Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
mitt hufvud och alla mina tänder, och känns som jag hade ett rödt järn i ryggen och hela lifvet kväljer mig. Jag skulle vilja gå i sjön, jag skulle sjunga, bli öfverfallen af oförskämda herrar. FRUN. vilja rymma, stryka omkring på marknader och Jag vet inte hvad det är, men det rister i Hör, Rosa! Hör på mig! det inte vore någon skam att få barn ändå Fru Olga, ack! det som skall resa? Jag skulle vilja ha ett litet barn ack, om (Får se kappsäcken.) Hvem är ROSA. Det är min man! FRUN. ­ 44 ­ ROSA. Olga Hvart ska han resa? Hur långt ska han resa? När kommer han igen? FRUN. Då har ni varit stygg mot honom igen! Fru Jag vet intet, jag! det? (Rifver i kappsäcken.) Men jag ser, jag, att han ämnar resa långt bort, för här ligger hans Jaså! Och fru Olga har inte frågat honom ROSA. pass! Långt bort! Långt bort? Ack, fru Olga, så god mot er! (Hon kastar sig i fruns armar och gråter.) hvarför kan ni inte vara god mot honom, som är flicka! Lilla oskyldiga hjärta! Ack, mitt älskade barn! Hon gråter, stackars FRUN. Jag tycker så mycket om herr Axel! FRUN. ROSA. hans fru! Och jag skall trösta henne, min lilla gråta! Och det skäms inte Rosa att säga åt mig, rival! Gråt, kära barn, det är godt att kunna ser ni; och vill jag ta upp det ni kastar bort, så Nej! Om jag inte vill, så gråter jag inte, ROSA (rycker sig lös). ­ 45 ­ gör jag detl Jag begär inte lof af någon vill! människa att tycka om hvem jag vill, hvad jag tycker om er? Å, kan man höra! Men är ni säker att han FRUN. Nej, det är jag inte! ROSA (åter i fruns armar; gråter). att herr Axel tycker om henne! Säg, ska fru Olga det? Och jag ska kanske be så vackert för Rosa, FRUN (ömt pjollrande). Var snäll emot honom, fru Olga, så reser han inte! Jaa! Men han får inte resa! Han får inte! ROSA (gråtande).
Denna anmärka, rörer sista punkt* n, hvaruti Konst.Utsk. helt enkelt säger, att 11. o. Ad. sjelf skall bekosta underhållet åt sina representanter, samt i sådant ändamål anhålla hos K. M., att få debitera hvarandra. Detta stadgande har gifvit mig anledn. eftertänka, huruvida verkställigheten deraf vore möjlig; jag tror det dock icke! Flere talare före mig hafva anfört skäl, som jag anser vara ganska minnesvärda och förtjenta af upmärksamhet. Men de hafva icke framhållit en sak, som det förundrar mig att den ej långt för detta utgjort föremål för begrundande. Om dessa Riksdagar äro så nödvändiga för landets sjelfständighet och välstånd, så måste väl också de lagar, som der stiftas, de åtgärder, som der vidtagas, vara för hela Svea land lyckosamma och fruktbärande Ar det då icke billigt, att, då sådana lagar stiftas, som gifva båtnad åt hela landet, detta land också betalar för dessa lagars tillkomst? Ar det icke billigt, att de folkklasser, som njuta lika mycket gagn som andra af de lagar, som stiftas, betala dem, som stifta dessa lagar? Jag anser således, att när denna fråga en gång kommer å bane, bör det förslag göras, att alla Riksdagskostnader, icke en del deraf, betalas af Statsverket. Ilar Staten en verklig fördel af saken, är det också Statens pligt att bekosta den; har Staten deremot icke någon fördel deraf, då vet jag icke någon orsak, hvarföre någon annan skall betalas. Detta är den enda arimärkn. jag f. n. vill framställa emot Utsk:s förslag.
Jag för min del önskar således, att den method, som för närv:de begagnas vid förandet af R. o. Ad:s protokoller, måtte fortfarande bibehållas. Hr Printzensköld, Carl: Lika med Hr Nordenfelt skulle jag på det högsta önska, att någon förkortning af R. o. Ad:s prot:r kunde ega rum, hvarigenom äfven i ekonomiskt afs;de en vinst af icke ringa betydenhet skulle upstå; men. lika med honom, finner jag äfven omöjligheten att införa en sådan method, som den af Hr Cederschiöld föreslagna. Vid 1840 års Riksdag gjordes ett försök i detta hänseende. R. o. Ad. hade då till prot.förande de skarpaste hufvuden och största förmågor, man kunde önska att få, som t. ex. nuv:de StatsRådet Lagerstråle, Häradshöfd. Lindencrona, m fl. Protrne upsattes då i sammandrag, men resultatet blef, att referaterna icke ansågos tillfredsställande, utan man fann större 372 Den 17 December. fullständighet och vidlyftighet vara af nöden. Enl. den föreslägnä methoden, skulle det viii tillgå så sorn med prot.fölingen vid en vidlyltigare ransakning inför domstol. Den, som varit Notarie vid sådana tillfällen, vet likväl bäst, huru svårt, det är, att kunna noggrannt och riktigt upfatta och upteckna allt, som vid tillfället f’rå-> gas och svaras, oaktadt det blott är en person i sender, som höres inför domstolen. Nu hafva vi här 2 Notarier, sorn under 5 å 6 timmar å rad skola upfatta allt, som här yttras; jag frågar Edelda, mine Hrr! huru är det möjligt, att dessa personer, vore de äfven utrustade med den mest öfverlägsen skicklighets skola kunna behålla i minnet hvad som säges än af den ena och än af den andra, lör att sedermera i sammandrag upsiitta allt, söm blifvit yttradt?
Betäniandtri. är jag öfvertygad, att om en klok och redlig plar* antages, hvarigenom Banquen sättes i stånd att inom få år börja utbetalningen af reelt mynt i skall ingen tvifla derpå, att ju realisationer komma till stind. Oförutsedda händelser kunna vis» serligen orsaka Coursens stegring för någon korrt tid, men den skulle snart återgå till sitt naturlif ga skick, innan utvexlingen börjades. Skedde åter ingen väsendtlig rubbning uti närvarande Coursförhållanden, vore det, efter mia öfverty. geise, ingen våda underkastadf, att, efter ett paff års förlopp, tillåta BancoFullmägtige, att, undec föreskrifna vilkor, börja allmän utvexling afSpe» ciemynt, och att nu derom meddela Fullmägtiga en särskild Instruction. Hvad nu rörer sättet, at® bringa en ökad penningestock af reelt mynt i omlopp; så är det klart, att i den stund BancoSedelns värde fastställes i likhet med närvarande Silfverpris, blir det derigenom möjligt, att i hana del och vandel använda allt det myntbara guld och silfver, som inom landet finnes, eller ifrån utrikes ort kan införas; men svårligen kan man genast vänta sig ett så stort förtroende till hvad af Riksens Ständer om myntvärdets bestämmande beslutas, att den, som innehafver silfver, vill lemna det ifrån sig, då han ännu är osäker att, när han åstundar, kunna återfå detsamma. Det fordras således en anstalt, hvarigenom värdet af det disponibla silfret kan blifva gångbart och nu varande egare likväl bibehålla rättigheten att återfå sitt silfver. Det är i sådant afseende jag föreslagit, att hvar och en må få inlemna silfver h jganguen, detföre uttaga beloppet i Banquens Sed - BancoTJtslottth Betänftanden* 87$ lar och derjemte erhålla en Attest, som berättigar honom att, emot lika belopp i Sedlar, återfå Silfver eller Speciemynt. Derigenom inträder Bariquen redan till eri stor del i sin function såsom VexelBanque.
I afseende å det förstnämnde af dessa amsen finner Utskottet, att ehuru det är en, kärande - Den 2 g Maj. 459 rande Parter i allmänhet, åliggande skyldighet, att vid Underdornstolarna utlösa de Protocoll och Utslag, som hållas och meddelas uti de af dem. derstädes anhängiga gjorda tvister, en sådan skyldighet för dessa dock icke bör sträckas vi* dare än till de mål, vid hvilka, i följd afgjord anmälan eller skedd instämning, någon egéntelig handläggning af Domstolen tnges; i följd hvaraf och då det beror af en kärande Parts fria val 9 att låta tillställa sin vederpart en'uttagen stäm. ning eller icke, äfvensom att annorledes låta sin talan emot honom förfalla; rrien det likväl åljg. ger käranden att, till undgående af de i 12 Gap. Rättegångs-Balken stadgade böter, vid Domstolen sig infinna och sitt afstående från det instämda käromålet tillkännagifva; Utskottet anser, att i dessa fall och då någon åtgärd vid rnålet icke af Parten äskas, han ick§ eller bör emot sin vilja eller begäran belastas att utlösa Protocolls. utdrag öfver berörde anmälan, genom hvilken all behandling af det instämda målet för Domstolen upphört., Hvad åter rörer det sednare ämnet, finner Utskottet, att genom den fatsställda Expeditions* Taxan af den 27 Maj 1801 samt Kongl. Förordningen den 2 December 1812 redan är stad £3 . gadt, allt hvad vid bouppteckningars inletnnande till Härads-Rätterna skall för deras inregistrering betalas, och att emot denna afgift, af de tvänne exemplar, som af Boupptecknings-Instrumenterna böra till Rätten irtgifvas, det ena skall bland Rät, 4 5o Den 2 g Maj. Rättens handlingar förvaras oell det andra med påskrift derom, utan lösen, återställas. Bet är på denna grund som, i händelse detta vinner Riksens Höglofl. Ständers bifall, Utskottet anser sig böra tillstyrka, det Riksens Höglofl.
Hemliga Utskottet projstäerar 15,000,000 RiksdRiksgälds-Sedlars Keslissrion pa det salt, at ^:de! el» ler 5,000,000 Riksd. i Riksgäldö-Sedlar sörwandlaS til Lsnco-coursnt, som suecsslrvemenr med ^:de!S rabsri inlösas inom i; ar, och 10,000,000 Riked. i Riksgälde-Sedlar inlösas wid ^eslilsrionr början med Specie och ^:dels I^ubslr. Härtil föreslår Hemliga Utskottet som konci en friwillig Bewillning af all Rikets förmögenhet i Silfwer eller Spanmal och exporrsbls waror, som Koppar, Jern och mera til 44 Millions belopp, med hwilken I^onä Hemliga Utskottet tror, at Lsn^uen skall kunna realiters utelöpande RiksgäldöScdlarna. Derutom hwad Riksens Ständers Landus kan hartil af sin Behållning genom arliga winsten af en Lsnco visconrs inrättande i stället för nuwarande Rikögälds-vitconlsn bidraga. At sörwandla 5,002,000 Riksd.
Båtsmansrotarne på Gottland: om ny indelning 4 deraf > > > > > — 2 4 8-11 b. ? 34 b. | 34 b. 1 34 b.; 34 1 13. fi ät smans-vac ance-afgiftcn ; se Stats-Verkct, dess inkomster, ordinarie, pag. 7. tt medel; se Afskrifning 6. Batsman; sc Transport; Dagsverksskyldighet; Prestbevis. Båtsmäns skyldigheter och rättigheter; se Sammandrag. Börd; sc Lagfart. om frälse-skattchemman, sorn säljas utom hörd Svar pä ätcrremiss Kongl. Böter; se Krono-Uppbördsétämma; Ensaksböter; LagförklarGtfgal*; Ansvar. Bytesmedlen; se Stats-Verket, dess inkomster, ordinarie, pag. G. 97- C. Gabineus-Cassans skuld: se Anmälan Calcns, E., Enka ; sc Understöd. Calma re Län: om en nv väg flerstädes; se Anslag 85. Camilla och Eurydice, Krigsskepp; se Anmälan 67. t.nnaLänlaggningar; ersättningar för derigenom förorsakade jordförlnstcr; se Anslag 6g. Canccllie, Kongl. Maj:ts, erforderligt anslag till dess löne-reglering; se Hufvud-'! itel, Andra, pag. 5-7. ÖVmcc//i’e-Slyrelsens f. d. Handcassa; se Anmärkning. Cancellist; se Cancellie-Bet jening. Cn/jce/Z/e-Betjcning, Riks-Ståndens: ändrad redaction af stadgandet om densamma; se Rikdags-Ordningcn §.
Trädgardsmästare, som ej äro Borgare, i Fyra Glassér: Forsta Classen R:dr 5 Andra dito .3 Tredje dito .2 Fjerde dito .a o Akare som ej äro Borgare, i Fyra Classer: 1 Stockholm och Götheborg: Första Classen ... jo; — Andra dito 5 : — Tredje dito 3: —. Fjerde dito 2: 1 de öfriga Städerna: Första Classen 6: 32. Andra dito , - 4: Tredje dito • 2 : .— Fjerde dito 1: __ q. Mom. För fastigheter i Städerna, hus, gårdar, fabriksbyggnader, verk och inrättningar, tomter, jord, skog och mark, erlägges Bevillning efter värdet, med två Riksdaler af hvarje tusende och i enahanda förhållande för mindre summa. 10 Morn. Städernas öfrige Invånare, hvilka här icke blifvit nämnde, taxeras i förhållande till den i hvarje särskildt fall föreskrifne grund för afgiftens beräknande. 11 Mom. I öfrigt erlägges af ägaren i Bevillning För hvarje valleller bandhund 8 sk. samt för alla andra1 hundar 1 R:dr. §• 3* Dm 3 Juli. §• 3- Bevillning af Jordbruket. Af alla hemman och lägenheter* som med ägande rätt innehafva?, de ma vara skattlagde eller icke, erlägges utan afseende på deras natur, Bevillning med Två Riksdaler för hvarje Tusende Riksdaler, af det uppskattade värdet, och i förhållande för värde derunder, utan att innehafvarens personliga skatt , eller Bevillning för annan inkomst deruti inberäknas» 2 Mom. Aboer å Kronohemman med åborätt, äfvensom de på Annexe-, Mensaloch Stomhemman, samt alla andra med dem jemförlige med lifstids-städja, erlägga enahanda Bevillning, såsom vore de jordägare. I afseende åter på boställen, som åtfölja vissa Embeten och Tjenster, iakttages hvad derom i i §. i Mom. af denna Artikel stadgadt är.
Inrättningen hålles för allmänheten öppen på tvenne bestämda förmiddagar i hvarje vecka. b) Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet, stiftadt år i8n, såsom en Bildnings-anstalt för Armens och Flottans Läkare-Corpser, och ställdt under Kongl. Sundhets-Collegii inseende, har en Lärare-personal af 6 Professorer och 6 Ad juncter, till bestridande af offentliga föreläsningar samt praclisk undervisning i den generella sjukskötseln, lägre chirurgien, botaniken, m. m., i enlighet med Kongl. Reglementet af den 11 December 1822. Årliga aflöningen för Institutets Lärare består af 372 Tunnor Spannemål och 6,302 R:dr 21 sk. 4 r:st. Contant, samt utgår, jemte 200 R:dr för andra behof, af Medicinal-fondens tillgångar. Antalet af Studerande är vanligen för året 3o å \o. För tjenstgöring i lägre Läkare-graderna äro 24 Stipendiater, hvardera med årligt arfvode af 66 R:dr 32 sk., vid Medicinal-staten anställde, och åtnjuta dagtractamenten efter särskilta befattningar utom Läroverket. Institutet, hvars fasta egendom beräknas till ett värde af 66,666 R:dr 32 sk., eger ett betydligt Bibliothek, Laboratorium Medicum, Anatomi-sal, samt till Medicinska Vetenskaperna hörande Prseparater och Samlingar. c) Gymnastiska Central-Institutet, som begagnar ett dertill i Nåder upplåtet Kronans hus och numera är ställdt under inseende af Kongl. Directionen för Stadens Undervisningsverk, har fortfarit att meddela under - — 73 ~ visning åt vanligen 5o Gossar och 20 Flickor. De till 4 ordinarie Lärares aflönande erforderliga medel utgå af årliga Stats-ansiaget, 2,000 R:dr; och inflytande sportler för privata lectioner fördelas lill biträdande extra Lärare och till andra förefallande behof. d) Skogs-Institutet på Kongl.
Men i alla fall vågar jag påstå, att i835 urs BancoUtsk. icke är skyldigt följa ett prejudicat af 18 !o års Utsk., utan fastmera att sjelft uppfatta banklagens rätta anda och derefter tillämpa den; så har jag trott mig böra göra. Till den skriftställare, sorn sagt, att bicoreglementet ej behöfde mer än bevillntsförordn. hos K. M. anmälas till sanction och promulgation, ville jag svara: att om R. St. skulle linna för godt att stifta en lag med hufvudgrunder, hvarefter bevillntsförordn. skulle uppgöras , samt begära sanction derpå af Konungen enl. 87 § Reg.F., och jag blefve ledamot af Bevilln.Utsk, så skulle jag anse för min pligt, att, derest ingen annan gjorde det, väcka motion om en, inut. mutand, lika beskaffad und. skrifvelse, som den nu föreslagna. En anmärkn. har jag hört göras, att endast de delar af reglementet borde i und. Öfverlemnas, hvilkas promulgation kunde vara af nöden; men då t. ex. hvad R. St. kunde vidtaga rör:de s. k. grundfonden icke är af sådan natur, och hvarje ändring i hvad 4 § derom föreskrifver vore en rubbning i hufvudgrunderna, måste väl hela reglementet öfverlemnas, helst 7 § säger, att alla stadgar och reglementen skola vara uppgjorda i öfverensstämmelse med banklagen. Till dem , som fromt önskat, att motionen aldrig varit väckt, och som derföre ansett den obehöflig, emedan de föreställt sig, att behandlingen kunnat försiggå lika med hvad som skedde sista riksdagen, kan jag blott säga, att antingen måste de hänförts af ett förbindligt, men obehöfligt bekymmer för min popularitet, eller ock hafva de alltför mycket misstagit sig om den åsigt rör:de både rättighet n Den 4 Maj f. m. och pligt, uppkomna genom banklagen, som Konungen i iner än en skrifvelse till R. St. i nåder täckts meddela.
När man nu tillstyrker R. o. Ad. att i vissa fall vika ifrån den grundsats, som gifvil anleda, till löneförhöjningen, så bör väl också medgifvas, att på samma gång, som undantag göres ifrån grundsatsen, så bör äfven löneförhöjningen uteblifva. Jag tror och vet äfven ganska säkert, att Ståndet, äfven under den liden, då det icke tilläts Ridd.secret. att innehafva annat embete på stat, bar varit ganska väl betjent; men dä man föreslår elt sådant undantag ifrån den gällande grundsatsen, hvarigenom R. o. Ad:s secreterare sattes i tillfälle att med sina inkomster vid Riddarhuset förena andra ganska betydliga vid annan befattning, så mäste man väl anse det lämpligt, att den löneförhöjning, som just tillkom till följd af grundsatsens orubbade bibehållande, bör komma att förfalla. Man har talat om postmästare, och frågat hvarföre så många söka postmästaretjenster, tlå deremot så fä söka ltidd.secret.- tjensten. Dermed är icke samma förhållande, emedan postmästarctjensterne vanligen lemnäs åt redan åldrade män, såsom en slags pensionsplatser, hvilka hos de sökande icke förutsätta någon särdeles embetsmannaskicklighet; hvaremot endast yngre män, som äga en sådan, kunna med fog söka Ilidd.secret.tjensten. Beträffande mitt yrkande, att Ridd.secret. nu endast genom conslitutorial skulle tillsättas, så har en af Ridd.Ulsk:s ledamöter, som vtlrat sig näst före den siste värde talaren, äfven anfört sig icke kunna inse något hinder derför, och jag skulle tro, att en ovillkorlig följd deraf, att man antog Ridd.secret. på constitutorial, skulle också blifva, att man gick in pä det s. k. undantaget, d. v. s. att man erkände, att Ridd.secret., just derföre alt han icke var på ordinarie stat anställd, finge med sin tjenst vid Riddarhuset förena annan publik befattning.
De följande 3 åren 1776, 1777 och 17 78: dä skjutslegan ännu var bibehållen vid 3 sk. för milen, var Markegångs priset för hvardera året på ett öke dagsverke 20 sk., svarande mot 6-fmils skjutslega. Tor tiotalet af åren derefter 1779 —-1788 , då skjutsen betaltes efter 4 sk. milen, är medelpriset pä ett öke dagsverke 19 sk., som svarar emot 4- mils skjutslega. För påföljande tiotal, innefattande åren 1789—1798 är medelpriset på ett öke dagsverke nära 25 sk., hvilket efter den då till dubbelt, eller 8 sk, höjda skjutslegan, "Svarar emot 3 ‘ mils skjutsning. Tiotalet af påföljande åren 1799 till j8o8, lemnar ett medelpris af 26 sk för ett öke-dagsverke, svarande emot 35 mils skjutsning; och de sedan förflutna 6 åren , på hvilka medelpriset i Markegången på ett öke-dagsverke varit 44 sk., har 3y mils Den 16 Juli. mils skjutslega fordrats att inbringa denna summa * Jemnfdrelsen mellan priset på öke-dagsverken och skjutslegan under olika tider leder sålunda till den obestrideliga slutföljd, att i detta afseende skjutsnings-besvuiet var mycket mindre betalt från år 1766 till 1788, än det sedan, genom de oftare skedde förhöjningar, blifvit. Under dessa 23 år fordrades ifrån 4* ända till nära 7 mils skjutslega, för att betala ett ökedagsverke, då dertill, på de sednare 26 år, eller efter 1788, aldrig fordrats fulla 4 mils skjutsnings-förtjenst. Afven detta beräkningssätt visar, att skjutslegan var förmånligast nyss efter påökningen är 1789, som också ej kan annorlunda vära, enär den på en gång fördubblades, då andra varu-priser ej kunde annat än långsamt stiga.
Och sedan Banken deraf fått för sig afsätta 266,666: 3a. — hade för Riksgälds-Contoiret kommit att återstå . 85,149: 42, 6. utgörande R:dr ir4,85o: 5. 6. mindre än Rikets Ständer för det året i rundt tal påräknadt; och blef Riksgälds-Contoirets andel, af orsak som här nedanföre utredes, endast R:dr 80,690: 27. 10. som var R:dr 119,319: 20. 2. mindre än Rikets Ständer påräknat, och R:dr 4*4^9: i4- 8. mindre än Öfverskottet på behållna Räntevinsten egenteligen utgjorde. Hvad nu först beträffar Rikets Ständers uppgjorde beräkningar angående det belopp som skulle kunna öfverlåtas till Riksgälds-Contoiret, så, enär, såsom ofvan är nämndt, för år 1829 det egenteliga Öfverskottet på Bankens Räntevinst utgjordt i5o,6o2: 42- n» eller något mera än hvad Rikets Ständer antogo, är deras beräkning i den delen genom erfarenheten — 4? — bekräftad. — Annorlunda är deremot förhållandet med beräkningen för år i83o, och böra de omständigheter alltså utredas, hvilka i någon hufvudsakligare mohn kunnat verka den betydliga nedsätlningen till R:dr 85,149: 42. 6. i stället för R:dr 200,000. Sådana äro: a) Serskilda tillökningar i Förvaltnings-kostnadens belopp, specielt för året j83o uppgående till något mera än R:dr 64,000, utan att deribland räkna samma års Revisionsoch Riksdags-kostnacl R:dr 6,629: 22. 6. Exempelvis må anföras: Hvarjehanda belöningar m. ra. 6,249: 16. — Liqvid för Brandanstalterne 22,282: 18. 8. Ny byggnadskostnad för Tumba 23,626: 21. 8.
Men, då Rikets Ständer redan, enligt underdånig skrifvelse af den 20 Januari 1841, för deras del beslutat, att, utom de större laxfiskena, alla öfriga Kronan tillhöriga, utarrenderade fisken, sedan en efter arrendet lämpad ränta blifvit dem åsatt, böra, i den mån arrendena upphöra, på auktion under skattemanna rätt försäljas, med undantag likväl af kronofisken inom de åt Lapparne upplåtne skattefjell, hvilka skulle öfverlemnas till fritt begagnande af dem, som innehafva den kringliggande marken, samt frågan, huru med dessa fisken bör förfaras, dels i följd af Nådig remiss å Rikets Ständers berörde underdåniga skrifvelse, dels på grund af Kongl. Brefvet den 2 Juni 1832, för närvarande ankommer på underdånigt utlåtande af KammarCoIlegium, hafva Comiterade funnit de framställningar i detta ämne, hvartill anledning annars förekommit, icke vara af behofvet påkallade. Enär Comiterade uti de förslag till ordnande af uppbördsverket, som nu underdåuigst afgilvas, utgått ifrån den åsigt, att, för beredande af möjligaste enkelhet, Statens alla inkomster, så vidt ske kan, böra i ett sammanhang med allmänna kronouppbörden uppbäras och till Statsverket inflyta, samt deremot erforderliga anslag derifrån utbetalas, tro Comiterade denna grundsats jemväl i fråga om arrendena af Statens egendomar böra tillämpas. I öfverensstämmelse dermed och under åberopande af nyssomförmälde, redan i det föregående afgifna underdåniga yttrande angående sådana boställen, hvilkas arrenden äro till aflöning anvisade, anse derföre Comiterade, att, med undantag endast för de fall, då arrenden måste in na - 112 tura utgöras till serskilda Inrättningar, såsom t. ex. fourage-persedlar till Stuterierne, lämpligast vore, om med utarrendering af alla Statsverket tillhörige, till dylikt användande afsedde egendomar och deraf härllytande arrendeafgifters uppbärande på enahanda sätt förfores.
Ridderskapet och Adeln remitterade motion, att, till Häst-afvelns förbättrande, medel måtte, i mån af behofvet, få, under vissa bestämda vilkor, lånas utur den uti Riksgälds-Contoiret befintliga > så kallade Hingstmedels*Cassan > N:o 378, i anledning af Herr Rosenblads, Bertlhard, motion, rörande åtskilliga föreslagna afsktifningar i Riksgälds-Contoirets Räkenskaper; Betänkande, N:o 379, i anledning af Väckta motioner, rörande granskningen oell approbationen af Riksgälds-Contoirets smärre Credit Sedlar; och Utlåtande, N:o 38°, > fråga om, genom Afraknings-Contoirets indragning , mindre Control på Kongl. Räntekammaren uppkommit. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande, Nto 372, i anledning af väckt motion, att alla frågor om återbetalningsoch ersättningsskyldighet emellan Kongl. Maj:t och Kronan, å ena , samt enskilda personer, å andra sidan, ovilkorligen böra vid Liga Domstol upptagas och afdö - 84 Prot.'Utdrag den 8 Februarli 18jo - mas, eller ock, i annat fall, det Embets-verk, sorn underlåtit att sådan åtgärd vidtaga, ansvara all förlust för Staten, lät Ståndet här» vid bero, och beslöt, att frågan för närvarande må förfalla, S. D. Vid föredragning af Vallöf!. Borgare-Ståndets Protocolls-Utdrag, af den 3 uti innevarande månad, innehållande, med anledning af Preste-Ståndets beslut, rörande Tolagen, inbjudning till antagande utaf det af Vallöf].