Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t anser alltså jordegarne hafva grundad anledning alt förvänta verkställighet å ett af Rikets Ständer faltadt och af Kongl. Majit gilladt beslut, serdeles i en tidpunkt, då silfver-utvexlingen ger åt Nationen visshet, att värdet af Bankens Sedlar skall framgent vidmagthållas. Kongl Majrt finner, att en ytterligare säkerhet i lietta hänseende skall förvärfva?, om, enligt den vid sista Riksdag antagna plan, Banken erhåller den metalliska valuta, som kan inkomma genom ett lån, hvilket hvarken för Banken eller Staten medför minsta uppoffring, samt att ett nytt kraftigt skäl för ett sådant biträdes meddelande åt jordegare uppstått genom de hypotheks-foreningar dem emellan, som nn bildas, hvilka bereda större säkerhet och enkelhet för den upplånade summans användande och dem Kongl. Majrt anser för en pligt att befrämja i allt hvad af Kongl. Majrt beror. Hos Kongl. Majrt hafva nemligen åtskilliga jordegare dels i Skåne, dels inom Elfsborgs Län anhållit om Nådig stadfästelse å dc deni emellan serskildt upprätade hypotheks-foreningar, enligt de Reglementen, som blifvit till Kongl. Majrts pröfning öfverlemnade, med underdånig begäran tillika om Kongl. Majrts Nådiga medverkan till beredande af understöd från Statens sida för dessa föreningar. Vid öfvervägande af delta ämne har Kongl. Majrt funnit gemensam ansvarighet jordegarne emellan, för ingångne förbindelsers uppfyllande, utgöra grundvalen för hypotheks-foreningar. Denna grundval innebär så mycken redbarhet, att dvlika förenrugar kunna med skäl anses såsom en af de förnämsta förbättringar i ett Samhälle, der jordbruket är lnifvudnäringen; Och Kongl. Majrt har med tillfredsställelse inhemtat den början dertill, som i förrberörde måtto egt rum.
Vid diskarne knuffas man som hungriga herrar kring ett smörgåsbord. Hemligheten ligger i att det är en oceasion dag! Hvad en occasion-dag är? Jag skall strax förklara det. I ett nouveautés-magasin som » A u Bon Marché » delas naturligtvis nouveautéerna, d. v. s. nyheterna, i sådana för vinter, för sommar och för s. k. half-säsong. De dagar, då försäljningen af dessa nyinkomna artiklar tar sin början, äro ett sorts marknadsdagar — till antalet 12 —, i hvilka den årliga handeln koncentrerar sig och som i ordets fulla bemärkelse äro evénements för den parisiska damvärlden. Den första, viktigaste och mest populära af dessa dagar infaller i början af februari och skulle kunna kallas linnemarknaden; kvinnorna i Paris ' omgifningar inresa då i masstal till hufvudstaden för att gcra sina uppköp af linne, bordtyg o. s. v. I slutet af samma månad exponeras de nya handskarne och spetsarne, i september komma möblerna och mattorna o. s. v. Det högtidliga saluöppnandet af vårens nouveautéer äger rum en af de första dagarne i mars, medan sommartoaletterna inkomma i början af maj och vinterkostymerna i början af oktober. Men har en liten parisiska ej haft råd att genast tillfredsställa sin längtan efter en modern sommareller vinterkappa, så behöfver hon därför ej vara orolig. Det snälla herrskapet vid rue du Bac är så hjärtans hjälpsamt mot sina kunder, eller också tänker det på sig själft och vill ej låta någonting ligga kvar och bli gammalt — ettdera är det. Alltnog, de arrangera en s. k. oceasion, en realisation, som för sommartoaletterna infaller i början af juni, för vintertoaletterna i början af december. Stackars artiklar, som fått ligga en månad eller två, som måhända i dagsljuset ej äro fullt presentabla, men hvilkas färger i aftonskymningen, då de läggas fram, kvittra och jubla så vackert, och som kanske därför i folkspråket ha fått det egendomliga namnet » näktergalar » (rossignols)! Samtliga uppsatser böra vara insända till Iduns redaktion, Stockholm, inom juni må- nads utgång. Iduns panoptikon.
Hrr 1 den opinion , sorn förslaget uttrycker, är, om jag sä får säga, juste-milieu'ns, och bör tillvinna sig hvarje tänkande medlems af nationen deltagande. Jag tror, alt R. o. Ad. skulle mycket mera blottställa sig för nationens löje, om 11. o. Ad. skulle lemna sitt bifall lill eli förslag, sådant som Const.Utsk. nu har uppgjort. Detta förslag har vid discussionen i förrgår redan undergått en sä grundlig critik, att jag ansåge mig fela i uppmärksamhet mot Ståndet, om jag började att återupprepa alla de högst grundade anmärkna-, sorn då deremot gjordes, och hvilka anmärkmr man visserligen har sökt besvara i allmänna termer, genom framläggande af egna åsiglcr i representationsfrågan, men ingalunda så, att desamma kunna anses vara på något fullständigt sätt vederlagde. — H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna har äfven berättat, alt han i Frankrike eller England skulle vilja tillhöra jnsle-milieifn, men att densamma i Sverige är alltför radikal. Jag viii icke ingå i någon närmare undersökning om hvad Grefven i della hänseende menar med juste-milieu. Jag tror, att den, som med sig sjelf känner, att han hvarken vill vika af till höger eller venster, att han vill göra hvad haus samvete bjuder honom, och hvad han anser vara det rälla, att han vill gå den väg, hvarpå han trotsig bäst rädda sitt fäderndsland, den kan icke med rättvisa anklagas för att vara radikal. — H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna har äfven flera gånger yttrat, att om 11. o. Ad. skulle vidblifva sin en gång gjorda afsägelse, så hör det i alla fall icke innefatta en afsägelse af valrätt, hvilken R. o. Ad. således skulle bibehålla.
Vi hafva ej något annat correctif , emedan fängsel , enligt erfarenhetens vittnesbörd , ej göra tillfyllest. Grefve Hamilton, Gustaf TfTalfhier'. Jag medgifver vissersigen, att allmänheten äger rätt, att, så vidt möjligt är, genom försigtighetsmått | Statens, sida blifva fredad för brottslingars företag' men brottslingen har ock sine rättigheter sig i Lagen förvarade , och, ibland dessa i främsta rirmmet, att blifva bibehållen vid sitt fif, intill dess han detsamma förverkat, och till mis.tningen deraf blifvit lagligen dömd. Denria rättighet skulle aldeles till intet göras, om Gagförslaget antages; och en sådan magt, sorn deruti tillägges Vaktkarl , kan efter min öfvertygelse Jelte utan den största våda äga rum, hvari Pert 59 Octobsr t. m. / före äfven jag för min del tillstyrker bifall a Utskottets Betänkande. Grefve Cronhjelm , Polycarpus ;• Jag kan Icke dela den öfvertygelse, att kännedomen om ett utsatt straff skulle vara tillräcklig, att rättvisa dess hårdhet; ty, enligt den principen, ve£ jag ej , hvarföre icke dödsstraff stadgas för tjufnad. Det ligger dessutom i rnenskliga naturen , att söka friheten i och en lösdrifvare, hvilken forslades såsom Arrestant, skulle möjligen, orri förslaget antogs , fa umgälla ett ryraningsförsök med döden.. Jag anhåller således om proposition till bifall af Betänkandet. Herr Treffenberg , Curry Gabriel: Det gifves tillfällen, då förföljelser för politiska tänkesätt drabba personer. Dessa gå ofta så långt att man kan blifva under bevakning insatt i allmänt fängelse. I händelse lagförslaget gick ii genom , skulle det möjligen lemna en förevändning till sådané personers ur vägen röjande. Jag kan således för ingen del lemna mitt bifall, till ett dylikt förslag. Friherre Cederftröm: I anledning af hvad den siste värde Talaren behagat yttra , får jag blott hänvisa honom till Grefve Wachtmeisters reservation, der de brottslingar äro uppräknade, emot hvilka ifrågavarande försigtighetsmått skulle få utöfva». Deribland
Efter Fullmäktiges förslag, skulle banken endast komma att utgifva ^ af hvad sedelskrifvarne hittills uppburit. Dessa tjenstemän hafva under de stunder, som den egentliga tjenstgöringen i banken lemnat lediga, sysselsatt sig med sedelskrifning. De hafva för inkomsten deraf, underlåtit alt söka tjenster i andra verk, oaktadt de måhända ganska väl kunnat dem med tjenstgöringen i banken förena. Då nu sedelskrifningen på en gång upphör, är det klart att de icke kunna i samma ögonblick, kanske aldrig, erhålla andra tjenster i stället; hvadan en verklig och oförskyld förlust drabbar dem. Der synes då vara skäl alt statsverket delar den med dem. Om nu statsverket godtgör dem af berörde inkomster, så få de sjelfve vidkännas förlusten af den återstående tredjedelen. Man bör derjemte ihågkomma, alt när de befordras till någon högre tjenst inom verket, upphörer denna ersättning helt och hållet. Således komma bankens utgifter i detta afseende att minskas för hvarje befordran Den 22 Juli. 183 som inom verket sker. Jag anhåller derföre att R. o. Ad. ville, med frångående af Utsk:s förslag, gilla livad Banko-Fullmäktige härutinnan föreslagit. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag instämmer helt och hållet med Hr von Hartmansdorff och skulle gerna önskat det tillägg som innefattas i Hr Agardhs reservation, nemi. att äfven de som blifva befordrade måtte få bibehålla den ersättning som nu är i fråga att tilldelas dem, så länge som de qvarstadna i bankens tjenst. Detta är billigt i synnerhet hvad de lägre tjenstemännen beträffar, hvilka äro särdeles vanlottade. Men om ingen skulle instämma med mig deruti, så vili jag icke yrka någon propos. derå. För att fullständiga Hr von Hartmausdorffs yrkande, anhåller jag att fä hänvisa till sidan 4 i betänk, der de af Fullmäktige uppgifne summor finnes införda; hvilka summor dock icke precist utgöra §:delar af 5 års medeltal.
(A70nsten ' måste $6 ofta tifve~z .ersatta hvad ~zcrtwen fÖmmz ?~ ?.cit rid shcc gå frors ~rtcZebzing.) » Hvad som i detta besynnerliga uttalande föret~adesvis tilldrager * ' sig lasarens iippmiirksamhet ar de d oss kursiverade satserna. Man frågar sig i första ögonblicket: på hvilken .auktoritet stöder sig förf., d&amp; han saluilda gifrer studiet af lcvinnans karakter och uppgift en uteslutande fysiologisk rikt-. ning med förbigående af den psykologisks, hvarigenom han kommer att lagge all vikt p&amp; yttre agenskaper, yttre för' P sköningsmedel, i afsikt att 1Hta kvinnan tjäna det enda syftet att behaga mannen och viicka, icke hans kärlek, ty dit når ingen med blott ' yttre medel, utan hans ytligare sinliga ka.nslor. Med tanken fastad pk utgifvarens, d: r W: s, lifsåskkdning, skulle man kunna tro att förf. till den d honom utgifna skriften borde i första rummet stödja sig på biblens utsagor, utvecklade och förklarade af kyrkofäderna och Euther. Men nej, de förkunna en alldeles motsatt lära. Icke heller är det de gamla moralisterna; icke heller sednare tiders filosofer och pedagoger, som kunna iiberopas som auktoriteter för det ofvan anförda uttalandet. 8kaU man då nödgas tro, att detta uttalande i dess krassa materialism helt enkelt är ett uttryck af den svenska vetenskapens, den svenska läkarens och fysiologens ståndpunkt? Omöjligt! Vi för vår del kunna icke hysa en s&amp; låg t.ailke om den svenska läkarekåren. Flera bland dess medlemmar hafva gatt i spetsen för arbetet p i vrira kvinnors utveckling friin att vara etbblott viljelöst bihang till mannen och till den högre ståndpunkten af en själfansvarig personlighet.
Sylvander, Josua, yttrande, Febr. 4‘- 22 338 Syn, om stadgande att endast fyra Nämdeman böra vara tillstädes vid afoch tillträdessyn å MilitiasBoställen, Jan. II. 166. Mars I. i3o. Sysslolöse personer, om skyldighet för Kongl. Majrts Befallningshafvande, att till Riksens Ständers Justitieombudsman insända sine beslut, hvarigenom sådane personer dömas till Arbetsoch Correctionshus eller å Fästning, Jan. I. 131. April II. 351. Exp. Juuii I. 140. Konungens Svar, Julii a83. Sädespris, angående; se MagazinsDireclion. Södertelge Canaloch Slussverks-Bolag, om understöd för, Dec. 633. Jan. I. 120. Exp. Mars II. 411* BancoUtskottets Konungens Svar derom, Junii I. 311. — Berättelse rörande dess förvaltning och räkenskaper för åren 1816 och 1817, Dec. 1 637. T. TabellVerket, Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse med öfverlemnande af TabellCommissionens underdåniga Utlåtande, angående det för senaste TabellVerket, om tryckning af TabellCommissionens afgifne Utlåtande och Tabeller, Maji II. 5o3, 622. Tackjern, om låns erhållande i Banken på Tackjern som finnes å Stapeleller UppstadsVågarne, Jan. I. i3p. Jan. II. i56. — om en fri handel af, Dec. 586. Mars II. 259. April II. 553. Maji I. 88, 282. •— om Tackjerns blåsning, samt inrättande af en Bergslag i Norrbottens Län, Maji II. 296, 622. Exp. Junii II. 3, 181. Tafflar, om afskalfande vid kommande Riksdagar af Talemannens, Dec. 669, 682. Exp. Maji II. 120.
Men Utskottet kan tillika ej förbise de stora svårigheter, som möta för ett fullständigt genomförande af en så beskaffad förändring, bland hvilka svårigheter, förutom de i Rikets Ständers nyssberörda skrifvelse anmärkta, den under 5:te punkten redan omförmälda kostnad för ytterligare åbyggnader å preste-boställen så mycket mer förtjenar afseende, som äfven under nuvarande förhållanden röster ej saknats, hvilka klagat öfver den tunga församlingarne måste vidkännas för pastors-boställenas underhåll. Då Utskottet således finner sig af mötande svårigheter och betänkligheter förhindradt föreslå någon allmän bestämmelse, hvarigenom skulle föreskrifvas, vare sig att preste-boställena borde till hela sin vidd utarrenderas, eller att sådan utarrendering borde ske af återstoden, sedan så mycket af jorden blifvit för Presten undantaget, som till ett mindre jordbruk erfordrades, åligger det Utskottet att tillse i hvad mån, utan förbiseende, af dessa lunder och betänkligheter, ett närmande till det önskade målet må kunna ernås. Bih. till R. St. Det första momentet i 6:te punkten afser sådan jord, i fråga hvarom de anförda svårigheterne ej möta, men i punktens andra moment möter svårigheten af den kostnad, som med landtmäteri-förrättning och med nya byggnaders uppförande är förenad. Såsom vilkor är här förutsatt att församlingen, på Domkapitlets yrkande, dertill samtycker och åtager sig bestridandet af de med ålgården förbundna kostnader. Hvad nu beträffar den af Kongl. Majit gjorda förutsättningen af Domkapitlets yrkande på en sådan klyfning af prest-boställe, som den afsedda; så innebär Herr Selggrens yttrande vid remissen af Kongl. Maj ts proposition en begäran om bestämmelse att, med de af Herr Selggren föreslagna vilkor i afseende å sättet för verkställigheten, innehafvaren af presterligl boställe skulle hafva rätt att påyrka en sådan klyfning, hvilken dessutom borde, genom vederbörande myndigheters försorg, vid inträffande ledighet försiggå.
DL Direelionens saluncla Zjorcla begäran iclce Iiillill8 pä meclel, tillZängliAa lör clella ändamål, i Naclér l>ikalla8, vill Non^I. lVlapl lill Ililcels 8läncler ökverlemna, iiuruvicla clel 8öicta ansla^el mL bevilja,; velt kärblikver Icilcels 8läncler8 8lalsDl8lcoll mecl all LonZI. Nacl velt önnest slacl se välbeväKon. Dalum ul supra. 6 k D 7 0 D ^ N. <7. /. //c/c/ZZ/r. ^///'QA' /r/' /'/olocoZZc/, li/ec/' ^ecZe^Za^tt^^^c/t/Ze/r, Z/äZZel r/t/o/' //crtt^ /to/ttt//Fe/i r 8rK^7?ä/Zer ä 8wc^ZtoZ//iL 8Zott cZe/r i Z /cr/r/r a^Z 18^0.
Ständers Allmänna Besvärs• och EkonomiVtskotts Betänkande, rörande väckt fråga, att Spannemålsoeh Vieto.* alie-handel å landet rnå taxeras och be - Besv. och Ekon. Utsk. Betånkonden, läggas med enahanda Utskylder, sorn dessa handels-näringar uti Städerna åtfölja. T) •*^en till Utskottets handläggning remitterade Motionen härom har blifvit väckt af Herr Ekstrand T. H. uti ett Memorial, hvari han anförer: det den genom äldre och nyare författningar landtmannen tillagda frihet att hundla med Spannemål och Victualier skall för Strängnäs Stad medföra så menlig verkan, att Stadens Invånare ofta sakna tillförsel af dessaLandtmanna Producter, heldst flere bland Allmogens Söner å Landet deromkring skola företagit sig att idka serskild handel med Victualier, för hvilka de tillbyta sig, eller ofta för Contant uppköpa Spannemål, den de sedermera så använda, att densamma kan af dem med god vinst föryttras, och hvaraf särdeles intrång för Stadens näringar skall uppstå5 i anseende hvartill Herr Ekstrand yrkar, att, i händelse en sådan handel icke skulle kunna förbjudas, Landthandlarne åtminstone må åläggas, att till näringens begagnande anmäla sig hos Magistraten i närmaste Stad, der taga bevis öfver anmälandet, och sedan årligen taxeras, i förhållande till sin handel, till samma utskylder, som för lika beskaffad handels-näring i Staden utgå. Och i händelse deraf skulle anses blifva en följd, att Landthandlarna i öfrigt skulle i Borgerliga Privilegierna, såsom i rösträttighet m. m. deltaga, så förmodar Herr Ekstrand sådant böra jnedgifvas, då deraf afven fpljde betalnings - Beit», och Ekon, Utfk. Bcliinkanäen. skyldighet i afseende på Riksdagsmanna-arfvoden och dylika utgifter, hvaruti han anser Städernas Borgerskap, såsom aftagande både till antal och förmögenhet, behöfva något deltagande.
I detta afseende bar Collegium förestagit, att hwarje pä -778 ars Stat för Werkets Ledamöter och Betjente anflagne lön stuile förwandlas till Spannemäl ester ett medium af alla 1788 ars och de föregäenke 4 arens Markegängar öfwer hela Riket, som 2 R:dr ro st. 2 r:stTunnan; Och sedan hwars och ens lön sälunda blifwit i Spannemäl bestämd, stuile denna Spannemäls-Post för löningsaret äter förwandlas till dek mynt hwarmed aflöningen bestrides och hwari Markegängarne sättas, ester medium af de -5 sistförflutne arens Markegängar öfwer hela Riket. — Collegium tillägger i öfrigt, ot», om Stats-Werkels tillgångar icke möjeligen medgifwa den förestagne förbättringen ä lönerne för Collega Ledamöter, den åtminstone mätte bcwilias för Betjeningen, såsom högst oundgängeligt, till förekommande af Werkets snara förfall, men hwarwid likwäl borde bindas det wilkor, att den författning mät - 1276 Den 9 Julli/ mätte pä det strängaste widmagthällas, som förbjuder de pä Stat Löntagande, att söka eller emottaga sa, dane Tjenster pä andre ställen, hvarigenom de kun, na hindras frän deras tjenstgöring i Collegium Stats - Lontoirer har, lemle berättelse om Werkets inrättning och de förändringar detsamma tid efter annan undergått, anmält, att bade mängden och beskaffenheten af de detsamma åliggande göromål ic, ke synas medgifwa någon minskning i dest pä
Jag biträder derföre Hr Dalmans förslag, som jag icke kan anse såsom en ny motion, och med hvars afgörande något uppskof följaktligen icke kan komma i fråga. Hr Hjärne: Jag tager mig friheten fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, att hvad han yttrade var till bifall för Utsk:s förra betänk., deruti Utsk. tillstyrker R. St. att till K. M. ingå med den anhållan, att flottans befäl och manskap måtte användas för kustbevakningen, och att enda skillnaden emellan Hr Gr:s yttrande och deras åsigt, hvilka understödt Utsk:s berörde tillstyrkande, är den, att Hr Gr. ansett en viss summa böra bestämmas för det afsedda ändamålet, då de förra deremot, bland hvilka äfven jag befinner mig, ansett det böra ankomma på K. M. att, efter sig företeende behof och tillgångar, använda hvad som för ändamålet kan erfordras. Den af Hr Dalman väckta nya motion tror jag icke kunna remitteras, äfven om den skulle bordläggas, emedan det torde vara klart, att fråga icke kan uppstå om ökade anslag på de punkter af hufvudtitlarna, hvaröfver R. St. redan beslutat; och ehuru jag för min del är en bland dem, som önska, att något mera hade blifvit beviljadt för flottans öfning, kan jag likväl icke gå in på, att man skall söka att befordra ändamålet genom att bryta mot grundlagen. Hr af Ekenstam, Isr.: Jag kan icke finna, att Hr Dalmans förslag innefattar någon ny motion, då sjelfva ordalydelsen uti betänk. N:o 39 uttrycker den ide', hvilken skulle användas på sätt föreslaget blifvit. Icke heller kan förslaget läggas på bordet, enär grundlagen föreskrifver, att, sedan votering är begärd, densamma genast skall företagas; utan torde Hr Dalmans förslag böra framställas uti contraproposln. Upplästes lill justering följande voter:spropos.‘n: Den, som bifaller, att R. St. hos K. M. i und. måtte Den i5 December e. rn.
Rättegångs Fullmagter, OriginaJe Cautions-skrifter, Depositions-attester, hvart ark 9 och beräknas för hvarje af dessa Do cumentej; - Den 5 Juli. 455 cumenter särskilt Charta, om än de sk. skrifvas på ett och samma ark. Ansökningar och Förklaringar, Inlagor, Libeller, Exceptioner, .Repliker Dupliker och skrifteliga anföranden till Protocollet, första arket 6 Andra - - g Tredje och följande arken , hvartdera - - is> Vittnes-skrifter, Bilagor och Afskriften hvartdera arket - 3 Utdrag och Bevis utur Diarier, arket - - 5 Domar , Utslag och Constitutorialer, arket 12 Afskrifter deraf, arket - 6 Offentliga Stämningar, arket R:dr t: — Acter och Protocoller i Revisions, mål, hvart ark, de förre - 5 «ch de sednare ^ §• 7- Hos Caticellie-Styrelsen . dem af KonglMaj:ts ech Rikets Collegier som ej äga Domsrätt, Förvaltningen af Sjö-Arenderna , Sundhets-Collegium , Hof-Cancellers-Fmletet, Serapltimer-Ordens Gillet, JPlrecliOnen öfver Allmänna Magazins-Inrättningen , Sjö-Assecurance Ofver-Rätten, Genefal-Tull-Directionen samt alla af Kongl. Maj.t tillförordnade Directioner och Comitéer Ansökningar , Besvär och Förklaringar, som ej anga någon Rättegångssak, i hvilket fall föregående - 45& jpen 5 Juli. gående §. bor lända till efterrättelse , sk. hvart ark 6 Bilagor, hvardera 5 Attester, Utdrag och bevis ur Diarier, Jordaböcker, räkenskaper och andra Handlingar, hvarje ark - 5 Fullmagter att utföra andras talan 9 Recommendationer, ProiriotoriaJer, Mandatorialer m. m., arket - g. Förmedlings-bref som i Kammar"
Sedan härvid, på begäran af Hr Printzensköld, Carl, jemväl Hr Stenbergs vid detta mern. fogade reservation blifvit uppläst, yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Äng.: Ståndet finnér utan tvifvel att frågan huruvida det nu framlagda förslaget lill und. skrifvelse är behöfligt, eller icke, beror på den frågan huruvida 3 Stånds beslut äro tillräckliga för all gifva laglighet åt den ifrågavar:de framställningen. I min tanka år bestämmandet af en afgift, hvilken tillförsäkrar den, sora ifrån en ort till en annan afsänder penningar, att han skall dem återfå, eller den s. k. rekommendationsafgiften, likasåväl en bevillningsfråga, som det stadgande hvarigenom raan bestämmer att postporto härifrån och till nästa postkontor utgör 3 eller 4 sk. eller något dylikt. Jag anser således frågan icke vara afgjord genom 3 Stånds beslut, ulan att den måste, då det tredje Ståndet icke instämt, afgöras genom omröstning i förstärkt Utsk. Innan en sådan omröstning egt rum, kan icke förslag till skrifvelse uppgöras. Jag hemställer derföre att R. o. Ad. ville återremittera det förslag dertill, hvilket Exp.- Utsk. afgifvit, och tillika genom prot.uldr. underrätta Bevilln.Utsk. ora R. o. Ad:s åsigt af saken, på det alt Utsk. måtte föreslå propos:r till omröstning i förstärkt StalsUtsk., enär alla 4 Ståndens sammanstämmande beslut i frågan icke förefinnes. Frih. Cederström, Jakob: Då det namn, som Bevilln.- 8 H. 19 290 Den 2 September. Utsk. behagat gifva åt afgiften för rekommenderade bref af premie, i st. f. bevillningsafgifl eller postporto, icke kan det ringaste inverka på målet utan saken är alldeles den samma, så instämmer jag med Hr von Hartmansdorff. Det är ovillkorligen en bevillningsafgift man erlägger för rekommendation, den må kallas premier eller icke. Hr Apolloff, Carl Jakob: