Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St^tsUtskottets betänkande, bif. af Presteståndet, s. 524. af Adeln, s. 531. af Borgareståndet, s. 543- af Bondeståndet, s. 547- — Skjutsen, om förändring af nu gällande Författningar angående; EkonomiUtskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 137. af Presteståndet, s, 148 af Borgareståndet. — skatternes BevillningsUtskott(.is betänkande, bif. af Adeln* s. 869. af Borgareståndet, s. 86.1. af Presteståndet, Sr 875. Kranpskogarne, om, Stats, och Ekonomiutskottens Betänkande återrem. af Presteståndet, s, 1097, af Adeln, s, ii39- bif. af Bondeståndet, s, n5t. Ytterligare Utlåtande, afsl. af Adeln, som antagit Herr Bobsons särskilda Tanka. III, s, 366,. likaledes af Prestestånd^, UT s, 36g. bif. af Bonde, ståndet, III. s. $87, af Borgareståndet, lil, s, 4o4, Förslag till sammanjemnkande af Ståndens olika beslut, bif. af Jdresteståndet, lil. 423, af BorgareStåndet, III. s. 4s6. af Adeln, lil. s. 432. af Bondeståndet, III. s. 439. Memorial om verkstäld votering, lemnadt till StatsUtskottet af Bondeståndet, lil. s. 459. af Adeln, lil. s. 467. Kronprinsen, Konungens nådiga Proposition att H, K. H., i vissa fall mätte utnämnas att föra ordet i Ilegeringen, Const.-Utskottets Memorial bif. af Presteståndet, s. 62. af Bondeståndet, s. 65, af Adeln, ?♦ 72. af Borgreständet, s, 84. Kongl. Majtts Nådiga syar å underd.
Stas - Ilis k ottets B e täll leand é ri. 15g Härftirufan hafva ifrån Hedervärda Bondeståndet till Ekonomi Utskottets särskilda åtgärd blifvit öfverlemna!:. 4:0 Ett Memorial af Riksdags Fullmägtigen från Calmare Eän, Petter Pehrsson, som anmärkt att Fångtransporten sådan den nu är inrättad, skall varå särdeles betungande för de Gästgifvare-gårdar, sorn äro så belägne, att Fångar vissa dagar i veckan, från olika håll der sammanträffar och behöfva nattläger samt till de deraf upp. kommande olägenheters afhjelpande hemstält, om icke särskildte, efter omständigheferne afpassade* häckten kunde antingen på Statens eller Häradets bekostnad inrättas vid sådane Gästgifre-gårdar, der fångar under transporterne oftare sammanträffa samt , 550 Memorial af Biksdagsful lmägtigen från Blekinge Län, Pehr Pehrsson, deruti han öfvers klagat, att Reserve-skjuts skylldigheten, förut i sig sjelf nog tryckande, blifvit det ännu mera, sedan fångtransporterne jemväl måste bestridas med Gästgifvare-skjuts, hvilket dock skulle kunnat fördragas, så framt fingföringen utginge på samma sätt som Gästgifvare Skjutsen i öfrigt; men då, enligt gällande författningar tvänne Fångar måste forslas på hvarje häst och dess. utom skulle hända, att den medföljande FångGevaldigern nödgar den skjutsande att föra 5 a.- i6o Stats-Utskottets Betänkanden. 6 fångar på gine lia star, samt de dessutom, för att hinna fram till de bestämde Stationerne, köra fortare än deras skylldighet fordrar, har Pehr Pehrs* Son ansett sig häruti böra söka rättelse och i sådan afsigt yrkat, att Fångföringen hädanefter må göras på lika sätt med Gästgifvare-skjutsen i allmänhet, eller endast en fånge förås efter en häst och tre på (vänne hästar samt de hittills bestämde dagsresorne förminskas. Då sammansatte Utskotten, vid pröfningen af hvad sålunda blifvit hemstäldt, erindrat sig att Kongl.
Hr Gr:n säger för det första, att Utsk:ts Betänk, är bra mycket byggdt på fraser, och såsom bevis härpå anför han, att Utsk:t säger, det giftomannens vägran är en befallning, ett förbud eller ett veto, absolut i det fall att domarens mellankomst icke anlitas. Detta är ju blott en Iras, säger lian, ty absolut kan icke det vara, som kan ändras. Detta är mycket sannt; också säger Utsk:t, att detta veto är endast suspensivt, ifall det af domaren ändras. >. Vidare har Hr Gr:n fäst sig vid att Utsk:t yttrat: »der förhållandena inom familjerna äro hvad de böra vara, der kan ock en fader eller moder vara viss att öfver sin dotters beslut i förev:de hänseende utöfva ett inflytande, vida större än lagen någonsin kan medgifva.» Huru kan det låta förstå sig, säger han, att detta inflytande kan blifva större, om icke lagen medgifver åt lädren några rättigheter i detta afseende, än om den gör det. Utsk:t säger, att der förhållandet är sådant det bör vara, der bör lädren vara säker på att kunna utöfva ett inflytande, vida större än lagen någonsin kan medgifva. Ehvad nu lagen medgifver honom något sådant eller ej, sä blir det inflytande, som han har, till följd af den rätta ställning han intagit, vida större än hvad lagen kan gifva. Vidare påstår Gr:n, att, då Utsk:t säger, att en sådan appell omöjliggör eller åtminstone synnerligen försvårar återknytandet afj ett brustet familjeband, och då det säger, att det är vida lättare att åstadkomma en försoning, om en dotter ingått äktenskap emot sina föräldrars vilja, men utan anlitande af domstol, än om föräldrarnes vägran måste öfvervinnas med domstolens tillhjelp, att Utsk:t har orätt, »ty», säger han, »jag skulle snarare underkasta mig att domaren yttrade att min mening vore orätt, änxjag skulle underkasta mig att min dotter gifte sig utan att rådfråga mig.» ingen lag kommer att stiftas, som säger att qvinnan icke bör rådfråga sin giftoman, aldraminst om denne är hennes fader.
Men minnet af denna för samtiden fröjdrika tilldragelse bör jemväl hringas till en aflägsen framtid, på sätt äfven förut varit öfligt, och jag får således vördsamt hemställa att en skådepenning af lämplig storlek med passande inskrift och sinnebild 150 en 16 Maj f. m. må genom BankoStyrelsens försorg och på II. St:rs Banks bekostnad blifva präglad till åminnelse af D.D. M.M. Konungens oell Drottningens kröning den 3 Maj innev:de år. Om remiss till vederbörligt IJtsk. anhålles. jv Denna motion remitterades till BankoUtsk:t. Fortsattes pröfningen af Bevilln:sTJtsk:ts Bet:de N:o 20, aug:de Alimina Bevillmen. § 19. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: I sednaste plenum beslöt R.. o. Ad:n att bevilln. för gåfva, testamente m. m. skulle nedsättas från 2 till en % proc.; (Jet torde då falla af sig sjelft, att bevilln. för arf bör bestämmas efter samma regel, hvadan jag anhåller om propos. å bifall till samma §, med förändring af orden »två af hundra” till »en half af hundra.” Uppå härom framställd propos., godkändes §:n med den förändring, att orden »två af hundra” utbyttes emot orden ”en half af hundra.» § 20. Gr. Lagerbjelke: I 2:dra mom. af denna §, som innehåller förslag till kontroll öfver det verkliga erläggandet af föreskrifven bevilln., har Utsk:t ingripit på civil-lagstiftningens område, hvilket torde vara nog att, utan vidare utveckling, för It. o. Ad:n påpeka. Jag inskränker mig derföre till att anhålla om afslag å detta 2:dra mom.
R:dr 293,000: „ d:o af tvänne ångbogseringsfartyg om 100 hästars kraft . 261,000: till anskaffande af bombkanoner och projektiler 33,700: „ den nya dockbyggnadens fullbordande 88,560: „ gevärs anskaffande och förändring 30,000: „ anskaffande af stenkol 10,000: samt „ anskaffande af reservförråd för sjöbeväringens beklädnad . 45,000: Äfvensom under förutsättning att, på sätt för landtbeväringen blifvit föreslaget, utur det för krigsbehof bildade re D D O serv-förråd för beväringsmanskapet jemväl för sjöbeväringen erhålles ej mindre nödiga reqvisita lill första uppsättningen af det till vapenöfning påräknade manskaps beklädnad, än ock af remtyg, utredning och tält-lags-tross-effekter för detsamma, lill arbetslöner för munderingarncs förfärdigande, utredning och tält för nämnda manskap 20,300: Tillsammans R:dr 781,560; Sjette HufVnd-titeln. innefattande anslagen för Civil-Depnrtementet. Nu gällande Riks-stat upptager för denna Hufvudlitel: Penningar R:dr 546,296: ig. — Transport R:dr 546,296: ig. — Kungl. Maj;ts NådPro/j. till K. St. 1847. 27 Transport R:dr 546,296:16. — med de under lönerna inbegripne 10,041 tunnor 16 kappar spanmål, a 7 R:dr.
Majda Nådiga Propos. N.-o 60. ga Rikets Ständer, att meddela föreskrifter i afseende å deras Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, utan endast vill gifva den på Lag grundade helgd och kraft åt Högsta Domare-magtens, i Nationens och Konungens Namn, utfärdade beslut, somså mycket mera bör detsamma tillkomma i ett ämne, der å andra sidan icke ens benådnings - rättens utöfvalide bör ifrå-* gasättas,' en helgd och kraft, som nu mera är så mycket lättare alt återgifva, sedan alla fyra Riks-Stånden, hvar för sig, vid hvarje Riksdag pläga utse Suppleanter, hvilka, i händelse af förfall eller afgång, inträda i de valda Ordinarie Fullmägtiges och Directeurers ställe, och således kunna förrätta tjensterne i stället för den eller de Fullmägtige eller Directeurer* hvilka kunna vara ställda under tilltal; vill härigenom, efter att hafva hort Högste Domstolen och Stals-Radet, föreslå Rikets Ständer en sådan förändring i 10 af An Svarighets-Lagen för Fullmägtige i Banken, Och ii af den för Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, samt ett sådant tillägg i Ansvarighets-Lagen för Directeurerne uti Discont-Contoiren i Götheborg och Malmö, sorn innefattas i följande nya Redaction: Är den tilltalade eller åklagaren missnöjd med Hof-Rättens Dom i dessa Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. N-o Oo. 5 Mål, ege han att deröfver, i den ordning i allmänhet för brottmål är stadgadt, anföra underdåniga besvär, hvilka hos Konungen, uti Dess Högsta Domstol, upptagas och pröfvas. Är Fullmägtig (Directeur) genom Hof-Rättens Dom förklarad förlustig den honom anförtrodda befattning, vare han från utöfningen deraf skiljd, intill dess Högste Domstolen sig slutligen utlåtit. Blifver sådan Dom af Högste Domstolen upphäfven och den tilltalade befriad, återtage han genast sin tjenste-utöfning. Varder slik Dom af Högste
Lön månadtlig 1 Ii. 12 sk., underhåll måradtligt 2 R. 24 sk. eller 45 Ii. ari., som gör för i5o man 1 CompagnieChef i Stockholm , Arfvode 1 D:o i Götheborg D:o 4 D:o i Carlskrona D:o Tillökning för 10 MatrosCorjnraler i Numer h 20 R. på nan örn året . in bestås 3 T:r Spanmål in natura Garnizonsmål åt hvarje Matros och Jungman, sorn gör för 45o man / SkeppsGossarne ärc 36o, utaf hvilka 240 äro Ordinarie och 120 Extra. l)e utgöra 3:ne Compagnier; bestående det i Carlskrona förlagde Compagnie af 200 Ordinarie och 100 Extra, samt de i Stockholm och Götheborg af 20 Ordinarie och io Extraordinarie SkeppsGossar. R:dr 18000 6750 |5<> l5o 600 200 De senares CompagnieChefer äro tillika Chefer för MatrosCompagnierne å samina Stationer. 240 Ordinarie Skeppsgossar, Underhåll å 3 sk. om dagen 120 Extra D:o erhålla icke något underhåll i penningar. 1 CompagnieCbef i Carlscrona. Arfvode 2:ne d:o i Stockholm och Götheborg njuta arfvoden såsom MatrosCompagnieChefer. 1 CoinpagnieOfficcr i Carlskrona, Arfvode 1 d:o d:o d:o 1 Und Officer i Stockholm, <l:o 1 d:o i Götheborg, d:o 4 d:o i Carlskrona, d:o 1 Lärare vid Skolan i Carlskrona, Lön I d:o d:o d:o 1 d:o i Gymnastik d:o, Arfvode Expensmedel för Skolan derslts L):o för Skolorne i Stockholm och Götheborg Än bestås 3 T:r Spanmål in na 111 ra Gar nizon smål till hvarje Skeppsgosse, som för 36o gör Conslructions-Corpsen.
Jag afstyrker antagande af Frih. Boyes förslag. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: De olika åsigterna öfver denna fråga lära förnämligast dela sig emellan dem, som vilja lägga alla möjliga hinder i vägen för den fattiga och arbetande classen alt förvärfva eget tak öfver hufvudet och egen torfva alt odla, eller åtminstone sådan torfva, som icke är beroende af uppsägning och afflyttning efter laga uppsägning. Som jag för ingen del tillhör dessa åsigtir, och vill inskränka tillfället för de fattigare att förvärfva sig egen jordlott och så stort oberoende, som hans nrbetsbesparing kan bereda honom, så torde jag i det fallet icke 56 Den 3 Februari e. m. särdeles myckel behöfva utveckla mina åsigler, då de lillfyllest äro utredda äfven af mina motståndare. Jag utber mig blott att, i anledn. af hvad som blifvit nämndt om den erfarenhet man i bergslagsorterna skall äga om olägenheterna af jnrdafsöndringarna, fä förklara, att, ehuru jag icke tinner mig tillständigt att bestrida andras erfarenhet, jag likväl icke kan undertrycka att min erfarenhet/ är af fullkomlig motsatt beskaffenhet; ty jag har på den ort, der jag är bosatt och på de olika ställen inom Riket der jag vistats, i nämnda hänseende icke rönt några olägenheter utaf 1827 års författning. Deremot befarar jag många olägenheter utaf Hr von Rosens förslag, enl. hvilket communerna skola äga beslutanderätt i afsöndi ingsfrågor. Enligt min erfarenhet om communerna äro de för ingen del lämpliga att i sådana full stifta lagar. Inom communerna kunna nemi. lätteligen missförstådda enskildla intressen gjort sig gällande på bekostnad af menskorätl och allmänt gilltiga grundsatser. Det är på denna grund jag skulle hafva önskat att 1827 års författning hade fått förblifva orubbad; men då allmänna meningen tyckes vara deremot, så biträder jag den mening, som yrkar bifall till Utsktns betänkande. Hr Lagerhjelm:
Hade ej Utskottets Betänkande redan af s:ne stånd blifvit bifallit skulle jag hafva yrkat återremiss deraf, för att få Lånet rähtefritt beviljadt Academien ellar Den 19 September J. m. «?3 åtminstone mot samma procent, som Academien beviljar Banken nemligen 3 för ioo:det; nu inskränker jag mig till att hafva bevist huru rättvisa och billiga ConsistoriiAcademici anspråk äro, och till att göra Höglofl. Ridderskapet och Adeln derpå uppmärksamt, attfUniversitetet genom Byggnadens uppskof lider en' ganska betydlig förlust och skada i synnerhet på de dyrbara Boksamlingar , som nu måste lemnäs obegagnade och vanvårdade. Det är kanske första gången Upsala Universitet anlitar Rikets Ständer om biträde i sina utgifter. Om Högvördige PresteStåndetg bifall härtill har väl Universitetet på förhand kunnat göra sig tämmeligen förvissadt; men det anser likväl RiddeTskapet och Adeln näst Hrns Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet Canzleren för sin förnämsta beskyddare, väl Vetaode att det fostrat många bland dess fordne och nuvarande medlemmar af detta ständ, som meden rik frikostighet ihågkomm t, hvarifrån de hämtat förmåga att göra sig och sitt Fädernesland en odödlig ära. 17^ Den 19 September e. to.' Bilaga till Pleni-Proto collet för den 19 September, eftermiddagen. Friherre Fock, Berndt Wilhelmi Höglofl. StatsUtskottet har i afgifvit utlåtande besvarat de erinringar, sora af Herr Friherre Ankarsvärd C. H, och Herr Tham Wollrath i Ridderskapet och Adelns Plenum frarastäldea vid föredragningen af Utskottets Betänkande rörande de 5o,ooo R.dr, hvilka af mig, såsom Landshöfding i Upsala Län, åren j8i6 och 1817, uppburos till Spannemåls upphandling för detta Läns nödstälde Innevånare.
Banko, för Mark, skillnaden blifva sagde 12 sk. eller 2 Mark emellan Riksdaler Riksgäld och Ranko, hvarjemte, då kändt vöre, att 10 Mark utgjorde 1 Daler Riksmynt och att hvarje Mark vore lika med 4 sk. banko, evalvationen blefve ganska lätt. af Herr Rinman, som uttalat den öfvertygelse, att det hade varit önskvärdt att i den Kongl. Propositionen de fel blifvit rättade, som 1830 års Ständer begingo, då de i Myntbestämningslagen icke beräknade Silfver-Specien till fullkomlig likhet med 1 R:dr Hamburger Banko, hvilket haft till följd alt den Svenska Specien, ehuru bättre än den Norska Specie-Riksdalern, som är lika med 1 R:dr Hamburger Banko, icke är gångbar i Hamburg, utan måste nedsmältas, då deremot den Norska användes i rörelsen , hvarföre och då skillnaden dem emellan vore så ringa, att den ungefärligen endast motsvarade myntskatten, Herr Rinman ansett en rättelse härutinnan lätt verkställbar och högst angelägen. 3: o) Hos B o tide-Slåndel: af förre Talmannen Nils Pehrsson, som yrkat bibehållande af nuvarande myntsystem, hufvudsakligen af skäl: att utom kostnaderna för ett nytt myntsystems införande, hvilka troligen komme att uppgå till icke ringa belopp, alla räkenskaper, afhandlingar m. m. måste undergå förändring samt präglingen af de nya mynten jemväl i sin mån bidraga att öka dessa kostnader; att villervalla i städerna och synnerligast på landet skulle uppstå i följd af förändringen, då ännu på många orter alla afhandfingar äro uppgjorda i Riksdaler, eller oftare Daler, och aer såväl köpare som säljare alltid taga lör gifvet att det är Riksgäld som menas; att folket svårligen öfvergifver gamla bruk för nya, derest icke dessa hafva den fördel med sig, att de äro lältfattligare, samt att
M. hafva Disponenteme af Loverts Aiun-Verk, lil. J. Björnstjerna, C. G. Sahlstén och J. P■ Rinnich, i underdånighet anhållit, att, sedan, till afhemtande, inom anvista utmål på Öland, af den för Aluntillverknirigen erforderliga skiffer, Lastbryggor vid en Lastage-plats, Degerhamn kallad, redan från Verkets första anläggning varit uppförda, men, derigenom, att egarne af ett i sednare tider på |:dels mils afstånd söder från Degerhamn anlagadt Alun-Verk, låtit till bortförande af de så kallade Kallsyrorne, eller den Alun-skiffer, som undergått rostning och lutning, de samma i Sjön utstjelpa, hamnen vid berörde Lastageplats af detta ämne, som? efter dess upplösning, dit i,ndrifvits af de Höst XJnderdäniga Skrifve!ser. 345 och Vinter vanligen inträffande sydvestliga stormar, skall blifvit i sä betydlig män uppfyld, att, enligt en af vederbörande Lots-Fördelnings-Chef upprättad Charta, med tillhörande beskrifning , för närvarande endast en liten ränna är öppen , genom hvilken 4 i 5 fot djupgåeende Fartyg kunna framkomma till lastbryggan, Sökanderne mätte frän utgörandet af Tionde pä 10 ars tid för tillverkningen vid Lofverts Bruk destoheldre vinna befrielse, sorn, pä sätt berördt ä‘r, förenämnde hamn, utan deras förvållande, blifvit till större delen gjord obrukbar, samt anledning vore att befara, det inloppet skall, utan kraftiga anstalter, än ytterligare försämras, då all'Skifferafhemtning .blefve omöjlig, och Sökanderne kornine i nödvändighet, att antingen nedlägga Verket, eller med ganska kännbara kostnader återr ställa hamnen uti dess förra skick. Detta mål, som E. K. M., genom Nådig Kemiss af den 16 sisth April, till Riksens Ständers Si3ts-Utskott öfverlemnat , hafva Riksens Ständer uti öfvervägande tagit ; Och ehuru hamnen vid lastage-platsen
» Förstår du tydligt, hvad jag nu säger, Karin? » Hon gjorde våld på sig för att qväfva snyftningarna; hans ton skrämde henne till besinning. » Anser du mig kanske för vanvettig? » frågade hon med vaknande groll. » Nej, men af allt hvad du nu förtrott mig i egenskap af läkare framgår, att du genom att hafva allt ifrån barndomen varit i saknad af en verksamhet, som upptagit dina andliga krafter, råkat i en fullständig cirkelgång kring ditt eget jag. Det är farligt sådant der andligt tröskverksarbete, der tanken blott går i ring, i ring. Det förrycker hela organismen o c h slutar ofta med svåra fall af sinnessjukdom. Du måste genast i verksamhet, o c h jag känner fältet, som passar dig. » Då hon ej svarade, utan blott stirrade hopplöst framför sig, fortfor han: » Det arbetsfält jag tänker på, fordrar intelligenta, besinningsfolla, kunniga unga qvinnor. Nu ligger det vanskött här i staden. Ja, i hela provinsen. Men under det senare året har jag ofta tänkt dig som banbryterska här. » » Du anser mig då ej för ohjelpligt tokig? » Der gled ett leende, likt en blek solstråle, genom molnen öfver hennes ansigte. » N e j, jag blott varnar dig för följderna af en sjuklig tankegång, som ytterligare-fått näring under ett sysslolöst lif. Och o m du nu är frisk nog att höra mitt förslag, så kan du redan i morgon börja arbetet — » (Slut i nästa n:r.) Några antydningar a f P. E. JR. pjkur många förstå den konsten? Hur många e En flytande tunga är icke nog. Det fins menniskor, som besitta en häpnadsväckande förmåga att producera » ord, ord, ord », men just derföre äro omöjliga i en lugn och behaglig konversation. Det fins äfven rikt begåfvade personer, utan talträngdhet, men med ett öfvermått af djupa tankar, som på denna grund icke kunna föra en angenäm konversation. Så underligt är det. Hör deremot en verklig konversatör, hur lätt och liksom af en tillfällighet han kommer in på sitt ämne, hur lekande och behagligt han varierar det, hur oförmärkt han glider öfver från det ena till det andra utan att tränga till kärnan af någonting.
Utskzs functioner utan ämnets beskaffenhet efter grundlagen, som bestämmer, huruledes ett mål, i enlighet med R. Stzs deröfver tillhöriga beslutanderätt, bör afgöras, och att således en önskningsfråga kan behandlas i sammanhang med en statsreglerzsfråga, hvilket dessutom är klart af praxis vid före - Dun iG S c }i t c m b c i* f. m gtde riksdagar, och hvarpå således ej något bevis torde behöfva anföras. Det är på dessa skäl och af den anledn. alt StatsUlA. ansett alla de frågor, sorn stå i sammanhang med statsreglertn, hafva ingått som motiver för Utskts beslut, som Utsk. ansett grannlagenheten och Reg.Ftn öfverensstämmande att framställa voterts-propnstr i dessa frågor; och att dessa icke tiora förfalla, ur visserligen Utskts åsigt. Jag respecterar hvarje ledamots häremot stridande öfvertygelse, men önskar att man ej måtte lägga Utsk. till last några motiver, som ingalunda ingått i Utskts beräkning. Jag har i denna fråga nu haft tillfälle ali utveckla mili tanke, och finner alltför val, att denna högst vigtiga principfråga blir afgjord i öfverensstämmelse med den majoritets åsigter, som vid så många tillfällen yttrat sig. HiLagerhjelm! Det ur utom ali fråga, att det icke allenast tillkommer, utan äfven åligger laga och handlägga, samt således äfven med sina förslag inkomma i andra ämnen rörtde frågor, än de, som egentligen innebära anslag. Så måste ske, och som exempel må anföras, att från StalsUtsk. har inslructionen för Pi. Sits revisorer utgått; men det sätt, hvarpå jag läst 34 §;n 2 morn. Riksd.Ordn. ger mig tillkänna, att i dessa frågor äger StalsUtsk. icke annan rätt än Ekon.Utsk. eller andra Utsk., oell grundlagen säger bestämdt, att Utskts beskaffenhet kommer icke att inverka på behandlingssättet, utan Lominer alt rätta sig efter innehållet. Också finnes en mängd af frågor, hvilka kunna framställas som exempel härpå, men deri 5 Stånds beslut göra undantag.
Samme ryss, som berättade detta, hade äfven kommit i beröring med »stillasittande» (bofasta) soegtsi, hvilka få detta namn, »emedan de tillbringa hela vintern i ide, liggande eller sittande i sina tält»15. Den första något utförligare uppgiften om folket har jag funnit i noten å sid. 110 af det nedanför anförda arbetet Histoire généalogique des Tartares, Leyden 1726. De grunda sig på upplysningar af svenska krigsfångar i Sibirien. Ryssarne hade dock långt tidigare gjort bekantskap med tschuktscherna. De kommo nämligen under sin eröfring af Sibirien i beröring med detta folk redan före medlet af sextonhundratalet. Ett sällskap jägare seglade 1646 utför Kolyma-floden till Ishafvet. Öster om Kolyma träffade de tschuktscher, med hvilka de handlade på så sätt, att de nedlade sina varor på stranden och sedan aflägsnade sig, hvarpå tschuktscherna kommo tillstädes, togo varorna samt lade pelsverk, hvalrosständer eller sniderier af hvalrosselfenben i stället16. Huru dylika resor de följande åren upprepades och slutligen ledde till kringseglingen af Asiens nordostligaste udde hör till ett följande kapitel. Under dessa resor kommo ryssarne ofta i beröring med den folkstam, som bebodde Asiens nordöstra del, en beröring som i allmänhet icke var af fredlig art. De djerfva jägare, som kraftigt bidrogo till Sibiriens eröfring, och som till och med på egen hand upptogo strid med hela armeer från det himmelska riket, tyckas ej hafva redt sig väl mot tschuktsch-folkets modiga stridsmän. Äfven de försök, som gjordes att med krigare till yrket eröfra tschuktschernas land, blefvo resultatlösa, kanske dock mindre till följd af det beväpnade motstånd, som tschuktscherna gjorde, än på grund af landets beskaffenhet och omöjligheten äfven för en mindre truppstyrka att der kunna lifnära sig. Såsom exempel på dessa krigståg, upplysande för folkets forna lynne och lefnadssätt, må följande anföras.