Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapets och Adelns Fullmäktige i RiksgäldsContoret genast vid början af Plenum å eftermiddagen verkställas. Bifölls. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 2 Eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Måndagen den i3 Julii .feg. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Herr von Qvanten j Carlj anförde skrif, teligen: Då de sammansatta Statsoch BancoUtskottens Utlåtanden rörande Myntväsendet återremitterades, var jag icke närvarande; jag anhåller derföre, att de anmärkningar jag nu går att framställa, må få åtfölja den redan beslutade återremissen. Det är tillfredsställande, att Utskotten tillstyrkt Myntvärdets bestämmande, hvilken hufvudfräga öfverensstämmer med de skriftcliga anföranden jag afgaf under sist - Den i3 Julii e. m. lidne Riksdag, men som jag icke fullkomligt kan dela Utskottens åsigter i de fyra sista Utlåtanderne, nödgas jag dervid göra några anmärkningar. I Utlåtandet N:o 2 antaga Utskotten, att då den reela fonden erhåller ett förhållande till Sedelstocken som 5 till 8, bör utvexling först taga sin början, hvilken tidpunkt torde kunna inträffa i83i, genom ytterligare uppköp af silfver. Att den bestämdt då tager sin början, derföre ansvara icke Utskotten, och likväl uttrycker första Utlåtandet någonting bestämdt, som Utskotten icke förmå bestämma med nu antagne grunder. Vid dessa silfveruppköp framställer sigen financelära af egen art; att nemligen en för en ägare snart sagt onyttig, och seqvesterad skatt, (under hvilken benämning det oåtkomliga silfret i Banken allt ifrån 1810 kan hänföras) likväl äger den obegripliga förmågan, alt snarare befordra samma ägares uppkomst än obestånd, hvilket exempel ingen Capitalägare i hela verlden förmår uppvisa, och hvilken omständighet på ett elier annat sätt måste innebära ett bedrägeri. På hvilkas bekostnad förstärkes väl Silfverfonden? Det är en fråga, som icke lärer vara svår att besvara.
Och då vi nu hunnit så långt i betänk., är det väl skäl att söka förkorta öfverläggningarna derigenom, att man icke gör andra anmärkn:r än de som äro högst nödvändiga. Jag anhåller om bifall lill Utsk:s förslag. Frih. Raab: Jag skulle fullkomligt instämma med Gr. von Platen, om vi endast hade beslutat öfver vissa hufvudfrå^or i författ - Den 29 April f. m. 597 Bingen, såsom (. ex. öfver skatten m. m. och derefter ginge att öfverlemna åt K. M. alt låta utarbeta sjelfva redactionen, men då R. St. till K. M. nu inkomma med en fullständig förfaltning, månne det då är rätt att bibehålla sådane §§:r, som man anser i ett eller annat afseende olämpliga eller felaktiga? Jag vill t. ex. fästa upmärksamheten derpå, att om denna § jemföres med den 56 §:n, i hvilken bränvinsbrännare åläggas att hålla s. k. bränvinsmätare, och om detta stadgande af R. St. varder anlaget, så skulle det förhållande komma alt inträffa, att bränvinet måste rinna ur kylaren 41 eller 5 alnar från golfvet. Detta förutsätter behofvet att hafva två våningars bränneri. När nu få sådane brännerier finnas i landet, och meningen icke kan vara alt alla bränvinsbrännare skola bygga om sina brännerier, måste denna olägenhet förekommas, och derföre tror jag icke heller alt man utan skäl söker en rättelse deri. Gr. von Platen: Jag har icke kunnat öfverlygas om nöd vändigheten, att granska hvarje ord i förslaget, och tror, att de ledamöter, som närmast deltagit i denna granskning, skola stå sig ganska klent, om de skola ansvara för hvarje ord, sorn här blifvit beslutadt. För öfrigt synes mig det af den siste talaren anförde exempel på de svårigheter, som skulle upslå för hvar och en annan hvilken nödgas att bygga om sitt bränneri, icke varit här serdeles lämpligt, ty den som vill bränna bränvin måste underkasta sig kontroller och dermed förenade kostnader.
In valid hus-F onden, förslags-anslag, enligt 1852 års Riks-Stat 25,200: — Afgår: Enligt Stats-Utskoltets Utlåtande om förändring i Salpeterbjelpens utgörande 60: —- Summa 296,07316 Allmiinna Indragnings-Staten. Förslags-an sia g, Hvarunder ingå Reservalions-anslagen för blesserade Öfveroch Under-officerare . 5,000: samt till Emeriti-löner vid Läroverken 12,480: S:a 17,480: Penningar: Af det år 185° uppförda anslaget utgår för närvarande ett belopp af 294,544: 4. 10. Tillko m m <:i' Ge nom förändring i Salpeterhjelpens utgörande, till Öfverste-löjtnanten Silfversparre 97: 28. 10. Till Fjerdingsman i Småland 27: 46. 10. Från 2:dra Ilufvud-titeln öfverflyttade Secreteraren m. m. Strinholm (förhöjning) Kommers-Rådet Santesson (dito) Advokat-Fiskalen Lindberg (dito) Justitie-Rådet Grefve Sparres Enka Dito Toréns Döttrar Landshöfdingen Grefve Ridderstolpes Enka Stats-Rådet Grubbes Enka Kanzli-Rådet Valerii Enka Professor Palmblads Enka och Barn Professor Forssells Enka Akademie Adjunkten Ramströms Enka Konrektor Lyths Enka Öfverdirektören Wadströms Dotter Majoren Öbergs Enka Rektor Vierecks Döttrar Doktor J. E. Åkermans Enka Kanzlisten A. Ekman Stadsläkaren Eckmans Enka Bruksidkaren Owens Enka Professoren Sandbergs Enka Landshöfding Nermans Enka Läraren vid Chalmerska, skolan Hyltén-Cavallii Enka Wäbeln i Krigs-Hofrätten Fröléen . Indelda Räntor. Markegång på förslag. S p a n m å 1.
Lindell upprättade karta med beskrifning, en areal af 7 tunnland 13* kappland mark af de till Ofver-direktörcn J. E. Hörstadius utarrenderade kronolägenheterna Hushagen, Köpings-ön oell Bvslälten, nyssnämnda område, nemligen 5 tunnland 14^ kappland af Hushagen, 1 tunnland 8 kappland af Köpings-ön oell 23 kappland af Bysliillen, måtte från Kronan till Köpings stad afträdas emot årlig afgilt, motsvarande det arran de, sorn belöper sig på det till afsöndring ifrågasatta jordområdet i förhållande till arrendet al hela lägenheterna, hvilken afgift staden vore villig att lill Strömsholms Stuteri-inrättning, dit arrendet ingår, årligen erlägga; och sedan ej mindre Styrelsen lör Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, än äfven E. K. Mits och Rikets Kammat-kollegium häröfver afgifvit underdåniga yttranden, dervid, jemte förmälan, dels att afgilten för de till afsöndring ifrågakomma jordstycken i förhållande till arrendet för hela lägenheterna, befunnits skola utgöra, för Hushagen 1 kappe råg, l kappe korn, 1 tunna 23 kappar hafra, 79 lispund 2 skålpund hö, 13 lispund 4 skålpund halm och i penningar 7 sk. 11 r:st. banko, samt för Köpings-ön och Byslätten ’ kappe råg, \ kappe korn, 20 kappar hafra, 28 lispund 11 skålpund hö, 4 lispund 15 skålpund halm oeh 2 sk. 10 r.st. banko i penningar, dels ock att Öfver-direklören Hörstadius, i ämnet hörd, förklarat sig villig att afträda ifrågavarande mark emot erhållande af nyssnämnda afgift samt under förbindelse å sin sida att lill Strömsholms Stuteri-inrättning oafkortad! utgöra arrendet, Kollegium i underdånighet tillstyrkt Nådigt bifall till omförmälda jordafsöndringar, har E. K. M:l, i anledning häraf, Nådigst föreslagit Rikets
Förordningen den 4 Febr. 1812 rörande InfanteriRegemenlernas beklädnad, 565, 566. — om remitterande till Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten af ett Memorial rörande Näringsfrihet, 566. — om Aterremiss af RiddarhusUtskottets Memorial angående aflidne 168 ÖfversteLieutenanten Renterskjolds Testaments förordnande, 566. ProtocolIsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om Aterremiss af Allmänna Besvärsoclr OeconomieTJtskottens Betänkande, angående en fri Husbehofs - Bränvinsbränning, 566. -— om Återremiss af BancoUtskottets Memorial angående ändring i dess Instruction, 567. — om Remisser till StatsUtskottet af 1:0 ett Memorial rörande TalemänsTafllarnes afskaffande, 2:0 ett Memorial angående Svenska Ministern Lagersvärds fordran hos StatsYerket, 3:o ett Memoria!, rörande
Det var den berömda österrikiska expeditionen under Payer och Weyprecht, 1872–74, under hvilken man visserligen icke kunde framtränga långt mot öster, men som i alla fall blef epokgörande genom upptäckten af Frans Josefs land och genom en mängd värderika undersökningar rörande polarländernas naturförhållanden. Såsom nordostfärd betraktad blef denna expedition Vega-färdens omedelbara föregångare. Den är så väl känd genom talrika, under de senare åren offentliggjorda skrifter och framför allt genom Payers lifliga reseskildring, att jag ej här behöfver närmare uppehålla mig vid densamma. Men om de egentliga nordostfärderna sålunda under den långa tiden mellan Woods och Payers resor nästan helt och hållet afstannat, så har i stället under denna tid en mängd andra forskningsoch fångstresor utförts, genom hvilka vi erhållit den första, på verkliga iakttagelser grundade kännedomen om Novaja Semljas och Kara-hafvets naturförhållanden. För dessa, hufvudsakligast af ryssar och skandinaver utförda färder skall jag redogöra i nästa kapitel. Det är dessa som beredt den framgång, vi slutligen vunnit. SJETTE KAPITLET. Ryssarnes och norrmännens nordostfärder. – Rodivan Ivanow 1690. – Den stora nordiska expeditionen 1734–37. – Novaja Semljas förmenta metallrikedom. – Juschkow 1757. – Sawwa Loschkin 1760. – Rossmuislow 1768. – Lasarew 1819. – Lütke 1821–24. – Ivanow 1822–28. – Pachtussow 1832–35. – von Baer 1837. – Ziwolka och Moissejew 1838–39. – von Krusenstern 1860, 1862. – Ishafsfångstens uppkomst och historia. – Carlsen 1868. – Edv. – Ulve, Mack och Qvale 1870. – Mack 1871. – Upptäckt af lemningar efter Barents’ öfvervintring. – Tobiesens öfvervintring 1872–73. – Svenska expeditionerna 1875 och 1876.
Men i Augustq der Postens förande emellan Post,-Contoiren J och allt uppehåll med Postens utdelande och expedierande vid dem mått? förekommas; i hvilket,: afseende vederbörande kunde undfå l^ådig befallning, att hålla allvarsam hand der» pfypr, att icke allenastde för dröjsmål utöfver förelagd ticPuti Cantz;!:-Styrplsens och Karnpaar-Collegii Kungörelse den 24 April 1812 ut§atte hptpr, för Postförare peli PosUllipnpr alltid, vid inträffad försumlighet', utkfäfyas, utan ock att sistnämnde personer, yid passerandet genom Städerna , tillhållas att ovilkorligen bläsa i Ppsthornet, ifrån ankommen till Tullen ända till Post-Contoiret; äfven som derifrån intill andya Tullen, på det en hvar må kunna blifva i tillfälle, att i akttaga huru länge posten varit i Post Cpntoiret uppehållen, och huru lång stund förflutit ifrån hans ankomst ^ill Brefvens ut lemnande. I öfrigt ansp Piksens Ständer, sig böra i Underdånighet anhålla, att nu mera, efter den lyckliga föreningen med Norrige, Posten emellan Stockholm och Christiania, samt sistnämnde stad och de, - betydligaste i Rikets vestra provinser belägne orter, måtte få expedieras mindsf tyänne gångor i hvarje vecka: hvilket allt Riksens Ständer till Eders KonglMaj:ts. nådiga pröfning i underdånighet öfverlemna. Riksens Ständer framhärda med djup under - Den i Augustii dersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undefsåter På Ridd, och Adelns På Prest Ståndet* Vägnar Vägnar Carl Mörner. J. A. Lindblom. h. t. Landtmarskalk, n, .V, Talm?P., På Rorgare Ståndets På Ron\de-Ståndeta Vägnar Vägnar Lf. Schwan.
Den 14 September e. m. 269 i dessa städer tillräcklige Kasern-byggnader borde på Statens bekostnad, så vidt och så fort dess tillgångar medgåfve, anläggas och underhållas, samt att, på det någon lättnad snart måtte vinnas i den mer besvärliga inqvarteringen af Cavallen, Stall och andra till Magasin och Förvaringsrum för Fourage erforderliga hus borde genast på Statens bekostnad anskaffas i de släder, der Cavallen vore i garnison eller i ståndqvarter förlagdt. I följd häraf kan väl icke fråga uppstå, att Inqvarterings-besväret helt och hållit skall upphöra, men väl, att Kaserner och andre för inqvartering nödige byggnader bort anskaffas och underhållas på Statens bekostnad. Hittills har det nästan endast varit Stockholm, som förstått att begagna sig af detta Beslut. Jag skulle förmoda, att Rikets Ständer böra tillse, att ett Stadgande, som har för afsigt en betydlig lindring i inqvarterings-besväret, komme de släder, som här äro i fråga, något när i lika molin tillgodo. Då under senare Riksdagar Ständerne beviljat nya anslag å flere hundrade tusende Riksdaler lill Kaserner och Stallar, m. fl. byggnader för inqvarteringen i Stockholm, har man sett mindre städer nödgas på egen bekosinad dem uppbygga, samt vid sistlidne Riksdag Malmö, genom sin Fullmäktig, såsom en grace supplicera om befrielse till följande Riksdag från ränta och capital-afbetalning å det lån, samma stad äfven af gunst er - 270 Den 14 September e. m. hållit lill byggnader åt sin Garnison, eluira den med allt skäl bort begära afskrifning af bela resterande lånet, å hvilket redan en så betydlig del var afbetald. Dén af sista Talaren åberopade fördel af en Garnison genom ökad afsättning, och lättheten, att få manskap till arbete, torde vara ganska ringa, i synnerhet hvad Cavalleri angår, hvars manskap är hela dagen sysselsatt med sina hästars skötsel, och hvars hästar vålla dyrare pris för staden å fourage.
Följande morgon lyftade vi ankar och seglade förbi det för sitt sköna läge i alla tider beprisade Lampsacus och Gallipoli ut i Marmora sjön, fingo åter motvind och fällde den 20 ankar bakom Marmora ön i en hamn utanför den lilla men väl odlade byn Koutalai. Vädret var ruskigt och på den höga öns toppar låg snö. Här lågo vi 3 dagar, hvarunder vi som oftast voro uppe i byn och handlade åt oss för omkring 13 kop. B.A. stopet lika godt vin, som det vi på hemorten betala med 4 rub. buteljen. I hela byn bo endast Greker och de tycktes göra sig en ära af att ingen Turk fanns der. Oss såsom Ryssar emottogo de särdeles väl och kunde ej nog prisa denna nation. Man torde fråga, hvad språk vi talade med dem? Skulle man tro det? här funnos många som talade Ryska, men de flesta kunde Italienska, i hvilket språk, liksom i Engelskan och Spanskan, min kapten var fullkomligen hemmastadd. Jag måste tillstå att Grekiskan hvaraf jag ej förstod mer än de i skolan inpluggade orden, som voro sig temligen lika i mina öron klingade fult och alldeles ej som jag väntat. Åndtligen den 25 om morgonen lågo vi nära utanför sultanens stad. Anblicken af den är verldsberömd; jag vill ej försöka att beskrifva dess intryck, det var något så olikt allt hvad jag hittills erfarit. Det var något så eget i anblicken af dessa hundradetals smidiga minareter, från hvilka nu i morgongryningen muezzinerna ropade folket till bön, och hvilka från höjden af den amfitheatraliskt byggda staden skådade ned öfver tvenne verldsdelar. Men ju närmare vi kommo de förfallna, nu nästan ramlande murarne, här och der med spår efter Grekisk konst och rikedom, smutshögarne vid alla stadens portar samt de usla kojor, hvaraf den stora staden består, desto mer förlorade sig det "mahlerische" intrycket af dess anblick i fjerran. Men jag vill och måste spara beskrifningen på hvad jag sett i Konstantinopel till ett annat bref. Dagb.
fostrande skaldens sinne för antiken, I finna husmoderns, på andra sidan tafvelsalen v i i e n af d e t r e f n a, r y m l i g a f ö r s t u g o r n a eller belägna r u m fängslas u p p m ä r k s a m h e t e n svalarna af i öfvervåningarna, trädesvis plägade vistas och genom gång där under hvilkas f a m i l j e n föreden fönster b l i d a årsGoethe så m e d oändlig trånad blickade ut stadsmurar o c h vallar, o c h in i sjunkande ut i stora vida den blekgröna k n y p p e l d y n a, öfver fru A jas kinesiska tapeter, dyrbara venetianska faderns låta o b e n ä g e n h e t att densamma, minnet är eldiga förbundet ögonen, det ansiktet, våldsamma, samt vägledd af rådet kriget i Frankfurt inkvarterade männen och i kräktare och påtrugad gäst sinnade rådet sin egenskap men fransförbindliga unga genom husfrun, lade m e d ridderligt som goetheska väpna familjen, sin mjältsjuke och talgljus skor, och lifvet lek m y s e r där med sådan och gator trippat hem bindmössa öfver med ärbart hon korslagd stod sådan hon och i duk gick i kroppsstoru p p e p å v ä g g e n m i d t e m o t sin t v ä r v i g g till h e r r e och man.
Man har emellertid sökt skrämma oss med att landstinget skulle blifva splittradt, och att den föreslagna härads-representationen skulle blifva en beskattnings-institution, allt för att inverka på opinionen här. Det är dock långt ifrån att man vill hafva någon splittring eller att man icke älskar landstinget, som man nu önskar att häradet måtte få en representation. Det är för att icke en rättighet, som af ålder tillhört häradet, nu skall fråntagas detsamma. Om man vunne något med att öfverflytta denna rättighet från häradet til landstinget, så skuile jag icke sätta mig deremot. Men en mängdl saker af vigt för häradet fordrar att dess ombud sammankallas. Nu skickas endast ett ombud från hvarje socken, när K. M:s 40 Den 7 Januari. Bef:dc sådant önskar. Om dessa ombud utsågos efter folknummern. så vöre redan deruti någon mera rättvisa vunnen. Man liar sagt, att härads-representation skulle vara en ny institution; jag tror det icke. De frågor, som endast röra häradet, skulle tillhöra dess afgörande, och de af mera allmän natur, landstinget. Jag vill nämna en kasus, som inträffat inom min hemort. Jag hade sammankallat ett härad, för att få utsedd en ny boplats åt en extra provincialläkare. Samtlige ombuden ansågo det vara af stor vigt att upplåta lokal för detta ändamål, och platsen var redan bestämd. Saken ansågs afgjord; men just de två socknar, som lågo närmast intill läkarens bostad, nekade att i kostnaden derför deltaga. De andra socknarne gjorde det ändå, och således blef följden, att de, som hafva största fördelen, ingenting bidraga dertill. För öfrigt qvarstår jag naturligtvis vid samma åsigt, som jag yttrade, första gången jag hade ordet, och önskar derföre att Betänk:t måtte återremitteras. Många ledamöter hördes ropa på propos. Frih. Sprengtporten: Visserligen har jag i mitt yttrande antydt, att den olika samhällsställning, i hvilken Frih. af Ugglas och jag befinna oss, kunnat gifva anledning till att ömsesidigt betrakta denna fråga från olika synpunkter; men jag kan icke finna att deruti ligger någon ani. för Hr Frih:n att särskildt fästa sig vid detta yttrande.
Der står att taxeringsman skola väljas i sockenstämma i Mars månad. Jag anser att åtminstone icke mer än 2tne ordinarie sockenstämmor 0111 året böra hållas, och R. o. Ad. har redan förut beslutat att de skola hållas i Maj och November. E11 tredje skulle således enligt nu förevar, förslag hållas i Mars, och det vore alltid, såsom jag förut haft äran nämna, ett onus Del) 8 Mais e. m. >97 för folket, samt i detta fall alldeles onödigt. Jag skulle tro att taxeringsman nen borde viii jas långt löre Mars månad, emedan en del af deras arbeten redan börjar i April, och valet då år för nära derintill, enär de behöfva inhemta kännedom om de personer, som skola taxeras och sältet huru de skola taxeras. Jag skulle derföre föreställa mig, att ett sådant val borde ske i November, då taxeringsmännen få 5 månader på sig för att derom göra sig underrättade. Jag önskar således, att, i händelse §;n antages, deri måtte inlöras November i stället för Mars månad. Hr von Hartmansdorff, A tig-: Jag har, enligt Hr Frih. o. Landtnäs anmodan, lill bordet aflemnat det förslag jag denna förmiddag uppläste, men jag bar deruti gjort några jemkningar med afseende på de nnmarkn:r, som deremot blifvit gjorda, och det torde nu tillåtas mig att uppläsa förslaget samt derjemte anföra skälen till de förändringar jag gjort: 5 §:n 1 morn. Rösträttighet på sockenstämma tillkommer; a) hvarje innehafvare af skattlagd faslighet på landet, och af lius eller jord i städerna; b) andra församlingens ianevånare, hvilka ej stå under annans målsmanskap eller husbonde valde, och hvilka för lön, fabrik, verk eller inrättningar, handtverk, annan näring eller rörelse, erlägga 2 r:drs bevillning efter 2 art. 2 mom. 1 de ärenden, som endast angå hemman, eller andra (asligheler å landet, samt algifter eller besvär derå, röste blott fastighetsinnehafvare, med beräkning efter hvardera» lastighelsandel, såsom hittills brukligt varit.
Detta anförande skulle, enligt gjordt förbe», håll till Rikets. Högloft Ständer åtfölja Högloft, Banco-Utskottets Utlåtande, angående det för Staden Götheborg vid sista Riksdag beviljade I/årie». biträde af 200,000 R:dr, Air och dag som. ofvan. In fidem Protocolli, G, He.siigius. Bilaga N Berättelse /, 2. angående det af Rikets Stann der från Ranquen beviljade Låne-biträde till Skara Stads Consistorium, för byggnad af ett Lärohus• Med anledning af det förhållande, sorn redan år 182 q kommit till Rikets Ständers. Revisorers, kunskap, och sam ännu kort före senaste .Banco.» Revisionens slut, enligt hvad Skata Stads Consia BaucorUtsiottets Betänkänden55 mariom uti äskad förklaring medgifyit, egde runi, nemligen, att utaf det Lin stort Femton Tusende R:dr sorn Rikets Stander, vid sistä Riksdag, beviljat, -|:delar val redan år i8i8 vöre till Consistorium efter reqvisition utgifne, men ingen början med den tilltänkte Rärphusbyggnaden sedermera blifvit gjord, eller användbar plats för den samma ens utsedd, samt de. lyffade Medlen icke i någon mån för uppgifvet behof använde; hafva Herrar Revisorerne ansett sig böra ho.s' Rikets Ständer tillstyrka, att en viss prcescriptionsäd jrtålte blifva Consistorium i Skara förelagd, inom hvilken Consistorium åligger besörja ätt den tillämnade Byggnaden sättes i verket, och att derest Consistorium sådant oaktadt underlåter att gä i författning om fullgörandet, de frän Banquen gtgifne medel dä böra återinhetalas.
Gransknings-Utskottet skall granska Statsrådets protokoll och Riksförsamlingens revisorers berättelse om Statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning, på sätt i 148, 150—152 §§ vidare stadgas. § 119. Lag-Utskottet skall bestå af sexton ledamöter, Stats-Utskottet af tjugufyra, Banko-Utskottet af åtta, Gransknings Utskottet af sexton och de tillfälliga Utskotten af så många, sorn Riksförsamlingen vid hvarje särskildt fall nödigt aktar: Riksförsamlingen dock obetaget att, när göromålens mängd sådant kräfver, antalet förstärka. Till alla Utskott välje hvardera Tinget inom sig ledamöter; och ege alltid Landstinget att utse tre åttondedelar och Folktinget fem åttondedelar af det bestämda antalet. § 120. Ej må Statsråd eller Justitiekansler i Utskott eller val till Utskott deltaga; ej helier någon, af hvilken Riksförsamlingen kan fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der redovisning för hans egna embetsåtgärder kan förekomma. § 121. Utskotten välje, hvart inom sig, ordförande och vice ordförande: intilldess detta skett, före den äldste ledamoten ordet. De ständiga Utskotten utse hvar för sig sekreterare och annan betjening, som nödig finnes: i de tilliäiliga välje ledamöterna ibland sig för hvarje särskildt mål en föredragande, hvilken det åligge, att protokoll föra och Utskottets betänkanden uppsätta. § 122. Ej må Utskott fatta beslut, der ej minst tre fjerdedelar af ledamöterna tillstädes äro. § 123. Finner Riksförsamlingens Afdelning eller Utskott sig behöfva af någon Konungens embetsman, eller af allmänt verk, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, begäre genom sin ordförande hos den Statsrådets ledamot, Konungen vid hvarje riksdag dertill forordnar, Konungens befallning tiil vederbörande, att de äskade upplys - ningarne meddela. Siats-kontoret vare dock skyldigt att i fråga om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade underrättelser utan sådan befallning meddela.