Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Piosenqvist, Fredr. Le o ali.: Lika med motionären beklagar jag, att så många grofva stölder och brott under de sednaste decennierna tilldragit sig, äfvensom att fångar fått tillfälle att rymma från corrections-inrättningen och andra fängelser i hufvudstaden. Jag önskar, lika med honom, att R. St. ville vidtaga ändamålsenliga åtgärder lill förekommande af detta onda; men jag kan icke, lika med honom , tillstyrka eller lemna min röst dertill, att åt en fångvaktare lemna en fånges lif. R. St. hafva vid i8a3 års riksdag från Konungen erhållit propos., att patrull, post, vaktkarl eller fångförare skulle få, till förekommande af fånges flykt, nyttja skjutgevär. LagUtsk. afslyrkte och Ständerne afslogo denna propos. vid samma riksdag. År 1829 erhöllo Ständerne åter en dylik propos. från Konungen. Dåvar. LagUtsk. tillstyrkte bifall till densamma; men, ära vare Gud! Ständerna ogillade Utsk:s stillstyrkande och propostn blef afslagen. Jag har vid sistnämnde riksdag så tillräckligt motiverat min mening i detta ämne, alt jag finner öfverflödigt att nu annat än blott åberopa mina då afgifna yttranden, och anhåller derföre, att Hr Ridd.Secreteraren ville låta en af Ståndets Cancellister uppläsa mina anförande i 34 baft. pag. 199, 48 haft. pag. i4y, då UtsktS' betänk, återremitterades, samt 60 haft. pag. 181, då saken afgjordes; hvarefter jag anhåller att ytterligare få ordet.
Men samma skäl, som tala för upphörandet af denna orätt a/fordrade utgift, synas mig äfven fullt gälla för en restitution från och med 1820, då bevisligt är, alt Staten icke dertill haft minsta rättighet. — Summan är ej heller af den betydenhet, att den kan inverka på stalsreglertn, då den tillsammans för dessa 21 år utgör endast 14.000 r:dr b:co. Jag har äfven anledn. tro, att rotehållarne icke äro obenägne att anslå denna summa till beklädnadsfondens förstärkning, sorn väl är deraf i behof, hvarigenom äfven statsverket, som betalar halfva beklädnadsbidraget, tillskyndas en fördel. — Dock beror detta på en framställning till rotehållarne, sedan, som jag hoppas, R. St. beviljat den sökta billiga och rättvisa ersättningen. — Jag förenar mig om remiss af denna motion till StatsUtskottet. Gr. Mörner, Carl Göran: Det billiga uti det nu väckta förslaget vill jag visserligen icke bestrida, men jag vill endast fästa uppmärksamheten derpå, att hvad som nu möjligen kan komma att återbära; till roteinnehafvarne, kan ej komma någon lill godo för flera år än han sjelf under denna tid ifrån år 1820 innehaft roten. Denna ersättning är nemi. ej att betrakta såsom eu förmån, hvilken åtföljer Den Si Mars. 55i roten, utan blott såsom ett återställande af en afgift till roleinnehafvare, som förut fått densamma vidkännas. De sorn genom köp blifvit ägare af ett sådant roteradt hemman, hafva ej derigenom förvärfvat rättighet till ersättning för hvad den förre innelinfvarén utgifvit. Hvad beträffar sjelfva grunden för delta anspråk, så anser jag, att då hvar och en, som tror sig vara obehörigt uppförd till utskylder, har rättighet att klaga och yrka återbäring deraf, och då en viss tid för en sådan återbäring är bestämd, så må hvar och en passa på sin tid. Att nu restituera dessa afgifter, vore att uppmuntra vederbör, betalningsskyIdige att ej se upp med ögonen, på det att R.
N:o 19, i anledn. af väckta-, motioner, dels om den personliga skydds-afgiftens anvisande till folkundervisningens befrämjande, dels ock om ordnandet af folkskole-, väsendet, samt om löneförhöjning för folkskole-lärare och seminari!? föreståndare m. m. Äfvenledes föredrogs och bordlädes ånyo Sammansatta Stats-. samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 30 sisth Sept. på bordet lagda Utlåt. N:o 23, i anledn. af väckt motion ang:de åtgärders vidtar gande för fortsatt utgifvande utaf samling af författningar rör:de Armén, dess styrelse och förvaltning, Föredrogos och biföllos Sammansatta Statssamt Allm. Besv.-. och Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 30 sisth Sept. på bordet lagda. Utlåtm: N:o 24, i anledn. af vackt motion om Statens ö-fvertagande på passevolans af rustnings-besväret; N:o 25, i anledn. af väckt motion om antingen indragning af LandsFiskals-tjensterna eller anslående af lön åt LandsFiskalerna-^ Den 3 Oktober f. m. N:o 26, i anledn. af vackt motion om förhöjdt traktamente åt Nämndeoch Fjerdingsman vid extra förrättningar; N:o 27, i anledn. af väckt motion om förtydligande af E. Kungörelsen d. 11 Äng. 1854, i fråga om ersättning till Nämndeoch Fjerdingsman för extra förrättningar; samt N:o 28, i anledn. af K. M:s Nåd, Propos., ang:de understöd af allmänna medel för uppehållande af gästgifveri vid Malmagens by i Jemtlands län, Hr Cederschiöld, Gust.: Enligt hvad jag enskildt erfarit, lär LagUtsk. numera fattat beslut rör:de K. M:s Nåd. Propos. om vidgad religionsfrihet.
Antalet af dem, som under qvinqvenniet blifvit vårdade, skall angifvas i sammanhang med berättelsen om helsovården i städerna, och här må allenast anmärkas, att dessa patienter för det mesta tillhört städerna och sjösocknarne, der smittan förnämligast utbredes af sjömän, hvilka, fastän skepparne författningsenligt, vid fartygens ankomst, förklara att deras besättningar äro friska, dock dermed äro behäftade. Ett annat bevis på den stigande osedligheten är det stora antalet af oäkta födde barn, hvilket dock mest gäller städerna. Detta inhemtas af nedanstående uppgift: > I 13 år 1851 » 1852 » 1853 » 1854 » 1855 Hernösand. Sundsvall. Summa. Födde Deraf oäkta Födde Deraf oäkta Födde L )et är Summa | eller i medeltal för året j Jemför man detta medeltal med det för det nästföregående qvinqvenniet, eller så visar sig att hvart sjette eller sjunde ba naturligt, att detta förhållande skall inom samhället sprida ett ondt, som ej står att bota, då en stor del af befolkningen, efter en följd af år, kommer att bestå af menniskor, som, födda och uppfödda i armod, last och lättja, beröfvade fadersvård, snart invänjas i modrens osedlighet, hvilken oftast snarare tillän aftager. Kyrkoböckerna visa ock, att af de 188 mödrar, som nu finnas inom dessa kommuner och utom äktenskapet framfödt barn, är antalet: Mödrar. Summa. i—i as CD S -i C o: sa o: CL —i CD -< *1 Q Den vanliga källan till brotten, nemligen fyllerilasten, är här snarare mindre och man måste med glädje erkänna, att den nya bränvins-lagstiftningen haft ett högst välgörande inflytande på befolkningen. För att få en öfversigt af de under qvinqvenniet angifna och afdömda brottmål, må följande ur de officiella uppgifterna sammandragna tabell här få ett rum: Brott och förseelser. Angifne. För hvilka personer blifvit sakfällde. H g co "i Ö *-J c/s Då medeltalet för förra qvinqvenniet var.
"Speluncam Dido dux et trojanus eandem deveniunt", inföll min reskamrat. Med mycken salvelse berättade värden också att Imatra är den första märkvärdiga ort i Finland, der en rysk kejsarinna aflagt ett besök. Sådant skedde nämligen någon gång på sjuttonhundratalet, och skall vid detta tillfälle högheten till ära ett enkom för detta ändamål bygdt fartyg ha släppts ned för forsen. En vansklig hyllningsgärd, ty fartyget krossades inom några ögonblick i otaliga spillror af den väldiga vattenmassans kraft och under de yrande hvirflarnes fradgande hånskratt. Från Imatra afreste vi sent om qvällen och fortsatte färden genom den ödsliga Joutseno socken till Saima kanal. Liksom den på sjön ovane resanden ännu länge efter det han stigit i land tycker sig känna skeppets rullning under sig, så susade ock i mina öron under hela den nattliga färden det jemna dånet af den stora forsen. Till Lauritsala, den "bestämmande slussen", vid Saima kanal anlände vi tidigt följande morgon. Lauritsala är, hvad dess läge beträffar, ett ganska vackert ställe. Men tager man med i betraktande dess egenskap af kanalens utgångspunkt och de vackra anläggningarne rundt omkring, så torde få platser i Finland kunna uthärda täflan dermed. Det var en frisk höstmorgon, luften var klar, himmelen molnfri och knappt en flägt rörde på sig. Saimens vida vattenspegel, med sina vackra öar och holmar, utbredde sig för åskådarens blickar i fridfull ro; dess bölja skulle snart stelna och hölja sig i grått isdok, hon glittrade derföre nu så oändligt vänligt emot den strålande solen. Några dagar och dess korta frihetstid är slut, då kommer det tunga lifvet under istäcket i åtta månader. Den prydligt byggda kanalen med sina dels af huggen granit murade, dels i klippan sprängda väggar, sina terrasser och planteringar och sin "första sluss" ger en egendomlig relief åt hela denna tafla.
Sedan si mycket blifvit tält i detta ämne, skall jag ej länge upptaga tiden med hvad jag härom kunt de vilja säga. Jag får således blott nämna, att <?huru jag i StatsUtskottet icke gjort någon an - Den 19 Juni. 423 märkning vid beräknandet af Statsinkomsterna, kan jag likväl icke annat än förena mig med Friherre Wirsen deruti, att man ej bör såsom inkomst Uppföra hvad i sjelfva verket är en oviss besparing af utgifter. Då jag derföre instämmer med de Herrar Ledamöter, som begärt återremiss, har jag dertill ännu ett skäl, sorn jag icke hört anföras, nemligen, att en del af ifrågavarande besparingar uppkomma pa ett högst orättvist sätt. Man innehåller t. ex. för LandsStaterna, under namn af Begrafningshjelp, hela lönen, heräknad efter förvandling, men utbetalar till den i tjensten aflidnes Sterbhus endast en obetydlig del af den innehållna summan, emedan beräkningen då sker utan förvandling. En rättvis förändring i denna del skall också mindska den påräknade besparingssumman. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Som jag gjort en motion, och var den första vid denna Riksdag som gjorde den, om en ny och förbättrad lönreglering för Penninglöntagande Embetsoch Tjenstmän i allmänhet, må det tillåtas mig att göra en erinran vid några Ledamöters yttranden uti förevarande ämne. Ingen lärer finnas, hvarken i detta eller i något annat Stånd, som icke inser och erkänner nödvändigheten af en lönförbättring, och en betydlig länförbättring, äfven för Militaire Embetsman, denna Embetsmannaklass, som, melan någon annan, har så dryga utgifter i och för dess tjenst skull, och sora nyligen gjort isig så utmärkt förtjent af fäderneslandet» Me&l 424 Den x 9 Juni. jag hemställer till Ridderskapet och Adeln, om ej denna länförbättring bör verkställas på ett mera varaktigt och regieracft sätt, än pä det arbitraira och eventuella, genom vissa besparingsmedel.
Vid beräkning af Sedelstocken må summan af Depositioner i Vexel-Banken, vid den tidpunkt, då anmälan om utvexlingens verkställighet skall af Banco-Fullmägtige ske, Bntagas till 2,400,000 R:dr, på så sätt, att hvad som öfverstiger detta belopp skall tilläggas Summan af utelöpande Sedlar, och hvad Depositionerne äro mindre, afgå på den Summa, som i Sedlar beräknas fordra inlösen. I sammanhang härmed, och sedan Rikets Ständer beslutat, att värdet af kopparen, uti de från Rikagälds-Contoiret utgifne Skilje - 8 Bancb*Utskottets Memoria! N.-O lil.’ mynts-Polletter, ibland Riksgälds-Contoirets tillgångar försvinner , och skall i des» ställe tillhöra Banken, samt dessa Polletter för ett belopp af R:dr H4,g56: a. 3. ingå uti den vid 1823 års slut beräknade Summa af Riks. gäldssedlar, för hvilken Banken ansvarar; så autoriseras Herrar Fullmägtige följaktelig«n att, vid beräkningen af förhållandet emellan Siliverfond och Sedelstock, afdraga från VexelBanco-Depositions-suinman ett häremot svarande belopp, med R;dr 76,637: 17: 6. Banco; äfvensom dervid iakttagas bör, att det ibland Bankens tillgångar serskildt balancerade belopp inlöste otydlige sedlar kommer att från totalsumman af de, enligt Transport-Räkningarne, såsom utelöpanda ansedde Sedlar afgå. Erinran. Denna §. stödjer sig på 3:dje punkten af Statsoch Banco-Utskottens Betänkande N:o i4, och tilläggen äro en följd af dessa Utskotts bifallna Memorial N:o ao. §•
Jag tror derföre, alt man med-trygghet kan sluta, alt en bland de större och mest verkande orsakerna till fängelsernas och correctionshusens ökade befolkning, härflyter från den upphörda utvägen att anställa lösdrifvare till krigstjenst. Jag tror derjemte, att, då samhällets väl måste vara hufvudsakliga ändamålet med hvarje allmänt stadgande, och då det icke lärer kunna kallas en förnedrande sysselsättning att placera syslolösa samhällsmedlemmar i Rikets Arme, och der utöfva det mest hedrande yrke Staten kan erbjuda, Utskottens förslag icke bör möta något hinder, men deremot betydligt bidraga lill förminskning i Correctiooshusens personal. Man har här af ålskillige värde Talare hört ogillas den återgång i allmänhet till strängare Författningar emot lösdrifvande, lättjefulla och syslolöst kringstrykande personer, som Utskottens förslag åsyftar; men det må tillåtas mig att med några ord visa rigtigheten af de satser Herr von Hartmansdorff nu i detta afseende framställt, och Den 7 September e. m. 233 i hvilka jag på grund af egen erfarenhet instämmer. Man har ansett 1819 års liberalare Författning, i afseende på behofvet alt skaffa sig försvar, bättre än en återgång till 1804 års strängare Stadgande, och vi hafva till och med hört åtskillige personer, som vilja gå ännu längre i liberalitet mot till nytta och gagn håglöse lättingar. Jag bör dock nämna, att det är just under denna liberalare Författning, som fängelserna blifvit så utomordentligt uppfyllda. För närvarande finnas omkring 4>5oo personer i fängelser och correctionsbus, inberäknadt Pionnieroch Arbetscompagnierna, och deribland utgöres hälften om icke frdjedelar af sådane, som ditkommit för syslolöst kringstrykande, tiggeri och vanarter. Min tanka är derföre, att man mera sörjer för den enskildes väl, då man genom strängare Författningar tillhåller den lägre
Allt detta veta vi nu mycket bra, men det är för mycket begärd t att man också skulle vetat besked derom på » Faidrelandets » byrå den 15 december 1863. Att Ploug genom att trycka telegrammet ville binda kung Karl är derför lika så oriktigt som att han senare efter förväntningarnas svikande blef bitter i sin stämning mot kungen. Tvärtom har han alltid lagt i dagen storpersonlig hängifvenhet för kung Karl, och denne visade honom också både under besöket i Kristiania i Mars 1864 och senare vid det nationalekonomiska mötet i Stockholm 1866 såväl förtrolighet som kunglig bevågenhet. Han synes alltså heller icke ha känt sig kränkt deraf att D: r Ploug på sin tid hade hyst full tilltro till hans ridderliga sinne och fullt uppriktiga känslor för Danmark. ogoKonung Karl XV! unionsförslag. En episod ur Nordens historia. Belyst ur minne och korrespondens. Af Emil v. Qvanten. Min redogörelse i föregående häfte afbröts vid den tidpunkt, då det i Danmark uppgjorda unionsförslaget accepterats af Skandinaviens båda konungar och konseljpresidenten Monrad i Danmark. Så snart konung Karl erhållit Kristian IX: s och Monrads bref, meddelade han sig med friherre De Geer och grefve Manderström, och hans båda främsta råd * gifvare tillkännagåfvo äfven sina sympatier. Det såg nu ut som komme Nordens länge närda en-hetstanke att förverkligas. Hofjägmästare Carlsen, såsom redan nämndt en af förslagets främsta danska tillskyndare, ansåg sig kunna skrifva till kung Karl: » Jag har öfvertygat mig om, att från min konungs sida aldrig skola läggas några hinder i vägen för ett allvarligt arbete på att bringa till stånd en lojal öfverenskommelse » (bil. Och såsom en bekräftelse härpå, såsom det tycktes, upptogs snart (d. 10 maj) Carlsen som inrikesminister i Monrads kabinett för att der företräda unionsförslaget. Äfven från det svenska kabinettet spordes vidare endast goda tecken. Konceptet till det bref, konung Karl skref d. 7 maj till Monrad (bil. 17), författades af justitie-statsministern frih. De Geer.
Dea omständigheten ater, att sjelfva 3;procentssedlarne skulle kunna blifva, i Ii qvid er enskilde emellan, gångbare, synes alldeles icke kunna medföra någon anledning att förkasta Förslaget. 22n dylik tillökning af rörelse-capitalet kan, efter Utskottens tanka, aldrig vara menlig för något interesse. Den skulle tvértoin kunna anses utgöra början till. återförandet af det fullkomligare Credit-sysfem, enligt hvilket andra representativer än de, sorn omedelbart hero på Banquens credit, äfven skulle blifva an. vändbare i enskildes liqvider, och således icke allt förråd af landets rörelse medel behöfva att på Banquens credit utställas. Då den på de ifrågavarande Riksgälds Gontoirs Obligationerne liqviderande räntan ger dessa papper en sådan från Bartquen afskiijd credit, kan ingenting mindre lämpligt sägas, än att den är bortskänkt hvilket deremot verkligen de 2 procenten skulle vara,om 5 procents' sedlar i stället skulle utställa?, hvaraf ingalunda ett större avskiljande skulle kunna vinnas; och Utskotten hafva således icke kunnat inse, huru deras förslag skall, på sätt man påstått, kunna bilda ett nytt slag af Riksgäids-Sediar, som lika väl kunde vara löpande utan, som med ränta, enär de tro sig Råneo - Utsftotett Retänkanden. 807 hafva visat, att just denna ränta är nödvändig fdr att vinna det af Utskotten med hela Förslaget afsedda ändamålet, att i möjligaste måtto skilja de tillfälliga penninge-anslagen från ett närmare sammanhang med Banquens credit.
Om Dom haf vanden i Härads-Räft derjemte blifver Ordförande i Egodelnings-Rätt, upphörer dermed den fruktan, man hyst, att, i brist på nödige Löne-anslag, nämnde Ordförande-beställningar ej skulle kunna med värdige personer besättas. På desse skäl, och då Riksens Ständer icke torde behöfva vitsorda nyttan deraf, att Egodelnings-Rättens Ledamöter blifva valde af innevånarne i den ort* hvarest de skola utöfva deras kall, ej eller att besvär öfver Egodelnings-Rätts Beslut anföras omedelbarligen hos E. K. M., med flere Reglementarisk» Stadganden, *om här nedan skola upptagas, få Riksens Ständer till E. K, M. framföra ilen underd. anhållan, att i den Landtmäteri1 Förordning, hvilken, enligt E. K. åSftfs, vid Riksdagens början, till Riksens Ständer afgifne Nådiga Berättelse, är under utarbetning, matte, i afseende på de Domstolar, »om med Skiftes-arenderne komma att sig befäst», stadgas följande: 1:0 alla frågor om delning af jord, så i Enskifte som Storskifte, med alia dermed gemenskap egande ämnen, såsom angående planläggningen, delnings-grunden, egornes Taxering, utflyttning, ersättning för afstådde uppodlade egor, stängsel skiftestagarne emellan, och vatten-afledningar från sådana trakter, hvilka såsom odlingsbar jord blifvit utdeldte, skola upptagas utaf Egodelnings-Rätt såsom förste Domstol. 2:0 Domhafvanden i Härads-Rätt är Ordförande i Egodelnings-Rällen. Underdåniga &hrifvtlstr. i S 1 5:0 Till. Ledarrtöfer väljas
Contracler, Arrendeoch Hyresm. m. enskilde personer emellan, angående Egendomar, Hus, Rum, Bodar, Källare, Tomter, Trädgårdar, Akrar, Angar och Beteshagar m. m., så på Landet, som i Släderne, skola, oafsedt det sätt, hvarpå de finnas upprättade, jemväl om de bilf. vit inför vederbörande Embetsverk och genom deröfver meddelade ProtocollsUtdrag afslu tade, an tingen skrifvas på eller beläggas med stampladt Papper, beräknadt efter arrende-summan, hyran eller afgä.lden4‘ 62 Bil. till Bcvilln. Utskot. Betänk. N:o 15. då den i penningar utgöres, nemligen i Under till och med 10 R:dr . 3 sk. för fulla 15 R:dr 5 sk. ” fulla 20 R;dr 6 sk. ” fulla 25 R:dr .9 sk. ” fulla 30 R:dr 12 sk. ” fulla 40 R:dr * • .24 sk* ” fulla 50 Rtdr 36 sk. ” fulla 75 R:dr R:dr 1 : —t fulla 150 R:dr ”1: 24 sk. deröfver för hvarje fulla 50 R;dr 24 Men till alla Contracter och Afhandlingar utan viss Summa, skall, efter samma grund och förestående Tariff, Charta anskaffas till det belopp, hvartill deri betingade persedlar eller förmoner kunna skattas. enligt senast faststälde Markegå ngseller i orten gångbara pris å de varor, som i MarkegångsTaxan ej finnas upptagne; och om Contract derjemte innehåller något, som till visst värde icke kan bestämmas, ökes Chartan i afseende derpå med 6 sk.' Contracter, Fördelsoch Undantags-, charteras, när de för Domaren uppvisas, till en tredjedel emot hvad Bil. till Bevilln. Utsliot. Beiänk. N:o 15. 63 förestående Tariff innehåller, dock icke under 3 sk.
Konvoy-kommissariatets andel i tulluppbörden 750,000: Ersättning till städerna för tolagsaf giften 1,076,816: 80. Reseoch traktamentskostnader 45,650: 87. Byggnader och reparationer m. m. 30,738: 81. Ved och ljus m. m 8,811: 35. Skrifmaterialier m. Extra utgifter 26,250: — Hemliga utgifter 9,000: — Omföring till fyroch båkmedlen: Fyroch båkmedel 543,155: 15. Handelsoch sjöfartsfondens medel 109: 73. Balans till år 1864: Tillgångar: Fyroch båkmedel 2,485: 97. Då från bruttouppbörden, som jemlikt förestående tabell uppgick till 15,363,386 R:dr 3 öre med tillägg af under året skedda afbetalningar å propriebalanser 1,326 R:dr 95 öre, afräknas summan utaf afkortningar och utgifter, 3,796,473 R:dr 93 öre, visar sig en behållning af 11,568,239 R:dr 5 öre, hvilket belopp med 2,268,239 R:dr 5 öre öfverstiger den i riksstateu af tullmedlen påräknade inkomst, 9,300 000 R:dr. Uti Tull-verkets stat för revisionsåret förekommer under titel: »Hemliga utgiftsfonden» ett anslag af 9,000 R:dr, som under året blifvit anordnadt i 6 särskilda poster, en å 3,000, en å 2,000 och fyra å 1,000 R:dr hvardera. Dessa utgifter hafva af flera skäl ej kunnat undgå att ådraga sig Revisorernas uppmärksamhet. Redan den omständigheten att ändamålet för medlens användande ej är kändt innebär, i Revisorernes tanke, giltig anledning till anmärkning, enär Revisorerne, under hvilkas vidsträckta granskningsrätt äfven användandet af ifrågavarande medel hemfaller, äro urståndsatte att sin skyldighet i detta hänseende behörigen fullgöra.
Nej; men allt är i ordning däruppe. Hon försvann i de undre regionerna. Han gick trappan upp. Kommen till sig, sade han intet. Han kastade ännu en blick genom fönstret på gatan, för att erfara om inte ... Men ingen syntes. Han satt länge vid rutan; men ingenting hände, mer än att det blev allt gråare omkring honom. Jag lägger mig! sa han slutligen högt, men långsamt och likasom i letargi. Emot detta hans påstående hördes ingen invändning. Ingen var närvarande att bestrida honom det allra minsta. Letargiskt klädde han av sig, lade sig och somnade, svept i källarmästarens lakan och gråspräckliga sidentäcke, dyrbart i sig själv, men utan värde för sergeanten. Morgonen därpå ... som var en torsdag igen, för att döma efter aftonen förut, vilken varit en onsdagskväll ... morgonen därpå inträffade, att sergeanten vaknade. Ingen hälsade på honom, ingen steg upp vid hans sida, ingen nickade; till och med ingen kom in, ty frukost hade han aftonen förut i bedrövelsen alls inte beställt. Dock var han så pass karl för sig, att han steg upp och ställde sig på golvet. Obegripligt! tänkte han. Han tvättade huvudet med kallt vatten, klädde sig så elegant, som uniformens snitt medgav, och steg slutligen fram för en stor väggspegel att ordna det övriga. De genom sin blekhet finhyllta kinderna, de stora, mörka och nu smäktande ögonen, det grant lockade håret: hela den bilden i spegeln såg ut som om han i sanning avancerat till fänrik. Förargelse vaknade härvid, emedan han på en tid fått ett avgjort och outgrundligt begär att stanna på underofficersgraden. Hut vekling! mumlade han: mörka blixtar uppstod i ögonvrårna, och han slungade åt sin vederpart innanför glaset vreda, morska blickar, som den där i spegeln av begripliga skäl genast återgav. Så uppmuntrade dessa bägge herrar varann, och inom en stund såg sergeanten ut som en svensk Akilles. Någon kom trippande, dörren öppnades, och uppasserskan steg in med anmälan, att bud i går afton avhämtat sakerna, och att de där rummen, som skulle hyras ... Bud? och jag har inte förrän nu fått höra om det! Åskor hotade i dessa ord.