Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse N:o 194. 23 b) Beträffande de för 8 Sergeanter i staten upptagne nya löner, å 500 R:dr hvardera, hafva Rikets Ständer, med afseende ä de omständigheter, som tili stöd för beholvet deraf finnas anförde i Departements-chefens betänkande, bilällit det väckta förslaget i så måtto, att berörde 8 Sergeants-löner å stat uppföras, men i stället indrages ett lika antal Distinktions-korporalers arlvoden, utgörande, enär endast skillnaden mellan dessa och vanliga Korporalers löner, eller 75 R:dr lör hvardera, blefve härvid disponibel, ett sammanlagdt belopp af 600 R:dr, hvadan, tili fyllnad i tillgången för de nya Sergeants-lönerne, hvilka tillsamman uppgå till 4,000 R:dr, ett belopp af 3,400 R:dr Bänt nu blifvit anvisadl. c) För Regements-läkaren har aflöningen blifvit förhöjd från 1,200 R:dr till 2,000 R:dr, för Förste Bataljons-läkaren från 600 R:dr till 1,200 R-.dr och för Andre Bataljons-läkaren från 405 R:dr lill 800 R:dr. Dä Rikets Ständer icke funnit något att erinra emot öfrige i staten uppförda tillökningar, hafva desamma blifvit beviljade; hvarförutan rations-ersältning för 9 tjensle-hästar, eller samma antal, som för närvarande finnes, blifvit, jemte belöpande ersättning för stall-hyra m. m., å staten uppförd. Den i Regementets kontanta anslag härigenom erforderliga fyllnads-summa utgör 26.457
Majornas, innevånare till största delen idkade stadsmannayrken, i följd hvaraf de ock stöde i ett nära samband med Göteborgs stad och på hvarjehanda sätt bidroge till bedrifvandet och utvecklingen af stadens bandel, sjöfart och industri, deraf de likaledes för sin utkomst vore i väsendtlig mån beroende, men detta oaktadt fortfarande lydde under landsrätt och således, i afseende på lagskipning och hvad dermed stöde i sammanhang, egde olika och mindre fördelaktiga rättigheter, än dem, som äro Göteborgs innevånare förunnade; hvarjemte komiterade anmärkt att för ett samhälle i de egna förhållanden, hvari, så till belägenhet som till befolkning, församlingen sig befunne, de kommunala institutioner, hvilka för landsbygden äro gällande, vore olämpliga och otillräckliga. Komiterade förnyade derföre en tillförene gjord underdånig anhållan, att nämnda församling måtte införlifvas med Göteborgs stad under lika rättigheter och skyldigheter, som stadens förstäder, dock med de jemkningar, som församlingens läge och förhållanden i öfrigt kunde påkalla; och sedan, i anledning deraf, vederbörande hörde blifvit och sökanderne afgifvit påminnelser samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Göteborgs och Bohus län med underdånigt yttrande inkommit, förordnade Kongl. Maj:t den 3 December 1858 om nedsättande af en komité af ledamöter, valde såväl af Carl Johans församling, som utaf Göteborgs stad, hvilken komité skulle ega att i vissa af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i dess underdåniga utlåtande uppgifna omständigheter verkställa erforderlig utredning samt afgifva yttrande och förslag i frågan. Bih. tili R. St.
Utskottet fann dervid, dels att, för en tillämnad Fabrications understödjande ined Förlagslån, ej kunde , hvarken billigtvis, eller ens efter fastställda grunder, äskås så gifven säkerhet, som för Lån i vanlig Diseontväg, emedan eljest bestämmelsen ofta skulle förfelas, dels att, vid sedermera förrättad besigtning och värdering af den fullbordade fabriks-anläggningen, Commerce-Collegium ansett densamma svara mot ändamålet, hvarjemte utrönts, att kostnaderna derför bestigit sig till i8,8go R:dr 22 skill. 6 rist. I betraktande så väl af dessa'omständigheter, som äfven deraf, att inrättningen biclrog till förädling i stort af en bland Rikets lmfvudproducter, och att Regeringens omisskännliga afsigt med Förlagslånets beviljande var den, att åt Allmän - g CQnstltuttQM-Utikotwt Memorial JV» 4'i. heten bereda en ökad tillgång på lättköpta Lifsförnödenheter, beslöt Utskottet, under den 11 sistlidne April, att någon anmärk-» ning i detta mål ej borde ega rum. Och som inga , till ändring härutinnan Verkande skäl förekommit, linner Constitutions-Utskottet sig ej befogadt att ingå i förnyad pröfning af aen nu framställda anjnärknings-anledningen, helst sådant skulle förutsätta en ytterligare, till ansvarighet förbindande granskning af det oanmärkt lemnade. Stockholm d. 8 Julii 1839. STOCKHOLM 1 8 a g, tryekt hos Jo k, An. Wallbcs, fäöttstiiutiöris-lJtskotieis MéMrtnl Mia i N:ö i\ii Änkom tili Éxped. Utsk. d. 29 julii 1829.
Ehuru Bränwin mätteligk nykt-adt bäde är k-älsosamt och l hiishällnmg gognelrgt, samt « wrs> sn soll, lasvm 1 Fällt, pä Sjöresor, wtd Fisterier och mängfaltdiga andra kliisäilen alldeles oumbärstgt-, sä är dit dock kill ösw^fiöd brukadk högst förbersweiigt sä wä! l Morolistt joni Orconvmlstt atjeende detiagradl; och har den lvm laar att Bränwin städar Swanäs mer än bade Pest och Krig, wäl «i host myck-t orätt; ryslig ware ben tasiL, som kunde föreställa alia de olyckliga, tom härigenom störrat sig och de sina i armod och förbart; huru mänga ogärningar leda icke sitt upphof srän Werre och dryckenstap, och Staten gör en oberäknelig förlust deri, genom att sä en mängd onyttiga och stadeliga medborgare, som utan att göra särdeles gagn, smeden de ärn u hofwa nägra trotter östgs/ hastigt öka Tiggare, hopen och Sstckdm-ii, samt blitwa lllt lastWisa Lagstifta, rc böra derföre tillse, ott benna wara kan msträn, kas, innom nödtorftiga behufwet; att dä dertill Niä sd Spinnewä! anwandes i ett Laud som ärli -n n äste anlita Utlänningen om B ödtödai!, lädane Förrätt si gar göras akt det Iulansta Äkerb uret kahofwa nägot gagn af tillwerkningen, och art iä cdes en ymnigare c skastning af Iordni, n ätt? kuna ersätta det qivarftum Spannemäl som hä.rrll förb ukas.
Eör att likväl komplettera den, hade han äfven kunnat tillägga, att det friare handelssystemet haft till följd, att importen sisth år öfversteg exporten med nära 100 proc. Det kan icke bestridas, att under intet år exporten af Bankens silfver varit så stor som år 1856. Afven det är ju ett ovanligt förhållande, att t. ex. man icke sedan frihetstiden sett landet så öfversvämmadt med kreditmynt, under det att Bankens metalliska kassa ouphörligt förminskas. Detta är också en omständighet som hör till den intressanta målningens fulländning. I fråga om afgifterne till Handelsoch SjöfartsEonden får jag erinra hurusom man anmärkt, att det är fullkomligt enahanda, om Staten lemnar bidrag till denna kassa, enär Staten återfår dem i tullsatserne, eller om afgifterne upbäras direkte af handlande eller trafikerande. Ja! det vore visserligensannt, om det i verkligheten komme att slå ut som denna upgift förespeglar; men jemför man nu gällande Tulltaxa med den af Bevilln.Utsk. föreslagna, skall man finna att hvad som blir vinst på papperet blir förlust i verk - 468 Den 22 Juli f. m. ligheten. Jag tillåter mig att, till uplysning härom fasta upmärksamheten på en omständighet, som i detta fall bör lagas i betraktande nemi. att, sedan man, i och för ersättningarne till Handelsoch Sjöfartsfonden äfvensom för Städernas tolag intagit i beräkningen alla de i nu gällande tulltaxa tullpligtiga varor, har man i Utsk:s lörslag till tulltaxa föreslagit tullfrihet å omkring 70 å 80 af dessa varuartiklar. Beträffande tolagen förekommer dessutom ett förhållande, nog anmärkningsvärdt och således förtjent af R. St:rs upmärksamhet. Vid 1850 års Riksdag ingingo nemi. R. St:r till K. M. med nnd. anhållan om nedsättande af en komité för utredande af grunderne för städernes beskattning, och R. St:r begärde tillika att i den mån komiténs arbeten fortskredo, K. M. täcktes lemna R. St:r del deraf särdeles beträffande förhållandet i stapelstäderne.
Sedan Hr Stats-Rådet blifvit utbeledsagad, tilläde Frih. Palmstjerna: Jag ber alt få uplysa, att i StatsUtsk:s Utlåt. JYs 92 augide skatle-förenklingen, befinnes verkligen pag. 13 en mening af följande lydelse: ”Hvad som då deraf, liksom när persedelslaget består af ensamt ny eller ensamt gammal ränta, befinnes utgöra bråk af minsta enheten, skall efter samma grund, som för småpersedlarne finnes bestämd, förvandlas och tilläggas penningeräntan. Hvad sorn derefter i pennjnge-räntan af runstycken öfverstiger en half skilling, anses för hel, och hvad som understiger eller endast upgår till en half skilling uteslules.” Att i ett ämne fatta beslut efter en grund och uti ett annat efter en annan, dä samma grund är lika tillämplig för båda delarne, är, efter min öfvertygelse, inkonseqvent. Jag har velat nämna detta såsom ett ytterligare skäl för min anhållan; ali R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förra beslut. Hr Printzencreutz: Jag ber blott att få tillägga några ord i afseende på den anmärkta ”orättvisan” i detta fall. Någon sådan kan jag icke finna ligga i Utsk:s förslag att, till undvikande af brutna tal, ”hvad som understiger ett halft öre uteslules,” men hvad som ”stiger till ett halft eller derutöfver, räknas för ett öre.” Åtminstone blefve det för den, som hade att fordra betalning af jemnt i öre och derför icke finge någonting alls, precis lika stor orfilt 3 * 36 Den 19 Augusti f. m. visa, om Gr.
Den 2g Fcbruariih Maji ville nådigst låta anbefalla, att ett sår-* skildt och allvarligt afseende fastades vid alla de omständigheter, som kunna bidraga att till handtverkerierna draga ynglingar af bättre uppfostran; hvartill icke iner synes för-; dras, än de bestämda läreårens borttagande,' husagans uteslutande, och en ovilkorlig tillgäng att få lära handtverk för betalning och utan seryitude, hvilket väl äfven nu är anbefalldt, men ej verkställes, eller kan verk-; ställas. Jag döljer mig icke, att de positiva åtgärder, jag föreslagit, torde synas mycket otillräckliga att tillvägabringa den af mig önskade öfvergång af den bildade Classen till productiva yrken, för att göra den mindre tärande; men jag tror ock, att då ämnet är af den beskaffenhet, att det egentligen hörer till allmänna nationella tanke utvecklingen, bebötves endast något görts på Stats-autoriteternas sida, så skall det öfriga göra sig sjejft. Väl ser jag ock, att sjelfva behofvet förr eller senare skall jemna den tärande Classen till behörig proportion mot den närande; med skill* naden synes mig blifva den, att om öfvergångängarne förberedas genom Styrelseåtgärder och verkställas gerom allmänna tankans utbildning och ett på öfverläggning grundadt handlingssätt, så blifva de nyttiga för Samhället, befordra allmän odling och allmän välmåga* och att, om de deremot skola tillvägabringas af ett till nöd uppgående allmänt behof, hafva de intet annat inflytande på allmänna Den 5 3 Febr nar ii. ställningen, än att bilda en stor tiggareclass,' sorn hvarken duger till intellectueit eller materielt arbete. Jag anhåller, att detta mitt vördsamma Memorial må communiceras med de öfriga respective RiksStånden och remitteras till Economieoch StatsUtskotten, med anmodan, att dc värde Herrar och Män, som utgöra dessa Utskott, må, om afsigten gillas, tillägga flera till ämnet ledandejl (gärder , sora jag enskildt icke insett. N;0 5, Herr Lagerhjelm, Pehr:
Utskottet för sin del icke kan erkänna såsom en allmän giltig och i sig sjelf riglig grundsats, hvarken alt Sedel-stocken kan lill fixt belopp bestämmas, enär vexlings-rörelsen och belåningen å metaller ständigt derutinnan åstadkommer rubbning, eller alt en sådan fixation, om den vore möjlig, skulle medföra den ringaste fördel för allmänna rörelsen, hvadan sålunda den basis, Herr Nordenankar velat söka uti 1889 års Sedelstock och som Friherre Stjernstedt ytterligare efterforskat uti de förhållanden, som från realisationens början egt rum, snarare torde Bcmco-Utskotteis Utlåtandej JSf:o ijgi 3 böra anses såsom upplysande den gång, Bankens sedelrörelse fått under inverkan af Privat-Bankernes uppkomst och varumängdens behof af by tesinedel, än såsom någon efter Bank-principer nödvändig anledning alt på ett eller annat salt öka Bankens Sedelstock; samt följaglligen enda sannskyldiga orsaken, hvarföre Utskottet tillförne uti sina för Rikets Ständer framlagde calculer åberopat nämnde belopp, varit dels den sedvanliga bänsigten till lånefondernas ömsesidiga reglerande, dels enskilde motionärer derom gjorde, af Rikets Ständer till Utskottet remitterade, påståenden; vill Utskottet likväl ej undanhålla Rikets Ständer en utredning, uppfattad i samma syfte, som den af Friherre Stjernstedt framlagda calcul; och har fördenskull låtit upprätta samt får härhos öfverlemna anie serskilde, med ledning af Boksluten för åren 1834 och 1889 samt 1835 års Banco-Reglemente, uppgjorde Tableauer, utvisande: Lit. A. Bankens vid 1834 års slut egande Fordringar, hos Staten, bos Städer och Corporalioner, för Lån på Fastigheter samt Discontoch Creditiv-förlag; samma fordringars återstod vid i83g års utgång samt slutligen den tillgång, som vid sistnämnde tidpunkt skulle kunna anses oanvänd, varande derutur uteslutne
Uti det häröfver afgifna und. utlåtandet har Kongl. Krigs-kollegium, med besvarande af de gjorda anmärkningarne, i underdånighet anhållit, att Kongl. Mij:t täcktes uppskjuta med pröfningen af det nya hufvudhoks-formuläret för Kongl. Kollegium, till dess ett nytt formulär för sjelfva Riks-hufvudboken blifvit af Kongl. Maj:t med Rikets Ständer gilladt och fastslälldt; och som Utskottet för sin del anser Kongl. Krigs-kollegii hufvudbok böra upprättas i öfverensstämmelse med Riks-hufvudboken, men fråga om antagande af nytt formulär för denna sednare för närvarande är på Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers pröfning beroende, får, vid sådant förhållande, och då denna frågas afgörande torde böra föregå pröfningen pm förändradt formulär för Kongl. Krigs-kollegii hufvudbok, Utskottet hemställa, atf Revisorernes ofvanberördé anmärkningar icke för det närvarande må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. 5*. (1851 års Rev. Ber. pag. 77, förkl. pag. 260.) I sammanhang med det ämne, hvarom nästföregående § förmäler har Utskottet förehaft den af 1851 års Revisorer gjorda anmärkning, att uti Stockholms tygförråds räkenskaper betydliga utbetalningar för derstädes verkställde arbeten redovisades, endast med handtverkares qvitterade, af tyg-kaptenen attesterade räkningar, hvilka summariskt upptngo utbetalda arbetslöner pfta lill ganska höga belopp, utan hänvisning till någon verifikation, utvisande huru mycket för den uLförda summan blifvit förfärdigadt; meu sorn någon dylik anmärkning icke blifvit af Rikets Ständers år 1853 församlade Revisorer framställd och det således är att förmoda, att sådan ofullständig bokföring, som den nu anmärkte, icke vidare eger rum, får Utskottet tillstyrka, att ifrågavarande anmärkning må få förfalla. § 9.
Utlåtande /T.-o S. Jag tror nemligen det vara ett alltför stort misstag af Utskottets, ali fråntaga nitra |:del af hemmansegarne möjligheten att kunna begagna sig af bränvinsbränningrättigheten, som, efter Utskottets förra beslut, skulle vara jordens eller jordegarens förnionliga tillhörighet och. uteslutande åtfölja jord på landet och i släderne. Denna förmonliga rättighet har Utskottets pluralitet nu fråntagit Sveriges fattigare jordegare, och i stället tillåtit aila sorter konstapparater, som allenast lära komma att begagnas af de mera förmögna eller, rättare sagdt, bränvins-fabrikanteh, hvilken vi således hädanefter, likasom hittills, få att tacka för det öfverflöd af bränvin, som alltid varit ansedt såsom orsak till den tilltagande fyllerilasten. Genom Utskottets nu fattade beslut tror jag ej att bränvinslillgången minskas; men en följd deraf är, alt denna vara fördyras på de mindre jjordegarnes bekostnad, ty efter det af Utskottet nu antagna minimum å fastighetsvärde, för att få utöfva bränvinsbrännings-rätten, lärer minst ao,ooo jordegare blifva betagna utvägen att till bränvin få förvandla den säd och potatoes, som ej. till annat kan begagnas. Detta Utskottets beslut är en följd af den origtiga lära, som i Utskottet gjort sig gällande, alt antalet af jordegare, hvilkas hemmansvärde ej uppginge till 3oo R:dr, vore för obetydligt, alt man borde fästa afseende på deras missbelåtenhet. Jag kan ej dela denna åsigt, utan anser det för en orättvisa emot den fattige, om det också blott voro ro, som utgjorde skatt och tunga för sina hemmansdelar och ej finge åtnjuta samma rättigheter och förmoner i och för jorden, som deras förmögnare grannar. Till följd af denna min öfvertygelse, var jag förliden dag i Kongl. Kammar-Rätten och begärde ett utdrag af senare årens taxeringslängd, innehållande uppgift på alla i min hemort, eller Tveta, Wista och Mo Härader af Jönköpings
I ämnet har jag tillräckligen yttrat min åsigt och skulle hafva önskat att icke vidare hafva behöft yttra mig; men Hr v. Hartmansdorff har äfven vid detta tillfälle begagnat, hvad han äfven förr gjort, nemi. att antaga, det motståndaren sagt, hvad han ej sagt, och så vederlägga honom. Jag har ej omtalat, att Riksg.cont. skulle utlåna sina penningar; derom har ej varit fråga, ty Riksg.cont. har tillräckligt skulder att betala. För öfrigt får jag upplysa den siste talaren, att jag ej nämnde fondsystemet, men val skuldsystemet Det ur väl ej mycken skillnad dem emellan; men jag ville likväl nämna detta. Alla löneanslagen från besparingarna äro ej gifna på R. St:s önskan; en del är tvärtemot R. Sits beslut, såsom t. ex. för gardesregtterna. StatsUtsk:s utlåt. N:o 67 blef af R. o. Ad. bifallet. Hr Gyllenhaal, Lars Herman, hade inlemnat ett så lydande anförande: Som jag i nasta vecka måste afresa till Gefle och vidare norrut, till förrättande af innevar. års lagtima lagmansting i den mig nådigst anförtrodda Westernorrlands lagsaga, anser jag mig af detta laga förfall hindrad att längre bibehålla den plats inom R. St:s StatsUtsk., som alltsedan riksdagens början genom H. R. o. Ad:s smickrande förtroende varit mig anvisad, och hvilken jag altså härigenom mig vördsammast afsäger. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Hr Croneborg, Carl Joh. Didr. Ulrik, hvilken en längre tid af sjukdom varit hindrad att deltaga i Bevilln.Utsk:s öfverläggningar, ansett sig i följd deraf böra afsuga sig sin plats j nämnde Ulsk., i anledn. hvaraf H. Ex. anmodade Hrr Electorer att skyndsamligen utse nya utsk:sledamöter efter Ilrr Gyllenhaal och Croneborg. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum kom att fortsättas i eftermiddag.
Committserne, genom hwilkas iaktta, gande den jemwigt och likställighet uti Taxerin. garns, som synts wara första willkoret för möj. ligheten ak den nya Bewillningens utgörande, kunde winnås, ve supr,. klx krotocollo 6. Silverstolpe. Utdrag af Höglofttge RidderffapetS och AdelnS Protocoll wid Urtima Riksdagen i Örebro den 22 Sept. 1810. S. D 8)iföll Högloft. Ridderffapet och Adeln till alla delar Stats.Utskottets den 20 sistledne pä bordet lagda Betänkande, angäende Riksgälds. Werkets tillständ och förwaltning. klr supr,. Lx krotocollo A. 6. Silverstolpe. Den 22 September. Utdrag af Högloflige Ridderskapet tch Adelns Protokoll wid Urtima Riks. dagen i Orebro den 22 September 1810. S. D. 8)ifölls Banco. Utskottets den 28 sisil. Augusti pä bordet lagda Memorial af den uz i samma mänad, innehällande Utskottets hem. ställan, om icke, lill undwikande af en icke obe. tydlig kostnad och jemwäl tidspillan, den ätgärd, som i afseende pä inventeringen af Bankens redbarheter Banco Utskottet äligger, mätte wid denna Riksens Ständers Urtima sammankomst fä blifwa ästdosatt. vr «upr,. Lx ?rotocollo A. 6. Silverstolpe. Utdrag af Högloflige Ridderffapets och AdelnS Protokoll wid Urtima Riksdagen t Örebro dm 22 September Igro. S. D. Remitterades till Bewillnings. Utskottet ett Memorial af Herr von Kruus, Conrad, Major, rörande omständigheter att iakttaga wid uppbörd af Bewillningen utaf Officerare och Tjenstemän wid Regementerne. vt supm. Lx ?rotoLollo A. O. Silverstolpe. Utdrag
Att räntan för Bankens utlåning i allmänhet må, något mera än hittills skett, närma sig den allmänna lagliga räntan; a) Att utlåningen på Guld och Silfver, Metaller, Jern och på våg stående Effe - Banco-u cskottets Betänkande N. o /fi. i5 eter, samt på Låne-Bankens Obligationer, likasom hittills, må vara obegränsad; Att fonderne för Bankens öfriga utlåningar inskränka sig till hvad årligen i Capital-afbetalningar ingår, och hvad genom upplåning, enligt stadgade grunder, kan inflyta; under Reservation likväl af hvad som kan erfordras, ej mindre för fastighets-utlåningens fortsättning intill > 829 års slut, än till fyllnad af det för DomCapitlet i Calmar anslagna låne-biträde å a5,ooo R:dr, hvaraf blott 4000 R:dr blifvit lyftade; Att circulations-fonderna för låns meddelande på längre tider, samt i Discontväg, må fördelas på sätt som följer: aj Till utlåning på fast egendom mot inteckning R:dr 5,000,000. b) Till utlåning åt serskilda corporationer för anmälda locala behof i5o,ooo. c) Till understöd vid utflyttningar, odlingar och bosättningar m. m. 3oo,ooo. 16 Bane o-XJt skottets Betänkande N.o /[8. cl) Till Banco-Discontens lånerörelse på namn-säkerliet 5,000,000. e) Till Götheborgs Låne-Coil toirs dito . 2,000,000. f) Till Malmö Låne-Contoirs dito .. 1,000,000. g) Assignerings-rättighet för Manufaetur-Disconten 1,000,000, h) Assignerings-rättighet för Jern-Contoiret 600,000, i) Till den på utlåningar grundade serskilda Disconteringen 5oo,ooo, (Utom upplånings-rättighet för 3 millioner, samt användandet af de å rörelsen årligen inflytande behållna ränte-revenuer). Summa R:dr i5,55o,ooo.
Då jag nu härmed desse Motioner fördrar, anhåller jag att de må remitteras till Lagutskottet, sorn dem vid 1818 års Riksdag till pröfning förehaft. Lades på bordet. Grefve GyllenborgJoh. Henning> hade inlemnat ett så lydande Memorial: Då löner och pensioner ifrån förvaltande inrättningar nu directe utgå, men ordningen synes fordra, att sådane icke partielt utgifvas ifrån flere särskilte inrättningar, utan blott ifrån det ställe, der uppbörden ifrån dem alla sammanflyter; få föreslås vördsammeligen, att löner och pensioner vid alla förvaltande inrättningar, såsom Tulloch Postverken m. fl., må anordnas efter Stat ifrån StatsContoiret, så att af den influtna uppbörden vid förvaltande inrättningar endast får, efter särskild räkning och emot särskild redovisning, användas till institutioner och obestämda utgifter, samt att desse Lönestater Rikets Ständer meddelas jämte Pensionsstaterna, med utsättande af dagarne på de Kongl, brefven, i följd hvaraf pensionerna kommit att äga rum, med kort uppgift af skälen, Den i5 December e. m. hvarföre pensionerne blifvit meddelad. Jag anhåller, att detta anförande må till StatsUtskottet remitteras. Lades på bordet. Herr Kuylenstjerna > Otto, anförde skriftligen: I anledning af en, uti Herr Generalen Hjertås den io December 1828 väckte Motion om hästafvelns förbättrande, föreslagen löneförhöjning för Chefen vid Strömsholms Stuteri, utber jag mig för ett ögonblick Högloft. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet.