Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls-, N:o 93, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 8:de artikeln af 1845 års banko-reglemente. Bifölls; S. D. Föredrogos ånyo Stats-utskottets följande utlåtanden och memorial, och stadnade Ståndet dervid i beslut, som följer: N:o 266, i anledning af återremiss å memorialet N:o 215, angående de i regeringsformens 63 §. föreskrifna kreditiv-suiurnor. Lacles till handlingarna. Prot.-utdrag den 51 Juli 1848. 603 N:o 267, angående arfvode för vården utdelningen oell redovisandet af de för innevarande riksdag uppköpta skrifmaterialer m. fl. effekter. Bifölls. N:o 268, angående verkstäld omröstning, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till regleringen af Riks-statens åttonde och nionde hufvudtitlar hörande frågor. Lades till handlingarna. N:o 276, med förslag till 2:dra afdelningen af det nya reglementet för Riksgälds-kontoret. Bifölls. N:o 277, i anledning af väckt motion, angående försäljning eller utarrendering af krono-hemman. Bifölls; N:o 287, angående ifrågaställde anslag för aflöning af landstatstjenstemän och betjente. Bifölls; S. D. Föredrogos ånyo Banko-utskottets memorialer: N:o 87, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 5:te artikeln af gällande banko-reglemente. Bifölls. N:o 88, angående instruktion för Rikets Ständers banko-utskott vid nästkommande riksdag. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-utskottetsmevaoviai N:o 31, med utlåtande, i anledning af talmannens i Borgare-ståndet vägran att meddela proposition uti en om införselsförbud uppkommen fråga. Lades till handlingarna. Från Vällofl. Borgare-ståndet S. D.
För min del skallar ‘ll a )e u„o högt; icke blott uti materielt hänseende, hvilket jag värderar mindre, ulan för dess moraliska inflytande, dess kraft alt underhålla och Hiva karlek till fädernejorden, till fosterlandet, till bibehållande af god eldning och sed i flerlaldiga hänseenden inom familjer. Att hemmansklyfning, skuldsättning och fattigdom skall genom denna lagforand ring påskyndas, är obestridligt; ty då samma dividend skall delas med till mer än 5o procent oupphörligt okad divisor, måste ju n„oterna i samma mon minskas. Uti de norra orterne, i Dalarne, der antalet di Ifn<|1"i|Ö veist]Ser det af män, med stundom n procent, skallett sådan förhållande inträffa i växande proportion. Och om än mannen genom hustrun skall återfå något af hvad honom fråntages, är väl något godt med allt detta uträttadt? ö b , .”Pn ^ urgammal lagbestämmelse, som den ifrågavarande, vore den ock icke sa djupt och innerligt grundad uti de olika krafter och de olika „P .!* e1’ ,C 601 ]nal"' °ch samhälle utstaka för mannens och qvinnans olika bestämmelse och verksamhet, borde dock icke utan de vigtigaste och mest • tvingande orsaker förändras eller upphäfvas.” _______ Efter att sålunda hafva upptagit det väsendtligasie, som af Herr Prosten Jiergtjvtst blifvit i ämnet yttradt, och hvilket synts mig åtminstone rättfärdiga en billig tvekan om lämpligheten af den ifrågasatte förändringen, gai jag nu att framlägga de inkast, hvilka hos mig framställt sig emot densamma, sådan den blifvit i, Lag-Utskottets Betänkande föreslagen att utföras. 23 Lag-Utskoth/s Betänkande, N.o 31. rilm <• ;.CSS:'-,"°' I'?
Hammarskatten; dock att de 2:nc sist, nämnde icke annorlunda anses, än som en Rcservc, i det fall, igenom nägre inträffade ofbrsedde händel, ser, Tullmcdlen icke ffulle blifwa tillräckclige till godt, görande af den Ränta och afbetalning pä Capitalct, som kan blifwa saststäld, dä, men icke i annat sall, Banqucn mä äga rättighet akt äswen upbära desse Räntor, till fyllnad i hwad som uti Tullmedlen kunde brista till Banquens förnöjande. Som Banqucn i öfrigt Ut! vfwan nämnde Hypothequer ägde dess fulla säkerhet, hade Stats - Ut, skottet ej kunnat dcrjämte medgifwa Pantsätkning af Kronans Oomainer, säsom möjcligcn hinderlig fbr Riksens Höglvflige Ständer, uti den dem enligt 77 §. uti Regerings, Formen dcrifwer tillkommande disposition. Högloft. Stats»Utskottet hade widare ansett, det Tullmcdlen borde qwartaliter till Banquen direkte lefwereras, som sedermera godkgör och liquidc, rar Stats-Werkck fbr öfwcrffokket; angäcnde Liquidcn om de inflytande Werlarne, war likwäl innom Höglofl. Stats - Utskottet ej nägot sammanstämmande beslut fattadt: Äfwensom wälbemälte U'skott, angäende beloppet af Räntan och afbetalningen ä Banquen till Rikets räddning gjorde och än tillgörande Försköt, ter, innom 2:nx Ständ, emot 2:ne Ständ fdrblifrvit wid serskildte meningar, som säledes kill Riksens Högloft. Ständer bliswit hemstäldt. Uppä de af Högloft. Stats-Utskottet anförde siäl, fant Banco-Ulffottet grundad anledning sig förete, att Krono Oonmrnerns, jemte dr flere ber, till "
Jag anhåller hos Hr Gr. o. Landtm., det frågan om ökadt anslag för Hernösand måtte blifva föremål för en särskildt propos.; på det att icke, då det kan hända, att några ledamöter skulle vilja afslå anslaget för Hernösand, det ifrågakoihne anslaget för Calmar och Wisby måtte röna samma öde. Frih. Raab: Om det icke anses vara för sent nu, får jas vördsamt anhålla örn propos. till bifall å Utsk:s betänk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då nu propos. å bifall till Utsk:s tillstyrkande blifvit begärd, borde denna propos. först framställas, hvadan H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. bifölle hvad Utsk, i fråga om ytterligare anslag för navigationsskolor uti utlåt. N:o 73 tillstyrkt. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter II. Ex. förklarade, det han trott sig finna, att ja härvid varit öfvervägande. i2-.te, Lades till handlingarne. Föredrogs ånyo och företogs punktvis lill afgörande SlatsUtsk:s d. 30 sisth Nov. och 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 74, i anledn. af erhållna återremisser å betänk. N:o 40 ang-.de reglering af utgifterne under riksstatens 7:de hufvudtitel. r.sta, 2-.dra, 3-.dje, f-.de och 5:te punkterne. Lades lill handlingarne, med förklarande i afseende på den del af sistnämnde punkt, som angår Hr Grundelstjernas motion om anvisande af ett förslagsanslag å Riksg.cont. lill bestridande af den tillökning i poslföringskostnader, som i följd af skeende förhöjning uti gästgifvareskjutslegan kunde uppkomma, att R. o. Ad. lät dervid bero. 6:te punkten, ang-.de förslagsanslaget till Tullverkets utgifter. Hr Rosenblad:
Ofta inställa sig nu vid andra uppropet till deltagande i votering sådane Ledamöter, som icke öfvervarit discussionen, eller ens veta hvad man voterar om, utan som skyndat hit i följd af erhållen underrättelse, att votering vore å färde. I bråskan hafva de stundom icke tid att taga närmare kännedom om saken , utan fråga någon bekant: hvad skall jag votera, Ja eller Nej? Och så följa de blindvis denan - Den 9 April e. ra. »07 dies tillstyrkan. Är väl sådant lämpligt, och bör det icke förekommas? Jag tillstyrker derföre, att andra uppropet må afskaffas. Friherre Boije, Herr von Hoffsten, Bengt August, Herr Uggla, Göran Gustaf, och Friherre Anckarswärd, Carl Henrik, förenade sig med Herrarne Cederschjöld och von Hartmansdorff. Vid §. 37 gjordes icke någon anmärkning. §. 38. Grefve Horn: Emot denna §. vill jag endast anmärka, att, efter min tanka, det ej bör vara bestämdt, att Val-listorne skola vara skrifne; de kunna lika gerna få vara tryckta. §§. 3g, 4° och 41 lemnades utan anmärkning. §• 42. Herr Lefren: Ordet: äger är här nyttjadt; men jag tror det vara bättre, att i stället sätta bör eller skall, emedan så väl vid denna, som föregående, Riksdag exempel så ofta förekommit på tvetydighet och olika begrepp om förstnämnde ord, att det är angeläget att afskaffa dess bruk, då man åsyftar att uttrycka ett bestämdt åliggande. Vid §§. 43 och 44 gjordes icke någon anmärkning. io8 Den 9 April e. m. §. 45. Grefve Posse: I denna §. står, att oni ”Ridderskapet och Adeln besluter ändring ”eller tillägg i RiddarhusOrdningen, öfver”lemnas samma beslut till Konungens Nå"diga stadfästelse, och blifver, derest det ”oförändradt gillas, genast efter slutad Riks"dag gällande; i annat fall fortfare den för”ut antagne RiddarhusOrdningen att tjena ”till efterrättelse.”
Holm, Siri, fröken, Lule&amp;. Holmgren, Ann-Magret, fru, ' L ' psala. Johansson, R.osina, fru, CmeB. Kolthofl ', Najken. fröken, Kpkebyn, Segmon *. Langlet, Nnthilda, fru, Cpsala. Leweizhagen, Anna, fru, Malmö. Lithner, Augusta, fröken, Strenpiis ' ". Munthe, JIa.ria, fröken, Ystad. Sgmann, Augusta, fröken, Göteborg. Osterman, Marianne, fröken, Lund. Pihl, Aurore, fröken, Korrköping. Renborg, Alma., fröken, Östersund. Renborg, Hildur, fröken, Lidköping. Rundgren, Charlotte, fru, Karlstad. Rycling, Ka.rin, fru, Venersborg. Sandegren, Ingeborg, fröken, Cddevalla *. Sjöcronn, Helena, fröken, Helsingborg. S,jöberg Hanna, fröken, Falkenberg. Sjögren, Anna, fröken, Karlshamn. Sterky, Ameline, fröken, Lpsnla. Ströniberg, Emma, fröken, Varberg. Tengström, Olga, fröken, Venersborg. *) - 4fsagt sig ombudskapet under aret. Thorséeii, Fredrika, fröken, Neder-LiileA. Tryboin, Elin, fröken, Skara. Uggla, Sophie, fröken, Borås. Unger, Hedvig, fru, Hitorp, Norn. Verstcegli, Iilez, fru, Ilernösand. Bil. S.jukknssans verksamhet 1.1a.r under Ar 1892 fortgAtt och utvidgats på satt följande siflror utvisa: I&gt;elegmms antal som vid 1891 Ars utgRng var 199 hade vid slutet af Kr 1592 h6jt sig till 205. Under Aret Ilar ett sailimt~iiln.gdt belopp af kr. 3,477: 6 0 disom sjiilzhjiilp utdelats (mot kr. 1,864: so föreg %ende Ar).
Derjemte har, med anledning af Rikets Ständers ofvanberörde underdåniga framställning t fråga om vidtagande af sådane förändringar i afseende å postväsendet, hvilka utan Rikets Ständers hörande kunde åvägabringas, till lindring i postföringsbesväret, vare sig genom brefvens afsändande med ångbåtar eller på annat sätt, Kongl. Maj:t till Rikets Ständers kännedom meddelat: att, enligt derom gifven nådig föreskrift, alla ångbåtar, äfvensom diligenser. åro försedde med breflådor för emottagande af bref till de orter, emellan hvilka ångbålarne och diligenserne färdas, hvarförutan bref försändas med paketposten; att jemväl öfverenskommelse är IriilTad med alla de ångbåtsrederier, hvilkas fartyg, lika fort som posten eller fortare än densamma, till bestämmelseorterne anlända, angående befordrande, dels kostnadsfritt, dels emot en ringa afgift, af postverkets så väl väskor, som paketer; samt att följaktligen alla de åtgärder, som för vinnande af ofvanberörde ändamål kunnat, utan allt för stor kostnad för postverket och utan uppehåll vid brefbefordringen, ega rum, redan blifvit vidtagne; hvarjemte, enligt Kongl, brefvet den 3 December 1842, de föreskrifter, hvilka, i afseende på den tyngd, som finge lastas efter hvarje häst, äro i oell för gästgifvarskjuts gällande, äfven skola vid postföringen tjena till efterrättelse, hvadan således de poslskjutsskyldige redan ega rättighet att uppbära skjutslega för hela det antal hästar, som till posternas förskaffande är behöflig! och utgår. Från Hedervärda Bond'ståndet hafva dessutom motioner, som vid riksdagens början blifvit i omförmälde ämnen väckte al Riksdagsfullmäktige Mils Jeppsson och Johannes G Stutssamt Allmänna Bestarsoch Eli un.- ilsk. i tidt ande. Nilsson Iråu Malmöhus län, Gustaf Pettersson från Östergöthlands län, Anders Alisson «ch David Andersson från Hallands län.
I sådant fall skulle nemligen föreskriften om 4500 potters daglig produktion »förlora sin betydelse, derigenom att t. ex. endast hvarannan eller hvar tredjedag detta »qvantum blefve afbrändt, hvarmedelst den dagliga produktionen i sjelfva verket icke »blefve större än 750 eller 500 potter. »Meningen är derföre den, att ett bränneri måste under en viss oafbruten följd af »dagar tillverka minst 4500 potter hvarje dag, eller i medeltal detta qvantum dagligen. »Det är nödvändigt att uttryckligen bestämma detta, och har kommissionen trott att den oaf»brutna följd af dagar, under hvilka ett bränneri måste vara förpligtadt att dagligen »tillverka ofvannämnda qvantitet, kan bestämmas till 45 dagar, under hvilken tid hvarje »mäskekar kan hafva varit 5:ne gånger begagnadt, nemligen under förutsättning att det Norska Regeringens underd. Utlåtande. 67 «tömmes 5:te dagen efter den, då det blifvit fyldt till afjäsning. Bestämmelsen härom oär upptagen uti lagen under g 26 a. Ett så stort tidsrum vore kanhända icke;nödvänodigt ensamt för att uppnå den afsedda driften, enär 8 till -10 dagar kunde för detta ((ändamål anses tillräckliga; ty är man nödsakad att under så lång period, som den »sednast omnämnda, drifva ett bränneri med så stor daglig produktion, kan äfven rörelosen anses reglerad efter den skala, man afsett; men när man detta oaktadt har trott att ((perioden borde bestämmas så lång, som skedt är, har man gjort det hufvudsakligen omod afseende på de med kontrollväsendet förknippade utgifterna.»
Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposm: Den, hvilken bifaller, att enskilda sedelbanker ej få utgifva creditsedlar å mindre belopp än två r:dr silfver specie, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer nämnde minsta belopp å creditsedlarna att bestämmas till en r:dr silfver specie. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja - 7. Nej — 27. Till efterkommande af utfärdad kallelse till plenum plenorurn kl. 1 i dag afgick H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. kl. till 1 till rikssalen, der IJ. Ex. Hr Statsministern för utrikes ärenderna, å K. M:s höga vägnar, uppläste 3:ne K. M:s nåd. tal, innehållande svar å åtskilliga af R. St. till K. M:s nåd. sanction öfverlemnade grundlagsoch lagfrågor, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., å R. St:s vägnar, uppläste deras und. skrifvelse, ang:de R. Sl:s bifall till 2:ne af K. M. vid sista riksdag till R. St. öfverlemnade förslag till förändringar i grundlagärnai H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. samt R. o. Ad. återkommö till Riddarhuset klockan till 3 e. m. och åtskiljdes genast. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. 20 IL 458 Den 21 Mars e. ra. Lördagen den 21 Mars 1835. Plenum kl. 6 e. m. Föredrogs och lades till handltnn K. M:s denna dag af H. Ex. Statsministern för utrikes ärenderna på rikssalen upplästa nåd. tal, innehållande svar å II. St:s und. skrifvelse!', ang:de åtskilliga förändringar i grundlagarna samt allmänna lagen. Fortsattes pröfningen af Bancooch LagUtskrns utlåt. N:o 4 > anledn. af gjorda amnärkntr vid Utsk:ns betänk.
Uti Grundlagen stadgas, att frågor om anmärkningar eiri >t Konungens Rådgifvare och Föredragande, så väl i Ständens Plena af enskilta Riksdagsmän, som af andra Utskott än af Constitutions-Utskottet, få väckas*hvarvid lik* väl till undvikande afall slagsöfverläggninglflerom i Ståndens Plena sjelfva Ordalagen, som vid sådana tillfällen få nyttjas, finnas i Riksdags-Ordningens 29 §. föreskrifna •, först sedan Constitutions-Utskottet blifvit hördt, få de af Stånden afgöras, och detta afgörande kan icke utsträckas öfver detfi allmänhet för sådana frågor utstakade gräns, att då Canstitutions-Utskottet med stöd af 107 §. anmält en sådan Embetsman, då pröfva och afgöra, huruvida Stånden anse Rikets väl kräfva, att hos Konungen begära den eller deras endtledigande ifrån Embetet. Constitutions-Utskottet har i min tanka tillåtit sig en deduction i ämnet, som icke af Lagarnes föreskrifter är föranledd. Utskottet bör j sådana mål, Rall det pröfvat i*j6 §. böra tillämpas, sådant endast enkelt anmäla. Finnér Utskottet deremot de gjorda anmärkningar icke föranleda tillämpning af io5 och 107 §§. af Regerings Formen, bör Utskottet sådant, «tan allat slags motiver, enkelt Stånden med« dala. Den a? April. Det har blifvit yttrat, att den som strängast söker granska Rådgifvares åtgärder, mest älskar Konungen. Denna granskning är i Lagen föreskrifven , och jag kan ej tro en god afsigt förenad med att vilja underlåta den föreskrifna Formen, emedan en god Medboreares första piigt är att ifra för helgden af Grundlagarne. Kunde handlingen uti Anmärknings mål af Riks-Stånden få infordras, så Vöre föreskrifterne uti 90 §. Regerings Formen äfvensom uti 29 § Riksdags-0'. dningen fullkomligt illuderade.
Majit hade aldrig eftersträfvat och ville ej heller eftersträfva någon serskild delaktighet i Lagstiftningen för Rikets Ständers Bank; men Rikets Ständer ansågo den nödig, till förekommande af framtida vådor för Realisationens bestånd, om grunderne för dess verkställighet lemnades åt blott den ena af Statmagterne. De bägge Lagarne blefvo, på Talmännens och Rikets Ständers förnyade framställningar, sanctionerade. Bägge Siatsmagterne inträdde såsom löftesmän och ansvarige inför Svenska folket, att den stadga, som återinfördes i Rikets myntväsende, skulle, genom ändamålsenliga och orubbliga beslut, emot alla framtida skiften befästas; men ifrån denna stund inträder äfven både Kongl. Majits pligt, att serskildt vaka öfver dessa Lagars handhafvande, och Rikets Ständers, att ställa sig deras stagandtn till elterrättelse. Detta ömsesidiga åliggande har ännu mera vid denna Riksdag blifvit förstärkt af en ny anledning, i den verkställighet Myntbestämnings-Lagen vunnit, genom Bankens öppnande lill silfverutvexling allt sedanden 1 sistlidne October. Vigten af stadgandet i 7 §. i Bank-Lagen borde derföre för bägge Statsmagterne blifva så mycket större. Det är med stöd af denna Lagparagraf och af 16 §. Regerings-Formen, som Kongl. Majit förväntade och egde rätt att vänta, att det blifvande Banco-Reglementet skull» Bilt. till R. St. Kongl. Maj.ts Nådiga. Skrifvelse N.-o 80. af Rikets Ständer till Kongl. Majits kännedom öfverlemnas, för att sätta Kongl. Maj:t i tillfälle, att å Sin sida uppfylla, hvad nämnde §§. de båda Statsmagterne ålägga. Det är Kongl. Maj:ts pligt att försäkra
I förbigående vill jag hafva nämnt att ibland de beräkningar, som från molsalta håll och med motsatta intressen varit inlemnade till det embetsverk, hvarest jag är ledamot, bar den, som mest varit till fördel för raffinadörerne, uptagit en sådan proportion, att 65 proc. raffineradt socker skulle erhållas ur 100 proc. råsocker, hvaremot af de beräkningar, hvilka voro upgjorda ur det med raffinadörernes motsatta interesse, ingen uptog det raffinerade sockret till högre än 80 proc. ur 100 proc. råsocker. Hvad nu sjelfva saken angår, så grundar jag mitt omdöme ingalunda på teknisk färdighet eller insigt, ty sådan saknar jag helt och hållet, men af den mängd uplysande handlingar, jag i delta ämne haft tillfälle att genomläsa, har jag blifvit öfvertygad, att det icke finnes någon bestämd grund hvarefter man kan bestämma, alt ur så och så många proc. råsocker erhålles så och så mångå raffineradt socker, ty delta beror af 2:ne högst skiljaktiga förhållanden. Det ena är nemi. sockerhalten i råämnet och det andra tillverkningssättets mera eller mindre fullkomlighet eller förmåga att ur råämnet utdraga sockerhalten. Jag vill således icke anse omöjligt, att med de numera förbättrade tillverkningsmethoderne, såsom medelst kokning i lufttomt rum o. s. v., man ur de bättre råämnena kan erhålla ända till 96 proc. raffineradt socker ur 100 proc. råsocker. Det bästa råämnet, skulle jag tro, är s. k. Havanna, Terres, hvilka äro belagde med införselstull af 5 sk. eller samma lull som raffineradt socker. För del socker, hvarå jag föreslagit tullens nedsättning till 4 sk., var likväl något helt annat än hvad vi i allmänhet kalla råsocker. Uti Frankrike, hvarest man funnit en mätare för alla dessa råämnens sockerhalt, har man föreslagit, att beräkna tullen efter denna sockerhalt, men Fransyska Nationalförsamlingen lärer likväl icke hafva antagit förslaget.
Vidare torde Styrelsen, beträffande användandet i allmänhet af de medel, hvarmed inkomsterna öfverskjutit utgifterna under de förflutna åren böra anmärka följande: Då trafiken å stambanorna tog sin början bestriddes kostnaden för upp sättning af erforderliga förråd af materialier och inventarier förskottsvis af de till byggnadsarbetena anslagna medel. Dessa förskott kunde inom få år af inflytande trafikinkomster ersättas; men emellertid måste, till följd deraf att nya bandelar oupphörligen tillkommo, dessa förråd efterhand tillökas, ty innan man kunde tänka på att anskaffa ny materiel, måste man tillse att den redan befintliga kunde hållas i verksamhet, d. v. s. att nödigt förlag af materialier, reservdelar och öfriga inventarier förefanns. Till sådant förlag voro inga medel af byggnadsansiagen beräknade, hvadan uppkommande traflköfverskott måste dertill i första rummet användas. Särskildt får Styrelsen anföra, hurusom innevarande års öfverskott af trafikmedel, som sannolikt kommer att uppgå till 1,500,000 R:dr, helt och hållet medtages till liqvid af redan levererad materiel, till utvidgning af föreningsstationerna vid Alfvestad, Hessleholm och Eslöf, till åtskilliga nödvändiga nybyggnader, hvaribland förnämligast reparationsverkstaden i Göteborg, samt till utgifter för materiallörrådens förökning i förhållande till den vexande rörelsen, hvarvid torde böra särskildt upplysas, att stenkolsförlaget, som 1863 uppgick till värde af 647,000 R:dr och 1864 till 740,000 R:dr, för detta år utgör närmare en million R:dr. Slutligen har Styrelsen nödgats öka förrådet af railer med 800 tons, dels till reserv för linierna och dels för utvidgning af vissa bangårdar, som sådant erfordra. Bih. till R. St. Proposition N:o il. Styrelsen kan ej heller underlåta att i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på ett förhållande, som i betydlig mån inskränkt förmågan att anskaffa en större materiel och dymedelst hämmat utvecklingen af Statens jernvägstrafik just under den lid, då märkliga yttringar af en litligare rörelse manade till ansträngningar för åstadkommandet af kraftigare transportmedel, än tillförene.
Men om R. o. Äd. ville förena sig i Preste-St:s beslut, hade Utsk:t någonting att gå efter, hvarföre jag fortfarande anhåller om bifall till det af mig framställda förslaget. Hr von Koch, Nils Samuel: Det är nu egentligen fråga om att fixera en siffra, dervid det fel Gr. Sparre anmärkt, nemi. att den blifvit arbiträr, väl svårligen kunnat undvikas. Jag vill likväl påminna, att det förslag Utskit framställt, synes hafva sin grund i bevillnings-procenten. Men allmänna rösten synes påkalla först och främst, att jordbrukarne, som förut nästan ensamt burit bördorna, men ock haft makten inom kommunen, åter bekomma större inflytande i kommunalstämman och mera bidraga till kommunal-utskylderna än enligt den nya författningen af 1861. Om någon ytterligare utredning af frågan skulle kunna vinnas af Utskit, skulle jag icke motsätta mig en återremiss, men jag kan icke se hvad Utsk:t skulle kunna upplysa oss om, som vi icke sjelfva kunna utfundera. Här är nemi., som sagdt är, fråga orri att bestämma en siffra, som i allt fall alltid blir något arbiträr. Härvid bör nu ihogkommas att beskattning af inkomst utaf kapital och arbete i många fall är nästan ny, och derför ännu anses hård oell betungande, så länge den är ny, ty man vet att gamla bördor bäras med vida större fördragsamhet än nya. Efter någon tid tror jag det blifva rättast fördela kommunal-utskylderna i två klasser. De som utgå till föremål, deraf medlemmarne genast draga nyttan, t. ex. de fattigas underhåll, skollärares aflöning, säkerhetsoch sundhetspolisen m. m., hänföras till lista klassen och utgå med lika proc. eller antal öre af ali bevillning efter 2:dra artikeln. Till 2:dra klassen åter borde hänföras utgifter till föremål, deraf kommunen egde en varaktigare nytta och som kunde anses gifva dess fastigheter ett ökadt värde, t. ex. kyrkooch skolhus-byggnader, förbättrade vägar, gator och öfriga kommunikations-anstalter. Härtill borde enligt min tanka fastighetsegare bidraga antingen ensamt elier med större proc. af bevillningen enligt 2:dra artikeln.