Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om ock så detta medgifves, så vore det väl ändå icke något skäl för Stats-verket att uttaga mera än som är af nöden. Och dessutom, om dessa talrika arbets-klasser, från hvilka största delen af ifrågavarande afgifter utgår, fingo sammanskjuta dem årligen inom församlingarne, och derigenom bilda för sig och de sina likasom en spar-kassa, hvars medel de sjelfva sågo samvetsgrant användas till fattiga barns uppfostran, hvilkas föräldrar voro döda eller oförmögna att derom draga försorg, skulle detta medföra belåtenhet för alla och vara en vida större vinst för samhället och menskligheten, än om penningarne ingå till Stats-verket, der de kunna undvaras, och hvars verkliga behof böra fyllas af bättre lottade samhälls-medlemmars årliga skatte-bidrag. Behofvet af den personliga skydds-afgiften för nu ifrågavarande ändamål, är ganska stort inom alla församlingar. Folkskole-stadgan föreskrifva-, att fattiga barn skola af socknen hållas i skola. Men de fattiga barn-skarorna äro talrika. Församlingens innevånare äro ganska hardt betungade med afgifter tili den allmänna fattig-vården. De mäkta icke uppfylla ofvannämnde föreskrift. Följden deraf blir, att de fattiga barnen måste sakna undervisning: och deras skolgång biir liten eller ingen; ty de arma föräldrarna hafva hvarken mat eller kläder åt sina barn under deras skoltid. Den, som under tjenstgöring S/afsoch Bevillnings-Ulshoftens Utlåtande, N:o 11. 5 Ttti folkrika och fattiga församlingar kämpat emot dessa svårigheter, vet att jag icke ljuger. Många bedröfiiga drag kunde ännu tilläggas i denna mörka målning, utan att den ändå blefve öfverdrifven. Men, säger man, sådant är icke förhållandet allestädes, och der behof förefinnes, bör understöd sökas hos regeringen och meddelas efter lokal-myndigheternas pröfning. Härvid anmärkes, att behofvet är allmänt och de ställen, der det icke finnes, äro få och kunna blott anses såsom undantag. Och der detta lyckliga förhållande eger rum, är vanligtvis icke folkmängden stor, och då uppgå dessa personliga afgifter icke heller till stort belopp.
Lön anstagne, ost) innehaf. "waS pä winst och förlust af räntctagarne sjelf"we, erlägges afgiften till twätredjedelar emot "hwad för de förstnämnde stadgadt är; men för "de lägenheter hwaraf utgäende wista och ständi"ga räntor anordnade blifwit, betalas afgiften "till fulla 20 procent;" utgär alldeles, emedan Embetsoch TjenstemänS Bewillning för före. nämde lägenheter äfwensom för all annan inkomst af Tjenst beräknas esker r. Art. z. §. Likaledes och pä enahanda grund utgär följande: "För de qwarnar i Städerne och pä Landet, hwilkaS räntor eller afkomst under indel, "ningen äro pä Lön anstagne, och innehafwaö "pä winst och förlust af Ränte, tagarne kjelfwe, ''erlägges afgiften till twätredjedelar, emot hwad "för andre qwarnar stadgadt är, men för de qwar - Dm 16 October. 289 "qwarnar hwaraf utgäende wista och ständiga "räntor anordnade blrfwit, betalas afgifterue lill "fullo." Sid. 56. Under Artikeln Skärkarlar: "Gifte samt Enklingar med Barn under iZ Zr, 24. st." Sid. 57. "Ständspersoner: (Obemedlade ) 2: N:dr. Mankön <utan Embete och Näring?- 1: 24. st. (Tre Claster ) 1: (Enka utan Egendom och ) Qwinkön ^Näring eller arbetsförmäga > 8- st. (Ogift Qwinna dito dito ) 16."
För LandtEgendom skola sådane bevis utfär* das, efter det Tingets slut, då Inteckningen för Cassan meddeldtes, och i Staden minst dagen efter den då Inteckningen der bie f fastsäld. föregående årens inteckningsProtocollers föranledande, utfärdadt antingen af Domaren i Orten, dof Egendomen är belägen, eller ock af AdvocatFiscalen i den HofRätt, under hvars Jurisdiction FaT 6tigheten lyder; börandes detta bevis innefatta ej mindre upplysning om de Inteckningar som'i egendomen för penningelån eller andra Skulder, kunna vara meddeldte och gällande, utan ock, huruvida något, Egendomen till större eller mindre del angående, ArrendeContract deruti är intecknadt. För LandtEgendom skola sådane bevis utfärdas, efter det Tingets slut, då Inteckningen för Cassan meddeldtes, och i Staden, minst dagen efter den då Inteckningen der blef fastställd - 8:0. Sökanden vare 8:0, Sökanden vare Den 19 Jul ii e. tn. pligtig förete behörig Domstols samt LandsContoirs eller Förmäns bevis, att ban ej är Uppbördsman, eller, om han tillförene haft uppbörd om händer, att han för densamma fullkomlig reda gjort och derföre på intet sätt häftar samt att han ej är Förmyndare eller har för barna-arf att ansvara, ej eller häftar för någon annan skuld, hvarigenom Cassans Inteckningsoch förmonsrätt kan göras stridig, eller dess säkerhet vara något äfventyr underkastad. 9:0. Är den erbjudne Panten förut behäftad med BancoLån, skall med uträkning från Banken styrkas huru mycket derå återstår, så till Capital som upp; Jupén ränta, pligtig förete behörig
De författningar som angå val till magistrats-personer, tillsättning af hvarjehanda andra tjenster o. s. v. anse Rikets Ständer böra ändras och bringas till öfverensstämmelse med anförda grundsats. Om en sådan förändring kan genomföras, är det blott ett slag af menighelsförsamling i städerna af nöden; och den kommunala magten utölvas då af två korpser, menigheten såsom beslutande och penninge-beviljande, Magistraten såsom, sjelf, eller genom förordnade verk och tjenstemän, utöfvande och förvaltande. De kommunal-angelägenheter, hvilka före 18411 behandlades i sockenstämma, eller sådana, som angå kyrkan, fattigvården och folkskolan, kunna fortfarande der föredragas under pastors presidium, hvilken grundsats äfven är uti den Norrska Förmanskaps-lagen iakttagen. Borgerskapets eller Stadens Äldste är en institution, som, efter Rikets Ständers tanke, icke kan undvaras, men hvars förhållande till sin principal, stadsmenigheten, och till Magistraten, tarfvar noggrannare bestämning. På sätt förut anmärkts, utgöra De Äldste i vissa städer en representation af borgerskapet, utrustad med principalens bela makt, men i andra äro vissa mera maktpåliggande frågor förbehållna samtliga borgerskapets omedelbara afgörande. De Äldste föreställa i dessa städer mindre en representation af borgerskapet, än ett utskott, hvars uppdrag snarare går ut på att bevaka, än att utöfva borgerskapets rätt. Denna skiljaktighet i de Äldstes maktbefogenhet i olika släder är helt och hållet tillfällig och stöder sig icke pä någon lag, såvida man ej, i följd af 1619 års Administratiöns-Stadga och några derpå grundade kungliga bref, vill anse sammankomster med samtliga borgerskapet olagliga. Om reformen af städernes municipal-väsende uppfattas från den al Rikets Ständer nu antydda synpunkt, sä inses, att stadsmenigheteruas sammanträdande icke kan upphöra, utan så är, alt myckenheten gör represenlalivsystemets antagande nödvändigt.
Jag vet ej hvarföre icke Han äfven skulle få framställa den önskan; hvarföre icke Han skulle med förtroende iå tala till Sitt Folk. Herr von Heijne, Georg: Jog har för min del i den Nådiga skrifvelsen igenkänt Kongl. Maj'-ts ädla tänkesätt, men jag är tillika fullt öfvertygad, att Kongl. Majt kan och vill utöfva dem i rättigheten att göra nåd. Jag tror dessutom att det år svårt att bestämma graden i lasteligt tal och straff t för hvarje grad. Brottet kan, elter min tanka, icke äga runi på mer ån ett sätt, och det straff Lagen derföre nu stadgar, år således det enda lämpliga. Grefve von Schwerin'. Jag hade ej trott att min reservation mot formen, framställd, sorn jig förmodar, under de former ämnets grannlagenhet fordrade, skulle leria till en så vidlyftig discussion. Jag nämnde genast, att jag i Konungens uppmaning till Stånderne att inkomma med förslag till mildring, såg ett förslag, och i detta afseende delar jag lika tanka med Grefvarne Mörner och Löwenhjelm. Hvad jag hår i synnerhet anser utgöra afvikelse från formen, år, att Högsta Domstolen saknade tillfället att yttra sig Öfver sjelfva idéens riktighet, eller öfver den önskade mildringens öfve ensståmmelse med hela Ligsysfeniet; h\ il et Högste Domstolen fått och bordt göra, om Kongl. Majit i stället för Sin önskan D*n 23 Maji f. m. 48? »f ett förslag, hade framställt ett förslag. Men äfven derigenom uppkommer en afviktlse fiån formen, att Högsta Domstolen nu i samma fråga skulle komma att tvånne gånger yttra sig* Första gångan pro forma i ordets sanna bemår. kelse; och andra gången, om Stånderne, uppå Kongl. Mij:ts önskan eller förslag, hade inkommit med förslag. För öfrigt kan jag ej återhålla min förundran, att alla de önska den strängare Lagens bibehållande, som möjligen skulle kunna, såsom nian brukar såga, komma i olycka; och att alla de åro angelägne att få straffen mildare, sorn åro i tillfälle att kunna tillämpa dem.
S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 4 och 8 dennes på bordet lagde Utlåtande: N:o 170, angående väckte frågor om färändringar uti grundräntorna och sättet för deras godtgörande, indeldta räntornas och tionde-spanmålens indragning till Stats-Verket, samt ändring uti markegångs-sättningarne, äfvensom dermed sammanhang egande åtgärder för Räkenskaps-Verkets föi’enkling. S. D. e. m. Remitterades tili Stats-Utskottet Grefve Frölichsj David, den 11 dennes på bordet lagde motion, att, i händelse Handelsoch Sjöfarts-Fonden skulle upphöra, medel-tillgång från annat håll måtte åt Nya Trollhätte-CanalBolag beredas. S. D. Lades till handlingarne Lag-Utskottets, den 8 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 68, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 40, i anledning af väckt fråga om ändring i 16 Cap. 7 §. JordaBalken och upphäfvande af 8 §. i samma Cap. och Balk. S. D. Remitterades till Statssamt Banko-Utskotten Grefve Anckarsvärdsj Carl Henric, anförande, angående förhöjning i arfvodena för Herrar Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret. Prot. Utclr. d. iS Juli 1840. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banco-Utskottets den 8 dennes på hordet lagde Betänkanden och memorial: N:o 37, i afseende å den ansvarighet, som Banco-Yerkets embetsoch tjenstemanna-befattningar åtföljer. N:o 38, angående löneförhöjning för Banco-ombuden vid Götheborgs och Malmö Låne-Contoir. N:o 45, med hemställan om präglandet af en medaille öfver aflidne Banco-Secreteraren G. M. Helsingius.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan g om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Tisdagen d. i5 December 1829. Plenum klockan half till io Förmiddagen. Friherre Boye, Ludvig: I den förmodan , att jag blifver hindrad att deltaga i Ridderskapets och Adelns öfverläggning om ConstitutionsUtskottets Utlåtande, rörande Tryckfriheten, reserverar jag mig rättigheten alt yttra mig, och anhåller att få aflemna mitt skriftliga anförande till Herr RiddarhusSecreteraren, för att intagasiden dagens protocoll, då frågan förekommer. Skild från öfverläggningen, har jag intet hopp att dermed kunna verka på beslutet, men jag är tillfredsställd att till efterverlden få lemna min tanka öfver ett för mitt Fädernesland så yigtigt ämne. Den i5 December f. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade till Friherre Boyes berörde anhållan lemna bifall. Ropades Ja. Föredrogs å nyo och remitterades till StatsUtskottet Kongl. Majrts den 5 dennes till Rikets Ständer aflåtne, och den 11 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Nådiga Skrifvelse, angående det å RiksStatens Tredje Hufvudtitel uppförde anslag till Durchmarchekostnader. Föredrogs till remitterande Kongl.Majrts den 8 dennes till Rikets Ständer aflåtne, och den ii derpåföljde e. m. på bordet lagde, Nådiga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om lättad utväg till lånebidrag åt fastighetsägare. Herr Rosengvist Fredrik Leonhard anförde skriftligen: Att Styrelsen fästat det afseende vid den af Herrarne Lefren, Prosten Forslind, Lagman Noreus och Carl Bergman, hvar för sig i sitt Stånd , väckte motion om Räntecoupons eller Statsobligationers uigifvande, att Rikets Ständer nu vid Riksdagens slut skulle derom få emottaga en Nådig Skrifvelse från Kongl.
Ifyllningslucka och omrörningsanstalt må anbringas å pannan eller å hatteu, äfvensom aftappningsrör å pannan, med beräkning af dess innehåll i pannerymden vid upphettningsytans bestämmande; inrättande af ventiler å hatt eller ångrör vare äfven tillåtet. Afkylningsredskapen får vara af hvad storlek och beskaffenhet som helst, men ej vara så inrättad, att någon del alkoholhaltig vätska derifrån kan rinna till pannan eller utkomma från någon annan öppning än det vanliga utloppsröret. Rektifikator, mäskvärmare, ångapparat eller någon annan inrättning, af hvad beskaffenhet den vara må, till afverkningens fortskyndande, får ej vid dessa redskap anbringas, eller i någon af dess serskilda delar inrättas. Endast pannan får inmuras, men ej någon annan del af redskapen. § 8. Afgift i stället för »pannerymdsafgilt» och upphettningsyta i stället för »panuerymd». § 9. Afgiften för bränvinsbränning i denna klass beräknas och erlägges efter hvarje qvadratfots upphettningsvta för en termin eller 2 månader med 5 r:dr b:ko. § 40. till ett värde af minst 1000 r:dr b:ko, och får för detta värde utöfvas med en bränneriapparat af 6 qvadratfots upphettningsyta, hvilken yta ökas för hvarje 1000 r:dr egendomsvärde med Vt qvadratfot till dess den uppgår till 12‘A qvadratfot, som är den högsta inom denna klass och tillkommer ett taxeringsvärde, öfverstigande 26,000 r:dr b:ko. Hvar och en, hvars egendomsvärde berättigar till en större upphettningsyta, vare obetaget att begagna en mindre. § 11. Orden »pannerymd» och »panna» utbytas mot upphettningsyta. § 12. panna, hvars upphettningsyta svarar, i stället för «panna i rymd svarande». § 13. Mom. 2.
Det är anledning till anmärkning emot Föredraganden för KrigsÄrendena, hvarom remiss begäres till Constitutions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola. Stockholm den 25 Mars 1834. Ankom till Exp.-Utsk. den 28 Mars kl. 1 e. m. Memorial. Det är anledning till anmärkning emot Föredraganden för Handelsoch Finance-Ärendena, hvarom remiss begäres till Constitutions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola. Stockholm den 25 Mars 1834. Ankom till Exp.-Ulst. d. 29 Mars kl. S c. ra. Utlåtande j angående indragning af Vexel-Controleursbefattningarne. (I. A.) Kikets Ständers Revisorer hafva uti deras år iS3a afgifne och till StatsUtskottet remitterade berättelse, angående samma år verkställd granskning af Stats-Verkels tillstånd, styrelse och förvaltning, bland annat anmält, att fastän Rikets Ständer, under den 19 October 1829, hos Kongl. Majit i underdånighet förnyat den af dem förut gjorda hemställan: att, derest den uppdragne cöntrolen vid vexelnoterir.gen i Stockholm och Götheborg, i nåder pröfvades böra än vidare fortfara, de dertill erforderlige kostnader måtte anordnas utaf den a åttonde Hufvud-Titeln till Kongl.
Herr Den i8 Januari!. 87Z Herr ?.,;NL/r!t'in, s-rcob, hade i-rlälNNLdt ttt Memorial lvm upplästes, sä lydande: Da enligt Högloft. Nidderssap t och Adelns beslut nägra nya morrvrur ick: luun upptagas sedan Niksdags-Ordningen blckvit af Kontingen antagen, sä soranlätts jag i vvu-jukp k reservera för mig den rättighet ali här eiler r Stats-U:stvttet fä sramdelcs hrnna upplysningar rörande vägra Statens intrader; merr hwarä jag nu och i lörrvänlari pä ett Kongl. Majus Nädiga Ulstag, icke kan göra en fullständig anmälan. Stockholm den i8 Januarii 1809. ch Zengerlein Herr Grefwe» och LandrMarstn!k,en, frägade om Ridderstapet och Adrkn tilläte ntt denna Herr 2engerleins reservation i Protvcvlltt laktages. Blsvlls. Herr Xoräenliolps uppläste följande Di' clamen: HögwälborLe Herr Grefwe och LaudtMarstalk! Hvglcfi. Ridderstap och Adell Jag har flera sänger under denna Riksdag ansett mig stylvig säsom waimenande redlig Medborgare och ädelt tänkande Riksdagsman, att « detta rum yttra mina mrrungar afsigt att di - 874 Den 18 Ianuaril. bibehälla sränwakande lidande Medborgares räktighes teo, och i och med delsamma igenom försteg af en klok och sparsam hushällning, lätta ffaltgilwares bör. dor, och befrämja tillgängar kill Statens pätrangande dehofwer, jamt dymedelst upprätta Dess nog redan mycket förlorade CreditJag bekänner att dessa ämnen nästan aklkid Melsätter mina rankar, och än mera hafwa de bltswlt uppiifwade genom en Ridderstopet ost) Adeln nyligen meddelad stutt kallad: Alagra ord om Lrono-lefweranreurers nu warande lidande.
Erbjuder ÄFVEN HÄRMED EN aodti;, ÖPSUPPLAGA, BENÄMND ZILZA JSXAMIXATOJRN. DENSAMMA ÄR ÖFVER D Ä- DIR / t FIN, MEN SÄLJES det, OAKTADT TILL 1 KR. PR ST. LIKVID TORDE INSÄNDAS PR POSTANVISNING. VID PARTIKÖP LEMNAS RABATT. PARTIOCH MINUT FÖRSÄLJ ARE I STOCKHOLM HRR A. JS. JACOBSSON &amp; K:NI, DROTTNINGGATAN 39 A. SVAR. N; r 749. Ett tillförlitligt; rad är att i mars månad afskära fikueen omkiing ett par alnar från jorden. Nog blir den till en början ful, men om ett par tre månader är den full med grenar och återigen vacker. Har själf gjort så tre gånger, och alltid med godt resultat, dock bör man lägga ympvax pä det afskurna stället. Lina. Syltad Ingefära. 425 gram (- ett skålpund) torr ingefära, helst den s. k. ostindiska, utbredes i en träbunke. Ren kalk, upplöst med litet vatten, hälies däröfver och måste öfverallt väl betäcka ingefäran, som bör stå orörd i 14 dagar, men efter denna tid vändas med en trfispade. När detta skett, upplöses kalken med sä pass mycket vatten, att den kan bortrinna, och ingefäran lägges i ett såll, sköljes sedan några gånger i kallt vatten oeh får ett par timmar ligga i sådant, hvarefter den lägges i ett djupt lat oeh tunn sockerlag hälies däröfver. I denna får ingefäran förblifva i 2 dagar, hvarefter sockeilageu afhälles, uppkokas och ånyo öfverbälles varm. Under 14 dagar furnyas detta behandlingssätt minst 5 gånger. Slutligen kokas lagen, tills den som stora droppar faller från skumskeden. Ingefäran ilägges då oeh får d i uppkok. Förvaras * sedan i den flytande sockerlagen på lerkrukor. S. B.
Delaktighet i kassan kan erhSllas af hvarjc qrinna, so~n 9r äraiuna eller liar eii ställning och verksamhet, Iivilka ?tro jeiniörliga ined Iiirarinnas, och Iivilka med aC$eciide p i sjiiklighels och dödlighetsförhdllan&lt;Irn icke kunna anses rara ogpsaminare än 18rarinnekallets; som vid inträdet fyllt adenon Ar, men icke uppnatt femtio 31s Slrler; ror11 vid inträdet företer I3kares intyg om normalt helsotillst9nd; och som erlagger stadgade afgifter. Kassans tillgingar. Kassans tillghgar utgöras af delegarnes htradesafgifter och arsbidrag samt densamma möjligen tillfallande gak01 och donationer Den bestar tillsvidare af tvannc fonder: Undentödsfonden och Reservfonden. Den förra utgöres af de inflytande Srsafgifterna och frin densamma utbetalas omedelbart och i första hand sjukhjelpen. Reservfonden bildas af inträdesafgifterna, samt af det öfverskott, som iinderstödsfonilen km lemna vid hvarje ars slut. Till dessa torde franideles ytterligare en fond tillkomma, Donationsfonclen, bildad af tillfilliga gafvor och donationer. Algifter till kassan. Afgifterna till kassan best5 dels af slldana, som erliiggas blott en gang vid intradet, dels af arliga bidrag, hvilkas storlek bestämmas af ildern vid inträdet och utga enligt följande tabell. Ii~iddcraigiit. drinfgin. Frin fyllda r8 till 2 - 5 ars alder .z kronor . i z kronor. s s ï . 17 ' Afgiftenia inbetalas direkt till kassan i Stockholm inom januari manad af det kalenclerBr, a r hvilket sjiikförsiikringen skall gälla. Skulle första inbetalningen af arsafgiften vid inträdet icke ega rum i januari manad, erlägges en afgift.
Ad. vill lägga LagUtsk:s betänk, lill handlingarne, med det förklarande, såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit, att Ståndet anser sig böra bibehålla sin arfsrätt. Ett sådant förklarande ämnar jag bestrida eller votera emot, på den grund, sorn jag förut anfört, nemi. derföre att jag icke kan anse frågan vara af privilegii natur. 2:dra frågan blir, huruvida R. o. Ad. vill ingå lill K. M. med en adress, och en 3:dje, i hvilka ordalag de irna adress bör vara affallad. Hen andra frågan, om en adress må till K. M. aflätas, skall jag icke motsätta mig. Jag. anser den väl befogad, såvida den uppställes i andra ordalag, och för att fä dessa ord alag ändrade, skulle önska, all motionen eller förslaget blefve remittcradt till Ridd.IJtsk., som kunde fä sig uppdraget att uppsätta en adress, som med Ståndets åsigt kan vara öfverensstämmande. Jag bekänner, att jag aldrig funnit praxis hafva varit sådan, att när fråga om en adress till K. M. förekommer, en ledamot uppträder och lill protocollet dicterar adressen, utan frågan har blifvit remitterad till ett Etsk. efter det Ståndets ledamöter, såsom ledning för Etsk., yttrat sig både för och emot förslaget. Endast på sådant sätt kan det vid slutlig pröfning af en dylik fråga antagas för visst, att den adress, som beslutas, är från början till slut ett troget uttryck af Ståndets tänkesätt, och icke blott af en enskildt ledamots. — Jag har visserligen antecknat mig till minnes åtskilliga af de satser, sorn af mine motståndare i dag blifvit anförde till vederläggning af de åsigter, som jag och flere andre talare före mig uttalat i detta ämne, men då R. o. Ad. redan nog länge sysselsatt sig med denna discnssion, vill jag nu afstå från allt vidare upptagande af motsidans argumenler. Ropen på propos. förnyades. Frih. Cederström, Jacob:
Jag hoppas att Ståndet i detta fall skall lemna arméen, liksom de öfrige medhorgarne i samhället, ett ytterligare bevis derpå, att rättvisa och billiga fordringar alltid inom detta Stånd göra sig gällande, och att så länge R. o. Ad. finnes, skall icke arméens rätt och bästa inom riksförsamlingen undertryckas. Pä nu anförda skäl yrkar jag återremiss ä betänk. Frih. Cederström, Jakob: Det är icke min afsigt att här ingå i någon undersökning om beloppet af de löner, arméens befäl får åtnjuta. Jag vill nu endast fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derå, att om pensionerne icke ordnas så, att det äldre befälet deraf kan existera, blir arméen innan kort otjenstbar, d. v. s. hvar och en militär blir i sin grad för gammal alt kunna verkställa hvad som af honom påräknas. Då R. St. anvisa medel till bekostande af arméens så väl gemenskaps som befälslöner, måste väl åligga samma Ständer att så ordna, att detta befäl icke tvingas att tjena till dess de af ålder och orkeslöshet icke vidare kunna förrätta sin tjenst, då de likväl icke äro skyldige att taga afsked; ty enligt författningarna kan ingen för sjuklighet åläggas att taga afsked. Den lumpna summa K. 51. nu begärt, har Utsk. likväl afstyrkt, och det under pretext af bristande tillgångar. ^ Vet då Ulsk:s ledamöter huru stora tillgångar vi verkligen hafva? Ar det dem bekant hvad bevillningen i sin perception kommer att lemna? På sin höjd kunna de kalkylera hvad den ordinarie räntan skall uppgå till, efter det belopp, den utgjort förb är. 5Ien hvad den hädanefter skall komma att utgöra, kunna de icke med någon säkerhet bestämma enär det är ^beroende af blifvande markegångspriser. StatsUtsk. talar således icke sanning, när det säger att folkets tillgångar icke medgifva ifiå— gavar. utgift, ty den talar icke sanning, som yttrat sig öfver någonting, derom han icke kan hafva någon säker kännedom. Dessutom böra R.