Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, i anledning af bemälda Styrelses underdåniga framställning om behofvel af eli ytterligare biträde för Distrikt-chefen uti norra vägoch vatlenbyggnadsdistriktet, som, omfattande samtliga de norra länen, hvarest företagsamheten syntes hafva vaknat i afseende på lättade kommunikationers beredande, vore alltför vidsträckt för att kunna af Distrikt-chefen behörigen handhalvas med biträde af endast en Adjutant, i nåder föreslagit, att ifrågavarande anslag måtte bestämmas till eli med 600 R:dr förhöjd t be lopp af 27,550 R:dr årligen, utgörande således för tre år tillhopa 82,650 R:dr; och är denna nådiga framställning af Rikets Ständer bifallen. 41:o. Till arfvoden åt lärare vid Mariebergs Artilleriläroverk i de kunskapsämnen, som tillhöra Civil-ingeniörer äfvensom lill stipendier åt elever vid bemälda läroverk. som genomgå den för Civil-ingeniörer bestämda kurs, har E. K Majit slutligen äskat enahanda belopp, som vid förra riksdagen beviljades, nemligen 3,000 Ridr årligen för hvart och ett af omförmälda tvänne ändamål, eller för nästkommande Irenne år tillhopa 18,000 Ridr, hvilka anslag Rikets Ständer funnit godt alt bevilja. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 24 Oktober 1860. 76 ExpeditionsUtskottets Förslug till underd. Skrifvelse N:o 167. Tali. Litt. A. Civil-Departementets Expedition. Expeditions-Chefen arfvode ! Dito indrages och lönebeloppet ställes lill Departements-che fens disposition, för alt användas till befrämjande af ärendenas gång inom Expeditionen 1 •> Vaktmästare r Dito 1 Slatsråds-vaktmästare 1 Dito Till gratifikationer ål e. o. tjenstemän och vaktbetjente Summa R:dr R:mt Löner m. m. -Riksmynt. Skrifvelse A:;« 167. 77 Tali. Litt. B. Statistiska Tabell-kommissionen. Löner m. m.
St:r besluta: 1:0 Att från och med år i83o alla behållningar af Tulloch Postmedel, deri äfven inbegripne restantierne på innevarande års uppbörder af desse medel, skola omedelbart aflemnas till BiksgäldsContoiret, på lika sätt, som de nu till Bäntekammaren lefvereras. 2:0 Att den husbehofsbränvins-bevillning, som vid innevarande Biksdag B. St:r sig åtaga skall, jemte Allmänna Bevillningen ingå till BiksgäldsContoiret. 3:o Att ifrån och med år i83o hela bestyret med ChartaeSigillataeverket skall uppdragas åt BiksgäldsContoiret 4:o Att BiksgäldsContoiret, efter reqvisitionerna skall hållaStatsContoiret årligen tillhanda de belopp, hvartill ofvanberörde Bevillningar aro för året uti BiksStaten beräknade. Uti denna Beservation bar Herr Grosshandlaren Eckerman instämt. CJtlåtande, i anledning af verkställd granskning af Strömrensningsfondens räkenskaper och förvaltning. (I.-A.) Sedan Utskottet nu fulländat granskningen af StröinrensningsFondens förvaltning och räkenskaper så väl för åren 1826 och 1827, då f. d. Strömrensnings - 176 S t a t s - U t s k o 11 e t s Comiten ännu agde anslagets förvaltande sig ånförtrodt, som serskilt för år 1828, ifrån hvilket års början StorAmiralsEmbetets 3:dje Afdelning, jemlikt K. Brefvet d. 29 December 1827, samma förvaltning öfvertagit, får Utskottet angående de dermed befunne förhållanden afgifva följande Berättelse : Öfver de vid förstnämnde 2:ne års granskning inhemtadé Räkenskapsförhållanden har Utskottet ansett nödigt upprätta och till upplysning låta medfölja en Tabell, utvisande hvad som till hvarje, af f. d. StrömrensningsGomité'n utfördt arbete, åtgått för åren 1819 till och med 1827.
3: o Utbetalningar för vin och oblater enligt kvitto Biskops studii skatt i de socknar den utgår Prosttunnorna Kyrkoherdarnas arvode för räkenskaperna förande Communitet vid akademien i de län, där sådan betalas Vaxljuspengar Bibeltrycks tunnan Medel för skrivmaterial Akademie spannmål efter befallningshavarens godkänt utdrag mot akademiens räntmästarens kvitto Landskamrerns och länsbokhållarens lön Konsistoriestats lön Kyrkvaktarns lön Utgifter för kyrkans renhållning Kyrkans nybyggnad eller reparation och andra nödvändiga utgifter Material till nybyggnader och reparationer Utbetald ränta Balans till nästa år med pastors och kyrkvärdarnas underskrivna förteckning. Upptas först kyrkans inventarier i lösöre, sedan de i kistan förvarade kontanter och sist utstående fordringar. Skulle flera inkomster eller utgifter förekomma, som inte kan hänföras till någon av dessa punkter, upptas de särskilt t ex då böter med arbete avtjänas. 18: o Denna redogörelse underskriven av pastor och kyrkvärdarna lämnas ett exemplar i kyrkan, två skall före juli månads slut insändas till häradsprosten vid vite av 3 riksdaler 16 skilling för varje försenad vecka. Häradsprostarna skall granska, underteckna och insända till landskontoret. 19: o Över fullgörandet av alla dessa punkter skall häradsprostarna ha noga insyn. Skulle pastor dö, bör prosten genast infinna sig i sterbhuset för att efterse kyrkans böcker, pengar och inventarier samt bevaka kyrkans bästa ifall den avlidne skulle vara skyldig kyrkan något. Försummas detta är prosten själv ersättningsskyldig för förlusten. Även en avträdande pastor bör i häradsprostens närvaro ordentligen avlämna all de kyrkans medel, inventarier och räkenskaper mot kvitto, som häradsprosten bör bevittna. 20: o De skyldigheter som denna instruktion är ålagda kyrkoherdarna gäller även den som under nådår förordnas. För övrigt åligger det vederbörande, att ställa sig till efterrättelse, så väl kyrkolagen som all redan utgivna eller kommande författningar och resolutioner, som gäller kyrkorna. Stockholms slott den 12 april 1815. CARL Kungörelse att de, som efter Sveriges och Norges förening, rymt från det ena riket till det andra, skola, uppå vederbörlig anmälan utlevereras. Stockholm den 19 april 1815.
— För att närmare ådagalägga detta förhållande, få Utskotten upplysa att packhus-procenten i Slockholm vanligen under de sednare åren utgjort omkring 4,500 R:dr årligen, då deremot beslagare-andelarne uppgått för samma tid årligen från 0,000 ända till 8,000 Rdr. Detta upphörde med 1841, hvarefter de till packhus-föreståndarne utbetalde medel för af dem gjorda anmärkningar vid godsegares angifningar utgjort, för år 1842 4,813: 8. 6. — 1843 . 5,767: — 6. samt — 1844 4,361: 7. — Häraf synes, alt den ifrågavarande af motionären öfverklagade extra aflönings-utgiften till större delen redan försvunnit, och således det genom Rikets Ständers framställning vid sista Riksdagen i detta afseende åsyftade ändamål hufvudsakligen redan vunnits. I afseende på frågan om bibehållandet af packhus-procenten, hafva liih.till R. St. Desv,- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 127. vederbörande embetsverk ansett densamma möjligen kunna, vid i öfrigt förändrade förhållanden, på ett fördelagtigare sätt regleras, men att, för närvarande, merberörde stadgande, hvarigenom denna extra inkomst tills vidare bar blifvit åt Tulltjenstmännen bibehållen, såsom bjgdt på en, under hänsigt till betryggande af statens rätt, administrativt vigtig princip, ickeborde upphäfvas. Embetsverken hafva likväl äfven tillstyrkt, alt detsamma ej måtte uti Seglations-Ordningen upptagas, dels derföre, att ifrågavarande extra aflönings reglerande ej utgjorde något egentligt föremål för Seglations-Ordningen, samt dels på det att nämnde Författning ej måtte komma att lägga binder i vägen för en sådan reglering, dä den på ett lämpligare sätt framdeles torde kunna beredas. Kongl. Maj:t har ock, vid utfärdandet af den nya Seglations-Ordningen, enligt hvad här ofvan finnes anförd t, fästat Nådigt afseende å dessa af embets-verken framställda åsigter ,.
Skulle hon äfventyra att framlefva sina dagar i denna förfärliga omgifning, ständigt hotad af den dystert flammande lågan i Birgers ögon? Skulle hon kämpa, segra och återföra denna halft förlorade menniska på det rättas väg? Eller skulle hon hafva nog mod och beslutsamhet att åter ge sig ut för att söka ett nytt hem i den verld, som redan förskjutit henne, innan hon ännu fattade betydelsen af en enda bokstaf i det vigtiga ord, som nämnes samfundsförhållande? Men om hon äfven tänkte sig möjligheten att finna en god plats för sig sjelf, huru kunde hon förmå sig att öfvergifva den moderlösa Gabriella, som hon så heligt lofvat att vårda? Striden inom Erikas bröst var icke lätt. Hon hade, sedan hon beträdt Tistelön, aldrig känt sig så underligt upprörd som denna afton; och aldrig hade vågorna, kastade af den allt häftigare tilltagande oktoberstormen, förekommit henne mera våldsamma. Det väsnades och pep i det svarta djupet utanför hennes fönster; och bandhundens dofva skällande sammanflöt i ryslig samklang med orkanen, som piskade kring knutarne. ”Gud i himlen, bevara alla, som äro ute under denna förfärliga afton!” bad Erika med andäktigt sammanknäppta händer och lät sitt hufvud nedsjunka mot bröstet. Då hördes ett sakta knarrande ljud i trappan. ”De gå åt loftet,” tänkte den af ångest fattade flickan; men stegen närmade sig hennes kammardörr, och med sammanpressad andedrägt lyssnade hon till de med en egen djup ton uttalade orden: ”Låt upp, mamsell Erika!” Det var Birgers röst. Erika kunde knappt resa sig från stolen. Öfver tvenne år hade förflutit, sedan den vilde ynglingen beträdt tröskeln till detta rum, hvilket tycktes vara alla i huset heligt. Hvad ville han nu på denna ovanliga tid? Efter en förnyad knackning, reste sig Erika och frågade med återvändande fattning, utan att likväl öppna: ”Hvad önskar ni så sent, Birger – hade jag icke gjort allt i ordning?” ”Jo visst; men efter mamsell Erika ännu är uppe, så öppna! Jag har något att säga.” ”Säg det! jag hör rätt väl.”
Lots-hemman, i anledning af väckt motion om upphäfvande af de, genom Kongl. Förordningen den 17 September 1783, nämnde hemman förunnade friheter: B. II. 457,461, A. 461. Lots-taxan, i anledning af väckt motion om ändring i gällande föreskrifter rörande skyldighet för ångfartyg att taga lots, äfvensom i nämnde taxa: B. II. 234, 255, 310, A. 313. Lotteri-kollektörer, i anledning af väckta motioner om utländska sådanas samt inoch utländska försäkrings-bolags verksamhet i riket: B. III. 45, 85, 157, A. 157. Luleå, i anledning af väckt motion om stats-anslag till betäckande af den förlust, f. d. Kapitenen M. U. Silfverbrand lidit vid uppförandet af Landshöfdinge-residens-byggnaden i nämnde stad: VII. 83, 93, A. 93. Lundborg, Andrietta, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter henne: B. IL 465,482, A. 482; E. III. 58. 131 Lundgren, Anna Maria, född Bergström, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter henne: B. III. Lunds Universitets lönings-fond, angående ersättning till nämnde fond för minskad inkomst af Hardeberga och Sandby församlingars prebende-pastorat: II. 505; lil. 7, B. 7 (se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:oo 139, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel). Lurendrejeri, i anledning af väckt motion om förhöjdt ansvar för andra resan deraf: B. VII. 23, 36, A. 36. Lysning och vigsel, i anledning af väckta motioner om förändring i föreskrifterna angående skyldighet för prest att pröfva vilkoren för dylika förrättningar: B. II. 6, 47, 117, A. 117.
Det finnes frågor, hvilkas väckande man måste beklaga, men öfver hvilka man likväl, då de en gång föreligga till afgörande, måste fatta ett beslut. Så är förhållandet med denna fråga. Så var det t. ex. med förslaget, att Konungen ej skulle utan IL St:rs medgifvande kunna blifva regent öfver ett främmande rike. Jag ansåg olämpligt att ett sådant förslag väcktes, emedan det innefattade en demonstration mot ett grannland, men jag måste dock rösta för detsamma, alldenstund jag anser det vara konstitutionel! rigtigt, att ett sådant stadgande, som det föreslagna, finnes i våra grundlagar. Jag beklagar äfven, att denna fråga om Konungens rätt att nedsätta tullar någonsin blifvit väckt, ty jag anser denna rätt vara nödvändig för konungamagten och för öfrigt i tillämpningen föga farlig, isynnerhet med den representation vi enligt nya R. O. skola erhålla; härvid lår jag dock icke fästa mig, då jag går att afgifva min röst öfver den nu föredragna punkten i Bevilln.-Utsk:ts förslag, utan jag har dervid endast rätt att fråga mig, huru jag med mitt ringa förstånd tolkar grundlagens föreskrifter i detta afseende, och då måste jag stanna vid en slutsats, som är för mig i tillämpningen motbjudande, den nemligen att Konungen icke eger att deltaga i tullagstiftningen. Hr La gerhjelm har yttrat, att forum för afgörandet af en sådan fråga, som denna, skulle vara Konst.-Utsk:t. Jag vågar dock betvifla, att detta Utsk. mera än något annat forum, kan afgöra frågor, som icke blifvit dragna inför detsamma, och denna fråga är icke hiinskjuten till Konst.-Utsk:t, utan är framlagd till R. St:rs afgörande, Vore densamma grundlagsvidrig, hyser jag det förtroende till Hr Gr:s o. Landtm:s insigter i grundlagarna, att han derå kommer att vägra propos.; och om således Hr Gr. o. Landtm, anser sig oförhindrad att framställa propos. å den af Bevilln.-Utsk:t nu föreslagna strofen, finner jag deri ett ytterligare stöd för min åsigt, att densamma öfverensstämmer med grundlagens föreskrifter.
Utsk. d. 24 Sept, Betänkande, i anledning af väckt fråga, om föreläsningar och examina i Riketö Grundlagar vid Univer&iieten. Allmänna Besvärsecb Oecononue-Utskottet liar från Ilo,»Indine Ridclerskapet och Adeln läll ematia,”a ett af Grefve Cronhjelm, Otto åugust, afgifvet Memorial, deruti Grefven föreslagit, alt, 1 In,het med hvad vid förra Riksdagen, ehuru utan framgång, egde rum, Rikets Jfögloflige Ständer mätte hos Kongl. Majrt anhålla om det uttryck ligh. stadgande, att föreläsningar öfver Rikets Grundlagar skola hällas af vedei hörande* Lärare vid Acadernierne, samt examina derulinuan anställas med alla de Studerande, sorn egna sig åt t jenslemanna-banan. I anledning häraf får Utskottet vördsamt anföra, alt då Comitcrade lill öfverseende af Rikets u den 20 December 1828, afgifmt underdåniga Betänkande, föreslagit, att så val föreläsningar öfver Statskunskapen, såsom för den civile eril hetsmannens bildning af högsta vigt, mätte komma alt hällas af Lärarne vid Academicrne, sorn prof af kännedom deruti ådagaläggas af examinandi, äfvensom Kongl. Majrt, i anledning af Rikets vid sistlidne Riksdag församlade Ständers derom gjorda underdåniga hemställan, behagat i JN'åder förklara, alt frågan 0111 Grundlagarnes föreläsning och examinas anställande derutinnan vid Academierne komme alt pröfva.s, i sammanhang med den förestående regleringen af Rikets, undervisnings-verk, så anser Utskottet nägon förnyad framställning af Rikets IJögloflige Ständer, angående Grundlaga ines föreläsande, icke nu vara af behofvet påkallad.
Det ökade hennes afund, hennes hat mot en son, som i kraft af samhällsfördragets vilkor redan beröfvat henne den yppersta rangens alla företräden. Också besökte hon honom ej oftare, än då hon hade en bön eller förebråelse att göra. Beylon, hela konungahusets förtrogne, blef nu ett trätofrö mellan mor och son. Gustaf ville ej skilja honom från sin närmare tjenst; hon fann sig stött, det han icke föredrog att qvarstadna hos sin första beherrskarinna. Endast Sofia Albertinas förbön hade Beylon att tacka, det enkedrottningen beviljade honom afskedsföreträde, då han blifvit öfverflyttad på konungens stat. Lovisa Ulrika bemötte nu sin fordne föreläsare med isande köld och den mest frånstötande höghet. Hans undergifvenhets, tillgifvenhets och tacksamhetsförsäkringar besvarades med ett spotskt hånskratt. «Eders Maj:t «må förkrossa mig med sin onåd och bedömma mig «huru som helst« – yttrade slutligen Beylon – «mina gerningar skola tala, och Eders Maj:t torde «vid mer än ett tillfälle komma att erfara, att jag «vill, kan och skall tjena Ers Maj:t bättre hos konun«gen och i hans tjenst, än det vore mig möjligt, om «jag stadnat qvar i Ers Maj:ts egen.« Det visade sig snart, i ett ämne som låg Lovisa Ulrika ömt om hjertat, att Beylon var lika sannspådd, som ordhållig. Gustafs stora förehafvanden och den hvälfning, han i staten åstadkommit, hafva hittills så odeladt tagit uppmärksamheten i anspråk, att vi lemnat ur sigte vissa företeelser vid enkedrottningens och hennes dotters återkomst till Sverige. Det är dit, vi nu skole vända oss. Samma dag de begge kungliga fruntimren anländt till hufvudstaden, och så snart de oundvikliga hälsningsoch lyckönskningsbesöken slutats, inträdde Badin, som vanligt, oanmäld. Han medförde bref från fursten till både enkedrottningen och prinsessan.
Tersmedens förslag är uppenbart grundlagsvidrigt derigenom att det förqväfver BondeSt:s rätt, som jag anser vara obestridlig, samt att äfven StatsUtslcs förslag, ehuru icke så bestämdt stridande mot Grundlagen, att jag derå kan vägra propos., likväl är behäftadt med ett fel, och om jag derföre icke å detsamma vägrar propos. är det af det skäl att Grundlagen icke medger att propos. vägras med mindre den är stridande mot någon bestämd grundlags-§, och att någon sådan icke i detta fall kan af mig åberopas. Hr Cederschiöld: Då vid beviljandet af de 13,000,000 Itdr R. o. Ad. icke bestämt att vägen skall genom Westergöthland till och förbi Götha kanal gå i annan riktning än den af K. M. och StatsUtsk. föreslagna, samt af Borgareoch BondeSt:n beslutade, så har jag tagit för gifvet, att vägens riktning skulle blifva den som alla dessa fyra auktoriteter bestämt, och att deraf äfven skulle följa, att i fråga om det af BorgareSt. beviljade anslag 7.610.000 Rdr 3 Stånds sammanstämmande beslut förefanns. Men icke desto mindre anser jag Utsk. hafva förfarit rätt, då det uti särskilda propos:r intagit dels R. o. Ad:ns samt PresleSt:s beslut, Den 1 Augusti f. in. SI dels ock Borgareoch BondeStms, emedan man ganska väl kan tänka sig, att de 2:ne förstnämnde Stånden icke ens vilja bevilja de 7,610,000 Rdr, såvida banan icke drages fram ända till Örebro, utan endast den lägsta summan 5,210,000 Rdr då R. o. Ad. icke kan göra sin åsigt gällande. Jag anser således att Utsk. förfarit rätt; men jag måste tillägga, att, eni. mitt förmenande, R. o. Ad. samt PresteSt. hafva obestridlig rätt att göra tillägg till sina beslut. Jag bogärde ordet innan Gr. Sparre slutade.
St:r, såsom jag tror, vidtagit en sådan nedsättning, så kommer måhända icke någon förändring i fråga, i afseende på grunderna för bevilln:n; men något Utlåt, öfver denna punkt i K. M:s Propos. torde dock vara tillständigt all afgifva. Gr. Gyldenstolpe: Jag hade icke trott, alt BevillmsUtsk. vore skyldigt, att handlägga andra ärenden, än dem, som blifvit till Utsk. remitterade; och hvad den lilla frasen i K. M:s Propos. beträffar, så, när Utsk. icke förut erhållit kännedom deraf, torde densamma icke hafva utgjort föremål för någon framställning till R. St:r. Hvad sjelfva frågan beträffar, så tror jag att, då BevillmsUtsk. hade sig bekant, att åtminstone inom tre Stånd det vore afgjordt, att bergs-bruken skulle få någon nedsättning i hammarskatten, så hade Utsk. icke något skäl, att på samma gång minska bevillms-beloppet; och det är af denna orsak, som jag för min del icke ansett mig böra föreslå någon förändring uti ifrågavande §. Då man derjemte besinnar, alt vid föreg:de Riksdag erhölls en nedsättning i beräkningen af bevillmn för bergs-bruken, så finnér jag icke något skäl, att nu ytterligare skänka denna handtering ett afdrag på de skatter, hvilka den hittills, utan alltför stor skada, kunnat bära, aldrahelst som densamma, åtminstone under innevande år, lärer vara ganska lönande. Jag kan således icke inse, att någon förändring i §:n bör göras, utan anhåller vördsamt om bifall till densamma. Frih. af Ugglas, Curt Gust.: Den siste värde talaren har, såsom skäl för bifall till denna §, åberopat, att R. St:r skulle hafva nedsatt grundskatten för brukshandteringen. Den värde talaren vet likväl, lika väl som jag, att denna fråga blott af tvenne Stånd blifvit afgjord, men deremot återremitterad af de tvenne andra, i följd hvaraf frågan alltså icke är definitift afgjord. Lika med Frih.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 18S4. Slals-Ulskotlels Ullålande, J\I 136. 1 M 156. Ank. till Exp.-Utsk. d. 30 Maj 1834, kl. 1 e. m. Utlåtande>, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag till Auditören Georg Schentz och hans son Edvard Scheutz för en af dem uppfunnen machin får uträkning och tryckning af mathematiska tabeller. (U. A.) I anledning af väckt fråga om beviljande af ' anslag åt Auditören Georg Scheutz och hans son Edvard Scheutz, för att derigenom bereda dem tillfälle, att ombesörja en så fullständig modell af en utaf dem uppfunnen machin för uträkning och tryckning af mathematiska tabeller, att den kunde tjena till ledning vid frambringandet af sådana apparater, till livad omfång, som helst, ställde Rikets Ständer vid sednaste Riksdag till Kongl. Maj:ts disposition -ett belopp af 5,333 R:dr 18 sk. B:ko, att från Riksgälds-kontoret utgå och till Auditören Scheutz utbetalas, i den händelse Kongl. Majit, efter vederbörlig pröfning, funne att ifrågavarande räknemachin, färdiggjord, uppfyllde det dermed åsyftade ändamål. Uppå derefter af Auditören Scheutz gjord underdånig ansökning om summans lyftning, anbefallde Kongl. Majit den 24 Oktober 1851 Kongl. Stats-Kontoret att af under händer varande medel utbetala beloppet 3,353 Ridr 16 sk. Biko till Kongl. Majits Vetenskaps-Akademi, samt förständigade Akademien att f deraf tillhandahålla Auditören Scheutz hvad som för arbetets utförande erfordrades, emot ställd, till vederhäftigheten af Akademien godkänd, borgen för medlens återbetalning, i fall machinen antingen icke före slutet af nästlidet år fulländades, eller, fulländad, befunnes ej uppfylla det dermed afsedda ändamål, äfvensom att härom hos Kongl.
Jag befarar, att Riksmarskalksembetet icke erkänner R. o. Ad. såsom en auetoritet , den der äger rätt att ändra hvad Riksmarskals-embetel stadgat. Oin detta embete lemnat det svar, att inga biljetter erhållas, så tror jag, att R. o. Ad. skulle hafva mycket compro - 12 D c 11 16 Maj f. m. metterat sig, genom vidtagande af någon åtgärd till erliållande af biljetter. Fril). Ridderstolpe: Min mening var blott alt erhålla ett bestämdt svar, huruvida nationen får såsom åskådare deltaga uti högtidligheten, eller ej. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag känner visserligen icke hvad regel, sorni dag kan vara gällande: men jag förmodar, att förhållandet i dag är detsamma, som vanligen äger rum vid dylika tillfällen, nemi. att inga biljetter utdelas, utan att de, som önska intrade på läktaren, vinna det afven, så långt utrymmet medgifver, om de i tid infinna sig vid ingången. Frih. Ridderstolpe: Den siste värdef talaren lärer icke hafva observerat mitt yttrande, för hvilket jag kan ansvara, nemi. alt tillåtelse att få inkomma på Rikssalen blifvit publiken förvägrad; och alldenstund här finnas flere riksdagsmän, som torde önska inträde på Rikssalen för sina familjer, så, och derest det icke är något med SecretaUtsk, gemenskap ägande, som kommer att förehafvas, torde det icke innefatta någonting olämpligt att inhemta ett svar, huruvida någon må insläppas eller ej. Frih. Cederström, Jacob, anhöll att denna fråga måtte få hvila på bordet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att den nu väckta frågan svårligen kunde anses såsom ett allmänt öfverläggn:sämne för R. o. Ad., emedan den då kunde läggas på bordet, hvarigenom ändamålet alldeles förfelades; hvaremot Hr Landtm, ville genom Ridd.fiscalen låta inhemta underrättelse i ämnet, så att hvar och en, som önskade derom blifva upplyst, af honom kunde erhålla kännedom 0111 förhållandet. Ånyo föredrogos och Joi föl los LagTJtsk:s den 29 sist!.
Att banken ensam skulle hafva fördel af så beskaffade föreskrifter, men sedelinnehafvaren deremot tillskyndas äfventyr och förlust, desto säkrare ju fattigare han är, synes mig vara ovedersägligt. Snart skola, under svårigheten att kunna uppvisa till inlösen en privatbanksedel vid ett aflägset hufvudkontor, personer, ledda af otidig spekulationsanda och vinstbegär, framträda och bjuda den fattige eller obemedlade att lå inlösa deras sedlar mot större eller mindre rabatt, hvarigenom ett agiotage, lika oskäligt som förtryckande, Kongl. Majit» Nåd. Proposition, N:o 11. \ 1 skulle uppkomma på sedel-innehafvarens bekostnad. Deremot synes mig en privatbank, som för sin verksamhet tillåtits en utsträckning, sådan som den, hvilken eger rum med de nu i Sverige existerande privatbanker, vore ovillkorligt pligtig, då den vill uppgöra sina affärer, att på allt sätt lätta för allmänheten utbytet af bankens kredit-sedlar emot Riksbankens, äfven om sådant skulle ske med uppoffring och på bekostnad af samlad vinst.