Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Antalet af de såsom lefvande qvarstående Stifts-Jungfrur, hvilket vid början af sisth Riksdag utgjorde 577, hvaraf 225 åtnjöto pension, har således blifvit minskadt till 538; och har Direkt, funnit sig nödsakad att, i förhållande lill Stiftskassans inkomster, för innevande år nedsätta de utg:de pensionernas antal lill 222. § 9. Denna § utvisar huru de å Adliga Kadettskolefonden anvisade 4 högre och 8 lägre akademiska stipendier och 3 frikadettplalser, samt 2 s. k. näringsstipendier, äfvensom de 3 stipendierna å Ber - Den 25 Februari f. m. 347 genstjernska samt 3 å Bergmanska fonderna, sedan sista Riksdagsberältelsen afgafs, blifvit af Direkt, utdelade, samt hvilka Adliga ynglingar desamma under denna tid innehaft och f. n. innehafva. Då, enl. nu gällande reglemente för dem, som innehafva, de lägre Biddarh.-stipendierna, de kunskaper, hvilka anses nödiga innan någon kan till stipendiat antagas, äro godkända insigter i Latinska språket, Theologien, Philosophien, Mathematiken, Historien (i förening med Geografien) samt Naturvetenskaperna, men dessa kunskapsfordriugar dels icke äro desamma, som numera blifvit bestämda för nöjaktigt genomgående af fullständig Studentexamen, hvarvid väl äfven fordras 6 adprobationer, men betyget adprobatur icke behöfver erhållas i hvart och ett af förenämnde kuhskapsämnen, och derjemte betygen beräknas på det sätt, att ett cum laude addrobatur gäller för 2, och elt laudatur för 3 adprobatur, dels ock föranleda dertill, att del vida högre kunskapsmått, som den, hvilken i etl af meranämnde kunskapsämnen ej blifvit godkänd, men i de öfriga visat berömliga eller med beröm godkända insigter, kan ega framför den, som enl.
Dfifobagar för tillfälliga ©tatsutgifter beroiljabe be# lopp 1,072,226: 10. 2. 3:o 'JöiD benna Dvtfébag för tillfälliga ©tatsbefyof å 5Ktfögälbö#^ontoret anmifabe mebel 2,626,144: 25. 1. 4:o $terflot>en af 1842—1848 åren*? artftag för Solf# unbermténtngenö befrämjanbe upptagen till 5:o 1849 oi$ 1850 åren*? anjlag för berörbe änbamål 6:o ©'fattning af uppfommen brill i 1843, 1844 od) 1845 årené löneanjlag för 25ijfopen på ©ottlanb 7:o 3uf*?gä(b*?#^ontoret uti Itgoiben angåenbe ©tat*5 roerfetö öfvoerjfotter odj befpartngar för år 1845 ptterliga re påförba od) imber inneroaranbe år erfatta brifler i för jlagöanjlagen för förfltiämnbe år 8:o ©fattning af brijlerne i npjjnamnbe anjlag för åi 1846, beräfnabe till 9:o 3;nneroaranbe åré ©tatöfpllnaböfumma, jemlift 1845 åré 3iifé#©tat 1,325,360: 52,848: 16. — 82,200: 1,373: 40. 11. 70,391: 4. 9. 201,688: 2. 2. i a I0:o ©tatöfplInaDSfumman fot: åren 1849 odj 1850, enligt Den af Dg fajtjtällDa ©tatöteglering, 1/318/530 3t:Dr för fjroartDera året, eller tillfammanä 2/637/060: ©umma $5:co 3t:Dr 10,525,292: 3. 1. £ill betäcfanDe af Denna utgift»fumma fyafroe 9JBi beräfnat odl) anmifat: l:o 9Ji£égälDö.-j?ontoretö manliga infomfter, f>Yoilfa, meD unDantag af Allmänna föeroillningen od) återbetalDa freDitivfummor, men meD inberäfning af
Så småningom började jag tro, att hans frieri blott varit ett skämt, och att han en» Jag anade det, » sade han, » men min älskade, då det är vi två som sjelfva skola afgöra värt öde, kommer det oss icke vid hvad en tredje beslutar derom, vore det ock en mor. Svårighoter stöta vi på öfverallt i lifvet, men inga äro större, än att de icke med tålamod kunna öfvervinnas! Låtom oss alltså se tiden an med lugn och njuta vår närvarande lycka i afvaktan på den framtida. Detta blef mig emellertid ej förunnadt. När säsongen började, fördes jag tillsamman med grefve * * * spets, hufvudman for en af våra äldsta aristokratfamiljer. Grefven, som nyss återkommit till Stockholm efter ett långvarigt vistande i utlandet, egde en betydlig förmögenhet och ämnade nu slå sig i ro på ett af sina gods för att der vårda sin starkt angripna hclsa. Det hviskades, att han trots sina 35 år icke egde hopp om att öfverlefva mer än möjligen ännu en födelsedag, ehuru han för ingen del sjelf trodde dylika olycksprofetior. sade Ebba, med en lätt rysning. Se här det enda minne jag eger efter honom, fortfor hon leende och tog fram en fotografi ur samlingarna. » Hvad för slag, det här är ju en kapplöpningshäst! » » Ja, ' grefven var framför allt sportsman och » Lady Macbeth » der på fotografien var hans favorit. Jag tror, han älskade henne mer än mig. » (Forts.) Innehållsförteckning. Hufvudnunmt: Drägtreformen. A f Mathilda Langbl. — Balen a Stockholms slott den 21 dennes. — Hemnia och ute (notiser). — Teater och musik. — En koketts bekännelser. Skiss för Idun af Mia (forts.). Modetidningen: Till Iduns läsarinnor. — Modebilder med text: Fig. 1. Kapotthatt af resedagrön sammet. Hatt af ljusröd sammet. Taquet för unga flickor. Elegant supédrägt. Brudtoalett. Fig. G. Underkjol med släpturnyr för brudtoalett. Redingote (lifkappa), fram och baksida.
Enär de hittills gällande vilkoren för aftappningsunderstöds erhållande från för dylika ändamål vid riksmötena afsatta fonder varit, att jordegarne tillförbundits utföra arbetena med rättelse efter gillade planer emot att undfå räntebärande amorteringslån, som motsvarat hälften af de i förslag beräknade utdikningskostnaderna; och då Långebro mosse icke på dylika vilkor torde blifva utdikad, bar Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader ansett sig böra hemställa, att frågau om bidrags meddelande till detta aftappningsföretag måtte blifva i Nåder hänskjuten till Rikets Ständers pröfning och afgörande; hvarjemte Styrelsen i afseende å förut omförmälde rensningar för flodvattnets afledande i en del af Umeå eif anmärkt att det föreslagna arbetet omfattar bortsprängniug af berg-uddar å elfvens stränder vid Bergforssen för att utvidga vattnets scktions-area och derigenom från öfversvämningar befria de ofvan forssen belägna låglåndta stränderna till omfång af 12,404 qvadratrefvar. Enligt Kongl. Maj:ts beslut den 24 Februari innevarande år har Styrelsen erhållit befallning att i Generalförslaget upptaga det till en kostnad af 21,400 Rdr beräknade företaget, till hvars utförande Kongl. Maj:t förklarat sig vilja föreslå Rikets Ständer anvisande af ett anslag utan återbetalningsskyldighet af 11,000 Rdr. Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Reglemente beviljade anslag till bestridande af Justitiä-Ombudsmannens resekostnader; hvarom jag bordt här endast i ödmjukhet åberopa omförmälte besvär, såsom åsyftande ändring uti Herrar Fullmäktiges i Riksgäldskontoret beslut, hvarigenom godtgörelse från besparing uppå ett påföljande års anslag för ett af mig under föregående året gjordt förskott blifvit mig vägradt, men derjemte ödmjukast hemställa till R. II. Ständers godtfinnande, dels huruvida, i fall min tanka om rätta förståndet af Reglementets föreskrift i ämnet icke skulle gillas, någon ändring i samma föreskrift må finnas böra äga rum, till afhjelpande hädanefter af det hinder, som nu uppstått för användande af anslagets fulla belopp till det dermed afsedda ändamål, dels ock huruvida anledning må finnas att för framtiden i någon mån förhöja det i fråga varande resekostnadsanslaget, hvilket under nu varande högre taxor på skjutslega samt i allmänhet förhöjd lefnadskostnad ej mera förslår för lika vidsträckta resor, som vid den tid, då enahanda belopp först anslogs, kunde dermed bekostas. Då likväl behofvet af 192 resorna synes vara oförändradt; har jag till denna senare hemställan trott mig äga desto mera anledning, som jag af erfarenhet funnit, att en resa till någon af rikets mest aflägsna orter nu icke kan, utan årsanslagets öfverskridande, företagas. I besvären hade val ett tillägg kunnat anses behöfligt i anledning deraf, att efter deras aflemnande Herrar Fullmägtige, vid anordnande af kostnadsförskottet för innevarande års resor, afdragit det belopp 24 R:dr 6 sk. 4 rst., om hvars användande till afbetalning på mitt förskott fråga var, och sålunda, utan hinder af besvären, satt i verkställighet Herrar Fullmäktiges öfverklagade beslut. Men då verkan af denna åtgärd förfaller, i händelse beslutet ogillas; har jag ansett tillräckligt att, endasL i motsatt fall, ödmjukast hemställa till R. H. Ständers ynneslfulla förfogande, om icke Herrar
I staden finnes vidare en elementarskola med Rektor, 4 Kolleger och en Dupplikant, för hvilken skola, som under förra året besöktes af omkring 100 lärjungar, staden till en del bekostar lärohus och bidrager med 80 R:dr Banko i husbyresmedel åt Rektor; hvarjemte i staden är inrättad en folkskola, der barn af båda könen njuta fri undervisning. I folkskolans nyligen uppförda hus har läraren fria husrum och åtnjuter han för öfrigt en lön af 250 R:dr Banko. Helsovården i staden besörjes af särskild Stadsläkare emot lön af staden och arfvode af enskilde personer; varande dessutom en Provincial-Läkare och RegementsLäkare bosatte i staden. I allmänhet har helsolillslåndet derstädes varit godt; och kolerafarsoten, som under de Irenne sist förflutna åren varit gängse i Umeå socken, har icke spridL sig lill staden. I likhet med landels invånare, har staden rättighet, alt få sina sjuka lill vård och skötsel intagna å läns-lasarettet. Till bostad åt fattige, ålderstigne och bräck lige personer äro upplåtne fattighuset och enkehuset; och åtnjuta större delen af dessa, äfvensom ålskillige andre fattige, utdelning af spanmäl och penningar, efter hvars och ens olika behof, och hvartill användes ej mindre den afgift, som stadens invånare till fattigvården årligen erlägga, än räntan af ett doneradt kapital. I jemförelse med andra städers, har fattigvården i Umeå stad, under ifrågavarande fem år, icke varit tryckande, emedan under de tvänne sist förflutna åren endast omkring 500 R:dr Banko årligen blifvit på stadens invånare debiterade.
FOinungens Befallningshafvande, som genom kungörelse, hvilken i allmänna tidningarna införes, utsätter viss kort lid, inom hvilken underdånig förklaring må öfver besvären till Konungens Befallningshafvande aflemnas. Sedan den tid tilländagålt, har Konungens Befallningshafvande alt besvärshandlingarna jemle de förklaringar, som må hafva inkommit, ofördröjligen till Iionungen insända, lör att i Dess Högsta Domstol skyndsamt föredragas och afgöras. § 12. Riksdagsman i Första Kammaren eger ej att för denna befattning något arfvode uppbära. Vili han befattningen sig afsäga, eger lian det göra vid vallillfället eller sedermera, mellan Riksdagar, hos Konungens Befallningshafvande. b) Andra Expcditions-U tskotlets Förslåg till underd. Andra Kammarens ledamöter valjas för en tid af tre år, räknade från och med Januari månads böljan året näst efter det, under hvilket valet skett. 2. Å landet, hvartill i fråga om Riksdagsmannaval älven räknas de städer, som icke hafva egen jurisdiktion, och köpingar, utses för hvarje domsaga en Riksdagsman. Domsaga med större folkmängd än lyra tiotusen varde dock af Konungen, såvidt ske kan häradsvis, indelad i två valkretsar, som välja hvardera en Riksdagsman. 3. I hvarje stad, som eger en folkmängd af tiotusen eller mer, utses en Riksdagsman för hvarje fullt tal af tiotusen.
Vare långt ifrån mig att påstå, det vårt gamla Sverige ännu står på denna punkt; men jag skulle förråda min inre öfvertygelse, om jag icke öppet uttalade min tro, att vi, genom en 20-årig saknad af ett mynt, genom ett illa administreradt Bankoch Discont-lånesystem, genom vacklande hushållsförfattningar, genom en, oaktadt organisationer och reorganisationer, fortfarande långsamhet och vidlyftighet i våra administrationsformer, genom ett beklagligen alltför mycket sjunket förtroende till vår domaremakt, och slutligen, i följd af en föråldrad representation, som allt mer och mer tyckes förlora anspråk på Nationens välvilja och interesse, — att vi, säger jag, såsom följd af allt detta', med det mera, som vid delta tillfälle torde kunna förbigås, befinna oss ett godt stycke på den väg, som leder tili det tillstånd, jag här ofvan tecknat. Men ännu hafva vi tid att stadna. Styrelsen har sjelf uppmanat oss dertill. Vi böra följa dess vink. Regeringen har nemi. sammankallat R St., för att återställa rätta förhållandet i vårt myntväsende, och Regeringen har dermed tillkännagifvit sin åsigt, att roten till den oeconomiska vantrefnad och villervalla, hvarunder våra näringar, vår handel och nästan alla våra productiva yrken dväljas, är saknaden af ett mynt, i förening med den af väl och ändamålsenligt ordnade creditanstalter. Det är för att undanrödja detta onda, Regeringen kallat oss till rådplägning. Icke blott Regeringen, äfven Nationen fordrar vår kraftiga medverkan till detta ändamål; fordrar, att vi dervid, roed förbiseende af våra förmenta enskilda interessen, med frånträdande af gamla fördomar, handla, såsom det anstår upplysta, ärliga och fosterländska Svenska män. Efter min ringa förmåga vill jag derföre söka att reda de förhållanden, hvilka i denna vigtiga fråga, enligt min tanka, böra hufvudsakligen tagas i betraktande. j68 Den i J Fcbrnarii f. m.
— Det är nödvändigt att militärbefälet, om det ock icke kan utöfva den egentliga tillsynen öfver beväringsmanskapet, dock derom får en tillförlitlig kännedom, och angeläget vore att detta manskap, efter slutade vapenöfningar, åtminstone en gång årligen, underginge upprop i militärbefälets och kronobetjeningens närvaro, hvarigenom icke allenast rullor kunde granskas, utan ock manskapet erhölle en erinran om sin fortfarande beväringspligt. Hvad beväringssoldaterne särskildt angår, är det af yttersta vigt att befälet, om det icke öfver denna del af beväringen utöfvar en mera omedelbar uppsigt, än öfver den öfriga, får om detta manskap säkra upplysningar och att icke flyttning från en ort till en annan må ske utan vederbörandes vetskap. Utan intrång i den rätt, som bör tillkomma beväringsmanskapet, lika med den öfriga befolkningen, att välja sin vistelseort, hvarhelst utkomst eller andra skäl föranleda, bör dock såsom grundsats stadgas, att en hvar tillhör beväringsmanskapet i den ort, der lian vid inträdet i beväringsåldern är mantalsskrifven, såvida han icke anmäler sig att till annan orts beväringsmanskap blifva öfverförd. Om icke en sådan lika enkel som naturlig utgångspunkt för redovisningen finnes, skall hon alltid blifva med stora svårigheter förenad. På denna grundtanke hvilar ock den nuvarande redovisningen, ehuru den icke blifvit fullständigt uttalad och genomförd. Enligt nu gällande föreskrifter skall beväringsmanskapet, då det kallas till krigstjenst, undergå särskild mönstring, men i afseende på manskapets uppbådande vid dylika tillfällen kommer att förhållas på sätt kan varda i nåder stadgadt, hvilket gifver vid handen att dylikt 59 uppbåd kan ske äfven utan afvaktan på att kungörelser blifvit utfärdade och upplästa i kyrkorna. Mönstring af äldre beväringsklasser, som uppbådas, är visserligen behöflig, äfven derföre att manskapets tjenstbarhet kunnat undergå förändring, men ett vilkor för uppbåd och mönstring är just, att rullorna öfver beväringsmanskapet alltid äro fullständiga.
Hufvudrollerna äro emellertid besatta med teaterns bästa krafter, hvilka nog i och för sig hafva förmå- ga att skänka den Verdiska operan ny dragningskraft. Fruarna Östberg och Linden, hrr Ödmann och Forsell — hvad vill man mer begära? — göra ock sitt allra bästa, och det vill ej säga litet. Nej, kanske inte fru Linden — Åziicenas Y Qffffnllim Mil &lt;Xw W Ull V 1 (X % i T JLCtl OO J " 359 parti tycktes ej ligga riktigt bra för hennes röst; särskildt gjorde sig i de högre tonerna en viss svaghet gällande. Inöfning och iscensättning voro annars värda erkännande. Vi hoppas dock, att » Trubaduren » snart måtte stängas inne i fängelsetornet för alltid och ej taga bort tid och krafter för långt gedignare saker, gamla eller nya. jVhn m a n. Dramatiska teatern. Efter reprisen af » Hamlet », hvilken ingalunda blef någon konstnärlig framgång och öfver hvilken vi så mycket hellre draga tystnadens och glömskans slöja, som den efter tvänne föreställningar åter uppgafs, bjöd Dramatiska teatern i lördags på Blanches » Herr Dardanell och hans upptåg på landet ». Fröken Widell i Agapetus ' roll gjorde mycken lycka; mindre chargerad än sin föregångerska, förlänade hon dock vederbörlig drastisk färg åt den bortskämde och slyngelaktige morsgrisen. I öfrigt var emellertid rollbesättningen klen. Hvarför använder icke teatern åtminstone sina nu så reducerade resurser? Hr Personne hade säkerligen gifvit oss en vida njutbarare Dardanell än hr Kellberg, och hr Backströms torroliga komik borde väl med framgång kunna tillgodogöras i det hederliga gamla Blancheska lustspelet. Publik och kritik stå undrande och spörjande. Det torde vara oklokt att låta dem spörja för länge. Musikföreningen hade till sin femtiondeförsta konsert i tisdags till allra sista plats fyllt Musikaliska akademiens stora sal med en publik, som tacksam och hänförd lyssnade till Schumanns härliga tondiktning » Paradis och Peri ». Den framfördes ock på ett sätt, som lände föreningen och dess utmärkte ledare, prof. Neruda, till största berömmelse.
57, I tr. [1936] Stockholm. ningen, som plattas med knif och vändes i de stötta skorporna. Stekningen sker öfver sakta eld i smör eller Hottyr. Såsen redes med en nypa mjöl och spädes med buljong eller kokt vatten och slås öfver kotletterna på serveringsfatet. E. R — d. Bakning. Konjakskransar. 637 gr. hvetemjöl, 425 gr. urtvättadt smör, 215 gr. socker, 1 vinglas konjak. Detta hopblandas på bakbordet, utrullas i kransar och beströs med groft socker och hackad mandel. Wend. Bruna pepparkakor. sirap och 213 gr. socker röres, till det blir ljusgult. Sedan iläggas 2 matskedar hackade pomeransska), 2 strukna teskedar kardemumma, 2 dito kanel, 2 dito kryddnejlikor, 1 ägg, 1 kaffekopp skiradt smör samt en struken tesked pottaska; så mycket mjöl att degen blir riktigt hård; den bör stå i 24 timmar. Bakas helst i stor ugn. Anna B. Korintkaka. 425 gr. urtvättadt smör röres tillsamman med 425 gr. socker en timma. På samma gång vispas 12 ägg lika länge, hvarefter det slås tillsamman och iröres 425 gr. mjöl, 51 gr. sötoch 51 gr. bittermandel samt en liten kaffekopp korinter. Tvänne formar bestrykas med smör och beströs med rifvet bröd samt inställas genast efter vispningen i ugn med svag värme. Anna B. ChokladbrSd. 4 ägghvitor vispas till hårdt skum och hopröras sedan med 31 gr. fint siktadt socker, till det blir riktigt tjockt. Då iröres 106 gr. finsiktad choklad. Mycket svag värme under gräddningen. Anna B. F E R fet sill blifvit urvattnad ett dygn, flås den, och sedan benen väl urtagits, skares den i fina strimlor och lägges på fatet, bibehållande så mycket som möjligt sin form.
Hvad nu sjelfva hufvudfrågan först angår, så förekommer harvid: att Rikets Ständer vid sista Riksdag fästat uppmärksamhet vid den olikhet i Sterbhus-afgiftens utgörande, som förefinnes emellan Städerne Stockholm och Götheborg, å ena, och Rikets öfrige Städer, å den andra sidan; att Rikets Ständer i underdånighet anhållit om utredande intill denna Riksdag af det anmärkta förhållandet; att Kongl. Maj:t derefter hört vederbörande, hvilka i Stockholm varit Öfver-Stålhållaren, Magistraten och Justitiae-Collegium, samt i Götheborg Kongl. Majlis Befallningshafvande, Magistraten och Stadens Äldste, samt derefter till Stats-Utskottets behandling vid denna Riksdag öfverlemnat de från vederbörande inkomne yttranden och meddelade upplysningar. Häraf vill det synas Utskottet, som, om ifrågavarande 2:ne Städers Styrelser ansett nödigt eller ändamålsenligt höra invånarne, sådant äfven tvifvelsutan kommit att ske; och då i öfrigt härvid bör tagas i betraktande, alt, oaktadt genom Öfver-Slåthållare-Embetet anställde noggranna forskningar, någon gällande grund icke kunnat förefinnas till den anmärkte olikheten; att, om en sådan grund funnits, de redan hörde Autoriteterne, som icke lära sakna kännedom om och ega tillgång lill de handlingar, hvilka angå berörde Städers frioch rättigheter, m. rn., säkerligen icke underlåtit att derom göra anmälan; alt således en förnyad undersökning icke synes böra vara af behofvet påkallad; att, om t. ex.
I förening likväl med sadane högre prisers bestämmande för riad Spannmål, hvilken föreskrift Utskottet fansåg höra till den Reglementariska delen af ämnet ?;oc.h som i följd trf Verkets förändrade Instruction städse skulle komma att iakttagas, blef tork - inrättningars anläggande af Stats-Utskottet föreslagit,! sedan dock först utrönt är, huru och på hvad sätt sådane torkhus, för att blifva af rätt nytta, böra inrättas: när detta en gång med all tillförlitlig visshet blifver kändt, tror Utskottet att alltför få tork-inrättningar endast i de bördiga Landskaperrie behöfva anläggas. Och kan Utskottet af desse anförde skäl icke frångå sin uti ämnet redan yttrade öfvertygelse. Af de orsaker, som Förslaget upptager, har kostnaden för tork-inrättningars uppförande icke kunnat beräknas. Den uppgifne Summan 170,000 R:dr har afseende icke på kostnaden för uppförandet af tork-inrättningar, utan på den, som skulle åtgå till, dels till Uppbyggande af nya, dels till utvidgande af nu befintlige Magaziner, hvarom i Förslaget närmare utredning' göres. 5:0 I anledning af Stats-Utskattits förcslagne allmänna grunder för Undsättning^-Spannmåls utdelande, har uti de hos Höglofl.
Fördelen af sådana transaktioner för den enskilde spe kulanten har också varit alldeles påtaglig, ty då han den ena dagen fått sälja vexlar till Banken (betalbara först om 90 dagar, eller efter 3 månader), och för de då erhållna penningarne kunnat påföljande eller samma dag uttaga silfver i Banken, som genast varit användbart; så har han för den obetydliga upoffringen af V2 sk. på SpecieB:drn haft ränta på sina penningar hela den långa mellantiden. Och då denna ränta varit ganska hög i Hamburg, har vinsten dymedelst ansenligen stegrats. Också har under de G ä 7 månader sjöfarten varit öppen ej mindre än omkring 5 milhr R:dr silfver utgått ifrån Banken till utländska orter. Till förekommande i framtiden af dessa menliga förhållanden, och då det synes ostridigt samt äfven blifvit af erfarenheten besannadt, att Banken icke kan förse sig med silfver utifrån utan stora upoffringar, får jag vördsamt föreslå: Dels att BankoFulhmge erhålla ännu bestämdare föreskrifter, att icke företaga vexelköp annorledes än efter möjligaste lägsta kurs och med fästadt afseende uteslutande å Bankens intresse eller behof af förstärkning i dess metalliska kassa, dels att någon annan valuta i silfver icke får från Banken utlemnas, än i preglad form, hvarigenom exporten åtminstone icke underlättas, såsom nu sker med plantsars utgifvande, hvilka utgå mera såsom handelsvara än i följd af verkligt behof för importen, och dels att vid upkommande större brist på vexlar, BankoFullm:ge företrädesvis böra anlita den i 113 §:n af sednaste Bankoreghte dem medgifna rättighet, att å utrikes ort tillskynda sig ett kreditiv till ett belopp, motsvarande högst Tre milhr R;dr silfver, hvarpå Fullimge då kunde och borde draga genom försålda vexlar. Jag anhåller om remiss af denna min vördsamma motion. Begärdes på bordet. 3:°. Ett^ mångårigt vistande i Umeå stad och lika lång erfarenhet såsom dåvar:de styresman öfver Westerbottens län, har öfvertyga! Den 29 November e. m. 503 mig om behofvet af en utvidgad Elementarlärdomskola för denna ort.