Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Violrot, häniöres under Apoteksvaror. Violsirop ; se Sirop. Visitkort; se Pappor, färgad!, pressadt, tryckt, figureradt, forsilfradt eller förgyldt. Vitriololja; se Svafvelsyra. Wadd, bomulls-; se Bomullsvadd. silkes; se Varor som ej kunna hänföras onder någon af de i införsellarifen upptagna bestämmelser. Wagnmakarearbeten, ej specificerade; se Slöjdevaror ej specificerade. > Walnötter; se Nötter. Waltén, lukt-; se Luktvatten. Wau; se Färger. 37 Tullvärde. Qvantitet JnförselslulL Banko. för lullberäkningen. Banko. U:dr sk. r:st B: dr sk. rist TVax: — 30 — oblekt 1 skålp. 3 — 1 blekt eliev färgadt . 1 skålp. 8 — 1 32 — TVekar j lampoch ljus1 skålp. 20 — Werktyg för slöjderna och handtverkerierna, ej specificerade 100 R:dr v. 15 — TVin, alla slag: 1 24 — ° på fastager 1 kanna 24 .— 4 c på buteljer 1 kanna 1 1 32 — Windruf , torr 1 lisp. 6 — 25 — Tfindrujvor 1 skålp. 5 12 — Winsten, rå eller renad 1 skålp. 1 6 — 36 — * Winstenssalt 1 skålp. 3 6 — 32 — * Wismut 1 skålp. —•— 4 — Wäfnader: helsiden-: alngods: 13 16 — leib och peluclie 1 skålp. 1 16 — 96 guldoch silfvertyg, äkta 1 skålp. Då kela ylan utgöres af silke, kör väfnaden, elmin frånsidan utvisar annat ämne, tullkekandlas såsom kclsiden. 28 andra slag 1 skålp. 6 — shawlar, shawletter och andra dukar, äfvensom genom fasonering 30 — till förkläden utmärkta tyger . 1 skålp. 6 — Waxduk; sc Väfnader.
Delta medgifver jag, och hade Const.Utsk. genom att icke ingå häruti, aflägsnat dessa svårigheter, då hade något skäl möjligen kunnat vara derför, men då svårigheterna lika väl qvarstå, fastän de icke förmärkas förr än man antagit Utslcs förslag, så tror jag icke att någon vinst derigenom upstålt. I första rummet torde jag få fästa upraärksamheten på en svårighet som blif» 422 Den 31 Maj e. m. vit framdragen mot det förslag som Frih. Raab afgifvit, den nemi., att det skulle vara omöjligt att antaga förslaget, eDär, innan Ständerne blifvit koslituerade, Riksnämnden skulle antaga och granska Ståndens serskilda ordningar. Delta Dvilar på ett fullkomligt missförstånd om hvad Frih. Raab yttrat. Frih:n har sjelf nyss sagt att vid första riksdagen skulle, sedan hvart Stånd för sig öfverlagt om Ståndets valordning, dess antagande bero på de öfriga Stånden, och jag skulle tro alt meningen vore att 3 Stånd skulle densamma sanktionera. Jag vill gå än vidare. Jag vill att grunddragen för valordningarna skola äfven få inkomma i grundlagen. Man har fästat upmärksamhelen deruppå, att det icke kan vara för de öfriga Stånden likgiltigt, hvilka grunddrag för valordningarna antagas af de andra. Det kan naturligtvis då Stånden gemensamt i Riksnämnden skola afgöra landets angelägenheter icke vara likgiltigt om en af dem gemensamt upgjord valordning följes eller om i somliga Stånd t. ex. BorgareSt., genom antagande af en mer demokratisk princip för Ståndets valordning, karakteren af det hela förändras. Dessutom hafva Hrr:ne förbigått en annan lika stor svårighet. Frih. Raab har yrkat icke allenast att för sta gången, som dessa ordningar skola stadgas utan äfven sedan vid skeende förändringar af dem, 3:ne Stånds beslut dertill skulle fordras. Jag uprepar att jag ville gå ännu längre, och önskade alt dessa frågor skulle behandlas likasom grundlagsfrågor och att följaktligen alla 4 Stånden skola sanktionera detsamma, men då icke någon annan har framställt en sådan tanke, så måste jag åtminstone förena mig med Frih.
Om det är en nu mera erkänd sanning , att jordbruket utgör den förnämsta grundvalen lör ett lands styrks och sjelfbestånd, och att denna Näring, såsom andra Näringars moder, bör i främsta rummet skyddas, sä lärer Het ock ej kunna bestridas, att Bruksoch Bergvcrksrörelsen dernäst intager det mest utmärkt* rum bland Näringar, som gagna Samhället. Man torde böta besinaa de stora och verkliga skat - 358 Den 8 Junii f. m, ter denna Näring upptager ur jorden, den rigtande export hon alstrar, att det är hon, sorn emottager och betalar Jordbrukets och andra Näringars producter, samt rigtar StatsCassan med säkra och betydliga inkomster. Det är efter min öfvertygelse, hvarken klokt eller rättvist, att icke j möjligaste måtto söka uppmuntra och understödja en Näring, hvars tillvarelse och förkofran utgör en vigtig beståndsdel af Statens styrka och lif. Under åberopande för öfrigt af hvad Herr Heijkensköld härutitsnan anfört, får jag för min del tillstyrka, att det Creditiv för JernContoret Utskotten föreslagit, matte med de vilkor BancoUtskottets i ämnet afgifne serskilta Betänkande innehåller, till det uppgifna beloppet af 600,000 R:dr oafkortad! utgå; hvarå jag anhåller om Eders Excellences Herr Grefvens och LandtMatskalkens proposition. Herr Pahlman: Jag afstar gerna från den tanka jag förut yttrat, att det till Strömrensningar gjorde anslag äfven kunde till Sillfiskets befordrande användas, samt har icke något emot, att Ridderskapet och Adeln på Metall-Lånefondernes anslag afsätter 200,000 R:dr till Sillfiskets understöd. Jag bör dock härvid hafva äran upplysa den skillnad, som emellan båda dess* anslag förefinnes, nemligen att det förra innefattar ett årligt Statsbidrag, som till Kongl, Maj:ts nådiga disposition öfverlämnäs, då det senare deremot endast är ett Creditiv på Banken, som måste återbetalts. Den g Junii f. mi 359
Jag delar alldeles icke Hr Cederschjölds åsigt och tror ej Kronans pris vara så öfverdrifvet, då man tager i betraktande arbetskostnad, risk af cassation och besvär genom en ofta lång transport; men om ock något öfverskott skulle uppkomma, tror jag, att detta ej bör missunnas den skattdragande allmogen. Gr. Brahe har uppgifvit beloppet af saltpetertillverkningen i norra provinserna. Jag torde få anföra, att i Kronobergs län uppgår den årligen till 18- ä 19,000 r:dr b:co, en ej obetydlig summa för detta län; och emedan betalningen utfaller i Jan. månad, användes större delen deraf till liqviderande af kronoskatterna samt ingår således åter till statscassan. Häraf kan jag icke finna någon egentlig nationalförlust uppstå; men väl ville jag anse för en sådan, om man skulle köpa saltpctern, der den kunde erhållas för bästa pris, på sätt Hr Cederschjöld yrkat, ty då skulle den troligen med största fördel kunna införskrifvas från Finland, hvarigenom ett betydligt penningebelopp ginge ur landet; och att deri skulle ligga någon klok hushållning med Statens medel, kan jag för min del ej inse. För öfrigt tinner jag den anställda jemnförelsen emellan koksalt och saltpeter ej vara hit lämplig, emedan det förra icke kan inom landet tillverkas. Ex. Hr Gr. Brahe: Jag vill endast fästa Hr Cederscbiölds uppmärksamhet derpå, att jag icke yttrat, det allt Den 17 Msri f. ra, Svenskt kläde skulle, såsom oöfverskuret, vara oanvändbart till armeens beklädnad, utan blott, att de prof, jag haft tillfälle att se, vore af sådan beskaffenhet, att dylikt kläde omöjligen kunde användas till arméens beklädande. Jag tror äfven, att sådant commisskläde, som hos oss för närvarande tillverkas, ej oöfverskuret kan användas, och att, intilldess våra klädesfabriker i detta afseende hinna närma sig de Engelska, det blifver nödvändigt att begagna commissklädet, såsom hittills, öfverskuret; hvilken öfvertygelse jag stödjer på hvad jag hört klädesfabrikörer sjelfva härom yttra.
Till de ekonomiska svkigheterna k0mm.0 snart andra af politisk art. Man hefann sig inidt uppe i revolutionen. Skrilckregeringens f a s ~ ~ hade: bregt stora delar af Frankrike i harnesk mot konventet. &amp; ven pR Korsi ' ka gjorcles ett fijrsok till resning under ledning af den frln lnndsflykten hemviinde. Paoli, soiu ville ofverl ' hna on Ht engelsinannen. Hans forsolr att vinnn .., f amiljen Bnonaparte strandade p % signoia Letizias fnsta ' be~~utsnmhet och uppoflirandb mod. Hon utsatte eig hellre for Iionfiskering af sin egendom, forfoljelse och landsflykt &amp; ' att ofverg8 till det engelslra .partiet. De tre aldstn sonerna ' nodgncles forkl$cldn liinna faderneon for att ej fallaa i den uppretnde Paolis vgld; .ocb snart nihte iifGen signoran mbd sin Gfriga familj &amp; a ' sin. riicldning - kenom flykten .. Hennes ' sinnesniixvaro och sfalsstyrka 6fvergAfvo h e m i e j Btt Bgon5lick u i d e r dessa diqpr. Nattetid mAste ' hen ~n.ed cle yngsta barnen och n8gra ' viinner smyga sig ut ur ' Ajacc ' io. DA. ndgou visade henne, huru 18gorna sldgo upp fr&amp;n hennes hns; svwnde hon lugnt: ~ H v a d gor det? Vi skola bygga upp det igen mycket vaclrrare.~ - Ron Br, som Taine .sager, .kraftfull och kallblodig s o i en p m c h e f. Lyckligt koin hon ofver till ' Frankrike och slog sig for en tid ned i ' Nmseille, till en borjan i verkligt betrjrck.
Der ha vi det nu! sade Tiina Katri. Modren tog från gossen hans byte och slog honom med fingret. Hvarifrån har du fått det? Var det Petu, som gaf? Gråt inte, utan säg nu snällt, när mamma frågar. Säg, mitt barn. Var det Petu, som gaf? Petu gaf, hy-yy! Hvart lade Petu resten? Dit, hy-yy! Han visade med fingret på en kullstjelpt så och började gråta ännu värre, när han tänkte på brödet, som modren behöll i sin hand. Under sån anträffades brödet. Men endast skalet var qvar; hela inkromet var bortgräfdt. Tiina Katri kastade en föraktfull blick på det. Låt vara, sade hon; inte blir jag ju fattigare af det der! Men hon såg ändå ond ut, när hon vände sig om för att gå. Nog skall jag godtgöra för det här, så snart som jag bara får börja baka, sade Mari efter henne. När må den dagen skall komma? mumlade Tiina Katri, i det hon steg öfver vedlidrets tröskel ut på gården. Mari hörde inte riktigt, hvad hon sade, men gissade ändå ungefär, hvad det var. Det syntes nog af Tiina Katris gång och hela sätt, att denna ej var vid godt lynne. Det kändes bittert för modren. Af Tiina Katri hade hon många gånger fått hjelp i sin nöd. Nu skulle det helt visst vara slut dermed. Hur skulle hon nu mer ens våga gå och begära någonting. Hon tog brödskalet under armen, ryckte en qvist från sopqvasten och grep Ville vid handen. Gossen gret fortfarande; han var rädd, att han skulle få smaka af riset. Vill du vara tyst! sade modren och förde honom in. Petu satt på golfvet vid spisen och lutade sig med ryggen mot väggen. Han såg genast riset i modrens hand och började gråta. Han hade gissat rätt. Modren kom med allvarlig uppsyn rakt fram till honom. Det hjelpte inte, att han sparkade, vred sig, kastade sig rak lång ned och skrek af full hals. Ännu hade modren så mycket krafter, att hon helt behändigt vände honom på magen, lyfte upp klädningsfållen och basade honom på bara hullet.
Valet af uttryck i omförmäldte afseende är liufvudsakeligen en följd af den fasta öfvertygelse Utskottet hyser, att beskattningsrätten, som ar Nationen ensamt förbehållen, icke kan tillbörligen utöfvas, utan i bredd med en anställande noggrann granskning, huru de, en gång, åtagne Statsbidragen blifvit använde, och i hvad mån de för behofvet varit tillräcklige; Men, om äfven annan ledning erfordrats för att härvid finna lämpeliga ordalag, har Utskottet icke eller saknat den uti Riksens Ständers, vid 1815, samt 1817 och 1818 årens Riksdagar, angående den då ifrågastälde revisionen af Kongl. Serapliimer-Ordens Gillets, och Tullverkets med fleres Räkenskaper, uppå dåvarande StatsUtskotts hemställan, aflåtne underdåniga skrifvelse!’, enligt hvilka Riksens Ständer alltid, i form af Beslut, i underdånighet yttrat sina tankar härom; Börande Utskottet, till undvikande af allt missförstånd, icke underlåta förklara, att Utskottets mening så mycket mindre varit, att icke detta Riksens Ständers Beslut skulle till verkställighet i underdånighet hos Kongl. Maj:t anmälas, som uti Utskottets Utlåtande uttryckligen anvisas de särskilda anledningar, Utskottet, för sin del, funnit förekomma till den öfvertygelse, att Stats-Utskottcts Kongl. Maj:t härtill säkerligen lemnar sitt Nådiga bifall, Hvad slnteligen angår en del Ledamöters af Välloll. Borgare-Ståndet yrkande, att Riksens Ständers och Deras Revisorers granskningsrätt hör utsträckas till Hospitalens och Lazarettcns enskildte Donations-medel utan undantag; Så enär desse medel icke kunna anses rätteligen tillkomma nämnde Inrättningar, med mindre de vilkor varda uppfylde, hvarunder gåfvan blifvit lemnad, kan Stats-Utskottet ej frånträda dess förut yttrade mening, att Donations-Brefvens innehåll hör härvid tjena till efterrättelse, och, i följe deraf, att någon revision å Riksens
Grefwe De la 6arclie, jacob, instämde med Hans Excellens Herr Grefwe kumb deruti, ark hwar och en borde fä ersättning ester pn kostnad, sä mycket häldre, som da en del af desie Capotter redan wörö nyttjade och slitne, en besigtning skulle gifwa ett 0- säkerr utslag öfwer deras warde: dock ansäg Herr G-efwen 20 Rchr Banco wara det högsta som i ersättning borde bestäs, emedan han wore öfwertygad, att detta wore det högsta »agon sadan beklädningspersedel kostat i inköp. 8ttthcrre Degerström, jacob, trodde alt Riksens ständer icke borde bestämma 20 Riksdaler Banco såsom ett maximum, utan borde KrigsCoäegii sä kallade kronohus för det äret, antagas säsom Den 9 Julli. i6y såsom maximum för de Capotker som wid bestgrningen befunnos wara af enahanda godhet med Kronans, dä omöjligen kostnaden kunde komma art stiga till 20 Riksdaler Banco stycket. Grefwe De la 6aräis deremot yrkade att ersättningen matte lampas ester den werkeliga Utgiften, dock sä att as Riksdaler Banco wvre det högsta Kronan komme att betala Zans ExcelleuceZerr Grefwe Uuutst: men vm den förestagne rotalsumman icke blefwe rillräckelig, hwad resultat skulle häraf upkomma? Skulle de som bestätt Capotterne komma att brista mark vm mark? Arr Landt-Marskalken: StatsUltstorket hade först till berra ändamål förestagit en summa af l2O,oc>c> Riksdaler efter beräkningsgrunden af 20 Riksdaler Banco för hwarje Capott. Denna förslagssumma fanns wara för högt tiltragen; betänkandet blef pä denna grund äterförwisadt.
Kakst-n bör stå 3 a 4 timmar o^b va«sle insändas Ull redaktionen, och angifres alltd tydUgt nummer å den fråga dt gälla. påfyllas under tiden, om så behö ves, mop mot slutet ö ^ e ^ h ä ^ e s söt orädde, Åt de t&gt;e af våra läsarinnor, so.n under årets lopp HUfyl / eHgör&lt;rnde t esvarat det störstjälpes upp nå fatet, beströs med socsta antul frågor, komma vi. som enuppker orh kanel. Sås af smöi " mjöl. miölk muntran att vid drss slut utdela tre pris, socker, kanel. Eller ock vahvrtdera bestående af 2ö kronor Förderiniljsås. Lingon eller annan sylt. 01 era, sku ' l f&gt;Ör en hvar, s * &gt;m insänder svar, alltid underteckna med samma signatur. Skrif till H. p. r. Hasslarp. Skåne. — Flos a-apparat°r erhållas hos jAkt eN:r 1231. Vänd er till klubbens sekv-olnget E^n^sn i Stockholm och kosta reterare, doktorinnan C. Kaphael, Ny4 kronoT 50 öre. brogatan 3S, eller till dess kassaförvalN:r 1 * &gt;98. SV-if till Matbiesens Planttare, fröken Charlotte Nyqvist, Linné- skola. KorsÖr, Danmark, och begär prisgatan 16. kurant. Esbe. Ernst. Eftersom ni ber om » de nogN:r 1299. Brunlarker^de säp^a ' - hafva grannaste upplysningar », vill jag tillägga något, oaktadt » Olgas » svar i n:r 88 vi, utan att de dessförinnan skrapats, i; r, r f c r p o c är - fullt korrekt. Huruvida ni lyckas vinna i nträde. är ock beroende på. huru gammal ni är; den för elev föreskrifna åldern är minst 12. högst 20 å r: dock må dne. som önskar undervisning i orgel, sång eller komposition vinna inträde vid högst 25 års ålder.
Med innerligt nöje och kär hågkomst af vår snart femtioåriga gamla vänskap emottog jag ditt bref af den 19: de dennes med den ypperliga fotografibilden, deraf jag visserligen ser att du blifvit betydligt äldre, men bibehåller hela typen af det allvar och den redliga öppenhet, som återspeglas i de välbekanta dragen. Med afseende å den sistnämnda egenskapen värderar jag äfven t. o. m. de utgjutelser af harm, du låter flöda öfver mina politiska åsigter i danska frågan och enkanner-gen min ovilja mot Aftonbladet. Jag kan icke beklaga, utan bör snarare vara glad öfver, att jag icke ens af en gammal vän tar något intryck i aftonbladistisk riktning. Viss kan du också vara derom, att samma mening delas af den stora majoriteten af upplysta läsare inom hufvudstaden, föranled t i allra senaste tider af det sätt, hvarpå detta blad fort polemiken i danska frågan och dess samvetslösa sträfvanden att inlocka vårt älskade fosterland i obotligt förderf genom ett fullkomligt ändamålslöst krig, för hvil-ket hela det öfriga Europa drar sig tillbaka. En sådan opinion om Aftonbladet delas äfven af hvarje upplyst och aktningsvärd tidning både i hufvudstaden och i landsorten, så att jag icke betviflar att den delas jemväl af majoriteten bland dem i hela landet, som ega ett klart politiskt omdöme och en oförvillad rättskänsla, — om än motsatsen skulle kunna citeras från Halmstads lilla samhälle. Beträffande sjelfva den danska frågan i och för sig, så känner jag lika djup harm som någon öfver preussarnes ohyggliga och barbariska framfart och önskar dessa så mycket ondt som de rättvisligen förtjena, likasom jag skattar högt danska krigshärens hjeltemodiga motstånd. Deremot ogillar och fördömer jag på det högsta danska ministérens okloka och utmanande politik och danska publicisternas sanslösa agitation, hvilken hufvudsakligen framkallat både det olyckliga kriget och dess förskräckliga elände.
Vid sådant förhållande får Utskottet, med stöd af 69 § Regerings-Formen och 30 § Riksdags-Ordningen, för frågans afgörande medelst omröstning i Förstärkt Statsutskott, föreslå följande voterings-proposition: den som anser, att, i enlighet med Utskottets, af Borgareoch Bonde-Stånden godkända förslag, väckt motion, om ersättning och belöning åt Professoren B. O. Nycander för en af honom uppfunnen rösträkne-machin, icke bör af Rikets Ständer bifallas, röstar Ja; Den. det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, hafva Rikets Ständer anvisat en summa af 687 R:dr 13 sk. 4 rst., såsom ersättning till Professor Nycander för kostnaderna vid förfärdigandet af berörda rösträkne-machin. Stockholm den 6 Oktober 1854. Bih. till B. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Okt. 1854, kl. 10 f. m. Memorial^, med öfverlemnande af förslag till de 3:ne första Afdelningame af Reglementet för Riksgälds-kontoret. (R:gds Afd.) Ehuru åtskilliga frågor, hvarom stadganden skola meddelas i det nya reglemente som till ledning och iakttagande vid Riksgälds-kontorets förvaltning bör före denna riksdags slut af Rikets Ständer utfärdas, icke äro slutligen afgjorda, och Stats-Utskottet följaktligen ännu icke kan uppgöra och afgifva förslag till detta reglemente i sin helhet, har Utskottet dock, i öfverensstämmelse med hvad under föregångna riksdagar iakttagits, ansett sig böra underställa Rikets Ständers granskning och fastställelse några särskilda afdelningar af samma reglemente, hvilka innehålla hittills gällande och äfven framgent tillämpliga stadganden, sedan genom verkställda liqvider eller Rikets nu församlade Ständers beslut deruti föranledda förändringar blifvit vederbörligen iakttagna.
Men sådant kan alldeles icke stå tillsammans med hvad sorn menas med begreppet tryckfrihet. Vi hafva ock sett till hvad resultat dylika stadganden ledt uti andra länder. Uti de bekanta September-lagarna i Frankrike stadgades, bland annat, förbindelse för tidnings-redactioner, som tilläto sig attacker emot Styrelsen, att uti tidningarna inlaga försvarsskrifter af lika längd med de artiklar, uti hvilka anfallen skett. Denna utväg begagnades i början af ministeren, men den periodiska pressen förstod snart att frigöra sig derifrån genom sådana anmärkn:r deröfver, att ministrarne innan kort funno lämpligast att icke begagna sig deraf. Gr. Frölich: Jag har begärt ordet egentligen för att erinra Frih. Cederström, Jacb b, derom, att han uti sin egenskap af vice-vårdare af grundlagarna bort hafva gjort sin anmärkn. icke emot mig, som blott till besvarande upptog ett redan afgifvet yttrande, utan -Jgdels timme förut, då en ledamot väckte de frågor, som påkallade mitt svar, och hvilka frågor lågo utom ämnet. Sedan jag anmälte mig, hafva discussioner fått fortgå på sidan om egentliga föremålet för öfverläggningen, hvarföre det äfven torde tillåtas mig att i denna riktning få yttra några ord. Jag finner visserligen, att Hr Hjerta till stor del har vederlagt Frih. boye; men jag fruktar, att Hr Hjerta sjelf begått andra misstag. Jag skulle, för att använda samma metod, som den värde ledamoten sjelf vill iakttaga, begagna ett annat tillfälle för att gifva honom satisfaction; men då nu tiden synes vara läglig att göra det här, anhåller jag få begagna detta tillfälle dertill. Hr Hjerta bar velat göra den distinction uti en försvarsartikels innehåll, att deruti kan finnas dels rättelser och upplysningar uti oriktigt framställda facta, och dels förnärmande utlåtelse!' emot reöactionen.
Vid upprältandet af förslag till förnyadt Reglemente för RiksgäldsContoret, har, — i afseende på io3 §. uti i83o års Reglemente för nämnde Contor, hvilken är af denna lydelse: ”Derest någon brist tillfälligtvis skulle uppkomma uti det påräknade ”beloppet af de till Stats-Verket eller Riksgälds-Conloret anslagne inkomster och tillgångar, hvilken ej af öfverskott eller andra för handen varan”de medel betäckes, eger Riksgälds-Contoret, att, på sätt äfven tillförene ”öfligt varit, anskaffa skillnaden genom lån,” — Utskottet, med anledning af Commissariatets i Riksgälds-Contoret, i afseende på nämnde §., framställda reflectioner, uti dess till Fullmägtige derstädes, i frågan om utbetalningen af i832 års extra Atats-brist, afgifne Utlåtande, funnit lämpligt häröfver höra Fullmägtige, hvilka, uti aflemnadt Utlåtande, anfört, hurusom af §:ns ordalydelse skulle kunna dragas den mening, att Riksgälds-Contoret icke vore skyldigt att ersätta annan brist, än den, som kunde uppkomma på Stats-Verkets i Riks-Staten beräknade inkomster och tillgångar, öfverskotten å en och annan inkomst-titel häri jemväl inbegripne, samt, tillförebyggande af all misstydning af rätta förståndet, föreslagit en förändrad redaction af ifrågavarande io3 §., jemte ett serskildt nytt tillägg, angående rättighet för Riksgälds-Contoret, att kunna få begagna sig af något anstånd på viss tid, med extra Stats-bristers godtgörande. Vid öfvervägande häraf, har Utskottet ansett merberörde io3 §. behöfva något förtydligande; och hvad beträffar det af Fullmägtige föreslagna nya tillägg, så, enär det icke kan ingå uti Utskottets föreställning, att utgifterne; hvartill ersättnings-medlen skola användas, måste ovilkorligt sammanträffa med samma tid , som Riks-Hufvndboken afslulas, och extra Stats-brisleu blifver känd.
Januarii saint 2:dra och i6:de nästderpåföljande Februarii fattade beslut, angående uppdrag för Riksgälds-Contorets Styrelse att, i Rikets Ständers namn, garantera fullgörandet af skuldförbindelser, som af Hypotheksföreningar utfärdas, har Utskottet uti nämnde Rikets Ständers beslut trott sig finna någon ofullständighet, som, vid verkställigheten, möjligtvis skulle kunna leda till osäkerhet om rätta meningen af den lemnade föreskriften. Utskottet anser derför, som sin pligt, att å dessa omständigheter fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, och derjemte föreslå de förtydliganden och tillägg, som Utskottet finner vara behöflige. A. Rikets Ständer hafva beslutat, att garantie skall meddelas Hypotheks-föreningar, hvilka äro organiserade enligt stadgade hufvudgrunder, ulan att säga af hvem dessa hufvudgrunder skola vara stadgade. Utskottet kan likväl icke betvifla, alt Rikets Ständers mening varit, det de sjelfve skulle stadga dessa hufvudgrunder. Utskottet har äfven, medelst remiss från Ridderskapet och Adeln, fått emottaga en på samma förutsättning fotad motion af Friherre Nordin, C. J., som yrkar, att Utskottet måtte till Rikets Ständer inkomma med förslag till hufvudgrunder för besagde Hypotheks-föreningar. Utskottet får alltså föreslå, att Rikets Ständer måtte sålunda förtydliga sitt, i anledning af Utskottets Betänkande N:o /\o5, fattade beslut, att, i stället för orden: ”hvilka äro organiserade enligt stadgade hufvudgrunder”, koiume att stå: ”hvilka äro organiserade, enligt af Rikets Ständer, vid innevarande Riksmöte, stadgade hufvudgrunder.” B. Då Utskottet ej kan betvifla, att denna förklaring, såsom fullkomligen instämmande med meningen af Rikets Ständers beslut, blifver Bihang till RSt.