Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom den föreslagna uttagningen af reqvisita och persedlar för armeens beväringsmanskap, 11,181 man, och för flottans 3,344 man, medtagas förrådets tillgångar på ungefär 1,000 munderingar när. Oaktadt berörda tillgångar genom den sålunda föreslagna utdelningen ej äro för staten förlorade, utan blott öfverlemnade till bruk och nyttjande af de regementen och korpser tilldelade befäringsskyldige, hvilka, under vanliga förhållanden, dermed blifva beklädda, så och då likväl angeläget är att ega reserv-förråd för krigsbehof, hemställer jag i underdånighet, att berörda förråd, med hänseende till behofven för arméens beväringsmanskap, återigen må tillökas med materialier och persedlar för 7 å 800 man årligen, tilldess det vunnit en sådan styrka, som under de blifvande förhållandena kan anses för ändamålet tillfyliestgörande. För en sådan årlig förrådets förstärkning erfordras tills vidare ett årligt anslag af R:dr 45,000: och med antagande, att för bildande af ett särskildt reservförråd för sjöbeväriugs-manskapat ansloges årligen tills vida re 15,000: lomme således de begge förrådens återfyllande att fordra en statsutgift af tillhopa årligen 60,000: — •—■ Den årliga underhållskostnaden för bevärings-manskapets beklädnad uppgår, enligt nya förslaget 35 för Arméen, till R:dr 67,100: — —i „ Flottan „ 19,500: 86,600: —'
St. Just. Omb:ns Etnb.-Bcr. d. 4. Nov. 1828. 5 10 — om tillåtelse till ständig Tiondesättning å Hemman och Lägenheter, , der sådan förut icke varit bestämd1. Genom Nådigt Bref, den 3o Julii i8^3, har Kammar -Collegiun erhållit befallning, att allmän Kungörelse om hvad Kongl. Maj:t i detta ämne, i likhet med Rikets Ständers Förslag , förordnat, utfärda. ir. — Om uppförande på stat af i,5oo R:dr B:co årligen till ersättning åt Götheborgs Stad för Fångvårds-kostnad, i anledning af Stadans, utomdess område, utsträckta Policemagt, samt om godtgörande af 7,5oo R:dr såsom ersättning för de i detta afseende, föregångne åren, staden tillskyndade utgifter. Genom Nådigt Bref, den 21 Junii 1823, har Kongl. Majrt, om hvad Rikets Ständer sålunda beslutit, vederbörande, förständigat. 12. — med anhållan om utfärdande af Instructioner för Fjerdingsman. Genom Nådigt Bref, den 3o Januaiii 1828, har Kongl. Majrt förklarat sig för närvarande icke finna lämpligt, att någon allmän Instruction för Fjerdingsman C Bil. t. R. St. Just. Onib.-ns Emb.-Bcr. d. 4 No v. 1828. utfärdades, men att Landshöfdingarne vore obetaget, att hvar inom sitt Län, med iakttagande af hvad Lag och Författningar innehöllo , genom Instructioner Fjerdingsmännens åligganden närmare bestämma; Äfvensom Landshöfdingarne i öfrigt blifvit anbefallde tillhålla Kronobetjeningen, att icke betunga Fjerdingsman med. sådane göromål, hvilkas verkställande icke kunde anses dem tillhöra. i3. — om Capitainen Schougs befrielse från ersättning för bristande arrende af någre Lägenheter vid Strömsholm.
Den 18 December f. m. 445 anmärkmr, i händelse dessa anmärkmr skulle föranleda ålerremiss; och den andra, alt frågan rör:de lånerörelsens öfverflyttande från Banken (ill Riksg.cont., hvilken är en grundfråga i detta fall, ganska väl kan redan nu lill afgörande företagas. Då det är et t bestämdt factum, att i sådant fall faslighets-lånerörelsen först skulle öfvertlyttas och dernäst diseontrörelsen; så hemställer jag, huruvida icke discussionen finge börjas med andra afdelningen af BaucoTJtsk:s betänk., ronde bancolåneoch creditivrörelsen, och att, sedan detta är afgjordt, de öfriga punkterna, som egentligen blott byggas pä denna hufvudpunkt, mätte företagas till afgörande. Gr. Frölich, David: Jag nödgas på det högsta protestera emot det förslag, Frih. Hamilton framställt, att företaga della betänk, punktvis. Jag kan icke misskänna den goda afsiglen dermed, nemi. att komma till ett hastigt slut; men när det är fråga om alt göra en genomgripande förändring i hela vår Banks förvaltning, så anser jag, _ att man just bör akta sig för att komma lill ett hastigt slut. Ämnet är alldeles för vigtigt, mine Hrr, för att ett förslag derom må drifvas igenom par force. Det är visserligen sant, att folket väntar pä alt fä se dager uti huru dess förlägenhet skall afhjelpas; men det tjenar till ingenting, att afhjelpa den på ett felaktigt sätt. Jag vill icke nu i anledn. af formfrågan ingå i någon bevisning af denna sats, men jag förklarar högeligen, att jag protesterar emot att pä della sätt genast öfvergå til! discussion punktvis, innan man lätt yttra sig öfver tendensen af Utskrs förslag pä det hela. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag instämmer med Gr. Frölich deruti, alt jag anser betänk, böra discuteras i sin helhet, åtminstone först, innan det föredrages punktvis. Betänk, innehåller sä mångå nya saker, hvilka kunna blifva ganska nyttiga, om de verkställas på ett sätt, men på ett annat, ganska skadliga.
Jag anhåller alt få reservera mig emot detta beslut, och kan blott beklaga att den skråanda, sora eljest så vältaligt anfalles inom detta Stånd, skall hafva så många anhängare, då det gäller ett skrå, som inom oss räknar ganska mänga medlemmar. Gr. Mörner, Joli. Aug.t Jag anhåller att få instämma i den nyss afgifna reservationen, och reserverar mig derjemte äfven emot det föregående beslutet, ang:de årtalet. Hr Aminoff, Joli. Fredr., samt Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, förenade sig i Frih. Hamiltons reservation. Hr Frih. o. Landtm, hemställde nu, om R. o. Ad. behagade antaga det förslag Hr Lagerhjelm gjort, att vid slutet af det nu fattade beslutet skulle tilläggas följandet ”Vid öfriga härdar skall smidesrätten beräknas efter i5 tunnor kol per SkS.” Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja. 1 punkten, mom. litt. b). Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det han icke vore rätt säker 0111 han riktigt fattat Hr Lagerhjelms mening. Hr Landtm, hade fattat den så, att han ansett mom. litt. b) böra utgå. Hr Lagerhjelm: Jag måste hafva uttryckt mig mycket otydligt. Jag vidhåller i afseende pä propos. endast litt. a), ehuru jag äfven yttrat mig rörtde litt. b). I afseende på den andra punkten har ]ag tillstyrkt Utsk:s för - 4 A Den 28 April f. m. slag; ty det förorsakar, såsom jag förmodar, blott besvär, utan att medföra något verkligt gagn; men detta hemställer jag till de värde talarne sjelfve att bedömma och rättar mig efter deras omdöme. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla mom. litt. b). Ropades ja och nej.
194 Prof. Utclr, rf, st Ntv. 1823» SD. ExpeditionsUtskottets förslag, N:o 303, (ill Riksens Ständers underdån. Skrifvelse till Kongl, Majit, i frfgi om 27 Cap. 9 jj. Rättegångsbalken, rörande Lagvadda sakers lottning emellan Hof* Rätts Ledamöter, Idof, 1 anledning af gjorde an. märkningar återremitteradt. S. D. När nu å ryo föredrogs Constitutions-Utskot tets under N:o 75, aflatne nasti, gårdag på boidet lagde Memorial, rörande sättet för slutliga behandlingen af frågan om inlösen af f. d. Filial Discon. ternes utelöpande skuldförbindelser; fann BondeStåndet berörde Memorial, deri Utskottet med Eiksens Ständers rätt sig utlåtit, böra till efterrättelse lända, i följd hvaraf ärendet kommer att till förstärkta StutsUtskottets afgörande öfverlemnas. S. D. Sedan ConstitutionsUtskottet, i Memoria! N:o 76, ansett Vallöf!. BorgareStåndet hafva varit enligt grundlagen befogadt, att med uteslutande af Sjunde Voteringsproposition, rörande Tullbevillniu - Prat. Vtdr. d. so Nov. 1S23. 795 gen, 5?rka omedelbart företagande af omröstning öf_ ver de propositioner, sorn efterfölja oell i BevillningsUtskottets redan godkrnde förslag äro upptag ne; så fann nu BondeStåndet vidare hinder icke mäta för Voteringens företagande inom förstärkta StafsTJtskottet', hvarvid Constitut onsUtskottets berörde Utlåtande borde tjena till efterrättelse. S. D. Vid förnyad föredragning fann BondeStåndet skäligt bifalla följande Utlåtanden: StatsBancooch LagUtskottens: Nio 607» om stadgande af Uiqvidationsgrund vid gäldande af skulder i Bancomynt. Banco-Utskotteis:
If någon remissaf ifrågavarande Memorial, har det samma till pröfning förehaft: och -sorn Utskottet funnit, att den af Herr Förste Archiatern von Schulzenheim vackla fråga icke kan hänföras tili någon af dem, hvilka uti 34 §. Riksdagsordningen uppräknas, såsom hörande till Utskottets handläggning , uran ansett densamma vara ett ämne af sådan beskaffenhet,1 som skulle den åsyfta ett tillägg till Grundlagen; alltså anser Utskottet detta Mål icke tillhöra dess behandling; hvilket dock til! Högloft. Ridderskapeis och Adelns närmare ompröfvande öfverg lemnäs. Stockholm den 24 Maj 18x5, På Högloft. Ridderskapets På Högvörd. Prest; och Adelns Uedam. A. Lantingshausen. Ståndets Uedam. vägnar Bryn. Hesselgren. På Vällofl. BorgareStåndets Uedam. vägnar And. Fredin. På Hederv. BondeStåndets Uedam - vägnar Nils Månsson, M. M. Rosbeck1 Uppläst 398 Dm> i 5 Maj. Tjppiäst hos samteliga Riks-Ståndeh déa 2Ö Maj. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Stander om ett i St JTRegeringsformen nödvändigt tillagg 3 gifven Stockholms Slott d. 24 Maj x 8/5. Da Kongl. Maj:t,J Dess Mädiga Proposition af den s8 sisth Mars, öfverlemnat till Piksens Ständer, att, med undantag af 2:tie frågor, till nästa Riks dag uppskjuta med nfgörandet af de, sedan de tvänne sista Riksdagarna, hvilande förslag till ändringar i Grundlagarna, skedde det i den af det rådande tänkesättet påkallade förmodan, att. Riksens Ständer, med förvarad orubbad rätt att öfver dessa frågor afgifva deras slutliga yttrande , enstämmigt skulle vilja, från antalet af de magt påliggande ärender, sorn Vid denna Riksdag nödvändigt skulle upptaga deras tid och uppmärksamhet, aflägsna alla Constitutionella ämnen, som, både till antagande eller förkastande, syntes kräfva en längre och mera uteslutande pröfning.
Herr Erik åter, å sin sida, beundrade och ärade Fleming af hela sin själ, kanske så mycket mer, just emedan dennes stolta, rastlösa sinne var så olikt hans eget lugna inre. Sjelf af lägre adel, kunde han aldrig göra anspråk på någon slags jemnlikhet med sin gynnare, i denna tid, då en högre adel ansåg sig stå nästan lika högt öfver den lägre, som denne öfver en ofrälse. Ej heller sökte herr Erik något tillfälle att svinga sig opp; och hans lugna mod under striden, hans nyttiga verksamhet deremellan, gick allt för sig på ett så tyst och anspråkslöst sätt, att just ingen kom ihåg att han uträttade något. Men detta bekymrade föga herr Erik. Någon yttre utmärkelse föll honom aldrig in att önska sig. Tillbudet att få hemta Sigrid till Åbo, var deremot högst välkommet. Han kunde sålunda sjelf ofta bli i tillfälle att få se henne, och framför allt skulle Sigrid sålunda få se verlden och lefva i den förnämsta krets, som, i något hus i Finland, samlades. Framför allt var det säkert att ingen, icke ens den nitiske biskopen, skulle, då hon stode under ståthållarens omedelbara beskydd, antasta henne för den föregifna religionsförändringen. Sigrid hade nu en tid vistats på Åbo slott, och hade hunnit vänja sig vid mycket, som förut föreföll henne underligt. Det fremmande krigsfolket, som rördes på slottet, och för hvilket hon i början högeligen fruktade, skrämde henne ej numera. Tillochmed polackernas underliga språk och långa mustascher, hade hon blifvit van vid. Fru Ebbas godhet och hennes döttrars vänlighet, hade ock kommit Sigrid att glömma, att hon dock i verkligheten endast var en liten hoftärna i detta finska hof, och hon kände sig aldeles icke besvärad med de förnäma damerna. För Fleming sjelf bar hon dock fortfarande räddhåga, och hade svårt att vänja sig vid tanken, att på hans befallning så många menniskors blod flutit. I Flemingska huset var Enevald Fincke en gerna och ofta sedd gäst. Den elegante, älskvärde, unge mannen, var en verklig vinning för sällskapslifvet der, och bidrog till trefnaden, äfven i den inskränktare husliga kretsen, der han ock egde tillträde.
Lagerstråle anmäldes vara af sjukdom hindrad att denna dag tillstädeskornma. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts denna dag, i sammansatt Svenskt och^ Norskt Stats-Råd, fattade beslut, uppgjordt förslag till nådig Proposition angående begrafningsoch öfriga kostnader med anledning af Hans Maj:t Konung Oscar I:s dödliga frånfälle. Kongl. Maj:t behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag till proposition, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, framställning till Rikets Ständer skulle aflåtas. Ex protocollo L. L. Fries. X.o Kongl. Majus Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 24 April 1800, kl. 12 f. m. liongl. Majlis Nådiga Skrifvelse till Bikels Ständer med förslag angående förändrad organisation af Hypolheks-inrältningarne i riket; Gifven Stockholms Slott den 13 April 1860. Don af Kongl. Maj:t i naclér tillsatta Kommitté för utredning af fäderneslandets ställning i ekonomiskt och financielt hänseende samt för granskning af de lagar och inrättningar, som med penningeoch kreditväsendet ega gemenskap, har den 2 sistlidne Februari, under förklarande, att Kommittéens omfattande uppdrag ännu icke hunnit till alla delar fullgöras, till Kongl. Majit särskildt inkommit med underdånigt Betänkande och Förslag angående ett af de väsendtliga föremålen för Kommitterades undersökningar, nemligen organisationen af Hypotheksinrättningarne i riket.
N:o 101, i anledning af väckt motion, att på Magistrat 1 hvarje stad må öfverlåtas rättigheten att upptaga och handlägga lagsökningsoch utmätningsmål emot dem, som lyda under stadens juris-diction, lika med hvad för Borgmästare och Råd i Götheborg redan är stadgadt och, i följd deraf, Konungens Befallningshafvandes befattning med lagsökningar emot städernas invånare upphöra. N:o 102, i anledning af väckta motioner om rättighet tor Länsman Bih. lill R. St. Prot. 1840. 9 Sami. 1 Band. 69 546 Prot. TJldr. d. 22 Aieg. 1840. att, på eget ansvar och utan förutgången remiss ifrån Kronofogde, äfvensom för enskilde, på sockenstämma utsedde personer, att verkställa utmätningar; och N:o 103, i anledning af väckt motion om ett förändradt lagstadgande, i afseende på försäljning af utmätt gods. S. D. Af meddeladt utdrag af Protocollet, hållet hos Högvördiga Preste-Ståndet den 11 dennes, inhemtades, ibland annat, att Ståndet, vid pröfningen af sjette punkten i Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 54 och 213; dels jemte beviljande af det tillstyrkta årliga anslaget af 7,500 R:dr till Natur - historiska Riks-Museum funnit detsamma böra sålunda fördelas; för en Intendent, med ansvar för vården af det hela R:dr 1,600. — en Conservator 500. — tvänne Elever 300. — en Ritare 500. till de öfriga fyra Intendenternes aflönande, att af Kongl. Vetenskaps Academien fördelas 2,400. — årligt anslag för vården och ökandet af de Zoologiska samlingarne . 1,500. — Dito af de Botaniska .., , 300. —• Dito af de Mineralogiska 400.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Lag-Utskottets den 25 och 28 sistl. Januari på bordet lagda Utlåtande, N:o 4, i anledning af verkstäld granskning af Rikets Ständers Justitieombudsmans vid innevarande riksmöte aflemnade allmänna redogörelse, hans för åren 1851 och 1852 utgifna embets-berättelser samt hans embets-diarier och registratur. S. D. Vid förnyad föredragning af Särskilda Utskottets den 25 och 28 sistl. Januari på bordet lagda Betänkande, N:o 3, öfver väckta motioner om inställande af bränvinsbränningen under April månad detta år, och om åtgärder mot ett befaradt kringgående af Kongl, kungörelsen den 13 Juli 1853, afslogs Utskottets tillstyrkande, att Rikets Ständer måtte ingå med underdånig anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder förbjuda all bränvinsbränning under vintern och våren och således låta inställa densamma äfven under nästkommande April månad; hvarjemte Utskottets yttrande rörande Herr Dalmans i förevarande Betänkande omförmälda motion lades till handlingarne, samt ett nu af Herr Dalman angifvet anförande, deruti han närmare utvecklat sin ofvanberörda motion, blef till detSdrskilda Utskottet remitteradt. Från Högv. Preste-Slåndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 3, öfver väckta motioner, om inställande af bränvinsbränningen under Prot.-Utdrag den 4 Februari 1854. 113 under April månad detta år, och om åtgärder mot ett befaradt kringgående af Kongl, kungörelsen den 13 Juli 1853. S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 3, till Rikets Ständer, med utlåtande angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om tillägg till 61 § Regerings-formen.
2 Lagsaint Kihn. Bera. och Occon,-Utskottens Betänkande A’:o 54 Hvad sålunda blifvit yrkadt och hemställdt hafva Utskotten gemensamt i öfvervägande tagit, oell få i anledning deraf anföra; Hvad först angår den af åtskilliga Motionairer gjorda framställning om utarbetande af en ny, för hela Riket gällande Stadga, rörande Fattigförsörjjnings-anstalterna, torde böra erinras, att Rikets Ständer redan vid 1820 års Riksdag, i anledning af det vidsträcktare förslag till Författning i ämnet, som, till följd af Rikets Ständers år i8ro framburna underdåniga anhållan, blifvit af en tillförordnad Comité’ utarbeladt, i underdånig skrifvelse tillkännagifvit, att Riks-Ståndens tänkesätt icke kunnat förenas om antagande af en allmän Fattigvårds-stadga för hela Riket, hvilken skulle synas ingripa i den rätt och pligt allmänheten hittills baft. att sjelf vårda och besörja sina fattigas, underhåll. De skäl, som vid nämnde Riksdag verkat till afslag å den yrkade reformen, torde ännu böra anses gällande. Fattigvården har hittills varit, och hör, efter Utskottens omdöme, jemväl hädanefter vara en munieipal-angelägenhet, ty den beror väsendtligen på- local-förhållanden, sorn i vårt vidsträckta land ganska mycket omskifta, på folkets större eller mindre välstånd i olika delar af Riket, och på mångfaldiga andra omständigheter,sorn svårligen kunna förutses och beräknas. Och i betraktande häraf hafva Utskotten ansett sig böra vördsamt tillstyrka, att de i ofvanherärde hänseende• framställda yrkanden icke må vinna Rikets Ständers bifall. En sådan omarbetning af Fatlig-lagarna, som Utskotten nu afstyrkt, skulle utan tvifvel föranledas af bifall till Tufve Månssons och Bengt Gudmundssons förslag, att hvarje jordegare, som å sina. egor emottager torpare eller backstugusittare, skulle ansvara för deras underhåll.
Jag har förut vid ett annat tillfälle yttrat mig derom, och får nu blott tillägga, att om Saltpetern ordentligen luttras, kan man deraf hafva upplag, hvarpå man förlorar flere procent mindre, än på upplag af krut, som blir stenlupit och försämras. I alla fall, om pluralitetens mening blifver den jag ej delar, nemligen att anslaget skall utgå, får jag hemställa, örn det icke bör ske på det sätt, att man tillika begär, att Kongl. Maj:t i nåder täcktes fästa uppmärksamheten derpå, att indragning i detta anslag framdeles må kunna ske, och ändamålsenliga utvägar beredas, att anskaffa det för Staten nödiga qvantum Saltpetter. Herr Hjerta: Ridderskapet och Adeln ar uti den besynnerliga ställning, att fråga nu är om partielt beslut i ett ämne, hvaröfver man snart åter måste besluta, i anledning af det Kongl, svaret på Rikets Ständers beslut om Saltpetergärdens upphörande, i hvilket svar Konungen fästat vissa vilkor vid sitt samtycke till beslutet, eller att ett efter bestämda beräkningsgrunder motsvarande anslag skall å Stat uppföras. För alt med sakkännedom kunna afgöra hela denna fråga, skulle jag tro det vara lamp - Den 14 October f. ra. 169 ligast och äfven formenligast, att låta denna öfverläggning hvila, intill dess Ständerne fattat deras beslut öfver den nyssnämnda Kongl. Skrifvelsen. Jag ber härvid att få fästa uppmärksamheten derpå, att då Saltpetergärden ökades till dubbelt belopp, skedde det mot vilkor, att Kronan skulle uppköpa all inhemsk Saltpeter; och då gärden nu upphäfves, är det naturligt, att detta Kronans åliggande äfven försvinner, och att det belt och hållet beror på det beslut Ständerne nu fatta, huru härmed skall förhållas för framtiden. Jag hemställer alltså, att den förevarande Punkten af Utskottets Utlåtande må hvila, intill dess beslut blifvit fattadt öfver de af Konungen framställde vilkor för Saltpetergärdens upphörande, helst jag har anledning tro, att StatsUtskottets Utlåtande deröfver snart nog, och till och med i denna eller nästa vecka, kan införväntas.
— Det behöfs inte, Wilhelm, jag presenterar mig själf! En smidig, ungdomlig gestalt visade sig i dörröppningen mellan sidendraperierna. — Goddag fru Säfve! Får jag lof att kyssa er och tacka för allt besvär, ni haft för oss? Hon väntade ej på svar utan kysste henne. Eleonore var alldeles förbluffad. Hon var inte van att tagas så där en camerade — med storm. Hela hennes välkomsttal var omöjligt att framföra. Fru Kurt nickade åt sin man, som stod kvar i dörren och såg på henne med förtjusta blickar. Var det detta uttryck af beundran för en annan, som i fru Säfves ögon missklädde Kurt, eller var det något annat, nog af hon märkte för första gången, att han med sin undersätsiga figur, sitt godmodiga fylliga ansikte, sina svarta sträfva polisonger och små plirande ögon, egentligen var en ganska ful karl. Förut, så länge hon ansett honom för sin speciella tillhörighet, hade hon alltid hållit på hans utseende. Han kom in, drog fram en stol, satte sig och lät sin hustru föra ordet. Fru Eleonore hade kommit så ur koncepterna genom Wandas ogenerade uppträdande, att hon inte kunde konversera. Hon hade gjort sig en föreställning om den unga frun, som alldeles inte slog in, och det förargade henne, dels därför att hon misstagit sig och dels därför att den fru Kurt hon tänkt sig, skulle passat henne så långt bättre än den värkliga, som alldeles inte såg ut att behöfva protegeras. Det var onekligen ett dåligt porträtt, Kurt visat henne, det gaf inte något intryck af Wanda. Visst inte, att hon var vacker, hon hade ej ett vackert drag, möjligen de ljusbruna ögonen med sin kvicka och på samma gång varma blick och de ovanligt långa ögonhåren. Jo, de voro väl vackra. Figuren också kanske — och det krusiga håret, fast det var alldeles omodernt och själfsvåldigt uppsatt och föll ner öfver pannan ej i en bränd och ordnad lugg utan i en nyckfull lock. Men det var ett sprittande lif i hvarje drag, något som porträttet ej kunnat återgifva och som gjorde, att helintrycket blef ett helt annat än man väntat. Jaså, fru Kurt ville lägga an på enkelhet.
Afslog Ridderskapet och Adelil Lagsamt Allmänna Be vars - och Oeconomie-Utskottens den 2 dennes på bordet lagde Utlåtande, N;o 53, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 27, öfver väckta motioner, 0111 skyldighet för Säteri-egare och vissa boställs-innehafvare alt deltaga i byggnad af Tingshus och Häradsfängelse. S. D. Då nu.å nyo föredrogos I-tagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 2 dennes på bordet lagde Memorial, N:o 5a, i anledning af-Riks-Slåndens serskilda beslut, angående Utskottens Betänkande N:o 6 och Utlåtande N:o 35, 0111 ändringar och tillägg i Kongl. Maj:ts Nådiga Lego-Stadga för husbönder och tjenstehjon; vidblef Ridderskapet och Adeln sitt i ämnet fattade beslut samt godkände den föreslagna voterings-propositionen. S. D. Vid förnyad föredragning lät Ridderskapet och Adeln bero vid Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Memorial: N:0 4-g, i anledning af återremiss å Betänkandet, JS-o 20, rörande rättig - Brot. XJtdr. d, 5 Mars i83> 7 liet ali, .utan fpregången syn på stället, få anlägga husbehofs mjölqvnrnar; T\T:o 5o, i anledning af ålerreimiss af Betänkandet, 3V:o i4, angående' upphörande af den, sju Härader i Elfsborgs Län? städerne Borås och Ulricehamn medgifna rättighet till gårdfari-handels idkande.