Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Spillmarkerna hafva aldrig ingått i beräkning, då persedlarne blifvit löste med penningar. utan de skola utgöras endast vid lefvereriug in natura. När nu, enl. detta förslag, någon lefverering in natura ej mera ifrågakommer, kan icke heller någon beräkning af spillmarker vidare ega rum. Dessa marker böra derföre icke inheräknas i räntebeloppen. Såsom ledande lill uplvsning i ämnet, torde jag få nämna att, enl. utdr. af K. KammarColhii under December månad 1682 aflåtna skrifvelse till Hans Klerck, spillmarkerne tillkommit genom flere KammarColhii bref och resolutioner af 1636, 1638, samt flere tillfällen under sjuttonde seklet; men sedermera har genom flera K. resolutioner bestämdt förklarats, att spillmarkerne icke få vid räntornas lösning tagas uti någon beräkning; och i afseende å Helsingland, der dessa spillmarker nu sednast utgått, är förordnadt, att de ej finge tagas i beräkning vid regleringen af Regementets löner, och icke heller hafva de ingått i beräkningen vid löneregleringen för Landtstatens tjenstemän derstädes. Således finner jag intet hinder emot ett bifall till denna punkt, som ingalunda innefattar någon skatteförminskning. Hr von Troil, Sam. Gust.: Sedan Frih. Palmstjerna nu yttrat sig, är visserligen allt vidare ordande om denna punkt öfverflödigt. Jag ber likväl att få upläsa något af hvad KammarColhm yttrat i afseende å spillmarkerne. Sedan Colhm uttalat sig för uphörandet deraf, säger Colhm ”att spillmarkerne, hvilka utgöra en obehörig tillökning på hemmanens verkliga ränta, böra, med tillämpning af K. Brefvet d. 6 Augusti 1831 från all beräkning vid ränteförenklingen uteslutas, hvarhelst och för hvilka persedlar de än hittills må hafva egt rum; hvadan Colhm i underddiet tillstyrker, att ett stadgande i denna syftning må af K. M. i nåder meddelas”. Det nu anförda torde vara tillräckligt skäl för punktens bifallande, hvarom jag vördsamt anhåller.
Förnämsta orsaken till dessa olägenheter, tror jag igenfinnas i de föreskrifter, som inskränka området, inom hvilket fattigvårdsangelägenheterna anordnas och handhafvas i sammanhang, till den obetydliga och oftast föga befolkade areal, församlingarna nu omfatta, äfvensom ock till någon del uti den församlingarna tillerkända rättigheten att sjelfva nästan oinskränkt bestämma, ej mindre beloppet, än äfven beska ffénheten af det underhåll, de böra lemna till fattigförsörjningen. Till afhjelpande af det onda, tror jag fordras, att skyldigheten att bidraga till fattigförsörjningen bör bestämmas lika för alla Rikets innevånare, men icke i mån af inkomst, utan i ett visst proportioneradt förhållande mellan penningens nominella värde och lefnadskostnaden i de särskilda orterna, samt i den mån hvar och en mer eller mindre till sin utkomst begagnar andras arbetsbiträde; och att fattigvården icke inskränkes inom församlingarna, utan utSträckes och ordnas i ett sammanhang för hvarje län, såsom varande det område, inom hvilket lefnadskostnaden är Den i5 Februari e. m. 61 nästan lika stor öfverallt; samt slutligen, att bestämda föreskrifter meddelas för rättigheten att komma i åtnjutande af fattigvård, och huru den bör utgå.
Jag anhåller att denna min reservation mätte lill Stånden medfölja.” Af Jon Olsson från Gefleborgs Län: J Då jag anmält min reservation emot nedsättningen af tullen å Bomull, torde jag derföre böra anföra några skäl. Bomull är visserligen ett råämne, och således borde få tullfritt införas, så vida vi icke hade ett annat nyttigare och pålitligare råämne, nemligen linet, hvilket i tillräcklig mängd odlas inom landet, men som mer och mer börjat utträngas af bomullen. Det är inom Utskottet allmänt erkändt, alt bomulls-fabricalionen utträngt linnehusslöjden uti många af Rikets provinser. I de norra orterne, der linet är den enda växt, som kan uthärda de förstörande nattfroslerne, och der linnehusslöjden utgör nästan den enda sysselsättningen för dess hela befolkning under de långa vinlrarne, hotas denna, både odling och husslöjd, alt äfven totalt öfverändakastas af de öfversvämmande bomullsfabricaterne. Lyckas detta — hvilket det visserligen gör, derest bomullen och följagtligen bomullsfabricaterne icke beläggas med en högre införseltull, än de hittills dragit — så kan jag ej finna annat, än att många af dessa, utaf naturen vanlottade orter, säkerligen komma alt förvandlas till tiggar-colonier. Symplomer af den betänkligaste beskaffenhet hafva derstädes i delta afseende redan under de senare åren börjat visa sig. Af olika tankar med Utskottets pluralitet, uti åtskilliga andra delar af Tull-taxan, anser jag likväl öfverflödigt alt deröfver orda, emedan jag är öfverlygad, alt Taxan i dess helhet blir till Utskottet återremitterad." Bih. till B. St. Brot. 1840. 5 Sami. 1 Afd. i3 Häftet. ti STOCKHOLM, TRYCKT HOS L. J. HJERTA, 184 0. Rikets Högloflige Ständers Bevillnings-Utskotts Förslag till Taxa för Tullafgifterne å inkommande och utgående varor. Tullvärdc. Qvantitet för Tu 11 beräkningen. InförselsTull. Ij tförselsT ull.
Men dervid bör dock framhållas, att oaktadt båda visade sig vara hänsynslösa egoister, så tyckte jag mig dock finna en beaktansvärd skilnad emellan dem, ty då jag måste karakterisera Pettersson som en groft okunnig, lycksökande, materialistisk bengel, så ville jag tills vidare nöja mig med att beteckna Tegnéhr såsom en lättsinnig »slarfver», den der, ifall han från början kommit i bättre sällskap och under bättre inflytelser, med sitt ovedersägligen klara hufvud och sitt lifliga temperament kunnat blifva en prydnad såväl för seminarium som för hela den kår, han i framtiden skulle kommit att tillhöra. Alltifrån terminens första dag egnade jag mig med största ordning och flit åt studierna. Ej så Tegnéhr. I stället för att arbeta med sina lexor, använde han nästan all sin tid hemma i bostaden för flöjtblåsningen. Och så länge hans penningar varade, gick ej heller en dag, som han icke besökte värdshus och andra förlustelseställen. Derefter började han »vigga» af mig, hvilket jag ock i förstone tillät honom, oaktadt han ej ens gjort en min af att vilja återbetala de tio riksdaler, som han vid vårterminens slut fått låna af mitt stipendium. Men då jag snart kunde inse, att, om detta finge fortgå, äfven min kassa inom kort skulle taga slut blott för tillfredsställandet af hans lystnad efter njutningar och nöjen, så passade jag i god tid på att för nyttiga ändamål använda nästan allt hvad penningar, jag hade qvar, i det jag betalade i förskott såväl på hyran hos mamsell Ringvall som för spisning hos gamla Gustafva. Dessutom skaffade jag mig rekommendation till en person, som hade kammarorglar till uthyrning, och erlade straxt en hel termins hyra för en sådan. Det var ganska lustigt att iakttaga Tegnéhrs min, då han en vacker dag kom hem och fick se en kammarorgel i rummet. Jag visste ju godt förut, att han ej hade några vidare sympatier för detta nyttiga instrument. »Hvad skall du med det skrället här?» sade han och rynkade föraktligt på näsan. »Jo,» sade jag mycket lugnt, »den skall jag ha att spela på.
Och då de all ting fullbordat hade efter Herrans lag, drogo de in i Galileen igen, uti sin stad Nazareth. Men barnet växte upp, och förstärktes i Andanom, och uppfylldes med vishet; och Guds nåd var med honom. Och hans föräldrar gingo årliga till Jerusalem, till Påskahögtiden. Och då han vardt tolf åra gammal, och de uppfarne voro till Jerusalem, efter högtidenes sedvänjo; Och de fullkomnat hade dagarna, och gingo hem igen, blef pilten Jesus qvar i Jerusalem, och Joseph och hans moder visste der intet af. Men de mente, att han var i sällskapet, och de gingo ena dagsled, och sökte honom ibland fränder och vänner. Och då de icke funno honom, gingo de till Jerusalem igen, och sökte honom. Så begaf det sig, efter tre dagar funno de honom i templet, sittandes midt ibland de lärare, hörandes dem, och frågandes dem; Och alle, de honom hörde, förskräckte sig öfver hans förstånd och svar. Och då de sågo honom, förundrade de sig; och hans moder sade till honom: Min Son, hvi gjorde du oss detta? Si, din fader och jag hafve sökt efter dig sörjande. Och han sade till dem: Hvad är det, att I sökten mig? Vissten I icke, att uti de stycker, som min Fader tillhöra, bör mig vara? Och de förstodo icke ordet, som han med dem talade. Och så for han ned med dem, och kom till Nazareth, och var dem underdånig; men hans moder gömde all dessa ord uti sitt hjerta. Och Jesus växte till i visdom, ålder och nåde, för Gud och menniskor. Uti femtonde årena af Tiberii Kejsaredöme, då Pontius Pilatus var landshöfding i Judeen, och Herodes var Tetrarcha i Galileen, och Philippus, hans broder, Tetrarcha i Itureen, och i den ängden Trachonitis, och Lysanias Tetrarcha i Abilene; Under de öfversta Presterna Hannas och Caiphas, kom Guds befallning till Johannes, Zacharie son, i öknene.
Iv. M. i underd. anmält, hurusom de bland länets invånare, som på sådant sätt bisprungit de mest behöfvande inom socknarne, dessutom måst för egen räkning skuldsätta sig, ej allenast hos det allmänna för erhållna undsättningslån, utan äfven, i anseende till dessa låns otillräcklighet, hos köpmän och andra enskilda personer, hvadan det skulle blifva högst tryckande för den nödställda allmogen att, jemte afbördandet af dess egna skulder, uppfylla de af medlidande ingångna betalningsförbindelser för andra personer tilldelade understöd; så och enär E. K. M. funnit de skäl och omständigheter, som till stöd för Dess befallningshafvandes härom i underd. gjorda framställning blifvit anförda, förtjena ett billigt behjertande, har E. K. M. i nåder föreslagit Rikets Ständer att samtycka till afskrifning af de lånemedel å ett sammanräknadt belopp af 6,786 r:dr 32 sk., hvilka 47 socknar för ofvan omförinälda ändamål utbekommit; varande, enligt hvad E. K. M. derjemte nådigst meddelat, anstånd med dessa medels indrifningbeviljadt, intilldess nu förevarande afskrifuingsfråga hunnit slutligen pröfvas. Hvad E. K. M. sålunda i nåder föreslagit och i öfrigt härvid förekommit, hafva Rikets Ständer tagit i noggrant öfvervägande; men då, i enlighet med hvad E. K.
Efter den redogörelse, Utskottet nu meddelat, får Utskottet afgifva yttrande öfver Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Proposition. Rehofvet af en fyr-anläggning på Gottska Sandön har af Rikets Ständer länge varit insedt och erkändt. Vid sednaste Riksdag förklarade väl Rikets Ständer, i anledning af Kongl. Maj:ts den 27 April 1854 aflåtna Nådiga skrifvelse i ämnet, att behöfligheten af en sådan anläggning blifvit, genom den undersökning som på Nådig befallning egt ram, än ytterligare bekräftad; men då lotsoch fyrings-medlen härtill icke, åtminstone i den närmaste framtiden, lemnade tillgång samt de allmänna stats-medlen då blifvit för mångfaldiga andra vigtiga och angelägna ändamål hårdt anlitade, funno Rikets Ständer icke skäligt alt bevilja särskilda medel till ifrågaställda 2:ne fyrar, utan anhöllo, att, så snart nödiga tillgångar för uppförande deraf kunde af förstnämnde medel beredas, denna fvr-anläggning måtte bringas till verkställighet. Frågan synes Utskottet nu således vara icke så mycket om huruvida 2:ne fyrar böra på Gottska Sandön uppföras, utan fast mer om anvisande af nödiga medel till anläggnings-kostnadernas bestridande. I sådant fall lemna lotsoch fyringsmedlen dertill icke heller nu tillgång, emedan dessa, ehuruväl varande i betydligt stigande och vid den beräkning af Stats-verkets inkomster, som vid denna Riksdag blifvit uppgjord för 1858 och följande årens Statsreglerings-period, upptagne till 180,000 R:dr Riksmynt eller 37,500 R:dr mer än vid sista Riksdagen, äro påräklade och afsedda att fortfarande användas för lotsoch fyrings-väsendets behof, Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Utlåtande N:o i5. 15 hvadan de ock till lika belopp blifvit för sådant ändamål bland utgifterna å Riksstatens Femte Hufvud-titel uppförda.
Japansk bro, rit. af hr O. Sörling 341 Sid. Japanskt berglandskap, rit. af professor P. D. Holm 344 Värdshus i Kusatsu, rit. af hr R. Bad i Kusatsu. rit. af hr O. Sörling 348 Japanskt landskap, rit. af professor P. D. Holm 355 Lastbärare på en japansk väg, rit. af hr O. Sörling 357 Japansk salubod, rit. af hr V. Japansk hofdrägt, rit. af dens. 374 Adelsman i forntida drägt, rit. af dens. 375 Budda-prest, rit. af dens. 376 Samurai, rit. af dens. 377 Port öfver vägen till ett Sinto-tempel, rit. af professor P. D. Buddatempel i Kobe, rit. af dens. 380 Rio-San’s sigill 384 Begrafningsplats i Kioto, rit. af professor P. D. Holm 385 Inloppet till Nagasaki, rit. af hr R. Växtförsteningar från Mogi: blad af bok och lönn, rit. af hr M. Växtförstening från Mogi: blad af Zelkova Keakii Sieb., rit. af dens. 395 Ädelstensvaskerierna vid Ratnapora, rit. af hr R. Bilder i ett tempel på Ceylon, rit. af dens. Ett landställe på Ceylon, rit. af hr V. Höglandsbild från Ceylon, rit. af hr R. Vega-expeditionens vetenskapsmän 438 Vegas officerare 451 Vegas besättning, rit. af hr R. Vegas intåg i Stockholm den 24 april 1880, rit. af hr R. Vega förtöjd utanför kongl. slottet i Stockholm, rit. af dens. RÄTTELSER. Sid. 24 figurens underskrift bör vara: a. Skål af trä att sätta under lampan, b. Lampa af bränd lera. » 46 rad 12 nedifr. står: början af maj, läs: midten af juni. » 46 under figuren » Maj » Juni. » 57 rad 4 nedifr. » oppositiolia » oppositifolia.
Rosas täta besök hos gubben föllo nu för första gången med någon vigtig betydelse kommerserådinnan i hågen; derefter den omständigheten, att Rosa redan anförtrott professorn Garbens anbud; och slutligen, då man ej kunde få reda på, hvar menskliga hjertats besynnerligheter taga sin början, och ännu mindre hvar de sluta, så tänkte kommerserådinnan, att det väl icke var det orimligaste hon hört bland dylika egenheter, att Rosa – men det var i alla fall för besatt – möjligen ville gifta sig med professorn. ”Vi äro bror oändligen förbundna för denna välvilja,” yttrade kommerserådet, som först återfick sin fattning och beslutsamhet; ”det är en verklig hugsvalelse för bekymrade föräldrar, hvilket vi tyvärr äro, att hafva någon, med hvilken de kunna rådgöra om det, som ligger dem närmast om hjertat, nemligen deras barns sällhet och jordiska väl. Och tycker icke bror, att det är bra besynnerligt, ja riktigt otroligt, att en flicka, med Rosas goda och sunda vett, och dertill med fritt hjerta, afslår ett sådant anbud, helst då hon vet, att hon derigenom kunde upphjelpa sin gamle fars förstörda affärer; ty utom Garben finns ingen menniska, som vill försträcka mig den summa, hvilken vore nödvändig för att åter, om än i aldrig så liten skala, börja min rörelse på nytt?” ”Den saken är väl icke så alldeles afgjord,” yttrade professorn i en ton, som något när liknade den föreställning fru Widen bildat sig om englarnes musik, vid det sälla uppvaknandet i bättre verldar. För hennes och hennes makes öron ljöd den åtminstone mera himmelsk än jordisk. Professorn tillade: ”Jag trodde väl, att det förnämligast var af den orsaken bror önskade förbindelsen emellan Rosa och grosshandlaren Garben!” ”Visserligen, visserligen, min högtärade bror; hvad kunde annars föranleda mig dertill?
TJlslcs Memorial N:6 5i. lemnar d^n huru sorn helst en föga tillfredsställande garanti, då denna till hela sin verkan är beroende af eti tillfälligt, Redactionens större eller mindre förmögenhet: å ena sidan vanmäglig att hejda sjelfsvåldet, då det understödes af rikedomen, å andra, eli gifvet hinder för den obemedlade, alltid ett främmande band på Tryckfriheten , och i den nion äfven på Periodiska Skrifter, sorn de icke alla, utan undantag, torde vara att betrakta såsom en oeconomisk speculation. f Jag gillar icke eller denna del af förslaget. De erinringar'Hans Excellence, pag. 70 och 7 t, behagat göra, tror jag förtjena allt afseende; men då de ej framträdt i form af bestämda förslag, torde de ej tillhöra dagens ölverläggningsämne. Med afseende å hvad på åtskilliga ställen om Nämnden i allmänhet förekommer, ill jag förklara, ali jag icke skall linnas obenägen lill någon jemkning, vare sig i antalet eller rältegångssättet. Af Riksdagsmannen Anders Danielsson-. Omdömet olver Hans Excellence, Herr Grefve Lagerbjelkes, Constitutions-Utskottet underställda afhandling om Tryckfriheten, Bil. till Constit. Utsk'.s Memorial N:o 5i. 43 förmodar jag vara af allmänna rösten redan bestämdt till hufvudsakligt godkännande. Jag anser berörde afhandling , under iakttagande af nödiga vilkor och modiflcalioner i Tryckfrihetslagens åtskilliga andra delar, gå Nationens högt uttryckta önskan till mötes, med tillstyrkande, att så kallade Indragningsrnagten må för alltid upphöra. I en enda , men ock ganska vigtig del företer den alternatift:
Då man nu erinrar sig, att nya lån och om-/ sättningar i Banco-Disconten, blott för Lands-Orterne uppgå till ett aptal af minst Tio Tusende på året, är det lätt att finna livad hinder och uppehåll, samt ökning i arbete, detta skulle medföra, utan att ändå någon fullkomlig säkerhet vore vunnen, att icke ett namn, som verkligen funnes ibland de uti Diarii-utdragen upptagna, kunde, sådant oaktadt, jemte tillhörigt vederhäftighets-belyg, falskligen tecknas på ett origtigt Document. Och finner Banco-Gtskottet, utaf hvad sålunda blifvit erinradt, sig ega tillräckliga skäl för den tillstyrkan: att Motionairens gifna förslog örn insändande af Diarii-utdrag öfver alla utfärdade vederhäftighets-betyg må, såsom i verkställigheten föga användbart och ej tillfyllest motsvarande det dermed åsyfta» de ändamål, förfalla. 6 Banco-Utskottets Betänkande IV-o 56. 4 Hvilket dock Rikets Ständers vidare bepröfvande vördsamt underställes. Ankom till Exp.-Utsk. den ia Julii i8at). Betänkande i anledning af Herr W. Thams Motion om beläning af Cobolt i Rikets Ständers Bank. -^fotionairen, hvars anförande i detta ämne bltfvit, under den 2g förlidne December, till Banco-Utskottet remitteradt, förmodar öfvertygelsen derom vara stadgad, att belänings-rätt på viss föreskrifven tid för metaller och andra export-varor, hvilka ej är» underkastade förskämning, icke allenast öfverensstämmer med en väl ordnad Bankinrättning, utan äfven är allmänt nyttig, då den förekommer Svenska Producternas försäljning till vanpris; hvadan det ock i senare tider blifvit tillåtet att, jemte Koppar, Jern och Jern-manufacturer, jemväl belåna Eanco-Utskottets Betänkande N.o 56.
Härvid bör likväl anmärkas, att ett utdikningsarbete i Norrbotten, hvartill bidrag anvisats att utgå från Riksstatens 6:te Bufvudlitel, äfven är uti efterstående förteckning upptaget. Detta företag har först i under nästlidne September månad fått Nådigt löfte om bi( drag, sedan intressenterne i 2:ne andra utdikningar afsagt sig [ att begagna dertill meddelade lån, hvilka alltså indragits. Upsala län. Utdikning af Wänge och Läby träsk samt sänkning af Ålby och I och Ekeby sjöar, i Läby m. fl. socknar. Antagna kontraktet ■ bestämmer, att arbetet bör fulländas till den 1 Okt. 1865. J Westerås län. Sänkning af Schedvi-, Westlanda-, Osteroch Sundängs-sjöarne, | i Åkerbo härad, bör, enligt antaget kontrakt, fullbordas till • den 1 Oktober 1865. Örebro län. Utdikning af Granhammarskärren, i Winteråsa och Kräcklinge | socknar. Arbetet skall fullbordas inom den 1 Okt. 1864. [ Jönköpings län. Sänkning af Visjön, i Tveta härad, bör fullbordas inom den 1 | Oktober 1864. j Utdikning af Hökaoch Böhle-sjöarne i Ostra härad, bör full| bordas, enligt kontrakt, den 1 Oktober 1864. ) Sänkning af Svinsjön i Vestra härad, att fullbordas inom den i 1 Oktober 1865. ) Kalmar län. Utdikning af sanka trakter vid Björnasjö, m. (1, hemman inom | Oscars socken, bör fullbordas till den 1 Oktober 1863. I Elfsborgs län. Sänkning af sjöarne Närén och Köttsjön, i Skålleruds och Holms I socknar. Enligt kontrakt skall företaget vara färdigt inom ! den 1 Oktober i 864. Hallands län. Sänkning af Stensån, i Skummeslöfs m. fl. socknar. Eldigt antaget i kontrakt skall arbetet fullbordas till den t Oktober 1866. ( Kronobergs län. Sänkning af Mada å, i Åsheda socken. Arbetet bör enligt kon| trakt fullbordas inom den 1 Oktober 1865. | Christianstads län.
De funno till ex., att den engel, om hvilken Gud sade: „mitt ו namn är i honom“, var Metatron, ty summan af bokstäfverna i Guds namn Schadai (שדי d. ä. allsmägtig) är lika med summan af bokstäfverna i Metatron (ממתתרון), då förste bokstafven i alfabetet får värdet 1, andre 2 o. s. v. Det i Daniels bok framträdande populära namnet på samme engel är Mikael. Rabbinska kommentatorer förklara uttryckligen, att med Metatron menas densamme som Mikael. Men lika ofta låta de veta, att Metatron är Messias. Samma embete som englarnes furste och menniskornas förespråkare bekläder äfven han. Metatron, Mikael och Messias äro i den ursprungliga föreställningen ett. Först sednare göres en skilnad mellan Israels skyddsengel och Israels kommande förlossare. Den sednare blir förmer än englarne; han blir, som vi få se, idealmenniskan. I Henochs bok äro de bestämdt åtskilda. Deremot möjligen ännu icke i Daniels; ty den obekante, hvilken vid domen kommer i himmelens sky, „såsom en menniskas son“, och åt hvilken våld, ära och rike gifves, är troligen densamme som den sedermera omtalade „store fursten Mikael, som förestår Israels folk“, och genom hvilken „Guds heliga folk skall fritt varda“, för att derefter erhålla „riket, magten och väldet“ bland nationerna. Att den obekante liknar „en menniskas son“ har säkerligen ej den mening, hvari detta uttryck sedermera blef taget; äfven engelen Gabriel kallas i samma bok „en man“, och engelen, som tyder Daniels fjerde syn, är „lik en menniska“. Dessa beteckningar torde blott afse att skilja Mikael-Messias och begge de andre omtalade englarne från de öfriga kring Jahvehs tron varande englaväsendena kerubim och serafim, som icke likna menniskor, samt från ofanim, som, egentligen betydande hjulen bakom Jahvehs kerubspann, redan vid denna tid voro personifierade och ansedda för en särskild englaklass.
Friherre Åkerhjelm: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken framställt, hvad han anser vara sin pligt, samt åberopat 49 § Riksdagsordningen, vill jag blott erinra om det serskildta förhållande, som här äger rum, att fråga icke kan uppstå, hvarken om antagande eller förkastande af Utskottets förslag, utan helt enkelt, att hvad, som leranäs oanmärkt, förhlifver hvilande till nästa Riksdag. Då nu tvenne andra Riks - Den 17 Januarii e. m. Stånd återremitterat Memorialet i sin helhet, och bägge, med förklaring att Juryinrättningen borde qvarstå, jemväl yttrat sig öfver TryekfrihetsCommitéens hörande, för den händelsen att tryckfrihetsmålen skulle blifva öfverlemnade till allmänna Domstolarne, kan jag icke skilja mig ifrån den tankan, att vi äfven, sedan vi börjat pröfningen af Utskottets ifrågavarande Memorial, böra yttra oss öfver detaljfrågorna; ty jag tror icke att Ridderskapet och Adeln får något annat tillfälle att göra sin röst gällande, för alt vinna jemkning uti Utskottets'förslag i dessa delar, i fall Ridderskapet och Adeln sådant skulle önska. Jag fruktar nemligen, att vi aldrig återfå detta Memorial i det skick, att vi deröfver kunna besluta, om vi nu lemna tillfället å sido. Misstager jag mig häruti, så skulle visserligen frågan nu kunna behandlas på annat sätt; men jag har åtminstone föreställt mig marschen för behandlingen af ConstilutionsUtskottets Belänkanden vara den, jag nu antyd t, Herr Cederschjöld: För att förlika båda meningarne, vågar jag hemställa, om icke det bästa vore, att, såsom ett tillägg till det sist fattade beslutet, stadga, att alla de §:r, som Utskottet antagit till följd af dess förslag i tredje punkten, böra utgå eller föränd ras till öfverensstämmelse med Ridderskapets och Adelns beslut om denna tredje punkt.