Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrivelse, N.o 174. ständigare fördelning af total-summan å serskilda underafdelningar eller Anslags-Tillar lämpligen bör kunna tili vägabringas, hvarvid, enär någon förändring uti den E, K. M. förbehållna rätt att inom Hufvud-Titeln disponera besparingarne å de serskilda anslagen härigenom icke åsyftas, Rikets Ständer endast sökt åstadkomma, att den blifvande Riks-Staten mera åskådligt måtte upptaga de serskilda föremål, till hvilka de å denna Hufvud-Titel beviljade anslag utgå, hafva Rikets Ständer pröfvat skäligt följande serskilda Titlar fastställa, nemligen: l:o Skiften och afvitti ingar; 2:o Utflyltningshjelp efter laga skiften i alla Rikets Län, utom Skaraborgs, Malmöhus och Christianstads Län samt Öland; 3:o Laga skiften i Skåne och Skaraborgs Län samt på Öland; 4:a Vägar och Communicationer; 5:o Un lervisnings-anstaller för jordbruket och Landtmanna-näringarne; 6:0 Befrämjande i allmänhet af jordbruket och Landlmanna-näiingaiue; 7:o UäsUfvelns befrämjande; 8:0 Undervisnings-anslaller för Slöjderne; 9:o Befrämjande i allmänhet af Slöjderne; lC:o Befrämjande i allmänhet af handel och sjöfart; och 11 :i Bergsbrukets understöd; linder hvilka Titlar utgiflerne blifvit uppförda och till belopp bestämda, på sätt som följer: l:o Skiften och afviltringar. Under denna Titel, hvartill de sist förflutna fem åren utgått en summa af 212,719 R:dr 25 sk. 10 rst., eller i medeltal 42,544 R:dr, är anslaget utförd t med 42,000 R:dr. 2:o Utflyltningshjelp efler laga skiften i alla Rikets Län, utom Skararaborgs, Malmöhus och Christianstads Län samt Öland.
Om detta gäller dem, som man råkar i salongerna och sitter till bords med, hvardagsmänniskorna, hur mycket sannare är det ej i fråga om genierna, om de stora och sällsynta andar, hos hvilka hela släktleds känslooch erfarenhetslif smält samman, kommit i kokning och sprängt sig fram i diktens och konstens vulkaniska utbrott. Tänk på Shakespere! Sedan mer än ett sekel hafva generationer af kritici och kommentatorer – och ibland dem hur många skarpsinniga lärda, hur många finkänsliga poeter – med outtröttlig hänförelse sysselsatt sig med att belysa den störste dramatikerns lif och verk. Noggrant som på ett topografiskt kartblad äro hvarje drag i hans arbeten, hvarje den minsta ort i hans diktarrike, utmärkta och bestämda, och ändock – hvad vet man om den store obekante, hvilkens skaldekonst, som ett prisma i tusende brytningar afspeglat det mänskliga spektrets hela färgskala? Nilens källor äro långt mindre okända och gåtfulla än de, ur hvilka flutit Hamlets ynglingagrubbel, Antonii trettioåra njutningsvemod, Timons mandomsmisantropi och Prosperos åldrade, höstklara resignation. Snillen äro oändliga storheter. Kring deras pannor stå samma ord som på den purpuroch skarlakansklädda kvinnans i Johannis uppenbarelse: namnet Hemlighet. Och ändock fortfar kritiken (litteraturhistorien) att fullfölja sitt värf, att göra det omöjliga, att just söka uppmäta dessa oändliga storheter. Och den gör rätt däri, ty liksom alla högre vetenskaper har den just dessa till ämne. Liksom matematiken vill den studera deras väsen och fastställa deras lagar, och det hypotetiska, som vidlåder den, är blott en tjusning till för dess utöfvare. Ständigt skall kritiken med nya och förbättrade metoder, med nya synpunkter, med hjälpmedel från de olika vetenskaper, som ömsom behärska tiderna – de exakta och de historiska – återvända till studiet af genierna, af de oändliga storheterna, ej blott därför, att de äro det mest tjusande och oåtkomliga i det tjusande och oåtkomliga, som bildar tillvaron, men därför att de intressera, som instrument, på hvilka mänskligheten kan afläsa de högsta gradtalen af sin intelligens och sin känsla.
Den vidare pröfningen af Utlåtit uppskjöts till nästa plenum. Upplästes ett al Hr Rabenius, Theodor, ingifvet mern. af följande lydelse: Som tjenstegöromål påkalla min närvaro vid universitetet, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats i det Särskilda Utskit för behandling af K. M:s Nåd. Propos. rörande antagande af ny sjölag. Sedan R. o. Ad., uppå framstäld propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att välja en ny ledamot i det Särskilda Utskit efter Hr Rabenius. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 11 e. m. Den det ej vill, röstar In fidem, 0. Brakel. Plenum kl. 6 e. m. Justerades profet för den 11 sistl. Maj e. m. Fortsattes behandlingen af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 139, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvudtitel. 118:de och 119:de punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. 120:de punkten. Hr Stedt, Gustaf: Ehuru jag icke tillhör det samhälle, som denna fråga afser, har jag dock varit i tillfälle att erhålla en fullständig kännedom om de förhållanden, som tala för beviljandet af ifrågav:de anslag. Det mm, som nu begagnas för gymnastik, är för detta ändamål alldeles olämpligt, emedan det är både för lågt och för litet. Lokalen är dessutom behöflig för den egentliga skolundervisningen och nytt gymnastikhus måste derföre uppföras. Men till en sådan byggnads uppförande eger Eksjö inga medel. Genom den vådeld, som i November 1856 inträffade, har staden nemi. måst skuldsätta sig för ett belopp af 300,000 rdr, hvarå i ränta betalas 20,000 rdr, hvaraf dock en del utgör amotering. Vid sådant förhållande hemställer jag, om icke R. o. Ad. ville behjerta Eksjö stads behof af understöd för uppförande af ifrågav.de byggnad, och anhåller derföre om Hr Gr:s o.
Ja och Nej, Hvarefter Herr Grefven och Landtmarskalk ken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla berörde Utlåtande, med det af Herr von Hartmansdorff dervid föreslagna tillägg. Ropades äfven Ja och Nej, I anledning hvaraf Herr Grefren ack LandtMarskalien frågade, otn Ridderskapet och Adeln ville afslå Utlåtandet. Ropades äfven Ja och Nej. Herr von Heyne, Georg Jag kan för min del ej ånna, att Herr von Hartmansdorff* önskan innefattar något misstroende till de uppgifter, som af Presterskapet intemnas. Hatt anser dem blott ofullständiga, Hå Riksens Ständer redan låtit företag* en undersökning lill reglering af EmbetsUer* 0 ken, så (»ror jag det vöre mycket nyttigt, oram X>«n 19 September e. m*49 ladan äfven skedde inom EcclesiastikStaten 1 si val lill vinnande af Statistiska upplysningar, 6om ock för att leda till jemnkning och reglering af lopevilkoren. Jag kan således ej annat än förena mig med kier von Hartmansdorff, och tror ej, att man derigenom trädet PresleStåndets privile» gier för nära. Herr Timm, Wollrath l af egen erfarenhet gåsom den der bivlstat åtskillige TaxeringsComrninéer, får jag vitsorda hvad Grefve von Schwerin yttrat. Jag tror så edes icke, att en undersökning skulle gifva bättre resultater, än hvad som genom sammandrag af Taxerings* Tängderne kan erhållas, Jag får dessusoin fästa uppmärksamheten dervid , att denna fråga så nära rörer PresteSiåndets privilegier, att den ej af dem lärer bifallas, utan torde blifva utan verksamhet, och således vöre det blott att besvära Kongl. Majit, ty troligen lärer Harr icke bifalla någon undersökning, då den sä nära rörer de inkomster, som genom Constumiurien äro PresteStåndet försäkrade, Herr Lefren, Johan, Pihr.
Dä bäde Kyrkor^ och dest behMnc Tionde är hwarje Församlings egen egendom, som hwar och en. genom Hemman sköp och Ätkomst-Brcf ärft eller förs. wä>ft, och om ägande rätten uti. nägon annan mohn Gill kunna b sin helgd bl!iwa bchehällensä hoppas, pchförwäntat, det bä-e wi och ware hemmawar-ande Med-, bröder mätte fä äga den gamla och. want!ga rättighet till. yära K pr hors tionde bärst aldrig hivarken kan wisas eller bewisaS, det Swensta Kronan nägon del af Dc§ Tiouderätt till Kyrkorye öfroerlätit elkr uppoffrat». utan lärer den till Kyrkorne anflagne Tionde ej. ans, norledes kunna betrsgtas, än säsom en. af Församlinggin e. äta gen, gärd, dermed Kyrkornes widinagthällande hordc utan allmänt betungande besörjas, hroarä Ko-, nungsliga försäkringar, pä sätt förut är wisadt, äKommit bäde under Danska tiden, samt sedan de conauetcradc Provinecrne, i följd af Fredsfördrag, kom-, mo under Swensk lZdno. De fe sä beffaffade högtids Me ätgärder, byggde pä den känsla för Religionen hunt, Helgedomens widmagthLllande, spm städse uts, märkt Swenika Nationen och betz framfarne Konun?. gar, bör, fredad, för alla ingrep p sörblifwa i sin. helgd. Sluteligen. mäste jag, förklara, att dä Kyrko-, tiondem innom ofwannämnde Provincier mill' tilli6z Z> 17,900 tunnor uppgifwaS, har man werkcljgcn mif«, tagit sig allt för mycket. Af den upplysning jag ä«.
Men som hwad Falt, Läkarena beträffar, andre sädana wid warfwade Regementerna antagne Läkare än de, som efter »vederbörlig och godkänd Examen blifwit antagne, icke böra undfå nu ifragawarande Löneförbättring, si»mt stike Löner i öfrigt icke ansins i samma mohn, än fullkomligt skicklige ämnen lill Under,Läkare frän Institutet erhallas, och nar det inträffar, de warfwade Negementerne törst förses med deras fastställda antal, för hwilka blot! erfordras fyllnad i de Löner, Staten för dem redan bestar; allsta och i betraktande as Stats-Werkets manga behof, haswa Riksens Ständer icke harti!! kunnat ansia större summa än >0,002 R:d!r, hwilken bör ställas pä Medicinal-Staten; likwäl mev den tilläggning, att de medhjelpare. Löner som bestås nästan hwar Provincial, Läkare, och med tillökningen utgör 44 R.dlr 2» ss. 4 r:st-, menhwar - Den 2, Julik. 189» före de fleste ingen sadan kunnat anskaffa, mage inga i beräkning a förbättringen af Provincial-Läkarnas Löner. Och böra efter Riksens Ständers tanka de Under, Läkare, som framdeles utöfwcr Regementernas behof i fredstid komma att tillsättas och med Löner förses, fördelas pä Provincerna ester de grunder, som derwid pröfwaS tjenliga, samt ställas under Provincial,Läkarnas inseende, för att kastena Ortens Jnnewanare, och biträda wid nödiga förrättningar. Äfwensom Riksens Ständer anse, det den summa som nu blifwit bewiljad bör för sitt bestämda ändamål hällas oförryckt, sä att besparingen det ena, kan för större utgift det päföljande äret anwandas. Hwad angär regleringen af Lönerna pä Öfwer, Ståthållare, Embetets Stater, hafwa RiksénStander funnit en bättre aflöning för dessa Staters Einbetsoch Tjenstemän oundwikeligen Lrfordras.
Under förmenande, att den lillö sk. pr skålp. stadgade införsels-tull å Mjöl, ej Mjöl, af specificeradt, af vegetabilier, som ej kunna inbegripas under spanmål eller hänföras till vegetabilier. medicinalier, vore i förhållande till verkliga varuvärdet alltför hög, har Herr Hjerta vrkal, att denna tull måtte nedsättas till 2 sk. pr skålp. Men då, oaktadt de fleste mjölsorter, på sätt Herr Hjerta vidare anmärkt, äro hänförlige till andra varu-rubriker, införseln af ifrågavarande slag mjöl år 1852 uppgått till 489 skålp. ifrån en införsel året derförut af endast 66 skålp., torde detta utvisa, att den nuvarande tullsatsen icke jä"i»er hinder i vägen för loflig införsel, helst icke något mjöl af ifrågavarande beskaffenhet, så vidt af konfiskations-tabellerne kan inhemtas, blifvit smuggladt; och hemställer JJtskottet, 44 Bevillnings-Vtskotlels Belänkande, K:o 3. att Herr Hjertås ifrågavarande förslag måtte lemnäs ulan afseende. Nålar. ■ Under hufvudrubriken »Nålar» äro »Kråsoch Bröstnålar af oäkta metall» upp tagne till värde-förtullning med 25 procent, hvari Herr Grefve Taube föreslagit den förändring, att dessa nålar skulle åsättas 1 fi:dr införsels-tull pr skålp. Både till undvikande af värde-förlullningen och för beredande af sådan lindring af tullafgifterne å de llere under artikeln Nålar upptagne slag, ätt desse lätt smugglingsbara varor må i verkligheten undergå förtullning, får Utskottet, med hufvudsakligt förnyande af det förslag Bevillnings-Ulskollet vid sistlidne riksdag afgaf, hemställa, att för artikeln Nålar må antagas den redaktion och de tullsatser, bilagde förslag till tull-taxa innehåller. Nät.
Herr von Hartmansdorffj, August_, som jemväl ansett en ordentligare utdelning af FÖrfattnings-Samlingen vara af behofvet påkallad, har tillagt den anmärkning att, då Motionairen yrkat det alla domstolar måtte erhålla hvar si It exemplar af utkommande Författningar, men Utskotten i Betänkandet endast tillstyrkt att Förordningar, Påbud, Kungörelser m. m. måge till erforderligt antal exemplar tilldelas de publika verken och Domstolarne, så borde det bestämdt uttryckas, att ”hvarje Domstol skulle erhålla sitt exemplar, oberoende deraf ”alt en Domare vore gemensam för flera ”Domstolar;” hvaruti Herr Ribbing, Arvidj jemväl instämt. 6 Z«gsamt Allm. Besv. o. Oec. Ulsk. Uti. Hos HögvÖrdige Preste-Ståndet har Herr Professoren Morén, fullständigt, och hos Vallöf]. Borgare-Ståndet, Herr Richert, i större korthet, men hägge likväl hufvudsakligen, mot Betänkandet framställt enahanda anmärkningar, som närmare äro upptagne i Herr Rosenblads ofvanåberopade skriftliga anförande, med undantag af hvad detsamma innehåller förslag derom att de utrikes Beskickningarne må tilldelas exemplar af Författnings-Samlingen; och hafva inom Borgare-Ståndet, i Herr Richerts yttrande och dermed förenade yrkande om åter-remiss af Betänkandet, instämt Herrar Helsingius, Zethelius, Rydström, Modin, Mattsson och Santesson; äfvensom Herr Landegren yttrat sig anse Herr Richerts förslag, att anhållan hos Kongl. Maj:t måtte framställas om sådane åtgärders vidtagande, hvarigenom Författnings-Samlingens ändamålsenliga utdelning må befordras, vara ganska fördelaktigt och antagligt, så vida berörde Samling skall till allmäriheldtl kunna utkomma lika skyndsamt som årstrycket. Utskotten, som tagit de gjorda anmärkningarne under öfvervägande, anse sig först böra tillkännagifva, att de med den i Betänkandet gjorde framställning om årstryckets framgena utdelande ingalunda åsyftat den så kallade Författnings-Samlingens .La"- samt Allm.
' Den, hvilken såsom Ståndets gemensamma tanka förklarar, att det af Constit.Utsk. framställda förslag lill ny. period i slutet af 12 mom. 1 5 Tryckfr.förordo. skall erhålla följande lydelse: ”Föryttrar någon en tryckt skrift, hvarå boktryckarens namn, tryckningsorten ellef årtalet icke finnas utsatta, bote för hvarje gång femtio r:dr och stånde derjemte, i händelse skriften åtalas, förlattareansvar, derest icke boktryckaren elier författaren kan upptäckas,” voterar ' ja; den det ej vill, voterar nej; Den g April e. m. »5 Vinner nej, förklarar icke R. o. Ad. ofvannämnde redaction sorn sin gemensamma tanke. Efter voteriDgens slut befunnos rösterna hafva utfallit, sorn följer: Ja — aa. Nej — 7. Vidare föredrogs Constit.Utsk:s d. 6 dennes på hordet lagda meraor. N:o ii3 med förslag till ändring och tillägg i ir morn. 5 § Tryckfr.förordn. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag tror, att man hör ganska noga betänka sig, innan man antager denna af Constit. Utsk. föreslagna förändring. Genom en sådan förändring skulle det nemi. hero på hvilken enskild person som helst att, utan någon slags garanti och blott under förevändning, att han funne skriften innefatta angripelser emot honom enskildt, kunna confiskera deri, för det densamma vore mindre behaglig för Styrelsen, och sålunda hindra den afsättning, som författaren af arbetet påräknat. Det är visserligen sannt, att Constit.Utsk. sagt, att det skulle bero på domaren att bestämma det ersättningsansvar, som bör följa, i händelse skriften ej finnes brottslig; men om hos denna person ej finnas tillgångar till ersättning, så hvar erhåller författaren sin regress?
Myro sökte nu intala sig, att Rakel fogat sig efter detta råd, och att hon sålunda begivit sig till Krysanteus' lantgård utanför Pirжus. Myro beslöt att företaga en vandring till nejden av lantgården. Måhända skulle hon då möta Rakel på vägen eller på annat sätt få någon underrättelse om henne. Myro kände sig för orolig att stanna hemma och under tvivel bida sin väninnas återkomst. Dagen var dessutom vacker och inbjöd till vandring. Myro gav sig således på väg. Men ingenstädes fann hon ett spår av den försvunna. Ingen hade sett någon kvinna med ett barn på armen, med utseende och klädedräkt liknande hennes. Myro vågade slutligen gå fram till själva villan och till portvaktaren ställa samma frågor, med vilka hon anhållit alla andra, som hon mött. Men han visste icke mer än de. Nedslagen beslöt sig Myro äntligen att återvända till hamnstaden. Den väg hon valde slingrade längs havsstranden och skuggades av oljeträd och plataner. På den solglittrande vattenspegeln och icke långt från stranden sågos två av förgyllningar glänsande blomsterprydda båtar, som framdrevos med sakta årslag under sång och strängaspel. Myros skarpa öga igenkände i den ena båten Karmides och Hermione, som förtroligt sutto vid varandras sida. I den andra voro några av det förlovade parets unga vänner. Den glada, intagande synen stämde så vackert med himmelens klarhet, havets lugn och de grönskande stränderna. Men hos Myro väckte synen bittra känslor; hon tänkte på sin olyckliga vän och på sin egen föraktliga, glädjelösa lott. Hade kanske även Rakel bevittnat detta skådespel? Skulle hon kunnat uthärda denna åsyn och leva? Myro anade, att det finnes en förtvivlan, svartare än den hon själv i sina olyckligaste ögonblick hade upplevat, och mot vilken döden, långt ifrån att vara förskräcklig, är den ende hugsvalaren. Försänkt i sådana betraktelser hade Myro stannat och såg ännu efter de sakta över vattenytan svävande båtarne, när där på vägen nalkades henne en man, som hon ofta mött på Atens gator, och om vilken hon hört mycket talas, nämligen den kristne prästen Teodoros.
Stockholm den 24 Juli 1840. Ank, till Exp. Utsk. den 29 Juli, kl. g f. m. Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 37, angående lnstruction för LänsSlyrelserne, och dem underlydande Tjenstemän. Hedervärda Bonde-Ståndet har lill Utskottet återremitterat fötrberörde Betänkande, efter deremot gjorde anmärkningar; men som Betänkandet är, enligt ankomna Prolocolls-uldrag, bifallet af Hoglofl. Ridderskapet ooh Adeln och Ilögvördiga Preste-Slåndet den 10, samt af Vällofl. Borgare-Ståndet den 17 nasti. Juni, anser Utskottet, att fråganär, enligt 70 §. Riksdags-Ordningen, afgjord, och att ålerremissen således icke kan föranleda lill någon Utskottets åtgärd. Stockholm den 24 Juli 1840. Allm. Ank. till Exp. Utsk. den 2g Juli, kl. 9 f. m. Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets B et dukande N:o 52. angående föreslagen indragning af Tullkammaren vid Furusund. Från Vallod. Borgare-SLåndet Ilar (orenamilde Betänkande blifvit till Utskottet Återremitterad t, i anledning af deremot gjorde anmärkningar; nuen sorn Belänkandet, enligt ankomne Protocolls-uldrag, är bifallet af Höglofl. Ridderskapet oell Adeln den 13, af Högvördig» Preste-Ståndet den 27 och af Hedervärda Bonde-Ståndet den 17 nasti. Juni, så liar Utskottet ansett återremissen icke föranleda lill någon dess ålgäl d. Stockholm den Juli tO jo. N:o 93. Ank. till Exp. Utsk. den 2g Juli, kl. g f. m.
(Bref, Order, Instruktioner och Förordningar, som icke äro Kommandomål.) Tjensteman af lista ordningen Tjensteman af 2:dra ordningen Andra Byråen. (Befordringar, Förordnanden, Afskedsoch Pensions-ärenden samt Besvärsmål.) 2000 1200 800 Tjensteman af lista ordningen Tjensteman af 2.dra ordningen V aktmästare Expensmedel (förslagsvis) Summa 20800 Departementets Forvaltnimjs-Expedilion. Expeditions-Chef (Militär eller Civil) Registrator och Aktuarie Tjensteman af 2:dra ordningen Advokat-Fiskal Dito till Skrifvarhjelp Expectanter Första Byråen. (Proviantering, Furagering, Beväpning, Personel-utredning, Remontcring, Allmän utredning och Tross.) yrå-Chef . jensteman af 2:dra ordningen 2000 800 Kontors-Chef Tjenstemän af lista ordningen Tjenstemän af 2:dra ordningen Andra By råen. (Aflöning, Reseoch Traktamenls-ersättningar, Pensionering, Kassan, Bokslutet.) Byrå-Chef 1600 3600 2400 2000 800 Tjensteman af 2:dra ordningen Kontors-Chef Tjenstemän af lista ordningen Tjenstemän af 2idra ordningen Krigs-Kassöi Missräkningspenningar Tjenstemän af 2:dra ordningen 1600 Vaktmästare Expensmedel (förslagsvis) meens Itescrvförrad Intendent . Förvaltare . Handräckning spenningar (förslagsvis) Expensmedel. (förslagsvis) . Summa 41600 Summa Landtförsvars-Departementet 79280 Sammansättning af och Kostnad för Arméens Profnings Komité er Grader och Befattningar. General och Inspektör för Infanteriet (Ordförande)' Generalen och Inspektören för Kavalleriet (dito) General-Fälttygmäslaren och Inspektören lör Artilleriet (dito
Jag är förekommen af Herr Hjerta deruti, att bela den bokförda summan af assignationer är 17,000 R:dr, men jag tror att genom slitning och olyckshändelser säkerligen halfva summan bortgått. I öfrigt tror jag ej, att det är så kalladt bättre folk, eller do sorn hafva reda på sina affairer, som bortglömt praescriptions-tiden, utan att egenteligen de mindre bemedlade» Jag anhåller således oin projHashiasa till afslag å Betänkandeta med be3t-ämr* D*n 2 September e, m. mande af den praescriptions-tid Grefve von Schwerin föreslagit. Herr Munck a} Roj,en[kjöld". Jag tror äfven att de flesta speculationer ej börjats , förr än motion blifvit gjord om förlängande af prsescriptions-tiden; men det är det, som gifvit mig anledning önska, att Utskottens svar hade inkommit, innan Riksdagen räckt öfver 7 månader. I öfrigt får äfven jag anhålla om afslag å Betänkandet, med bestämmande af den prssscriptionstid Grefve von Schwerin föreslagit. Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af Utskottens förevarande utlåtande. Ropades Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln behagade, med ogillande af Utskottens Utlåtande, stadga , det alla f. d. FilialDisconternes ännu utelöpande Assignationer, hvilka inom nästkommande års slut varda anmälde) borde, enär de tillförene varit i uppbörd gäng-^ se, inlösas. Bifölls. Grefve von Schwerin: Sedan Ridderskapet och Adeln fattat detta beslut, får jag föreslå, att Ståndet genom ProtocollsUtdrag derom undcrrättar Prästeoch BorgareStånden ? samt in - Den 3 September e, m, 169 bjuder dem att med Ridderskapet och Adeln sig förena.
Mycket trassel undveks genom denna lätta reguliera correspondence, directe emellan Kongl, Vettenskaps Academien och Länsstyrelseme; skulle någon enda gång hända, att angående terminen af en marknad hvarpå flera Läns rörelse berodde, tvänne Landshöfdingars yttranden vore olika, då finge Commerce-Collegiurn dömma. Sådana Marknader äro vanligen större; förhållandet med dem är kändt, eller bör vara det af Collegii Ledamöter; samma pretention i afseende på alla de små marknader, som i Sverige fin« nas torde vara nästan orimlig. Efter detta föreslagna tillägg i hufvudsaken, på grund hvaraf jag yrkar Betänkandets återremiss, anser jag mig slutligen böra anföra en händelse, som ytterligare synes mig ursäkta Academien, om ock såsom Utskottet tror, de senare årens Almanackor skulle innehålla *44 Dea 14 April. felaktigå marknadsierminer, nemligen ätt jiisfc den Konungens skrifvelse till CommerceCollegium af den 5 Maji 18 J9, sorn Utskottets Betänkande omtalar , icke blef med Kongl. VettenskapsAcademien communicerad, förrän 3§ år senare, genom Collegii den 19 November 1822 afsände svar på Academiens frågor, angående vissa ställen i äldre Författningar, som kunde tydas på flere vis. Friherre Wirsén, Gujlaf Fredrk'. De skäl och grunder jag tillät mig anföra, för afstyrkandet af Friherre Björnstjernas proposition om visse preliminaira föreskrifter till Statsoch EancoUtskotten, vid der förekommande Financielia ämnens behandling, hafva föranledt Herr Friherre Wrangel Och Herr Tham till erinringar dem jag nu går att med Höglofl. Ridderskapet och Adelns ynnestfulla tillåtelse i korthet besvara. Det skämt, eller det allvar, Herr Tham till en början nyttjar, att erkänna ”min öfverlägsenhet uti frågor, som angå Finäncelaran, på samma gång sorn han tror, att de grunder, hvarpå jag vill bygga den föreslagne realisationen, äro skadliga för Fäderneslandet och förstörande för en stor del medborgare,” ställer jag alldeles Utom ämnet.