Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Karlen talade just om det olämpliga i a t t göra r e n trä- virket på innanfönsterna, strax innan dessa skola användas. » Så tro de, a t t om de yttre fönsterna äro väl tätade, skola de slippa i m m a n mellan fönsterna, m e n det är ett stort misstag, » sade han. » För d e t ändamålet skall man i stället laga, att innanfönsterna bli täta. » Och d e t är ju naturligt, a t t om en del af Muspelhems (d. ä. kammarregionernas) värme i d e t visserligen något I smala Giuungagapet mellan fönsterna möter kölden från Nifelhem därutanför, så uppstår visserligen icke någon Y m e r och u d h u m l a, men — i m m a blir det. Därför brukas också på många ställen, a t t m a n låter temperaturen i d e t r u m där fönster skola sättas in, bli tämligen låg, innan sysslan företages. M e n: » måttliga korfvar äro bäst » äfven härvidlag. F ö r m i n del skulle jag föredraga litet i m m a mellan fönsterna framför att förkyla mig. Men är du en afsvuren fiende till d e n d ä r imman, laga då framför allt, a t t trä- virket på dina fönster blir rengjordt i god t i d! atomerna hafva en speciel förmåga att i stort antal — ända till 200 stycken (oorganiska atomer däremot högst till ett tiotal) — ingå i s a m m a molekyl, dels därpå, att de förena sig med hvarandra på så oändligt många sätt. Bland g r u n d ä m n e n a förenar sig kolet oftast med väte, syre och kväfve, m e n därjämte m e d svafvel, fosfor, järn och jod. Af dessa föreningar uppstå en mängd för oss välbekanta ä m n e n, såsom benzin, anilin, lökolja, läkemedlet sulfonal, ägghviteoch ostämne, blodfärgäinne, bladgrönt m. fl.
Jag känner en sådan sjuk kvinna, som n u årtionde efter årtionde stått kvar i sitt arbete. Medellös och beröfvad sin • arbetskraft äger hon ej den ringaste möjlighet a t t bidraga till sin försörjning eller d e n sjukvård, hvaraf h o n h a r behof, utan måste år efter år anlita sina släkt i n g a r s och vänners hjälpsamhet, så långt deras vilja och förmåga sträcka sig. Hvilken lättnad i arbetsbördan för henne och de ined henne likställda, om kärleksfulla händer ville taga sig a n deras sak och för all nöd ömmande hjärtan ville t ä n k a u t något sätt att hopbringa en pensionsfond för obotligt sjuka, hvarest de hade rättighet a t t söka sitt penningbidrag, rättighet på samma grund som yrkesidkerskan söker sitt i den till hennes förmån stiftade understödskassan. Hvilken glädje också för dessa fattiga sjuka a t t någon gång få låta sin hand omsluta en liten penningsumma, som de k u n d e få benämna sin egen! Och n u till sist en fråga till dig, Idun, som är allas vän: vill d u också vara min vän och hjälp? Vill d u på din vandring till de mångtusende h e m m e n taga min skrifvelse med? Men vänta — jag vill säga dig något, som du ej ser och märker, m e n som d u skall hviska in i människornas h j ä r t a n: u n d e r de enkla, konstlösa orden gömmer sig en fast och orubblig tro på att du skall finna det d u och jag söka: barmhärtiga hjärtan och hjälpbringande händer. Kronprinsessans hälsotillstånd synes tyvärr, enligt de senaste underrättelserna, fortfarande mindre tillfredsställande. Febern h a r vikit, m e n hostan är besvärlig och kraftlösheten betydlig. Sedan kronprinsen n u skyndat till hennes sjukbädd i Kom, h a r h o n dock den luguande känsla af a t t se maken vid sin sida, som bättre än något annat bör k u n n a underlätta tillfrisknandet. Frans Hedberg, den öfver hela vårt land högt uppskattade författaren, hvilkens penna ej heller varit främmande för I d u n s spalter, fyllde den 2 dennes 70 år och hyllades på bemärkelsedagen från vida kretsar af beundrare och vänner.
Der den fann sina fordringar uppfyllda, eller på väg att uppfyllas, der berömde den – vanligtvis utan gräns; der motsatt händelse inträffade, tadlade den – lika gränslöst; bäggedera med större afseende på ”stil”, än på sak och composition. Uppenbart är, att den gerna, och med en hardt nära grym njutning (ehuru ofta med nog lättfunnen satir), begabbade och intill benen hudflängde arma småförfattare, till största delen menlösa tillfällighetsrimmare utan ringaste anspråk på vitter ära; men ogerna inlät sig med sådana skriftställare, hvilkas upphöjdare plats i snillets verld tycktes kräfva en viss försigtighet, eller i allmänhet en mera redbar begrundning af både saken och personen. Ofelbarheten och allmakten kunde nämligen i två fall äfventyras; antingen man råkade mot förmodan stöta på och uppreta ett slags alter ego (såsom just i Stockholms-Postens början skedde, med den nyss på skaldebanan framstigne Leopold, som då klandrades af Kellgren för bombast och phebuseri); eller ock antasta någon af dessa jättebåla svärmare, dessa regeltrotsande snillen utan hejd, som, oaktadt alla sina brott mot den goda smaken, voro med hänryckning omfattade af en alltför talrik allmänhet. Detta kritiska tidningsblad, Sveriges dåvarande förnämsta, egnade derföre trägen Uppmärksamhet åt t. ex. en Brunkman, en Bjugg; det höll sig icke för godt, att till ofta förnyade spelöjen framhålla den enfaldige Bager, och ur de aflägsnaste landsorts-vrår uppspana förbrytare i vers eller prosa, som väl aldrig drömt om något rykte i vilterhetens häfder; deremot gick det omkring Lidner, äfvensom (i det längsta) kring Thorild, liksom på strumplästen. Hvad i följd häraf kom att mest bevakas och gynnas, var en täck, men enformig och entonig felfrihet. Huru minutiös denna felfiihets-lära var, och på hvilka svaga fötter hon sjelf stod, blottar sig tillräckligt i just den nyssnämnda striden mellan Kellgren och Leopold.
Han lutade sig nu fram emot henne, fångade hennes blickar och tvang henne ändtligen att lyssna till hvad han sade. »Ni skall förstå, ni skall se och förstå, donna Micaela. Hvad vi behöfva här nere i södern är en pånyttfödelse, en uppryckelse, sådan som kristendomen var på sin tid. Upp med slafvarna, ned med herrarne! En plog, som vänder upp nya samhällslager! Vi måste så i ny jord, den gamla jorden är utsugen. De gamla ytlagren bära endast späd, eländig växtlighet. Låt grundjorden komma upp i ljuset och ni skall få se på annat! Se, donna Micaela, hvarför lefver socialismen, hvarför har den icke gått under? Därför att den kommer med ett nytt ord. ’Tänk på jorden’, säger den, såsom kristendomen kom med ordet: ’Tänk på himlen’. Se er omkring! Se på jorden, är den ej allt hvad vi äga? Låt oss då inrätta oss här så, att vi blifva lyckliga. Hvarför, hvarför har man ej tänkt så förr? Det är därför att vi sysslat så mycket med det där efteråt. Låt oss bli kvitt det där efteråt! Jorden, jorden, donna Micaela! Ah, vi socialister, vi älska henne! Vi tillbedja den heliga jorden, den stackars föraktade modern, som bär sorg, därför att hennes barn vilja uppstiga till himlen. Tro ni mig, donna Micaela,» sade han, »det skall vara gjordt inom sju år. Då år nittonhundra bryter in, skall det vara färdigt. Då skola martyrer hafva blödt, då skola apostlar hafva talat, då skall skara efter skara hafva öfvergått. Vi, jordens rätta söner, skola äga segern. Och hon skall utbreda sig för oss i all sin ljufhet. Hon skall bära oss skönhet, bära oss njutning, bära oss kunskap, bära oss hälsa.» Gaetanos röst började darra, och det låg tårar och skälfde i hans ögon. Han gick fram till randen af terrassen, och han sträckte ut armarna liksom för att omfamna den månskensbelysta jorden. »Du är så förbländande skön,» sade han, »så förbländande skön.» Och donna Micaela tyckte sig för ett ögonblick känna hans ängslan öfver all den ångest, som krälade under denna yta af skönhet.
Em betsoch Tjenstemän borde tillgodo njuta samma förman , sorn andra Rikets Em. hetsman, och ej utan dom och ransakning kunna irar» detas T,enst r skiljas, samt att i öfrigt nämnde Ernbets - och Tjenstvinän ina komma i det iörini 1 lande , att ett mindre anseende icke må i Opinionen kistas vid deras befatt ingar, samt att de ej må erhålla sä ringa Löner, att Opinionen undsky lier ur.igilitenhet 1 Tjensten , o s v. I anil dnin. al hvad Herr von Koch anion i afseende på den nuvarande Norrska GränseTullbev knin 6ns kostsmm a beskaffenhet, lår jag, utan art vilja bestrida, att d t ju förhåller sig, som den värde Ledamoten uppgifvit, endast göra den erinran, at< Tullmiättnm'- gar icke blott gifva sin nytta tiMkäuna genom den inkomst, 'om af gjo;de beslag kan åstadkommas, utan äfven gerom de hinder, som derigenom läggas lör Tullförsnillning t iler otillåtna varois införande i ett Land. Herr lie ilens!, jolel, Detlof, föTlarsde, att som han uti de samma-satte Utskotten varit af enahanda tanka med Herr von Koch, så instämde han äfven nu uti Herr von Köchs cfvanberörde anhållan om åter Arniss af Betänkandet. Friherre Boye, Ludvig: Lika med Herr Rosenschöld anter j;g basis af Tullverket ensamt tillhöra Ständernas afgörande rätt men just derföre tror jag att det nödvändigaste ä , att först rigtigt urskilja hvad rom är gtunder «>c,h hvad som är administrationjag tror icke att Ridd. 0. Ad. JProt. VI. B. I. Den 13 Maji. någon af de värde Talarne uppdragit
Sedan i följd af Riksens Ständers, vid Urtima Riksdagen i Orebro, meddeldte beslut, att, till godtgörande af den i och för kostnaderne till Svenska Hamnarnes stängning för Engelska Krigs-och Handels-Fartyg m. m., från Riksgälds-Contoiret förskottsvis utbetalde Summa , 885,767* Rtdr 30 sk. 11 r:st, dels besparingarne å det vid 1809 års Riksdag beräknade anslag 720,000 Rtdr årligen, såsom Ränteoch Capitalafbetalning å.hvad Banquen till Krigs-utgiftec förskjutit eller ytterligare komme att förskjuta, och dels öfverskottea å Stats-Verkets inkomster 334 TJnderdaniga Skrifvelser'. borde användas, 661,104 R:dr 42 sk. 1 r:st till Riksgälds-Contoiret, i afräkning å berörde fordran, influtit, trien det från Stats-Verket sålunda anviste bidrag sedermera, enligt Riksens Ständers förordnanden Er 181U, och vid efterföljande Riksmöten, blifvit till andra ändamål disponerad!, samt besparingarne å förenämnde årliga anslag till Banquen alldeles försvunnit, efter det Krigs-skulden är vorden bestämd och till bela beloppet af Banquen liqviderad; vid hvilket förhållande åter samt enär dessutom, vid sistförfluine Riksdag, numerairen af Stats-Verkets årliga afbetalningar till Banquen å Krigs-skulden blifvit nedsatt, någon annan tillgång, för betalande af Riksgälds-Contoirets återstående fordran, 224,662 R;dr 36 sk. 10 r:st., numera icke kan beredas, än genom särskildt beräknadt anslag vid Bevillnings-Summans, bestämmande, hafva Riksens Ständer beslutit, att sistberörde belopp ma så val utur Kongl. Stats-Contoirets, som Riksgälds-Contoirets räkenskaper afskrifvas; Och lärer E. K. M. täckas, till behörig efterrättelse, Stats-Contoiret härom i Nåder förständiga. Riksens Ständer framhärda etc.
Sedan gersom den nu justerade och godkände underdåniga skrifvelsen N.o 212, är upplyst, att 3ine Stånd antagit ÖeconomieUtskottets Betänkande om KrigsAcademien, hvaraf följer, att Biksens Ständer beslutat att till H. M, Konuni gen ingå med en underdånig anhållan, att Militair Verket i hela sin vidd och omfattning måtte af sakkunnige män undersökas jemi te de Mili faire. un der visnings-anst a It er ne; så lärer Utskottet icke kunna förändra sitt beslut, i anledning af Bidderskapets och Adelns återremiss i ämnet, hvilken, föranledd af Friherre Björnstjernas förslag om en gemensam undersökning af de Civila och Militaira BaroVerken, hade till föremål att verka på Utskottets öfvertygelse till antagande och föreslående deraf. Då jag är öfvertygad att, .för att i denna väg åstadkomma någon verklig och. Stor nytta för Fäderneslandet, åtminstone en Den 30 September f. m. 40 5 liktidig undersökning bör ske af de civila EäroVerken; så får jag, med stöd af den rätt 56 §. BiksdagsOrdningen tillägger, att väcka ny Motion, vördsamt hemställa, att de Civila EäroVerken måtte i hela deras vidd och omfattning af sakkunnige män undersökas, för att intill nasta Riksdag sätta Riksens Stander i tillfälle att öfverskåda det hela uti ett sammanhang, samt föreslå och vidtaga de åtgärder i denna väg, sorn för Fäderneslandet finnas nyttigast, och hvartill mer än tillräckliga medel torde förefinnas, Af Friherre Anckarsvärd har redan under Riksdagen blifvit påmint, att Riksens Ständer härom anhöllö vid 1809 och 10 arens Riksdag uti en underdånig skrifvelse af den 2 April 18x0, som visserligen haft den nyttiga påföljd, att
Boye gifvit akt på hvad jag förra gången yttra - Den g Juni. de, liade han blifvit underrättad derom, att de speciella fallen redan äro tryckta i Just.ombudsnus embetsberättelse!’ och således kommit till alla de ståndsledamöters kunskap, som önskat derom taga kännedom* Att LagUtsk. underlåtit att repetera dem i sitt betänk, är följaktligen endast en formfråga, som ej verkar på saken, och jag tror, att den eller de domare, som skulle anse sig sårade af Just.oillbudsm:s framställning öm dessa särskilda fall, ej hade skäl dertill; ty när Just.ombitdsm. kunnat låta ett åtal förfalla, sedan målsäganden förklarat sig tillfredsställd, tillkäntiagifver redan denna utgåhg, att målet är af så ringa beskaffenhet, att det misstag, söm kan vara begånget, ej ligger domaren till last. Jag får således ytterligare tillstyrka bifall å betänkandet. LagUtskts utlåt. N:o 79 bifölls. Vid förnyad föredragning af LagUtskrs d. 5 dennes é; m. på bordet lagda memorial N:o 80 derom, att de Jagstadganden, sorn vid innevar. riksmöte beslutas af sådan beskaffenhet, att de tillhöra allmän civiloch criminallag; mätte; så vidt ske kan, val'da i en enda författning kungjorda, blef samma memor. af It. o. Ad. bifallet. Då nU åhyo föredrogs Ridd.Utskis d. 5 dennes e. m. på borde lagda memor. i auledn. äf gjorda förslag till åtskilliga ändringar i nu gällande Ridd.Ordn., blef samma memor. ånyo begärdt på bordet af. Frituna Gederström, Jac., Ehrenborgh, Gasp* Wilh., Samt v. Schulzenheim; David. Hr Dalman; Wilh. Fredr.: Då jag så sent uppkommit, att LagUtsk:s betänk.
Understundom händer, efter den erfarenhet jag vid några tillfällen 504 Den 16 Maj. haft, att personer finnas, som anse sig förnärmade af uttrycket, ”efter bästa förstånd”, likasom de icke skulle hafva skarpsinnighet nog att utföra sina förrättringar utan behof af en sådan ursäkt. Men af samvetsgrannhet, eller af samma skäl sorn Etsk. infört della tillägg, hafva Frilnne Leyonlmfvud och Alströmer önskat införandet af ordet upsåtligen. Hr Printzensköld har rätteligen anmärkt, att jemväl ordet vårdslöshet, eller något dylikt, uttryckande samma tanke, borde i eden införas. Enl. min mening vore det lika om icke mer behöfligt, än ordet upsåtligen. Sällan kommer någon att med flit göra hvarken den enskilda eller kronan orätt, ulan den vanliga orsaken hvarigenom orätt sker, är lättjan, liknöjdheten eller efterlälenhelen. Emedan något varit sä förut, anser man det äfven framgent kunna så förblifva. För sådan efterlåtenhet skuld, blifver kronan eller den enskilde lidande. Mig synes att det icke skadade, utan kunde vara rätt nyttigt, om äfven detta tillägg gjordes i edsformuläret. Jag tillstyrker alltså att H. o. Ad. mätte återremittera §:n heldre än att antaga honom sällan han är. Om tre Stånd redan hafva godkänt densamme oförändrad så kunna vi icke afhjelpa ofullsländigheteu men vi hafva åtminstone bemödat oss att göra det. Frih. Alströmer: Jag trodde att efter 49:de § RiksihOrdn. skulle denna ringa redaktions-förändring kunna beslutas utan ålerremiss af Ståndet, och sedan en sådan förändring blifvit anlagen af detta Stånd är jag öfverlygad de öfriga Stånden genom inbjudning lätteligen skulle förmås ingå pä denna förändring. Ur Printzensköld: Pä sätt llr von Hartmansdorff erinrat skulle Frih. Alsi romers förslag snarare försämra än förbättra edsformuläret, enär visserligen ingen upsåtligen gör orätt såsom taxeringsman, utan sådant gemenligen sker af de orsaker, som lii von Hartmansdorff upräknal. Det blir således, om man antager Frih.
R:dr, lill 5o procent, af ett Får till 5o procent, af ett Svin till ro procent och af en Get till 25 procent, så uppkommer, enligt Tabellen för Landet, en summa af 3p4.632 R:dr B.co, som, utskiftad lika på Länets 3,547 25/q6 förmedlade Mantal, utgör för hvarje, enär de derå anlagda Torp och Lägenheter också inbegripas, ett årligt värdebelopp af vid pass 111 R:dr B:co. Vinsten af Hästar och Oxar måste föras till åkerbrukets afkastning och deruti inbegripas. Allmogens uppmärksamhet på nödvändigheten af Ladugårdsskötselns allvarliga förbättring, är, genom årliga premiers utdelande i flere trakter af Länet, underhållen. En sådan förbättring börjar ock visa sig, fastän dess fortgång är långsam, emedan den måste grundas på goda foderlillgångars förökning; men äfven 2 detta afseende äro åtgärder vidtagne, hvilka här nedan i underdånighet omförmälas. Uti lätt och fördelaktig afsättning på afkastningen har Ladugårdsskötsel!! en både säker och naturlig uppmuntran. Boskapssjukdom, af allmännare beskaffenhet, har icke varit gängse under dessa år. Brän vinsbränningsförbud har ägt rum under en del af år 1835. Allmänt an ser man ännu sådane förbud verka menligt på Ladugårdsskötsel, och följaktligen äfven på åkerbruket. Merendels emottagas de derföre högst ogerna af den jordbrukande Allmänheten, och skäl saknas icke heller att önska en sådan förändring i lagstiftningen härom, att den skadliga ovisshet om sin rätt, som jordbrukaren nu måste vidkännas, under ett tillstånd af vacklande emellan nästan oinskränkt bränvinsbrännings-fi ihet och ännu mera ovilkorligt tvång, må upphöra, i det den lemnar rum för en tryggad rätt, att samma frihet, måltligen och inskränkt, på vissa tjenligt valda tider, utöfva, under erläggande af en beskattning, sorn fullt motsvarar denna farliga binärings visserligen icke med rälla så högt värderade gagn.
De, vid Mantalsoch Skattskrifningen meddelade uppgifter om personers namn och ålder, skola med Husförhörs-boken på stället noga jemföras, så att ingen skattskyldig förbigås eller uteslutes från Mantals-längden; och när större eller mindre del af en sockens invånare är i annat district Mantalsoch Skattskrifven, bör ett af vederbörande Pastor, så vida icke han eller den person, som hans ställe företräder, är vid förrättnings-tillfället närvarande, undertecknadt utdrag af Husförhörs-boken, till nödig upplysning vid Mantals* Bil. till Bivillnings-Utskottets Betänkande, N.o 12- 5g och Skattskrifningen företes, hvilket äfven gäller, då någon från annan forsa nilin'' till Mantalsoch Skattskrifning: sig' anmäler. • i i o o Skaltskrifvaren skall om de personer, som af honom böra antecknas, derjemte söka alla nödiga upplysningar, för hvilkas säkrare och skyndsammare meddelande Stads-Fiscaler i släderne, Länsmän, Fjerdingsman och Sexmän eller Rotemästare, de t vänne sistnämnde vid lika ansvar, som i 43 §. angående uteblifvande från Mantalsoch Skattskrifningen stadgadt är, skola vid förrättningen vara tillstädes. §• 40. Hvarje skattskyldig skall ovilkorligen i mantal uppföras och taxeras, der han bosatt är, till nästa fardag flyttar, eller största delen af året sig uppehåller. Fou betsoch Tjenstemän skattskrifvas och taxeras för sina egna personer, der de hafva tjenst. Rätter Borgare skall, för sin person och borgerliga näring, i den stad, der han är Borgare, mantalsoch skattskrifvas. Gontingenteller Genant-Borgare uppföres i mantal och erlägger skatt i den ort, der han eger sitt hemvist eller är bosatt. Uppstår fråga om den ort, der någon skall skattskrifvas, profves den af Konungens Befallningshafvende, med besvärs hänvisning till Kongl KammarRätten. §. 47.
— För de i 4 § af reglementet omförmälda inbetalningar till och öfriga nu ej vidrörda utbetalningar från Reservfonden redovisas här nedan på sina behöriga ställen: 8 Banko-Utskottets Memorial N:o 1. Angående metalliska kassans förändringar. § 3. R:mt 5,569,612: 79. allt efter afräkning af depositionsskulden i dukater, som, å8R:dr 25 öre pr dukat, i R: mt belöpte å den sednare tidpunkten till R:mt 3,902: 25. och å den lörra till „ 3,176: 25. Skilnad R:mt, 726: — hvadan Bankens behållning valden 31 December 1861 och samma dag 1864 motsvarande berörda skilnad emel■ lan depositions-skulden vid de särskilda tidpunkterna. Som metalliska kassan på det hela utvisande den sista De - cember nästlidet år 16,230,967: 87. och den 14 i denna månad 16,219,803: 56. så har under detta år en effektiv minskning inträffat af 11,164: 31. Nämnda kassa har under detta år, å nedanstående tider, uppgått till följande belopp: Öfver förändringarne af guldoch silfvertillgångarne, hvar för sig afskiljda samt angående utvexlingen af myntadt Svenskt silfver, meddelas följande sammandrag: 1862. 1863. 1864. St. Banko-Utskottets Memorial N:o 1. 11 hvaraf: i Holsteinska, Danska och Norska Specier 1,139: 77. i Ryska Rubler 642,419: 63. ggy. Af utländskt mynt har tillgängen under detta år något ökats, och utgjorde den 14:de dennes R:mt 656,110 R:dr 99 öre.
När man känner de noggranna beräkningar öfver orternas industri, och, på grund deraf, den sannolikt blifvande trafiken å hvarje bana, som i andra länder, äfven i vårt brödrarike Norge, städse vid jernvägsförslag blifvit anställda, kan man icke annat än beklaga frånvaron i Utskottets utlåtande af alla faktiska upplysningar rörande en så vigtig fråga, äfvensom af all sådan beräkning öfver sakförhållanden, hvilken mera än alla anförda allmänna grundsatser måste inverka på omdömet. Det enda Utskottet i detta hänseende anför, är en beräkning af folkmängden på 2 mils afstånd från hvardera af de föreslagna Mälare-banorna. Denna beräkning utfaller, i strid med hvad Utskottet för öfrigt antagit, till fördel för den norra banan. En blott uppskattning af den större eller mindre befolkningen i en ort är likväl, ehuru den visserligen utgör en af begynnelsebokstäfverna till en föreställning om densammas trafik, på långt när icke ensam tillräcklig för att rätt bedöma denna. Det är arten af de näringar som orten bedrifver, behofvet af omsättning, som, på grund af förhanden varande förhållanden, behöfver styrkas. Om Utskottet hade fullföljt sina uppgifter inom dessa områden, skulle dess siffror hafva talat ännu starkare för valet af den norra vägen. Det var visserligen icke alltför lätt, med afseende på de förarbeten som voro gjorda, att lemna några uppgifter i detta hänseende, som kunde anses fullt uttömmande. Men vissa allmänna grunddrag af landets beskaffenhet låta dock genast skönja sig och de resultater, som deraf måste dragas, vinna bekräftelse af alla mera detaljerade undersökningar. Att jernvägen norr om Mälaren skulle genomskära en af Sveriges bördigaste slättbygder, alt den skulle beröra farlederna från dess förnämsta bergslager, samt att den skulle genomgå flere för vårt land icke obetydliga städer, äro förhållanden som alltid måste väga tungt vid en samvetsgrann jemförelse af fördelarne å ena och andra sidan.
S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial, M 14, med ett af Chefen för Statens jernvägsbyggnader afgifvet underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets sednast förSamlade Ständers underdåniga Skrifvelse, angående åtgärder till beredande af besparing i anläggnings-, samt driftoch underhållskostnaden för Statens jernvägar. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: JU 13, i anledning af Kongl. Muj:ts nådiga Proposition, angående jordafsön dring från kapitensboställe! Bredaryd Norregård för utvidgning af Bredaryds församlings kyrkogård; JU 16, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtelse åt Eskilstuna öfre kanalbolag af plats på Carl Gustafs stads gevärsfaktoris område för en slussanläggning; *. - JU 17, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missvextår; och JU 18, i anledning af förre Bokhållaren i Riksgälds-kontoret J. E. Lindbergs ansökan om förhöjd pension. S. D. Föredrogs ånyo meddeladt transsumt af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll, den 10 dennes, innehållande bemälda Riks-Stånds vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, ^2 6, i anledning af väckt motion, angående ändring i 2 § 1 mom. af Kongl. Förordningen den 11 Juli 1862, rörande reglering af presterskapets löneinkomster, fattade beslut, hvarigenom bifall blifvit lemnadt till Utskottets i sagda Betänkande gjorda hemställan, med vilkor att näst efter de uti denna hemställan förekommande orden »den ledamot» införas »och den suppleant», äfvensom inbjudning till öfriga Riks-Stånden att i detta beslut med Bonde-Ståndet sig förena.