Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hufvud-intresset låg på det psykologiska. Här var ej fråga om att få en tendenspjes i vanlig mening. Det var intet inlägg i frågan om nihilismens berättigande eller ej. Syftet var ett allmännare, men pjesen blef derför ingalunda mindre modern. Det kan möjligen Vara skäl att här säga något om en sak, som nära nog synes hota att öfvergå till trosdogm. Och har den väl kommit så långt, är den som bekantmycket seglifvad. Man tycks nämligen börja få för sig, att tendensen i ett stycke är det, som först och sist afgör, huruvida det är modernt eller ej. Detta beror nu hemma hos oss på att Ibsens sista dramer haft en dylik förborgad eller tydlig tendens, hvilket också * Varit fallet med arbeten af Björnson, Strindberg m * fl. Jag anser mig ej behöfvagöra reda för hvad jag här menar med tendens. Det har länge sedan blifvit utredt, att ordet i våra dagar har en annan betydelse, än det hade på 1700-talet. Men skulle det vara en fordran på hvarje arbete som ville göra anspråk på att innehålla något nytt, att det skulle bäras upp af en politisk, religiös eller sedlig tendens, då misstänker jag, att åtskilliga af de yppersta nyare diktare skulle få ställas på en ganska underordnad plats. En sak är, att tendens, i den mening ordet här användes, får finnas, en annan sak att den måste. Turgenjew är sällan i egentlig mening tendentiös, Zola icke heller, annat än i vissa af sina arbeten, hos Daudet och Goncourt torde det ock vara svårt att leta ut tendensen. Ty man inbillar sig väl aldrig, att Daudet skrifvit t. ex, “ Kungar i landsflykt “ för att få säga om konungamakten, att den är “ une grande, vieille chose, morte? “ Nej, det är icke blott de djerfva och nya tankarna, som gifva ett arbete karakteren af “ modernt “. Den noggranna, sorgfalliga, på verkligt studium stödda psykologiska analysen, den detaljerade iakttagelsen, sjelfva intresset för menniskan såsom sådan, oberoende af tillfälliga egenskaper såsom parti, tro, fädernesland o. d.
Äfven på Tysklands språk fortsatte han sitt skaldskap. De tyska poemer, som funnos bland hans efterlemnade papper, voro följande otryckta: 1) ”Die Grösse; an Napoleon”. 2) ”Das Glück; an Alexander”. 3) ”Die Ruhe; an Johannes von Müller”. 4) ”Lieder im höhern Chor” (diktade 1806); samt ett tryckt, till en i Dresden boende Rysk Furste Putiatin, som hade besökt Greifswald enkom för att lära personligen känna Thorild, och sedan med honom underhöll brefvexling. Men, sorgligt att förtälja! utom slut-strophen af det sistnämnda, nyttjad till motto öfver en påbörjad uppsats, har jag af alla dessa skaldestycken sett – endast namnen. De exemplar, som skickades från Thorilds familj till Utgifvarne af hans Samlade Skrifter, voro dess enda; de hafva kommit – Gud vet, hvart; och fruktansvärdt är, att de för alltid gått förlorade. De synas, i sådant fall, hafva delat gemensamt öde med några bland hans otryckta tyska skrifter på prosa, af hvilka jag likaledes känner blott titlarne254. – Något bland Thorilds tidigaste tyska försök, meddeladt åt Klopstocks bekante dyrkare Cramer, hade af denne blifvit visadt för den gamle Messias-sångarn; som fann det märkvärdigt, och tillsände honom, genom Cramer, sina ”Grammatische Gespräche” med en vänlig helsning. Såsom gengåfva skickade nu Thorild till Klopstock sin Ar,chimetria åtföljd af detta bref, kanske det skönaste af hans alla: Heiliger Greis! Vater tausend schöner Seelen! Dir schreibe ich endlich; und die Hand des kühnsten Nordmanns zittert. Das unendliche Gefühl meiner Jugend erwacht. Ich segne Dich, Vater! dass Du warst; dass Du bist; und dass so viel Göttliches von Dir, von einem Menschen, wirklich gefühlt und gedacht ward.
- Och genom mörknande natt ljuda toner, klagande, sörjande toner, toner såsom af otaliga suckar ... Det ligger sorg blödande sorg i de tonerna; och månget missljud, doft eller skärande, blandas dan. Den sången behagar icke härskaren. Han vredgas, befaller tystnad. Bergsandarne, de mörka jättarne, hånle. En bullrande musik öfverröstar de sista bortdöendejonerna _ ^ Men högt öfver nattligt mörker, genom storm och hotande skyar lyser ännu himlens klara stjärna öfver undangömd, frosthärjad dal. — Och se, en hand, en stark, en mäktig — en gudahand uppenbarar sig mellan tunga moln och tecknar med ljungeldsskrift: » Hitintills skall du gå men icke längre. » Se, se Guds öga vakar öfver dalen! Och dalens inbyggare, de, som fått öppnade ögon att se och tyda himmelens tecken, de se uppåt, de se stjärnan, de se handen, de se det vakande ögat, och de taga tröst till sig — trons, hoppets tröst ... A * * * n v " - Blott ett ögonblick röda öga stirra på sig. hade han sett detta Därpå hade det vändt y n n e r l i g a synen,,. f .., hade sjunkit ned igen i hafvets mörker. Först en god stund efteråt hade han kornmit på den tanken, att det kunde ha varit den hvita hvalen, som han hade sett. skrocket talar sant! hade han sagt helt högt för sig själf. Sedan hade han seglat hem. • låta bli att småle, _,, &lt;, .-, -,., gt bryggan och gick upp för gångstigen till föräldrarnes stuga. När han kom in, sutto alla tysta och dystra, halade en tyngd öfver dem, som hade ett D e t,. -, ', mord blifvit begånget, under det han varit ute till sjös. Till en början hade ingen velat säga, hvad r n tagit honom _. Det var den hvita hvalen han hade tänkt _ vacker dag, det hade han länge vetat, * p &amp; - e n t. h ° f, °. - S ' P sta ' n, men det trodde ingen på.
Jag vet mig i min ungdom hafva sålt säd till Dannemora bergslagen och fått ett Sk# jern i utbyte mot en tunna råg. Hvar finnes nu det ställe, der man får ett Sk# jern för en l:a råg? Af samtlige våra näringar finnes ingen, som af samhället åtnjutit så många tillskott och förläningar, som jernhandteringen. Kronans skogar och domainer hafva blifvit delade emellan jernbruken, och nu tillböra de dem äfven till största delen såsom skatteköpta för en lumpen penning. Dessa bruk klaga nu, att ett minimum finnes, hvarunder en (axeringscomile icke får nedsätta deras beskattning. Den här begärda nedsällningen började både med afseende å såväl maximum som minimum; det yrkade den ene motionären; den andre påstår nedsättning endast i minimum, men bibehåller maximum och således äfven möjligheten för taxeringscomiléen alt komma dit. I så måtto är den sednare motionen, eller Hr Lagerhjelms bättre än den förra, eller Hr Geijers, men den är åter sämre än den sistnämndes deruti, att om minimum en gång väl är borta, så kommer man ännu lägre ner i beskattningen, och möjligen till ett minimum, som man ej har någon rätt att begära. Jag kan för min del ej annat än helt och hållet instämma i Utsk:s afstyrkande af begge molionerne och tror, att vi för jernhandteringen gjort nog i uedsättningsväg, för att icke förstöra den sam - Den i December f. m. 57 samma. Det later tilläfventyrs något paradoxt, men det torde dock ligga en djup sanning deruti, alt om man försöker att nedsätta denna näringsgrens skaller till intet, så förstörer man näringen i. st. f. att uppmuntra densamma. Gr. Cronhjelm: Utaf en värd talares yttrande skulle möjligen de af li. o. Ad:s medlemmar, som icke gjort sig besvär att genomläsa reservationerne lill Utsk:s betänk., kunna draga den slutsats, att Utsk. å sin sida försummat uppställa en calcul, ungefärligen i motsvarighet med den som den värde talaren har uppställt.
Plenum pä bordet lagde Nädiga Proposition af den 22 Augusti, angående förekomne hinder och swärigheter wid werkställigheten af Riksens Ständers förnyade Chartä-Sigillatä Förordning, fö. redrogs äter, och blef, i enlighet med de öfrige Respective Ständens fattade, och i nu uppläste Protocolls. Utdrag af den zo i samma mänad meddelte besiut, efter af Talemannen derom gjord Proposition, till Bewillnings.Utffottet remitte. råd. Or supra. Lx krotocollo Librie! Oämaon. Utdrag 212 Den A September. Utdrag af Protokollet, hältet hos Bon. de-Ständct wid Urtima Riksdagen L Orebro den z September 1810. S. D. derom af Talmannen gjord Pro. position begot Bonde Ständet, att Peter Oxel. bergs och Anders Jo a chim ssons ingifne Memorialer, angäende widtagande mätt och steg, till stadgande af skäligt Spannemälspris, samt hwad de flere Ledamöter sig häröfwer yttrat, skulle till Allmänna Beswärs. och Oeconomie Ut. ssottets wederbörliga Handläggning öfwerlem. naS. Och kommo öfrige Refpective Ständen, att genom Protocolls. Utdrag härom wördsamt och wänligen underättas. Or «upr». kx ?rokocollo OLbnel chämsna. Utdrag af Protokollet, hället hos Bon. de-Ständet ivid Urtima Riksdagen i Orebro den z September -siv. G. D. Pä derom af Talmannen framställd Proposition beflöt Ständet, det skulle förre Riksdagsmannen Jan Jansson i Walla och Stockholms Län ofördröjligen anmodas, att, under Den z September. siz under den tid Banco.Fullmäktigen Anders Danielsson moro af sin Riksdagsmanna be. fattning bär hindrad, i hans ställe Fullmäktig' skåpet i Banken förtvalla;.
Skrifvelse, N:o 183. handelsförhållanden, mäste utöfva på likartade naturoch slöjd-produkters både tillverkning och konsumtion inom andra länder, nödsakar hvarje folk, som vill fortfarande deltaga i den ständigt tillväxande täflan på verldsmarknaden, att i möjligaste mån söka tillegna sig och begagna de medel, hvilka visat sig isynnerhet befrämja och underlätta så väl produktionen som afsättningen af dess alster Beträffande Sverige särskildt, måste det, till följd af dess naturförhållanden, vara företrädesvis vigtigt och angeläget för detta land att kunna till antagliga pris och erforderlig mängd tillhandahålla främmande länder de varor, i utbyte hvaremot sådana förnödenhets-artiklar derifrån kunna erhållas, som härstädes alls icke eller till otillräckligt belopp frambringas. För framtida möjligheten häraf torde jernvägars anläggning med skäl kunna anses såsom ett nödvändigt vilkor, helst dessa i flera delar af landet utgöra det enda fullt ändamålsenliga kommunikations-medlet. Dessutom måste jernvägar äfven för den inre rörelsen inom ett med så skiljaktiga produkter begåfvadt rike, der, i vissa orter, kommunikationerna tidtals äro nästan afbrutna, medföra högst väsendlliga fördelar, och åstadkommandet deraf alltså jemväl utgöra ett bland de angelägnaste och verksammaste medlen och vilkoren för denna rörelses tidsenliga utveckling. Ofvertygade om den allmänna nyttan och hehofvet af ändamålsenliga, samt efter landets lokala beskaffenhet och tillgångar lämpade jernvägs-anläggningar, hafva Rikets Ständer ansett sig kunna antaga, att dylika anläggningar också härstädes måste och skola tillvägabringas, hvadan det egentligen icke varit frågan örn, utan frågan huru eller på hvad sålt jernvägar skola här åstadkommas, som, vid pröfningen af detta ärende, utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar och tillgöranden.
— Ombudsmannens Insruction, förslag till Tillägg i den. s. 260 — 261. Ytterligare Utlåtande, s. 308 — 3°9* K. Klintberg, StatsSecreterare för Handels - och Finance-ärenderne. s. 169, 170. Koppar, 90 Skeppund, för ÖfverlntendentsAmbelet af MagazinsDirection tillhandahållna. s. 13.5. 147. Krcnofogdars, om, tillsättande, genom Kgl. Maj:ts Nådiga Constitutorial. s. 16;, 164. Kronprinsen, Fl. K. II. Utlåtande öfver proposition, om Hans utnämnande till Ordförande i Regeringen, s. 6 — y. Krut. Se Medel. L. Lagen, Ansvarighets för RiksGKlds Fullmägtige : Utlåtande öfver föreslaget Tillägg. s. 262. Landshöfdingarne befalde att inom Länen, skaffa löner åt DjurLäkare. s. 133, 1^.5. Landtoch Sjöförsvarets ärender, huruvida de af en enda KrigsMinister skola föredragas, berättelse om en anstäld votering derom. s. 350, 351. —■ Räntmästares tillsättande. Se Kronofogdar. Lyckeby Qvarnar, till deras reparation, 11,000 R:dr förskjutna af Magazins-Direction. s. 135» 14^* Lånerätt, rörande sättet för slutliga Behandlingen af Allmänna Brandförsäkringsverket, i Banken, s. 34 U 342- Lånförsträckningar af Saltpettermedlen ; anmärkningar deremot, s. 116, 117. Läsning af StatsRådets Protocoll, om sättet att den i ConstitutionsUtskottet verkställa. s. 8 — 13. Reservation af Professor Cederschöld. s. 13.
Doctor Sven Wijkman Caspersson uti serskildt hos Högvördige Präst-Ståndet ingifvet Memorial, hvilket till Stats-Utskottets handläggning, i sammanhang med Deputerades berättelse, blifvit remitteradt, meddelat upplysning uti åtskillige med detta ärende gemenskap ägande omständigheter. Beträffande Deputerades åtgärder och fortfarandet dermed; så, enär, på sätt deras Berättelse utvisar, Deputerade med serdeles nit och uppmärksamhet följt och befrämjat fortgången af Revisions-arbetet under den sedan sista Riksdag passerade tiden samt genom infordrande af vederbörlige uppgifter, beredt en generel öfversigt af Krigs-Ponds-beloppet och redogörelsen Bihang till Riks-St. Fröt, iZiT-tZiZSami. N:r *//, a874 Ståts-Utskottets Betänkanden. derföre på det hela m. rn., lära Riksens Höglod. Ständer finna, det Deputerade i alla delar uppfyldt hvad dem efter Instructionen tillhörde och fullkomligt svarat emot det dem lernnade förtroende: Och, sorn, enligt Deputerades an mälan, vid sistledit års slut ännu återstod omkring hälften af Revisions-arbetet för de ifrågavarande Krigs-redogörel, se-åren, och hvarutaf, såsom Herr Doctor Wijkman i denne del äfven uppgifvit, slutas kan, att minst 2:ne års tid för Revisionens fullbordande ytterligare erfordras; så, och enär af Riksens Ständers förra Beslut om Deputerades af Riks-Stånden deltagande härutinnan, det synes följa, att deras be. fattning bör fortsättas, tills terörde arbete hun. pit fulländas; får Stats - Utskottet föreslå, det Riksens Höglofl, Ständer, med antagande deraf, att förrättningen åtminstone till och tued slu. tet af år rSao kan vara fullbordad, måtte bestämma, att Deputerades arfvoden till den tiden^ måga utgå; hvarefter, i den händelse någon tids arbete likväl skulle återstå, Deputerade lära derunder fullfölja deras befattning, utan att derföre påräkna någon ersättning. Af hvad
StatsUtskottets Betänkande, IV 3. s i46i — i4^9> bif. af Adeln, IX s 420» återrem. till första puncten, af PresteStåndet, IX s 44* > bif. af Borgareståndet, IX s 44^> af BondeStåndet, IX s 458. Ytterligare Utlåtande, IY 3. s 54o, bif. af PresteStåndet, IX s 716, af BorgareStåndet, IX s 722, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 736, bif. af Adeln, IX s 797. Underd. Skrifvelse, X 1. s 507 — 5ir, —• —• dito dito femte dito. De fria Konsterna, I 1. s 8o5 — 85a. StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 285 14G1 —• 14G9, bif. till dess sednare alternativ rörande musikaliska Akademien af PresteStåndet, IX s 44r> BorgareStåndet, IX s 445 > med antagande af förra alternativet rörande musikaliska Akademien, af BondeStåndet, IX. s 45g. Ytterligare Utlåtande, IY 3. s 541 —* 545, lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, ix s 718, af BorgareStåndet, ix s 720, af BondeStåndet, IX s 736, bif. af Adeln, ix s 797. Underdån. StatsVerkets tillstånd och behof under RiksStatens sjette Hufvudtitel. Milda Stiftelser, I 1. s 806 — 852. StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1469, i47°> bif. af PresteStåndet, ix s 44o» af BorgareStåndet, IX s 445* dito dito sjunde dito.
I. Agnes Neale: När jag ä r död. — Indirekte; af Ave. VI: Hemlig drifkraft. — Min första lärarinna, ett minne af Helena Nyblom. (Forts.) — Mrs Susanne M. Salter. Världens första kvinliga borgmästare. (Med porträtt.) — Bref från K o - lonien. (Med plankarta.) — Om strykning; hedersomnämndt svar å prisfrågan X I, af Anna The — r P. — Iduns panoptikon: Parfymernas revolution af Marque de fer. — Brudkransen. — Smanotiscr från kvinnovärlden. — Striden om hjärtan; ur ett kvinnolifs historia, af Johan Nordling. (Forts.) Förslag till matordning for veckan 29 juni — 5 juli. — Handarbeten. — Syltning. — Drycker. — Inläggningar. — Efterrätter. — Visthusboden. — Köket. — Trädgården. — Allmännyttigt. — Hvarjehanda. — Toaletten. — Läkareråd. — Frågor. — Svar. A 1| ^ ^ f ^ | ^ dfri„rffni. 4 Undertecknad, som i 12 år förestått Elfsborgs läns Väfo. Slöjdskola, meddelar undervisning uti alla sorters konstväfnader och enk^ lare väfnader. Elever, som önska deltaga i undervisningen, torde anmäla sig i skolans lokal. Väfstolar med tillbehör anskaffas. Beställningar af alla sorters Konstväfnader emottagas och utföras noggrannt •&lt; till billigt pris. Diverse Konstväfnader, såsom Portierer o. Gardiner af • ^ ylle o. bomull, Borddukar, Serveringsdukar, Parado. Badhanddukar, &gt;. Kuddar, Förkläden, Flossa o. Kiddermönster samt enklare Mattor jämte * Gardiner m. m., passande för sommarnöjen, finnas till salu. i [16541 Johanna Brunsson. 4 Svenska Reseffekter, starkt och välgjordt arbete, säljas billigast i 2,000 par Damstrumpor Ärade damer! Sen hit! a r t i k l a r. ä °o fortfarande. Beställningar mottagas Billiga priser! br.
Seraphinrer Oiriens Gillet, har Kongl. Maj't åter, i anledning af Kongl. Seraphirner Gillets anförande, att Hospitals och Barnhus-fonden * hvarutaf äfven Lazaretterne de senäte tidefnfe* i brist af andre tillgångar varit Underhållne* icke består utaf någre af Rikets Ständer dertill lemnade bidrag, utan förnemligast af de förläningar, sorn framfarne Konungar gjort till Hos* phalen och Barnhusen; äfvensom af enskilt® personers stiftelser och donationer, förklarat* att i anseende härtill och då Redogörelsen för denna fond, hvilken innefattades i den Hufvud - 1630 StrJs-VtsKoitetS Betänkanäcrii bok, som Kongl. Seraphimer Ordens Gillet af* ligen later upprätta, inginge till Kongl. Karn. mat-Rätten och der reviderades, Kongl. Maj:t funné någon granskning af de under Kongl. Seraphimer Gillets öfverinseende förvaltade fonder icke kunna äga rum i sammanhang med de öfrige åtgärder, sorn Riksens Ständers Revisorer tillhörde. Vid desse förhållanden, och för ätt kunna afgifva det yttrande öfver Revisorernös härom gjorde anmälan, som Riksens Ständer från StatsUtskottet infordrat, har Utskottet funnit nödigt, att genom HofCantzlers
Sedan Borgare - och Bonde, Ständcn, hwart för sig, pä behörigt sätt blifwit constitucrade, begäre de hos Konungen, medelst dcputationer, deras Talemän, hwilka Konungen dä förordne. Enär LandtMarskalk eller Talemän under Riksdagen af sjuklighet eller andra anmälta laga förfall hindras att föra ordet, företrädes deras ställen, hoS Ridderskapct och Adeln af ben efter Matrikeln förste närwarande Grefwe», och i de öfriga Ständcn af Vice Talemän, hwilka likaledes wid Riksdagens början af Konungen ukNämnes. Under det Borgare-wch Bonde - Ständen samlas och innan deras Talemän fbrordnade äro, föres tills widare ordet: hos Borgare - Ständct af Hilswudstadcas förste Fullmäktig, och i Bonde , Ständer af den närwarande Ledamot som de siesta Riksmöten Tredje Band. Dä, i händelse af underläten kallelse af Stats Rädct, de i lo § nämde wcderböranöe till Riksdag kalla, äge Ridderskapet och Adeln att nämna Landt - Marskalk, och de öfriga Ständen, hwart för sig, sina Talemän. - Landt - Marskalk och Talemän aflägge inför Konungen följande Ed: "Jag N. N. utnämd och förordnad att ivid detta allmänna Riksmöte wara Landt - Marskalk, (Taleman för Preste - Borgare - Bonde - Ständet,) lofwar och swär wid Gud och Hans Heliga Evangelium, att jag will och skall med all min förmäga upprätthälla och förswara Konunga - Makten och Rikets StänderS rättigheter, i öfwerensstämmelse med den af Konung och Rikets Ständer d. 6 Juni 1A09 till efterlefnad antagne Regeringsform. Jag stall ock ställa nstg till owillkörlig efterlefnad Rikets öfriga gällande Grundlagar, (för Eandt - Marskalken: samt den antagna Riddarhus - Ordningen). Detta allt lofwar jag troligen hälla: Sä fant mig Gud hjelpe till lif och själ!"
Jag upprepar det, — jag beklagar att jag nu måste göra detta erkännande, hvilket icke kan undgå att vara sårande för min egenkärlek; men hvad jag ännu mer skulle beklaga, vore, om jag, för vidhållande af konseqvensen i min förut uttalade åsigt, nu framställde ett förslag, som visserligen kunde vara uti öfverensstämmelse med samma min fordna åsigt, men icke lämplig för ett verksamt sjöförsvar. Jag har icke något vidare att för närv:de tillägga, sedan jag härmed uttalat min öfvertygelse att denna sammankomst till ingenting gagnar, men möjligen för framtiden kan skada åsigten om dessa allmänna öfverläggningars nytta. Jag skall likväl icke undandraga mig min skyldighet att, i egenskap af Dep:ts-Ghef, närvara och deltaga i denna öfverläggning, hvilken jag, för min del, likväl skulle hafva önskat att R. o. Ad. icke beslöt. Gr. af Ugglas, Ludvig: För min del får jag förklara, det jag verkligen icke funnit flertalat af våra förra gemensamma sammankomster lända till något egentligt gagn. De hafva nemi. rört ämnen, uti hvilka man redan före företagandet af dessa öfverläggningar ansett sig ega temlig kännedom. Med denna fråga är detta icke förhållandet. Speciella kunskaper i detta ämne finnas nemi. mest i detta Stånd. Hos de öfriga Stånden kunna sådana blott uti mindre mån förutsättas. Af vigt för dem, som önska en god frågans lösning, torde således vara att en fullständig utredning i ämnet, d. v. s. skälen för och mot, framlägges jemväl för de öfriga Stånden. Då derförutan hos denna riksdags Stats-Utsk. yppats någon tveksamhet, för att icke säga afvoghet i afseende å beviljandet af de anslag, som för denna hufvud-titel blifvit begärde; så och enär denna tveksamhet kan antagas till stor del vara föranledd af bristande detalj-kunskaper i ämnet, anser jag att de, som i likhet med mig anse att allt, som för denna hufvudtitel kan göras, äfven bör göras, icke hafva skäl att motsätta sig det nu ifrågastäilda sammanträdet.
Uppmuntrad af vår ryktbare landsman, Berzelius, anladc Hedenborg år 1823 i Stockholm en inrättning för tillverkande af artificiela helsovatten, — ett företag, som sedermera fått stor utsträckning och åt fäderneslandet boredt stora fördelar, derigenom att mången sjukling kunnat i hemmet finna medel till helsans återvinnande, dem han annars med kostnad och olägenhet skulle sökt vid utländska helsobrunnar. Hedenborg fick dock icke länge sjelf skörda frukterna af denna anläggning. Ar 1825 anställdes nan såsom Läkare vid Svenska Beskickningen i Konstantinopel. Från denna tid vändes hans håg till resor och forskningar inom Österländerna. Under resor i Grekland, Turkiet, Mindre Asien, Syrien, Arabien och Egypten gjorde han betydliga samlingar af naturalster, fornsaker, mynt, böcker m. m., hvaraf flera sändningar på olika tid afgingo till fäderneslandet och här inlöstes för våra offentliga museer. Sjelf återvände han till hemlandet endast några gånger på kortare besök. Mångårig vana vid ett blidare luftstreck hade gjort honom till en nödvändighet att söka sin bostad långt från dess gränser. På ön Rhodos vid Mindre Asiens kust inrättade han åt sig ett angenämt hem, der han, sysselsatt med läkarevård och forskningar af flerfaldig art, framlefde några lyckliga år, sedan han dit från Italien infört en förträfflig maka, som skänkte honom två barn, en son och en dotter. Efter att hafva hunnit en mera framskriden ålder, hemsöktes Hedenborg af hårda olyckor. Hans bostad, hvars behag prisats af flere besökande landsmän, som der funno ett gästfritt emottagande, förstördes, jemte staden Rhodos, tvänne gånger af jordbäfning, och hvad deraf ännu fanns qvar ruinerades genom en förfärlig, af åskeld föranledd krutexplosion. Nödsakad att söka ett nytt hem, gick Hedenborg med sin familj och med åtejstoden af sin förmögenhet ombord på ett Turkiskt ångfartyg, der allt, genom ett öfverlagd! sjöröfveri, förlorades; — endast lifvet räddades genom hans hustrus mod och beslutsamhet. Dessa hopade olyckor föranledde fyra af Sveriges utmärkte män, Generaldirektören.
Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande Prot.-Utdrag den 23 Augusti 185i. 539 N:o 33, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Kongl. Resolutionen den 13 November 17-17, angående förbud för vissa socknar inom Dalarne att till annan än Stora Kopparbergs Bergslag afyttra timmer. » S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Statssamt Lag-Utskottens Utlåtande N:o 56, angående en preskriptionstid för liqviderandet af åtskiliga i Riksgälds-kontorets räkenskaper balanserade äldre skuldposter. S. D. Föredrogs ånyo och biföllos Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 54, i anledning af väckt motion, angående sättet för vinnande af lagfart å fast egendom, då handlingar till styrkande af förre egares åtkomst ej kunna företes; N:o 55, i anledning af väckt motion om ändring af 24 kap. 7 § Rättegångs-balken eller tillägg till 1 § 21 kap. samma balk; N:o 57, i anledning af väckt motion, angående upphörande af den Akademiska jurisdiktionen. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D.