Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
139 föreställt oss att en mindre talrik trupp, som hålles i ständig tjenstgöring, skulle för sjöförsvaret blifva nyttigare än båtsmännen såsom de hittills varit använda. Men det är klart, att om man nu vill göra en del af båtsmännen till en trupp, som får ständig eller betydligen ökad tjenstgöring, så kommer detta att för rustoch rotehållare medföra ökad kostnad och olägenhet. Ju längre båtsman skall vara borta från sitt torp och sin familj, ju svårare och dyrare blir hans anskaffande, ju besvärligare vården om torpet och hemmavarande hustru och barn, ju sannolikare anledningarne till osedlighet, oenighet mellan makarna samt armod för en familj, till hvars underhåll husfadren sällan eller aldrig kan bidraga. Yi våga ock föreställa oss, att det är lika litet förenligt med Indelningsverkets afsigt att förvandla de indelta båtsmännen till en i garnison eller å sjön ständigt eller oftast tjenstgörande personal, som om man ville använda den med jordbruk försedda indelta soldaten annorlunda än tillfälligtvis till ^raraisons-tjenstgöring Hela den grundtanke, hvarpå Indelningsverket livilade — föreningen af soldaten och den idoge jordbrukande medborgaren — skulle dymedelst förryckas. Bestridande på det högsta en dylik anordning af båtsmanshållet och åberopande hvad i ofvannämnda motion, N:o 181, vid förra riksdagen anförts till stöd för vår önskan, att för en dol af båtsmännen i Blekinge måtte få erläggas vakansafgift, skola vi nu ytterligare derföre andraga några skäl. Af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, synes att i Blekinge finnas 1,557 båtsmän. De med. båtsmän berustade 875mantalen hålla i medeltal en båtsman för AfoY eller icke fullt § mantal. Kostnaden för en båtsman beräknas från 80 till 100 R:dr i medeltal. Antaga vi nu 90 R:dr, blifver det således för hvarje helt mantal 135 R:dr. Detta är drygt för små och i skogsbygden mestadels magra hemman. Men vi beklaga oss nu icke deröfver, ty vi vilja icke mera än våra jordbrukande medbroder undandraga oss vår skäliga andel i fosterlandets försvar.
Och en kväll, när Goethe såg ut öfver de i septemberkvällen tigande skogarnas toppar diktades Ueber allen Gipfeln Ist Ruh . Där läste han sista gången dessa af honom på hyddans vägg nedskrifna rader, då han 1831 flytt undan festligheterna i Weimar vid sin sista födelsedag. Han upplefde aldrig någon 28:e augusti efter denna, då han med minnestungt vemod upprepat balde Ruhest du auch. Det några mil från Weimar liggande Wartburg och trakten däromkring äro fulla af minnen om Goethe. I den sägenrika gamla borgen är det många syner från det förflutna, man skulle vilja frambesvärja: det omstridda sångarkriget i Sångarsalen – nu mycket mer restaurerad än stämningen kan öfverlefva; den heliga Elisabeths väna bild, i det galleri, där Moritz v. Schwinds härligt naiva fresker nästan försona en med sin på denna plats olämpliga tillvaro; Luther vid sitt arbete i det lilla rummet, med de blyinfattade rutorna, den gamla gröna kakelugnen, det omålade träbordet och de kala väggarna, nu täckta af spåren från turisthjordens framfötter! En musikus skulle nog helst vilja framtrolla den Bachska släktens årliga familjoch musikfester här uppe på Wartburg; politikern de tyska studenternas möte 1817 i den väldiga riddarsalen, där burscharne skulle gjort ofrivilliga kullerbyttor, i fall golfvet då varit spegelblankt som nu, och där ej en tum af de där i guld och färger prunkande väggytorna då mötte deras ögon. Helst af allt hade jag velat kunna framkalla den kväll på Wartburg, då den unge Goethe där ställde till – flickbjudning, för en hel skara »Misels» från Eisenach, en bjudning, som han sedan beskrifver sålunda för fru von Stein: die Misels sade mig alla att de älskade mig: jag sade dem alla att de voro förtjusande!
Hrr Lefren och v. Hohenhausen, båda anhängare af tiotalsräkningen, föreslå dock olika myntenhet och hafva, den förre arne, den andre blott en underafdelning af sin enhet. För min del skulle jag önska att bibehålla Hr Lefre'ns myntenhet (rtdrn riksgrs); men i afseende på underafdelningarna skulle jag med Hr v. Hohenhausen endast vilja begagna den ena eller slanten, hvaraf 100 på enheten. Namnet penning, såsom underafdelning, anser jag böra uteslutas, synnerligen derföre, alt denna benämning varit i landet fordom brukad med annan betydelse, och jemväl derföre, att denna mellnnafdelning är vid räkning och bokföring öfverflödig, då man ändamålsenligt kan åtnöjas med endast 2:ne columner: (r:dr courant och slant). Man skulle också derigenom i möjligaste mån undvika nya benämningar med nya definitioner. I afseende på tiden för införande af rottals-räkningen hafva många, med erkännande af räknesättets företräde, likväl ansett den närvar, tidpunkten icke vara lämplig för detsammas antagande, hvaremot andra ansett systemet böra nu införas. Af sådan anledning anser jag det vara af stor nytta, att Utsk. uti svaret på återremissen framställer tvenne alternativer; det ena, som tillstyrkte att nu genast antaga tiotalsräkningen, och det andra att antaga den på samma gång, som den kommer att tillämpas på jnatt, mål och vigt. Om båda dessa förslag på en gång framställas, är jag öfvertygad, att man lättare skall ingå åtminstone på ettdera alternativet. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: I hufvudfrågan är redan så mycket ordadt, att jag icke skal! upptaga tiden med något yttrande derutinnan; men då ingen af talarne fästat sig vid en omständighet, sorn måhända är en obetydlighet, nemi. namnet på den enhet, som är i fråga, skall jag bedja att få framställa den mening, jag hyser. I den händelse nemi., att enheten bestämmes till j r:dr riksgrs, hvilket jag för min del anser vara det rättaste, efter man allmännast räknar i riksg:s, och derest denna enhet icke Den 7
Bakom antependiet ses en vliggbonad, en vafnad i gult och blått ylle, kopia efter en i statens liistoriska museum befintlig tapetvafnad från 1 loo-talet, hvarå möiistret förestaler fhglar p&amp; ömse sidor o111 lifstradet, liljor och rosor. Denna bonad, livars värde den oinvigde ej torde fullt ' kunna uppskatta, iiger för kännare ett sarskildt intresse därigenom, att man här för f örsta g %ng aiivändt en gainmal, ytterst svår väfart, livars hemlighet man ända tills nu förgafves brydt sin hjarna med att utflindera: Hand. Van. utställer äfven andra broderier. En afcleZni~zgssk~rm, schattersöm i silke i växlande färger, ined infa.ttniizg af grön plysch, mönstret efter allmogemotiv komponeradt af fru Clason, beundras mycket, och ej mindre en af fröken Braiiting kompoiierad förtjiisande so$7cu.dde af hvitt kläde med solrosmönster. Bland prydnadsarbeten intaga för öfiigt de från fröken Zickermanm konstsö~iisskolc?, i Sköfde iitg %iigna en mycket bemgrkt plats. Däribland ses en präktig portiere af blågrölit kläde med en bård i applikationssöm efter egypti ski motiv, ett lika originelt som eff ektfiillt mönster, vidare ett so$-öfverkast af blekgrönt klade nied silkesbroderi, ett förtjusande lätt ocli luftigt hållet möiister i rococco-stil, herntadt från en gammal sideiistubb från 1800-talets början, en bordatck, röd botten med en rik bård, utförd af s i enkelt material soni livit liniietråd, men icke desto mindre af god effekt, flere andra vackra och praktiska arbeten att fortiga. Afdelningsskärmen är ett slags möbel, som numera tyckes vara lika oundgänglig för den " nioderna våningen, som trymån och emmastolarna för våra mormödrars.
Vid detta tal blefvo fru Margretas nerver helt stadiga: stoltheten och förtrytelsen satte stål i dem. ”Du vet väl, kära Majken, att jag icke hör till de fruntimmer, som en man blåser omkull med ett häftigt ord, och jag tänker hvarken taga min tillflykt till droppar eller något annat, derföre att husbonden råkar i vrede mot en af sina arbetskarlar. Det är helt enkelt en affär om uthusbyggnaden, och således hör den icke till mitt gebit.” ”Så spansk du är, min kära Margreta! Naturligtvis får ingen blicka inom dina kort ... Men efter det är så lyckligt att du ej behöfver oroa dig, så låt oss skynda att ge oss af – jag är icke angelägen att träffa min herr svåger.” ”Gå du förut! Naturligtvis vill jag ta afsked, innan jag lemnar hemmet.” ”Förstås!” Fru Majken smålog under en slug blinkning. ”Stolta Margreta, det der låter väl bättre än att förtroligt säga att du icke törs gå under sådana omständigheter.” ”Vet, Majken”, svarade den nygifta frun helt allvarsamt, ”att jag anser klokast, då vi språkas vid, att utesluta hvad som rör äktenskapet – eljest råka vi i ständig strid ... Ah, se här kommer min man ... Spring då icke ... det skulle se illa ut.” Blek och upprörd syntes husbonden inom dörren. Han såg icke straxt svägerskan. ”Hvad nu – hvarföre är du utklädd? Har du ej hört att jag får rifva ned hela uthuslängan?” ”Vi äro ju bortbjudna, min vän – ser du ej Majken?” ”Tjenare, tjenare! Svägerskan har väl icke glömt sin svampdosa, hoppas jag.” Fru Majken blef alldeles karmosinröd. ”Jag skall icke försumma att taga den med mig härnäst Farväl, Margreta! Jag helsar ifrån dig – det ser ut som det skulle bli lite hinder för dig, innan du kommer.” ”Ja, var så god och gör hennes ursäkt! Jag väntar en vän hit i qväll, och då behöfs husmodern hemma för att ställa om hvad vi ska ha.” ”Uppdrar du mig samma budskap, Margreta?” ”Säg att jag kommer senare!”
Propositionen, på eget bevåg företagit sig att framställa förslag till en godtycklig lagbestämmelse, vid hvars tillämpande det skulle bero på Domarens godtfinnande, att bestämma straffet till halshuggning eller till fängelse från 10 till 2 år, 4:o Jacob Kihlblom från Södermanland: att den, som till den grad förgätit sin medborgerliga pligt, alt han lasteligen talar eller skrifver något emot Konungen, icke borde kunna ådömas lindrigare bestraffning, än halshuggning, helst hela Staten tillskyndades lidande genom åsidosatt vördnad för Majestätet. 5:o Anders Ericsson från Örebro Län: det lian trodde sig bora såsom felaktigt anmärka, alt Utskottet sjelfmant föreslagit en lagförändring af sådan latitud i bestämmelserna, att dess tillämpande blefve förenadt med många, om ej oöfvervinnerliga svårigheter. 6:0 Nils Mänsson från Malmöhus Län:: att lian ansåg nuvarande lydelse af 1 §. i 5 Cap. Missgernings-Balken icke böra omskapas på sätt Utskottet föreslagit, hvaraf följden blefve den, att man för ett obetänkt yttrande kunde komma att hållas flere år på fästning. Den, som förgår sig medelst verkeligen lasteligt tal emot Majestätet, vöre icke värd att förskonas från halshuggning. 7:0 Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, att han icke funné någon våda af det nyssnämnde lagrummets oförändrade bibehållande, helst erfarenheten visat, att det Konungsliga hjertat städse beviljat eftergift uti ansvarsbestämmelsen, medelst benådning eller straffmildring, och 8:0 Lars Larsson från Elfsborgs Länr att Konungen, enligt Gundlagen, egde rätt att göra Nåd, äfven i fråga om majestätsbrott.
[332] E n bildad, språkkunnig norsk flicka önskar plats som husföreståndarinna i en god fam. Fru Eva Wigström, Helsingborg, lemnar närmare upplysningar. [347] L ä r a r i n n a med flerårig undervisningsvana samt med hufvudämne musik söker anställning i familj eller skola. Förbereder gossar till inräde i elementarskolans fyra lägre klasser. Svar till » Musikalisk », Iduns Byrå, torde äfven innehålla uppgift å lönevilkoren. [350] E n a n s p r å k s l ö s flicka, van vid husliga göromål, sömnad och väfnad m. m., önskar sig plats i god familj d. d. å. Rekommendationer finnas. Pretentionerna små. Svar till » H. B. », Harmånger. [348] E n u n g flicka, kunnig i sömnad, önskar sig pl. hos en god o. anspråkslös fam. för att delt. i förek. göromål. På lön fästes ringa afs, blott ett godt o. kärleksfullt bemötande erhålles. Den härå reflekterar torde insända svar till » Elisabeth », adr. S. Gumaelii annonsbyrå, Stockholm. (G. 4468) [35G] LED / GA PLATSER. A n n o n s - s v a r finnas å Iduns byrå inneliggande till » Verkligt hem », » Små pretentioner 28 », » Pligttrogen 2 4 », » Ingrid », » N:r 146 Th. Ö. », » E. L », » Augusta ». Mot insändande af dubbelt parto jemte fullst. adress sändas brefven till vederbörande adressater. Red. God plats E n ung, bättre flicka med flerårig vana vid handel samt kunnig i bokföring önskar till den 1 okt. plats som kassörska eller kontorsbiträde. Den sökande innehar kassörskepl. men önskar göra ombyte. Ren. härå torde godhetsfullt sända svar märkt » E. [355] E n ' bildad flicka, kunnig i husl. sysslor, kan mot fritt vivre fä god plats hos embetsmannafarailj i Norrland. Svar till » H e m », Iduns Byrå.
Ridd.Sekret, tillkännagaf att Presteoch BondeStm bifallit denna § samt BorgareSt. med bifall till 1,3, 4 och 6 momme deraf återremitterat 2 mom. jemte det i Utsk:s betänk, pag. 23 förekommande yttrande om Hrr Rosenblads och Bergmans motioner. Hr Rosenblad: Jag anhåller att fä momenlsvis framställa några anmärkmr. l:o Mot första morn., som stadgar 15 proc:s bevillning af det belopp utaf Privatbankers afkastning räknadt efter kontant inskjutit kapital, hvartill behållningen för året, sorn öfverstiger 6 för hundradet, upgår. Den 14 Maj f m. 447 jag får underställa R. o. Ad. om, då della enskilda stadgande Wolt gäller för Privatbankerna och icke för andra aktie-inrättningar, del kan anses öfverensstämma med billighet och rättvisa. Det är kändt, att inom det ena af sjöförsäkrings-bolagen för några år sedan gafspå få år 100 proc. i utdelning. Om så skulle ske ännu en gäng, komme de att helais 5 proc. då Privatbankerna finge betala 15, om de gåfvo t. ex. 10 procts utdelning. Men bär finnes en annan stor obillighet i 2:dra morn., som stadgar att bevillning skall utgöras af aila öfriga aktie-bolag, associationer, societeler, verk, hypollieksoch alla andra allmänna inrättningar med fem proc. af utdelningen. Der är icke undanlag gjordt för sådana inrättningar, sorn hafva vida mindre än 5 proc. R. o. Ad. har nyss genom bifall till 33:dje § befriat enskilda kapitalister, som icke draga mer än 5 proc:s ränta af sina kapitaler, från all bevillning. Är det dä billigt att af deni, som knappt hafva 1 proc, och sora npoffrat sina kapitaler på stora nationella företag, såsom t. ex. af Götha kanalbolag, taga 5 proc.
Från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet: Af den i5 dennes: N:o 223. I anledning af Riks-Ståndens olika beslut i frågan rörande yrkadt upphäfvande af de nu stadgade Böter för förfallolöst uteblifvande från Regementsskrifvares så kallade Restmöten. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 8 om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Den 17 Decemberi Onsdagen den 17 December. Plenum klockan 6 eftermiddagen. Justerades följande: Utdrag af Protocollet hållet lios Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 16 December i8a3. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 7 dennes under N:o 2Öo afgifne, samt den io derpå följde eftermiddagen på hordet lagde, Betänkande, i afseende på jemnkning i fråga om upphörande af Landshöfdingarnes Domsrätt i Enskiftes -mål; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med godkännande af Utskottens jemnknings-förslag, instämma uti det af Wällofl. Borgare-Ståndet, vid stadgandet i 3:dje puncten, gjorde tillägg. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo coll bifölls BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 2 dennes under N:o 66 afgifne, samt den 10 derpå följde eftermiddagen på hordet lagde, Utlåtande, i anledning af yrkade ändringar i den nu gällande Seglations-Ordningen.
Nådig pröfning deraf, funnit det skola leda icke blott till förekommande af en sådan brist fram-, deles, utan äfven till enligt och ordning, i förvaltningen, om till Comiterades för Salpeter-ärendena disposition anslogos de. å Riks-Staten bland inkomsterna upptagna Krutoch Sal peter-försäl j n ing»s-m edgt, utgör, rande betalningen för det Krut och dea Sal-, peter, sorn från Kronans förråd inoch ut-* rikes försäljes, likväl sa, alt dels af denna Fond ansvarades och från Gomiterade tiif Kongl. Majit oell Rikets Krigs-Collegium ut-, betaltes, de genom Collegium hittills be-, stridde, utgifter i och för Kr ut-fcill verkning gen, Krutbrukens underhållskostnad, såväf sorn sjelfva tillverkningskostnaden, deruti hibegripne, dels oek Gomiterade åfege att serskildt för dessa medel afgifva, redovisning, hvilken, borde, likasom af Krigs-Collcgiuh.\ blifvit iakttaget, till Kongl. Maj:ts och Rikets, K.ammar-Rätt, lo t; att granskning undergår fa Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.-o S. aflemnäs. Kongl. Maj:t vill alltså i Nåder föreslå Rikets, Ständer en så beskaffad förändrings vidtagande, hvarvid Kongl, Maj:t anser sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på de skäl Comiterade i underdånighet framlagt för behofvet af Salpeter-fondens förstärkande och bringande i det skick, att dess årliga inkomster må komma . , O i jemvigt med dess nödvändiga utgifter. För öfrigt och i betraktande af hvad till stöd för i underdånighet föreslagna förändring i sättet till uppbärande af den årliga Saltpeter-gärden, Comiterade på grund af dermed i de flesta Län befunnet förhållande, underdånigst anfört, har Kongl. Maj:t tillika velat detta förenklade uppbördssätt till Rikets Ständers antagande i Nåder framställa. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Stän der med all Kongl.
Sedan Kommerskollegium, efter det Direktionerna för Teknologiska Institutet i Stockholm och Chalmerska slöjdskolan i Göteborg blifvit hörde, inkommit med anbefaldt underdånigt förslag, angående sättet för anslagets användande, samt hvad för verkställigheten af expositionerna iakttagas borde, har Kongl. Majit, vid underdånig föredragning häraf, under den 20 November 1846 meddelat vederbörande nödiga föreskrifter i ämnet. 118:o af den 22 Februari 1845, i fråga om restitution af bränvinsbränningsbevillning (lil). Med gillande af ifrågavarande af Rikets Ständer anmälda beslut, har Kongl. Majit, till vederbörandes efterrättelse, låtit detsamma intaga uti Kongl. Majits den 13 Juni 1845 utfärdade nådiga Förordning angående vilkoren för bränvinstillverkningen i riket. ll»:o af den 22 April 1845, om åtgärder till sillfiskets upphjelpande i Bohus läns skärgård (166). Denna Rikets Ständers skrifvelse öfverlemnades till Vetenskaps-Akademien att tagas i öfvervägande vid afgifvande af iufordradt underdånigt förslag till särskilda stadganden, som i ett nytt reglemente för fiskerierna borde intagas; och hvilket förslag nu är beroende på Kongl. Majits nådiga pröfning. Maj 1845, angående sättet för återbetalningen af lån af allmänna medel för vattenaftappningar och odlingar (176). Kongl.
I Afd. 14 210 Den 6 Junti f. lil* Dessutom är utan tvifvel detta, näst Realisation* det säkraste, och för det närvarande helt visst det enda sätt att återställa Crediten i Landet, samt just derigenom att häfva den allmänna Penningeförlägenheten, eller så kallade Penningebristen. Orsaken till penningeförlägenheten består egenteligen endast i brist på förtroende till myntet, och ej till Lånsökandens vederhäftighet. Penningemannen afhålles ifrån att utlåna sina penningar, åtminstone på längre tid, ej af misstroende till Hypothekernas tillräcklighet, hvarom han med säkerhet kan domina; utan af fruktan för oberäkneliga förändringar i sjelfva myntvärdet. Man kan ej vänta, att någon skall utgifva stående lån, så länge han har anledning befara, att myntet kan emedlertid försämras, och han slutligen återfå ett vida mindre värde, än det han utlänte. Men betagom blott Penningemannen denna billiga fruktan, och vi skola få se den öfverklagade Penningebristen upphöra af sig sjelf; för den gäldskyldige och lånebehöfvande uppkommer genom en slik åtgärd en dubbel fördel: först den, att genom creditens återställande kunna få och behålla stående lån; och dessutom, den att på sin sida vara betryggad mot faran af en framtida Myntförbättring, hvarigenom hans skulder eljest skulle i samma förhållande tillväxa och förökas. 3:o Som ingen Lag får hafva Retroactiv verkan skola också alla äldre PenningeContracler liqvideras efter det Silfvervärde, som Den G Junti f. m. 211 de för det närvarande äga, eller då denna Författning kungöres. 4:o Om i ett PenningeContract det förbehåll uttryckligen göres, att liqviden skall i sjelfva verket ske med Silfver; så måste det efter lxokstafven ovilkorligen uppfyllas. Lag samma vare med äldre PenningeContracter af samma art.
Afven senare fick jag någon gång vara tillsammans med den raske, vänlige gamle, hvilken intill det sista var » den yngste bland de gamle, den äldste bland de unga », såsom en vän till Fryxell ännu år 1881 yttrade om honom. Med djupa, outplånliga drag hafva dessa tillfallen inpräglat sig i minnet, en hågkomst jemfÖrlig med de dyrbara stunder, då det varit mig förunnadt att vara tillsammans med J. W. Snellman och Elias Lönnrot. Min sympati för ämnet kan jag sålunda ej underlåta att lifligt uttala, och då Fryxells under Valvojas första lefnadsår inträffade död manade oss att inrymma ät hans bild ett rum i den serie at utlandets framstående författare och vetenskapsmän, som redaktionen beslutit att porträttera for sin läsekrets, ville jag visserligen icke lemna bristerna i hans verk ur sigte, men känslan af djup tacksamhet och kärlek öfverväldigade mig i främsta rummet, då jag betänkte, huru oändligt mycket det uppväxande slägtet var Fryxell skyldigt för otaliga mäktiga impulser till det goda. Villigt behandlar man ännu en gång ett så kärt ämne, särdeles då en föl * * träfflig anledning denna gång fins att framställa mångt och mycket, som senast icke blifvit observeradt eller framhållet. Afven för dem, hvilka icke i Fryxell se sin ungdoms första lärare, erbjuda sig rikligen nya och intressanta synpunkter i den lilla skrift, hvars titel ofvan citerats. Fryxells » Berättelser » aro såväl med afseende å sitt vetenskapliga som sitt sant nationella värde af det slag, att verldsliteraturens historia icke kan nämna många dess likar. Vida / mera än hvarjehanda politiska intriger, krig och eröfringar, med hvilka dpt är vanligt att belamra skolgossarnes hufvud, förtjenar detta jetteverks uppkomst vår uppmärksamhet, särdeles då vi på samma gång lära känna eu sällsynt ädel och manlig karaktär.
Dagny har genom några medlemmar af ' liredrika-l rem erFörbundet blifvit satt i tillfälle att utlofva ett pris för den basta sh$t om behofvet af andepvisning for den q - ~ i d i g a zmgdomen i gmnderna for v å r d m om ett hem med dertill hörande. ' hasliga sysslor sa m t ylan for meddelande af en tidsendzg siidan undervisning, åsyftande att atbildn så vad hasnzödrar och husforeståndarinnov, som tjenarinnor. Uppgift om prisets belopp, tiden för pris-slzrifters inletrinande m. m. skall meddelas i nästa häfte af Dagny. Strödda tankar. var och en qviniia som visar, att hon kan besitts solida kunskaper uran att yfvas deröfver och utan att för dem försumina sink husliga pligter, har i sin inon bidragit till sitt köns frigörelse. oinliga menniskors öfverliigsenhet ar af blott lokal beskaffenhet. stora emedan deras orngifning iir liten. De äro 9 B Y d e n af konst ar att dölja konsten. w är smickrare stäiiit möte kan satan rakna p2 att få vara nied ' om kalaset. 8 r# P arleken och döden äro de vingar, som bara oss från jorden till himlen. Reaktionen mot det af qvinnofragan framkallade aktenskapsidealet. Af Esselde. Innehall: Det nya iiktenskapsidealet, antydt af framstfcndc engelska författarc., tecknadt, negativt af nordens skalder, positivt af dessas kommentatorer. Upphäfvandet af de gamla hustruoch iilit3mnns-idcalen. Jlakarnes l&gt;chof af inbördes komplettering. Kyskhet. Mod. Jlannens likstiilligliet med hustrun och tviirtom. Uppfostran. m. Reaktionen. Venstcrn: Strindberg, Bcbcl, Sordau, Brandes. IIöyrlrtr: Ellen Key, Jarl Hagelstam, Pastor Fxrden, m. fl. Sammanfattning.