Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I detta ämne hafva till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet blifvit remitterade följande motioner: l:o från Yällofliga Borgare-Ståndet af Herr Grenander, A., som anfört, att Kongl. Maj:ts förnyade, nådiga Boställs-ordning af den 23 Januari 1836 syntes honom böra undergå en fullständig omarbetning, i afvaktan hvarpå motionären ville föreslå följande, såsom nödige ansedde förändringar, nemligen: att 25:te § upphäfdes och i stället för årsberäkning bestämdes en årlig penninge-afgift, som af Regements-skrifvaren debiterades och redovisades särskildt för hvarje boställe. När nybyggnad erfordrades finge boställs-innehafvaren hos Regements-skrifvaren lyfta den af Syne-rätten bestämda summa. Funnes icke så mycket penningar inne, finge innehafvaren förskottsvis bestrida kostnaderne emot godtgörelse medelst befrielse från den årliga betainings-skyldigheten till motsvarande belopp. Hunne hans utgifter icke att på detta sätt betäckas under hans Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N;o 149. 7 innehafvande af bostället, egde han att af efterträdaren bekomma hvad som bruste. Härigenom skulle icke kunna inträffa att en boställshavare finge helt och hållet nybygga och hans efterträdare befriades från både byggande och underhåll. Hvad 6(1 § i samma syftning innehölle vore så otydligt att det sällan eller aldrig kunde tillämpas; att stadgandet i 31 § utsträcktes till de i 5:te § nämnde byggnader m. m., enär annars en indelningshafvare för att få sälja skog kunde bygga en massa öfverlopps-byggnader, dem han sedan afyttrade; att den i 68:de § föreskrifna liqvidation måtte, såsom oefterrättlig, försvinna ; och att den i Tirsta §, jemförd med Kongl. Kungörelsen den 20 September 1841, bestämda tid för aflemnande af instrumenter öfver hällne syner borde, såsom alltför kort, förlängas.
Ständer hafva tagit förevarande ämne i noggrannt öfvervägande och dervid inliemtat: hurusom först uti 1724 års Skol-Ordning blifvit föreskrifvet, att ett år vid en Gymnasiioch Skolbetje'nts-syssla borde räknas motsvarande en annans tvänne år, hvilket beräkningssätt, enligt nu gällande 1820 års Skol-Ordning, ännu fortfar. Någon utsträckning af samma förmon till liih. Ull R. St. Skrifvelse N.-o i3j. andra tjenster förekommer sedermera icke intill år 17^7, då den genom Kongl. Brefvet den 12 Januarii samma år tillädes Capellanerne i hufvudstnden och andra Rikets städer, hvarest otteoch aftonsångsjemte veckopredikningar hållas hela året; men ifrån och med 1760-talet intill närvarande tid har ett sådant förhållande inträdt, att-nästan hvarje år någon ecclesiastiksyssla eller enskild person fått ett slikt företräde i befordringsväg sig beviljadt; hvaraf ock Kändt, att de priviligierades antal nu mera är högst betydligt, helst när härtill komma alla Vicarier vid Läro-Verken, som med fullt ansvar förestått eller förestå Läraresysslor, så alt, enligt flere Kongl. Bref och Resolutioner, för närvarande dubbla eller annorlunda förhöjda tjenstår innehafvas, oberäknade alla Vicarier vid Läro-Verken och sådane, hvilka blott personelt njuta denna förmon, af mer än 600 personer. Befordrings-Lagarne inom Svenska Kyrkan utgå hufvudsakligen från de tvänne principerne af lärdomsoch tjenstårsmeriter. Desse senare, så vidt de åtföljas af bepröfvad och erkänd skicklighet, kunna blott vara af elt slag. Den dubbla årsberäkningen, såsom tillhörande vissa Verk, Embeten och Personer, är således något i sig sjelft origtigt, samt i tillämpningen obilligt och förnärmande det i församlingen tjenstgörande Presterskapets rätt.
Dessa äro de motiver, som legat till grund för de stadganden, Afdeln. upgjort för ifrågavarande förslag. Den 22 September e. m. 173 Jag ber nu att få bemöta de anmärkntr, som jag hört anföras mot desså stadganden. Man bar yttrat, att då enskilda personer skulle ega rättighet att deltaga i kostnaden för jernvägsanläggningar, skulle derigenom hvad man kallar trassel upkomma. Man länke sig nemi., att Regeringen låter verkställa undersökningar om de sträckningar, hvari stambanorna böra framgå, och att, då dessa undersökningar blifvit afslutade, må allmänheten blifva underrättad så väl om hvarest stambanorna i sin helhet, som hvar de särskilda sektionerna deraf skulle framgå. När saken hunnit till detta stadium, och om frågan t. ex. vore den, som viddenna Riksdag inom StalsUtsk. varit lifligt diskuterad, eller huruvida jernvägen borde fortsättas från Svartå till Götheborg eller en annan byggas från Jönköping till Malmö, då skulle på dessa båda linier en konkurrens upstå, som skulle hafva till följd, alt på den ena jernvägslinien leckningarne upginge t. ex. till en fjerdedel och på den andra t. ex. till en tredjedel af kostnadssumman. De som önskade den förstnämnda jernvägen, nödgades då med ovedersägliga beräkningar bevisa öfvervägande fördelar, för det allmänna, af denna bana, så vida man, oaktadt teckningens litenhet, skulle taga deras önskningar i betraktande. Det andra partiet lärer deremot påyrka företrädet för den bana, till hvars förmån de ägde att åberopa den större teckningen; och i tvifvelakliga fall torde derpå böra göras afseende. Långt ifrån att anse en sådan täflan farlig, tror jag fastmera, att den skulle verka högst fördelaktigt; ty då så mäktiga intressen kämpa mot hvarandra, är det bäst att låta dem kämpa med pungen; och är nyttan allmän, är man också gerna benägen att göra någon upoffring, isynnerhet när denna icke är större än den, som här blifvit föreslagen, nemi. en ränteförlust, hvars skäliga åtagande hvar och en jordeller fabriksägare kan beräkna med afseende å sin egendoms afstånd från jernvägen.
Jag menar deras sätt att blanda sig i andras fins någonting i verlden, som borde vara heligt, 128 - VIGGO sakta. fröken Svensson Det gjorde mig så ondt det der med LOUISE. har en smula finkänslighet i behåll hon och kamrern Hon är den enda af hela sällskapet, som VIGGO. umgås med i din ensamhet. Det är ju alltid två menniskor, som du kan LOUISE skakar på hufvudet. främmande här. Det förefaller mig sjelf löjligt såder efter ett par månaders vistande i Paris men det är så. Det är som om Också de äro mig främmande. Allt är mig håret kunnat gråna på mitt hufvud under dessa fjorton dar, och hjertat frysa till is i mitt bröst. VIGGO. inträffat någonting som LOUISE. Säg mig nu allt, Louise. Någonting har Det pinar mig att tala om det VIGGO. Också med mig? 129 - LOUISE. Ja, Viggo, också med dig. VIGGO. reser sig upp. pina dig. Jag trodde bara inte LOUISE. Förlåt mig. Det var inte min mening att Hvad? VIGGO. Att du också kände dig främmande för mig. LOUISE sträcker ut sin hand efter honom. tala om det. Jag tycker, du borde förstå mig Det gör jag inte, Viggo. Men jag kan inte ändå. Jag vill ingenting dölja för dig det fins ingenting att dölja. Jag skulle önska, att jag vore af glas, och att du kunde se allt, som så svårt att profanera med ord. rör sig inom mig allt det der, som jag har VIGGO. pannan. Nu förstår jag. Böjer sig ned och kysser henne på Kära lilla syster! LOUISE. som blef bergakungens brud. Jag mins den Det fins en gammal saga om en jungfru, Den bergtagna. 130 - mycket dunkelt men jag tror, hon dårades af glansen i trollens verld; och se'n hon en gång sett den, längtade hon alltid dit igen. af glansen i en verld, som icke är min det stolta, fria lifvet derute... Jag är som den jungfrun i sagan bländad VIGGO. Också jag har känt något liknande skakar på hufvudet. LOUISE
– Jaså! Jag tar de röda, det blir jemt åt frun och de bägge mamsellerna. Gif mig nu biljetten till middagen ... du kunde glömma den i morgon under alla högtidligheterna. – Men hvar i all verlden är Victor? frågade patronessan. – Jag vet verkligen icke, sade Henning och såg sig omkring. Patronessan såg mycket stött ut. – Han måtte väl åtminstone komma till mig med biljetterna för morgondagen. – Det försummar han helt säkert icke. I alla fall skall jag påminna honom. – Ja, gör det för all del ... Apropos, finnes det flera slags platser, bättre och sämre? – Ja, det finnes två läktare, den ene för slägtingar eller personer, som man särskilt vill utmärka, den andre för bekanta i allmänhet. – Nå, det var bra. Men då måste det väl vara något slags skiljaktighet mellan biljetterna för att ej marskalkarne skola misstaga sig vid placeringen. – Biljetterna skilja sig blott i färgen. De förnämsta äro röda, de andra hvita. Vi ha hvardera tre af det första slaget och fyra af det andra att disponera öfver. – Jaså, nå ja, sju platser är mer än hvad jag behöfver. Jag vet sannerligen ej hvad jag skall göra med dem. – Det är ovanligt nu, då man knappast vet huru man skall komma öfver en enda, sade Henning, som inom sig log öfver patronessans säkerhet. – Också har jag erhållit många tacksägelser af ett par personer, hvilka jag lofvat skicka biljetter för morgondagen. – Jag föreställer mig deras glädje och tacksamhet. Jag försäkrar patronessan att i detta ögonblick mången äkta man är nedslagen af bekymmer för huru han skall skaffa sin hustru och sina döttrar biljetter. Hvilka intriger hopspinnas ej för att komma öfver en enda plats! Hur mången gammal bekant, med hvilken man ej talat ett ord på åratal, blir ej nu bjuden på punsch och kurtiserad på allt sätt, emedan han har några biljetter att disponera! I detta ögonblick äro de der obetydliga lapparne gångbart mynt – funnes här en börs, så skulle man spekulera på dem. Serenad (utom programet). Hören mig, j föräldrar, förmyndare, farbröder, fosterföräldrar och andra, som i faders och moders ställe ären!
Ständer funnit någon minskning i anslaget till gemenskapens vid Flottans korpser natura-underhåll icke böra ega rum; men Rikets Ständer af den i Statsrådsprotokollet intagna utredning af förevarande ämne inhemta!, att ifrågavarande beklädnadsanslag är för ändamålet otillräckligt, så att svårigheter för utgifternas bestridande egt rum, samt någon på sjökrigsmaterielens förändrade beskaffenhet beroende minskning af de korpser, för hvilkas beklädande anslaget är afsedt, för närvarande icke är ifrågasatt, halva Rikets Ständer bifallit, att anslaget till beklädnad åt mariner, kanonierer, matroser och skeppsgossar må från nuvarande beloppet, 103,339 Ridr 94 öre, förhöjas till 118,400 Ridr. Diverse anslag. Exercis af Flottans bemanning. Under åberopande af hvad dels uti Sjöförsvars-komiléens betänkande och dervid lögade bilaga Nio 24 förekommer, dels blifvit af Departemenls-chefen anfördt för att ådagalägga behofvet af ökade tillgångar lör att genom utsträckta öfningar kunna bibringa flottans personal, eller egentligen den för krigsfartygens bemanning afsedda delen, all möjlig skicklighet i yrket och hvarpå fordringarne blefve större i samma mån krigsfartygen till antalet minskades, men lill beskaffenheten fullkomnades, har E. K. Majit, som, lika med bemälda komité, ansett en summa af 700,000 R:dr årligen härtill vara behöflig, begärt, all Rikets Ständer måtte höja nuvarande årsanslagel till exercis af flottans bemanning med 190,000 Ridr, eller från 360,000 till 550,000 Ridr, då, i händelse af bifall härtill, E. K.
Ils,län viri Rammar-bällen8 organi8alion ar 1799 bade Redamölerne8 antal blifvit I>68lämc1t lill 8ju, bvarekter 8eclermera ytterligare 2:ne Redamol8löner blifvit a Rxtra 8lat anvi8ade; ocb, oaktadt clen betydliga tillökning i göromälen, 80m sedan förutnämnde tiel uppkommit, bvaitill vä8enclt - 20 ligen 'bidragit, att, i 8ammanbang med dom8ärendena8 af8kiljande fiän de adminbtrati va bimbet8verken, en mängd ärenden8 bebandling till I^ammarllätten ofverl! vttat8, baile, vid l<ammar-l»ättsn8 n)'a reglering är i83i, antalet äter blilvit in8k,äi!kt till 8ju, doek xä, att, i 8tället för en bedamot, blilvit till8att en Vioe bre8ident, 80m förut leire varit ä 8tat u^pföid. Det bade emedlertid 8nart vi.^at 8ig, att, med den 8älunda uppkomna win8kning nti <!e föredragandes antal, ärendenag beböriga bandläggning icke kunde be8Örja8, hvarföre ock, nppä gjord licrnvtällan, bongi.
För nu ska du få höra, hvad jag har grunnat ut. Han tog fram ur västfickan en nyckel, läste upp byråklaffen och tog ur en liten lönnlåda fram ett stycke papper, som han vecklade upp. Med en illmarig min lade han undan pipan och visade det för hustrun. – Här står det klart med siffror, sa han. Och nu ska du få höra. Har du sett skogen, som står på vår mark? Den är alt värd mycket den. – Ja, men den får du ju inte hugga af mer än till bränsle, som vi själfva bränner upp. – Hugga af? Nej, det förstås. Men jag får väl köpa’n, ser du, köpa’n, som hon står och växer. Har du inte hört, hur skogsköpare gör här ute i skärgården, hur de köpa skogen och leja folk, som hugger och fraktar den. Men nu hade jag tänkt, att om jag fick köpa den, som den står, på något så när vilkor, så jag inte behöfde betala strax, utan fick göra det efter hand, då kunde jag ha det till vintergöra och hugga själf med pojkarna och köra ned den till sjön, och så kunde jag sälja’n som ved eller virke, hocke som hälst. Tänk hvad ek här fins och hvad tall och hvad gran. Det står ju de grannaste mastträn, som rakt får ruttna ner af sig själfva, när ingen tar dem. – Ja, men tror du baron går in på det där? – Ja, det tror jag nog. För han ska göra öfver med en farlig hop pengar, och då fins det altid hål te stoppa i. De sutto en stund tysta och tankfulla. Det fans ingen af dem, som icke visste, hur mycket denna förändring betydde, och underliga tankar rörde sig i deras sinnen. Det hade blifvit mörkt inne i stugan, och genom de små fönstren inträngde endast en matt ljusning. Ty där ute låg Julinatten öfver skogen, fälten och ängarna, och det var, som om framtidsförhoppningar spirade fram med nya skördar för nya dagar ur den dunkla, fridfulla natten. De tänkte båda på det samma, hvar på sitt sätt.
afser att, med bibehållande af målsmansrätten, få 1 paragrafen 9 kap. af giftermålsDet är hälsosamt och att tillråda att vid val af bobalken omarbetad, så att hustrun utan vistad se till höga, ljusa rum. dare skulle få rätt att råda öfver såväl den Det är hälsosamt att ofta — om möjligt hvarannan egendom hon infört i boet eller som hon setimme — vädra rummen. Frisk luft är vikdermera enskildt fått genom gåfva eller testatigare än föda. mente, som äfven öfver inkomsten af denDet är hälsosamt att sofva i föga eldade rum, då samma. elden endast drar ut syret. Den i fjol af lektor Höjer m. fl., inlämDet är hälsosamt att sofva vid öppna fönster. (För nade motionen blef afslagen, grefve Hamilvåra nordiska vintrar få emellertid vissa betons åter har ej ännu fått sitt öde afgjordt gränsningar af dessa regler naturligtvis vidtaaf riksdagen. gas.) Alla kompetenta bedömare ha för länge I snart sagdt alla öfriga civiliserade länder sedan kommit till insikt om, att nattluften ofta har den gifta kvinnan i rättsligt afseende, en icke blott icke är sämre, utan vida bättre än bättre ställning än i Sverige. Jag vill andagluften. Detta gäller i synnerhet industriföra några exempel för detta mitt påstående. städer. Drag måste naturligtvis undvikas. Den franska lagen ger makarne fullkomDet är hälsosamt att ej låta rumstemperaturen öfverlig frihet att genom kontrakt före giftermålet stiga 18 C. Naturligtvis syftas här på eldade själfva bestämma egendomsförhållandena. rum, då vi under högsommaren ofta ej förmå Den spanska lagen ger hustrun rätt att reglera temperaturhöjden, men borde man då genom förord förbehålla sig enskild egendom söka se till att i boningshusen anbringa kylmed förvaltningsrätt. Om mannen förvaltar apparater. hennes egendom, skall han delvis sätta borDet är hälsosamt att hålla boningsoch sofrum åtgen för egendomen samt redovisa inför hustskilda. run för, huru han förvaltar densamma. Det är hälsosamt att hålla tokaksrök, matos och dyI Italien är som regel egendomsgemenskalikt borta från sofrummen. Den friska luften pen upphäfd. är under sömnen ännu viktigare för kroppen 3 115 än under dagen, ty just under sömnen ersattes en stor del af det under dagen förbrukade syret.
St:s und. skrifvelse!' rörtde statsregleringen. R. o. Ad., som i detta ämne fattat sitt beslut i anledn. af StatsUlskts mern. N:o 370, fann Exped.Utskts mern. N:o 16 icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Den 4 December f. m. n7 Ånyo föredrogs Frih. Cederslröms, Jacob, den a i sisth Nov. på bordet lagda motion ang:de remiss tili Utsk. af R. o. Ad:s beslut ang:de bancovinstens användande. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Som del är bekant, alt RiksShn fattat olika beslut ang:de bancovinstens användande, vill jag hemställa till Frih. Cederström och Hr Landtm., om det ej vore skäl att låta denna motion hvila intill dess RiksStm hafva, på ett eller annat sätt, bestämt huru bancovinsten kommer att användas. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Jag anhåller att få förena mig i den framställning, som nu sednast af Hr von Hartmansdorff blifvit gjord. Hr Frih. o. Landtm, erinrade om Riksd.Ordn:s föreskrift, alt, när en motion är väckt, den i nästa plenum skall remitteras, och att det således icke med grundlagen vore öfverensstämmande att låta den hvila; men om R. o. Ad. så beslutar, kunde den förfalla och ingenting hindrade att den sedermera åter kunde väckas. Frih. Sprengtporten: Då ämnets beskaffenhet bör bestämma till hvilket Utsk. frågan bör remitteras, men ämnets beskaffenhet ännu ej är erkänd och först blir bestämd genom de beslut, som Stånden komma att fatta; så hemställer jag lill Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad., om det nu låter sig göra alt på förhand remittera en motion till ett bestämdt Utsk. , utan att man ännu kan hafva klart för sig uppfattat hvad motionen egentligen innehåller, eller hvad föremål, som dermed åsyftas.
Utskottet, som tagit i noggrannt öfvervägande hvad den nu aflåtna Nådiga Propositionen jemte öfrige Utskottet tillhandakomne handlingar innehålla, har, då afsigten med den beslutade förenklingen icke är att förorsaka någon rubbning uti beloppet af de utaf den skattskyldiga jorden nu utgående räntor och det således för bestämmande, hvilka räntepersedlar för framtiden böra bibehållas eller till andra förvandlas, måste vara af vigt att inhemta noggrann kännedom, huruvida och i hvad mån någon af de af Kongl. Majit till bibehållande eller förvandling föreslagne hufvudpersedlar under någon längre tid företrädesvis visat benägenhet alt stiga eller falla i värde, låtit i sådant afseende upprätta bifogade tabeller, utvisande särskildt för hvarje län för en tidrymd af 40 år eller från och med år 1814 till och med år 1853 å omförmälde hufvudpersedlar, ej mindre årliga markegångspriset, än ock medelbeloppet af dessa markegångspris för hvarje tiotal af år, äfvensom, så vidt möjligt varit, enahanda uppgifter blifvit i tabellerne meddelade för tiderymden från och med år 1778 till och med år 1787; och som, hvad först angår den af åtskillige utaf de deputerade, hvilka sammanträdt i länen, samt flere Riksdags-fullmäktige nu framställde önskan, att större eller mindre del af de så kallade hufvudpersedlarne måtte till penningar förvandlas, Rikets Ständer genom deras ofvanberörde underdåniga skrifvelse den 20 Augusti 1851 bifallit Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Proposition, hvaruti blifvit föreslaget, att, jemte det de i ordinarie räntan ingående hufvudpersedlar bibehölles, endast de så kallade småpersedlarne måtte förvandlas i penningar till visst belopp, samt Utskottet, för sin del, anser bifall till den ifrågaställde förvandlingen af hufvudpersedlar i penningar skulle innefatta ett fullkomligt upprifvande af det beslut, 12 Stats-Utskoltels Utlåtande, M i)SJ. sorn sålunda blifvit af Kongl.
Dimberg, i egenskap af ombud för de inom Sverige boende arfvingarne efter utrikes aflidne Sjökapitenen och Plantage-ägaren Jonas Bernsson Lambert, till Revisorerne ingifvit en skrift, angående erhållandet af, enligt hans förmenande, i Riksgälds-Kontorets Arkiv befintliga upplysningar om Lamberts efterlemnade qvarlåtenskap; i anledning hvaraf Revisorerne meddelat det beslut, som det till Dimberg expedierade utdrag af Revisorernes protokoll innehåller. Slutligen och enär Revisorerne funnit, att Fullmäktige i RiksgäldsKontoret, med undantag af hvad här ofvan anmärkt blifvit, vid alla sina åtgärder, med fullkomligt nit och ospard möda uppfyllt de af Rikets Ständer dem lemnade föreskrifter, tillstyrka Revisorerne, att Fullmäktige mä erhålla decharge för den tid, hvilken den nu fulländade granskningen omfattat. Reservationer. De emot några af förestående yttranden anmälda reservationer äro i Revisorernes protokoll intagna. — 5 j — För alla i denna Berättelse förekommande ziffer-uppgifter anZiffer-uppgifsvarar den Sekreterare, sorn under granskningen af Riksgälds-Kontorets terförvaltning och räkenskaper varit hos Revisorerne anställd. Stockholm den i3 December 1845. På Högloft. Ridderskapets och Adelns vägnar: CARL ÅKERHJELM. CARL LAGERFELT. KANTZOW. FR. STUART. O. PH. OXEHUFVUD. J. F. EHRENSTAM. På Högvördiga Preste-Ståndets vägnar: CARL FR. BJÖRKMAN. N. J. EKDAHL. J. H. WALLMAN. BERNH. STABECK. J. D. GELLERSTEDT. ISAK NORSTRÖM. På Vällofl. Borgare-Ståndets vägnar: REINH. REUSEL. L. W^RN. C. M. LUNDSTEDT. C. C. HÖRNSTEIN. F. LAKE. J. F. GRÅÅ. På Hedervärda Bonde-Ståndets vägnar: J. J. RUTBERG.
Riksdag väckta frågor om allmänna bidrag för serskilda, mer eller mindre tillfälliga, behof och utgifter, säkerligen önska erhålla fullständiga och noggranna upplysningar om de tillgångar, som Riksgälds-kontoret för närvarande eger eller under tiden intill Rikets Ständers nästa sammankomst har att ytterligare påräkna, samt det belopp häraf, hvilket, utan olägenhet eller föranledande af ökad beskattning, kan disponeras för nu ifrågaställa tillfälliga stats-utgifter, har Utskottet ansett sig böra meddela en på infordrade uppgifter grundad utredning i afseende å Riksgälds-kontorets tillgångars och skulders verkliga belopp, äfvensom en, under förutsättning af hittills gällande föreskrifters och stadgandens fortsatta tillämpning, förslagsvis uppgjord beräkning öfver samma Verks inkomster och utgifter under innevarande och nästföljande 2:ne år samt förmodade ställning vid 1853 års ut 0’;°i n ir Enligt nyss åberopade, genom Fullmäktige Utskottet meddelade, uppgifter, utgjordes Riksgälds-kontorets tillgångar vid detta års början af kontant behållning å Kontorets räkning N:o 1 i Rikets Ständers Bank R:dr 266,922: 19. 2. dito å Kontorets dervarande räkning N:o 2 ("för koppar-poletternas invexling) « 72,252: 28. 10. tills vidare förräntade medel genom uppköpta 5 eller 4-i procents obligationer « 1,376,550: räntebärande fordringar för utbekomna lån samt lyftade medel å kreditivet till Ulldiskontens förstärkning « 1,269,376: 22. 5. upplupna, obetalda räntor å ofvanstående medel och fordringar, förslagsvis beräknade till samma be Transport: 2,985,101: 22. 5.
Maj:t, som genom en från Magistraten i Jönköping infordrad uppgift inliemtat, att brandskade-ersättningen för de vid ifrågavarande eldsvåda , nedbrända husen blifvit med 120,424 R:dr 21 sk. 2 r:st. af Städernas Allmänna Brandstodsbolag utbetald, samt att värdet af samma hus ansetts utgöra omkring 33^ procent utöfver husens brandförsäkringsvärde, i anledning hvaraf och då byggnadsmaterialierne i nämnde stad innevarande år, synnerligast efter branden, betydligt stigit, kostnaden för uppförandet af nya hus beräknats komma , att vida öfverstiga ofvanberörde brandförsäkringsvärde, vill, vid betraktande af den , förlust staden genom vådelden lidit och i jemförelse med hvad andra större städer 1 i enahanda hänseenden förunnats, härmed i nåder föreslå, det Rikets StanJ der måtte anvisa åt Jönköpings stad dels Ett hundra Tusen Riksdeler såsom J byggnadslån, dels äfven i och för tomtregleringen Tio Tusen Riksdaler såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet och Tio Tusen Riksdaler såsom lån, allt under enahanda vilkor och förbehåll, som Rikets Ständer fästat vid de statsbidrag af lika beskaffenhet, hvilka nyligen blifvit Orebro stad beviljade. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. j Datum ut supra. OSCA II. /. F. Fahr wits. F/drag Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, N:o 100. 17 Utdrag af Protokollet lifver Civil-är enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 15 Augusti 1854. N ärvarande: Hans Excellens Justitise-Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, JVallcnsteen, Grefve Mörner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.