Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Taxeringsoch Pröfnings* Committéerne fulländat sine förrättningar, skola ordentelige Uppbörds-böcker af Häradsskrifvare på Uandet, samt Uppbördsman i Städerne och vid Begementerne, genast upprättas, och i Stockholm till Uppbörds Contoret. i Orterne till LandsContoiren inlernnas , så tidigt att de innan dea I:sta November hvarje år kunna behörigen granskas, då ordres til! Uppbörden jemväl utfärdas, contrasignerade i Stockholm af Kammexeraren vid ÖfverståthållareEmbetet för Krös BevillningsVhk. Betänkanden. 359 no*TTppbördsverket, samt i Orterne af LandsKammereraren. 2. Mom. KronoFogdarne skola då till Konungens Befallningshafvande skyndsamt uppgifva Förslag till Uppbördsstämmorna, som under loppet af November och December Månader ofelbart böra företagas, och vid sistnämde Månads utgång vara fulländade, så att de så kallade KestantieMöten eller andra Uppbördsstäminan 1 början af följande året obehindradt må kunna hallas. 3. Mom. I städerne skola UppbördsTerminer, efter föregången anmälan hos ÖFver-Ståthållaren eller Konungens Befallningshafvande, vederbörligen kungöras och på vissa dagar efter Qvarter och Nummer, eller hvad annan ordning inom hvarje Stad kan vara vidtagen 5 af TJppbördsmannen , i närvaro af en Magistratsperson förrattas ; Kommande i Stockholm, att dermed så förfaras, som vanligt och redan fast* ställdt ar. 4. Mom.
Hvad Stats-Utskottet sålunda föreslog och hemställde, gillades af Riksens Ständer; men enligt de tryckta RiksdagsHandlingarna, hvilket ock instämmer med erhållen uppgift ifrån RiddarbusArchivct, har någon expedition der - Ståts-Utskottets Betänkan den. 6^5 t om till Kongl. Majit icke afgått, äfvensom vidare åtgärd dervid i administrativ våg lärer hafva afstadnat; och då sådane fullståndige uppgifter* som Hr von Hartmansdorff ansett bora infordras, äfven i Stats-Utskottets tanke åro af vigt, såsom oumgångligen nödige, för att erhålla tillförlitlig kännedom, om antalet och beskaffenheten af de hus och byggnader Staten eger, samt huruvida de erfordras eller åro öfverflödige och kunna för Stats-Verkets räkning föryttras; sä anser Stats-Utskottet sig bora tillstyrka, att en sådan underdånig skrifvelse, som den Riksens Ständer, vid 1815 års Riksdag beslöto, men då icke blef expedierad, nu må aflåtas till Kongl. Majit, med den tilläggning vid åberopade beslut, att uppgifterne härom i Nåder öfverlemnas till Riksens Ständers nästkommande Revisorer, för att, jemte deras Berättelse angående Stats-Verkets tillstånd och förvaltning, allemnas till Riksens Höglofk Ständer, vid påföljande Riksdag; men hvad beträffar den af Hr von Hartmansdorff tillika yttrade önskan, att dessa uppgifter äfven måtte innefatta Kronans byggnader på indragna indeldte Boställen; så emedan Charaktershusen på de Militias-Bostållen, hvilka till Kronan indragas, efter 676 Stats-Utskottets Betänkanden. gällande Forfattningar försäljas, då sådane Boställen utarrenderas, hvaremot de öfrige Byggnaderne derå likasom på möjligen indragne Skogsoch Jågeri-Betjenings-Bostållen, låra vara nödige att vid Bostället bibehållas, antingen det innehafves af Indelningshafvare eller Arrendator, synes någon fråga om dylike byggnader ej kunna uppstå; hvilket allt vördsamligen hemstålles till Riksens Höglofl.
"Valles ä jord eller lägendet skada genom undersökning, som med Konungens tillständ dlikvit dällen, kör att utröna dedokvet ak egendoms I/a/Vs §^crr a /k'l-§§a/e/r, ^V/o Z. ik) afstäencle för allmänt änciamäl, vare egaren ock 6ä kerättigaä till en, skalla» motsvarancle, ersättning, som pä enakancla sätt k 68 lii mines." Den genom Dclert kerörcje förslag uttr^ekta grundsats, att enskiicl eganclerätt kör viks för clet allmännas kekof, goclkänner jag clestokeläre. som gere recian mecicleläte lagstaclganöen, oek cleriklanä föreskriften i ^5 Da^>itI6t r §. k^ggninga-kalken, att tilt allmän väg fä tagas ciselör, som mot!» oek löre ligga» k vit-, pä nämnöe grunclsats, kvilken dessutom i Dagskip, lingen gjort sig gällancle äkvsn lör anclra fall, 6erom nä»on uttr^ekIiA föreskrift i oek Dörfattningar icke igenlinnes; men keträlfancle sättet oek orclniugen för kestämmancle af 6en ehrnen tillkommancle ersättning, kar .lag kinnit ketänkligketer mota, ej allenast mecl känseencle till Lompromisskättens sammansättning, än oek, emellan i förslaget saknas 6en utveckling, som ämnets keskalfenket oek vigt päkalla. I sistnämnde alseencle kar kiitvit anmärkt ililancl annat: att enligt Dclert förslag skulle part, som uteklikvit pä inställelseclagen, oell i Kvars ställe Domstolen sälecles nämnt Declamöter i Oomp, omiss-kätten, ieks ega öppet att sedermera visa laga förfall, samt, clerest clet goclkäncles, fä n^ (lompromiss-kätt tillsatt oek sjelf cleltagg i cless
N:o 169, i ani. af väckt motion ang:de revision af Nya Trollhätte-kanal-bolags räkenskaper samt statens bidrag till kanalbyggnaden, och utredande af statens andel i bolagets inkomster m. m.; , N:o 180, med förslag till sammanjemkning och voter:spropos:r i aniaf Riks-Ståudens skiljaktiga beslut rörande anslagen under riksstatens 9:de hufvudtitel; N:o 181, i ani. af väckt motion om anslag till förhöjning i häradsnämnders s. k. ting-gästnings-penningar; N:o 182, i ani. af väckt motion om berättigande för vissa ernbetsoch tjenstemäns sterbhus att erhålla s. k. begrafningshjelp; - Den 17 Oktober. 37 Sammansätta Bankooch Lag-Utskottet: N:o 4, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande vissa delar af Utskits Betänk. N:o 1, med förslag till lag om enskilda banker med rätt att utgifva egna banksedlar; och N:o 5, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande vissa delar af Utsk:ts Betänk. N:o 2, med förslag till lag om enskilda banker utan rätt att utgifva egna banksedlar. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 e. tn. In (idem, 0. Brakel. Lördagen den 17 Oktober 1863. Plenum kl. 10 f. m. Justerdes 5 prot.-utdrag för den 16 dennes. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 14 och 16 dennes på bordet lagde Mern. N:o 168, i ani. af dels erhållna återremisser, dels Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande en del af de i Utlåtit N:o 141 behandlade frågor om statsbidrag för vägförbäftringar, brobyggnader, kanaler, vattenaftappningar och andra arbetsföretag. lista punkten. Utsk:ts yttrande lades till handlingarne. 2:dra punkten.
Ingen med kännedom af Swerigewidd, odelbarhet och climat, bör wäl kunna twifla derom, att ju innom, detta vmräde, lägenhet gifweS för sä stora ScheffcrierS unberhällande, hwarrfrän horde kunna päräknas, icke allenast nödigt Ullförräd för Rikets innewänare, utan ock wida therutöfwer, Huru bcklaganSwärdt är det dä icke, att wi fiola tillita Utlänningen för detta wärl sä högst nödwändiga behof, nemligen rudimaterie» för wär allmännaste kläd, nåd! Efter min bfwertygelse, mäste dels felaktigt Ekonomiske författningar, dels ock Landtmannens missräk, ning uti huLhällS-wägen, wara dertill wällande. — Mätte dä desse hinder förswinna och upphöra. Jag medgifwer gerna att frägan om sättet till hesse hinders utur wägen rödjande är mer än fwär att Den 12 October. 4119 upplösa; men jag wägar dock till i fräga warande an, gclägna ändamäls winnande fdreflä dc medel, som jag tron wara åtminstone dertill bidragande, med önskan att denne min motion mätte föranleda till bättre utwägarS päfinnande och uppgifwande. Blotta betragtelsen deraf, hwarifrän Svenska Ull »tillfd flen till de tvid Hall - Räktcrne inrättade Magaziner stedt, upplyser till en betydlig del, hwadan Ullbristcn stg härleder, och hwarifrän fyllaaden i behof, wet möjeliqcn mä kunna erhällas: Ty dermed har förhällandct .warit sädant, att Ull-tillförflen till största d len stedt ifrän SiändS - personer, obctydcligit frän Prcstcrstapet, och nästan intet Hän Bonde - Ständct, som likwäl innehrfwer och brukar mästa jorden uti R ket.
Sedan man utsträckt den tiil yttersta gränsen af löpande skatteåret, vill man nu öfverflytta den på det derefter följande och hvartill närvarande förslag är en början, hvilket, om det får framgång, säkerligen kommer att efterföljas af ytterligare bemödanden uti enahanda syftning. Fordom var uppbörden delad uti sommar-skatt och vinter-skatt. Sedermera ingick halfva Bevillningen i Maj och halfva i November för löpande året, samt grundskatterne i Februari; derefter bestämdes, att uppbörden af debiterade skatter skulle ske dels höstetiden, dels vintertiden, samt slutligen, att den skulle ske blott vintertiden. Nu vill man öfvergå till våren, och under öfverläggningarne inom de förenade Utskotten har redan fråga väckts att framflytta en del uppbörd till långt fram på sommaren, i Juli eller Augusti. Benägenheten att låta det allmänna stå efter det enskildta, den slumrar ej. Nu gällande författningar föreskrifva, att uppbördstiden för debiterade skatter skal! vara den, sorn, med afseende å de skattskyldiges största beqvämlighet, lämpligast kan bestämmas under Januari, Februari och Mars, eller, der 4 Stats-, Bertlin.- samt Allm. Betv.- och Ekon.-TJtskottens Betänkande, N:o 52. serskilda omständigheter gifva anledning till längre anstånd, sist inom medlet af April månad. Således afpassas uppbördsstämmorna nu inom dessa månader efter beala förhållanden, så att för hvarje ort kan väljas den tidpunkt, då det för de skattdragande är lämpligast alt skatterna utgöra; och ingen annan af de mot denna ordning framställda anmärkningar har varit sådan, att den icke vid en omtänksam och noggran efterföljd af nuvarande Författningar bör förfalla, mera an den enda, att allt för stora summor nu på en gång dragas utur rörelsen. Men denna olägenhet hafva Utskotten ej ansett sig kunna afhjelpa, hvaremot de fästat sig vid de mindre, hvilka man sagt bestå uti svårigheten att inom uppbördstiden finna afsättning för sina produeter.
43 dä denna ersättningsskyldighet haft ett väsendtligt inflytande på detta verks nuvarande ställning, samt det förhållande, som i främsta rummet härtill föranledt, onekligen förtjenade serskild uppmärksamhet vid den förestående nya statsregieringen, hafva revisorerne upplysningsvis anfört ej mindre beloppet af besagde brister, än hvad som i afseende å deras ersättande hufvudsakligen förekommit. En ligt den af revisorerne meddelade uppgift å de summor, som Riksgäldskontoret, till följd af ifrågavarande ersättningsskyldighet, efter sednaste riksdags slut måst utbetala, hafva desamma utgjort följande belopp, nemligen: till ersättande af bristerne i förslagsanslagen, för år 1843 213,971: 41. 8. lör år 1844 470,000: hvaraf dock sedermera, enligt öfverskotts liqviden för samma år, återbekommits 249,697: 34. 6. ^20 302- 15 6 och för år 1843 416,000: Summa r:dr 850,274: 7. 2. Men som, utöfver den af revisorerne uppgifna, för sistnämnde år förskottvis utbetalda, ersättningssumma, ett belopp af , 70,591: 4. 9. måst till godtgörande af samma års brister från Riksgäldskontoret, under sistförlidne månad, till Kongl. Statskontoret utgifvas, så utgör sammaniagde beloppet af de ersättningar förstnämnde verk, af besagde anledning, fått vidkännas, för dessa 5:ne år r:dr 920,665 11. 11.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.- Utsk. inkomne förslag till R. St:rs underd. skrifvelser till K. M.: N:o 57, ang:de anslag till lindring i de genom kolerafarsoten Carlskrona stad åbragta kostnader, förlidet år; N:o 58, ang:de understöd till Hospitals-fonden; N:o 59, ang:de utsträckning af nämndemäns rätt till skjutsoch traktaments-ersätfning för syner och andra förrättningar; N:o 60, ang:de byggnads-anslag för Ultuna Landlbruks-institut; samt N;o 61, ang:de den s. k. kurhus-afgiften. Den 21 Juni l. m. 325 Hr af Geyerstam, Carl: Af enskildta angelägenheter nödsakad alt för en längre tid lemna Riksdags-orlen, måste jag afsäga mig den plats uti BankoUlsk. jag ifrån Riksdagens början innehaft, och får jag derjemte anhålla, att varda vid min Riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med lillkännagifvande, att Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., såsom ledamot i BankoUtsk. begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet från d. 22 dennes, anmodade Hrr Elektorer alt utse en ledamot i BankoUlsk. efter Hr af Geyerstam, och en ledamot att inträda i samma Utsk. linder Frih. Tersmedens frånvaro, samt att derjemte, efter Frih. Åkerhjelm, Claes, som varit vald till Suppleant i Serskildta Utsk., samt efter Hr Gripensvärd, som varit suppleant i LagUtsk., men blifvit vald till ordinarie ledamot i samma Utsk., utse en Suppleant i Serskildta Utsk. och en Suppleant i LagUtsk.
Deremot har jag häftiga susningar för öronen, och är i det hela taget temligen dålig. Jag vet icke hvarför ert kärleksrika deltagande gjorde mig så godt, att jag, vidskepliga menniska, inbillar mig ha haft besök af en god fé i en smärtsam stund. Ni kom just i rätta ögonblicket. — Eller är ni icke en god fé? Jag skulle gerna vilja veta det — snart. Er Heinrich Heine. Följande dag, på slaget 4, ringde hon åter på i den lilla våningen vid Avenue Matignon. Pigan i den svarta hufvudduken öppnade och bad henne strax stiga in. Fru Heine syntes icke till, men papegojan Cocotte lät höra ett kraxande »Bon jour!» »Ändtligen är ni här!» sade den sjuke i det han reste sig upp i sängen och räckte henne sin hvita, mjuka hand. »Hur länge har ni tid att stanna?» »Åh, så länge ni vill», sade hon småleende. »Tag då af er hatten och handskarne.» Hon lydde. Han tycktes från första stund ha fördelat rollerna emellan dem så, att han hade att befalla och hon att lyda — och det föreföll henne som om det icke kunde vara annorlunda. Rummet var i dag mycket ljusare. Det hade två fönster; utanför det ena fans en liten balkong, till hvilken glasdörren stod på glänt och släppte in den friska luften, som var mättad af en söt doft från träden i Champs elysées. Vid ena väggen stod ett skrifbord af valnötsträ: på andra väggen hängde ett par kopparstick. I skuggan bakom den kinesiska skärmen låg den sjuke och såg nästan kokett ut i sin nattdrägt af finaste linne. Hon hade tagit af sig sina ytterplagg och gick nu åter bort till sjukbädden, der hon satte sig på den lediga stolen. Han räckte ut sin hand och fångade hennes, som han förde till sina läppar. »Jag har längtat efter er», sade han. »Hvarför har ni inte kommit förr?» »Jag var rädd att falla besvärlig jag trodde inte, att jag på något sätt kunde vara er till glädje — —» »Nu vet ni det» — det kom helt kort och kärft, nästan som en befallning; men tonens kärfhet mildrades af leendet, som lekte på hans läppar, då han fortsatte:
Dock står det eder fritt att sjelf kära för eder genom trolldom slagna ko och eder insjuknade hustru. Då sannolikheterna för de påbördade brottens verklighet här äro så många, skall det med det första skridas till häktning af de ifrågavarande personerna, isynnerhet som församlingens lugn och deras eget betryggande mot allmogens sjelfhämd synas fordra det. Jag beklagar eder hjertligen för de olyckor, som öfvergått edert hus, och högaktar eder nu såsom alltid för edert brinnande nit, som ej låter afskräcka sig genom svåra hemsökelser, som väl dock i sinom tid skola eder rikligen ersättas från höjden“ &c. Knappt var detta bref afsändt, förrän Adolf, som redan under dess skrifning fattat sitt beslut, satte sig till häst och red till en vid gränsen af Signildsborgs egor boende gammal soldat, som genom mångårig flit arbetat sig upp till en viss välmåga och egde en liten hemmanslott. Den gamle Rolf hade en son, jemnårig med Adolf. De hade uppvext tillsammans och fattat en så broderlig tillgifvenhet för hvarandra, att lagman Skytte, då han iakttog detta förhållande och dertill fann, att soldatsonen visade ovanliga anlag för studier och en allvarlig sinnesriktning, beslöt på Adolfs förbön att bekosta hans uppfostran. Adolf och Erik, så hette Rolfs son, följde hvarandra genom skolan och gymnasiet till universitetet, der denne sednare snart slutade sina theologiska studier och blef prestvigd. Nu innehade han en anställning såsom predikant i Stockholm, der han gjort sig fördelaktigt känd såsom andlig talare och ännu mer såsom praktisk kristen och vän af de fattiga. Men den egenskap, som Adolf mest värderade hos sin vän, var hans upplysta tänkesätt, vunnet genom ett af naturen klart förstånd, som yttermera odlats genom mångfaldiga studier och understöddes af ett ädelt hjerta, som, der förståndet svek, instinktmessigt fann det rätta. Han var öfvertygad, att den unge prestmannen på hans förbön gerna skulle öppna sitt hus till en fristad åt de olyckliga, som han ville rädda. Rolf stod till Adolf i en tacksamhetsskuld för Eriks uppfostran. Den gamle var dessutom med den starkaste tillgifvenhet fästad vid den unge Skytte.
Hr von Hohenhausen, Blich. Sil v.: Af den siste värde talarens yttrande derom att ett Stånd hade i sitt prot.-utdr. hufvudsakligen grundat sitt ogillande derpå att det förslag, sorn förra gången inkom från StatsUtsk. vore stridande mot dess privilegier, föranledes jag till den tankan att Hr Bildt endast högst flyktigt, eller kanske alldeles icke har läst detta prot.-utdr. utan endast hört det omtalas. Säkerligen finnes detta PresteShs prot.-utdr. här på bordet, och deruti nämnes endast såsom i en parenthes om deras privilegier. Jag log det rakt af såsom en ironi af StatsUtsk. att säga att detta skäl skulle vara hufvudsaken hvarföre PresteSt. skulle hafva afslagit förslaget. De hufvudsakliga skälen som af PresteSt. omnämnes voro deremot att detta är en lagstiftningsfråga, och att den måste såsom sådan afgöras. Det kan icke och får icke lyckas, att, för det att man deruti inblandar en utgiftsfråga omintetgöra den form, hvarefter lagfrågor afgöras skola, äfven då de röra den ekonomiska lagstiftningen. När man läser PresteSt:s prot.-utdr. får 558 Den 3 Oktober. man se, att Ständet hufvudsakligen fästat sig dervid att de framställda props:ne till beslut angå saker, derom man icke hade något inom Stånden öfverlagd Det har blifvit erkändt att detta är ett origtigt förfarande. Derföre hafva några yrkat återremiss. Detta förhållande qvarstår ännu, och jag måste således i allo förena mig i det yrkande som här blifvit gjordt att detta betänkande måste läggas lill handlingarne, så framt vi skola efterlefva grundlagen. Ö fverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o.
Pitlekaj öfvergifven af invånarna, rit. af hr R. Notti och hans hustru Aitanga, rit. af hr O. Sörling, xylogr. af fröken Ida Falander 8 Karta öfver trakten kring Vegas vinterqvarter (zinkografi) 16 Sofkammaren i ett tschuktschiskt tält, rit. af hr O. Sörling 23 Tschuktschisk lampa och skål att sätta under densamma, rit. af densamme 24 Genomskärning af en tschuktschisk lampa, rit, af dens. 25 Tschuktschisk schamantrumma, rit. af dens. 26 Kusten mellan Padljonna och Enjurmi, rit. af hr R. Armring af koppar, rit. af hr O. Sörling 29 Ön Idlidljas norra ända, rit. af hr R. Den vanliga norrskensbågen vid Vegas vinterqvarter, rit. af dens. Elliptiskt norrsken d. 21 mars 1879 kl. 2 t. 15 m. f. m. Elliptiskt norrsken d. 21 mars 1879 kl. 3 t. f. m 45 Sångfoglar i Vegas rigg, rit. af hr R. Skedsnäppa från Tschuktsch-landet (Eurynorhynchus pygmæus Lin.), rit. af hr M. Skedsnäppans näbb, rit. af dens. Murmeldjur från Tschuktsch-landet, rit. af dens. Stegocephalus Kessleri Stuxb., rit. af dens. 54 Sabinea septemcarinata Sabine, rit. af dens. 54 Acanthostephia Malmgreni (Goës), rit. af dens. 55 Ophioglypha nodosa (Lütken), rit. af dens. 55 Noak Elisej, rit. och xylogr. af fröken Ida Falander 56 Skalbaggar från Pitlekaj, rit. af hr M. Lysande krustacé från Mosselbay (Metridia armata A. Boeck), rit. af professor W. Sid. Reitinacka, rit. af hr O. Sörling, xylogr. af fröken Ida Falander 62
I betraktande deraf alt Slockholm icke är en befästad stad, synes något behof af 2:ne kommendanter derstädes ej lörefinnas, hvarföre ock särskild aflöning lörÖlverkomraendanten hittills icke varit å stat uppförd ; och då den i hufvudstaden förlagda garnison, dels i dess egenskap af lifoell hus-trupper, dels såsom tillhörande en fördelning af arméen, inom sig ej saknar det samband, som är afsedt genom tillvaron af ett högre Generals-befäl, torde icke heller i detta hänseende en särskild Öfver-koinmendant vara behöflig, hvadan Rikets Ständer funnit sig ej böra bevilja det för Öfver-kommendanten i Stockholm nu äskade arfvode. b) För Kommendanten, hvilken nu uppbär å stat ett arfvode af 900 R:dr, är den nya aflöningen föreslagen till 2,555 R:dr, motsvarande beloppet af Öfverste-traktamenle, som nuvarande kommendanten åtnjuter. Med afseende å de med denna kommendants-befattning förenade trägna och ansvarsfulla åligganden, hafva Rikets Ständer ansett den ifrågasatta förhöjningen, ehuru betydlig, böra beviljas; hvarföre Rikets Ständer ökat arfvedel för Kommendanten i Stockholm lill 2,555 R:dr R:mt. c) Arfvoden för förste och andre Adjulanterne, nu utgörande för den förre 600 R:dr och för den sednare 126 R:dr 94 öre, äro, efter traktaments-beräkning, i staten uppförde med 1,003 R:dr 75 öre för förste och 730 R:dr för andre adjutanten. Dä de personer, som till dessa platser kommenderas, i allmänhet få bibehålla sina löner vid de regementen eller korpser, hvilka de tillhöra, svnes någon nedsättning af de ifrågaställde beloppen kunna ega rum, hvadan Rikets Ständer fastställt arfvodena för förste och andre Adjulanterne lill 900
Län motion, angående indragning af Landsfisca ls-tjensterne; 2:o Christen Perssons och Per Båtelssons Burge från Gottland motion, angående ändring och rättelse uti den för Gottland gällande så kallade Conventionsstadgan emellan Presterskapet och allmogen derstädes, m. m. 3:o Guslaf Bernhard Appelqvists frän Blekinge Län dito, angående Jägeri-betjeningens indragning och upphörande; 4:o Lars Rasmussons från Götheborgs och Bolms Län dito, att i de orter af Riket, der Båtsmännen icke kunna sjöledes transporteras, de må, i likhet med Soldater, marchera till fots; 5:o Hans Hanssons från Götheborgs och Bohus Län dito, angående befrielse för Rotehållare från skyldighet, att vid soldats anskaffande inställa densamma till besigtning hos Regements-Befälet, jemte dervid afgifne Yttranden ; 6:0 Hans Hanssons från Götheborgs och Bohus Län motion, angående nedsättning i det för soldater stadgade längdmått, jemte dervid afgifna yttranden; 7:o Petter Perssons i Slätthult från Jönköpings Län motion, angående skyldighet för Pastor att deltaga i Klockares aflönande; 8:0 Jonas Johannessons Rån Jönköpings Län motion, att 2:ne af de nu Trot. Utdr. d. 15 Februari 184.0. 37 föreskrifna 4 årliga visila tioner å rustningsoch munderings-parsedlar vid Ca valieri-Regementena måtte upphöra, jemte dervid afgifne yttranden; 9:o Jon Olssons från Gefleborgs Län dito, angående lindring i roterings-skvldigheten inom Helsingland och Gestrikland; 10:o Petter Jönssons från Jönköpings Län motion, angående skyldighet för Strörolar, att till Stamrotarne erlägga tillräcklige planpenningar, eller inrymma soldaten på deras egor, jemte dervid afgifne yttranden; och liro Anders Nilssons från Östergöthlands Län motion, angående bestämd föreskrift, rörande Comministrarnes löner.
Se» tmaning&afgift efter benna Sfrt, onfetf. Sna&anba fårl;äaanbe dge rutn 40 $rf. II, §• §. 36—37» mib ©5gar, forn effei* benna författning fitl fårfFilb 23emi(Tning uppi (Fattas, famt gå minfl 4 månaber om året; od) bor mib fåbane ©vigar, ber flere ramar npttjaS, en @åg meb en eller tmå ramar jemnfåraS meb en dmarn af 1 ener 2 par fFaftlaggbe jlenar, famt anbre ©ågar meb 304 ramar, eder berbfmer, jemnföraS meb Omarnar af 5 eder 4 par ffenar od) berSfmer. 335ranbes fålunba Omarnarnes od) ©ågarneS be* fFaffenbet i taperingS-uppgiften intagas. Dm Dmarn od) ©åg af berårbe befFaffenbet åro få belågne, att be fFotaS af en od) famma perion, b&r ben febnare taxeras tia afgift, beråfnab efter fienarneS od) ramarneS fammanlaggba antal. Uraftlåter ågare af forenåmnbe ffattlagbe ©ågar od) Dmarnar att uppgtfma någon fåfom 2)tj5!nare od) ©ågare, påforeS lifmål afgift efter 2. $trt., fåfom more en Mjolnare ener ©ågare uppgifmen. Strbetsfolf, lifa meb bern i ©tåberne 0$ på Sanbet, ber Dmarnarne åro belågne. BemtUning af ^tfTcrter, §•