Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse JVi 114. arfvode, följande» uti sedermera utfärdade enahanda Reglementen bibehållna, förändrade stadgande: »såsom arfvode för den person, hvilken förordnas att förrätta en blifvande Justitie-Ombudsmans förra tjenst, skall Riksgälds-kontoret till denne person qvartalsvis utbetala hälften af det belopp, sorn skillnaden emellan Justitie—Kan — slerens ordinarie löne-inkomst och samme Justitie-Ombudsmans från Riksgäldskontoret utbekomna lön utgör.» Enär hvad Rikets Ständer sålunda bestämt icke utan svårighet kan tillämpas å det förhållande, som vid innevarande Riksdag, genom Revisions-Sekreternren Södergrens Utnämnande till Justitie-Ombudsman, inlrädt, helst vigten af det embete, han innehaft, och angelägenheten att lill dess bestridande använda err skicklig och erfaren person, påkalla, att åt den vikarierande må kunna erbjudas ett emot sådant embeles fulla lön svarande arfvodes-belopp, bar Kongl. Majit härmedelst velat lästa Rikets Stänrjers uppmärksamhet på nödvändigheten af en sådan förändring i sättet för Justitie-Ombudsmannens aflönande, att hans af annan tjenst innehafvande lön må, på sätt redan är stadgadt i afseende på inom Stats-Departementen tillförordnade Expeditions-chefer, kunna användas till aflöning åt den, som bestrider samma tjenst under den tid Justitie-Ombudsmannen är sjelf derifrån hindrad. Kongl. Majit förblifvcr Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. E. Gunther, Bih. lill R. St. Skrifvelse Jtä i i i.
Vid sådant förhållande, torde icke någon annan åtgärd här för närvar, vara lämplig, än den att lägga betänk, till handlingarne. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag anhåller, cret. måtte upplysa, hvilket beslut de öfriga Stånden i detta ärende fattat, och alt jag derefter mätte få yttra mig. Underl, t. f. Ridd.secret. tillkännagaf, att i fråga om prof - m Ben 14 December e. m. ningen af förevar, betänk, endast från Ilederv. BondeSt. ankommit prot.utdr., innehållande: ”Betänk, gillades i alla delar, med undantag af förslaget om ändring af 2 cap. 1 g skiftesstadgan, hvilket förslag förkastades, och ansåg Ståndet, till följd häraf, alt nämnde lagrums nuvar. redaclion borde bibehållas.” Hr von Hartmansdorff: Jag är af den mening, som Gr. Mörner framställt, att nemi. delägarne i ett skifte böra hafva inflytande på skiftesmannens utväljande, och alt sådant bör ske efter beloppet af deras andelar, så alt del ieke beror allena på den, som begär skiftet och som möjligen kan vara den minste delägaren. Instämmande i Utsk:s grundsatser, anhåller jag, alt få göra några anraärkn:r emot sältet, hvarpå Utsk. velat vinna sitt syfte. Ulsk. säger: ”Hafva samtlige lili förteckningen upptagne delägare i skifleslagct nnderskrifvit ansökningen.” Hurudan denna förteckning bör vara, uppgifves icke. Efter min tanka borde den vara ett utdrag af taxeringslängden, ty deraf inhemtas med säkerhet, hvilka som äro delägare i byn. Samtlige är också ett ord, som synes mig olämpligt, derföre att bland delägarne kunna vara arfvingar i ett sterbhus, som icke äro bestämdt kända. Det torde vara tillräckligt, att man får den uppgift, som taxeringslängden i sådant fall gifver. Det slår vidare: ”utförde K. M:s Bef:h:de genast det begärda förordnandet. I annat fall varde ansökningen utställd lill förklaring med de delägare, hvilka icke lili densamma deltagit.” Hvem skall delgifva den?
Staden har förklarat sig villig att, i händelse pedagogien blir lill elemen tarläroverk uppflyttad, anskaffa tjenlig lokal för ett blifvande lärohus, äfvensom bostad åt Rektor eller deremot svarande hyres-ersättning, detta sednare dock endast i det fall, att en sådan förbindelse ovilkorligen åligger de byggnadsskyldige. I medeltal har pedagogien så väl under sistförllutna läseår, som under åren 1853— 1857, varit besökt af 14 lärjungar. Närmaste intill Ulricehamn gränsande läroverk är i Borås, på ett afstånd al 4 */* mil. Staden egde 1857 en folkmängd al 1,373 personer. 16 Kongl. Maj-.ts Nåd. Skrifvelse N:o 61. ll:o Pedagogien i Södertelje. Undervisningen har omfattat, utom de vanliga läroämnena, äfven Geometri, Svensk grammatik med satslära, samt Tyska och Franska språken. Vid skolan äro, jemlikt nådiga Brefvet den 12 November 1858, tvänne lärare anställde, och lärjungarnes antal, som under åren 1853—1857 uppgick till 16, utgjorde höst-terminen 1858, 14, och vårterminen 1859, 18. Pedagogen åtnjuter i årlig lön 32 tunnor kronotionde samt 38 R:dr 38 öre djeknepenninge-ersättning. Genom testamente af Friherre E. Lowisin på Brandalsund den 12 Januari 1678, var en löneförhöjning för pedagogen åsyftad, dock mot förbindelse af predikoskyIdighet, om denne ville deraf komma i åtnjutande. Af donationen återstå numera dels 2 tunnland 6 7* kappland åker och en tomt i staden, för hvilka arrendet uppgår till 80 R:dr R:mt, samt dels 192 lispund hö och 12 R:dr R:mt i penningar, af Kongl. Maj:t och Kronan lemnade i ersättning för en äng med tillhörande åker-vret, som blifvit afstådd till Södertelje kanal, om hvilken ersättning likväl rättegång pågår med stadens fattigvårds-styrelse, som af densamma satt sig i besittning.
TJtdr. d. 25 Aug. 1823. alt såsom bevis öfver utborgning få beediga bok, fann BondeStåndet för godt att, med afslag § Betänkandet, antaga den Lag, för bevisning , som uti LagCommitéens förslag till HandelsBgJk finnes upptagen i 3 :sta Cap. 28, 29, 50 och 31 §. §. lydande sålunda : §. 28. ”Är den, som säljer, handlande, må han tillställa dén , som varor af ho nom borgar, Motbok, deri tecknas bör hvad borgadt och betalt är, med dag och år då det ske dt och vare Motboken genomdragenoch med den handlandes vanliga insegel styrkt; skrifve han ock sitt och köparens namn samt antalet af sidorna i Boken å första bladet, och tage köparens skrifteliga intyg, att han Motbok undfått; kan ej i Motboken visas fel, galle den för fullt bevis.” §. 29. ”Är ej Motbok gifven, och bero par handlande sig å egne handelsböcker, emot andre än handlande, att dermed styrka fordran för borgade varor: linnes de Böcker ordenteligen förde, och gitter ej vederparten visa fel deri, eller att han varorna betalt men nekar ändå till krafvel; vare skyldig med Ed sig derifrån Prof. Utdr. d. 2? Au g. 1823. 793 fria, der han ej heldre vill uppdraga Handlanden, eller den som boken fört, att fordrans rigtighet Edligen besanna. Har Motbok blifvit lemnad, men Svaranden säger, att den förkommit, eller kan Handlanden i Motbok visa fel, som utan hans Stgärd eller vällande tillkommit, ege han eller den hans handelsbok hällit, rätt att den med Ed styrkaj cch galle det för fullt bevis.” §. 30. ”Handel-böcker som äro ordente. ligen förde, kunna af Rätten gokännas såsom bevis, i tvisten emellan handlande, om den handel de med hvarannan slutit, då skäl ej företes, som böckernes vitsord förringa, och de Edligen sannas kunna. §. 31.
Med nya regeringsformens införande har en omfördelning av verken och ämbetsmännen skett, så att kanslersgillet inte längre behövs. Istället inrättas en kanslistyrelse. Den skall handha utrikes ärenden, arbeta tillsammans med kommerskollegium, ha överinseendet över postverket och högre och lägre läroverk och uppfostringsanstalter i riket, ha inseendet över Kungl Tryckeriet, som trycker Våra förordningar, kungörelser och påbud, handha mål, som kommer från konvojkommissariet, ha tillsyn över tabellverket, underteckna alla statsoch kvartalsförslag. Till kanslistyrelsen skall insändas kungörelser om konkurser, som skall införas i utländska tidningar. Stockholms slott den 23 oktober 1809. Riksens Ständers walda Bewillnings-Utskott åligge att opåmint wid hwarje Riksdag uppgifwa de Allmänna grunderne för den blifwande Bewillningens fördelning, hwarefter och sedan summans belopp blifwit faststäldt, Utskottet uppdrages, att, med tillämpning af dessa grunder, författa Förslag till Bewillningens utgörande. Lagtima riksdag skall vart fjärde år, på sätt riksdagsordningen stadgar, tillsätta en nämnd, som äge att döma, huruvida högsta domstolens och regeringsrättens samtliga ledamöter gjort sig förtjänta att i deras viktiga kall bibehållas, eller om vissa av dem, utan bevisligen begångna fel och brott, varom föregående § handlar, likväl kunde anses böra från detta kall skiljas. Beslutar denna nämnd efter omröstning i den ordning, som i riksdagsordningen sägs, att någon eller några av högsta domstolens eller regeringsrättens ledamöter skola anses vara ifrån riksdagens förtroende uteslutne, blive han eller de därefter av Konungen, hos vilken riksdagen skall härom göra anmälan, ifrån ämbetet genom nådigt avsked skilde. 1809: De som bekläda Domare-Embeten, så högre som lägre, samt alle andre Embetsoch Tjenstemän än de, i föregående §. Konstitutionsutskottet åligger att granska statsrådens ämbetsutövning och regeringsärendenas handläggning. För detta ändamål skall utskottet äska de protokoll, som uti statsrådet blivit förda. Sådant särskilt protokoll som i 9 § sägs må dock äskas allenast i vad angår visst av utskottet uppgivet mål.
Herr Tham: Om Rikets Ständer hade rättighet att bestämma, huru länge Riksdagen borde räcka, skulle jag gå in på Friherre Boyes ytterlighet, alt uppskjuta med Lånerörelsens afgörande, intilldess JemkningsBetänkandet om Myntbestämningen och de i anledning deraf inträffande motioner blifvit afgjorde. Men jag tror icke, att Regeringen skulle låta sig nöja med att bero af hvarje enskild motionair, och föröfrigt hoppas jag, att Riksdagen nalkas till slut, och tror, alt den, sorn motarbetar det, gör mera ondt än lian anar. Om en viss tid utsattes t. ex. r4 eller 8 dagar för uppskjutandet af detta mål, skall jag gerna förena mig deruti, ty jag förmodar, att JemkningsBetänkändet inom denna tid skall vara fiån Utskotten inkommit, och af Förstärkta StatsUtskottet afgjordt, och delta är allt, hvad jag tror behöfvas; ty då Rikets Ständer beslutat Myn ibestämningen, lärer ej Kongl. Majrt vägra sin sanclion å densamma. I alla fall tror jag icke, att Rikets Ständer böra i en sak så vigtig som denna från - i98 Den i3 November f. m. Ilända sig rättigheten att afgöra, hvad som kan afgöras. Om realisationen icke blir af, lärer Lånerörelsen ändock få lof alt afgöras, ty den måste fortgå med eller utan realisation. Det beror på Rikets Ständer att antaga BancoUtskottets Utlåtande om Lånerörelsen, eller att förändra det, huru som heldst; men att i förhand uppgöra plan, när och huru det skall afgöras, tror jag icke går an. Jag förenar mig gerna med dem, som vilja öfverlemna åt Talmannen att utsätta tiden för Utlåtandets pröfning, men jag protesterar mot allt obestämdt uppskof i denna sak, och vill i sådant fall heldre förena mig med Herrarne Cederschjöld och Rosenblad om afslag å dea väckta motionen. Friherre Boye:
Att en sådan afsigt funnits och velat uttryckas visar sig deraf, att grundlagsförändringsförslag icke kunna i Stånden förekomma, så vidt de icke blifvit i Constit.Utsk. väckta och der, underkastade Utsk:s rättighet att genast förkasta desamma, likvisst af Utsk. ansetts förtjenta af upptagande, samt sålunda kommit att utgöra föremål för något Utskrs tillstyrkande, hvilket Utsk. då hade att meddela Ståliden; och om icke dessa försigtighetsmått funnes, hvad säkerhet ägde vi väl för bibehållandet af vårt regeringssätt, hvad säkerhet för samhället, om icke någon återhållande kraft funnes emot passionerna och partisinnet, eller om, såsom man här i revolutionsspråk yttrat, Stånden inom sig kunde behandla cönstitutionsfrågor huru de behaga? Må man ihågkomma, att 19 H. s* Den 12 Februari f. m. det yttersta stödet för friheten äro de lagliga garantierna. Borttager man dem, så stall den ena dagens opinion bära friheten i sin sköld, för att den andra undanträngas af förtrycket. Man invänder, att sedan Utsk. gifvit förslag i någon fråga, äga Ständerna rätt att emot detta förslag göra anmärkn:r. Men jag frågar: är det då först i dag, som vi skola lära språkbruk inom vårt modersmål, hvilka skolpojkarna redan känna; ty är väl rätt att göra anmärkn:r detsamma som rätt att göra nya förslag? Det visar en sjuk sak, då man behöfver ändra ordens betydelse och språkets bruk för att bringa dem i tillämpning för sina ändamål. Jag tackar Utsk. för det det bibehåller sin magt, och långt ifrån att Utsk., såsom man yttrat, stegrat sig, tror jag, att det är Representationen, som är istadig; och det är beklagligt att erfara, huru oppositionen kan missbruka sin magt äfven på bekostnad af de mest samliällsvigtiga former. Jag vill uppställa en liknelse. Antagom, att från Konungamagten i domstolseller administrativ väg utginge ett beslut, hvilket hela Nationen fann orättvist: måste det väl icke i alla fall åtlydas? Eller hvad blefve det väl af Regeringsmagten, om icke dess bud ovilkorligen måste efterföljas?
På andra sidan Cordillerna, från Panamatången till midten af Mexico, herskade ungefär under samma tidsperiod en mäktig krigarstam, Aztekerna. Dessa två folkslags utvecklingshistoria går långt tillbaka i forntiden. I denna trakt hafva enligt historiens vittnesbörd under tidernas lopp stammar vuxit upp och förökat sig och slutligen med ohejdad kraft och våldsamhet kastat sig öfver andra stammar, dödat och tillintetgjort många års kultur och sedan byggt upp nya murar på de spillror, deras eget förstörelsearbete lämnat efter sig. Därefter har, tack vare landets oändliga rikedomar och lätta tillgång till förvärfskällor, en ny kultur uppblomstrat för att i sin tur tillintetgöras och gifva plats för nya stammar, som å nyo från början. Och midt under detta nedrifvande och uppbyggande, som närmast bör tillskrifvas mäktiga höfdingars stridslystnad, fåfänga och sträfvan efter att utvidga sitt land, se vi dessa olika folkslag förenade i offrandet till en gemensam gudom: Solen. Till dess ära hafva strömmar af blod flutit från offerstenar och tempel. Till dess ära har arbete i fredliga dagar nedlagts på byggnader, hvilkas egendomliga stil fortlefvat till våra dagar. Solen var lifvets symbol. För att försvara hennes gudabeläte uppfostrades barnen till krigare och präster. Hennes glädje väckte man genom jubeloffer af människor. Hennes missnöje förebådade krig; solen var förtörnad, solen ville hämnas. Och där, hvarest denna kultur, en tropisk naturs alstringsrika värld lefvat, lidit och gått under, där, hvarest dessa städer med sina mäktiga pyramider och sagolika tempel funnos, där har urskogens tätaste, mest ogenomträngliga och vilda natur byggt upp sitt värn mot nutidens forskningsarbete. Att nå in till en sådan härd af ruiner sker endast genom ett svårt rödjningsarbete i urskogen. Fot för fot, steg för steg går vägen dit, och säkert skola många år gå förbi, innan dessa massor af forntida byggnader hunnit att dragas fram i ljuset. Hvad som till dato kommit i dagen och blifvit undersökt, är ej mycket i förhållande till det arbete, som därå nedlagts.
Ut rsupra. Å nyo föredrogos och biföllos följande StatsUtskottets, den 5 Juli på Bordet lagda, Memorial och Betänkanden: 1:0 Angående arfvoden för Extra Ordinariebiträden. 2:0 I anledning af väckt fråga huru förhållas bör med Actier, hvilka tillhört f. d. Konungen, men nu mera äro Statens egendom. g;o Med förslag till Instructfon för de af Riksens Ständer till deltagande i ÖfverRevisionen af 1K10 och sednare årens KrigsRäkenskaper utsedda Deputerade. Upplästes å nyo och bifölls BancoUf^koftets, förlidne gårdag pa Bordet lagda, Memorial om Bancoverkets befundna tillstånd, m. m. Bifölls vid förnyad föredragning Occonomie - sgo Den 6 Augusti f. m. Utskottets, förlidne gårdag första gången uppfästa Memoria! angående Tryckningskostnaden för ett af Utskottet afgifvet Utlåtande. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet i Högfofl. Ridderskapets och Adelns Plenum, e. m. den j:e Augusti i8iy. S. D. Bifölls StatsUtskottets, uti dess Be tänkande af den 4 Augusti , hvilket samma dag ock blef på Bordet lagdt , gjorda tillstyrkanden angående tillökta Dagtractamenten för Tjenstmän och Betjening vid RiksStåndens och deras StatsUtskotts Canzlier. Ut supra. Utdrag aF Protocollet, hållet i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Plenum, den 6 Augusti 1815. S. D. Ä .nyo föredrogs och bifölls All männa Besvärs, och OeconomieUtskottets, den y dennes afgifna samt sidstnämnde dag på Bordet lagda, Memorial angående Tryckningskostnaden för Utskottets Utlåtande i fråga om Allmänna Magazinslnrättningen. Ut supra. S. D.
Skulle alla dessa medlemmar aflida utan lagliga afkomlingar, tillfölle fonden Riddarhuset, på sätt i 2:dra punkten förmäles. 6:0 till Frimurare-Barnhuset 5,000,000: — 7:o till uppbyggande och framtida underhåll af en kyrka öfoer Roos' af Hjelmsåterska (f. d. Brattiska) grafven, på Senäte kyrkogård å Kållandsö i Skaraborgs lån, i hvilken kyrka gudstjenst hvarje Söndag skulle hållas 1,500,000: — 8:o till en Slöjdskola i Jösslunda socken af samina lån 500,000: — 9:o till pensioner åt medellösa enkor och ogifta fattiga fruntimmer af adlig börd 5,500,000: — med företräde åt de fruntimmer, som stå i slägtskap med de i 2:dra, 4:de och 5:te punkterna omförmålda ätter. 10:o till den såkallade Prins Carls Inrättning 2,000,000: — ll:o till Kongl. Djurgårds-Kassan 500,000: — med förbehåll att ingen vidare passage-afgift erfordras vid Kongl. Djurgårdens grindar. Om någon eller båda af de i 6:te och 10:de punkterna omförmålda vålgörenhets-inrättningarne ej finnas qvar då kapitalen till dem skola aflernnas, skulle äfven dessa medel tillfalla Riddarhuset, på sätt i 2:dra punkten omförmäles. Summa R:dr Runt 1 10,000,000:
Enligt de till Konstitutions-Utskottet ankomna utdrag af Riks-Ståndens Protokoll den 13 och 17 i denna månad hafva, bland de i Utskottets Memorial N:o 2 till behandling anmälda, från sistförflutne Riksdag hvilande femton förslag till ändringar i Grundlagarne, nedannämnde förslag blifvit af samtliga Riksstånden godkända och antagna: jyi 3. Förslag till ändring af 35 § Regerings-Formen, angående förtroendesysslor, M 4. Förslag till tillägg i 98 § Regerings-Formen och 63 § 4 mom. Riksdags-Ordningen, angående Suppleant för Rikets Ständers Justitie-Ombudsman, J\s 5. Förslag till ändringar i 56 och 81 §§ Regerings-Formen samt 29 § 1 mom. Riks dags-Ordningen, angående behandlingen af frågor om ändring i Grundlagarne, M 7. Förslag till ändring i 69 § Regerings-Formen, angående behandlingen af Stats-Utskottets betänkanden i vissa frågor, M 8. Förslag till ändring af 11 och 14 §§ Riksdags-Ordningen, angående städernas representationsrätt, M 10. Förslag till ändring i 11 och 15 §§ Riksdags-Ordningen, angående förrättande af Riksdagsmannaval för Bonde-Ståndet, M 11. Förslag till ändring af 52 § Regerings-Formen och 24 § Riksdags-Ordningen, angående tillförordnandet af Bonde-Ståndets Sekreterare, M 13. Förslag till tillägg vid 46 § Riksdags-Ordningen, angående sammanträde af Riks-Stånden för gemensamma öfverläggningar, äfvensom, i sammmanhang dermed, till ändring i 110 § Regerings-Formen samt 48 och 78 §§ Riksdags-Ordningen, — samt M 14. Förslag till ändring i 68 § Riksdags-Ordningen, angående tiden för Revisionerna af Statsverkets, Bankens och Riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning; hvarjemte, för den händelse, att ofvannämnde förslag N:o 8 angående
De, som inträda på den presterliga banan blifva då mindre belåtna än förut, ty utsigterna att en gång erhålla befordran varda derigenom mörkare, alldenstund lärarne vid folkskolorne äro flere än vid elementarläroverken. Vill man se PresteSt. utgöras af skickliga medlemmar; sä bör man inrätta befordringslagarne så, att de skicklige ej afskräckas från inträde i detta Stånd och ingå i andra verkningskretsar. Enl. min tanke kan svårligen något vara menligare för skickligheten bland presterskapet, än att på detsamma inympa den stora mängden folkskolelärare. Här har blifvit sagdt, att seminarierne ännu icke hunnit bilda erforderligt antal sådana. Jag betviflar riktigheten af detta påstående; men om äfven så skulle vara, lärer bristen snart varda afhulpen genom det betydliga tillopp af seminaristen som under sednare tiderne visat sig. För denna tillfälliga brist bör val icke någon förändring göras i Utsk:s välgrundade betänk. Hvad åter angår komministrarne, så, om de användas till lärare i folkskolorne, äro de inom församlingarne redan anställde och behötliga prestmän, hvilka, i sådan egenskap, åtnjuta tjensteårsberäkning. De göra följakteligen icke någon skada åt det yngre presterskapet. Jag anhåller om bifall å betänk. Frih. Cederström, Claes hud.: Det torde vara nödvän - 32 Den 12 Juli. digt, att det låder harmoni och konseqvens emellan de stadganden R. o. Ad. för deras del antaga. Den näst föreg:de punkten, hvilken R. o. Ad. bifallit, lyder sålunda: ”1 fråga om stegrade fordringar hos de theologiska fakulteterna vid rikets universiteter på högre preslbildning och dermed ökade humoristiska och theologiska kunskaper hos dem, hvilka uti predikoembetet inträda, får Utsk. vördsamt tillstyrka R. St. att hos K. M. i und. frambära den önskan, att K. M. efter vederbör, und. yttrande och förslag, täcktes i nåder meddela de föreskrifter i detta ämne, som af K. M. anses för ändamålet kunna lämpligen erfordras”.
”Hvad har ni beslutit, Fordeelska, skaffar ni mig hårstråna? Jag behöfver bestämdt svar, för att söka annan hjelp, om ni ej vill.” Ännu tvekade den tilltalade. Då tillade mor Annika: ”Nå nå, inte är Flemingen så seg heller, att man icke kan rå på honom ensam ock. Och vill inte ni, så vill en ann. Icke sitta tre hårstrån så fast, att icke man dem kan få. I detsamma öppnades dörren åter, och in steg fru Metta Liljeholm. Hon hade ett ögonblick stått utanföre, med handen på dörrknappen. En liten känsla af räddhåga för att gå in till trollqvinnan, grep henne, men hon öfvervann den snart. Emellertid hade hon hört de sista orden. ”God morgon, mor, jag ser ni har hunnit få annat främmande också, så här tidigt”, sade hon. ”Jag kommer för att åter be er vara till hjelp. Elsa sjuknade så alldeles hastigt i går aftons, så att jag fruktar hon skall själas innan middan. Förvisso är hon trollad. Jag har försökt både ett och annat, men intet hjelper. Mor Annika, var nu beskedlig och laga er redo att komma, att icke menskan kolar af emellertid. Ni kan väl läsa trolldomen ur henne. När vi baka nästa gång, skall jag skicka er ett helt spett varmbröd. Elsa är en bra menska, jag ville göra mycket för att hjelpa henne. Derför kom jag också sjelf hit efter er, ty karlarne hade omöjligt tid, och pigorna, de tossorna, vågade ej. Så kom jag sjelf, straxt ovädret slog om. Kom nu mor, ni får sen yfvas öfver hurudan kusk ni haft.” ”Åh ja, åh ja, nog skall gumman komma. Men har ni, monntro, allt hvad som behöfs. Mejram och basilika och vigda ljus. Ja, jag kan väl ta med mig; men är det trollskott, så behöfva vi annat ock. Tre hårstrån, tunga hårstrån, vigtiga. Jag kan väl tänka att det är tung trolldom, och den viker ej så lätt. Måste ha hårstrån af det mäktigaste hufvud i landet, om det skall hjelpa.”
Departementschefen sålunda i underdånighet hemställt och tillstyrkt; och befallde Kongl. Majd, med gillande deraf, att nådig Proposition"! ämnet, sä lydande, som bilagan till detta Protokoll utvisar, skulle till Rikets Ständer aflåtas, Ex protocollo W. Th. Strokirk. JSM »a. Ank. till Exp.-Utsk. den 2 Mars 1863, kl. 10 f. m. Kongl. Maj:ls nådiga Proposition till Rikets Ständer, med förnyad framställning i fråga om Bergsskolans i Fahlun flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet: Gifven Stockholms Slott den £0 Februari 1865. Sedan Bruks-societeten vid 1859 års allmänna sammankomst för sin del be slutat att. derest på Statens bekostnad en fullständig och efter tidens fordringar i afseende på undervisningens omfång och nödigt utrymme för elever lämpad bergsskola blefve i Stockholm inrättad, med upphörande af den i Fahlun nu varande, Bruks-societeten förbunde sig att besörja den praktiska undervisningen för bergsskolans elever med hvad dertill hörde, och att i sådant ändamål af Jernkontorets medel bestrida alla de kostnader, som icke allenast med anskaffande af erforderliga lokaler och verkstäder för elevernas praktiska öfningar i jernhandtering och grufbrytning. utan ock med undervisningen» meddelande i dessa delar genom Jernkontorets tjenstemän blefve förenade, äfven om dessa kostnader skulle öfverstiga det anslag af Femton tusen Riksdaler ärligen, som för närvarande vore från Jernkon - Kongl. M.ajUs Nåd.