Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånden blifvit inbjudne att deruti instämma; Herr LandtMarskalken trodde således att detta beslut icke kunde ändras. Grefve von Schwerin: Som jag ämnar afresa till min hemort och icke kan öfvervara justeringen af de Protocoll, sora innehålla Ridderskapets och Adelns öfverläggningar i anledning af ConstitutionsUtskottets yttrande om decharge för StatsRadet, begagnar jag tillfället att utbedja mig det täcktes Eders Excellence ge - Den I Augusti. nora proposition utverka för mig Ridderskapet och Adelns tillstånd att efter fullbordad justering få del af dessa protocoll, för att låta dem särskildt tryckas. Min afsigt dermed är ingalunda att söka bereda ett rättfärdigande af hvarken den enås eller den andras åtgärder, öfvertygad att sådant å ingendera sidan behöfs; min afsigt härmed är att, lättare än annars kunde ske, låta Allmänheten komma i tillfälle att öfvertyga sig att Grundlagarne , i bestämmandet af föremålen för ConstitutionsUtskottets befattning, fordra rättelse. Hvad Grefve von Sehwerin sålunda begärt blef, uppå af Herr LandtMarskalken gjord proposition, af Riddeiskapet och Adeln bifallet. Å nyo föredrogos följande 2:ne, sistlidne Plenidag på Bordet lagda, Memorial från det Förstärkta StatsUtskottet, innehållande Utskottets beslut: 1:0 Öfver de till Utskottets åtgärd öfverlemnade Bevillningsfrågorj 2:0 Öfver den till Utskottets åtgärd förvista fråga om Extra ChartsSigillataeStämplingen i Stockholm. Dessa båda Memorial skulle Bevillningsutskottet till underrättelse meddelas. i Den 1 Augusti. 15 Vid punktevis anställd granskning af Statssamt OeconomieUtskottens sedan den 2?
^5g sorer vid deras sammanträden sedan sista Riksdag åren j8ao och 1822, enligt livad deras afgifne Berättelser vid handen gifva, genomgått och granskat Stats-Verkels Räkenskaper och förvaltning till och med för år 1820; så har till Utskottets enahanda åtgärd blifvit öfverlemnad elen för år 1821, enligt den af Riksens Högloflige Ständer nu mera gillade method upprättade RiksHufvudbok, tillika med de öfrige till årets redovisning hörande Röcker och Handlingar; Äfvensom förbållandet med Statens Inkomster och Utgifter för samma år och förvaltningen deraf blifvit uppgifvet och ådagalagdt uti den underdåniga Berättelse, som Kongl. Stats-Conloiret afgifvit och finnes Kongl. Majrts Nådiga proposition om Stats-Verkels tillstånd och behof bifogad.
– Att endast eller företrädesvis söka, endast eller företrädesvis förlusta sig af felen och det fula i allting (äfven om slik förlustelse skulle vinnas blott genom den pinsammaste möda att förvända och ljuga): det är, att bygga sin kritiska thron på en sophög; det är, att se sina skönheter i ä–n i stället för i ansigtet, eller att titta folk i ä–n för att finna dem stygga. Man förlåte denna tanke: den är vida mindre skön, än klar. Men man bör icke säga något skönt om det gemena. Besinnar man dessutom, att ingen dödlig är, som icke ryser för att utvisas inför verlden i sin svaghet och sina fel, – äfven de verkliga (för att ej omnämna de genom kritisk förvändhet och lögn tillskapade); besinnar man, att således ingens fel och svagheter böra onödigt blottas: så följer, af vår tredje lags hela uttydning sammanlagd, att i vitter granskning böra inga andra fel för verlden blottas, än de, som hafva en verklig vigt för sjelfva det Sanna och Sköna. Och denna lag kan anses antingen för en närmare bestämning af vår tredje, eller ock för en särskild fjerde. Men dessa fel, som böra blottas, – hvilkas äro de? Icke de svaga författares: ty desse hafva i sin svaghet sin förlåtelse, och böra, i allt fall, dömmas endast inom (eller i afseende på) sin egen krets. Icke heller de vidunderliga snillens, hvilka ju sjelfva blotta sitt ofantligen löjliga på ett långt klarare vis, än någon kritik förmår – särdeles en kritik, som äfven i det Löjligas uppfattning är småaktig. Hvilkas då? Just – alla Mästares, och (framförallt) alla Pretendenters i Snillets verld. Hvarför? Ty endast desses fel komma i en glans, som kan förvilla; i en höghet, som bjuder vördnad. Endast desse kunna gifva vilda och förtryckande lagar, kunna skapa sekter, dyrkare och trälar.
Jag vill ej åberopa ett lapprisbevis från rangordningen, utan jag stödjer mig på revisionssecreterarnes göromål, som äro många gånger mödosammare och af mera vigt, då medborgares säkerhet och välfärd skall af dem i sista handen vårdas; och likväl har Utsk. afstyrkt den tillökning i revisionssecreterarnes löner, som Konungen begärt. Utsk. har för detta afstyrkande framställt tvenne skäl, af hvilka dock vid närmare granskning intetdera består. Det ena skälet är collectivt för både revisionsoch expeditionssecreterare, att sportlerna äro betydliga; men Utsk. lärer hafva varit okunnigt om den omständigheten, att af spovtlerna inom Just.-expeditionen ingen skilling tillfaller revisionssecreterarne, och jag hemställer, huru billigt det då är att tillämpa detta skäl på dem. Det andra skälet, som Utsk. nyttjat, gäller ensamt för revisionssecreterarne, nemi. att de blifvit satta i jemnlikhet med hofrättsråden. Det har icke alltid så varit, utan sanningen är, att revisionssecreterarne alltid stått framför hofrättsråden; men äfven om skälet vore riktigt, förtjenar det erinras, att hofrättsråden utöfver sin lön hafva andel i revisionsskillingarna, som gå till några hundra r:dr för hvardera, hvaremot revisionssecreterarne hafva intet motsvarande. För öfrigt anhåller jag att såsom ytterligare bevis, huru stjufmoderligt revisionssecreterarne blifvit behandlade, få göra en jemnförelse emellan dem och exped:ssecreterarne, hvilka alltid ansetts de förra underordnade, och till bevis hvarom jag blott vill nämna, att jag hade exped:ssecreterare-fullmagt 4 är innan jag befordrades till revisionssecreterare. Nu hafva likväl, enligt Utskrs förslag till aflöningsstat, exped:ssecreterarne, till hvilkas tjenstgöring 176
Dictarnen, för ändamål, att ådagalägga svårigheten eiler omöjligheten för Hemmansegarne uti vissa orter af Riket att, från och med år 1816, leverera Saltpeter in natura, äfvensom att föreslå andra utvägar till Saltpeter-gärdens utgörande å dessa orter; och sorn Utskottet för,' rnodar det af sig här uppgifne förslag till afhjelpande af förlägenheten i detta fall, skola pa aldrabasta tätt uppfylla ändamålet och förekomma allt betungande för Hemmans-ägarne, så torde något annat utlåtande, än allenast ett förnyadt åberopande deraf, öfver alia dessa Memorial icke erfordras. Herr Prosten Livin åter har, för sin hera. ort, förklarat sig nöjd med den anbefallde åtgärr den för Saltpeter-leverering; men öfverklagat åtskilliga vid Uppbörden inträffande missbruk, och påyrkat vidtagande af vissa åtgärder, hvarigenom desamma skulle kunna för framtiden afböjas; samt, ibland annat, föreslagit bestämmandet af en graderad procent på mindre antaglig oluttrad Saltpeter, hvarefter dess godhet skulle bedömas, äfvensom af den eftergift, som för den smälta eller gutria finge tillgodonjutas.
M:s nåd. propos., ang:de utbyte af indragna Fjerdingsmans-bostället Mylinge emot Klockare-bostället Klingtorp i Östergöthlands län; N:o 41, i anledn. af gjord framställning, ang:de riksdagskostnadernes förminskande; N:o 42, ang:de föreslagen ersättning för Arendatorns af förre Löjtnants-bostället Tydje Stom lidne förlust genom vattenflöde under 1845 års sommar; samt N:o 43, ang:de gjord framställning om ett räntefritt lån till Häradsskrifvaren P. J. Ödman. Äfvenledes föredrogos, men lades, på flere ledamöters begäran ånyo på bordet Ridd.Utsk:s nedannämnde d. 12 dennes bordlagde mern.: N:o 6, med utlåt, i anledn. af Ridd.-Direktms Riksdagsberättelse; och N:o 7, ang:de det af Riddarhus-Direkt. ingifna förslag till förändrad redaktion af instruktionen för Direktionen och Riddarhusets tjenstemän. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från StatsUtsk. iukomne utlål:n: N:o 44, i anledn. af väckt motion, ang:de utbetalning af stadgad ersättning utaf allmänna medel till vittnen i brottmål, då den tilltalade saknar tillgång, eller ersättningsskyldighet icke kan honom åläggas; 30 Den 15 Februari. N:o 45, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de uteslutande ur kronans jordeböcker och räkenskaper, dels af fisken, som åtfölja vissa hemman, dels af sådane, till utarrendering afsedda kronofisken, å hvilka vid flere förnyade Auktioner arrendeanbud icke kunnat erhållas; N:o 46, i anledn. af väckt motion, ang:de befrielse för utsockne frälsehemmanen i Halland från skyldigheten att erlägga rote-vakansafgift; N:o 47, i anledn. af K.
Å “Nät11, hvilka nu förtullas lika med garnet, hvaraf de bestå, med tillägg af 50 proceut, har Utskottet ansett böra bestämmas endast en till 25 procent nedsatt tilläggsafgift; och som Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch BondeStånden jemväl härtill lemnat bifall, inbjuder Utskottet Preste-Ståndet, som bibehållit tilläggsafgiften vid nu stadgade belopp, att från detta beslut afstå och instämma med de öfriga Stånden. Eljest blir omröstning nödig enligt en så lydande voteringsproposition: 73:o. Den som godkänner Utskottets, af tre Stånd gillade, förslag att “Nät, alla slag/1 skola förtullas lika med det garn, hvaraf de äro gjorda, med tillägg af 25 procent, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages Preste-Ståndets beslut om tilläggsafgiftens bibehållande vid dess nuvarande belopp, 50 procent af tullen å garnet. Nattsäckar, Kappsäckar och Hattfodral. Nät. 30 Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 13. Oljor, nativa Den af Utskottet för de bland flygtiga Oljor specificerade, nativa eller råa, elier råa, etc. fossila eller mineraloljor föreslagna införselstull, 50 öre centner», hafva Ridderskapet och Adelil samt Bonde-Ståndet godkänt, hvaremot Presteoch Borgare-Stånden ansett dessa slags oljor böra få afgiftsfritt införas. Jemte det Utskottet hemställer att de begge sistnämnda Stånden ville, med frånträdande af deras mening, bifalla den af de begge andra Stånden antagna tullsats, föreslås för annat fall att häröfver må röstas i följande ordning: 74:o.
Ad. till Den 12 September e. m. 133 kontrapropos. vid den blifvande voteringen antoge Hr Gripenstedt* förslag, samt härtill svarats ja, justerades följande voteringspropos.: »Den som bifaller Sammansatta Statsoch BankoUtsk:ts hemställan å sidan 30 i Uti. N:o 24, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad. för sin del: »det R. St:r måtte hos K. M:t i underd. anhålla, att ändring i förordn:ne ang:de hypoteksbanken samt de allmänna grunderna för hypotheksföremngars bildande och verksamhet ej må ske, utan att äfven R St:r sitt bifall dertill meddela»». Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda : Ja — 23. Nej — 21. R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 3 e. m. In fidem, O. Brakel. Onsdagen den 12 September 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.utdrag för f. mms plenum samt protokollet för den 29 sistl. Maj. Föredrogs till fortsatt behandling Sammans. Statsoch BankoUtskits Uti. N:o 24, i ani. af K. Mits Nådiga skrifvelse med förslag ang:de förändrad organisation af hypolheksinrättningame i riket. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Mot R. o. Ad:ns på f. m. fattade beslut (år jag anmäla min reservation, och önskar jag att de, som till detsamma bidragit, icke måtte få ani. framdeles ångra det prejudikat, som derigenom blifvit gifvet. Härefter förekom i:sta punkten af Utsk:ts å sid. 33 afgifne förslag ang:de öfverflyttning till den blifvande hypotheksbanken af den i R. St:rs Bank till utlåning emot pant i fastighet på landet anvisade fond. 1S4 Den 12 S e p t e ro li e r eta. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Om RiddarhusSecreteraren behagar förklara, att det är möjligt verkställa hvad som blifvit föreslagit, samt Ridderskapet och Adeln beslutar det, så är det visserligen ganska bra ; men jag hemställer, om rätta stället för stadgandet är i RiddarhusOrdningen. Der finnes ingen föreskrift, i afseende på Tjenstemänneu inom Riddarhusets Canzli. Riddarhusets Secreterare och dess öfrige Tjenstemän hafva sin egen Instruction, som äfven af Ståndet fastställes. Jag hemställer, om icke rätta stället för ett sådant stagande, som endast angår Canzliet, vore i denna instruction, och icke i en Riddarhusordning, som underslälles Konungens sanction. Föröfrigt får jag förnya den anhållan jag nyss gjorde, att det måtte stadgas, att alla skriftliga anföranden genast skola till Protocollet allemnas. Herr Tham: Jemte det jag till alla delar instämmer uti hvad Herr Printzensköld yttrat i afseende på det ifrågavarande stadgandets införande i RiddarhusOrdningen, 36 IL 17* o.6o Deri 7 Augusti e. m. hvilken jng ej tror vara rätta stället, öfverlemna!' jag till RiddarhusSecreterarens ytterligare yttrande, huruvida han tror, att man med säkerhet kan förordna, att Protocolls-justeringen skall ske inom 14 dagar. Jag tror, att RiddarhusSecreterarens förra yttrande hade afseende derpå, att återremisser till Utskott kunde vara färdige att afgå, justerade af dem, som yttrat sig, inom 14 dagar efter det målen förevarit. Så förstod jag meningen, ehuru det visserligen är möjligt, att jag fattat orätt. För min del tviflar jag alt, med den arbetsordning vi nu hafva, det blir möjligt, att verkställa Protocolls-justeringen inom 14 dagar, så vida vi ej skola hafva serskildta Plena för Protocolls-justering, hvarigenom åter mycken tid skulle upptagas, och Riksdagarne ännu ytterligare förlängas. Undertecknad Pdddarlnis-Secr eter are :
St. hos K. M. und. anhålla om föreskrifters utfärdande för hingsthållare, att vid remonteringarne förse sig antingen med hingst af inhemsk stam uppfödd, eller, om medel till lättnad i denna remontering må kunna erhållas för att anskaffa dessa hingstar, af i Tyskland eller Ryssland uppdragne österländska stammar. Om remiss till vederbör. Utsk. anhålles. Desse motioner remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Föredrogs Hr Bruces, Rob. Ed v., d. 22 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de linieskepps användande till fångvården. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade remittera denna motion till LagUtsk. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Bruce: När jag vågade höja min röst i anseende till den motion jag väckte i går, så var det i det kanske mest upplysta Stånd i Europa. Det var i fråga om att i händelse K.. M:s propos. om försvarsverket skulle af R. St. stadfästas, så skulle vi få en mängd fartyg för att beskydda våra kuster, synnerligen ångfartyg; men chefen för sjöförsvars-depart:let ämnade visst säga en sak, som han glömde, nemi. orsaken hvarföre vi behöfde ångfartyg, nemi. att bruka dem då andra fartyg icke kunde komma 478 Den 23 December e. m. fram. Jag tog mig friheten alt proponera, att de linieskepp som således icke skulle behöfvas kunde användas för fångvården, och det var endast för att vinna förtroende i anseende till min propos. Jag känner icke den person som opponerade sig mot mig i går. Jag känner honom hvarken till namn eller till rang, och det kan äfven vara likgiltigt; men jag skulle önska att, om det icke vore emot lagen, min motion måtte remitteras till Utsk., på det att pirat-systemet å S:l Barthelemy derstädes må blifva utredt.
Häremot innerligen delande den Önskan att rättvisan och lagskipningen måtte för enskildt och allmänt bästa städse bandhafvas af skicklig©! tillvande och värdige personer, vågar jag såsom, efter min öfvertygelse, den sä* kraate och bästa utvägen till de anmärkta olä* genheterneg afhjelpande, vördsammast uppgifva och tillstyrka: det underdånig hemställan till Kongl. Majit bunde ske, att på sätt i Wermeland och flerestädes, med anledning af Kongl, Förordningen den 10 April 181c, redan äger rum, HofRätterne i hvarje Dom3 saga fingo för året förordna en beständig, så Deri i 5 Maji e. m. kallad BroffmålsDomare, hvilken derigenom binder sig närmare till Orten, förvärfvar 6ig den kännedom om local och folket, sorn kan erfordras, samt vinner linder en jämn öfning de egenskaper, som utgöra vilkoren för dess bestämmelsei och HofRätten, då ordinarie Domarens förfall berättigade denne till ledighet, icke såsom nu ofta* kommer att befinna sig i stor förlägenhet på den, som med fall tillför* lit om mognad, insigter och stadga kan till Vicarius i så vigtig Embetsförvaltning utses och användas. Skulle ändå farhåga återstå, att Underdomare onödigtvis begärte och utverkade för sig permission, kunde på samma gång den mesure vidtagas, att härom blef ett lika stadgande med hvad nya Lagproject till Rättegångsbalk i 6 Capitiet 6 och 7 §. §■ anvisar, gom ehuru ägande samma väsendteliga innehåll och syftning, som förra Författningarne, endast deråt gifver en klarare tydning och bestämmelse. Med den beslutade återremissen till HögJofl. Lagutskottet anhåller jag i all ödmjukhet ätt detta mitt anförande må få vara följaktig^ N.-o Grefve Gyllenborg, Johan Henning:
Af Bans Hansson frän Gefleborgs Län: att någon hemmansegare ej jnåtte kunna åläggas att, emot sin vilja eller uttryckliga samtycke, utflytta till ouppodlad, om än odlingsbar, mark, och således ännu mindre till afrösningsjord. 2 §. Af samme Motionair: att, såsom tillägg vid denna §, det stadgande kunde inflyta, att, sedan Landtmätaren och Gode Männen förgäfves sökt tillvägabringa vänlig öfverenskommelse emellan delegarne om utflyttningen, vid bestämmandet deraf, de grunder borde följas, att grannar, som hafva trängsta tomt - utrymmet och sämsta Åbyggnaderne, eller genom deras utflyttning kunna bereda en formlig Skiftes-läggning, blifva, framför Öfriga, skyldige att utflytta. ''IJestämmandet af utflyttnings-skyl'Migheten är utan tvifvel en af de vigtiga”ste frågor, rörande Skiftesverket. Alt ut”flyttning alltid måste medföra dryga kostnader, men äfven för den utflyttande kan ”bereda stora och yigtiga fördelar, är en ”obestridlig sanning, För att skörda fruk”ten af dessa fördelar fordras likväl förmänga hos den afflyttande alt anskaffa den erforderliga förlags - kostnaden. En förut ”skuldsatt hemmansegare bringas lättligen Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Ut sk. Bet. N.o 8. 5j ''till fullkomlig undergång, om han, gehom Skiftet, tvingas till utflyttning, ehuru ’’stora fördelarne deraf än kunde blifva, i ''fall han hade förmåga att bestrida de der’’med förenade kostnader.
Ståndet linner nödigt att göra någon förändring uti 49 § RegF-, hvartill jag medgifver att ett riktigt motiv är uppfattadt uti första perioden af Utskts utlåt, den förändring hör föreslås, att, i stället för hvart 5:te, R. St. sammanträda hvart 3:dje år. Det torde vara öfverflödigt att upprepa skälen härför. Jag torde likväl få erinra om fördelarna af ett sådant approxiinerande af riksdagarna. Derigenom skulle vi nemi, kunna undslippa den ena, om icke begge statsrevisionerna. Elvad kostnad, besvär och anledningar till tvister skulle icke undvikas derigenom, att R, St, sjelfva reviderade räkenskaperna. Ofta åtgår dessutom mera tid att granska revisorernas anmärkningar, än att göra sjelfva revisionen. På dessa grunder tager jag mig således friheten att såsom Ståndets gemensamma tanka i afseende på denna § föreslå, att, nied bibehållande i öfrigt af den redaction, som Constit.Utsk. till 4g § uppställt, den förändring måtte göras, att ordet tredje måtte insättas i stället för ordet femte. Frih. Rantzou, Joli, Alb., instämde med Gr. Frölich, Frih. Cederström, Jac.: Constjt.Utsk. har ånyo framkommit med förslag att bestämma en gifven dag för R. St:s sammanträde till lagtima riksdag hvart femte år. En följd deraf blir, att urtima riksdagar icke skola ingå i beräkningen, och Utsk. har föreslagit, att vid dessa sednare inga andra ärenden skulle förekomma än de, sorn af K. M. framställas, Utsk. synes mig likväl icke hafva inträngt djupt i grunden för vår lagstiftning, då det framställde detta förslag. Först förekommer deremot, att då Utsk. föreslagit ett grundlagsstadgande, sorn innehåller, att R, St. skola till lagtima riksdag sammankomma hvart femte år på den första helgfria dagen af Oct. månad, Utsk, tillika föreslagit, att uti hvarje lagtima riksdagsbeslut uttrycklig riksdagskallelse skall intagas. Då grundlagen innehåller, att R.
35 thy fann Kongl. Majit, det Öfversten Dcevel icke kunde fällas till ansvar för det han den fordrade handräckningen ej meddelat; men då Öfversten Dcevel, ehuru han, i anledning af Fabrikören Autonssons begäran om ordres till den äskade arresteringen, först deråt lemnat den uppmärksamhet , att han hänvisat Antonsson till skriftlig reqvisitions anskaffande från ÖfverStåihållareEmbetet, likväl sedermera, då sådan med samma Embetes Notorialpåskrift försedde reqvisition för Öfversten uppvistes, underlåtit om grunden för sitt vägrande att lemna handräckning, meddela sådant besked, som Öfverstens förutnämnde åtgärd och ÖfverStålhållareEmbetets hänvisning påkallat; pröfvade Kongl, Majit rättvist, det Öfversten Dcevel, som derutinnan icke rätteligen förfarit, likmätigt grunderne för 2 Cap. 13 §. i Kongl. KrigsArtiklarne, gjort sig derföre skyldig till extra judiciel bestraffning, hvilken ÖfverCommendanten ägde utsätta. I anledning af mina derom aflåtne skrif-, velser, hafva ej mindre Herr ÖfverCommenten m. m. Friherre Lovisin uti bref den 4 Februarii 1827 tillkännagifvit, att Öfversten Daevel den 15 nästföregångne Januarii undergått ofvanberörde extrajudicielia bestraffning med ett dygns arrest i eget rum , likväl med tjenstskyldighet, enligt Tjenstgöj 26 R. St.
Jag får inför R. o. Ad. vördsamt tillkännagifva, att vårdandet af vigtiga enskilta angelägenheter förhindrar mig att under loppet af kommande höst vistas i hufvudstadeu, hvarföre jag nödgas afsåga mig förtroendet 9 H. 8 114 Den 6 A ugusti. att deltaga i Revisionen af Stats-, Bankooell Riksgäldsveikens tillstånd, styrelse och förvaltning. I anledning häraf hemslälde II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade med det nyss (ill nästa Lördag utsatta valet af en Revisor i st. f. Hr af Forselles, äfven utse en Revisor i anledn. af Fiih. Funcks nu gjorda afsägelse; hvilket bifölls. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUlsk:s d. 2 och 5 dennes på bordel lagda utlåt. iN:o 275, i anledn. af K. M:s till R. St. aflålna nåd. skrifvelse, ang:de inqvarteringsskyldighelen i Slockholm. Föredrogs ånyo StatsUlsk.-s d. 2 och 5 dennes på bordel lagda ullål. N:o 276, i anledo. af K. M:s nåd. remiss till SlatsUtsk. af underd. ansökning om nedsättning uti eller befrielse från det för iudragne korporals-bostållet Astorp bestämda arrende. Frih. Stjernstedt, Au g. Wilh.: Jag har emot Uisk:s förevande utlåt, afgifvit min reservation hufvudsakligen på den grund, att jag icke anser de bevekande omständigheter vara för handen, hvilka Utsk. säger hafva förekommit, för att den ifrågasatta eftergiften borde arrendatorn af Ästorps boställe medgifvas. Dessa bevekande omständigheter skulle egentligen bestå deruti, att bostället skulle hafva blifvit till sin godhet försämrad! genom det laga skifte, som år 1839 bostället öfvermått.
Qviding instämt, motsatt sig den sålunda föreslagna förändringen, hvilken, i hans tanke, vore menlig för akademie-staten i Lund. sorn, till följd af densamma, hädanefter skulle komma att få bära dub» 20 Becillniiigs-Vlhkntlels Utlåtande, N:o 21. belt så höga fattigvårds-afgifter emot dem, de tillförene utgjort; hvarföre herr proFéssoren hemställt, att, i fall akademiska skattskrifning!) skulle upphäfva*, garantier mätte lemnäs' för att akademiens tjenstemän ej blefve öfver h ofvan-* betungade med fattig-atskylder, samt för sådant ändamål föreslagit; "att tiel må åt Kongl. Maj:t blifva öfverlemnadt, att, oberoende af nu gällande, föreskrift i fatlig-förordningeii, bestämma efter hvilken grand fattigskatten bör utgöras af tjänstemännen och öfriga kommunens ledamöter, i händelse de ej godvilligt på sockenstämma derom kunde komma öfverens.’' Slutligen har inom välluf!. Borgare-ståndet, herr Billström föreslagit, att,- om här ofvan o in förmäld a förändring ej lyckades vinna bifall, utan 44 § bomme att qvarstå, i densamma mätte göras den ändring, i stället för den af. Utskottet föreslagna, att de i nu gällande beviilnings-förordning förekommande ördén: «och dem, som under akademiska jurisdiktienen lydauteslötos. Frågan om, huru fattigyårds-algifterna skola fördelas mellan akadcm i - »tätens medlemmar och de öfriga innevånarne i universitets-städerna, hörer ej till Bevillnings-Utskottets handläggning, och synes icke heller böra utöfva något inflytande på regleringen al mantalsoch skattskrifningarne, samt bevillnings-taxeringarne inom nämnde städer.