Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. och dels af enskilda motionärer föreslagna utgifter ej kunnat tillstyrkas, hade Utsk. icke med skäl kunnat föreslå en utgift för ifråga var. ändamål, hvilket Utsk, ej ansett kunna i vigt jemnföras nied flera andra, för hvilka anslag dock blifvit afstyrkta. Den a Juni e. m. zoi Gr. von Fersen: I följd af den upplysning, sorn jag nu af ordföranden i StatsUtsk. erhållit, att nemi. andra, efter StatsUtsk:s tänka, mera magtpåliggande ändamål fått stå tillbaka, emedan tillgångar saknats, från träder jag ali begäran om återremiss, hvilken jag linner ej skulle tjena till något; men jag förklarar, att det endast är derföre, att mera angelägna saker, än hvad jag föreslagit, fått stå tillbaka, som jag ej yrkar återremiss. StatsUtsk:s utlåt. N:o 109 blef af It. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogos och biföllos StatsUtskts d. 28 sisth Maj f. m på bordet lagda utlåt:n: N:o 10. i anledn. af väckt fråga om utfärdandet af en författning, att hus och tomter i stad, som blifvit inköpta för statens, landets eller ortens allmänna behof, böra utgöra enahanda utskylder lill staden, sorn för enskildas egendomar äro stadgade; N:o in. i anledn. af väckt motion om upplåtande af rättigheten till strandvrak åt de härader, som angränsa hafskus!en; N:o 112. i fråga om fri dispositionsrätt till ekskog för åboer på kronohemman och innehafvare af boställen; N:o 1 1 i. i anledn. af gjorda förslag om förändring i tiden för mantalsskrifning och uppbördsstämmor samt förminskning i de sistnämndas antal; N:o 114. i fråga 0111 indragning till K. M. och Kronan af ett till forsstyrmansboställe anslaget hemman i Degerfors socken af Westerbottens län; K:o 116. i fråga om utjordars beskattning.
December 1737, förklarat, att Drängen Anders Häggbom, i brist af tillgång till honom, för första resan hustjufnad till värde af 9 — 27 - R:dr 10 sk. banko, ådömda böter 55 R:dr 12 sk., skulle straffas med tjugofyra dagars fängelse vid vatten och bröd, då likväl den för berörde hustjufnadsbrott belöpande kroppsplikt af fängelse vid vatten och bröd, derest densamma blifvit bestämd efter det stulnas dubbla värde, 18 R:dr 20 sk. eller 55^ daler silfvermynt, icke utgjort mera än sexton dagars dylikt fängelse, hvadan den sakfäilde således, i följd af RådstufvuRättens beslut, undergått sådant fängelsestraff åtta dagar längre, än lagligen bort äga rum, har AdvokatFiskalsEmbetet i Kongl. Svea HofRätt, till fullgörande af min under den 2 December 1839 aflåtna remiss och i öfverensstämmelse med de af mig i lika beskaffade mål förr angifna grunder, emot de RådstufvuRättens ledamöter, som till berörde olagliga beslut bidragit, inför Kongl. HofRätten anställt talan om ansvar och ersättning; öfver hvilket åtal, efter det Häggbom förklarat sig icke göra anspråk på ersättning för det honom, genom det oriktiga förvandlingsbeslutet, tillskyndade lidande, Kongl. HofRätten, genom utslag den 27 Januari nästlidne år, sig utlåtit, att ehuru Kongl. HofRätlen, lika med AdvokatFiskalsEmbetet, ansåge, det Häggbom, vid bristande tillgång till de böter, hvartill han för ifrågavarande hustjufnadsbrott gjort sig förfallen, rätteligen bort dömas att undergå endast sexton dagars fängelse vid vatten och bröd, funne likväl Kongl. HofRätten, med afseende å så väl ordalydelsen i 1737 års Kongl.
Först nämna då jag bör dess silkesfina hår, Jag har den känslan än, jag mins der som i går, Då vid min sida hon låg som en silkesböna, Så trind och len och mjuk, må himlen henne löna, För hvarje ljuf sekund, för hvarje känslans tår, Som hon kan locka fram, ehur den snart förgår. Väl hyste hon ibland en större mängd af gäster, Som, svarta till sin drägt, dock icke voro prester, Det var dess enda fel hvar dödlig äger dem, Är någon af oss fri, mig svaren, systrar, hvem? Som sagt, dess enda fel, hon hyste dessa qvicka, Som hoppa lätt i dans; som kittla och som sticka, Men täckt hon log deråt, hon kyste dem med grace Och smålog då åt mig; på läppen smög en frace, Om hennes ömma bröst, om hennes ömma hjerta, Som ingen dödlig vill tillfoga någon smärta. Och när dess lätta vän sprang i en luftig tour, Melodiskt vid mitt bröst hon sjöng: "Brulant d'amour". Men af min känslas höjd, at smärtans grymma plågor, Jag svindlar, mättas af, i sömnens vallmo vågor Försänkes nu min själ, jag svimmar, ack jag dör, Zemire, Zemire, mitt lif du allt! för dig jag dör! (Dånar. Blir clairvoyante och talar.) Hvad ser jag himlen öppnas! (paus) Hvar är jag? Uti grafven! (paus) Hvad skådar jag, o! smärta. O! min Zemire det är! O! klappa ömma hjerta Jag henne skådar der! (Med enthusiasm) Bland englar och andar I Abrahams sköte Min älskling jag skådar O! kom till mitt möte, Din röst mig bebådar, Bland himmel Och hvimmel, Bland englar, Serafim, Bland andar, Cherubim, Och luftens hela skara Att jag der snart får vara! [Lång paus. Hon kastar sig orolig fram och åter; ger sorlande ljud och talar:] Men jag tror jag åter irrar, Är det ej Zemire som stirrar, Der ibland en smutsig hop? Är det ej en källargrop? Kan väl Abraham sin boning
Dansen tog sin början, han syntes icke till, men jag lyckades reservera en vals åt honom. Ett par danser gingo, men han kom icke. Om han slagit alltsammans ur hågen, funnit det besvärligt, tänkte jag med djup missräkning. Nej, där var han verkligen! Han stod i ett fönster och talade med en annan herre, under det hans blick letande genomfor rummet. Jag smålog för mig själf, jag visste nog hvem han sökte. Men jag beslöt att straffa honom för den oro han gjort mig och låtsade ej se honom. I stället började jag lifligt konversera med min kavaljer, som sä- kert förvånade sig öfver det hastiga omslaget, ty dittills hade jag varit tankspridd och fåordig. Dans följde på dans, men kapten L. deltog icke, utan stod vanligtvis ensam i en dörr eller fönstersmyg, och jag märkte, att han gaf akt på mig. Alltjämt väntade jag att han skulle komma fram till mig, men förgäfves. Aldrig i mitt lif har jag koketterat som den kvällen. Det var som om en ond ande fått makt med mig. Jag pratade och skrattade utan hejd, jag slö- sade med eldiga blickar och hulda leenden, allt för att bringa honom till det yttersta, framtvinga den bekännelse, jag längtade efter. Ju längre tiden led, dess blekare blef han och uttrycket i hans ansikte blef allt, hårdare och kallare. Men det var ju hans eget fel: hvarför skulle han pina både sig själf och mig genom att hålla sig på afstånd? Allt skulle dock bli godtgjordt, bara jag fick träffa honom. Till mina adoratörer hörde äfven en ung baron, som jag visste var en lika lättsinnig människa, som han var skicklig dansör. Jag hade aldrig förr uppmuntrat honom, men denna afton var han ju ett af mina verktyg och fick på grund däraf rikligt sola sig i min skenbara ynnest. Också blef han allt mera enträgen och närgången i sin kurtis. Sedan jag för andra gången J G dansat en polka med honom, förde han mig in i ett litet svalt kabinett, som endast upplystes af en skär ampel i taket. Trött och andfådd kastade jag mig ned i en låg emma.
Härnäst liar blifvit hegardt, alt Utskotten skulle föreslå Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om den snaraste handläggning af ifrågavarande ämne; men då Utskotten haft tillfälle att se förslaget till ny Tåg-Ordning fullständigt utarbeta lt, samt inhemtat, det den underdåniga föredragningen deraf vore uppskjuten endast i afvagtan på förväntad skrifvelse i ämnet från Rikets Ständer, så anse Utskotten, alt den i nyssberörde afseende begärda framställning till Kongl. Maj:t ej torde vara af behofvet påkallad. Vidare har yrkats, att Utskotten bordt tillstyrka Rikets Ständer att fästa Kongl. Majrts Nådiga uppmärksamhet på fördelen af truppers fortskaffa ing med ångfartyg; men då transporter sjöledes blifvit, i anseende till dermed förenade besparing samt öfriga fördelar, af Utskotten i allmänhet tillstyrkta, samt Utskotten ej eller i detta fall ansett sig böra föreslå Rikets Ständer någon serskild framställning, angående sältet att verkställa den begärda förändringen, och då dessutom Kongl. Maj:t säkert, lika med Rikets Ständer, inser de större förmoner, som ångfartyg erbjuda ■vid transporter sjöledes, hvilket vinner desto större visshet, när man i minnet återför, att snart sagd t alla sjötransporter af trupper under senare åren skett förmedelst ångfartyg; så få Utskotten hemställa, alt det i förr» berörde afseende afgifna förslag icke må till någon åtgärd föranleda; åberepände härvid Utskotten i öfrigt till en del de skäl., sorn blifvit anförda i Utskottens af samtliga Riks-Ståuden bifallna Betänkande N:o 5 r, i t ti hed ning af vackt fråga om skyldighet för em betsoch tjenstemän m, fl. £ .t, dä de företaga resor i Kongl. Majrts och Kronans ärenden och på dsM bekostnad, färdas på ångfartyg der sådant sig göra låter.
Då nu ifrågavarande ständiga tionde-sättningar för Stockholms län kunnat, ehuru saknande formel fastställelse, under en så lång Fdsföljd tillämpas och lända till efterrättelse för så väl tiondegifvarne som kronan, och då de skallskyldige säkerligen icke skulle lyckas undandraga sig att utgöra berörda afgift, pä den grund att tionde-sättningen ej blifvit fastställd, hafva Rikets Ständer ansett denna omständighet deslomindre utgöra skäl för att ålägga ifrågavarande komministers-boställen en ny beskattning, hvarifrån de, om fastslällelsen egt rum, obestridligt varit befriade, som komministrarne i Stockholms län derigenom i sjelfva verket skulle på ett ganska känbar! sätt lä vidkännas följderna af en uraktlåtenhet, hvilken icke i något afseende kan dem tillskrifvas. Härtill kommer vidare att K. M:L uti Nådiga Brefv et den 1 Februari 1825 dels förklarat Sig anse det icke vara med billighet och grunderna för åsätta beskattningar förenligt, att uti de orter, hvilka långt före detta ständig tionde-sättning undergått, hemman och lägenheter, som dervid icke blifvit upptagne, nu skulle sådan tionde påföras, i motsats hvartill K. M:t omförmält de orter, der ingen ständig tionde-sättning ar införd, samt all den af Kammar-kollegium åberopade fastslällelsen uti samma Kongl. Bref återfinnes endast sålunda, alt K.
Till utdelande vid landtbruksmöton af högre •prisbelöningar för husdjur, redskap och machinerier samt ladugårdsprodukter, sädesslag och andra jordbruksalster har Kongl. Maj:t äskat ett extra anslag af 6,000 R:dr, eller enahanda belopp, som vid sodnaste riksdag för sådant ändamål anvisades; Och då, enligt hvad af Statsråds-protokollet upplyses, verkningarne af dessa prisbelöningar visat sig särdeles tillfredsställande, hemställer Utskottet, att Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. 38:o. För att användas till afsedda årliga täflingsmöten med gödboskap, smör, ost, fläsk och kött uti städerna Stockholm, Göteborg och Malmö, för så vidt Hushållningssällskaperna distriktvis vilja förena sig om sammanskott af medel till dessa utställningar, har Kongl. Maj:t hos Rikets Ständer begärt ett extra anslag af 3,000 R:dr. Beträffande denna fråga hade, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, Landtbruks-akademien anfört: att då de allmänna landtbruksmötena vanligen icke hölles oftare än hvart annat eller hvart tredje år samt alltid på olika ställen, de vid dessa möten för förevisade husdjur och redskap m. m. utdelade premier, ehuru nyttiga och behöfliga, likväl icke kunde, såsom önskligt voro, väcka någon fortgående täflan och städse förnyad eggelse till framåtgående i den särskilda rigtning af boskapsskötseln och mejerihushållningen, hvars befordrande genom premierna afsetts; att denna fråga sedan sistlidna riksdag erhållit för vårt land en annan och vida större betydelse, enär felet att ensidigt, såsom hittills skett, egna nästan uteslutande all uppmärksamhet vid jordbruket åt spanmålsodlingen, med försummande af boskapsskötsel och mejerihushållning, blifvit alltmera insedt och erkändt, och landtbrukarnes bemödanden numera allmänt ginge derpå ut, att återställa jemnvigten mellan de båda lika angelägna hushållsgrenarne sädesodling och ladugårdsskötsel.
Åkerberg och Skräddaren Johan Malmlöf, denne sednare i1 egenskap af Syssloman uti Åkerbergs konkurs, yrkat, att, efter det Ri-Åkerberg för kets Ständer, under 1844—1845 årens Riksdag, åt Fullmäktige öfver-^'JJf lernnat att, i anledning af de prof, Åkerberg eller med Fullmäktiges båttradt sebegifvande någon annan kunde komma att inom 184G års slut alleindelmvntna, utgifva ett praunium af 8,000 R:dr för det prof, som ansåges mot efterapning bäst betryggande, samt ett dylikt prof blifvit af Åkerberg lill Fullmäktige allemnadt, hvilket utsedde kommitterade eller sakkunnige män skulle ansett hafva uppfyllt de vilkor, Rikets Ständers i ämnet fattade beslut föreskrefve, men förenämnde belöning blifvit Åkerberg förvägrad, Fullmäktige måtte åläggas att till Åkerberg och hans konkursmassa utgifva omförmälda belöning med ränta; så har Kongl. Hof-Rätten, medelst Dom den 5 sisth September, funnit skäligt förpligta Fullmäktige alt af Bankens medel genast lill käranderne utbetala den omstämda belöningen, 8,000 R.dr, jemte derå efter 5 för hundrade om året räknad ränta, från stämningsdagen, 8 dagar före den 29 Januari 1850, lill dess betalning sker, samt derjemte godtgöra kostnaderna i saken, med tillhopa 25 R:dr; varande likväl denna dom, i följd af Fullmäktiges beslut, Kongl. Maj:ts nådiga pröfning Och skärskådande, A Bankens vägnar, underställd. §. 35. Under liden lian den I November nasti, år, då 0 mål, angående Handlagda efterapning och förfalskning af Bankens sedlar samt utprångling af så beskaffade sedlar, voro på vederbörande Domstolars pröfning beroende, apning och har eli dylikt mål blifvit anbängiglgjordt och ett slutligen afdömdt,^'/^^”*”^ hvadan 0 mål fortfarande återslå oafgjord», och äro uti dessa mål 9 personer under tilltal ställde.
Den, som vill, att Konstitions-Utskottets, uti Memorialet N:o 32 framställda, af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden godkända, förslag till ändring i 14 § 3 momentet Riksdags-Ordningen. skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 56. 13 Vinner Nej, är berörda grundlagsändrings-förslag iörkastadt. Omröstningen har utfallit med Fyratiofyra Ja och Tretiofyra Nej. Stockholm den 30 Juli 1860. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns På Högvördiga Preste-Ståndets vägnar: Carl G. Mörner. vagnar: Th. Wensjoe. På Välloiliga Borgare-Ståndets vägnar: F. A. Rinman. På Hedervärda Bonde-Ståndets vägnar: Joh. Persson. G. Cederschiöld. Bih. till R. St. Auk. till Exp.-Utsk. den 10 Aug. 1860, kl. 1 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändring i i4 § 5 momentet. Rtksdags-ordningen, angående Bruksägares represenlations-rätt. 1 anledning af en utaf Ledamoten i Borgare-Ståndet Herr C. F. Waem, väckt motion om ändring uti Riksdags-ordningens föreskrifter, i 14 § 5 momentet, rörande Bruksägares representations-rätt, har Konstitutions-Utskottet till närmare granskning företagit detta lagrum; Oell dervid funnit, att de bestämmelser, som vid lagens antagande voro gällande i fråga om bergsbruks-rörelsen, derefter undergått stora och betydliga förändringar. Till en början har nemligen frihet i koloch tackjernshandeln blifvit medgifven, hvarigenom den väsendtliga grunden till skilnad emellan bergshandteringen inom och utom tackjerns-bergslag upphört.
Föredrögos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 17 dennes e. m. på bordet lag dr, Utlåtanden : Frå nStats-Bevillnings-s a m t All - m anna Besvärsoch OeconomieTJ iskotten: Af dea 1 dennes: N:o 5f)5, I anledning af gjorde a7i~ åaärkningar vid Utskottens förut meddelte Betänkande, rörande Postföringen i Riket» Från Stats-Utskottet: Af d en 1 x dennes: N:‘ 596. I anledning af Kongl. Maj:t<? Nådiga Remiss uppå Unke-Fru Louise af Wibelis underdåniga ansökning att få bibehålla hälften af dea pension hennes man på Allmänna indragnings Staten innehaft. Af dea i3 dennes: I anledning af väckt motion om ersättning från Riksdagskostnads-Sum - Den i 9 November e, ifi. inan för reparations kostnaden å Storkyrkoförsamlingens Orgelverk. Angående förändring i nu gällande föreskrift om Allmänna indragningsStalens utgifvande af trycket. I anledning af Kongl. Majlis Nådiga Remiss uppå Creditorernes uti aflidne Öfver-Directeuren Ivihlströms gäldbundna Lo underdåniga ansökning med förslag till förlikning i Rättegången angående det med 3jerneke Öfverdireeleur ingångne Arrende om Ädelfors Guldverk. Från Banco Utskottet: Af den i5 dennes: N:o 73. Om utarbetande af ett sammandrag utur den af framlidne Banco-Commissarien F. Silfverstolpe författade omståntleliga Historia, rörande Banco-Verket; jemte en ändamålsenlig fortsättning för den efter år 1800, framflutne tid. Af den 17 dennes: N:o 74. I anledning af väckt motion om vidtagande af sådan förändring i ntynlordningarne, att slagskatt blefve uti sjelfva myntet inberäknad. Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Banco-Utskoltels dea 17 dennes under N:o 70. afgift
Maj:t har under den i3 Februarii 1800 anbefallt Öfver-Directeuren vid Landtmäteriet företaga den i Kongl. Brefvet den 5 Julii 1827 Bil. ilil R.ySt.^Just. Ömludsm. Emi. Ber, d, i5 Jan. 1834. 39 förordnade revision af berörde Taxa och med dess betänkande i ämnet inkomma; hvarefter och sedan detta betänkande inkommit en Gomitce för frågans granskning blifvit förordnad. i3 :0 Sökt nedsättning af tionden för Lovers Al un verk på öland. Uti Nådigt Bref den 20 Februarii i83o, har Kongl. Maj;t bifallit, att, till understöd vid bekostandet af förbättringar i Alunverkets lastageplats vid Degerhamn, Interessenterne uti Lovers Alunverk må under ytterligare 8 år, Irån och med i83o, åtnjuta nedsättning i tionden till hvar 3o:de i stället för hvar io:de tunna, med skyldighet att hvarje år använda en emot den beviljade nedsättningen i tionden svarande kostnad till lastageplatsen förbättrande. Yrkad skyldighet för ordinarie Domare, att af egna medel ersätta kostnaden för dess Yicariers resor från och till bostad utomdomsagan. Genom Nådigt Bref den 5 Mars 1831, har Kongl. Maj:t, uppå anförde skäl, förklarat Sig icke kunna bifalla hvad Rikets Ständer i' detta ämne hemställt. 13:0 Lånebidrag af allmänna medel till aftappning af odlingsbara kärr och mossar på Gottland. 1829 den 3 Julii i underdånighet anmäld och afslagen, i anseende till bristande tillgångar å nionde Hufvudliteln. l6 .0 Förberedande åtgärder för sänkning af sjön Wenern. Genom Nådigt Bref den 28 September [833, har Kongl. Majrt anbefallt
Stats-Werkets skuld till Riksgälds-Contoiret för dest försträckning stor 885,767 R:dr 42 st. 9 rst. till ,8lo arv Hamnstäng ing och Hrebro Riksdag?- kostnader m-M., war wid 181: arv sut 348.291 R:dr 42 st. 9 rst.; men bör mcd den ptterligare afbetalning, fou» Contoiret den . sista i denna manad erhåller af detta O.warkalS Q-werffott, pä den §f Riksens Ständer anordnade Summan till asbördande af Stars WerketS Banöoffuld, bliswa minskad till Z20.850 R.dr 47 k'- rst. Riksgälds-Contoiret erhåller ock da lill inlösen af accepterade Jnwisningar för Krigsssulder, stin d. , April blifwa förfallne, en Summa af l 87.769 R:dr ;6 st. hwjlkcn Summa blifwer af Banquen försträckt och kvmnier att öka dest fordran, ftin wid fistl. ars slut war 9.260,965 R.dr 28 st. z rst., 0- heräknadt der» mindre Creditiv-Summan 502,200 R:dr, som sistledet ar uppläntes Hwad Stats-Eontoiret salunda haft den Nåden i underdånighet anföra, warder Eders Kongl. Mattts Nadigste pröfning och godtfinnande underdanigst hemstaldt. Med undersätlig trohet och lydno framh. Stats-Contoir^ Stormäkti'e Ailccnadigste Konung, Eder Kongl. Maj:ts Underdqnigste. Trvplistigste tjenare och uadersafark 6. läl. M. klnnlc. 6. O. VV8l>lbei'g. 12. ^VitloAreq. dl. sittouelius. Lv. Ler§ttröm. (3. Orjes. Till 5 ongl.
För öfrigt vill det synas, som Revisorerne förbisett, att 1848 och 1849 års hufvudböcker, jemlikt derför af Statskontoret upprättadt och af Eders Kongl. Majit i nåder faststäldt formulär, i sjelfva verket innehålla ett så beskaffadt konto med Statskontoret, som nu blifvit ifrågasatt, ehuru under annan rubrik, nemligen den af statsanslag; hvilket konto tydligen utvisar de penningetransaktioner, som under hvarje år emellan Statskontoret och Sundhetskollegium ägt rum. I anledning af Revisorernes antydan uti 5 §., att Carolinska Mediko-kirurgiska institutets penningeställning under revisionsåren försämrats, får Kollegium i underdånighet upplysa, att den skuld, Institutet vid 18-49 års slut ägde, redan under år 1850 blifvit til) fullo liqviderad. Slutligen har uti 6 §. blifvit anmärkt, att, i 1S4S års kassaräkning för Pbar maceutiska institutet, utgiften för liqviderande af en räkning å 6 Riksdaler 37 skilling 6 runstycken riksgäldsedlar är afförd med lika belopp uti bankomynt, och att, i samma instituts kassaräkning för år 1849, på enahanda sätt upptagits en post å 9 Riksdaler bankosedlar, i stället för denna summa i riksgäldsmynt; och då denna anmärkning befunnits grundad, är redogöraren förständigad att för obehörigen afförda 5 Riksdaler 12 skilling 6 runstycken Pharmaceutiska institutet godtgöra, medelst beloppets uppdebitering under observationstitel uti först afgifvande årsräkning. Den nådiga remissen återföljer, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, €. .1. EK§TBÖHEB. M. M. AF PONTIN. Dan. EKELUND. E. G. ENGBERG. Fr. Th. BERG. Stockholm den 19 Februari 1852. •/.
Jag bar icke bifogat någon reservation vid denna punkt lika litet som vid många andra, ehuru min tanka varit mer eller mindre afvikande från pluralitelens, dels derföre att jag ansåg det obehöfligt, då jag hade tillfälle alt bär yttra mig öfver frågorna, och dels derföre att tiden icke tillåtit mig att afgifva så motiverade reservationer alt. de kunnat verka på de öfriga Stånden om de dervid fästat sin upmärksamhet. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Första frågan vid a fgörandet af förevar, ämne torde vara den, huruvida frågan är i behörig ordning väckt, d. v. s. huruvida StatsUtsk. har haft rätt att framställa delta förslag, eller icke. I afseende härå instämmer jag med Ur von Hartmansdorff. Visserligen är det stadgadt i den på motsidan åberopade 30 § i Riksd.Ordn. att StatsUtsk. skall vid sina förslag till nya utgifter iakttaga nödiga indragningar och besparingar. Men den föreskriften att Utsk. skall pröfva hvad som erfordras sedan nödiga indragningar och besparingar blifvit iakttagna, kan efter min åsigt icke innefatta något annat än alt, vid bestämmande af de nya anslagen skola tagas i beräkning de besparingar, som äro att tillgå. Deraf följer dock ingalunda all StatsUtsk. har någon makt att föreslå indragning af embeten, såvida icke fråga derom i behörig ordning blifvit väckt. 1 det fallet är 37 § Riksd.Ordn. alldeles tydlig - Den 24 April, g 81 lig och klar, da den innehåller, på sätt Hr von Hartmansdorff redan har tillkännagifvit, alt ”intet Utsk., Const. och BankoUlsk:n allena undantagne, vare berältigadt att väcka frågor till afgörande i R. St:s plena, eller att uptaga andra ämnen, än de från plena remitterade; såvida ej, hvad StatsUlsk. serskildt angår, Konungens propos., enl. 27 §, till detsamma omedelbarligen öfverlemnas”. Det är således endast och allenast i det fall alt K.