Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett nomeneradt 74 canonskepp Sorn kan föra till och med 80 canoner, kostar complette färdigt, enligt senast uppgjorde förslager, vid pass 335^000 R:dr B:co, erfordrar Den 6 Martii. 581 660 mans besättning och commenderas af 7 Officerare. För en summa af 335,000 R:dr kan åstadkommas 36 öppna canorislupar, 12 canonjollar, 11 kokslupar, 4 BataillonsChefsFartyg, 2 proviant och 1 sjukfartyg. Alla dessa skärgårdsfartyg erfordra en besättningsstyrka af, i det närmaste, 2,775 man och alldraminst, 30 Officerare; således 2,115 man och 23 Officerare, mera än till ett Linieskepp erfordras. Men som dessa små fartyg, i linie de bataille, presentera åt fienden48 canoner, således icke 200 till 400) och linieskeppet, oberäknadt dess så kallade och i senare tiderna införda, Schifting guns, endast 37 canoner, så afdrages från berörde överskjutande Besättningsstyrka, servicen för 11 canoner och i rund summa upptages 2000 man och 20 Officerare, som erfordras mera till besättandet af berörde skärgårdsfartyg, än till ett linieskepp. Beräknas nu kostnaden för Staten af detta överskjutande manskap och befäl, på så sätt, att hvarje man, utan afseende på underbefälet; kostar i underhåll om dagen inalles 12 sk. och hvarje Officer 2 R:dr, så öfverskjuter bemanningskostniden å skärgårdsfartygen, samma kostnad å linieskeppet per månad med 16,200 R.*dr eller för en campagne af 6 månader med 97,200 R:dr. Fortsätter man nu denna jemförelse med 12 linieskepp och deremot svarande skärgårdsfartyg, så stiger besättningskostnaden för 6 må^ $82 Den 6 Martil, nader med skärgårdsfartygen, utöfver kostnaden för linieskeppen, till ett belopp af [,166 400 R:dr.
När fästningen en gång blir färdig, så får man se om man behöfver eller icke, likasom vid alia andra fästningar en redogörare; men jag vill anföra att ett misstas i åsigt ligger lill grund för StalsUtsk:s förslag i detta fall, K. M. har aldrig sagt, att denna redogörare icke skulle behöfvas längre än arbetena pågå. Den ifrågavar. tjensten har funnits på stal upförd för Carlskrona och behöfves der fortfarande. Den flyttades år 1820 lill den 5:te hufvudtiteln derföre att befattningen med fästningsverkens ombyggnad, nemi. öfverupsigten öfver denna byggnad, öfver fly ttades ifrån Ingeniör-korpsen i administrativt hänseende lill flottans öfverstyrelse, hvilken behagade indraga denna lön till 5:te hufvudliteln vid en lönereglering, och i stället begärde att få en redogörare-befattning ställd på arfvode. När nu ifrån öfver-befälet i Carlskrona är återflyttad till Ingeniör-korpsen och K. Krigs-colkm befattningen i det hela med fäslningsbyggnaden och dess administration, så är det naturligt att Material-Bokhållare-lönen hade bordt följa med, hvilken 1820 öfverflyttades. I det stället har 5:te hufvudtiteln fått vidkännas blott 200 r-.dr såsom arfvode och byggnadsfonden har fått draga 100 r:dr, oaktadt 4:de hufvudtiteln hade lemnat ifrån sig en komplett Bokhållare-lön. Jag fortfar att säga hvad jag förut yttrade, alt jag icke yrkar återremiss; men att jag bar ansett mig böra uplysa förhållandet Dea 33 April f. m. sådant som det är, på det att det må vara eli ord för den, sora innehar min plats framdeles, hvilket kan gifva klåfven dertill, alt om en fästningsbyggnad behöfver en redogörare under byggnadstiden, så kan äfven en färdigbyggd fästning icke undgå att fortfarande hafva en redogörare.
Pa8* *^9* Förkl. pag. 4°9*) Jemte det revisorerne lillkännagifvit, alt, i anledning af gjord inqvisition å räkenskaperne för åren 1844 och 1845, så vidt de angiuge de lill kassan utgående allmänna medel, revisorerne erhållit endast ”utdrag af arjrpéens pensionskassas hufvud-böcker” för berörde aine är, utan annan verifikation, än direktionens tryckta kungörelser om pensions-utdelningen för samma år, hafva, enär dessa utdrag innehölle blott spridda summor, sämt det icke ens vöre uppgifvet, huru stort belopp, som år 1845 från Wadstena krigsmanshus* kassa influtit, men hvarom dock sistnämnda kassas räkenskaper Iemnade upplysning, revisorerne förmält, att de icke kunde om arméens pensionskassas förvaltning och stats-bidragens användande fälla något omdöme. Då nu mera blifvit upplyst, att arméens sednast församlade fullmäktige medgifvit, att, under tiden intill dess arméens näst sammanträdande ombud blifva i tillfälle alt besluta i den hos fullmäktige väckta fråga om serskild årlig räkenskap öfver de till arrnéens pensionskassas disposition ställda statsmedel, Rikets Ständers revisorer må ega tillgång till mera Bärn ntie kassas räkenskaper och protokoller, finner Utskottet, enär, i följd af berörde medgifvande, det hinder, sorn hittintilfs mott för granskningen af ifrågavarande kassa, nu mera blifvit undanröjd!, någon åtgärd i ämnet af Rikets Ständer icke vara för när värånde af behöfvét påkallad. Härmed anser sig
Sid. 87 läser man ganska omständligt om Stenknäckens lefnadssätt och om dess stora skadlighet för körsbärsplanteringar. Nog tycker jag, att bearljetaren bort nämna, att allt detta icke har den ringaste betydelse för värt land. » Ungarne (Bofinkens) uppfödas af båda föräldrarna uteslutande med insekter, men fordra föräldrarnas omvårdnad äfven någort tid efter sin utflygt. Är emellertid dennll omsorg forbi, skrida de gamla inom få dagar till att lägga en andra kull. » Åtminstone i mellersta och norra Sverige hör det Emellertid till de allra sällsyntaste undantag, att bofinken lägger mer än en kull årligen. » År för år ökas hans (Gråsparfvens) erfarenhet och visar en skilnad mellan img och gammal, som mellan vise och dårar. » » Ungarna (Gråsparfvens) matas först med små insekter, senare såväl med dylika som med först i föräldrarnas kräfva * uppmjukade korn. » Vidare läses: » en tjenarinna hos en af mina vänner visade mig med stolthet sin skyddsling och älskling, en sparf, som icke blott flög fritt ut och wi, utan äfven fick tillåta sig sofva vid hennes barm under hennes halsduk ». — Tänk en sådan spjufver till sparf! — Samma sida står: » sina ungar uppföder lian (Pilfinken) med insekter och mjölk-haltiga kom. » Så länge de (Korsnäbbarna) finna trädfrön, smaka de ingen annan föda, men i nödfall äta de frön af lönn, bok och annbok, äfvensom sannolikt oljehaltfga frön och dessutom alltid mycket gerna insekter, företrädesvis bladlöss, hvilka de plocka i skogsbyarnas trädgårdar och fruktplanteringar. » — Är detta öfversättning eller bearbetning? — Jag vill gerna för Brehms skull antaga det senare. Sid. 131 är författaren eller bearbetaren i hög grad obarm-hertig mot Skatan. » Om våren », säges det, » blir hon mycket *) Krifva saknas — som jag förut sagt — hos finktättingarna, inklusive gräsparfven.skadlig genom att obarmhertigt plundra alla mot henne värnlösa foglars bon, och på detta satt bokstafligen förhärja och ödelägga fogellifvet i én trädgård.
Ständer beslutat att den personliga skydds-afgiften, till belopp af 40 öre för man och 20 öre för qviona, skulle tillsvidare såsom beviilningsgrund qvarstå, dervid Bikets Ständer likväl förbehållit sig öppet att, i afseende å denna afgifts användande, vidtaga de förändringar, som kunde påkallas af Bikets Ständers blifvande beslut i anledning af det särskilta Utlåtande, hvilket Utskottet skulle afgifva öfver väckta förslag om ifrågavarande afgifts användande till folk-undervisningens befrämjande och utvidgande. Emellan de härom till Bevillnings—Utskottet remitterade motioner och de flera inom Riks-slånden i öfrigt väckta förslag, hvilka i mer eller mindre mån röra folkskoleväsendet och hvilka blifvit remitterade dels till Stats-Utskottet, dels till Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottet, dels ock till Bevillnings-Utskottet, eger ett så oskiljaktigt sammanhang rum, att alla dessa ämnen ansetts böra på en gång till behandling förekomma; dervid, med hänseende till de olika lagstiftnings-kalegorier, under hvilka frågans särskilda delar hemfalla och hvilka äfven vid remisserna från Riks-stånden gjort sig gällande. Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten funnit sig böra, på sätt 43 § Riksdags-Ordningen bestämmer, sammanträda till gemensamma öfverlägguingar. Bih. till R. St. Brot. 1856 & 1857. 4 Sami. 2 Afd. 8 Haft. 1 2 Sammansatta Stats-, B erilinsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Bcl. Jt? 19. För alt återgifva motionärernes framställningar med all den fullständighet ämnets vigt och en klar uppfattning af de skiftande åsiglerna kräfva, har Utskottet funnit sig först böra i sin helhet upptaga motionerna, hvar för sig, dock ordnade, så vidt ske kunnat, efter de. ämnen, som företrädesvis i motionerna beröras; hvarefter Utskottet vill särskildt sammanfatta och med yttranden bemöta de olika framställningarne.
Maj stadfästade contract om erläggande af hästvacance-afgift, och utan hinder af hrvad, rörande förnyandet af detta contract, är tillgjordt, nämnde Bataljon må förvandlas till ständigt Infanteri, under samma vilkor, sorn under den 15 Augusti 1777 blifvit för den Norra Bataljonen af ifrågavarande regemente stadgade samt efter denna tid vidtagne och ännu för densamma finnas gällande; och få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. 1VL, med Nådigt samtycke härtill, och jemte förklarande, att elen uti E. K. M:s Nådiga Skrifvelser den 17 Mars och 4 Maj förlidet år omförmälde frågan om åleruppsittning af 58 numer vid Bohus Läns regementes Södra Bataljon komme alt förfalla, täcktes, vid upprättandet af de nya conlracten med ruslhållarne vid sistberörde Bataljon och såsom vilkor fördensammas förändring till Infanteri, i Nåder bestämma: att Ruslhållarne böra till E. K. M. och Kronan aflemna inom Bataljonen nu i bruk varande Capotter, remtyg, personel utredning och tross; från och med innevarande års början betala bestämdt beklädnadsbidrag; afsäga sig allt anspråk på framtida ersättning för de hästar och munderingar m. m., som dels blifvit af fienden år 1788 dem fråntagne, och dels af dem lemnade lill Cavalleriet, samt slutligen att skyldighet lill arbets-commenderingar måtte åligga Bataljonen ifrån den tid, då förändringen tagit sin början. Härförutan hafva Rikets Ständer jemväl godt funnit besluta, att öfverskottet af de indelningsräntor, som hitintills ingått till rusthållarne ensamt, varder slälldt till E. K. M:s Nådiga disposition intill nästa Riksdag, i och för bestridandet af de kostnader, som för E. K. M. och Kronan uppkomma genom Södra Bataljonens af Bohus Läns Regemente förvandling till Ständigt Infanteri. Hvilket allt Rikets Ständer få hos E. I\. M. i underdånighet anmäla.
R:dr årligen; men då det icke kan antagas, att ett större antal blir befordradt till korporaler, än högst ^:del af hela styrkan, så erfordras icke större årlig afsättning för korporalernas förhöjda gratifikation än ^:del af 5 K:dr, eller 1: 25. För de till bevärings-furirer befordrade eliter ökas gratifikationen med 50 R:dr, hvilka på enahanda sätt, sorn förut blifvit nämndt, böra samlas under fyra år medelst årlig afsättning af ^:del, eller 12 R:dr 50 öre Riksmynt. Då det likväl, enligt hvad förut i betänkandet antydes, icke är antagligt, att ett större antal eliter blifver till under-officersgrad befordrade, än omkring |:del af korporalerna, eller T'B:del af hela styrkan, så erfordras till förhöjd gratifikation åt bevärings-furirer icke större årlig afsättning än rB:del af 12 Riksdaler 50 öre, eller — 78. Resekostnad för bevärings-furirer till och ifrån mötet hafva Komrniterade ansett böra beräknas enligt gällande resereglemente; dock högst för en väglängd Transport 150: 53. Men då en del af furirerna otvifvelaktig få en kortare väg att färdas, så att våglängden i medeltal torde kunna antagas till omkring 5 mil, kommer denna resekostnad, beräknad enligt 10:de klassen af nu gällande 1851 års resereglemente, att utgöra per man öfverhufvud — 84. Utomdess skola bevärings-furirerne, enligt Kommiténs förslag, åtnjuta dagtraktamente under mötet, med 1 R:dr 75 öre Riksmynt under 15 dagar, som för bela mötet gör 26 Riksdaler 25 öre. Men då antalet af furirer beräknas till endast r'B:del af hela styrkan, så utföres blott r'lT:del af ofvannämnda belopp, eller ... 1: 64. Underhållsoch aflönings-kostnaden för hvarje bevärings-elit uppgår således öfverhufvud beräknadt årligen till Ihdr 63: 1.
Af den nådiga propositionen tillhörande handlingar har Utskottet jemväl inhemta!, alt sedan Kongl. Majits Befallningshafvande i länet, uti underdånig skrifvelse den 19 November 1844, anhållit om nådig förklaring, huruvida ifrågavarande reserv-räntor från och med år 1844 borde med förvandling efter markegång utgå, och om i sådant fall samma indelningsgrund borde dervid följas, som blifvit lagd till grund vid bildandet af de tillkomna nya rotarne eller 20 daler för hvarje rote, hade Förvaltningen af Sjöärendena, Kammar-kollegium och Stats-kontoret, uti afgifvet gemensamt underdånigt utlåtande i ämnet af den 2 Juli 1845, på anförda skäl yttrat den åsigt, att något stadgande om de nu ifrågavarande reserv-räntornas förvandling icke blifvit genom Kongl. Brefven den 14 Juli 1835 och den 15 Januari 1839 meddeladt; hvadan, och då dessa räntor voro äf grundskatts-natur och således Konungs och Rikets Ständers gemensamma beslut erfordrades för deras förändrade utgörande, Kollegierne i underdånighet tillstyrkte, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes berörde framställning icke matte, i det skick ärendet då förekom, föranleda till något Kongl. Maj:ts nådiga beslut om reserv-räntornas utgörande på annat sätt än ditintills egt rum; hvarjemte, för det fall att Kongl. Majit skulle finna lämpligast besluta, att reserv-räntorna från och med år 1844 borde utgå med förvandling efter markegång, Kollegierne förklarade sig icke hafva något att anmärka emot den af Kongl. Majits Befallningshafvande föreslagna indelningsgrunden efter 20 daler på båtsman.
Lag samma vare der man riktig sådan sedel förändrar, så att derigenom åt densamma gifves sken af högre värde, eller ä dylik sedel, som upphört att gälla, utplånar tecken, hvarigenom sådant utmärkes, eller eljest dermed vidtager åtgärd, hvarigenom sken af giltig sedel deråt beredes. Har den, som sedel eftergjort eller, på satt nu sagdt är, förändrat, sedeln ej utgifvit eller begagnat; må tiden för straffarbetet kunna nedsättas till hälften af den eljest för brottet stadgade minsta strafftid. Varder vid Rikets Ständers Bank eller annat Rikets allmänna penninge-verk anställd embetseller tjensteman eller den, som betrodd är att bankens eller penninge-verkels sedlar förfärdiga, förvunnen att hafva sådan sedel eftergjort eller på sätt ofvan sägs förändrat; varde dömd till stralf-arbete från och med sex månader till och med tio år eller på lifstid. § 15. Har man eftergjort mynt eller penningesedel. eller sådan sedel, på sätt i § 14 sägs, förändrat, och kan af oms lii n digheterna pröfvas, att det ej i bedräglig afsigt skett; straffes ändå, der han ej af egen drift det eftergjorda eller förändrade förstört eller al! skadlig verkan deraf förebvgt, med böter från och med fem till och med ett hundra Riksdaler. La<j-U iskallets Ullätande J)l 52. 10 § 16- I Utprångla!- någon veterligen falskt mynt eller falsk penninge-sedel; straffes så. som hade han förfalskningen sjelf gjort. Varder bedrägeriet yppadt innan skada skett; må tiden för straff-arbetet kunna nedsättas till hälften af den eljest för brottet stadgade minsta strafftid. § 17.
Såsom skäl för den i detta hänseende uppgjorda beräkning bar visserligen blifvit anfördt, att godtgörelsen till Geheimerådet Stiller för hans åtgörande i afseende å ifrågavarande byggnadsföretag tillagts honom i enlighet med hans derom framställda begäran och i öfverensstämmelse med den i Berlin och öfverhufvud i Norra Tyskland för dylikt arbete antagna grundsats; men, utom det att arkitektsarvoden härstädes vanligen icke utgå enligt sådan grund, synes, i fall procentberäkning måste följas vid bestämmandet af nu ifrågakomna ersättning, åtskilliga svårigheter möta vid tillämpningen. Det lärer ej kunna bestridas, att bland de i E. K. Majits nådiga Proposition omförmälda utgiftsposter, af hvilka arkitekten ansetts böra njuta arvodesprocent, åtskilliga äro af beskaffenhet att det med skäl torde kunna ifrågasättas, huruvida arkitekten för dessa föremål bör vara berättigad till sådan godlgörelse. Så har, bland annat, det förekommit Rikets Ständer tvifvelaktigt, huruvida arkitekten bör få beräkna sig till godo viss procent å de utgifter; som erfordras exempelvis för Musei inredning, så vidt dermed afses de arbeten, som måste verkställas i och för de särskilda samlingarnes emottagande, ordnande och uppställning, för målning m. m. af en del effekter tillhörande denna inredning, eller för de af Öfverintendentsembetet nu sednast tillagda byggnadsarbeten, i och för hvilka arkitektens biträde ingalunda tagits i anspråk, för oförutsedda omkostnader m. m. Med Ewpedilions-Uts kottets Förslag lill anderd. Med ett ord. det torde knappt blifva möjli"! att med tillförlitlighet uppgifva den verkliga byggnadskoslnaden, enär olika meningar alltid mäste uppstå angående de poster, som deri böra ingå eller derifrån uteslutas, i följd hvaraf det ock alltid skall blifva ovisst om den arvodesersältning, som under sådana förhållanden vederbörande tillägges, verkligen är den rätta.
Bevilln.Utskit, dit jag vördsamt anhåller, att denna motion må blifva remitterad, då afseende på tull å tobak också rättvisligen må fästas. Hr Cederschiöld, Fredrik August: Utan att vilja undersöka den statsekonomiska vinst, som möjl. kan blifva en följd af den i denna motion föreslagna åtgärd, anhåller jag att få yttra några ord om en annan punkt, som förekommer i motionen, nemi. om tobakens skadliga inverkan på helsan, dock icke så mycket med afseende på fullvuxna personer, hvilka redan vant sig dervid och tilläfventyrs lättare kunna stå emot densamma, men i synnerhet med afseende på ungdomen. Jag har nemi., likasom motionären, med bekymmer sett, huru bruket, af tobak spridt sig ända derhän, att gossar i skolorna redan röka cigarr. Då det är en känd sak, att' grundämnet i tobaken, del s. k. nikotin, är ett af de allravåldsammaste gifter, och då narkotiska gifter, hvartill tobaken hörer, i allmänhet visa en särdeles våldsam verkan på barn, hvarföre man, utan trängande behof, icke använder dem uti barnpraktik ; så är det också tydligt, att tobakens begagnande i barndomen mäste i hög grad bidraga att förslappa hjtrnans verksamhet, som redan är öfveransträngd genom studierna. Jag tror således, att mycket skulle vara vunnet, om den löreslagna åtgärden skulle kunna åstadkomma inskränkning i tobakens begagnande, åtminstone af barn, och äfven af våra qvinnor, som nu också börja deraf begagna sig, hvarföre jag instämmer uti den framstälda motionen, helst jag antager, att de, för hvilka denna vana redan blifvit ett behof, för det goda ändamålets skull, gerna underkasta sig att betala en eller annan rdr mera om året. Hr Montgomery. Gustaf: Då en sådan ansedd läkare, som Hr Cederschiöld, redan intygat tohakens skadlighet, kan det visserl. synas öfverflödigt, att jag yttrar mig i denna fråga.
BorgareStandet gjorde erindran, at de i sista meningen af 1. §. införde orden: eller derjemte sig sa förgått, icke uttryckte hwari denna ytterligare förbry - Den 2 Mars. 99 telse skulle bestå; men utom det, at ämnet, som L nämnde §. uptages, ej medgifwer någon närmare bestämning, än som stedt, sedan Lag-Utstottet nit utesiutit ordet derjemte, äro genom de öfrige §. tz, banco -Fullmagtiges möjelige förseelser med all noggranhet äk-tLi-m bade til arten och answa ret, fa at tillämpning deraf til förra händelsen synes wara aldeles ofelbar. Emot 2 §. I. Momentet har Herr DoUor vrvsen yrkat, at deri bordt förestrifwas, der8tat8- Rådets yttrande öfwer nclemnandet af de i 6g'§. uti Regerings-Formen omförmalre
I anledning af Fullmägtiges i sammanhang härmed, i afseende å den tillökning i Riksgälds-kontorets förvaltningskostnader, som genom aflöningen för de å Kontorssidan nu föreslagna tvänne nya tjensterna skulle uppkomma, meddelade tillkännagifvande, att Fullmägtige, vid bestämmandet af vilkoren för antagandet af ett å låneöfvertagarnes sida föreslaget tillägg till det afslutade kontraktet om innevarande års jernvägsbyggnadslån, tagit i särskildt betraktande och beräknat den ökade aflöning, som för Riksgälds-kontoret komme att förorsakas genom det öfverenskomna tillägget till åberopade kontrakt, för hvars bestämmelser Fullmägtige då ännu vore af den derom träffade öfverenskommelsen hindrade att närmare redogöra, har Utskottet, sedan numera den tid tilländagått, efter hvilken kontraktets särskilda stadganderi och bestämmelser skulle få offentliggöras, inhemtat, att, sedan, å ofvanbemälde låneöfvertagares sida, fråga blifvit väckt om förändring af en del utaf det sednast afslutade jernvägslånet till ett så kalladt premielån samt Fullmägtige, efter tagen kännedom af handlingarne rörande nämnde fråga och pröfning af förekommande förhållanden, för sin del ansett sig böra antaga det derom framställda förslaget, hade, vid aftalets uppgörande, med afseende å de icke obetydliga kostnader för förfärdigandet och utfärdandet samt bokförandet af det stora antal obligationer, som för den ifrågavarande låneandelen skulle komma att af Riksgälds-kontoret utgifvas, i öfverensstämmelse med Fullmägtiges derom gjorda förbehåll, blifvit såsom uttryckligt vilkor lör förändringen i det afslutade lånekontraktet stadgadt, att någon rabatt å det lånebelopp, 2,000,000 Thaler Preussisk Courant, hvarom då var fråga, icke skulle komma att ega rum, utan detta belopp i öfverenskommen ordning Riksgälds-kontoret oafkortadt tillhandahållas.
Man finner således häraf, att motionären åtminstone varit hågad att göra ytterligare medgifvanden, derest sådant ansetts erforderligt. Om R. o. Ad. alltså finner nödigt att återremittera ärendet, torde Ridd.Utsk:t sjelft blifva i tillfälle att erfara riktigheten af hvad jag nu tagit mig friheten omnämna. Hr af Wåhlberg, Göran: Af hvad Hr Gr. Mörner anfört, har jag icke kunnat rubbas i min öfvertygelse om giltigheten af de skäl, Utsk.-t framställt mot antagande af ifrågav:de donation, hvadan jag vördsamt hemställer att R. o. Ad. beu hade Ridd.Utsk:ts afgifna Utlåt., såsom efter min tanke välgrundad!, gilla och bifalla. Hr Lilliehöök, Bertil: Då man genomgår de särskilda ändamål, till hvilka ifrågavide fond skulle användas, finner man att till Ridd.Direktms förfogande skulle qvarstå 36 millioner, hvaremot Direktionen vid den tidpunkt, då kapitalet växt till 100 millioner, skulle vara beredd på att kontant utbetala 64 millioner, rdr till vissa personer och inrättningar. Jag anser det vara särdeles farligt för Riddarhuset, att förbinda sig att vid en viss tidpunkt kontant utlemna en så stor summa. Redan detta är för mig ett tillräckligt skäl att afslå det gjorda erbjudandet; och då. enligt hvad Gr. Wrangel uplyst, något icke torde kunna vinnas genom en återremiss, får jag anhålla om bifall till Ridd.Utsk:ts Betänk. Hr Gr. Sparre, Erik: Det kan icke nekas, att åtskilliga af de föreskrifter, som uti ifrågavide donation blifvit gjorda, äro af den beskaffenhet, att de fordra modifikationer.