Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vtskottets den 1 och 5 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 104, i fråga om ändring i föreskrifterna, angående allmänna beväringen. Frän Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Vid skedd föredragning remitterades till Stats-Vtskoltet Kongl. Maj:ts nedannämnda Nådiga Propositioner: l:o. Angående anslag lill reparation å de Veterinär-inrättningen i Stockholm tillhörande byggnader och till inventarier för desamma; 2:o. Angående anmäld brist i tillgångarne för Flottans matrosers och uppfordrade båtsmäns mathållning sistlidne och innevarande år; 478 Prot.-Utdrag den 8 Augusti i857. 3:o. Om pension å Allmänna Indragnings-staten för Registratorn i Svea Hof-rätt J. C. Thulin; 4:o. Om afsöndring af jord från f. d. Hautboist-bostället Ingeshult vid Elfsborgs regemente till plats för en folkskola i Seglora församling; 5:o. Om Provincial-läkaren Doktor L. N. Ählbergs uppförande å Allmänna Indragnings-staten till åtnjutande af pension; 6:o. Om anslag till uppförande af ett kapell inom Pajala pastorat samt af ett bönehus uti Turtola by af Öfver-Torneå socken; 7:o. Om fyllnad och tillökning i ersättnings-anslagen till Wadstena Krigs manshus-kassa och Amiralitets-krigsmans-kassan för de till Stats-verket indragna rusthållsoch en-per-mille-afgifterna; samt 8:o.
Bifölls. JA 184, i anledning af väckt motion om anslag till ackordsersättning åt f. d. Regementsläkare!) Doktor B. F. Levin. Bifölls. Prot.-Vldrag den 20 Oktober 1863. 663 M 186, i anledning af väckt motion om Landshöfdinge-residensets i Göteborgs och Bohus län förflyttning från Göteborg till Uddevalla samt anvisande af medel till derför erforderliga byggnader. Bifölls. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats—Utskottets Memorial, M 180, med förslag till sammanjemkning och voteringsproposilioner i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut rörande anslagen under Biks-statens nionde Hufvudtitel, godkände Preste-Ständet de i punkterna 1, 4, 6, 8, 12, 13, 14 och 16 föreslagna voteringspropositioner, lemnade sitt bifall till hvad Utskottet i punkterna 2, 5 och 11 yttrat och hemställt samt lade punkterna 3, 7, 9 och 10 till handlingarne. S. D. Föredrogös ånyo Sammansatta Rnnko och Lag-Utskottéts Utlåtanden: M 4, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande vissa delar af Utskottets Betänkande JU 1, med förslag till lag om enskilda banker med rätt att utgifva egna banksedlar. Härvid förekommo: Punkten /. Utskottets yttrande godkändes. Punk len 2. Den gjorda hemställan bifölls. Med frånträdande af förut fattadt beslut, godkände Ståndet Utskottets förslag lill lydelse af 13 §!S 2 moment. Utskottets hemställan bifölls. Förslaget till lydelse äf 26 §:s 1 moment godkändes. Utskottets hemställan bifölls l\s 5, i anledning af Riks-Stflndens skiljaktiga beslut, rörande vissa delar af Utskottets Betänkande, JVs 2, med förslag till lag om enskilda banker, ulan rätt alt utgifva egna banksedlar. Härvid förekommo:
De ville ej se, att någon skuld fläckade denna själ, som var så rädd för det onda. En annan storhändelse inträffade just då, som också gjorde, att Göstas giftermål blef föga omtaladt. Det hände sig, att major Samzelius träffades af en olycka. Han hade blifvit allt mer och mer underlig och människoskygg. Han hade mest umgänge med djur och hade samlat sig en hel liten djurgård nere på Sjö. Farlig var han ock, ty han hade ständigt sin laddade bössa på sig och aflossade den gång på gång utan att ge allt för noga akt på, hvart han siktade. En dag blef han biten af en tam björn, som han skjutit på utan att vilja det. Det sårade djuret störtade sig på honom, där han stod tätt utanför gallret, och lyckades ge honom ett väldigt bett i armen. Det bröt sig därpå ut och löpte till skogs. Majoren blef sängliggande och dog af detta sår, men ej förrän strax före jul. Hade majorskan vetat om, att han låg sjuk, hade hon kunnat återtaga väldet öfver Ekeby. Men kavaljererna visste nog, att hon ej skulle komma, förrän deras år var ute. ADERTONDE KAPITLET. Amor vincit omnia. Under läktartrappan i Svartsjö kyrka finnes ett skräprum, fylldt af dödgräfvarnes utslitna spadar, af sönderbrutna kyrkbänkar, af förkastade bleckskyltar och annat skräp. Därinne, där dammet ligger tjockt och liksom gömmer den för hvarje mänskligt öga, står en kista, inlagd med pärlemor i den rikaste mosaik. Skrapar man dammet af den, så tyckes den lysa och glittra som en bergvägg i en saga. Kistan är läst, och nyckeln finnes i godt förvar; användas får den ej. Ingen dödlig får kasta en blick i kistan. Ingen vet hvad som finnes i den. Först då adertonhundratalet nått sitt slut, får nyckeln sättas i låset, locket lyftas och de skatter, som det vaktat, skådas af människor. Så har den förordnat, som ägt kistan. På lockets mässingsplåt står en inskrift; »Labor vincit omnia». Men en annan inskrift skulle passa den bättre. »Amor vincit omnia» borde där stå.
Discont-Conloiren i Götheborg, och decharge för Directionen öfver Götha Canal Bolags; Statsoch J5 a o cotJ tsk o 11 e ns Betänkande bif. af Adeln, 8,340. af Presteståndet, s. 368. af Bondeståndet, s. 379- af Borgareståndet, s. 388. i Stockholm, d:o d:o d:o d:o; Statsoch Banco Utskottens betänkande bif. af Adeln, s. 34a. af Borgareståndet, s. 353. af Presteståndet, s. 368* af Bondeståndet, s, 379- Discontens, om Banco-,Lånerörelse; Statsoch BancoUtskottens betänkande återrem. af Presteståndet, s, 520. bif, af Adeln, s. 523. återrem. af Bondeståndet, s. 53°- Disconter, om inrättandet af enskilde; StatsBancooch LagUtskottens betänkande återrem. af Adeln, s. 531. bif. af Presteståndet, s. 579. af Borgareståndet, s. 585. af Bondeståndet, s, 590. Ytterligare Utlåtande bif. af Presteståndet, s. 1205. af Borgareståndet, s. 2.210. af Borgareståndet, s. 1222. DispositionsRäkning Ishö 2, angående anordningen af de medel, som under benämningen:
Doct., Chir. Mag., Kongl. Maj:ts Lif-Med., Öfver-Chir. vid K. Lazarettet, Prof. vid Carol. Instit., L.K.V.A.. R.N. ochW.O. L. S. Lars Laurenius, Theol. Lect. i Linköping, Kyrkoherde i Slaka Prieb. L. S. Carl Fr. Björkman, Th. Doct., Prost och Kyrkoherde i Roslags Bro. L. S. Sam. Grubbe, Professor vid Universit. i Upsala, R. N. O., En af de Aderton i Svenska Akademien. L. S. Carl Fredr. Dahlgren, Comminister i StorkyrkoFörsamlingen. L. S. Carl Er. Hallström, Prost öfver Norra Tjusts Conti*., Kyrkoh, i Ed och' Eds Capell af Linköpings Stift. L. S. J. Östberg, Prost öfv^er Hammarkinds Contr., Kyrkoherde i Mogata och Börrum af Linköpings Stift. L. S. ii9 Sven Lidman, Theol. Doclor, Domprost., i Linköping. L. S. L. P. Alzelius, Contracts-Prost och Kyrkoherde i Alingsås af Sk ar a Stift. L. S. Ma Lillias Hasselrot, Theol. Dock, Profess., v. Contr. Prost öfv. Wehne Contr., Kyrkoherde i Sarestad af Skara Stift. L. S. II. O. Holmström, Theol. Doctor, Domprost i Strengnäs. L. S. Elias Christ. Grenander, Theol. Doct., Profess., Prost öfver Billings Contract, Kyrkoh, i Sköfde Stadsoch Landsförsamlingar. L. S. N. Åstrand, Prost och Kyrkoherde i Kräklinge äf Strengnäs Stift. L. S. P. Rosén, Prost och Kyrkoherde i Gryt af Strengnäs Stift. L. S. J. J. Nibelius, Prost i Vestr.
Af Herr Friherre Cederström, Jacob, som, efter förutgången bevisning af nyttan af Socken-magazin, anser deras benämning ganska likgiltig, allenast grunderne för förvaltningen blifva så bestämda, att ändamålet med dem kan vinnas, nemligen att den del af förlaget, som erfordras till utsäde, icke ingår i 6 Stats-»arnt Allm. .Besv.o. Oec. TJtsk.Utl. N:o 3 3I beräkningen med det, sorn från magasinet får utlänasi börandes, efter Herr Friherrens tanka, den del af spannmilen, som till utsäde är ämnad, om hösten utbytas mot ny, det ir densamma icke behöft anlitas, men den andra delen, ämnad till brödföda, utlånas. Af Herr Grefve Posse, Arvill, som lika med Herr Thum, anser flera Socknar böra få förena sig om hvarje magazin, samt att det må vara samtlige undsättnings-tagare inom Skaraborgs Län tillåtet, att godtgöra återstående beloppet af den erhållna spannmålen, antingen med penningar, efter 182g och i85o årens Markegångs-pris, hälften hvarje år, eller ock in natura, tunna för tunna, inom detta års slut, dock med förbindelse i senare fallet att inrätta District-magazin, på det i den Kongl. Propositionen föreslagna sätt. Herr Grefven har i öfrigt, efter en omständlig utveckling af de verkliga ursakerne till den inom Skaraborgs
Skola vi för den förderfliga bränvinsbränningen äfventyra inbördes oroligheter, när vi måhända hafva yttre krig att befara. Efter att nu hafva genomgått det hufvudsakliga af hvad jag haft att anföra, anhåller jag att få något granska de anmärkn.-r, som serskilte ledamöter mot Betänk, gjort. Man säger att ansökningar om understöd bevisa icke till 23* - 356 Den 4 Febiuaii e. ra. räckligt att brist är för handen, utan att de härleda sig från tillfälliga och lokala behof. Förhållandet är att undsättningar blifvit begärda äfven från Christianstads, Södermanlands, Stockholms, Upsala och Westmanlands län, eller förnämligast frän de bördiga Mälare-trakterna. De uplysningar, som Hr Adelborg har meddelat, bevisa att det just är der, sorn bränvinsbränningen har tilltagit mera än i andra delar af Riket. I Christianstads län hafva enl. en derifrån kommen, i tryck meddelad beräkning, öfver 5,000,000 kannor blifvit tillverkade under sisth November och December månader. Då bör man väl äfven undvika att just der hvarest undsättning redan behöfves, och der man åsyftar att med bränvinsbränningen fortfara, tillåta födoämnenas förminskning och fördyrande. Den omständigheten, att så många Landshöfdtr begärt undsättning att de gjort del så tidigt', och anhållit om så stora summor, ådagalägger ett ovanligt behof. Allt sedan år 1845 och 1846 har blott en så stor undsättning som 50,000 R:dr blifvit begärd, eljest icke högre än 25,000,20,000, 10,000 6,000 eller 4 lusen R:dr. Det har ock händt, att för samma är en Landshöfd. begärt undsättning ända till 6 gånger samt en annan till och med 10 gånger, äfvensom att Regeringen följaktligen icke en utan flere gånger beviljat understöd.
347 staden under viss bestämd tid hyresfritt upplåtas med skyldighet för den eller dem, som komma att företräda GeneralAssistanceContoirets ställe, att underhålla huset med inventairer, samt ansvara för dess onera , allt på sätt Rikets år 1823 församlade St:r, vid då väckt fråga om GeneralAssistanceContoirets upplösning och förvaltningens öf.vertagande af en Lombard-låne-inrättning beslutat. Ulan en sådan ytterligare uppoffring å Statens sida, synes det af R. St:r åsyftade ändamål med en för Hufvudstadens mindre bemedlade invånare nödig ansedd lane-inrättning, ej kunna uppnås, hvaremot, i händelse af bifall, till DrätselComruissionens framställning, Lombard-rörelsens bedrifvande möjligtvis kunde till minskning af Statens förlust, äfven innan år i832 ifrån RrgsContoiret förflyttas. Kongl. Majrt förb lifver R. Stms Statsutskott med Kongl. Nåd och Ynnest väl bevågen. Datum ut Supra. CARL JOHAN. C. D. Skogman. Utskottet anser sig till en början böra upplysningsvis nämna , att på sätt Utskottets af R. St:r redan bifallne Utlåtande N:o 204, utvisar, GeneralAssistanceContoirets hus, som har en i alla hänseenden passande och tjenlig belägenhet, kan med måttlig kostnad inredas till RrgsContoirets inrymmande, och att R. H. St:r jemväl bifallit Ustkottets Utlåtande N:o2gg, deri tillstyrkes, att de för RiksAcrhivet tjenliga rum 348 Stats-TJtskottet» och lägenheter inom GeneralAssistanceContoirels Local, hvilka genast eller framdeles blifva för RrgsContoirets behof umbärlige, må upplåtas till RiksArchivet att hyresfritt begagnas. Beträffande sjelfva förslaget, så, utom det
Detta sätt torde ock snarare åstadkomma att Silfvcrmyntet komme att trifvas i Dan det, än det, att först upptaga Dån af Silfver pcb sedan mot utelöpande lianco-Sediar utvexla det, emedan, i sednare fallet, det biefve lättare tillgängligt för den sorn finner, uträkning att ut. fora Silfver till betalning af utländska varor. När vidare invändes, att innehafvaren af Banco-Sedlar skedde orättvisa genom Silfverat. laning, då det sednare är valuta för den .förra, så förklaras att de pantsatte Bgendomarne eller de uti dem intecknade räntebärande Silfverreverserne, måtte vara lika god valuta, som Silfver, i synnerhet när man ändå ej kan vala förvissad att på långliga tider få detta Silfver för Bancosedlarne. Om det vidare invändes att Speciemyntet är otjenligt i allmänna rörelsen, vandrar snart derifrån, samt att mynt-representativen göra samma nytta, så förklaras, att vådan af Silfrets utförande ej vöre stor, da inköp till Banquen för hvad i Sedlar ngick på Silfver-Dånen, skedde, och att utgifvandet af nytt pappers mynt, på hvad fot det grundas, försämrar det representativa mynt, som förut är i omlopp; i stallet för Silfverpyntets Banco.UtskotMs Beiänkandeh. 435 lifgifvande kunde stadgas, att Låntagare finge efter viss Cours mottaga Sedlar, med skyldighet att lemna revers i det förra myntslaget; men då borde och dessa Sedlar när de uppvistes, med Silfver infrias. Fortgången och fördelen af en sadan anstalt skulle efter inia tanka hufvudsakligen understöd jasj om den Silfver invexling ochi äfven utvexling, sorn blifvit satt i fråga, lomme att beslutas hvarigenom realisation vore börjad utan någon vå. da att kunna misslyckas.
Vattnets kokpunkt inföll vid 82,5° C., ett gradtal, som efter vissa reduktioner med isotermer och " isobarer motsvarar en höjd af 18,750 eng. fot eller 5,715 m. Som man finner, kommer denna observation mycket nära Sir Taylor Thomsons, Filippos, Lentz ' s t) ch Stebnitskij ' s. ' Nedfärden var lika originell som vådlig och snabb. Den väg, för hvars tillryggaläggande vi behöft 12 timmar, passerades nu på 5 kvart. Vi satte oss helt enkelt i snön, spände klackarna in under skaren, gjorde några rörelser och fingo en fart, som ständigt tilltog och ibland urartade till en svindlande hastighet. Männen, som voro vana vid detta egendomliga fortskaffningssätt, fingo åka först, för att i händelse af gapande afgrunder varsko • mig i tid. Ofvanför oss försvann nu toppen, nedanför oss syntes täta moln, i hvilka vi i nästa ögonblick störtade oss ned, för att åter omgifvas af töcken. Slutligen blef dimman allt gèesare, atmosfären klarnade, och man såg nu långt därnere den varma, ännu solupplysta dalen. Man förnam tydligt, huru temperaturen för hvarje minut steg och huru man nalkades allt tätare luftlager: andningen, som på toppen varitx 68 EN RESA FRÅN TEHERAN TILL KASCHGAR. ytterst besvärlig; blef i samma mån lättare. Då snön och sluttningea aftogo, gingo vi till fots några timmar och tillbringade natten i en grotta, Då vi återvändt till lägret, hade jag den äran att blifva kallad till schahen. Vid ingången till den borggård, som bildas af en skärm af ' röd tältduk, höllo soldater vakt. Då man kommit in på denna borggård, förvånas man vid åsynen af det kolossala, röda tältet, som uppehälles af två verkliga mastträd, hvilka under transport tagas sönder i flere delar ^ Sidorna och den likt ett verandatak utspända duken på framsidan stödjas af oräkneliga mindre tältstänger och tåg. Tältet är för öfrigt uppfördt af dubbla dukar, från hvilka fransar och draperier nedhänga.
Sedan fråga om ytterligare nödig förbättring i dessa Tjenstemän löner vid innevarande Riksdag blifvit åter Öfverlemnad till Riksens Ständers behjertande, har StatsUtskottet, efter erhållen Remis* att utlåta sig i ämnet, föreslagit, att lönerna skulle beräknas efter det belopp, sorn stadgas i töll års Stat, och så med vissa procent förhöjas, samt detta förhöjda belopp der-» efter utgå till hälften i spannmål, efter 4é R:d. B:co för tunnan. Enligt den grund Utskottet således antagit, kommer en Råds lön, utgörande 800 R:d., att ökas med 35 procent till 1080 R:d., och ert Assessors lön 533I R:d. med 4° procent tiil y4^T R;cl., Utom den osäkra tillökning , som beror deraf, om och i hvad mån spannmålspriset öfverstiger det derför bestämda belopp. Med detta ringa tillskott af blott 80 R:d. mera än nu bestås, är en Collegii-Ledamot illa belåten; Efter grundlagda kunskaper och mångårigt bemödande att, med uppoffring af tid och kostnad, söka förvärfva sig. nödiga insigter till bestridande af det yrke, han valt, synes en sådan Tjenstman äga skälig rätt att, vid stadgad ålder och upp - Den tJuli. e. nt< 9* hunnet mål , vänta åtmindstone den ersättning, att kunna med sparsamhet lefva anständigt och oberoende. Huruvida sådant är möjligt i en tid som denna, då prisen på husrum, kläder och föda så ansenligen uppstigit, det öfverlemnar jag till enhvar att försöka, hvilken ej har att ålita andra tillgångar än de, sorn svara emot en sådan lön, i synnerhet om han är gift och har barn. Der är likväl icke öfverdrifvet hegardt, att den borde till dessa, hvarje menniskas första behof vara tillräcklig.
Riket ej är behäftadt med skuld, har man hitintills i intet land ansett sig böra företaga indragningar, hvarigenom Rikets bestånd på något vis kunde äfyenlyras, helst när, som i Sverige, en så stor del af kostnaden för armeen beslrides med Statens domäner eller räntan deraf. Ingen sakkunnig lärer väl å andra sidan kunna påstå, att Sveriges annee på fredsfot — 29,536 man af alla vapen — är större an behofvet påkallar, helst då man beräknar, att mer än 25,000 man, vid ett infallande krig, icke kunna bryta upp ifrån roten och garnisonerna. Norrige, meden million menniskor, har på fredsfot 12,000 man; och af tillförlitlig hand tror jag mig känna, att just nu fråga lärer vara att öka Norrska armeen på fredsfot, och att man icke emotser allvarsamt motstånd för denna ökning. Hvad skall man häraf sluta annat, än att Norrmännerne icke tro på evig fred, och anse för rätt och nödigt, att under freden vara rustade för hvad som hända kan. Jag ville för det andra fråga, om icke armeen verkligen behöfver en längre öfningstid. Hvad först angår infanteriets rekryt-exercis, så är detta vapen nödsakadl att till 3 år utsträcka rekryt-daningen,hvilket sker, dels vid reg:ts-mötet, dels under bevärts-exercisen. Det ligger ju således för öppen dager, att infanteriet förlorar i tjenstbarhet, derigenom att det alltid i sina leder måste äga 2:ne års rekrytering, halfdanad eller oexercerad. När härtill kommer, att detta vapen, oftast endast i brist på tillgångar, har reg:ts-möte livart annat år; så inser man latt huru otillräcklig den nu lemnade öfningstiden är. Altarliden emedlertid är så pass tjenstbar som den ändå är, har sin enda orsak uti den frivilliga enrotleringen och i dess förträffliga officerscorpser. Det finnes ännu lyckligtvis qvar i Sverige, att hvad man, i ordets hela bemärkelse, frivilligt åtager sig, del anstränger man ock sin yttersta kraft att uppfylla.
Efter upläsande af Lag-Utskottets Betänkande, j anledning af Kongl. Msi:tS Nädiga Proposition om uphäfwande af det i Kongl. Förordningen den. 26 Januarii 1802 stadgade straff för afsägelse af Adelskap eller nägott Riddcrsk'.pct och Adeln tillhörande rättighet, tog Bonde - Ständct detta ämne i öfwerwägandc, samt erinrade sig härwid, att, enligt 40 Z. af 1772 ärS Regerings - Form, magtcn at stifta Lagar warit Ständerne ensamt förbehällen , och att ^äledes Ifrägawarandc Förordning , utfärdad utan Ställ, vernes bifall, i anseende kill sitt uphof och tillkomst, saknade stöd af laglighet; och dä afsägelse af en erhällen rättighet icke kan för Skaten medföra nägra wädeliga följder, enär de endast werka pä den enskildte Personens samt hans askomlingars rätt, och icke i nägon män ändra hatts förbindelse emot Samhället eller andre Medborgare; Altsä och emedan det emot all sund Lagprincip är stridande, att wid ett sädant förhällande försakelsen af en rättighet, hwars begagnande af hwar och en sjelf bör bero, skalk wara belagd med icke mindre straff än förlust af alla medborgerliga rättigheter och landsflykt: ett straff lika med det, som ädömmes de grofwaste frcdsförstörare i Samhället, sä fann wid bfwerwägande häraf Bondc-Ständet, i grund af de§e, men icke pä de af Utskottet anförde skäl, sig böra Kongl. Maj:ts i detta ämne gifne Nädiga Proposition i underdånighet bifalla; Hwarom de öfrige Relpcctive Med-Ständcn skulle, genom ProtocollS-> Utdrag wördsamt och mänligen underrättas»lazara. kiotvcoiio 8. 6. Irä^ärcUtt Ut - Den 6 September» 2ZZ Utdrag af Protokollet, hället hos B.mdc-Ständet den 29 Augusti 18O9.. S. O.
Min öfvertygelse grundar sig derpå, att det är säkerligen den ringaste delen af K. hofstallets effectiva hästantal, som kommer H. M. Konungen och den K. familjens behof till godo, utan att hofstallets behof utsträckes vida längre och till ett vida större behof för hof-uppvaktningen, än som, i min tanka, vore behöflig!; och sålunda kan jag icke annat än vidblifva min yttrade öfvertygelse, att anslaget af 3o,ooo r:dr, hvarmed Konungen efter godtycke finge hålla sitt stall, borde kunna så inrättas, att anslaget blefve tillräckligt, så väl under de goda åren, som då priset på foder vore högre; hvarföre jag äfven förnyar min begäran om propos. til! bifall å utlåt., helst jag finner de framställda anmärkntna vara af så obetydligt värde, alt jag anser tidsutdrägten med en återremiss betyda mycket mer, än den rättelse, som möjligtvis kan komma att äga rum, ehuru troligast är, att saken kommer tillbaka i samma skick den befinnes. Hr von Hartmansdorff: Till rättfärdigande af mitt påstående, att detta anslag borde fortfarande förblifva ett förslags-anslag, anhåller jag att få anföra några ord mot den ledamot af StatsUtsk., som påstått motsatsen. Orsaken hvarföre anslaget kan och bör förblifva ett förslags-anslag är den, att anslaget är bestämdt till en del i hö och hafre. Detta hö är beräknadt till det låga priset af 5 sk, 4 »st. pundet; men alltefter som verkliga priset på höet förändrar sig, måste summan, som åtgår för inköp af det erforderliga beloppet, stiga eller falla. Deraf har inträffat, att höets värde öfverstigit det uppförda penninge-anslaget på följande sätt, nemi. 1333 med 2,022 r:dr, t834 med 1,724 '-dr, Den 2 Maj f. m. i5 iSli med 4i910 rtdr, i836 med 5,ig5 r:dr och 1837 med 4,701) r:dr och sålunda i medeltal med 3,712 r:dr. StatsUtsk:s utlåt.
Hvad sorn emedler - 208 Den 28 Jurlii f. m. tid kan antagas som fullkomligen säkert, är att kostnaden vid en ännu mera utvidgad Tullbevakning skulle i en stor del af Rikets mindre Stapelstäder vida öfverstiga den inkomst för Staten, som genom en slik controll kunde beredas, och vid detta förhållande måste det vara påtagligt, att Tullafgifternes nedsättning på Rikets förnämsta importartiklar, skulle oundvikeligen medföra en betydelig förminskning uti Tullnppbörden i det hela, då det ej ens under de lyckligaste omständigheter kan rimmeligen förväntas att den minskning i Tulluppbörden i Stockholm och Götheborg, hvartill en dylik nedsättning skulle föranleda, möjeligen kunde ersättas genom en mera noggran förtullning i de öfrige Städerne, der med få undantag, handelsrörelsen af naturliga ordsaker, alltid måste blifva inskränkt och obetydlig. Huru högst ofördelaktig verkan på Tulluppbörden den af Bevillningsutskottet föreslagne reglering af Tullafgifterne på inkommande varor skulle medföra, kan slutas äfendast följande 2:ne exempel. Förledit år förtullades, öfver hela Riket t,o58>o66 Skålpund CafFebönor, som i helfri Tull, enligt nu gällande taxa renderade 66, r 29 R:dr Hamburger Banco, eller efter endast 120 skillingars cours, 165,322 R:dr Svenskt Banco. Om nu Tullvärdet på Caffe, regleradt efter det .Högled. Utskottets Förslag, antages till högst Den 28 Juni i f. m: 209 högst 2S sk. Banco skålpundet; sa utgör helJ fria Tuilen, beräknad efter 20 procent af detta värde, för ett lika partie 123,441 R:dr och StatsVerkets förlust på denna artikel allena skulle således uppgå årligen tili minst 41,881 R:dr. Af Vin inkom och förfullades eistledit år 3j459 Åhm, hvilka i helfri Tull inbragte 83,016 R.dr Hamburger Banco, eller efter 120 spillings curs, i Svenäkt Banco 207,540 R:dr.