Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beklagligen utkommo aldrig de instrukt:r, som K. M. i 1734 års Landsh.-gelnstrukt. utlofvade, utan hittills hafva såväl LandsKamer. som Kronofogdar mast rätta sig efter den af 1688; men hade dessa Instrukt:r blifvit utfärdade, så är jag förvissad att man tydligt fått se hvad man nu endast genom slutkonst kan leda sig till, nemi, att KammarRevisionen hade blifvit den domstol, som fått sig updraget att bedöma Landtstats-tjenstemännens fullgörande af deras embetspligt i sin helhet. Jag kan framlägga ännu ett ytterligare skäl för att bevisa orimligheten deraf, att den ifrågav:de §:n skulle hafva afseende endast på upbördsbrist; hvarföre skulle då HäradsSkrifvares förseelser anmälas hos KammarRevisionen ? Dessa embetsman skola kontrollera och debitera upbörden, men få aldrig några medel om händer. De hafva dessutom en mängd andra åligganden, som ej hafva med upbörden att göra; de skola förrätta mantalsskrifningen, upgöra jordeboken, längder till prestval, m. m., och kunna ingalunda anses som upbördsmän. De äro dock inbegripna i denna <§. Jag ber nu att få öfvergå till en annan anmärkn., nemi. i afseende å den punkt, der Landsten, enl. 66 §:n, lemnäs rättighet att suspendera för alla de förseelser, som i denna g äro omförmälta, och hvaribland äfven vanvördnad och ohörsamhet förekomma. Härvid har man särdeles mycket fästat sig. Jag ber dock att få erinra derom, att 24 §:n i den gamla Instrukt:n lemnade Landsten i detta fall en mycket vidsträcktare och obestämdare makt, ty der står, att, om desse tjenstemän »sig ej förhålla som tillbörligt är», så ägde Landsten så-vä 1 alt tilltala, näpsa och i häkte inmana, sorn att derefter anklaga dem.
Brefvet af den 2 Nov. 1824, utförde Summa för Lö~ ningsStalerne har hos H. R. o. A. Hr Grefve Cronstedt j Clasj anmärkt, att Spanmålen under lönerne blifvit upptagen till i4,54i T:r men utgör rätteligen endast 14,533 T:r hvilket härrörer deraf, att uti K. M:ts Nåd. RegleringsStat af den 2 Nov. 1824, missskrifningar eller misstag som vid 1825 års Nådiga Staters utfärdande blefvo rättade, i så måtto ägt rum, att Spanmålen under lönen för en ExpeditionsBokhållare vid Carlskrona Statron upptagits till 5o T:r i stället för 3o Tr, men att deremot en VaktmästareLön vid samma Station, eller i4o Rtdr, med derunder beräknade 12 T:r Sprml, blifvit alldeles uteglömd, i följd hvaraf Utskottets beräknade totala AflöningsAnsIag i penningar 435,535 R:dr 36 sk. jemväl borde tillökas med sagde i4o Rtdr, men anslaget i Sp.rol under Lönerne med 8 T:r förminskas; och har Hr Grefve Cronstedt derjemte erinrat, att, sedan erfarenheten nu mera vitsordat, att CivilPersonalen vid Flottans Stationer i Stockholm och Götheborg vid RegleriugsStatens uppgörande år 1824 blifvit för ringa beräknad, densamma ovilkorligen måste, utöfver närande af Utskottet följde regleringsStat tillökas med 7 254 Stats-Utskottets Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 II MI A \ Ii TILI. smitomi imMÄMas PROTOKOLL VID Lagtima Rik§dagcn I stockholm Åren 1859 oell 18011. ltlXAGOU till FÖRSTA SAMLIIGEI• 1* Afdelningen. Tillförordnade liommillerades afgifna och genom Kongl.
Varande alltså antagen en så lydande proposition för y5:te Voteringen (lil:o) Den, som godkänner Utskottets förslag, att införselstullen å den under Socker upptagna rubriken: ”krossadtj Lump-j Havana-, TerreS‘ samt andra till sockerhalten lika slag’’ skall bestammas till 5 sk. 6 r:st. skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, antages Ridderskapet och Adelns beslut, att införseltullen å detta slags socker skall utgöra 6 sk. skålpundet. Voteringen har utvisat 53 Ja och 66 Nej; och då Nej vunnit, hafva Rikets Ständer bestämt införselstullen å rubriken: ’ krossadi Lump-, Havana-, Terressamt andra till sockerhalten lika slag” till 6 sk. per skålpund. j6:te Voteringen (ll3:o) Den, sorn, lika med Utskottet, anser Stenkol, Stenkolsstybb eller Cindres samt Cokes eller afsvaflade Stenkolf böra på 1 R:dr värde åsättas 4 sk. införselstull tunnan, röslar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej , kommer denna artikel att tullfritt få införas. Resultatet af omröstningen har varit 55 Ja och 64 Nej; i följd hvaraf Förstärkta Stals-UtskoUets Memorial, N-o och som Nej vunnit, Stenkol, Stenkolstybb eller Cindres samt Cokes eller afsvallade stenkol få införas tullfritt. yy:de Voteringen (115:o) Den, som instämmer i Preste-, Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, att Stålarbeten, ej specificerade, böra förtullas efter vigt med 3 R:dr värde och 1 R:dr intörselstull skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner
Genom hvilkendera af de sålunda föreslagna utvägarna, som antages, skall, derest de hvar för sig med tillbörlig klokhet och omtänksamhet ordnas och inrättas, två fördelar vinnas, dels den, att jordbruket befrias från skjutsningsbesväret med alla dess olägenheter, dels ock att det naturliga förhållandet inträder, att på de trakter, der konkurrensen af dem, som önska skjutsa, är lifligast, den resande kan färdas med minsta kostnaden, möjligen för nuvarande lägsta legan eller 16 sk. banko milen. 4:o Kan åter icke någondera af nämnde utvägar ännu vidtagas, bör man dock söka minska de olägenheter, som vidlåda det genom Kongl. Maj:ts cirkulärbref den 2 Augusti 1844 införda entreprenadväsendet och derigenom tillika bered# dess allmännare antagande. Dertill hörer i första rummet att nedsätta det öfverdrifna antal hästar, som vederbörande Konungens befallningshafvande på de liesta ställen föreskrifvit. Bestämmandet af hästarnes antal vid hvarje station och inom hvad tid de skola resande tillhandahållas, bör öfverlemnas till domaren i orten med biträde af nämnd, i stället för att det hittills skett genom Konungens befallningshafvande. Dervid skall afses den minskning i behofvet af skjutshästar, som ångbåtsfarten eller andra dylika fortskaffningssätt kunna medföra. Skjutsskyldigheten och gästgifverirörelsen med de fördelar, som dem åtfölja, skola alltid, der så låter sig göra, vara förenade hos samma person, och derföre om annan person, än den, som förut innehar gästgifveriet, öfvertager skjutsentreprenaden, bör på honom öfverflyttas fördelen af sjelfva gästgifveri-rörelsen, och de förmåner af anslagna räntor eller skattefriheter, som kunna vara det gamla gästgifveri-hemmanet förunnade, böra öfvergå till det hemman, dit skjutsningen flyttas, och det gamla gästgifveri-hemmanet inträda i samma skyldigheter, som det före gästgifveriets öfvertagande utgjort. 5:o
Vi känna der ännu icke något prosaiskt föredrag, som på ett så egendomligt vis förenar sublimitet och qvickhet, samt dervid i lika mått utmärkes af en den äktaste och renaste svenskhet; icke heller något, der man får så fåfängt söka ett drag, som står för blotta frasens skull, eller som ej innebär någonting verkligen tänkt, verkligen sagdt, verkligen träffande och målande. Nog händer stundom, att sublimiteten urartar till slöseri af utrop och vissa högljudande älsklingsord (t. ex. ordet ”gudomlig”); äfvenså, att qvickheten behagar sig i kanske förmycken burlesk: men om ”stil” – enligt Thorilds egen definition – är snillets konst att göra en sak lefvande för dem inför hvilka den blir framställd, så skall han alltid förblifva en stilist af högsta ordningen; ehuru ett vådligare maner till efterlikning, än hans, icke gifves. Å andra sidan, grep han likväl ännu ofta till lyran; och då röjde han, ju äldre han vardt, en desto större benägenhet att hylla bestämdare techniska och versificatoriska lagar. Redan den mot Kellgren rigtade ”Straff-sången”, – till stor del bestående i en mosaik af de utsöktaste skällsord, – går ut på mera compacthet, mer artistisk form; och har, ehuru eljest i sin art lika excentrisk som ”Inbildningens Nöjen” i sin, verkligen förvärfvat den. Han fortgick på denna väg. Och onekligt är, att bland både hans orimmade och rimmade stycken finnas många, som stämplas af långt mera praktiskt formsinne och långt större fogsamhet efter dess bud, än flertalet af äldre och nyare granskare honom tillerkännt.
Tvärtom borde man på allt sätt underlätta den hoppgifvande fattige och härvid äfven låta den enskilda barmhertigheten få komma i beräkning. Af Hedervärda. BondeStåndet äro den 7:de Mars, i samma ämne, 2:ne Memorial af RiksdagsFullmägtige Johan Longberg, från Gefleborgs Län, och Anders Daniels• son, från Elfsborgs Län, till Utskottet remitterade. Longberg för deröfver klagan, att, ehuru Scholorne böra vara allmänna Bildningsanstalter, hufvudsakligen till den fattige Medborgareclassens bildning, och en möjlighets beredande för hvem «om hälst att hinna till Statens Äreställen och Tjenster, desamma , förnämligast genom Kongl. ScholOrdningens i:sta Sect. 5 Gap. 4 §. blifvit förvandlade till -privilegierade undervisningsanstalter åt de förmögne. Den förmoda - Bes v. ock Ekon t Vt sk. Betänkan Jen, 565 de syftningen tecknas med skarpa drag. Det anmärkes, att icke är föreskrifvet, huru sådane Betyg skola ställas och styrkas, och om de vid förändrade omständigheter behöfva förnyas. — Rector skall utan appell kunna detta bestämma; således är åt den illa sinnade tillfälle medgifvet tili väld, och den vältänkande skall stå rådvill. Stadgandet skall inskränka de studerandes antal allt för mycket. Hittills hafva mindre väliottade föräldrar dock genom ansträngning någon tid kunnat uppehålla sine barn vid Scholan, hvilka sedan tagit sig sjelfva fram. Äfven alldeles utfattig ungdom har gjort uppseende i studier och kommit fort på Lärdomsbanan. Inkastet, att ett fattigt och välartadt barn alltid finner någon bemedlad välgörare, skall väl vara sannt; men mindre troligt är, att den sistnämnde vill förbinda sig att fortfara med sine välgerningar under alla förändringar, som kunna föregå i hans egna omständigheter, eller i den understöddes förtjenst af hjelp. Om ock någon finnes beredd till en sådan förbindelse, ty en förbindelse måste det vara, så kan dock hans förmåga att ytterligare hjelpa upphöra.
Man bör förmoda, alt detta Utsk:s afslag icke skall anses innebära ett underkännande af det ändamål, som Afdeln. hade åsyftat, nemi. en verksammare, på en gång lifvande och ledande upmärksamhet på landets folkskolor samt ökadt Den 25 Juli. 587 tillfälle till uplysningar, upmuntran och råd för såväl lärare sora skolstyrelser; utan att afslaget fastmera blott varit föranledt af de svårigheter, som synas möta utförandet. Det torde äfven böra medgifvas att Seminarii föreståndarne måhända icke utan förlust för undervisning i seminarierne, som måste anses kräfva all deras upmärksamhet, skulle kunna fullgöra ett sådant åliggande, som här blifvit ifrågasatt; och svårigheter torde äfven möta att inom alla stift kunna finna andra personer, som med erforderlig skicklighet och nit förena den ledighet från andra tjensleåligganden, att de kunde behörigen fullgöra ett sådant updrag som det ifrägavar:de. Då emedlertid angelägenheten af sjelfva saken icke lärer bestridas af någon, som nitälskar för folkundervisningens befrämjande, och känner dess närvande ståndpunkt på den Svenska landsbyggden; då det utan tvifvel måste vara lättare att inom hela riket finna en eller annan person, med de egenskaper som erfordras för ett dylikt updrag, än att finna sådane inom hvarje stift; — och då en tillförlitlig jemförelse emellan de olika behofven i olika stift och en derpå grundad noggrannare kännedom om folkundervisningens verkliga tillstånd i riket och om de verksammaste medlen för dess vidare uphjelpande svårligen kan vinnas, med mindre samma personer tillåtas att utsträcka sina skolbesök inom större delar af riket; — vågar jag, i anledn. af den behandling, som denna fråga rönt af Ekon.Ulsk., och med stöd af 56 § Kiksd.Ordn., vördsamt hemställa: att R. St. måtte hos K. M. i underd:het anhålla, att K.
Till beslut i tliv läll erfordras mer än hälften af stadens hela röstetal efter röstvärdet, och skall heslutet hos Konungens Befallningshafvande ofördröjligen anmälas. Är sådant beslut fattadt, bör det dervid framgent förblifva. II. Om allmänna Rådstugan. 8 8. Vid allmän Rådstuga utöfva stadens samtliga röstberättigade innevånare kommunens beslutanderätt. § 9- I stad, der stadsfullmägtige äro tillsatta, inskränkes allmänna Rådstugans befattning till val af stadsfullmägtige. 1 stad, der stadsfullmägtige icke linnas, tillkommer allmänna Rådstugan beslutanderätten i stadens alla gemensamma angelägenheter; dock med undantag af dem, som åt stadsnämnden äro uppdragne. 8 io. En hvar myndig svensk undersåte, som enligt § 3 är medlem af en stadskommun samt i staden antingen innehar burskap, eller der blifvit för hus, tomt eller jord, handel, fabriksrörelse, handtverk, eller annan näring, eller för lön eller annan inkomst, enligt sednast upprättade och vederbörligen fastställda bevillningstaxeringslängd, uppförd till minst en riksdaler riksmynt bevillning till Staten, eger, i enlighet med föreskrifterna i denna Förordning, vid allmän Rådstuga deltaga i öfverläggningar och beslut i alla de staden rörande angelägenheter, hvilka icke, enligt rikets grundlagar, privilegier eller särskilda Förordningar, äro vissa klasser af stadens medlemmar särskildt förbehållna. De särskilda afgifter, som utgå för tillverkning eller försäljning af bränvin eller andra brända eller destillerade drycker, äfvensom bevillning, som pålagts utan hänsigt till motsvarig inkomst, medföra ej rösträtt. § II. Den, som vid allmän Rådstuga röstberättigad är, ege en röst för hvarje honom påförd hel riksdalers bevillning till staten. Burskapsegande borgare tillkommer likväl alltid minst en röst. Ej må någon kunna vid allmän Rådstuga utöfva rösträtt för större antal röster, än som svarar emot en tjugondedel af stadens hela röstetal efter röstlängden. § 12. Enka, frånskild hustru eller ogift qvinna, som myndig är, ege vid allmän Rådstuga rösträtt utöfva. För omyndig röste förmyndaren. Ej må för samfälld egendom flere än en person talan vid allmän Rådstuga föra.
Telegrafverket, elektriska )) 90—95. — optiska » 95. Testamentsfonden, liléenska . » 20-21. — Lang ska. Bilagan litt. )> 0. vid )) 101. — Norénska » 20 — Rönnowska )) 193 194. Theaterns, Kongl, räkenskaper 1) 176—178. arbetares sjukoch be)) grafningskassa ... )) 178. Tjensternannafond. Civilstatens pensions101. inrättnings. Bilagan litt. 0. vid )) Tierps skogs-skolas räkenskap » 38. Topografiska Kårens räkenskaper )) 89—90. Tredje hufvudtitelns anslag » 32—34. Trädgårdsföreningens elevskola )) 164—165. Tullverket » 49-51. Ulriksdals' slott » 182—183. Ultuna Landtbruksinstitut 156-160. Undervisningsverk, Stockholms stads » 250-253. Undsättningsfonden » 27—28. Universitets. Lunds, räkenskaper >. — Upsala, dito » 205—206. Uppbörden af karta-sigillata-medlen » 24-25. — af kontrollstämpeldito » 31—32. Upsala erkestifts Konsistorii räkenskaper » 209-212. Universitets räkenskaper » 205—206. Utrikes-departementets dito » 32—34. Bilagan litt. P. vid » 104. Vakansmedelsfonden, Volontär» 76. 81—82. Bilagorna litt. K. och L. vid » 82. Vattenbyggnader, allmänna » 107 lil. Waxholms fästning 82. Wenersborgs stads telegrafstation » 94—95. Westerbotten, afvittringar i » 167. Bilagan litt. T. vid » 168 Westernorrland, afvittringar i » 166. Bilagan litt. T. vid » 168.
Jag kan icke låta bli att tänka på hur han smekt femtio, sextio, hundrade qvinnor före mig på samma sätt, – hur gammalt och utnött allt detta är. Det äcklar mig vid att tänka på det. Må han vara än så mycket ett snille, det ligger dock något grisigt i att så kunna ge sig åt första, bästa qvinna, som ser lite bättre ut än hin håles mamma. Jag ser då inte stort bättre ut. Han vet det; men bara för det lampskenet kan ge mig ett skimmer af ungdom är han färdig. Hu! Det är inte dygdig harm som dikterar mina känslor, icke heller svartsjuka, ty det är icke tanken på de qvinnor han verkligen älskat och lefvat samman med, som upprör mig; det är tanken på alla de varelser, som han kunnat ge något af sig sjelf, blott för att få samlingen ökad. Om jag bara nu kunde finna ord för min egen stämning, när det kommer till stycket. Jag vill försöka. Ack, jag skulle ha lust att be till den Gud jag icke tror på, om det blott kunde hjelpa mig att vara god och sann. Att i hvarje min stafvelse vara enkelt naturlig, så att han måtte tro på mig, så att han icke måtte bli ond, så att han måtte höra på mig och tänka på hvad jag säger. Jag önskar så innerligt att vi måtte bli vänner. Men detta halfva, falska erotikförhållande kan ej få fortfara. Må han vara förälskad i mig eller bara låtsa sig vara det, men jag vill icke han ur mina smekningar skall tro sig dricka en förälskelse, hvilken för länge sedan upphört att finnas, – annat än latent åtminstone. I morgon se vi hvarandra icke, ty jag går på teatern. Spela de något bra, så går jag på öfvermorgon också. Förklaringen kan han få när och hur han behagar. Ingenting annat hindrar mig från att resa hem än fruktan för att han kan skrifva något, som skulle kunna förorsaka mig ett recidiv. I alla händelser skall jag se till att jag kan arbeta eller åtminstone vara lugn. Nu är jag sömnig. Och jag tror att jag kan sofva. God natt! Hur löjligt att taga all stassen af, som han icke sett!168 D. 12 Feb. (Lördag.) Puh, nej!
St. den modification uti ifrågavarande ovilkorliga föreskrift lämpligen kunna ega rum, som innefattas i den förändrade redaction af §., som R, St. föreslå, så lydande: Häfver Gäldenär tjenst i Riket, då må han, intill dess Dom öfver honom fallit och vunnit Laga kraft, tjensten ej förrätta. Den tjensten i hans ställe förestår, njute halfva lönen; dock ege den myndighet, under hvilken Gäldenären i och för tjensten lyder, uppå anmälan af Gode Männen eller Sjsslomännen, pröf va och bestämma, huruvida den, som lill tjenstens f örvaltande förordnad är, må med mindre än halfva lönen åt nöjas, och huru stort belopp han, i sådant fall, får upp - 16 Exp. Utsi. Forsing till und. Siri]v. N:o 316. bära. Af den andra hälften varde Gäldenär så mycket tillagdtj som till hans eget, hans hustrus och oförsörjda barns underhall tarfvas. Hvad öfrigt är. tagen B or genär erne. 5 Cap. i o §. Den uti detta Lagrum bestämda tid till Rättegångstimmans slut, kl. 7 eftermiddagen^ för Borgenärer, att å inställelsedag vid IläradsRiitt sist sig infinna, alt sina fordringar anmäla och bevaka, hafva R.
VitterhetsHistorieoch Antiquitets-Academiea . • Fria Konsternes Academi • ••••• Sjätte Hufvud - Tituln. Milda Stiftelser. Vadstena Krigsmanshus anslagne Beneficii Hemmans-R^ntor Allmänna Fattigv yden och Spinhuset i Stockholm . Lazarettet i Stock, olin ..••••* Frimurare Barnhuset i dito . • • • * • Pensions - Staten. Pensions-Stat för Civile Embetsoch Tjensteman . • Dito f£r Civile och Militaire Embetsoch Tjenstemans Enkor och Barn Dito fdr Under-Officerares vid Landt-Arméeu och ArmcensFlotta • ; . • • . • Åttonde Hufvud - Tituln. Allmänna o?h Extra Utgifter. Första Afdelningen. Spannemåls upphandling och Bageri-kostnad. Magazins-Direclionen erhåller i förskott årligen, hvarom kominer att liquideras, så snart Räkenskapen för året blifvit afslutad och granskad Andra Afdelningen : innefattar Förr slags-utgifter, grundade deli på bestämde varu - quantiteter, som måste betalas efter föränderlige gängse priser, samt dels anskaffas efter åtgång och behof. Ved och Ljus för Fästningsoall Gatnizons-orter Accords-ersåttningar Vårfningsoch Recapitulations-penningar . Ljuspenningar för Kongl. Collsgierne med fl, . Skrifmaterialier och Expenser (ht dito, . ., Vedupphandling för dito Lysoch Renhållning m. m. för Kronans Publique Hus Stockholm .. Durchraarcher Fångars skjuts och underhåll Reser och Traéfaments-penningar Remisslage .. Obs ervations-procenter Mantalsskrifnings-pro vision Ved-upphandling för Dramatiska Speflaclet Döda -kroppars besigtnings-kostnad ... Restitutioner Tredje Afdelningen : innefattar Utgifter, som efter deras utsatt» jutta belopp tomma att anordnas. Magistiaternes Tullfrihets-er.såttningar . Dramatiska Speflaciets underhåll Manufacflurernes bedrifvande .. Böckers inköp för Kongl. Bibliothequct
Och under suckar talar han dessa sorgsna ord: En graf bland grafvar går jag allena här på jord, Af Gud är jag förskjuten, af menskor likaså, Ej finns ett enda hjerta, som hörs för Graham slå. Jag aldrig någon älskat, förutom en ... en man; Och honom ha de dödat så dyr mig var dock han, Så fager som en stjerna, som korpens svart hans hår, Hans ögon som demanter, hans själ som sol och vår. Och denne, som de dödat, min ende son han var, Af himlen ändtligt unnad för böner natt och dag En ensam pilgrim sitter jag nu i lifvets qväll Och suckar dåft som vinden i mörka skogens tjäll. Vid de sista orden greps lord Suffridge af en våldsam skälfning och hans kind blef hvit som snö. Nog Lucy, nog! hvarföre sjunger du denna hemska sång? Vill du göra mig ännu mera sorgsen än jag är? Lucy, jag vill ej höra denna visa du måste återtaga hvad du sjungit. Det kan jag ej, min far, men jag kan göra det som är bättre, ty jag kan fortsätta och då skall du nog sjelf finna huru vacker den är. Lucy, du vet ej hvad du säger, jag vill ej höra mera! skall jag ej kunna få mitt eget barn till lydnad? du måste lyda! Min far, du vet huru gerna jag eljest gör det, men denna gång är det mig omöjligt och du måste höra mig till slut. Balladen är ej lång; lyssna nu blott, fader. Och utan att invänta svar, fortfor hon: När så lord Graham talat och sänkt sitt hufvud ned, Från himlen steg en vålnad och fram mot honom skred: O, Graham! så hon sade, hur djerfs du klaga så? Blott den, som kärlek gifver, kan kärlek återfå. Men Gud, ehuru rättvis, är äfven full af nåd, Han sett ditt hjertas ängslan och vändt sitt stränga råd, Din son du aldrig älskat förrän han rycktes hän, Men nu har Gud dig pröfvat, och ... Edvard lefver än!
Preste-slåndet den 10 Borgare-ståndet den lo Bonde-ståndet den 12 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under denna riksdag beviljade statsbidrag till väganUiggningar m. fl. arbetsjöretag. (Stats-Utsk:s Mern. N:o 159.) S. A. K. Sedan under hvar och en af de alltifrån år 1840 hållna riksdagar vissa allmänna vilkor och iakttagelser blifvit af Rikets Ständer stadgade för utbekommandet af de anslag ExpeditionsUtskottets Forslat/ till anderd. Skrifvelse N:o 215. 233 anslag och låneunderstöd, som beviljats för landsvägars anläggning eller förbättring, brooch hamnbyggnader, kanaloch sluss-anläggningar, strömrensningar, sjö-sänkningar samt myr-utdikningar och andra vattenaftappnings-arbelen, och då Rikets Ständer jemväl vid innevarande riksdag för nu uppräknade föremål dels beviljat och dels till E. K. M:Is nådiga disposition anvisat åtskilliga betydliga låneoch anslags-summor, att af riksgälds-kontorets medel utbetalas, hafva Rikets Ständer beslutat sådana allmänna bestämmelser och stadganden, som, jemte de vid statsbidragens beviljande föreskrifna serskilda vilkor, skola iakttagas och tillämpas i afseende på dessa medels lyftning och användande äfvensom återbetalningen deraf; hvarvid Rikets Ständer ansett de hittills gällande, uti 101 § af nuvarande Reglemente för nämnda kontor intagna stadganden, rörande ej mindre utbetalningarnas verkställighet, än de åligganden och förbindelser, som vederbörande, innan Statsbidragen lä af dem lyftas, skola sig underkasta, böra i det hufvudsakligaste bibehållas och tillämpas, endast med några här nedan i underdånighet omförmälda förändringar, påkallade af nuvarande förhållanden eller erforderliga för vinnande af de med samma stadganden alsedda syftemål.