Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derjemte linnas flera andra kontrollföreskrifter härvid vara erforderliga* såsom angående antalet och beskaffenheten af de redskap och kärl, som, utom mäskekaren* få finnas i fabriksbränneri, och hvilka deraf böra stämplas, örn sättet för inmäskningarne, om förseglingen af redskap och kärl, som öro sådan underkastade, med mera, i afseende hvarå förslag till reglementariska staganden äro i Friherre Raabs, vid kommitteens betänkande fogade reservation, afgifna, äfvensom angående hvad iakttagas bör för vinnande af tillstånd till anläggning af fabriksbränneri, till detsammas bedrifvande med en viss daglig inmäskning uti bestämdt antal kar, under en eller flera månader af den tid, bränvinstillverkningen tillåten är, till brännerirörelsens vidare utvidgning eller minskning för en eller annan månad af nämnde tid, inom det 1 allmänhet medgifna omfång, eller till vidtagande eljest af förändringar i bränneriet i afseende på formen, storleken eller antalet af de redskap och. kärl, som blifvit uppgifna att finnas; hvarvid, såsom ett allmänt vilkor för utöfning af bränvinsbränning i denna klass, borde stadgas att afgiflen derför, i förhållande till den tillämnade dagliga inmäskningen för en eller flera månader, skall förskottsvis erläggas till vederbörande uppbördsman* derom dennes betyg bör finnas Kongl. Moj.ls Nåd. Proposition, l\':o 26. 37 iecknadt a den anmälan, som lill Kongl. Maj:ts befallningshafvande skall ingifvas, innan bränvinsbränningen får börja. I afseende å bränvinsdistillering, bar Kongl.
Sammandrag öfver_ k _M arkegångs-mede l p r i s e r. Upsala Län . - Stockholms Län Skaraborgs Län Kronobergs Län . Jönköpings Län . Westmanlands Län Östergöthlands Län Södermanlands Län Elfsborgs Län Calmar Län Kopparbergs Län Örebro Län Wermlands Län | Gefleborgs Län l Småländska (Öland • •••••• (Nerike (Bergslagen elen j Gestrikland (Helsingland Wester-Norrlands Lön Westerbottens Län Gottlands Län Christianstads distr /Christianstads Län 'Engelholms ) (cimbrishamns Malmöhus Län Blekinge Län . Hallands Län . Götheborgs Län IJemtlands Län Norrbottens Län (Jemtland (Herjeådalen ikt Summa Medium S p a 11 ii e 111 å 1. Viktualier. s k o g seffekter. Hafra, 1 Tunna. Smör, 1 Lispund. Utlåtande 1853 & 8 834, M 191, STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1854. . ■ ♦ I —I Tali. iVso S. Förvandling,f-Uträkning I öfver gamla ordinarie Räntan, ifrån Tab. JM 1, förenklad till ny Ränta 3 Tab. JM 4 Litt. C., med utbyte af Ilo till Spannemål och Smör, men alla öfriga Räntepersediarna till ständig penningeränta, enligt Utlatandet JM 191, derest en dylik Ränleförenlding, efter föregående 20 års medei-markgäng, varit beslutad och verkställd med året 1843. ab. 1) 14 « å 3: 29. o Tab. 1) endast Ilo A) Ifrån hela den å Tab. 1 sammanlaggda gamla ordinarie Räntan skulle då i den nya Räntan hafva bibehållits qvar, af nuvarande Mufvud-Räntepersedeln Spannemål: 9 T:r 12 k:pr å 7 R:dr 10 sk. (Mom. l:o Tab. 1) Den i gamla Spanncmålsräntan öfverskjutande V15 k:pr ingår i förvandlingen vid Mom. R. här nedan.
Under vägen samtalade de ifrigt och lifligt såsom de vanligen plägade; den ena frimodigt frågande, den andra mildt svarande, och stundom blef den svarande frågande och tvertom. Men när de kommo närmare Ristilä, förgick lusten för Stella att fråga, och Erik hade då icke heller lust att svara, eller fråga eller säga någonting alls. När de kommit in i parken, sade dock efter en flere minuters tystnad Stella: – Såsom Erik kanske väl märkte, så kändes mig så underligt till mods, när jag såg den der stenbyggningen komma allt närmare. Men nu när hon är helt nära och vi redan äro i dess park, nu börjar jag hastigt finna mig så bekant. Jag kan säga, att Stella inte mera är alls rädd. – Det är såsom med en fara. När hon ännu är längre borta och dess rätta beskaffenhet är oss okänd eller blott anad, frukta vi mera, än då hon kommit oss närmare och vi fått en tydlig föreställning derom. – Jag förstår nog att Erik talar i liknelser. Eller ... aldrig kan Erik mena, att här är någon fara? Med en viss ängslan såg hon upp till sin vän, hvilken fängslad af denna blick, glömde att svara. Men ett svar var äfven onödigt, ty der kommer – Irene emot dem, och hennes väsende var såsom ett lugnande svar på Stellas ängsligt frågande blick. Och glömsk af all fruktan sprang Stella fram, tog hennes händer i sina och omfamnade henne. Under allt detta hade Irene kysst Stella på halsen, men då denna kyss ingen belöning gaf, hittade de på att kyssa hvarandra på munnen. Man hör ofta nämnas, att den eller den flickan då eller då hade sin vackra dag. Om nu någonting sådant som en klädning af en viss färg o. s. v. kan verka en sådan beau jour, så mycket mera förhoppningar och ljufva sinnesrörelser. Har du t. ex. någongång under en dans med en vacker flicka funnit henne vackrare än nånsin, så har det väl kommit deraf, att du varit älskad. Det var denna dag onsdag och Irene hade haft den kära musiktimmen. Således hade Irene nu sin vackra dag. Hade Erik nu varit en opartisk betraktare, så hade han kommit i bryderi, åt hvilkendera han skulle tillerkänna skönhetens pris.
Ankom till Exp.-Utsk. den 13 Nov. Berättelse, angående verkställd Revision af Kongl. Sund hetsCollegii Räkensktiper. CL A.) Enligt delta Verks afgifne, och uti Kongl. Kammar-Rätten med anmärkning granskade Redogörelser för år 183 r, hafvå Inkomster och Utgifter samma år hlilvit upptagne på sätt som följer: Debet. Inkomst. - Medicinal-Statens anslag för året ... 69,85g: r 3. n. dessutom af andra Ilufvudtilelns besparingar 8,448: 00. ■* Transport io3,4ig: J4. 2. i# Stnts-Utkottets BsrSttehe iVio 33f. — Af Yeterinair-Inrättningen influtne medel 5,3o4t 24. 3. Summa 116,55a: 3. ro. Credit. Balance från år i83o. Utgift. Af Kongl. Stals-Contoret utbetalde 45,583: 45. 9- Af Kongl. Sundhets-Collegium D:o. till Svenska Läkare-Sällskapet . 5oo: Laboratorium-Chemicurn . 200: Allmänna Barnbörds-Inrättningen — Barnbördshuset Pro Patria 60: Farsoters och smittosamma sjukdomars botande 13,o s4: 38. r 0. •— Pensioner i Fält-Läkare-Corpsen i,q33: 16. —■ — Stipendier i D:o. .. 1,972: ro. 8. För Veterinair-Inrättningen . 2,853: 16. — Till åtskilliga behof och föremål 2,485: 4- — Till medico-legala besigtningar 3,206: 3. 5. Af Föreståndaren för Veterinair-Inrättningen utbetalde medel för Inrättningens Smedja och Stall 5,o68: 21. 10. Balance till år iS3a.
Det är sannt, att kallsinnigheten hos begge Statsmagterna väl icke ensamt varit orsaken, utan får väl våra financers ereda tillskrifvas en stor del af detta olyckliga förhållande. Af moraliska orsaker får val i andra rummet sättas okunnigheten, så väl hos dem, som äro ägare af våra vigtigaste industri-inrättningar, som hos dem, som närmast lägga hand dervid. Vi äro likväl korona så långt på förbättringens väg, att denna sanning inses af de flesta, sorn hafva någon vana att tänka och följa tidshändelserna åt. För att afhjelpa detta senare onda, har Fahlu BergsSkola blifvit inrättad; men jag anser den vara bygd efter för liten scala, att verka till den grad behofvet påkallar. Jag vill gifva denna Skola den utvidgning, att derifrån kunde utgå Lärare till alla Rikets Städer, för att inplanta principerna i Geometrien, Mathematiken, Physiken och Cheimen hos dem, som egna sig åt de interessantasle delarne af handtverkerierna och slöjderna. Skulle ej denna utväg vara ett medel alt åt tusentals raenniskor öppna ett nytt fält, som nu endast är förbehållet åt några privilegierade? Men innan jag förklarar mig, torde det tillåtas mig att få andraga några upplysningar, hämtade från främmande länder, som jag hoppas skola mägtigt verka på Eder öfvertygelse, mina Herrar! Den 4 December e. m. Tvenne Holländska Handtverkare uppfinna teleskoper, och snart upptäckas nya verldar och aflägsna planeter: nyttan, som handel och sjöfart dragit af denna uppfinning är för mycket känd, att jag dervid skulle behöfva att uppehålla mig. En annan Handtverkare, Watt, förbättrar Ångmachinen , och denna förbättring hastar fram England på ett förvånande sätt på industriens väg. Denna machine gör i dag samma tjenst, som 3oo,ooo hästar och a millioner menniskor, som arbeta natt och dag utan uppehåll. En hoffrisör uppfinner en machine att spinna bomull. Den industrigren, som har bomull till lifsprincip och innan Arkwright uppfann denna machine, sysselsatte endast 3o,ooo, sysselsätter i dag öfver en million menniskor.
R:dr i den vid Advokat-fiskals-kontoret biträdande Kanslistens arfvode till bekostande af renskrifning; och Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Proposition N:o 1 om Statsverket 1862. 19 3:o en förhöjning af 200 R:dr i vaktbetjeningens aflöning, att utgå med 50 R:dr till hvardera af de 4 vaktmästare, som hafva 450 R:dr i lön. 5:o Ofverintendents-embetet. 1 memorial den 12 sistlidne Augusti har bemälda embete underdånigst anhållit, att, då nuvarande anslag till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjente vid embetsverket utgjorde endast 200 R:dr R:mt, och således numera vore alldeles otillräckligt, i synnerhet som det måste fördelas emellan flera behöfliga biträden vid ritningsoch byggnadskontoret samt embetets kansli, och derjemte anlitas till ersättningar åt extra ordinarie vaktbetjeningen för tillfällig uppassning vid såväl embetet som museum, samma anslag måtte förhöjas till 1,000 R:dr; och då denna anhållan synes vara af behofvet påkallad, tillstyrker jag i underdånighet, att Eders Kongl. Majt måtte föreslå en förhöjning i detta anslag af 800 R:dr. Statsråds-protokollet öfver finansärenden för den 4 Oktober 1861 upplyser: att, sedan Eders Kongl. Majt den 7
''Huru kunna soidaterne i sådan folkhög och virrvarr urskilja de brottsligaste? Kulorna gå icke med inqvarlerings”pollett. Det är ju obestridt att upplopp och tumult var å ”färde. J gillen med rätta civila makten, som reqvirerade 5’elden. J måsten gilla militärerne, som gåfvo den.’’ Hr Hjerta: Den siste värde talaren har fört mig lill minnes något, som jag glömde förra gången, när jag hade ordet, nemi. om den väsendtliga skilnad, sora jag tror det bör vara emellan rättigheten för en trupp att använda eldgevär och andra vapen. Jag kommer nu tillbaka på denna fråga, i anledn. af de exempel, som samme talare anförde från andra länder. Det är sannt, alt både i England och Frankrike förekomma upplopp eller eineuter, äfvensom att då dessa skrida öfver en viss gräns, så använder polismakten sina vapen och tillkallar i nödfall äfven den militära makten för alt skingra dessa upplopp. Men jag hemställer till den värda talaren, huruvida icke hans erfarenhet instämmer med hvad jag vågar tro, efter den erfarenhet jag inliemtat, väl ej genom personlig närvaro på stället, men genom hvad tidningarna gifvit vid handen, nemi. att man i dessa länder gör en stor skilnad emellan de tillfällen, då folket skingras genom patrullera ridande genom gatorna, eller genom eldgevärs användande. Den värde talaren har i afseende på det sednare anfört exemplet af ett upplopp i Den ij O c tobe r c. in. Perpignan i början af detta år; men, taine herrar! denna händelse var verkligen en sådan, sorn jag skulle vilja kalla elt uppror; ty den hade lill syftemål, att med våld motsätta sig verkställigheten af en författning, sorn offentlig myndighet utfärdat. Vid sådant tillfälle inträder dea cath egor i, sorn jag vill kalla uppror. Emedlertid minnes den värde talaren sannolikt, likasåväl sora jag, hvad jag nu tager mig friheten att påminna om, nemi. att denna händelse föranledde inom Frankrike, både inom kamrarne och inom pressen, de starkaste anmärkn:r mot auctoriteternes handlingssätl, och om Hr
Allenast en wist tid utsattes, hwarifrän aret bör räknas, är hwarr ärs behällna inkomst, ehwad hus> hällnings-sarr ägaren hälst nyttjar, altid möjlig at bestämt uträkna. Om man nu räknar detta är fran början af 1809 til början af 18 io, kan wäl Bewillning komma ar betalas för 1808 ärs gröda, men ej för 1808 ars behällna inkomst. Jalla fall/ ehuru nu 1809 ärs behällna inkomst blifwer Regeln för 1810 ärs Bewillning, är det likwäl just för innewarande är och ej för nägot föregående som Bewillningen erlägges. Herr Gälfwen och Landtmarskalken gjorde x-oposiuon cil bifall pä Utssotrets förstag i afseende pä denna xmE. Ropades Ja» Wid z ^rt. 1 §. 2 ?ckom. anmärkte Herr g Imer keitz det altid warit brukligt at Häradsssrifwarne warit tilstades w»d för ar hjelpa och meddela uplysningar. Jag kan för min Vel icke första, huru Allmoaen skulle kunna taga sig ut, hälst med der nya I^xerii^ssättet, vm icke denna inrättning bibehölls. Gref - Den 9 Mars. e. m. 485 Grefwe vc la (lIräie Utbad sig, at til uplysning fa namna, at Herr Hosi.JnnkarenivlUwertelt ej matte hafwa gjort skilnad emellan Beredningsoch taxerings-Lommittcerne. Jag wik Deflutom hemställa, huru en Häradsskrifware uti et stort Härad, sammansatt af flere taxerings-vistriLler, hwaraf hwart och et kan bestå af flera Socknar, skulle pa en dag kunna infinna sig pä flere ja kanske tjugu ställen. Mig synes deflucom, sorm kunde laxerings.
Eho som åstundar att någon i föregående mom. uppräknad eller likartad rörelse utöfva, skall med vederbör, myndighets tillstånds-resolution vara försedd. Ansökan derom, jemte borgen för afgiftens utgörande, inlemnas till Konungens Bef:h:de inom hvarje län. Sådan borgen lyde på det belopp, som Taxer:s-comite'en för hvarje fall varder åsättande; och åligge nämnde embetsmyndighet, att slik borgensförbindelse pröfva, samt, der den godkännes, sådant uti utfärdande tillstånds-resolution införa, och förbindelsen till kronans säkerhet förvara låta. Innehafvare af någon af de i denna § uppnämnda rättigheter, som åstundar att densamma under följande året fortsätta, vare förbunden att, inom den i Nov. det löpande året, sig dertill anmäla och dervid inlemna ny borgensförbindelse, på sätt i föregående mom. finnes stadgadt; försummas sådant, anses rättigheten, hvarom fråga är, såsom sjelfvilligt frånträdd. Mom. 4. Der så händer, alt någon, sednare än districtets Taxerts-comite sammanträder, erhåller tillstånd att under återstående delen af året utöfva sådan rörelse denna § omförmäier, och alltså det året undgår taxering; skall det åligga, för landet häradsskrifvaren, och för stad, skaltskrifvaren, att till nästfölj. årets Taxer:s-comite' förhållandet anmäla, hvilken då jemväl äger påföra den bevillning, som för det förflutna bort utgå. Ehvad ny tillstånds-resolution erliålles eller borgensförnyelse å en redan innehafvande påtecknas, skall, vid äfventyr af rättighetens förlust, det åligga här nämnde rörelse-idkare att, inom fjorton dagar efter resolutionens erhållande, densamma hos häradseller skattskrifvaren i orten till anteckning uppvisa. D e u i Februari. Öfver sålunda uppvista tillstånds-resolutioner förfalte häradseller skattskrifvare särskild längd, den honom vid eget ansvar åligger till först sammanträdande Taxer:s-comite's beskattnings-åtgärd anmäla; och åtfölje nämnde längder sedermera till Konungens Bef:h:de ingående taxerts-längder.
Gubbens u p p r y m d h e t och grosshandlaren väl fått veta, att vi hade det beglada lynne fortsatte på hemvägen, då han, med kymmersamt, och en vacker dag erbjöd h a n mig sin gumma under armen, dryftade dagens hänsjälf förskott, Och till julen skickade er fru mor delser. Men, enerverad som sonen varit hela oss en hel del matvaror samt kläder till b a r n e n; kvällen, lyckades fadern inte meddela honom och det var en stor hjälp för oss på den tiden, något af sin egen glada stämning, och adjunkten det kan ni vara öfvertygad om. » började k ä n n a sig något lättare om hjärtat, först Adjunkten skrufvade besvärad på sig. Fadern sedan h a n sett föräldrarne försvinna genom porfortsatte dock lika ogeneradt a t t tala om sina ten till deras bostad. minnen och erfarenheter, medan sonen då och då — med sin själfsäkra ton — sökte förbättra ett och annat af faderns yttranden, hvilket denne De gamle Grunders lefde sitt lif i stilla belå- var alltför upplifvad och förtroendefull för att tenhet, ro och trefnad. ens lägga märke till. För fru Grunder hade öfvergängen från strängt Grosshandlare Ekegren kastade en flyktig, hälft arbete till stillhet och hvila inte varit så s n a r p; ironisk blick på adjunkten, där h a n stod bredden hade skett småningom. Dessutom hade h o n vid sin gamle öppenhjärtige fader, djupt medsitt lilla hushåll, som fortfarande höll h e n n e i veten — som det tycktes — om sin öfverlägsenen verksamhet, hvilken hon för ingen del skulle velat afstå ifrån. Men trots sina tyska begrepp h e t och sin större världserfarenhet. Gubben Grunder var inte ofta ute på festligom allt hvad en husmor borde beställa i sitt h u s, heter; m e n n ä r det inträffade, deltog h a n » con fick hon ändå ett stort öfverskott af tid både amore ». Och denna kväll var h a n riktigt i sitt förmiddag, eftermiddag och de långa vinterkvälesse; ännu inte van vid förändringen i sitt eget larna, och då kunde h o n syssla med handarbete.
Den 23 Februari e. m. 693 med att anföra flere exempel, ehuru många sådane finnas till hands. Jag tror dock, att livad jag redan anfört förtjena!' något afseende. En annan talare, min kamrat i LagUlsk. Hr Giinther, har ganska strängt apostroferat mig för hvad jag på f. m. yttrat. Jag yttrade då, att det beslut It. o. Ad. kommer att fatta i denna fråga omisskänneligen kommer att utöfva inflytande på LagUlsk:s blifvande beslut rör:de den nya strafflagen, och jag vidblifver denna mening, ty då dess ledamöter se att R. St. med frikostig hand anslå medel till cellfängelsesystemets införande här i Sverige, kunna de väl icke tro annat än altSländerne vilja medgifva systemets vidsträcktare tillämpning. Samma ledamot har sagt, att han haft den tillfredsställelsen alt inom LagUlsk. se mig i minoriteten uti de flesta fall. Beklagligtvis är delta förhållandet i många fall. Jag inser icke i hvad män det kan intressera R. o. Ad. alt höra (ill hvad grad Hr Gunther med eller utan skäl försvarar vissa satser i lagförslaget, hvars ofullständighet han emellan 4 ögon erkänner. Det blir vid förslagets föredragande, som vi skola se i hvad mån detta beteende befordrar lagförslagets framgång. Men hvad som hör lill saken, och hvarom jag talade i f. m., är alt jag hört till majoriteten i fråga om det beslut jag då omnämnde, och detta påslående vidhåller jag ännu, äfvensom att majoriteten grundade detta sitt beslut på de enorma kostnader, man funnit cellfängelsesystemets konseqventa genomförande skola medföra. Åtminstone yttrade de flesta talare inom Utsk. att detta vore för dem skäl nog att deltaga uti merberörde beslut. Vidare har dea värde ledamoten sagt, att hvad jag yttrat om det beslut, som vid 1840 och 1841 arens riksdag fattades i denna fråga, egentligen ej skulle höra hit. Hvad han dermed ville säga, kan jag icke rätt fatta; ty efter mitt sätt att se saken, kan det beslut R.
St:r vore tillsammans, så frågar jag Eder ytterligare, M. Hrr, om icke denna händelse likaledes hör till undantagen. Jag vet sannerligen icke att Sverige på de sista några och fyratio åren inom den tidrymd, som förflutit sedan vårt nya statsskick infördes, varit inveckladt i något krig. Och hvad som icke handt under mer än fyratio år och som, efter hvad man bör hoppas, icke heller ännu på många år kommer att inträffa, det mäste väl vara något, som icke ens Gr. Lagerbjelke lärer kunna förneka, hör till undantagsfall af till och med sällsyntare beskaffenhet. Då jag förra gången hade ordet, glömde jag en anmärkning emot förslaget, nemi. att man genom dess antagande gör det nästan omöjligt för Regeringen att upfylla sina skyldigheter. Man sätter Konselj-ledamöterna och särskildt Dep:tsCheferne i den svå - Den 14 December f m. 319 raste ställning, enär den ena Riksdagen inträder nära nog på samma gång, som den andra slutar. Grundlagen gör ingen ändring i de skyldigheter, som äro förknippade med Konseljledamots-platserua, nemi. att bereda de ärender, som från Regeringen skola öfverlemnäs till vidare åtgärd af Ständerna. Skulle då Riksdagen prorogeras t. ex. i Maj månad, men åter börja i November, så är det ju klart, att man härigenom komme att träda så nära in på tidpunkten för den nästpåföljande Riksdagen, att en ordentlig utarbetning af den s. k. Proposm om Statsverkets tillstånd oell behof omöjligen kunde medhinnas, utom det att sjelfva Statsregleringsperioden knappast någonsin kunde rätt bestämmas Man bör väl också hafva något afseende på hvad som är möjligt eller icke för landets Regering, och jag anser att detta förslag i nämnde hänseende skulle leda derhän, att jag verkligen beklagar H. M:t, enär han näppeligen torde finna någon, som ville blifva hans rådgifvare, just för det sätt, hvarpå deras arbeten måste verkställas genom den förändring i Riksdagsgöromålen och Riksdagars hållande, som här är föreslagen.
B:co, 50 Plåtar RiksgäldsSedlar, 2*: 10: 8- B:eo, 10a Plåtar Riksgälds o sv., och skulle jag derföre önskat att Utskottet, utom de tillstyrkte valeurerne, äfven föreslagit bibehållandet af rättigheten att erhålla Sedlar på alla de valeurer, som upp» komma nät RiksgäldsSedlar på de brutna tai* 216 Banco-ZJtskottets Betänkanden. sorn Utskottet ansett bura bibehållas, furvand. las till Banco, såsom 16: 32. Banco, 33: 16 R:gds, 2a: 10: 8 Banco 8Cc.” Med Herr Revisions-Secreteraren Stråle förenade sig Herr Professoren Doctor Lundblad, äfvensom Herr OfverHofPredikanien Doctor Pledren uti enahanda mening instämde och anförde: ”Tvänne skäl har jag hört anföras för upphäfvandet af den hittills Allmänheten tillerkända rättigheten, att i Ranquen begära Transportsedlar på hvad valeur sorn heldst, äfven utöfver jemna Riksdalertal på skillingar och runstycken. Det ena, svårigheten att föra och afsluta VexelBanquens räkenskaper: det andra, svårigheten för Allmänheten att begagna så beskaffade Bancosedfar. Det första af dessa skäl anser jag vara af alldeles ingen betydenhet. Med den skicklighet och vana, som utmärker Banquens Betjening i allt slags räkenskapsväsende, är det nära en löjlighet att påstå dessa räknare vara besvärade af skillingar och runstycken vid simpla adderingar, i synnerhet som dessa brutna tal i "VexelBancoRäkningen måhända icke förekomma på hvar tredje eller fjerde sida.
En har företrädesvis önskat ombyggnad af södra slussen; en annan vill i främsta rummet hafva ett nationalmuseum; en tredje vill förskona staden genom inköp af bvggnaderna på Helgeandsholmen, m. m. Mig synes således, som intet af dessa ändamål för närvarande vore så företrädesvis vigtigt, att en splitterny beskattning för ernående deraf erfordrades. Jag tror derföre, att vi nu böra bifalla betänk., destohellre som det redan är af tvenne Stånd godkändi, och discussionen Den i\ April. a<j3 deröfver således synes mig för sjelfva resultatet onödig. Vi undvika då dels en ny, lika vidlyftig debatt, och dels den tvist, som tilläfventyrs eljest väntar oss derom, huruvida icke, oaktadt tvenne Stånds afslag å motionen, målet genom de tvenne öfrigas bifall kunde komma att hänvisas till förstärkt StatsUtsk., en tvist, den vi afböja, om betänk, nu bifalles, och hvilket jag så mycket mer tillstyrker, som, enligt min uppfattning af grundlagen i denna del, saken redan förfallit i följd af Borgareoch BondeSttns afslag å förslaget. Frih. Boye, Fredr.: Det är endast i anledning af hvad bär blifvit anfördt om controllen och chicanen, som jag tagit mig friheten att nämna några ord. Här är i allmänhet taladt om brännvinet; men brännvinet har flera egenskaper. JVfir det införes, bör man hafva afseende å dess qvantitet; men dess qvalitet bör väl äfven tagas i betraktande. Hvad hindrar väl att gifva bränvinet 12, i5 eller 20 graders styrka. Om man då t. ex. inför 100 kannor 18-gradigt brännvin, så utgör denna qvantitet 3oo k:r 6-gradigt brännvin, hvarför afgiften endast till -y blifvit erlagd. För att således vinna rättvisa vid accisafgiftens bestämmande, borde brännvinet jemväl proberas och graderas, på det att ingen orättvisa måtte äga rum, eller inkomsten minskas.