Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet beslöt, att Rikets Ständer medgifva återlyftande af de deponerade medlen pa del sätt. att bolaget eger ali nu lyfta 150.000 R:dr Riksmynt, och de 830 fröt.-Utdrag den 20 Februari 1858. återstående 73,000 R:dr Riksmynt, sedan banan blifvit öppnad för trafik till Köping; och Femte punkten. Bifölls. S. I). Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 261, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om eftergift af kronans rätt till dana-arf efter Föraren P/Ms frånskiljda hustru Charlotta Kindberg. S. 1). Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande N:o 262, i anledning af väckt motion om sägoch tull-mjölifvarnars befrielse från grundräntor och dessas utbytande emot bevillning. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 71, i anledning af väckta motioner om rätt att pä elektrisk telegraf expediera rättegångs-fullmakter. S. D. Föredrogs ånyo och l)ilolls Lag-Utskottets Betänkande N:o 72, i anledning af väckt fråga om utfärdande af föreskrifter, till förekommande af skendödas begrafning. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 73, i anledning af väckt motion, angående förändring af stralfet för åverkan. S. fl. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 73. i anledning af väckta motioner, angående dels upphäfvande af lii kap. Kyrkolagen, dels ock förändring af samma kapitel och hvad i öfrigt är vordet stadgadt i afseende på kyrkotuktens upprätthållande. S. D.
Tåget skred tillbaka från kyrkan i samma ordning som det gått dit, med den förändring blott, att nu hade Alexis och Albert slutat sig dertill. De gingo nu på ömse sidor om Alexandra och Celestine, hvilka höllo hvarandra under armen. Alexandra underhöll sig lifligt med Alexis. Hon hade ej ännu glömt masurkan på Tunanäs, och tankarne på magister Lundströms uppbyggeliga predikan måste hastigt draga sig åt sidan för de mera verldsliga, som redan voro i full dans med Alexis. Nanna hörde det muntra skämtet bakom sig, och det hade kostat rätt mycket på henne, att ej få deltaga deri, om hon ej för ögonblicket varit så obenäget stämd för allt skämt. Alexis hade en svår rol, ty hvarken ville han såra Nanna genom för mycken munterhet, ej heller ville han genom motsatsen bli oangenäm såsom sällskap för Alexandra. Följden blef, att hvarken Nanna eller Alexandra till slut voro riktigt nöjda med honom. Stellan var ej mycket språksam. Det hade genast från början stött honom, att ej Nanna visat sig mera smickrad af hans hyllning, än som var fallet, och han ansåg sig derföre mindre förbunden att på henne slösa de eljest vanliga karesserna. Han tyckte sig redan hafva nog garantier för att partiet skulle bli af, och då kunde de ju inte behöfva något fjesk. «Men när Stellan hade så litet känsla för Nanna, hvartill skulle då hela frieriet tjena?» frågar läsaren, «Tunanäs är ju en syperb egendom, Stellan fideikommissarie – det kan således inte vara för att komma åt penningar, som han friade till henne.» Jo, men se det var just sjukan. Visserligen var Tunanäs en ganska god egendom, men baron Stjernfeldts hade måst sätta sig i mycken skuld, dels emedan de, under de år, då de tillbragte vintrarne i Stockholm, fört en stor train, och dels emedan unga herrn kostat rätt ansenliga summor. Nyligen hade baron Stjernfeldt nödgats söka tillstånd hos Kongl. Maj:t att få låta inteckna fideikomisset för tiotusen riksdaler banko, hvilka till större delen skulle åtgå till liqviderande af några spelskulder, dem
Herk g4Sch Den 20 Getober, Herr^otkiiebr I anledning af hwatz Frihem Lehrström nyh anförde, fär jag anmärka, att classificationens upphäfwande pä Riddarehusct icktz kan bljfwa nägon grund för införandet af omrbstningssättet per capita j Riksens Ständers Utskott. Innan Ridderskapet och Adeln ivar Indelt i closter, öfwersade Riksens Ständer Ständs - wis, och sedan classificationen 1719 upphäfdcS, förbsef omröstningen i Utffotten bibehälscn Ständs - wis. Dcstutom fär jag förklara, att jag anser nägra calculer, huru omröstningen mö« jeligcn j Utskotten skulle kunna utstä, chwad omröstyingssätt som blir det gällande, samt widlöftiga afhandlingar om de möjliga resultaten deraf, wara öfs werflödjga, samt endast grundade pä en supposition. Utskotten äga ju icfe afgörande rätt, de öfwcrlämnq endast sina tankar till samtcllge Ständens bedömande, som Ständs - tvis afgöra frägan den mä wara af rrn? ga betydenhet eller angä hela Rikets wälfärd. Hwarföre skola dä Ständernas ombud, j deras öfwerkäggRingar och beslut, handla r ett alldeles motsatt fbrhällande med Ständerna sjclfwa. Jag kan ej beröm» ma mig af en länglig erfarenhet; jag kan ej uppräkna en läng rad af Riksdagar jag bewistat; jag wils medglfwa att min röst derföre bör äga mindre wärdei men jag har yttrat mig enligt min öfwertygelse, och hen är bygd pä stekers häfd, -pä ähmlen af wär Re->> presentation, Friherre dlestsrström; Utom dek jag fär tacka
Det skäl de anförde för sin klagan var, att de, då frågan första gången förevar inom Ståndet, hade erbjudit sig att ansvara för alt dessa städers innevånare skulle å sin sida lemna ett tillskott af 5oo r:dr b:co årligen till hvardera skolan, såvida Staten lemnade något, och att det således kunde vara mera skäl att inrätta sådana skolor på dessa ställen, der det från Statens sida behöfdes en mindre summa, för att fylla behofvet, än på andra ställen, der hela kostnaden måste af statsmedel bestridas. Dessutom är Wisby stad vintertiden genom isen vid de Svenska kusterna under flera månader afstängd ifrån all communicalion med fasta landet, hvarigenom ock de skeppare, som komma beni senare på hösten, vore af isen förhindrade att komma tili Calmar men kunde deltaga i undervisningen, om en skola inrättades i Wisby. Samina förhållande inträffar om våren, att de behöfva gå tidigare ut ifrån Wisby, innan isen bryter upp vid Svenska kusten. Representanten från Carlshamn åter anförde, att en betydlig seglation der äger ruin, hvarigenom behofvet af en navigations-skola på detta ställe är vida större än vid Malmö, der antalet fartyg är betydligt mindre, och förmodade han äfven, att en del af Skåne, som skulle hafva nog långt till Malmö, kunde och skulle begagna Carlshamns skola, i händelse en sådan der inrättades. Ehuru dessa af representanterna för Wisby och Carlshamn afgifna förklaringar tycktes innehålla grundade skäl för Utsk:n alt tillstyrka det för dessa mindre skolors inrättande nödiga anslag, ansågo Ulsk:n sig likväl ej böra frångå sitt förra förslag. Skälen derför äro i det sednare betänk, uppgifna och äro hufvudsakligen desamma, som vid frågans första behandling ledde, då de ansågo sig böra inskränka förslaget till de fem större skolorna.
motion innefattade en allmän staga, trodde han ingen annan ätgärd än remiss, i afseende pä densamma, wara formlig, Grefwe körner yttrade sig, at om han ej altför mycket sig mitztoge, innefattade narwarande öfwerläggnings-ämne en xryjimmajrs fräsa, öfwer hwilken Ständer Utan remiss kUNde lleciäers, enligt följande stadgande i 43 §, af Riksdags-Ord? ningen: "hwar och en staga af annan an allmän, "beffaffenher, äfwensom prelimin^ira hemställanden "och sörfrägningar istän Mffotlen mä genast kun? "na afgöras,'' Friherre ceäei-ström anfäg detta amne icke innefatta en blott xrelimmsiie stäga, Utan twärtt vm en fullkomligen allmän fräga, emedan, om ingen annan urwäg pafinnes, den upkomna bristen i Dränwins-Bewillningen naturligtwis ffulle komma at af hela Landet ersättas. Friherre Amilton, earl, Nyh anländ til kiemrm känner jag ej rätt noga Herr Grefwe Den 2z Mars. 95- ve la 6aräies kroposition; men frägan tyckes wara om ersättning för den Bewillnings-Summa af 19,000 R:d., som kommer ar brista, sedan Stockholms och Götheborgs Städers Jnwanare icke blifwir tilerkänt rättigheten at tilwerka Bränwin, och för de 16,000 R:d., som hittilsdags ril Kronan ingått för Bränwins-vixtillatiouen j Stockholm. Hwad den förra Summan beträffar, synes mig naturligt och billigt, at ivlgZaLins-vn-eSionen bör ersatta densamma, såsom den der drager winsten af brännings-förbudet för berörde Städer.
— På grund häraf och till förekommande deraf, att icke en del hemman, i brist af lämplig betesmark, må falla i ödesmål, har motionären föreslagit, att ”de ifrågavarande planteringshagarne icke måtte inhägnas el”ler åtminstone blifva inskränkte och så förlagde, att alla de hemman, ”sorn enligt det Kongl. Brefvet af den 1 Mars 1834 böra få sig betesmark ”och torftägt anslagne från Parken, kunna erhålla dessa fördelar nära sig ”och sålunda draga deraf någon nytta;” och 2:o Johannes Andersson från Skaraborgs Län, hvilken, jemte meddelandet af hufvudsakligen enahanda uppgifter, som, i afseende på den förändrade regleringen af muhlbetes-rättigheten å Kronoparken Edsmären, Ephraim Larssons motion innehåller, yrkat, att då den betesmark, Larfs socken fått sig tilldelad, är af berg och större måssar så afskiljd från hemmanen, att en del af dessa icke kunde betesmarken begagna samt ett sådant förhållande hotade hemmansegarne, synnerligen i Stora Kårud, Blakerud och Skalstaden af Laske Härad, med undergång, det måtte nyssnämnde hemman af den för Kongl. Majlis och Kronans räkning afsatta mark, kallad Planteringshagen, erhålla på närmaste och lämpligaste ställe så stor del lill fritt muhlbete för sina kreatur, som svarade mot hvad dessa hemmans-innehafvare i detta afseende från urminnes tid haft att påräkna. Sedan omförmälde motioner blifvit till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning öfverlemnade, hafva Utskotten desamma förehaft och få, till utredande och närmare kännedom om beskaffenheten af den fråga, som är motionernes föremål, meddela t> Statssamt Allm. Besv.- oeh Ekon.-Utskottens Utlåtandej N:o 4-3. nedanstående upplysningar, dem Utskotten af författningar, charlox och andra handlingar varit i tillfälle att inhemta.
En sådan inbjudning väcker hos mig en motbjudande känsla, som måhända är gammalmodig och ej kan delas af dem, som se saken på ett mera practiskt sätt, men som hos mig icke kan jäfvas; och hvad jag är säker om är, att ehvad påföljd en dylik inbjudning än må kunna erhålla, kan R. o. Ad. åtminstone icke derigenom vinna något uti ära. En inbjudning måste antingen hafva till föremål meddelandet af ett beslut, som man anser vara af synnerlig vigt och deri man således vill förmå Medstånden att instämma, eller också angå en fråga, som icke blifvit framställd till de andra Ståndens bepröfvande. Nu har likväl denna fråga blifvit de andra Stånden meddelad och af dem pröfvad, i följd hvaraf R. o. Ad., i fall en inbjudning beslutas, måste vid ämnet fästa en synnerlig vigt. Jag fruktar, att denna synnerliga vigt får alltför mycken färg af personligt interesse, och kan derföre icke instämma i inbjudningen. Hvad för öfrigt angår, att jag ej skulle känna förhållandet i de ämnen, jag omnämnt, samt att min framställning skulle vara oriktig och utreda min okunnighet, vill jag ej besvära R. o. Ad. med afhörandet af en redovisning för de kunskaper, jag i dessa ämnen tror mig äga, helst jag skulle tro, att de enskilda yttranden, som här blifvit fällda i detta afseende, ej bevisa stort mera, än mitt Den i3 Augusti f. ra. enskilda yttrande; och hvar och en, som önskar taga närmare kännedom om förhållandet, kan uti offentliga handlingar vinna upplysning derom. Hvad särskildt angår frågan om följderna af en jemnare sportelfördelning inom Just.- revis., derom icke offentliga handlingar kunna lemna upplysning, så trotsar jag Frih. Boye att känna, hvad en framtida sportelreglering kan innebära i detta fall. Jag förnyar mitt afstyrkande af den föreslagna inbjudningen. Hr von Hartmansdorff, Au g.: För min del finner jag icke mot ordning stridande, att en fråga, som tillhör andra hufvudtiteln och väcktes under det samma titel behandlades, nu företages till afgörande, innan 3:dje hufvudtiteln förekommer.
8edan vederliörande (loiisistorier oel, Xaiidsliiisdingar liärölver lilitvit lrörda, samt inkomsterna vid de serskilda pastoraten lilisvit, elter verkställda undersökningal', lieliöiagen uppskattade, kalva Xammar-Oolleginm oelr 8täts-Oontoret ösver de gjorda ansökilingariie gemensamt sig i niiderdänigliet ntlätit oell dervicl u^>plvst, atl, lör att, i enligliet med 1840 ärs lXädiga Lies, uppliiiiiga X^ikolierdens löne-iiikomster vid l, vartdera as sistkerörde pastorat till linndra tnnnor spanmäl, erlurdrades löljande s^llnads-anslag, nemligen: i Xppelko 18 tunnor 2 kappar, i Häggum 4 tnnnor 2 kappar, i Hjörna 2 tunnor 29 kappar, i Alo 7 tunnor 7 kappar, i Häsverö 35 tnnnor 6 kappar, i l)varseko 10 tnnnor 8 kappar, i 8tyi'.sö 34 tunnor 7 kappar, i ^larstrand 43 tnnnor 10l kappar, i Lodarne 5 tunnor 28t kappar, i 8andservd 27 tuiinor saint i Waxliolm /os A t A/o/.ks iV-r<ii§<r §Lri/rei«c, iV.'o 2. 3 12 tunnor 30 ka^ar, eller en aammanlagel löne-förliättring ak 201 Gunnor 2 kaviar 8^anmäl, Iiällien iLg oell lis Ilten livin. Viel nn»ler3änig föredragning Karak II»!' Kongl.
Hvad O!det allmänt beträffar, som, enligt en värd Ledamots påstående, skulle vara i strid med uttrycket; fötsbka upprifva beslutet; får jag erindra, att man, såsom jag förut anmärkt, kan med tystnad afhöra beslutet} för att derefter sig reservera. För öfrigt har jag ingenting att invända deremot, att, på sätt Hans Excellence Herr Grefven Och Landt-Marskalken föreslagit, Ordet allmännast utur §. utgår. Hert Pahlman, Otto FredricEfter det begrepp lag gör mig om ordet allmänt betecknar det har, att alla bifallit den framställde propositionen; och då allmän icke har någon super» lativus, emedan en sådan skulle utmärka något mera än 0//0, hvilket ej gerna låter tänka sig, tror jag att §. är vida tydligare, om den alldeles oförändrad bibehålies: ty borttages ordet allmänt förlorar §. i bestämdhet. Om någon ändring deruti skulle vara nödig, vore det i min tanka, att föra den till enlighet med Riksdags» Ordningens 53 §. i afseende på föreskriften att propositionen skall justerad framställasj men som blott de vigtiga målen fordra detta försigtig - 112 Den 4 Julii. hets-mått, och 41. §• af Riddarhusordningen, hvad dem beträffar, redan stadgar en slik justering, anser jag mig hafva fullkomlig anledning tillstyrka, att förevarande §. icke må un« dergä någon rubbning. Friherre Boije: Efter min tanka står alltid ändå en möjlighet qvar för tvetydighet, ehvad man nyttjar ordet allmänt, eller allmännast j eller om man också tar bort båda. Hans Excellent, Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att 41 § i nu varande RiddarhushusOrdning måtte bibehållas otörändrad. Bifölls. §. 45- Finnes vid votering tvänne eller flere sedlar sam-* manrullade , sedel märht , eller utstrykning de r ii, va-* re alle sädane sedlar ogillade.
(Stödjer sig på den Sr 1827 vidtagna nya reglering.) §• 9- Arbels-Chefen eger rättighet afdraga högst halfva Veckolönen för den arbetare, som beträdes med vårdslöshet och försummelser; hvaremot en öfverpenning bestås för Extra godt arbete. 8 Baiico-Utskotttts Memorial N o 126. Den arbetare, som ljent utöfver femton år, och med skicklighet och drift i tjensten fortfar, skall vara försäkrad att erhålla en Löneförhöjning, till det belopp, som af Banco-Slyrelsen för hvarje serskildt fall bestämmes. (Delta, med mera härtill hörande, vidare utveckladt i ArbetSrOrdningen för Tumba Bruk.) §. 10. Jemte den Control, som innefattas uti Förvaltarens och Arbets-Chefens gemensamma vård öfver de i Brukets Magazin i Stockholm befintliga behållningar af finare och gröfre Lumpsorter, tillhörer Brukets Vaktbetjent derstädes, äfven en redovisande ansvarighet för denna uppbörd. (Stödjer sig på den år 1827 vidtagna nya reglering.) §. 1 r. Alla upphandlingar för Brukets behof må ej ske , utan efter af Herrar Fullmägtige antagna anbud, eller, i serskilda fall, efter af Herrar Fullmägtige lemnadt tillstånd ; börande för öfrigt iakttagas, att Resolutionens datum på livar och en bland Ranco-UtskoUets Memorial N.o 116. g Cassa-Verificationerna befintlig räkning antecknas. (Jemf. senare Äfd. , §. 5. i i8a3 års Banco-Regl., pag. i3a.) §. Vid Bruket beslås inga så kallade skottpenningar åt lagstadde tjenstehjon. (Jemf. senare Äfd., § 7,1 i8a3 års Banco-Regl., pag. i3a.) §. i3.
— För lättade communicationer och allmänna arbeten: Till en directeur a 4°(>o r:dr 16,000. — Skrifoch ritbiträde ä i5oo r:dr . 6,000. — Va ttencommunica tioner: Upprensningar af Råneå, Luleå, Piteå, Umeå, Indals, Ljunga och Ljusna elfvar 4®>000> ' Upprensning af Albrektsund 24,000. — .— Hamnen vid Linköping, Wadstena, Åhus och Cimbritshamn 64,320. Utdikningar och aftappningar: ■ I norra länen 100,000. Transport 258,320. 1,106,147: 38. 4- Den 18 Mar Wåbeeksforsen Transport 258,320. 1,106,147: 38. t\. 3,ooo. Vaganläggningar: Till vägars förbättrande i5o,ooo. Till )> !> » •! Allmänna byggnader: Riksarchivel . Vi t ter b et s-a cadem i en Wrela kloster Warnhems kloster . För undervisningsverket m. m.: Till Lunds academi Academien för de konsterna . Ersättningar: Till Landtbruksacademien Låneunderstöd: Alla de af Utsk. föreslagna lån lill upprensningar, hamnanläggningar, utdikningar, vattenaf tappningar genom utsatta summor 3o2,4oo. samt Malmö hamnbyggnad 5o,ooo. Jag tror mig icke heller böra motsätta mig det tillstyrkta anslaget för fängelsebyggnader . i,55o,ooo. Summa r:dr 3,748,903: 47- Deremot anser jag mig böra bestrida alla 352,4oo. de öfriga anslag, utgörande 2,410,949: 16.
Personel ersättning till nuvarande kamereraren och ■ O förste notarien vid Öfverstålhållare-embelet lör åtnjuten, men, i följd af Kongl, brefvet den 4 April 1840, upphörda löneinkomst genom räntan å depositionsmede], tillsammans 381:41. 7. Öfverflyttade löner och ersättningar för häradsskrifvare i och för den föreslagna löneoch tjensteregleringen med lands-staten 66,277: 16. — Löneersättning lill sekreteraren vid Kongl. Museum JV. G. Silfversparre och slottsbyggmästaren J. Fallstedt, tillsammans 233:16. —' Vidare äskar Kongl. Majit, med anledning af gjorda framställningar: alt, i anseende till de särskilda förhållanden, hvilka föranled t Kongl. Maj:t att till chef för riks-arkivel utnämna Professoren Doktor J. /. Nordström och för att bereda denne utmärkte vetenskapsman en bestämd löneinkomst, -jemnförlig med den, lian före tillträdandet af förstberörde embete innehade, Rikets Ständer må för Doktor Nordström, som å riks-arkivets stat åtnjuter årlig lön af 1,800 R:dr på indragningsstat uppföra en personel lönetillökning af R:dr 700: med rättighet för Doktor Nordström att vid afskedstagande från riks-arkivarietjensten, vid en ålder af 65 år med sjukattest, eller af 70 år ulan sådan attest, få på sistnämnde stat behålla, icke allenast ett anslag, svarande emot hans under tjenstetiden uppburna ordinarie lön, utan ock nu ifrågavarande personela löntillökning 700 R:dr. alt, då aktuarien vid riks-arkivet, Expeditions-sekreteraren Nils (Vilhelm Forsslund, sorn är 60 år gammal och allt sedan år 1807 dels såsom extra ordinarie, dels såsom ordinarie tjensteman varit i riks-arkivet anställd, numera, enligt läkare-attest, är besvärad på venstra ögat af blindhet, som öfvergått till fullkomlig grå starr, och Transport R:dr 700: 73,366: 7. 1. 73,366: 7. i - Koni'/. Maj.ts /Säd.
Justerades Pleni Protccollel för den 21 Julii. Uplästes och godkändes följande trenne underdåniga strinvelser lill Kongs. Mm:': i:o Om tjenliga anstalter för beskyddande af fabrikerne i landet. 2:0 Om eli län till upbyggande af caserner och stall i Malmö för der inqvanerade esquadroner as öckörnsrsta Hustare-Regementek. z:o Om straffek för lurendrägeri och tullförsnillning. Zerr Landt - Narstalken tillkännagaf att L Stat.s.Utjk ttet en ledighet inträffar efter Grefwe körner, Larl, och kwänne inom fä dagar komme alt inträffa efter Friherre Lostorström, Uuciplxst ^ och Grefwe I^örvenkjelm, Lustaf, af hwilka den förstnämnde redan nödsakas och be nvänne sednare innan korr skulle i tjenst bortresa; hwarföre och da Detta Utstött ägde kill handläggning sä wignga ärender art wacancer derinnom icke borde sinnas, Herr Landr-Marstalken anmodade Herrar Llerrorerne alt inom fä dagar utwälja andra ledamöter ^ nysibeniälle Herrars ställe. Wid ' Den 24 Julli. 369 Wid förnyad föredragning fä »Dal af SlatsUtstottets den 17 Julii pä bordet lagda betänkande rörande Sluteri-inrätkningen ä Flyinge och Dahlby Kungsgärdar, som samma Utskotts förledne gårdag pä bordet lagde urlätande öfwer en hoS Högloft. Ridderstapet och Adeln gjord anmärkning tvid berörde betänkande, blef uppå gjord proposition» delta sednare med tillägg af ve förklaringar berörde Ullätande innefattar, bifallit. Föredrogs ånyo StarS-Urftkotiets ben 17 och 2g Julli pä bordec lagda utlätanden rörande wäckt fraga om befrielse för tackjerns bergslagarne frän loide tackjerns afgiflens erläggande.
Kl M. i Nåd er uppdrogs att, å Dess höga vägnar, till Kongl. Preussiska Kronan öfverlemna Pommern och Rugen, utgifvet och Stats-Utskottet meddeladt betyg, är vordet upplyst, att de Compagnie-Chefer, som, efter Landets afträdande, qvarstsadnade uti Preussisk tjenst, erhållit Regeringens försäkran om full aCcords-ersättning för innehafde beställningar, belöpande i Svenskt Banco till omkring 450o R:dr , hvilken försäkran jemväl sedermera gått i verkställighet, enligt en af Kongl. Preussiska Regeringen den 26 Julii 1821 utfärdad samt i Svenska Post-och Inrikes-Tidningen införd Kungörelse, som, jernte uppgift på åtskillige Officerare al Pommerske Re - Underdåniga Skrifvelser'. 561 Jiegimenterne, i hvilken uppgift Öfverstén Silfverskjölds namn saknas, innehåller, att desse Officerare, inom den 15 September samma år, egde anmäla sig till utbekommande af accords-ersättning, utgörande för en Cotnpagnie-Ciief 2419 Xttdr 15 sk. 3 r:st.
Prenumeration sker kostar inberäknadt. lösnumrnerförsäljning. Träffas å byrån kl. 10 — 11. Allm. Telef. Då s k a l l du, af din dygd och andras aktning stödd, gifves tidningen näst föreg. eller näatfölj. söckendag. I landsorten: å postans tal tern a. 1 Stockholm: hos redaktionen, I b o k - ladorna samt å tidningskontoren. Gå ålderns dag emot med oförfäradt sinne och dödens — utan blygd att h a f v a v a r i t född. Leopold. (Kommen ihåg, ärade läsarinnor, att om hvar och en af Eder skaffar en enda ny abonnent på Idun, så fött-, dubblas tidningens upplaga, och vi bli derigenöm i tillfälle att göra den samma både innehållsrikare oeh i alla afseenden intressantare. För den lilla möda, 1 nedläggen härpå, fån I så- lunda sjelfva riklig ersättning Bedjen edra bekanta försöka Idun endast ett qvartal — den kostar ju blott en krona. Oeh släppen dem ej, förr än I öfverlggat Eder om, att de verkligen prenumererat på tidningen. I arbeten härigenom ej endast för oss, utan lika mycket för Eder sjelfva. Med utmärkt högaktning Redaktionen. Qvinnan såsom prest. Historien k a n b e s v a r a dessa frågor, alldenstund qvinnans sträfvan att få b e k l ä d a prestembetet ej är ett nyaste tidens försök till intrång p å ett för henne aldrig ä m n a d t o m r å d e, utan h a r d e n n a henues fordran under förflutna tider erkänts såsom berättigad. I det g a m l a testamentet innehar qvinnan så- som profetissa o c h lärarinna a n d l i g a embeten, som hon ej i oförstånd eller trots eröfrat, utan fått sig anförtrodda, emedan h &gt;n h a d e den inre, h e l i g a kalieisen dertill. D e n öfversinliga tillvaron framträder för d e m verkligare än den sinliga.