Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af så väl Kongl. förordningen af d. 25 maji 1847 och som ock Kon:s. bef:des allmänna kungörelse af den 30 dec. samma år förklarade sockne-männen, på tillfrågan, huruledes de ansågo fattigvården i socknen helst böra skötas, att de förmenade hittills följda sättet dermed vara lättast, äfvensom till åsyftade ändamålet fullkomligt tjenande, och hwarigenom dels serskilda rotar anslås åt sådana fattiga ibland socknens medlemmar, som annorlunda ej kunde sig försörja, dels mer och mindre bidrag ut fattig-cassan anvisades för mindre behöfvande, samt att fattigvården hufwudsakligen förestås af presterskapet och fattigcassans föreståndare. N. Feltström 1848 d. 13 februari upplästes förestående protocoll vid allmän socknestämma i Häggenås sockenstuga och erkändes till alla delar, intygar: N. S. Edlund Jonas Jonsson i Österåsen Olof Larsson i Kougsta Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d 13 febr. 1848. 129 § 1. S. D. Till ledamöter uti taxerings-committéen, som enligt konungens befallningshafvandes kungörelse, sammanträder å Hölje gästgifvaregård, den 22 uti innevarande månad kl 1 e.m. valdes med enhällig röst för Häggenås socken: Bönderna Lars Pärsson och Mathias Moberg i Österåsen. § 2. Anmälte bonden Olof Carlsson i Stafsgård, att han förlidet år tillverkat 11 lispund 12 pund saltpetter, hvaröfver han erhöll vanligt sockenstämmo bevis. § 3. Kungjordes förestående protocoll af den 30 sistl. januarii hvilket erkändes och underskrefs, och hvarvid det beslut tillika fattades, att socknemännen skulle nästa söndag här sammanträda, för att ytterligare rådgöra och besluta rörande folk-scholans inrättande i socknen, sedan de under veckan haft tillfälle att i hvarje by samspråka om denna angelägenhet. § 4.
Vi komma snart till en punkt, der den atlidnes enka blifvit tillerkänd pension, under åberopande af mannens förtjenster, oaktadt han icke varit i Statens tjenst mera Än 2 år. När nu Hr Tham varit i samma tjenst i 17 år, och StalsUtsk:t ändock säger, att han varit så kort tid der, så frågar jag, huruvida någon konseqvens ligger häruti. Jag anhåller om bifall till motionen. Hr Montgomery: Då man, i likhet med en föregule ta lare, jemför de faror, för hvilka krigaren är utsatt på stridsfältet, med dem, som hota tulltjenstemannen i hans fredliga tjenstgöring, så erkänner jag, att mitt resonnemang kommer till korta. Men beträffande nu ifrågav:de tjensteman, hvilken under utöfningen af sin tjenst råkade i olycka, så måste medgifvas, att enkan derför har någon ersättning i det belopp af 180 rdr, som hon nu upbär från tullen. Denna pension är visserligen ganska liten; men då det nu är fråga om att hon jemväl på allmänna indragningsstaten skall få åtnjuta något understöd, då måste det ovilkorligen tagas i betraktande, att hennes roan blott i 17 år varit i Statens tjenst. Jag fortfar att yrka bifall till Utsk:ts förslag. Hr Carlhe im-Gyllén skjöld: Här har talats om tulltjen ster såsom alls icke lifsfarliga i jemförelse med krigareyrket. Det må vara sannt; men den tjenst, som Hr Tham bestridde, var på Gottland, och Chefen för tullverket, som nu icke är här tillstädes, kunde derom gifva mig vitsord. St:rs skrifvelse vid förra riksdagen anföres också, att han vid visitationer å strandade fartyg och dylika svårare tjensteåligganden hade ådragit sig sin sjukdom; och jag tror att de fleste militärer icke varit utsatta för värre. Hvad enkans fattigdom beträffar, så visar boupteckningen en brist af 266 rdr 39 öre. Hofpredikanten
Den, som lill kontraproposition i hufvudsakliga voteringen angående införselstullen å torkadt eller rökt kött, antager Borgareståndets beslut alt bestämma denna tull till 32 sk. lispundet, röstar Ja ; den, det ej vill, röstar Nej; Bevillnings-UiskoUets MemorialN.-o 23. 29 Vinner Nej, antages lill kontraproposition Bonde-stå/ulets beslut alt A torkild t eller rökt kolt bibehålla gällande införselslull, 1 r:dr 16 sk. lispundet; och b) i lin t’v 11 ilsa k en: 209:o Den, sorn vill, alt införselstullen å torkadt eller rökt kött skall bestämmas lill 1 i':dr lispundet, röstar Ja; den, det ej vill, i östar Nej; Vinner Nej, antages: (l:ste Altenia t.) Borgareståndets beslut. (2:dra Al terna t.) Bonde-ståndets beslut. För Ståndens beslut, angående Lackerade arbeten, ej specificerade, har Lackerade Utskottet redogjort här ofvan i sammanhang med frågan om askar och dosor eja*Specfficcln. fl. artiklar. rade. I enlighet med Kongl. Maj:ts förslag hade Utskottet tillstyrkt intagande Leksaker, i taxan af en ny rubrik: ”Leksaker eller Nurnbergerkram”, som skulle indelas i dem ”af träd eller sammansatta ämnen’’, med 36 sk:s införselstull per skålpund och i 'andra slag” att förtullas lika med ämnet, hvaraf de hufvudsakligen beslå. Borgareståndet har helt och hållet godkänt förslaget, hvilket ock Ridderskapet och Adeln gillat, med den ändring likväl, att införselstullen å den förra rubriken bestämdes till 1 r:dr skålpundet. Presteoch Bonde-stånden hafva ogillat förslaget.
Haydns oratorium• * Skapelsen » uppföres som vanligt långfredagen i Östermalms kyrka till förmån för frimurarebarnhuset med biträde af artister från k. operan under hr Hennebergs ledning. Filharmoniska symfoniorkesterns tvänne sista abonnementskonserter för säsongen äro bestämda att ega rum den 7 och 21 april. Matiné gifves annandag påsk i Berns ' konsertsalong af fruarna Anna Lundberg och Selma Grunder med biträde af fru Hwasser-Engelbrecht, Maur. Grunder, B. Halidén m. fl. Programmet upptager som slutnummer en alldeles ny » Bianca-imitation », utförd i olika kostymer af fru Anna Lundberg. Att den matinén kommer att draga fullt hus, taga vi för gifvet. •tPhilochoros » - föreställningarna, af oss omnämnda i förra numret, ega rum å Svenska teatern i afton (fredag) och i morgon middag (Maria bebådelsedag) efter ett synnerligen rikhaltigt och omvexlande program, upptagande en mängd gamla såväl folksom societetsdanser, folkmelodier för sång, fiol och handklaver samt dessutom sång af en 4-dubbel kvartett Upsala-studenter ur det välbekanta sångsällskapet O. D. Då föregående tillställningar af detta slag härstädes rönt det allra lifligaste intresse och bifall, är det att antaga, det de nu förestående skola draga fulla hus, så mycket hellre som ändamålet — beredande af medel för fortsatt arbete i syfte att väeka de bortdöende resterna af svenska folkdanser, berättelser och folkmelodier till lif igen — ju är godt. I DUN p å g e l FeniXBerättelse för Idun af Mathilda Lönnberg. där, vänta tills hans undersökningar blifvit afslulade. Så kommer han åter, o c h vi resa tillsammans till Sverige, resa s o m man och hustru Då skall hans syster Julias bröllop firas i midnattssolens land — och sedan återvända vi hit för alltid. Hvad säger du om denna plan, onkel? » » Att genom den min käraste eller åtminstone näst käraste önskan går i fullbordan, » svarade den gamle ingeniören.
Oi ridel t span mål: 1855 års Riks-stat anslår (6,420 T:r) 40,446 kubikfot med ett lörslags-värde af Tillkommer: förhöjning i detta värde till 2 R:dr per kubikfot Båtsmans-indelningen. Indelta Räntor efter Markegång: Värde enligt 1855 års stat, på förslag Förhöjning i detta förslags-värde Tillskott i de till Båtsmans-indelningen uti Blekinge Län anslagna räntor, Pär slags-ans lag (nytt) Måleri elen. Penningar. Tillkommer: till Aflönings-förbältring för Flottans Timmermansoch Handtverks-stater, förhöjd inqvarte rings-ersätlning derunder inberäknad 85,950: 47. » ökade inqvarterings-penningar för Matroser och uppfordrade Båtsmän 1,326: 63. » förbättrande af uppfordrade Båtsmäns aflöning och underhåll 38,836: 47. Omdelt spanmål: 1855 års Riks-stat anslår (3,000 l’:r) 18,900 kubikfot med ett förslags-värde af 30,000: tillkommer: förhöjning i detta värde till 2 R:dr per kubiklot 7,800: - Flottans nybyggnad Båtsmäns förseende ined kojer och täcken ■ • . Balsmännens beklädnad, Dörstags-unslttg, högst Beklädnad ål Mariner, Kanoniere:-, Matroser och Skeppsgossar. Nuvarande anslaget Transport 90,240; — Penningar. Riksmynt. O i n d e 11 Spanmål. Mått. V ärde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. R:dr öre. Summa. Riksmynt. Tillkommer: Förhöjning i beklädnads-medlen för: S:gr Diverse Anslag. Exercis af Flottans bemanning. Gemenskapens vid Flottans korpser natura-underhåll, förslags-anslag.
Maj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1859. Angående hyr eser sättning åt Cliefen för EcklesiastikDepartementet. laboratorium upptages af elever, som för detsamma äro främmande, och Apothekaresocieteten för beredandet häraf dels inköpt tomt, dels tillskjutit bidrag till inredningen af nytt laboratorium, så att ytterligare anspråk å dess medverkan för ändamålet, än hvartill densamma sig erbjudit, ej torde kunna göras, tillstyrker jag underdånigst, att Eders Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer beviljandet af det lån å 50,000 R.dr för uppförandet af en byggnad för Farmaceutiska institutet, hvarom Apotbekare-societetens
Ännu betänkligare måste följderna häraf blifva vid inträffande krig, då, om ej något medel till afhjelpande af denpa brist i tid beredes, det torde komma att saknas, icke allenast den för första uppsättningen af aktiva arméen och dess depöter erforderliga befälspersonal, Utan ock utvägar att fylla de luckor bland befälet, som kriget förorsakar. 1 betraktande häraf har Kommitén ansett det såsom ett bland dess förnämsta åligganden att noga undersöka, genom hvilka åtgärder det mål, man i detta hänseen - 59 de har för sig uppställdt, lämpligast och med största fördel, såväl för staten, som för försvarsväsendet må kunna ernås. Att öka den stående befälspersonalen genom anställandet af särskilde officerare och underofficerare för beväringsmanskapet, så i krig sorn fred, torde visserligen ur rent militärisk synpunkt kunna anses ändamålsenligast. Deremot tala likväl andra vigtiga skäl; hufvudsakligen desamma, som föranledt beväringssystemets tillämpning på vårt försvarsväsende. Nödvändigheten att ordna försvaret så, att det i behofvets stund kan uppbringas till högsta möjliga styrka på samma gång det under freden medför de minsta möjliga kostnader för staten, gör sig gällande äfven i fråga om anskaffandet af befäl för den ökade styrka, af hvilken kriget har behof. Att söka ur beväringsmanskapets egna leder bilda tillgång på ett reserv-befäl, som jemväl under freden kan biträda med manskapets undervisande och öfvande, måste således vara en naturlig följd af beväringssystemets conseqventa utveckling, och medföra väsentliga fördelar, icke allenast för staten, utan äfven för sjelfva be värings-inrättningen.
Sirs Banks utelöpande sedlar å 16, 12 och 8 sk. brko samt å 14 och 10 sk. kopparmynt, och dels för inlösen i Banken af ej mindre nyssnämnde sedlar, än Bankens utelöpande transportsedlar samt sedlar å 3 och 2 Rdrr på dubbla och enkla blad. i:sla och 2:dra punkterne. Bifållos. 3:dje punkten. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Då R. St., enl. grundlagen, hafva rättighet ali utgifva sedlar, som för mynt i riket skola gälla, anser jag det icke vara med samma rättighet förenl., att R. St. utsätta den tid, inom hvilken de af dem utgifne mynt-representationer skola uphöra att såsom mynt i riket gälla, kortare än den allmänna lagen för praescription af fordringar i allmänhet bestämmer. Oaktadt Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret flere gånger hos R. St. väckt fråga om utsättande af praesciptions lid för några i RiksgäldsKontoret innestäende, enskilde personer tillhörige, mindre fordringar, samt förslagen härom blifvit af R. St. godkände, och framställning i anledning deraf hos K. M. gjord, har likväl någon kungörelse i ämnet ansetts icke kunna utfärdas, förrän R. St. vid sisla riksdagen för dessa fordringars aflysande bestämt enahanda tid, som för praescription i allmänhet är stadgad, oell jag befarar, att samma binder kan komma all möta för antagande i förevarande fall af en sä kort praescriptionstid, som den här ifrågaställa. Säkerligen finnas många, hvilka hafva sådana sedlar, som de af Ulsk. omnämnde, och hvilka genom den föreslagna korta praesciptionstiden kunde komma att tillskyndas förluster, eller också skulle detsamma troligen inträffa som med de för längesedan aflysle riksgälds-sedlarne, nemi. alt de, som äga dem, vände sig lill enskilde motionärer, som vid liksdagarne väcka fråga om sedlarnes inlösen af Riksgälds-Konlorel, utan hinder deraf att praescriptionsliden förflutit, och alt dessa framställningar af R. St. bifallas. Men för alt förekomma detta i nu förevarande
Dessutom kan jag för min del ej inse det brottsliga i Friherre Anckarsvärds Project, hellst han ganska tydeligen. declarerat, det hans afsigt visserligen intet varit, alt blotta Landet på Sjelfförsvar, utan tvertom, att han yrkade, och på det högsta önskade, det vi under Fredens lugn, genom alla möjliga besparingar, skulle söka samla krafter, för att vid ett Anfallskrig, >— då med fördubblad styrka kunna försvara oss. Härtill ansåg Herr Friherren ett medel vara, i Indragningen af 10,000 man Infanteri under fredlig tid, på vissa år. Det torde väl äfven vara honom förlåtligt såsom Människa, i händelse han ej skulle hafva träffat det rättaste eller fullkomligaste medel till ändamålets vinnande; och hvilket jag ej vill eller ens tilltror mig böra bedömma: Men då vi oupphörligt klaga öfver redan betungande utgifter, och öfver brist på tillgångar; då bör det väl , cj med Herr Grefve Mörners stränghet bedömmas, om de olika utvägar sorn härtill föreslås, ej af Herr Grefven gillas; ja! äfven om de ej voro de rätta, helst Personen, som framställt dem, tydeligen genom dess nyss åberopade yttrande, lemnade ett ojäfaktigt prof af den varmaste Fäderneslandskänsla. Jeg anser dessutom Herr Grefve Axel Mörners yttrande, äfven sårande för hvarje Militaire, då han ens ifrågasätter möjligheten, att en Militaire någonsin skulle kunna öfvergifva hoppet att försvara sig, ja! äfven om det vöre emot den mäst öfverlägsne Fiende, Nej! 376 Den 27 Januarii. clemia tanka kan aldrig hos en rättskaffens Militairc uppstå, emedan han väl kan falla ett offer i Striden; men — äfven då liar lian ju till sista blodsdrqppan försvarat sig. Således anser jag Herr Grefve Axel Mörncrs sjcl(mäktiga Declaration lika sårande för hvarje Militaire, sora för hela Ståndet, Grefve Possej Claes Fredric:
I öfverensstämmelse med sednaste riksdags statsreglering och nu gällande riksstat, borde för hvart och ett af åren 1858, 1859 och 1860 genom' Kongl. Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret aflemnas en summa af 966,200 R:dr, för att användas till bestridande af de till utgående från sistnämnde verk af Rikets Ständer anvisade statsutgifter; utgörande således detta, Riksgälds-kontoret tillerkända, belopp för sagde 3:ne år icke mindre än 2,898,600 R:dr Runt, Såsom Fullmäktige uti sin berättelse anfört, har, oaktadt derom från Riksgälds-kontorets sida gjord framställning, allt hittills icke skett någon inbetalning till Riksgälds-kontoret utaf ifrågavarande, Riksgälds-kontoret tillkommande anslagssumma. Då detta förhållande synts Revisorerne destomera anmärkningsvärdt, sora jemväl svårighet under sednare år mött för Kongl. Stats-kontoret att till Riksgälds-kontoret utbetala de belopp, som, enligt liqviderna om öfverskott, besparingar och brister, bordt Riksgälds-kontoret tillgodokomma, hafva Revisorerne, uti sin angående stats-verket afgifna berättelse, sökt dels utreda orsakerne till ett förhållande, som, ifall icke Riksgälds-kontoret ägt andra utvägar till bestridande af de på Kontoret anvisade Bristerna uti 1858 års statsinkomster och förslagsanslog. Det enligt riksstaten anvisade bidrag till Riksgälds-kontoret s utgifter. Riksgälds-kontorets kreditiv å Rikets Ständers Bank. Anslag till väg-anläggningar och vägförh ättringar. — 52 — utgifter, kunnat för Statens kredit medföra ganska betänkliga följder, dels angifva de åtgärder, sorn, enligt Revisorernes åsigt, torde böra vidtagas för att sätta Kongl. Statskontoret i stånd att vid alla tillfällen verkställa de utbetalningar, sorn af detta verk böra bestridas.
Efter derför afgifven och af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret godkänd skuldförbindelse, har hela lånesumman från detta verk utbekomrnits vid de af Kongl. Majit i nåder bestämda utbetalnings-terminema, nemligen i September 1886 en tredjedel af lånets belopp eller B:ko R:dr 44,444: 21. 4. i Oktober samma år en tredjedel » 44,444: 21. Summa B:ko R:dr 133,383: 16. — varande uti ett af Chefen i medlersta vägoch vattenbyggnads-distriktet den 26 sistlidne Augusti meddeladt intyg angående jemvägs-anläggnings-arbetets fortgång uppgifvet, att denna jernvägs-byggnad kunde anses till hälften fullbordad i afseende på de arbeten, som berodde af terrängen samt att den dessförinnan utbetalda kostnads-summan skulle utgöra 329,314 R:dr 70 öre R:mt, deruti inbegripet hvad som utgifvits för inköpta jernskenor och trädunderlag samt anskaffningen af en de| utaf rörliga materielen. 12 Stats-Utskottets Utlåtande Jt? 175. 1 betraktande af de omständigheter och förbällanden, som föranledt ofvanbemiilda aktie-bolag att, ehuru statsbidrag vid sednaste riksdag endast beviljades för en jernväg med begagnande af hästkraft, företaga anläggningen af en lokomotivbana mellan meranämnde 2:ne sjöar, anser Stats-Utskottet bolaget hafva egt goda skäl till denna förändring, hvarigenom den ifrågaställda jernvägs-förbindelsen bör komma att uppfylla den framdeles motsedda ökade rörelsens behof; och då bolaget åtagit sig att utföra och fullborda sagde kommunikations-företag på ett ändamålseniigare och äfven för det allmänna nyttigare sätt, än det som afsågs vid samma företags understödjande med statsbidrag, oaktadt de kostnader, som för företagets verkställighet då beräknades, genom den vidtagna förändringen mer än fördubblats, synes Rikets Ständer icke sakna skälig anledning att bevilja bolaget ett ytterligare, i synnerhet under nuvarande penninge-förbållanden högst nödvändigt, understöd utaf allmänna medel.
N:o 23, i ani. af väckt mo tion ang:de skyldighet för spårbankerna i riket att å derstädes insatta medel för närv:de gifva minst fem och en half proc. ränta m. m. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik: Ehuru jag vet att tvenne Stånd till min stora förundran bifallit Utsk:ts Betänk, utan diskussion — synnerligen i det ena, der en ledamot bestämdt sagt mig att han icke tycker det vara rätt att sparbanksprincipalerna, visserligen till välgörande ändamål, som oftast använda den uppkommande vinsten — vill jag dock yttra några ord om det sätt, hvarpå denna min motion blifvit behandlad. Jag vill icke föranleda någon diskussion, men blott uttrycka att Utslut nu för andra gången behandlat en min motion på ett sätt, som jag icke kan gilla; vid förra tillfället, eller ang:de motionen i afseende å e. o. tjenstemännen och befordringslagarne, var motionen icke en gång tryckt, då den öfverlemnades till R. St:rs behandling. Jag medgifver visserligen att den mängd motioner, Utsk:t har att behandla, gör att det icke med tillbörlig grundlighet kan Den 5 Januari. 45 behandla deni alla, och det är äfven derföre, eller den, så att säga, uppsjö af motioner, hvarmed detta Utsk. öfversvämmas, som man i den nya R. O. borttagit Ekon.-Utsk:t. Man bör ock derföre med ett visst undseende, ehuru ogillandet det oaktadt icke kan uteblifva, förfara med ett Utsk., som, för att begagna ett mera vulgärt ordspråk, nu »sjunger på sista versen.» Jag borde begära återremiss, men åtriöjer mig med att få uti prot:t antecknadt hvad jag nu haft äran tillkännagifva. Gr. Björnstjerna: Efter långa strider hafva vi kommit så långt i finans-lagstiftning, alt räntan å korta papper förklarats fri. Nu vill Hr Liljenstolpe dekretera att sparbankerne icke få gifva lägre ränta än 5^ proc., således åter binda räntan.
Med anledning deraf, att vid den, enligt Rikets Ständers beslut, är 1810 verkställda försäljning till skatte af kronohemmanet Tofta i Adelsö socken och Färentuna härad af Stockholms län, den hemmanet af ålder tillhöriga skog blifvit detsamma frånskiljd och under benämning af kronopark anslagen till kungsgårdarne Svartsjö och Drottningholm, har uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och lill Statsutskottet remitterad motion Herr Akrell, Carl, föreslagit, att berörde kronopark, hvilken för närvarande är på arrende under 50 års tid, från år 1850 räknadt, upplåten åt egaren af ofvannämnde hemman emot en årlig afgift af 29'A famnar ved, tall och gran, under de första 10 åren, 56 famnar under 10 påföljande samt 42'/, famnar under de sista 10 åren, måtte tillika med det derå belägna skogvaktareboställe, hvilket fordom såsom torp lydt under hemmanet, få af Tofta hemmansegare inlösas och med hemmanet återförenas, hvarigenom det nu gällande, år 1850 ingångna, arrendekontrakt skulle till kraft och verkan upphöra, samt lösesumman antingen af tillförordnad synerätt bestämmas, efter hållen laga besigtning och värdering af skogsparken, eller ock beräknas till ett kapital, hvars ränta å 5 för hundradel utgör värdet, efter medium af 5 års markegångspris, af 42'/* famnar ved, tall och gran, utgörande det högsta arrendebelopp, som elter nu gällande kontrakt för skogen erlägges under de sista åren 1851 —1860, enligt hvilken beräkning lösesumman skulle uppgå till nära 4,000 R:dr Banko; till stöd för hvilken framställning motionären anfört, att, då skogen vid hemmanets skattläggning blifvit beräknad såsom en dess tillhörighet, för hvilken egaren fortfarande vore skyldig att skatta, enär hemmanets ränta vid skatteförsäljningen blifvit oförändrad bibehållen, det ock vore billigt, att egaren finge / Jfo 129. Ank. till Exp.-Utsk. d. 50 April 1831, kl. 10 f. m.
Medium för åren 1823^-1827 tdcT den ena tobaksfabrik, som då fanns, utgjorde 293,620 dito. Vid linoljeslageriet 83o kannor. Linneväfs-fabriken, klädes-fabriken och kortfabriken äro under sistlidet år anla^de, och deras tillverkningär för samma år voro följaktligen gf föga betydenhet. Trenne glasmästare hafva privilegier pä spegelfabrik, men deras tillverkning har varit ganska ringa. Ett tegelbruk, som i flere år drevits,' blef, i anseende till dess otjenliga läge inom staden, sistlidet år nedlagdt. Deremot anladeS år i83o pä stadens område ett annat tegelbruk, som sedermera oafbrutet drifvis och der 2 personer äro mantalsskrifne. För öfrigt äger staden följande husbehofs-inrättningar, nemligen: ett utom staden beläget bränneri, der stadens bränvinsbrännings-rättighet uti ett sammansatt verk utöfvas, och hvars afkastning lernria-r det hufvudsakligaste bidraget till fattigförsörjningens bestridande; en sågqvarn och tvenne tulimjölqvarnar. Af förestående uppgifter angående fabrikerne synes, att tillverkningfen vid sockerbruket under de sista fem åren ökats; men att deremot segeJduksfabrikens minskats; äfvensom att de nu varande tvenne tobaksfabriken^ tillsammans under nämnde tid tillverkat vida mindre, än den ena fabriken ensam under de fem nästher utgångna åren; hvartill anledningen torde igenfinnas deri, att sedan flere dylika fabriker blifvit under sednare åren anlagde, utan att afsättningstillfället i samma förhållande ökats, tillverkningen, som sålunda mäste delaspå flere händer, naturligtvis blifvit för de äldre fabri' herne något inskränkte. Fiske, egentligen af strömming, har från äldre tider för Gelle utgjort en betydlig näringsgren och utöfvas af en särskilt borgerlig Societet, som år i832 ägde i3i medlemmar, af hvilka likväl nagl*® icke hade någon rörelse.