Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan det förestående blifvit uti Riksgälds-afdelningen uppläst, har afdelningens Ordförande föredragit en ifrån Chefen för Statens jernvägsbyggnader Herr Öfverste Ericson insänd skrift, som, jemte en närmare motivering af Herr Ofverstens åsigt angående jernvägsbyggnaderna i och genom hufvudstaden, hvilken särskilda fråga längre fram torde förekomma på Afdelningen, i öfrigt hufvudsakligen uppehåller sig just vid det ämne, som det föregående af min framställning afser, och går ut på att vederlägga ilen mening, hvaråt jag ansett de deruti anförda fakta gifva ett stöd, att jernvägars anläggande och drifvande i vårt land möjligen kunde tillväga - bringas med en mindre kostnad, men dock motsvarande bebofvet, å ena, och till - gångarne, å andra sidan, med afseende pä en glesare befolkning och mindre trafik än i de rikare länderna af vår verldsdel. Chefen för Statens jernvägsbyggnader börjar den omtalta delen af skriften med att yttra den meningen, att »ett förslag att utföra Statens jernvägsbyggnader för en mindre kostnad per mil, genom ett förenklad t byggnadssätt, hufvudsakligen en lättare rörlig materiel och derigenom för minskning al rälerm s dimensioner, tyngd och kostnad, om genom ett sådant förslag någon verklig besparing i första hand ock skulle kunna åstadkommas för det närvarande och för de banor, sorn nu blifvit till utförande föreslagna, icke är tillämpligt ; ty, säger Herr Öfversten, sedan 17 mil jernvägar äro färdiga i Westergötland äfvensom 7 mil i Skåne och öfver 3 mil terrassering inköpte och till en del utlagde Bilaga JM 1 till Herr Hiertas reservation vid Slats-Utsk. Ull. JM 86. 97 utlagde räler ordnade mellan Stockholm och Södertelje och äfven till en mindre del mellan Falköping och Jönköping, så mäste naturligtvis samma system fullföljas på dessa banors fullbordan i sin helhet.
Det omtalta förhållandet med våra piastrar bevisar det till en del; men jag vill likväl icke dermed hafva sagt, att, om man förhindrat piaslrarnas utförande ur landet, silfver i alla fall icke gått samma väg, emedan det visade sig ganska väl, att då Bancofullm. sä pass förhöjde piaslrarnas utvexlingsvärde för dagen, alt det endast berodde af runstyckesberäkning huruvida det var Den 18 April f. m. 521 var fördelaktigare att uttaga piastrar eller det Svenska myntade silfret, så utfördes lika fullt silfver. Det var således icke piasterpregeln, sorn i det fallet gjorde exporten, ehuru jag medgifver, att denna pregel då hade ett värde utöfver det verkliga silfvervärde!. Men då Bancofullm. i reglementets särskilda §§ hafva sig uppdraget att vidtaga åtgärder, hvarigenom silfverfonden kan upprätthållas lill sitt behöfliga qvantum, sä finner jag verkligen i högsta grad oväntadt, att BanroUlsk:s majoritet vid uppställningen af denna § så helt och hållet motsagt den princip, från hvilken den utgått, då Utsk, synes vilja lemna åt Bancofullm. full myndighet alt handla med den credit, som Fullmäktige böra sig skaffa å utrikes ort. Om R. o. Ad. skulle liksom jag finna någon motsägelse i principen i detta fall, så skulle jag tro, i likhet med Gr. Frölich, att det vore ändamålsenlighst att afslå hela denna §. Då härefter Hr von Hohenhausen begärde, att upplysning måtte meddelas om de öfrige Ståndens i afseende på denna § fattade beslut, tillkännagaf undert. Ridd.sle cret., att Preste-och BondeShn gillat 63 §, samt att densamma, endast med uteslutande i mom. litt. c) af orden ”samtlige härmed,” af BorgareSt. blifvit godkänd. Hr von Hohenhausen: Tre Stånd hafva således antagit denna g, med andantag af BorgareSt. i ett enda fall. Jag får då fästa R. o.
Vidkommande åter det sednare af Herr Prosten vackte förslag, anse Utskotten , att, genom stadgandet uti Kongl. Förordningen den 30 Junii 1747 och Förklaringen deröfver den 24 Januarii 1751, behörig grund redan är lagd, huru långt klyfning af skattehemman må tilllåtas; Och då desse hemmans, dels i serskildte delar af Piket, dels oftast uti en och samma landsort, inträffande olika beskaffenhet uti ägorymd, odlingsbar jord och tillfällen till andra näringsgrenar för åboerne derå, än jordbruket, nödvändigt måste föranleda till skiljaktiga förhållanden vid bedömandet af det antal åboer, 174 Engoch Besviirs-Ulskottens Betunkandera som på ett, till visst mantal skattlagdt hemman, kunna sig försörja, samt hvarefter det sammas klyfning i färre, eller flere delar bestämmes, finna Utskotten, att något allmänt förordnande af annan beskaffenhet, än det som uti nyssberörde Författningar är gifvet, icke ens för hvarje landsort kan antagas, hälst Utskoiten icke med Herr Prosten Kolmodin defa deri öfvertygelse, att inskränkt hemmansklyfning länder till Jordbrukets förde!, utan U tskotten deremot tro, att der hemmanen innehafva sådane ägor, att lägenhet till nya odlingar, samt ,i!L åker-och ängsmarkens förökande gifves, det altid blifver gagneiigare för det allmänna, i afseende både på productioner och pä folkmängdens förökning, att så manga arbetare dertill användas, som deraf kunna hafva sin utkomst. Utskotten anse sig således icke kunna tillstyrka bifall till någondera af de i frågastäldte stadganöen och ändringar, uti hvad i desse hemman för det närvarande är föreskrifvit j hvilket likväl Kiksens Höglofl. Ständers vidare pröfning underställes. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, rörande Jtierjeådahlens undantagande frän Storskifte af hemmansmark.
Staten hav aldrig blifvit i frågasatt och kan aldrig sättas i fråga} tror jag dock, hvad som redan förut är visadt, att äfven under närvarande organisation, då de vigtiga Embetsman, åt hvilka bildningen af en stor del af den kommande generationen är anförtrodd, tjena för löner, med hvilka knapt gårdsdrängar eller enskilta tjenare kunna komma ut, behof finnes af ökade anslag. Det förslag, som uppgjordes till nya organisationen, visar att, äfven med den, behöfves större personal, och ett ytterligare behof af anslag. Således får man äfven vid dess antagande nya behof. Det återstår endast den frågan, om man kunde minska Statens deltagande för UndervisningsVerken. Jag hemställer, utan ett ingå i pröfningen af sjelfva principfrågan om Statens deltagande eller icke deltagande i nationella bildningsanstalterne, huruvida Sverige nu är uti det tillstånd af välmåga, sorn fordrades till en sådan förändring, helst då allmänheten är vaud vid detta Statens biträde. Det skulle allt för mycket motstrida den mörka tafla, som en af Talarne icke längesedan framställt af vår ekonomiska vanmagt, att med honom tro, att den enskilta omtankan, kunde förslå ensam. Skulle Den 14 Augusti f. m. 8t Skulle den på en gång uteslutande öfvertaga Statens anslag, så tror jag, att tillståndet skulle blifva ganska vådligt. Jag tror icke ens, alt man kan såtta i fråga, alt ett sådant beslut kunde i Konungens Råd tillstyrkas. Här har yttrats af Herr Hjerta, att Utskotten hufvudsakligen afsett de högre klasserna, men att allmogen skulle få draga trefjerdedelar af tyngden. Af Herr Hjerta skulle jag ej hafva förmodat den ensidigheten , det misstaget, att endast Städernes innevånare draga nytta af Skolorne. Jag tror, att Landets innevånare, som begagna Skolorne, helst af allmogen, utgöra ett större antal än Städernes.
Fanfligebuf>c ä 112: so. 0$ afgift tilt Sffiab* ©tefwebtef (inbegr. $anfligebiit)r a 22S: — 0$ afgift tid S53ab ftena Ärigéntanéfnré iso: —) 1,000: — lOppita 33ref, fjmarigenont någon i nåber tidäggaö be förmåner, fyeberötittar od) färeträbeérättigfjeter framför anbre nnberfåter, forn herrar 9iiffené 9tåb af åtber tiderfänba Mifroit: l inbegr. $anftigebiit)r å 187: so.) jod) afgift tid SBabfleita Ärigétnanéfmö ... so: — j 1/00°* Stibbarebrcf af $ottgf. ©eraftmer^orbeit (inbegr. afgift tid Söabs ftena $rigémaned)nö 57: so.) 100: — tttPegttpne. flena $rigönianéf)uö 7S: —) soo: — Äommcttbörebref af $ongt. ©märb^orbenö ©tora Äorö — af ^ong(. 9lorbfljernesorbenö ©tora fåord — af $ongt. Sdorbftjerne Slibbarcbrcf af ©ari XIII:s orbén (inbegripen afgiften tid Söab @märbé*orben inbegripen afgiftett tid Söabftena Ärigémanö* bits 3: 16 etter tönffxttna&eu, font erljåtteé, jemte 10 tfibr 50 öre, mot* ftoarattbe fanfligebiiljr od) figittpettningar.
Det vore visserligen något annat, om en Regering bestående af en mängd ledamöter skulle vara per - 488 Den 18 Februari e. m. manent, t. ex. såsom förmyndare-regering; ty i så fall medgifver jag att några sådana vådor kunde upstå för hvilkas undvikande den monarkiska principens hyllande anses rigtig: men helt annat är det väl, då denna Regerings välde icke får räcka öfver en kortare tid under Konungens bortovaro. Jag tror då för min del, att antalet icke medför någon skadlig verkan. Man kunde med afseende på ledamöternes antal, närmast jemföra dem enligt nuvar:de inrättning befintliga Interims-regeringen vid en Senat; de vådor som uppkommit deraf, att en Senat egt en oberoende magt, men långt ifrån att dessa vådor skulle varit af den egenskap som man här skildrat, nemi. uplösande och försvagande, så visar historien både i det gamla Roms, i de Italienska republikernas och i det nuvar:de Rysslands exempel, att dessa korporationer i politiskt afseende haft en utomordentlig styrka och fasthet. Vådan af deras välde har egentligen varit att de utbildat en ochlokrati som sträfvat att förtrycka individernes rätt. Gr. Mörner, Carl Göran Dellof: Det är under mindre gynsamma förhållanden, som jag vid detta tillfälle erhållit ordet, ty det är icke upmuntrande att, efter en så långvarig diskussion, som denna, yttra sig i en fråga, hvilken för det närvarde icke har någon möjlighet att vinna framgång. Sakens stora vigt gör likväl alt jag känner mig af pligt upmanad att med några ord ytterligare derpå fästa R. o. Adis upmärksamhet, särdeles då framställningar från några andra håll blifvit gjorda, åsyftande att förringa frågans betydelse. Det var under det den sista Interims-regeringen ännu var i friskt minne och på grund af den erfarenhet, som man derigenom vunnit, som Regeringen ansåg sig upmanad att framlägga det förslag, som nu hviiar på R. o. Ad:s bord, och den trodde sig dermed gå en allmän önskan till mötes. Jag skulle också förmoda att meningarne då voro temligen ense om att något i det afseendet behöfde göras.
JJcbaiuöter baft fammanträben ineb be Sm* Bethman, åt fjnnlfa Sx. Sftajit gifroit befattning, att ineb upplåningar gå tittbanba, ocb får UtfTottct bär neban an* utäta be fpcciettare förbåttanbcn, font befiämt Utffottet i fttt ©fn>crti;gclfe. 9i. ©t:r tära bocf twifweléutan finna, att i ett amne af laban natur, font bet föremaranbe, Utffottetä ntebbctanbcn icfe tunna fträcfa ftg titt atta betaiffer.
Rikets Ständer hafva vid sådant förhållande icke funnit anledning för banden att medgifva del i ofvanberörde framställning begärda anslag ulan återbetalningsskyldighet; hvaremot Rikets Ständer, med afseende ä behofvet af Rottne-åns upprensning och fullbordande af den påbörjade jetéebyggnaden vid åns inlopp till förekommande af uppgrundningar, äfvensom ä nyttan af detta förelag för Ronneby köping och kringliggande ort, samt i öfrigt förekomne omständigheter, ansett sig böra, i anledning af den gjorda framställningen, för sagde arbetens utförande bevilja Ronneby köping ett lån å 10,000 R:dr Runi, att utgå frän Riksgäldskontoret, under de vilkor, som för bidrag af enahanda beskaffenhet blifvit vid innevarande riksdag bestämda. Hos E. K. Maj:t har Direktionen för Göteborgs hamnoch elfarbeten i underdånighet anmält, alt, ehuru, alltsedan 1824, åtskilliga arbeten blifvit verkställda, som ansetts nödvändiga till beredande af lättnad och beqvämlighet för segelfarten å Göta eif emellan Wenern och hafvet, återstode dock ännu ett företag af mycken vigt, nemligen borttagande af det i elfven befintliga, vid Hanklon belägna, s. k. Röda Berget, hvilken undervattensklippa vore för allmänna trafiken högst vådlig i följd af klippans läge i den del af elfven, der strömmen vore stridast och der elfvens stränder bildade starka krökningar. Till en del hade man sökt undanrödja faran och olägenheten häraf genom användandet af ett emellan Hanklon och Ströms kanal gående ångbogserings farlyg, med hvars tillhjelp de seglande fartygen forlskaffades, men icke dessmindre öfverklagades allmänneligen tillvaron af det farliga stället, der genom minsta oförsigtighet eller inträffande olag i maskineriet å någon af de många ångbåtar, som framginge på denna vattenväg, stor olycka kunde inträffa. Direktionen, som af dessa anledningar vid flere tillfällen förebaft frågan om det s. k. Röda Bergets bortsprängande, men af Bih. till R. Skrifvelse.
Hon beslöt gå en mil ännu och sedan taga nattqvarter, samt tidigt i morgon bittida slå ned på Bella, som alls ej väntade henne. Half niotiden kom hon till en gård der hon beslöt stanna öfver natten. Fick en liten, qvaf kammare innanför stugan, der fyra karlar och tre qvinnor snarkade, den ena värre än den andra. Fick en katt till sängkamrat och diverse andra objudna gäster, som slutligen gjorde sängen så trång för henne, att hon full af förtrytelse rusade upp, klädde sig och klef ut genom den folkfylda, illaluktande stugan. Resten af natten tillbragte hon, insvept i sin sjal, uppe på ett berg, der hon såg solen gå upp öfver en glittrande insjö. Sedan hon druckit ett slaskigt morgonkaffe klockan 6, trafvade hon muntert vidare. Hon hade alls ingen röst, men nu hade hon lust att sjunga, ty det kändes så lätt och gladt, allting. Endast då och då gled en sky öfver hennes solskensstämning, när minnet af tant Karin steg fram, men hon jagade det tvärt på flykten, hon ville nu vara glad. Klockan 8 såg hon den ljusa gafveln af karaktersbyggnaden på Fågelvik skymta fram mellan björkarna. Några steg till förde henne fram till grinden, som hon öppnade, utan att se någon menniska. Vid kökstrappan stod Lena och borstade kläder. Hon släpte så när borsten, när hon fick syn på Hanna, som skrattande lade fingret på munnen. Hvar är Bella? hviskade hon. Oj, jestandes, hvad Hanna blir välkommen! Jo, Bella hon simmar som bäst. Hanna går bara raka vägen till simhuset. Hanna smög sig tyst och snabbt ned till stranden, in i simhuset. Ingen Bella syntes till derinne, endast omhöljet af hennes jordiska varelse. Men ett stycke från stranden syntes ett brunlockigt hufvud gunga på vattnet, medan de krusiga vågorna delade sig i en bred, glittrande kil. Hanna klädde tyst af sig, klef utför trappan och ljudlöst ned i vattnet. Hon simmade med långa tag ut till Bella, som hela tiden vändt ansigtet från stranden och syntes fullt upptagen af att ligga orörlig på rygg.
Det till Riksgälds-kontoret influtna beloppet af allmänna bevillningen för år 1863 utgjorde vid 1864 års slut R:dr 2,630,134: 30. hvartill kommer under Januari—Juni 1865 influtne. .. » 2,660,123:81. öfverskjutande alltså 1863 års bevillningssumma, » 2,250,000: — med R:dr 410,123: 81. — 97 — Likaledes utvisar det till Riksgäl ds-kontoret under sistlidet år och detta års förra hälft influtna beloppet af allmänna bevillningen för år 1864, R:dr 2,617,801: 81. ett öfverskott utöfver den för samma år, enligt 1863 års riksdagsbeslut, beräknade bevillning, » 2,600,000: — af R:dr 17,801: 81. Så vidt Revisorerne af Fullmäktiges protokoller kunnat inhemta, har någon förFörbindelserna ändring i afseende på förhållandet med förbindelserna för de fordna svenska statslånen för fordna i Brabant efter sednaste statsrevision icke inträffat. *lånm “i Bra bänt. Sedan rikshufvudboken för år 1863 under innevarande års sommar blifvit afslutad, har Riksgälds-kontoret, under nästlidne Augusti månad, från Stats-kontoret fått emottaga den på nämnde räkenskap grundade liqvid mellan dessa båda verk, angående öfverskotten på statsinkomsterna samt besparingarne och bristerna å riksstatens förslagsanslag.
Detta sädesslags odling synes innebära ett bevis på en närmare kännedom om den Wermländska jordens produktionsförmåga än den man förr ägt, och torde äfven vittna derom, att man tillagt hvetet större fordringar på en bördig jord, än detsamma verkligen äger. Det är visserligen sannt att Wermlands jord kan egentligen sägas bestå af tvänne hufvudslag, nemligen lerjord, sällan styf, och sandjord; meh dessa äro ofta blandade med en större mängd humus, som gör dem båda ganska fruktbärande när de erhålla en passande och omsorgsfull skötsel. Afkastningen af hvetet har någon gång varit högre, men torde allmännast kunna, under vanliga vegetationsforhållanden, antagas till åttonde, hvaremot rågen under samma förhållande gifver tionde kornet. Något vårhvete, korn, ärter och vicker odlas väl äfven, men i mindre qvantiteter och hos allmogen ofta alldeles icke. Hos possessionaten^ tilltager bruket af dessa sädesslag, särdeles af de bättre kornslagen, men i afseende på trindsädet begränsar mycket jordmånens beskaffenhet dess användande. I de norra delarne af Länet begagnas af allmogen blandade säden af dels korn och hafra, dels vår-råg och hafra, men dessa öka icke utsädesqvantiteten, utan intaga en del af den för hafra eljest begagnade jorden. Då rofodling i större skala endast förekommer hos ett ringa antal possessionater och på de flesta ställen kan sägas utgöra ett experiment, enär man med denna växtkultur ännu ej blifvit rätt förtrolig, utgöra potäterna de enda allmänt och i större qvantiteter odlade jordfrukter, likväl utan att ingå i cirkulationsbruket. De första åren af det här afhandlade qvinqvennium led denna växt ganska betydligt af torröta, men denna sjukdom har under de sednare åren minskats och slutligen endast sporadiskt förekommit. Då det numera synes vara nästan afgjordt, att densamma har sin hufvudorsak i väderleksförhållanden, är den att anse såsom en oundviklighet, hvilken hvarken af nytt utsäde eller en konstig behandling kan hindras att vissa år utbreda sig. Odlingen af potates, uppdragen af frön, har icke vunnit någon framgång och blott på ganska få ställen har man sökt införa några nya potatessorter.
De nu anmärkta åtgärderna har emellertid Byggnads-chefen velat försvara, bland annat dermed, att de varit nödvändiga, på det byggnaden måtte i arkitektoniskt hänseende blifva utförd på ett värdigt sätt, motsvarande nutidens anspråk; — men detta yttrande, långt ifrån att innefatta någon antaglig ursäkt för det klandrade förfarandet, utgör deremot, enligt Utskottets tanke, ett bevis på den oriktiga uppfattning Byggnads-chefen hyser om beskaffenheten och omfånget af det honom lemnade uppdrag. — Arbetets noggranna och omsorgsfulla verkställande i enlighet med fastställda ritningar, och med iakttagande, så vidt sådant ligger inom möjlighetens gräns, af uppgjorda kostnadsberäkningar: — detta är hvad som tillhör en Byggnads-chef; — derutöfver sträcker sig ej hans åliggande. Utskottet vill dock härmed ingalunda förneka, .att den person, som erhållit ett uppdrag af denna omfattning, må ega alt föreslå de rättelser eller jemkmngar uti förut fattade beslut, som under arbetets fortgång kunna finnas af omständigheterna påkallade; — men Utskottet skulle önskat Slats-Utskoltets Utlåtande M 180. 23 att icke behöfva tillägga den erinran, att sådana ändringar, helst då de medföra betydlig kostnad, böra åstadkommas i laglig ordning, ej genom sjelftagen myndighet af den sorn icke är befogad att i saken besluta. Ej mindre anmärkningsvärd! synes det Utskottet, att då den nuvarande Chefen haft ledningen af detta byggnadsföretag alltifrån år 1850, och ehuru det utan tvifvel redan under de nästföljande åren måste hafva visat sig, alt det af Rikets Ständer beviljade anslaget, efter de betydliga förändringar i arbetsplanen, som nu egde rum, ej kunde på långt när blifva tillräckligt, så förekom likväl icke ens en antydan derom i den af Kongl Majit, med anledning af Byggnads-chefens underdåniga hemställan, till Rikets Ständer år 1853 aflåtna framställning om utanordnande af de återstående §:ne utaf första anslaget.
Ständer, med bifall till Expeditions-Utskottets afgifne Betänkanden N:ris a 8c 8, angående tryckningen och utdelningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, funnit ■uppsigten och omsorgen derom i allmänhet, och alltså för samtlige af de till nämnde Bihang hörande Samlingar, åligga Expeditions-Utskottet; så får Utskottet, i afseende på de för verkställigheten häraf nödige iakttagelser af de öfrige Respeclive Utskotten, hos Rikets Höglofl. Ständer vördsamt anhålla, det måtte Utskotten genomProtocolls-Utdrag meddelas, att, utaf deras Betänkanden, Protocolls-Utdrag eller förklaringar, 2:ne Exemplar, efter skedd justering, genast böra utskrifvas, och, jemte tillhörande Bilagor, till Expeditions-Utskottet uti hvarje sådan Act åsatt Nummerföljd aflemnas: det ena utan afvaktan af underskrifter, för att med möjligaste skyndsamhet vid tryckningen anvärtdas, och det andra med underskrifter försedt, för att såsom original begagnas vid det tryckta rättelse-arkets genomläsning, och derefter bland ExpeditionsUtskottets handlingar förvaras. ExpeditiontUt ti. Memorial, N:o 10. Derjemte, och enär Rikets Hoglofl. Ständet jemväl bifallit, att de, efter utdelning bland Riks-Ståndens Ledamöter, utaf det till tryckning fastställde antalet öfverblifvande Exemplar genast skola ohäftade till Riksgälds-Contoret öfverlemnas, för att derifrån, i mon af behof, utdelas: alt, vidare, prenumeration till samma pris, som hittills, eller i sk.
N:o 4-31 ; N:o 47^; roed anmälan om K. M:s nåd. remiss å 4 P&' titioner ang:de Svea canal; JV:o 476, ang:de verkställd omröstning i fråga om pension för aflidne Bancofullmäkligen Anders Danielssons enka och barn; N:o 477) ang:de verkställd omröstning i fråga om eftergift af Landskamererare», Kammarrättsrådet Lindbergs ersättningsskyldighet i och för Kronofogden Hoflings bala nce; N:o 476, ang:de verkställd omröstning öfver en med grunderna för allm. bevillningen sammanhang ägande fråga; N:o 47g» ang:de anställd omröstning i följd af skiljaktiga beslut öfver en punkt uti utlåtandena N:is g2 och 221; N:o 480, i anledn. af Hr Kjellbergs motion om anslag till upprensning af Ångermannaelfven ; Banco Utskottet: AT:o 158, i anledn. af Hr JNordenanckars, F. W., motion, innefattande förslag till reglering af Bankens lånerörelse i åtskilliga delar; N:o i5g, i fråga om belåningen af adier och publika papper; Den 27 Mars e. m. 4G1 N:o 160, öfver Capitainen C. F. von Hennigs ansökning om eftergift af öfverränta å discontlån; N:o 161, i anledn. af väckt motion om nedläggande af all vidare ersättningstalan emot förre directeurerne vid Malmö lånecontor, Contractsprosten Doctor Gullander samt Borgmästaren Kjellander, för den genom Kamereraren Lindstedts bedrägliga förfarande i tjensten lånecontoret tillskyndade förlust; Bancooch LagUtsk otten: N:o 8, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksStm fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utsktns i utlät. N:o 5 afgifna förnyade förslag till lag för enskilda banker; Lagutskottet; N:o 183, i anledn. af vackt fråga om ändringar i kyrkolagen.
Domhafvande i Färentuna härad, för det han afslutat lagtima ting och meddelat utslag, utan att dagen dertill varit inom häradet kungjord, (forts, från 1862 års berättelse) 18. 6) Domhafvanden i Ölands Norra Mot, för oriktig förvandling af böter, ådömda för skogsåverkan på kronopark, och för fördröjdt afslutande af lagtima ting 19. 7) Konungens Befallningshafvande, Landshöfdinge-embetet och Landssekreteraren i Norr bottens län, för behandlingen af ett lagsökningsärende m. m 21. 8) Polismästaren i Stockholm, för olaga häktning, (forts, från 1862 års berättelse) 25. 9) Rådstugurätten i Waxholm, för behandlingen och domslutet i ett beslagsmål ... — 10) en Afdelning af Stockholms Rådstufvurätt, för oriktig sammanläggning af straff 28. 11) två tillförordnade Domhafvande i Laske härad, för uppskof med handläggningen af ransakning rörande häktad person 31. 12)