Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Några Ledamöter hafva ansett 42 §• höra oförändrad bibehållas, sådan den finnes i nu varande Riddarhusordning. Det är naturligt, att för dem, som önska andra uppropets bibehållande, är detta det bästa. Jag hemställer blott, om icke orden: för hans bänkj kunde ändras till: för hans nummeremedan bänken nu aldrig plägar uppropas vid andra uppropet. Friherre Cederström har alternatift föreslagit, att antingen i Mom. af /fi §. skulle införas i stället för 3i §. i Utskottets förslag, eller också hela 41 §• upptagas till contraproposition. Jag hemställer, om det icke i sådant fall vore bättre, att man finge det första af Friherre Cederström föreslagna alternativet till contraproposition, då man åtminstone hade vunnit, att få bort från RiddarhusOrdningen en del, som tyckes höra till Ordningsstadgan, samt en del, som icke bör stå på någondera stället. På ett ställe står nemli-, gen, att ”ingen äger rösta, som icke behörigen antecknad blifvit, och inträdespol”letten medhafver.” Då man icke äger komma in i RiddarhusSalen, säger det sig sjelf, att man icke eller äger rösta, och således är detta tillägg obehöfligt. Jag hemställer derföre, om icke redactionen må inskränkas derhän, alt i Momentet i 4i §• må in - 32 Den 10 Augusti f. m. sättas i stället för Utskottets 3i §, och det sednare Momentet ändras till den 42 §• Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Adolf Göran: Då jag nu uppstiger att tala i ämnet, utber jag mig, att Ridderskapet och Adeln anser mig talande icke såsom Embetsman, utan såsom Ledamot af Ridderskapet och Adeln alltifrån 1800 års Riksdag. Om, under den förflutna tiden ifrån 1800, man hade proponerat Ridderskapet och Adeln att utesluta andra uppropet, tror jag det icke hade blifvit väl upptagit. Andra uppropet existerade äfven åren 1786, 1789 och 1792.
Där finnas alla nationalmusei konstslöjdssamlingar, Skansen och Nordiska muséet, i hvilka man kan lära känna både enklare och dyrbarare konstslöjdsföremål och olika tiders stilar. Där finnes nationalmuseums tafveloch skulpturafdelningar. Men det tar tid och behöfver vägledning, innan man bland allt detta myckna värkligen lär sig urskilja.B B En god hjälp är Eichhorns lilla, illustrerade bok öfver De bildande konsternas historia, häftad 2 kr. En utmärkt samling af afbildningar från konstens olika perioder finnes i det billiga arbetet: Europeisk kulturhistoria af Bang. Pris häftad 8 kr. För den, som vill studera olika stilar, anbefalles ett arbete om Konststilar, bearbetat af E. Wrangel. Med 250 illustrationer. Genom flitiga besök i museerna och genom en öppen blick för allt, som möter oss af vackert eller fult på gator och torg, lära vi oss dock småningom upptäcka orsakerna hvarför den ena byggnaden som t. ex. Petersénska huset vid Munkbron, eller adelsklubbens hus vid Kungsträdgården, Hallwylska palatset vid Berzelii park, Bünsowska huset vid Strandvägen, teknologiska institutet i Kungsbacken, Adelsköldska villan på Villagatan, elektricitetshuset vid Smålandsgatan behaga oss så oändligt mycket mer än de hus, som omgifva dem. Eller hvarför t. ex. den ena statyn ger oss intryck af lif, den andra af död och därför lämnar oss alldeles kalla. Eller hvarför den ena taflan för hvar gång ger oss en ökad glädje, medan vi ledsna på den andra, hvars ämne kanske först tilltalat oss så, att vi föredragit den framför andra, i själfva värket värdefullare. Villkoret för att finna skönheten är att söka den; villkoret att lära förstå den är att älska den! Då tränga vi med hvarje dag allt mer in i dess väsen, lära oss finna de äkta skönhetsvärdena och erhålla sålunda också möjligheten att åt vårt enda, lilla fattiga rum gifva en sådan prägel, att den som där inträder, skall känna att dess väggar omsluta en människa, hvars lif blifvit lyckligare genom att hon kan njuta och välja det sköna. På landet är det ibland herregården och kyrkan, men dock mäst naturen, hvilken understöder och utvecklar skönhetssinnet.
Hvad sjelfva saken beträffar, är jag af samma lanke som Herr Bildt, och har således ingenting att i detta afseende tillägga.” Herr Tornerhjelm, R.: ”Jag, för min del, kan icke finna något skäl att utsätta tiden för riksdagens öppnande sednare än till den 15 Oktober. Lika med Herr Bildt skulle jag tvärtom önska att tiden framflyttades, och just på detta rum, då Ridderskapet och Adeln skulle uttala sin önskan angående denna fråga vid en föregående riksdag, tog jag mig friheten föreslå deri 15 Oktober just med afseende på de beqväniligheler, som då ännu förefinnas för resande. Dem som bo i Stockholm kan del göra detsamma, när riksdagen börjar, men man bör väl i främsta rummet taga i betraktande lättheten i kommunikationer för dem, som bo 50 å 60 mil från hufvudstaden.” Trot.-Utdrag dm 30 Mars 1860. 301 Friherre Cederström har yttrat såsom skål för uppskof med riksdagens öppnande till någon dag emellan den 1 och den 15 November, att under Oktober månad upptages potatisen, tjenstelolkets flyttningstid inträffar, o. s. v.; dessa skäl tror jag hafva ingenting alt betyda, då något så vigtig! som riksdagens öppnande å andra sidan skall tagas i betraktande. Jag förenar mig i Herr Bildts yrkande att nästa riksdag må taga sin början den 15 Oktober. S. D. Föredrogos och biföllos Sammansatta Lag samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 24 dennes bordlagda Belänkanden: N:o 6, i anledning af väckt motion om anställande inom hvarje församling af särskild kassaförvaltare al kyrkans och folkskolans medel; och N:o 7, i anledning al väckta motioner om ändring i nu gällande bestämmelser rörande underhåll af allmänna vägar.
Af Herr von Hartmansdorff, som erindrat, att Utskottet väl i premisserne a£ sitt Betänkande upptagit en af Herr Hartmansdorff väckt motion, men ej densamma besvarat. Denna motion hade åsyftat: att Riksens Högloft. Ständer ville hos Kongl» Maj‘.t i Underdånighet anhålla, att, i likhet med hvad som skett i Statsförvaltningens öfrige grenar, måtte Undersökas och utredas hvilka och huru stora tillgångar finnas analagne åt lärostaten, synnerligen Presterskapet i Sverige? Huru de äro fördelade och använde? Hvilka och huru många ekklesiastika personer linnas? Hvad de hafva att göra? Hvilka förrättningar de böra åtaga sig eller befrias ifrån? Hvarefter borde uppgifvas och föreslås, hvilka indragningar och besparingar sorn skulls kunna göras af personal och material, samt slutligen huruledes tillgången å båda delarna 1S52 Eesv. oell Ekon. Ut sk. Éctankandeft. måtte kunna så begagnas, att icke allenast religionens, utan äfven den öfriga undervisningen i Riket fullständigare och syftesenligare än hittills meddelas. Hvad Utskottet an fort mot en undersökning och ny reglering af Presterskapets rättigheter, att nemligen detta skulle vara stridande mot Ståndets privilegier, förmenar Herr Hartinans■* dorff vederläggas derigenom, att i sednare tider och städse Pastorater blifvit äammaaslagne och klufne, nya stift inrättade m. m., hvilket allt gifyit anledning till ökade eller förminskade inkomster för PresteStåndets medlemmar, utan att detta, Herr Hartmansdorff vetterligen, blifvit öfverklagadt.
Direktionen öfverlemnat att, i sammanhang med Riddarhusbyggnadens yttre reparation, gå i författning om förändrad inredning af Riddarhussalen, Direktionen ansett sig ej böra underlåta att fästa upmärksamheteu derpå, att, derest gaslysning å Riddarhuset bör anordnas, sådan anordning synes lämpligast böra vidtagas i sammanhang med berörde förändrade inredning af Riddarhussalen, hvarföre Direktionen hemställt, att Högloft. Ridd. och Adeln behagade nu till pröfning och afgörande uptaga den uppskjutna frågan om gaslysnings användande uti Riddar huset. Med öfverlemnande af detta Memorial får Utskottet, som för sin del anser användande af gaslysning såväl i Riddarhusets förstugor och trappor och i de för närvarande särdeles illa och svårt upplysta Kansli-, Läsoch Arkiv-rummen, som ock inuti sjelfva Riddarhussalen, vara ändamålsenligt och i flera hänseenden fördelaktigt samt troligen äfven ledande till besparing i kostnad i jemförelse med den nuvarande belysningen medelst ljus och lampor, böra vördsamt hemställa: att åt Riddarhus Direktionen måtte öfverlemnas att, i sammanhang med den nu pågående reparationen af Riddarhusbyggnaden, gå i författning om inledande af gasrör samt anbringande af gaslysning i Riddarhusets förstugor och trappor, de s. k. Secreta Utskottsrummen i nedre våningen samt hela öfre våningen äfven som för öfriga lokaler inom Riddarhuset, der sådant kan anses lämpligt; hvarefter Riddarhus-Direktionen jemväl lärer vid nästa Riksdag göra framställning om Utlaga till Högloft. Ridd. och Adelns Prof. vid 1857 <ärs Riksdag •i Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 21. ersättning från Statsverket af utgifterna för detta ändamål, i den mån det kan anses åvägabragt för Höglofl. Ridd. och Adelns behof under Riksdagarne, i likhet med hvad som egt rum i afseende på kostnaden för anbringande af gaslysning i de öfriga tre Riksståndens Kanslioch Sessionsrum. Stockholm den 7 Dcc. 1857.
Uti Orterna der Canalarbetet drifves, och så länge det varar, är det en lättnad för rörelsen, och i samma nran-rn^on vinst för Verket, om äfven den förenämnde niindsta valeuren får utgifyas. Då BandoFullhingtige och Revisorerne controllera att Diréötionen icke utfärdar Assignationer utöfyéT Verkets fond, så bör ju en ömsesidig säkerhet anses vara vunnen: hvad derutöfver fordras, synes icke vara nyttigt, heldsC^när det innefattar en rubbning uti eif redan etablerad ordning. ’ 1 biv ' -■» - / ?h. *. >110 I Vid 6;te Momentet erirtrdr jag Wollt, att då der talas om productiva Näringarne, matte väl dermed fösvstås Käringar*i allmänhet, med en lika rättighet'till Lån förVAhhteliga deras idkare. Vid meddelande aff Lån måste en Discontförvaltifing'i första fihÅ - Den »I Juli e. m. »523 znet se till, att fullkomlig säkerhet finnes; i det andra förekommer sedan iakttagandet af en proportion niiringarria imellan, då icke alla säkra Länsökande kunna bispringa?. Huru denna proportion blifvit iakttagen, får jag upplysa af de sammandrag yjd GöthaCanai Discont blifvit gjorda. Af hela utlånings fonden lemnades till o-. Handeln. Andra Näringar. '■ill. vl ‘t t ■' ■ *'-i ?t"-7 / i Fgrsta året 1810. 61 ProC. — 59 ProC. r d,o ion. 50 5° -01 loi f). , 1 53 - _ 62 t mi i?qiv iöfo56 - _ 64 Biabntm "funnen*. • i . ‘ \ pär '■ Lpär BancoUtskottet funnit limiteran 4^^, { till dejp iTifVrMomentet utsatta suuajuior ilyr meddelande af Lån angeläget, får jag dopk> för jnin del påminna, att afskrifnjtngy.
Zoë smög sig fram till fönstret och såg ut, gömd bakom den tunga damastgardinen. Han galopperade bort genom parken — en stolt, präktig galopp, som visade hur väl han satt i sadeln. Zoë påminte sig knappast ha sett någon rida så väl, och hon undrade ett ögonblick, hvad den unge officeren kunde heta. Men hon tyckte sig bestämdt ha hört den der rösten en gång förr. Medan hon stod der och letade i sitt minne, knackade det ett par sakta, men ifriga slag på dörren. Hon vände sig om: » Entrez! Det var Lotten, kammarjungfrun. Hon kora med hels-ningar från grefven, att nu kunde generalen komma hvilken timma som helst, och grefven ville öfverlägga litet dess för innan vis-å-vis dejeunem. (Slutet följer.) H. A. Rings drapa. Under titeln » Dikter af H. A. Ring » utkom till sist-lidne jul en samling rimmade och orimmade versstycken, inför hvilka en literaturanmälare är ursäktad, om han står alldeles handfallen. Helt enkelt derföre, att boken — det är en volym på öfver 300 sidor — omöjligen kan räknas tillhöra literaturen, änskönt den framträder med anspråk, som vore den ett evenemang inom den svenska vitterheten. Nå ja, ett evenemang är det ju på sätt och vis, att en person, som i åratal sysslat med literär kritik, ger ut ett arbete så fullständigt blottadt på literär begåfning och der * jämte så sorgligt vittnande om brist på sjelfkritik. Det är denna herr Rings egenskap af literaturgranskare som i främsta rummet bestämt mig att granska hans diktsamling. Han har sjelf skulden, om kritiken blir skoningslös. Mitt bemödande skall vara att opartiskt och rättvist men med den största uppriktighet säga herr Ring, hvarförc han icke bör upptaga sin tid med att skrifva vers. Men först ett ord om bokpermar. Då man står der vid bokhandelsdisken och väljer bland julliteraturens alster för att finna en lämplig julklapp it låt oss säga en ung svärmisk flicka, blir det gerna en diktsamling man stannar för. Ej alltid är det då författarenamnet utan kanske lika ofta en vacker perm, som far bestämma valet.
Derigenom ur ali betänklighet undanröjd, emedan dea omyndiges fordran kommer alt aga förmånsrätt tili fastigheten från och med samma dag förmyndaren blir nämnd; men ehuru dessa frågor kunna skiljas ål, uppstår dock för bifall till den af mig sednast omnämnda en betänklighet, hvarpå jag är skyldig att fästa uppmärksamhet, så mycket mera, som jag ofta åberopat och ofta kommer att åberopa densamma, nemi. den betänkligheten, alt då vi böra kunna hoppas att snart få nya lagen antagen, så böra vi icke gå densamma i förväg med partiella beslut; och ehuru jag finner både möjligt och nyttigt att åtskilja frågorna, skall jag dock af det sistnämnda öfvervägande skälet icke yrka deipå. Frih. Cederström, Anders: Innan jag kommer alt yttra mig öfver förevar, betänk., anhåller jag ali Hr Ridd.- Secret;n behagade upplysa, huru detsamma blifvit afgjordt af de öfriga Stånden. Underl. Ridd.Secret. tillkännagaf, att PresteSt. arslagit LagUtskls utlåt. N:o t38, att BorgaieSt. godkänt N:o 81 med det i utlåt. N:o 138 gjorda tillägg, och att BondeSt. afslagit dessa betänktn utom hvad angår den i betänk. N:o i38 af Utsk. gjorda hemställan, att R. St. mätte hos K. M. i lind. anhålla, det presterskapet i nåder anbefalles, att uti de förteckningar öfver liinade dödsfall, som vissa lider afåret böra af presterskapet till häradshöfdingarna af magistraterna afleinnas, jemväl uppgifva, om efter de aflidna finnes omyndiga barn, så vidt kunningt är, hvilken hemställan Ståndet bifallit. Frih. Cederström: Sedan delta betänk, sålunda blifvit hufvudsakligen afslaget utaf tvänne Stånd, vill jag icke uppehålla tiden med att till besvarande upptaga de anmärkn:r, som blifvit framställda mot den åsigt jag hyser,efter målet i alla fall förfaller. Hr Frih. o.
4. för namn-underskrif ten) hvilket gör något öfver 1jsk. stycket.” ”Uti Engelska Banken hållas de närmare förhandlingarne vid dess sedeltillverkning hemliga, men då olficiela handlingar ådagalägga, att denna Bank år 1831 med en sedelstock nämnde år uppgående till 20 millioner pund sterling och icke utgifvande någon sedel under 5 pund sterling, för sedelpapper utbelaite 4,806 pund stelling (ä 12 R:dr De flesta Privat-Banker i Riket låta tillverka sitt sedelpapper vid Tumba, hvilket de sannolikt icke skulle göra, derest papperet kunde vid annat Pappersbruk, under lika säker kontroll för billigare pris erhållas. Dessa Banker kunna ej heller anses betala mindre för deras sedelpapper, än Riks-Banken för sitt, hvilket torde ådagaläggas deraf, alt då bokförda priset å papper till Riks-Bankens sedlar ä 2 R;dr och 32 sk., som är färgadt och beslår af 3 lameller samt tiliverkadt af endast lin, utgör 7 R:dr för 1.000 st., kostar papperet till Privat-Bankernas sedlar af lika storlek, men ofärgadl och enkelt samt tiliverkadt af blandad lin,och lump 5 R:dr per 1,000 stycken. Det synes sålunda kunna antagas, alt Rikets Ständers Banks sedeltillverkning, besörjd under erforderliga kontroller, icke för närvarande åtminstone skulle vid annat pappersbruk aflöpa för lägre kostnad, än vid Tumba. Beträffande de af motionären i öfrigt anförda omständigheter, och deribland försl uppgiften om del, enligt bans förmenande, stora antal ”kontrollörer och skrifvare”, som utsändes till Bruket, då tillverkning af papper till de större sedel-valörerite skall företagas, får Utskottet upplysa, att vid dylika tillfällen en kommissarie elier kamererare och en lägre tjensteman, således blott 2:ne personer, å Bruket öfvervaka tillverkningen
Obligations beloppet icke far öfverstiga hvad i Capital och Rantz erlägges. ^ ' Vid 7. momentet 3. §., deruti föreskrifves, att räntan å 3 Procents Reverser, hvilka äro ernottagna uti Discont-Liqvider endast såsom Hypo thek, skall, vid slutlig liqvid, beräknas till dea 1 October 1817; hafva någre värde Feda. möter af Höglofl. Ridderskapet och Adeln anmärkt , att detta stadgande i så måtto skall vara overkställbar, att desse Papper äro till en del emottagne af Disconterne och i Liqvid beräknade med ränta till depositions-dacen, i stöd af Domare-Magtens Resolution och Utslag, och en annan del åter är deponerad, utan att inom Discont-Verjcen skall kunna utredas af hvem. Med anledning häraf, hemställa Förenade Utskotten, att, vid slutet af 7 morn. 3 §• 1 sta Afdelningen, häst efter orden: Till den förste October 1817 upplupne ränta, må tilläggas: "Ar liagandes det Fullmiigtige, att, med undantag af den å 3 Procents Rev er ser ne, jemlikt Executorers eller Domstolars Utslag, godtgjorde ränta, af vederbörande Discont-Directioner fordra reda för den ränta <! 2®4° Staisoch BanfoUtskottens Bettini andem 3 prooents Reverser, som uti Lane - Liqvider blifvit Låntagaren till godo beräknad jör längre tid, än till den (i) October 1817. Vid slutet af 9 mom. i 3 §., rörande de bevis, hvilka skola utgifvas, i afseende på möjligt öfverskott • på utredningen af Götha Canal !Bo'agssamt Malmö Discont •
Men i den mohn man härutinnan finner pligtens fordringar vara stora, modfälles man snart, vid besinnandet af den enskildta Representantens oförmåga att, som sig vederborde behandla ämnet; allt hvad man i egenskap af Representant härvid kan åstadkomma är först och främst, att beklaga det aila Styrelsens åtgärder och företag endast åsyfta ökade utgifter, och att dessas föremål understundom icke torde kunna uthålla pröfningen i anseende till beslutens obestridliga nödvändighet; stt åter upprepa hurudet är styrelseorganernes åliggande och pligt, att tänka för Folket, att arbeta för dess bästa; att forska efter det felaktiga uti organisationen af hvarje del, och att rätta och att afhjelpa dessa brister då de en gång äro fundne; att utarbeta förslager till åstadkommande af den största möjliga verkan genom de minsta möjliga skattebidrag. Otti ingen lärer linnas, sorn vill neka, att dessa äro ovilkorliga Embetsmannaåligganden; så lärer man utan tvifvel också finna huru omöjligt det skulle blifva för Representanten, att vilja försöka att göra en sådan slags verksamhet till ett åliggande för sig; han nödgas inskränka sig till klander öfver det påt»gligen felaktiga, oberäknade, eller uti åfgärderne illa beräknade; till klagan öfver underlåtenhet uti det godas främjande. Vi<l betraktande af Hufvudstadens närvarande läge, uppkomma hos mig många an - Den ~ .TuLi f.m. 93 ledningar till förundran, öfver alla de kostnader, som å militaire etablissementerne härstädes blifvit nerbgde, just sedan den tiden Slockholm framställer en så äfventyrlig och betänklig punkt för försvaret.
I:o understöd för högre Folkskolor 12,000; — 2:o Seminarier 45.000: — 3:o understöd åt Seminarii-elever 20,000: — 4:o förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för lifgifvande af läroböcker, kartor in m. för folkskolorna 10.000: — 5:o arlvoden och resekostnader för Skole-inspektörer . 17,000: — Sgr 104,000: — Och af återstoden böra utgå: 6«o till löneförbättring åt de vid nu befintliga folkskolor anställde lärare, hvilka icke hafva 400 R:dr i ärlig lön, oberäknad! husrum och vedbrand 80,000: — 7:o till Kongl. Maj:ls nåd. disposition, lör folkskoleväsendets utveckling och förbättring 75,000: — Till sammans 259,000. R:mt. 1,311,650 STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 18G0. Rättelser uti Stats-XtsIiMttefs Lt!å(siit<Ie Ms® 833. Sid. 80 rad. II—13 uppifr. står: en summa af 1,102,009 R:dr 80 öre, innefattande nuvarande statsanslaget, 1,038,741 R:dr 37 öre, med den tillökning af 65,268 R:dr 45 öre — läs: en summa af 1,106,009 R:dr 80 öre, innefattande nuvarande statsanslaget, 1,038,741 R:dr 37 öre, med den tillökning af 67,268 R:dr 43 öre.
Af den uppgift, som man äger öfver anslagen för cathedralskolorna i allmänhet inom Den 7 December e. m. 2 23 Riket har det befunnits, att den i Upsala icke har fullt hälften så stort anslag, som hvar och en af de öfrige, hvaremot den har ett, i förhållande till dessa, jemförelsevis strörre antal lärjungar. Upsala cathedralskola hade nemi., under loppet af år 1843, 293 lärjungar och ett anslag till lärarnes lönande af 4,620 r.dr, hvaremot en annan skola den i Westerås under samma tid haft 116 elever, men 10,150 r:dr i anslag. Ungefär ett lika förhållande är med de öfrige skolorne, ehuru lärjungarnes antal något varierar. Antalet af lärare vid Upsala cathedralskola är lika betydligt, som vid de öfrige skolorna i Riket, men dels tjena de för knappa löner, dels hafva de inga alls; de uppfylla sitt åliggande att undervisa ungdomen endast af nit för det allmänna hästa. Under sådane förhållanden anser jag, att R. St. äga många skäl att bevilja något anslag för Upsala cathedralskola; men då R. St. icke kunde ingå uti en organisationsfråga, uti pröfning eller bestämmande af huru mångå lärare, som böra anställas, och uti hvilka ämnen, så anser jag att R. St. icke kunna ingå i någon lönereglering i och för lärarne i denna skola; och får jag med anledn. häraf till R. o. Ad. hemställa, det R. o. Ad., i enlighet med sitt förut i detta ämne fattade beslut, ville bifalla, alt ett anslag af 3000 r:dr ställes lill K. M:s nåd. disposition att användas till lärarnes aflöning vid Upsala cathedralskola. Hr Tersmeden, Nils: Den långa discussion, som föreföll då detta ämne första gången inom det H. Ståndet förevar, tycktes väcka Ståndets lifliga intresse, och var det också med ett allmänt bifall, som det II. Ståndet för sin del tillstyrkte ett särskildt anslag af 3000 r:dr för Upsala cathedralskola.
Sedan emedlertid Idof-Rätten år 182S blifvit tillökt med en division, skedde den fördelning i arbetet, att hvar och en af divisionerne under berörde tid, eller den såkallade sommar-vacancen kom att tjenstgöra tre veckor, med skyldighet för den division, som tjenstgjort de första tre veckorne, att förblifva i verksamhet emellan höst-sessionen, som slutade vid jul, och vår-sessionen, derunder likväl icke någon ovilkorlig tjenstgöring kom i fråga förr än dagen efter Trettondedagen. Men som ledighet under vintern ansågs mindre nödvändig än under sommaren, som vore bästa tiden för stärkande af krafter och hälsa, har Kongl. Maj:t, uppå Hof-Rättens hemställning, medelst Nådigt bref den 3o Juni 1837, tillåtit, det må vår-sessionen börjas den 10 Januari, eller, derest denne dag vore söndag, påföljande söcknedag, samt slutas den 3i Maj, med rättighet för IIof-Rätten, att åtnjuta en veckas ledighet vid Påsktiden, såsom dittills varit vanligt, hvaremot den förr tillä!na ledigheten i veckan efter Pingsthelgdagarne komme att upphöra; och skulle höst-sessionen taga sin början den 28 September samt fortfara Lill och med den 22 December; hvarförutan under mellanliden om sommaren, utgörande sexton veckor, Hof-Rättens divisioner borde skiftesvis tjenstgöra fyra veckor hvardera, med skyldighet derjemte för en af Hof-Rättens divisioner att för afgörande af sådana ärenden, som icke kunde tåla uppskof, sammanträda mellan höstoch vår-sessionerne samt under ledigheten efter Påsk. I afseende på Gölha Ilof-Rätt voro beslämmelserne till en början deremot olika.