Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 1840 års riksdag äskade nemi. K. M. af R. St. flere pensionsrum för Generalitetet än de nuvar.; oaktadt R. St. medgåfvo att sådant icke allenast vore nyttigt, utan för arméens tjenstbarhet af behofvet påkalladt, så, i brist af medel, beviljades det icke, utan R. St. föreslogo, alt militär-distriklens antal skulle nedsättas från 6 till 5, för att genom såmedelst indragna Generalbefälhafvare-lönen bereda tillgång lill pensioner åt Generaler som vid 60 års ålder icke ägde de krafter, tjensten kräfver, Pensions-beloppet för hvarje afskedad, var af R. St. beräknadt till 3,000 r:dr b:co. Angide de begärde 20 arfvodena för reserv-läkare, yttrar anmärkaren, att ifrågavar. anslag, under en långvarig fred, ofta skulle komma alt förökas; detta synes mig vara en irring af Grefven. 20 arfvoden å 300 r:dr b:eo äro äskade, och derigenom vinnes ändamålet fullkomligt. Jag inser ock för min del ingen möjlighet ali anslaget knnde ökas. I den mån reg:ts-läkare be(innas icke äga den ålder och rörlighet som erfordras för att de må kunna åtfölja sina corpser, bör väl ock antagas att pensionerade reservläkare afgå och deras vakanser fyllas af pensionsberättigade, som erhålla nåd. tillåtelse att uti fältläkare-corpsens reserv ingå. 1 delta för arméen vigtiga afseende anhåller jag vördsammast, att StatsUtsk. täcktes noga begrunda såväl livad den är 1842 nedsatta comité ronde arméens sjukvård yttrat, som hvad prot., hvilket åtföljer den K. proposm, i ämnet innehåller. Jag skall hafva äran lemna StatsUtsk. en i della afseende uppgjord memoire, som utreder hela förhållandet. Grefven klandrar att 3177 r:dr blifvit äskade i följe af Lifgardets lill häst nya organisation; anmodande Grefven StatsUtsk. undersöka huruvida summan varit af någon ändamålsenlig nödvändighet påkallad.
Den 17 Julii f. m. a9 Kongl. Majrts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer stödja sig på sådane, sedan längre tid fortsatte, rådgifvare-åtgärder, som vittna om, huru Styrelsen saknar grundsatser för Statsfinancen i sin enkla bemärkelse, ytterst hvilande på en omtänksam hushållning med Statens tillgångar, vare sig verklige eller inbillade. Att göra dessa lika chimeriska, kan visst icke vara någon afsigt, lika brottslig som obetänksam; men nog synes man raskt fortgå till det mål, då det fattiga Sverige icke mer förmår att utgöra sina ordinarie skatter. Understödjande det djerfvaste anspråk, som någonsin funnits, och som någonsin kunnat göra sig gällande, på ett folks skattebidrag lill betäckande af ett enskildt Bolags förluster, har Styrelsen uppträtt uti ett mäklarebestyr mellan Götha Canal Bolags fordringar och de allt jemt gäckade Ständernas beredvillighet att offra Millioner på ett i landets närvarande ställning fullkomligt inproductift företag. Hos StatsSecreteraren för Financerne har man, för sitt omdöme öfver dess financeåsigter, slutat till deras tillvaro af ett i Svensk öfversättning meddeladt försvar för Fransyska Statsskulds-systemet, och en olycklig fruktan för denna nya farsot från södern sprider oro och bekymmer bland folket, synnerligast sedan man i Herr Skogmans an - 3o Den 17 Julli f. m. förande uti Ridderskapets och Adelns Plenum, rörande vil koren för en myntbestämning, trott sig igenfinna en alltför synbar riktning till Statslåne-systemets inblandande med Rikets myntväsende under Regeringens inflytande på BancoStyrelsen. Ett beständigt vacklande mellan de proliibitiva och liberala handelslagarne har högst menligt inverkat på all industri; förnämligast måste den maktpåliggande spanmålshandel deraf lida, och ofördelaktigt inverka på den inhemska sädesproduction. Följderna af den sednast afslutade HandelsTractaten med Ryssland skola äfven snart visa sig, vid svårigheten att kunna stadga en lämplig tull på ingående spanmål, enda vilkoret för spanmålshandelns uppkomst och bedrifvande till förmån fqr både producenter och consumenter.
Detta Preste-Ståndets serskilda beslut lärer förfalla, då det icke af något annat Stånd blifvit biträdt; och då den af Ridderskapet och Adeln antagna förändringen synes icke verka väsendtligt på innehållet af stadgandet, hemställes, att Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet täckes förena sig med da öfrige Stånden om antagande af Utskottens förslag, så lydande: ”1 de städer, der ändamålsenliga folkbildnings-anstalter saknas, skola sådana fasta Skolor, som Utskotten här ofvan föreslagit, inrättas ; kommande för dessa Skolor, och Lärarne dervid , enahanda föreskrifter att gälla, som, i afseende å Folkskolorne på landet, blifvit meddelade.” io §. Utskottens förslag till denna §. är oförändradt antaget af Borgareoch Bonde-Stånden; hvaremot de öfrige tvänne Stånden, hvar för sig, beslutat i någon mon skiljagtiga stadganden, nemligen: Ridderskapet och Adeln: Utanläsning af Catechesen hör i Skolorne ega rum. Ehuru denna läsning kan ske under Lärarens ledning, åligger det likväl vederbörande Presterskap att meddela barnen undervisning i Religionen, serdeles så vidt den afser dess tillämpning på hjerta och lefverne, samt att för sådant ändamål infinna sig i de fasta Skolorne minst en gång i hvarje vecka, och i de flyttande, så ofta tjensteåligganden och öfrige förhållanden det medgifva. Preste-Ståndet: Ehuru utanläsning af Catechesen i Skolorne bör ega rum , under Lärarens ledning, åligger det likväl vederbörande Presterskap att meddela barnen undervisning i Christendomen, samt att, för sådant ändamål, infinna sig i Skolan, så ofta tjensteåliggande och öfrige förhållanden det medgifva. Som dessa serskilda beslut, serdeles det af Ridderskapet och Adeln fattade, synas icke innefatta några hufvudsakliga afvikelser från hvad Utskotten föreslagit, hemställa Utskotten om antagande af §:ns föreslagna lydelse, sådan den af a:ne Stånd är godkänd, nemligen:
Direktionens förslag härutinnan och hos Bikets ötander göra framställning om beviljandet af det ökade statsanslag, som för skolan komme att erfordras, beräknat och Eders Kongl Majits nådiga pröfning underställt den utgiftsstat, som Direktionen ansett erforderlig för upprätthållandet vid skolan af en grundlig undervisning i öfverensstämmelse med den plan, som de af Eders Kongl. Majit nådigst stadfästade stadgar för skolan uppställer, hvarvid Direktionen jemväl fästat uppmärksamheten derå att, under det nämnde uudervisningsplan är till omfattning och ordalydelse enahanda för såväl Chalmersska slöjdskolan som Teknologiska Institutet, med det tillägg för det förra läroverket, att här äfven skall meddelas undervisning uti arkitektonisk och ornamentsritning samt modellering, hvilken undervisning åter åt Teknologiska Institutets elever lemnäs, så vidt ske kan, vid Akademien för de fria konsterna; så åtnjuter Chalmersska slöjdskolan, på sätt den af Eders Kongl. Majit sednast fastställda inkomstoch utgiftsstat utvisar, en sammanlagd årlig inkomst af 21,800 Riksdaler, eller mindre än hälften af det belopp, som Teknologiska Institutet har sig af staten för närvarande tilldeladt. Då, enligt de för Chalmersska slöjdskolan nådigst stadfästade stadgar, skolans ändamål är att verka såsom ett högre teknologiskt läroverk, har Direktionen, som icke funnit sig kunna föreslå någou inskränkning uti ofvanberörde undervisningsplan, hittills nödgats vidtaga den åtgärd, att låta hufvudlärarne eller lektorerne, hvar för sig, öfvertaga flera läroämnen, samt till följd af otillräckliga anslagvarit, nödsakad att i underdånighet föreslå, dels lärare-arfvoden till särdeles låga belopp med hänsigt till göromålens mängd och vigt, samt dels äfven högst otillräckliga anslag för samlingarnes upprätthållande. Sålunda har Lektorn i Mathematik och theoretisk Mekanik äfven fått sig uppdraget upprätthållandet af undervisningen i beskrifvande Geometri med tillämpningar; Lektorn i allmän Fysik och mekanisk
Men denna beräkning och, följaktligen först sedan den blifvit gjord, bearbetningen hafva, så hastigt som valen nu borde ske, ett rådrum af några timmar, högst af ett par dagar mot det af 3:ne år, sorn de, hvilka vilja använda de medel, som slå deni lill buds, hafva till sin disposition för att vinna de 251, hvilka, efter Hr von Hartmansdorffs förslag, skulle bestämma utgången af valen, och jag hemställer huru mycket mera sannolikhet intrigen i det sednare fallet äger, än i det förra. Till stöd för denna min opinion är jag lycklig ali kunna citera ett yttrande af en representant, hvars erfarenhet och anseende inom K. o. Ad. troligen af ingen skall jäfvas. Dä nemi. denna fråga diskuterades i Ståndet vid 1840 års riksdag, yttrade sig Hr Lagerhjelm: ”Så vidt jag kan beräkna inflytelse på väljande opinioner, den må komma från hviken sida som helst, så har den ett friare fäll. att verka, dä ett större antal personer tillhöra klassen, än om ett mindre utgöra densamma.” •— Utsk. har närmare utvecklat arten och betydelsen af de särskilde inflytelser, hvilka kunde komma i fråga; jag anser det ej tillständigt för mig att ingå i någon vidare undersökning af dem; jag sluter mig til! Ulslcs resonnement deröfver, äfvensom ronde del nära praktiskt overkställbar i motionen, hvilket, i dess tanke, tillräckligt motiverar ett afslag å densamma. Här slutas min öfverensstämmelse med Utsk., ty lika med motionären önskar jag en förändring af det nu gällande valsättet. Mina skäl härtill äro likväl olika, och utom det. jag redan haft tillfälle anföra om nödvändigheten att bringa Ridd.-Ordnms stadgande härutinnan i harmoni med grundlagens, skulle jag tro, att det vore vigligt att så inrätta dessa Electorsval, attde i första rummet gåfve goda Eleclorer, och dessa sedan val valda Utsi'. Dessa uttryck har jag hemtat frän Hr Gr. Spens’s reservation vid 1823 års riksdag, ur hvilken jag tror alt mycket vore alt lära för bedömandet af denna fråga.
Dessa uppgifter, som tväfalit författas, skola noga upptaga alla de personer, hvilka lill hvars och ens hushåll höra, med utsättande af namn, ålder, mer eller mindre arbetsförmåga, bräcklighet, o. s. v.; äfven skall bestämdt uttryckas personens Embete, Tjenst eiler befattning, den rörelse, näring eiler handtering, han idkar, hans Fastigheter, Verk och Inrättningar, äfvensom Fartyg om fem svåra lästers drägtighet och derutöfver, samt ändtligen de hos hvar och en boende hyresman, eller andra, hvilka dessutom, för sig och sitt folk, äro pligtig?. att enahanda förteckningar och uppgifter aflemna. Samma skyldighet åligger ock Förmyndare, i afseende på sina myndlingar och dessas egendom, samt Styresmän af Bolag, Verk och Inrättnin - Bil. lill Bev.-Ulshottels Betänkande, N:o II. 43 gar, outredt sterbhus eller under concurs varande bo, för den egendom, en hvar af deni förvaltar oell vårdar. Allmogen och mindre skrifkunnige invånare i städerna ega att muntligen meddela dessa uppgifter. § 43. Underlåter någon, ulan anmäldt laga förfall, att personligen, skrifteligen eller genom Ombud, vid Mantalsoell Skatlskrifningen sig inställa samt alla nödiga uppgifter meddela, böle En R:dr, hvaraf två tredjedelar tillfalla socknens fattiga och en tredjedel åklagaren; och vare samma bot för den, som underlåter att anmäla de på egoine inhyses boende personer, skulle de än för afgift böra befrias. Hvaremot den, som antingen sjelf be■ trädes med ovigtig uppgift, eller bidrager dertill, att någon ulan skäl från skatt uteslutes, skall betala den skallskyldiges afgift och böla dess dubbla belopp; skolande dessa böter, tillfalla Fattig cassan i den stad eller socken, hvartill den pliktfallde hörer; med iagtagande likväl, alt nämnde böter icke utgå förr, än Konungens Befallningshafvande derom förordnat.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Gref* ven och Landt-Mårskalken förnyad proposition, Beslöt Ridderskapet och Adeln, att till Statsutskottet remittera Grefve Spens5s Motion, tillika med de af åtskilliga Herrar Ledamöter i berörde ämne afgifne yttranden, och skulle StatsUtskottet anmodas, att med görligaste första, och, om möjligt vöre, till i morgon förmiddag Utlåtande afgifva, Friherre De Geer, Cart: Det år Visserligen en skyldighet för StatsUtskottet, att med skyndsamhet besvara Ridderskapets och Adelns remiss, men jag fruktar, att det ej till i morgon låter sig göra, af den orsak, att så många af de andre Ståndens Ledamöter bortrest från Riksdagen, att jag anser mig böra, innan denna vigtiga fråga förekommer, anhålla, att de lediga rummen varda completterade. Friherre Rudbeck, Alexander, och Herr La* g er hjelm} Pehr, anhöllo, att den nu beslutade remissen gestast måtte de Respective MedStånden meddelas, på det bemälte Stånd, hvilka tilläfventyrs ännu voro samlade, kunde genast utvälja Den 17 Juliu ) 353 utvalja nya Ledamöter i Stats-Utskottet i de afgångnes ställe. Hant Excellence Herr Grefven och Landtb Marskalken förklarade, det Hans Excellence ville föranstalta, att Ridderskapets och Adelns nyss fattade beslut skulle blifva de öfrige RiksStåndens Herrar Talmän genast enskildt meddeladt, samt tilläde, att Ridderskapets och Adelns ProtocollsUtdrag i ämnet skulle, så fort ske kunde, varda till de öfrige RiksStånden öf; versändt. Justerades följande:
Utskottet har trott det wara en mindre olägenhet, at Riksdags - Ordningen mä hända kunde synas nog widlpftig och i wista omständigheter af en ojämn form, än at nägot deruti skulle saknas, som hufwudsakligen fordras för en innom Ständen, sä midt möjligt är, regelbunden författning. Genom den uti början af förflaget gifne deflnition pä Riksens Ständer, äfwensom genom det förenklade och mera Constitutions enliga Formulairet til Fullmagter för Riksdagsmän, har Utskottet önskat kunna bestämma egenskapen af Riksdagsmäns befattning och utmärka deras allmänliga förbindelse at bewaka det nationala internet och endast i förening dermed och säsom deraf härfiytande söka och befrämja de för hwarje ort, menighet eller corpo ration - 763 Den 3 Augusti. ration mera enskilta fördelar. Grundlagarne utgöra den enda sanna instruction för Riksdagsmän ; all särskild är otillåtlig och skall ej behöfwas. Swea Ständer föreställa Swea folk, äro organer för det allmännas önskningar och wärdare af det allmännas rätt. Iämnlikt hwad 14 §. ukwisar har Utffottet ansett Riksdagsmannen - Rätten för Wallofl. Borgare-Ständet kunna med billighet och ej ritan nägon nytta inskränkas til endast sadane Personer, som idka Borgerlig Näring och derföre draga Borgerliga beswär; i följd hwaraf Städernes Ämbetsmän. sä wida de äro blott Ämbetsmän, skulle frän representationen uteslutas. Sä länge Nationens Lagstiftare äro fördelade i wista Ständ, som uti alla hänseenden, ända Lil sjelfwa benämningen ätskiljas frän hwarandra genom synbara gränslinie, lärer iagttagandet af den högsta möjliga enhet och likhet i representationens utgörande Ständen emellan wara om ej owillkorligen nödwändigt, ätminstone af betydlig wigt.
Efter ett är blef jag uppflyttad i den 4:de classen och efter två års vistande i denna class ansågo mina kamrater mig vara en af de bästa i Latin och Grekiska. Men en nykommen biskop ville vara sträng i examen, och han examinerade i en theologi på Latin, som kallades Ilepetitio theologica, hvars innehåll ingen gjort sig mödan lära oss förstå, utanlexor, som hade blifvit lästa en föregående termin. Jag stapplade pä några ord, och fick blott derföre qvarstanna i classen. Detta grämde mig mycket, och min far var nog svag att låta mig få min vilja fram och komma ur skolan. Sålunda kom jag vid 13 års ålder ur skolan till en reg:ts-skrifvare, för att lära räkna och skrifva. Efter ett år kom jag till en häradsskrifvare, för att lära hvad som åtföljer denna syssla, och var i detta slafveri ett och ett halft år. Emedlertid hann jag att tillräckligt glömma den lilla Latin och Grekiska, som jag lärt i Wexiö. Men vid 16 års ålder fick jag tillfälle att komma lill Lunds academi för att lära lefvande språk och arithmetik, för att kunna komma i handel. Der var jag ett år, under hvilken tid jag lärde mig försvarligt Franska och Tyska samt mycket väl arithmetik samt att någorlunda läsa Engelska innantill. Det yppade sig likväl icke någon möjlighet för mig att komma in i handel, och mina tillgångar tilläto mig icke att vara längre i Lund, ulan dä måste jag ut att läsa för barn, och det var naturligtvis icke annat än små barn, jag kunde läsa för, isynnerhet litet Franska, 28 Den 1 Februari f. ra. och Tyska. Der var jag fyra år på ett ställe, men då blefvo barnen mig öfvervuxna. Då kom jag till ett annat ställe, der det fans ännu mindre barn, der jag var ett år. Jag var då 22 är gammal. Då kom jag lill Lund och tick en acaderaisk condition. Jag lick en helt ung discipel, som var ett genie, så att jag mäste arbeta mycket, blott för att kunna följa med honom. Dä skulle jag läsa Latin, i hopp att kunna taga en juridisk examen.
På det den i 2 §. föreslagne stämpling icke må, lill onödig tidspillan, utsträckas till sådane arbeten och tillverkningar, hvilka lill godhet och beskaffenhet genast vid emottagande! kunna bedömmas, och, i afseende på hvilka slämplingen således icke synes erforderlig, hafva Utskotten, från stadgandet derom, föreslagit undantag för sådane arbeten. 5 §., der Handtverkare år ålagd att tillverka arbeten af de rudimaterier, som honom 48 Lagutskottets Betänkanden. lemnäs, hafva Utskotten ansett stridande emot principen af den frihet i Näringar, som deras idkare, lika med allmänheten, bora åtnjuta, och icke eller påkallad af Landtmannens behof, då han, enligt den nu jemväl foreslagne fårfattningen om Handtverkerierne på Landet, år obetagen, att samma rudimaterier sjelf, eller genom underhafvande, förädla, så vål till eget behof, som till afsättning. Genom ett stadgande, att, i do fall, då visst pris får Handtverksarbete icke år betingad t, Magistraten, efter HandtverksSocietetens hörande, skall ega att detsamma bestämma, hafva Utskotten velat förekomma Handtverkarens blottställande får det ansvar,'hvilket efter 5 §., sådan den af Committerade blifvit föreslagen, skulle nog godtyckligt eller efter obeståmde grunder, kunna honom åläggas, i de fall, då han ansåges hafva tagit för arbetet mera, ån det skäligen varit vårdt, 6 §. af Committerades förslag, hafva Utskotten ansett, i hvad den rörrum för de i denna Art. omförmåldte ärender, låmpeligen kunna uppställas vid Ares slut, samt i afseende på förordnandet om de särskilde personer, som, rörande HandtverkeriVarors beskaffenhet, skulle sig utlåta, förfalla genom HandtverkeriSocietetens tillvarelse.
Det piper så underligt i bröstet på mig, bara jag springer i trapporna några gånger. Ruffen säger, att det är fettet! Men inte piper fett! Ah nej! Och när man därtill blir så här altererad och upprörd, så. Också får jag riktigt be goda fru — e — vara så god och raska på med att vara ond på mig, så mycket det är möjligt, ty naturligtvis är IDUN det herrskapet, som är onda på mig, eljes hade väl aldrig » hatets fula bannstråle » blifvit tänd. Allt sedan jag var i Stockholm har jag fått en fullkomlig aversjon för penna och bläck, ämnena må vara hur intressangta som helst! Jag antar, att jag befinner mig i någon slags reaktion, då man ju aldrig lär duga till något. Måtte det emellertid inte märkas här! Tacksam för det hjärtliga sinnelag, som trots hatet slog emot mig i det s å snälla och så upprörande brefvet, har jag den äran att med allra största högaktning teckna Lovisa Petterkvist. Jockmock 27 sept. P. S. Till redaktören. Var så god och till alla dem, som varit så innerligt utmärkta och prisat mig, framför min djupaste tacksamhet! Om det är någon mer, som har något vackert att säga, så bed henne att för allt i världen inte genera sig! Vill inte Redaktören ta emot några flera bref, så be dem bara skicka af dem direkt! Jag ska nog ta emot dem, jag, och det med varma serveter! S. * (Forts, och slut.) Under hvilka förutsättningar kan kvinnorörelsen blifva af verklig betydelse för kultur och framåtskridande? var ämnet för fröken Anna Sandströms föredrag. Lugnt och klart, med sann kvinnlig finess, erinrade talarinnan först om den utveckling, som kvinnorörelsen ernått genom en måttfull kritik. Den har ledt till själfkritik och själfpröfning, hvilket åter leder till större grundlighet i arbetet och till undvikande af dilettantism. Hvad som fortfarande vore att önska vore en allt bestämdare uppfattning om nödvändigheten att ordna detaljerna under en gemensam enhet. Mera fasthet, mera allvar och kraft behöfde nutidskvinnan äfven individuelt sedt. Bland tidens frågor hör man ofta: huru skall den framtida kvinnan blifva?
Detta har också verkat, att en mängd villfarelser och origtiga föreställningar i religiösa mål kunnat utbjudas bland allmänheten, utan alt presterskap eller kyrkoråd varit i tillfälle att dem med bättre läror motverka eller visa deras felaktighet, och vi se uti det så kallade religiösa koiporlörsväsendels Motioner i B onde-Ståndet 1862. N:o déS. m resultater, en allmänt spridd andlig oro och motsatta schismatiska meningar i de heligaste frågor, de olyckliga frukterna af denna, såsom jag tror, mera sjelftagna än lagligen grundade frihet från all offentlig kontroll. Dessa frukter hafva i min hemort visat sig vara af den beklagliga beskaffenhet, enligt min egen personliga erfarenhet och trovärdiga personers berättelser, alt de uti sin vidare utveckling kunna belaras komma att förorsaka lika svåra följder, som någonsin de religiösa tvisterna i fordna tider, och jag tror derföre att de förtjena lagstiftningens oell lagskipningens allvarliga uppmärksamhet. Jag viii i korta drag gifva en svag skildring af några utaf de föreställningar, som genom del så kallade kolporlörsväsendets verksamhet bibringats den okunniga och lätt förledda landsortsbefolkningen, dervid anmärkande, att man svårligen kan veta hvilka kolportörer, som blifvit utsända af den så kallade Evangeliska Fosterlarscls—stiftelsen, och hvilka som kringstryka landet blott på grund af eget godtycke för della slags verksamhet, enär hvarken presterskapet eiler församlingarne på förhand underrättas om hvilka personer gå i nämnde stiftelses uppdrag, ulan det händer alt hvarjehanda yrkesidkare, kakelugnsmakare och skinnberedare m. fl, utaf hvad skrot och korn som helst, liksom f, d. hemmansegare, hvilka försålt sin egendom och blifvit predikanter, utan alt hafva genomgått någon kolportörsskola, olver de aflägsnare gränserna intränga i socknarne och der vid dess yttre kanter bedrifva sitt predikooch omvändelseverk långa lider, innan underrättelse derom erhålles af de kyrkliga och verklsliga myndigheterna i orten.
Sedan Pionnier-Corpsen blifwit upplöst, stall äfwen frän wärfwadt Regemente utstruken Soldar i Krono-arbets-corpsen insättas, för att uttjena sin återstående kapitulations-rid; och pä det Kronoarbetskarl efter hans frigifwande frän Corpsen icke mä sakna tillfälle till arbete och systelsättning, är en kommitté nedsatt, bestäende af Chefen för Jngenieur-Corpsen, Justitie-kansteren, Ordföranden i Styrelsen öfwer Fängelser och Arbets-Jnrätmingar, tillika med ÖfwerDirekcören wid Styrelsen öfwer wägoch wattenbyggnader, för att uppgöra och till Kongl. Mast inkomma med underdånigt förstag, angäende inrättande af en serstilt soldat-trnpp för werkställande af allmänna arbeten, wid hwilken Corps frigifwen Krono-arbetskarl stulle ega att antaga wärfning. Krono-arbets-corpsen utgöres för närwarande af tio kompanier och tre mindre afdelningar, hwilka anwändas i arbete, ett kompani hos enstilt bolag samt de öfriga kompanierne jemte afdelningarne för Kronans räkning.
Is mslson äu soussizoö, Is^uells 6sns un tsps 6e kems 6e so sns, psnrknt lekjusllo elle n's prescjue point llircontinuö äe ckovner su 6ouvsrnemsnt 8ueäois psr 8es enASgemens pour le comptoir ä'k>sr, er Is (^lismbrs 6s Is komersnis tovtes lss preuve» äs äövousmsnt et äe conksncs rerpectueuss <iai ötoisnt en son pouvoir; ses iöess äs Is justiee et äe Is lo^svte äe cs Oouvernemsnt onr toujours öte les memes, st elle lss s conrervöes sa poiot, gus ses sentiments os lui ant pss permis, mems äsv. Is moment Is plus critigue, Bihang. N:o 35, Z6. ä» 274 Den 17 September äe SS couvrir äa ps^ement cls ses pretentions sur Is Lksmbrs äe Is ?vmers> ie, su mo^en Zes konäs gu'elle äevoit su Lowproir ko^sl äLtst. Voils 8ire, lss principss äsns lesgnsls Votre ^lsjests nous tronvers toujours lies a ms rsspectuense soumissioa svsc Is gusils js snis, 8ire äs Votrs bäsjestö 8l c!cko!m c« 7 lulller -Ilo. le tre^-liumlils, trss-oliLiLLnr et eres zvumiz serviteur ^encc^uel ^Hsmdourz. Skoclitiolm 6en 17 8epr. ljia. HögwZlborne Herr Baron, L)fwerfte Kammar.