Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Handlare. idkande enl. § 3 qvinnor med inmed bådegrossmom. 1 af enl. § 4 och utlandtlucu cgua BesättBesätt1 och minutHandelsHandelsländska mannat-i ning. t-i ning. Antal. handel. Ordn. Ordn. varor. varor. > a CO > g: a bd a bd a bd a td K a 5 te! r bd s tö JO CD ►ö ►P P *0: g PHi CD *-ö "P P O: g 03 o“ O: ti e»‘ g. 03 OO: P CD* B. t» cr* O: P .c»- CD* g. 03 C3" O: CD* P_ 03 O" O: P CD* B. 03 cr* O: P CD* P. O-1 O: P .c-tCD* B. p O: P CD* B. CD CD CD V) CD CfQ CD 09 CD °P CD I-S <5 CD qq CD •-S qq CD qq Stockholms Län. Tab. N:o 10. Å land s b y g <i e n. I s tade r n a. Hemman och lägenheter af alla slag vid periodens slut med specificerad hemmansnatur, enligt nyajordehoksordningen. Hemman. Antal Uppskattningsvärde sista året. R:dr R:mt. Tomter, jord och lä- genheter af alla slag, sista året i hvarje stad. Tomter. Jordar. Uppskattnings vitrde sista året R:dr R:mt. Mantal. Brukningsdelar. jordtorp. backstugor. andra lägenheter. Antal Aker. 5»: C TO Skog och beten m. m. Summa qvadratrefvar jord. Hemmantal. Oförmedladt. Förmedladt. | bebyggde. obebyggde. Af hus och tomter. Af jordar. Summa R:drR:mt. Qvadratrefvar. År. Sökta skiftens antal. Fasts' allda skiften. Arfvoden till landtmätare och gode män för laga skiften. R:dr R:mt. Hela beräknade utgiftsersättningen.
Sant torde väl vara, att större delen af bruksegarne troligen icke komma att begagna sig af en sådan privilegiernes utvidgning, emedan de det redan till en del skulle hafva gjort, enär, hvilket Utskottet tror sig ännu en gång böra upprepa, det icke är någon för narva» rande enligt gällande Författningar förmenadt, att vinna en sådan smidestillökning vid nu varande verkstäder, derest han visar sig dertill hafva nödige tillgångar utan an - Beni. och Ekon. Utsk. Betänkanäen. 1391 äras förnärmande; men hvad som egentligen skulle verka ofördelaktigt på jernhandterin gen, i händelse en dylik tillåtelse, utan af* seende på local och tillgångar medgåfves, vore dea omständigheten, att af förenämnde quantucn bergsmanssmidet kotnme att tillökas med omkring 35,000 hvarigen» om Salu tackjernet icke allenast skulle minskas till samma belopp, utan ock, om kolconsumtionen för utsmidningen af samma quantum tackjern beräknas, en ytterligare lika stor brist uti tack jer nstillgåu gen skulle tillskyndas, eller tillsammans 70.000 5$. Lägger man nu härtill det inom bergslagerne befintlige brukssmidet, samt de derutom närmast, och således för tackjsrns åtkomst beqvämligast belägne jernverken, så skall man kanske icke gå för långt, om man antager, att hälften af det nu merändels på vågarne inkommande tackjernet, skulle för de på köpetackjern grundade bruken försvinna, och resultatet blifva, att smidet uti de norra och mera aflägsna orterne måste upphöra och sedermera icke kunna idkas annorstädes, än närmast omkring bergslagerne, eller sådana orter, sorn med deni vore genom beqvämare communicatioraer förenade, till förlust för mänga enskilde och det allmänna, hvars interesse ofelbart är, att näringen utvidgas i den mån afsättningen kan fordra, sprider lif och rörelse uti alla rikets delar, hsldst de mera aflägsna, icke gerna på arn 1592 Besv. och Ekon. DtsJt.
St:rs pröfning, sker det under förhoppning om en bättre framgång åt frågan med hänsigt hufvudsakligen till det ändamål, hvartill jag önskar, att en sådan skatt, som den ifrågavide, derest den beviljas, måtte blifva använd. Sålunda hemställer jag vördsamt till R. H. Stil-: att för hvarje hund, deribland dock icke räknade valpar under 3 månaders ålder, måtte i skatt eller bevillning betalas 1 rdr rmt af hundens egare eller den, som någon tid vårdar sig om sådant djur; att ;it K. M öfverlemnas, att genom särskild författn., med ledning af de föreskrifter, som i dylika lagstiftningsärenden i andra länder öro gällande, bestämma nödiga kontroller vid debitering och upbörd af ifrågavide skattemedel, och att K. M. jemväl måtte berättigas att använda dessa medel till premier för rofdjurs fångande eller dödande, i enlighet med hvad gällande jagtlag i afside på dylika premier stadgar. Om remiss af denna min motion till Bevilln.Utskit anhålles. Lades på bordet. 544 Den 30 November e, m. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm, upläste följande motion: Redan vid Riksdagen 184 0 — 41 anhöll Carlskrona Stads Fullmäktig hos Ständerna om ett anslag, eller i brist deraf ett amorteringslån åt Ronneby Köping till anläggande af en Jetté (vågbrytare) vid Rottneåns utlopp i hafvet och till muddring i ån och vid dess mynning, hvartill kostnaden, enl. upgjordt förslag, skulle upgå till 28,554 rdr bko, och funno R. St:r, i ans:de till det ådagalagda och vitsordade behofvet af dessa arbeten, skäligt, att, ehuru något anslag icke kunde beviljas, likväl medgifva ett lån på 10,000 rdr bko med vilkor att, sedan det varit räntefritt under 5 år, derefter årligen skulle erläggas 5 % af primitiva kapitalet, deraf 3 % såsom ränta och det öfriga såsom afbetalning, och skulle köpingens innevånare förbinda sig att fullgöra arbetet inom viss bestämd tid. Dessa vilkor vågade köpingens innevånare icke antaga.
Kanske medverka också rättshafveri och blygsel öfver att nödgas ge efter; kanske har ni bibragt andra er mening och vill nu icke gärna, att era lärjungar skola hålla er för en lärare, som icke varit viss på sin sak? – Men kom ihåg, hvad jag sagt er, och hvad ni medgifvit: icke ens den eländiga trösten, som ni för tillfället gör så mycken affär af, den usla trösten, att jag efter förstörandet af min maskin icke längre skall finnas till, icke ens den kan deriveras ur er sats, om satsen också vore lika sann som denna: Det finns en Gud. Ty Gud, som förfärdigat maskinen, kan också efter dess förstörande återställa den, om han så vill. Ni må således vara en maskin, om ni föredrager detta, men för den skull är ni icke säker på, att ni icke kommer att lefva ånyo efter detta lifvets slut. Hvad skall ni nu taga er till? Fortfarande motstå sanningen och omintetgöra alla mina bemödanden om er frälsning? I så fall behöfver ni icke mina råd, och ert ansvar inför Gud, all dygds och sannings fader, blir då så mycket tyngre. Eller låta er falska, förföriska sats fara? I så fall skall jag tacka Gud för er och fröjdas mer än jag kan uttrycka, emedan jag har en glimt af hopp om, att ännu se er lycklig i ert tillkommande lif. Struensee sitter med hufvudet nedböjdt, försjunken i eftersinnande. Underligt är det, hvad prästens ord verka starkt på hans förstånd och känsla. Helt sannolikt synes det honom nu, att han danat sin världsåskådning just så som denne kloke man framställt förloppet. Och det är visserligen icke af rättshafveri utan på grund af en inrotad sinnets hederlighet, han ännu vidhåller sin öfvertygelse. I själfva verket önskar han ingenting högre, än att bli alla tvifvel kvitt, och på djupet, i medvetandets kaos, känner han redan den svaga rörelsen af en spirande förhoppning om ett lif efter detta. Läsningen af Jerusalems bok har väckt många tankar, som utvecklat sig under ensamma timmars grubbel, och som få ny näring under samtalet med denne förståndige Herrans tjänare, hvars umgänge blifvit dyrbart för hans hjärta.
Ständer ansett ulkräfvandel för hela den återstående tiden till och med år 1871 af ifrågavarande arrende-skillnad, med afseende å ofvan anförda förhållanden, skäligen kunna eftergifvas, hvadan Rikets Ständer, för sin del, medgifvit, att Landtbrukaren C. Th. Skårman må från och med innevarande arrende-år och allt framgent befrias frän den honom enligt Kinnefjerdings Härads-rätts utslag deri 19 November 1852 åliggande skyldighet alt ersätta statsverket skillnaden emellan det genom arrende-kontrakt med Skårman af den 2 Juli 1846 af profossboställe Lindärfva N:o 3 Bryntesgården betingade årliga arrende, 96 tunnor 16 kappar spanmål, och del mindre belopp, som under återstående arrendetiden kan erhållas. Och få Rikets Ständer det sålunda fattade beslutet hos E. K. M:t i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer &c. Stockholm den 20 Maj 1857. N;o Expedilions-Utskottels För sia <j till lindard. Skrifvelse N:o 75. 161 IiT:o W». Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 16 Presle-Ståndet den 16 Borgare-Ståndet deri 16 Bonde-Ståndet den 20 Ilikets Sländers underdåniga Skrifvelse, angående upp/å leise uj kronojord invid staden Eskilstuna lill hamn anläggningar m. rn. C Stats-Ulskts S. A. K. Enligt hvad E. K. M:t god t flin ni t i Nådig Proposition den 10 fdrlidne Januari Rikets Ständer meddela, har Fabriksidkare!!
Det har någon gång satts i fråga om icke det klefve nödvändigt, att tillsätta en Rokbållare eller Casseur, hvarigenom Kamererarens göromål skulle komina att förminskas; men den betydliga tillökning i utgifterne, sorn derigenom skulle uppkomma oell hvartill fond saknades, har gjort det hitintills nästan omöjligt att uppgöra något förslag i detta hänseende. Emedlertid hafva de sednare årens erfarenhet visat mig, att göromålens mängd så tilltagit, att föga hopp för mig är öfrigt, att med bibehållande af hälsa och krafter i längden kunna förena Kamererare-göromålen vid Riddarhuset i hela deras vidd med det Embete jag i Rikets tjenst innehar. Då jag Den !0 Augusti c. m. 3°9 således funnit någon lindring» deruti vara af verkligt behof påkallad och trott lämpeligaste utvägen dertill vara alt enskildt engagera någon pålitlig person, hvilken skulle kunna bestrida de göromål, som utan för mycket äfventyr till en sådan kunde öfver]åtas, har det förefallit mig tungt, att med en betydelig summa se de lönetillgångar minskade, sorn hitintills icke varit mera än tillräcklige för eget och en talrik familles underhåll och denna känsla förenad med öfvertygelsen, att den begäran jag vågar framställa , är stödd på sträng rättvisa, har gifvit styrka åt mitt beslut, att framställa förhållandet för Höglofl. RiddarhusDirectionen, som alltid visat mig en utmärkt ynnest. Med den tillökning uti närvarande inkomster af 100 R.dr B:co och något tillskott dertill af egne medel har jag trott det blifva möjeligt att förskaffa mig cn pålitlig person till biträde och det är således om denna summans anslående jag vågar anhålla. Tillgång dertill finnes på ett lämpeligt sätt genom förhöjande af de arfvoden, som nu bestås för Wadstena Adeliga JungfruStiftet och Adeliga CadettSkolaeFonden. Den nu varande lönen vid Wadstena Ade. liga Jungfrustift, 135
N:o 82. i anledning af Herrar Lagerhjelms och Nordenanckars motioner, angående användandet af Bankens räntevinster. XVIII. B. 277. XIX. A. 5o. XX. E. 4g5. A. 545. — N:o 83. i anledning af Herr Kallings motion, om lindring i betalningsvilkoren fö'r de lån, uti hvilka Wenersborgs stads innevånare häfta till Götheborgs LåneContor. XVIII. B. 277. XIX. A. 5o. — N:o 84. med öfverlemnande af Förslag till Instruction för Rikets Ständers Revisorer öfver BankoVerket. XVIII. B. 277. XIX. Å. 5o. XX. U. 442. A. 538. XXI. B. i35. A. i57. XXII. E. 217. B. 23o. A. 256. — N:o 85. till svar å Herr Petre's motion, om erhållande af åtskilliga upplysningar, i anledning af de uti Kongl. Majtts Nådiga Skrifvelse af den 3 dennes uppgifne hinder för Riksdagens afslutande. XVIII. B. 277. XIX. A. 54. — N:o 86. i anledning af återremiss å N;o 74. XVIII. B. 3i5. XIX. A. 54. — N:o 87. med förslag till sammanjemnkning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets under N:o 73 afgifne Utlåtande. XVIII. B. 3i5. XIX. A. 55. — N:o 88. med förslag till åtskilliga förändringar uti 1 Art. af i83o års BankoReglemente. XVIII. — N:o 8g. med anmälan om en nödig ansedd förändring i 2 Art. af i83o års BankoReglemente. XVIII.
Då det emedlertid icke är afgjordt, hvilken form som för frågans behandling kommer att användas, är det för närvar, öfverflödigt att ingå i yttrande om sjelfva saken. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas i eftermiddag kl. 6. Gr. Frölich, Dav.: Jag skall först yttra mig om formen. Ovedersägligen kan och bör betänk, pröfvas. Då det är af Utsk. särskildt afgifvet, så och ehuru stora anledningar eljest funnes att icke taga det i öfvervägande, måste sådant likväl ske. Ett läggande till handlingarna är blott en practisk utväg att komma från saken, som icke här lärer" lyckas, enär flera yrkat bifall. Mig synes det således vara bäst att afslå betänk. Hvad ett uppskof med pröfningen beträffar, har sådant det emot sig, att man dermed skulle medgifva, att betänk, innefattar något correctiv emot olägenheterna af lagmansrätterna. Utsk. har verkligen synts föreställa sig det. Åtskilliga talare här hafva delat denna föreställning. För min del får jag då förklara, att jag anser detta correctiv för ett juridiskt ond t. Jag anser det vådligt, att domar af så organiserade domstolar, som våra häradsrätter, omedelbarligen skola fullgöras. Jag medger, att med en annan organisation af dessa rätter kunde fullgörande i vissa frågor böra äga rum; men med nuvar. organisation vore ett sådant stadgande ett fullkomligt ondt. Jag yrkar altså afslag å betänk, och kan icke förena mig med Frih. Ehrenborgh, att frågan är likgiltig; ty det är för mig högst väsendtligt att här förklara den opinion, att det s. k. correctivet är ett juridiskt ondt. Frih. Ehrenborgh: Jag tror, att jag icke otydligt gifvit tillkänna, det jag företrädesvis önskar afslag å betänk, men då jag icke hoppats, att särdeles mångå ledamöter här skolat ingå i det juridiska af saken, och hos flera trott mig finna en historisk kärlek för lagmansrätterna, har jag icke velat vara envis i mitt motstånd nu, under hopp att frågan ovilkorligen förfaller, när den kommer under den slutliga juridiska pröfningen.
För öfrigt bör viii en löne-reglering för fallläkare-korpsen äfven komma under betraktande, icke allenast det under fredstid verkligen erforderliga antalet af läkare inom denna korps, ulan ock åtskilliga andra omständigheter, såsom del förhållande, hvaruti dessa läkare i afseende å löneviikor rättvisligen böra slå till andra militära tjenstemän eller lill arméens öfriga vetenskapliga korpser, huruvida ål arméens läkare serskildt traktamente bör tilldelas, när de äro i garnisons-ljenslgöring, om reseoch Iraklamenls-ersättniug må dem tilläggas för tillfälliga kommenderingar o. s. v. Hvad här ofvan blifvit underdånigst yllradt med hänsigt lill den egentliga fältläkare-korpsen gäller i allmänhet älven läkare-staten vid flottan. Dennas närvarande ställning är till och med bekymmersammare än den förras. Af här befintliga läkare-beställningar, sorn, enligt intetims-slat, utgöra 12 lill antalet, äro nemligen icke mindre än 6 vakante, oberäknad! den regementsläkare-plats i Carlskrona, hvilken, jemlikt E. K. Ahls nådiga beslut, hålles tillsvidare vakant. I brist på sökande hafva de lediga ijensterne måst bestridas af dertill kommenderade läkare och stipendiater. Hvad åter angår provincial-läkarne i riket, har vid denna riksdag något förslag icke blifvit af E. K. M:t algifvet i annan måtto, än ali aflöning äskats för ytterligare en ordinarie och Irenne extra provincial-läkare-brslällningar; hvaremot hos Rikets Ständer framställningar angående förbättrande af förenämnde läkare-korps löneviikor blifv it väckta ; i anledning hvaraf Rikets Ständer jemväl funnit skäligt taga denna fråga i öfvervägande.
Friherre Letterström hoppades derföre att intet Beslut mätte tagas, hwilket hindrade Banco-Utskoltet, att efter sin afsigt i del Reglemente, som för Fulimäg» lige stall utfärdas, införa en tillåtelse för hwarje Person, att wid sädane tillfällen bifoga sikt serskildta yttrande. Herr kleMenlst^öltt yttrade a nyo sin fruktan att denna tiliärelfe kunde medföra wadeliga följder. -Hery Grestven öch Landtmarffalken hemsiäfte, om icke denna fräga bords komma i sammanhang - Den 22 NovembernZz hang med den i förra plenum omtalade Banco - In, siruccionen. lNrefwe körner, Larl 6adrie1, anmärkte, att det more Banco Utskottet, som författade Reglementet för Fullmägtige, och att Standerne in plenis derom aldrig fingo någon kunskap. Att således här icke borde upstä någon frgga om hwad Banco - Utftottet i detta Reglemente skulle. stadga Friherre Leäerström erindrade, att dä förhällandet werkeligen more Mant som Grefwe klörnor ilpgifwit, hade hans proposiston endast warit att Äidderskapet och Adeln ej skulle raga nägot Besiuk, som hindrade, att om Konungen fordrade nägol utläkande af Banco - Fullmäglige, sädane serffildte yttranden, som moro stridande emot pluralitetens meningäfwen kunde fä medfölja. Häri hördes ganska mänga instämma» Herr Silverstolpe, kreäric, föreslog, att Ridherskapet och Adelns nyst fattade Beslut, rörande Banco - Fnllmägliges och Revisorerncs förhållande i afseende pä Realisations, frägan, genom en Depuca» rion mätte de andre Ständen meddelas. Uppä derom gjord proposition blcf denna mo» tion bifallen. fjerde Band - n54 Den 22 November. Uplastes följande: Utdrag af Protokollet, hällit hos Högwör dige Preste - Ständet den iz November 1809.
Den för Crusenstolpe bestämda lokalen var belägen i kommendantsbyggnadens bottenvåning, ända djupt nere vid fästningsvallen, och vid det äkta parets ankomst voro rummen på icke ringaste sätt ordnade, utan alldeles tvärtom, alldenstund kommendanten, öfverste P., trott att fästningsstraffet ej skulle komma till stånd, utan att det skulle ungefär gå som för Lindeberg. Emellertid fans tillräckligt många händer för att göra alla nödiga förbättringar, och sedan det första obehagliga intrycket blifvit öfvervunnet befunnos rummen ganska bra, förstås relativt till deras bestämmelse. Det skulle blifvit tusen gånger svårare för de nykomna, i fall de icke i kommendanten funnit en både ganska bildad och vänlig man, som på samma gång blef dem ett angenämt sällskap och en mild och human väktare. Det ständiga tillmötesgående som de rönte hade dessutom en annan källa. Långt ifrån att genom sin artighet gå emot instruktionerna (åtminstone de icke offentliga) hade kommendanten från kronprinsen Oscar, hvars ädla hjerta aldrig förnekade sig, erhållit uppdrag att göra fångenskapen för Crusenstolpe så dräglig som möjligt; ett uppdrag som öfversten både fint och grannlaga sökte efterkomma. Förutom kommendanten, gammal ungkarl, var på fästningen bosatt en major Lutman, tjenstgörande vid det der då förlagda artilleriregementet, jemte majorens fru, med dennas sällskapsdam och factotum, m:ll E., hvilken för sin korta växt i den förtroliga fästningskretsen benämndes Lillan; men deremot ansågs hon stor i qvickhet, välvilja och tjenstaktighet, och blef ovärderlig för det äkta paret nere vid fästningsvallen. I majorens familj tillbragte Crusenstolpe och hans fru tvenne aftnar i veckan (från kl. half 7 till klockan 9) då thé intogs och äfven ibland supé. Men som nioslaget i tornet förklingat och derefter trumpeten tillkännagifvit korum (hvarefter korrektionisterne blifvit förda tillbaka till sitt fängelse i stockhuset), begåfvo sig Crusenstolpe och hans trogna ledsagerska till deras boning.
Hr Uggla, Carl Gustaf; B. » von Ehrenheim, Pehr Jacob; » Odencrantz, Mathias; » Adelborg, Anders Otto; » af Edholm, Erik Wilhelm; » Sandströmer, Anders Peter. Supplean ter: Hr Wolffelt, Mauritz Constantin; » Renberg, Carl Gustaf; b Hjerta, Carl Gustaf; » Ekensteen, Carl Herman. Expeditions-Utskottet. Ledamöter: Frih. Wrangel af Sausis, Fullm. Frih. Cederström, Rudolf; Hr Printzensköld, Carl; b von Schulzenheim, Fullm. Hr Törnebladh, Carl Ottomar. Suppleant: Hr von Döbeln, Ernst Georg. Riddarhu s-Utskottet. Ledamöter: Gr. Mörner, Carl; Frih. Lybecker, Fullm. Gr. Lewenhaupt, Adam; b Armfelt, Magnus; b Paijkull, Johan Gustaf; Hr Walkendorff, Fullm. Hr Wästfelt, Fredrik Philip; b Ramsaij, Fullm. Gr. Oxenstierna, Axel Thure Gabriel; b Appelbom, Fullm. Hr von Francken, Georg Wolfgang; » Stålhammar, Fullm. Gr. von Schwerin, Fritz Bogislaus; b Ehrenhoff, Gustaf Herman; b von Troil, Fredrik Adolf; » von Wright, Fullm. Frih. Beckfriis, Joachim Tawast; b af Georgii, Carl Evert. Suppleanter: Hr Lilliehöök af Gälared, Carl Johan; b Nisbeth, Carl Gustaf; b von Schulzen, Fullm. Frih. von Leuhusen, Alexander Magnus; » af Funck, Carl Oscar. Den 31 Oktober. 39 Hr von Troil, Sam. Gust.: Den plats Hrr Elektorer mig anvisat inom H. Banko-Utsk. anhåller jag, med den rätt 23 § Riddarh.-Ordn. lemnar, härmed få mig afsäga.
Utskottet, som tagit detta ämne i öfvervägande, får vördsamt anföra, att enär nu gällande strafflag, genom dess fordran, att i vissa brottmål, den felande, utom annan bestraffning, jemväl skall, inför Rätta, under erkännande af förbrytelsen och betygande af sin ånger deröfver, anhålla om den förfördelades tillgift, velat åt den sistnämndes, medelst dom, vunna upprättelse bereda en ökad offentlighet, sorn torde vara af vigt och böra, derest den sålunda stadgade afbönen borttoges, på annat sätt till vägabringas; alltså och då i betragtande deraf, att Lag-Comileens förslag till ny criminal-lag, med afböns uteslutande, i stället innehåller det stadgande, att den, som till falsk angifvelse eller annan ärekränkning saker är, må ock, efter omständigheterne, dömas att erlägga kostnad till tryckning i allmän eller ortens tidning af den dom, hvarigenom den andre upprättelse vunnit, der denne det äskar; anser Utskottet, i likhet med hvad, å förra Riksdagen, dåvarande Lag-Utskott, i anledning af en enskild motionärs gjorda framställning, yttrat och Rikets Ständer gillat, lämpligt, att pröfningen, huruvida afbön bör qvarstå eller försvinna ur strafflagen, uppskjutes intill dess förslaget till ny Criminal-lag varder till granskning företaget; hvadan af Utskottet vördsamt tillstyrkes, att Justitice-Ombudsmannens omförmälde hemställan för närvarande icke må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 21 April 1840. Herr Doctor Wallin bar reserverat sig emot Utskottets beslut och tillstyrkt]bifall å Justitias-Ombudsmannens hemställan, med afseende på hvad förut är vordet af Utskottet anfördt, angående skamslraffs olämplighet. Herr CederschöldA Th._, Herr Prosten Säve och Herr Ekholm, som ej öfvervarit pröfningen af förevarande ämne, hafva äfven anmält sin reservation emot Utskottets Betänkande. •ä STOCKHOLM, HOS L. J. HJERTA, 1840.
En ny bok af den samvetsgranne forskaren och i vida kretsatIiiste och skattade författaren. Arbetet &amp; r uppstäldt efter samma plan, som förf: s tidigare arbeten, Carl X11 och Carl X Gustaf, och skall, vi äro derom. öfvertygade, vinna samma popularitet som dessa sina föreghngare. Det gedigna innehillet paras med en vArdad utstyrsel i typografiskt hänseende. DA hartill kommer, att boken &amp; r rikt illustrerad, torde den uppfylla de fordringar, som böra stallas pil en god ung-. domsbok. Vi beklaga, att den IAngt framskridna tiden för arbetets utlemnande i bokhandeln (det erh6lls samtidigt me3 denna förtecknings laggande under pressen) ej medgifver en detaljerad granskning och en,. pil sAdan grundad, utförligare anmalan, da en sildan förvisso endast .. skulle bekrafta, hvad vi har ofvan autydt. Det resultat af granskningskoiniténs arbkte, som här ofvan med delats, omfattar icke de böcker, som tillsandts komitén efter den 4- dec. Detta beror naturligtvis darp8, att utgifvandet af Dagnys decemberhäfte icke langre kunnat uppehAllas. Arbetet har naturligtvis ut förts af flere personer och under bridska, d&amp; dagligeu nya böcker in-. kommit, hvarför likformigbet, sAväl i afseende pA form som innehalt torde lemna atskilligt öfrigt att bnska. Granskningsarbetet fortsättes likval och resultatet blifver tillgangligt &amp; listor, som tillliandahAllac. allmänheten Fredrika-Bremer-Förbundebs byrA. Fredrika-Bremer-Förbundets meddelanden .. Efter i förbundets styrelse förrhttadt val utgöres styrelsen f ö ~ förvaltningen a f förbundets yrkesoch studiestipendiefonder af följande medlemmar: Ordinarie: fru Anna Wallenberg, född von Sydow, generaldirektör Albert Anderson (nyvald), fröken Mathilda Silow, revisionssekreteraren H. Rohtlieb, professor P. G. Rosén. Suppleanter: professor H. Gyldén och fröken C. Montelius.