Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Eller månne ej sådana, som den förra frågan, i första rummet böra utgöra föremål för lagstiftningens omtanka ? Anslag och distribuerande deraf är visserligen ett vigtigt ämne inom samhället; men så länge grundlagen oförkränkt får efterlefvas, blir den stadgade bevillningen fortgående tilldess ny bevillning fastställes, och det är således icke för samhället af samma vigtiga och maktpåliggande beskaffenhet om statsreglerm blir ofulländad, som om högst nödiga förändringar åsidosättas uti en lagstiftning, hvars förderfliga verkningar på samhällets materiella och moraliska kraft snart icke mera kunna beräknas. Jag tillstyrker afslag å Hr von Hartmansdorffs motion. Hr von Heland, Isaac Fredr.: Jemte det jag för enar mig uti Hr von Hartmansdorlfs förslag, lår jag anhålla, att, i händelse det blir af R. o. Ad. antaget, inbjudning till de öfriga Stånden måtte äga rum att förena sig deruti, på det att målen, enl. 47 §;n Riksd.Ordn., så vidt möjligt är, må förekomma uti alla Stånden på en gång. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag måste tillstå, att jag ej förstår de tvänne förste värde talarnes tolkning af grundlagens - D ; n 6 Sia rs f. m. io5 gens stadgande uti 47 §*n Riksd.Ordningen. Enl. 4g §*n i samma grundlag får ett mål icke flera än tvenne gånger läggas på bordet. Ändamålet ar vunnet, då måiel icke kan åsidosättas, ulan mäste gå fram. Meningen med ifrågavar. motion synes vara, alt angelägna mindre vidlyftiga mål skulle framför vidlyftiga ärenden afgöras, i anseende till de vidare åtgärder dessa statsregleringsärenden, såsom Hr von Hartmansdorff afsett, kunna påkalla och som kunna företagas emellan plenidagarna å de tider, dåUtsk. af en eller annan anledn. kunde sakna annan sysselsättning.
Hon sade en gång att hennes religiösa lifsåskådning var produkt af en mycket långsam omdaning; långsamma voro äfven de förändringar hennes känslor i andra fall undergingo. I nyss anförda bref finnas det oaktadt flera drag af mycket intresse, emedan de känneteckna såväl den utveckling, A. Ch. Leffler hade gemensam med sin generations intellektuelt begåfvade kvinnor, som den för henne själf egendomliga. De flesta äldre eller medelålders kvinnor, hvilka i vår tid ägnat sig åt andligt arbete, hafva sålunda genomgått en period, under hvilken de, i förtviflan öfver alla hinder som familjelifvet och konventionella åsikter om kvinnans uppgift lagt i deras väg, liksom A. Ch. Leffler klagat öfver att det var »ett stort misstag af naturen» att de blifvit kvinnor, då de egentligen »vore skapade till män». De flesta hafva som hon, under det deras individualitet kämpat för sin frihet och utveckling, tagit denna kamp som bevis på att de hade »intet af en kvinnas förmåga af hängifvenhet och glömska af sig själf». Från A. Ch. Leffler är denna själfanklagelse rörande naiv, under samma tid som hon ej nekar sin mor glädjen af ett dagligt besök, icke sin man glädjen af en ostörd samvaro om eftermiddagarne, som hennes väninnors intressen alltid hos henne funno ett öppet öra och hennes bekantas angelägenheter en städse villig tjänsteifver. Den »kvinliga mask», hon tror dölja en manlig själ, är modellerad på hennes eget verkliga anlete och några år senare log hon åt denna, af den konventionella uppfattningen om kvinligheten framkallade, tro på sin egen okvinlighet. Hon hade – liksom de flesta rika människor – länge ingen aning om sin naturs verkliga tillgångar och hemlighetsfulla djup. Men rätt snart fick hon dock klart för sig, att det fanns viktigare bestämningar för kvinligheten än lusten att sy, sylta och sällskapa; att den intellektuella begåfningen kan ge uttryck åt kvinlighetens väsen lika väl som åt manlighetens och att det är en lika berättigad själfviskhet hos kvinnan som hos mannen att skaffa sig ostörd ro för sin andliga utveckling och sitt andliga arbete.
Öfver följande, i Stats-Utskottets memorial N:o 295 omförmälda, af samtlige Riks-Stånden godkända, propositioner har Förstärkta Stats-Utskottet denna dag voterat: l:o »Den, som viff, att kontra-propositionen vid den blifvande hufvad-voteringen skall, i öfverensstämmelse med Preste-Ståndets beslut, innehålla, att ersättning för det aktorats-arfvode, som, enligt 23 § af Kongl. Kammar-rättens instruktion, skolat dess Advokat-fiskal tillfalla, derest den Kansli-rådet Valerius i lifstiden ådömda ansvarighets-skyldighet för den efter aflidne tull-förvaltaren Finér yppade balans ej blifvit efterskänkt, må af Riksgälds-kontorets medel Advokat-fiskal en Printzensköld godtgöras med 212 r:dr 37 sk. 5 r:st, röstar Ja; Den; det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages till kontra-proposition Ridderskapet och Adelns beslut, att ersättning för omförmälda aktorats-arfvode må af Riksgälds-kontorets medel Advokat-fiskalen Printzensköld godtgöras med 12 procent å det belopp * hvilket ännu är oguldet af den del i kassörs-balansen, hvarför ansvarighet blifvit Kansli-rådet Valeriusi ådömd.c 4 Siats-Utskottets Memorial, N:o .328. Resultatet äf omröstningen har varit 106 Ja och 13 Nej, hvadan Preste-Ståndets beslut antagits til] kontra-proposition i hufvud-voteringen. 2:o »Den, sorn, t enlighet med Ståts-Utskottets af Borgare-Ståndet godkända yttrande, vill, att å det af Advokat-fiskaleii Printzensköld framställda anspråk på aktorats-arfvode å det Kansli-rådet Valerius ådömda ansvarighets-heloppe-t, något afseende icke må af Rikets Ständer fästas, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar
hvartill nu blifvit anslaget För LitGardet till Häst. , , (2255: 4° Kronprinsens Husarer 8326: — - Artilleriet . ioiqo: —- : 30771:40.- således en tillökning af « . ArtilleriHästars underhåll af Rusthållare vid afsitne Cavalleriet, nytt Anslag för 38a Hästar å 7J T:r Sp:ml eller 2865 24243 16 6528 2-4 T:r 3 5 , i,., Fouragering för värfvade Cavalleriets och Artilleriets Hästar . hvartill nu blifvit anvist för LifGardet till Häst 415 Hästar 105098 14325 ® 110 . 4565o. LifbeväringsRegementet Gottlands Nationalbeväring . FörsvarsVerket eller KrigsCollegii Departementer, inberäknadt de 133,333 R:dr 16 sk. som å Öfverskotten hittills varit anviste 780000. samt Indelta Räntors värde 265: 19 1 780265 iC) 2 Minskning i Penningar .. ■tillökning genom indelta Räntorues rättande cal. Räkcnskm 10 Transport 780265 19 2 IO — / 15 Transport Lifmundering för Indeldta Infanteriet Minskning . 5;r Diverse Anslag. Spanmåls upphandling oell Bagerikostnad ... Minskning Ved och Ljus för Spanmålsoch GarnisonsOrter, hvaribland indelt 235: 4b 4 ... Minskning genom indeldta Bäntornes rättande eil. Räkenskapen SkrifMaterialter och Expenser m. m. för KrigsCollegiun Värfningsoch Recapitulationspenningar , Durchmarche-kostnader Minskning Reseoch Tractamentspenningar , .
Hufvudman är den Ättemän, hvars Ättegren ar äldre, än någon af de öfrigas, och har varit det i hvart och ett led, från och med Stattifadrens barns till och nied hans eget. Fjermare eller Yngre i Ätten, är den Ättemän, som senare, eller icke utan Heres bortgång, kan blifva hufvudman; närmare eller äldre i Ätten, den, som förr skulle blifva det. Den Ättemän, som mer än en Ätts värdighet ärfva kan, räkne sig, i afseende på Säte och Stämma å Riddarhuset, till den Ätt, från hvars Stam - 366 Den 10 November f m. fader han på Svärds-sidan närmast härstammar, samt enär tvänne af dessa Ätter leda sin härkomst från en och samme Stamfader, till den Ätt, som främst på Riddarhuset sitter. Undantag härifrån eger endast rinn inom de Ätter, hvilkas hufvudman emellan 1792 och 1809 blifvit, jemte större eller mindre del af slägten , och med serskild stadgad Successions-Ordning, till Friherrlig eller Grefvelig värdighet upphöjde : Hufvudmanna-rätten för den Ätt, som utgör Slägtens icke upphöjda del', tillfälle då den Ättemän, som af de enligt Diplomen i lägre värdighet qvarblifvande var närmast den eller de, hvilka i den högre värdigheten inträdde, och förblifve inom nämnde persons gren, till dess densamma utgår. Nämnde Hufvudmannarätt tillfälle då med enahanda vilkor den i samme lägre vädighet qvarblifne Ättemän, som befinnes vara äldst efter Stamfadren, och som ej tillika är Ättemän på en högre nummer. §• 7- Från rättighet att ega Säte och Stämma på Riddarhuset vare de personer uteslutne, hvilka, enligt 18 §. Riksdags-Ordningen , icke kunna såsom Riksdagsmän i något Stånd godkännas. Lag samma vare med bysatt person.
Uppskattadt värde. tr ^ 03 23: 0 O c CTQ “ Ss ~ -< n> -9 tr0 3 ys O O » CD » C» 2 SS 3 SS H a a a^ 5T a Hemmantal. CD s Sso CR * W O -i 3 SS ? SS Blandsäd. >• CD * Potates. a < CD CD a Sso crq 0 3 a 05 -T5 05 * Blandsäd. CD Potates. a gs: 05 O * 05 T a 0 Ungboskap. £ * < 5' a 3 CD Hus och Tomter. Jord. Bruk, Manufakturier, Qvarnar, Fabriker m. m. Sumir s. es pr St. Tid Tid Tid Mt. T:r T;r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r St. St. St. St. St. St. St. Efter Bevillnings-Förordningens lista Art. Andra Artikel. Embets och Tjenstemän. Jord, Hus, Tomter, Verk och Inrättningar. Efter 35 och 36 SSSS. R:dr Folkskole afgift. R:dr s. 27,010 40 Ständiga Räntor. Boskapso och Åkerskatt. Mantals penningar. Salu Accis. Summa. Ivlereci-Statens underhåll. Kyrkobe tjenings. Summa. Skjuts. Väghåll ning. Diverse Afgifter, Onera och Allmänna Besvär. Summa Stats-Bidrag. R:dr s r. Till Berättelsen öfver Östergöthlands Län för åren 1851—1855. Henning Hamilton. Gust. Nordén. Fr. Holmqvist. T AI*Eli hför Landet inom Östergöthland med Wadstena Hemmantal. ne Kungä- och Kungs-Ladugårdar Derunder lydande: Lagenheter 15, Trädgårdar 2, Angar 6, Parker 8, Holmar 5 och Torp 9, skattlagde Dito dito Fisken
Palmstjerna yttrade, att Utsk:s ^ sätt att tillvägagä i nienna fråga, påminte om det gamla ordspråket om hunden, som låg på-hötappen. Jag tror att Frih:n har träffat sanningen ganska nära, och att hvar och en skall finna detsamma, då han läser de motiver, som för afslaget å K. M:s Nåd. Propos. blifvit förebragta. Det står nemi. i dessa motiver, att ”behofvet att i städer, serdeles de betydligare, ega öppna och med träd försedda platser, länge varit insedt ur såväl sanitär synpunkt, som med afseende ä prydligheten, så att, då Stockholm uti Konung Carl XIII:s torg redan eger en sådan öppen plats, belägen invid stadens medelpunkt och således lätt tillgänglig för den större allmänheten, densamma icke synes böra genom icke oundgängligen nödvändigt byggnadsföretag i någon mån inskränkas”. Emellertid har på denna plats redan i många är stått en byggnad, och att helsotills^ndet i någon mån förbättrats, sedan densamma numera borttogs, har icke försports. Ur sanitär synpunkt är Utsk:s motiv således utan allt skäl. Hvad prvdligheten af den öppna platsen beträffar, så anför Utsk. att ”denna plats i sitt nuvar:de skick företer stor prydlighet och skönhet, hvilken lätteligen kunde förhöjas, om, i st. f. bebyggande af den nordligaste delen, densamma förseddes med någon passande plantering”. Hvar och en har sin smak, och StatsUtsk:s majoritet har äfven sin, fast den är egen i sitt slag, då den förutsätter, att Carl XIH:s torg nu företer en prydlig anblick. I allmänhet har jag likväl förnummit ett motsatt omdöme, och t. o. m. utlänningar förvåna sig öfver att i ett land som Sverige och hos en nation, hvilken, såsom den Svenska, öfverhufvud är så skönlietsälskande, och som så väl känner konstens förmåga att försköna naturen, det kan tillåtas att Carl XIIUs torg fortfarande får hafva ett så vanprydligt utseende som från norra sidan.
I anledning af anmärknin1 gar och olika beslut — 5 2 7 — 15 Aug. 15 Aug. 19 Aug. 19 Aug. l I):o d:o d:o — 5 2 8 — a. a. 26 Sept. g. 23 Sept. b. 30 Sept. b. 26 Sept. 126 26 Bränvins-tillverkning, om tillåtelse i vissa läll, tinder tiden från 14 Febr. till 14 Mars 1857, till 5 2 1 b. 7 Febr. b. 4 Febr. g. 4 Febr. b. 4 Febr. » angående resultaten af den nya lagstiftningen om, och vilkoren för 21 5 2 2 —. 4, 6 Maj 4 Maj 6, 9 Maj 2 Maj — i \ — SL « w S § 05 g “2 CO ^ ^ X Pren Oj B. CO •— SL^ V> /i g S co 1 s 05 > pS co Cp B SL £ W u' —: 050 771 P* P 5 C Oj p_, co co •* Kiks-Ståndens Beslut. H is co B • dq' P Cd ct C * Ridd. o. PrcsteBorgareBonde__ Bränvin*- tillverkning: I anledning af gjorda anN:o N:0 " SidT Adeln. Ståndet. Standet. Ståndet. Båtsman eller Soldat, angående förhöjdt traktamente under g. 13 Febr. tåg m. m. åt — 4 1 247 — b. 12 Febr. b. 10 Febr. b. 10 Febr. Båtsmans-beklädnaden, angående användandet af de under åren 1849—1851 uppkomna behållb. 16 Jan. b. 15 Jan. Båtsmans-indelningen i Blekinge, angående utgörandet af s. k. öfverskottsoch reserv-räntor, g. 2 Maj g. 29 April 72 20 anslagne till 73 4 1 59 — b. 6 Maj b. 29 April Båtsmans-torp, om tillstånd till flyttning från en rotedel till annan af b. 2 Maj b. 6
— Någon farhåga derför att städerna skulle härigenom komma att gå under, bör icke äga rum; ty om skäl dertill förefunnes, huru vore det väl då möjligt, att släder uppkommit i de länder der inga skråordningar finnas och gemensamt fprsvar ej heller, såsom i forntiden, påkallat folkets sammanflyttande i städer? Att de inhemska näringarna måste lossas från de band, hvarmed de nu äro belagda, innan man bör tänka på att jnföra ep ovillkorlig utländsk handelsfrihet, del synes mig klart af följande skäl: 1:0 Bör man söka att genom frihet uti inrikes näringarna lifva industrien, så all derigenom möjligheten af en framlida concurrens med ullandningen må beredas. F della afseende underhjelper den ena näringen den andra, och livar och en kan, då priset fide varor, han sjelf consumerar, nedsältes, jemväl blifva i stånd alt sälja sin egen tillverkning till bättre pris. 3:o. Då man säger åt fabrikanten och näringsidkaren, örn du icke kan täfla med utländningen, sä lagg ner din rörelse, och använd dina capitaler och din arbetsförmåga på annat håll; så bör man väl förut hafva verkligen öppnat tillfällen för honom att verkställa en sådan öfvergång lill annat yrke. Klokheten fordrar det. Statsekonomien fordrar det. Rättvisan fordrar det. Nu äler är öfvergången till andra yrken i många fall förbjuden genom de ekonomiska författningarna. En jemförelse emellan näringarnas tillstånd i Sverige och andra länder, der de upprått en hög grad af utveckling, lärer icke utfalla lill de förras fördel. Det torde derföre böra undersökas, 0111 detta tillstånd är sådant, att man kan anse en fri concurrens nu kunna äga rum eller icke. De kunskaper och egenskaper, som i allmänhet i det praktiska lifvet erfordras, och isynnerhet för näringsidkaren finnas oundgängliga, äro: calculationsförmåga, affärsvana, ordningsoch hushållsanda. Hvad angår förmågan att uppställa en riktig calcul, så är den icke särdeles allmän hos Svenskarna. Man ser ofta, huru en uppställning af silfror vinner förtroende, utan att man gör sig mödan att undersöka dessa siffrors verkliga valör.
Stormägtigste Allcrnadjgste Konung! Hemliga Utskottet har äter med underdänig tacksamhet emvltagit ett dyrbart prof af Eder Kongl. Majus , näd i - ;z6 Den 8 December - nådiga förtroende, dä Eder Kongl. Majtt behagat infordra Utskottets underdåniga yttrande öfwer ert för Rikets framtida lugn och säkerhet högst wigkigc och grannlaga ämne, eller bestämmandet af det land, hwr-r. est f. d. Konung Oustal och Dest Ätt f^ola i framtiden wistas och åtnjuta dct underhäll, som af Riket denne Konung och Dest efterkommande kan berviljas. Hemliga Utskottet har icke uran den listigaste rörelse ahörr Eder Ma strö yttrade nådiga tänkesätt, sä ädelt Utmärkande Eder Kongl. Majtts ömhet för en nu mera olycklig Furste, sä nära med Eder Majtt beslägtad, mm tillika Eder Mattts Faderliga ward om Fäderneslandet och oryggelig» söresatks alt uprätthalla beståndet as de anstalter, Eder Kongl. Majtt med Rikscns Ständer för Rikekö wäl widtagit. Utsätter ffyndar derföre att i underdånighet full» görg Eder Majtts nädiga befallning och att beswara följande af Eder Majtt i nader sramstälde frager: i:o Är Sweitz det Land, hwarest f. d. Konum gen samt Dest G-mäl och Barn lämpeligast böra bo och wistas? 2:0 Bör cn säeMd »rnderhandling öfwer detta ämne öpnaö med Hans Majtt Kejsaren af Frankrike? och Z 0 Är den tidepnnkt da Swerige erhållit fred med sina st »der, åtminstone med de twänne mögligaste, den mäst ttenligg för Hans Majtts f. d. Konung 6r>nrsk ^.aolpd , Dest Gemäls och Barns flyttning till Utrikes öxk?
Ridderstaj per och Adeln anse detta mäl för i dag böra hwila, j och Den 8 Mars» S67 och dest pröfning och afgörande icke mera i morgon kunna förwägras. Ropades Ja. Grefwe körner, ^äolpli 6öran. I sädant fall och dä de öfrige Riks-Standen förmodeligen förehafwer detta ärende i den ranka, at detsamma äfwen i dag hos Ridderskapet och Adeln förehafwes, anhäller jag ar de malte genom en Deputation genast blifwa underrättade, at detsamma härstädes pä naara fa Ledamöters begäran blifwit lil nasta plenum hwilande. Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde hara proposition, hwilken bifölls; och Grefwe hamilton, Hxel, afgeck efter nägon stund med Deputation, sedan följande ?rotocolls Utdrag blifwit justerat: Utdrag af?rotocollet, hällit i Högloft. * Ridderffapets och Adelns klenum den 8 Mars 1810. S. D. Sedan fiere Ledamöter af Högloft. Nidderjkapet och Adeln yrkat den i Riksdagsordningens 49 §. stadgade rättighet, at pa bordet lägga et mål, som andra gängen hos detz Ständ företages, blef Bewillnings-Utffotters denne dag andra gängen företagne Förslag til Bewiilningens fördelning, för i bag hwilande, för at i nästa plenum til afgörande företagas: hwilker ffulle de öfrige UespeÄive Standen manligen tilkännagifwas. Före - 268 Den 8 Mars. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 300 Den 19 December. emot merbemälte Plakat i denna del, ser det icke ogärna tillämpadt på dem som finna mer nöje uti att samlas omkring Guds Ord. Det kan icke vara Hr Tham obekant att äfven inom Högv.
Höghet Hertiginnan af Söder_ ”manland, nu mera Hennes Majit EnkeDrott. ”ningen och Hess Höga Gemål, år 1774 uprät”tades, som af den serskildta Försäkran, hvarmed ”detsamma af Högstsalig Hans Majit Konung ”GUSTAF lil under den 24 April nämnde år ”bekräftades. ”Enligt hvad desse handlingar utvisa, är Hen”nes
Instämmande uti oftabesagde Skogskommittés yttrande om nödvändigheten af särskilda åtgärders vidtagande till förekommande af såg-priviiegiernas missbruk, afrådde dock motionären ifrån beträdandet af den väg Kommittéen föreslagit, nemligen att oförminskade bibehålla ifrågavarande kronotrakter och ställa dem under Skogs-styrelsens och jägeri-betjeningens vård och uppsigt, Något bättre kunde sågverks-egarne sjelfve icke önska sig, ty allt förblefve då på gamla foten, de finge endast andra personer att göra med och de blefvo alldeles befriade ifrån framtida konkurrens och ifrån den säkrare uppsigt, som kunde utöfvas, utan ersättning af allmänna medel, utaf sjelfständiga kronohemmans åböer i grannskapet. Visserligen voro inom Norrbottens län 3 Jägmästare helt nyligen tillsatta, men att desse, bosatte uti städerne, föga kunde uträtta på 8 å 9 hundra qvadratmils område, ådagalades utaf Konungens Befallningshafvandes i länet till Kongl Maj:t den 30 Oktober 1856 aflåtna underdåniga utlåtande i frågan. Uppsigten emot åverkan inom ödemarker, der man hade nog af att hinna ifrån närmaste nattherberge till sjelfva skådeplatsens gräns och hem igen på dagen, utan att se sig om, än mindre stadna i vägen, vore icke värd hvad den kostade. Äfven med flere hundra jägare kunde det öfverklagade missbruket icke förebyggas; ty sågverks-egarne hade vanligen fått något skattehemman åt sig enkom afvittradt här och der intill de vidsträckta krono-trakterna och de hade rätt att såga huru mycket som helst ifrån egen skatteskog. Hvad som komme inom skattemanna-området, medan vakten hvilade, kunde ingen åtala. Utom det att krono-trakternas behållande under Skogs-styrelsens vård således icke kunde förhindra deras förödelse, strede denna plan helt och hållet emot den grundsats, som uttrycktes uti alla afvittringen rörande författningar, hvilka förnämligast afsågo landets fortgående intagande af en sjelfbesuten allmoge, ehuru det varit förhindradt.
Sedan jag nu yttrat mig öfver de speciella anmärkningarne emot SkiftesStadgan, kommer jag till en allmän, som är den vigtigaste af alla. Förhållandet är, att 1809 Den 6 ApriJ e. m. 35g års Ständer skillde den Ekonomiska Lagstiftningen från den Civila och Criminella, samt öfverlemnade den förra till Konungen. Detta tolkas nu sålunda, att ehuru 87 §. Regeringsformen föreskrifter, huru alla Lagfrågor, som af Konungen framställas, skola behandlas, fästes ej vidare afseende härå, än att, sedan man genom ofullständiga Propositioner gjort Ständernes öfverläggningar temligen beniga, utfärdas, i följd af Ständernes Betänkanden, en Ekonomisk Lag, som innan korrt förändras till en Ekonomisk Författning, och hvarigenom ofta de af Konung och Ständer gemensamt stadgade grunder för Ekonomiska Lagstiftningen, rubbas eller upphäfvas. Orsaken torde komma derifrån, att vid våra Universiteter, der Embetsmännen bildas, Grundlagarne föga läsas, och allmänna Lagen förklaras sålunda: att hela ByggningaBalken och de 8 första Cap. af HandelsBalkcn anses tillhöra den Ekonomiska Lagstiftningen. Deruti ligger grunden, att begreppen äro så förvända, alt man anser frågor, som hafva det största inflytande på äganderätten, tillhöra den Lagstiftning, som blifvit öfverlemnad åt Styrelsen ensam. Åtskiilige föreskrifter i den 1111 ifrågavarande SkiftesStadgan, och i:sta Cap. ByggningaBalken, stå i ett sådant sammanhang, att det visar sig klart för mig, att om Rikets Ständer nu medgifva dessa ämnens behandling, såsom endast tillhörande den Ekonomiska Lagstift - 36o Den 6 April e. ftit ringen, skola vi efter 12, i5 år få se sådane ändringar på samma väg vidtagas, som skola hafva de vigtigaste följder för äganderätten, och kunna skaka dess innersta grunder.
Då ändamålet med en boskilnads-lag måste vara, att bereda den ena maken skydd för den egendomsrätt, som genom allmänna lagen är samma make tillförsäkrad, är deraf en gifven följd, att då denna egendomsrätt hotas, då bör ock boskilnad kunna vinnas. Om nu ock gällande boskilnads-lag må anses i detta fall skydda mannens rätt, så är dock hustruns långt ifrån bevarad. Hon äger nemligen ingen dispositionsrätt öfver boets tillhörigheter, — och en hustru måste derföre nu icke sällan åse, huru hennes egendom genom mannens åtgärder icke allenast hotas med förstöring, utan verkligen dag från dag allt mer förskingras, utan att hon äger makt att sådant förhindra. Och den af lagen nu anvisade tidpunkt för henne att söka boskilnad blifver i allmänhet den, då ingenting vidare återstår att berga. Så hård eller, kanske rättare, så ofullständig är gällande lagstiftning i ämnet, — och denna brist träder desto skarpare i dagen vid de ingalunda sällsynta fall att det just är hustrun, som i boet infört hela den af mannen förskingrade egendomen. Af dessa orsaker och för att bereda hustrun i ifrågavarande hänseende lika skydd, som mannen redan enligt lag äger, uppställer förslagets 2 g vissa kategorier, som särskildt berättiga hustru att söka boskilnad, — och Utskottet har funnit dessa stadganden vara af så stor vigt, alt ensamt saknaden af dem påkallar en ny boskilnads-lag. Af lika stor vigt är dock äfven den i förslagets 12 och 13 gg uttalade grundsats, att, i följd af boskilnaden och så länge denna varar (se 15 g), makarnas ömsesidiga giftorätt upphör i sådan sednare tillkommen egendom, som de ej gemensamt förvärfva. Denna princip omfattades af flera Ledamöter inom Lag-kommittéen och antogs af Högsta Domstolen vid granskning af Lag-kommittéens förslag till Civil-lag. 1 enlighet med de inom nämnde Kommitté uttalade grundsatser visas äfven i motiverna till föreliggande förslag, hurusom omförmälde princip, långt ifrån att strida emot grunderna i 1734 års lag, tvertom synes derur framträda. Billigheten af detta stadgande är ock så påfallande, att någon tvekan derom ej borde uppstå.