Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har trott, alt exportörens interesse bäst bevaras, om man försäkrar honom om ett Den 20 Augusti. 583 rättvist pris pä den vara, som man nu helst bör söka importera, jagmenar silfret, och af denna orsak har jag i en följande motion uppställt den grundsats, att banken borde berättigas att uppköpa vexlar sä snart cursen faller under 128. Hvad angar Gr. Frölichs yttrande, att credilupplaget kunde betraktas såsom en utväg att upplägga sädana varor, som sedan exporteras, sä medgifver jag att en sådan transitohandel är nyttig och bar äfven derföre uttalat den grundsats, att en drawback bör beviljas för återexporterade varor. Derigenom tror jag att detta nationella intresse äfven är skvddadt. Hvad särskildt angår tullen på Svenska trädvaror, i afseende hvarpå en värd talare förespeglat, att om vi införde alltför stränga tullförfattningar, så skulle detta intresse förlora, ber jag få erinra derom, att Engelska tullen varit bestämd för Oslersjövirke till den betydliga summan af 22 £ per 10 tolfter och nedsaltes för några år sedan lill 17 £ St , oell alt det, utan allt afseende på utländska önskningarne, var endast de inre Engelska intressena, som verkade denna nedsättning. Svenska trädvaror hafva aldrig varit salta i annan catliegori än Nordiskt virke i allmänhet, och jag skulle ej tro, att England höjer en sådan tull af det enda skäl, att en god tullcontroll ulan förhöjda afgifter stadgas i Sverige, hvilket är det enda jag med min motion åsyftat. Hr Lefren: Sedan discussionen vändt sig något längre in i det ämne, som har närmaste sammanhang med motionen, ber jag att få yttra några ord. Här har blifvit sagdt, att det land som ingenting vill köpa, får icke något sälja. Det är en allmännelig sats, hvars värde jag icke vill för det närvar, bestrida; jag vill blott försöka en liten tillämpning. Sverige är, relativt till sin export och relativt till sin förmögenhet och relativt till sin folkmängd, det starkast consumerande land i Europa. Det skulle kunna med siffror bevisas, att
Alla medel, tillhörande Statens Cassör i Hufvudstaden, skola på räkning i Banken insättas och genom assignering derå disponeras. §• 7 • Af Bankens årliga inkomst godtgöres i första rummet omkostnader och möjligen inträffande förluster. Öfver användandet af Bankens årligen behållna vinstmedel ege Rikets Ständer att allena besluta, så framt dessa medel icke lill bibehållande af Bankens grund-fond eller till dess förstärkning af Konungen pröfvas erforderliga, på sätt Konungen vid hvarje Riksdag derom till Rikets Ständer gör framställning. §. 8. Pen summa af 4>400>000 R;4r» sorn Rikets Ständer vid sista Riksdag till Banken anslagit, skall, utan beräkning af Bankens fasta egendom och inventarier, utgöra en Bankens behållning, utöfver dess förbindelser och användas endast till styrka för uppfyllandet af Bankens^åliggande att vid anfordran sina sedlar med mynt inlösa. Hvad utaf grund-fondcn vid nugot tillfälle användes, skall derefter af Bancovinsten ersättas, så att fonden, så fort ske kan, återbringas till sitt ursprungliga belopp. §■ 9- Banken må ej ega annan faslighet än som för bedrifvandet af dess rörelse oundgängligen fordras, på sätt derom vid hvarje Riksdag af Konung och Rikets Ständer beslutas. §• I0* Alla beslut och instructiouer rörande Bankens redbara fond, ut giftandet af dess sedlar, dess lånerörelse och öfrige förhållanden till allmänheten, skola upprättas i noggrann öfverensstämmelse med de i denna Lag stadgade grunder och af Konung och Ständer gemensamt fastställas. 4 Kongl: Maj.ts Nådiga Skrifvelse N.o 36. Stat för Bankens utgifter, med undantag af löningar oell arfvode» för dess Tjenstemän , varde vid hvarje Riksdag, likaledes, af Konung och Ständer bestämd. § it
Bevillning af lone-inhomster. § 3- Bevillning efter denna art. utgöres af all inkomst en hvar, man eller qvinna, under loppet af nästföregående året åtnjutit genom innehafvande embete, tjenst, förordnande eller uppdrag uti Statens eller i enskilda bolags, inrättningars eller personers tjenst, den må bestå uti upplåten jordegendom, i räntor, i tionde, i contanta penningar, i afgäld af innebafvande men utarrenderadt boställe, eller hvarje annan, af sådan anleda, inkomstbringande förmån, icke härflytande från något af de yrken eller specifica tion er, Art. lil upptager. Hit hörer ock patroni ecclesiarum i Skåne, Halland och Bohus län, som njuta spanmål af kronoeller kyrko-lionde; den kyrkorna i dessa orter tillhörande tionde, som ej är till lön eller andra bestämda ordinarie utgifter anslagen; samt domkyrkorna i Riket, för deras inkomster i spanmål eller hemmansräntor, sedan derifrån blifvit afräknade endast sådana, efter särskild stat utgående, löner, för hvilka innehafvarne skola bevillning utgöra efter denna Art. II. För sammanräknade beloppet af förenämnda inkomster, utgöres bevillning, på sätt som följer; af all inkomst till och med 1000 rtdr 1 proc. deröfver till och med 3ooo r:dr 2 proc. och af all inkomst öfver 3ooo r:dr 3 proc. § 4. fr. § 2, Bev:s-förordn. Lön, som utgår i spanmål eller ändra persedlar, förvandlas först i penningar, efter den näst före taxeringen satta markegång inom det län, der lönen är indelt, och hänföres sedan såsom contant lön till den behandling,som finnes föreskrifven i Art. II, § 3. § 5. fr. § 6, Bevts-förordn. Bevillning af boställen och på lön anslagna annex-, mensaloch stom-hemman, eller undra förmåner, samt de I2Ö
— Staden är belägen inom Kullings Härad emellan Sjöarne Gersken och Mjören och indelad i 201 hela tomter samt innehar donerade 5|-:dels hemman, efter helt räknadt, hvilkas areal-vidd utgör, förutan Skog och Betesmark, 574 Geometriska Tunneland, som begagnas till Åker och Äng. Stadens tillvarelse beror af Handel, Fabriker och Handtverkerier, samt Jordbruk. Handelsrörelsen, sorn egenteligen består i utminutering af vanliga Köpmanna-varor, är inskränkt genom Stadens belägenhet nära Götheborg, och förmenas hafva aftagit i sednare tider. Fabriks-näringen som bedrifves med 2 Klädes-Fabriker, 2 Strump-Fabriker och 2 Färgerier, har, hvad klädestillverkningen beträffar, blifvit minskad under sistförflulne åren, genom nedläggande af den betydligaste Klädes-Fabriken; Men i öfrigt har Fabriks-rörelsen snarare tillän aftagit. Handtverkerierne uti denna lilla Stad skötas med mera omsorg och framgång, än uti Länets öfrige Städer; Och finnes deribland Verkstäder som i arbetets godhet kunna täfla med Hufvudstadens, hvilket i synnerhet gäller om Garfvare och Carduansmakare, deraf en, Rådmannen Nyman, tillverkar Marokin och Saffian af alla färgor, jemngoda med de bästa både inoch utländska. För närvarande anser man Stadens handtverkerier hafva någorlunda fördelaktig afsättning på tillverkningarne. Det betydliga Jordbruket omkring Staden skötes med drift ock omtanka; Och må anmärkas att här infördes, först i Riket, potatoes-odlingen af Jonas Alströmer. Samme förtjente man anlade äfven planteringar för Tobak och Färgstofter; Men dessa är o sedan förvandlade till Åker och Äng; så att Stadsjorden nu mera uteslutande användes för Åkerbruk och Boskapsskötsel, samt mycket för odling af potatoes till Bränvinsbränning. 54 På Landtmanna-prodncter saknar Staden icke tillförsel, som, vid ofvannämnde förhållande med Stadens eget jordbruk, snarare är öfver än under behofvet.
Jag bar från riksdagens början yttrat min opinion ang:de brännvinsbränningen, och jag liar trott alt ämnet skiljer sig i trunne delar, af hvilka den ena angår sjelfva tillverkningssättet och den andra beskattningen derå. Di brännvinsbränningen betraktas såsom en näring, utgör den et t önskningsmål. Då och sedan Presteoch B.urgareSCn redan uttry.ckt sin tanke deruti, hvilken går ut på att vidblifva hufvudgrunderna i 1835 Ars förordning, så vore det en bortspilld lid att yttra sig i annan riktning, enär någon förändring tili det existerande förhållandet icke kan åstadkommas emot aine Stånds beslut att vidblifva detsamma. Likväl bör jag tillkännagifva, att jag fullkomligen delar deras åsigt, hvilka talat för fri brännvinstillverkning. 312 Den 9 November f. m.. Frill. Boye, Ludv.: Äfven jag anhåller om afslag på Ulskms betänkande. Då jag besinnar, lior ofta det inträda! att tbeorier i praktiken icke medföia den nytta nian deraf väntat sig, oell när jag vidare besinnar, att det existerar en stor skilnad emellan den ringare oell den större jordbrukarens fördel af bi nnnvinsbi tinningen; så anser jag mig sk\fdig alt understödja BondeSt;s mening, emedan BondeSt. utgör de mindre jordägnrne oell BondeSlrs åsigt således ufven instämmer med det Ståndets intresse. Jag anhåller oin propos. derpå, huruvida R. o Åd i föievar. lull instämmer med BondeStändet. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph; Då jag ämnar yttra mig för ett förslag, sorn i sjelfva principerna skiljer sig från Ulskms, bär jag trott mig böra begära ordet, innan någon särskild punkt af Ulskts förslag blifvit föredragen och afgjord. Hr Munck af Rosenschötd uppläste derefter följande : Jag har redan, då denna flaga första gången förevar, vtlr.il antaga Frih. Hamiltons förslag att göra hi onni insbt amunsen till en fri ocii af jordbi niet oberoende näring.
Statsverkets nu egande disponibla tillgångar ingalunda medgifva bildandet af en dylik fond, utan åsidosättandet af de behof, dertill dessa tillgångar böra företrädesvis användas; -— att upplånandet genom Riksgälds-kontoret af det för sådant ändamål erforderliga belopp komme att medtaga en icke obetydlig del af de medel, som lör nu förestående statsutgifters bestridande kunna erfordras och möjligen måste genom samma verk i upplåningsväg anskaffas; —att det framgent, likasom allt hittills, synes böra öfverlemnas åt den kommunala omtankan och verksamheten att bereda utväg till och verkställighet af nödiga kyrkobyggnader och kyrko-reparationer; samt att, derest bidrag af allmänna medel härtill oundgängligen erfordras, det är vederbörande menighet obetaget, att derom i behörig ordning göra anmälan, med anhållan om det allmänna låneunderstöd, dertill härvid förekommande särskilda omständigheter och förhållanden kunna föranleda. I öfverensstämmelse med Utskottets nu yttrade åsigter, får Utskottet alltså afstyrka Rikets Ständers bifall till det af ofvanbemälde motionär väckta förslag om anvisandet af en viss summa för kyrkors uppbyggande och förbättrande. Stockholm den 27 Mars 1854. Stats l.lskotlels ( Hatande, A’:o 70. Ank. til! Exp.-Utsk. d. 30 Mars 185A, kl. 12 m. lillå tande, angående beviljandet af ett lån till Markaryds församling i Kronobergs län, för der förestående hyr ko-byggnad. (Rgs. Afd.) Efter erhållet uppdrag, liar Riksdagsfullmäktige]! Petter Gabrielsson från Kronobergs län, genom en hos Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, framfört ofvannämnda församlings anhållan om ett låneunderstöd af allmänna medel för den kyrkobyggnad, som församlingen måste företaga sedan dess förra gamla kyrka genom åskeld, i Maj månad 1851, i grund nedbrunnit.
Nådiga löfte, att om en eller annan province af misswäxt hemsökes, wilja komma dess nödlidande och mast behöfwande inbyggare till hjelp, medelst upplärande af samlade förråd. Afwen i de ändringar Utskottet förestagit, har det trott sig finna gynnande anstalter, för den allmänna hushållningen, enär oberäknad! indragning af de manga dagswerken, som kill sklutsningar hittills attgatt, i följe af den förestagna ersättningen at Roten, genom dagswerken, öfwer hela Riket stera hundrade tusende dagswerken till Rotarnes nytta , skulle erhällan hwilket alt Utskottet härmed till Riksens Hög i »a. ?28 Den 20 Junis. loft. Ständers widare pröfning wördsamt får öswerlemna. Orebro den 19 Junti i8rr. Pa det Serskildta Utskottets wägnar, Ist. Ist. von Lssen. Lautesson. Austers lellsson. 6. 8iIversto!pe. Lideng af prstocollet bället bos det kill upptagande af Long!. Majtts kladiga proposition rörande en allmän paffevo. lace-Anrättning nedsätta Utskott, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 22 Junti l8'2. S D. ^§nar något misiförstand möjligen kunde öga rum rörande ratta meningen af andra punctcn huruwida erläggandet af 8 R-dr.
Maj:ts nådiga Proposition, enheten må fördelas i 100 lika delar och 100:delen benämnas Öre“ hafva saintelige Riks-Stånden gillat. Deremot har Utskottets hemställan, att för utinyntning af det föreslagna minsta silfvermyntet, eller 10-örestycket, den, genom Mynt-ordningen den 9 Maj 1S35, bestämda utmyntningsgrund måtte oförändrad bibehållas, blifvit gillad af endast Borgareoch Bonde-Stånden; men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet åter beslutat, att 10-örestycket bör, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga förslag, utmyntas af 8-lödigt silfver och således bestå af lika delar silfver och koppar. Vid sadant förhållande inbjuder Utskottet Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet att, med frånträdande af sina beslut, förena sig med de båda öfriga RiksStånden om bifall till Utskottets hemställan, och föreslår, i den händelse, att denna inbjudning icke skulle hvarken af Ridderskapet och Adeln eller Preste-Ståndet antagas, omröstning i förstärkt Banko-Utskott, enligt följande voterings-proposition: Den som, i enlighet med Utskottets, äf Borgareoch Bonde-Stånden gillade föislag, anser silfvermyntet ä 10 öre böra blifva 12-lödiyt, och alltså innehalla 12 delar fint silfver mot 4 delar koppar, röstar Ja; den det icke vill Nej. Vinner Nej, besluta Rikets Ständer, att 10-örestycket skall, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Sfåndet bifallna nådiga förslag, utmyntas af S-lödiyt silfver, och således bestå af lika delar fint silfver och toppar.
Sedan Utskottet i ämnet begärt och fått emottaga RiddarhusDiroktionens yttrande, har Utskottet tagit det af Hr Anrep gjorda förslag i öfvervägande; och då, efter hvad Direktionen uplyst och derom Utskottet jemväl för egen del tagit kännedom, de å Riddarhuset förvarade genealogier icke befinnas hvarken i så fullständigt skick eller så tillförlitliga, att deras utgifvande kan anses såsom ett för Svenska Adelns historia vigtigt företag, utan fast hellre må vara att betrakta som en bokhandelsspeculation; samt det i 3 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 8. Öfrigt blefve särdeles svårt att, derest arbetet skulle utgifvas så till sägandes under en af Ridderskapet och Adeln tillsatt myndighets auspicier, bestämma hvad som af de biografiska anteckningarna borde uteslutas eller »förbigås»; hvartill slutligen kommer att, enligt hvad Riddarhus-Direktionen upgifvit, Riddarbus-kassan icke eger tillgång att förskjuta ett så betydligt förlags-kapital under äfventyr att dervid göra en mer eller mindre kännbar förlust; alltså anser sig Utskottet sakna skäl att å Hr Anreps ifrågavarande förslag tillstyrka bifall. Den af tvenne ledamöter yttrade särskilda mening får Utskottet bifoga. Stockholm den 6 Februari 1857. Reservation. Undertecknade reservera sig mot detta Riddarhus-Utskottets beslut och, i likhet med de tvenne Ledamöter af Riddarhus-Direktionen, Majoren Leijonancker och Kammarherren Friherre Bennet, hvilka reserverat sig emot det Riddarhus-Direktionens beslut, som Utskottets pluralitet laggt till grund för sitt eget, anse undertecknade att, om det äfven icke vore lämpligt att af Riddarhus-kassans tillgångar understödja företaget såsom en spekulation, borde dermed bidragas att göra detsamma möjligt för utgifvaren.
Hvem tror du reder sig bättre vid mannens eventuella frånfälle, den hustru som har någon vana i att sköta ekonomiska angelägenheter, eller den, som aldrig » lagt sig i affärer? » Min hustrus väninna blef svaret skyldig. » Nå Ellen, » frågade jag den blifvande lilla frun, i det jag slöt mig till sällskapet, » har du nu kommit på det klara i den här saken? » » Ja, jag vill ha äktenskapsförord, » svarade hon energiskt, » ehuru jag tror, att i ett lyckligt äktenskap frågan om handhafvandet af familjens ekonomi reglerar sig nästan af sig själf. Men då gör i alla händelser ett sådant där förord alls ingen skada. Och i många fall kan det göra oberäknelig nytta. Jag tyc ker därför, att hvar och cn bör genom sitt exempel bidraga till att det kommer allt mer i bruk. » » Ja visst ska ' vi ha paktum, Ellen min, » hördes en glad röst utropa, och i dörröppningen visade sig den blifvande äkte mannen. Germund. Frihet. (Forls. o. slut fr. föreg. n:r.) 4 [g)) är gick han igen förbi med en portion fågelstek åt Lida. I förbifarten stannade han framför sin hustru och frågade hastigt: » Vill du, att jag hämtar dig något? Du äter j u inte. » » Nej, tack, » svarade hon isande kallt. » Jag får nog alltid, om jag vill ha. » Och när en minut därpå doktor AVallin kom fram till henne med en portion ärter och skinka, tog hon emot den och försökte äta, fastän hon tyckte, att hvarje bit måste fastna henne i halsen. Och så log hon så uppmuntrande, att den unge lärde, fastän fruntimmersskygg, bad om tillstånd att få slå sig ned vid samma bord. » Ja, bevars, mycket gärna. » Han satt en stund och betraktade sina stöfvelspetsar. Man hade sagt, att doktorinnan Stark-Bouchardt var mycket intelligent och mycket inne i tidens alla frågor. Och han tyckte, att detta var ett ypperligt tillfälle att få ett intressant samtal till stånd. Och han började: » Fru doktorinnan känner naturligtvis till Darwins teori om arternas uppkomst. » » Ja, något, » mumlade Evi och försökte se intresserad ut.
Christian Ehrenfried. 2 3/J8. — af Forsell, Carl Gustaf. 2279. — af Tannström, Nils Ma gnus. O 2288. — Akrell, Carl Eredrik. 1 Exp editionsUtskottet: N:o 236, Friherre Stjerneld, Algernon. D en 22 No ve ra ber f. ra. ^45 N:q i 618. Herr Elgenstjerna, Carl Magnus. 2161. — ef Zellénj, Nils Vilhelm. I Riddarhus Utskottet: 6o. Grefve Mörner■, Carl. 133. •—• Snoilskyj Nils. i. Friherre Oxenstjerna af Eka, Carl Gabriel. i55. — Stael von Holstein, Jacob Salomon. 293. — Falkengren; fullmägtig Friherre TVretle Fabian Jacob. 478. Herr PrintzenskjöldAxel. io55. — Bråkenhjelm, Pehr Reinhold. i3o4- — Kuylenstjerna _, Gustaf Wilhelm. i3i3. — Ehrenpreus ; fullmäktig Hr Riben j CarlTVilhelm. i566. — Kröningswärdj Lars Ulrik. 1798. — Bruncrona., Gustaf Adolph. 2220. — af EkenstamIsraél. Friherre A nekar sivär cl, Carl Henrik harle inlämnat följande, som upplästes: Då 4i §.
Utgående således ifrån den grundsats eller förutsättning — huru man vill kalla det — hvarpå förra Betänkandet är grundadt och som af tvänne Riks-Stånd blifvit antagen, måste jag, äfven till följd af dessa båda Riks-Stånds beslut, numera anse, att tillgångar för lånerörelsens utvidgning förefinnas, eller kunna komma i fråga utöfver de i förra Betänkandet uppgifna och antagna, bestående dels af 1,402,000 R:dr, enligt verificerad calcul, indragna eller upplagda medel, dels af 2,000,000 R:dr uti Stats-medel, tillsammans 3,402,000 R:dr; och öfver hvilket användan - B anco-Ut skottets Utlåtande> JV:o ijg. de jag för min del hade trott Banco-Utskottet uti dess förnyade Betänkande bordt i ett sammanhang sig utlåta. Då detta icke skett, får jag åtminstone för min enskifta del förklara, huru jag anser dessa sålunda ifrågakommande tillgångar böra i låneväg användas. Dessa tillgångar äro för stora, för att användas till förstärkande af redan förhanden varande lånerörelser, hvilka i alla fall, med undantag af en eller annan, icke visat den välgörande verkan på välmågan och productionen, som dermed borde åsyftas. Således måste de, enligt mitt förmenande, användas på nya vägar, och efter andra grunder. Det, som mest störande och ofördelaktigt inverkar, så väl på folkets välmåga, som äfven på realisationens bestånd, är vårt lands tidtals förekommande och oundvikliga missvext-år. År i838 införskrefvos öfver 5oo,ooo tunnor säd, hvilka inköptes till dubbla priset emot hvad säden gällt inom landet och hvartill den utomlands blifvit försåld de föregående mera fruktbara åren. Följden deraf var en utskeppning af Bankens silfver, uppstigande på ett enda år till 2,700,000 R:dr. Det behöfves flera år, innan en sådan uttömning kan på naturlig väg återfyllas.
Intresset för trädgårdsskötseln börjar visa sig lifligt öfverallt i landet: Hushållningssällskapen lemna understöd åt länsträdskolor; församlingarne anlägga skolträdgårdar; för trädgårdsalster anställer man expositioner, som blifva rikt försedda, talrikt besökta och frikostigt belönade. Trädgårdsböcker, små och stora, utgifvas och finna afsättning. Fabriker uppstå, sorn i stor skala förarbeta trädgårdarnes produkter till vin, socker, kaffesurrogater o. s. v. Detta intresse, klokt handled!, kunde bereda trefnad omkring mänga bostäder och inbringa hudratusentals riksdaler; men fara är att det efter åtskilliga misslyckade försök åter förslap.pas och inbringar intet, om Statsmngterna försumma att taga vård om den uppspirande plantan och låta okunnigheten fortfarande regera i våra trädgårdar. Trädgårdslitteraturen skall väl i sin mån bidraga att skingra åtskilligt trädgårdsmörker; men vi känne noggrann!, att man icke kan läsa sig till allt vetande, isynnerhet icke i praktiska ämnen. Det öfvade ögat på sjelfva arbetsplatsen är isynnerhet vid val af lokal lör en trädgård och vid första anläggningen fullt ut lika behöfligt, som landtbruksingeniörens öga vid odlingen och draineringen af ett till åker ärnnadt, fält. Derföre och då anslagen till ingeniörer för landtbruket, färskötseln, fiskodlingen, m. m. visat sig vara gagneliga, vågar jag vördsamt föreslå. l:o) att Rikets Ständer anslå tvänne löner, hvardera å 2,000 R:dr Runt till tvänne trädgårdsingeniörer, hvilka antagas och användas till allmänhetens tjenst på samma vilkor, som redan antagne, landtbruks-ingeniörer. Motioner i Borgare-Ståndet 1862.
Yngre sambroder egde ej eller utöfvå omförmälde räll förr än den äldre bevisligen aflidit; och oäkta likasom barnhusbarn saknade i allmänhet förmyndare samt följaktligen, vid förenämnde förhållande, giftoman. Man hade väl för dessa fall sökt ledning i de stadganden, sorn uti Kapitlets 4 §, meddelas för de händelser, alt tvist om giflomannarätl uppslår eller att rätt giftoman ej är fallen elier välviljande; men domstolarna, åtminstone ej alla, ansågo dessa stadganden icke tillämplige på samma fall; och de syntes ej eller vara tillfyllestgörande. Behofvet af fullständiga föreskrifter härutinnan ökades emedlertid med hvarje dag, isynnerhet med anledning af förenämnde utflyttningar; och för vinnande af en sådan, för så väl enskilda, sorn Presterskap,e.t, behöflig fullständighet, har Herr Prosten till antagande föreslagit följande momenter i 4 §. 1 Kapitlet Giftermåls-Balken af Lagberedningens förslag lill allmän Civil-lag: »Är det tvifvelaktigt af hvem giftomannarätt utöfvas må, pröfve det Rätten, då anmälan derom sker. Finnes ej giftoman efter tby i 3 skils. då skall Rätten giftoman, nämna,» 6 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 10. Enligt Herr Doktor Thomanders, vid ärendets föredragning hos Högvördiga Ståndet, yttrade åsigt, skall dock något behof af lagförändring uti ifrågaslällde syftning icke förefinnas; och, efter föregången pröfning af ärendet, har äfven Utskottet slädnät i samma öfvertygelse.