Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Juli bordlagde Utlåtm: N:o 44, i ani. af väckt motion ang:de tillåtelse för enskilda att anställa särskild prestman för gudstjenstens upprätthållande i orter, aflägsna från församlingens kyrka; N:o 45, i ani. af väckt motion om rättighet för prestvigd person att annan till prestembetet inviga; N:o 46, i ani. af väckt motion ang:de folkskolelärares användande i kyrkans tjenst; samt N:o 47, i ani. af väckta motioner ang:de dels inrättande af en Hofrätt i Hernösand, dels ock Svea och Götha Hofrätters fördelning i flera mindre Hofrätter. Don 1 Augusti. 5 Efter föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 29 sistl. Juli bordlagde Mern. N:o 123, rörande väckt motion om underd. framställning till K. M. ang:de behofvet af förändringar i rättegångsväsendet, lades detta Mern. till handlingarne med förklarande, att den deri omförmälda motionen borde af LagUtsk:t behandlas. Anmäldes oell bordlädes: Stats-Utsk:ts Mern. N:o 140, i ani. af Riks-Ståndens beslut i afseende på åtskilliga i Mem4 N:o 130 föreslagna voteringspropos:r; Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Mern. N:o 124, i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Betänk. N:o 55, rörande väckt förslag om upphäfvande af hittills gällande reglementen för vården af sockenmagasiner samt öfverlemnande åt kommunal-styrelserna att öfver samma magasiner förfoga; samt Riddarh.-Utsk:ts Utlål. N:o 9, i ani. af väckt motion om förberedande åtgärder för ordnandet af Riddarhusets gårdsplan. Frih. af Ugglas, Gustaf: Stats-Utsk:ts nu bordlagda Betänk.
Sorn Utskottet kommit i erfarenhet deraf, att de här förekommande, nu gällande Författnings-påbud om Bevillnings-dehitering och upphörd af Sjömän medfört ' åtskilliga olägenheter, derigenom, att den blifvit dubbelt debiterad, och icke sällan uppburen både i hemorten och på Sjömanshuset, som föranledt många Restitutions-frågor; så bar Utskottet åsyftat att, efter görligheten, förekomma sådant genom de i detta hänseende intagna mera utförliga och tydliga stadgande», om hvilkas gillande Utskottet nu gör vördsam hemställan. 73* Det af Herr Grefve Cronhjelm gjorda förslag om en förändrad redaction, dels i fråga om afkortning, Bcvillnings-Utskottets Betänkande N.o 5y. när en Närings-idkare dör före Upp» börds-årets början, och dels i afseende pä det här förekommande uttryc* ket ”Arbetsfolk,” har Utskottet icke kunnat biträda; utan har Utskottet deremot funnit de i 1823 års Författning intagna stadganden om afkortning i allmänhet lämplige, hvarföre de ock med någon jemkning i ordalydelsen blifvit bibehållna. Utskottet har väl således icke eller kunnat biträda Herr Prosten Fellen ii, uti afgifven Motion, framställda yrkande, att här borde intagas ett allmänt stadgande derom, att afkortning icke finge ega rum för clenij som, med Juli arbetsförmåga, kunna förvärfva sitt uppehälle, samt att den borde för deras utskylders utgörande ansvara, som i sitt hus inhyser arbetsföre personer, eller på hvars egor de bo , emot rättighet till begagnande af deras arbetskraft till ajtjenande af deras bevillning, emedan Utskottet ansett, alt en sådan bestämd föreskrift skulle af den anledning öka lösdrifvares antal, att Bevillnings-Vtskotlets Betänkande N.o 5<j.
Modern log emot mig, ty som solstrålen, när han efter en lång tids plantor skola uppammas, tung och tryckande. hon såg, att jag beundrade barnet, och vi mulen himmel åter tittar in i våra boningar. Solskenet deremot, der det strålar i glada, vexlade några ord. Icke många, ty jag En angenäm tilldragelse, som plötsligt afbryvänliga ansigten, gör hemmet till ett paradis, hade min fröjd af att se på den lilla och ter hvardagslifvets enformiga böljeslag; en en kär, oersättlig föreningspunkt för familhöra på hennes glada pladder. Jag G L Ö M - lycklig vändning i våra yttre omständigheter; jens alla medlemmar, när de från skilda håll de alldeles den vackra naturen der ute för ett välkommet bref, som oförmodadt tänder samlas, maken från sitt arbete, barnen från naturens mästerverk här inne i vagnen, och hoppets fackla på vår väg och förvandlar sina lexor. Finnes ej sol i hemmet, sökes så blef jag helt häpen, när biljetterna afmörker till ljus, sorg till glädje, är likasom densamma utanför hemmets väggar, i sällfordrades oss och vi voro nära Stockholm. en solstråle, som plötsligt genomtränger ett skapslifvet, i balsalongen eller i kamratkretSå fort tiden hade gått! mörkt moln. Ju mera sällsynt denna solsen vid de fylda glasen. Och huru många » Kommer pappa och möter oss i Stockglimt är under de långa kulna vintermånaäro ej de hem, der man har tråkigt, och det, derna, dess kärkomnare är han, när han fastän det blott behöfdes en enda liten glad holm? » frågade den lilla. » Ja, det gör han, » sade modern, men en kall vinterdag tittar in genom dubbelmin eller några vänliga ord för att jaga det låg en viss osäkerhet i rösten, som fönstret och bringar oss en helsning från den hela tråkigheten på flykten. Men, bevars barnet troligen märkte, ty hon frågade mäktige solfursten sjelf. Hvar och en vet väl, ingen vill anstränga sig.
Folkskolor, i anledning af väckt motion om upprättande af normal-ritningar, att tjena tili ledning och efterrättelse vid dylika skolors uppbyggande: B. II. 209, 233, 237, A. 237, E. 325. Formulär, till lyrktals-längd, till debiteringsoch nppbörds-längd för kommunal-utskylder, samt till debetsedel för dylika utskylder, angående: B. VI. 89, 136, 152, A. 152, E. 213. FortskalTande af trupper och persedlar, i anledning af väckt motion om upphälvande af 84:de §:n i Kongl. Förordningen den 6 September 1842, angående: B. I. Forum, i anledning af väckt motion om upphörande af frälsemans särskilda —: B. VII. 246, 249, 250, A. 252. »Fosfornekros», i anledning af väckt motion om periodiska undersökningar af helsotiIlståndet i fosfor-tändsticks-fabriker, till förekommande af sjukdomen —: B. II 198, 207, 221, A. 221, E. 324. Foslör-tändsticks-fabriker, i anledning af väckt motion om periodiska undersökningar af helsotillståndet i dem, till förekommande af sjukdomen »Fosfornekros»: B. II. 198, 207, 221, A. 221, E 324. Fribrefs-rätt, i anledning af väckt motion i fråga om utsträckt sådan för länsmän: B II. 374, 445, A. 445. Fryksdals härad, angående anslag till en båtled och en vägbyggnad i nämnde härad af Wermlands län; motion af Friherre Rudolf Cederström: se Motioner. Frälseman, i anledning af väckt motion om upphörande af dess särskilda forum: B. VII. 246, 249, 250, A. 252.
Till den Person, som besörjer eldningen af Uppvärmings-anstalten under RiddarhusSalen, 24 sk. Bro om dagen, beräknadt från den 1 sisth November, och så länge eldningen kommer att fortfara. Till den Person, som åtagit sig dagliga vården , putsningen och tandningen af de i Riddarhus-Salen och förstugorne befintlige 36 Lampor eller Quinqueter, R:dr Bro ior i månaden, beräknadt från den 4 sisth November, och så länge denna eclairering fortfar. Hos Ilogvördige PrcsleStarulct. För Talemannens Representations-kostnad, hvarje månad RrdrBro 600 r beräknadt från den 4 sisth November intill Riksdagens slut Till Hushyra och Ved för Talmannen 200 r i månaden, beräknadt från den 1 sisth November intill Riksdagens slut. no S t a t s - U t s k o 11 e t s Till Hyra för PresteStåndets Canzli 5o: — - i månaden, beräknadt från den i sistl. October, intill Riksdagens slut. Till hyra för PresteStåndets Klubb .120: i månaden, beräknadt från den 1 sistl. November, intill Riksdagens slut. För eclairering å Klubben, samt tobak och svagdricka, enligt företeende räkningar. För de uti PresteStåndets Canzli och Klubb erforderlige Inventarie-persedlar, enligt deröfver afgifvande räkningar. Hos Välloflig BorgarcStåndet. För Talmannens Representations-kostnad 600: — - i månaden, beräknadt från den 4 sisth November, intill Riksdagens slut. Till Hyra för BorgareStåndets Klubb med eldning och städning 4o: Eclairering å Klubben, enligt accord med Bleckslagaren 82: 3a. - Ljus i trappor 12: Ljus på borden i Klubbrumraen 7: 24.- Tillsammans R:dr B:co 142: 8. - i månaden, beräknadt från Riksdagens början. För Tobak, Pipor och Svagdricka, enligt räkning. För den, till inredning af Borgare-Ståndets Sessions-Rum åtgående kostnad, enligt deröfver företeende räkningar.
Frölichs yttrande, uppläsa 58 §:n Riksd.Ordn., så lydande: ”Vid justering af prot. eller prot.- uldr., kan ett beslut ingalunda ändras, men väl sådana tillägg göras, hvarigenom ingen ändring i beslutet uppkommer. Utur ett prot. må vid justeringen, med Ståndets bifall och på den talandes eget begifvande, uteslutas dess egna uttryck och äfven deliberalioner, som deraf följt; dock kunna ej sådana uttryck uteslutas, på hvilka beslutet tydligen sig grundar.” Nu må Gr. Frölich försöka att ytterligare göra sina tankar gällande. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Det är visserligen sanni, såsom Frih. Cederström anfört, att hvad sorn blifvit yttradt till R. o. Ad:s prot. icke kan utgå, utan talarens begifvande och Ståndets beslut; men jag tror det hafva varit Hr Frih. o. Landtnäs både skyldighet och rättighet att icke låta Frih. Cederström fortsätta det anförande, som lian börjat. Hvad bordläggningen angår, så torde det följa af Hr Frih. o. Landtnäs förklaring, alt denna fråga icke kan till någon åtgärd föranleda och således icke till Utsk. remitteras, samt att den icke är en allmän fråga och att bordläggning åtminstone icke utan särskildt beslut af Ståndet skulle kunna äga rum. För min del protesterar jag, både emot bordläggning af denna fråga, och deremot, att discussionen deröfver, äfvensom sjelfva anförandet, i protocollet intagas. Jag har äfven trott mig finna förut under denna riksdag ett dylikt exempel, då en ledamot hemställde till R. o. Ad., huruvida Ståndet önskade taga kännedom om modeller till åtskilliga uppfinningar, som funnos att beskåda. Jag tror, alt sådant, som icke hör till riksdagsförhandlingarna, ej heller borde vara tillåtet, hvarken att anföra under R. o. Ad:s discussioner, eller alt blifva tryckt i prot:na, äfven om ledamoten sjelf skulle finna det vara aldrig så mycket värdi att komma till R. St:s kunskap; ty eljest kunde det falla någon värd ledamot in, emedan lian ansåg det böra komma till R.
Sedan, med 184-5 års utgång, den för infriande af Riksgälds-Kontorets Credit-sedlar stadgade praescriplions-tid lupit till ända, förordnade Fullmägtige den 12 Februari 1846, att af den behållning, som förefunnes å RiksgäldsKontorets räkning N:o 2 i Depositions-Afdelningen, borde, för koppar-skiljemynts poletternes fortfarande inlösen, hållas Riksgälds-Kontoret tillhanda ett så stort belopp, sorn svarade mot värdet i Banko-mynt af berörda då ännu utelöpande poletter, samt att den summa, som efter delta afdrag återstode å ifrågavarande räkning, skulle, jemlikt stadgandet i 150 §. af Banko-Reglementet, ingå till Bankens vinst för år 1846, och i följd deraf ett motsvarande belopp förminska Bankens bos Riksgälds-Kontoret ägande, inom linien förda, fordran; i anledning hvaraf Fullmägtige i nämnda Kontor framställt yrkande derom, att den summa af 275,245 R:dr 46 sk. Banko, hvilken på grund af omförmäldta beslut blifvit från Kontorets räkning N:o 2 afförd, målte till insättning å samma räkning åter utassigneras; å hvilket yrkande Banko-Fullmägtige, uppå anförde skäl, förklarat sig icke kunna fästa något afseende.
St. sedan år 1824 sträfvat, på sätt Grins reservation utvisar. Bien om nu fliten vid de större brännnerierne är lika stor som den tillförene varit vid,de mindre, och dessa större brännerier icke beläggas med en högre skatt ulan i det stället, såsom förevar, betänk, utvisar, man stannar af i principens utförande, så synes man derigenom hafva medgifvit, att man icke kan åstadkomma en högre beskattning, oaktadt antalet af de mindre brännerierne förminskats. Det förefaller mig, som vore afsigten att beläggga bränvinstillverkningen med en högre beskattning icke allvarlig, och derföre synes mig R. St. oförmögne att hjelpa sig sjelfva, hvarföre enda utvägen är, att de, erkännande deras vanmakt, vända sig till Konungen, som kan inskränka tiden för bran vinsbränningen. Denna åtgärd synes mig så mycket lämpligare, som, på sätt redan blifvit anmärkt, husbehofs-bränningens intresse vid hvarje riksdag gör sig gällande, hvarföre någon förändring genom R. Sirs åtgärd icke är att påräkna. Jag har med detta förslag, såvida det icke vinner bifall, icke åsyftat annat än att det må betraktas såsom min reservation emot Ståndets blifvande be - Den 7 Maj f. m. »03 slut i frågan, och hvad angår min framställning om tullens nedsättande å vin, så får jag förklara, att jag i behörig lid väckt förslag derom, som nu är under behandling af Bevilln.-Utsk., så att den bordläggning, Frih. Cederström begärt, är helt och hållet öfverflödig. Frih. Palmstjerna: Med Frih. Cederström instämmer jag derutinnan, alt sedan ur 43 § 1 mom. ordet ”sådane” blifvit uteslutet, kommer delta mom. att tydas så, som skulle alla gästgifvaregårdar, vara berättigade till försäljning af bränvin utan mat. Då emellertid detta strider emot den gamla författningen, anser jag redaktionen, sådan den der finnes, böra bibehållas. Hvad åter angår de skäl, som föranledt Utskui alt framställa detta förslag och blifvit af Gr. af Ugglas oss meddelade, så äro de otillräcklige, ty jag finner den gamla redaktionen bättre.
Aldrig hafwa besia sanningar warit mera anwändbara pä Rikets tillstånd ätt t närwarande stund, dä den maktlöshet ett förödande krig esterlemnadt, kräfwer nya och owanliga hjelpemedet att försäkra Sweriges framtida lugn. Kongl. Maj:t, som pröfwat wiglen af besia hjelpemedel, som i afseende derpå infordrat upplyste och kunnige Milikaire personers underdäniga yttranden, twekar ej att nu förelägga Riksens Ständer resultatet af deras öfwerläggningar, och att derwid med oinskränkt förtroende, päkalla Riksens Ständers Patriotiska och warma tänkesätt för Fäderneslandets wärn och säkerhet. Att ros Den 4 November. / Att den nuwarande Swensta Krigsmagten, glest spridd omkring hela Riket, äfwen om den till sin fulltalighet kunde äterbringas, omöjligen är i tillstånd att skydda Rikets widlyfiiga kuster mot mag, tiga grannars tillredda och öfwerlagda anfall, eller tillskapa en styrka, som med skyndsamhet och eftertryck kunde i förenämnde ändamål samlas pä en punkt, eller till tillräckligt antal delas pä flere, lärer hwar och en nödgas erkänna. Slutföljden deraf mäste nödwändigt blifwa, att en ökad Militaire styrkas beredande innom Riket, är för dest förfwar oumgänge, lig. Kongl. Maj-.t känner nogsamt de tyngder, som denna inrättning för desi trogna Folk ofelbart kommer att medföra, och den billiga farhäga som Landt wärnets felaktiga anwändande uppwäcktz men Kongs. Maj:t känner äfwen ä andra sidan, att dä walet lemnäs mellan uppoffringar och förnedring, mellan en bewarad ära och en förlorad frihet, mellan en bibehållen helgd ät Sweriges urgamla namn, och desi utplänande ur antalet af Europas Stater, bör ingen Swensk man kunna tweka, intet hjerta tillslutas, ingen arm sänkas, och inga krafter anses öfwerflödige.
De ifrågavarande Postmedlen voro anvisade, att, i nion af behol, användas lör lättade Post-communicationer; reserverade medlen af anslaget till Beväringsmanskapets va^ penöfningar voro afsedde att till nämnde ändamål ett följande år utgå, och Stats-Verkets uti ofvannämnda summa mbegripne fordringar voro antingen till visst ändamål disponerade, eller utgjorde en del al’ den så kallade reserv-fonden, om hvilken yttrande hår efteråt kommer att meddelas. 3:0 Stats-Verkets behållningar af ducater och SHfvérspeder till ett belopp af 90,108 R:dr 46 sk. 11 rist. Banco, innestående dels ulf Slals-Utskottets Utlåtande, N.o 353, 13 Banken, dels hos Myntverket, ingå Äfvenledes uti beräkningen af nämnde reserv-fond. 5:o Tillgångar, enligt redogörelsen för Stats-Verkets spanmål in natura, efter afdrag af skulderne, uppgifne till 510,495 R:dr 22 sk. 9 r:st. Häruti åro jemväl inberäknade till denna titel icke hörande Wadstena Krigsinahshus-niedel 5,910 R:dr 20 sk. 6 rtst., Milititfe-Bostålls-Cassans dito 8,170 R:dr 2 sk. 4 rist , och Invalidhus-fonden* dito jcy, 151 R:dr 19 sk. 9 rist., hvilka medel åro till bestämda ändamål anvisade och -afsedde; och hvad vidkommer öfrige tillgångar under förrberörde titel, så utgöra de en del af den så kallade reserv-londen. 4:o Postverkets behållningar och fordringar, R:dr 278,438: 5g. 5* Dessa medel borde, enligt Rikets Ständers beslut, disponeras för Postcommunicationernes för bäti rande.
Att Konungens Befallningshafvande underskattat vigten och betydelsen af det påbud, som blifvit ifrågasatt, är alldeles uppenbart; men detta framgår tydligast af en jemförelse mellan ofvan-nämda kungörelse och en annan kungörelse, förekommande på andra spalten af åberopade Umebladet / Så hölls i Byske sockenstuga sammanträde rörande timmerbarkningen den 31 augusti kl. 11 f. m. och samma dag kl. 1 e. m. rådplägning med kommunalnämnd m. fl. o. s. v. eller med andra ord: Konungens Befallningshafvande synes hafva på förhand bestämt att yttranderätten vid sammanträdena skulle begränsas, eftersom till den talrika befolkningens hörande blott anslogs i Byske två timmar, i Skellefteå tre timmar *, i Richleå tre timmar, i Såfvar två timmar och i Nordmaling tre timmar. Att ett sådant förfaringssätt kan stå väl tillsammans med föreskriften om “ erforderlig undersökning rörande de på frågans bedömande inverkande omständigheter “ tillåta vi oss så mycket hellre betvifla, som här gälde att afgöra huruvida trävarurörelsen skulle åläggas kostnader, hvilka det vattendrag nu öfverklagade utslaget afser, med all säkerhet belöper sig till 70 å 80,000 kronor årligen och för hela länet, utan fara för misstag, kan beräknas till en fjerdedels million. Vi * Rörande mötet i Skellefteå sockenstuga är särskildt att märka en vanstäld uppgift, hvarvid vederbörande lagt vigt. Det heter nämligen i protokollet: ” hvarförutom hemman segaren Berglund i Ur svik en uppgaf, att bark åtföljer timret ända ned till elfvens utlopp och der lägger sig å botten; hvil-ket kapten Markstedt äfven medgaf. ” Yerkliga förhållandet härvid är, att då Konungens Bef.-hdes utslag om barkningsskyldigheten senare gången öfverklagades hos Kongl.
Prot. 1853—64. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 39 Räft. 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 201. ringar deri, som kunde ega rum i följd af den vid hvarje riksdag antagne nya Riks-staten, fögderiernes special-räkningar, hvilka inginge i landsboken, likväl funnos uppgjorda efter ett äldre redan år 1821 stadgadt formulär, upptagande helt andra rubriker och titlar än dem, som i formuläret för landsboken begagnades, hvarföre Revisorerne ansett angeläget, att, för beredande af öfverensstämmelse i formen, berörde räkenskaper emellan, nytt formulär blefve jemväl för fögderiernes special-räkningar utfärdadt. Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hafva Kongl. Stats-kontoret och Kammar-rätten, ehuru behofvet af förändradt formulär för fögderiernes special-räkningar länge varit insedt, likväl och enär blifvande beslut angående de på Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers pröfning beroende frågor om skatteförenkling och nytt formulär för Riks-hufvudboken tvifvelsutan komme att i icke ringa mån inverka på sättet för special-räkningarnes uppställning, hemställt, huruvida icke, i afvaktan på besluten öfver dessa frågor, det för special-räkningarne nu gällande formulär måtte få tjena till efterrättelse; och får på de skäl, det underdåniga Ullåtandet sålunda innehåller, Utskottet hemställa, att ifrågavarande af Revisorerne anmärkta förhållande icke för närvarande må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Anslaget för skiften och afvittrmgar. § »t (1853 års Rev.-Ber. pag. 109, förk‘1. pag. 207 och 208.)
Den erfarenhet, jag har uti minnet efter 2 8 års tjenstetid, ger mig verkligen allt skäl att kunna säga, att bland de ynglingar, hvilka tjena för nummer, finnas ganska många, hvilka med öfning och undervisning skulle blifva dugliga till godt underbefäl inom Arméen. Med afs. härå anser jag det vara af mycken vigt, huru summan, som af löseskillingen inflyter, användes. Om denna inkomst till en större del användes såsom tillskott i rotelönerna för de indelta soldater, som visade sig dugliga till underbefäl, så ar jag säker att många underofficerares och mindre bemedlade personers söner skulle söka anställning såsom nummerkarlar, uti hopp på den befordran, som derupå skulle kunna antagligen vinnas. Jag tror också, att den kostnad, som användes på indelta soldater att bilda dem till underbefäl, skulle vara till mera båtnad för fäderneslandet, som finge en mångårigare nytta af dem, ån af bevåringseliterna. Under sjelfva inöfningen af dessa indelta soldater skulle ock för befälet vinnas en ganska nyttig och ändamålsenlig öfning, enar hvar man vet, huru mycket som låres, under det man lår andra. Jag tror fördenskull, i afs. på elitkorpser bland beväringen, att det vore lyckligare, om ett mindre antal bland beväringen dertill uttogs, samt om penningarne hufvudsakligen användes till ökad öfning inom indelta Arméen och hvarföre icke äfven inom den vårfvade, om medel dertill kunna erhållas. Vidare, om jag öfvergår till en annan del af frågan, så ser jag af Anders Gudmundssons reservation, att ett annat ämne inom Komitéen varit allvarsamt å bane, nemi. att uptaga några föreskrifter ang:de blifvande landtstorm; men likväl finner jag icke uti den K. Proposm något enda ord derom. Jag tror likväl, att då sinnesstämningen tycks vara allmän inom landet för den åsigten, att det tillhör fäderneslandets samtlige söner, att bereda sig för att försvara sitt land, så torde erfordras stadgande om förändrad organisation i allmänhet och sålunda äfven uti nämnde fall.
13 lill borgenärer afstå, eller varder förvutmeh att hafva vid riksdagsmannaval mot vedergällning afgifvit sin röst, eller på sådant sätt värfva! andras, ellef varder dömd från embete eller förlustig medborgerligt förtroende, eller för vanfrejdande brott saldälles eller ställes under framtiden, skall hans riksdagsmannabefattning genast upphöra. S 3*j Till riksdagsman i första Kamaren kan förutvarande ledamot åter väljas, derest han då valbar är. L). Valsätt. % 33. För tillsättande af riksdagsmän i andra Kamaren skola de valberättigade inom afdelningen för omedelbara val på lähdet sammanträda å deu ort inom länet, som Konungens befallningshafvande utsätter. Valförrättare är den domhafvande på landet, inom hvilkens domsaga valorten är belägen, eller om till valort är utsedd stad, hvartill gränsa liera domsagor, den af domhafvanderne i dessa, som embetet längst innehaft. § 36. Väl till clehtorer inom afdelningen för medelbara riksdagsmannaval skall ske serskildt för hvarje prestgäll sålunda, att, der hela prestgällets röstetal i denna afdelning ej öfverstiger 25 hela röster, väljes en elektor, men om röstetalet uppgår högre, väljas två elektorer, der rösternas antal är från 25 till och med 50, oöh tre elektorer, der rösternas antal är från 50 till och med 75, och så vidare. Välet sker af prestgällets alla röstberättigade gemensamt; dock med rättighet för ett prestgäll, sorn består af mer än en socken och har att utse mer än en elektor, att fördela antalet af dessa emellan de serskilda socknarna, om de röstberättigade kunna derom åsämjas. Elektorsval verkställes å sockenstämma, hvars ordförande är valförrättare. § 37. Då elektorsval sker, äger valförsamlingen, der den så nödigt finner, pu enahanda sätt utse suppleant, för att, i händelse af elektors förfall, i dennes befattning inträda. 14 Kungl. Maj.ls Nåd. Skrifvelse, N:o So - § 38.