Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men i afseende härpå har jag väckt en särskild motion, som är under behandling af f,ag-Utsk:t. Genom denna motion har jag sökt vinna hvad som med ifrågav:de yrkande åsyftats. Om Stats-Utsk:ts Betänk, bifalles, så är det i allt fall gifvet, att nu befintliga föreskrifter, om än icke genast, likväl framdeles måste komma att förfalla, och en ny lagstiftning i detta afseende ske. Detta visar redan erfarenheten vara fallet med såg-qvarnar. För dem är sedan 1830 stadgadt, att de skola utgöra endast bevillning; men derigenom har icke den ringaste ändring skett i de gifna stadgandena för säg-qvarnars anläggning, utan de qvarstå till sin fulla kraft och verkan de jure, men icke de facto. Ty, med undantag för de norra länen, har Konungens till sågqvarnars anläggande numera icke erfordras, sedan blott bevillning derför erlägges, men denna åsigt är alldeles icke riktig. I afseende på de för tulltägt utfärdade taxor, så innefatta föreskrifterna derom endast att qvarn-egarne icke må taga öfver den tull, hvilken sålunda är bestämd; men att taga under densamma är icke förbjudet, och derigenom kunna qvarnar uppstå, som taga mindre tull. Den saken reglerar sig således sjelf. Om B. St:r bifalla förslaget, sådant det af Stats-Utsk:t blifvit tillstyrkt, så är K. M., efter hvad jag föreställer mig, oförhindrad, att förklara nu gifne föreskrifter om tulltaxor upphäfda. Jag ser således icke heller i detta afseende någon nödvändighet att intaga ofvanberörde tillägg i beslutet. Jag tror mig redan hafva ådagalagt, att den nuv:de lagstiftningen i förev:de ämne är alldeles oefterrättlig, och jag skulle derpå kunna anföra ännu många bevis. Det kan gå dertill, att en qvarn-egare till och med alldeles slipper den ränta, han lagligen borde utgöra. En qvarn befanns t. ex. hafva sina landfästen, det ena på skattegrund och det andra på frälsegrund. Egaren bytte ut jord, så att han fick båda landfästena på frälsegrund.
Grundlagarne skola efter deras ordalydelse i hvarje serskildt fall tillämpas , finner jag detta aldeles tillräckligt, för att stadga mitt omdöme om förevarande fråga, nemligen att, då Rikets Ständer senast sammankommo den 4 November 1828, böra de ock nästa gång sammankomma den 4 November 1833, eller, då det blifvit upplyst, att den 4 November inträffar på en Söndag, den S November i833. I anledning af hvad Grefve af Wetterstedt anfört om otydligheten af våra Grundlagar, torde det tillåtas mig alt få upplysa, hvad Brödrafolket uti förevarande afseende har för sig stadgadt. 68 § af dess Grundlag börjar sålunda: Stor Tinget öppnas i allmänhet den förste Söcknedag i Februarii månad livart 3:dje år. Detta är precist motsvarande föreskriften i 4f) § af vår RegeringsForm , om Rikets Ständers sammankomst hvart 5:te år; men hos Brödrafolket har ingen försökt att vidtaga anstalter till rubbning af Grundlagens föreskrift; ty sådane försök skulle säkerligen afvisas på ett sätt, värdigt ett Folk, som känner sina rättigheter, vet att värdera Don ii Fe for »nr ii f. m. riem, ock sorn afstyr allt, sorn liar till föremål att kränka deni. Jag anhåller om proposition på tidens bestämmande för nästa Riksdag till den 5 November iS33. Herr Munck af Rosenschöld: Jag skall icke uppehålla Ridderskapet och Adeln med granskning af det lagrum, som före det mi gällande tjenat till efterrättelse i förevarande fråga. Grefve af Wetterstedt har tydligen ådagalagt, att det nu är tid för Rikets Ständer att återgå till bokstr^flig åtlydnad af 49 §-‘n RegeringsFormen, då Grefven visat, att Ständerne hittills icke fullkomligen iakttagit denna §; ty om nuvarande Ständer skulle vara lika litet noggranne i detta hänseende, kunde slutligen en sådan Grundlagsstridig åtgärd vinna gammal häfd, och 49 §:n sedermera aldrig få gällande kraft.
StatsUtskottets Betänkande», Memorialer och Utlåtanden om nödvändigheten, att till tjenstebiträde antaga ytterligare 4 personer. VI. B. i52. VIII. A. 404. — i anledning af Konungens Skrifvelse om inköp för Statens räkning af Landsorts och Korsö Fyrbåkar. VII. B. 359- VIII. Å. 404. XVII. U. 324. XIX. A. 84. XX. E. 169. — i anledning af Konungens Proposition om fortfarande af anslaget lill en Vattenledning till Carlskrona. VII. B. 35q. VIII. A. 4°3. X. E. 419. LXVI. E. 2o3. — innefattande anledning till anmärkning mot Föredraganden af KrigsÄrender. R. 40. — innefattande anledning till anmärkning mot Föredraganden af Handelsoch FinanceÄrender. IX. R. 4°- — i anledning af remiss i fråga om sättet för utfärdandet af ändringar eller tillägg i gällande Författningar. >— i anledning af väckt motion, angående ett JordbruksContors inrättande. X. B. 257. Å. 36i. XXXIX. B. 224. XL. A. 127. XLI. 172. 1— i anledning af Kongl. Remiss angående af Marstrands Stad sökt ersättning för ut - 471 gjord inqvartering. X. B. 257. A. 364* XXXI. U. 65. XXXII. A. 207. XXXVII. E. 273. XLIV. B. 394. L. Å. ni. LXI. U. 114. LXIV. A. 90. L^LV. B. 324. A. 431. LX VI. E. 72. SlatsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af Kongl, remiss angående af Capellmästaren Haeffner sökt ersättning för innehafd lön. X. B. 257. A. 364. XIII.
»Jag bör varna dig för mig sjelf», fortfor han i sorgsen ton, men med en spetsfundig blick, som hon icke såg, »du har icke godt af att vara så mycket tillhopa med mig, jag skulle kunna inverka på dig.» Tydde icke dessa ord på ånger? Hennes vrede tycktes redan på väg att lägga sig. Han satt och betraktade henne, med skymten af ett löje lurande i ögonvrån, men pannan neddragen på sitt vanliga sätt. »Tror du således att det skulle vara omöjligt ?» Frågan kom skyggt och misstroget, hon vågade icke fullborda meningen. »Hvad?» frågade han. »Att jag skulle kunna inverka på dig?» »Åtminstone icke genom din bevisföring.» Det låg någonting retsamt i detta svar, och hon arbetade vidare under tystnad. Ordstriden hade qvarlemnat en fin rodnad på hennes annars något bleka kinder, hatten hade hon kastat på marken, och solskenet lekte på hennes hufvud i små ljusa rörliga fläckar, hvar gång en vindfläkt rörde hasselbuskarnes blad. »Du tycker rysligt illa om mig?» sade han efter en lång paus. »Det kan jag icke neka till, att jag gör», svarades i mycket bestämd ton, »– ibland», kom det efteråt, dröjande. De grå ögonen lemnade icke ett ögonblick hennes ansigte. »Det är tråkigt, att så skall vara», sade den unge mannen med orubbligt allvar, »ty jag hade just ämnat att bedja dig om en mycket stor tjenst.» »Hvad då?» »Att så skonsamt som möjligt bereda mamma på tvenne mycket ledsamma nyheter.» »Och det skulle vara?» »Den första att jag har ett svårt hjertlidande, som hindrar mig att fortsätta mina studier.» Han talade onaturligt lugnt och med entonig röst, liksom för att kufva sin egen rörelse. Hon såg upp, endast ett ögonblick, för att se om han talade allvarsamt, och så blef hon mycket blek. Det var henne omöjligt att svara något. »Det andra är att jag gerna skulle vilja förlofva mig, om bara –» Denna gång såg hon upp hastigt och oväntadt, så att hon ertappade honom på bar gerning.
Jag tror det varit bättre att vänta med detta till dess vi fått vår materiel ordnad. Jag förenar mig med dem, som yrka att anslaget odeladt ställes till K. M:s disposition. Frih. Hamilton: 2:ne aktade ledamöter af Holtan hafva gjort mig uppmärksam derpå att jag begått ett misstag, då jag sade att Sjöministren föreslagit flottans delning, då det endast är fråga om öfningsanslagets delning. Och som jag således är öfvertvgad om att jag härutinnan misstagit mig, ber jag derför om ursägt. Hvad åter det mycket omtalade sjömanskapet beträffar, som man ingalunda bör förblanda med sjövana, ty det Den 18 April e. m. 569 är helt olika saker, — och jag har ganska högt begrepp om hvad som menas med sjömanskap — så kan jag icke för min del tänka mig att någon Sjöminister, och aldra minst den nuv:de, skall gifva någon anledning till den förmodan att han icke vid chefsplatsernas tillsättande skulle tillse att innehafvaren egde de egenskaper, som erfordrades, och han skall äfven utan tvifvel tillse att livar och en af hans underlydande uppfyller sin pligt mot fäderneslandet. Och då, efter hans förmenande, det torde fordra ett helt lifs studium att fullkomligt sätta sig in i det ena eller andra vapnet, så torde det äfven vara nödvändigt att i tid bestämma sig lör den bana, man vill välja. Jag tror för min del att vi kunna förlita oss på att Sjöministern alltid tillser att en fullt värdig officers-korps finnes, samt att alla fullgöra sina åligganden, och är således fullkomligt lugn i detta afseende. Gr. von Platen: Jag erkänner att jag icke riktigt fattat anledningen hvarföre Stats-(Jtsk:ts Betänk, i denna fråga blifvit uppställd på det sätt som skett. Det synes mig som det vore för att sedan hafva fria händer i sjelfva hufvudfrågan, som det annars måst besvara; och nu kan man icke göra annat än yrka bifall till Utsk:ts Betänk, i denna punkt. Det vanliga tror jag annars är att Utsk:n besvara de motioner, som blifvit väckte.
Vid Folkskole-inspektörernes möte i Stockholm under förliden sommar hade den åsigt uttalats, att en lämplig läsebok för folkskolorna vore bland de behof, som i främsta rummet kräfde alt afhjelpas, samt att för författandet af en sådan ett större och ett mindre pris borde utsättas, derom Kongl. Majit, så snart den allmänna planen för ett sådant arbete hunnit uppgöras, ville meddela beslut. Men då dessutom i flera ämnen lämpliga läroböcker för folkskolorna icke funnes att tillgå, och utgifvandet af dylika ej utan understöd af allmänna medel torde vara att förvänta, samt för öfrigt äfven andra undervisningsmedel borde antingen af Staten inköpas och kostnadsfritt utdelas, eller åtminstone åtgärder vidtagas på det dylik materiel måtte kunna för ett så billigt pris som möjligt tillhandahållas, så syntes samma anslag, som hittills böra äfven för instundande statsregleringsperiod vara att påräkna. Till understöd för högre folkskolor hade under innevarande statsregleringsperiod endast ett belopp af 5,666 Ridr tagits i anspråk, eller nära 3,000 Ridr mindre ån 80 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 139. under den närmast föregående. Men ehuru antalet af ifrågavarande skolor på de sednare åren icka obetydligt aftagit, kunde deraf icke med någon visshet slutas, att ju ej ett annat förhållande snart kunde inträda; och ansåge Kongl. Majit derföre, i betraktande af det gagn, dylika skolor, rätt ordnade kunna åstadkomma, anslaget för detta ändamål höra lör den närmaste liden bestämmas till 10,000 R:dr. Till folkskoleväsendets utvidgande och lörbättring hade Kongl. Majit under åren 1861 och 1862 anvisat ett belopp af något mer än 114,000 Ridr, deraf till dels nya, dels under näsllörflutna stalsregleringsperiod inrättade småskolor omkring 104,000 R:dr samt till folkskoleväsendets ändamålseuligare ordnande i öfrigt vid pass 10,000 R:dr.
Majit under den 30 Januari 1863 i nåder afgjord, hade Domkapitlet gått i författning om erhållande af ritning jemte kostnadsförslag för den nya byggnaden, som enligt Läroverks-kollegiets uttalade mening borde beräknas och afses för ett antal af högst 600 lärjungar; i fråga om bestämmandet af hvilken siffra Domkapitlet jemväl bland annat yttrat, att, då vid ett företag af denna beskaffenhet ett varaktigt gagn äfven för kommande slägten måste afses, det nya skolhuset för Upsala Elementar-läroverk, hvilket, såsom beläget i samma stad som Rikets första Universitet, alltid måste blifva bland de starkast besökta i Riket, torde böra utföras i den omfattning, sorn antydda byggnadsplan angåfve, nemligen å ena sidan med begränsning till ett visst lärjungeantal, men å den andra med detta antal utsträckt så långt som lämpligen kunde under samme Rektor i ett läroverk förenas. I afseende å förberedande åtgärder omförmäles vidare, hurusom Domkapitlet med stöd af det förhållande, att bland 3667 lärjungar vid läroverket under de 10 åren 1855— 1864, tillhörde 2314 Upsala och 666 Stockholms län, således, i medeltal, af 368 lärjungar 231 det förra och 67 det sednare eller nära 300 dessa båda län tillsammans, hos nämnda läns sist församlade Landsting gjort framställning, huruvida de icke skulle anse sig af förhållandena uppmanade att till ett byggnadsföretag af ett för båda länen i betydande, om ock i olika grad lokalt intresse bevilja något penningebidrag. Hos Landstinget i Stockholms län rönte denna framställning icke framgång; hvaremot Upsala läns Landsting för dess del beslutat att till uppförande af ett nytt läroverkshus i Upsala bevilja ett anslag af 32,000 R:dr att utbetalas, då den nya byggnaden kommit under tak, hvilket Landstingsbeslut under den 30 sistlidne December vunnit Eders Kongl. Majits Nådiga godkännande.
Jag har ej i förslaget funnit något, sorn gifvil mig anledn. att förmoda, att sedelfabrikalionen icke skulle af dem bekostas. De få väl blanquelter ifrån Banken lill invisningar, men deraf följer ingalunda att icke kostnaden för desamma skall af nämnde banker godtgöras Riksbanken. Samme talare nämnde äfven, alt Banken icke skulle få räkna sig lill godo ränta förr, än assignalionerna till densamma inkommit. Det plägar icke vara vanligt att få tillgodonjuta ränta förr, än ifrån den dag man fått den skuldförbindelse i sin hand, för hvilken ränta skall beräknas, och i alla fall, då icke privatbankerne skola få röra sig med egna små sedlar, så följer deraf, att en så skyndsam rörelse kommer att äga rum mellan privatbankerne och Rikshall - Den 23 A pril f. ra. 33 banken, att de förres assignationer icke komma att länge vara i omlopp, utan alt Riksbanken kommer all för dem beräkna ränta, kanske högst en månad efter det de ulgifvits. Hrr Akerman och Mannerskantz hafva mot förslaget anfört ett skäl, som jag ej anser mig kunna jäfva, nemi. att della förslag är för litet kändt, och att det varit väl, oin del förut varit pröfvadt; men dervid är ju ingenting förloradt, ty man har sig alltid öppet alt alsia den ifrågavar. första punkten af lagen för enskilda hanker, och deremot till BancoUtsk:s bearbetande som särskild motion remittera Frih. Raabs på PresteSt:s beslut byggda förslag; oell som jag visserligen icke förbiser nyttan deraf, alt det framlagda förslaget, blir af Utsk. granskadi, så anhåller jagom afslag åden I § af denna lag, med begäran derjemte alt till de förenade Bancooch LagUtskm malte remitteras som särskild motion det af Frih. Raab väckta förslag. Hr von Hartmansdorff: Sedan jag sista gången ytt rade mig, hafva dels Hr von Hohenhausen, dels ock Frih. Cederström ulredt ämnet så fullständigt, alt jag icke har något väsendtligt all tillägga; men då Gr. Cronhjelm upprepat några påståenden, som jag tror alt äfven Frih.
Bergs-Kollegium, anslag för och ,å. 24 April organisation af 1 4 1 87 1 b. 25 April b. 50 April b. 50 April Svar på återremiss — 4 1 152 14 a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni 171 » reorganisation deraf , 8 lil b. 9 Juli b. 9 Juli b. 12 Juli b. 9 Juli Bergslag, om fri och obegränsad Smidesoch Vågföringsrätt för derinom privilegierade Smidesverkstäder 8 — 42 — b. 12 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars b. 5 Mars » Kopparbergs, om dess rätt till köp af skogs-eflekter inom vissa socknar — 7 2 55 5—8 b. 22 Aug. b. 22 Aug. b. 25 Aug. b. 22 Aug. Beräkning af Tullmedlen, SaluAccissen, Postmedlen, KartaRegister d/c. Vih. t. R. St. Prot. 1850—51. 2 — 10 Ct> ^ i ss är 2 b* “s W ^1 ér B. 1-3 CfQ r/> • —5 O < -o CD o Samlin > s 2- D 5’ eller Iemorial. sn. pr 03 OJ 3 Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. N:o T Sigillata-afgiften och Husbebofsbränneri-medlen 5 1 29 b. 16 Äng. b. 16 Aug. b. 16 Aug. b. 16 Aug. 224 15 Berättelse: om hvad i Riket och dess Styrelse sig tilldragit, sedan sista Riksdag 1 2 » Fern års-, af Ölver-Ståthållare-Embetet samt Kongl.
Län af dest fond, som Stats"Utskottet genom sitt sednare förslag welat för Di"reclionen inffränka, är beredd genom Riksens Slän"ders Fullmägtiges uttryckeliga tillstyrkande, och för"säkran att hälla Brandförsäkringswerket wid lima de olyckshändelser erforderliga medel tillhanda; "Den är stadgad genom en Kongs, Maj:ts Nädiga "Författning, pä hwars orubbeliga biständ enskilda "medborgare äga rätt att sig förlita. "Kongl. Maj:t finner alltsä att denna ulla, "ningsanstalt desto hälldre mä förblifwa oförändrad, "som densamma, dä den öppnar för enskilde personer "tillfälle till län pä längre tid, afhjelper till nägon "del de behof af sädane län, hwaruti Odlare och "NäringsAdkare sig befinna, derjemte ökar Brand"försäkringsfondens winst, och, säsom en ny förmän "för delägarne i detta werk samt innefattande en ny "uppmuntran att deruti ingä, befrämjar den nyttiga "Inrättningens framtida styrka. Den Controll, hwarmed StatsUtskottet ansett "hwarje lyftning af allmänna Brandförsäkringswer, "ketS i RiksgäldsCyntviret insatte medel böra följas "finner - Den n November. 52Z "finnér Kongs. Majit wara lika öfwerflödig, som o« "förenlig med det förtroende, en offenteliga styrelfe "tillkommer. Allmänna Brandförsä ringswerket för"waltas af man, som äro dertill kallade dels genom "Kongl. Majit och dels genom delagarnes förtroende! deras förwaltning granskas ärligen af pä lika "fatt utsedde Revisorer, och vestas yttranden kun"göras. "Om det kunde tillhöra Riksens Ständers Full"mägtige att öfwer Brandförsäkringswerkets förwalt. "ning af dest egna medel hafwa någon uppsigt, ägde "de tillfällen dertill, utan att behöfwa befatta sig "Med de alltid obehagliga ätgärder, som StatsUt^'stottet förestagit. "Dä Kgl. Majit till Riksens Ständers Stats.
Debet. Ingående balans: Fondens behållning vid 1861 års början, bestående af: Statsverkets inkomster: Extra ordinarie dito 24,724,069: 61. Kredit. Fondens utgifter: Afkortningar å statsverkets inkomster Riksstats-utgifterna: A Irsta hufvudtiteln 2:dra dito 3:dje dito 4:de dito 5:te dito 6:te dito 7:de dito 8:de dito 9:de dito Utom hufvudtitlarne Riksgålds-verkets fond: Utgående balans: Fondens behållning vid 1861 års slut, bestående af: Reservationer å riksstats-anslag • 12,729,299: 50. Odisponibla uppbördsmedel: Litt. E. till 1861 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 5. Extra statsreglerings - itebet* Ingående balans: Fondens behållning vid 1861 års början, bestående af: Reservationer å extra statsanslag: Riksgålds-verkets fond: Anslag Extra statsregleringsfondens inkomster: Kredit. Extra stateregleringsfondens utgifter: JRiksgäids-verkets fond: A diverse extra anslag uppkomna besparingar Utgående balans: Fondens behållning vid 1861 års slut, bestående af: Reservationer å extra statsanslag: Litt. F. till 1863 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 5. Riksgäl ds-verk ets Debet. Ordinarie statsreglering sfonden: Bidrag till bestridande af de på Riksgälds-kontoret anvisade utgifter för år 1861 2,059,790: — Riksgälds-kontorets andel i öfverskott och besparingar för år 1860 3,452,427: 3. Tidningsstämplings-afgift Kortstämplingsdito Observationsmedel Skatterättsmedel Manufaktur-diskontens vinstmedel Bankovinstmedel Intressemedel Depositionsmedel Extra inkomster 4,047,703: 52. 10,057,969 Utgående balans: Fondens skuld vid 1861 års slut, bestående af. Skulder: Till extra statsregleringsfonden:
Det är icke lätt att ställa sig så, att icke brist någon gång kan uppstå och ett extra tillskott vara behofligt. Man liar sagt, att hypoteksbanken, genom att pantsätta de obligationer, sorn utgöra grundfonden, kunde skaffa sig ett kreditiv i Hamburg. Men detta vore väl högst olämpligt, då dessa obligationer icke böra användas annat än i nödfall; och dessutom vet jag icke, hvarför ej ett kreditiv i Sverige vore lika bra, som i Hamburg. Vidare har man sagt, att staten redan gjort så stora uppoffringar för hypoteksbanken, att man icke kan begära, att deti skall göra mera. Men jag får fästa uppmärksamheten derpå, att denna barik blifvit inrättad, icke blott till jordbrukets, utan hela landets fördel, på det icke hvpolheksfiireningarna skulle uppträda på den utländska penningemarknaden och möjligen till skada lör statens beslutade stora upplåningar der nedsätta vår kredit. Vid sådant förhållande, då den förmån, som statens garanti innefattar, motväges af de inskränkningar i den verksamhet, som blifvit hypoteksbanken pålagd, anser jag det icke vara rätt att neka denna inrättning en så vida jemförelsevis obetydlig fördel, som den, hvilken nu blifvit begärd. Det har dessutom icke blifvit föreslaget, att hypoteksbanken ovilkorligen skulle hafva ett kreditiv, ulan endast att lullmägtige skulle hafva rättighet att, om förhållandena så medgifva, lemna ett sådant. Den andra frågan är af vida större vigt. Bankofullmägtige hafva föreslagit alt kredilivrätt skulle utsträckas till alla slags bolag, verk och inrättningar. Då man vet huru många sådana bolag, som finnas, och i huru stor skala de röra sig, då hemställer jag till Inar och en att bedöma luiru stora summor som skulle behöfvas till sådana kreditiv och hvad verkan det skulle medföra på bankens rörelse. Genom konkurrensen med dessa bolag måste de enskilda få sin kreditivrätt inskränkt i höggrad. Dessutom finnas stora penningebolag, som jag anser genom beskaffenheten af sin rörelse vara medtäflare eller motståndare till banken, och att banken skall understödja deni, kan väl icke vara rätt.
B. 28, 113, 116. A. 350. — å allmänna indragnings-stalen för vaktbetjenlen i ManufaklurDiskont-Kontoret, J. E. Lindström. III. 384. R. 393. VI. B. 28, 113, 116. A. 350. — om förhöjd sådan åt Enkan efter aflidne Stereotyperingsoch Tryckeri-föreståndaren C. A. Broling. Vl. B. 22. Ä. 27. — om förhöjd sådan för andre Landtmätaren G. J. Grewell. VI. B. 28, 113, 116. A. 343. — å allmänna indragnings-stalen, om Guvernörens på St. Barthelemy, Ofverste Haasums berättigande att vid afskedstagande! vara upförd tili sådan. IX. E. 126. — om sådan för framlidne Landshöfdingen Nehrnians enka. V. 517. VI. R. 8. IX. B 312. A. 356. E. 468. ■— om förhöjning i den ryttare och soldater från Wadstena Krigs manshus-Kassa tillkommande. A. 361. — om sådan från allmänna indragnings-stalen, för t. f. Chefen för, Skogs-Institntet, Bof-Jägmästaren m. m., J, A. af Ström. XII. R. 117. XIII. B. 334. A. 372. — om sådan till aflidne Con-Rektorn vid Wisby Lärdoms-skola, J. E. Lyths enka och barn. VI. B. 28, 113, 116. A. 350. — om sådan för Öfverste-Löjtnanten Grefve A. E. von Rosen. XV. B. 146, 159. Ä. 161. U. 198, 203. A. 206. E. 228. — om sådan åt Kamereraren i Riksgålds-Kontorels Revisions-Kontor, A.
Besvärsoch Oeconomie-UlsTcottels Utlåtande N:o tfo. 5 vudstaden; N:o 215, 5 och 8 punkterne, angående minskning af GardesRegementena och indragning af Wermlands Fältjägare-Regemente; N:o a5o, pag. 16, rörande förslag till indragningar och besparingar å Riks-Statens 3:dje Hufvud-Titel; Statsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande N:o 18, angående Gevärs-fabrication samt detta Utskotts Utlåtanden N:o 3o, angående upphörande af Förvaltningen af Sjö-Ärendena och N:o 53, angående ifrågaställd indragning af Krigs-Academien å Carlberg. På grund af hvad Utskottet nu och förut i ämnet anfört, vidblifver Utskottet sitt i detta mål afgifne Utlåtande. Hvilket dock, jemte en Ledamots reservation, lill Rikets Högloft. Ständers närmare pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 6 Dec. 1834- Reservation af Herr mon Troil3 S. G.: ”Utskottets nu fattade beslut, att vidblifva dess i Betänkandet N:o i3a framställde åsigt, biträder jag till alla delar, helst nämnde Betänkande redan af alne Riks-Stånd är bifallet. Det är således endast emot pluralitetens åsigt, att ej till serskild, vederläggning upptaga de vid återremissen inom Presteoch Borgare-Stånden gjorda anmärkningar, jag nödgas reservera mig. Jag hade ansett det så mycket angelägnare att besvara dessa frågor, som både ämnets vigt och allmänhetens deruppå rigtade uppmärksamhet göra dem förtjente af ett närmare skärskådande. Mig synes det ej tillräckligt att ådagalägga, det alla dessa olika anmärkningar genom Rikets Ständers redan fattade beslut blifvit ogillade.