Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tabellen visar antalet af dessa och personer som dervid hafva sysselsättning. Tillverkningsvärdet för samtlige har, under förlidet år, utgjort 59,174 R:dr Banko, och någon synnerlig förändring under sednare 5 åren är ej att anmärka. Bi-näringar. På slättlandet finnas nästan inga andra än brännvinsbränningen och fiske vid sjökusterna. Från skogstrakterna afsättas trädvaror, färdiggjord vagnredskap och väfnader, för hvilka skogsboen vanligtvis till - 11 byter sig spannemål. Jagt och djurfång idkas föga och sillfisket har, särdeles de sednare åren, i betydlig mån aftagit. Bränn vins-bränningen deremot, till vägabragd med de många tillkomne ängoch konst-pannor, synes hafva fått en ökad fart, och om än den inbringar någon båtnad för fabrikanten, är den dock för menskligheten mindre gagnelig. § 4. Kammar -Vzrk. Hemmans-klyfningen är, som jag förut nämnt, i tilltagande, hvartill fortsatta reduktioner af de åtskillige herregårdar underlagde gods i sin mån jemväl bidraga. Sedan sista Femårsberältelsen afgafs, hafva 74 mantal Krono-rusthåll och 1 mantal Kronohemman blifvit köpte till skatte, men någon förmedling eller vidare förändring af hemman har icke ägt rum. Tullmjöl-rjvarnarnes antal, uppgående till 329 st. med 451 par stenar, har ökats till 359 st. med 513 pär stenar. Stats-bidrag. Enligt förra Femårs-berättelsen utgjorde desse 856,171 R:dr 44 sk. 9 r:st. Banko. De uppgå nu till 855,219 R:dr 20 sk. 8 r:st. Orsaken till minskningen uppkommer deraf, att Lagmans-räntan och bevillning af arrendatorer upphört och att mantals-penningar och personella bevillningen blifvit nedsatte.
Vun,d'inou liotou sk 611 körundring luirutinnsn visar s'iA lilivsl ut' do lie lodlina lnl81. 61, 80M 80(lsu sista llilisdagen u ikrugsvuraudo anslag ärligen Uj^islutt; oell snliälter jag derköre i underdunigliet, att kraiuställningen OM detssMmss körvsndlsnde ull körslsgssnslug nu luä 1l08 lull61.8 8tänder köruvus." "kör Vriueous tjenstlisrliet är det oneliligen st jelis ringa vigt, ult Lenerals^ersoner sättas i tillkälle att vill inora kraiusliitdon alder draga sig undan oell lonius ruin lör vngre oell mera tjenstlisre. I detta skseende är duell ^ätsgligen löns tillgjordt med (lo tvänN6 ^ensionsruin lör Oenerslitetet ä 3,000 llalr livartdera, 80M nu linnas s lliIis-8tutou utkörda, oell 6N tillölining i antalet sk sudane pensioner mäste ulltsä SN868 vara ut' likliokvet Iiögt puliallacl, lielst det jolie sliäligen lior liunns torväntus , att 6N gammal, kurtjoilt, Mlitär slisll lenius tjonsteu, utan att, i lililiet mod andra 8tuteus einliotsmuu, SOM upplmnnit ilen koreslirikns pensions-sldern, vars körvissad oin en någorlunda sorgkri älderdom. dag linner mig derköre körpligtad att i underdänigliet snliällu, det liders Ivougl. Naj:t i lauder täelites st'
St:s Bank det undfallit så väl Hr Landtm, som de af R. o. Ad:s ledamöter, hvilka vid hordet suttit, att Hr af Tuneld verkligen är redovisande vid ett af de verk, vid hvilka ingen af de, som till fullmäktige i Banken och Riksg.cont., samt till revisorer öfver statsverket för ett Stånd väljas, får enligt 70 §:n Riksd.Ordn. vara redovisande; och jag får derföre nu, då man ej anmärkt det vid sjelfva valförrättningen, fästa Ståndets och Hr Landtm:* uppmärk - Den 5 Maj. 5 samliet på grundlagsstridigheten af Hr af Tunelds utseende tili suppleant oell underställa så väl Landtm, som Ståndets afgörande, antingen Hr Major von Troil, Emil, såsom varande Hr af Tuneld närmast i rösten bör anses såsom varande vald till tredje suppleant för II. o, Adis .fullmäktige i R. Sits Rank, eller om nytt val bör i delta afseende anställas; och får jag hos Hr Frih. o. Landtm, anhålla, det Hr Frih. o. Landtm, genom framställd propos. ville inhemta Ståndets tanke häröfver. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hvad anginge Hr Munck af Rosenschölds yttrande om tillstånd af R. o. Ad. lör Hr af Tuneld att afsäga sig den befattning honom »t Ståndet blifvit lemnad, så torde R. o. Ad. finna, att ett sådant tillstånd hvarken blifvit hegardt eller erfordrades, emedan det af Hr af Tuneld ensamt berodde alt antaga eller afsäga sig ett sådant honom lemnadt förtroende, och hvarvid ingen åtgärd af Ståndet i afseende på honom erfordrades, sedan han afsagt sig det honom lemnade uppdrag. Frih. Cederström, Jacob: Hr Munck af Rosenschöld har ansett följa utaf 70 §:n Riksd.Ordn., att Hr af Tuneld icke skulle vara valbar till fullmäktig uti R.
Vid fördelningen på länen samt deras Landtoch Sjöbevärings-districter, måste likväl iakttagas, eftersom folkmängden i hvart och ett län eller distrikt icke kan fullkomligt jemnt motsvara ett visst antal Beväringar, att om det blifvande öfverskottet af befolkning uppgår till hälften af 359, d. v. s. till 180, så beräknas för detta öfverskott, en Beväringskarl; uppgår åter ett sådant öfverskott icke fullt till hälften af 359, d v. s. om det utgör högst 179 personer, så beräknas derför icke någon Beväringskarl. 25 Bilaga JW 4. Förslag till Lay angående utskrijhinyen och inrätlninyen af allmänna Btevär inys mans kapel. skall för hvarje Svensk man vidtaga med fyllda 20 och fortfara till fyllda 25 är; dock med den utsträckning och de undantag, som i §§ 3, 4, 5, 6 och 7 här nedan omförmälas. af det är, inom hvilket den beväringsskyldige är född. Mom. 2. Vid slutet af det är, hvari den uti 1 och 3 §§ stad3 § gade ålder af dels 25 och dels 35 år uppnås, upphör beväringspligten, med undantag blott för de i 4 och 5 §§ omnämnda fall. Mom. 3. Utom den i nästföljande § omförmälda del af sjöbeväringen indelas beväringsmanskapet, efter antalet af de år under hvilka det är skyldigt att i beväringspligten qvarstå, uti fem klasser; så att t. ex. år 1860 i allmänhet höra till första klassen de, som äro 2 § födde år 1839; till andra klassen de, som äro födde år 1838; till tredje klassen de, som äro födde år 1837 o. s. v.; allt på sätt bilagde tabell utvisar, och med iakttagande af de öfverflyttningar till annan klass, som föranledas af 4 §:s innehåll. Ari.: Om (iden för bcväringspligtens inlrädande och upphörande. Skyldigheten att till Rikets försvar ingå i allmänna beväringen 1 § Morn. 1. Åldern för inträde i beväringen beräknas från slutet § 3.
— Som Banker af detta sistnämnde slag ej kunde uppkomma och bestå, derest dem blefve förbjudet utgifva sedlar till högre belopp, än grundfonden, borde sådane Banker medgifvas en sedel-emission, motsvarande trefjerdedelar af alla dess tillgångar, eller grundfonden, sammanräknad med Bankens egne låne-handlingar, då i allt fall nödvändigheten alt hafva tillgång på visst belopp Riksmynt, i förhållande till utelöpande sedlar, skulle sätta gräns för en lill ytterlighet gående sedel-ulgifning; och skulle, enligt motionärens tanke, äfventyret af Aclie-Banker, utan solidarisk ansvarighet, undanrödjas derigenom: Bih. till Ii. St. Vrot. 1840. 6 Sami. 2 J/d. 1 Häjtet. 1 a Bancooch LagTJ t skol Le ris Betänkande, N:o I. 1:0 att Directionens Ledamöter skulle vara solidariskt förbundne till betalnings-skyldighet, och jemväl underkastade criminelt ansvar; 2:0 att delegarnes egen fördel fordrade sträng tillsyn, att icke den insatte grundfonden förslöres; 3:o att Kongl. Maj:t egde förordna allmänt Ombud till deltagande uti revisionerne; 4:o att månadtliga rapporter om ställningen skulle lill Kongl. Maj:t afgifvas; 5:o att Bankens ställning årligen uppgåfves inför allmänheten; 6:0 att bristande inlösen af en enda sedel kunde vålla förlust af privilegium ; 7:0 att hvarje fordringsegare egde inför Domstol yrka Bankens försättande i concurs-tillstånd. Uppå dessa grunder, och då sådane föreskrifter, som anginge Bolaget inbördes, icke syntes böra uti Lagen intagas, har motionären afgifvit följande ”F ö r sI a g till Lag för enskilde Banker och Hypothek s-Föreningar.
Mången näringsidkare, som, genom att uteslutande egna sig åt sitt yrke, antagligen skulle vinna god utkomst, föredrager att söka hjelpmedel i jordbruk. Till detta för fabriksoch handtverksnäringarne menliga förhållande bidrager den omständighet, att den till staden donerade jord i slutet af sistlidne århundrade blifvit fördelad i 632 såkallade sjettedelar, hvilka anslogos till gårdar, som till stor del år 1854 upphörde att finnas, en fördelning, som derjemte neddragit jordbruket till en binäring och beröfvat staden en inkomst, som kunnat väsentligen bidraga att afhjelpa den mindre fördelaktiga ställning, hvari stadens finanser nu befinna sig. Hufvudsakligaste föremålen för stadens handel äro spanmål, ladugårdsprodukter, tackjern och köpmannavaror. Torghandeln, ordnad och fördelad på särskilda platser, är särdeles liflig, och landtmannaprodukter uppköpas i myckenhet för afsättning åt hufvudstaden. För stadens hamnoch lastageplats, Schebäck, är den 16 Oktober 1857 ny Hamn-Ordning i Nåder fastställd. Carolinska Läroverket, för närvarande ett bland de största i riket, utbildades hösten 1849 till fullständigt Elementar-Läroverk, med åliggande att meddela undervisning för omedelbar afgång till Akademi, och förklarades 1859 för Högre Elementar-Läroverk, med en lärarestat af 8 Lektorer och 12 Adjunkter. Den skicklighet och talang, som utmärker skolans ledning och undervisningens handhafvande, har medfört dess oafbrutna tillväxt, så att lärjungarnes antal, som vid slutet af år 1856 utgjorde 340, år 1857: 343, år 1858: 353, år 1859: 392, vid samma tid 1860 steg till 437. Läroverket har ock numera erhållit den utvidgning af lokalen, som, i anseende till numerärens fortgående tillökning, var af högsta behof påkallad t. Stadens folkskola beredde år 1860 undervisning åt ett antal gossar, som med 26 procent ökats till 187, och å Ladugårdsskogen åt 27 gossar och 29 flickor.
Han säge ingen ting onbt uti, att frän Riksgälds - Contoiret de begärda upplysningarne infordrades, ty ehuru nian förut kunde weta, att dek swar dcrifrän erhälles, ej är tillfredsställande, wunnej i alla fall, vin det mcdgäfwcs, att wi nu ej med ett onödig öswerläggning borttoge tiden. Herr 'jk siL tn, kesir , twekade ej ätt ju De» willningS-Utskottet gjort sin ffyldighet, och trodde att enda wägen, att härom winna upplysning, wore den som blifwit widingen, att densamma genom Hof-Cantj» Urn infordra» Gref - Dett 30 GepretnVeV. W37 Grefwe ^lörntzk» Lar! Gabriel, wille widare sätta sig eniok, att upplysningar ifrätt RikSgäldS-Contoiret mätte infordras. Meli det ginge ej «n att infordra denna upplysning d i recke; Riksgälds» Contoirct stöde under Stats «Utskottets Revision, och vm sälcdes dctza upplysningar ifrän Riksgäld? - CvNtoi» ret ssulle begäras, böra de efter laglig ordning genom StatS-Utffotte! infordras. Friherre 8tse1 eton kkol! stein: Frägan wore redan till BewillningS - Utskottet remitterad, han anhölle allenast» att nägott tid förelädes in» vm h wilken saken mä blifva utredd. Herr vott 8 c b rt 1 Lr n b e i Osviä, kville r) förlänga en redan altför längwarig ventila, tion öfwer detta ämne, han önskade allenast, att StåtsUtskottet e) finge ett ökadt beswär. Utskottet har gran» stat RikSgälds»Contoirets räkenskaper i allmänhet; men ej har det kunnat ingö i particulariteter » och granska UppbirdsmännenS uppförande.
Jag vill blott såsom tillägg till motionärens förslag hemställa, om icke all betalning af Inqvarterinsmedel, som t. ex. Lif-Gardet lill häst betalar till Stockholm, skulle kunna uphöra. Jag anhåller att detta yttrande mätte få åtfölja motionen till vederbörligt Ulsk. Remitterades till Bevilln.Utsk. Föredrogs och remitterades lill Allm. Besv.- o. Fikon.-Ulsk. Hr Brå k e n hj el m s, Pehr Reinhold, d. 23 dennes på bordet lagda motion oro aflälande af en underd. skrifvelse till K. M. om förändring i skolordningen i afseende på läsningen af de klassiska språken i Elementar-skolorne. Föredrogs och remitterades till LagUtsk. Gr. Sparres, Erik, d. 23 dennes på bordet lagda motion, ang:de en underd. framställning till K. M. om behofvet af reglemente för arbetssättet inom Hofrälterne. Föredrogs och bifölls StatsUlskrs d. 23 dennes på bordet lagda mern. N:o 6, med förslag lill stadganden, ang:de Riksdags-Archivels vårdande och begagnande. Föredrogs och bifölls Bevilln.Utsk:s d. 23 dennes på hordet lagda mera. N:o 1, om antagande af en kanslist utöfver den i Riksd.-Ordn:s 24 § bestämda kanslipersonal. Anmäldes och lades på bordet ett frän Exp.-Ulsk. inkommet mern. N:o 5, i anledn. af erhållen anmodan om införande i Riksd.-beslutet af K. M:s nåd. skrifvelse, ang:de åtskilliga föreslagna lagförändringar. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 3 e. m. tn fidem ptolocolli, Albert Munck. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 4 prot.-uldr. för denna dag f. m. 0|)lästes en af Gr. Sparre, Erik, inlemnad sålydande motion: [{edan vid flera riksdagar hafva hos K.
Då föreg:de talare yrkat åter remiss af betänk., vill jag visserligen icke motsätta mig en sådan, men jag anser mig likväl böra tillkännagifva, att med densamma någonting icke vinnes; ty inom Utsk. gjorde den meningen sig gällande, att nuvar. fördelningen af bevillmn vore den riktigaste. Om någon jemkning skulle erfordras genom K. M:s Den 12 April f. m. 125 åtgärd, så ligger en sådan uti skattejemknings-comitéens förslag, hvilket för närv. finnes hos StatsUtsk. Detta förslag är fullständigt och visar huru från den ena artikeln till den andra taxeringen skall verkställas. Månne det icke vore rättast alt afbida granskningen af detta förslag och att derefter falla sitt beslut? Om nu Bevilln.Utsk. skall uppgöra ett nytt förslag elier en ny taxeriugsmetod, så vill jag blott fästa Ståndets uppmärksamhet pä den mängd af handlingar, som dertill erfordras och fullt ut lika lång lid erfordras förrän della arbete blifver färdigt, som den, sedan riksdagens början tilländalupne. B. St. vinna sålunda intet för det närv. Om äler R. St. bifalla Utsk:s förslag, sä rubbas på intet sätt derigenom del lill Stats-Ulsk. remitterade skaltejemkningscomiléens förslag, hvaröfver Ständerne komma ali särskildt sig yttra. Man liar sagt, att köpvärdet borde ligga lill grund för taxeringen och en talare liar fullkomligen ådagalagt, att någon fördel deraf icke är att vinna. Jag vill härtill lägga ännu ett skäl, nemi. alt om man måste köpa en lägenhet, emedan den ligger inom ens ägor, för högre pris, skall man derföre beskattas? Det vore orättvist. Om, med antagandet af köpvärdet till taxeringsgrund, någon möjlighet skulle finnas att jemka den öfverklagade olika taxeringen, så måsle en comité nedsättas, som reser genom hela Sveriges rike ifrån Haparanda ända ned lill Ystad och sålunda blir i tillfälle alt åsätta jorden ett proportionerlig! värde; men jag hemställer, huruvida en sådan åtgärd är lämplig eller ens möjlig. Hr Tornérhjelm:
M. andraga, det de funnit undersökningarna ofullständiga med afseende på vissa banor, så skulle man ändå icke erhålla ett annat förslag, än det K. M. vid denna Eiksdag till Ständerna afgifvit. Aldra minst bör en sådan tveksamhet upstå med afseende på den ifrågav:de banan; ty det är icke fråga om riktningen mellan hufvudpunkterna, utan det är blott fråga om att efter förutgångna undersökningar bestämma banans riktning genom de mellanliggande trakterna. Hr Mannerskantz: Jag förenar mig i det af Frih. Eaab gjorda förslag, och får tillika säga, att den omnämnda begärda undersökningen om lämpligaste sträckningen af jernvägen inom Småland här icke för mig är hufvudsaken, utan hufvudsaken är att man icke nu bör göra större utgifter än man nödvändigt behöfver. Om man fortsatte vägen inåt Småland, så vöre det icke allenast en utgift af 2% mill., utan det vore äfven det minst fördelaktiga sätt att använda denna summa; ty man skulle icke komma att erhålla någon ränta å densamma på ganska lång tid. Vill man göra något mera på den södra stambanan, än att bygga till Finja-sjön, så bör 174 Den 10 Jani e. m. man snarare gå ut. från Jönköping, antingen söderut eller åt Westergöthland. Frih. Stjernstedt, Au g. Wilh.: En grundsats, som uttalats under öfverläggningarna i detta ämne, är, att man icke-bör splittra sina krafter på många olika banor, utan företrädesvis arbeta på den vestra och den södra banan, hvilken sednare vid Falköping förenas med den vestra. Jag anhåller derföre, att få fästa upmärksamheten på ett beslut, som jag anser vara lämpligare än att bifalla det af Hr Troil gjorda förslag att till södra banans fortsättning från Lund inåt Småland gifva större anslag än K. M. föreslagit. Om meningarna icke äro delade om att, i likhet med hvad K. M. föreslagit, draga banan från Lund till Finja-sjön, så äro deremot meningarna delade huruvida banan derifrån bör gå till Lagaå-dalen eller dragas i nord-ostlig riktning.
Man i hans ställe Stockholm den 13 October 1885* fi6o Constitutions Utskottets Betänkanclen. Anliom den 18 October i0^3- Memorial till Riksens Strinder, med utlåtande i anledning af ett föreslaget tillägg i Justitia■ Ombudsmans Instructionen. Till ConslitutionsUtskotlet liar, unde! elen 4 dennes, Höglofl Ridderskapet od Adeln behagat lemiltera eif, af Herr Nili "Wilhelm Stråle, framsialdt motiveradt för slag att i 26 Jf. af JustitiacÖmbudsmans Instructionen måtte införas följande tillägg “Afgår under varande Riksdag oc.h lön än dag till densammas afslutande hlifvi utsatt, den till JustitiaeOmbudsmannens Ef terträdare utsedde Person, eller varder lil veiklig JustitiaeOmbudfman förordnad, för hålles med nytt val, på sätt gj och 98 Jf / Regerings Formen och 63 §. RiksdagsOid ningen utstaka.“ En föreskrift, ämnad att gälla fol Riksens Ständer och att under Deras sammankomst tillämpas, anser väl Co n st i tu* tionsUtskottet väsendligen tillhöra Grund1 lagen, hvadan ock Utskottet, med anled* ConstitutionsUstkottets betänkanden. 261 ning af särskild motion, redan tillstyrkt, såsom tillägg, vid 98 §. RegeringsFormen och 65 §.
Och Kurt tyckte sig se en vandrande gesäll med klara ögon och frisk mun. Mössan satt käckt på hjessan, vandringsstafven i hand och på ryggen den lätta renseln. Och sorgfri som fogel i sky, utan ett uns grubbel, utan ett grand missmod vandrade han från trakt till trakt med sång på läppen och yster lifslust i sinnet. Alla de skiftande nejdernas goda, njöt han: majtrankens smultronsmak, rhenvinets ljusa blod, franska landtvinets friska, doftande syra; under trattoriornas spåntak såg han asti’n med gulaktiga små-perlor moussera i glasen, och på vandring öfver den solstekta lombardiska slätten förde han till törstande läppar den korgomflätade chianti-fiasconen. Han smekte tyska flickors gullhår i de gröna bokskogarnes skugga, famnade vid det salta hafvets bredd bretagniska fiskarflickor med starka höfter och bruna ögon, kysste italienska mulåsnedrifverskors blodrika, fiberstarka munnar, när han mötte dem bland olivterrasserna med de flata hattarne öfver lockarnes mörka svall. Så nästa dag på vandring igen från trakt till trakt, utan ett uns bekymmer, utan ett grand missmod ... Så tyckte Kurt, att hvar sats i symfonien lät honom följa ett nytt skede i den lycklige vagabondens lif, ända till dess han i finalen återfann honom som åldrig farfar i kretsen af de sina, ännu obekymrad trots pannans rynkor och hufvudets grå lockar, ännu i sorglös glädje fröjdande sig bland barn och barnbarn. Och vid bordet, tyngdt af frukt och vin förde han takten till de ungas visor, medan hans sonhustru med yngsta pysen vid bröstet log så godt emot honom – alldeles som Kurt sett det på en berömd gravyr efter Jordaëns ... »Fader Haydn!» började Kurt i pausen. »Ja, hvad han är naiv och älsklig,» fortsatte Hedvig. »Men märkte du, hvilket stilla belåtet lugn, som kom öfver de flestas ansigten, när de kände igen melodien.
Hr Liljestråle, Otto, som varit utsedd till ledamot af Allm. Besv.-o. Ekon.Utsk., afsagt sig denna befattning, äfvensom ali HrrEleetorer utsett till ledamöter i Revilln.Utsk. Hr von Schantz, Carl Jacob, och Reuterskjöld, Carl Leonhard, samt lill ledamot i BancoUtsk. Hr af Geijerstam, Gustaf Emanuel, hvilka icke inställt sig till sina befallningars emottagande, af den anleda, att, enligt hvad nu blifvit upplyst, de icke varit å riksdagsorten närvarande, då valet skedde; med hvilket förhållande II. Ex. hemställde, om icke nu nya Utsk:sledamöter i stället för de sålunda uteblifne borde väljas. R. o. Ad. hördes häruti instämma, hvarefter II. Ex. anmodade Hrr Eleetorer, att vid deras nästa sammanträde utse 2 ledamöter i Bevilln.-, en ledamot i Bancosamt 2 i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Hr Bildt, Knut, anförde skriftligen: Då i anseende till den alltid obestämda, ofta flere månader under vintern, afbrutne postcommunicalionen emellan fasta landet och Gottland, den sparbankerne i allmänhet, enligt § 183 af Bancoreglem. beviljade creditivrättighet i R. St:s Bank icke kan af Direct. för den af sällskapet D. B. V. i Wisby stiftade sparbank begagnas; och vid den allmänna penningebristen, som, till följd af den hämmade communicationcn, derstädes ofta räder, andra utvägar till upptagande af lån saknas, uppstår stundom för sparbanksdirect. förlägenhet i fråga om medels anskaffande till upprätthållande af denna välgörande inrättnings credit och bestånd: vågar jag hos R. II. St. vördsamt föreslå, att, så vida den sparbankerne medgifne creditivrättighet kommer att fortfara, Direct. för nämnde sparbank må äga rättighet att på R.
Utsk. säger nemi.: ”Dä de för Usta och 2:dra klassens räkningar utfärdade depositionsaltester eller bevis, samt de för räkningarne i nämnde 2 klasser afgifna och i depositions-afdeln:n infriade assignationer, till största delen härleda sig från Banko-diskontverket samt derunder lydande Handelsoch Närings-diskont, så komme, genom anställande vid diskont-verket af serskild kassör, depositions-afde!n:ns göromål att till mera än ^:del förminskas”. På grund häraf anser jag, att, då göromålen till ^:del förminskas, kan äfven en kamereraretjenst indragas. Hr von Hartmansdorff: Derest R. o. Ad. icke skulle vilja medgifva ett sådant beslut, som det af mig tillstyrkta, anhåller jag, att Ståndet behagade återförvisa denna punkt. Då hinner man alt under tiden få in Utsk:s Betänk., aug:de diskontkassören, hvarefter man kan afgöra frågan med större sakkännedom, än f. n. Gr. Gyldenstolpe: Jag för min del tror, att den personal, Utsk. här föreslagit, är tillräcklig, under förutsättning, att en kassör i Banko-diskonten kommer att anställas, eller ock att 266 Den 17 Oktober. en af expeditions-kassörerna kommer att användas endast för diskont-verkets räkning. Fnllm:ge hafva föreslagit bibehållandet af 3 dylika expeditions-kassörer och derjemte anslällandet af 3:ne kamererare vid depositions-afdelmn, eller lika många kamererare som expeditions-kassörer. Om nn en expeditions-kassa indrages eller användes uteslutande för diskontens räkning, blifver på samma gång en depositions-kamererare öfverflödig, så att, om en kassörtjenst indrages, kan äfven en kamererare-tjenst indragas. Jag tror således, att den föreslagna tjenslemanna-personalen står 1 ett riktigt förhållande till göromålen. Hr von Hartmansdorff: Jag har velat vidhålla Fullm:ges förslag, just derföre, att jag anser det vara verkställbar utan olägenhet å någondera sidan.
Stånd icke vilja frånträda hvad de sålunda, i strid med Utskottets af de 2:ne audre Riks-Stånden antagna förslag, stadgat, blir votering nödig, dervid contra-propositionen mäste utrönas på följande sätt: 334:o. Den, som anser att till contra-proposition bör antagas Borgare-Ståndets beslut, alt å Väfnaclér: Ylle-, alngods: fris, frisad, doffel och kalmuck, skall bestämmas 3 Rrdrs värde och 36 sk. införsel-tull per Skålpund voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, kommer contra-propositionen att utgöras af Bonde-Ståndets beslut, alt ifrågavarande artikel skall förtullas per aln med 3 R;Jrs värde och 1 R:drs införsel-tull alnen; samt sedermera omröstning anställas i hufvudsakeu sålunda: 33 3.o. Den, som godkänner Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Presle-Ståndet biträdda förslag, att Väfnader: Ylle-, alngods: fris, frisad, doffel och kalmuck, böra åsättas 2 R:dr 24 sk. värde och 30 sk. införsel-tull per Skålpund, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, (l:a alternativet) antages Borgare-Ståndets beslut; (2;a alternativet) antages Bonde-Ståndets beslut. Kläde, dråp, halfUtskottets förslag att å kläde, dråp, halfkläde, &c. kläde, vadmal, borde bestämmas 6 Rjdrs värde och 2 R:drs tull vid inratin och cordeförsel har af Ridderskapet och Adeln blifvit gsdkändt; Bih, till R, St.