Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län motion, om pension, på Bankens Stat, för aflidne Kamererarens vid Låne-Conforet i Götheborg, Wallmos barn, samt en, i sammanhang dermed, af Nils Månsson från Malmöhus Län väckt motion. 0111 lika förmon för aflidne Kamererarens vid Malmö Lune-Conlor Dé Marés enka och barn, S. D. Föredrogos och lades lill ha.ndlingarne Förstärkta StatsUtskottets Memorial: j\:o 245, rörande den Herr Landt-Marskalken tillkommande ersättning för egne Riksdagskostnader; N:o 246, angående verkställd omröstning, lill följd af Riks-Ståndens olika beslut, i afseende på giunderne för blifvande allmänna Beviilningen. ; och Fröt. N:o 247, i anledning af Riks-Slåndens olika beslut» i fråga orre Curhus-afgiflens fortfarande» Från Höglo fl.. Riddeuskapet och Adel,v. S. DRemitterades till Allmänna EeöVarsoch Oeconomie Utskotttet Grefve Frölichs, David, förliden gårdag på bordet lagde motion, alt Rikets Ständer malte bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att de inom Riket på åtskillig® ställen vidtagna spärrnings-anstalter emot choiera-fursoten måtte upphäfva»,. tillika med åtskiUige i anledning af samma motion afgifne yttranden, S. D. Viii förnyad föredragning af Expeditions Utskottets förliden gårdag på bordet lande Memorial N:o i5, med öfverlemnande å nyo till justering af Expeditions-Ut kottets under N:o 87 afgifne förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse» i anledningaf Kongl.. Majlis Kådiga Proposition om Curhus-afgiftens fortfarande, Lief nämnde förslag åf Ridderskapet och Adelil godkändt, S. D.
Rörande Farmaceutiska institutet har äfven inom Bonde-Ståndet motion blifvit väckt, under N:o 439, af A. W. Uhr från Nerikes län, deruti hemställes, att Farmaceutiska institutet väl må blifva ett Statens läroverk, som af densamma hufvudsakligen underhålles, men alt, det oaktadt, det hus, som nu är under byggnad, måtte tillsvidare egas, och således äfven färdigbyggas och ändamålsenligt inredas samt äfven, så länge de del ega, underhållas af apothekarne i riket utan statsbidrag; men alt detsamma framdeles må öfvergå till Statens egendom, sedan den för dess uppförande ådragna skuld blifvit till fullo amorterad, hvartill, enligt motionärens åsigt, Stats-UtsJiOttets Utlåtande N:o 139. 147 borde användas dels Institutets donationsmedel, dels apothekarnes årliga sammanskott, som tillkommit såsom vilkor för erhållande af nuvarande statsanslaget och hvilket ej finge minskas, men väl ökas, åtminstone så länge privilegierna finnas qvar; varande jemväl af motionären för Institutet föreslagen enahanda utgiftsstat, som den här ofvan intagna, endast minskad med den sista utgiftsposten, hvarigenom det tillstyrkta anslaget komme alt utgöra 17,500 R.dr. Af ofvanintagna redogörelse inhemtas, att bemälde motionärers framställningar, angående utvidgning oell förändrad organisation af Farmaceutiska institutet, till liufvudsakliga delar innefatta samma förslag, sorn, förut i enahanda syftning Kongl. Maj:ls nådiga pröfning understäldt, icke vunnit nådigt bifall; och då de skäl, som föranledt Kongl.
IX. B. 387, 437. X. Å. 1.1. XIV. U. 169, 318. XVI. A. .59. — N:o 186. i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition, angående beloppet af den behaglig tids förlänings spanmål, som vid ledigblifvande pastorat bör bibehållas, och örn återstodens användande. IX. B. 387. A. 4^7- XIII. U. 110. A. 292. E. 714. ■— N:o 187. i anledning af erhållen återremiss å Utskottets betänkande N:o 81, rörande S. F. Lannges ansökning om prolongation af arrendet å Lunda kronohemman, eller skatteköp derå. IX. B. 387. A. 437. XI. E. 7. — N:o 188. i anledning af erhållen återremiss å Utskottets betänkande JN:o 82, rörande A. Odelbergs ansökning om förlängdt arrende af Edeby hemman på Lofön. IX. B. 323. A. 876. XIII. U. 110. A. 292. XIV. U. 4^2. XV. E. 113. XVII. A. 38. — N:o 189. i anledning af erhållen återremiss af Utskottets betänkande N:o 85, rörande Assessoren C. J. Lagercrantz’s ansökning om förlängdt arrende å Barkarby kronohemman, eller skatteköp derå. IX. B. -323. A. 37g. XIII. U. no. A. 292. XIV. U. 45a. XV. E. 113. XVII.'A. 38. — N:o 190. i anledning af erhållen återremiss å Utskottets betänkande N:o 84, angående Arrendatorn M. Runstedts ansökning om prolongation af arrendet å kronohemmanen .Söderby i Lofö Socken.
Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 14 sistlidne Februarii, under N:o 59, afgifne, samt den 19 i samma månad e. m. på bordet lagda Utlåtande, i anledning af väckta Motioner om skyldighet för hus-, tomtoch jordegare i vissa Städer, att deltaga uti Bora gerskapets onera. S. D. I)å nu ånyo föredrogs BancoUt^ skottets den a? sistlidne Januarii, under N:o 8, afgifne , samt den 19 sistlidne Februarii e. ro. på bordet lagda Memorial, angående Prof. Utdrag deri 2 Mars 1829. S; vackt Motion om utdelning till RiksStåndens Ledamöter af det, genom BancoStyrelsens föranstaltande, från trycket utgifne arbete: Handlingar och upplysningar, rörande Banker i andra länder , fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial torde läggas till handlingarne. S. D. Remitterades till Stalssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Herr Montgommeries, Gustaf, den 12 sistlidne Februarii e. m. på bordet lagda Anförande , i anledning af Friherre Anckarsvärds, Carl Henric, den 8 sistlidne December e. m., till Utskotten remitterade Memorial, innefattande tankar om Sveriges försvarsanstalter , jemte de af åtskillige Leda» möter, rörande samma ämne , denna dag afa’ gifne yttranden. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos följande från BancoUtskottet inkomne , samt den a 9 sistlidne Februarii e. m. på bordet lagda Betänkanden: Af den 16 sisth Januarii: N:o 7, i anledning af väckt Motion," atl Instruction för BancoUtskottet borde vit| Riksdagens början meddelas; 6 Prot. Utdrag den a Mars 1829. sif den 22 sistl. Januarii'.
Invenius, kapital 2,696 R:dr 21 sk. 1 r:st., räntor och låne-påkostnader 1,715 R:dr 40 sk. 1 r:st., tillsammans 4,412 R:dr 13 sk. 2 r:st.; varande frågan om fordrings-beloppets afskrifning beroende af åtskilliga upplysningar i afseende på slutliga utredningen af låntagarens och löftesmännens konkurser; » Enkefru A. W. Rosenborg, kapital 270 R:dr 34 sk. 2 r:st., räntor och låne-påkost nader 1,152 R:dr 26 sk. 4 r:st., tillsammans 1,423 R:dr 12 sk. 6 r:st.; och beror denna fordran på utredning af urarfva konkurs, hvilken blifvit fördröjd genom uppstådd rättegång. Vid anställd inventering befunnos fondernas säkerliets-handlingar uti behörig ordning; och hafva räkenskaperne icke föranledt till någon erinran från Revisorernes sida. 5:o Norrbottens hästjägare-sqvadrons fond. Denna fond bildades för organiserandet af en kavalleri-trupp inom Norrbottens län, genom årliga vakans-afgifter för indragne nummer af Calix och förste Majorens kompanier vid Westerbottens f. d. Fältjägare-regemente, som vederbörande rotehållare, enligt med dem, på grund af Kongl. Maj:ts nådiga bref den 6 Juni och 10 Augusti 1826, afslutade och sedermera, till följd af Kongl, brefven den 14 November 1846 och 16 Mars 1847, för en tid af 50 år förnyade kontrakter, förbundit sig att till Kongl. Majit och Kronan erlägga. Fonden, som ursprungligen förvaltades af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens län, har sedermera blifvit, till följd af Kongl, brefvet den 30 November 1840, till Krigs-kollegium öfverflyttad och genom dess försorg förräntad.
Skrifvelse, N:o 59. 99 Rikets Ständer, som anse domstolarnes organisation ega ett vigligt inflytande pä instans-ordningen, saint att följaktligen förändringar af någondera instansen mäste vidtagas med den största varsamhet och med oaflåtlig uppmärksamhet på sammansättningen af de öfriga, hafva för pröfningen af förevarande fråga hem tat ledning från föregångna tiders föreskrifter i enahanda hänseende och dervid funnit, jemte syftningen alt förminska domfört antal ledamöter i domslolarne, den grundsats i allmänhet hafva blifvit i lagstiftningen följd, att den högre domstol, som skall pröfva och granska den lägres beslut, hör vara sammansatt af flera personer än den lägre, för att, såsom lämpligen organiserad gransknings-domstol, lemna visshet 0111 en mångsidigare pröfning och ett mognare bedömande. Orsaken till det större antal ledamöter, som tillförene fordrats, på det hofrätt måtte anses domför, torde förnämligast böra sökas deri, alt hofrätten då, såsom den sista instansen, utöfvat Konungens domsrätt; men ehuru denna domsrätt numera frångått hofrätten och blifvit uppdragen åt en ständig domstol, måste likväl hofrätten vara så organiserad, att den motsvarar sin bestämmelse såsom öfverdomstol och mellanlänk i kedjan af instanser. Med afseende på det rum, den i denna kedja erhållit, synas nu gällande föreskrifter ändamålsenliga deri, att, då uti Högsta Domstolen sju ledamöter mäste deltaga i alla vigtigare mai, desamma kunna afgöras i Hofrätt med fem ledamöter och i Rådhusrätt, om tre i Rätten sitta. Att Högsta Domstolen eger att afgöra ringare mål med fem ledamöter eller fyra, derest de om heslutet sig förena, hör icke omedelbart inverka på Hofrältens organisation, vid bestämmandet hvaraf hufvudsakligast afseende torde höra fästas å beskaffenheten och organisation af de domstolar, hvilkas beslut den bör granska och pröfva; och då möter den omständigheten, att i Rådhusrätt sitta tre ledamöter, eiler lika antal, sorn, enligt E. K. ...Mits nådiga förslag, skulle kunna utgöra domfört antal i Hofrätt.
Således granska Revisorerne nu, efter förra vanligheten, blott Bankens och Riks± gäldsuerkets, samt det derunder lydande AffiJtanceContoirets styrelse och förvaltning. De verks och inrättningars, hvilka af Banken få deras anslag, såsom de under CommerceCollegium stående Manujacturoch UllDiJconternast Allmänna Magazinslnrättningens och Stromrenrnings-Comiténs redogörelser granskas väl äfven af Riksens Ständers Revisorer, men till följe af särskilta af Riksens Ständer (vid Riksdagarne i Stockholm och Orebro den 27 Mars och 18 October 1810) gjorda, och af Kongl; Maj;t antagna framställningar eller af uttryckliga förbehåll i Riksdagsbesluten, såsom i det af 1818, §• 12. Tillika med Manufacturoch UllDisconternes kommo äfven de öfrige under Bil. till Ridd, 0. Ad. Pr, 2 Band. 17, 25S Den 5 Martii, Connnerce-Collegii förvaltning och disposition stående Cassors, såsom Spinnhusoch Allmänna Arbetshus-Fondernes, samt Manu factur och Eskilstuna frijtadsmedels förvaltning, under granskning af Riksens Ständers Revisorer, ehuru hvarken Banken eller RiksgäldsContoiret dertill gifva några bidrag. Till följe af särskildta motioner, vid j8i5 års Riksdag, (af Gretve Gyllenborg och Friherre Stael) är det ock, sorn Riksens Ständers Revisorer granska SaltpetterComiténs redogörelse, hvars fond består af en gammal Kronouppbörd. T afseende på StatsEerkets tillstånd hafva, i stället för de afslutade RiksStater, som före j8og borde uppvisas för Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoiret, Riksens Ständers Revisorer sedermera af StatsContoirets böcker fått inhämta hvilka medel, som till StatsVerket influtit ^ och på hvad titlar de blifvit till vederbörande utbetalta, eller huruvida de i allmänhet påräknade inkomsterna ingått och de af Riksens Ständer fastställda allmänna utgiftsanslagen blifvit i StatsContoiret öfverskridna eller icke.
Troligen skulle jernväg emellan hufvudstaden och Upsala komma att lemna en säkrare behållning och tillskynda större fördelar, än mången annan redan föreslagen jernvägslinie; men denna vigtiga angelägenhet kan ännu endast hänföras till de ämnen, som ligga inom förhoppningarnes område. Stadens krogar äro utarrenderade mot 150 R:dr Banko i årlig afgift för hvardera, hvilken afgift hufvudsakligast användes till åmurarnes ombyggnad, men äfven till understöd åt fattiga borgare och deras enkor. Allmänna bildningen vinner årlig förkofran genom Hertigens af Upland folkskola, som besökes af öfver 300 barn, samt Prinsessan Eugenias småbarnsskola, der omkring 90 spädare barn vårdas. En slöjdskola är förenad med dessa stiftelser, äfvensom ett barnhus för vanvårdade barn, som underhållas af den Kyselska donationen, deraf årliga inkomsten uppgår till omkring 2,000 R:dr. 1 härvarande, med utmärkt skicklighet och omvårdnad skötta, katedralskola undervisas öfver 300 ynglingar. Stadens näringar äro i tilltagande, och skäl finnes ej att öfverklaga det obetydliga intrång, som handelsbodar å landsbygden, på grund af Kongl. Handels-Förordningen den 22 December 184-6, utöfva. Ej heller har den ökade frihet, som rnedgifvits genom den under samma dag fastställda Fabriksoch Handtverks-Förordningen, haft något menligt inflytande, och än mindre har missnöje försports deröfver, att försäljning af kött, bröd och dricka blifvit fri och obehindrad för landtman. Handelsrörelsen bedrifves af 54 handlande; fabriksrörelsen af 5 och handtverksrörelse!! af 107 personer. Enköping. Invånarnes antal har ökats med 139 personer. Äfven denna stad har i sednare tider erhållit ett fördelaktigare utseende, genom Kungsgatans omläggning och utsträckning i rak linie på ömse sidor af staden, till hvilket ändamål en prydlig jernbro blifvit uppförd, och flera byggnader af stadskassan inköpte, hvilka sedermera nedrifvits. Genom dylika åtgärder Öppnades jemväl i rak linie den så kallade
N.o ijS. upptagits såsom påräknad netto inkomst af Postverket, och derjemte blifvit bestämdt, att Postverkets öfriga inkomster borde, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers den 30 October 1834 aflåtna underdåniga skrifvelse, användas till aflönings-stater och utgifter, rättelse uti delta missförhållande måtte vidtagas. I afseende hvarå Rikets Ständer väl af 1839 års Revisions-bet ättelse inhemlat, att den erforderlig befunna rättelsen redan blifvit på det sätt verkställd, att, genom E. K. M:s Nådiga Bref den 23 Mars 1838, är vordet förklaradt, det samma förhöjning dädanefter icke borde i de årliga liqviderna med Riksgälds-Contoiret till ersättning upptagas, såsom afsedd att af kostnaden directe bestridas; men då Rikets Ständer ansett det leda till enkelhet och reda, att icke större qvantitet spanmål under lönerne i Riks-staten upptages, än hvarför dels motsvarighet i Stats-verkets spanmåls-inkomster finnes, dels ersättning af Riksgälds-Contoiret hör meddelas, hafva Rikels Ständer beslutat, det, på sätt med den för Tullverket anslagna spanmål in natura tillgår, beloppet må anses inbegripet under den för Postverket uppförda contanla förslagssumma och således böra, såsom serskild lönings-tillgång, ur Riks-statens column för spanmål under lönerne hädanefter uteslutas. 8:o Kongl. Kammar-Collegium.
För betäckande af den Alnarps Landtbruksinstitut hos enskilda personer ådragna skuld, som, enligt Styrelsens för Institutet uti underdånigt memorial af den 28 Juni 1865 gjorda utredning, skulle, såvida då gällande priser å landtmannaprodukter komme att fortfara samt institutet och åkerbruket lemnade enahanda förlust, som under nästförutgångna räkenskapsår eller 5,964 R:dr 16 öre, vid midfastan innevarande år uppgå till 50,861 R:dr 70 öre, har Eders Kongl. Maj:t äskat ett tillfälligt eller extra statsanslag af 50,000 R:dr; och hafva Rikets Ständer, utan att derigenom godkänna Styrelsens förfarande, att öfverskrida de efter behofvens pröfning fastställda anslagen, till gäldande af ifrågavarande skuld för en gång anvisat ett belopp af 50,000 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå. l7:o. I afseende å nya ekonomibyggnader vid Alnarps Landtbruksinstitut, hvarför kostnaderna, enligt en af institutets styrelse till Eders Kongl. Maj:t ingifven och till Rikets Ständer sedermera öfverlemnad plan, uppgå till 100,000 R:dr, har Eders Kongl. Maj:t föreslagit att Rikets Ständer måtte bevilja berörda, för byggnadernas uppförande, hufvudsakligen efter den af styrelsen framlagda plan beräknade kostnadssumma, 100,000 R:dr, deraf dock under år 1867 icke borde utgå mera än 50,000 R:dr; Och hafva Rikets Ständer, för ifrågavarande byggnaders uppförande, hufvudsakligen efter den af institutets styrelse framlagda plan, beviljat det derför äskade anslag, 100,000 R:dr, samt deraf å Riksgälds-kontoret anvisat ett belopp af 50,000 R:dr, att, enligt Eders Kongl. Maj:t nådiga disposition, under år 1867 utgå. 18:o.
En sockennämnds åliggande hvllar egentligen på moralisk grund — dess ansvar är också mera moraliskt än juridiskt, såvida den ej sjelf fränträder den lagliga väg, som för den är utstakad. Derföre bör också den mellanmening i §:n, som här omnämner dess ansvarighet , uteslutas. § 20. I 2 morn. föreslås, alt kronofogdar och länsmän skola på sockennämndens anmälan genast lemna handräckning af oguldet tillskott etc. Då detta åliggande för kronobetjent ej står i öfverensstämmelse roed hvad öfriga författningar i andra deremot svarande fall föreskrifva ; synes mig förs i gligast vara, att dessa foidringar indrifvas på samma sätt sorn alla andra fordringar, d. v. s genom lagakraftvunnet utslag af Konungens Bef:h:de. Jag medgifver hvarken ät sockennämnden eller kronobetjeningen en i detta afseende mera utsträckt makt än alla andra. Länsman är för öfrigt ej ansvarig uppbördsman, hvarföre ock kronofogden är ansvarig för all den uppbörd som länsman upptager. S 24- Äfven i denna § tillägga Utslita sockennämnden ett åliggande, sorn hittills tillhört kyrkorådet. Jag får således hänvisa till hvad jag förut härom har yttrat, rörtde den nu sistnämnda och ännu gällande institution, och vill blott tillägga huru oformligt det måste blifva, om, vid fråga om sedligheten och fel deremot inom communen, då förmaningar och föreställningar skola användas, någon annan af sockennämnden än kyrkoherden bör föra ordet. § 26.
Men då åtgärden i alla fall icke synes kunna anbefallas utan medgifvande af redan varande delägare i Civil-statens pensions-cassa, fordrar 7 H. 62 49° Ben 3o Maj e. ra, billigheten, att ett afslag i detta fall ersättes derigenom, att samma anslag beviljas Landtmäteri-staten, om den nödgas att ensamt för sig tillvägabringa en understöds-förening; och i sådan händelse ar derjemte den för en dylik förening sökta förmån, att mot ränta få insätta de capital—tillgångar, som kunna samlas uti Banken eller Riksg.contoret af stor vigt, enär vålden och förräntandet af dessa capitalcr icke utan betydligt afdrag af de små tillgångarna och icke utan betydlig svårighet för Landtmäteri-statens egen personal kan tillvägabringa?, men jemförelsevis med lätthet kan verkställas af ett redan organiseradt penningeförvaltande verk. Ehuru Landtmäteri-staten i allmänhet kan anses komma att tillgodonjuta den pi nsionsrält, som beredes commissions-landtmätare, — emedan de fleste efter 10 å 20 års tjenstgöring vid denna corps blifva till coromissions-landtmätare befordrade, — vore det olämpligt, alt vid det anslag, som af Slaten kan komma alt beviljas, göia den inskränkning, alt det endast till de sistnämnde tjenstemännens pensionering måtte användas; isynnerhet örn Landtmäteristaten nödgas att ensamt för sig tillvägabringa en sådan understöds-förening , emedan dels så väl medhjelpare sorn vice commissions-landtmälare icke, med undantag af tillfälliga uppdrag, bestrida andras utan egna tjensler, och således verkligen äro ordinarie-!jenstemän tili ansvar och skyldigheter, fastän extra-ordinarielill lön och pensionsförmåner, dels en sådan speciel förmån för commissions-landtmätarne skulle nödga vederbör, auetoriteter, att vid sökt befordran icke kunna göra det urval, som är mest förenligt med corpsens framskridande i tjenstemanna-skicklighet. På dessa anförda skäl anhålles om äterremiss af utlåtandet. Hr Lagerstråle, Gustaf Rudolph:
Pä grund häraf och enär en del af dem, som för närvarande begagna sig af utlåningen genom handels-och närings-diskonten, i stället sannolikt komma att förskaffa sig kassa-kreditiv; anser Utskottet, att af berörda fond en summa af 500,000 r:dr må anvisas i och för kassa-kreditiv-rörelsen och hemställer derför, att 64:o fonden för diskontering och utlåning genom handelsoch närings-diskonten må bestämmas till Tre millioner r:dr b.ko och fördelas, i enlighet med stadgandet i Usta momentet af 219 §. 36 Banko-Utskottats Betänkande, N:o 42. Andra momentet, af samma § lärer, såsom innefattande en förvaltningsföreskrift, böra hänföras till det enahanda stadgande om tiden, när räntevinsterna å allmänna diskontrörelsen skola till Banken inlefvereras, hvilket reglementets 87 § 1 mom. innehåller; hvadan Utskottet ifrån detta förslag utesluter nämnda mom. af 219 §. Den sparbankerna i riket förunnade förmån att emot 3 procent ränta i Banken insätta kapital, hvilka-genom handelsoch närings-diskonterna utlånas, 65:o tillstyrker Utskottet, att bemälda Banker måtte fortfarande få begagna. Beträffande diskonteringen af inrikes vexlar och accepterade invisningar, medgifven uti 221 § af Banko-reglementet och efter hvad Utskottet inbemtat, från och med 1846 begagnad, får Utskottet anföra följande:
Sådant går visserligen småningom; men myndig blifver man ej heller efter hand, utan på en gång. Jag betviflar dessutom, att det liberala systemet i Preussen för närvar, tillämpas så radicalt, att ju icke skyddsåtgärder finnas i flera hänseenden bibehållna. Hvad jag tror mig bestämdt veta är, att i afseende pä händtverkeriernä eller de hos oss s. k. skråförfattningar betydliga undantag från näringsfriheten qvarstå. Påståendet, att man i allmänhet anser mera brottsligt att tullförsnilla, än att införa förbjudet gods, och att denna mening gör höga tullafgifter till ett kraftigare skydd än förbuden, synes icke af erfarenheten bekräftas; ty mycket oftare göras beslag på oförtulladt, än på förbjudet gods. Hela denna argumentation torde dessutom förfalla, då man ihågkommer, att fabriksidkarne sjelfva, eller de, som skola Den 18 Octoher. *79 skyddas, alltid sagt sig blifva det säkrast genom förbuden. Troligen veta de sjelfva bäst, livad som är dera nyttigt; hvarföre skulle raan då icke tillåta dera att välja, om man vill dem väl? K. M. har ock oaktadt den förbudsfrihet, Utsk. vid förra riksdagar yrkat, likväl låtit näringarna bibehålla detta slags skydd. Att Utsk. nu sansat sig och icke gått tillväga såsom förut anser jag icke vara illa, utan berömligt gjordt. Man har väl sagt, att det vore lättare att hindra tullförsnillning än lurendrejeri; men bevisen derför hafva uteblifvit. Hvad placatstämplarna beträffar, så, ti fall det lyckas att få ärliga tjenstemän vid tullen, hvilka ej se genom linger med afgifternas försnillning, bör man äfven kunna hoppas att få lika ärliga tjenstemän vid hallrätterna, hvilka ej stämpla för Svensk, hvad som är utländsk tillverkning. När man då besinnar, att en förbjuden vara är sin egen angifvare, hvilket ej är förhållandet med en tillåten, men tullförsnillad, bör man inse, att det måste vara förenadt med större äfventyr att lurendreja, än att tillIförsnilla. Man har sagt, att embetsmäns yttranden i ämnet förtjena mera afseende, än näringsidkarnes egna.
Yi hafva Den 12 Februarii e. m. 21 gett af Tidningarne, att Fransica Regeringen nyligen upptagit ett lån af åttatio millioner, mot fyra procents ränta, genom skrifteliga anbud, emellan hvilka var en difference af ända till fem procent i capitalberäkningen, och att det lyckades den, ehuru staten är förut skuldsatt för Milliarder, att erhålla lånet icke allenast utan afdrag, men ända till öfver två procent utöfver Pari: detta, med många andra exempel, torde visa, att Svenska Staten, med sin ringa skuldsättning, ej nödvändigt behöfver eftergifva något af Capitalet, då den erbjuder 4 procents ränta. Jag anser derföre Herr Skogmans förslag böra antagas, men jag får dertill foga den anmärkning, att Utskottet föreslagit en obestämd ränta, nemligen till högst Fyra Procent. Jag tror, att Riksens Ständer böra sjelfve bestämdt utsätta Räntebeloppet, så att speculanterne, i likhet med hvad som sker i andra länder, blott täfla om Capilalbeloppet. I följd af desse anmärkningar anhåller jag om återremiss, Friherre Cederström, Jacob: Då jag vid detaillerne för Upplåningen af de ifrågavarande 2 millionerne R:dr Hamb. Banco, anser mig böra göra några anmärkningar, med yrkande om återremiss af Utlåtandet, finner jag mig dock, i anseende till Riksdagens annalkande slut, i förväg böra begära att 11 Den 21 Febr u ar i i e. m. Herr Grefven och Land [Marskalken täcktes erinra dem bland Ridderskapet och Adeln, hvilka jemte mig mot dessa detailleUtlåtanden göra anmärkningar, att, derest de icke ställa sig den RiddarhusOrdningens föreskrift till efterrättelse, att inom nästa plenum ingifva sine anmärkningar till RiddarhusCanzliet, återremissen dem förutan till Utskotten expedieras.