Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Printzensköld, Carl: Frih. Tersmeden har förordat vidblifvande af R. o. Ad:s beslut i fråga örn rättigheten för FilialRanker alt beräkna högre ränta ån den, hvilken, enl. Ulsk:s förslag, skulle bestämmas såsom maximum för den utlåningsoch kreditiv-rörelse, som Riks-banken genom Diskonterna bedrifver. Skälet härtill skulle ligga deruti, att man kan vara förvissad om, ali Filialbankerna ej skola begära mera än 5 proc:, ity att nuvande Privat banker, ehuru de äro berättigade att laga den högsta lagliga-ränta, hvilken är 6 proc. med bevilln:s-afdrag, likväl icke fordra högre ränta än Riks-banken. Jag tror visserligen, alt man med någorlunda visshet kan påräkna, att Filial-bankerna ej komma all laga högre ränta än den, som är för Riks-banken bestämd, men konjunkturerna kunna möjligen blifva sådana, att dessa Banker finua det vara för sig möjligt alt erhålla högre ränta än 5 proc., af hvil ka konjunkturer Bankerna kunna sig begagna utan att något hinder derför möter. Mig synes dock, att Filialbankerna, hvilka till underlättande af deras rörelse erhålla icke obetydliga försträckningar från Riks-banken, skäligen borde kunna vara belåtna med 5 proc. såsom maximum i ränteväg och följaktligen borde äfven ett förbud att taga högre ränta än 5 proc. inflyta i R. St:s beslut ang:de Filial-bankernas utlåningsoch kreditiv-rörelse. Jag tillstyrker derföre R. o. Ad. alt frånträda sitt förra beslut och bifalla hvad Utsk. i denna punkt föreslagit. Gr. Gyldenstolpe: Jag deremot vågar tillstyrka R. o. Ad. alt vidblifva sitt förra beslut och skall söka ådagalägga obilligheten af det nu föreslagna stadgandet. F. n. bedrifves vexel-rörelsen vid Diskonten i Slockholm och Låne-koni:n för 4 proc. Del har kommit sig deraf, att R.
Lades till handlingarne. ■20:de. punkten, angide begärde anslag till räddningsanstalt er för vanvårdade barn; och 21 :sta punkten, litt. a), angide förhöjning uti anslaget för Riksarchivets flyttning. Lades till handlingarne, med förklarande, att R. o. Ad. lät dervid bero. Hr von Rosen: Jag begär att få reservera mig emot det af Utsk. fattade beslut, att icke tillstyrka något anslag för ifrågavar. räddningsanstalt, och detta af det skäl, att jag tror, det framtiden en gång icke skall lacka oss för ett beslut, hvarigenom dessa vanvårdade barn lill slut falla samhället lill last. Hr Ehrenhoff, Gust. Herrman, och Hr Prytz förenade sig med Hr von Rosen. Litt. i). Lades till handlingarne. 238 Den 7 December e. m. Litt. c), ang:de anslag till inköp af någon lämplig tocaf till begagnande af nya Elementarskolan. Ilr von Hartmansdorff: Delta Stånd har i afseende på nya Elementarskolan bifallit K. M:s nåd. propos., att anslag till inköp af ett skolhus måtte beviljas. De öfriga 3:ne Stånden hafva återremitterat denna fråga, och huru hon nu af dem blifver afgjord kan jag icke veta; men jag önskar och anhåller, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut, utan afseende derpå, huru dermed kan gå i de öfrige Stånden. R. o. Ad. har dermed uttryckt en välvilja för denna skola, som jag önskar åtminstone måtte qvarstå, om allt annat faller. Uppå härefter af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. blef Utsk-.s i fråga om detta anslag afgifna yttrande lagdi till handlingarne, med förklarande, alt R. o. Ad. vidblef sitt derom förut fattade beslut. Litt. di). Lades till handlingarne. Då nu ånyo föredrogs StatsUt.sk:s d. 30 sisth Nov. och 5 dennes på bordet lagda utlåt.
Lån, som från Riks-Disconten funnits utgifne på origtiga Docunrenter,1 och för hvilka en nu mera afliden Verkets tjensteman oskyldigtvis, såsom inlemnare, stannat i ansvarighet, har val funnit, att något skäl äfven deraf skulle kunna bernias för en dylik åtgärd med det Lån , hvarföre Wier hos Banco - Disconten häftar, och att ett ytterligare stöd äfven kunde herntas deraf, att den ordning, hvilken nu är gällande, nemligen, att Konungens BefaMningshafvander eller de Autnriteter, som utfärda vederhäftighets-betyg ä Discont - 6gt Banco-ZJtsköttets Betiintanden, Reversaler, dervid tillika inlyga Läntagare! och Löftesmäns egenhändiga namnteckning, icke änny fanns införd da ifi ågavarande händelse inträffade, samt följaktligen} dä rigtigheten af det åtecknade Yederhäfiighets-hetyget ej kunde sättas i tvifvel, anledning f<>r Wier helt pch hållet saknades, att misstänka D<>cumentets beskaffenhet i öfrigtMeri Utskottet har, aljt sådant oaktadt, funnit högst betänkligt, att genom tillstyrkan till fullkomlig afskrifning af en Discont Verkets lagligen domfäste fordran» lemna ett ytterligare prejudicat för framdeles ansökningar i (Jenna väg; och allt hvad Utskottet, med Ö'n{ afseende å sökandens fattigdom och iråkade bekymmer för nqdig lifsbergning, trott sig för närvarande kunna härvid åtgöra, är, att lins Rikets Ständer yördsamt föreslå, det Iian rhå tills vidare vara befijid från afbet.alningst*kyldigliet å det ofvanuppgifne återstående skuldbeloppet, hvilket likväl bör uti Verkets Räkenskaper, såsom 00 fordran hos Wier, qvarstå till näst blifvande Riksdag; och att det då må bero af ytterligare pröfning under fästadt afseende, dels på de utsigter, sorn för Verket kunna förete sig, att dylike missbruk och bedrägei'iec
Lån, beräknade liba som före» gående året, till 5? procent af deras tillverk» Ping, Sedan, vid sistförflutne Riksdag, StatsUt» skottet forehaft revision öfver Manufacturoch XJlIBiscantFondernes räkenskaper för åren 1813 och 1814; så hafva Revisorerne nu anställt granskning af de öfver samma Fonder för de g:ne påföljande åren 1815, och X8X6 fö.de samt afslutade böcker och räkenskaper. Så vidt den för denne revisions förrättning karta tid med» gifvit, hafva de blifvit genomsedde; och jemte det Revisorerne härmed förklara, det de vid samma räkenskaper icke funnit något att påmin» na eller anmärka . få Revisorerne, för att meddela ert kort öfversigt af berörde Fanders he» hållningar, inkomster, skulder och utgifter för nämnde år , bilägga de General-slut sorn för desse år blifvit öfver Fonderne upprättade och Revisoterne med telle, och hvilka med hufvud» böckerne jernför-de, funnits I alla delar dermed öfverensstämmande; men då Revisorerne ej medhunnit granska de, rörande desse Fonder hos Kongl, CommerceCollegium förde Proto» coll , äro Revisorerne ej heller i tillfälle att något utlåtande, i afseende på bemälte Kongl, Collegii åtgärder derutinnan nu meddela. Revisorerne hafva dernäst forehaft till granskning de äfven under Kongl. Commerce» Collegii förvaltning stående Manufacturoch Eskilstuna Flistads medel, allmänna Arbetshus» saint SpinnhusFonderne, hvilkas räkenskaper blifvit för åren 18x4, 18*5 och Jglö af Kongl-, Riks, St.
Inhyseshjon ^ N. N ; . 80 Pa Mina agor (hos mig) bo för öfrigt N. N , Zc> Landtmätare. 3!» 3st. . 29. Landsfiskal. N. den , 8 dl. kl. Bihang ttt. B. N:o 7, 8. N:o 3. <0 Den ii Ockvber. N:o z. Qwarteret Huset N:o Uppgift till Mantalkssrifningen i Staden för är Den n Dctoöek. Exempel pä Uppgift till Mantalsskrifning i Staden fk för är Hamn. Jnnchaswandc Embete eller Tjenst ! Staden (eller pä betz grund) <!a«ndc eller Arrenderade JordEgendomar ocb Lägen, heter, Werk och Inrättningar. NämN.j Undetteknad Underteknad Hustru Hemmawarande Söner och Pupiller Dito Döttrar och Pupiller Husprest Informator Gouvernante Handels. Dokhällare och Betjente Fabriksmästare Werkgesäll Gesäller Kammarjungfru Hushällerska Kammartjenare Laquay eller Betjent Drängar ifrän och med 18 till och med 50 är. Dito under 18 och öfwer 50 är Pigor Hos mig bo följande dr. dt. Obs. Om nägon af den Skatt skyldiqeö Barn, Pupiller eller eg Husfolk äger eller Arrenderar sädane Egendomar och Lägc> pdter. Werk och Inrättningar, hwarfbre Skydds-afgii jemlikt Tariffen N:o r erlägges, utmärkts sädant brcdw Aamnct, och om nägon af dem är gift, upptages Hustri näst ester Mannen. Dä Egendom eller Lägenhet är b»i arrpnderad, ursättes ArrendatorenS namn och hemwist. Hustrun > N. N : . - Demmawarande Sonett N. A. Jnnehafwande Embete ellcö Tjenst, i Staden
Jag sneddade öfver scenen o c h k o m geSCEN UR OLAUS » GUSTAF VASA » PETRI (iV PA AKTEN). SVENSKA TEATERN. TECKNING AF K. GUSTAF VASA OCH STANGENBERG. e m o t Hillberg-Vasas bestämda vägran, e m e d a n det vore en ohistorisk handling. VÄRDSHUSET » BLÅ DUFVAN » HUFVUD (ill AKTEN). (il AKTEN). Fotograferingen skulle ske. Plats! Låt g å! sta a k t. N y ringning. n y a k t. n y fotografering. SCAPIN. — VÅRA ILLUSTRATIONER. TjyrT D Ö D S F A L L, s o m i n o m de senare dagarne varit ägnadt att sprida sorg särskildt i n o m kretsen af lidande o c h sjuka, är stiftarinnans af det sedan flere år bekanta konvalescenthemmet på norr i huf vudstaden. Fru Marie Charlotte Modig född Bruncrona, har där m e d uppoffrande kärlek utgifvit sig själf i den lidande mänsklighetens MAKIE C H A R L O T T E M O D I G. tjänst, i det hon m e d aldrig tröttnande o m s o r g sökt bereda vård åt fattiga hjälpbehöfvande sjuklingar, som intagits dels från sjukhus, dels från sådana h e m, där de varit i saknad af allt, då de efter någon långvarig sjukdom icke själfva kunnat förtjäna det nödvändiga för dagen. lidande; först på de sista veckorna har h o n emellertid varit nödsakad att draga sig tillbaka från sin ansträngande verksamhet. Ett hjärtslag äudade plötsligt hennes lif, tisdagen den 17 oktober, då h o n i frid insomnade i en ålder af nära 68 år. Välsignelse öfver hennes m i n n e! S. Därefter fortsatte han sina studier vid Karolinska institutet o c h blef kirurgie magister 1853. Efter en under åren 1854 — 55 företagen utländsk resa för att studera sinnessjukvård, utnämndes L i e d h o l m den 17 n o v e m b e r 1855 till öfverläkare vid V e x i ö hospital.
- Obligationsoch Lif-RänteConstitutions - tnnehnfvarnes sorn, å desses vägnar, utstäl;t vart de Palls Fullmakt', nemligen: J, J. Bourin, M. Cvan Hull och J. Schölling, samt af de Banquierer, sorn tilförene besörjt ärfielige Länens upptagande, nämligen Jan et Carl Hasselgren och IJogguer 8c Camp., detta sednare hus genom huset Kelivick och Voorribergh, äfvensom att Kongl Majit ägde utnämna en Special Commissarius, för att, å dess vägnar, bevaka Conv6ntionens behöriga verkställighet. Såsom följd af allt detta, afskickade Kongl. Majit i Februarii månad 1815, 'Kammar-Rätt» Badet Paul Öhrwall till Amsterdam, försedd med nödig Fond till Con ventions-Summans fulla betalande, och med Instruction, att i öfrigt vaka öfver verkställigheten af Gonventionen, i anseende till så väl Conventions-Summans utdelning, samt Partlal-Titlarnes inlösen och återställande, som Hufvud-Titlarnes återfordrande och det mera, hvarigenom Svenska Statens säkerhet för framtiden ytterligare kunde befästas, — Detta Kongl. Majus Ombud har, efter slutad förrättning, oin förloppet afgifvit sin underdåniga
– I trängseln och längre ut på fältet möttes gamla krigskamrater eller nära anförvanter, som fordom där hemma lustigt suttit samman på bröllop och barnsöl, och de tillropade hvarandra en sista hälsning. Där det var bredare rum marscherade kaptener och löjtnanter och fänrikar framför bataljonerna, bleka som lik, i takt med spelet som hade de tågat upp till en parad på borggården vid gamla Tre kronor, men soldaterna knöto handen öfver de tomma patronköken. Midt genom elden från redutterna gingo lifgardisterna i strama led med musköten på axeln, men när de kommit fienden in på lifvet, ruskade de ursinnigt de klickande gevären och grepo till bajonetten. Dammet och sotet gråmenade alla, så att fiendens gröna rockar icke längre kunde skiljas från de blå och svenskar lyfte kolfven mot svenskar. Framför Kruses dragoner störtade kornetten Qveckfelt från hästen med en kula i lifvet och baneret i famnen. Ryttmästare Ridderborg, som på morgonen sett sin gråhårige fader stupa bland drabanterna vid konungens bår, släpades sanslös ur handgemänget. Framför Nylands regemente stupade öfverste Torstenson, och löjtnant Gyllenbögel stod med skottsår i båda kinderna, så att man kunde se dagern tvärs igenom. I busksnåret bakom skånska ståndsdragonerna vacklade kapten Horn, illa sargad i högra benet, och hans trofasta betjänt Daniel Lidbom höll honom om lifvet och torkade hans panna. Eyttaren Per Windropp satt död på hästen med fransen af en söndersliten kompanifana i handen, och löjtnant Pauli, som endast trodde honom sårad, bjöd honom sin vattenflaska. Framför Kalmare regemente segnade öfverste Rank, träffad i hjärtat, major Lejonhjelm låg med afskjutet ben, och vid öfverstelöjtnant Silfversparres lik kämpade med bruten värja för att rädda fanan fänrik Djurklo ända till dess han nedsjönk döende. Rundt honom låg hälften af underbefälet och hälften af manskapet som hedersvakt.
Hvad sedan angår Bonde-Ståndets beslut, att, vid den blifvande Bevillningens fördelning, 300,000 R:dr, måtte ersåttningsvis komma Jordbruket till godo, genom afdrag på det belopp som eljest skulle af Hemman och Stådernes jord erläggas; så enär någotdera af de öfriga 3'.ne Riks-Stånden icke uti detta beslut 4 Sami. a B. 65 ioo4 Siats-Utskottets Betänkande)!. deltagit , och dessutom stora svårigheter synas möta i verkställigheten deraf, lärer åtminstone Hedervärda Bonde-Ståndet» vid närmare öfvervägande, finna anledning, detsamma frånträda, hvarigenom ärendet i alla dess delar finge en likstämmig utgång hos 5:ne Stånd; och lära Riksens Högloft. Ständer täckas meddela det förklarande af Ståndens särskildte beslut, att den Summa Riksens Ständer i underdånighet erbjudit till kostnadernes godtgörande, vid Hans Kgl. Höghet Kron-Prinsens Förmälning och verkstälde Utrikes Resa, skall utgå med 3oo,ooo R:dr af Sahpetter-Fonden, och de öfrige 3oo,ooo R:dr, som blifvit anviste, att förskottsvis utgå af RiksgäldsContoirets Medel, till den del, som af redan varande tillgångar icke kan bestridas, tagas i beräkning vid den blifvande Bevillnings-Summans bestämmande. Detta hemställes vördsamligen till Riksens Högloft. Ständers bepröfvande; och varda 2:ne Ledamöters särskildt yttrade tankar härhos bifogade. Stockholm den 3 Junii 1823. Slats-Utskoltets Betänk anden. i ocr5 Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Höglofl. Stånders Stats-Utskott den 3 Junii 1823.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken gjorde proposition till bifall å hvad Utskottet i denna punkt föreslagit, hvilken propsition af Ridderskapet och Adeln med Ja besvarades. 6:te Punkten. Angående ersättning ät Upsala Academie för år 1810 rnistadt anslag till StallStaten och Ridskolan derstädes m. m. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att som Utskottets under N:o 134 i detta ämne förut meddeldte Betänkande redan blifvit den 32 sistlidne Maji af Ridderskapet och Adeln bifallit, torde hvad Utskottet derom nu anfört, få läggas till liandlingarne. Ropades Ja. j:de Punkten. Angående ett Lunds Academie år 1810 frånhändt penningeanslag. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att sedan Utskottets under N:o 135 i detta ämne förut afgifne Betänkande redan blifvit den 22 sistlidne Maji af Ridderskapet och Adeln bifallit, torde hvad derom nu ytterligare blif - Den 8 O c t o b e r e. m. 367 vit af Utskottet anfördt, böra läggas lill liandlingarne. Ropades Ja. 8:de Punkten. Angående tillökning i anslaget för Gymnastiska Centralinstitutet. I sammanhang hvarmed nu äfven föredrogs Utskottets den 16 sisllidne April under N:o i36 afgifne, och den 7 derpå föl jde Maji e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckta Motioner, angående anslag till löner för visse Lärare-befattningar vid Gymnasier och Universiteter, samt förökadt anslag för det Gymnastiska Centralinstitutet i Hufvudstaden. Friherre Anckarswärd: Hvad sjelfva anslaget angar, vill jag ej yttra mig deröfver annorlunda, än i reservalionsväg; men hvad gratificalionen af 2000 R:dr beträffar, så är den verkligen mycket för liten för ett arbete af sådant omfång, som det ifrågavarande.
Då en allmän Domstol, såsom KammarRätten, funnes för afgörande afredövisningsmål, anses en Col leg ii Ledamot, eller ett helt Cöllegium så myc-» ket mindre böra undandragas dess Domsrätt» sorn Under-betjeningen, ofta inveck? lad i anmärkningsmålet, der skall dörnas, hvadan hemställes, att sednare delen af nämnde §, eller allt hvad sorn rörer ifrågavarande undantag för Collegier och visse högre Ämbetsmän mätte utgå, hel dst någon Ämbetsman förmenas icke finnas» hvilken endast är Kongl» Maj:t redo skyldig för allmänna medel; om icke Höfvets Ätnbetsmän, som af Stats-Contoiret emottaga det Kongl. Husets anslagssummor, men hvarom något särskildt stadgande icke behöfves» såsom icke tillhörande Rikets Ämbetsverk; hos Vällofl. BorgareStåndet har blifvit erinradt: att då med Criminal Lagstiftning måste förstås ali sådan, liva» ruti förekommer urbota ansvar, eller höga penningeböter _, med förvandling till kroppsstraff, så borde så hög ansvarighet hädanefter icke utan Ständernes hörande utfördas: att Utskottens förslag, det Högsta Domstolen skulle taga befattning med LngUtskottets Betänkanden. ri/9 anmärkningsmål eihot Rikets Collegier och högre Ämbetsmän vore mindre lämpligt'} enär icke, i sådane mål > mer ali uti andra liagon skilnad hör egä rinn emellan högre och lägre persöner; äfvensom Utskottens tillstyrkande j, att Kongl. MajitS Befall* iiingshafvandes vitesförbud höra understå!* las Kongh Majit, ehuru de merendels an* gå små lödala omständigheter, inom hvar* je
Hon trodde bestämdt, att unga fröken delade hennes smak, ty denna sökte sig gärna in i hörnet med den lilla bekväma soffan, som till hälften doldes af det tunga draperiet — där hade hon suttit, fröken nämligen, men hon, flugan också, under en half vals den aftonen, tillsammans med den ståtlige gardeslöjtnanten, hvilken flugan förut hört säga att den unga fröken var utomordentligt söt. Det var nu en åsikt, som flugan inte alldeles kucde dela, ty hon för sin del föredrog i detta fall mycket den stora tårtan, på hvilken hon haft sin plats under hela supén. Hon visste till och med fullkomligt säkert, att den var sötare; ty för att göra en jämförelse hade hon just i det förutnämnda ögonblicket flugit fram och kysst den unga flickan på de friska, röda läpparna. — Men då skulle man sett hvad han, löjtnanten, fick för en afundsjuk min! Och flugan blef genast bortschasad. Ty tre — det är alltid en för mycket! Och då blir » den tredje » bortjagad! » » Ja, man kan bli afundad fastän man bara är en förbisedd och föraktad liten fluga, » instämde sömmerskeflugan. Ty hon hade, aftonen före den nämnda balen, suttit uppe tillika med sömmerskan, som höll på att fästa de sista rosetterna på frökens rosafärgade sidenklädning, och hade då hört den lilla sömmerskan önska: » Ack, den som nu vore en fluga och finge se på därnere pä festen i morgon kväll! » » Vi flugor äga många företräden, » inföll en annan fluga, som tagit in hos den unga poeten, hvilken bebodde en dublett i en annan del af vinds våningen. » Jag har hört honom önska sig vara riktigt bevingad, » sade hon. — Men hvad den bostaden för öfrigt angick, så var flugan inte nöjd med den — hon tänkte Hytta. Han, poeten, åt sina mål ute — om han för resten åt några alls, hvilket flugan inte visste, och hon kunde inte lefva af bara cigarrer, fastän hon hört att cigarrbulikens ägare därnere gjorde det; tvärtom var det just cigarrröken hon afskydde och den skulle väl slutligen komma att jaga henne ur huset.
Uppmuntringar af alla slag från en vis och faderlig Regering, Läkares och Presterskaps bemödande, samt de i Församlingarna tillförordnade Vaccinateurers åtgärder, hafva visserligen uträttat mycket, och den härjande farsotens fordna stora förödelser hafva blifvit på ett högst betydligt sätt inskränkte; men, ty värr! ännu icke utrotade; och man måste som säkra orsaker dertill antaga, dels att okunniga föräldrars vantro alldeles undanhållit flera barn från den välgörande ympningen, dels att en oväntad sorglöshet ställt Vaccinateuren utur tillfälle att undersöka den anbragta Vaccinens verkan och äkthet; genom hvilken sistnämnde händelse här och der inträffat de; menlige följder, att naturliga koppor sedermera angripit och jemväl fört i grafven sådana vaccinerade barn. Dessa bägge händelser påkalla en ansvarighets-lag, som directe verkar till det stora ändamålet; och , må hända, skulle detta säkert vinnas genom en årlig beskattning eller Capitations. afgift för hvart och ett barn, som icke kan vid lil. Den ii Maj e. ml 3 53 vid Mantalsskrifningen med Vaccinateurens bevis styrkas vara, inom sex månaders ålder, ej allenast vaccineradt, utan ock sedermera hafva i rätt tid blifvit för Läkaren eller Vaccinateuren uppvist, samt befunnits hatva haft verkliga skydds-koppor; äfven som det i förening härmed blefve nödvändigt, att Presterskapet, inom en viss dag i hvarje månad, till Församlingens vaccinateur öfverlemnade ett utdrag utur dag-boken, för den nästföregångne, på det att såmedelst all möjlig controll och upplysning om de föddes antal och vistelse-ort kunde vara att tillgå; hvarefter dessa utdrag, försedda med Vaccinateurens anmärkningar om hvad tillgjordt blifvit, äfven borde vid Mantalsoch Skatt-skrifningen till granskning företes af Krono-betjeningen i orten, som alltid åtta dagar förut deraf kunde få del.
Men nu, då Utskottet ej funnit Anmärkningen vara af den egenskap, att Konungens Föredragande i CommandoMål, i anledning af den samma, gjort sig till något ansvar skyldig; så anser jag, för ntin del, ingen annan åtgärd för Ridderskapet och Adeln återstå, än att lägga ConstitutionsUtskottets Utlåtande till Handlingarne, hvarom jag ödmjukast får utbedja mig Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition. Friherre Boye, Ludvig: Då Nationen för Den 12 Martii. 325 första gången utöfvar deri dyrbara Magt Constitutionen henne förvarar, att till laglig påföljd bedomina Ministérens Handlingar, så är det vigtigt, och vigtigare än sjelfva Anmärkningens utgång, att icke sådana begrepp antagas, hvilka skulle kunna i framtiden, i frågor som gällde Fäderneslandets väl, lägga band på vå,r pröfning och möjligen leda, antingen, å ena sidan, till en obehörig inskänkning i Nationens rätt; eller, å den andra, till en lika obehörig utsträckning af densamma utöfver dess lagliga gräns. Af sådan beskaffenhet hafva, efter mitt omdöme, en del af de begrepp varit, hvilka under denna öfverläggning blifvit framställde. Jag tror dem behöfva redas; och jag skall derföre, med Höglofl. Ridderskapets och Adelns benägna tillstånd, försöka att göra det: Glad alt få dertill begagna det lyckliga tillfälle, sorn. en lugn allmän sinnesställning här synes erbjuda. En värd Ledamot, Friherre Jacob Cederström, har, på ett sätt, om hvilket jag ville säga, derest han icke misstycker detta uttryck, att det förefallit mig tjenligt att confundera alla begrepp i ämnet; sagt oss, att ConstitutionsUtskottet skall hafva felat deri, att Utskottet, till svar på vår Remiss, gifvit oss ett Betänkande i förevarande Ämne; samt vidare sagt oss, att någon pröfning i frågan icke skall oss tillkomma, icke vara oss tillåten. 326 Den 12 Martil.