Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Styrelsen öfver Bergverken upprätte ock för sådant ändamål en hufvudlängd öfver de valberättigade Bergsbruksegarnes röstetal, grundadt på de fern sist förflutna årens tillverkningsvärde, enligt fastställde tionde-jernsoch hammars katts-taxorna, samt för annan tillverkning efter de i hufvudstaden allmänt gängse pris, dock med iagttagande deraf, att, vid ytterligare förädling af eljest beräknad product, den senares värde afdrages ifrån den förädlade varans; och gälle, med undantag för nya tillkomne verk och inrättningar, denna för Brukens röstetal uppgjorde längd, hvarefter Bergsbruken skola, med nödigt afseende å Brukens läge och Länens indelning i Fem val-district fördelas och förnyas samma längd sedermera hvart femte år. Serskildt personell val-längd åligge det dock Styrelsen öfver Bergverken att för hvarje district årligen i Januari månad uppgöra samt öfversända till Magistraterne i de Städer, der valen komma att hållas, att der vara tillgängliga för vederbörandes kännedom; och gälle sedermera samma val-längd, intill dess en annan för påföljande året fastställd varder, derest icke klander deremot inom S Haft. 5 i8 Constilutions-Utskottets Memorial, N:o 5. elen dag, då Riksens Ständer, enligt Riksdags-kallelsen, skola sammanträda, varit Bruksegare i Riket, eller der idkat annan sadan näring, som hörer till förädlingen af Mineral-Rikets produeter. De väljande, som genom förenämnde Kungörelse till val-förrättningen kallas, afgifve sina röster, efter riksdaler-talet af deras till ver knings-summor, antingen personligen eller medelst befullmägtigade Ombud, men alltid med slutna sedlar, så beskaffade, som i 71 §. stadgas: och röste hvarje väljande blott på En i districtets val-längd uppförd person, hvadan ock denna längd bör, före valet, till de väljandes efterrättelse uppläsas.
Om Gr:n anser att ”karantänsskyldigt fartyg” innefattar en utvidgning af det begrepp, som ligger i orden ”fartyg, som ligga i karantän”, skulle möjligen en förändring af ordalagen i öfverensstämmelse med Boi'gareSt:s beslut äfven medföra en förändring i R. b. Ad:s förut fattade beslut, men jag 120 Den 5 Juli e. nl. tror icke att så är förhållandet, ty ett karantånsskyldigt fartyg är ett sådant, som antingen ligger eller måste ligga under karantän, och pä håda dessa slags fartyg har det af Utsk. åberopade Kongl, bref ovilkorligen afseende. Nu lärer det svårligen kunna bestridas, att den redaktions-förändring, BorgareSt. för sin del antagit, innebär vida tydligare begreppsbestämmelser än den redaktion Utsk. föreslagit och hvilken R. o. Ad., då frågan förra gången förevar, godkände. Att nu frånträda detta beslut och instämma uti den af BorgareSt. antagna redaktion, synes mig, såsom Frih. Cederström ganska riktigt anmärkt, endast innebära en förbättrad upslällning af det föregående heslutet, men ingalunda en förändring uti detsamma. Härvid gjorde man — såsåsom Frih. äfven erinrat — ingenting annat än hvad Exped.- Ulsk. vid hvarje dess sammanträde sig tillåter, nemi. förkorta och förtydliga de skrifvelser, hvilka i anledn. af R. Stirs beslut, skola till K. M. afgå. På grund af hvad jag nu tagit mig friheten anföra, anhåller jag att R. o. Ad. ville bifalla Hr von Hartmansdorffs förslag. Frih. Kli n kovström, Rud. Mauritz: Det är endast med afseende på den af några talare anställda jemförelsen mellan det af BorgareSt. antagna redaktions-förslag och det af Utsk. här framställda, jag tager tnig friheten yttra några ord.
Pressens exempel af ljumhet följdes nog också af allmänheten, åtminstone har den, som skrifver detta, vid upprepade besök på akademiens utställning i regeln funnit densamma så temligen folktom. En i medio af September i tidningarne synlig uppgift, att expositionen dagligen skulle besökas af 150 — 200 personer, synes bero af ett tryckfel, möjligen en nolla för mycket. Aftonbladet torde funnit det mest träffande uttryck för det hela i: succés d ’ estime, hvilket väl enligt språkbruket noggrannast öfversättes med ett misslyckande, som alla försöka att ej låtsa om. Statens inköpsnämnd hade nu att framträda på arenan. Den hade inför konungen förklarat, att man icke-borde likställa opponenternas utställning med akademiens, bland annat derföre, att den förstnämnda öppnades senare, och man alltså genom dröjsmål kunde riskera, aft de bästa arbetena då redan vore inköpta. Det var derföre nödvändigt att för konseqvensens skull skynda sig, och utställningen hade endast en vecka varit öppnad, då statens inköpsnämnd var fardig med sitt förslag. Till belysning af, hvad man har rättighet att om detta förslag anse, kan bland annat tjena, att en af inköpsnämndens medlemmar, professor vid akademien, då han af en person ansattes med förundrade frågor, huru det kunnat falla nämnden in att föreslå en viss uppgifven tafla till inköp, ej hade annat svar än: » Ja, se man kan ju alltid skicka den till Upsala ». * Men, ehuru bland nämndens egna ledamöter sådana tankar om de föreslagna konstverken förefunnos, upprättade man likafullt ett förslag, som på några hundra kronor när slukade det tillgängliga beloppet, 14,000 kronor. Till statens fördel kunde väl detta icke gema vara, men det hade förmodligen varit otrefligt för akademien, om öfver dess utställning afgifvits en sådan inkompetens-förklaring, som det onekligen varit, om man der icke kunnat finna användning för beloppet, och vi få icke glömma, att inköpsnämndens stora majoritet bestod af akademiske ledamöter. Beträffande hvad allmänheten inköpt på akademiens utställning, saknas derom exakta uppgifter. En notis i tidningarne * Historiskt! Ur Dagens Krönika. 5 * säger, att konstverk der hafva inköpts till ett belopp af
Andersson, Jonas, från Östergötlands län. Motion N:o 73, angående förändrade grunder för skjutshållningens bestridande. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5 och Mern. N;o 8. R. St. underdån. Skrifv. N:o 50. Motion N:o 266, att inspektion öfver folkskolorna endast må uppdra* gas åt personer utan annan tjenstebefattning. Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 58 och Mern. N:o 94. Motion N:o 267, att elementarläroverkets tvänne lägsta klasser må från nämnda läroverk skiljas och förläggas till Folkskolan m. m. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 56. R. St. underdån. Skrifv. N:o 47. Motion N:o 268, om årlig pension åt Komministern Nils Ignells enka, Sigrid Ignell, född Lindmark. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 74. R. St. underdån. Skrifv. Andersson, Jöns, från Malmöhus län. Motion N:o 30, om lindring af rustningsskyldigheten i Skåne. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 2. Motion N:o 31, om ändring af straffbestämningarne för olaglig försälj ning af bränvin m. m. Sammans. Bevilln.- Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5, Utlåt. N:o 9, Mern. N:o 12. Bevilln.-Utsk. Mern. N:o 23. R. St. underdån. Skrifv. N:o 119. Motion N:o 109, om underdånig framställning hos Kongl. Maj:t i fråga om närmare utredning af den mjöloch sågqvarnar tillförene åliggande rustningsskyldigheten m. m. Sammans.
I rst., af hvilket en del utgjorde framlidne Öfverståthållaren Grefve Törnflychls balans år 1762, blifvit, i öfverensstämmelse med högstberörde nådiga bref, redan under den 5 Maj 1843, från Öfverståthållare-embetets Kanslis räkning i Banken öfverflyttad! till Kongl. Räntekammarens räkning derstädes, äfvensom att, med afseende derå, att utredningen af de äldre årens balanser fordrade en längre tid, och deras beskaffenhet, i anseende till räkenskapernas ofullständighet den tiden, befanns svår all utreda, detsamma komme, så snart utredning hunnit verkställas och afskrifning i behörig ordning blifvit beviljad, alt från Kongl. Stats-kontoret reqvireras och på Öfverståthållare-embetets Kanslis räkning i Banken åter insättas. 1 anledning häraf och då, förmodligen i afbidan å nämnde utrednings fullbordan, uti 1846 och 1847 års räkenskaper fortfarande balanseras för Grefve Törnflychts sterbhus ett belopp af 555 Rdr 26 sk. 8 rst., hafva nu församlade Revisorer förskaffat sig närmare kännedom om förhållandet med den i Öfverståthållareembetets förklaring omförmälda lefverering till Kongl. Räntekammaren, dervid inhemtats: alt äldre depositions-medel, till en sammanräknad summa af 25,702 R:dr 21 sk. 7 rst., väl blifvit under uppgifna, dag, den 5 Maj 1843, till Kongl. Räntekammaren lefvererade; men att, enligt den öfver dessa medel upprättade, till Kongl. Statskontoret insända, specifikation, uti berörde summa icke ingått större belopp, såsom förbemälte sterbhus tillhörigt, än 2,898 Daler 12 öre Kopparmynt, motsvarande 161 Rdr 1 sk.; hvadan om skillnaden emellan sistnämnde summa och i räkenskaperna balanserade 555 Rdr 26 sk. 8 rst, utgörande 394 Rdr 25 sk. 8 rst., upplysning saknas.
Hr af Dalström har ifrågaställt, att man genom häradsfängelsers uppbyggande skulle anskaffa utrymme till att der insätta soldater som böra bestraffas. Det förundrar mig alt ingen af Hrr officerare, som här äro så talrikt församlade, yttrat något emot ett dylikt förslag; ty jag kan aldrig föreställa mig, att de vilja låta sina soldater inspärras i samma fängelser, der tjufvar och rånare sitta. Man är i andra länder så angelägen att afskilja militära förbrytare från vanliga brottslingar, att jag i Holland sett, huru man vid Leyden upprättat ett centralfängelse för militära förbrytare särskildt, hvarest de under militärdisciplin arbeta för arméens beklädnad m. m. Jag vill ej säga, alt så borde ske äfven i Sverige med våra långa afstånd och små tillgångar; men jag kan ej inse, att häradsfängelsernas användande äfven till militära fängelser bör blifva något skäl för bifall till StatsUtsk:s betänk. Hr Åkerman har sagt, att StatsUtsk:s förslag, sådant det är, skulle åsyfta att åt häraderna återgälda den anslagssumma till deras fängelser, hvilka genom 1841 års riksdagsbeslut blifvit dem tillförsäkrad, men hvilken de ej fått tillgodonjuta, emedan hon blifvit an - G56 Den 23 Februari f. m. vand lill länsfängelset uppbyggande. Förhållandet är visserligen sådant, att R. St. i und. skrifvelse af d. 5 Juni 1841 anmälde, huruledes de beviljat särskildta anslag för uppförande af nya fängelser efter cellsystemet, nemi. 900,000 ndr till häradsfängelser; men II. St. framburo tillika den önskan, att en fullständig plan måtte blifva uppgjord i afseende på erfoderliga fängelser af dessa slag för bela riket. Var Konungen likväl förbunden alt använda medlen efter nämnde fördelning och underlåtenhet deraf ägt rum, så faller felet Konungens rådgifvare lill last, men det åligger alldeles icke R. St. att godtgöra det genom särskilda anslag när nya begäras; utan Ständerna äro, på sätt Hr Rääf framställt, oförhindrade, att gifva ifrågavar.
Det är nemligen de förödelser, som städse förorsakas genom öfversvämning af Ume eif. Vid den såkallade Bergforssen sammantränges elfven, efter föreningen med Windelelfven, till följd af utskjutande berguddar och hårda grusbankar och flodens djup minskas genom berghällar, hvilka vid lågt vattenstånd uppskjuta öfver vattenytan. Härigenom uppstår alltid hinder för vattnets fria lopp och, dä. snön i det vidsträckta flodområdet om våren hastigt smälter, tillströmmar vattnet i långt större mängd än som genom den trånga forssen kan samtidigt framföras, floden stiger öfver sina bräddar och öfversvämmar de ofvanför forssen liggande lågländta åkrarne, till ett omfång af 12,404 qvadratrefvar, der vattnet då kan stå så högt, att man beqvämt kan ro öfver gärdesgårdarne. Den skada, som häraf å den odlade jorden måste förorsakas, ligger i öppen dag. I alla händelser blifver musten ur jorden utsugen och i de flesta fall uppkomma utskärningar, som förderfva både sädesfält och gräsmark. Den häraf förorsakade skada har för år 1863 uppskattats till 1,617 Riksdaler på ofvanuppgifna areal. En gifven följd är. att jordens afkastning blifver för jordegarne högst osäker och jordens värde allt mer och mer minskas. Till afhjelpande af dessa olägenheter erfordras dikningsoch sprängningsarbeten, uppgående enligt af Kapitenen vid Kongl. Vägoch Vattenbyggnadskorpsen, R. Schough uppgjordt förslag, till en kostnad af 21,400 R:dr. Sorn jordegarne äro urståndsatte att af egna medel, utan understöd, utföra detta arbete, men förklarat sig beredde att sjelfve verkställa detsamma, derest ett understöd af allmänna medel af 11,000 R:dr kunde dem beviljas, så har Kongl. Maj:t, på derom gjord underdånig ansökning, täckts i Sin till Rikets Ständer nu aflåtna nådiga Proposition föreslå anvisande till berörda ändamål af sistnämnda belopp.
Skulle likväl Utsk:s härvar:de ledamöter förklara, att mindre af bristande, tid, än af oförmåga att sammanjemka de olika åsigterna, något bättre Betänk, ieke kan vid denna Riksdag åstadkommas, så anhåller jag att R. o. Ad. ville åtminstone fatta det beslut, att en skrifvelse från R. St:r måtte afgå till K. M. med underd. anhållan, det K. M. täcktes nedsätta en Komité, för att utarbeta bättre oell bestämdare grunder för en ny BevillmsFörordning, hvilken kunde företagas till granskning vid R. St:rs nästkommande sammanträde Hr von Koch, Nils Samuel, anförde dels muntligen, dels skriftligen: / Ehuru jag icke har så särdeles mycket att anmärka vid den nu föredragna punkten, så anser jag likväl, på grund af det föredragningssätt Hr Gr. o. Landtm, föreslagit oell Ståndet bifallit; att de, hvilka i likhet med mig önska en återremiss i den syftning som den siste värde talaren framställt, nemi. för en omarbetning af hela llevillmsFörordmn, böra yttra sig vid denna punkt. Det är af sådan anledning, som jag tager mig friheten att framställa mina tankar om det nu framlagda förslaget till BevillmsFörordning: ') Frih. Raab, Adam Christian: Jag ämnade visserligen yttra mig i samma syftning som de föreg:de talarne, men jag kan ieke, vid förnyadt genomläsande af Betänk., finna ätt den nu föredragna punkten skäligen kan blifva föremål för en återremiss. I den nu föredragna punkten är endast fråga om huruvida en bevillning bör utgöras eller icke, och i det fallet måste man instämma i' Utslcs förslag och medgifva att en bevillning bör utgå. Derefter kommer frågan om bevillning efter första artikeln, och först vid, pag. 7, der det är fråga om bevillning efter andra artikeln, hade den begäran om återremiss, som nu blifvit framställd, bort göras. Om-jag ej misstager mig, har Utsk:s Ordförande begärt ordet, och örn han nu går in i hufvudfrågan, så skall äfven jag i sinom tid begära ordet för att yttra mig vidare.'
Utlåtandet N:o ao3 bifölls, oell Utlåtandet N:o 291 lades till handlingarnc: 10:de punkte/i: Utlåtandet N:o 291 bifölls. /, Försvaret till sjös: Fyrar och Bakar'. Ståndet stannade härvid i det beslut, att Rikets Ständer må uppdraga tili Fullmäglige uti Riksgälds-Conioret, att för Fyroch Båkväsendets upphjelpande, på Billigaste vilkor, upptaga lån, hvarvid till ränteoch amortissements-fond för detsamma anvisas Danska Fyringsmedien, 9,333 Rdr 16 sk. Banco, hvilka under Fjerde Hufvud-Tileln blifvit uppförde såsom ökad tillgång för Lotsoch Bäk-väsendet, ooh med föreskrift, att berörde anvisade medel så förvaltas af Riksgälds-Contorets Fullmägtige, att lånet må vara återbetald! sist inom 20 år efter dess upptagande. Allmänna Undervisningen: Utlåtandet N;o 291 bifölls. Vatten-communicationer, m, m,:; Utlåtandet N;o 291 bifölls., Slutpunkten af Utlåtandet N:o 29 r: Ståndet Beslöt, att de till vatten-communicationer, m. m. Beviljade Sjuttio Tusende Rdr för år skola utgå ifrån och med det år, då den nya ordinarie Statsregleringen vidtager, till och med det år, då samma ordinarie Statsreglering upphörde; men att de i öfrigt Beviljade extra anslagen skola utgå ifrån och med det år, då den nya ordinarie Statsreglering gen vidtager, under 5 år, med en femtedel årligen. Fröt. Vt dr. d. 3 IVo v. i g3f. Från Hed e r v. [Bonde-Standet.
Herr Hjerta > Gustafhade inlemnat följande, som upplästes: Vid StatsUtskottets Berättelse, angående RiksgäldsContorets tillstånd och förvaltning, vågar jag fästa Utskottets uppmärksamhet på fördelen, om dessa föremål blifvit åtskiljde i serskilda Utlåtanden. Det är nemligen lätt att inse, att utredningen af tillståndet icke kan behöfva återremiss; då deremot en så vigtig granskning, som den af en 5-årig förvaltning, knappast är tänkbar, utan att för StåndsLedamoten en återremiss deraf blifver oundgänglig. Så inträffar äfven nu. Hvad Tabeller, hvad redovisningen af siffrorne angår, har jag ingenting att invända. Men hvad åter angår förvaltningen, fordras åtminstone för mig några upplysningar, innan jag kan utreda, huruvida den i allt varit riktig. Jag vill dervid förbigå utbetalningen af ConvoyCommissariatets Creclitiv till dubbelt belopp mot hvad Rikets Ständer, i deras Skrifvelse af den 20 November 1823, Den 4 Maji e. m. 6r fastställt; och den mindre fullständiga utredning af det så kallade Mindre Crediti» vets lyftnings sorn någre UtskottsLedamöter öfverklagat, och i hvilkas reservationer jag instämmer. Jag vet, att dessa punkter blifva af én annan Ledamot vida fullständigare utredda, än jag skulle kunna det; men jag anhåller om återremiss äfven af det skäl, att det synes mig, som om Utskottet icke rätt uppfattat 1828 års Rikets Ständers beslut, angående upplåningen till de lånebiträden och anslag3 som från RiksgäldsContoret skulle utgå; och till större eller mindre del anskaffas genom upplåning mot Contorets Obligationer med 3 procents årlig ränta. Se RiksdagsBeslutet 1823, i4§* RiksgäldsContorets
I afseende å hvad Hr Printzensköld anfört, rörande nedsättning af lånens belopp till 6,000, får jag nämna att jag anser denna nedsättning vara riktig, såvida man betraktar saken ur synpunkten af Bankens fördel. Jag anser nemi. förslaget vara ganska välbetänkt, emedan låntagare, som behöfva stora lån, hafva hypoteksföreningarne att vända sig till; och om fonden skall qvarstå, är det till de mindre jordegarnes gagn, hvilka behöfva mindre lån. Jag inser således ingen nödvändighet att förhöja maximisumman. Prih. Tersmed e n, Wilh. Fredr: 1 motsats till Hr Printzensköld anser jag, att BankoUtsk. har gått ganska conseqvent tillväga, då det nedsatt maximum till 6,000 1{ dr. Det är nemi. naturligt, att när den grundsatsen blifvit fastställd, att fastighetsfonden småningom skall förminskas, måste äfven maximibeloppet för lån ur denna fond nedsättas. Dessutom, när, såsom Hr Mannerskantz sade, hypotheks-föreningar blifvit inrättade i de flesta af rikets orter och troligen inom en icke aflägsen framtid blifva det i alla, har denna lånerörelse fått en annan natur, än den förut haft. Den bör således icke utgöra föremål för Bankens verksamhet i någon annan mån, än för att dermed bispringa de mindre fastighetsegarne, som icke kunna erhålla lån i hypotheks-föreningarne, och vid sådant förhållande är summan af 6,000 Kdr alldeles tillräcklig, och lån till detta belopp tror jag icke utgifvas af någon hypotheks-förening. Då detta förslag således afser alla mindre jord - egares fördel, tror jag att det bör bifallas. Beträffande räntan är jag deremot af alldeles samma tanke som Hr Mannerskantz.
M:t hoppades, att, med begagnande af besparingar som å detta Anslag, innan den första regleringen, hvartill de erfordrades, hinner verkställas, kunde vara användbare, jemte dem, som på RiksStatens 4:<le HufvudTitel kunna blifva att tillgå, de till 6,800 R:dr beräknade årliga kostnader för ofvanberörde nya ScholInrättning, äfven kunna bestridas, och K. M:t således undgå, att, enligt hvad K. M:ts afsigt varit, detta ytterligare Anslag af R. St:r begära. Och då, i det, i anledning af Högstberörde Nåd. Proposition, af Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten gemensamt afgifna Utlåtande till R. St:r, af Utskotten blifvit föreslaget, att R. St:r måtte, vid beviljandet af det till LäroVerken af K. M:t begärda Anslag, 60,000 R:dr årligen, göra det förbehåll, att nyssnämnde 6,800 R:dr, för underhållet af ifrågavarande Schola, böra af fade HufvudTitelns tillökade Anslag oafkortadt utgå och icke blifva af möjliga besparingar derå beroende, anser ock Utskottet nödige medel för samma Scliolas underhåll ifrån och med det år den föreslagne nya StatsRegieringen Beta t) ka nden, N:is i4t, 142. 271 vidtager vara anvisade; men som ifrän den 1 nästkommande Julii, till hvilken tid kostnaderne för Scho]an ansetts kunna bestridas af de Medel K. M:t dertill beviljat, Anslag saknas för samma ändamål; så tillstyrker Utskottet: att II. St:r måga bifalla, att, till Scholans underhäll ifrån sistnämnde tid och till dess verkställigheten af den nya StatsRegleringen vidtager, ett belopp af 3,4oo R:dr B:co må af nuvarande Öfverskotter på StatsVerkets Inkomster få afsättas, och af R:g:sContoiret utbetalas, Deu 16 April 1829.
Baronen var förundrad öfver att den unge vice häradshöfdingen ej redan genom en visit på Tunanäs sökt att vinna hans gunst, och han visste ej rätt om detta kom af tölpaktighet, oeftertänksamhet eller ett visst slags sjelfständighetskänsla. Ehuru han ej gerna ville bekänna det ens för sig sjelf, var det dock ej utan, att han fruktade att det sistnämnda var fallet, och det var således så mycket nödvändigare, att han i tid sökte att på honom imponera genom sin personlighet. Redan före rättegångstimmans början körde baronens vagn upp för tingsstugudörren. Baronen hade föreställt sig, att den nye domhafvanden skulle komma utspringande, öppna vagnsdörren och bedja herr baron allraödmjukast stiga upp, men sådant hördes ej af, och förtretad mumlade baronen till betjenten, som nu gjorde samma tjenst: «herrarne måtte sofva der uppe ännu.» Men deruti bedrog han sig. Häradshöfdingen hade redan i flera timmar varit uppe; men nog hade han haft angelägnare sysselsättning, än att springa som uppassare åt ortens possessionater. Uppkommen i tingshusets öfra våning, ökades ännu mera baronens förundran, att ej heller der ställets nuvarande värd tog emot honom, och det kostade rätt mycket på att befalla en betjent gå in till häradshöfdingen, och underrätta honom om att friherre Stjernfeldt vore der och önskade tala med honom. Baronens missnöje ökades till förbittring, då betjenten kom tillbaka med helsning till baronen från häradshöfdingen, som bad honom vara så god och sitta ned så länge, emedan han på en stund hade något angeläget att tala med några andra rättsökande. Efter en god stund utkom häradshöfdingen, åtföljd af tvenne bönder, som sågo högst förnöjda ut, och hjertligen tackade honom för hans bemedling. De insågo nu så väl hur lyckligt det var för begge två att de blifvit förlikta, och funno det påtagligt, att om ej bränvinsadvokaterna satt ihop dem, så hade de troligen aldrig kommit att processa med hvarandra.
Porträttstudier för Idun af Johan behof? N — a. träffande alla hittills kända. LiljemjölNordlinq (slut). — Iduns tredje priätälling. Bedes om en bra beskrifning på en k e n utplånar s k r y n k l o r o c h föryngrar Ordningskärlek af Maja E. — Eu lifsuppgift. bastant strumphäl; — jag stickar och stickar, i h ö g grad, g ö r h u d e n ren, klar, m j u k Berättelse af Ernst Lundquist (forte.). men de vi ja aldrig hålla. Zuleima. Våra barn. — Bostaden. — Husgerådet. — och h v i t, borttager finnar, reformar, H:r 4 2. Hvarmed bör man fordra höns, så Huskurer. — Strykning. — Fönsterträdgården. lefverfiäckar, s. k. p o r m a s k, solbränna, att äggen blifva goda och ej vassla sig. — Bakning. — Konservering. — Hushållet. — fräknar m. m. Försäljes j e m t e beskrifL. L. Läkareråd af d:r — d. — Frågor. — Svar. — Breflåda. Hur bakar man goda strufvor? L. h. ritabelt äkta endast h o s N:R 4 4. Hur skall man bära sig åt raed Fru O. S T R Å L E, svart horn, som blifvit grönaktigt. Alma. Obs.! efterkraf. Doktor C. D. JOSEPHSON, sr Doktor Carl piensburg c r CD r 2 3 " ra H l Kadettyg *, Hamptyg-. o ' o Annonser. Fläsklake kan raed fördel användas till förvaring af press-sylta, hvilken deri häller sig året om, så vida man kokar och skummar den väl. Köttlake kan äfven kokas och användas för förvaring af kött, som annars rimsaltas. A. L. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. Hett alunvatten är härtill bäst.