Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men genom hennes systrar visste jag, att h o n befann sig i Paris, där h o n hos en ansedd familj hade hand o m den ende sonen, en gosse på EN LIFSBILD F R Å N DET F Ö R T R Y C K T A ARMENIEN. afton m e d en dotter. Strax efter födelsen erhöll Å r 1885 d o g fadern tämligen hastigt efter en den nyfödda namnet Olga. Enligt utfärdad bul lång o c h nitisk prästerlig verksamhet o c h molentin är moderns o c h barnets befinnande mycdern flyttade till Lausanne. Här var det s o m ket tillfredsställande. L y c y först träffade sin tillkommande make. é Några år förut hade en ung man i armenisk En växtoch blnmsterui ' ställning från Haga dräkt uppenbarat sig där i de teologiska företrädgård är från o c h med i dag anordnad i konstläsningssalarne o c h hade, efter att på otroligt salongen n:r 2 Hamngatan härstädes o c h afslutas kort tid ha tillägnat sig det främmande språket, på söndag afton, hvarefter försäljning af utställda fullföljt sina studier o c h efter väl aflagda exaväxter pågår under måno c h tisdagen. mina blifvit prästvigd i den gamla protestantiska staden. F ö d d i Marsovan i Armenien o c h sålunda tillhörande den gregorianska kyrkan, uppfostrad af munkar i ett kloster på Libanon, hade Garabet Thoumaian känt en okuflig dragning till den rena evangeliska tron o c h till sina K U N G L. Huflandsmäns stora häpnad begifvit sig till Schweiz vudrollerna utföras af fru Linden o c h fröken för att utbilda sig till en Herrans tjänare o c h Kragballe samt hrr Ödman, Sellergren o c h Brag. sedermera förkunna ett oförfalskadt evangelium V i återkomma. för sina underkufvade bröder. Sedan fru Östberg nu blifvit återställd från sin V i d sitt andra besök lärde han känna fröken heshet, kan » Valkyrian » ånyo gifvas.
Sapp; Sotfar, anfeS i tjenfte^ärenden lifa med kronans manjfap; ©ianffap, kronans, fe Slnföfningar; ®lilitiae»boftällen, fe GEaracterS^bpggnader; 3JtiSfir>er för Sldjuncter att biträda ^aftorer i Smbetet; Sftpbpggen, anföfning tiU utfpning och anläggande deraf, Q3efigtningS> 3nftrumenter, ©eometrijfa Shartot, Slefolutioner, med h^ad mera, forn för SftpbpggenS anläggande fordraS; S3tp. tia St. ©t. 4 Sorflag tilt Sörorbning angSenbe @tämplabe-'SPappeté iaigiftett. £)bferpationer, forn angå kronans räntor enet härröra frän rebogö# relfc fot biöponerabe mebel; Dnera, allmänna, fe 2lnföfningat; Orloff fe biar för enjfilbeö £jenfteljjon; ^3 en fion er, fe fattige; $3enfionö>€aöfor; e t m t é ft o n é - fe D l a r, font af Officerare utgtf»aö för Corporater n>tl) fantetbSvegimenterne famt Slpttare, ©ragonet, ©olbater ocfj Söåtfc män, enär be i ftne angelägenheter ej tefa utom Sänet; böranbe be i annat fall wara fbtfebbe meb »ebetbörligt 2Kefepajj, chatterabt på fätt 4 §. 2 morn. ut»ifat; ^3olitie*ärenben, fe 2lnföfntngar; <33reft»5ltteftet, bå be icfe fåfom bilagor att»änbaö; f)3reft*tätttgbefer, frågor beröm; Q3reftvoaI, ^uUmafter och rotetingöfeblar
Att i LandtbruksAkademiens Central Verkstad icke förfärdigas andra redskaper, än de som äro gagneliga för åkerbruket; 2:0 att verkstäderna, till erhållande af bättre pris, flyttas in i Landet, men Magasinet här i Stockholm likväl alltid finnes fullt; och g:o att värdet bestämmes efter rigtiga och ej på slump antagna grunder, samt att en viss taxa uppgöres, hvarefter priserna årligen fastställas och kungöras. Sluteligen, och ehuru Friherren anförer sig känna, att Kongl. Maj:t af enskilda medel anslagit fonden för Kongliga L-andtbruksAkadetnien, tillstyrkes likväl en underdånig hemställan, alt redogörelse för dessa medel måtte, på sätt Hans Kongl. Majit i Nåder för godt finner, blifva af vissa utsedda personer anställd och lemnad till allmänhetens kunskap. Häremot har Herr von Schultzenheim, David, uti ett Memorial och uti ett serskildt Anförande till Protocollet, visat de skäl, till en del de samma, hvilka nedanföre åberopas, i stöd hvaraf Herr von Schultzenheim icke anger Kongl. LandtbruksAkademien af R. Ii. gao Besv. ock Ekon. Utsk. Betänkatiden. Ständer kunna emottaga instruetioner, och Följakteligen icke heller den väckta motionen böra till öfverläggning upptagas, än mindre till något Utskott kunna remitteras. Då Högloft, Kidderskapet och Adeln till Utskottets handläggning likväl remitterat denna motion, bar Utskottet icke ansfett sig tiilständlgt att undandraga sig upptagandet och handläggningen af ett föremål, som äger så nära samband med allt slags Landthushållning, ehuru Utskottet fullt instämmer i den aE
Skrifvelse N:o 426. fällning blifvit infördt ett stadgande alt rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin icke må Apothekare tilldelas. §§ 8 och 12. Vid det förhållande alt §§ 8 och 12 i författningen väl medgifva, att besvär öfver Taxerings-kommittés beslut, angående den afgift, som för minuthandel med eller utskänkning af bränvin skulle erläggas, få anföras inom den tid och i den ordning, som för överklagande af Taxerings-kommittés beslut i allmänhet voro bestämda, men nämna ingenting om behörigheten att sådana besvär anföra, hvarigenom visserligen närings-idkaren är skyddad emot en alilför hög afgift, enär ingen tvekan kan uppstå om hans behörighet att sig besvära öfver det beslut, som direkt beskattar hans rörelse, men deremot, såsom författningen blifvit tillämpad, nästan intet korrektiv finnes emot det tänkbara fall, att minuthandel eller utskänkning af Taxerings-kommitlé uppskattas till ett allt för ringa belopp, hafva Rikets Ständer funnit ett lagstadgande i sådan syftning vara af behofvet påkalladt, samt tillika trott det afsedda ändamålet kunna vinnas, om länens hushållningssällskap och kommuner, jemte deras styrelser eller delegationer, blifva berättigade alt hvar inom sitt län besluten öfverklaga samt Pröfnings-kommitlé får sig ålagdt att, äfven utan föranledande af besvär, vidtaga de förändringar i Taxerings-kommittés åtgärder, som Pröfnings-kommittéen kan finna behöflige. Ett stadgande härom svnes lämpligast kunna, jemte nu befintliga föreskrifter uti 2 mom. af §8 och sista punkten i mom. 2 af § 12 i författningen, inrvmmas i en sä skild §, hvadan, med uteslutande af de i §§ 8 och 12 nu förekommande stadganden, angående ordningen för överklagande af Taxerings-kommiltés ifrågavarande beslut, föreskrifter härom sammanfattats i en ny § 13 af den lydelse, bilagde förslag innehåller. §§ 10 och 14 (ny § 15).
Län, soro blott åberopat Rikets Ständers ofvanberörde skrifvelse vid sist - 3 Bag-Utskotlcls Betänkande, N.-o 31. förlidno Riksdag, till stöd för sin framställning i förevarande hänseende, att, om llöglofl. Fadder skåpet och Adeln, för deras del, ej skulle ingå på föreslagna förändringen, så önskade motionären, alt densamma måtte vidtagas för Bonde-Ståndet ensamt; och anmärkes i sammanhang härmed, hurusom Olof Nilsson från Vesterbotien, i siti ofvanberörde motion, föreslagit, att, om den händelse skulle inträffa, att så mycken egendom, deri giftorätt enligt nu gällande lag eger ruta, ej finnes i bo, att efterlefvande make kan anses försörjd med sin lott deri, honom eller henne dä måtte, derest de sakna,andra tillgångar, tilläggas underhåll eller så kallad ”förgånga”, efter ortens sed, af den dödes efterletanade ärfda eller före äktenskapet förvärf da fasta ege ndoin. Uti ett hos Hederv. Bonde-Ståndet aflemnadt och till Lag-Utskottet jemväl remitteradt anförande, hafva emedlertid L. J, Gezelius, Lars J. Boéthius, Lars Olsson och Johan Eriksson från Stora Kopparbergs Län andragit, att de ingalunda kunde medgifva den föreslagna likheten i arfsoch giftorätterne, enär densamma skulle hafva för Dal-almogens sjelfbestånd högst förderfliga verkningar, i anseende till den redan till ytterlighet, serdeles i öfre delen-af länet, utsträckta hemmansklyfningen, deremot den i 12 Cap. 5 och 7 §§. Arfda-Balken broder tillförsäkrade lösningsrätt dock för närvarande utgjorde ett correcliv, på samma gång den medförde möjlighet för en son att få bibehålla fädernejorden, som utgjorde käraste fältet för hans verksamhet, men hvilket correktiv genom föreslagna förändringen skulle komma att upphöra.
Den underordnade, skuldbelastade roll, i hvilken bibeln framställde kvinnan, skärptes af utläggarna, af alla dessa munkar och andlige, hvilka i henne sågo sin välfärds dödsfiende, Eva, som ständigt lockade med frestelsens och syndens frukt, Dalila, som döfvade all andakt och all ädel sträfvan. Det är intet slut på den ström af passionerade anfall, intet mått i de vilda och flammande legender, i hvilka munkarna till hämnd för ensamhetens anfäktelser eller i ruelse öfver begångna öfverträdelser gåfvo uttryck åt sitt förakt för kvinnan och åt den bedårande makt, hon öfvade in i klostrens stillhet, trots gissel, späkning och böner. Medeltidens skolastiska teologer visade en likartad uppfattning. Deras store läromästare, Aristoteles, kunde i detta hänseende ingen motvikt bilda, och Thomas ab Aquino omskrifver på sitt medeltidslatin den grekiske filosofens föraktfulla definition: Femina est mas occasionatus, kvinnan är en ofullkomlig man. Men en bestämd motsats till denna nersättande uppfattning lefde inom kyrkan i Mariakulten. Redan i pseudoevangelierna framträder Marias gestalt som bärare af en mängd fantastiska och rörande legender. Hennes ungdomsår, uppväxt, giftermål och död smyckas med en i from mystik knuten blomsterkrans af drömmar och sägner. Småningom utbildades en kult af henne, i hvilken äfven hedniska åskådningar smält in, och på 500-talet fick Maria som madonnan, gudamodern, sin officiella plats i det katolska dogmsystemet, och man börjar betrakta henne – som Bernhard af Clairvaux skrifver – som medlarinna i himmelen, mildhetens representant vid Gud Faders tron, en tillflykt för alla de ångrande och skuldbelastade, hvilka bäfvade för sonens stränghet. Men först på 11- och 12-hundratalen samman med chevaleriet fick denna Mariakult sin största och rikaste utveckling. Nu sammanskrifvas dessa stora samlingar legender på latin och vulgärspråk om Marias undergärningar, hvilka kanske rymma medeltidens naivaste troslif och ömmaste dyrkan.
§. uki nysi aberopade Instruckisn, redsgörclscn isZs Den 21 December. för Bewillningei, siker i örte, ne wiv Lands-Böckcrne hwilka till Kongl. Kammar Rätten insände samt der revideras, och hwarisrän, eller ock fran Lands-Con. wiren, den säkraste underrättelse j detta ämne således bör kunna aflemnaö. De Remisiens ätföljands handlingar warda härhos åkersände. Stockholm den 19 Oktober 1809. Pä Rikets Ständers Riksgälds Conroirs wägnar: ^c>b. 6. L.s§srl>) elice L. L. LkrsnZranar. k'. I ^Vellin^k. bil. I.szur. O. 0. Oilljsn valör, /inö. Wallia, ^sok. ?. 8anöbsr§. ^okan Weslin. Hnösrs LsnZrson. Lernr vilsson. I-. 8. ^san kergman. Likheten med Originalet intygar krääsliur. > Afssrift. ödmjukt Memorial! Till åtlydnad af Högwälborne Herr Grefwe» Presidenten och Commendeurens, samt Höglofl.
Sker sådant kungörande af den, åt hvilken Konungens och Statens hemligheter betrodda äro, straffes förbrytaren enligt 4 Cap. 5 §:n MissgerningsB diken. Herr Cederschjöld: Här gäller samma anmärkning som jag ofta gjort, nemligen om straffbestämmelsens hänvisning till allmän Lag. Uppå gjord framställning hlef Herr Cederschjölds anmärkning, såsom Ståndets gemensamma tanka, af Ridd. och Adeln till CqnstitutionsUtskottet hänvisad. 358 Den 3i Januari i e. m. § 10. 11:0 Smädliga uttryck om Rikets Embetsoch Tjenstemän i och för Embetet; gä de ä heder och ära, umgälles förbrytelsen med ärans förlust och böter från Femtio till Ett hundrade Riksdaler. Aro de eljest för den förolämpades goda namn och rykte förklenligt straffes med böter till enahanda belopp. Gore ock i båda fallen den brottslige offentlig afbön. 12:0 Angripelser mot enskild man, hvilka å heder och ära gä, eller för hans borgerliga namn och rykte förkl enliga är o; Brottet straffes enligt ofvanstående 11 moment, dock vare penningebot hälften mindre. i3:o Lögnaktiga uppgifter och vrånga framställningar, till allmänhetens förvillande och förledande; Brottet umgälles, efter beskaffenheten, med böter från Trettiotre Riksdaler sexton skilJingar, till och med Ett hundrade Riksdaler. 14:0 Sedernas vanhelgd, genom offentliga läror till laster eller brott, eller genom sådana ohöljda och skändliga framställningar af deras utöfning, hvarigenom främjandet af ett förderfligt lefnadssätt åsyftas; Brottet umgälles med Femtio lill Ett hundrade Riksdalers böter. Den 31 J a n u a r i i e. in. 35g Desse moment blefvo af Ridderskapet och Adeln lemnade utan anmärkning. § ii Uti alla de hestraffningsfall, hvarom 8 och 10 US handla, varde tillika skriften confiskerad. Denna § blef likaledes af Ridderskapet och Adeln lemnad utan anmärkning.
Dä proposition till fattande af ett beslut öfwer en Konungens framställan eller ett betänkande eller en af enskild Riksdagsman wäckt fräga är med Ja och Nej beswarad, och anmärkningar i fåken under discurserne gjorde, bör propositionen inrättas 9 130 Expeditioner till Riks Ständcn. i enlighet nied deni; och skulle mälct under diseurserne skiljas nti flera delar, hwaröfwer särskilda annlärkningar göras, dä skall, enär sädant äskas, proposition öfwer hwardera delen särskildt anställas. Pä lika sätt sörhälles, oin första propositionen pä någon Konungens sramställan eller ett betänkande eller annat nial, som flera delar innefattar, bliswit nied Ja och Nej beswarad. 8 55. Landtmarskalk eller Taleman ina kunna wägra proposition i det fall da han finner en wäckt sräga bokstafligen strida mot Grundlagarnes lydelse. Skulle ej Ständet med honom instämma i begreppet härom, utan ändock yrka proposition, åge han att förklara öswerläggningen hwilande, och förwises mälet till Constitutions-Utskottct, hwilket äligger att inom kort förelagd tid inkomma med motiveradt och bestämdt utlåtande öfwer srägans stridighet eller enlighet med Grundlagen. Hwad Utskottet förklarar icke wara deremot stridigt, dera ina proposition sedermera icke wägras. Pröswas det wara as motsatt beskaffenhet, mä den som motionen gjort wända sig, der honom godt synes, till ConstitutionsUtskottet, pa sätt som Regerings-Formens 84 K förcskrifwer. 8 56. Intet ärende mä nedläggas utan Ståndets uttryckliga beslut, ej eller något upptagas eller föredragas sä sent att beslutet derom kunde blifwa frugtlöst. 8 57. De allmänna beslut, som uti ett Ständ fattas.
Agardh och Herr Contracts-prosten Gumcelius instämt. aj) Hvad nu först angår frågan om uppförande å Stat, ej mindre af de vid sistlidne Riksdag till Universitetens maleriela behof beviljade 4°°° Rdr för hvartdera Universitetet, eller tillsammans 8000 R:dr, utan ock en 4 Slats-Ulskottets Utlåtande, N-0 62, tillökning deruti af 2000 R:dr för hvarje af berörde Läroverk, så enär erfarenheten visat, att detta förut beviljade anslaget fortfarande är behöfligt, för att bereda Universiteten tillgång att betacka de kostnader, sora i synnerhet Naturvetenskapernes studium oundgängligen erfordra, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att ifrågavarande anslag, 8000
Med afseende å vigten och behofvet af ett dylikt kommunikations-medel inom en ort, der 45 tackjernshj'ttor samt 54 stångjernsoch manufakturverk funnes anlagda, har blifvit anfördt, att omkring 50,000 skeppund jern-effekter, jemte 6 å 7,000 tunnor spanmål och styckegods, årligen forslades mellan ofvannämnde 2:ne sjöar, och hvilka varor derunder måste 6 gånger omlastas. Genom dessa omlastningar från hjuldon till båt och tvertom, åtginge en tid af 4, ofta 6 veckor, mellan effekternas aflemnande på det ställe vid sjön Wessman, der jernvägen skulle komma att börja, och deras framkomst till stranden af den 1| mil derifrån belägna sjön Barken. Till följd af de många omlastningarne samt de ständiga ombytena af formän och båtförare, förskingrades, skadades eller sammanblandades en stor del af de forslade effekterna. Berörde olägenheter komme naturligtvis att försvinna efter jernvägs-anläggningen, då endast på- och adastning vid transportens början och slut ifrågakomme, samt knappast 4 timmar behöfdes för hvarje transports verkställande. —• Kostnaderna för denna, till begagnande med hästkraft afsedda, jernväg af 1|- mils längd och med enkelt, 3 fots vidt spår, skulle, enligt ett af Majoren vid vägoch vattenbyggnadskorpsen C. E. Nordström deröfver uppgjordt förslag, bestiga sig till 189,700 R:dr. Deremot kunde afkaslningen af jernvägen icke beräknas högre än till 3J procent af sagda kostnadssumma. Ifrågavarande gagneliga företag skulle följaktligen ej komma att utföras, såvida icke detsamma genom Statens bidrag understöddes. I anseende till den högst betydliga rörelsen och den särdeles lifliga verksamheten inom den ort, der ifrågavarande jernväg skulle anläggas, samt det besvärliga och tidsödande sätt, hvarpå transporterna af denna orts produkter och förnödenhets-artiklar för närvarande måste verkställas, och i betraktande af de stora fördelar, som en utsträckning till sjön Wessman af den kommunikations-led från Mälaren, Strömsholms kanal bildar, enligt hvad E. K.
Söderhamns skolas utvidgning .. 66: 41. T. Talmännens riksdagskostnader .. 5. Teknologiska skolan i Eskilstuna, utvidgning af ... 60: 53. » » i Carlskrona .. 60: 54. » Institutet ... 60: 50. Tellander, J. A., Major, pension åt 74: 6. Teurnqvist, B. A., Länsman, dito .74: 27. Tidaåns sänkning 78 : 39. Tillverkning af 12 dee.-tums jernkanonör .10. Tillökning af Stats-Utskottets tjenstemanna-personal 2, 19. Tingsgäslningspenningarnes förhöjning . 109. 20 Utlåtandets Nummer och Moment. Tjurkens sänkning -■c. .o 78: 39. Theaterns pensionskassor • • . 74: 1. Thersner, Thora, understöd åt # # . 66: 141. 7opoyrafiska korpsens arbeten • • • . 51: 40. Trafikmateriel, komplettering af . • • • • 48. Trelleborg, 2-klassigt elementarläroverk i . • • . 66: 34. Trysunda fiske, nedsättning i räntan för • • . 38. Trädgårdsskötsel, undervisning vid seminarierna i • • • . 66: 103. Tunell, A., Förste Landtmätare, pension åt . • • • 74: 30. u. Uddevalla, utvidgning af hamnen vid , 78: 20. Ulf, 0. F., Kanslist, ersättning åt • . 74: 22. Ultuna landtbruksinstitut, anslag till # . 60: 26. Umeå elfs upprensning 78: 36. Umeå länsfäneelse-bvegnads öfverlåtelse till Westerbottens läns innevånare 12. Undervattensminor, försök med 52: 16. Undervisare i boskapsskötel och mejerihushållning, arfvode åt 60: 30. Undervisning i ladugårdsskötsel, anslag för , . 60: 43. » i modellritning vid seminarierna 66: 67.
Besv. och Ekon.-U(sköttens Förslag, fl/:o 73. 1:0 öfverenskommelse!’ lill befordrande af Gudsfruktan och ordning vid allmänna Gudstjensten; 2:0 frågor rörande Folk-undervisningen; 3:o Kyrkovärdars, Skol-Directioners, Skol-lärares, Klockares, Orgelnists och annan Kyrko-betjenings tillsättande och afskedande, der ej annorlunda stadgadt eller öfligt är; 4:o granskning af Kyrkooch Skol-räkenskaper, samt frågor om Kyrkomedlens användande; 5:o öfverenskommelser om Graf-ställen; 6:0 Sockne-Nämnds, Fjerdingsmans, Sexmans och andra Ordningsmäns utväljande och endtledigande; 7:0 Nämndemäns utväljande; 8:0 hushållningen och vården af Kyrko-egendomar; q:o byggnad och nnderhåll af Kyrkor med hvad dertill hörer, jemte alla församlingens hus och lägenheter, såsom prestgård, skolhus, skolmästare-boning, socknestuga, fattigstuga, tiondelada, m. fl.* 10:0 öfverenskommelser rörande Presterskapets, Skol-lärares samt Kyrko-betjenings rättigheter och inkomster; 11:0 afgifters bestämmande till Kyrka, Skola, Fattigvård och andra fromma ändamål; 12:0 bänk-fördelningen; i3:o Fattigvård, och frågor om mindre arbetsföre personers inflyttning från andra socknar; i4:o frågor om Sockne-magazins anläggande och vård; i5:o allmänna helsovården, kopp*ympningens befrämjande och Barnmorskors antagande; 16:0 Brandstods-föreningar; 17:0 öfverenskommelser om väghållning, snöplogning, brobyggnad, m. m. d. 18:0 öfverenskommelse till sedlighets och allmän ordnings befrämjande; 19:0 Lagsamt Allm. Be sv.- och Ekon-Utskottens Förslag, N:o 7 3.
Då |ag uppträder för att yttra mig öfver StatsUfskjs betänk., är rein afsigt att, under öppet erkännande att jag fullkomligt gillar den i förslaget rådande syftning åt ett mål, hvartill vi ovillkorligen böra sträfva, för alt en gång vinna en hittills saknad enkelhet , ordning och redighet i vårt nuvar. intrasslade skatteväsende, fästa uppmärksamheten på vissa delar inom detta förslag, hvilka, efter mitt förmenande, tarfva förändringar, såvida man med verkligt allvar vill att förslaget skall vinna framgång och blifva verkställbart. 1:0. Åro augmentsräntorna af den beskaffenhet, att de, efter mitt rättsbegrepp, ej kunna i detta afseende vidröras, utan att inträda pä äganderättens område. Dessa räntor anser jag vara rusthållares lagliga egendom. Deras inedgifvanden äro derföre nödiga, 2:0. Deremot har Utsk., såvida jag fattat förslaget, förbisett den s, k. kyrkofonden, som utan svårighet kan, i likhet med kronobonden, utgå i penningar efter stadgadt markegångspris. På flera ställen inom Skåne är viss del af dennationde disponerad till vissa verk och inrättningar. Jag önskar derföre, alt den s, k. kyrkofonden må äfven inbegripas ibland den tionde och de räntor, som få lösas eller den i förslaget stadgade form, 3:o. Utsk. föreslår en fix lönereglering, grundad på contanla löner, för alla de stater, som nu bekomma indelta löner. Nyttan af en sådan reglering är omisskännelig; men jag anser mig pligtig fästa uppmärksamhet derpå, att Utsk. derjemte föreslår, att den fond, som dertill får användas, skall grunda sig på sednast förflutna 10 arens markegångspris i medeltal. Häraf följer, att Utsk. äfven mäste beräkna, att denna tillgång är fix. Det torde dock kunna inträffa, att kommande årens markegångssättning kullslår en dylik beräkning, Erfarenheten har redan visat den varsamhet, som behöfts vid armdens redan skedda lönereglering och de stora svårigheter, mot hvilka man i detta afseende hade att kämpa vid denna reglering.
Vid sådant förhållande och då, så vidt af de Utskottet meddelade upplysningar kan inhemtas, endast för gevärsförändring vid en af flottans sta tioner utbetalning utaf de för ej mindre detta ändamål än gevärsanskaffning, anslagne medel under sistlidet år ifrågakommit, samt ingeri anledning förefunnits tili den af Förvaltningen yttrade ovisshet angående de reqvirerade medlens snara erhållande, anser Utskottet det i högstberörde Kongl. Bref meddelade stadgandej_ej vara vederbörligen iakttaget vid utreqvirerandet af ångfartygsoch gevärsanslagen. Vidkommande åter de, jemlikt Krigs-kollegii reqvisitioner, hos Riksgäldskontoret under sistlidne September och November månader lyftade anslagssummor för landtförsvaret tillhörande föremål, så har bemälte kollegium, vid de utaf dess Fortifikationsoch Intendents-afdelningar upplysta förhållanden, icke saknat tillfyllestgörande anledningar att reqvirera anslagen för fåstningsbyggnaderna vid Carlsborg, Waxholm, Carlsten och Carlskrona, likasom anslaget till förstärkandet af beväringsmanskapets reservförråd; hvaremot i fråga om den under förstnämnde månad skedda lyftning af 1848, 1849 och 1850 års anslag för bestyckningen af Waxholms och Carlstens fästningar, för redskapsoch stallm. fl. persedlars anskaffning åt ett sexpundigt fältbatteri, för anskaffandet af nya gevär äfvensom reservfånghålstappar och rengöringsjemte andra verktyg för ändrade gevär samt för slagkruthufvars tillverkning, Krigs-kollegii artilleri-afdelning, genom de upplysningar, som blifvit Utskottet meddelade, icke ådagalagt behofvet af alla dessa anslagssummors utbekommande, då de med hela deras sammanräknade belopp, 214,530 r:dr på en gång från Riksgälds-kontoret reqvirerades och alltså måste derifrån utbetalas.