. m> 835 Herr Lefrén, Johan Pehr: Jag tror det vid detta tillfälle vara angeläget, att en framställning äger rum om egentliga orsaken, hvarföre Utskotten föreslagit deri åtgärd, hvarom nu är fråga. Ridderskapet och Adeln torde draga sig till minnes, ätt FinanceCommittéen i sitt Betänkande bland skälen, hvarföre den anser en realisation vara nödvändig, säger det Vara origtigt, att man vill bestämma sedelstocken till en viss numerair, då man ické har j-ättighet att växla silfver ur Bankett* eiler dit inlemna silfver emot sedlar, ty derigenom bestämmes ett visst rörelse-capital, Och orri näringarne stiga i förkofran, och fordra étt större capital, är det omöjligt att tillskapa étt sådant, När nu Utskotten ej kunnat tillstyrka realisationen, hafva de måst upptänka ett förslag, hvarigenom denna anmärkning blef vederlagd.
Men det af Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition gjorda förslag, att för den brist, sorn å denna stat möjligen, genom stigande priser å fouragepersedlar, något år kan uppkomma, fyllnad må anvisas att utgå af öfverskotten å StatsVerkets inkomster, emot det att den genom lägre priser andra år uppkommande besparing ingår i öfverskottsliqviden med RiksgäldsContoret, bar Utskottet icke bifallit, utan trott en sådan brist kunna förekommas genom fourageringens upplåtande på Passevolance. Denna senare utväg anser jag likväl icke kunna undanrödja den brist, som, oansedt det förhöjda anslaget, någon gång skulle kunna inträffa, i fall fourageringspersedlarne något år stegras i pris. Denna åsigt finner jag äfven delad af en värd ledamot inom StatsUtskottet, Herr Lagman Noreus, och då dess reservation vid Utskottets Utlåtande i detta ämne sakkunnigt och omständligen ådagalägger nödvändigheten, att den brist, som något år, af förändrade priser, kan uppkomma, fylles genom anvisning å öfverskotten, så kan jag ej annat än till alla delar förena mig i dess slutliga yttrande: ”att den summa Utskottet ”föreslagit, till fouragerings-kostnaden för ”värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar, ”bör å 3:dje Hufvudtiteln upptagas, men ”att den brist, som, genom förhöjning i pri”set å fouragerings-persedlar, något år kan ”uppstå, bör fyllas och anvisas alt utgå af Den 7 O c to ber e. m. 269 ”öfverskotteti' på StatsVerkets inkomster, ”emot det att den besparing, sorn, genom ”låga pris ett annat år kan äga rum, skall ”ingå Lill RiksgäldsContoret vid liqviden om ”öfverskotten på StatsVerkets inkomster.” Friherre Wrangel, Henning: Jag finner val, att en foilragering på Passevolance kostar mindre, än en sådan enligt räkning; men det oaktadt förstår jag icke, att fourageringen för Wendes Ai tilleriRegemente kan vara så mycket större, än för Kronprinsens Husarer.
Det vore derföre af vigt för nämnda enkeoch pupill-kassa, som hufvudsakligen genom ränteafkastningen af dess samlade kapital vore i tillfälle att fullgöra sin pensionsskyldighet, att detta kapital icke förminskades derigenom att kassans inkomster under ett eller annat år befunnes otillräckliga för dess utgifters bestridande; och då, under fortsatt iakttagande af hittills gällande vilkor för anslagets tillgodonjutande, 4 Stats-Utskottets Memorial N:o 123. det ifrågavarande anslagets ytterligare beviljande endast vid tillfälliga omständigheter komma att medföra någon utbetalningsskyldighet för Riksgälds-kontoret, hafva Fullmägtige ansett detsamma, om det af Rikets Ständer beviljas, lika litet vid denna som vid föregående riksdagar behöfva tagas i beräkning vid anvisandet af de för Riksgälds-kontorets utgifter erforderliga medel. Utskottet, som på de af Fullmägtige sålunda anförda skäl anser sig böra tillstyrka bifall till hvad Fullmägtige i förevarande ämne föreslagit, får alltså hemställa, att uti det reglemente för Riksgälds-kontoret, som vid innevarande riksdag kommer att utfärdas, må få införas ett med 194 § i det för Kontoret nu gällande reglemente öfverensstämmande stadgande af följande lydelse: §•
Enligt hvad Konstitutions-Utskottet inhemtat, af ankomne utdrag af de särskilda Kiks-Ståndens protokoll den 28 och 29 sistlidne Juli samt den 2 och 4 i denna månad, angående föredragningen af Utskottets Memorial N:o 27, i anledning af ett Stånds återremiss af Utskottets, i Memorialet N:o. 17, väckta förslag till ändring i 14 § Riksdags-Ordningen, rörande representations-rättigheten för Stockholm, hafva samtliga Riks-Stånden vidblifvit sina i ämnet fattade beslut: hvadan, för afgörande emellan de stridiga meningarne, Utskottet far härigenom till Rikets Ständer vördsamt hemställa följande voterings-propositioner: Den, som vill, att Konstitutions-Utskottets, uti dess Memorial N:o 17, framställda förslag till ändring i 14 § Riksdags-Ordningen, angående representationsrättigheten för Stockholm, skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästkommande Riksdag, röste Ja; den, det ej vill. röste Nej. Ilih. lill K. St. fröt. iS5S Ä ISS4. 3 Sami. iO Hafi. 3 14 KontlUtUiont-Utskottet» Memorial, .V.-o 37. Vinner Nej, kommer berörde förslag icke att vara hvilande till behandling vid nästa Riksdag. Stockholm den 10 Augusti 1854. B es e r v a t i o ner åro anmälda af Herr Biskopen Hallström och Herr Professoren Lindgren, med åberopande af hvad emot Memorialet N:o 34 blifvit anfördt. Herr 'Tersmeden, Nils, Herr Doktor Broman och Herr Kontraktsprosten legner hafva velat tillkännagifva, att de vid ärendets behandling i Utskottet icke närvarit. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri. t»S4. Ank. till Eip.-Utsk. d. 17 Aug. 1854, kl. 1 e. m. Memorial till Rikets Stander, med förslag till ändring af 11 och 14 §§ Riksdags-Ordningen, angående Stadernas representations-rätl.
K. SEKTERN. Det är en så som rymmer 1,500 kannor öl! AKTÖREN. Inte annat! K. SEKTERN. Det här blir bestämdt inte roligt att få en närmare detaljerad beskrifning på. Jag föreslår att vi fara ut till Stallmästargården och se på kappkörningen! AKTÖREN. Skulle vi inte säga adjö först! K. SEKTERN. Det behöfs inte! Frun i huset är dessutom sjuk. ADJUNKTEN. Nå, kör! (De göra sig i ordning att gå) DINA (i dörren). August lilla! - ADJUNKTEN. ANNO FYRTIÅTTA Ja, min söta! DINA. Kommer du inte ut snart? ADJUNKTEN. Jo, min lilla vän! DINA. Nå, så kom då! ADJUNKTEN. Genast, min dufva! genast! DINA (drar sig tillbaka). ADJUNKTEN. Rädda mig! K. SEKTERN. Gå köksvägen! ADJUNKTEN. Jag har min hatt derinne! K. SEKTERN. Säg att du ska' på bröllopp! ADJUNKTEN. Då går hon och ser på bruden! Hon ser alla brudar! K. SEKTERN. På begrafning då! ADJUNKTEN. Hon ser lik också! K. SEKTERN. Olycklige vän! - DINA (som förut). ANNO FYRTIÅTTA August lilla! ADJUNKTEN. Öfverge mig icke! K. SEKTERN. Du är förlorad! ADJUNKTEN. Jag måste med! Jag slår upp förlofningen; jag måste åka efter bagar Reinholds Rölle! Åh, min passion! (K. SEKTERN och AKTÖREN gå.) ADJUNKTEN. DINA. DINA. Hvar äro herrarne? ADJUNKTEN. De ha gått på begrafhing! DINA. Och de sa' inte adjö! ADJUNKTEN. Nehej! DINA. Du har inte gifvit mig någon puss på hela qvällen! ADJUNKTEN. Hvad ska' det vara för; vi ä' alldeles för gamla! DINA.
Rusthålls afgift, en procent af Köpesumman och dessutom af Köparen 1 R:dr efter helt Rusthåll räknadt. Insktifnings - och Af skeds-penningar af Corporaler och Soldater m. fl. å 1 Daler Sunf. Armbösse-medel, vid Sjö- och Landt - Tullarne. Bötesmedel för fel vid Rusttjensten m. ni. Fyr ationdeSpanmål i åtskil lige Län, utgörande tillsammans 873 T f 283 K:pr. Lcndtgille af 18 Tunland Stadsjord vid Linköping. Två procents afgift, för alla Xiönförhöjnin* gar, Stats-Utskottets Betiinkanden. 1861 Af hvilke alla Inkomster, äfvensom af årliga räntan uppå utlånade Capitaler, sådane de samme voro 1781, Arméens Pensions-Gassa åtnjuter Adelar. Varande sedermera utaf Riksens Ständer likmätigt Kongl. Majus Nådiga Kungörelse den 23 Januarii 1811 ytterligare anslagne och bevilljade följande intrader till KrigsmanshusCassans förstärkande, nemligen: Centonalen, som förr utgått af indeldte löner efter kronovärdie, borde framgent utgå m'ed en procent af Lönernes belopp efter de årlige Riksinarkegångsprisen. Af Arfvoden och Tractamenten, för hvilka ^Bevillning erlägges, bör Centonal ock innehållas, likasom af Löner pa Stat. Fcclesiastiqve personer, sorn tillförene icke betalt Centonal, skulle intill nästföljande Riksdag erlägga 3 procent af deras Lönebevillning. För Diplomer å Rikets Högsta värdighet samt Seraphimer - RiddareCommendeursoch Riddare-Diplomer, stadgades serskild afgift. Vid Fastighets-köp i Städerne och på Landet skulle erläggas En per mille af köpesumman. Af Skatte-Köpeskilling å Krono-Hemman bestämdes 6 procents afgift. För Besittnings-rätt å Krono-Hemman faststäldes j| R:dr af helt hemman och proportionaliter för mindre delar.
M e d afseende å dessa observeras, att de liksom tallens kottar icke m o g n a under första året, då d e endast blifva gröna. Mognandet inträffar först under andra året, o c h det är ganska lätt att b e d ö m a, huruvida bären äro m o g n a eller e j, då m a n har att märka, att de såsom fullt m o g n a äro liksom blådaggiga. Bären torkas o c h vårdas g e n o m att utbredas å någon lämplig plats på något golf samt emellanåt omröras m e d en kratta. F ö r u t o m för medicinskt bruk finna enbären användning vid bryggerier, läskedrycksfabriker, samt för b r y g d i enskilda hus, hvarför det går ganska lätt att afyttra d e m. Tallc c h grankottar röna stor efterfrågan o c h det torde vara lätt att i d e olika provinserna g e n o m platstidningarna finna hugade uppköpare. Br. FRÅN KRIGSSKÅDEPLATSEN I SYD-AFRIKA '. ningen uppsamlas. M e d afseende å d e olika trädslagens kottar observeras, att granens kottar utbildas till full m o g n a d samma år som b l o m n i n g e n försiggått, under det att däremot tallens kottar ej m o g n a förr än näst därefter följande höet, d. v. s. andra årets h ö s t efter b l o m n i n g e n. Bland tallens kottar särskilja vi tre slag. De, s o m sitta ytterst i topparne o c h ej äro så stora som hasselnötter, äro utbildade under året o c h duga följaktligen ej. D e hafva ungefär ett skatäggs storlek o c h form. — Dessförutom finnes äfven ett tredje slag, o c h dit höra de, s o m äro öfver 2 år gamla o c h redan hafva släppt sina frön. Dessa, s o m äro odugliga, hafva merendels sin plats v i d tredje smågrenen från toppen o c h hafva vanligen m e r eller mindre öppna o c h utspärrade fjäll, hvilka o m k r i n g kanterna äro svartbruna.
Ett års ränta från ocb med den 1 November 1840 till samma dag år 184' å Capitalet 17,799 sk5 r i,oi4: 27. 8. År 1841 > då silfver-tillverkningen utgjorde 3,444 lödige mar ker, 8 lod iOi\j grän tint silfver, hafva blifvit afsatta 5i8 Specie Silfver Riksdaler, eller efter förandling i Banco Sedlar 1,381:16. Ett års ränta från och med den 1 November 184* till samma dag år 1842 å Capitalet 20,190 Rdr 24 sk. 1 r i,i5i: 6. 11. År 1842, då Silfver-tillverkningen uppgått till 3,684 lödiga marker i5 lod 1 gran fint silfver, hafva blifvit afsatta 592 Specie Silfver-Riksdaler eller efter förvandling i Banco-sedlar 1,578:32.— Summa Ränte-ersättningsfond den 1 November 1842 Banco Rdr 22,925: i5.— Eldigt hvad för Utskottet blifvit upplyst, var fondens Capital sistnämnde dag innesfående uti Bergslagets Cassa emot ränta af 6 för hundrade; men då fonden genom den årliga inkomsten i mon af Silfver-tillverkningen ■vid Sala och i synnerhet genom räntan å det redan samlade icke obetydliga Capitalet hädanefter hastigare tillväxer, anser Utskottet densammas bestånd, allt intill den tidpunkt, då årliga afkastningen derutaf uppgår till eller svarar emot 1,t00 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, och då Bergs laget i följd häraf bör antingen till Kronan afträda eller lemna full ersättning för de till Silfver-verkets drift anslagne räntorne från ofvanberörde sex socknar, vara mest betryggadt genom iagttagande af hvad stadgadt blifvit rörande inköp af jordegendom för fondens räkning, allt efter som densammas tillgångar sådant medgifva, och denna egendoms utarrenderande emot viss spannmålsränta.
Skälen till uppskofvet voro bland andra det, att då föreståndaren ansett ett jernbruk nödigt för de praktiska öfningarne, men Bruks-societeten ej bifallit anskaffandet af ett sådant, borde föreståndaren ännu en gång horas, huruvida han det oaktadt förordade skolans flyttning, äfvensom det att Brukssocieteten borde höras, om den vidhöll sitt beslut att endast i det fall att skolan flyttades till Stockholm, bestå medel till praktiska öfningar. När Ständernas afslag inkom till K. M:t, hördes ånyo 1) Kommers-Coll., 2) Fahlu bergsskolas föreståndare, 3) Brukssocieteten, 4) Teknologiska Institutet och 5) Fulimägtige i Jernkontoret. Alla dessa tillstyrkte skolans flyttning. Föreståndaren för skolan förklarade att han vidhöll sitt förslag, äfven om ej ett jernverk inköptes. K. M:t företog nu ärendet till förnyad pröfning och beslöt på alla de skäl, som blifvit andragna, att åter till 1862 års Ständer framställa begäran om anslag till skolans förläggande i Stockholm, hvilken Propos. var åtföljd af fullständiga kostnadsförslag. Ånyo sköto Ständerna frågan från sig. lie förklarade, i sväfvande ordalag, att undersökningen föranledt den åsigt, att om också förflyttningen i framtiden kunde befinnas nödvändig och böra företagas, den f. n. ej vore särdeles af behofvet påkallad, utan kunde utan olägenhet uppskjutas; att de antoge att Bruks-societeten ej skulle undandraga sig anslaget till bergsskolan, äfven om den qvarblefve i Fahlun (tvärtemot hvad Societeten förklarat), samt föreställde sig att byggnaderna i Fahlun ännu.någon tid kunde bestå. Annu en gång hördes 1) Kommers-Goil., 2) Bergsskolans föreståndare samt 3) Bruks-societeten. Alla tillstyrkte flyttningen.
Ständer yttrade nemligen uti 17 punkten af sin den 23 Augusti 1051 lill Kongl. Majit aflåtna underdåniga skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-Stalens Nionde Hufvudlilel, att enär Ständerna inhemlat, alt Förberg, hvilken år 1829 anställdes i Statens tjenst och i 15 år varit länsnotarie i Upsala län, derunder han vid flera tillfällen på längre tid hestrid! landssekrelerareljensten och dervid, jemlikt behörigt vitsord, ådagalagt utmärkt flit, samvetsgrannhet och skicklighet, samt i öfrigt till Kongl. Majlis Befallningshafvandes synnerliga nöje och belåtenhet sig förhållit, till följd af öfveransträngande arbete i (jenssen ådragit sig sådan sjukdom, att han derigenom, såsom oförmögen till tjenstgöring, tvingats alt taga afsked från länsnolaric-bestäilningen, samt jemväl vore helt och hållet urståndsatt att på något sätt genom annat arbete kunna bidraga till sitt underhåll och uppehälle; så och ehuru Förberg, på grund af gällande författningar, icke egt något laga anspråk ali vid afskedstagande från länsnotarie-befaltningen, komma i åtnjutande af pension, hade dock Rikets Ständer, med afseende ej mindre på hans i Ijensten ådragna obotliga sjukdom, än ock öfriga förekommande ömmande omständigheter, funnit skäligt å Allmänna Indragningsstaten uppföra honom till åtnjutande under sin lifstid af en årlig pension, stor 200 Ridr Banko, dock alt denna pension skulle utgöra ett honom personligen tillerkänd! understöd, hvarå borgenärer icke egde något anspråk. Detta pensionsbelopp blef vid 1850—1858 årens riksdag, rmed hänseende lill förekomne ömmande omständigheter” förhöjdl lil! 450 Rtdr Runt, på sätt 57 punkten af Rikets Ständers Skrifvelse den 2 7 Februari 1858 närmare utvisar.
Föreslagen ändring uti det, genom T4-, §. af Kongl. Förklaringen den 11 December 1766 stadgade ansvar för Hållkarl, som affordrar Resande drickespenningar eller dem med otidighet bemöter, bfefvo dessa 3:0» Utlåtanden, hvilka äfvenväl sedan den 19 Januarii legat på Bordet^ återremitterade, med öfverlemnande tillika till Utskotten af de emot samma Utlåtanden härsta^ dfs nu, gjorda anmärkningar.. Si Si > ProfUtdrog d. 24 Jan. 1818. 57 S. D. Vid förnyad föredragning af Höglofl. StatsUtskottets Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid dess Betänkande , om Restitu. tion af RegeringsRådet von Schevens Arfvingars fordran hos Statsverket; fann BorgareStånu det godt, att vid sitt den 30 sistl. December uti detta mål fattade Beslut förblifva, Från Flederv, BondeStåndet. S. D. Vid^föredragning af StatsUtskottets den 19 i denna Månad på bordet lagde Utlåtande, af den 17 förutgående, i anledning af Kongl; Majtts Nådiga Proposition om uppförande af en Minnesvård öfver Svea Rikes utkorade Kron~ Prins Carl August; hlef detta Utlåtande af BondeStåndet bifallet. S. D. Vid StatsUtskottets nu upplästa Utlåtande öfver pjorda anmärkningar vid dess yttrande angående sökt Lån af Allmänna Medel i och för Landscrona Stads Kyrkobyggnad, fann Hederv. BondeStåndet för godt , att , under åberopande af dess i delta ämne förut fattade beslut, låta bero. S. D, Vid StatsUtskottets nu upplästa UtJ låtande öfver gjorda anmärkningar vid dess yttrande angående afskrifning utaf värdet med flera kostnader i och för åtskilliga på Kungsholmen belägna, till Curhus upplåtna BränneriByggnader, fann Hederv. BondeStåndet för godt, att, under åberopande af dess i detta ämne förut fattade be-1 flut, låta bero, Prof. Utdrag d. 34 Jan. i§I7«. S. D. Föredrogs och bifölls StatsUtskottets den 17 i denna
Sådane kunna dock finnas; ty man måtte väl erkänna, att längre tid än som behöfves för Ombudsmannen till att dö, fordra s icke heller för Suppleanten till att begå ett brott, eller en ehuru må hända inför Lag icke 6traffar, dock i allmänna omdömet förklenlig handling, eller att vara sinnessvag, eller bysatt för gäld o. s. v. Man torde ej heller vilja bestrida att detsa händelser kunna ganska väl inträffa under tidenfmellan en ny vald Justitieombudsman* insättande i Embetet, och hans dödliga frånfälle; och att do ehuru ej bokstafligen omtalade i de lagrum, sorn angå Suppleanten, likväl äro vigtiga nog, för att böra befria Rik - Bil. till Ridd, o. Ad. Pr. IX Rand, g 66 Den 9 October f. m, sens Ständer från ett sådant Ombud, och tillåta dem välja ett annat. Betragtar man efier Lagens bok/laf frågan om anställande af nytt val till Justitieombudsman, under påstående Riksdag, ehuru Suppleant är till: så finner man 9§ §. Regerings formen ovilkorligen stadga, att denne bör Justitieombudsmannen efterträda, i fall han, innan den näjlf öljande Riksdagen, /kulle med döden afgå. Och då 83 §. Regeringsformen bjuder, att Grundla• garne, i hvarje färfäldt fall /kola, efter deras on dalydelfe, tillämpas, så bör intet nytt val äga rum utan Suppleanten vara JustitiaeOmbudsmannens ovilkorlige Survivancier. Om hvad jag förut anfört, äger någon grund, 6å synes detta stadgande vara både förnuftsoch grundlagsvidrigt. Men då så mycken klokhet och sammanhang framlysa i Grundlagens öfriga atadganden, bör man icke obesedt taga för afgjordt att någondera delen saknas i det före. varande. Vid närmare eftersinnande lärer man rimligtvis icke kunna antaga annat än att med orden innan den näjlföljande Riksdagen menas zmellan Riksdagarne, emedan Ständerne då icke äro församlade, eller kunna förrätta nytt val.
Det är nemi. ett kungligt prerogativ att utdela titlar, och jag kan icke gilla, att man söker på allt sätt att äta och gnaga pä Konungamakten och derigenom inskränka den, hvilket tydligen är meningen med flera af dessa förslag till grundlagsförändringar. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Den sak, som nu är i fråga, nemi. titelsjukan, hvarunder Svenska folket så länge har laborerat, finner jag svår att med allvarsamhet behandla; ty den är i sig sjelf så löjlig, att man har svårt att ur minnet kunna bortjaga fablerna om det flitiga, långörigä arbetsdjuret, som ville Den 5 September. 205 gifva sig ett högre anseende genom påklädandet af ett lejons hud, och om den simpla fågeln, jag tror en kråka, som ville yfvas med lanta fjädrar af en påfågel. Jag vill likväl bjuda till alt hålla mig vid en allvarsammare åsigt af saken. För det första finnes det icke i grundlagen något medgifvande åt Konungamakten om dylika karakterers utdelande; ty der slår blott, att ”Konungen äger att i Statsrådet utnämna och befordra infödde Svenska män till alla de embeten oell tjenstår inom riket”, etc. Der står intet ord om fullmakter utan embeten. Det var för några riksdagar sedan mycken tvist om, huruvida icke allt var tillåtet, sorn uti grundlagen cj var bestämdt förbjudet; men efter mångfaldiga discussioner derom, tycktes man komma öfverens derom, att ingenting var tillåtet, sorn icke var bestämdt nttaladt, och ingenting förbjudet, utom det som var bestämdt förbjudet, samt att, örn tvekan i något fall uppstod, till följd af grundlagens ofullkomlighet, en sådan lucka borde fyllas genom en på laglig väg tillkommen lagförklaring; och det är just en sådan lucka, som sista riksdagens Const.- Ulsk. här tyckes hafva bjudit lill alt fylla. För att sluta af de fä titlar, sorn i denna Konungs tid hafva blifvit på det sättet bortgifna, skulle man tro, alt det borde vara välkommet för K. M., för ali kunna afvisa dem som hungra och törsta efter dessa titlar.