Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefwe» och Ordföranden inwände, at af samma skäl skulle alla Inrättningar kunna sägas wara Riksens Ständers, emedan koncleu derril alrid af Nationen blifwit gifwen. Hans mening vin denna sak wore den, at Ständerne endast til et wistt ändamål anslagit Summan. men at det wore Konungens rätt at wid det i följe deraf inrättade Embets-Werk tilsätta och förordna Embetsmän. Grefwe körner, ^clolk 6öran. Jag tror ej at någon fraga kan upsta, huruwida Riksens Ständer skulle tilsätta Ledamöter i SpanmälsMireQiouLu. Riksens Stander beflöto ar l?86, Den rz Mars. 737 at til inrättning af Allmänna Spanmals-kckL§aLiner 50 Tunnor Guld ffulle anwändas. Af dem na Penninge-8ummL har aldrig mera an io Tum nor Guld af Lancken blifwit Utbetalte, och desse hafwa sedermera blifwit utaf koraen Stats-Merker ersatte; detta förskott til ensäwidsträckt anläggning kan ej annat an anses för rätt obetydligt. Förut och ända ifrån Inrättningens första början har den aldrig warit under Riksens Ständers egen styrelse, och för det narwarandear af Utskottet ingen ting annat tilstyrkt, an ar AL2M8-Inrättningens förwalrning af Riksens Ständers Revi8vrer matte komma ar reviclerS8. Detta ar et nytt bewis, om jag sa fär säga, at Riksens Ständers Utskott nog längt sträckt sina undersökningar, och sa godt som til Ständers afgörande vfwerlemnar hwad som längt bättre af den Styrande Magten förrättas, och hwaröfwer Riksens Ständer för sig endast behöfwa och böra behälla öfwersigtett.
Efter en stund steg han upp, närmade sig kaminen, jemkade ljusstakarne, flyttade några böcker på sitt skrifbord, vid hvilket han derefter nedsatte sig och började skrifva. Middagen tycktes derunder blifva glömd, ty ännu flere timmar sednare finna vi honom i samma ställning. Dagen derpå stannade Oskar Lejonstjerna utanför Lucys dörr. Det var icke utan en stark hjertklappning han inträdde i den trefliga salongen, der hon emottog honom. Ehuru hon blott en kort tid hade bebott den, hade hon dock hunnit meddela någonting af sin egen karakter åt alla dess föremål. Uti en vas på bordet stod en artistiskt sammansatt bukett af rosor och liljor; en vacker lithografi af Müllers André Chénier stod på ett staffli och då han inträdde, höll Lucy just på att ställa den i den förmånligaste dagern. Hon helsade honom såsom en gammal vän och en stund derpå voro de inbegripna i ett lifligt samtal. Efter hvad mina läsare redan känna om Lucys karakter, kunna de lätt förstå, att hon ej kände sig det ringaste generad af det ovanliga i sin ställning. Oskar Lejonstjerna erfor, så frisinnad han än var, en oförklarlig känsla som sade honom att den belägenhet, i hvilken Lucy nu befann sig, icke var rätt passande för en så ung, så förtjusande qvinna. Kanske var det den fara, hvari hans hjerta befann sig, som gjorde att deras rôler ombyttes; det var han som kände sig blyg, hon åter var fullkomligt fri ifrån allt tvång. Männens bedömmande af den bildade qvinnan är ofta nog skeft, kanske till en del derför, att deras umgänge ej inskränker sig till dessa. Oskar var icke en exalterad menniska, ej heller hade han förlorat sitt hjertas friskhet; han var en allvarlig rättänkande man. Sedan sin barndom hade han lärt att beherrska sig sjelf och kanske hade det legat ett visst öfvermod i den lugna blick, hvarmed han betraktat sin framtid. Han hade trott sig hålla sitt hjerta i sin hand och ej velat gifva det åt någon annan än den han dömt värdig att blifva hans lefnads följeslagarinna, och nu hade det blifvit taget innan han hunnit fråga sig sjelf om denna var den rätta.
Jag har begärt ordet blott för att yttra, att enligt den kännedom jag äger om serskilda delar af Skåne, är det min öfvertygelse, alt allmogen i dessa trakter skulle anse det vara högst nyttigt, alt det förslag, som StatsUtsk. tillstyrkt, verkställes. Såsom bevis derpå kan nämnas, att en ledamot af BondeSt. från denna provins vid innevar. riksdag väckt motion derom, att den ränteskyldiga allmogen derstädes måtte få lösa den till läroverken ingående räntespannemålen efter markegångspris, med förhöjning för forselskyldigheten, och att alla ledamöterne från samma provins förena sig med honom. Den 4 November e. m. 123 Jag lior alt delta afven skulle vara gagneligt för räntetagare, ifall den contanla lönen komme att någorlunda motsvara hvad de nu, då räntorna utgöras in natura, per medium åtnjuta. En Professor t. ex. skulle utan tvifvel finna sig mera belåten med att erhålla sin lön uti contanla penningar, som man kunde lägga uti sin pulpet, än att erhålla den uti spanmåi, hvilken försäljes så alt räntegifvaren blir prejad, räntetagaren bedragen, och vinsten tillfaller köpmannen. Hr Printzensköld, Carl: Ehuru jag såsom bevis för nödvändigheten af detta förslag hört flera talare upprepa att BondeSt. bifallit detsamma, vågar jag dock för min del tro, alt den omständigheten icke innefattar ett sådant bevis; tvertom måste jag beklaga, att BondeSt. härutinnan icke insett sitt eget bästa, och måhända förtjente detsamma svar, som Cancellern vid Lunds academi lemnade academi-staten på dess begäran om deras räntors förvandling till contant. Han sade nemi.: ”J veten icke hvad J bedjen." Jag behöfver blott gå lill tredje punkten, för att finna hvad följden blir för räntegifvarne af detta förslag. Värdet af de indelta räntorna utgör öfver två millioner r:dr.
I Utskrs förslag ser jag deremot ingen bestämd amortissementsfond för de lån, Banken skulle komma att göra. 6:0 Skulle Bankens silfverförråd börja sjunka under 2 millioner r:dr silfver, försäljer Banken (för t. ex. en million eller ^ million i sender) obligationer på utrikes ort, att derför valuta i silfver låta införa. 7:0 Enär det nu af Banken ägande silfverbelopp, jemte det för obligationerna disponibla, till fullo svarar emot den nu i omlopp varande sedelstocken, och ny sedelemission icke kan äga rum, förutan derför i Bankens hvalf inflytande silfver valuta, erhåller bancosedeln den möjligaste 38 Dcn i Augusti f. m. största garanti, förenbar med en den lagstiftande magten sjelf tillhörig bankinrättning. 8:0 Bankens inkomst skulle (enligt hvad vi ofvan sett) uppgå till en summa af . 4a0>00° r:dr. Afgår förvaltningskostnaden, som för en till vexeloch deposit-bank förenklad bank ej bör uppgå till mer än 120,000. Återstår i behållen inkomst för Banken en summa af 3oo,ooo r:dr. 9:0 För dessa 3oo,ooo r:dr uppköper Banken årligen , när coursen det tillåter, utländska fonder, hvilka sedermera, såsom mera realisabla än egna statsobligationer, först användas till si I f v er an skaffn i ng, då Banken det erfordrar, och dessemellan afkasta god ränta. Bankens förmögenhet skulle sålunda betydligen ökas hvarje år och lemna hoppet att se den småningom förvandlad till en af de solidaste i Europa. 2:dra Afdelningen. 10:0 Bankens samtliga fordringar (25 millioner, inberäknadt grundcapi talet) öfverby t tas till Riksg.cont , som derjemte öfvertager Bankens skulder, nied undantog al' sedelstocken samt hela lånerörelsen.
Syssloman att upphöra med utbetalning af löner, som i så inånga år, troligtvis utan alt anmärkning, utgått, och som således, efter skälig förmodan, måtte grunda sig på vederbörlig auktoritet, ehuru, som ofvan blifvit nämdt, någon handling i ämnet icke förefanns. För öfrigt skulle Kyrkornas Syssloman icke ogerna se Kyrkorna befriade både från dessa och andra främmande utgifter. es Ali Kyrko^tiratorerncs i Götheborgs och Bohus Lön underdåniga Utlåtande, i anledning af Revisorernes anmärkningar vid nämde Läns Landtkyrko-Räkenskctper„ Ti i 1 följd af Eders Kongl. Maj:ts återgående Nådiga Remiss af den i 2 sisilidne Februari, meddelad i anledning af den, utaf Rikets Ständers åt 1841 församlade Revisorer, Öfver förrättad Stats-Revision afgifna Berättelse, rörande förekomna anmärkningar vid Landtkyrko-Räkenskaperna i Bohus Län, få Kyrkokuratorerne, såsom Utlåtande, underdånigst meddela, att samtlige Konfrakts-Prostarne inom Bohus Län nu blifva af Kuratorerne erinrade om vederbörandes förständigande, att vid hädanefter afgifvande Kyrko-Räkenskaper ställa sig de anmärkta förhållandena till efterrättelse,. Götheborg å Lands-Kontoret den 7 Juni 1842. 3?å Landshöfdinge-Embetefs vägnUir} Ä. BRUHN. P, W. Hqemgrek. Care Emgelbe»»*! 472’ — Direktionens öfver Allmänna Garnisonssjukhuset underdåniga Utlåtande, i anledning a# Revisorei nes Berättelse oro granskningen af Gurn Sons-Sjukhusets Räkenskaper. Stormäktig ste Allernådigste Konung! Sedan, genom Nådig Remiss af den 23idje sist]idne Februari, Eders K ongl.
Hamndirektions och Magistrats samt Landshöfdinge-ernbetets i Hallands län underdåniga yttranden, än ock Kammar-kollegii underdåniga utlåtande, har Kongl. Majit, vid föredragning af detta ärende den 22 Februari 1861, funnit godt i nåder bitalia, att ifrågavarande till Kongl. Majit och Kronan den 25 September 1857 öfverlåtna, af flygsandsfalt bestående jordrymder, må under vissa föreskrifna vilkor lill stadens hamn åter afträdas; hvarom nådiga Skrifvelser af samma dag expedierats till Kammarkollegium till kännedom och behörigt iakttagande samt till Kongl. Majlis Befallningshafvande i Hallands län för vidtagande af de åtgärder, som för verkställandet af Kongl. Maj:ts nådiga beslut erfordrades. 181:o af den 11 Augusti 1860, angående erläggande af lösen för återvinnande af krononybygge, som förre innehafvaren genom transport sig afhändt. (108.) Sedan, till följd af nådig remiss den 24 i samma månad, Kammar-kollegium häröfver den 7 Juni 1862 med underdånigt utlåtande inkommit, är detta ärende på Kongl. Majits nådiga pröfning beroende. 182:o af den 11 Augusti 1860, angående förhöjda böter m. m. för oloflig elgjagt. (100.) och 183:o äf den 25 Augusti 1860, angående förbud mot begagnande af s. k. elgdrag samt om förändring i vissa delar af föreskrifterna rörande rofdjurs jagt. (119.) Efter inhemtande af Högsta Domstolens och Skogs-styrelsens underdåniga utlåtanden, komma dessa skrifvelser att afgöras i sammanhang med Skogs-styrelsens afgifna underdåniga förslag till ny Jagtstadga. 184:o af den 11 Augusti 1860 angående ersättning till Sala silfververk för dess förlust, i följd af skatteförenklingens tillämpning på de till Silfververket anslagna räntor af det s. k. Salbergs län. (lil.)
Mern. litt d. Ståndet biföll: l:o yttrandet under denna litt. i Utlåtandet N:o 170, med förändring och förtydligande, enligt Utlåtandet N:o 326, angående den i detta moment nämnda indragning af räntor och kronotionde, 2:o tillstyrkandet, i afseende på Riksgälds-ConLoirets förskoller till Siats-Verket för lölieliqvidernes besörjande, vid hvilken bestämmelses slut Ståndet ansåg detta tillägg bora fogas: äfvensom i öfrigt företaga, hvad till verkställighet af Fröt. Utdr. d, 3i Od, 184.0. 733 Rikets Ständers beslut erfordras, 3:o Utskottets hemställan, att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att. förslag till contante löne-slater för dem, som hitintills innehaft indeldla löner, må varda upprättade och Rikets näst sammanträdande Ständer förelagda, och 4:o yttrandet i Utlåtandet N:o 326 öfver gjorda erinringar, i fråga örn förändringens bestånd. Tredje punkten} angående grunderna för indeldta räntornas och kronotiondens levererande eller lösande med penningars samt räntepersedlornes förenkling. Godkändes, enligt Utlåtandena N:ris 170 och 326. Med ogillande af Utlåtandet N:o 170, godkändes Utlåtandet N:o 326. Utlåtandet N:o 170, med den förändring, som innefattas i Utlåtandet, IST:o 326, godkändes. Förslaget, enligt den redaction, som förekommer i Utlåtandet N:o 326 antogs. Utskottets hemställan om uppskof med den förut beslutade reductionen af hemmans-räntorna till färre persedlar bifölls, äfvensom Ståndet godkände, hvad Stats-Utskottet, i Utlåtandet N:o 170, yttrat, i anledning af Per Jönssons ifrån Malmöhus
Beträffande HofR:na, har det deremot visat sig att med nuvar:de vilkor de icke kunnat eller kunna erhålla Notarier med den skicklighet, som varit önsklig och nödig. Det är således för Statens och de rältsökandes skull och icke för personernas eller för tjenstemännens, som jag tror lönerna böra höjas. Hr von Hartmansdorff: Frih. Cederström och Hr Bildt hafva sagt, att Statslltsk. bordt hålla sig lill anslagsfrågan och icke befatta sig med reorganisationen. Om Utsk. följt denna grundsats, hade det bordt börja med att fråga efter, huru mycket sportlerne i HofRma utgöra. Derigenom hade det fått veta, hvilka^ tillgångar redan finnas, och sluppit på måfå upgöra ett förslag. Åsidosättandet af denna undersökning är grundfelet i Utsk:s Betänk. Jag har icke yrkat någon förminskning af den summa Konungen äskat, men jag har yrkat att, innan hon förvandlas till ständigt statsanslag, Ständerna skola få veta huru mycket sportler f. n. finnes att tillgå i HofR:ne; ty det skulle kunna hända, att man i annat fall gifver för mycket. Jag har gjort den anmärkt!., alt förhållandet emellan de olika tjenstemännens löner vöre oriktigt och att man icke bör under namn af löneförbättring åstadkomma en löneförroinskoing. Hr Bildt 86 Den 11 April c m. frågade, hvad det skulle blifva af målet, om det återremitterades, och om StalsUlsk. då fästade afseende på min eller någon annans dermed öfverensstämmande mening. Gillade Ulsk. min åsigt, så erhölle HofRrne förmodligen hela det anslag, som nu blifvit föreslaget, dock icke såsom ständigt, utan såsom gällande blott intill nästa statsreglering, då man under liden kunde erhålla ett rigtigt och fullständigt utredt förslag i detta hänseende. Frih. Cederström har, troligen för att försvara Ulsk:s åtgärd, framhållit skilnaden mellan den ringa aflöning, som beslås militära tjenstemän och den som nu föreslås för åtskilliga civila.
S. D. Sedan hos Högloflige Ridderskapet och Adeln motion blifvit väckt derom, att Riesens Ständer måtte uii underdånig skrifvelse till Kongl. Majjt framställa nedannämnde underdåniga önskningar; 1) Att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder tillsätta Ordinarie StatsSecrelerare och JustiiiaeCanceller, samt låta dem med Fullmakter förses; 2) Att Kongl. Majtts Rådgifvare, enär om* ståa - Den 14 Julii j. m. *73 ständigheterne påkalla åfgårder emot Utgifvare af Tidningar, i deras tillstyrkanden måtte vara toleranta; 3) Att de i deras tillstyrkanden sorgfälligt måtte respectera gränsen, som Lagstiftningen uppdragit emellan Domaremagten och den administrativa ; 4) Att de i deras tillstyrkanden af utgifter till allmänna behof matte iakttaga den nogaste hushållning med Statens medel, samt i afseende på dessas disposition och redovisning, hvad Grundlagen och Riksens Sänders Beslut föreskrifva; Under anhållan, att denna motion måtte till ConstitutionsUtskottet remitteras; samt Herr Grefven och LandtMarskalken ansett samma motion icke öfverensstämma med 107 §. i RegeringsFormen, utan innefatta en åtgärd, hvilken syntes medföra ett tillägg till nämnde §, och sålunda till formen icke vore med Grundlagen enlig, hvadan och enär Grundlagarne, enligt 85 §. i RegeringsFormen, borde efter deras ordalydelse i hvarje särskildt fall tillämpas, samt icke linge på annat sått, ån i 81 och 852 § §. RegeringsFormen stadgas, förändras eller förklaras, Herr Grefven och LandtMarskalken icke eller funnit sig kunna meddela proposition å remiss af ifrågavarande motion till ConstitutionsUtskottet; men en slik proposition likväl blifvit af Ridderskapct Ridd. o. Ad. Prat. VI.
Herr Tham, Wolrath: anförde skriftligen : Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof, upptager i början, att genom RiksHufvudboken för 1826 skall vara ådagalagdt, att StatsYerket äger en ifrån de förra åren upplagd tillgång af omkring 5 millioner R:dr Banco. Rätta förhållandet, tror jag, upplyses af Kongl. StatsContoirets underdåniga skrifvelse af den i6:de sistlidne October , som innehåller, att StatsVerkets tillgångar vid 1826 års slut utgjorde 5,543,3g6 R:dr 29 sk. 1 rst., men att deremot StatsVerkets skulder vid samma tid voro 4>949>°33 R:dr 6 sk. 8 rst., och att således endast skillnaden emellan dessa summor 5g4,363 R:dr 22 sk. 5 rst. kunnat förtjena namn af upplagd tillgång, så vida icke StatsContoirets Skrifvelse äfven upplyst, att en stor del af detta öfverskott försvinner genom Restantier, som skola af - 8o Den 8 December f. ni. kortas, och Förskotter samt Proprie Balancer, som skola afskrifvas. Då genom Rikets Ständers Revisorers Berättelser, hvilka förenämnde StatsContoirets skrifvelse vitsordat, Nationen erhållit den tillfredsställande upplysning, att Statsinkomsterna sedan 1823 lemnat ovanligt betydliga öfverskotter, äfven sedan alla anslag, som påfinnas, kunnat derifrån utgå; så måste det för de till Riksdagen ankomna Nationens Representanter vara lika ovän» tadt som smärtande, att icke allenast se allt hopp försvinna för minskning af Nationens bördor i proportion af de anslagen öfverstigande inkomsterna, utan äfven att, då dessa öfverskotter till ökade anslag nu ingått i beräkning, Nationen under fortfarande fred skulle vara nödsakad till Rikets försvar skuldsätta sig genom stora Lån.
Förslagets motståndare, som i första kammaren vilja skapa s. k. positiva garantier genom att der insätta ledamöter valda af Konungen, eller af Adeln, eller af Presterskapet, eller af de högst beskattade — enl. min tanke endast ett sätt att förminska dess styrka, — vilja deremot vid val till andra kammaren lemna valrätt åt, snart sagdt, hvarenda person. Detta tror jag vore ett försök att förena stridiga elementer, att blanda eld och vatten med hvarandra; det skulle fräsa och spraka, tills elden slocknat eller vattnet bortdunstat. Låt då heldre enl. förslaget den första kammaren vara en magnet, som — sjelf ett stycke af allmänna jernet — genom riktig behandling erhållit de egenskaper, hvarigenom det drager massan till sig, och sålunda på naturlig väg lemnar de garantier, som man på ett konstladt sätt förgäfves skall söka åstadkomma. Den 4 December. 237 Motståndarne anföra gerna Danmarks exempel såsom varnande, men jag anser lörhållanderna der och i vårt land så olika, alt exemplet blir alldeles oanvändbart. Man öfvergick der — tvärt — ifrån envåldsmakt till en särdeles liberal konstitution; Danmark egde en talrik Adel i besittning af stor förmögenhet, ja så stor att vår Adels i jemförelse dermed försvinner till nära nog en obetydlighet; men hurudan var denna Adels ställning till nationen? Under.snart sagdt, hela den absoluta konungamaktens tid finna vi knappt något af dess namn i Danmarks historia, några få lysande meteorer såsom t. ex. Bernsdorf och Rewentlow undantagna. Största delen af Adeln lefde för sig sjelf på sina gods, lika främmande för statens värf som för folket, med hvilket det snarare stod i ett spändt förhållande; denna Adel, som skulle kunnat lemna elementer till ett öfverhus efter Engelskt mönster, och sorn i alla händelser borde varit den naturliga målsmannen för landtmanna-intresset, stod derföre vid det nya statsskickets införande belt och hållet isoleradt, och blef alldeles utan allt deltagande vid sakernas nya ordnande. Kan man jemnlöra dessa förhållanden med våra? och eger man rätt att antaga samma verkningar, då samma orsaker icke förefinnas?
Transport R:dr 8,4-82,996: 32. — på grund af derstädes medgifven friförsäljning af bröd, kött och dricka, från utgörande af samma afgift befriad, samt befrielsen derifrån numera äfven blifvit medgifven för hufvudstaden, som deruti deltagit med icke mindre än 7,500 R:dr, anser Kongl. Maj:t statens inkomst af salu-accisen vid nu förestående stats-reglering icke kunna beräknas till högre belopp än 3,000: 28:o Post-medlen^ vid sednaste stats-reglering beräknade till 575.000 R:dr, hvaraf till stats-verket netto-inkomst 125,000 och till post-verkets stat och utgifter 450,000 R:dr, hafva utgjort, brutto: för år 1841 R:dr 604,099. 1842 601,450. 1843 605,537. 1844 609,474. 1845 622,071, I afseende å desse medel har emedlertid företett sig det förhållande att, oaktadt postkassans bidrag till stats-verket blifvil vid sistförfluLne riksdag nedsatt ifrån 150,000 R:dr till 125.000 R:dr och post-uppbörden under de sednare åren fortfarande stigit, den behållna inkomsten för postverket knappast varit tillräcklig för utgifternas betäckande, hvilka i betydlig mån ökats ej blott i följd af utvidgade post-kommuni kationer, utan ock af särskilda, häraf oberoende anledningar, såsom skjulslegans förhöjning vid skjutsens ombesörjande genom entreprenad, tillökning af postillonernas antal för befordrande af mera säkerhet vid poslforslingen m. m. Då härtill kommer, att underhåll och ombyggnad af de för postverket erforderlige fartyg påkallar betydliga tillfälliga utgifter, hvartill tillgång skulle komma att saknas, derest icke af postkassans inkomster medel härtill kunna årligen afsältas; vill Kongl. Maj:t, i betraktande af allt detta och med hänsigt i öfrigt
A49- — N:o i43. angående förändringar i villkoren för det vid sista Riksdag beviljade lån till återuppbyggande af staden Wenersborg. XVI. 388. — N:o 144. angående ändring i 5 cap. 68 § r mom. afConcurslagen. XVI. 388. — N:o i45. angående närmare bestämmelse huru förfaras bör, då, vid lagfarts sökande, fullständiga åtkomsthandlingar saknas. XVI. 388. — N:o 146. angående förlängning af de med rustbållarne vid åtskilliga afsuttna regementen och corpser afslutade ( 9» ) contract om liästvacance-afgifls utgörande m. m. XVIF. 172. Å. 178, xxiv. E. 473. Expeditioner till Kongl. Majit, Piikets Ständers: — Nio 147. i fråga huruvida lösningsrätt till grufvedelar inom Stora Kopparbergs bergslag må varda de brukande bergsmännen fortfarande förbehållen. XVII. 172. XX. 161. A* 199* •— N:o 148. i fråga om näringsfriheten. XVII. 172, 179. A. a55. XVIII. 332. XIX. A. 26. -— Nio 149• angående verkställighet af häradsrätters och kämnärsrätters beslut, samt om förändring af tiden för lagmansrätternes sammanträden. XVII. 3g3. — Nio i5o. angående traktamenten förstädernes magistratspersoner och borgare vid syner och andra förrättningar för Kronans räkning. XVIII. 6. — N:o i5i. angående uppenbara kyrkopliktens afskaffande. XVIII. 6. — Nio iÖ2. i fråga om stockstraffets upphörande. XVIII. 6. — N:o 153. angående ändring i 6 cap. 5 § Rättegångsbalken samt Kongl, förordningen om Stockholms stads styrelse af den 12 December 1672. XVIII. 6. — Nio 154. angående skärpning af straffet för åverkan. XVIII. 6.
Genera i-post-styrelscns underdåniga utlåtande, angående 1860 års Revisorers anmärkningar i afseende å Post-verket. Underdånigste Utlåtande. Sedan Rikets Ständers Revisorer afgifvit berättelse om verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, har, jemte öfverlemnande af ett ur samma berättelse gjordt ut - — 295 — drag, innefattande anmärkningar i afseende å Post-verket, Eder Kongl. Majit, genom nå dig remiss den 26 sistlidne Oktober, anbefallt General-poststyrelsen att med underdånigt utlåtaude i anledning deraf till Eders Kongl. Majit inkomma. Rikets Ständers Revisorer hafva anmärkt, att, till postförsändelsernas förskaffande, icke ångbåtslägenheter anlitades i den mån sådant vore önskligt, såväl för besparande af skjutslega sorn till befrämjande af den skrifvexlande allmänhetens fördeL För vinnande af rättelse häri har af Revisorerne blifvit föreslaget: I:o det