Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär ingen tillgång till skuldens betalande finnes, hemställer Utskottet att densamma må afskrifvas, meri att Famillegafva framdeles bör erläggas, då någon af Ätten inskrifves; N;o Capital å 6 procent. Capital å 5 procent. Transport 5i 1 6 9 i55 16 10 Herr Ryttmästaren Adam Johan Lagerberg. 66 52 — ■ 11 Herr Öfver Jägmästaren Friherre Carl Fredric von Kothen, - 33 16 — 35 ! 6 — 12 Framledne GeneralLieutenanten Friherre Eberh. Ernst von Vegesach. 55 16 — 55 16 — 15 Framledne Lieutensnten Gustaf Adolph Bergenstråle. 55 16 i4 Herr Capitainen Carl Emanuel Lagerberg. 66 02 i5 Framledne Capitainen Friherre Gustaf Fredric Ehrensvärd. 88 4 2 8 - 16 Majoren Carl Christoffer Frejdenfelt. 55 16 17 Herr Öfversten Friherre Sven Palmstjerna. 35 l6 18 Herr Lieutenanten Wilhelm Fredric Planting Gyllenbåga. - 200 — 55 t6 — *9 Herr Capitainen Friherre Peter Pfeiff. f Herr ÖfversteLieutenanten Otto Boije. 35 l6 20 4i l6 Transport ~565 26 ~8 100 RiddarliusUtskottets Utlåtande: lien äldsta af Döttrarne N;o 854 Ottiliana Lovisa Lagerberg lefver; mea den andra är utur Stiftet afgången. jEnigt Ridderskapets oell Adelns beslut vid sista Riksdig, kommer skulden framdeles genom innehållande af pension att godtgoras. Utskottet hemställer, att den af Döttrarne som i Stiftet qvarstår, må vid dess pensionsrätt bibehållas, samt att lämpliga åtgärder till fordringens indrifvande må af Directionen vidtagas. tGaldtnären blef i Iifs[i iden Jagsökt; men nekade att betala skulden såsom öfverårig. Sedermera död utan tillgång. Den inskrifna Dottren N:o 864 Ulrici Beatha Sophia Vegesach är qvar i Stiftet.
Jag tror sålunda att återremiss af §:n icke bör ega rum i ändamål att i densamma införa den omtalade slutmeningen, hvilken jag anser skulle verka menligt på den rätta be - 456 Dea 14 Maj f. m. skattningen, och icke behöfvas i och för nyssnämnde skrifvelse om minimitabellen, enär i alla händelser densamma intill nästa riksdag måste blifva gällande, såvida Ständerna icke skulle besluta att helt och hållet utesluta den, ett förslag, som visserligen inom Utsk. var å bane men icke väckle stort anklang just bland de öfriga Ståndens ledamöter. Jag förordar §:n sådan som Utsk. föreslagit den. Frih. Palmstjerna: Jag instämmer med Gr. af Ugglas och anser att 2:dra morn. i nuvar. författnings 50:de § berättigar komitéerna att nedsätta hemmanens värden så långt som minimi-tariffen kan medgifva. Det icke allenast berättigar utan äfven ålägger Taxerings-komitéerna att nedsätta värdena till denna minimitarilf. Då nu vi veta att minimitariffen, som är upgjord för många är sedan, icke öfverensstämmer med nuvar. förhållanden af jordvärdet inom riket, så kan jag icke inse något skäl för att i en författning gifva hänvisning till alt söka i länen åstadkomma en sådan taxering, som öfverensstämmer med denna minimitariff, hvilken icke kan godkännas af någon som känner verkliga förhållandet inom orterna. Taxeringen är visserligen ganska ojemn inom de serskilta länen och äfven på många ställen, inom samma län, men de exempel, som af Hr von Hartmansdorff äro framdragna äro likväl icke några bestämda bevis, enär sjelfva värdet af de taxerade hemmanen äro så olika. Jag har sjelf egt 2:ne hemman säteri, hvilka sammantagne icke hade mer än 88 tunnland åker, äng, betesoch skogsmark, således 44 tunnland per hemman, då det likväl finnes hemman i andra orter — åtminstone känner jag ett sådant hemman — som ega 30 till 40,000 tunnland, och således kan det vara skillnad emellan taxeringsvärdena på hvarje hemman, utan att detta derföre är orättvist.
Nysilfver; se Metaller, sammansatta. Nät; se Slöjdevaror, ej specificerade. Olja, terpentin-; se Terpentinolja. Olja, Vitriol-; se Svafvelsyra. Oijcstenar; se Sten. 23 Tullvflrde. Banko. Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. Ridr sk. rist Oljor: feta: liga, eller eljest icke specificerade It: dr sk. rist . 12 .—. slag 1 skålp. i 4 1 — * flygtiga, eller essencer, ej specificerade 1 skålp. D — 6 Ost j alla slag 1 lisp. 1 24 — —- 6 — Papp 1 skålp. — 6 Papparbeten j alla slag 8 32 — olackerade 1 skålp. — 1 lackerade Papper: kardus-, förliydnings-, grått oell ma1 skålp. 12 5 — kulatur-, tobaksoch annat omslags1 skålp. 1 tryck-, liminadt och olimmadt, konceptoch tapetsamt kartier el1 skålp. 7 6 ler kortpapper * imperial-, regal-, median-, olifant-, skrifoell alla andra slag hvit t, 1 6 15 ej specificerad t 1 skålp. 3 ■— 20 - * postpapper, alla slag färgadt, pressadt, tryckt, figureradt, 1 skålp 4 20 — försilfrädt eller förgyldt 1 skålp. 4 — 12 * press1 skålp. — 2 40 — Papperstapeter och border 1 skålp. 10 — Paraplyer och parasoller : 1 stycke 24 6 — —. siden1 — 2 — andra, slag 1 stycke 24 — Ollon, ek;- se Knapergall. Ornainenter, arkitektoniska', se Bildhuggeriarhefen. andra slag, under ämnet ej specificerade', se Slöjdevaror. Ostron; se Musslor. Oxtungor ; se Kött. Packing; se Väfnader-, jlie—, ovalkade. Pailletter; se Gulddragarearteleu. Paradiskorn, liänföres under Apoteksvaror.
Till alla dessa förluster kommer, att inoch utkörsvägarne till egendomen förlängas och försvåras, och att en flerårig inqvartering tynger godset, icke endast af indelta soldater, det går nog an, men äfven af en mängd lösa perssner, som söka arbete vid jernvägsbyggnaden, och hvilka, oaktadt all berömlig iakttagen tillsyn af befäl, likväl göra ohägn och demoralisera godsets underhafvande. Men, säger man, egendomen A. får fördelar i framtiden af jernvägen; dessa måste upskattas och afdragas ersättningsanspråken. Men egendomar!» B. C. D. o. 3. v. stöta med sina egor i närheten af jernvägen, utan att denna, eller också högst obetydligt, skadar desamma. De ha sålunda alla fördelar af jernvägen, utan någon olägenhet, och äro kanhända belägna närmare en station än egendomen A; dessa äro befriade från alla anspråk, då deremot 414 O en 26 A pril. den sönderstyckade och svårt behandlade egendomen A. måste vidkännas äfven sådana. Jag har hört siigas, att meningen möjligen kunde vara att borttaga ur den ganska hårda expropriationslagen stadgandet om 50 proc. förhöjning i ersättning för Statens jernbanor. Denna procentförhöjning är likväl ett skydd mot att lili orättvist behandlad ; tages detta bort. hvarföre ej så gerna taga steget raskt ut, genom borttagande af all rätt till ersättning; bättre så, än att underkastas deri förhatligaste af all behandling — godtyckets. Af dessa nu anförda skäl yrkar jag afslag pa denna punkt af Betidet. Hr Nordenfelt, Leonard Magnus: Afven jag finner, i likhet med den siste värde talaren, Utskds förslag vara i högsta grad opraktiskt. Men jag grundar icke mitt omdöme i detta hänseende på samma motiver, som den värde talaren.
Dessa straff få ej härledas endast ur forntidens barbari, då nemligen kroppslig aga, såsom ett medel för menniskans uppfostran, genom sinnlighetens späkande, eger sin grund djupt i christendomen, hvilken ansåg lekamliga lidanden såsom vigtiga hjelpmedel för andens utveckling. Den första christen betens heliga martyrer och ädlaste män ansågo den physiska inflictionen, äfven när den pålades dem oskyldigt, så litet vanhedrande, att de tvärtom derutur hemtade mod till nya uppoffringar, ansträngningar och strider för himmelens sak. Mycket mindre bör tillfogandet af yttre smärta åt förvunna lagbrytare, som visat sig slöa för bättre bevekelse!’, anses såsom en '”förstöring af deras menniskovärde”, eller såsom bevis af Samhällets ”'råhet och hämnd - Hor till Lag-Utskottets Betänkande, N:o q3. 15 begär,” hvilket med sin luktan aldrig afselt eller kunnat afse annat, än dels brottslingens förbättring, dels äfven andras afskräckande, Att man dervid skulle betraktat menniskan ”endast såsom ett sinnligt väsende med allt åsidosättande af hennes förnuftiga natur,” är ett grundlöst påstående. Ty det låter sig psycologice bevisa, att de flesta lagöfverlrädelser hafva sitt ursprung i sinnligheten, så vida menniskans begärelseförmåga blir lockad till begående af en gerning, som hennes förnuftiga natur ogillar. Men denna sinnliga drift kan på det sättet reprimeras, att lagens straffhot framställer gerningens outeblifliga påföljd, såsom ett vida större ondt, än det, som skulle uppkomma af begärets icke-tillfredsslällande» Om denna bevekelsegrund för undvikande af brottet icke är den ädlaste, saknar den likväl icke det slags förnuftighet, som man kan vänta hos den obildade.
Förmynderskap, angående bestämmande af visst arfvode för förvaltning af —: B. XI. 289, 313, A. 313. Förordnande för Häradshöfdingen Carl Wester att vaia Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman: III. 273, E 274. — för Advokat-Fiskalen Nils August Fröman att vara Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans Suppleant: lil 274, E. 274. — för Riks-Antiqvarien, R. N. O., Bror Emil Hildebrand; Professoren, R. N. O., Lars Magnus Enberg; Riks-Arkivarien, K. N. O., Johan Jacob Nordström; BibliotRekarien, R. N. O., Johan Eric Rydqvist: Hof-Rätts-Assessoren Friherre Carl Gustaf Leijonhufvud; samt Professoren, R. N. O., Nils Haqvin Selander att vara Ledamöter i Komitén för Tryckfrihetens vård: IV. 311; E. V. 427. 297. —, angående utfärdande af eu sådan till skyddande af landets fornlämningar: B III. 207. A. 272. —, angående utfärdande af en ny sådan rörande strömingstionden: B. III 662; A. IV. 13. Förordningar, gällande om jagt och djurfång, angående tillägg till oell ändring deri: B. DC 58, 109, 144. A. 144, E. 232. —, angående dels ändring i gällande bestämmelser om ansvar tor den sorn träder till eller utsprider villfarande lära, dels ock främmande trosbekännare och deras religions-öfning, förslag dertill: B. V. 264, 289: VI. Förordningen om mantalsoch skattskrifningarnas förrättande, angående förslag till de formulärer, som böra bifogas den föreslagna —: B. XI. 116, 182 199, A. 199, E. 377. Förordningen rörande vilkoren för bränvins tillverkning, angående revision af Esta artikeln.
Län de sednare åren ända till 170 ä 180 personer å hvarje qvadrat mil, samt dels, att LäroSiändet minskats med 262 och Ståndspersoner med icke mindre än 4,345, hvilka uppgifter lemna det resultat, att närande vida Öfverstiga den proportion, som förut ägt rum närande och tärande classerne emellan. Adelns ifrågavarande tillökning torde vid ett närmare betragtande icke vara skadlig, när man besinnat, att mångå finnas af detta Stånd, som antingen ägnat sin tid och förmåga åt jordbruket och näringarne, eller ock sedan de med heder tjent Staten i civileller militair-Embetsmannaväg, träda till Landtmannens fredliga yrken. Desse agtningsvärde medlemmar böra väl icke anses såsom tärande i ett Land, hvars productiva kraft de befordra genom outtrötteliga och stora odlings företag; och hvad Den 19 Martil, 8^5 deremot beträffar BorgareStåndets förminskande under berörde 15 år med st0o8 personer, så lärer denna förminskning tilläfventyrs, icke blifva ofördelaktig, i händelse en allmännare näringsfrihet skulle -kunna ernås. Af Kongl. TabellCommissionens meddeldte underdåniga Berättelse inhemtas äfven, huruledes under åren 18 r 6 med 1820, den öppna åkerjorden i hela Riket med circa 150,000 Tunnland och gräsvallen till nära dubbelt emot år 1815» synes hafva blifvit formerad, samt att utsädet alla sädesslagen igenom, men synnerligast af Hafre, Blandsäd och Potatoes årligen varit i tilltagande.
211 derest jernvägen genom aktie-egarnes försorg blefve på föreskrifvet sätt och inom bestämd iid fullbordad, ena hälften af teckningssumman icke komme att erläggas, ulan ansvarigheten derför försvinna, sedan jernvägen blifvit fullbordad, hvarefter denna, med hvad dertill hörde, borde utgöra säkerhet för omförmälda lån; —• och skulle utbetalningen af lånet ske ä terminer, lämpade efter arbetsårens antal, samt med återbetalandet förfaras sålunda, att lånemedlen finge utan ränta och kapital-afbelalning innehafvas under den för jernvägsanläggningens verkställighet afsedda tid samt derefter liqvideras på det sätt, att, inom hvarje års slut, å hela den utbekomna lånesumman inbetaides 3 procent, hvaraf för hvad utaf lånet dessförinnan icke blifvit godtgjordt skulle beräknas 2 procent årlig ränta, och öfverskotlet utgöra afbetalning å kapitalet. Jemlikt afslutadl kontrakt emellan Kronan samt Gefle-Dala jernvägs aktie-bolag, skall arbetet å denna jernväg, hvilket börjades under år 1855, inom den 1 Oktober 1859 vara lullbordadt i öfverensstämmelse med den derför af E. K. M:t fastställda plan och kostnadsförslag; och har, med iakttagande af föreskrifna vilkor och bestämmelser, bemälda bolags Direktion från Riksgäldskontoret utbekommit, ä serskilda terminer, ett samrnanräknadt belopp af Banko R:dr 960,000: — hvadan del i Riksgälds-kontoret ännu inneslående lånebeloppet, hvilket efter 1858 och 1859 års ingång förfaller till utbetalning med 320,000 R:dr hvartdera året, utgör 640.000: — Summa R:dr Banko 1,600,000:
Bland hans mycket spridda böcker må nämnas » Gammaldags seder och bruk », » Gröna blad », » Upsalalif », » Skärgårdslif i väster » m. fl. Han hade äfven verkat som publicist och var åren 1874 1882 redaktör för Norrköpings Tidningar. Sundblad sörjes af änka och barn. Några få dagar blott före Johannes Sundblads död inköpte Idun tvänne västkustnoveller af hans hand — ett par värdiga pendanter till hans förut meddelade Östersjöbilder och helt visst hans sista litterära verk. De komma under årets lopp att inflyta i vår tidning. * Teater och musik. Konserter. Fru Teresa Carrenno har gifvit tvänne ' konserter härstädes, nämligen torsdagen den 13 och söndagen den 16 dennes, båda i Musikaliska akademiens stora sal. Att båda dessa konserter kunna räknas till säsongens förnämsta musiktillställningar, är gifvet. Den celebra konstnärinnan har redan under tvänne föregående besök härstädes hunnit förvärfva sig Stockholmspublikens ynnest, och i densamma har hon nu ytterligare befäst sig. Hennes konst är lika gedigen som intressant och älskvärd. Vare sig hon spelar Beethoven eller Chopin, Bach eller Schubert, Mendelssohn eller Liszt, alltid, eller åtminstone nästan alltid, har man den förnimmelsen, att. från studentvärlden. Till Idun skrifves: hennes uppfattning af den spelade kompositioVid Göteborgs i Lund studerande nations första nen är den riktiga. Och då härtill kommer en allmänna möte innevarande termin, tisdagen den teknik, som ej vet af några svårigheter, ett före11 dennes, valdes till ledamot af lånedirektionen drag som ej blott lyser, sprakar och bländar, filosofie studeranden fröken Wilhehna Amos. Det utan värmer, hänför och slår omkull alla invänd ningar, om en eller annan sådan någon gång skulle vilja uppstiga, så kan man ej annat än erkänna, att man framför sig har en konstnär af högsta rang, ett geni af Guds nåde. Ett mera stormande och entusiastiskt bifall torde väl få konstnärer också kunna påräkna, än det madame Oarrenno vid dessa konserter hyllats med.
Under åberopande af den åsigt, som sålunda legat till grund för Utskottets ofvanbcrörde Utlåtande, får Utskottet i anledning af den vidsträcktare omfattning förevarande Memorialer ega, vidare yttrat 1076 LagUtskottett Betänkandett. att då Gäldenären pfta salina physisk ai>, betsfor inäga, och den intellectuelia ej lär kunna genom lagbud för Borgenärer göras användbar, blefve emot sådane Gäldenärer arbetstvång icke tjenligt, likasom det vöre föga lämpligt i fråga om en större skuld, derå, under en hel mansålder, endast en ringa del skulle kunna aftjenäsj och frånvaran af andre tvångsmedel, skulle efter Utskottets orndöme, säkert öka det allmänt öfverklagade misstroendet man och man emellan, och Gäldenärcrs förslagenhet att, genom hvarjehanda svekfulla öfverenskommelser och tillställningar, antingen helt och hållet eller för någon tid undandraga sine tillgångar Bprgenärens derå egande rättmätiga anspråk, hvaremot kraftiga och till snar betalning ledande ExecutionsFörfattningar samt farhågan för By-sättning ansetts för de enda verkande medlen. En öfverdrifven omtanke, att. skydda Gäldenären skulle således i betydlig mån inskränka om ej alldeles tillstänga utvägarne till Lånebiträdä? för dem, hvilka ej ega annat än personligt ansvar att erbjuda, eller uti hvilkas pliysiska arbetsförmåga säkerhet allenast för ett mindre belopp är att påräkna, och stundom helt och hållet saknas, När härvid jemn väl tage% i betrapk tande, att Gäldenären genom låps upptagande sjelf ikiädt sig Bysältnings påföljd, i fall lian å förfall otiden ej kan infria sin förbindelsei eller anvisa tillgångar för sådant Lagutskottet* Eetånkanden.
Det är verkligen skada alt dessa punkter fått den ordning hvaruti de nu stå; hvarvid inträffat, att punkten b, uti reciten är i slutliga hemställandet ställd främst, och punkten a, i reciten är i hemställandet ställd efteråt. Under en sådan, lill misstag lätteligen ledande omblaudning faller det sig mindre verkställbar!, att noga undvika berörandet af de båda pnnkterne i del sammanhang de med hvarandra fått eller i sig sjelfve kunna ega; hvadan jag äfven torde få i milt anförande beröra båda dessa punkter, ehuru beslutet kommer att om hvardera punkten serskildt affattas. Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., bifölls att sednare mom. af ifrågavande punkt finge jemte det redan föredragna första mom. företagas till discussion och att sedermera beslut borde fattas serskildt i afseende på hvartdera Mom.; hvarefter nu föredrogs andra punktens sednare Morn., ang:de indragning af Vdrare-seminarier. Den 29 Bl ars. 503 Frih. Cederström: När denna fråga vid sistl. Riksdag förevar, hade jag mina betänkligheter vid alt bifalla densamma, i anseende till det skick, hvaruti den då befann sig; men jag hoppas, att Gr. Liljencrants gör mig den rättvisan, att erkänna, det jag för denna min åsigt ingalunda anförde sådana skäl, som Hr Gr:n förmodat vara hos hans motståndare rådande. Såsom skäl anförde jag då hufvudsakligen, att jag ansåg tillräcklig erfarenhet ännu icke vara vunnen, för att med stöd deraf fatta ett sådant beslut, som då afsågs; men jag förklarade tillika bestämdt, att om erfarenheten fortfarande skulle bekräfta de rön, man redan gjort, så skulle jag för min del visserligen icke vara den som motsatte mig ett sådant förslag. Erfarenheten har nu fullkomligt bekräftat den framställning, som af dåvande Ekon:Utsk. gjordes, hvilket utaf de tabeller, som äro bifogade del nuvar:de Ekon.- Utsk:s Betänk., nogsamt kan inbemtas.
För deras militärundervisning utan att Staten för mycket betungas, bör något kunna göras, derigenom att medel lemnäs till instruktörers aflöning. Men såsom ett hufvudsakligt vilkor dervid ville jag fästa, att skolstadgan ändras så, att ett visst bestämdt antal timmar årligen anslås åt militärundervisningen, sä att denna ej sammanblandas med gymnastikundervisningen, hvarigenom ändamålet skulle förfelas. Det är under denna förutsättning jag vägar föreslå: att ät hvarje allmänt läroverk i stad måtte gifvas ett understöd efter 1 R:dr Runt per elev till aflöning för instruktörer i militära öfningar. Dä elevernas antal i stadsskolorna uppgå till omkring 10,000, så skulle nämnde understöd utgå med 10,000 R:dr ärligen såsom förslagsanslag under kommande statsreglering. Om remiss anhålles vördsamt. Stockholm den 19 November 18G2. Robert Ditzinger. Bih. till B. St. Ö 66 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. Af Herr iteronins: Örn anslag lill uppförande af nytt läroverkshus i Falun. Sedan den i Falun förr befintliga lärdomsskola!), genom Rikets Ständers beviljade anslag till förhöjd lärarestyrka, vunnit en af hela provinsen Dalarne ifrigt efterlängtad utvidgning till ett fullständigt högre elementarläroverk, och till följd deraf, genom lärjungarnes ständiga till vext i antal, den gamla, redan längesedan för sitt bristfälliga skick utdömde, skollokalen blifvit otillräcklig, väcktes vid sistförflutne riksdag i sä väl Presteoch Borgaresom Bonde-Stånden motion om statsanslag till nytt läroverkshus, till hvars uppförande enligt en af Kongl. ÖfvcrIntendents-embetet uppgjord rifning med kostnadsförslag, sorn då företeddes, erfordrades en summa af 88,000 R:dr Runt. Höglofl. Stats-Utskottet, soni vid pröfning af detta ärende, fann lärbverket i Falun vara i stort behof af nytt läroverkshus, äfvensom att i öfrigt sådane omständigheter dervid förekommo, att Staten borde bekosta detta byggnadsföretag, tillstyrkte ock ett anslag af 88,000 R:dr Runt.
Den ene deklamerar ett skaldeverk: — det är en poet om 20 år, med vekt, qvinligt utseende och yfvigt hår. Den tredje oljefargstaflan framställer en religiös ceremoni bland hedningarne, nämligen vinskördefesten. En viss torrhet i färgen röjer sig här. Taflan är också af mindre värde än de föregående. Den ena aqvarellen framställer en trappa, uppför hvilken några qvinnor stiga. Midt i trappan står en af dem, ensmärt, högväxt gestalt, klädd i mörkgrönt. Arbetet är ej synnerligen gediget och i utförandet något stelt och sökt. På den andra aqvarellen åtskiljas föroch bakgrunden genom en bänk af hvit marmor. Under bänken ser man en strimma af den ljusa marken och öfver den samma hafvet och himlen. En ung qvinna med rödgult hår (gult tyckes vara konstnärns favoritfärg), grå ögon och hvit-klädd, sitter på bänken och stödjer sig derpå med högra armen. En hvitklädd yngling söker uppfånga en blick af den unga qvinnan, medan han med mildt våld drager henne till sig. Scenen är underbart okonstlad och af en verkligen idyllisk ljufhet. Det ligger en poetisk stämning deröfver, som ord ej mäkta återgifva. Hur ofantligt olika Tademas stil är ej Siemiradzkis! Den berömde skaparen af “ Neros facklor “, som väckt ett så storartadt uppseende, har utstält en allegorisk takmålning, framställande fejden mellan det ondas och det godas genier. Å den nedre delen ser man Psyke, som af parcerna söker utforska jordens öde. Hoppet berör hennes skuldra; kontrasten mot de olyckor, som skola strömma ur Pandoras ask, bildas af framåtskridandets förkämpar, åskådliggjorda genom en grupp af konsterna och vetenskaperna. Midt bland dem står visheten, som drager täckelset af sanningen. I gruppen representeras filosofien, aritmetiken, matematiken, geografien, zoologien, botaniken, mineralogien och arkeologien. Fysiken och kemien utgöra öfvergångsgruppen mellan vetenskaperna, upptäckterna och uppfinningarna, bland hvilka elektriciteten står främst.
Det tillhör, efter min åsigt, Privat-Banker, men icke en Stats-Bank, alt tillhandahålla enskilde personer cassacreditiv. Så vida en dylik creditivrätt skall blifva af fördel för den, som sådan begagnar, och ej kunna gifva anledning till missbruk, måste creditivtagaren ej vara aflägse från creditivgifvarén. Denna åsigt har Utskottet ej eller godkännt, och jag får den således reservationsvis anmäla. Slutligen nödgas jag i afseende å uppställningen af Utskottets Betänkande instämma i den reservation Herr Nordenanckar afgifvit, och såmedelst ogilla den deri förekommande korskastning af dispositioner, som Utskottet uppgjort, för att i rörelsen kunna uttvinga de summor, till hvilkas skapande Utskottet lemnat Banco-Fullmägtige så gynnande tillfälle.” Af Herr Maechel: ”Jag reserverar mig vördsammast mot 3:dje, /\:de, 5:te och 6:te punkterna. Jemte det jag åberopar min vid Betänkandet N:o 6, i afseende på utländskt creditiv för Banken, afgifne reservation, får jag nu äfven bestrida den i 3:dje punkten Banco-S ty reisen tilldelade rättigheten, att bereda sig ett än större creditiv, seende deruti endast ett ökadt medel att inleda Banken och Riket i utländsk skuld. — Yiil lemnäs Banco-Styrelsen i 4-‘de punkten Hor till Banco-Utslottets Utlåtande N:o 16. den föreskrift, att första förmonliga curs förhållande bör begagnas för a fbelalningsgörande å den så kallade tillfälliga skuldsättning, som genom creditivens begagnande uppkommit; men så vida det ej, hvad jag icke kan förmoda, är samma Styrelse tillåtet att betala hvad som på creditiven blifvit disponeradt efter högre curs, än hvartill 5:te och 6:te punkterne medgifva inköp af silfver, så torde det nog komma att visa sig, i fall ej tillfälligtvis någon serdeles förmonlig handelsconjunctur inträffar, det afbetalningarna blifva svåra att verkställa, och att den så kallade tillfälliga skuldsättningen verkeligen blifver en stående skuld. Mot jule punkten.