Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Verkande inom en af Rikets större afdelningar, utgör den ock Sveriges största Privat-Bank, Folket tyckes vara mycket belåtet med denna inrättning, hvars nytta synnerligast visade sig under för 1 idet års spannemåls-brist och deraf följande behof af penningar, hvarmed Banken utan småaktige åsigter vid Säkerhels-handlingarnes granskning, undsatte mången Lån-Sökande, som eljest blifvit utan brödföda för Sommaren. X allmänhet är dock en återhållsamhet önskvärd i afseende på Låns beviljande åt allmogen, hvars rörelse och näringar icke aro belåtne med Lån på kort betalningstid, och lyckligtvis är förhållandet inom detta Län sådant, att dess allmoge är i Privat-Banken skuldsatt för en, relativt till folkmängden ringa Summa. Ett Brandstods-Bolag till försäkring af hus och Lösören å landet föreslogs af Läns-Styrelsen år 1887 och antogs utaf ungefärligen en tredjedel af Länet, som derigenom endlledigades från de gamla, merendels ändamålslösa Brandstods-föreningarne Socknevis. Eders Kongl. Maj:t har i JNTåder fastställt det nya Bolagets reglemente och den i4:de nästkommande Mars vidtager Bolagets verksamhet och förbindelse alt ersätta timade Brandskador. Bolaget har icke någon Gassa , utan sammanskjuter vid hvarje Brandskada den belöpande ersättningen i mohn af hvarje Bolagsmans husoch Lösöre-värde. Härigenom får den Brandlidande full och snar ersättning och de icke sällsamma Brandstods-lvisterne komma hädanefter att upphöra, så vidt det nya Bolagets verksamhet sig sträcker. Det är lill förmodande att den större delen af Länet, som afsagt sig inträde i Bolaget, skall, på sätt Reglementet medgifver, småningom sluta sig till 21 detsamma och hela Länet slutligen komma i åtnjutande af de välgörande resullater, sorn med inrättningen afses. Polisen i Länet handhafves nu som tillförene.
Ah, de där skrifvande damerna — siden och juveler, hvilka ofta blott buros af tvinja, ni vet ju min gamla motvilja för det där gande konventionella skäl, under hela skenet af ett behagsjukt, bortskämdt barn klappade månherrskapet. » gen gång ett ädelt hjärta, som gärna skulle dela Hon nickade och drog litet på munnen. » Ja, men det är ju orättvist, om de skrifva en fattig, redbar mans lott — bara den fattige, redbare mannen toge mod till sig och sjönge bra — gör den här det? » » Ja bevars, » medgaf Brink retligt, » men på ett rent ut. tokigt program: kvinnoemancipationen — med Alltsammans ett litet stilistiskt mästerstycke konsekvenser, som ta sig bra ut på papperet, af slående, retsamt klar öfverbevisning. men blir tokiga i praktiken. Om jag kunde be» Att jag inte passade på och högg henne in gripa, hvem det är — ett plågofrö är hon emelflagrant! ! » mumlade Fredrik Brink och lade in lertid, men redaktörn har sina idéer ... » » Och litet mer tolerans — hur är det ordsprå- manuskriptet på redaktörens bord. Om några dagar hade uppsatsen influtit. ket lyder: äfven den andra parten. » Odet hjälpte vår litteratör i hans upptäckts» Må höras, ja, men jag tycker vi hört nog nu, och i inte är det värdt att söka inbilla mig, att funderingar. fruntimmer, som sudda med bläck och i sina » Fröken Selma Noréus heter min Svea! » utdjupsinniga meditationer rifva fram snilleknölar ropade han, då han en dag var på visit hos humorister. En barnkammare är ett slags mikrokosmos — världen i leksaksformat. Där uppträda de mänskliga instinkterna och lidelserna i enkla, ursprungliga former. Där utkämpas väldiga strider, där höjas stolta anspråk, där göras manhaftiga ansatser. Det är bara rocken som är för kort, stridernas föremål som är för löjligt smått, krafterna för klena — annars är det j u de stora människornas lif upp i dagen!
Med dett valvakiottsqruNZ soM Mak dä förpKntningen skedde» och Ven cottrs söM gäller da inlösen sker» hwartill Utskottet afstytkk bifall af det ffäl, att en laglig uprättad afhandling enskilda personer emellan, ej af sednare författning hök kunna tubbas Lades pä horvet. — yp. 628 Den 17 Iunki UplästeS ett, ifrän Lag-Utfkottel inkommit me^ morial, rörande en föreslagen förändring af allmänna lagens stadgande i Z Cap. 2 Byggn. Balk. rörande ägors inhängning, hmarnti Utskottet afwen afstyrkt den föreslagna förändringen af det skäl, att en allmän före jurist för Vena ämne sällan lil alls orter kan wara fyllest lämpelig. Ladeö pä bordel. Föredrogs ett, ifrän Lag-Utskottet, inkommit memorial, rörande Riksdagsmännen kekr kUIslons frän Christianstads Län och /onrs jonssson» frän Calmare Län wäckra motioner om skärpning i straffet för ljufwar, hwarwid Utskottet förestagit, att. Lä denna fräga är i sammanhang med en allmän öfwcrsigt af hela brot.mälslagen, wid nu gällan» ds lag om tjnfwars afstraffning mä förblifwa, intill dest Riksens Högloft. Ständer komma i tilfälle att inga i vn allmän granskning af brottmälskagarne» Ladeb jemte nägra ledamöters särffilta meningar pä bordet. Uplastes ett, Lfrän Lag-Utffottel inkommit, memorial, i anledning af Riksdagsmännen k.ars 8venx^ Iona och kristers I^arsfons ingifne memorialer om uphäfwande af den i allmänna lagen skyldemän til» lagde rätt att börda ä landet försäld jord, samt Riksdagsmannen OI.onZberZs om bibehållande af Lagens stadgande i della fall. Ulffoti er förestår, Den i? Jun».
F rälse-Säterier * Frälse-Heraman Frälse-Skatte-Hemman Krono-Hemman Krono-Nybyggen med frihetsår Krono-Skatte-Hemman Ecclesiastique Boställen , , . Skatllagde bebyggde Lägenheter, sorn ej under något hemmans ränta äro inbegripne, Krono Dito obebyggde Dito, Krono Oskattlagde bebyggde Dito, Båtsmanstorp Backstugor ...••• Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från Hemman under ständig ägande-rätt „ . futsäde, afkastning och underhållne Kreatur, upptagne underl Dito på viss tid eller liistid^ jietnmans naturer, hvartill Lägenheterne höra . J Skattlagde Fisken af särskilte slag, som ej under något hemmans ränta äro inbegripne, Skatte Dito, Krono • • • • • * • * ' . Tullmjölqvarnar, deraf 5 med 4 Par stenar, 4 med 3 par och 9 med 2 pär dito Tullsågqvarnar, Grofbladiga Dito, Finblad iga ...•••• Dito, med rätt till Köptimmer från Kronans skogar Husbehofs-Mjölqvarnar, utan särskilt i Jordeboken påförd ränta Ilusbehofs-Sågqvarnar Hemmantal. Stampar Stångjerns-Verk, med dervid införlifvade och ej Ämneshammare . Masugnar . Jern-Manufaktur-Verk af särskilte slag Glasbruk „ Pappersbruk Tegelbruk Garfverier Kalkugnar Skeppsvarf . - Krono-Parker och Allmänningar, som tillhöra Kronan, af troligen öfver 1 millio Krono-Skogar, upplåtne, mot afgift af tunnelands rymd, Graninge Bruk Diverse Personer, som ej höra till viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fidei-Commisser n tunlands vidd Sinn m a 1.607*1! 1 658*603 l>UJOl76Ö C Utsäde af sedan. utsädet i ir afdra get. Bevillni ng. t, CIQ p: n r“ 2 c e1 c Efter Bcviilnings-Förordningen.
Jag finnér mig ingalunda vederlagd af Ilr von Hartmansdorff, utan förnyar min anhållan om afstag å Betänk. Frih. Alströmer: För att icke splittra meningarna, afstår jag frän den modifikation jag egentligen reservationsvis framställt. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm, att, sedan Hr von Hartmansdorff frångått sitt första yrkande och förenat sig med Gr. Posse och Hr Tersmeden, hvilka yrkat bifall till Ulsk:s Betänk., samt jemväl Frih. Alströmer afstått från sitt förslag till propos., endast vore yrkadt af Hr Ekströmer bifall till Utsk:s förslag med den förändring, att från de ärender, som skola tillhöra Ecclesiastik-Kolhm, undantagas de, hvilka angå heisovården, och att således sista meningen i förslaget torde blifva sålydande: ”de lill Ecclesiastik-DeparUtet hörande ärenden, med undantag af dem, hvilka angå heisovården”, samt af Gr. Sparre afslag å IJlsk:s Betänk. Efter sedermera framställde med blandade Ja och Nej besvarade propos:r först till bifall å Utsk:s Betänk., derefter lill antagande af Hr Ekströmers förslag och slutligen till afslag å Betänk., blef förnyad propos. lill bifall å Betänk, framstäld och besvarad med starka Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande. Gr. Sparre begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter:s»propos.: Den sem bifaller Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s Betänk. JVS 117, i anledn. af väckte motiouer om inrättande af eli EcclesiastikKolhm, röstar 212 Den 1 September. Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder nämnde Betänk, af R. o. Ad. afslaget. Vid voteringens slut befunnos röste: ne hafva utfallit som följer: Ja — 61. Nej — 14.
Att likväl 1829 års Mötespassevolans-fond, vid den af Revisorerne anställda inventering, innehade och ännu innehar skuldförbindelser med personel borgen, härleder sig derifrån, att, sedan Eders Kongl. Maj:t, i nådigt Bref den 25 Januari 1842, anbefallt Kollegium foga anstalt derom, att de till Underhålls-Afdelningens förvaltning ställda särskilda fonder erhölle sina egna, på hvarje fond ställda eller på densamma transporterade säkerhetshandlingar för hvad som emot ränta då vore eller dädanefter blefve utlånt, Kollegium, till underdånig åtlydnad deraf, förordnade, att gamla Mölespassevolans-fonden, hvilken, såsom lån emot 6 procents ränta, innehade det 1829 års Mötespassevolans-fond tillhöriga kapital, skulle detsamma återbetala på sådant sätt, att, af gamla Passevolans-fondens innehafvande skuldsedlar, ett antal på sammanlagdt 74,800 R:drs lånebelopp, motsvarande samma kapital, skulle transporteras på 1829 års Fond, till hvilken alla å de transporterade förbindelserna, från och med den 1 Juli 1842, förfallande kapitaloch ränte-afbelalningar skulle ingå. Genom skedda omsättningar med en femtedel hvarje halft år, hafva de på sistnämnde Fond sålunda öfverflyttade lånen småningom amorterats till ett, vid innevarande års början, återstående belopp af 26,163 R:dr 16 sk. Hvad som genom kapital-inbetalningar å dessa lån influtit, har, i enlighet med Eders Kongl. Maj:ts, den 26 Oktober 1840, utfärdade Låne-Reglemente, tid efter annan åter utlånats mot inteckning i fast egendom, på hvilket sätt äfven de ännu emot namnsäkerhet utestående medlen komma att göras fruktbara, i den mån de, efler omsättningstidernas förlopp, till Fonden ingå och tillfälle till utlåning mot inteckningssäkerhet yppas.
Då jag således rättvist frikallar den anklagade, hämtar jag dertill ett nytt stöd af en mindre lyckad episod i den för öfrigt snillrikt uttänkta och väl utförda rättegången. Hvad jag i dennes utveckling måste göra till föremål för en kritisk an - Den 27 Ja n nar ii f. ni. märkning, är en viss tertius interveniens, en af de dömande, hvilken på ett sällsamt sätt antages såsom hufvudsakeligen inverkande på det stränga domslutet. Hans förmenta inflytelse synes mig hvarken grundad på rättrådiga tänkesätt, eller på en särdeles bindande logik. Han säger: ”det är väl ”sannt att den anklagade tyckts hålla sig ”inom allmänna reflexioner; men han är ”dock misstänkt för vidtutseende afsigter, ”och mari känner genom spejares berättcl”ser, alt han icke lärer vara rätt renlärig ”i sina tänkesätt; den person, han åsyftat, ”har anseende och samhällsintlytelse: oni ”lian nu frikändes, torde han vid ett an”nat tillfälle hämta mod att utfara på ett ”ännu mer sårande sätt. .. &c.” Jag är icke jurist, och har erkänt det i min skrift, väl besinnande, alt det eljest vid något tillfälle, just sådant som detta, skulle säga sig sjelf. Men jag vänder mig derföre med så mycket mer förtroende till min värde fingerade kontrapart, och tillåter mig fråga honom: är det väl möjligt att en dom, en Öfverrätts dom kan föranledas af hela den nästanförde ratiocineringen, och grunda sig på upplysningar hämtade från Spejare? I alla tider har en stor skiljelinia varit uppdragen emellan förfarandet vid ordentlig Domstol och inför Polis. Den förra är pligtig att förutsätta oskuld; den senare är ofta nödsakad alt utgå från suppositionen af förbrytelser.
Sterbhus contant influtne S&ebel, dro, i följb af DliFcté ©tanber* Söeflut, affatte, får att nija bolaget för ©tånjfa ©tenfol&SIBerfet tillfianDa bålla* * » * * 67,400. c) <2BiD 1829 år* (lut, utbafanccraö fför« re Hänte>0Eult>, dn ©fulben af enabanba bcfFaffen^ct utbalancerabe* år 1827 * 232.14. — 79,424. 25. 7. tillhopa ©fu(D ditt 6,056,001. 11.— ^5 benna ©fulbfumma bär Deremot, unber (öppet af åren 1828 och 1829, afgått: £dne*23anfene Soröran för begagnabe §ör(fott mot Dianta od> ©iécontaroilfor, fjroiifen, enligt 6:te §. i 3ve< glementet, blifmit uti 1829 år» #ufroubbof förb inom Simen * * * * « * * 3v:br 4,o 14,852. 16. 3. iTCeö (Contant afböröabe ©Ellibet: a) Capitab$lfbetalningar på upplånabe ^ebel mot 3, 5, odj 6 proCent* Svanta fann på Obligationer, utgifne till erfdttning för ©roenjfa SJlebborgare*, genom ©feppé* uppbringningar, libne §örlujler * 640,927.23.6. b) SDlinbre ©fulb på SlnjTagen utaf SlUmdnna 2>eroillningen trio 1829 år* (lut, dn roib 1827 år* utgång * » 19,828.47.7. 4,675,608. 39. 4.
Vid denna riksdag har det sett betänkligare ut, icke derför att statsutskottet fått några misstroendevota, ty det tro vi aldrig meningen varit, utan derför att det visat sig, att det fordom så god t som allsmäktiga niomannarådet förlorat sitt forra inflytande eller icke kan rätt bedöma meningen hos de djupa leden, men så har också en af detta niomannaråds mest sadelfasta ledamöter, dalrepresentanten från Vestannor, tagit ledningen i sin hand. För landtmanna-partiets öfriga ledare är detta ett memento mori. Det är för dem en maning att icke våga sig ut alltför långt på ministerialismens bonade golf, der ett fall så lätt kan ske. Pansarfartyget var alltså fallet i andra kammaren, tack vare landtmannapartiets förvållande, och en gemensam votering i denna fråga sålunda af nöden. Med 169 röster mot 152 af slogs i den gemensamma voteringen hvarje anslag till flottans nybyggnad och ett af de första budskap, grefve Posse hade att framföra till sin herre och konung efter dennes återkomst från Norge, var det nederlag han i denna vigtiga fråga lidit. Han fick på samma gång aflemna sin insolvensförklaring i fråga om förmågan att bidraga till utvecklingen af vårt sjöförsvar. Vi hafva här ofvan sökt visa, att, hvad man än kan säga om landtmannapartiet, icke är det åtminstone, att det förmått sätta sig in i sin påtrugade ställning såsom parlamentariskt parti. Men, om det borde för alltid taga farväl af alla ärelystna drömmar i detta afseende, så har partiet hvad det ministeriella organet N: o 1 plägar andraga om » försvars-delirium », då någon tror att vi behöfva göra något för vårt sjöförsvar.också så totalt som möjligt förspilt alla anspråk på att kallas ett liberalt parti. Det är genom det bemötande, som friherre De Geers motion rörande ändringar i bevillningsstad-gan fick, som landtmannapartiet visat, att det högre skattar åtskilligt annat än ryktet för liberalism. Såsom bekant hade friherre De Geer föreslagit sådan ändring i fråga om bevillningens utgörande, att bevillning for kapital och arbete kom me att utgå med endast en half procent for inkomstbelopp mellan 400 och 900 kr.
På norra ändan deraf funno vi tre eller fyra hvalben och några drifvedstycken, men intet som tydde på, att några onkilon-boningar här varit belägna. Ön vimlade af harar, hvilka invånarne i Tjapka jaga med båge. För denna jagt pläga de uppföra cirkelformiga murar af snö, försedda med skottgluggar, genom hvilka de skjuta på de intet ondt anande djuren. Rörande lifvet i tälten skall jag ännu meddela följande. De besvärligaste arbetena lemnas åt de äldre qvinnorna. Dessa stiga tidigt upp för att tända och sköta om lamporna, binda hundarna och gå på fiske. De unga sofva deremot långt fram på dagen. Hustrurna återvända först middagstiden; deras arbete är då slut, om vi ej vilja betrakta som arbete tungans ständiga gång för prat och sqvaller. Det yngre folket har på sin lott att sy kläder, göra i ordning metrefvar och nät, bereda hudar o.s.v. Sytråd tillverkas Ön Idlidjas norra ände. Efter en teckning af O. Nordqvist. af renens ryggsenor, hvilka de tillbyta sig af rentschuktscherna mot fisk och sälspäck. Man kan ej, utan att sjelf hafva sett det, göra sig någon föreställning om den mängd mat, de kunna förtära. En afton såg jag åtta personer, ett barn inberäknadt, förtära vidpass 30 skålpund mat. Matsedeln var följande: 1. rå fisk, 2. soppa, 3. kokt fisk, 4. sälspäck, 5. sälkött. Den råa fisken utgöres vanligen af frusen torsk. Soppan kokas dels på grönsaker, dels på sälblod; jag såg båda slagen. Grönsoppan tillagades genom att koka lika mängd vatten och grönsaker, tills blandningen bildade en tjock välling. Blodsoppan bereddes så, att blodet kokades tillsammans med vatten, fisk och fett. De äro mycket begärliga efter denna soppa. Sälspäcket äta de på det sättet, att de stoppa i munnen det stycke, som serverats dem, och derpå skära af en passande munsbit med knifven, som de föra tätt intill läpparne. På samma sätt göra de med köttet. På gummornas prat när, herskar den största fred i sofkammaren. Det är icke ovanligt, att man gör besök hos hvarandra.
Derföre är vår nådige vilje och befallning att J ingen vert begifve eder efter herr Klas Flemings bud och tillsägelse, utan hålle eder qvar i den landsändan, till dess vi med riksens råd, eder något, till kunglig majestät och kronans gagn och bästa, befalla låte. Och der något olagligt kan blifva eder ålagdt, antingen af herr Klas eller någon annan, då gifve vi eder fullmagt och befallning, att J, med allmogens hjelp, må försvara hvad våld och orätt, som eder kan tillbjudit varda. Det J, trogne tjenare och krigsmän, må veta eder efter rätta.” ”Fördömmelses mordbrandsstiftare!” sade Fleming, sammanbitande tänderna. ”Undra sen öfver bönderna! Släng det i lådan.” ”Här är yttermera ett bref, som jag fann ibland några papper här på slottet. Det är skrifvet till herr Clas Hermanson Fleming, och till Hans Erikson, då de hade Åbohus omhanda, att de icke måtte inlåta eders herrlighet på fästet.” Häftigt tog Fleming brefvet ur skrifvarens hand, läste några rader deri och utbrast, ”sådant torde dock vara ohördt i något land”, i det han häftigt steg opp och gick några hvarf fram och åter öfver golfvet. ”Är jag väl en förrädare mot min konung och riket, har jag förrädiske praktiker i sinnet emot mitt fädernesland? Har jag ej låtit bruka mig som en ärlig svensk man, från min ungdom, både i storm och slag. Hertigens bud och tjenare har jag emottagit i konungens namn, ehuru på egen bekostnad, och de hafva fått inkomma på konungens fästen och jag har satt dem vid min sida vid bordet.
En mycket surbent och deraf oferdig skomakare Eric Ersson i sold.(aten) Rehns torp angaf sig wilja nytja Medevi brunn i sommar, men sochnemännen tillstyrkte honom, att hällre söka en pålitl(ig) läkare, som bor i österåkers Sochn. § 5. Jngen sexman åstundade afskjed. § 6. Med Adolf Jansson i Narven, som i fjol antogs till sochnsko-makare, förklarade församl(inge)n sig nu missnöjd och utwalde dertill i stället skomakaredrängen Jan Pehrsson i Nybygget. Och skulle honom Extractum protocolli häröfver meddelas, för att begära S.T. Landshöf-dingens fullmagt. § 7. Listan på insochnens tiggare fick i år tillökning af inhyses Olof i Vikstorp och gl. (gamle) skreddaren Eric i Röstenskrog. § 8. Anmältes, att alle spislar i sochnstugu byggningen behöfva rappas och ärilen (eldstad) i en bakugn lagas. Något kalk och tegelsten fans på stället. Och skulle Eric Ersson i Råstock anmodas, att afhjelpa dessa brister emot betalning ur kyrko-cassan. §9. J dag fingo ur fattigcassan följande torftige personer pgr.
Län gifvas, der enahanda olägenheter förefinnas och således lika beskaffade anspråk skulle kunna väckas, samt att derföre jemnkning, der den skall ega rum, ej borde partielt, utan i ett sammanhang, företagas, icke syntes rigtigt, enär, hvarest en felagtighet förefinnes och framställes, densamma, så vidt möjligt är, bör afhjelpas, utan afseende derå, om ej alla lika beskaffade fel på samma gång kunna undanrödjas och att för öfrigt i åtskillige af de vidsträcktare Länen, såsom de Norrländska, dels naturliga svårigheter, dels den giesa bosättningen lägga hinder i vägen för deras delande, hvilket åter icke inträffade med Calmar Län; samt att, ehuru en fullständig delning uti 2:ne Län, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, vore lämpligast, ändamålet likväl hufvudsakligen skulle kunna vinnas genom antagandet af den utaf Herr Moberg} uti dess afgifne reservation, gjorde hemställan att för norra delen af Länet uti Westervik förlägga elt under Landshöfdingen i Calmar lydande Canzli och ett Contoir för handläggning af de couranla göromåRih. till R. St. Prot. 1840. 4 Sand. 1 Afd. 2 Band. 1 Haft. X Stats-Utskotlets Utlåtande, N.o zoi. len, hvarför kostnaden endast skulle utgöra 3,000 R:dr Banco, hvilken ringa utgift motsvarades icke blott af de väsendtligt fördelar, som derigenom skulle orten beredas, utan ock af verkliga besparingar genom minskade fångforsslings-kostnader; varande serskildt af Herr Prosten Hallström anmärkt, att Utskottet icke till granskning upptagit den af Herr Prosten, vid den Kongl. Propositionens remitterande, gjorde framställning, huruvida icke ändamålet skulle kunna vinnas derigenom, alt nordliga delen af Calmar Län, eller T justs härader, förlädes till Östergöthlands Län.
Bästa frukterna af sitt oemotsägliga snille nedlägger May Sewall tvifvel.sutan i sitt lifsverk: Indianapolis klassiska flickskola, öppnad af de båda makarna år 1883, och hvilken redan vunnit ett storartadt anseende. Dess uppgift är dels att grundligt förbereda flickor till direkt inträde vid universiteten, dels att förskaffa dem, som icke kunna genomgå sådana, tillfälle till högre klassiska kurser, än hvad som i allmänhet bestås i skolor och seminarier. Den går ut på att harmoniskt utveckla den unga kvinnan, och icke blott grekiska och trigonometri, utan äfven gymnastik, fäktning, dans och ettikettspörsmål stå på programmet. Konst, föreläsningar, literatur och verklig hvila intaga framstående platser. Bredvid skolhuset reser sig en storartad boning, där de unga, om så önskas, kunna få sitt hem, och där en s. k. » governess » leder deras privata lif samt mrs Sewall själf öfvervakar det hela. Lördagskvällar skänker hon eleverna sin tid till samtal i literära ämnen, och söndagsaftnar tagas sådana från de olika predikningar, som åhörts under dagen, och man tillämpar religionen på samhällsoch hvardagslifvets problem. Mrs Sewalls eget ämne är högre literatur och retorik. Kvinnliga lärare med akademiska examina och erfarenheter användas till allra största delen. Men det är dock icke såsom lärarinna jag förnämligast önskat göra May Sewall bekant för svenska kvinuor. Hennes inflytande och verksamhet sträcka sig — som ofvan sagts — vida utom skolrummet. Tron på kvinnans rätt till högre uppfostran och till större andel af den ära oeh penningvinst, som kan fås genom yrkesoch affärsverksamhet och genuin tillträde till allehanda befattningar och publika rättigheter, närdes redan i hennes barndom. I tjugu år har hon varit en stark och värdefull bundsförvandt till hvarje rörelse, som tjä- nat att främja kvinnosaken. Och som dessa kvinnosaksrörelser i Förenta Staterna öfverflöda och svälla af intensiv lifaktighet, så förstås lätt, att hvarje minut af hennes lif är dyrbar och hennes brefväxling oerhörd.
Stjern stams Memorial, angående ändring vch förklaring uti ro Cap. 2l §. R stteg. Balken; z:o. Rörande Herr Grefwe Gyllenborgs motion, om äwerkan a Skog, och sednare alternativet deraf; . > 4:0. Angående Herr Segerdahls Memorial, cm FullmägtiaeS och Syftiomans skicklighet att wittna i de mål, de handhaft. Ot supra. kx krotocollo, fs . O. 1 m 9 ui st. Utdrag af protocollet, hältet hos SögwZrd. Prest-Grändet wid Urtima Riksdagen L Orebro e. m -en 9 Hulii 1812. S-D.?ill Banco.Utffottets Utlåtandei anledning af FullmägtigeS i Jern-Contoim undepdämga ansökning vm ytterligare understöd till Jern-handterlig - -488 Den 9 Julik. ' ringens upprätthållande, kemnade Prest-Stander sitt bifall. Ot suprs. Lx krotocollo, O. Almguist. Utdrag af protocsllet, hältet hos Högwörd. ))rcst. Ständer wid Urtima. Riksdagen i Orebro den 9 Jul i 1812. S-D.^ill stutlig öfwerläggning företogs det till beredande af Konal. Majus Nådiga Proposition angående en allman Pasiewolance-Jnratlnmg pa Bardet lagde förfrågan, huruwida Utssottet ägde alt upptaga Herrar Elias von Echstedts och Friherre Srael von Hollsteins, fran Högloft. Ridderssapct och Adeln till Utssottet remitterade och med berörde amne gemenssap ägande motioner.