Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den af Utskottet uti förevarande punkt gjorde hemställan, som Bonde-Ståndet bifallit, har uti de öfriga Riks-Stånden föranledt de anmärkningar, att, då tjenstemännen sjelfve aftjena den begrafningshjelp, som vid deras dödsfall till sterbhusen utbetalas, det vore i högsta måtto orättvist och ledande lill flere olägenheter, om sterbhusen icke, likasom hittills, skulle vara berättigade att genast efter dödsfall begrafningshjelpen utbekomma, utan'nödgas densamma delvis, efter 3 och 6 månaders förlopp, uttaga; äfvensom att för sådane möjligen inträffande fall, då begrafningshjelp icke af eftei trädarne aftjenas, ersättning för hvad den aflidnes sterbhus undfår, ej på sätt Utskottet föreslagit, borde tagas af Reservfonden, hvilken derigenom småningom kunde blifva förminskad, utan godlgöras af Hufvud-Tilelns besparingar eller öfverskotten å Stals-verkets inkomster. Utskottets hemställan, alt, vid dödsfall, de 6 påföljande månadernes lön måtte såsom begrafningshjelp till den aflidnes sterbhus utgå, har dels varit föranledd deraf, att, enligt hvad Utskottet inhemlat, vid indeldta Armeen ofta vida längre uppehåll med begrafningshjelpens utbetalande skall hafva inträffat, dels ock hufvudsakligast på det att begrafningshjelpen icke vidare må behöfva med andra utbetalningar å besparingarne sammanblandas; men då det icke kan bestridas, att i allmänhet för sterbhusen är af vigt att begrafningshjelpen skyndsamt erhålla, hvarförutan den icke kan till det dermed afsedde ändamål användas, har Utskottet, som, vid öfvervägande af de gjorde anmärkningarne, funnit sistnämnde syftemål kunna uppnås, fastän lönen blefve såsom begrafningshjelp förskottsvis anordnad, ansett, alt, i fråga om Bih. till R. St.
Banko; 4:o alt den år 1831 förskjutna skjutsoch traktaments-kostnad till ledamöter uti blandad Krigs-rätt, angående af Kapitenen Gyllenram och Fältkamreraren Nygren emot hvarandra gjorda angifvelser, blifvit af Advokat-fiskals-embetet, i memorial den 24 sistlidne Januari, anmälda till afskrifning, sedan Krigs-hofrätten, efter det Gyllenram under rättegången afiidit, genom utslag den 5 April förfidet år, förklarat Nygren, mot hvilken ersättnings-anspråket hufvudsakligen varit riktadt, icke kunna tillförbindas berörde kostnad gälda, samt Justitie-kanslers-embetet förmält sig icke finna anledning förekomma till förordnande om fullföljd af frågan om Nygrens ersättningsskyldighet; 5; o att sedan, hvad angår Afdelningens i konkursmassan efter aflidne Rcgements(jvarlermästaren von Lissen ägande fordran, till ett belopp af 132 Rdr 44 sk. 8 rst., Advokat-fiskalen Lindberg anmält, att berörde, genom vederbörande Cbefsernbete bevakade, kraf blifvit af domstolarne underkändt och bevakningen ogillad, på — 214 — den grund, att den, å regementets vägnar, anmälda fordringen icke blifvit af behörig person med borgenärsed lastad, Kollegium, efter infordrande af bemälte Advokat-liskals berättelse och utlåtande om hvad åtgärder, till beredande af ersättning för Kronans ifrågavarande fordran, må hafva af Advokat-fiskalen vidtagits, öfverlemnat målet lill t. f. Advokat-fiskalen, för att inkomma med utlåtande huruvida, genom någons försummelse eller bristande uppmärksamhet vid åliggande tjenstepligters fullgörande, Eders Kongl. Maj:ts och Kronans rätt, i afseende på bevakningen och utbekommandet af meranämnde fordran, må hafva blifvit åsidosatt samt, för sådant fall, hvilka åtgärder, från Kollegii sida, kunde anses af hehofvet och sakens beskaffenhet påkallade; och 6:0 att i afseende på Eders Kongl. Maj:ts och Kronans hos Kongl. Spanska Regeringen ägande fordran, 9,909 Rdr 26 sk. 10 rst., Kollegium, under den 16 Februari förlidet år, i skrifvelse till herr Statsministern för utrikes ärenderna, begärt underrättelse huruvida någon godtgörelse för ifrågavarande fordrings-belopp må vara att förvänta.
Med de utvägar, som både i typografiskt och andra hänseenden här stå till buds, hade detta icke varit möjligt, derest icke berättelserne utan uppehåll lemnats till tryckning, i den mån som de inkommit, i följd hvaraf den jemförelse mellan ett större antal af dem i manuskript, hvilken för vinnande af likformighet i uppställningen varit önskvärd, till betydlig del måst uppoffras. Tillfället att från vederbörande inhemta upplysningar, der manuskriptet gjort sådane önskvärda, har, ehuru ingalunda försummadt, dock ej kunnat begagnas i vidsträcktare mån, än som varit förenligt med nödig skyndsamhet i tryckningen. Hvarje särskild länsberättelse har blifvit ordnad uti 2:ne afdelningar, den ena såsom ett slags bihang innehållande endast tabeller till ett bestämdt lika antal, och den andra upptagande berättelsens text jemte en del tabellariska öfversigter. Uti den förstnämnda afdelningen hafva sålunda under samma nummerföljd för samma ämnen blifvit inrymda de sifferuppgifter, hvilka äskats efter utdelade tabellformulär, hvaremot i den sistnämnda under berättelsens text i bokstafsföljd intagits de numeriska uppgifter, som dessutom och utan förut bestämd form af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelats. Då endast i afseende på det förstnämnda slaget af tabeller kunnat väntas den likformighet, som är vilkoret för ett upplysande sammandrag, så har jag ansett detta sammandrag såsom ett hufvudföremål böra under samma nummerföljd och rubriker, som i hvarje särskild länsberättelse, återgifva ifrågavarande tabellserie. Den rikedom af fakta, som i öfrigt uti berättelserna meddelats, erbjuder visserligen ämnen för en ganska mångsidig och lärorik bearbetning. Men för en sådan skulle oftast Administrativ indelning. 3 hafva fordrats en mängd upplysningars anskaffande för att fylla luckor m. m. och en vida längre tidsåtgång, samt ett vidsträcktare användande af Statistiska Byråns redan otillräckliga arbetskrafter, än jag trott med det erhållna uppdraget förenliga. Jag har alltså nödgats i sammandraget förbigå mycket af berättelsernas rikhaltiga innehål], men åt vissa delar, i hvilka dessa berättelser utgöra vår enda eller förnämsta källa, sökt gifva mera utförlighet.
Mot Utskits förslag, att inteckning, för att kunna godkännas, skall hålla sig inom hälften af »sednast fastställda» taxeringsvärde, vill jag blott göra den anmärkning, att denna bestämmelse skulle kunna föranleda dertill, att den sålunda fastställda begränsningen blefve mycket vexlande; men denna olägenhet 23S Den 12 September f. m. nndvikes genom det stadgande i nästföljande §, att bolaget jemte K. M:s Beflude skall pröfva grundfonds-hypotheken, oell jag betvillar icke att de skola noga tillse, att inteckningrne äro fullt antagliga. Gr. Liljencrants: Visserligen delar jag den siste värde talarens åsigt alt man bör undvika återremisser, men till följe af de mot denna § gjorda anmärkningar kan jag icke finna annat än alt det är alldeles nödvändigt att den återremitteras, emedan från an verkligen synes ytterligare behöfva pröfvas. Då Hr Mannerskantz i sitt förslag lålit uttrycket »lätt säljbara» obligationer qvarstå, mäste jas bekänna, att det icke är mig bekant om några så qvahficerade obligationer i vårt land finnas, och, skulle sådana verkligen finnas, befarar jag att deras antal är så litet alt de icke kunna tillfredsställa den efterfrågan, som till följe af den föreslagna bestämmelsen komme att uppstå. Jag kan icke heller underlåta att påpeka, att så beskattade inteckningar i stadsfastigheter, sorn i mom:t 2 omfdrmälas, icke i min tmka erbjuda den säkerhet, som erfordrades fir alt de skulle kunna antagas såsom griindfonds-hypotbek. Il. t är nemi. icke i något brandförsäkringsverk, om icke möjligen i städernas allmänna brandstodsbolag, föreskrifvet att försäkringssumman skall utbetalas lill någon annan än husegaren, och detta icke ens för ilen händelse alt huset är intecknadt tid sitt fulla belopp. Jag kan i detta afseende anföra en tilldragelse, som jag för ett !0:tal af år sedan var i tillfälle alt bevittna. En dag kom jag lipp till en bekant, som föreslog att jag skulle gå med honom för att bese ett bus, hvari han för sin pupills räkning hade en inteckning. När vi kommo
Steg för steg kan man här följa arbetets gång och till sist se, hur unga dalkullor inpacka ljusen i lådor, som sedan sändas landet rundt och sprida sitt sken i såväl palats som fattigmans boning. Det är endast en helt kort stund vi användt att se allt detta, men man vill gärna medgifva att den varit synnerligt instruktiv. Vid vårt utträde ur den innehållsrika tennstaken kan det hända att, om vinden ligger åt oss, vår näsa insuper en ljuf doft af finaste parfym. Vi se oss omkring. — aha! där strax till höger ligger en liten paviljong, öfver hvil ken läses: Hylin &amp; Comp. Det är således vår gamla, öfver hela landet välkända parfymörfirma vi här påträffa. Vi stiga naturligtvis in i den lilla eleganta paviljongen och låta våra sinnen njuta af allt hvad där bjudes. Dessförinnan kasta vi dock en blick på de två väldiga tunnorna vid sidoväggarna, hvilka bära den af alla husmödrar välkända etiketten » Kronsåpa », hvilken användes till hvarje byk snart sagdt öfver hela landet. Hvilken fin smak och prydlig elegans därinne i den lilla paviljongen och hvilken härlig doft, som af Orientens alla vällukter I Till vänster ha vi en liten elegant monter, med hundratals olika parfymer, essencer och tvålar. Här finnas » Heliotrop », » Nyslaget hö » och hvad de allt heta, dessa parfymer, som våra eleganta damer nyttja, och vi må heller icke glömma dessa större, slipade flaconer med den rena och uppfriskande eau de colognen. Behaga ni afprofva några sorter, så äro de unga tjänstförrättande damerna genast till hands att gifva ecler en liten dusch ur de eleganta refraichisseurerna. Till höger är en stor maskin placerad, och här får man, vissa tider på dagen, se hur fina tvålar tillverkas efter fransk metod. Vi behöfva icke mera gå » öfver ån efter vatten » och införskrifva franska och engelska parfymer. Våra svenska fabrikat äro fullt ut lika goda. Bodafors bambumöbler. Härinne, i den lilla nätta paviljongen, är sannerligen något för våra husmödrar att se.
Den som dermed finner sig missnöjd, må deremot författa till Kongl. Majit ställde underdåniga Besvär, hvilka inom trettio dagar från den dag Frotocollsutdraget kommit honom tillhanda, samma dag dock oberäknad, skola till Comitens Ordförande nflemnas, som deröfver, om så nödigt pröfvas, infordrar vederbör andes underdåniga Förklaring, inom lämpelig tid och vid förelagdt vite; Hvarefter och sedan Committerade för egen del öfver sådana Besvär upprättat sitt underdåniga utlåtande, alla dessa handlingar böra till Kongl. Majit insändas 5 Så har Utskottet ansett sig så mycket mindre nu böra upptaga denna fråga och derå tillstyrka bifall, sorn underdånigt förslag till delning af Södra Motets Utmarker ännu icke blifvit till Kongl. Majit ingifvet, och det i alla fall är den missnöjde öppet att på nyssberörde sätt anföra underdåniga besvär, deruppå Kongl. Majit icke lärer underlåta,; att i sin Höga rättvisa fästa det afseende, som sakens beskaffenhet kan förtjena. I afseende på hvad sorn blifvit anfördt rörande vattentillgångens afstängande, anser Utskottet dessutom Ölands hemmans innehafvare icke äga något att befara, då allmänna författningarne <55o Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. uttryckeligen stadga, att ingen delning får ske ellsihägnad anläggas så, att tillgången på Valten afskäres. Dack varder detta Riksens Höglofl. Ständers eget upplysta ompröfvande vördsamt understäldt. Slockholm den 16 Aprili 1818. N:r no. Riksens Höglofl. Ständers Allmänna. Besvärsoch Ekon. Utskotts Utlåtande efver de hos Höglofl.
årö flut, och allt federmera, å famina tid de påföljande tio åren, inbetalaö årligen, å primitwa capitalet, tio procent, få att hela capi# talet år, inom 1844 årö flut, inbetaldf. CO 34 §. 2J. Uppå ^ottgl. 9)2aj:tS, i anlebning af ©irectionenS dfmer Jfrjeimate £a* itai* ocg ©lugmerE*byggnab, å bolagets magnar, g/orba anfdfning, tia Og aflåtne Uddiga framfldllning örn eftergift ocg afdrifning af be år 1818, från Q5anFen, ocg 1823, från RiFSgdlöS*£ontoiret, för ©analbyggnaben be* tt>it;abe tånebifrdben, gafme 2Öi, meb affenbe jemmdl å nobmdnbigfjeten af att bilba ReparationS*fonber, för unbergåttanbet af be, på ©tatenS beFofFnab, gell eller fia fForre beten, utförde £anal*bygnaber eller arbeten af liFartab beiFaffenget, be)Tutft lemna ^ielmare ©anal* ocg ©lugmerFS^olag ben för* fdFran, att eftergift ocg afdrifning af bolagets forenamnbe fTulbebelopp, nemligen 200,000 SKif^öaler till 33anFett ocg 7 30,000 RiFSöaler titt RifS* gdlbS*€ontoiret, tiUfammanS 730,000 RiFSbaler, fFaU bolaget, uppå fram* beles flfeettbe anmdlan, ^emil/as, i gdnbelfe bolaget mifar fia gafma, inom en tib af gogfF 6 år från kanalens fullborban, famlat ocg affatt en fumma af afmtnflone 17,000 RiFSbaler
Då således utsträckningen af slängselvitsordet i nämnde hänseenden beror på antågande af den föresbigna nya delningsgrunden, synes denna företrädesvis förtjena en uppmärksam granskning, och anmärkningarne om ofullständighet i behandlingen af ämnet samt om de icke tillfredsställande skäl Utskotten skola anfört för afslag å Kongl. Majrts Nådiga Proposition, lära egentligen vara rigtade mot den del af Betänkandet, som vidrör denna hufvudfråga. Förmodligen har man väntat, att Utskotten skulle ingå i vederläggning af alla de skäl, så väl Lag-Commiteen som Kongl. Maj:t uti dess vid sisllidne Riksdag allålne Nådiga Pi oposition uppställt, för att ådagalägga olämpligheten af hemmantalets bibehållande såsom delningsgruud samt rättvisan och ändamålsenligheten af den så kallade hälftendeiningsgrunden. Ehuru billig denna önskan än må synas, äro Utskotten icke destomindre lika litet nu som förut i tillfälle att densamma uppfylla, af orsak att en sådan vederläggning, efter Utskottens omdöme, icke ens är möjlig. I theoreliskt hänseende måste förslagets företräden medgifva», så väl för dess enkelhet och rätlsenlighet, som för dess öfverensstämmelse med nu gällande Skiftes-Författningar — egenskaper, hvilka icke i lika hög grad kunna tillerkännas Kongl. Förordningen den q Febr. 1802. Det är också icke i 8 Lagsamt Allm. -Besv. och Öccon Utskcticns Utlåtande N:o 4!< detta afseende, utan endast beträffande dess practiska användbarhet Utskotten hysa betänkligheter. En påtaglig verkan af hälftendelnings-grundens antagande vore en minskad hägnadsskyldighet för egare lill större och en ökad för egare till mindre jordegendomar. Omsorgen om de senares bästa vore icke med tillbörlig noggrannhet iakttagen, om dem skulle påbördas förökning i ett besvär, hvilket jemförelsevis för dem är mera tryckande äu för de förstnämnde.
Ständers Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Ukstott remitterade och dcrifrän utan handläggning äterkomna mäl, rörande Herr Rector Scholä Magister 8ilver5tolpes wäckta fräga, om förbättring af allmänna UppfostringSanstalterne i Riket, fann Borgare-Ständet ä ena sidan, at detta för uplpsningens och kun. stapernes framtida förkofran wigtiga ärende rväl agde den widsträckta omfattning, som med Äfsigt ä ändamälets säkra ernäende ofelbart mäste Den 24 Augustt. 1161 mäste fordra en längre tids rädrum, än at en fullständig plan til en förbättrad allmän Upsostrings-inrättning mä af BeswärSoch Oeconomie-Utsiottet under desi mängfaldiga andra göromäl hinna författas; men ock ä den andra, at jemlikt 89 §. i Regeringsformen Wäl, bemäldte Utskott ofelbart tilkomme och icke unLerläta bordt, at frägan om en siik inrättning sälunda utreda, at Riksens Ständer, efter Utskottets afgifwande Förslag mä kunna hos Kongl. Maj:t i underdänighct anmäla, huru Riksens Ständer anse detta angelägna Mäl bora widare behandlas, sä at upfostrings-werkct snarast och säkrast kan winna en önskad fullkomlighet, och dertil ledande Författningar med noggranhet utarbetas. I detta afseende skulle frägan til merbemäldte Utskott äter hänwisas, med anmodan, at sit yttrande til Riksens Ständers Plena afgifwa, samt de respective Med-Ständen om detta Beslut genom Protocolls-Utdrag wördsamt och wänligen underrättas. Ut supra. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 16 September e. m. 301 Vid sådant förhållande, och då jag anser lämpligare att hemorten icke bestämmes, än att §:n] blir som den nu ifrågasatta, anhåller jag om återremiss af §:n. Ilr Rabenius: Den siste värde talaren har mot denna 4:de § riktat åtskilliga anmärkningar.
Alla nödiga upplysningar skola för detta ändamål noggrannt sökas, utskeppningen, importen, skeppsfarten, afstämplingen, handelsrörelsen m, m, tagas i betraktande, äfvensom, jemte allt delta, en synbart 54 Bevillnings-Ulskollcls Belänkande, M i. yppigare lefnadskostnad, vid bedöminandet af inkomsternes belopp, skall tjena taxeringsmännen till vägledning. § 106. I de släder, der hofrätter, kollegier, publike verk, akademier och gymnasier finnas, skola, till upplysning för taxeringskommittéerne, från sådane publike verk, förteckningar öfver embetsoch tjenstemäns löne vilkor till Öfverslålhållaren och Konuugens' Befallningshafvande tidigt insändas; kommande desse verk att för förteckningarnes både riktighet och tidiga meddelande ansvara. § 107. Taxeringskommitté bör vid bestämmandet af den synbara förmögenhet, som uppkommer af handel, rörelse, näring och handtering, söka all möjlig upplysning om hvarje skattskyldigs belägenhet och inkomst, för att, jemlikt aflagd ed, på sätt i 122 § föreskrifves, utan väld, mannamon eller ensidig afsigt, samvelsgrannt påföra hvarje skattskyldig hvad, efter de i denna stadga antagne grunder, af honom bör erläggas; hvarvid den allmänna föreskrift gäller, att afdrag för skuld eller ränta derå icke må ega rum. § 108. l:o. Hus, åbyggnader och tomter i städerne samt hus å lägenheter och lustställen på städernas grund skola uppskattas i förhållande till deras beskaffenhet, in köpspris, läge, förmåner och onera, hvarvid de hyresbelopp, som egendomar möjligtvis lemna i afkastning, må tjena taxeringsmännen till ledning och jemförelse; skolande, i afseende på brandförsäkrade byggnader, minimum af värdet blifva det, hvartill hus eller byggnad blifvit uti allmänna inhemska brandstodsbolag till försäkring antagne, utan att likväl kommittéen deraf hindras att, med anledning af verklige skäl och tillkomna förbättringar, höja egendomens eller husets värde öfver försäkringssumman. 2:o.
Den andra Anslags-Summan 36,168, 34- 9 blef väl uti liqviden för år 1816 påförd StatsVerket; men uti Skrifvelse till Herrar Fullmägtige, d. »4 April Transport 43o,83o:38. 1 Revisorers Berättelse. 4«P Transport 43o,83o: 38. i. 1817» tillkäntiagaf Kongl. Stats» Contoiret att» som vid Rikets »Ständers anordning af berörde Summa blifvit fästadt det villkor och förbehåll» att i fråga varande Ränte-Medel» genom Capital-Förmögenhetens utbetalande» sorn skulle komma att ske af Preus» siska Medlen » skulle blifva Stats» Verket besparde, men detta fall icke inträffat, så kunde den skedda påforingen icke godkännas» Kopparens Värde i Riksgälds» Contoir et s utelöpande Bollet» ter på ~ och ~ Skilling. Som Polletternes Namnvärde ar påfördt Credit-Sedelräknin» gen, så upptages deremot, efter inköpspriset» sjelfva Kopparen N# 45i. 9. 7|. » . » » » 27,745:36,6. F. d. Konungens Enskilda För» mogenhet. Enligt Rikets Ständers Beslut vid 1815 års Riksdag, aflemna» des» den 27 Junii samma år» till Riksgälds-Contoiret den del af berörde Förmögenhet, som varit ställd under framlidne Hr President mörn. Friherre Lagerheims Transport 458,576: 26.7. 420 Riksens Ständers Transport 458,076: 2G.7, »arnt Herr Stats-Commissarien af Wåhlbergs förvaltning, och hvilken bestod af: Contant • B:co Rd, 354: 36.— Riksgälds-Con toive ts Obligationer med 5 proCents ränta 95,200. 53 Adier uli Söder-Telje Canal io,5n: 3a.— Bankens
— Örn så verkligen skulle vara förhållandet, om våra fyra Stånd, med sina nuv:de former en dag skulle anses böra vika för någon erkändt bättre sammansättning, som möjligen mera troget än nu skulle, om jag så får uttrycka mig, återspegla bilden af nationens innersta lif, om, med ett ord, ett för framtiden betryggande och verkligt fosterländskt förslag till hela representationens ombildning en dag skulle föreläggas oss, då först tror jag, för min ringa del, att tiden skulle vara inne för R. o. Ad., då, men icke förr, att afsäga sig denna s. k. sjelfskrifvenhet, dess sista dyrbaraste rättighet, och att med denna Ståndets sista upoffring för fosterlandets väl på ett värdigt sätt afsluta denna stora politiska bana, med alla dess ärofulla minnen; och då tror jag äfven, men endast på detta sätt, att Sveriges R. o. Ad. skall vinna sin sista eröfring, nemi. Den 16 Januari. Svenska Folkets tacksamhet och kärlek, hvarigenom dessa ärofulla minnen skola foitlefva till en sen efterverld, af Sveriges Folk sammanflätade med oförgätliga hågkomster af Sveriges minnesrikaste tidehvarf. På grund af hvad jag nu anfört får jag hos Hr Gr. o. Landtm, vördsamt anhålla om propos. på afslag af törev:de betänk. Hr Bergenstråle, Alexander, anförde skriftligen: Under anhållan om benägen ursäkt för det jag uptager R. o. Ad:s dyrbara tid, vågar jag framställa mina tankar i denna vigtiga fråga. Det torde nemi. vara nödvändigt att densamma skärskådas från alla möjliga sidor. Ehuru det visserligen är att förmoda, att det framlagda förslaget faller min bön förutan, anser jag dock att det är af vigt att nederlaget för motionären, såväl som för blir så fullständigt sorn möjligt, på det att hvar oell en må se att R. o. Ad. hvarken genom »pock eiler lock» låter fråntaga sig sina rättigheter, heldst då dessa, såsom i förev:de fall äro öfverensstämmande med fäderneslandets sannskyldiga nytta.
Menligt för denna förvaltningsgren är dessutom, att der icke, såsom i Landtoch Sjöförsvars-Depart:ten, fordras, att Chefen skall ega närmare sakkännedom af de ärender, han förnämligast skall förvalta, att alltså icke hafva tillhört hvarken Presteller det verldsliga lärare-embetet. Först i sednare tider hafva 2:ne Prester, och 2:ne verldsliga Professorer varit dess innehafvare. För några år tillbaka har till och med en Kavalleri-Officer haft sig detsamma anförtrodt. Afven om Depart:ts-Chefen varit prest, eller verldslig offentlig lärare och förblefve sä länge vid sitt embete, att han lärde sig vederbörligen känna saker och personer: så skalle lian hafva svårt vid att rätteligen sköta det, utan biträde af ett underlydande Ecklesiastik-Colhm, motsvarande det, eller dem, som andra Deparhts-Chefer hafva under sig. Om religions-secter upkomma och vederbönde Consistorium begär förhållningsbud, hvem skall han, å embetets vägnar, rådfråga, i afseende på affällingarnes behandling, om han ej är af samma mening med den, Consistorium möjligen framställt, eller, i alla fall, vill hafva saken skärskådad af flere? Hvilken Ecklesiastik myndighet skall han höra, när frågor upstå om ändringar i religionsböckerna, Gudstjensten eller kyrkolagen, eller i Presterskapets skyldigheter och rättigheter, i förvaltningen af Ecklesiastika medel m. m. Bör eller kan han ej göra föredragningen, i förlitande på sin egen urskillning allena: så skall han antingen, efter eget godtycke, höra Erke-Biskopen ensam, eller ett eller annat Consistorium, eller, för att icke förbigå och stöta någotdera, fråga dem alla 13, såsom hittills vanligen skett. Inkomma de med stridiga yttranden, till hvilkas bedömande sakkunskap, såsom prest erfordras: så är föredraganden, om han icke varit det sjelf, i samma förlägenhet, som förut.