Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nåder tillåte att denna tillgång får ingå i beräkning öfver hvad sorn till Landets undsättning samt andra förekommande Allmänna behof till Eder disposition finnes i behåll; kommandes så vä! särskild räkning att föras öfver detta mjöl, saint öfver de omkostnader, sorn vid ernottagningen deraf egt rum; hvilket Wi velat Eder till behörigt iagttagande i Nåder tillkännagifva. Stockholms Slott den 14 October 1822. CARL. C. J. Witsén. Ett handbref af samma dato, utaf StatsSecreterareri Wirsén, som troligen varit afsändti för att hastigare än ofvanstående Nådiga Bref hann att expedieras, underrätta Directioneu om 43° Stats-Utiiotte ts Betan kanden. förhållandet, säger äfven: ”att Kongl. Maj:t gerloin särskilde anstalter låtit för dess Egen höga räkning hhkomma Rågmjöl etc. samt att det bör hällas särskild räkning deröfver.” Detta lärer således vara de bäst öfvertygande skäl, att Kongl. Maj:t, enskildt, föranstaltat Råg4 mjöls erhållande tili undsättnings meddelande, u der 1822 års harda missväxt, samt öfverlemna! åt Magazins-Directionen att bes:yra utlefvereringen, iagttagande att en särskild räkning deröfver skulle förås.
Vidare upplästes ett Betänkande från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet af 34* Den 17 April. e. m. den 10 April, i anledning af ett från Hedervärda Bondeståndet remitteradt yrkande, det rentan af Sågoch Mjölqvarnar måtte på det sätt jemkas, att för Sågqvarnar erlades högst en tolftedel af Såglönen, och för Mjölqvarnar en fjerdedel af behållna Tullinkomsten, äfvensom att tillstånd måtte lemnäs åt hvarje Hemmansägare att, så vida tillfället medgifver, få på sitt Hemmans ägor anlägga Husbehofsmjölqvarn forsin enskildta nödtorft; förmälandes sig Utskottet, uppå anförda skäl, icke kunna tillstyrka ändring i något af de allmänna stadganden , som, rörande Sågoch Mjölqvarnar, nu lända till efterrättelse. La des på bordet. Upplästes ett Betänkande från Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottet, af den 10 April, rörande en från Vallöf]. BorgareStåndet remitterad motion, angående Städernes rätt till Gernings ören af Sockne-handtverkare; och anser Utskottet någon annan åtgärd på detsamma icke ankomma , än att utlåta sig, huruvida de, angående Gernings-ören , utfärdade nu gällande Författningar synas fordra någon ändring till förmån för de Städer sorn till en ådan inkomst äro berättigade, eller icke; och tillstyrker, efter en sådan gransknings förrät. tande, att vid hvad Författningarne förmå, rörande Gernings orens uppbärande för de Stä - Dm 17 April e. m. 343 der, som genom privilegierna visa sig dertill äga rättighet, mätte tiris vidare få förblifva. Lades på bordet. Upplästes ett Memorial från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, af den 10 April, hvaruti Utskottet, i stöd af 90 §.
Malmö fiifconters tineLiqvider med BancoDisconten i dock, på det att icke missbruk härmed må äga rum, tillstyrker jag, att den obetydliga Rabatt i dessa Obligationers värde emot contant, calculerad efter den återstående förfallotiden, bör i sådana Låhe-liqvider beräknas., •_ - r . 5:0 Om Riksens Ständer skulle behaga anta^ ga detta af mig vördsamt framställda Project, tröt jag, för min del, att det blifver öfverflödigt, ?tt, på sätt Högloft-Utskotten föreslagit, antaga en ny Lag in Casa för detta Liqvidatiohsj 22 Den 17 Martil} f. m. fatt, emedan hvarje Fordringsägare ofelbart skall .finna, att hat härigenom erhållit allt hvad hao efter Lag skäligen kan förvänta. r* Hvad flutejigeq Götheborgs Discont,angåf, S» då, genom den af Högloflige Utskotten tipp. gjorde Calcul, är vitsordadt, att denna Discont, fångt ifrähj att vara på obestånd, tvärtom hat ett ganska betydligt öfverskott af icke mindre än 34.2,61.2 R:dr , anser jag för roin del, lika iped Herr CpmmerceKädet Kfull, vara bättre, att emot fullgod säkerhet, Banquen-; lemna* denpa Discont ett biträde af 200,000 Rcdr, och tilläte* denna Discont att sjelf utreda siqa af. fäirer; dock torde härvid vara nödigt , att förlängs, denna :DBscomQctcoys tid med tre å* ^ på det att Fordringärne må kunna hinna att ^ -lita*» Gäldenärernes alltför stora betungande % och med'yilkory,-attunder danna förlängda Ortröy^tiden fia ikfey samt att det blifvet!'BaricoFbllttiägtige uppdragit, att t häröfver hålk fenlconiroljerande uppsigt Skulle Herr Grefvert och LandtMarskalkep och Högloflig?
» H u, hvad jag fryser, » sade hon tyst för sig själf och drog kappan tätare omkring sig. 124 Klockan i rådhuset slog tolf slag, och konsulinnan väcktes därvid ur sina drömmar. Hon öppnade den höga järngrinden, som förde ia till kyrkogården, hvarvid de lätta, frusna snö- flingorna, som hade fäste på dess arabesker, sattes i rörelse och föllo som stjärnor ner öfver hennes hufvud och axlar. Hufvudgången på kyrkogården var temligen väl hållen, men sidogångarne voro igenyrda och den gamla frun måste vada genom fotshög snö för att nå fram till grafven. Hade hon blott tänkt på att i förväg sända sin gårdskarl bit för att skotta, men hon kunde ej tro ätt det fallit så mycket snö. H v a d granarnc vid grafven voro vackra i sin hvita s k r u d! De påminde henne om de präktiga julgranar, som förr lyste upp hennes nu så tomma hem vid juletid, med konstgjord snö och isglitter mellan de gröna barren. D å trippade små lätta fötter i dans omkring dem, oskuldsfulla barnaögon strålade af fröjd mot de tända ljusen. Men hvarför äro alla dessa minnen så närgångna just i d a g? H o n ville skjuta undan dem, likasom de isiga kvistarne som stänga hennes väg, men hon kan det ej — de följa henne ända fram till grafven. Där stannar hon. H o n vill lägga ner sin krans, men kan det ej. Grafkullen är redan upptagen. P å knä midt i snön ligger en nedböjd kvinnogestalt — en vek, ungdomlig kropp, iklädd en sliten kappa. Bredvid henne i snön ligga en pälsmössa och ett par ullvantar. Konsulionan kan ej se den knäböjandes ansikte, som är vändt ifrån henne, men solen skiner på ett mörkt, glänsande hår, som är uppviradt till en k n u t i nacken, och ett af kölden starkt färgadt öra och en kind aftecknas mot den hvita snön. Energiskt sammanpressar den gamla frun sina läppar för att hindra ett utrop att halka öfver dem.
När allt är putsadt och ordnadt, påhälles fotogenen, som ej bör nå för högt i oljehuset, då den lätt sipprar ut, när lampan bäres, och för öfrigt ljusstyrkan minskas. Ett lampglas är en bräcklig tingest, men lyckas man bara bevara det en tid, blir det gärna af lång varaktighet; somliga påstå, att detta ock skall vara fallet med glas, som fått någon slags skavank. Visst är emellertid, att ett lampglas länge kan göra tjänst, om man blott är försiktig med det. Fuktighet bör aldrig få komma vid glaset — hvarken i form af fuktiga trasor eller fingrar. Det mörka lager, som bildar sig omkring lågan inne i glaset, bör alltså aldrig tvättas bort. Detsamma gäller de hvita fläckar, som uppstå på glaset, om tändstickor tändas öfver lågan. Man bör bättre göra till regel att aldrig så tända sina stickor. Ett godt putsmedel för lampglas har man i torr träaska eller fint pulvriserad pimpsten. Askan strös på en torr lapp, som vecklas om en liten pinne, med denna gnider man glaset, tills fläcken försvinner, hvarefter man putsar med en torr lapp eller lampborsten. I hvardagslag putsas glaset lättast genom att gnidas med sammanskrynkladt silkespapper eller vanligt tidningspapper. A propos lampborsten, så ha många glas fått sitt banesår genom dennas skaft af flätad järntråd. Det kan nog därför löna omaket att omlinda detta med något tjockt, mjukt tyg. Minst besvärlig är lampans utvändiga putsning. En lapp är i allmänhet tillräcklig för att aftorka dammet. Har däremot lampan stått någon längre tid oanvänd, kräfvas starkare medel. Lampor af porslin tvättas med varmt vatten, hvari man upplöst litet soda, men man får akta sig för att låta sodan rinna ned på lampfoten, om denna är af metall, ty den antar då af sodans inverkan en grågrön färg. Lampor af brons eller andra metaller rengöras med en borste, doppad i vatten, tillsatt med salmiaksprit, hvarpå man noga torkar med en torr lapp. Förgyllda och starkt ornamenterade lampor böra torkas med sågspån, som sedan aflägsnas med en borste.
Skrifvelse, N.o 3i7. 685 Rikels Ständer hafva della ämne i behörigt öfvervägande tagit, och skola, hvad beträffar frågan 0111 förlängning af de med Rusthållarne vid den fordom beridna delen af Bohus Läns Regemente afslutade vacance-afgifts-contraet uii serskild underdånig skrifvelse sig yttra; hvad åter vidkommer öfrige ofvan omförmäide afsutne Regementen och Corpser, så, enär E. K. M. sålunda för dess del i Nåder bifallit förlängning af de med Rusthållarne afslutade contract angående hästvacance-afgifts erläggande, hvaraf mäste dragas den slutsats, alt E. K. M. icke ansett för Rikets försvar behöflig!, att någon af dessa Regementen och Corpser åter uppsitler, och då, vid deras återbringande till Cavallen, de rustande skulle komma att tillskyndas en högst kännbar tunga genom skyldigheten att anskaffa hästar och den mera kostsamma Cavalleii-utredningen, hvartill kommer att, oberäknadt den minskning i Kronans inkomster, som genom liästvacance afgiftens upphörande skulle förorsakas, de sålunda formerade nya Cavalleri-corpser skulle till vinnande af tjenstbarhet, motsvarande deras dyrbara materiel, erfordra en ökad exercis, hvilken åter torde medföra kostnader, öfversligande Stats-verkets tillgångar; alltså, och i betraktande jemväl deraf, att af manskapet vid ifrågavarande corpser sannolikt ett mindre antal är till Cavalleri-tjenstgöring dagligt och att således, i fall nämnde förändring koirune till stånd, följden deraf blefve ett nästan totalt ombyte af corpsernes personal, hafva Rikets Ständer funnit sig böra biträda den af E. K.
Ridderskåpet och Adeln icke nu kunna minnas detta, börjag uplysa ali jag härtill föreslagit 1:0 NikSgäldsContoir. US centante behållning till något nice än 600,002 MHsom säkert någre mänader kan umbäras, emedan någre remitzer till Utrikes orter icke lära pätänkas förr än coursen wid ater öpnad Sjöfart hunnit fällas. 2:0 Begagnandet af Riksgälds Coutoirets Disconträrc i Vanqucn pä -6vo,ooc> R:d. - Herr Coclc, Lorfits I^uävi A. Jag får anmärka, att af de medel sem finnas i RiksgäldsContoiret tillhöra ZOO,OQo R:d Assccurance-Contoiret, och att således derpå icke kail göras uägon säker räkning. Friherre. liljencrants, Dst är ej mitt mening ark uägon tredje 'mans rätt ffulle förnärmas. Det är helt enkelt att förut höra Riksgälds-Contoiret, som säkerligen icke bland sins tillgängar beräknat de medel, som tillhöra Brandsörsakriugs-Casian och för detta Works räkning aliid böra wara tillgångclige. Herr von 8 c Ii n 12 e n fi e i m. Jag för min del skulle ej tro att Stats-Csntoiret bör kunna wara särdeles i bryderi för 4:de qnartaletS Utgörande, sedan Banguen för detta är asstätt sin införsel i mllmedlen, och för de räntor den äger art sördra bliswit pä annat sätt betäckt, och Stats-Contoirel salunda deri mätte hafwa säl! cn tillräckelig tillgäng. Fri - 7LS ben rg jOcceinloep.
Från den fjerdedel sanning, som i desses påståenden fanns, blef han, just nu, mindre förmögen att noggrannt särskilja de tillsatta tre fjerdedelarne af lögn, öfverdrift och ordskryllande chria. Dertill kom, att män ur Oppositionens leder, seende i den unge Författaren en ganska brukbar ämnesven till bundsförvandt, började personligen uppsöka honom och säga honom artigheter. Det var sålunda, som han råkade i en vänskaplig och för hela hans öfriga lefnad vigtig beröring med den bekante Tham af Dagsnäs, hvilken sjelf var förmycket ett original, för att icke af en både politisk och litterär dragningskraft lockas att fästa en närmare uppmärksamhet vid Thorild. Också höll denne under riksdagen, i brist på offentligt tillfälle att uppträda såsom Folks-tribun, för hvem som kom till honom tal i Oppositionens anda, öfver Fäderneslandets angelägenheter; och särdeles öfver det origtiga deraf, att Konungen ”ej ville för Ständerna allmänt uppgifva Statsverket”, utan hålla Nationen i okunnighet om Financernas tillstånd111. Af hans brefvexling med Tham skönjes, huru misslynt han var öfver den blott negativa seger, som Oppositionen vid denna riksdag vann; äfvenså i allmänhet, huru på hans omdömes vågskål det Svenska Folket numera sönk lika djupt, som det Engelska steg högt och tycktes vara det i Europa enda storsinniga eller sannt friborna. De båda Snillena sökte mellertid, hvart på sitt vis, trösta sig öfver anledningarna till sina politiska missnöjen. Gustaf, sedan han vid årets begynnelse hade med den mest lysande framgång bragt på scenen sin ”Gustaf Vasa”, derefter gjort en utflygt till Upsala, och så – nyss före riksdagens början – stiftat Svenska Akademien, skref under sommaren sitt Äreminne öfver Torstenson, och reste om hösten ånyo till Upsala, för att bland Lärdomens fäder och söner uppfriska sig under halfannan månads dervaro. Ändamålet för dessa besök, som upprepades 1787 tre gånger, och följdes af ännu ett under våren 1788, var likväl ej blott det enskilda nöjet.
Maj:ts nådiga Skrifvelse, angående eftergift af återstoden å ett staden Cimbritshamn meddeladt hamnbyggnadslån. Biföll». JVs 9, i anledning af Kongl. Maj:ls nådiga Skrifvelse, angående Markaryds församlings befrielse från skyldigheten alt betala återstoden af det för dess kyrko byggnad från Riksgälds-kontoret utgifna lån. Bifölls. M 10, i anledning af Vallofliga Borgare-Ståndets remiss af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om tillägg uti 15 § af Kongl. Kungörelsen den 13 November 1860, angående allmänna beväringen. Lndes till handlingarne. JV° 11, med återlemnande af en från Hedervärda Bonde-Ståndet remitterad motion, om underhållet af allmänna landsoch häradsvägar. Lades till handlingarne med förklarande, att motionen ansågs tillhöra LagUtskottets behandling. S. D. Föredrogos och biföllos Bevillnings-Utskottets Memorial JV2 1, angående tillökning af Utskottets tjenstemannapersonal; och Utlåtande JV2 2, i anledning af väckt motion om närmare bestämmelser i afseende på folkskole-afgiftens utgörande. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Lag-Utskottets Utlåtanden: M 2, i anledning af verkställd granskning af Rikets Ständers Justitie-ombudsmans embetsförvaltning från sednaste till innevarande riksmötes början; och J\fs 3, i anledning af remiss utaf Kongl. Maj:ls nådiga Proposition, angående ersättning till domare och målsegare i de fall, då flere härader hafva gemensam tingsstad i brottmål. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet följande motioner, nemligen: J\s 69, af Herr Ehrenborgh, Richard Michael, om upphäfvande af Kongl.
Sammandrag äro Gryn och Mjöl förvandlade från L$t till Tunnor, enligt de uti 1854 års Tulltaxa utsatte vigtbestämmelser, så att 4 Lft Gryn af Hafre och 6 Gryn af andra sädesslag svara mot en Tunna säd samt af Hvetemjöl 9 L$E, af Hågmjöl 12 LSE, af Kornmjöl 10 Lffi och af Hafremjöl 8 L« svara mot en Tunna Säd af samma slag. Förutom ofvan upptagne qvantiteter Spanmål, har införts strandad Spanmål, upptagen till nedanstående värden: Hafre. R:dr Runt. Hvete. K:dr Korn. R:dr R:mt. Råg. R:dr R:mt. Arter. R:dr R:mt. Summa R:dr R:mt. För år 1859 har uppgift ännu icke kunnat erhållas öfver beloppet af införd strandad Spanmål. •mm •» Förslag till Tulltaxa. 1 WnrHlug till Tulllnacn, att lända till efterrättelse från och med den Tarif för Införselstullen. Qvantitet Införselsför Tullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr. öre. Agat, oarbetad Fri. arbetad, oinfattad 1 skålp. 1 50 infattad med Guld eller Silfver, väges med infattningen och förtullas såsom den; med andra ämnen, tullbehandlas såsom Bijouterivaror. * Alabaster, oarbetad Fri. arbetad, ej specificerad: hvit 1 skålp. 60 andra slag 1 skålp. 60 Alun, alla slag Fri. Ambra Fri. Angelika Fri. Anis . 1 skålp. 7 '■ Antimonium crudum eller spetsglans och regulus 1 skålp. 3 Apelsiner 1 skålp. 6 Apoteksvaror alla i taxan ej specificerade, enkla eller sammansatta, till införsel af apotekare eller dem, som erhållit
Ständers beslut qvarstår eller derifrån nteslutes, har Utskottet ansett sig böra inbjuda Preste-Ståndet att, med frånträdande al sitt i ofvannämnda hänseende från Borgareoch Bonde-Stånden skiljaktiga beslut, utan förändring godkänna hvad Utskottet i detta ämne föreslagit. Då Utskottets framställningar i allt öfrigt blifvit af tre Riks-Stånd bifallna, lärer den från Ridderskapet och Adeln erhållna återremissen icke kunna föranleda ändring af hvad sålunda blifvit beslutadt; hvadan Utskottet funnit sig blott böra hemställa, att Ridderskapet och AdeK, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet i ämnet föreslagit, ville fatta beslut Stockholm den 15 Maj 1866. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866 Stats-Utskottets Memorial *M 86. Ank. till Exp.-Utsk. den 15,Maj 1866, kl. 10 f. m. Memorial, i anledning af erhållen återremiss ä Utskottets, under JSf:o 76 afgifna Memorial, angående utvidgning af det inom Rikets Ständers hus inrättade arkiv och bibliotliek samt anvisande af dertill erforderliga medel. (R. A.) Vid föredragning af ofvanberörda Memorial N:o 76 hafva Utskottets deri gjorda framställningar blifvit af Prestesamt Borgareoch Bonde-Stånden bifallna, endast med den ändring, att Preste-Ståndet, i anledning af Utskottets i 4:de punkten gjorda hemställan i fråga huruvida större eller mindre delar af Riks-Ståndens arkiver och bibliotheker kunde till riksdagsarkivet och bibliotheket aflåtas, beslutat, att de till Preste-Ståndets arkiv hörande samlingar af handskrifna protokoller och handlingar äfvensom böcker skulle till Riksarkivet öfverlemnas.
Sedan kartor och kostnadsförslagen af lantmätaren blifvet uppgjorda, framställdes den frågan, huruvida byamännen voro benegne att sjelfva, med en tredje-del, bidraga till dessa, för alla kringliggande trakter synnerligen vigtiga myr-aftappningen, hvarå totalbeloppet, enligt kostnadsförslagerne är utfört till 30.204 r:r 28 sk. 2 rst banco, nemligen Kougstas och Häggestas skifteslag 8196 5 6 Norderåsens d:o 10.074 35 6 Österåsens d:o 7436 14 8 Högarne d:o 2265 26 Korsmyrbrännas d:o 2231 42 6 S:ma 30.204 28 2 Och hvarigenom således ett statsbidrag för två tredje delar af 20.136 r.d:r 18 sk. 9 rst b:co skulle blifva erforderliga. Socknemännen förklarade sig härtill enhälligt beredvillige, med yttrande, att alla desse förslag vore af allmän vigt och nytta, icke blott för delegarne som der efter erhålla stora odlingsbara marker, utan äfven för alla kringliggande, och ansågo byamännen desse företag inom fem år kommer vara fullbordade i händelse ofvannämnde statsbidrag i nåden beviljades, hvilket af socknemännen på det högsta förordades, såsom af behofvet påkallade, för att afleda frost från åkrar och odlingsbara trakter. § 3. Till ledande och utförande af dessa nu föreslagna myr-utdikningar, valdes en direction, bestående af ordförande, herr löjtnanten L. M. Stridsberg, vice ordförande sockenskrifvaren och krono fjerdingsman Jonas Jonsson i Österåsen, samt ledamöter bonden Nathanael Ersson i 144 Stafsgård, nämndemannen Lars Pärsson i Österåsen, bonden Erik Olofsson i Storgård, bonden Jonas Jonsson i Häggesta samt bonden Lars Olsson i Korsmyrbränna. Directionen bemyndigades att ordna, leda och fullborda dessa företag, att till Kongl.
Konsistorium lärer i detta afseende allenast behöfva upplysa, att de tvenne löneposter, som här menas, från Kongl. Stats-kontoret ankommo till Konsistorium, den ena i kontant, den andra medelst anordning att lyftas å Landt-ränteriet i Westerås; begge posterna, den sednare efter att af Konsistorium hafva enligt anordningen utbekommits å Ränteriet härstädes, öfversändes sedan från Konsistorium till Rektor i Fahlun att af honom till vederbörande lärare utdelas, en åtgärd från Konsistor» sida, som visserligen icke bör med tadel bemötas. Då Revisorerne på detta ställe antyda, hvad de ock näst förut i fråga om Westerås Elementar-läroverks räkenskaper uttryckligen »erinra», att lärarnes extra löner, jemlikt oftanämnde nådiga cirkulär, hade — likasom de ordinarie lönemedlen — »bordt reqvireras direkte från länets Ränteri», må Konsistorium ock slutligen, till bemötande af denna erinran, underdånigst anföra, att, då Konsistorium reqvirerade ifrågavarande extra lönemedel, icke å länets Ränteri, utan hos Kongl. Stats-kontoret, detta skedde i bokstaflig öfverensstämmelse med den al Eders Kongl. Maj:t, genom nådiga cirkuläret af den 26 November 1858, angående arfvodeu för vikarier och extra lärare gifna anvisning. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Storinäktigste, Al 1 er n ådigs te Konung! Eders Kongl. Maj:ts Underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, CHRIST. ER. FAHLCRANTZ. C. O. BJÖRLING. E. G. BJÖRLING. LUDVIG MOSSBERG. Westerås Domkapitel den 14 Februari 1861, J", W. Sjöqvist. 50 - 394 — Till Högvördiga Domkapitlet i Westerås.
I afseende på liden för 1111 föreslagna arfvodens och tractamentens upphörande, får Stats-Utskottet, enär göromålen vid Riks-Ståndens Canzlier i anseende till deras beskaffenhet icke kunna fulländas förr än eller Riksdagens slut, vördsamt tillstyrka, alt den hos Riks-Stånden antagna Canzli-personal och derstädes anställda vaktbetjent n:å, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad tillförene egt rum, få beräkna och uppbära de dem tillerkända arfvoden och tractamenten för åtta dagar efter Riksdagens afslutande. Vidkommande åter den hos Utskotten anställda betjening, så och under förmodan, att Utskotten icke underlåta alt tillse, det densamma varder förminskad, i den mon göromålen medgifva och de förhållanden, som föranledt den ökade beljeningens antagande, förändras, får Stats-Utskottet hemställa, att a flön in gen för Utskottens Canzlioch vakt-beljening må få beräknas och utgå intill den dag, då densammas Ijenslgöringsskyldighet hos Utskotten upphör. För befattningen med den vid Riksdagens slut återstående tryckning af Preste-, Borgareoch Bonde-Ståndens Protocoll, var viri sista Riksdag en särskild vedergällning af En R:dr B:co för hvarje, efter Riksdagens slut, tryckt ark bestämd; hvaremot i och för tryckningen af Ridderskapet ock Adelns Protocoll var anslaget ett tractamenle af 24 sk. om dagen under hela Riksdagens lopp. Till vinnande af enhet i ersättningen för delta bestyr inom de serskilda Riks-Stånden, och med anledning af derom jemväl gjord framställning, har Utskottet ansett sig bora föreslå , att för besörjandet af tryckningen utaf den del af samtlige RiksStåndens Protocoll, hvilken vid Riksdagens slut icke hunnit till trycket befordras, må bestämmas en ersättning af En. R:dr B:cq för hvarje derefter tryckt ark. 8 Stats Utskottets Memorial, N:o .69.
Maj:ts Befallningshafvande att, med ledning deraf, genom skjuts-legans lämpliga förhöjning utöfver 1 R:dr 20 öre i stad och 1 R:dr på landet, a) befria de skjuts-skvldige från det vid auktionen betingade bidrag eller sänka det under 10 R:dr Riksmynt per hemman, om sådant kan ske, utan att legan öfversliger, på landet 1 R:dr 10 öre; b) sänka de skjuts-skyldiges bidrag lill mellan 10 och 20 R:dr per hemman, så framt skjuts-legan för delta ändamål icke behöfver höjas utöfver 1 R:dr 20 öre; c) sänka samma bidrag tili 20 R:dr Riksmynt eller mera per hemman, dock så alt. legan icke må höjas öfver 1 R:dr 50 öre; d) befria de skjuts-skyldige i stad från det vid auktionen betingade bidrag eller sänka det till så ringa belopp som möjligt, med vilkor att legan icke öfversliger 1 R:dr 30 öre; e) sänka de skjuts-skvldiges bidrag i stad till mellan £ och hälften af det vid auktionen fordrade, om en skjuts-lega af högst 1 R:dr 40 öre dertill är tillräcklig; f) eller till hälften eller derunder, dock så alt legan icke må höjas utöfver 1 R:dr 50 öre. 6:o I det fall, att på landet skjuts-skvldiges bidrag, äfven om legan skulle höjas till 1 R:dr 50 öre per mil, ändock komme att öfverstiga 20 R:dr per hemman, må Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillse om ej skjuts-stationen, utan betydliga hinder för trafiken, må kunna indragas. Kan del ej ske, aumäles saken hos Kongl. Maj:t, på hvars