Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten hafva ej gillat mitt förslag, utan förblifvit vid sitt; och det är ett misstag af Grefve Frölich, att tro, det Utskotten i deras senare Utlåtande skulle hafva föreslagit något annat, än hvad de i deras första Betänkande förut framställt. Sålunda stå vi på den punkt, att resultatet blir enahanda, antingen vi inom Ståndet göra en redactionsförändring, eller godkänna Utskottens förslag. Att antaga BondeStåndets framställning, skulle jag vara benägen till, om jag kunde begripa, huru det med våra former kan verkställas. Huru skall väl en provins nu kunna yttra sig uti detta ämne? Jag begriper ej, huru Den 27 Augusti e. m. luiru det skall tillgå. Hos oss finnas inga former för något sådant. Då skulle vi också meddela föreskrift om det sätt, hvarpå det skall ske. Yi skulle då hafva något lagligt sätt för dem att samlas, öfverenskomma och ingifva sina petitioner. Jag begriper ej möjligheten af verkställandet. Jag kan således ej gå in på att detta skulle ligga till grund för Ridderskapets och Adelns beslut. Två Stånd stannade i alla fall emot två, och frågan förföll. Om jag vågade hoppas, att man kunde tillvägabringa en skrifvelse, som bestämdt uttryckte hvad jag förra gången yrkade, skulle jag visserligen nu äfven yrka detsamma ; men då detta ej synes kunna ske, tar jag mig frihet hemställa till dem, hvilka talat emot Utskottens förslag, huruvida det kunde vara någon oformlighet deruti, att anhålla, det Konungen måtte infordra säkra upplysningar om de hinder, sorn kunna ligga i vägen för Stadgans verkställande; om vi komma med en sådan skrifvelse, uppstår åtminstone det fall, att örn det sedermera finnes, att de Rådgifvande tillstyrkt ändring i grunderne för CivilLagen, så hafva de öfverträdt hvad som i min tanka är deras lagliga rätt. Jag tror då, att en skrifvelse, som denna, skulle vara tillräcklig. Jag tror, att de skulle läsa igenom Utskottens Betänkande, och finna, att denna skillnad der är afsedd. Jag tillstyrker således bifall å Utskottens förslag. 39 H. 14 11» Den 37 Augusti e. m.
Efter att hafva anfört några andra skäl mot stambanans förläggande öster om sjön Sommen, yttrar Kommittéen i sitt betänkande, pag. 79: »Kommittéen har dessutom, i afseende på denna fråga tagit i betraktande, att »förslag redan är uppgjordt till en för jemförelsevis ringa kostnad, i förening med »pågående sjösänknings-arbeten, utförbar sammanhängande vattenkommunikation från »Linköping genom sjöarne Rengen, Jernlunden, Åsunden, Juttern och Krön ända till »Wimmerby, äfvensom från Åsunden till Östersjön vid Gamleby, medelst hvilken se»gelled midten af landet emellan östra stambanan och Östersjön kan erhålla en lika »behöflig, som för denna orts produkter af hufvudsakligast trävaror beqväm och billig »kommunikation med slättlandet, Göta kanal och äfven hafvet;» samt pag. 121: »Då dessutom fråga är om den så kallade Kinda kanals bringande till verk»ställighet, och Wimmerby samt trakten deromkring med en jemförelsevis ringa »kostnad derigenom kan erhålla en särdeles billig kommunikation till Göta kanal, »samt möjligen äfven genom Gamlebyviken till Östersjön, så minskas äfven behofvet »af en jernväg från denna trakt till Westervik.» Vidare har Herr Öfversten, Friherre Ericson, i anledning af den i år verkställda undersökningen om jernvägens förläggande öster om sjön Sommen, yttrat: »Den genom enskilda bidrag bekostade, nu utförda undersökningen har haft »det goda med sig, att den vigtiga frågan om östra stambanans rätta läge blifvit »närmare utredd, och, hvad som i en nära framtid för sydöstra Östergötland och »norra delen af Calmar län är af synnerlig vigt, frågan om en kanal-anläggning »mellan Linköping och sjön Rengen, med utsträckning genom sjöarne Jernlunden, Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
Utländningarj som i städerne drifva handel och rörelse, anses i mon deraf till alldeles lika afgift med handlande i samma städer. TVindragare .. b:ko r:dr 2: — Wågkarlar . „ 2: — 'Åkarej sorn ej äro borgare: I Stockholm och Götheborg i fem klasser: Första klassen , . : b:ko r:dr 20 Andra d:o ... „ 15 Tredje d:o „ 10 Fjerde d:o „ 5 Femte d:o „ 3 I de öfriga städerne j i fyra klasser. Första klassen „ 10 Andre d:o ... , „ 6: 32, Tredje d:o „ 4 Fjerde d:o „ 2: § 15. Städernes öfrige innevånare, hvilka här icke blifvit nämnde, taxeras efter den i hvarje serskildt fall föreskrifne grund för afgiftens beräknande. § 16. För ångfartyg betalas bevillning efter fem för hundradet af behållna inkomsten, inberäknad lästetalsafgiften. § 17. För fastigheter i städerne, hus, gårdar, fabriksbyggnader, verk och inrättningar, tomter, jord, skog och mark, erlägges bevillning efter värdet, med två af hvarje tusende och i enahanda förhållande med mindre summa. § 18. flevillnings-Utskottels Belänkandej IV: o g. $§ 2f. 89 § 18. För öfrigt utgöres den af rikets städer utgående salu-accis efter den vid denna stadga fogade tariff och på sätt serskildt af Kongl. Maj:t utfärdad nådig kungörelse derom föreskrifver. c) Bevillning af Jordbruket. § 19. Af fast egendom, hemman och lägenheter å landet, som med egande-rält innehafvas, erlägges, utan afseende på deras natur, bevillning med två r:dr för hvarje tusende af det uppskattade värdet, och i samma förhållande för värde derunder.
Rörande frågan, huru vida Ridderskapet och Adeln , genom antagande af hufvudgrunderne för Finance-regleringen, afsagt sig rättighet, att nu yttra sig i en mot. gatt tanka med Uakotten, i afseende på Odlingslånen , förenar jag mig fullkomligt med den sist talande -Ledamoten, och anser således Ridderskapets och Adelns rätt, att deröfver discutera och besluta, vara helt och hållet öppen. Hvad Odlingslånen i öfrigt angar, så hafva de förenade Utskotten afstyrkt deras fortfarande, och således åter gjort en inkräktning på den redan nog vanlottade Landtmannens knappa fördelar, — på de fördelar nemligen, som blifvit honom af förre Ständer tillagde, i motsvarighet med dem , som Bergverk och 1020 IMen ig Julli e.. m. Manufacturer redan länge åtnjutit. —~ Det är. väl sagdt, att Odlingslånen blifvit använde till fremmande ändamål, oell sådant är icke omöjligt; men missbruk böra icke inverka på bruket. Men väL icke nelea, att $essa Odlingslån utgjort en af de betydliga orsaker, som under de senare åren bidragit till ökande af Spannmåls-productionen, och försatt Sverige i den lyckliga belägenhet , som allt sedan Gustaf I.s tid ej ägt rum, att icke allenast hafva Spannmål nog för eget behof, utan äfven till export. - Under åberopande af de ytterligare skäl, hvilka dels Herr Tham och flere Ledamöter inom detta hus, dels ock Utskottens minoritet, anfört , tillstyrker jag alltså , att Odlingslånen må tills vidare; åtminstnoe till en del, få forti fara, exempelvis till det belopp af 300,000 E;dr, som Herr Noraeus föreslagit.
Efter en långvarig discussion inhemtades slutligen, på ungefärligen samma grunder, som Hr af Harmens bär framställt, att dertill icke var någon anledn. Dervid uppdrogos paralleler med Borås, och resultatet befanns vara, all Wenersborg, mindre än Borås, kunde anses vara i det utblottade tillstånd, alt det behpfde understöd afStaten. Jag anhåller derföre, att StatsUtskts betänk, mätte antagas. Jag vill icke ingå i någon lång historik om Wenersborgs brand och orsakerna, hvarföre den hirf så härjande, som den verkligen var, hvilket Hr Sandelhjelm bättre än jag är i tillfälle alt upplysa. Att deri inlåta sig, torde också vara mindre nödigt, då här icke är fråga om att bevilja något n\tt lån, utan endast derom, huruvida någon så väsendtlig förändring i afseende på denna stad inträffat, sedan lånet beviljades, alt de en gång föreskrifna villkoren dervid böra förändras. Man har åberopat diverse förhållanden, som jag nödgas upplaga, för att visa, huru haltande de äro. Man har t. ex. börjat med alt säga. att år 18 i5 var räntan 5 proc., men att deremot nu Itiksg.contoret skulle hafva öfverflöd på penningar, hvarföre endast 4 proc. ränta hehöfde betalas. Det är besynnerligt nog, att denna underrättelse kommer från den nödlidande Wenersborgs-trak ten, då vi icke här i Stockholm, ja icke ens i Riksg.- contorel veta annat, än att 41 ä 5 proc. ränta måste erläggas, Dessutom äro de ifrågavnr. penningarne redan upplånte och utlemnade emot 5 pnoc. ränta; i anseende hvartill den omständighet, att penningar nu kunna erhållas för 41 proc., ej torde utgöra skäl till räntenedsattning. Af Hr af Harmens är i öfrigt upplyst, att genom räntefriheten under 5 år redan 37,öoo r:dr blifvit skänkta till Wenersborgs stad. Detta visar, att Ständerne gjort afseende på branden. Man har mycket fästat sig vid, att det vore en stor vinst för Staten, alf Wenersborg vöre bygdt af bara stenhus.
N:o ¥ Anmärkning, anledning dertill i fråga: 2:o om indrifvande af böter, å- dömde Norrska undersåter af Svensk Domstol — 5 6 5, 6 3:o om tillämpning af föreskriften rörande Beväringsmanskapets vapenöfnirigar — 5 — 6 6, 9 4:o om beräkningen af tiden för det Kommendanten å Waxholms fästning, Majoren Å- kerstein ådömda suspensionsstraff — 3 — 6 9, 11 \ 8:0 om upplåtande af boställen åt Departements-Chelerne — 5 — 6 11 6:0 om ett Fält-tygmästarenThestrup tillagdt arfvode från besparingarne på anslaget 12 för Artilleriet — 5 — 6 7:o om beviljande af Svensk medborgarrätt åt utländsk man, som derom ansökt . 8:0 om stadfästelse å reglorne — 5 — 6 15 > 10 Maj 7 Maj 10 Maj 7 Maj för ett s. k. varuanskatlnings-bolag samt för Svanå Bruks-bolag — 3 6 14 9:o om raserande af Christianstads fästnings-verk — 5 — 6 19 lö:o om kostnaderne för två fyrar på ön Koster — 5 — 6 20 lt:o om rättigheten för den s. k. Traktörssocieteten i Stockholm att utminutera bränvin — 3 — 6 25 12:o om förordnande för Generalmajoren af Dahlström att vara på en gång landshöfding och Militär-befälhafvare på Gottland . — 5 — 6 25 15:o om befordringar inom M i 1 i - tär-staten — 3 — 6 26 14:o om General-Majoren v. Arbins entledigande fran gene26 ral-fälttygmäslare-embetet — 3 — 6 — 5 — 2. « 5 »§ cn • C/J d pr 3 -» C2. »o ST Q. 03 09 C3 A. 'n ^ 5L O Vi VS CD “• s 3 5’ 09 3' 3 Q. 3- CO co - vs *3 CO — • 09 CD Vs C Kidd. o. PresteBorgareStåndet.
Då bibliothekets nuvarande tillgångar, hvilka uppgå till ett årligt belopp af omkring 3,700 R:dr, äro otillräckliga för att i någon betydligare mån kunna följa med litteraturen och, i alla vetandets grenar, anskaffa det bästa af dess alster; då Kongl, bibliotheket i Stockholm, der äfven andra offentliga bibliotbeker dela förbindelsen att gå den bildade allmänhetens vetenskapliga anspråk till mötes, åtnjuter till bokinköp ett årligt anslag af BOOO r:dr; dä Universitets-bibliotheket i Christiania har sig årligen anslagne 10,668 r:dr 32 skillingar, och då litteraturens alster vexa i samma mån som vetenskaperne allt mer utveckla sig, har Consistorium ansett det icke vara med sin pligt förenligt att fördölja vidden af detta behof, om än statens tillgångar ej skulle medgifva dess fullständiga afhjelpande; och har Hans Kongl. Höghet Kansleren, med afseende på de af Consistorium anförda skäl, det begärda anslaget i underdånighet förordat. b) Till de vetenskapliga institutionerna vid Universitetet i Lund, bland annat, till kemiska laboratorium 300 r:dr B:co årligen, samt till Botaniska institutionen 600 r:dr samma mynt. Den till laboratorium nu utgående summan, 600 r:dr, bar befunnits vara otillräcklig för underhåll af materielen och för bestridandet af alla förbrukningskostnader, på samma gång den jemväl måste tagas i anspråk för att hålla mineral-samlingen åtminstone i det skick, som för föreläsningarne oundgängligen erfordras. — Hvad botaniska institutionen angår, har Consistorium fästat uppmärksamhet på behofvet af museum för herbarier, fruktoch frösamlingar m. m., hvilket för botanisten ansetts vara så mycket mera behötligt, som han, med den begränsning läseterminerne nu hafva, icke är i tillfälle att för sina föreläsningar begagna lefvande växter under längre tid än tre, högst fyra månader af året, och för den öfriga tiden således i nämnde afseende är hänvisad till herbarier och samlingar. — Beträffande i allmänhet de för institutionerna begärda anslag, har Hans Kongl.
Uppgörandet af en sådan norm, som motionären föreslagit, kan följaktligen icke åstadkommas, och om det bestämdes, att Landtmätare icke på en gång finge innehafva mera än fyra förordnanden, skulle lätteligen kunna inträffa, det han, i följd af tvister inom Skiftes-lagen, som medförde uppskof i förrättningen, kunde en längre tid vara alldeles utan sysselsättning och sakna den bergning, han af sitt yrke skäligen bör påräkna. Derjemte och då jordegare icke må förvägras att till Landtmäteri-förrälIlning erhålla den Landtmätare, de begära, skulle den af motionären yrkade föreskriften otvifvelagligt leda till fördröjande af tillämnadt skifte, intilldess Landtmätaren vore af samma föreskrift oförhindrad alt förordnandet emottaga, hvarigenom ett skadligt band på jordbrukets förkofran tillika skulle uppkomma. Af dessa och flere skäl anse Utskotten sig böra tillstyrka, att motionen lemnäs utan afseende. Stockholm den 20 September 1840. ]NT:o 1 o. Ank. till Exp. Utsk, den 20 Nov. kl. 3 c. ra. Betänkandej i anledning af väckt motion om verkställighet af Syne-Rätts beslut, i fråga om anläggning af vattenverk. Hos det Hedervärda Bonde-Ståndet har Riksdags-Fullmägtigen Henric Hansson från Elfsborgs Län, uti ingifven motion, anfört, hurusom vid uppstående frågor om anläggning af sågoch tullmjöl-qvarnar eller andra vatten-verk, ofta inträffade, att, ehuru Syne-Rätten, med behörigt öfvervägande och ogillande af de mot anläggningen möjligen anmälde protester, tillstyrkt bifall till den sökte rättigheten, de stridige, utan att egentligen förvänta någon ändring i Syne-Rättens beslut, deremot anförde besvär, Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 11 3 och såmedelst föranledde en nihållande och kostsam rättegång, endast för alt uppehålla sökanden i verkets anläggande; till förekommande af hvilket.
Jag hade likväl då redan hört yttranden af hufvudsaklig syftning att förkasta hela förslaget, men till deras beskaffenhet ännu märkvärdigare. Att sådana yttranden skulle komma från ledamöterne Frih. Rehbinder, ITr Ehrenhoff, Nr Liljenstolpe, och Frih. Boye, Ludvig, det förundrar mig föga. Jag har icke funnit alt desse ledamöter förut under riksdagen ät denna fråga egnat all den uppmärksamhet densammas stora vigt förtjena!-; och man kunde derföre helt enkelt allöra dessa yttranden bland individuella bogskott; men all älven Gr. Horn, som allvarligt och, om jag icke misstager tnig, äfven före riksdagen skriftligen tillkännngifvit sina tankar om nödvändigheten af en representationsförändring, och Hr Lefre'n, en af ledarön i alia våra öfverläggning»!-, yttrat sig isamma anda, nemi. att ulan krus alsia det ifrågavar. betänk, och förklara detsamma o intagligt, utan ali begagna tillfäl let till amendement; då jag dertill sedermera bort alt på e. m. åtskillige ledamöter, och ibland dem Hr von Hartmansdorff, instämt i samma tanke; så kan jag icke annat än förmoda, att vi oundvikligen nalkas den utgång, att inom detta Ständ en sådan mening blifver af majoriteten antagen, och jag måste alltså, för att hafva städat för min egen port, som man säger, under protest mot en sådan utgång, söka visa hvilka vådor ett sådant förslag innebär. I motsatt syftning har väl Gr. Spens yttrat sig och på ett sätt, icke blott i formfrågan ulan äfven i detaljerna, som bort lästa uppmärksamheten och hänvisa en hvar till möjliga sältet all i många vigtiga delar förbättra förslaget. Härutinnan hafva flere instämt.
— Tredje punklen af Utsk:s tillstyrkan i detta fall lyder sålunda: "Att början göres år 184-1 j då, efter uppgjorda sammandrag af de åren 183 t — i84o bestämda markegångspris, medium deraf eller y^rdel, jemnad till fulla skillingtal, på det salt att 6 runstycken ej beräknas, och hvad sorn går derutöfver upptages till full skilling, kommer att utgöra det för åren 184 i —i845 gällande lösningspris, hvarefter nytt lösningspris, enligt samma grunder, för nästföljande fem år bestämmes och så vidare fortgår. ’’ I afseende på beslammandet af priset har jag redan yttrat mig och inskränker mig således endast till frågan om årtalet 1841 - Jag t'01' nemi., att detla ärende icke kan hinna fullständigt beredas så tidigt, att detsamma kan sättas i verkställighet 1841 - Dermed torde sålunda lämpligen böra anstå till ränteåret 1842. Det är nemi. icke välbetänkt alt så brådstörta med förändringens införande, att just denna skyndsamhet gör det omöjligt att erhålla K. M:s bifall till förslaget. Med Utsi. instämmer jag uti dess tillstyrkande, att tills vidare uppskjuta frågan 0111 räntepersedlernes förenkling, hvilket utgjort föremål för åtskilliga motioner. Jag anhåller att härvid få uppläsa hvad Kammar-collrm uti dess förenämnda und. utlåt, i detta hänseende yttrat.
Le, och i förmägo af Kongl. Brefwet den zo Jann, arti 1794 är Herr Oswersten jämwäl för si, Fru och Arfwingar tillagd den förmän, att utan någon af, gift fa nyttja 400 öke och 600 dränge Kronanor, dinarie dagswerken. Detta arrende är widare fast, stäldt genom Kongl. Brefwet den 27 April 1799 och har Kongl. Kammar-Collegii arrende-contrakt blifwit utsärdadt den 14 September r8oz. Skaraborgs Län. ^ rz:o Höjentorps Kungsgärd 7 mantal med 24 arbetStvrp pä 2 a z dagswerken i weckan. Efter Kongl. Brefwet den 17 Marni 1807, stola framledne Commerce-Rädet HKIrrrömsrs arswin» gar, hwilka innehaft contrakt uppå perpctuelt arrende, allenast bibehällas wid arrendet af denna Kungsgård pä en tid af sZ ar till midsastan 1552 emot erläggande af sörre arrende afgisten 429 Daler 5 öre S:mt jämte options lika med den mästbjudande, dä Kungsgården blifwer ledig. Arrendatorer, begagnar 802 Krono-dagSwerken emot betalning till Allmogen as 6 öre S mt stycket, hwadan Kronans behallne arrende, summa allenast gör 278 daler 22 öre S-mt som ut« gar a z Daler Sunt Rikedalern. 16:0 LäckZ Kungsgärd 5 mantal Zo Torp, Z Wäderqwarnar. Sedan Herr Hof, Marstalken m. m. Silfversparre den 24 Martn tZoZ erhållit nädig befrielse jsrän det af honom om denna Kungsgärd är 1807 pä Z<r är ivgängn» arrende för 1400 R:dr och izz Tun» Den i6 December. 1029 Tunnor 21^ k pc Spannemäl ärligen, sa har Kongl.
— Är det icke så du menar? — sade Astley, och ett moln lade sig öfver hans panna. Arabella teg och sammanknäppte händerna hårdt, i det hon bönfallande såg upp till honom. — Hör mig Arabella, tro icke, att jag oöfverlagdt eller utan djupt och verkligt allvar kommit hit just i detta ögonblick, för att bedja om din kärlek och din hand! Du älskar mig — nå väl! i natt eller aldrig blir du min hustru. — Astley! — sade Arabella uppstigande och pressade händerna hårdt emot bröstet. — Antingen älskar du mig, och då har du ingen tvekan, då är mitt namn af ingen betydelse, vi lemna England, om du så vill, och finna lyckan hos hvarandra, eller också är det icke mig du älskar. — Jag älskar dig. Ack ty värr, jag älskar dig, — mumlade Arabella med halfqväfd röst och sjönk åter ned på soffan, — men jag kan icke uppoffra mitt anseende, min ställning i verlden, min mor, mina vänner, jag kan icke förnedra mig till ... — Håll, mrs Fulton! — utbrast Astley med bitterhet. — Jag ber er förlåta mig, jag trodde, att den, som ni utan förnedring kan skänka er kärlek, den borde ni också utan förnedring kunna skänka er hand. Har jag misstagit mig? Säg, ack, säg, Arabella! Min hela lefnadslycka, kanhända äfven er egen beror af edra ord i detta ögonblick. Låt kärleken besegra edra fördomar, ert högmod! Uppoffra dessa vänner, som skola fördöma och klandra er en dag, för att dagen derpå glömma er, och följ den, ur hvars minne ni aldrig skall försvinna! Bönhör mig, återkom till naturen och kärleken, gör oss båda lyckliga, blif min hustru! Arabella var mycket blek, hennes stora mörka ögon voro nedslagna, liksom för att icke möta den varma och bedjande blicken af Astley, hon darrade synbart, hennes små fina fingrar sammanknäpptes konvulsift, och hon öppnade läpparna flera gånger, innan orden kommo fram deröfver. — Vänta, Astley, vänta! — hviskade hon och böjde sig smäktande emot honom,
1892, O c h allt detta sedan då fröken Janson engagerades v i d matiska teatern. V i känna oss slagne, nästan litet skamsne, o c h en konstpaus Som en tidningsman vara på minuterna, ännu en erinra liten oss Drauppstår. alltid måste väl taga värld. ett par elevuppvisningar Vi vid Dramatiska • teaterns elevskola under de två första åren af flicka 1890-talet. med mörkblå ett Det blekt ögon, var en spenslig ung ansikte, som ibland ett kunde par stora bli nästan deltaga på revoir! O c h sedan, så f o r t hon bara kan f å skollof, dande bad. O c h en dag k o m m e r hon kanske så igen, vår som en Dramatiska riktigt sommarvind. teaters " lilla fullvuxen, Qui vima, högt var en bit » Syrsan » » Jane de Det en gång, ett stycke en annan, men midt upp genom programspillrorna greppen en. Eyre » intresse. var och det de ungdomligt dock något helt, famlande som mötte O c h detta hela var en konstnärssjäl, som tog sin uppgift på allvar, och som i gömmer ton-, nittonårigt stockholmsbarn. Står i den dag, viktiga steg närmare det gör hon för målet visso! — än då — D e t harhittills alltid ledt henne, i arbete, i väntan — som icke är den denna lättaste läxan att lära för fordrande, sjudande unga krafter — och mognad, Ty ett ack, hon är j u ännu så ung! helt sträcka förut lif framför sig. spalt här of v a n! Men Vår sedan måste vi också hon fått studieresor till Dresden, Prag till Berlin företaga ett par kortare året därpå. står nu hennes håg, till Seinen! finna hittills Eedan o c h W i e n, år Men till Paris bildningshögsätet vid D ä r, menar hon, skulle hon helt visst något nytt för sin själ, några opröfvadt vin för sin droppar konstnärstörst, kurs talat j u till — anordnar b e s t å r af t o l f s k r i f n i n g a r. afgiften, skall hämta manu18 skriptet o c h det är i elfte timmen.
Nöjes icke nägor derät, mä han innan klockan Tols ä Z2:de bagen, elter erhällen del af SyneJnstrumentet, sig belwara hos Konungens B-follningshafwakide « Länet, som derefter vm Byggnadsfätket förordnar, med rättighet för den mchnöjde att äsweri beröfrver klaga ä tid och ork, som t andra Oeconvmissa mäl föreffrefwen är. §- 21. Ej mä a Krono - eller Civile Statens Boställs» Hemman, någon nybyggnad hädanefter företagas innan pä törbervrdt sätt undersökt och förordnadt är, huru och hwarest byggas stall. Z. 22- Byager nöyor utöfw r de Laga hus, som ä ett Kronohemman bestås, mä dan om ersättning der öre med Efterträdaren ö-werenskvmma eller ock öftverloppvhusen borlfiytta, sä lrawt detze icke äro af Hemmanets Timmerskog med behörigt tillständ uppförde dä de ej trän gärden afföras fä, men kunna pä ärliga reparationer och förbättringar Aft trädaren godtgöraö. § 2Z Pä Konungens Besallningshaswandes Boställen samt de större 'om biilwit Landt-Staken tillstagne, och iörut warit Kongsgärdar eller nruka EäteSfribet, sörhälles, som derom serskildt förorbnadt är. §. 24. Hwart femte är stola vfwansörmälte Synemän städa huru, ä Krono-och Civile Boställshemman, M» byggt och häsdat hakwer. Dcrw>d försareS l allo iäsom 27 Cap.tlet Byggninga-Balken förestrrfwer. F j e k - Den 27 Januari!. 1141 Fjerde Artikeln. Dm prestegärds - Byggnad. §. 25.