Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men om det deremot under tide» stkulte befinnas, att ven inflytande Bewillningen elter andre Riksgälds-Werkcuö inkomster, skulle lämna något öfwerskott, Ulöf» iver hwad som till de nu päräknade behof erfordras, sä 6ör detta öfwerskott esler Stats-Ukffotleis tanka af Riksgälvs-Contoiret pä osman hemstäldt särr, för. räntas, särskildt bokföras och redowisas, samt i synnerhet anwändas till utländska skuldens »skördande, da wäxelcoursen och öfrige omständigheter sädant skutte medgifwa. I sammanhang med föremålet af detta StatsUiskottets utlåtande, har äfwcn förekommit en vmständiahet, den Utskottet funnit sig böra hemställa ritt Riksens Högloft. StänderS upmärksamhet och widlqgande åtgärd. Den bestar deruti, akt sedan Tnttniedlen, hmil» ka hittills till Statsverket direcke influtit, ifrän och med nästa ar komma hel och hällne att af Banque» upbäras och Banque» att deraf godtgöra sig en summa af 420,000 R:d. om äret, såsom ränta och afbetalning a Creditiv länet samt de öfrige, enligt Riksens Ständers beslut, till krigets utförande meddeldie förskotter, sa kommer denne summa, akt minska Stcus-WcrketS päräknade inkomst af Tulkmedlen, och hwaraf följer att Stars Contoiret, till ersättning för denna minskning, bör af Riksgälds-Contoirct undfå cn motsvarande summa af den inflytande bewillningen, utom den nptagne Statsbristen och fyllnaden i den till sörjwaröanstaikerne föresiagne En Million IZZ4 Dcn 24 November. R:d., sou, af Bewillnings - summan äswen' ma» ste ulga.
Förb. Förb. 1 par 4: 50 Skriftaflor: af sten 25 % 1 ti 6 öre 4 ii 6 öre 1 tt 6 öre andra slag 3) 3) 3) 25 % Slöjdvaror, eller fabriks-, handtverkerioch manufakturvaror, i taxan ej nämnde Förb. Förb. Förb. Förb. Smör 50 % 20 ti 2: 25 20 U 2: 25 20 U 3: 75 Snörmakarearbeten, såsom fransar, galoner, gramaner, aiguiletter, snoddar, snören, m. fl. ej specificerade: helech halfsidenFörb. R:dr 1 ti 10R:dr andra slag Förb. Förb. 1 tt 2R:dr 1 ti 2 K:dr Socker: mascovad-, eller brunt och gult 10 o/o 1 ti 2\ öre ordinärt terresoch tetessamt hvitt pudersocker 20 o/o 1 ti 6 öre ) 1 4? öre 1 ti 7; öre krossadt lump50 % 1 tt 15 öre | Havanna terres3) 3) j 1 to 12^ öre 1 ti 15 öre topp-, kandioch kak5) Förb. •5) Förb. 5) Förb. 6) Förb. ’) För ”Skomakarearbeten af andra tyger, samt af Karduans-, färgade eller tryckta skinn.” 2)
Det har icke heller undfallit Utskottets uppmärksamhet, huru svårt det vill vara att förekomma Lagbrott emot de 2:na stadganien, att Bränvin på Gästgifvaregårdar, Marketenteriet och Traktörsställen icke oftare tillåtas till utminutering eller utlåning, än då mat gifves, samt att uti ett Gästgifveri, som äges af flera personer, endast den, sorn efter tour besörjer Gästgifveri-hållningen, äger minuterångs rättigheten, om hvilka stadgandes upphäfvande äfven flere motioner blifvit gjorde. Men Utskottet anser ändå icke tjenligt, att häruti föreslå aågon förändring, då Lagens syftemål är klart, samt bör efter hand vinnas, att, sä vidt ske kan, afböja förvillelser och införa en bättre onda hos både säljare och köpare. 14:0 Med anledning af 2. Articlens 8 har en Ledamot, under uppgift af åtskilliga dervid förefallna missbruk, yrkat upphäfvande af den rättigheten, att till förbrytelsers ätalande i detta hänseende förordna andra personer än ordinarie Landsoch Stadsfiscaler, samt Krono-ooh StadsRetjente, Men ehuru Utskottet täger för afgjordt, att Kongl. Maj;ts Befallningshafvande, så sparsamt som högsta behof fordrar, tillsätter sådana serskilda Fiscal, ev och Uppsyningsman, anser det likvisst högst betänkeiigt, att genom Lagen förbjuda deras antagande och derigenom binda händerna pä vederbörande Embetsman, att med ali erforderlig och efter olika localer användbar kraft, förekomma Lagbrott, samt illasinnades försök, att genom förtydningar och un - Brsv. och Ekon. Utsk. Betånkanden, 247 dersief, förvända «n i sig sjelf loflig handtering till förstörande missbruk oell vildsinta oordnicgar, 15:0 Sist har Utskottet, med anledning af de många inkomna motioner, om ytterligare och de allvarligaste medels vidtagande till förekommande af bränvinets missbruk och öfverflödig förtäring, genomgått den sednast utkomna och nu gällande Kongl. Majit» .
Ständer Stats-Utskottet, på det .15 5° förslug till Allmänna Mcgäzini* A. de från Magazins Inrättningen till andre behof disponerade Magazinshus maga denna Inrättning återställas eller betalniug erläggas för dem sorn. af Inrättningen ej behöfva begagna?, underdånig anmälan i detta afseende må hos Kongl* Maj:t göras hvarvid Stats-Utskottet, med åberopande af förut omnämnde uppgift, får i korthet anma* la, hvilka Lägenheter blifvir Magazins Inrätt* ningen tid efter annan frånskiljde , nemligen i Södertelje Stad 2:ne Magazinshus, sorn nu af Södertelje Canal verk begagnas enligt 4 §• af Bolagets Privilegier den 15 Mars 1806 meri hvil* ia hus lära vid Canal-Arbetets fullbordan böra Magazins-Inrätt ningen återställas* I Örebro Stad begagnas en del af Magazinet till Arbetshus utan hyra jemlikt Kongl* Brefvet den 19 Junii 1804. I Bords Stad äger Magazins - Inrättningen ett Magazin lius seiian fordna Bränneri tiden. Detta hus har en längre tid, enligt Kongl. Brefvet den 27 April 1813* varit begagnadt Utan hyra till upplag at Beklädnads persedlar för Elfsborgs Regemente, men synes böra inrätt* ningen återställas för att till Mag3zins-Fondens gagn och bästa disponeras. Vid Brinkebergs kul* le har Krigs-Collegium en längre tid bégaghat flere af der befintlige Byggnader utan att hyxa eller annan ersättning bittils blifvit erlagd. I Staden Söderköping disponeras ett Magazinshus af Götha Canal Bolag utan hyra. Antingen synes hyra af Canal-Fonden böra betalas , eller huset, Magazins Inrättningen återställas.
Men jag vill göra en anmärkn. emot Hr Dalman och under samma anmärkn. subsumera Hr Hjerta, nemi. i afseende på begagnandet af uttrycket den nya Styrelsen, i den vanliga akt och mening, som skulle Sverige fått ett nytt styrelsesätt, för det att vi fått en ny adminislrations-form. Jag underlåter aldrig, äfven 0111 jag kunde befara att slöra R. o. Ad. i sina önskningar, att begagna tillfället att tillbakavisa dessa ofta återkommande försök att förvränga vår grundlags bokstaf i denna fråga. Jag påminner 0111 4 §-n i Reg.F:n, och om något, som vi nyligen sett i ett allmänt blad infördt, all om någon icke läser denna § efter det begrepp, som man önskar, så borde sådant kallas att läsa grundlagen bakfram. Då man icke läser grundlagen bakfram, så vet man dock, alt vi hafva en Konunga-styrelse med en rådkammare, men hvilken rådkammare icke får jemte Konungen regera. Jag upprepar, att jag icke skall underlåta att framställa denna sats, hvarje gång jag här eller annorstädes får höra påstås, alt vi icke utgöra ett Svenskt Konungadöme, utan äro styrde af ett maktägande råd, och jag är öfvertygad att Hr Hjerta sjelf har samina öfvertygelse i detta afseende som jag. Frih. Cederström: Jag liar begärt ordet i anledn. af Hr Hjertås framställning, alt det vore genom indragning af embetsman, som man kunde komma i tillfälle att bereda tillräckliga löner för de återstående. Det låter sig dock icke göra att 88 Den 20 Maj f. m. utöfver cn viss gräns indraga tjensterna, ,sä framt ärendena skola gä. De låta sig ieke mäta, hvarken med aln elier mått. De måste beräknas efter hvad en arbetsförmåga hos menni'? skor i allmänhet kan medhinna, oell då den icke från medelåldern ända till 65 års ålder kan vara lika stor, så är det naturligt, att några böra finnas, sorn med sin större arbetskraft suppleera hvad som brister hos dem, hvilka bölja aftyna.
OH hwad angär Herr Grefwe törners anmärkning uti den sednare delen af den af mig äberopade 8 § uti 9 Cap. Handels-Balken innehäller, dek den, som utborgar gods, utan öfwerenskommen wisi betalnings-tid, ffall endast njuta s procents ränta frän Lagsöknings-dagcn, i anseende hwartill och dä troligt »vöre, att de fleste lefwerantbrer icke betingat sig wist ibetalnings-tid, Herr Grefwen förmenar den af mig anförda första delen af förenämde § icke wara lämpelig till fbrewarande casus, sä mycket mindre, sopr troligt vore, att lefwerantörerne betingat sig sä rundelig betalning, att de med den föreflagne 5 procevtS-räntan kunna wara belätne. Härä swaras: Om en eller flere af lefverans lkZrerne warit sä oförsigtigt» och icke betingat sig wist dekalnings-tid, det känner jag icke: men bet är jag öftvertygad om, att mängfaldige af dem iakttagit en siik försigtighet, säsom ock, att flere af dem mäste ställa sig i förbindelse att wid försummad lefwerering ä öfwerenskommen tid, icke allenast erlägga säsom wike 6 procent af den manquerade lefwerantsen, utan ock hälla Kronan skadeslös för hwad wid skeende uphandling ven bristandr lefwerantsm kostade, öfwer det. med lefverans - Den 14 September» rvcrantören betiugade pris Desse fo-dn'ngsägare mätte witzcrliUll wara bcrätkigade att tilgodo njuta den af mig äbxopadc Lagens owilkorliga fbreikritt.
Riksdags-Ordningen, nu afgifva förslag till samman jemkning af deskiljagtiga besluten, för hvilkas jemförande sins emellan, Utskotten låtit upprätta bifogade lableau, som för hvarje föreslaget stadgande upptager, hvad hvarje Stånd derom beslutat. 1 §• Skiljaglighefen i afseende på denna §. beslår deri, att Ridderkapet och Adeln samt Preste-Ståndet ansett hvarje stad böra utgöra ett odeladt faltigvårds-samhälle, då deremot Borgareoch Bonde-Stånden inskränkt fattigvården inom hvarje stads serskilda församlingar, så vida dessa icke. öfverenskomma att förena sig, samt att Ridderskapet och Adeln, jemte Borgare-Stånden, medgifvit, att socknar, af olika pastorat, måga förenas.sig om gemensam fattigvård, men Presteoch Bonde-Stånden ansett sådan förening endast kunna ega ruin emellan socknar af samma pastorat. Dessa beslut tyckas öfverensstämma i syftningen att lemna all möjlig frihet för frivilliga öfverenskommelser, och då man synes kunna föreställa sig, att en sådan frihet skall verksamt bidraga lill befordrande af en ändamålsenlig, efter olika local-förhållanden lämpad, fattigvård, få Utskotten, till sammanjemkande af de olika besluten, föreslå följande stadgande: Lagsamt Allm. Besa. och Ekon.-Utskottens Förslag, N:o n 5. '21 Hvarje socken å landet och i stad, hvarje församling skall lemna nödtorftig vård och försörjning åt sådane dess medlemmar, som sakna förmåga och medel att sjelfve sig dermed förse; dock måga fleie socknar eller församlingar förena sig om gemensam fattigvård. a §. är af trenne
Jemte anmälan, att göromålen för hamereraren vid Rikets Ständers Lånekontor i Götheborg under de sednare åren, till följd af Kassa-kreditiv-rörelsen otfli de iakttagelser, som dermed äro förenade, blifvit så öfverhopade, att han, serdeles på de dagar, då laneoch omsättnings-dokumenter med tillhörande liqvider, skola emottagas, oaktadt all ansträngning, svårligen kan medhinna att dem utföra, äfvensom alt den betydliga penninge-rörelsen, hvarmed kamereraren har befattning, upplager stor del af den tid han borde egna åt öfriga honom åliggande mångfalldiga tjenstebcstyr, har direktionen öfver nämnde låne-kontor hos Banko-fullmäktige gjort framställning om angelägenheten att, så väl för beredande af lättnad i kamererarens göromål, som oek hufvudsakligast för vinnande af ökad kontroll, kassa-uppbörden må varda skiljd från kamcrerare-befattningen, samt en serskild kassör vid kontoret anställd; i hvilket afseende direktionen för öfrigt anfört, att, ehuru ej mindre i allmänna penningeverK, än hos enskilde affärsmän med större penhingerörelse det StäJdse ansetts vara med god ordning öfverensstämmande, att, till vinnande af fullt tillförlitlig redovisning och kontroll, å inoch utgående medel så mycket sorn möjligt 6 Renko Utskoltrtt Utlåtande, N:o fS. skilja kassaförvaltningon fran den bokförande och konlrollerandc afdelningen af ijen■tebestyren, hade likväl, viii låne-koutorets inrätlande, en sådan grundsats icke blifvit följd, enar kamereraren, som det tillkommer att ansvara för kontorsgöromålen, emottaga och i »edeibörliga listor infö>a alla inkommande laneoch omsättningsdoknmenicr, samt bestrida kontrollen öfver bokföringen, derjemte fått sig ålagdt att uppbära de inflytande medlen och besdya utgifvandel af tiva lån; af hvilket förhållande, och då kamereraren sålunda erhållit en vidsträcktare befattning, än skäligen bordt honom tillkomma, blifvit en följd, att, fastän han, på grund af sin •egentliga tjenst och stänrhga närvaro vid kontors-göromålen, vore närmast i tillfälle alt biträda direktionen med handhafvande af kontrollen öfver kassa-uppbö'den, direktionen likväl, sned afseende på hans förenämnde dubbla åligganden, icke kunnat anse de kontroller, han dervid utöfva!, innebära sådan tillförlitlighet, -sorn de under andra förhållanden bort ega.
Constitutions vidrig, och anhåller att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes upplysa mig och Ridderskapet och Arbin om orsaken, hvar* före ej härå kan göras proposition. friherre Mannerheim, Lars Augusti S«dan Herr Grefven och LandtMarskalken, i anledning af de under, öfverläggningen an* förda skäl, vtcrat sig ej kunna göra propo* sition, och förklarat sig ej vara desohlige» rad om sådant honom åläggcs, ser jag ej annan utväg till sakens förkortande, än att Ridderskapet och Adelu behagade mottaga detta af Herr LandtMarskalken dem erbudna tillfälle att ålägga honom att göra proposition. Ropades åtskilliga Nej, Herr flach: Jag utbeder mig få veta om Grundlagen berättigar Ridderskapet och Adeln att ålägga Herr Grefven och LandtMarskalken att göra proposition. Äga’ Den 17 Juli. e, nt. vi denna rättighet, så ålägger jag Eders Excellence att nu göra den, om ej Ridderskåpets och Adelns högt yttrade önskan dertill kan vrara nog bevekande skäl. Herr LandtMarskalken uppläste 55 §• Riksdagsordningen. Herr flach: l anledning af denna upplästa §. nödgas jag, med all den vördnad jag har för Eders Excellences person, fråga af hvad skäl Herr Grefven och LandtMarskalken vägrar att göra proposition, då Ridderskapets och Adelns önskan i detta fall är så högt prononcerad. friherre Stael von Hollstein: På det att icke denna motion, som af mig blifvit väckt, må få stämpel af en olaglighet, anhåller jag få veta, om man icke äger rätt begära upplysning, hvilken endast Constitutions Utskottet kan gifva, då det angår orsaken till Utskottets Beslut. Heer LandtMarskalken: Det är ej gifvet att Herr Baron Staéls motion är olaglig derföre alt proposition derå vägras, men pä det sättet kommer saken till ett lagligt slut.
– Nej Gunnar – sade Elin bestämdt – det gör jag icke nu. Dessutom så gör du hvad du aldrig gjort förr, och jag skäms nästan att säga det, men du luktar förfärligt bränvin. – Jaså, gör jag det! – sade Gunnar. – Nå ja, gif du mig bara en enda kyss, och jag lofvar dig att aldrig mera smaka bränvin. – Nej, min gode Gunnar, intet nu, det är säkert, men om du lofvar att aldrig smaka det otyget och håller ord, ett år eller så, så – Ack Elin! – inföll Gunnar. – Tala ej så der om år och framdeles och tocket. Jag tycker alldeles jag står vid mitt slut, vid jordens yttersta brädd, och att hela verlden snurrar rundtomkring mig och jag rundtomkring verlden, och när jag tänker rätt redigt på saken, så gör du rätt när du nekar mig kyssen, för jag lofvade Gud i kyrkan att aldrig fresta dig, aldrig draga ned dig i synd; och menedare vill jag icke blifva ändå, ehvad jag än må blifva, och nu god natt med dig Elin! Håll din hand ett ögonblick på min panna, den bränner som eld och svafvel och pulsarne slå som spikehamrar. Har du varit vid något jernbruk, Elin lilla? Elin svarade ej. Tyst och gråtande helt sakta, blötte hon en näsduk som hon hade med sig i sjövattnet, och svepade den om Gunnars hufvud, och tog honom sedan i handen och förde honom upp från stranden, bort till höladan, och bad honom gå upp dit och lägga sig. Gunnar gjorde allt, hvad hon bad honom om, och gick med säkra, fasta steg, fast hufvudet var så förbrylladt. Ingen sof denna natt mer än Abraham och lille Gustaf, af våra sex i Viken, och, när morgonen kom, gick Gunnar sakta in i stugan, tog sin bössa, löste sina hundar och gick åt skogen. Detta var för honom hvad läsning, musik, skådespel m. m. dylikt, som vi «bildade» hafva tillgång på, är för oss när smärta och förtviflan borra sina klor i hjerta och själ, och när vi då vilja försöka att åtminstone med ett palliatif förekomma att svedan icke må kännas så förfärligt.
Nio 86, medförslag till ändring af Regerings-formens 56 §. och Riksdags-Ordningens 4p §• Under det förbehåll, som Constitutions-Utskottet, pag* uttryckt, antog Ståndet, till hviiande för Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, de af Utskottet, pag. 3, meddelade förslag, i afseende på Regera ngs-Foi mens 56 §. 1 moment och Riksdags-Ordningens 4,0 §• 3 mo ment, jemte de, i sammanhang dermed, å samma sida, anmäldte iagttaganden. Nio 87, med förslag till ändring i Riks-Rättens organisation. Återremitterades, med förklarande af Ståndets gemensamma tanka, att omförmäldta förslag, i följd Ståndets öfver Constilutions-Utskottets Memorial, Nio 85, den 17 dennes fattade beslut, icke kan nu föranleda till någon åtgärd å Ståndets sida. N:o 88, med förslag till ändring af Riksdags-Ordningens i5 §. 1 moni. Återremitterades, med den afSlåndet uttryckta gemensamma tanke, att den förändring af i5 §. 1 mom. Riksdags-Ordningen, som vid denna Riksdag blifvit af Rikets Ständer antagen, icke lemnar något tvifvel om den mening, att Krono-hemmans-åbo eger samma rätt till Riksdagsmannaval, sorn skatle-bonde, och att derföre det af Constitutions-Utskottet i Memorialet^ N:o 88, uppgjorda förslag till förändring af ornförmäldte §. och mom. af Riksdags-Oidningen är hvarken nyttigt eller nödigt. Nio 89, med förslag om ändring i Riksdags-Ordningens 17 §.
Skedvatten Skepps-inventarier se In50 1 ventarier J Provision Tullfritt Skepp se Fartyg Skildenen se Målningar Sköldpadd, oarbetad 1 0 L. arbetad W. 15 I 446 Inkom Utg5- ; Tranmande end» sito TullTidlTullPfoc. Proc. Proc. Skinn, som icke inbegripes ■under Pelsverk, rå och cberedde, afven de hvarå Ullen är afklippt 1 20 „ beredde se Läder Skinn-to se Ull Skirduk se Väfnad af Linne Skomakarearbete se Handtverkeriarbefe
St. vid denna riksdag kunde göra mera afseende på motionen, än som vid sista riksdagen skedde. För att icke längre uppehålla med detta ämne, får jag endast tillägga den önskan, att del Utsk., till hvilket denna motion remitteras, mätte fästa afseende på de reservationer i detta ämne, sorn af Biskop Tegner och Prosten Lyth uti Banco - Den 17 Augusti f. m. 245 Utsk. vid sista riksdagen hlefvo afgifua. Jag anhåller, alt delta yttrande får åtfölja remissen till Utsk. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om H. o. Ad. Infälle, alt Frih. Alströiners motion, jemte hvad i anleda, deraf blifvit anfördt, linge remitteras till BaucoUtsk. Hopades ja. Frih. Alströmer erinrade, alt han anhållit om motionens remitterande till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. 11. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt han visserligen hört Frih. Alströiners begäran om remiss til! Allm. Besv.- o. Ekon. Utsk.; men att förevar, motion, om den afil. Ex. blifvit rätt uppfattad, afsäg det i banken insatte capitalets bokföring till förhöjdl belopp, eller att högre ränta än förut derå skulle erläggas, hvilken fråga ej syntes erfordra handläggning af något annat Utsk. än BaucoUtsk. Frih. Alströmer yttrade, att han likväl trodde, att enligt grundlagen frågan tillhörde Allm. Besv.- och Ekon.Ulskis behandling; i anledn. hvaraf II. Ex., med förklarande, alt han, dä motionären Önskade remiss till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., vore skyldig framställa propos. derom, hemställde om K. o. Ad. behagade jemväl lill sistnämnde Utsk. remittera denna motion; oell hlef denna hemställan med nej besvarad.
Dag far med hästen Skinfaxe (fn. Skinfaxi), hvars man upplyser luft och jord. Nörfi eller Narfi; jfr t. nare, narbe, ärr. Naglfari, Udr ( Dellingr äro till sin härledning osäkra. Hrimfaxi, som har rim-manke, och Skinfaxi, som har skinande manke, af faxi, manke. Att åsaläran ej kommit till oss ren och oblandad, utan bildad af flere element, det visar en del af det här anförda: himlakropparne, som förut voro gnistor från Muspell, hafva här föräldrar; jorden, som danades af Ymes kropp, härstammar här från natten. Mycket häraf är dock helt enkelt metaforer, i hvilka föremålens egenskaper framträda såsom personer. Då ordet Nörfve, nattens fader, helt säkert motsvarar det t. narbe, ärr, fördjupning, så blir den enklaste förklaringen denna: natten är djupets dotter; från djupets klyftor uppstiger hon. Nörfve är det samma som grekernas Erebos, den underjordiska natten, liksom Nyx den jordiska (Petersen, sid. 60). Vinden kommer från en jätte, Räsvälg (fn. Hræsvelgr), som i örngestalt sitter vid himmelens norra ände och slår med sina ofantliga vingar. Hræsvelgr, likslukare, af hræ, lik, och svelgia, svälja. Regnbågen eller Bäfrast (fn. Bifröst) är gudarnes strålande väg till jorden. Bifröst af bifa, bäfva, och röst, rast, väg; således: den gungande (bäfvande) bron, vägen. Fornjot och hans slägt. Fornjot (fn. Fornjótr) hade tre söner Lä (fn. Hlér), Loge (fn. Logi) och Kåre (fn. Kari), hvilka herskade öfver haf, eld och vind. Lä hade sitt säte på Läsö (fn. Hlésey). Från Loge, som också heter Håloge, har Norges nordliga del sitt namn Hålogaland. Hans hustru är Glöd (fn. Glóð), hans döttrar Öjsa (fn.
Tag kammargymnastik om morgname] J; ditt mm eller begagna friskgymnastik om qvallarne. 1.3t ej förtsringen af vare sig konjak eller punsch bli ens en aftonvana, lat de gamle behalla korten och lennia förniiddagsbiljarden i t uteliggaren och snobben. - Var kysk och SterhPlls~m, om du vill behålla din arbetskraft, ditt ungdonismod och din ynglingsfriskhet. l i t ingen inbilla dig en sSdaii fabel, som att din kropp hlir skelettartad och din sj3l heleller halfgalen blott derför, att d11 varit aterhillsam i ungdonien. En dylik bedröf \ .elsens skepnad blir du genom onaturliga utsv !Ifningar, men icke derför att du hallit det kyskhetslMte, du gifvit vare sig din nior eller dig sjelf. Sedclagarne hro lika okränkbara som naturlagarna, och vi Bro menniskor, just emedan vi inom vissa griinser f ö r d reglera de senare medelst de förra. Vi ' anbefalla det. %terstående af detta rörtriifliga stycke tilP läsarens allvarliga behjertande och sluta här vara flygtiga utdrag. Om man jemför de sanningar vår förf. s.5lunda aflockat sina lustiga gubbar, öfverliggarnc, med det brer, hvarmed hr G: af Geijerstam afslutar Erik Granes ungdomshistoria, skall man Istt första var sammanställning af de båda arbetena. Till den. modige och varmhjertade forfattaren hembära vi en hjertlig tacksägelse för att han ej, som så nianga andra, stannat vid en blott negativ kritik, utan i, Vara öfverliggarer gifvit OSS ett korrektiv af det osunda och urartade i tidsandan, ett motgift, särskildt mot de af materialismens &gt;baciller. anstuckna och forskamda lifsprinciper, i hvilka den ultra moderna literaturen så ofta utmynnar äfven då, när dess barare mena sig arbeta fir inensklighetens basta.