Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Också vittnar erfarenheten att strafflagar just trycka dem, som hafva en positiv tro, under det att de, som icke hafva en sådan tro, utan anse allt vara väl bestäldt dermed att de äro inskrifna i ett kyrkosamfund, icke drabbas af hvilka som helst lagar, man må stifta. På grund häraf, och då jag icke kan finna mig öfvertygad af de utaf motståndarne anförda skäl, anhåller jag fortfarande om återremiss. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af Lag-Utsk:ts förev:de Utlåt., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvarvid svarades många både ja och nej i blandning, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren likaledes utföllo med många blandade ja och nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Armfelt begärde votering. Upplästes och godkändes följande förslag till voter:s-propos.: »Den, som bifaller Lag-Ulsk:ts Utlåt. N:o 42, i anledning af väckt motion om utvidgad religionsfrihet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ifrågav:de Utlåt.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 34. Nej — 20. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 15 och 18 d:s på bordet lagda Utlåt, N:o 122, i ani. af återremiss af Utskits Betänk. Första Den 22 Juli. 577 Första punkten. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: Då, såsom mig synes, R. o. Ad:s förut i ämnet fattade beslut har fullgoda skäl för sig, anhåller jag att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts förslag, ville vidblifva sitt förra beslut.
Egentligen äro desse att hänföra till så beskaffade reglementariska och administrativa ordningar, hvilka Ständerne denna Riksdag, vid öfverlemnande af deras Vexel-Lag-förslag, underdånigst anhållit, att Kongl. Majrt skulle Nådigst låta uppgöra och samtidigt med Vexel-Lagen kungöra. Ständernes skrifvelse vid 1815 års Riksdag utmärker icke heller någon annan tolkning af Grundlagen, då de endast underdånigst anhållit, att Kongl. Maj;t skulle täckas låta af sakkunnige personer uppgöra förslag till ny Vexel-Stadga, utan att Ständerne afsagt sig någon pi öfnings-rätt af förslaget, och vid följande Riksdagarne hafva Ständerne, då de utkomne Författningarne egentligen voro reglementariske, icke egt direct anledning något härom yttra. Om till dessa och de flere i Ständernes Lag-förslag uttryckte grunder för Ständernes rätt till andel i denna lagstiftning skulle fordras ytterligare stöd, finnes sådant uti Högsta Domstolens nu i ämnet gifna Utlåtande. För representanten har jag alltid ansett det vara en oeftergiflig pligt att ö: pet och fritt, men vördsamt, inför Landets Konung uttala sin öfvertygelse, och derföre har jag cck nu ansett mig böra ådagalägga min tanke i saken, fastän den ej är enlig med hvad Kongl. Majrt Nådigst yttrat i det å Rika-Salen gifna svar å Lag-förslaget eller den derefter afgifna Nådiga Contra-propositionen, likasom jag måste tro, att det är Sländernas skyldighet, att, så vida de icke frångå deras rätt att ega andel i Vexel-lagstifningen, inför Kongl. Majrt nu uttala denna deras tolkning af hvad Grund hagarne dem tillerkänna, och ej genom ett stillatigande möjligen bereda sig Lag-Utskottets Betänkande 'Nio 186. S tillfälle i kommande tider att, mot Konungens Rådgifvare, göra laglige anmärkningar, som, hvad utgång än dermed kan blifva, dock icke medföra något godt för Regering eller Land; hvadan jag med reservation emot Utskottets Betänkande tillstyrker Höglofl.
Till förstärkta Stats-Utskottets afgörande öfverlemna! de i frågan om grunderne för den blifvande Bevillningen innom RiksStånden yppade skiljagtjgheter. 2:0 I anledning af Vällofl. Borgare-Ståndets bifall till Lag-Utskottets Utlåtande, om en viss afgift till Krono-Fogdarne i Westeroch Norrbottens Län; då de icke sjelfve utan genom Länsmännen verkställa Utslag i Utsöknings-mål, gjorde inbjudning till MedStånden att förena sig om den underdåniga ansökning till Kongl. Majit, att Herrar Landshöfdingar måtte anbefallas, att genom Circulaire förständiga Krono-Fogdarne i deras Län, att de äro berättigade i och för sådana private Utmätnings-förrättningar, som på deras eget ansvar verkställas, åtnjuta biträde af Länsmän och Fjerdingsman innom Fögderiet, funnit för godt förblifva vid Preste-Ståndets den 14 näsrledns Martii till berörde Utlåtande lemnade bifall. Af den 4 dennes, innehållande: 1:0 Återremiss af Stats-Utsknttets Betänkande, angående Strömsholms Stuteri Inrättningj 388 Den u April. OeconomiaZJtskottets Utlåtande om föreslagne åtgärder tilt hämmande af Veneriska smittan ; samt Lagoch Oeconomi a Ut skott ens Betänkande, om förändring af de rörande Enskiftesdelningar utfärdade Författningar. 2:0 Godkännande af ConstitutionsUtskottets uppgift å de vid denna Riksdag af Riks-Stånden gemensamt antagna Grundlags - ändringsförslag; 3:0 Bifall till nedannämnde Betänkanden, nemligen: Oeconomi^Utskottets: Om förhöjd Tull-afgift för Boktryckeri-Stilar. Angående upohäfvande af Stockholms Stads rättighet att uppbära parmpenningar m. m. Om inrättande af en Comité i hvarje Församling till utdelande af den Spannmål Magazins-Directionen letnnar; och Om ändringar i Författningarne, rörande Skogarne i Riket. Lagsamt OeconomiaUtskottensz
Den, som bifaller Utskottets förslag, att lydelsen för den ilråga varande rubriken bör blifva all arman samt allt Manufacturoch Handtverks-smide, samt att derå skall antagas ett gemensamt värde af 32 sk. och införselstull af 8 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, antagas (l:a alternativet) Presteoch Borgare-Ståndens beslut, (2:a alternativet) Ridderskapet och Adelns beslut. Kalk, släckt. Kalksten. — Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden hafva gillat Utskottets förslag, att dessa artiklar borde befrias från utförselstull, hvaremot Ridderskapet och Adeln bibehållit sagde afgifter, nemligen för släckt kalk 1 sk. 6 r:st. per läst och för kalksten 1 sk. per Skit; och så vida icke Ridderskapet och Adeln för endera eller begge artiklarne afstår från berörde mening och instämmer i de öfriga Ståndens omförmälda besluL, komma följande voteringar att ega rum: 63:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att släckt kalk bör medgifvas tullfrihet vid utförsel, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer nuvarande utförselstull å denna artikel, 1 sk. 6 r:st. per läst, att bibehållas. 56 Bevilhiings-Utskottets Memorial, N:o 3o. 64: o. Den, som, lika med Utskottet, anser kalksten böra tullfritt få utföras, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, bibehålles å ifrågavarande artikel nu gällande utförselstull, 1 sk. per SkW. Kemiskt teckniska prceparater.
Detta sednare verk hade åtminstone till sin ursäkt, att en mängd ärender, hvaraf nästan alla skulle handläggas af verkets Adv.FiskalsEmb. öfverflyttades till andra em - 181 Den 21 Oktober. 1. m. betsmyndigheter och deribland till Kongl. KammarRm, soffi efhöll den drygaste anparten, hvarefter detta sistnämnde verks Adv.- Fiskal fick på sin lott den handläggning af dessa ärender, som förut tillhört samme tjensteman inom Kongl. KammarColl. En sådan ursäkt har Kongl, KammarRm icke att åberopa, då ingen minskning, men väl betydlig tillökning skett uti detta Embetsverks göromål, hvaraf också blir en naturlig följd att hädanefter snarare en ökning än en minskning är att emotse uti göromålen inom verkets Adv.FiskalsKont.; och då ligger uti Kongl. KammarRms åtgärd, att det oaktadt föreslå vice AdvokatFiskaltjenstens indragning, ett misstag af ännu svårare beskaffenhetä» det af enahanda art, som Kongl. KammarColl. hade begått. Deremothar Kongl. KammarR:n uti sitt lönereglerings-förslag sökt rätraferf misstag, som vid verkets reorganisation år 1831 blef begånget. Då, såsom nu, utgjorde Embetsverkens omskapning samt förminskning uti tjenstemännens antal dagens lösen; och för att hafva ellejr åtminstone synas hafva gjort något i sistnämnde hänseende, föreslog man, hvad som också bifölls, att Aktuarieoch Registratorstjensterna skulle sammanslås till en tjenst, hvars innehafvare skulle med bifräde af en Kanslist sköta begge befattningarne.
En utmärkt vetenskapsidkare och riddersman har här på f. m. afgifvit ett förslag i ungefär samma syfte, som det af Prof. Ribbing omfattade, men i detta förslag har likväl ej uttryckligen undantagits, hvad Prof. Ribbing undantagit, eller de nyss af mig uppmärksammade, utaf staten aflönade befattningar, som kallas offentliga läkareplatser. Prof. Ribbing föreslår nemi. att »qvinna må vara berättigad att aflägga afgångs-examen vid elementarläroverket samt kunskapsprof och examina för vinnande af medicinsk grad vid universitetet», samt »att qvinna, efter nöjaktigt fullgörande af sistnämnda prof, må erhålla venia practicandi, dock utan rättighet till vinnande af offentliga läkareplatser. Med uttryckande af min vördsnadsfulla högaktning för Hr Huss, och mitt varma instämmande i syftningen samt det aldramesta af hvad han anfört, nödgas jag dock beklaga, att han i sitt förslag ej upptagit dessa ord: »dock utan rättighet till vinnande af offentliga läkareplatser», ty jag anser för min del det vara af särdeles vigt, att ett sådant undantag göres. Tänkom oss, Mina Hrr! att en qvinna, efter atlagda prof, anmäler sig såsom sökande till en provincial-läkareplats, eller en regements eller bataljonsläkare-befattning; i händelse hennes betyg äro vackrare än hennes manlige medtäflares, måste hon erhålla tjensten. Att detta icke vore lämpligt, tror jag mig hafva förut visat, och man torde ådagalägga större nitälskan för qvinnans val, om man på förhand, genom antagandet af Prof. Ribbings förslag, med lätt hand prekaverade detta. Utsk:ts åsigt, att det vore gagneligt för qvinnan, att få använda sin förmåga inom kansliet och de administrativa embetsverken, fastän hon der ej kunde erhålla någon chefsplats, eller ens någon plats utöfver den aldralägsta graden, kan jag ej dela.
Hedervärda EondeStåndet antagen sådan den i Utskottets första förslag lyder; nemligen att ^Directionerne så väl här. i Stockholm som Götheborg och Malmö meddele hvarandra y genast efter hvar och en Discontdag, advis om de samma dag hos Verken antagne Låntagare och, Cautionister, samt de beviljade Lånens belopp,” hvilket sistnämnde stadgande alltså kommer att sorn Rikets Ständers Beslut JX4 Banco-Utskottets Betänkanden. Uti 11 , sorn bifallits af Högvördige PresteStär.det och Vällofl BorgareStändet, med den i Utskottets sednare Betänkande tillstyrkte förändring, att ”Directeurerne är obetaget innehafva eller upptaga Lån hos BancoDisconten i Stockholm,” är ingen annan rubbning af Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet besluten, än att Ridderskapet och Adeln föreskrifvit, ''det så väl Directeurerne sorn tjenstemännen i LåneContoiren må erhålla Lån på godkänd actie eller gällande publique papper endast hos BancoDiscontVerket i Stockholm” och icke , som Utskottet ti:lstyrkt, hos LåneContoiren, hvilket Ridderskapets och Adelns Beslut står i förening med hvad Höglofl. Ståndet öfver 13“ §. förordnat, nemligen att belåningen på Actier och publique papper skall endast å sistnämnde ställe ega rum; hvarjemte BondeStåndet för sin del tillåtit, att, 'lika med Directeurerne vid Contoiren, desse Contoirs tjenstemän skulle få upptaga Jjån hos DiscontVerket i Stockholm,5’ Rättigheten för Directeurerne, att hos BancoDisconten i Stockholm innehafva och upptaga Lån, finnes såmedelst af alla Fyra Stånden besluten; och då BondeStåndet ensamt medgifvit Contoirens tjenstemän en dylik Lånerätt, gäller de öfrige 3 RiksStåndens Beslut , sotn inskränker tjenstemännens och betjeningens
Förstån J mig, mina vänner? Tron J, att gudar styra molnens kosa, som drifva deruppe på himmelen, att de hafva tyglar på vinden, som blåser nu från hafvet, och kunna, när de vilja, hämma hans fart? Tron J, att det behöfves gudar, för att dimman skulle uppstiga från jorden och hafvet och samla sig till moln och åter nedfalla som regn? Naturen följer sina egna blinda lagar, gudarne äro alldeles obehöfliga, och jag ... är törstig och fryser. Det är kallt i afton. Okos, din herres vin är godt och värmande. Bringa mig ännu en bägare, för att styrka mig till min vandring. Jag måste återvända till staden, oaktadt det fördömda regnet, som faller Olympen och menniskor till trots. Efter att Kimon erhållit hvad han åstundade, svepte han sig i sin mantel, tackade för den visade gästvänligheten och aflägsnade sig, sedan han lofvat att vid tillfälle återkomma och då ytterligare inviga dem i sin filosofis hemligheter. Hos flertalet af dem, som åhört honom och framförallt hos gamle Medes qvarlemnade han en dyster, af oro genomträngd sinnesstämning. Det hade hitintills aldrig fallit Medes in att betvifla gudars tillvaro och själens odödlighet. Han älskade lifvet, men hade hitintills icke fruktat tanken på döden, som skulle föra honom till ett bättre land, der han finge återse sin bortgångna maka och sina käraste vänner. Han hade på sin höjd hyst små betänkligheter för den trekäftade Kerberos, den trumpne Karon och den stränge domaren Radamantos, betänkligheter, som kommo honom att önska den nödvändiga resan så långt som möjligt uppskjuten. Skulle nu alltsammans vara fabler? Skulle han aldrig återse de hädangångna, som han älskade? Skulle det hvitnade skägget vara – icke tecken till mognaden för ett kommande lif – utan förebudet till en fullständig förintelse, ett slocknande som lampans, sedan oljan blifvit förtärd? Denna tanke ingaf Medes ångest.
R:dr för hvartdera af åren 1854—1857, eller tillhopa 500,000 R:dr, måtte ställas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för att, efter den fördelning, som i Nåder pröfvas lämplig, utgå dels till anläggning af nya, dels till förbättrande eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, dock att af nämnde summa jemväl någon del, eller högst 10,000 R:dr om året, må få användas för strömrensningar och smärre hamnoch brobyggnader. 17:o. Efter pröfningen af denna anslagsfråga har Utskottet ansett sig böra till behandling företaga följande till Utskottet remitterade motioner: a) af Riksdags-fullmäktigen L. G. Sandberg från Westerbottens län, sora anhållit, att Rikets Ständer måtte bevilja ett anslag af 5,666 R.dr 32 sk. B:ko för vägars anläggande och uppbjelpande inom Bjurholms och Öhrträsks församlingar i nämnde län; b) af A. Sundholm, från Stockholms län, som, för sänkning af sju backar i Färentuna härad samt vägarnes utvidgning derstädes, begärt ett statsanslag af 1,716 R:dr 52 sk. B:co; c) af And. Medin från Kronobergs län, som föreslagit, att 266 R:dr 32 sk.
Län åter, som jemväl ansågos hafva behof af lika Inrättningar, saknades tillgångar för deras upprättande. Den mindre hufvudsakliga nytta desse Correctionshus medförde visade sig dock deraf, att de Län, uti hvilka de blifvit inrättade, icke dessmindre försågo de allmänna Fängelserne med lika antal som förut, och det tilltagande behofvet af större utrymme för försvarslöse, dels för brott straffade, dels för brott icke kände personer, jemte R. Sttrs ofvannämnde underd. anhållan föranledde inredandet af Wadstena Krigsmanshus för 3oo CorrectionsArrestanter; roen da detta oagtadt Fästningsfängelserne likväl syntes förblifva otili - Betänkande n. 383 räcklige för liysande af både för brott dömde och försvarslöse personer samt detta sednare förhållande var håde skadligt och helt och hållit stridande mot ändamålet af desse Fängelser samt fordrade vidtagandet af någon ytterligare CorrectionsAnstalts inrättande, afgaf K. M:t under d. io Dec. 1817 Nådig Proposition till It. St:r, att Borghomls Slott på Öland måtte inredas till en större Arbetsoch Corrections-Inrättning. Till svar härå anförde B. St:r i underd. Skrifvelse den 20 Junii 1818, att de väl förde sig till minnes deras i detta ämne år 1815 yttrade önskan , rnen att de, med afseende å Statens tillgångar samt de många och dryga behof, som måste fyllas, ej funno möjligt bevilja de betydliga summor, sorn för en fullkomlig Correctionslnrätlnings upprättande ansetts nödige, men öfverlemnade till K. M:ts disposition för detta ändamål 20,000 R:dr årligen till den nästföljande Riksdagen, samt anslogo äfven uti den vid samma lid uppgjorde StatsRegleringen Medel, att af K. M:t för nämnde ändamål disponeras, på sätt K. M:t pröfvade nödigt och nyttigt. Efter det K.
För Sågwerksegare, hwilka i motsats mot Bruksegare, under de sednare arén haft en förmänlig affättmng af deras tillwerkningar, har under tiden den ökade fordel blifwit beredd, att fagningsrätten wid saluoch lego-fägar numera fär utöfwas utan förut warande begränsning till wisst ärligt sägningsbelopp, dock utan widsträcktare rätt än tillförene till begagnande af sädane stogar, som ej kommit under enskild eganderätt; och har äfwen det förut gällande förbudet för egare af husbehofs-sägar att försälja hwad af egen stog kan försägas, blifwit upphäfwet. Med hänsigt äter till den gansta betydliga stogsbesparing, som kan winnås genom sägs begagnande i stället för yxa wid träds fällning och afrrumning, hafwa dertill lämpliga jagar blifwit pä allmän bekostnad anstaffade och sörjande till HuShällningsSällstapen, eller, der sädane ej finnas, till Landshöfdinge-Embetena, äfwenjom premier anslagits för införandet till Hufwudstaden af i bäda ändarne sagad wed. För Manufakiur-Distonten har ett nytt Reglemente blifwit utfärdade Den sedan sista Riksdag frän twä till femhundratusen Riks - Trädwaru handcln. Mmnifciktur Distonten. daler ökade fond för förlagsrätt, har synts i wäsentlig man bidraga till lifwandet af hagen för införandet af nya och förbättrade anstalter i Fabriksoch Slöjdewäg, och i hwilket afseende anslag äfwen bewiljals för att fran främmande länder inhemta närmare kännedom om sednare kiders uppfinningar.
Man hade ännu icke hittat på msecenat-trappan till riddar-huset, och derför skulle riddarhuset rensas och dess murar jemnas med marken. Också var det hos den förmögna börsverlden agitationen för 1863 års representationsförslag hade sitt allra förnämsta materiela stöd. Det är nu mera en offentlig hemlighet, och var det till och med redan då, att från det hållet kommo de, långt ifrån knapphändigt anslagna, penningesummor, för hvilka riddarhusfullmakter inköptes och utfattige adelsmän, som väl eljest aldrig drömt om att få lemna sin undandolda landsortsvrå för att komma till Stockholm och ännu en gång figurera som capita på riddarhuset, sattes i stånd att så oförmodadt infinna sig i. hufvudstaden och hastigt nog utlösa polett på sjelfva den märkliga omröstningsdagen. Man skydde från detta håll inga medel, och motstån-darne hafva heller icke sparat några anklagelser. Tvärt om har man ju till och med i memoarer och slika alster, deri de ’ missnöjdes förbittring fritt kunnat gifva sig luft, fått se de svåraste insinuationer framkastas till och med mot sådana personer, hvilka väl eljest på grund af sin upphöjda samhällsställning bort få vara lemnade alldeles utanför striden. Det var dessa båda samhällselement, byråkratien och finansen, som, i hopp att dermed äfven som bäst kunna se sina egna intressen till godo, verksammast bidrogo till det slutliga genomförandet af en representationsförändring, hvilken den allmänna meningen i landet redan för länge sedan erkänt vara både önskvärd och behöflig. Det är samma element, som sedan så energiskt sammanslutit sig till bekämpande af den nya riksdagsmajoritetens ensidiga sträfvanden, och det var slutligen äfven mot koalitionen mellan dessa båda, som samma majoritets ledare redan från första stunden riktade sina skarpaste anfall. Man finner denna negativa sida af grefve Posses politik tydligt nog träda fram redan under det nya riksdagsskickets allra första tider. I kammaren talar han helt öppet om en byråkrati, som i våra dagar * allt mera söker trängasig fram på de andra samhällsklassernas bekostnad, och i diskussionen utom riksdagen föra hans tillgifna organ samma språk, om ock stundom något mera våldsamt.
Jag skall icke falla R. o. Ad. besvärlig med någon votering, men jag anhåller att få till prot. reservera mig emot det beslut, som nu är fattadt. U t s k : s slutmening a n g : d e årligt uppläsande af författningen från predikstolarna och från häradstingen. Hr von Hohenhausen: Det är en sådan mängd förordningar, i hvilka det påbjudes att de skola årligen uppläsas från predikstolarna och äfvenväl vid tingen, att det vore rätt illa, om man nu onödigtvis skulle öka deras antal, och jag hoppas att ingen författning mera onödigtvis än denna skulle årligen uppläsas. Komma tider, då sådant olyckligtvis kunde vara behöfligt, så må man då utgifva en befallning om dess uppläsande, men för min del finner jag i hög grad till och med olämpligt, att ständigt och jemnt denna uppläsning nu årligen skulle ske. Utsk:s tillstyrkande blef af R. o. Ad. afslaget. Hr Cederschjöld: Som jag icke varit närvarande då 6 §:n af förevarande lagförslag diseuterades, så anhåller jag att till prot. få anföra min reservation emot densammas antagande, emedan den skall leda dertill, att i hvarje vecka eller åtminstone i hvarje månad skall åta! för upplopp kunna äga rum i de flesta provinser. Den är så vårdslöst eller otydligt uppgjord, att, derest åklagaremakten skulle ställa sig densamma till efterrättelse, följden måste blifva den jag nämnt. Äfvenledes reserverar jag mig emot R. o. Ad:s nu sednast fattade beslut derom, att icke författningen skakl årligen från predikstolarna uppläsas, hvilket icke lärer vara af behofvet sä mycket påkalladt för någon författning som för denna, hvilken skall emot menige man i allmänhet gälla. Hr Munck af Rosenschöld: Flera delar af Utsk:s nu afgjordt» lagförslag liar jag ej kunnat godkänna, men jag Den 14 April f. m. 399 reserverar mig hufvudsak ligen deremot, alt Utsk. icke uttryckt skilnaden emellan upplopp och uppror, ehuru skilnaden emellan dessa torde vara tydlig och stor. För det sednare eller uppror torde erfordras öfverlagd plan.
Inis behöft utbetalas utaf de under '1847 och 4848 urs riksdag beviljade och i nuvarande reglementes 74, 75 och 76 §§ omförmälda extra stats-utgifter, nemligen: för reparationer och bokhyllors uppsättande samt ytterligare inredning i nämnde hus 4,000 R:dr, deraf förut utbetalts 900 R:dr, och till författande och utgifning af goda läseböcker för allmogen 1,500 R:dr, hvaraf halfva beloppet blifvit lyftadt, samt till pensionering af Borgmästare och Kommissions-landtmätare, jemte dessa tjenstemäns enkor och barn, 13,200 R:dr; af hvilket anslag någon utbetalning från Riksgälds-kontoret allt hittills icke ifrågakommit. Beträffande de, enligt reglementets 77 och 78 §§ under riksdagen ur 4850 och 4854 beviljade och vid sistlidne riksdags slut till någon del i Riksgälds-kontoret innestående stats-bidrag, anse sig Fullmägtige böra anmäla, att, efter häraf sedermera verkställda utbetalningar, utgör återstoden utaf dessa stats-bidrag för närvarande R:dr 38,700: — nemligen: 7.500 R:dr utaf det för fullbordande af hamnbyggnaden vid Wisby, medelst vågbrytarens förstärkning och grundläggningen af tvänne landt-armar, beviljade anslag å 126,937 R:dr 50 öre; 1.500 R:dr utaf anslaget å 53,070 R:dr för hamnbyggnaden vid Calmar; 2,000