Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer blifwik wid början af Riksvägen rul öfweriaggning afftagik, Utskottet icke borde för der närmarande, deraf inga i nägon prof» ning, uran tillstyrkte akt de samma , jämte det öfriga ftulle nl! mer a nämnde Comilse cfwerjämnas» luxirLi krotocollcr ?. P dsiettrs!,. D.ll Prssocoller! Aa dek unn afsigt med mononen om Gottlands försm ar, hwilken af mia, såsom Riksdagsman fran orten blifwik wäckt och till verra Ulftoit remitterad, Hwars beredning jag hav äran öfwerwaka, ma blif» wa rätt först a adelig sä wäl inom Urfterrek soni inför Riksens Högloft^ Ständer, äfwen som oek, till nnd» »vikande afall slags misirydning, finner jag Mig skyl dig till Protokollet anföra följande: För att inför Riksens Högloft. Ständer med sanning och wcrkcliga sörhällandet framställa detkä ärende, war der nörwändigt akt Uti Memorialet göra en tecire om Högstsalig
St. 1847. 83 Transport R:<lr 48,800: Då Kongl. Maj:t för öfrigt anser någon förändring i beloppet af den Wadstena krigsmanshusoell amiralitets-krigs manskassorna tillkommande ersättning; för cenlonal-afsilten » hädanefter icke, på grund af meddelade uppgifter om centonalbevillningen för föregående år, kunna komma i fråga, sedan denna bevillning redan med ur 1841 upphört, skulle tillökningen på pensionsstaterna alltså nu komma att blifva R:dr 48,800: Allmänna in dragnings st atén beräknades vid sista statsreglering på förslag till: Penningar R:dr 354,518: ig. — lndelda räntor, upptagna efter kronovärdi till 2,993: 40. 5, och efter förslagsmarkegång lill 19,213; In cl eld spanmål t) tunnor ig kappar, ä 6 R:dr tunnan 39: Oindeld d:o 15 tunnor, å d:o 90: Summa R:dr 373,860: ig. — I enlighet med hvad här ofvan, vid framställning af behofven under rikstatens 2:dra, 4:de’, 6:te och 7:de hufvudtillar, blifvit yttradt och föreslaget, skulle å allmänna indragningsstaten komma att uppföras, utöfver derifrån nu utgående anslag: Ersättning lill civile ledamoten i Krigs-Hofrällen, Krigs-hofrätts-rådet S. P. Gethe för åtnjuten andel i böter, som af Krigs-hofrälten ådömas R:dr Sportelersättning till åtskilliga tjenstemän och betjente, som varit anställde vid de numera indragna Borgrätterna De pensioner och lill indragning ställda löner, hvilka för det närvarande utgå af militiae-bo ställskassan med tillsammans Återstående beloppet af de löneoch pensionsersättningar, som vid den år 1846 beslutna förändrade organisation af Kongl. Lifgardet till häst blifvit tillerkända vissa å ganda slaten uppförda personer med derunder inbegripna 56 tunnor spanmål. Majits Nåd. Prop. tilL It. Personel ersättning
En, inom sistnämnde Riks-Slåud af Herr Rydin väckt motion, åsyftande utvidgande af skolan i Borås, som, efter att förut hafva varit en s. k. stads-skola, skall blifvit uti interims-stat af den 15 Jannuari 1850 bland Elementar-läroverken upptagen med förhöjning i befintliga lärares aflöning, men utan tillökning i dessas antal. Såsom skäl för behöfligheten af skolans utvidgning innehåller motionen å ena sidan, att skolan är försedd med blott två ordinarie lärare och en dupplicant, i följd hvaraf ej allenast den lärokurs, som der kunde genomgås, vore alltför ofullständig, utan ock att endast ett särdeles ringa antal lärjungar kunde i skolan intagas, samt å andra sidan alt skolan vore belägen 9 mil från Stiftets enda (ullständiga Elementar-Iäroverk, i central-orten för gårdfarihandeln, med en folkmängd af närmare hälften utaf hela stiftets befolkning och således med det största behof, af den för handel och industri erforderliga medborgerliga bildning. Enligt Motionärens tanke borde derföre skolan, lör ali kunna uppfylla sitt ändamål, förses med 4 klasser, der en åttaårig skolkurs kunde genomgås. Behofvet af skolans utvidgande hade ock länge varit erkändt och mångfaldiga framställningar hade derom blifvit gjorda. Redan uti ett af 1812 års Uppfostrings-kommillé år 1819 afgilvet förslag till Stat för Elementar-läroverken hade skolan i Borås uppförts med 3 ordinarie lärare. Skolrevisionerne af år 1823, 1832 och 1843 hade sedermera påyrkat utvidgningen, och flertaldiga hemställanden derom hade ingått såväl från lokalmyndigheterne, som från stiftets Consistorium, hvilket sistnämnda sednast förordat saken uti sitt, med anledning af Kongl. Circulaire-Brefvet den 6 Juli 1849, afgifue underdåniga förslag till fullständigt reglerande af stiftets elementar-läroverk; hvarförutan slutligen Rikets Ständer år 1847 skulle hafva gjort utvidgningen af Borås skola till ett af vilkoret! för beviljandet af anslaget utaf 90,000 R:dr B:ko till Elementar-läroverken.
M:t behagat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å angelägenheten att för den kommande tiden bereda erforderliga medel att afvärja och lindra den nöd och förlägenhet, som felslagen eller förstörd sädesskörd kan inom en eller flera orter medföra; i hvilket afseende E. K. M:t, efter tillkännagivande att Rikets flesta landskap under de sednast förflutna åren varit hugnade med tillräckliga skördar, så att de till E. K. M:ts Nådiga disposition vid inträifande missväxter ställda medel endast till ringa del behöft anlitas, meddelat åtskilliga upplysningar angående beloppet och beskaffenheten af de tillgångar, hvaraf den för undsättningar bildade fond bestode, samt i Nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte till E. K. M:ts fortfarande disposition, för behöfvandes undsättande då missväxt inträlfade, öfverlemna behållningen af 1830 års undsättnings-creditiv, jemte för sådant ändamål förut anvisade och redan influtna eller framdeles, så länge härom nu eller vid nästa års början gällande tullbestämmelser blefve oförändrade, inflytande tullafgifter för utländsk spanmål, äfvensom återbetalda medel å utgifna undsättningslån; hvarförutan E.K.M. täckts yttra Sig vara förvissad att Rikets Ständer, vid det såkallade mindre creditivets fastställande, jemväl komme att taga i beräkning möjligheten att bereda utväg för hvad utöfver dessa tillgångar, under tiden intill nästa riksdag, tilläfventyrs kunde för ifrågavarande ändamål erfordras; — Och har E. K. M:t, i afseende på sättet för undsättningsmedlens användande, tillika Nådigst föreslagit, att enahanda grunder, som Expeditions-Utskottcts Förslag till und.
Lämpligt vapen. Endast i största nödfall bör numera framladdningsgevär • — med ty åtföljande, större försiktighet kräfvande handtering — komma ifråga. Anskaffandet af ett salongsgevär — hvarvid, om möjligt, de allra billigaste kvaliteterna m e d dessas ringa hållbarhet böra ur rent ekonomisk synpunkt undvikas — eller kanske ännu hellre af en finkalibrig (kal. 20 eller 28) bakladdnings-enkelbössa utgör basis för gossens första lärospån som skytt. Lämplig följeslagare under de första 1 — 2 åren eller, allra helst, för ännu längre tid. Häri ligger själfva hufvudpunkten. Den af skyttelust sprittande gossen bör ej tillåtas experimentera på egen hand, utan bör ovillkorligen erhålla ledning af pålitlig, verkligt IDUN 384 1897 sakkunnig person (äldre, skyttekunnig och äfven om det gäller att utrota skadefrån sina platser, som skulle intagas af släkting eller bekant, för ändamålet djur, måste man ledas af tanken på att andra tillbuds stående. Strejken var nära vidtalad skogvaktare el. dyl.). Skjutsöka göra deras död så snabb och smärtfri sitt slut. En afton, några dagar innan det mäköfningar eller ströftåg med bössan som möjligt. K o m själf ihåg och säg dina på axeln böra ej tillåtas, utan att kamrater att heller aldrig förstöra fågelbon tiga bolagets nådeport skulle stängas, satt den utsedde » instruktören » är näreller göra de värnlösa varelser illa, som äro Elin Löman ensam i sitt rum, grubblande varande för att vaka öfver, att nödig oss anförtrodda. Omhulda dem på bästa öfver hvad hon borde göra. försiktighet iakttages. sätt och smek de stackarne, som äro utsatta Förhållandet var att det för henne kanFörst när ett par år gått framåt och för omänsklig behandling! » ske stod mera på spel än för de flesta ynglingen därunder, tack vare sin Detta är min moders lärdom från min andra. Elin hade nämligen en beundrare, äldre följeslagares föredöme och vägtidigaste barndom, och jag skall alltid minen ung ingeniör, hvarken fattigare eller ledning, förvärfvat sig insikt i skytnas den. rikare än hon själf och med rätt goda utDjurvän.
Jag tror att det är bättre att icke använda den militära styrkan, innan det är nödvändigt, och att då använda den allvarsamt i handling, utan att hålla några tal förut; ty hjelper icke varningen af civil myndigheten, så hjelper den icke af militärbefälhafvaren. Jag anser mycket vigtigt att en upprorslag finnes och att den uppläses af civil auctoritet, men jag anser högst olämpligt att den militära styrkan användes, innan det af nödvändigheten påkallas. Det är denna anmärkn. jag trott mig böra göra, att det icke är nödvändigt att en militärbefälhafvare håller tal till folket. Han bör icke handla förr, än han har bestämda order att handla, och då utan att gifva någon varning; ty upprorsmännen veta hvad deras frid tillhörer, då vakten ankommer. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: För att bringa ifrågavar. discussion till något bestämdt resultat, får jag, enär Hr Frih. o. Landtm, icke hittills gjort någou annan propos. till R. o. Ad., än den, huruvida betänk, behöfde uppläsas, hvilken propos. besvarades med nej, vördsamt föreslå att likväl propos. må komma att göras punktvis på §§:na i detta betänk., och det af det skäl, att i annat fall skulle R. o. Ad. antingen helt och hållet bifalla eller helt och hållet afstå betänk., och om blott enskilde ledamöter göra anmärkn:r dervid, så betyda de ingenting, derest förslaget blir bifallet. Jag tror således, att det är en nödvändighet, då vi nu skola antingen bifalla eller afslå eller också med förändringar antaga betänk., och då det lärer vara, såsom jag skulle förmoda, efter hvad som förut varit discuteradt i denna fråga, pluralitetens åsigt att en upprorslag behöfves, jag tror, säger jag, det vara en nödvändighet, att hvarje § särskildt blir föremål för beslut jemte de anmärkn:r, som deremot göras. Jag tror det vara svårt, ehuru - Den 14 April f. m. ru livar och en lärer bemöda sig att göra disctissionen mycket kort, att afgöra frågan på annat sätt, än genom någon discussion vid hvarje punkt.
Dåvarande utmärkt kunnige och tillika förmögne Boktryckare erbödo sig, förutan all Publici Kostnad, de ifrån vissa Verk och Höfdingar i synnerhet efterlängtade Relationer att utgifva. De allrasista CirculaireBref till veder, börande Verk och Ämbetsmän om RiksdagsRelationers författande och tidiga insändande utfärdades den i3 Februari 1771, under Konung Gustaf IlLdjes, Glorvördigst i åminnelse; frånvaro, af samtelige Riksens Råd, Den 11 Maj. till följe af af den då beramade Allmänna Riksdagen till den l5 Juni samma år, och som Jyktades vid den märkvärdiga Augu> sti månad 1772- Efter all min öfvertygelse, skulle sådane af sakkunniga Verk och Ämbetsmän lörfattade Riksdags relationer lemna mycket ljus åt sjelfva Regeringen, som deraf efter 'behof gåfve de kallade Riksens Ständer del. Komrne Riksmöten ock endast att ske hvart 5 år, så kunde ock då Herrar Lands, höfdingars quinquennii-berättelser om Läi nens oeconomiska tillstånd, och hvilka nu af Kongl. Landtbruks-Academien blifvit öf. versedde och vida förbättrade, till en sådan period vara färdige. Genom dylika authentika hjelpredor skulle framtida Riksdagsmän kunna uppgifva de grundligaste hushålls.förslag, och den uti Riksdags ordningens 56 $ stadgade Memorialiserings-termin med tiden inskränkas. Jag underställer således Eder Exellence och Högloft. Ridderskapet och Adeln vördsammäst, otn icke hos Kongl. Majtt, som med det nådigaste förtroende går alla Riksens Ständers billiga önskningar till mötes, en underdånig ansökning göras kunde, att Sex månader före de tillkommande Riksmöten de länge saknade RiksdagRelationerna af de publiqua Verken och Landets Höfdingar nådigst infordrades. Detta mitt välmenta Memorial torde till Högloft. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet hänskjutas 3x6
Sedan öfverläggningen härmed ansetts vara fulländad, framställde Hr G,r. o. Landtm, propos. först till bifall och sedermera till återremiss å Ridd.-Utskis förevar, mern., och blefvo begge dessa proposir besvarade med blandade ja och nej; hvarefter Hr Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. bifölle detta mern. samt då härvid åter ropades ja och nej, förklarade det han trott sig finna alt ja varit öfvervägande. Hr Printzensköld begärde votering. Upplästes lill justering och godkändes följande voterings-propos.: Den som bifaller Ridd.-Utskis mern. Nio 9 voterar j»; den det ej vill voterar nej; vinner nej, kommer förenämnde mern. att på grund af de deremot gjorde anmärkmr återremitteras, Oen 14 Juni e. m. 105 Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit som följer: Ja — 13. Nej — 30. Anmäldes och lades pä bordet följande frän Utskotten inkomne mern., ullåt:n och belänkm, nemi. frän Co n s ti t u ti onsUtskottet: N:« 13, med förslag till voteringspropos. i anledn. af RiksSt:ns olika beslut i afseende ä mern. N:o 5, ronde ett tillägg lill 72 § R.F:n. N:o 14, med förslag lill ändring i 2 och 5 mom, 14 och 22 §§ Riksd:s-Ordn. rör:de representationsrälligheten för Fahlu Bergslag. Bevill nings-Utskottet. N:o 16, i anledn. af gjord anmärkn. mot betänk. N:o 10, ang:de stämpling af spelkort oell afgiften derför; N:o 17, i anledn. af Riks-St:ns olika beslut ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för deras tillämpning.
Len 29 dito Len 6 Augusti Len 20 Oktober 1027 16 6 567 9 — 328 6 ZI7 tLH52 9 b Summa R-.dr zyoo 3392 639: Credit, Af Jungfru kickaräil är lefrvereradtt L. rs Maji, ^ommistjkor 835 pär d. 8 Junii dito S 48s — d. 30 dito dito ,s Z86 ^ d. i Julli dito - 340 — d. 21 dito Lits - 420 — L. Z8 Augusti Lito s 408 d. gr dito dito 418 — d. 22 September Lito .5 404 — L° 32 dito Lito 400 Summa 4091 par a r R:dr -7 tz> Summa R:dr Banco 6392 6392 9 Stockholm Len So Oktober jiZoZ. Fkr. OlLNLius. Ik. ZkvirouI. §:te Band. s:tzrAfd. 75. i8c>8. Januari! Febr. Mars April Maji Augusti Sept. October Decemb. 1829. Maji Junii Julii Augusti Sept. Jan. Febr. April Junii Julii Maji Lik. Pro Memoria pa de Persedlar, som ärö as Jungfru kickaräii tefwererade nedanstående dagar eller fran Ar 1828. !L Enligt Kamrer Nalmboros qwitto är lefwererat 12 Dito Dito II TillKgl.Maj;tsEgitWärf.R:teenl.Tit. I.iIMromsqw 7 Dll Götheborgs Förråd, lefwererat « - 4 Tilt UtredningS-förrädet lefwererat ^ B 28 Dito Dito Dito - 30 Dito Dito Dito - ^7 Dito Dito Dito - 2r Dito Dito Dito , 8 Dito Dito Dito - 28 Dito Dito
Att deremot upplåna penningar mot 3 procents ränta och på 6 månaders uppsägning, samt åter utlåna dem mot 6 procent på 1 till 4 månader, synes vara desto tjenligare, sorn Banken derigenom lättar den allmänna rörelsen och vinner sjelf, utan att äfventyra vådan af en utelöpande dubbel sedelmassa emot upplåningen. Att Banken, oaktadt den låga räntan, icke skulle sakna tillgång på upplåning, synes bevisas af förhållandet Den 27 Julii e. m. med RiksgäldsContoirets 3 procents-sedlar» sedan sista Riksdag. Oaktadt de voro inlösbara å vista, inkommo ganska få, förr än man uppsade dem, och kungjorde, att de ej längre löpte med ränta; och ändå äro ännu icke alla uppvisade till inlösen. Af detta förhållande tyckes det vara ådagalagdt, att enskildtes cassabehållningar, hvilka de gerna göra frugtbärande, äro så betydliga, att om Bankens obligationer ställas på lämpliga summor, och enär långifvare» kan säga upp dem samma ögonblick han erhåller dem, och följagleligen hafva sina penningar lyftbara om 6 månader, skulle ganska säkert de fleste vara dermed belåtna. Hvad utlåning af ifrågavarande medel i Malmö och Götheborgs Disconter beträffar, bör man erindra sig, att om den skall ske derstädes, måste äfven upplåning på samma ställe öga rum, ty annars skulle DiscontContoiren för hvarje lån, som begärdes, skrifva och fråga, om penningar i Stockholm funnos, och då kunde man lika så gerna bilskicka sjelfva lånedocumenterne med samma post. Att derstädes försöka Upplåning» har Utskottet ansett förgäfves, emedan Ledamöter både från Skånes och Götheborgs Discont-områden vid flera tillfällen påstått, att erforderliga penningar derstädes icke finnas till den vanliga rörelsen, an mindre till öfverlopps; och Utskottet har icke haft någon anledning alt tvifla på dessa uppgifter. En värd
N:o 33, i ani. af väckt motion (N:o 91 hos R. o. Ad. samt N:o 357 hos Bonde-St.), ang:de dels skyldighet för postverket att ansvara för enskildes lösväskor och dels förhöjning i afgiften till postförare för dylika väskors forsling m. m. Utsk:ts första hemställan. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Jag anhåller att R. o. Ad. måtte afslå denna del af Utsk:ts lörslag, ty ehuru onekligt är att åtgärder böra vidtagas för hämmande af det temmeligen lättsinniga sätt, hvarpå postväskorna forslas, torde det dock icke vara lämpligt att utsätta viss plikt för dessas förkommande. Dessutom, hvarföre skall just 50 rdr rint vara det rätta ersättningsbeloppet för en dylik väska. För min del får jag derför föreslå, att B. o. Ad., med afslag å Utsk:ts Betänk, i denna punkt, ville antaga det af en reservant framställda förslag, »det K. M. måtte i Nåder anbefalla vederb:de att tillse, det åtgärder, ledande till större säkerhet för de i lösväskor befordrade postlörsändningar, än den, sorn för närv:de kommer dessa till del, måtte, der ske kan, varda vidtagna.» Frih. Cederström, Rudolf: Ekon.-Utsk:ts ordförande har i sitt korta föredrag behagat förorda något åtgörande, ehuru han ansett Utsk:t icke hafva träfTat det rätta, för afhjelpande af den olägenhet, som för närv:de på flera ställen röjt sig, och således åt lösväskorna bereda större säkerhet mot dessas förkommande. Gr. Björnstjerna har trott R. St:r böra inskränka sig till en hemställan, »det K. M. måtte i nåder anbefalla vederbrde att tillse, det åtgärder, ledande till större säkerhet för de i lösväskor befordrade postlörsändningar, äri den, som för närvarande kominer dessa till del, måtte, der ske kan, varda vidtagna.»
Riddcrffapet och Adeln instämde Borgare-Ständer uti den önskan, att j Erpedirioncn till Kongl. Maj:t, angående Postinrättningens förbättring i Riket mätte tilläggas det Förslag, att med den sä kalla» de Postwagnen äfwcn Waquettcr, emot wisi betalning, skulle sä försandas; Hwilket de Zkespeckive Med »Ständen wördsamt och wänligcn skulle tillkännagifwas. kkr suyrs. S. D. Efter upläsandet af Riksens Högloft.
» Min Henrik, » sade hon m e d ett lyckligt leende. » Nu behöfva vi väl ej vänta längre. » Han kunde ej svara, han blott strök hennes händer. Nu reste hon sig till hälften upp, drog honom intill sig och kysste honom ömt och länge. » Min Henrik, du får ej sörja, o m du får vänta på mig. En gång skola vi j u komma tillsammans. » Hennes ansikte strålade, och hon såg med kärleksfulla blickar på honom. Han stod stum och såg, huru det kära anletet bleknade. Nu var hennes väntans tid förbi. Med ett klagande skri sjönk han ned bredvid sin ungdoms älskade. Hvad återstod honom n u? En lång och mörk ensamhet, fylld af bittra tankar och ånger öfver en för lång väntan. ATT ÄLSKA — DET ÄR SÅDD KVAL. I LYCKANS bräddade pokal låg smärtans frö beständigt gömdt. Ty död har all vår glädje dömt. Att älska — det är sådd till kval. Din lycka var ej namnet värd, om ej, när vid dess bår du stod, för än en dag ditt hjärteblod du velat ge som offergärd. SYSTER » AF EVA. SOFIE SKISS F Ö R IDUN LINGE. F O R T S. F R. F Ö R E G. ] S ": R. ' T a vars, ondt kr. » » Tyst! » ropade jag, rädd att hon skulle " hinna att säga meningen till slut. » Har då Marie inte hjärta i bröstet? » » Uschia mej, det kom så oförhappandes. Visst tycker jag det är synd om den lilla stackarn. » Sedan jag fått veta, att Gertrud lefde, kände jag mig lugnare och, utmattad som jag var, somnade jag snart bort ifrån min oro och har blott en svag förnimmelse af, att någon senare varit inne i mitt rum, lyst på mig, samt rört vid min hand. Det var läkaren, hvilken efter slutadt arbete med Gertrud, på kaptenens begäran aflade ett besök hos Soulard-Siden 85 ö r e t i l l k r.
Lagen fäster ingenstädes det vilkor vid enkas rätt till fullmyndighet, att hon bör vara moder. Tvärtom uttalar lagen detta berättigande fullkomligen ovilkorlig!. Således är äfven den qvinna, hvars man aflider omedelbarligen efter vigseln, sin egen giftoman, ehuru hon hvarken är eller lagligen kan vara moder. Sedan Utsk:t så val lyckats motivera enkans rätt, söker det lika fyndigt att demonstrera nödvändigheten för alla andra qvinnor att stå under giftomans ledning, och yttrar Utsk:t dervid följande granna fras: »Det är förståndet, stäldt vid sidan af känslan, för att afböja »dess missledning, det är erfarenheten, välvilligt bjudande sitt råd »åt den med lifvets yttre förhållanden mer obekanta qvinnan.» Detta låter alltför vackert; men huru skall man i verkligheten finna detta osvikliga förstånd, denna rika erfarenhet. Frågas på hvilkens sida har man största anledning att söka dessa, antin - 170 Den 25 Januari f. »i. gen hos qvinnan eller hos mannen, i det fall att en äldre syster upfostrat sin broder, under hvars giftomarinaskap hon kommer i samma ögonblick denne, systern vida yngre brodern blir fullmyndig. Förut har det varit systern, som upfostrat, ledt och rädt brodern, men nu har han med ens blifvit representant af förståndet och erfarenheten, men hon deremot en varelse, som endast låter leda sig af känsla eller sinnlighet. I praktiken kommer således alltid att förefinnas svårighet för utfinnandet af personer, hvilka ega allt det till giftomanna-befattningen erforderliga förstånd och erfarenhet. Men äfven om man lyckas att påträffa ett osvikligt förstånd, så kan tvifvel stundom upstå huruvida den förståndige giftomannen nyttjar sin myndighet öfver qvinnan till hennes eller till sitt eget bästa, hvilken sednare händelse verkligen kan inträffa, på sätt jag rättnu skall hafva äran med exempel ådagaläggga. Under antagande, att förståndet och erfarenheten icke har något eget egoistiskt intresse, så frågas, äro dessa förmögenheter de enda, åt hvilka beslutet om äktenskap bör öfverlemnas? Får icke hjertat eller känslau hafvä någon del deri?
Uppå de skäl, jag nu haft äran andraga, grundar jag min öfvertygelse, att hvitbetsodlingen, som i andra länder gjort så stora framsteg, jemväl i Sverige skulle kunna med fördel bedrifvas. Med 12 proc. sockerhalt i hvitbetan är man uti Tyskland fullt belåten; i Skåne har man fått betor innehållande 16 ä 17 proc. sockerhalt. Den af mig redan flere gånger omnämnde, i sitt yrke utmärkte Schatteu har förklarat, att han ingenstädes, utom i trakten af Warschau, funnit hvitbetan innehålla så stor sockerhalt som i Skåne. Vid sådana förhållanden anser jag denna fråga vara förtjänt af större upmärksamhet än den lyckats tillvinna sig. Jag tror likväl att genom en ålerremiss föga eller intet kan vinnas, men, derest R. o. Ad. skulle bevilja den begärda återremissen, har jag naturligtvis intet deremot att invända. Hr Bildt, Didrik Gillis: ”C’est trop lard!” utropade man år 1848. Det var det årets lösen. ”Det är allt för tidigt” kan man med -skäl år 1854 utropa, då man tänker på alla de motio ner, denna deruti inberäknad, uti hvilka man fordrar att SlalsUlsk. skall tillstyrka anslag för realiserandet af idéer, hvilka i sig sjelfva kunna vara ganska vackra, men hvilka utan tvifvel äro allt för omogna för alt kunna tilldraga sig någon upmärksamhet från R. Stms sida. Man har visserligen till stöd för de uti ifrågavar:de ämne väckta motioner, andragit, att hvitbets-sockers-beredningen i andra länder med hvarje år gjort förvånande framsteg, alltifrån fabrikationens upkomst under kontinental-systemets tider och ända till våra dagar.