Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets förslag rörande utförsels-tarifen, ansåg Ståndet, med afslag å Utskottets tillstyrkande, utförsel-förbud för Artikeln Malm böra bibehållas, hvaremot den tillstyrkta förändringen i afseende på utförseltullen å Sparrar af furu och gran bifölls Vidkommande Tarifen för Kredit-upplaget och transiio-afgiften, beslöt Ståndet, med ogillande af Utskottets hemställan, att nu gällande tarif må oförändrad bibehållas. Vid Utskottets förslag i afseende på Tulltaxe-underrättelserna biföllos de tillstyrkta förändringarne uti §§ 4, 18 och 19. §§ 7, t), 17 och 24 bibehöllos oförändrade. Hvad Utskottet hemställt rörande § 12 bifölls, med undantag af tillstyrkandet i afseende på 4 momentet, hvilket ansågs böra qvarstå. Utskottets föreslagna ändring af § 13 mom. 2 ogillades, och beslöts, att stadgandet i delta mom. skulle lemnäs oföräridradt; men hvad Utskottet, i öfrigt i afseende på denna § föreslagit godkändes. Tillstyrkandet rörande § 15 afslogs. Vid Utskottets yttrande med hänseende till § 22 mom. 1 lät Ståndet bero och biföll den gjorda hemställan beträffande 3 mom. af denna §. Äfvenledes lät Ståndet bero vid hvad Utskottet yttrat rörande §§ 23 och 28. Slutligen och då Ståndet, som bibehållit de i nu gällande tulltaxa utsatta förbudsbestämmelser, ansåg nödigt att äfven å de artiklar, som hädanefter blifva till ineller ut - Prot.-Utdrag den SI Maj samt 4, 6 och 7 Juni 1851. 301 försel förbjudna, tullafgifter böra utsättas för den händelse att Kongl. Maj:t skulle (Inna för godt att ett eller flere af dessa förbud upphäfva, så antogos såsom eventuela tullbestämmelser å ifrågavarande varuartiklar de tullbestämmelser, som af Rikets sist församlade Ständer för sådan händelse stadgades.
Forslund ej kan ensam anses vara vållande till den förlust för Baukoverket, hvars gäldande han måst åtaga sig, finner jag det vara obilligt, att icke säga orättvist, att ersättningsskyldigheten skall drabba honom ensam, och i följd deraf samt på grund af den kännedom, jag varit i tillfälle inhemta om Forslunds bemödande, att redligt uppfylla sina tjenstepligter äfvensom den oförtrutenhet och oegennytta, hvarmed han under en lång följd af år gått ett stort antal medborgare tillhanda med lånedokumenters inlemnande och penningars uppbärande i Baukodiskonten, får jag vördsammast föreslå, att Rikets Ständer täcktes befria Forslund från ersättningsskyldigheten af de på grund af föreuämnda falska handlingar från Banken utgifua 350 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 247. medel, hvilka Forslund nödgats att hos Diskont verket upplåna och till detta verk återbetala, enär all tillgång hos Hedström saknats. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1865. Nils Andersson, från Wermlands län. Uti olvanstående motionen instämma: Lars Dan. Andersson. P. Eriksson, O. Olsson, från Slängserud. Riksdagsmän från Wermland. Erik Ersson, från Gefleborgs läu. H o 949. Af Liss Lars Olsson frän Stora Kopparbergs län, att extra provinciuUäkarebefattningen i Leksands distrikt ma på ordinarie stat uppföras.
Med det tillägg, som af berörde mellankomna omständigheter föranledes, vågar jag, på grund af förut åberopade och här ofvan närmare utvecklade reservation, förnya det vördsamma förslag till beslut, sorn i berörde reservation blifvit framställdt, sålunda: l:o att de, genom nu gällande författningar, under namn af begrafningsbjelpseller nådårs-besparing bestämda innehållningar af embetsoell tjenstemäns löner må upphöra, så att alla, som, efter den nya statsregleringens inträdande i verkställighet, mottaga ordinarie beställning å stal, eller som derefter till annan tjenst förflyttas, må, (i händelse vakansoch liggetids-besparingen upphörer), ifrån och med månaden näst efter den, hvarunder de blifvit utnämnde eller förordnade, tillträda och uppbära de lönei', arfvoden eller andra löningsförmåner, hvartill de, på grund af erhållne fullmakter, konstitutorial eller förordnanden, äro berättigade, med undantag endast af sådane inkomster af boställen, som äro af fardag beroende; samt att ej heller sådane innehållningar må ega ruin å lönetillökningar, som genom förrberörde statsreglering eller framdeles embetsoch tjenstemän tillfalla; i följd hvaraf sterbhusen efter dylika löntagare icke skola ega att så kallad begrafningshjelp af de i nämnde ordning tillträdda löner eller lönetillökningar utbekomma ; 2:o att vid frågor om utbetalning till i tjensten afliden embetsoch tjenstemans sterbhus af de löne-innehållningar, som i egenskap af nådårsbesparing redan iakttagits eller ytterligare, intilldess skyldigheten att aftjena begrafningshjelp upphört, varda iakttagne, nu gällande föreskrifter böra fortfarande tjena till efterrättelse, samt de utgifter, hvilka i sådant hänseende komma att ega rum, af statsverket förskjutas, emot ersättning från Rikets Ständers Riksgäldskontor, på det sätt, att de gjorda utbetalningarne upptagas i de föreskrifna årliga liqviderna med nämnde kontor, angående öfverskotten å statsverkets inkomster m. m.; 3:o Att SlatsUlslioltcls Memorial, N.-o 267. 17 3:o alt, hvad serskildt beträffar frågan oln begrafningshjelp för åtskilliga lägre beljente, såsom länsmän, gevaldiger, fångvaktmästare och fångknektar, äfvensom kammardrängar nr. 11., hvilka hittills varit från nådårsbesparings aftjenande befriade, ehuru deras sterbhus, sådant oaktadt, egt att 6 månaders lön såsom begrafningshjelp åtnjuta, stadgaiulerne härom må upphäfvas, dock så, att sterbhusen efter de personer, hvilka dessförinnan erhållit befattningar, hvarmed följt förmånen af begrafningshjelp, utan nådårs-besparings aftjenande, varda vid åtnjutandet af en sådan förmån bibehållna;
Landshöfdingen Hans Järtas pension, bar af mig blifvit anfördt: att jag vore i okunnighet om de så kallade Patriotiska åtgärder, hvilka f. d. Landshöfdingen Järta vidtagit, och som måste vara af en alldeles egen och serdeles art, då PensionsFörfattningarne ansetts böra i anseende till honom förlora deras gällande kraft; att Nationen ägde rätt att af en sådan mans verksamhet och grundsatser vänta ännu flere patriotiska företag; att jag, intill dess upplysning lemnades, och bestämdt blifvit utredt, hvaruti de Den i5 October. 37t redbara tjenster bestå, hvarföre Nationen bar någon så beskaffad förbindelse till Herr Järta, att PensionsFörfattningarne för hans skull böra våldföras, ansåg mig böra bestrida någon pension åt Herr Järta, helst lian dels för sitt innehafda LandshöfdingeFnibete fått ett hederligt accord, dels icke af ålderdom, eller bristande skicklighet varit hindrad att fortfara i Statens tjenst; och att Statens knappa tillgångar, otillräckliga till många andra högst angelägna behof, förbjuda dylika gracers beviljande på folkets bekostnad. Inom det Välloflige BorgareStåndet bar Herr Helsingius anfört: att en så stor pension af Statens Medel, som den ifrågavarande, vore en misshushållning, enär innehafvaren derigenom undanhölls från Statens tjenst, och det ej kunde förmodas, det den med pension begåfvade skulle vilja åter inträda i tjenst; att tillstyrkandet i den anmärkte punkten vore så mycket mera orättvist, som Utskottet, vid pröfning af frågan om en mindre betydlig pension för Assessoren "Wahlström, lemnat densamma utan afseende, ehuru denna Tjensteman synts vara till pension mera berättigad än Herr Landshöfdingen Järta, som ej torde vara i egentligt behof deraf, och dessutom skulle äga förmåga att genom skrifter bereda sin utkomst.
Proposit eller Skrifvelser Samling. » Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. w i* CO p-l p crq CO W CD t» pT* e+- Ridd. o. i PresteBorgareStåndet. BondeN:o \:0 Sid. Adeln. | ' Ståndet. Ståndet. N:0 ¥ Riksdags-Ordningen: om ändring i § 14 ang. Stockholms representationsrätt Svar på återremiss Voteringsproposition I anledning af återremiss . Voteringsproposition I anledning af återremiss . Propositionen om Stats-Verkets tillstånd och behof 3 8 10 Juni 10 Juni 10 Juni 10 Juni Svar på återremiss — 3 — 19 — a. a. 14 Juli b. 12 Juli g. 12 Juli g. 12 Juli 62 » om ändring i § 29 mom. 1 angående behandlingen af Grundlagsändringsfrågor I anledning af återremiss . Voteringsproposition Tryckfrihets-Förordningens egenskap af Grundlag 84 3 21 15 Juli 19 Juli 19 Juli 22 Juli 106 61 » om ändring i § 39 ang. val af ordförande i Utskott etc 3 15 å. 12 Juli 12 Juli 12 Juli 12 Juli Svar på återremiss 3 ^ 25 a. a. 28 Juli a. a. 29 Juli a. a. 2 Aug. a. a. 4 Aug. b. 22 Aug. a. a. 9 Sept. a. a. 14 Okt. Voterings-propo sition I anledning af återremiss . 62 » om tillägg i § 46 ang. Riksståndens sammanträdande för gemensamma öfverläggningar etc 3 18 14 Juli 12 Juli 12 Juli g. 12 Juli » i anledning af 2 Stånds återremiss 3 28 a. a. 28 Juli 29 Juli 2 Aug. b. 4 Aug. L 62 » om tillägg i § 63 mom. 4 ang. Kongl. Proposit. eller Skrifvelse!*. Samling. Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande ’ Ridd. o. Adeln. Riks-Stånc PresteStåndet. ens Beslut.
Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets Betänkande, 32 32, med förslag angående förändrad organisation af Rikets Ständers Bank samt inrättande af en särskild affärsbank, godkändes Irsta punkten, deruti Utskottet afstyrkt bifall till Herr Åkermans motion i ämnet, hvaremot Betänkandet i öfriga delar af Ståndet afslogs. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets nedan omförmälda Utlåtanden : 32 83, i anledning af väckt motion om befrielse för Asmundstorps med flera kyrkor i Skåne från skyldigheten att utgifva dem ådömd kyrkotionde; 32 84, i anledning af väckta motioner, angående ändring uti och tillägg till Instruktionen för Rikets Sländers Revisorer af Statsverket den 17 April 1841; 32 85, i anledning af väckt motion, angående afskrifning af qvarnränta, som enligt Kongl. Förordningen den 20 Januari 1824 blifvit å jordfastighet öfverflyttad; 32 86, i anledning af väckta motioner, dels angående indragande till Statsverket af alla militieboställen emot beviljande af lämplig penningelön till militärtjenstemännen, dels ock om försäljning af berörda boställen; 32 90, i anledning af väckt motion, angående förändring i tiden för uppbördsstämmornas hållande på Öland; Bih. lill R. St. M 91, i anledning af väckt motion om eftergift af 1857 och 1858 årens återstående arrende för kungsladugården Borgholm på Öland; JV2 92, i anledning af väckt motion, angående de till komministrars och kapellpredikanters aflöning anslagna hemmans och lägenheters befrielse från ränta och kronotionde; och JVS 93, dels i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtelse till Wenersborgs stad af en Kronan tillhörig tomt derstädes och dels till följd af enskild motionärs framställning i ämnet. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets nedannämnda Memorial och Utlåtande: J\s 33, i anledning af återremiss af sista punkten i Utskottets Memorial M 30.
Skogsvård i afseende på dem, sorn för Kronans ‘räkning böra bibehållas; -Stadgandet af lämplige grunder för afyttrandet af de öfrige, Kronan tillhörige, Skogar, så att hvar - 4 53 Proposition om Krono-Skogarne i Riket'. ken Kronan eller enskilde blifva lidande)' oell Skogens bibehållande, så mycket möjligt är, beredas, men i annat fall sjelfständige .Lägenheter deraf uppkomma; utvägar för öfverlemnandet ät enskildes disposition af de Skogar, som egen* teligen dem tillhöra, men varit ställde under Styrelsens vård och inseende; sådane äro, efter Kongl, Maj:ts åsigt; hufvud-föremålen för de Stadganden, som härvid böra komma i fråga, och dem Kongl. Majit nu går att för Riksens ^Ständer framställa. Sedan Sockne-AHmänningarne långt för detta blifvit upplåtne till Socknärnes fria disposition, och särskildt blifvit och vidare vid denna Riksdag blifver stadgadt, angående användandet af de till Bergverken och Bruken bibehållne Recognitionsoch Grufve-Skogar, utgöras de Skogar, som nu äro under Kronans disposition , af Krono-Parker, Krono-Allmänningar,' Landsoch Härads-Allmänningar, till Kronan hemfallne Bergslagsoch Recognitions-Skogar,' samt Gfverloppsmark å de sistnämnde, äfvensom af Kronans oafvittrade Marker i de Norra Provinserne. — I afseende på de förstnämnde eller Krono-Parkerne, är Kronans egandeoch dispositious-rätt till dem ostridig.
Förhållandet blir i min tanke helt annorlunda, om hvarje kommun droge försorg om sina fattige i st. f. att hänskjuta dem till det allmänna, ty då de skulle gemensamt betala pro rata parte, vore hvar och en angelägen att till understöd rekommendera sådana, hvilka stöde under kommunens egen vård, och med kännedom af detta kommunens intresse skulle hvarje behöfvande hänföras under denna kategori. Jag har helt nyligen förvärfvat erfarenhet af de resultater den centraliserade nödhjelpen lemnat, och den har för mig icke varit tillfredsställande, ty jag har varit åsyna vittne till att kommuner blifvit rigtade på bekostnad af andra, som i sjelfva verket varit behöfvande. Jag tror, alt det skulle förstöra en fattigvård. I praktiskt hänseende och på grund af erfarenhet skulle jag hafva åtskilliga anmärkmr att göra vid den sednast utkomna fattigvårds-författningen, men då dess tillvaro är helt kort och kan anses såsom nästan nyss börjad, skulle jag anse det såsom ett fel att nu lasta eller klandra den. Jag kan icke göra mig begripligt huru många millioner r:dr skulle åtgå till en centralisation af fattigvården, och det skulle vara i högsta måtto obilligt för den kommun, som genom ordning och skick inom församlingarna försökt att förminska de fattigas antal, om den genom ett så beskaffadt förslag som det ifrågavar. skulle blifva skattskyldig under en annan kommun, som icke vidtagit samma försigtighetsmått eller bjudit till att förekomma fattigdomen. Förslaget, som jag anser overkställbar^ är af den omfattande egenskap, alt här svårligen kan framställas några genomgripande anmärkmr deremot, således inskränker jag mig till hvad jag redan yttrat på det att förslaget icke må af landtmän obesvärad! komma vederbör. Utsk. tillhanda. Jag hemställer dessutom till eder, mine Hrr! om icke hushällningssållskaperne och länsstyrelserne hafva tillräckligt att Den 22 December f. m. 327 göra utom detta bestyr, hvilket onekligen skulle fordra en särskild styrelse, och utaf collegier och embetsverk hafva vi redan tillräckligt; deras antal bör snarare förminskas än ökas. Jag motsätter mig förslaget, såsom, enligt min åsigt, alldeles overkslällbart. O Atskillige ledamöter yttrade härtill bifall. Hr Cederschjöld:
Hvad rikets embeten och tjenster angå, erhölle deras innehafvare löner eller arfvode» af staten på det sätt att Rikets Ständer, enligt 64 §, efter pröfning af hvad rikets tjenst erfordrade, i riksslaten ansloge nödiga medel, hvilka åter, enligt 65 §, icke linge annorlunda användas än faslstäidt blifvit. Om dessa stadganden jemfördes, insåges olämpligheten deraf att förena tjenstgöring vid Konungens hof med de befattningar, hvilka för statens tjenst påräknas. Denna sednare komme derigenom att lida äfven om annan person tjenstgjorde i den till hoftjenst kallades ställe; och antingen erfordrades särskild ersättning lill den, som förrättade tjensten, eller finge denne se sin tjenstgöring obehörigen ökad lill mehn för tjenstens gång. Det vore, enligt motionärens förmenande, i strid mot grundiagarnes anda att till tjenstgöring vid Konungens hof kallades, ofta för lång lid, sådane rikets embetsoch tjenstemän, hvilka äro försedde med löner af staten för förrättningar, som de rätteligen icke borde och ej ens kunde sköta då de förflyttades till tjenstgöring vid hofvet. 1 betraktande häraf och då detta af motionären ausåges hafva till följd att icke blott Allm. Bean.- och Ekon.-Utsk:a Betänkande N:o 6(*.
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls RiddarhusUtskottets den IL dennes på bor. det lagda Memorial af deri 6 nästföregående, angående den hos Utskottet uppkomna fråga huruvida ägaren af Westanå FideiCotnmiss må kunna anses berättigad att för den utdöda Adliga Ätten Gyllensvaan på Riddarhuset äga säte och stämma. Ut Supra, Herr Heykensköld, Detlof, uppläste följande: Friherre Stael von Hollstein, har desse sednare Riksdagar åtagit sig en så vakande vård öfver de Bruken och Bergverken tilislagna Krono-skogar, Kände under namn af Recog» III. Den s 2 Maj. e. rrf 137 Recognitions-skogar, att man bordt vänta det han om deras behandlande tagit en noga och grundelig kännedom} men då dess yttrande i denna dags Plenum gifver anledning till tvifvelsmål derom, utbeder jag mig få utreda förhållandet af detta ärende, och att min anmärkning får åtfölja Herr Baronens yttrande till Höglofl. StatsUtskottet. Vid 1809 års Riksdag afgjorde Rikets Höglofl. Ständer huru med de Bruken och Bergverken underlagda skogar skulle förhållas. I anledning aeraf utkom, 1811 dea 4 Februari, Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse om verkställigheten. Dertill erfordrades fullständiga Landt-' mätare-förrättningar, der sådana fattades: undersökningar om skogarnas beskaffenhet, och huru vida någon del deraf kunde umbäras för Brukets behof: derefter vidtogo skattläggnings-förrättningarne. Alla dessa förrättningars påkallande tillhörde skogarnas innehafvare, och som jag tror, lär ingen finnas, som efterlåtit hvad honom ålegat. Derefter vidtager en annan handläggning, sorn icke beror af dem, och hvars mer eller mindre skyndsamma gång icke ankommer på deras åtgärd. Chartonia öfver skogarna böra granskas först i Provins-Contoiren, sedan uti Kongl. Landtmäteriets HufvudContoir. Undersök* Ridd. och Ad. Prot.
Men den energiska direktionen sitter nog inne med bättre trumf på handen. Sista kammarmusiksoarén för innevarande säsong gafs i måndags och slöt sig på ett värdigt sätt till sina föregångare. Programmet var denna gång uteslutande nordiskt, i det att detsamma upptog en stråkkvartett (g-moll) af svensken Knut Andersson, trenne fantasistycken af dansken P. E. Lange-MiUler och en stråkoktett (a-dur) af norr mannen Joh. Svendsen. Anderssons musikkvartett vittnar om en ej vanlig begåfning. Ännu något sökande, torde den unge tonsättaren, sedan han kommit till mera klarhet i formen, kunna åstad* Festmiddag i husfuillsskola. Såsom för komma både värdefulla och bestående arbeten. lduns läsarinnor förut torde vara bekant, upplät Kvartetten, som i utförandet företedde ej så få professorskan A. Retsius för ett par år sedan en svårigheter, erhöll på det hela taget en god tolkning. Följde så Lange-Mullers förtjusande fantasiaf henne med ett anslag af 5,000 kr. från stiftelsen Lars Hiertas minne och sedan med stora tillstycken på violin och piano, förträffligt utförda Dessa melodiösa skott af fru Retzius inrättad och upprätthållen af hrr Aulin och Stenhammar. matlagningsskola i huset n:o 22 Hamngatan till små kompositioner förtjäna synnerlig uppmärkundervisning i huslig ekonomi vid Högre lärarinnesamhet från musikidkares sida. Sist å programseminariet och Normalskolan och anslog hon den met stod aftonens hufvudnummer, Joh. Svendsens under åren 1892 — 93 tillfälligtvis uppkomna vinsten stråkoktett, ett alltigenom genialiskt arbete, visseraf skolans verksamhet, utgörande omkring 1,300 ligen hörande till tonsättarens första, men redan kr. till samma ändamål. Då det sedan ansågs här visande mästaren. Första satsen utgöres af lämpligare att upprätta en hushållsskola särskildt ett lifligt och käckt allegro, den andra ett synnerför läroverkets räkning, skänkte fru Retzius 1,500 ligen pikant scherzo, slutande med ett halsbrytande kr. till anskaffande af inventarier till den samma.
För Riddarhus-Secreteraren och Secreterarne i Presteoch Borgare-Sländcn, R:d. tz. hwardera 50c» — F>r Bonde-Ståndets Secreterare — 800 — För i Notarie i Prest-Ståndet — Zoo — För r dito i Borgare-Slandet — 302 — För 2 dito i Bonde-Ståndet, hwardera §02 — För 2 Förste Cancellister hos Nidderska, per och Adeln, hwardera — 300 — För Den 29 Julik..' -»zs R:d. st. För 2 Andre Cancellister hos Ridderssa-^ pet och Adeln /hwardera För 2 dito hos Prest-Slandcl — - 2so — För 2 diro hos Borgare-Ståndet — i För 4 dito hvS Bonde. Ståndet — ) För Hemliga Utskottets Secreterare — 200 — För 2 Cancellister, hwardera — 83 r6 För Constitulions,Utskottets Secreterare zo-r - För z Cancellister, hwardera — »33 16
R:mt såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och 53,000 R:dr såsom lån, ock har äfven Kongl. Maj:t bland dylika arbetsföretag ansett detta i främsta rummet vara förtjent af anslag af allmänna medel. Tacksamt erkännande detta landsfaderliga omhuldande af företaget, anser jag mig dock berättigad till det antagande, att, derest medel funnits att utan upptagande af statslån för ändamålet anvisa, Kongl. Maj:t äfven velat föreslå beviljandet af det för jernväg från östra ändan af Stödesjön till Sundsvall erforderliga statsbidrag. Då likväl sannolikt är att Rikets Ständer äfven vid denna riksdag finna nödigt att för jernvägars fortsatta anläggaude i vårt land ytterligare upptaga statslån, vågar jag i ödmjukhet anse, att frågan om Sundsvall—Stöde jernväg nu förtjenar Rikets Ständers benägna uppmärksamhet. Obilligt hör det icke heller anses, om äfven från denna hittills, låt vara föga odlade, men också föga uppmuntrade trakt nu låter höra sig ett anspråk att af de stora Offentliga anslagen till jernvägarna äfven få någon del på sin lott. I medvetande af sin oförmåga att konkurera med de sydligare syskonländerna, som ega förmånen af äldre kultur och större resurser att göra sina intressen gällande, har hela det stora landet norr om Ljungaelf hittills icke ens gjort anspråk på lott och byte vid utskiftande af de fördelar, sorn otvifveläktigt beredas landet genom användande af de stora lån, för hvilka dock äfven den bygden i sin mån drager ansvar. Det stolta ryktet om de stora jernvägsarbetenas snabba fortgång i södra Sverige har äfven nått dit upp, och man har der gladt sig deråt Motioner i Preste-Ståndet 1862. 117 afundsfritt och fritt medgifvande, att äldre kulturbygd må ega företräde; men i medvetandet af att ega resurser, som med något understöd kunna i en snar framtid göra Norrland ej blott rikt inom sig sjelft, utan äfven nyttigt och vigtigt för det gemensamma kära fosterlandet, börjar man dock nu anse tidpunkten vara inne att för den gemensamma ansvarigheten erhålla en anpart af de gemensamma fördelarna.
Daler silfvermynt i hushyra, medart fred är; ty låter Kongl. Maj.t sig sådant i Nåder behaga. Varan-; de samma fördubblings-Båtsmän, utom thess,’ tillika med theras Hustrur för mantals penningarues erläggande befriade; sedan hafva the ock frihet att söka sin föda inom Häradet ther the vela, dock måste the ge vederbörande Officerare tillkänna, hvarest the tjena och sig uppehålla, på thet, när så behöfves, the måga kunna snart igenfinnas, och på behöriga orter sig inställa, efter sorn the ock skola vara förpligtade hålla sig sådana theras Botar, förutan någon ny lega, alltid tillhanda, och icke hafva magt till att låta lega sig i andras tjenster.” Då af denna § tydeligen inhämtas, att Fördubblings-Båtsmännerne, enligt ett af Konungen sanctioneradt åtagande å Botehållar-' nes sida, ej allenast under fred erhållit torp och aflöning, utan äfven varit förbjudne, att låta lega sig till andra tjenster, så kan Utskottet, för sin del, ej finna annat, än att Båtsmans fördubblingen bör såsom en stående Corps betraktas, och att således dess upphäfvande på intet sätt kan härledas ifrån Oeconoinie - Utskottets år i8iö afgifne Betänkan-! de, der fördubblingens upphäfvande endast tillstyrkes med det förbehåll, att den ej efter nu gällande Författningar såsom en stående Corps anses; och följakteligen har detta unphäfvande icke heller blifvit af Biksens Ständer beslu - Den 2 7 Juli. 373 beslutadt, då beslutet endast uppkom genom bifall till sistnämnde Betänkande.