Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förklaringen ligger däri, att komitterade för det nya handbol~sförslaget bemyndigats att vidtaga jamkningm i afseende p i ordstallningar, språkliga uttryck, bibelspråks anförande efter den nya bibelöfversiittningen, .m. m., och det egendomligs har intriiffat, att den sålunda reviderade texten, som i sjalfva verket innefattar en andrin ' g, ja, ett upphafvan.de af kIryromötets beslut, af K. M: t har blifvit gillad och stadfastad. Det ar för Degnys lastwe icke obelcant huru kvinnorna sjSllfva, hvillca så ofta förebrås för likgiltighet i egen sak, för denna fraga om vigselform.uliiret ådagalagt ett lifliigt intresse och darom vittnar den serie artiklar, som i denna tid.- I, skrift varit införda och i sartryck blifvit p&amp; flera h d 1 utdelade. Den med stor spänning ' afvaktade utgången af kyrkomötets debatt väckte därför en berättigad tillfredsställelse hos de många man och kvinnor, som med ospard möda mbetat för bibehållaildet af det nuvarande formularet och emot införandet däri af det bibelspråk, som särsbildt betonar hustruns underdånighetsplikt. I c7etfct afseeudc har ocksä ingen iindring skett, här kunde inga jämkningar företagas, och vi kunna iiiinu med stolthet siiga, att Sveriges kvinnor vid aktenskapets ingiiende möta en make, som cle lofva att a l s h, icke en herre som de lofva att lyda. Denna punkt utgjorde för oss visserligen debattens medelpunkt, men därförutom knöts intresset luifvudsalrligen till striden om de ofvan anförda i sjalfva ritualen förekommande orden, och man lyss~iade med varm tnedkaiisla till kyrkans män, rika på kr och erfarenhet, livilka framhöllo huru motbjud.ande det skulle förefalla dem att begagna ett ord, som i iiärvmande tid ' måste viieka anstöt och a t t just vid vigseln och två, gå,nger efter hvaraiidia upprepa ordet kött.
Dessa och andra uttryck i Skaldekonst och Vitterhet af en återvaknande kärlek för fordna häfder inom det sig åter lyftande fosterlandet ingifva mig förhoppning, att anslag af tjenliga och erforderliga rum till det egentliga RiksArchivet icke skall förgäfves påkallas. Kunde jag anvisa några dylika i granskapet af Kongl. Slottet, eller på Riddarholmen inom kretsen af embetsverken, der Archi vet naturligtvis borde befinnas j så tor - Den i5 December e. m. 179 de mili framställning röna föga svårighet? men om jag icke kan det, så är det åtminstone icke mitt fel. Vid förliden Riksdag liemställde jag, ”att StatsUtskottet måtte ”genom vederbörande infordra upplysning ”från alla Styrelsens grenar hvilka och hu”ru många byggnader Kronan eller Staten ”äger? huru och af hvem de begagnas? med ”hvad rätt de till ett eller annat ändamål ”användas? och om de dertill äro oumbärliga?” Rikets Ständer behagade väl, med anledning deraf, förnya de framställningar, som af dem tillförene blifvit dels gjorda, dels beslutade, fastän icke expedierade, och anhöllo att ifrågavarande uppgifter måtte varda förstkommande Revisorer i nåder meddelade, för att tillika med deras berättelse angående Statsverkets tillstånd och förvaltning tillställas Rikets Ständer vid denna Riksdag. 1825 års Revisorer förnummo blott, att nådig skrifvelse i detta hänseende afgått till vederbörande den 9 September 1823, och 1827 års Revisorer erhöllo inga vidare upplysningar eller handlingar härom. Huruvida de varda nuvarande Statsutskott tillställda, skall liden visa. För ögonblicket kan jag blott erinra, att Allmänna MagazinsDirectionen blifvit indragen och CommerceCollegii JustitiaeDivision upplöst. Deras förra embetsrum måtte således vara lediga alt begagnas antin - *) Febr. Prot. Bil. *. Den i5 December e. m. gen omedelbart af RiksArchivet, eller ock kunna de utbytas af andra embetsverk, så att Archivet kunde få sitt eget lius.
Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtsko:- tens den 21 sistlidne Junii, under I\:o 116, afgifne, samt den 15 dennes f. m» pä bordet lagde Betänkande, angående förbud för Öfver och UnderBefäl vid de lndeldta CavalleriRegementerne, att anskaffa och insätta Rustningshästar. S, D. e. m. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 9 dennes under N:o 29$ afgifne, samt den 15 derpåiöljde e. m. pä bordet lagde Utlåtande!, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 22 sisel. Maji meddeldte Betänkande, om ifråga Prof, Vtdr. d. SA Julil 1823» 355 ställd lösen till Skatte af Jerkö Holme; fana R. o. A., att enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. S. D. e. m. Föredrogos ånyo och gillades följande StatsUtskottets den 9 dennes afgifne samt den 15 derpåföljde e. m. på bordet lagde Utlåtanden; N-.o 297, 1 anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå KronoFogden Lindbergs underdåniga ansökning om iöneanslag lör en Expeditionsfogde. N:o 298) I anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Skrifvelse, om uppförande på IndragningsStat af trenne Lärarelöner vid Skeppsgosseskolan i Carlskrona. N*.o 300, I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om Pensionsanslag för framlidne StatsCommissarien Videgrens oförsörjda döttrar. S. D. e. m.
Departementets arkifver förvarade handlingar ingen upplysning kunnat vinnas i afseende på någon Kongl. Maj:ts Generalkonsul i Finland före år 1834 beviljad rättighet till förhöjning uti den genom Consulsstadgan bestämda lösen för visering af resepass. A id detta förhållande har jag funnit mig pligtig att hos Kongl. Majit underdånigst hemställa, huruvida den på nu heskrifna sätt tillkomna förhöjning af den i fråga varande lösen må ytterligare fortfara, eller Kongl. Majit skulle täckas finna skäligt att, i öfverensstämmelse med rätta meningen af det nådiga beslut, hvarpå samma förhöjning sig grundar, men hvartill beräkningsgrunden blifvit genom misstag hämtad från ett belopp, hvilket i sjelfva verket icke fÖrefanns, nemligen En riksd. 16 sk. banco, i stället för det verkliga af samma numerär i riksgäldssedlar, nedsätta nämnde förhöjning till hvad den skulle blifvit, derest sådant misstag icke ägt rum, eller till 24 sk. Hamb. banco, svarande mot En riksd. 16 sk. svenskt banco. Och har jag under den 13 April 1852 härom hos Kongl. Majit gjort underdånig hemställan; i anledning hvaraf nådigt beslut ännu icke vid årets slut blifvit fattadt. I anledning af anteckningar uti inkomna fånglistor derom, att Justitia Borgmästaren i Göteborg ålagt åtskilliga s. k. Stadssoldater extrajudiciella bestraffningar för mindre förseelser i tjenste», har jag inhämtat bernälte Borgmästares förklaring angående frågan, i hvad egenskap han en sådan åtgärd vidtagit; och innehöll denna förklaring, att Borgmästaren dervid handlat i egenskap af Magistratens Ordförande; att nemligen Stadssoidatskorpsen, bestående af fyratiofyra, uti Säfvedals, staden donerade härad på rotar ordentligt indelade soldater, vore ställd till Magistratens förfogande, för den bevakning och handräckning, som erfordras i och för den exsekutifva myndighet, hvilken enligt stadens privilegier Magistraten har att utöfva inom staden och dess område; att
Vore således afsigten endast att bereda en fri handel med Svensk Spanmål, så kunde Utskottets förslag vara mera likgiltigt; men om man har till syftemål att bereda tillfälle vid fördelaktiga conjuncturer till en Spanmålshandel med Utlänningen, tror jag att tullen bör föreslås sådan, att den af Konungen kan antagas, eller ock lönar det ej mödan att ingå med en underdånig framställning, hvarigenom Konungen skulle frånsäga sig rättigheten, att i missväxtår nedsätta tullen på Spanmål. Den afdelning inom Utskottet, som först beredde frågan, föreslog 5o procent mindre tull, och Afdelningen hade icke destomindre tagit den existerande conventionen med Ryssland i öfvervägande. Tullen på Finsk Råg skulle då blifva 2 R:dr R:g:s, och om man härtill lägger frakt och öfrige omkostnader, tror jag ingen farhåga kunna uppstå, att priset hos oss derigenom skulle nedsättas i goda år, men väl att en möjlighet bereddes, att i missvextår få in spanmål för dräglig tull, och att i goda år Den I Junii. uppköpa Spanmål i speculation på handel nied Utlänningen. Konungens rätt att höja oeh sänka Spanmålstullen är obestridlig; men anser man en framställning om fix tull nödvändig, så bör förslaget, som man framlägger inför Konungen, vara antagligt. Under åberopande af min och Herr af Billberghs reservation, anhåller jag derföre om återremiss, helst frågan inverkar på Tulltaxan, hvarom Utskottets Betänkande först om några dagar kan inkomma, och återremissen således ej lärer leda till någon tidsutdrägt. Herr Hjerta, Gustaf: Äfven jag anhåller om återremiss, men väsendtligast på den grund, att Herr af Wingård synes mig så väl i sin motion, som i sin reservation tillräckligt hafva utredt, att hans förslag är enda sättet att förlika Landtmanncns och köpmannens intresse. Jag utbeder mig derjemte, att få fästa uppmärksamheten derpå, att conventionen med Ryssland rörande Finska handeln icke bör lägga hinder i vägen för förslagets antagande.
Lag-Utskottets ledamöter, angående val af: se Val. — förrättadt: se Lista. Lag-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1, angående arvoden åt ökad Kansli-personal: B. I. 101, A. 101. — N:o 2, i anledning af verkställd granskning af Rikets Ständers Justitie-Ombudsrnans embetsförvaltning från sednaste till innevarande riksmötes början: B. I. 155, 175, A. 175. — N:o 3, i anledning af väckt motion om ansvar för utgifvare af tryckt skrift eller tidning, i afseende på annonser om försäljning af lotteri-sedlar: B. I. 155, 175, A. 175. — N:o 4, i anledning af väckt förslag om utarbetande af ordningsstadga för städerna: B. I. 155, 175, A. 176. — N:o 5, i anledning af väckt motion om utarbetande af en kommentar öfver Straff-lagen: B. 1. 155, 176, A. 176. — N:o 6, i anledning af väckt motion om uppbäfvande af lagens stadganden angående morgongåfva: B. I. 508, 511, A. 511. — N:o 7, i anledning af väckt motion om förändrad lag-stiftning angående äktenskaps-förord samt mannens målsmans-rätt för hustrun: B. I. 508, 511, A. 511. — N:o 8, i anledning af väckt motion om förändring i lagens stadganden angående giftorätt i bo: B. I. 508, 511, A. 511; B. II. 658; III. 128, 474, A. 474. — N:o 9, i anledning af väckt motion om ändring af Kongl. Förordningen den 24 September 1861 angående vård af död maris bo: B. I. 508, 511, A. 511.
Då Herr Påhlman behagat framställa en förmodan , som skulle jag af Hennes Majit Enke-Drottningen vara öfvertala att här anföra hvad jag ansett öfverensstämmande med rättvisa, billighet och Ståndets värdighet, kan jag icke underlåta att deröfver betyga min förundran; med den bögagtning jag hyser för Herr Påhlman och den kännedom jag äger att han sjelf vanligen här i sina framställningar synes visa sig äga och följa en egen öfvertygelse, hade jag icke väntat att han mot en Riddersman, som han likväl borde känna för lika ömtålighet, som han sjelf, skulle yttra en förmodan, att icke äfven jag skulle kunna äga och följa en egen öfvertygelse, likväl, och i afseende på bufvudfrågan, då igenom nu ankommit Protocol!s-Ut - Den ig April. 3* drag från Hedervärda Bonde-Ståndet det befinnes att Utskottets Betänkande blifvit af 3:ne Stånd antagit och saken således är att anse sorn afgjord, vill jag, för min del, till en dyrbar tids onödiga förlorande, icke vidare yrka någon sådan förändring, sorn kunde föranleda till återremiss. Herr Påhlman.- Tåg har visserligen icke bestridt någon att hafva talat enligt sin öfvertygelse} men då det sattes i fråga huruvida Hennes Majit blifvit hörd öfver ett Förslag, som innefattade ändring uti hvad Hennes Majit enligt sitt Heira is Contract ägde rättighet att fordra, trodde jag mig böra anmäla hvad jag härom kände. I alla fall synes det icke öfverflödigt om den som behagar klandra Utskottets Förslag, dessförinn?n underrättade sig antingen Hennes» Majit Enke-Drottningen Sjelf är nöjd eller icke med de af Utskottet tillstyrkta förändrin gar> Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf:
Då omständigheterne oundgängeligen påkallat en ökad sjukvård för Hufvudstadens fattige, har Provisoriska Sjukhuset uti Catharina f. d. KronoBränneri-Egendom blifvit genom Stads-Nämndens föranstaltande och uppå Allmänna Fattigvårdens bekostnad utvidgadt, så att detsamma sedan år 1846 lemnat utrymme för omkring 200 patienter Tvänne förbindnings-anstalter för bensårs-patienter äro jemväl beredde, den ena å Norroch den andra å Södermalm. År 1847 erhöllo 207 patienter omvårdnad å det förra och 105 å det sednare stället. Med afseende å Barnavården har Stads-Nämnden, dels efter träffad öfverenskommelse med Allmänna Barnhus-Direktionen, låtit, emot ersättning af allmänna fattigvårdsmedlen, till Barnhuset öfverlemna fattiga och föräldravård saknande barn, till ett antal under år 1845 af 30, år 1846 af 36 och år 1847 af 40 barn, för att hos välfrejdade personer utackorderas, dels ock beviljat årliga anslag till så väl Småbarns-Skolorna som Garnisons-Församlingarne och åtskilliga Fatlig-Skolor. Jemlikt Kongl. Kungörelsen den 13 Mars 1846 åligger det Stads-Nämnden att emottaga den genom högstberörde nådiga Författning påbjudna folkundervisnings-afgift, hvilken, motsvarande hälften af den personliga skyddsafgiften, utgår med 12 skillingar för man och 6 skillingar för qvinna, samt att gemensamt med Öfver-Ståthållaren förordna om de influtna medlens fördelning. Enligt inhemtade uppgifter utgjorde antalet af de i Hufvudstaden vistande barn inom skolåldern, beräknad från fyllda 6 till och med 13 år, hvilka vid 1847 års början behöfde undervisning i Folkskola, 5,188, och antalet åter af dem, för hvilka sådan undervisning då saknades, icke mindre än 2,402. Efter verkställd fördelning
Konungens rådgifvare för Landtförsvars-dep:tet hyst den af Utsk. framställda åsigt, ansett sig kunna yttra, alt jag hemtat denna förmodan ur inbillningens verld, måste på det högsta förundra mig, helst af en talare, som vanligen yttrar sig med så mycken hofsamhet. När jag sagt detta, så tror jag att jag verkligen haft skäl lill min förmodan. För öfrigt anser jag öfverflödigt alt vidare förlänga discussionen. Betänk, är redan af tre Stånd bifallet, och det kan visserligen bero på huruvida K. M. lemnar sitt samtycke till ‘den föreslagna åtgärden; men deremot betyder det alldeles intet hvad detta Stånd nu beslutar. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Om det faller Hr von Hartmansdorff i sinnet att förklara ett betänk, vara grundlöst, så veta vi väl, alt han ej låter öfvertyga sig om alt det är annorlunda. Detta är också rätt, men jag får likväl tillkännagifva, att jag såsom ledamot af StatsUtsk:s riksg.afdelning flera gånger deltagit i Öfverläggningar om delta mål och funnit, alt detsamma blifvit ganska sorgfälligt hehandladl, eller att detta åtminstone varit Ulskms afsigt. Huruvida Utsk:n lyckats eller ej, lärer väl egentligen bero på huruvida betänk, af R. St. gillas, och som man vet, så liar detta betänk, redan blifvit af tre Stånd bifallet. Om dessa Stånd derigenom begått ett misstag, så blir del för deras egen räkning, eller för deras, som detsamma tillstyrkt. Dessa Stånds beslut lyckas mig emedlertid bora gälla, åtminstone så mycket som en individuel åsigt. Den som skaffat sig underrättelse om förhållandet, kan visserligen vara af annan tanke, och jag har ingenting deremot; men som jag deltagit i pröfningen af denna fråga och troll Utsk:ns förslag vara lämpligt samt, på sätt Gr. von Platen anmärkt, haft anledn. förmoda, att förslaget ej varit stridande emot vederböra önskningar, samt då skiljaktigheten emellan detta och det förra betänk, är ganska stor, såsom jag tror till Statens och de rustandes eller roterandes fördel, så anhåller jag att få förena mig med Gr. von Platen i begäran om bifall till betänkandet. Frih.
I likhet med hvad jag haft äran anföra, har äfven Hr Hjerta gjort rättvisa åt Gr. Frölichs 4 H. 27 210 Den x4 Mars. motion; men jag får erinra Hr Hjerta derom, att då jag yttrade mig, var motionen ännu vid lif, hvaremot Hr Hjerta har slutat sig till motionens syftning, sedan Gr. Frölich återtagit sin motion. JVlå Gr. Frölich tillåta mig den anmärkning, att i detta återtagande ligger någon oförsigtighet, emedan vi icke veta, huru det kommer att gå med den motion, som anses hafva succederat Hr Grefvens. Om icke mitt minne eller min hörsel bedrager mig, är det Frih. Raahs motion, som anses hafva succederat Gr. Frölichs. Sedermera har Hr Bråkenhjelm gifvit ett förslag, hvaruti jag finner och med tacksamhet erkänner en afsigt, som jag förmodar vara något slägt med min, nemi. att taga ett steg till det mål att befria statsverket från utgiften för våra protocollers tryckning, under tryckningen af hvilka protocoller sättaren med med ed kan Pasta, att han trycker maculatur, emedan de icke köpas, — och de köpas icke, emeden de aro för gamla, då de blifva färdigtryckta. Här gäller den gamla latinska satsen: his dat cito dat. Således skulle jag föreslå, att en sådan åtgärd måtte vidtagas, som blifvit föreslagen roed 2:ne snällskrifvare, som författa och lägga på papperet de förhandlingar, som äga rum för alt till trycket befordras. Men huruvida detta Stånd kan ingå på att hålla snällskrifvare åt redacteurer af tidningar, som räkna från 10 till 20,000 rrdrs inkomst årligen of sina tidningar, torde vare tvifvelaktigt. Jag anhåller att vidare få yttra mig, då den motion i ämnet, sorn ligger på bordet, förekommer till öfverläggning. Gr. Frölich: Jag nödgas ännu en gång falla R. o. Ad. besvärlig med ett yttrande, ehuru jag trodde, att mitt förra anförande skulle varit det sista uti detta ämne.
Dito Dito 720 Man 960 — 720 Tillsammans 2,400 Mari ig8 Stats-Utskottets trade Löner i enlighet med de för Arme'ens Allmänna Lönereglering antagne grunder. Dessa Stater ut T:r Saimi „ in nät. Penningar. göra för Svea Artill.Regem. 2,55o: 16. - 119,216.21. Äskas en tillökning af 025: — - 80,743: 3i. - Då K. M:t insett nödvändigheten, å ena sidan, af detta Vapens tillökning och å den andra af alla möjliga Resparingar, för att dertill bereda en tillgång, har K. Nåder förklarat Sig vara betänkt på upplösning af Dess Eget Värfvade Regemente, åt hvars tjenster och välförhållande K. M:t städse vill göra rättvisa , och vid hvilken upplösning endast af förberörde orsak föranledd, K. M:t vill förbinda sådane vilkor, hvarigenom icke blott framtida bergning, utan ock utsigt till vidare fortkomst vederbörande försäkras. Så vidt sig göra låter, skall Regementets Manskap och Befäl på andra Regementen insättas och då kommer detta Regementes Anslag å Stat i Penningar 49)^3o: *4- Transport 49>53o: i4- Betänkan den, JV:o i32. igg Transport 4Qj53o: 14. Och i Spannemål, så vidt den öfskjuter tillökningen för Artilleriet eller 1,979 sotn “ ^ R;dr T:n utföras till g,8g5: — 58^a5. ^ att minska berörde Tillökning för Artilleriet i Penningar 8o,743: 3r.
Stämningsuttagande hos Domaren ina medföra enahanda werkan, som Lagsokningssknftcrs ingifwande till Konungens Befallningshafwande emot Löftesmän, hafwa acffillige amnärkningar innom de Respective Riks^Standen blifwic gjorde. Da den rättighet ar, och efter sakens natur mäste wara hwar och en förunnad, att antingen hos Executorn eller hos Domstolen göra sitt fordringsanspråk gällande, allt efter som Sökandens wistelseort nära eller aflägse fran Landshöfdingens Rcsidcnce gör det ena eller andra mera beqwämligt, lärer ock uppmärksamheten böra fästas dera, att rättigheterne i begge fallen i det närmaste bliswa lika. Slamning till Domstol är lika sa wäl som Lagsökning hos Konungens Befallningshafwande en offentelig witsords ägande Artus, hwarigenom Löstesmannen anmanas till betalning. Nödwä-ndisheten att till allmänna förtroendets befästande förswwa utwägen för en Löftesman, som naturlictwis, under willor af en wöjligen inträffande betalningsskyldighet, iklädt sig Löftesmanna answar, akt genom chikaner undandraga sig uppfyllandet af en ingången förbindelse, föranledde till det stab. Den z Junii. »roy gade, att genom Lagsökning alwen utan dermed förenad communication, fordrignsägaren förwarat sin talan, ty det skulle annars bcrodt pa Löstesmannen, at sig undanhålla och Borgenären skulle kunnat anwända hela det ar inom hwilket Löstesmannens answacighet är inskränkt, till en svrgäfwes efterforskning af hans person. Samma förhållande är ock med stamning.
För denna Hufvud-titel, innefattande anslagen till Civil-departementet, upptager sednast fastställda Riks-stat: kontanta penningar 1,959,136 R.dr 20 öre, indelta räntor, enligt markegång förslagsvis beräknade till 182,300 R:dr samt 8,833 kubikfot indelt oell 4,198 kubikfot 9 kannor oindelt spanmål, hvars värde, efter 2 R:dr kubikfoten, antagits för den indelta spanmålen till 17,666 R:dr och för den oindelta till 8,397 R:dr 80 öre; utgörande dessa tillgångar tillsammans en summa af 2,167,500 R:dr. De förändringar, som i afseende å Sjette Hufvud-titeln ifrågakommit dels med anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, dels i följd af enskilda motioner eller inom Utskottet gjorda framställningar, äro här nedan omförmälda, enligt den ordning, hvaruti anslagen finnas i Riks-staten uppförda, dervid dock Utskottet, med föranledande af den Kongl. Propositionens uppställning, i sammanhang med pröfningen af åtskilliga ordinarie anslag förchaft de af Kongl. Maj:t äfvensom af enskilde motionärer för samma ändamål anmälda hehof af tillfälliga eller extra anslag.
Och får Stars-Utssottet den salunda aflupne Voteringen lil Riksens Högloft. Ständer härmedelst wördsammeligen anmäla. Stockholm den 19 Mars i8ro. Pä Den 24 Mars. 1089 Pa Högloft. Nidderssavets Pä HögwördigePräoch Adelns Ledamöters ste-Srandets Ledamöwägnar rers magnar Llaes kluminZ. IL. LVeiäman. Pä Wallofl.Borgare-Stänr Pä Hederwärda Bondels Ledamöters de-Srändets Ledamö magnar ters wägnar ^br. Ln^el. ^n6ers vilsson. dl. Lrööelius. Högloft. Ridderssapet och Adeln åtskiljdes kl. s til 4 e. m. Lilvarsrolpe. Mändagen den 26 Mars. plenum klockan 2 5 eftermiddagen. Herr Grefmen och Landtmarskalken tilkanna af, ar Friherre lckaLklean, NutZer, hade aflagt sig sttc rum bland första Llgssenb Herrar LIeäorer. Friherre dlannerlieim, I^nrs^UAU5t, anhöll, ar innan det nu förestående Walet til Nevi vier begyndes, Ridderssapet och Adeln mätte afgöra, huruwida Sedlar, pa hmilka endast 6 Namn, pä Revisorer lil StatsLaneaoch Riks galds Sjette Bandet. N:o 69. ross Den 26 Mars. e. m.' gälds-Werken, funnes, men de andre twännebsvisorerne öfwer Krigsmedlens Förvaltning ej wore upförde, matte galla och antagas eller förkastas. Grefwe böevenl^elm, Larl Losta, instämde äfwen häri. Herr ^oräenstolpe, Hnäers. Medförundran hör jag en wärd Ledamot wäckt staga, at om en Walsedel skulle blifwa aflemnad med blotta 6 Personers Namn uppå, den dock skulle anses gällande.
I sammanhang med hvad som blifvit anfördt örn jordbruket och boskapsskötseln, torde äfven jordbrukets binäringar böra afhandlas, och då förekomma, utom jagt och skogsafverkning, hvarom i nästföljande afdelning förmäles, väfnadsslöjden, fiske, salpetertillverkningen m. m. att beröras. o Väfnadsslöjden idkas i Medelpad och Södra Ångermanland hufvudsakligen för husbehof, men i Tab. Litt. Norra Ångermanland för afsalu. De enligt författningarne utgående premier för den finare lärftstillverk 1 lingen tagas mindre nu än fordom i anspråk, och denna tillverkning minskas årligen, dels till följd deraf, att tillverkningen för hand icke kan täfla i pris med machintillverkningen, dels derföre att den utländska fabriksvaran är mera begärlig än den inhemska, enär man icke kunnat tillegna sig nyare methoderna för linets sortering och väfnadens appretering. Under qvinqvenniet hafva de i följande tab. Litt. C upptagne qvantiteter lärft blifvit tillagde premier. Denna tabell visar icke allenast, huru betydligt tillverkningen minskats, utan äfven Tah. Litt. Tillverkadt lärft, som erhållit premier. A Ina r L al f t. Premier. År. lista klassen. 2:dra klassen. Öde klassen. Fiske. Fiskpriser. Skogshushållning. Jägeristat. att på 15 år inga tillverkningar af de finaste klasserna varit till premier uppvisade. Att gröfre lärfter öfverallt i landet tillverkas till den qvantitet, att de icke allenast fylla husbehofven, utan äfven lemna ett högst betydligt öfverskott till afsalu, lider icke tvifvel. Fiske af lax och strömming, sik, ål och nejonögon har under qvinqvenniet fortgått med mer och mindre lycka; men de försök till fiskodling, som blifvit gjorda, äro få. Vinterfiske är mycket försummadt, ehuru Hushållnings-sällskapet gjort hvad på detsamma ankommit för detta fiskes uppmuntran.