Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skyndade dit och såg två gossar, som hade underminerat stalltrö- skeln och tändt eld därunder, som lyckligtvis blef släckt af en i närheten varande man. De ville höra klockorna klämta o c h se folk rusa till och komma » i tidningen »! Många af mina läsarinnor skulle helt visst kunna anföra liknande exempel. Vi se häraf, hvilket mäktigt inflytande läsandet af de dagliga tidningarne, som j u beständigt meddela broltshistorier, har på ungdomen. De ädla handlingarna undgå lättare vår uppmärksamhet och bli sällan offentliggjorda. Exemplets makt i denna riktning skulle visst ej heller vara ulan inflytande. Därför borde det finnas en god tidning för ungdomen, redigerad af dugliga pedagoger. Vi måste alltid vid uppfostran taga hänsyn till tidsförhållandena. Barnen se föräldrarne läsa o c h vilja följa deras exempel. Men då måste man ock sörja för, att de få en lektyr, som kan verka förädlande och uppmuntrande. Barnavän. Iduns panoptikon. Jm j a g nu, mina ärade, då vi träffas för första gången i år, inte önskar er » god fortsättning », så har detta sina särskilda skäl. Det finns nämligen för närvarande förhållanden, som inte jag — o c h helt säkert inte ni heller — vilja veta af någon fortsättning på, utan ett slut, j u hastigare, dess bättre. Dit räknar jag ryska snufvan och den pjaskiga, slaskiga, mulna, ljumma och grådaskiga s. k. vintern. Kan man öfverhufvud taget tänka sig någonting fatalare än denna eländiga parodi på vinter, då blåsipporna knoppas och nässlorna skjuta upp sina stickande, men matnyttiga bladskott i börj a n af januari? Jag älskar blåsippor o c h rent af svärmar för nässelkål med förlorade ägg, men kan jag ej få dessa rariteter på andra vilkor än att byta ut dem mot de behag o c h det välbefinnande, som en äkta, hederlig och frisk nordisk vinter skänker, då resignerar jag hellre och afstär från både sipporna och kålen. De flesta unga damer se missbelåtna, j a rent af bekymrade ut, och det ha de skäl till.
Stjernelds skrift sökte jag med all uppmärksamhet följa huruvida lian i någon enda rad eller något ord skulle förlora eller afvika från denna distinclion; men jag har funnit den öfverallt bibehållen. Följaktligen vill icke minislercassans förvaltning erkänna någon skuld, utan blott en brist, hvilken, såsom vi alla vela, länge ägt rum, och följaktligen har den stora financieila konsten bestått deruti, att bibehålla en brist öfver 10 ä 12 år eller längre tillbaka utan alt göra skuld. Det ur detta besked, som Frih. Stjerneld tillämna! oss! eller är det i grund af denna distinclion, som Hr Frih:n lemnat besked i anleda, af R. St:s Consl.Ulskts förfrågan?! Jag anser det vara nödigt att lägga vigt på denna sedan en längre tid tillbaka förvärfvade skicklighet att göra distinctioner. När fråga är att gifva besked åt Const.Utsk. i afseende på gjorda anmärkmr, kommer denna konst till godo; ty då undviker man all möjlig tillämpning af 76 §:n Reg.Fm, som förbjuder att göra skuld. H. Ex. har förklarat, att det är ”med smärtande obehag” han funnit denna sak hafva fått en vändning mot hans person. Jag försäkrar alt det icke kan hafva smärtat honom mera än mig alt hafva funnit en karakter, sådan som hans, icke hafva kunnat undvika detta smältande obehag. Hvad den sednare delen af Hr lines anförande angår, eller den som varit hans egen, så innehåller den, så vidt jag kunnat fatta, endast en ren framställning af verkliga förhållandet. Jag tackar honom derför, mini jag lackar honom ännu mera för den försäkran Don 27 Februari f. m. 685 lian gifvit, alt icke Barthelemycassans obestånd skulle föranleda lill några anspråk på R. St. Jag vill för min del anse denna försäkran såsom ”Kungsord.” Efter Hr ihre har en aktad ledamot af detta Stånd, nemi. Hr Edenlijelm, yttrat sig. Han har åberopat och stödt sig hufvudsakligen på Hr liiskop Hedrens reservation.
Och hvad slutligen vidkommer Herr Öfverste-Lieutenanten Stjern schantz’s motion attén del af Nerikes Regementes Soldater måtte få till godo njuta de Beklädnads-hemmans-Räntor, 832 Stats-Utsftottets Betänkanden'. 1686 D:r 3 r.'st. io| p:gr, sorn af ålder varit dem bestådde; har Stats-Utskottet funnit, att, då Soldaterne vid detta Regemente äro enligt Kneckte-Contractet berättigade till bidrag af Rotehållarne för släpmonderingens anskaffande , samt, i följd af det nu tillstyrkte beklädnadssätt, komma i åtnjutande af enahanda rätt och förmån, som deras vederlikar; så kunna Ifrågastäldte bland Stats-Verkets Intrader påräknade Hemmans-Räntor icke eftergifva? och bestås, helst Kongl. Maj:t uti derom af RekiäclnadsDirectionen vackt fråga, under den 14 sistledne October i Nåder ansett skäl dertill sig icke förete. Hvilket allt vördsamligen hernställes till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 13 April 1818. Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande, i anledning; af gjorde Anmärkningar vid dess Betänkande rörande Ade/forss Guld-Verk. I anseende till Herr Borgmästaren Holms gjorde Anmärkningar vid Siats-Utskottets den 5 sistlidne Mars afgifne Betänkande i fråga om Ädelforss Guldverk, har Vällofl. Borgare - Ståndet återremitterat ärendet till Utskottets åtgärd, och får Utskottet i anledning häraf vördsamligen upplysa, att dess ofvanberörde Betänkande blifvit bifallit utaf Höglofl. Ridderskapét och V Stats-Utskottets Betcinkanden.
N:o 12 7, i anledning af väckte motioner rörande kommunal-stvrelser m. m.; och N:o 128, i anledning af återremiss i viss del af Betänkandet N:o 110, angående omarbetande eller ändring af Kongl. Stadgan för rikets allmänna elementarläroverk den 14 Augusti 1856, m. m. S. D. Vid förnyad föredragning af Konstitutions-Ulskotlels den 15 och 16 dennes på bordet lagda Memorial N:o 62, med förslag till ändring af de i Tryckfrihels-förordningen genom hänvisning till 8 kap. Missgernings-balken fastställda straff-bestämmelser, biel' nämnde förslag al Bidderskapet och Adeln anlaget ali hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets den 16 dennes på bordel lagda Utlåtande N:o 71, i anledning af väckt motion om återinförande i Banken af den Fahlu bergslag förut medgilna belåningsrält ä rå-koppar. Från Högt. Presle-Ständet. S. D. Vid förnyad föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 62, med förslag till ändring af de i Tryckfrihels-förordningen genom hänvisning till 8 kap. Missgernings-balken fastställda straff-bestämmelser, antog Preste-Ståndet berörde förslag att hvila tili grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Föredrogos och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar. ExpeditionsU tskotlets Förslag N:o 180, till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ett lån till Gefle-Dala jernvägs-aktiebolag. 774 Prot.-Utdrap den 18 Januari 1858 • S. D. Vid föredragning af Expeditions-UIskottets Förslag N:o 180. till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse yttrade; Prosten Tellbom:
Humla, hvartill tjenlig jordmån i allmänhet icke finnes, brukas äfven; men afkastningen torde på det hela jemt fylla behofvet. Endast uti östra och vestra Wingåkers Socknar kan afkastningen utaf humla uppgå till sådan betydenhet att ej ringa försäljning äger rum. Trädgårdsväxter finnas sällan, utom vid Säterierna, derifrån någon afsättning sker. Sädesproduklion är i tilltagande, som synes deraf, att sedan sist afgiff,e femårs-berättelse, ökning skett af ulsädef med öfver 5,000 tunor och afkastningen med öfver 40,000 tunnor. I medelmåttiga år motsvarar afkastning611 på åtskilliga ställen behofvet, och å andra åter är den detsamma öfversti' gande, så att, oaktadt ej obetydlig bräll vinsbränning, afsättning kan sk®* Yid ymnigare år försäljes således mera, hufvudsakligast hvete, förmalet mjöl, och råg, dels malen och dels omaleu. Odlingar och förbättrade brukningssätt äro härtill orsgker. — 7 “ Örn det antages att 3 tunnor potates motsvara en tunna säd, så befinnes, af den på inkomue uppgifter grundade bifogade tabell, att landtmannen 1 statsbidrag och andra allmänna och rauncipabonera af alla slag, erlägger al R:dr banko för hvarje tunna spanmål, utan afdrag af utsäde och brukpingskostnad; af hvilka R:dr, omkring 1 R.dr 10 sk. utgöra skatter till Kongl. Majit och kronan; hvarvid bör ihågkommas, att åtminstone allmogen, Utan binäring och ladugårdsafkaslning, blott producerar spanmål och till lindre del potates. Höstsäden, och deraf i synnerhet rågen, är den som mest nyttjas; Hvaremot bruket af korn och bafra mycket aftagit, säkert derföre, att de sednare 10 till i5 åren detta säde felslagit. För jordens ändamålsenliga tillVukning hafva i sednare tider stångjernsvältar med mycken fördel brukats; Och medelst tröskverk och kastrnachiner besparas mycket i tid och arbete. Boskaps sköt s el.
Lades på bordet nedantiämnda från Utsk:n inkomna utlåt:n och betänktn, nemi. från Statsoch Banco Utsltn: N:o i44, i anledn. af gjord framställning om sammanslående af de bancoräkningar, hvarå det Manufactur-disconten beviljade understöd i banken är anvisadt; Be - D e il 20 Fehr ti a r i c. m. Be v i 11 n.-, L a gsa m t Allin. N:o it, i anledn. af åtskilliga motioner om ändringar i K. förordningen till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor af den 12 Dec. i835. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 om natten. lii fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Onsdagen den 24 Februari i84i. Plenum kl. to f. m. Justerades i prot.utdr. för den 20 dennes e. m. Upplästes till justering oell godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till §§ i Riksd,beslutet, nemi.: N:o 2, ang:de afskrifning af å cholera-creditivmedlen beviljade lån och förskott; N:o 3, ang:de uppliäfvande af R. St:s garanti för vissa lay poth eksföreningars skuldförbindelser; JN':o 4, ang:de ett staden Södeiliamn beviljadt låne-understöd; N:o 5, ang:de lönetillökning för länsmännen samt indragning af fjerdingsmanslönerna ; JN:o 6, angtde ändring i sladgandena rörtde behaglig tids förlän i ngs-span målen. Upplästes till justering Exped.Utskrs förslag N:o 246 till R. St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de reglering af allm. indragn.slaten. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Men då nu Utskottet får sine Utlåtanden i sistnämnde hänseende till Rikets Ständer öfverlemna, har Utskottet ansett sig böra, så vidt ske kan, uppfylla motionärernes afsigter, genom alt låta upprätta och bilägga en tabell, utvisande så väl beloppet af alla de utgifter, Utskottet under Riksstatens nio hufvudtitlar ansett sig böra föreslå, som ock summan af de ordinarie statsinkomsterna, enligt Utskottets förslag i Betänkandet N:o 51 och summan af de extra ordinarie inkomster, Kongl. Maj:t i Dess nådiga Proposition ansett böra kunna påräknas. Stockholm den 8 April 1851. Reservation af Herr Lagerhjelm, P.: ”Utskottet hade den 11 Mars genomgått in pleno den 5 första hufvudtitlarne, hvilka alltså snart derefter kunnat utdelas inom Riksstånden, i fall Utskottets dä fattade beslut icke lagt binder i vägen. Men icke nog härmed. Sjelfva beslutet, tillkommet i anledning af väckta motioner, hade, efter min förmening, bordt få afgå till Expeditions-Utskottet för att tryckas, utdelas och af Riksstånden pröfvas. Riksdags-Ordningen föreskrifver i 37 § 1 mom. Utskotten att den män ärendena hinna utarbetas, så ”fort sig göra låter, med sina yttranden till Ståndens plena inkomma." Det blef dock icke Utskottets tanke, utan nämnde beslut, fattadt med 21 röster emot 14, skulle tvertom up - 4 Stats-Utskottets Memorial, N:o 92. pehållas inom Utskottet, intilldess alla hufvudtitlarne hunnit blifva genomgångne och derefter meddelas Stånden. Emot dessa båda beslut reserverar jag mig.
Då, enligt hvad Revisorerne här ofvan anmält, Fullmäktige, vid negocierandet af det för jernvägsbyggnaderna innevarande år upptagna lån, underlåtit att begagna sig af den nådiga bemedling och medverkan, hvarom Rikets Ständer uti skrifvelse af den 17 Oktober 1863 hos Kongl. Maj:t gjort underdånig anhållan; då vidare Revisorerne inhemtat att, vid dan redan tilländalupna första termin, inom hvilken de utländska lånegifvarne hade att bestämma sig för öfvertagande af större eller mindre del af den på option beroende lånesumma, bemälde långifvare icke anmält sig att öfvertaga någon ytterligare andel af lånet; samt då således, för den händelse någon optionsanmälan icke inom den 1 nästkommande December skulle af låneöfvertagarne göras, det låter sig antaga att något fördelaktigt placerande af de obligationer, öfver hvilka Fullmäktige, enligt lånekontraktets 3 § då få dispositionsrätt, icke blifver möjligt, samt i följd deraf fråga kan uppstå att om nytt lån träda i underhandling, hafva Revisorerne, på grund af hvad 2 § mom, d. i den för Rikets Ständers Revisorer gällande instruktion stadgar, uti särskild, till Fullmäktige aflåten, skrifvelse fästat deras uppmärksamhet på Rikets Ständers ofvanomförmälda, hos Kongl. Maj:t gjorda och i 171 § 7 mom. af Riksgälds-kontorets reglemente omnämnda hemställan i fråga om Kongl. Maj.-ts nådiga bemedling och medverkan för den erforderliga låtiesummans erhållande på så fördelaktiga vilkor för statsverket som vid lånetransaktionernas uppgörande kunna beredas.
Ständer, det måtte, genom ett stadgande i nu upprättande Banco-Reglemente, Fullmägtige lemnäs rättighet, att, då begagnande af Credit eller Creditiv å utrikes ort, till förstärkande af Bankens silfverfond erfordras, ingå till Kongl. Maj:t med anmälan derom, jemte underdånig anhållan, att Kongl. Majit, för afhandlingen om samma Credit eller Creditiv i Nåder täcktes lemna det biträde, som kan blifva af behofvet påkalladt. Stockholm den if) April i835. Reservationer: Emot förestående beslut hafva Herrar Stuart, Helsifigius, Valley, Lake och Falhem, samt Riksdagsfullmägtige Peter Persson, Lindbeck, Eric Pehrsson och Lars Olsson sig reserverat. Bihang till R. St. Antom till Exp.-Utsk. d. 17 April. Memorial, med hemställan, att Rikets Ständer, före deras åtskiljande, måtte till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna Stadgar och Reglemente för Bankens rörelse och förvaltning. Efter tillkomsten af Bank-Lagen den 1 Mars i83o, hvars 7 §. förmår, att alla Stadgar och Reglementen, angående Bankens rörelse och förvaltning, skola upprättas i noggrann öfverensstämmelse med de i Lagen fastställde grunder, måste det anses oundgängligt, att Hans Majit Konungen, som enligt 87 §. Regerings-Formen stiftat denna Lag, tillsammans med Rikets Ständer, och sålunda har att öfver densammas efterlefnad vaka, bl ifver satt i tillfälle sin Konungsliga pligt och rättighet dervid utöfva. Med fästadt afseende härå och efter af Herr Grefve Frölich inom Utskottet väckt motion, finnér Utskottet, på grund af 3 §. i den för Utskottet gällande Instruction, sig böra tillstyrka, att Rikets Högloft.
A i denna § skall ändras till denna lydelse: »För jordbruksfastighet, ehvad den är i mantal satt elier ej, påföres en fyrk för bevillning till belopp af 1 till och med 5 öre; två fyrk för bevillning utöfver 5 till och med 10 öre; tre fyrk för bevillning utöfver 10 till och med 15 öre; samt» O. S. V. —- Vällolliga Borgare-Ståndet åter har återremitterat denna del af Utskottets förslag »i den syftning, att Utskottet må, med bibehållande af den föreslagna beräkningsgrunden för fyrktahsättningen, uppgöra förslag till en sådan ordalydelse af 58 § i Kongl. Förordningen om Kommunal-styrelse pä landet, att densamma icke måste förändras hvarje gång en förändring i Bevillnings-förordningeu beslutas angående bevillningens beräkning.» Deremot bar Hedervärda Bonde-Ståndet antagit Utskottets förslag oförändradt. Då således, i det ämne som är föremål för skiljaktiga beslut, nemligen sättet för beräkning af bidrag till kommunal-utskylder, två Riks-Stånd godkänt det af Utskottet framställda förslag, och de begge öfriga Ståndens beslut ej äro af den beskaffenhet, att frågan grundlagsenligen kan förfalla; men deremot de af Borgare-Ståndet emot den af Utskottet föreslagna uppställning af ifrågavarande § gjorda anmärkningar icke, emot de öfriga tre Riks-Ståndens sammanstämmande mening, kan till vidare afseende föranleda, anser Utskottet sig böra, med vidhållande af sitt förslag, hemställa, Bilt. till J{. St. Prot. 1802 & 1803. 8 Sami. 31 lläft. i 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 122. att Ridderskapet och Adeln, Preste-Ståndet och Borgare-Ståndet ville godkänna den af Utskottet tillstyrkta ändring af 58 § i förenämnda Kongl.
487 afseende, enår man tillika ville råkna derpå, att det onda sjelf skulle innebåra sitt botemedel, och att en ytterlig Skogsbrist skulle sluteligen föranleda till en förnuftig Skogsvård och Skogsplantering. Vid närmare öfvervägande och på grund af de vid Utskottens förra Betänkande gjorde anmärkningar, har man likväl trott sig finna, huru vådligt det skulle vara, att genom förhastade åtgärder låta saken få fortgå till en sadan ytterlighet, enär denna olycka vore tillika en orättvisa, emedan den drabbade icke dem, som den föranledt, utan en blifvande Generation, som en gång komme att lida för Förfäders obetänksamhet, och att arbeta för efterkommandes välstånd, på en gång offer för det förflutna och tillkommande. En sådan grundsats kan ej vara Statens, som vårdar eller mäste vårda med lika omsorg det tillkommande som det närvarande Slågtets fördelar, ehuru högljudt detta sednare ån yttrar sina anspråk. Våra förfäder tänkte icke eller så. Lemnande tillräcklig skog till full disposition åt de samtida, bevarade de dock ännu större lotter åt efterkommande. Kronohemman fingo sin bestämda utdelning, och Allmänningar af flere namn qvarhållas under Kronans disposition. Men småningom forstördes eller 488 Stats-Ut skot tets Betänkandeu. förminskades Kronohemifianens Skog, och då uppstodo genast fordringar på de undantagne Allmånningarne. Till följe deraf öfverlemnade man sluteligen år 1730, således under en tid, då det enskilda interesset kanske ofta öfverröstade Interesset för det Allmänna, dispositionen af Sockne-AUmånningarne åt deras delegare. Sedan nu efter snart ett Sekel äfven desse blifvit uthuggne eller förminskade, fordrar, man å nyo, att de återstående större Allmånnigarne skola lemnäs till delning.
Så framt beslagare vill tillgodonjuta det honom lagligen tillkommande skydd, bör lian vid beslagstillfällen synbarligeri bära påsig sin bricka eller andre påbjudne tecken, eller, i brist deraf, på stället uppvisa sin fullmagt eller 22 Bil., JV.-o 2, till Bevillnings-Utskottets Skri/v he, N.o 6. sitt förordnande; dock vare i orten boende ordinarie kronofogdar och länsmän samt landsoch stadsfiskaler frikallade från skyldigheten att styrka sin behörighet vid sådana förrättningar. § 68. Om någon af de betjente, som böra vaka öfver efterlefnaden af denna förordning, sjelf bryter deremot, förmedelst oloflig bran vinstillverkning eller olofligt innehafvande af bränvinsbrännings-redskap, vare han förfallen till dubbla böter och miste tjensten, § 69. Beträdas de i § 67 omförmälde betjente eller de, som förordnas att bränvinsbrännings-redskap under försegling ställa, med vårdslöshet och försummelse i deras skyldigheter och den tillsyn, dem åligger öfver hörsammandet af hvad här föreskrifves, må de, efter omständigheterna, alldeles eller på viss tid af vederbörande från tjensten skiljas eller ock varda belagda med ansvar enligt allmän lag. § 70. Alla i denna förordning utsatte böter, utom de, hvartill beslagare enligt § 67 fällas, skola, då de komma att utgå, i vederbörlig ordning fördelas sålunda, att församlingens fattige tillfälle |:del, och roåiseganden, derest lian saken vid domstol sjelf utförer, |:delar. Varda förbrytelserna hos fiskaler eller kronobetjente eller andré för tillsynen behörigen tillförordnade personer angifne samt målen af dem, på sätt § 67 innehåller, instämda och utförda, då skall målseganderätten, eller tvåtredjedelar af böterna emellan angifvaren och åklagaren lika fördelas. Förbrutne bränvinsbrännings-redskap, bränvin och käril skola fördelas på enahanda sätt; börande såväl redskapen, som bränvinet och kärilen på offentlig auktion försäljas och beloppet i saköreslängden redovisas. § 71.
Det hade gunås ej varit många att täfla m e d o m gunsten, o c h den stackars doktorn hade haft en ganska ansträngande sommar, dess mer s o m han var begåfvad med ett vänligt o c h medlidsamt hjärta, somej kunde fördraga att någon blef förbisedd. M e n han skulle bära sin börda utan att klaga de veckor, som återstodo, och nästa sommar skulle han minsann bestå sig med underläkare själf. H a n sköt hatten tillbaka i nacken, tröstad af denna ljusa framtidstafla och började åter att m e d energi dryfta musikfrågan. Nej, det fanns sannerligen intet hopp. Han fick riskera sitt rykte s o m tusenkonstnär o c h förklara för direktionen, att här strandade hans förmåga. Se ' n han väl tagit detta modiga beslut, kunde han i fulla drag njuta af den härliga promenaden i skuggan mellan granarna, o c h han beslöt att utsträcka den till » Korporalens », en liten treflig stuga midt i skogen, där en af patienterna b o d d e. H a n gick m e d långsamma, dröjande steg o c h insöp m e d välbehag doften af kåda, linnea o c h pyrola, s o m af middagssolens intensiva värme fick en nästan bedöfvande makt. Men där satt j u hans patient omgifven af kuddar o c h filtar midt i all denna fägring, o c h med ryggen åt honom * lutad m o t en gran, stod en ungdomlig gestalt, som han förgäfves försökte igenkänna som någon af badortens egna. Doktorn beslöt att ej störa de båda damerna utan fortsätta sin väg, då han häjdades af toner, som klingade g e n o m den stilla luften så rena o c h klara, s o m vore de ett svar på naturens egen hymn. Det var Mignons vemodsfulla sång h o n sjöng, den unga sångerskan, o c h vid slutorden: » ack, där jag ville mig dölja, där lefva, älska o c h dö » öfvergick hennes sång i en lidelsefull hviskning, som tycktes dö bort o c h försvinna mot den blåa himmelen. D o k t o r Björk stod som i en d r ö m, men plötsligt ryckte han till, o c h ett leende lekte på hans läppar.
Ämbetsverk tillkommande rätt att pröfva huruvida Collegium anser det Privilegium, som sökes, lämpeligt må äfvenledes försvinna, enär Collegium hufvudsakeligen synes böra \jllkomma 234 LagUtskotttts Betänkande», uppgifna Slöjd Inrättningen, Konsten efter koD6tf5rbättringen är, Collegium vetterin gen, förut i Riket känd oob utöfvad. 3:0 Att föreskriften i 3 §., det, vid utfärdandet gf uteslutande Privilegium, lonebafvaren deraf skall föreläggas en viss etter omständigheterna lämpad tid, inom hvilken han, vid förlust af den honom förunde rättighet, bor finnas i full utöfning af sin nya slåjd, konst elier konstförbättring, ml på sådant sätt förändras: att Patent Innehafvarea ej må kunna förklaras förlustig sia ofvannämnda rättighet så vida han inom 5:00 år ifrån Patentets datum befinnes i full utöfning af sin uppfinningj hvarvid på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning borde bero, att, efter vederbörande ÄmbetsVerks hörande, bestämma huruvida, vid särskildt® sig företeende omständigheter, samma prasmriptionstid kunde i någon mån förlängas. Genom ett sådant förändrande Stadgande hafva Utskotten trott, det Patent Innehafvarens skäliga rätt att, vid inträdande hinder, bibehållas vid utöfningen af ain uppfinning, skulle blifva bevarad, så vidt densamma står att förena med Samhällets billiga anspråk; att ej genom ett allt för långt uppskof med Uppfinningens verkställighet en längre tid gå miste om fördelar, som genom någon annan persons enahanda upptäckt kunnat detsamma i annat fall på samma väg beredas. Och torde Riksens Högloft. Stander, i händelse af bifall till hvad Utskotten eålua - LagV t skottets Eetinknnden, 255 da föreslagit, hos Kongl. Maj:t 1 underdånighet hemställa örn ändring och rättelse af 1919 års Kong!, Förorening; i likhet med hvad derom ofvan blifvit anfördt och yttradt hvilket dock Riksens Högloft.