Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
December pröfvat Hagberg förvunnen att hafva af okynne utslagit en fensterruta hos Tunqvist och derföre saker till ansvar enligt Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841 samt skyldig att ersätta så väl Tunqvist honom derigenom tillskyndad skada med 24 sk. och för hans inställelse vid Häradsrätten med 2 R:dr, sorn i målet hörde vittnen med tillhopa 4 R:dr; och Bergstingsrätten genom utslag den 28 Mars 1844 ansett Hagberg öfvertygad att under den tid, han var anställd såsom arbetare vid alunbruket, hafva uppsåtligen med knif sönderskurit och genomborrat en till lutkokning begagnad blypanna, den Hagberg såsom eldare var ställd att vakta, och sålunda tillskyndat pannans ägare stor skada, äfvensom från Bruksarbetaren Boberg tillgripit sju sillar; värderade till 7 sk., samt under åberopande af 7 §. i Kongl. Förordningen den 15 Maj 1739 och 47 kap. Missgerningsbalken, äfvensom med tillämpning af öfriga ofvannämnde domstolars beslut dömt Hagberg att för våldet å pannan straffas med fem par spö, för tillgreppet af sillen plikta halfva värdet deraf med 3 sk. 6 r:st och undergå hemlig skrift i Möckleby kyrkas sacristia, för begagnandet af den falska orlofssedeln mista äran och böta 40 daler silfvermynt med 13 R:dr 16 sk., för tillgreppet af hänglåset höta dess halfva värde med 6 sk. och stå hemlig skrift i Rogberga kyrkas sacristia samt för fensterinslagningen böta 3 R:dr 16 sk., allt banko, med förklarande derjemte af Bergstingsrätten, alt 152 R. St. Just. Omludsm. Emb.-Berättelse för år '1849.
R:dr R:mt 400,200: — „ de mindre dito tili 119,700: och, om dertill lägges omkostnaderna för exercisen i land och i hamnarna samt exercis-expeditionerna med skeppsgossar, kanonierer och jung män, m. m., med 110,100: således för 3:ne år uppstå en utgiftssumma af R.dr R:mt 630,000: — samt i medeltal årligen af „ , 210,000: Bil. N:o i till Kongl. Maj:ls Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1856. 29 Sistnämnde belopp, sammanräknadt med här förut förslagsvis antagna årliga utgift af 320,000 R:dr ger en summa af jemna R:dr 530,000: —■ och då hvad som till öfningar och expeditioner med flottan nu finnes att tillgå inskränker sig till det å 5:te Hufvudtiteln uppförda anslag för exercis med flottans bemanning R:dr Runt 209,212: 50. samt de på Handelsoch Sjöfarts-fonden, egentligen lör expeditioner för handelns skyddande, ärligen afsalta 97,500: — tillhopa uppgående till 306,712: 50. skulle således erfordras ett tillskott af R:dr R:mt 223,287: 50. årligen för genomförande af det öfningssystem, jag tillåtit mig att för Eders Kongl. Maj: t i underdånighet framlägga, såsom, efter min åsigt, ett säkert medel att allmännare än hittills kunnat låta sig göra, bringa (lottans personal till behöflig tjenstbarhet.
Omkostnader 558,364: 9.8. 550,417:45.4. 711,885:47. 5. 724,486: 5.11. och från återstoden . 2,473,750:20.11. 2,880,819:30. 4. — 69 afdrages hvad, enligt Tull-Verkets Hufvudböcker vid hvardera Räkenskapsårets slut i Tullverket innestod . 263,361:24. 8. 248,090:41. 6. visar sig Stats-Verkets Inkomst af Sjö Tulls-Medlen till sitt Netto-belopp . 2,210,388:44. 3. 2,632,728:36.10. hvilka summor, jemförda med de vid Siats-Regleringen påräknade 2,388,000: 2,388,000: utvisa, att såsom ofvan är antydt,för år 1836 uppkommit en Brist af . 177,611: 3. 9. men för år 1836 deremot ett Öfverskott af . 244,728: 36. io. Under ofvan upptagne behållningar och fordringar, utförde för år 1837 till 265,199 R:dr 36 sk. io r:st., innefattas: a) balancen efter Tullförvaltaren Finer, hvarom inhämtas: — att då, vid dennes i Mars månad år 1837 hastigt inträffade död, inventering skett uti det under Finers vård varande Uppbördsoch Casseurs-Contoret, hade derstädes sig yppat en betydlig balance, hvilken, sedan undersökning och åtal emot vederbörande anställts, Kongl. Kammar-Rätten, i Utslag den 21 December 1838, fastställt till 172,997 R:dr 3 sk. 5 r:st., deraf Tullmedlen och hvad deri kunde inbegripas utgjorde 104,427 R:dr 7 sk. 9 r:st. samt Utgiftseller Casseurs-Cassans medel 68,569 R:dr 43 sk. 8 r:st.; — med förklarande derjemte, att förstnämnde balancesumma, genom tillgrepp åsamkad under åren 1836 och 1837, skulle med ränta derå efter sex för hundrade om året ifrån den 20
Beträffande dessa och öfriga, Riksgäldskontoret tillhörande utgifter samt de för utgifternas bestridande påräkueliga medel, upplyste Herr Departements-chefen, att, enligt en till honom af fullmäktige i Riksgäldskontoret aflemnad uppgift, detta verks ställning, förslagsvis beräknad, och upptagen i runda summor, vore, utan att jernvägslånernedlen härvid inginge, följande: 32 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Proposition N:o 1 om Statsverket 1862. Kontant behållning i Riksgäldskontoret d. 1 Juli 1862 R:dr 418,000: vid samma tid förräntade medel på kort uppsägningstid 3,757,000: — kända och beräkneliga inkomster från nämnda tid till slutet af år 1863 9,116,000: — Summa behållning och inkomster 13,291,000: Kontorets under samma tid beräknade utbetalningar af såväl anslag som lån (efter afdrag af vissa summor, som, ehuru anvisade, likväl ej komma att utgå) 12,855,000: så att enligt Fullmäktiges beräkning, skulle vid början af nästa stats regleringsperiod finnas en disponibel tillgång af endast 436,000: hvartill emedlertid kunde läggas återstoden af öfverskotten på statsverkets inkomster för 1861, hvilken enligt redan kända förhållanden kunde beräknas till omkring 2,500,000: då Riksgäldskontorets behållna tillgång vid 1863 års slut, eller början af nästa statsregleringsperiod således kunde antagas utgöra 2,936,000: — Riksgäldskontorets inkomster under nästa statsregleringsperiod (1864— 1866) hade, utan att dervid tagits i beräkning något tillskott under denna tid från Statskontoret eller Rikets Ständers Bank, eller jernvägsrörelsen, af Fullmäktige blifvit förslagsvis upptagne till 10,161,000: - Men då härtill komme:
En ledamot på andra sidan bar tyckt, att som Polen kunnat delas, oaktadt diplomatiske embetsrnän funnits, så behöfdes denna corps litet eller intet. Han har kallat dem för statsrättens förvaltare. Om man skulle betrakta, huru förhållandet är med privat-rättens förvaltare, nemi. domare och domstolar; månne någon skulle kunna påstå att, sorn tjufnader äga rum, oaktadt 11 H. 3o a 34 Den to Augusti f. ra. domstolar finnas, sä ur domstols-inrättningen foga elier intet nyttig? Så godt är argumentet. — Dernäst har samme talare sagt, alt om diplomatiske embetsman skulle finnas, så vore det nog att hafva s. k. charges d’a(Faires. Här är vedan upplyst alt diplomater af denna lägre rang icke hafva tillträde till regentens person i det land, der de äro anställde. Det plägar eljest anses som en gifven sak, att den, med hvilken man har att afhandla, den bör man finna, och dertill fordras på de flesta ställen utan tvifvel att hafva tillträde hos regenten sjelf. Man har sagt, att vi nu äro svagare än förr. Månne föreningen med Norrige icke gjort oss starkare? Det är visserligen möjligt för oss att nedsätta oss sjelfva, och vi begagna, som mig synes, alla tillfällen dertill, genom inbördes tvister. Men skole vi äfven genom yttre tecken visa andra folk, att vi försvaga oss; så skola de måhända öfverlemna oss åt vårt öde, såsom icke värda något understöd i behofvets stund. Sverige har icke flera eller förnämare beskickningar, sedan Norrige är med detsamma förenadt, än dessförinnan. Är det då skäl, att vår representation utrikes skall förhålla sig i omvändt förhållande till vår verkliga styrka? Samme talare har trott, att det vore nog om man hemtade sina politiska underrättelser från tidningarna. Jag skulle icke hafva trott, att detta varit hans allvar, om ej hans påföljande yttrande visade, att han sjelf begagnat denna källa för att få sina underrättelser. En sådan synas de icke hafva omförmält, i fråga om complimenterna mellan Frankrike och Preussen, vid den nye Konungens anträde till regeringen.
Delägare öppet, att, när han det äskar, ”genom Krono-Betjeningens handräckning "af den honom vid Skiftet tillagde ägolott, ”komma i besittning, utan hinder af hvad ”aftal som helst deremot kan vara gjordt.” Häraf lär hvar och en finna den händelse vara föresedd och beräknad, att antingen alla Delägarne, eller egentligen visse af dem som ej önskat Skiftet, skulle, missnöjde med detsamma eller böjde att med dess tillträde tills vidare uppskjuta, derom i godo öfverenskomma, och antingen sjelfve eller genom Landtmätares biträde göra en sämjedelning eller jämkning sig emellan af de Ägor, de i utbyte mot sina erhållit af de öfrige Delägarne, som sine Skiften emottagit; och då sådant omöjligen kan hindras eller förekommas, äfvensom det ej heller skäligen bör vara dem förment, då afsigten dermed vore, att bättre bereda sig på de kostnader, hvilka med de nya Skiftenas tillträdande voro förenade, så har ett sådant stadgande blifvit meddeladt, som denna §. innehåller för att berättiga den Delägare, som det åstundar, att sedermera genom Kronobetjeningens handräckning sin nya Ägolott utfå. När efter förra EnskiftesFörfattniugen blott Skiftessökanden, och dem, som med honom sig förenade, blefvo ur Skifteslaget utbrutne, kunde Storskifte för de öfrige uppgöras och lagligen fastställas; Den 6 April e. m. 3G5 detta kan icke numera ske; och häraf kan uppkomma, att Delägare sinsemellan besluta uppskof med Skiftenas tillträde öfver den derföre i allmänhet bestämde tid. I de flesta fall och när desse Delägare utgöra största delen, möter också derföre intet binder. Jag vill upplysa det med ett exempel. Ett Skifteslag består af fyra Delägare, som hvarje vid Skiftet få en lott; Skiftessökanden skall utflytta å sin nya lott, eller ock, om alla husen voro på hans, medgifva, att de andres Åbyggnader tills vidare fingo qvarstå. De andre skiftesägarne komma öfverens, att icke tillträda deras lotter och utflytta, utan jämka sig emellan den jord de fått af den förstnämde Lottägaren.
J händelse likväl sådan vöre Statsutskott tets mening, önskade jag att det sades med klara ord, samt att, då enligt min öfvertygelse, refningsarbetet i norra provincerna, är ibland de företag, hvilka i en framtid bäst komma att löna sig, anslag för detta behof matte bestämdt göras; och torde, sedan erfarenheten visat, att årligen 1,400 R:dr utöfver det förra anslaget åtgått, det nyafanslaget böra uppföras till 3000 R:dr. Den 10 Julii j. mi Bilagor till Pleni-Protocollet för den i o Julli, förmiddagen. Herr Lilljeflråle, Gil fl af: Ett yttrande utaf Herr Friherre Wrangel uti sistlidne förmiddags pleno, hör icke lämnas alldeles obesvarsdt. Herr Friherren har sagdt, att Stockholms Stad, i likhet med hvad Götheborg gjordt, borde bygga Casemer åt GarnizonsRegementerne. Äf hvad anledning och med hvad skäl Götheborg åtagit sig Casernbyggnad för der varande Garnizon, tillbör mig ej att bedömma; men jag tror att både sakeus natur och Stockholms Stads Privilegier befria Staden från skyldigheten att bygga Caserner åt härvarande Regementen Stockhohn underhåller, aflönar och bekläder sin så kallade Stadsvakt och den sflönas och defrsjeras på sasntieligs Husägares ganska dryga bekostnad, genom den så kallade Inqvarteringsafgiften, som utgår i mohn ar ÅssecuranceSumman. Stockholms egenteliga Garnizoa, Hvartill hörer GardiesRegenienterne är hitlagd, icke för Stadens skuld, blott såsom stad, utan emedan det är Konungens ResidenceStad, der Konungens och dest? högs Familie bo och Den 10 Julii f. m, *57 vistas. Det är egsnteligec för Vakthållning för dem, för vakthållning vid alla Rikets högre Embetsverk och Collegier som desse Gardner härskola vara, med ett ord att bevara och vakta, allt hvad Riket gemensamt äger dyrbarast. Att bevara och vakta sin Konung och hvad till
M. begär anslag dertill på ordinarie stat. Till extra-statsregler:n hör icke delta anslag, då lelegrafinrättningen skall blifva ett ständigt verk. Jag får således tillstyrka R, o. Ad. alt antaga SlatsUtsk:s förslag, såsom i min tanke väl grundadt. Medan jng har ordet, anhåller jag få veta pä hvad sätt de öfriga Stånden yttrat sig i detta ämne. Underl. Ridd.Secret. upplyste, att Presteoch BorgareSttn bifallit Utskrs tillstyrkande i y-de punkten. Gr. Frölich: Under sådana omständigheter, torde R. o. Ad. finna, att det icke är stort värdi att äflas mera med den här saken. Jag förmodar att Frih. Cederström afstår från sitt första yrkande, och later förblifva vid StatsUtsk:s tillstyrkande. Frih. Sprengtporten: Gr. Frölich har fullständigt vägledt R. o. Adis omdöme, för att inse, att StatsUtsk:s hela åtgärd icke innebär någonting annat än en fortsättning af samma princip, efter hvilken K. M. i detta hänseende handlat, då K. M. fann för godt, att sedan sista riksdagen anvisa på postverkets öfverskottsmedel hvad som erfordrades för bildande af en ny telegrafinrättning. Denna åtgärd var visserligen nyttig, och StatsUtsk. har derföre äfven tillstyrkt R. St. att godkänna densamma, samt att medgifva, det dispositionen äfven hädanefter finge fortfara; men den naturliga tankledningen tyckes vara den, att då K. M. kunde finna den utvägen, efter förra riksdagen, utan R. St:s anvisning, så måtte det vara lika lätt att fortfarande begagna samma utväg till anskaffande af de nödiga telegrafpersedlarna. Hvad det angår, att telegrafinrättningen, enligt K. M:s förordnande, är ställd under krigs-departementen, så kan jag icke föreställa mig annat, än att det är i disciplinärt hänseende, som den är ställd derunder; men så länge K. M. icke sjelf begärt, och R.
Den 15 Juni. e. itt. underhållande af Slottsbyggnaderna på Kungsör. Företogs till afgörande Statsutskottets , den 8 dennes på bordet lagda , Betänkande , af den 31 nästlidne Maj, om tillÖkt penningeanslag för LagComitéen. Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludviga yttrade: Goda Lagar äro för ett samhälle af största vigt. För att få sådana utarbetade, bör visserligen ingen kostnad sparas, ehuru de föreslagna 20O0 R;dr för hvardera af de arbetande Ledamöter 1 LagComiiéen synes vara mycket; heldst flere äro Embetsman häri staden, som innehafva löner förut. 1734 års Lag är i det hela ganska god, och de lagrum, sorn tarfva förbättring, hade, kan hända, kunnat lättare blifva ändrade, på satt förut varit brukligt vid Riksdagarna. Emellertid är detta icke egentligen föremålet för denna min anmärkning; det ar Lagskipningens förfall hvarpå jag önskar Högloft. Ridderskapet och Adeln täcktes fästa sin uppmärksamhet. Hvartill gägnar att använda kostnad för att erhålla goda Lagar, om de af Domaren icke enligt Lagens bokstaf toik.s? Jag har ofta, fast förgäfves, fört denna klagan och yrkat rättelse hälmi, samt meta tillsyn af vederbörande öfver ett så vigtigt ärende, men alltid utan verkan j tvertom har det slutligen hlifvit förklaradt vara smädelse att yttra cn sådan klagan, utan Dell 15 Juni. t. M, 355 afseende derpå, att den möjligtvis kunde bevisas. På detta rum tror jag mig dock kunna ansvarsfritt yttra denna klagan, hvaruti jag fullkomligen vitsordas af Kongl. LagComitéen; jag anhåller derföre att få uppläsa ett ställe ur LagComitéens Underdåniga Betänkande till Konungen, den 31 Mars detta år, sorn röret förändring med HofRätterna, och lyder sålunda: Afskrift. ”Huruvida HofRätterne, 1 deras nu varande skick, bättre tjena till bildningsanstalter för den ungdom som ämnas till Rättegångsverken, än oin Divisionerne utflyttas, torde slutligen tåla att nogare öfvervägas.
Ifall Ulsk. hade inbjudit endast R. o. Ad., hade deremot icke varit något alt erinra, ty då hade det berott på Ståndel sjelft, att besluta i ämnet, men derigenom att Utsk. ställt inbjudningen lill alla 4 Stånden, kunde det möjligtvis hända, att de 3:ne öfriga Stånden besluta, alt R. o. Ad:s beslut skall vara så och så beskaffad!, och det oaktadt R. o. Ad. hyste en helt annan mening. Dock, sedan voter:s-propos:n numera blifvit lagd till handlingarna, torde det tjena till ingenting ali vidare fortsätta denna diskussion. Uppå härefter framställd propos. fann R. o. Ad. förevande punkt icke föranleda lill annan åtgärd, än alt läggas lill handlingarne. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Näst på föredragn:s-listan före kommer Särskildta ötsk:s förslag, ang:de anslående af medel för aflöning åt kontrollörer. Då detta förslag afser samma ämne, som behandlas uti StalsUtsk:s Betänk. M 339, hvilket har sin plats längre ned på föredragms-listan, får jag vördsamt föreslå, att R. o. Ad. behagade upskjula pröfningen af Serskildta Utsk:s förslag, för alt företaga detsamma i sammanhang med StatsUtskrs Utlåt. JV2 339, rör:de samma ämne. R. o. Ad. biföll, att Särskildta Utsk:s näst å föredragms-listan förekommande Betänk. JYi 24 icke skulle föredragas, innan StatsUtsk:s redan én gång bordlagda Utlåt. M 339 förekomme till afgörande. Föredrogs ånyo Högv. PresteShs den 27 och 31 sistl. Okt. på bordet lagda prot.-utdr. M 431, med inbjudning till instämmande i af PresleSt., vid föredragning af Särskildta Utsk:s Utlåhde JM 20, i fråga om vilkoren för brä-n vi ns-till verk oi ng, fattade beslut. Frih. Raab, Adam Christian:
Ridd er skap et och /t deln har beslutat, alt bränvinstillverkning må ega rum under de af Kongl. Majit föreslagna 7 månader Januari, Februari, Mars, April, Oktober, November och December, dock så att en månad blefve den kortaste tid, tor hvilken någon skulle ega att sig till bränvinstillverkning anmäla; hvarjemte de §§, sorn med nämnde beslut stå i oskiljaktigt sammanhang, blifvit återremitterade. Preste-Slandet har bestämt tiden, då bränvinstillverkare må handteringen utöfva, till en eller två af de af Utskottet föreslagna fem terminer. Då således Utskottets förslag blifvit af tvänne Riks-Stånd godkändt, anser sig Utskottet böra inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att biträda Utskottets af Rorgareoch Ronde-Slånden godkända förslag. Derest denna inbjudning antages, lärer Ridderskapet och Adelns återremiss af 4 Sammans. Berillnings-} Lagsamt Allm. liesnärsoch Ekon.-Utsk. Ull. N:o 9. de §§, som med Ridderskapet och Adelns ofvanberörde beslut slå i oskiljaktigt sammanhang, ej böra till någon åtgärd föranleda. 4 §•
Grindar. att riksdagen redan långt framskridit, ej funnit skäl att då aflåta nådig framställning till Rikets Ständer om anvisande af statsanslag derför, dock att Vägoch vattenbyggnads-styrelsen, i händelse tillgångar till understödjande af ifrågavarande vägarbeten ej annorledes kunde blifva beredda, borde före nästa riksdags början till Kongl. Maj:t inkomma med förnyad underdånig framställning rörande detta ämne; o 9. För anläggande af en väg emellan Åsele och Anundsjö kyrkor begärdes 1860 understöd af allmänna medel, men Kongl. Maj:t förklarade under den 21 April samma år, att, derest förut föreslagna vägar emellan örträsk och Åsele samt från Fredrika till Björna framdeles skulle komma att, med anslag af allmänna medel, åvägabringas, behofvet af lättad kommunikation inom orten sålunda kunde anses för närmaste o framtiden i hufvudsaklig mån afhjelpt, hvadan och då Asele-Anundsjö-vägens uppbrytning dessutom skulle erfordra högst betydlig kostnad, hvartill bidrag af vederbörande menigheter endast i ringa mån torde kunna påräknas, Kongl. Majit funnit samma förslag för närvarande icke till någon åtgärd föranleda. En mängd färjor finnas öfver de många vattendragen inom länet, nemligen: 1. öfver Indalselfven vid Arklo, med taxa af Kongl. Majit i nåder fastställd den 20 Januari 1857 ; 2. Öfver samma eif vid Säther, med taxa af samma dag; 3. Öfver samma eif vid Liden, med taxa af Kongl. Majit fastställd den 20 September 1861; 4. Ofver samma eif vid Anundsgård, med taxa af Kongl. Majit fastställd samma dag; 5. öfver Angermanelfven ifrån Weda till Hornön, A mil, med taxa enligt Kongl. Brefvet den 28 November 1829, utfärdad af Kongl. Majits Befallningshafvande den 6 April 1840; 6.
Vid aflemnandet af förslag till ofvannämnde stater, nemligen: ordinarie aflöningsstaten för Riksgälds-kontorets embetsoch tjenstemän samt vaktbetjening, interimsaflönings-staten, expektans-staten och pensions-staten vid samma verk samt expektansstaten för betjeningen vid f. d. General-Assistans-kontoret, anser sig Stals-Utskottet böra anmäla, att de 3:ne första staterna äro till alla delar lika lydande med' de under sednaste riksdag af Rikets Ständer fastställda och utfärdade enahanda stater; deremot äro å förslaget till pensions-staten de under tiden sedan sagde riksdags slut genom afgång inträffade förändringar iakttagna; hvarjemte å denna stat uppförts, dels en af Fullmäktige, på grund af gällande reglemente, beviljad pension för en derefter afskedad Vaktbetjent, och dels den pension, som Rikets nu församlade Ständer, i början af innevarande riksdag, genom bifallandet af Stals-Utskottets Utlåtande N:o 33, tillerkänt Krigsrådet S. G. Ehrcnstams, sedermera allidna, enka Charlotta Gripenstjerna och hennes efterlefvande dotter Hedvig Aurora Ehrenstam. Vid uppgörandet af förslaget till den nya expektans-staten för f. d. GenerålAssistans-kontorets betjening, derå de på denna stat hittills upptagna, men sedan sisth riksdag med döden afgångna personer blifvit afförda, hap Utskottet tillämpat Rikets Ständers, i öfverensstämmelse med Utskottets tillstyrkan uti 42:a punkten af Utlåtandet N:o 74, meddelade beslut, hvarigenom den löntagare tillkommande ersättning för spanmål, som tillförene varit under lönerna inbegripen, blifvit bestämd till 1 R:dr 14 sk. tunnan. Med tilläggande af den upplysning, att Riksgälds-kontorets nu föreslagna pensionsstat understiger den vid sednaste riksdag utfärdade enahanda stat med 1,103 R:dr 16 sk., samt att f. d.
Prot. i83{. io Simi. a A/d, 1 Lite Häftet, S - Expeditions-Uiskottcts Memorial N;a Jo* Hvad derefter ifrågavarande tryckningskostnad samt grunden för beräknandet af ersättningen derför beträffar, får Expeditipns-Utskottefc vördsammeligen anföra: att Utskottet väl icke förrän vid Riksdagens slut kan bestämdt uppgifva hvartill den för hvarje tryckt ark af Riksdags-Bi hanget belöpande kostnad rätteligen uppgår, in en att densamma sannolikt icke kominer att understiga del belopp af 33 Rdr, 24 sk., hvarå det gjorda entreprenad-anbudet lydde, och på grund hvaraf äfven Utskottet tillstyrkte dess antagande; att ifrån Riksdagens början och till den 24 Mars tillsammans y4 ork af nämnde Bihang blifvit, genom den föreslagna enIrepreneurens försorg och på dess förskjutna kostnad, tryckte, betalningen för1 flere Tabeller och alla öfrige kostnader deruti inberäknade; samt att Utskottet, med anledning af allt detta, och kännedom tillika att han, under förutsättning af en längre entreprenad-tid, vidtagit upphandlingar och andra åtgärder, hvilka, derigenom att frågan om entreprenaden förföll, möjligen varit med förlust förenade, samt svårigheten för honom att verificera åtskilliga kostnader, får vördsamt tillstyrka, att, på sätt Motionairen föreslagit, ifrågavarande ersättning måtte efter 2a Rdr. :>4 sk., i ett för allt, per tryckt ark utgå och utbetalas emot räkning,, sorn af Ordföranden i Expeditions-Utskot • tet godkännes.. Lärande, i händelse af bifall härtill, Stats-Utskottet få sig uppdraget att om ifrågavarande utbetalning Fullmägtigc i Riksgälds-Contoret underrätta. Stockholm, den 10 Maji iS34- Efro 1 o. Memoria?, i anledning af Ridderskap ets och Adelns åt er r c mits af Expeditions Utskottets förslag till underdånig ' ikrifvelse N:o 33.. Vid justering inom Högloflige Ridderskapet och Adeln af Expeilitions-Ulskottets förslag