Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lägre lärdomsskolan har så uftagit, att höst-terminen i832, endast 8 gossar derstädes erhöllo undervisning, men fri-skolan för fattiga barn har deremot tilltagit, så att vid nyssnämnde tid 54 lärjungar derstädes fnnnos. i4 fattiga ^juta understöd af staden, af hvilka 6 vårdas i fattighuset. IVadstena och Skeninge, hafva en folknummer, den förra af *792, och den sednare af ion personer. Båda dessa städers jord, blifvit enskiftad, till fördel för jordbruket, som der utgör en 20 hufvudsaklig näringsgren. I Wadstena har korrektionsinrättniragen upphört, och personalen blifvit förflyttad till långholmen vid Stockholm. Huset har blifvit förändradt till Central-hospital för dårar, hvilka derstädes väl och ändamålsenligt behandlas. Örn dessa båda städer, har jag i öfrigt ingen ting annat att anföra, än att deras handel, handtvérkerier, skolor och fattigvårds-anstalter äro i oförändradt skick. Linköpings slott i Lands-Canslit den 19 Juni i833. G, W. HAMILTON. GUST. NORDSTRÖM. JOH. FR. STENQUIST. Pftift för Östgötha Bergsfögderi. "verk: Åtvidaberg . ... Stenvik ^ruk nied Förädlingsverk : godegård och DeGeersforss jorsjö * . khult och Gobo „ rJ'i« Önstorp, med Annaestinaeforss Hung eller Jacobslund . • !ult - • .. ilis poug, Djurshyttan och Lotorp oxh°lm ...f a idström . ’ä na och Sten med Graversfors skönnarbo, Christinaeforss, Folkström och Lämneån Jchärblacka häfla med Skärforssa holmen uti Norrköpings Stad ilan Förädlingsverk: Borggård . , ’ Gusum ’ 'Danielshammar bergsmans hammare: * Svartebo . » Djuckerö
Att deh bör gifva stöd åt anstalter af den syftning, som ifrågaställde, torde derföre ej kunna förnekas; och härmed ar Utskottets åsigt i ämnet angifven. Utskottet har alltså uppgjort nedanstående förslag. Dervid har Utskottet i det närmaste följt det af Lagberedningen utarbetade, såsom, efter Utskottets åsigt, lämpligare än motionärens. Utskottet har likväl i så målto afvikit, alt Utskottet ansett den part, som, ehuru kallad till förlikningsmöte, ej vill dervid sig inställa, icke eller vara dertill skyldig, utan att behöfva vidkännas någon påföljd för ett dylikt undandragande, så framt han derom underlättar, så väl vederpart, som förlikningsman. Utan en dylik rättighet vore friheten ej nog iakttagen; och derpå torde afseende föret)ädesvis böra fästas vid institutionens införande. Lagstiftningens egentliga syftemål synes nemligen för det närvarande blott vara att gifva form åt den institution, som den allmänna andan framkallat. För de bestämmelser, förslaget i öfrigt innefattar, äro grunderne redan antydda eller af den art, att de ligga i sjelfva bestämmelserne. Emedlertid får Utskottet erinra att stadgandet i föreslagne författningens 4 g är hetntad ur den lag, suni för förliknings-kommitéerne i Norige är utfärdad. Den synes behöflig. Hvad som under bemedling till förlikning af de tvistande yttras måste anses hafva blifvit vttradt under förtroende, och bemedlingen bör jcke vidtagas för framlockande af bevis till förmån för någondera parten. Med anledning häraf tillstyrker således Utskottet vördsamt, att Dikets Ständer måtte besluta följande: Författning angående förlikningsman: 1 8. (jäll, socken eller Siad ege, på säll sorn om val lill ledamömöter i sockeneller stadsnämnd serskildt stadgas, välja gode män, en eller flere, alt gå parter tillhanda med bemedling af förlikningar, då de derom anlitas.
»Låt blott detta rasa ut, så kommer han tillbaka till mig», men så snart han var trött vid det ena, var det något nytt som lockade honom, och Nina märkte hur deras kärlekshistoria beständigt blef ett allt äldre och äldre minne. — Hon hörde till en af hans »öfvervunna ståndpunkter». — Hos henne var kärleken oförändrad, men den hade blifvit en olycklig kärlek. Hon såg på honom med samma förälskade ögon som förr, när han, alldeles upptagen af något annat, fick detta varma, hänryckta uttryck i ögonen, som först hade intagit hennes hjerta. Han var alltid så vacker, så intagande, så barnsligt rörande, nästan komisk i sin ifver för hvad han svärmade för, och det klädde honom alltid, klädde honom så bra, att Nina endast älskade honom och var förälskad i honom. En dag fann hon i en bok en liten tysk vers, hvari stod: »Wenn er mir wäre treuer, Wär’er mir minder theuer, So theuer ist das Leben, Das stets zu fliehen droht», och hon fann deri uttaladt allt hvad hon kände. Han var för henne det ouppnåeliga, det alltid flyende, och hon jagade derefter med klappande hjerta, orolig, ångestfull och längtansfull, men mer och mer utan hopp. Hon kunde lefva af ett ömt ord och en varm blick i många dagar. Hon bäfvade ständigt för hvad som nu skulle komma, och hon måste lära sig att bära till och med den isande köld, som kom öfver honom gent emot henne, när han fann henne för öm, för ifrig efter hans sällskap, då han sjelf hade sitt intresse på något annat. En afton, då hon var ensam, kom känslan af hennes andliga ensamhet så starkt öfver henne, att hon började gråta och icke kunde hålla upp. Hon låg med armarna på bordet och grät och snyftade i höstskymningen, så att hon icke märkte, att Tofte kom in och lade sin hand på hennes skuldra. »Nina! Hvad är det då?» Hon spratt till och såg upp. »Ingenting!» och hon försökte le. »Jaså, man ligger så der och snyftar för ingenting. Hvad har händt? Du kan väl säga mig det?» »Det är bara barnsligheter», sade Nina och torkade sina ögon.
a. omnämnde contract aflemnas. 25:o Så väl 1835 som 1839 årens Revisorer hafva fästat uppmärksamhet dervid, att i Myntverkets räkenskaper kostnaderne för förfärdigade machinerier icke blifvit åtskiljda från sjelfva myntnings-kostnaden; och hafva Rikets Ständer, med afseende å hvad Myntverkets Styrelses förklaring i detta ämne innehåller, ansett sig böra i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes meddela Nådig befallning till bemälde Styrelse att, så vidt möjligt är, låta uti Myntverkets hufvudböcker inrätta serskilde conti, utvisande kostnaden för myntningen af hvarje serskild metall. 26:o
Derest dessa Ridderskapets och Adelns samt Borgare - Bevillnings-Utsholtels Memorial, N\o 41. Ståndets beslut icke frånträdas, blifva omröstningar i nyssnämnde punkter nödige; och som i afseende först å Italienska Stråhattar sistberörde begge Riks-Slånd bestämt sins emellan skiljaktige införselsbelopp derå, kommer först votering att anställas lill utrönande af contra-propositioner, sålunda: 102:0. * Den, som anser, att tili contra-proposition iden hufvudsakliga voteringen om införselstullen å Hattar: Italienska, strå-, bör antagas Ridderskapets och Adelns beslut, att derföre skall vid införsel erläggas 3 R:dr 16 sk. stycket, vo erar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer Borgare-Ståndets beslut, att Italienska Strähattar böra åsättas 2 R:dr 24 sk. införselstull, att utgöra contraproposition. För hufvudvoteringen föreslås vidare: 1 o3:o. Den, sorn godkänner Utskottets förslag, att införselstullen å Hattar: Italienska, strå- bör bestämmas till 3 R:dr stycket, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, (i:a alternativet) antages Ridderskapets och Adelns beslut; (a:a alternativet) antages Borgare-Ståndets beslut. De öfrige omröstningarne vid artikeln Hattar torde böra ske i följande ordning: io4'.o. Den, som instämmer i Utskottets af Irenne Riksstånd godkända förslag, att Hattar: andra, strå- böra vid införsel beläggas med 1 R:dr lull per stycket, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages, enligt Borgare-Ståndets beslut, införselstullen å andra Stråhattar till 36 sk. stycket. io5:o. Den, som gillar, hvad Utskottet föreslagit och trennc Bevillnings-Utskottets Memorialj N.-o 41. 55 Horn: oarbetad! j platler.
Du när jag som fattig ung man gick här nedanför i skogen och såg upp till denna paviljong, föreföll den mig som ett sagoslott och jag tänkte mig all Det är icke en dröm, men det har varit! Vet tid upp till detta rum med balkongen och de tjocka ANDRA AKTEN gardinerna som den högsta sällhet! Att få sitta der med en älskad qvinna och se solen gå upp medan ungdomsdröm. Nu är den besannad; och nu har med mig? kandelabrarne brunno ännu; det var min djerfvaste jag intet mer att önska i lifvet! Vill Du dö nu, HENRIETTE. Nej; dåre, nu vill jag börja lefva! MAURICE reser sig. jag hör hans steg i trapporna, han flåsar af oro, hans hjerta bultar af ångest att ha förlorat det dyraste. Vill Du tro att Adolphe är under detta tak. Om en minut står han här midt på golfvet. HENRIETTE orolig. Lefva: det är lida! Nu kommer verkligheten; och jag ångrar mig redan. Få se för öfrigt om Din analys kommer att visa sig rigtig? MAURICE. Det var ett dumt påhitt att bjuda honom hit, Man kan ju misstaga sig på menniskors känslor! HOFMÄSTAREN in, lemnar ett kort. BROTT OCH BROTT MAURICE. Låt herrn stiga in! Till Henriette. Detta få vi ångra, tror jag! HENRIETTE. För sent påtänkt! Tyst! in; ytterligt blek och hålögd. MAURICE försöker tala ogeneradt. ADOLPHE Se der! Hvar höll Du hus i går afton? ADOLPHE. en timme... Jag sökte Er på Hôtel dess Arrêts och väntade MAURICE. Auberge des Adrets i ett par timmar och vänta Dig än som Du ser. Alltså på orätt ställe. Vi väntade Dig på ADOLPHE lättad. Åh Gud! HENRIETTE. och skall alltid plåga Dig sjelf i onödan. Nu har God morgon, min vän! Du är en olycksfågel ANDRA AKTEN Du väl inbillat Dig att vi ville undvika ditt sällskap, och fastän Du ser att vi skickat efter Dig, tror Du ännu att Du är öfverflödig.
Kan antalet af ätter ej jemnt med 50 delas, tillägges, så långt den öfverskjutande summan räcker, en valman uti hvarje district; börande uti första rummet denna tillökning tillgodokomma districten uti de delar utaf Riket, hvarest de flesta valberältigade äro bosatta. 6:o) Valrätt bör, så vida laga förfall ej möter,., personligen, utöfvas. I händelse af laga förfall må val skriftligen afgifväs. 7:o) Valbarhet vare icke inom districtet sluten. 8:o) Blifver någon inom flera district vald, eller vill någon sig det förtroende han genom valet erhållit afsäga, vare han skyl dig, att inom 14 dagar ifrån det att han af kallelsen erhållit del, till Riddarh.Direkkn skriftlig förklaring afgifva, innehållande: uti första fallet upgift å det district från hvilket han kallelsen antager, och uti det sednare en motiverad afsägelse. På grund af dessa tipgifter ulfärde Riddarh.Direkt, kallelse lill anställande utaf nya val. Efter 14 dagars förlopp vare ingen afsägelse giltig, så vida ej laga, och af Riddarh.Direkt:n godkända, skäl för densamma kunna anföras. 9:o) Aflöning åt Ståndets valda representanter fastställes utaf R. o. Ad:n, och bör denna sättas så låg, att den mindre såsom aflöning kan anses, än såsom en städjepenning, påminnande om det ansvarsfulla kall representanten går att utöfva. Ett ytterligare skäl för den framställning jag nu tagit mig friheten göra, beder jag att till de redan framställda få lägga. — Röster höjas nemi., och dessa icke så få, hvilka med stöd af R. o. Ad:s förnyade afslag på hvilande förslag till representationens förändring, påstå, det ingen sådan förändring utaf R. o. Ad. önskas. Vära discussioner ronde denna vigtiga fråga gendrifva väl ett sådant påstående, men få hafva af dessa discussioner kännedom. Den förändring uti R. o. Ad:s organisation som jag nu föreslagit, en förändring hvilken constituerar R. o. Ad. färdig att uti en ombildad
Och då, utom det att möjligen en eller annan lönefyllnads-post kan, vid närmare undersökning, befinnas böra utgå till något högre belopp, än i förslaget blifvit beräknadt, anledning jemväl förekommer dertill, att någon ny Länsmanstjenst kan ytterligare behöfva å Stat upptagas, hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t må af Rikets Ständer begära, att till verkställighet af den maktpåliggande löneregleringen för Lands-staten, efter ofvan uppgifna grunder oeh med Eders Kongl. Maj:t förbehållen rätt att dervid vidtaga de smärre jemkningar, sorn möjligen finnas af omständigheterne påkallade, må, såsom reservations-anslag, å Sjette Hufvudtiteln uppföras i rund summa 77,000 R:dr B:ko; hvaremot af de för Länsnotarien i Stora Kopparbergs län å allmänna indragningsstatcn uppförda 432: 24., såsom arfvode för hans befattnig med storskiftes-ärendena, kan besparas så stort belopp, som motsvarar hvad han i aflöning å ordinarie stat erhåller; äfvensom de extra anslag å besparingar eller extra utgiftsmedel å Sjette Hufvudtiteln, som, enligt bilagan Litt. C., dessutom årligen utgått till ett belopp af 1,386 R:dr 17 sk., icke vidare, då-löneregleringen kan varda verkställd, behöfva såsom hittills anvisas». Uti Departements-chefens ofvanintagna yttrande och förslag instämde till alla delar Statsrådets öfriga Ledamöter. Statsrådets Vaktmästare. En af Statsrådets Vaktmästare, N. Nordgren, ingifven underdånig ansökning, alt, med afseende å den trägna tjenstgöring, denna befattning påkallade, och det ringa Bil. N:o ,5 till Kongl. Maj:ts Prop. om Statsverket, 1853. 1 Sami. i Afd. 1 Hdft. 5 'r 34 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket 1853. beloppet af de dermed förenade löneförmåner, bestående blott i en kontant lön af 200 R:dr, Kongl.
Den lyder sålunda: »Som tulltjensters beskaffenhet fordrar, att, på sätt hittills varit van»ligt och i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer, uti deras vid sista »(1823 års) Riksdag aflåtna underdåniga skrifvelse om Tullverkets förändrade »organisation, yttrat, tjenstemän vid denna förvaltning, högre och lägre, må »kunna, då giltiga skäl dertill föranleda, skiljas från deras innehafvande »befattningar och löneförmåner genom återkallande af de för dem utfär»dade konstitutorialer, äfvensom att dessa tjenster varda skyndsamt till»satta, så äger GeneralTullstyrelsen att, i afseende på tjenster vid Tull»verket, vidtaga följande åtgärder»: »GeneralTullstyrelsen låter genom anslag på dörren till dess embetsrum »kungöra, med 30 dagars ansökningstid, ledigheten af alla de tjenster vid »Tullverket, hvarå nådiga konstitutorialer af Kongl. Majit utfärdas, undan»tagande Departementchefernes, och föreslår derefter, utan afvaktan af den »i allmänhet föreskrifna tid för underdåniga förslags upprättande, hos Kongl. »Majit i underdånighet till tjenstens erhållande den ibland de sökande, som 12 »af Styrelsen pröfvas mest skicklig och pålitlig, hvarvid de öfriga ansök»ningarne tillika i underdånighet insändas.» — »General-Tullstyrelsen utnämner och förordnar till alla tjenster och »befattningar vid Tullverket, å hvilka Kongl. Maj:ts nådiga konstitutorialer »icke utfärdas, och hör ledigheten 30 dagar innan tillsättandet genom anslag »pä dörren till GeneralTullstyrelsens embetsrum kungöras.» Dessa Instruktionens föreskrifter om anslag och ansökningstid till alla tjenster vid Tullverket (med ofvannämnda undantag), ej mindre till dem, å hvilka Kongl. Maj:ts nådiga konstitutorialer utfärdas, än ock till dem, som af Kongl. GeneralTullstyrelsen tillsättas, syntes mig klara och tydliga.
Herr kotfiliel), Larl krestine, förktarabe fig till alla delar instämma Uti Grefwe törners yttrande. Herr kling t por, Qerstt, och Herr Uor atil, Larl ^xel yrkade deremot, att upptagande af ett arbete, som ej more Utskottets eget, skulle kunna blifva ett ganska farligt präjudicat. Grefwe Öe ln Gärstis Utbad fig fä förklara, att om det nu ingifna fbrstaget till Trycks frihetS - Förordning inkommit säsom Constitutious. Utskottets eget arbete, sä more witzertigcn ingen fräga om betz upptagande till ventilation, Men dä det samma inkommit säsom Tryckfrihets - Committecns, fä wägar Zag fräga Högloft. Ribderskapet och Adeln, om det icke wore alldeles stridande emot ConstitUtionen, att derom nu ingä i öfverläggning. Herr ksklmnn, Otto krestric: I anledning af hvad Herr Grefwe körner behagat erindra att Högloft. Ridderskapet och Adeln förut b.st itäk till afgörande företaga det af Constitutious. Utskottet inlemnade fbrstaget, som af Tryckfrihets i blifvit 4144 Den 12 Vctsber. blifwit författad?, instämmer jag äfwen uti desi yttra dc tanke, att anmärkningar ivid detta förslag nu kunna göras och tilt Constitntions, Utikottct hänwisas, och tror jag mig sä »lycket häldre kunna detta tillstyrkande lemna, som jag för min del är fullkomligen vswertygad, att det egna arbete Constitntions. Utskottet sedermera kommer att inlämna säkerligen blifwer nägon ting helt annat, än dek som nu blifwit Riddcrsiapet och Adelns pröfning understäldl. Herr von lstgufsvolkk. Larl (rustak K. Jag instämmer med Herr käklman och Grefwe klörner uti de delar, att Högloft.
För denna Hufvud-Titel, innefattande Mililaireoch Försvarsverket till sjös, upptager den vid sista Riksdagen fastställda Statsreglering i,242>18o R:dr, hvaruti innefattas indeldte räntor med 35,3^5 R:dr och 9,4^3 tunnor spanmål in natura, med ett utfördt värde af 47>1 15 R:dr, och voro under lönerne beräknade 14.778 tunnor spanmål. Uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition är derutöfver äskadt: 1:0 att då, till ändamålsenligt ordnande af Flottans exercis, erfordras 100,000 R:dr årligen, och således, utöfver dertill redan anslagne 45,000 R:dr, en tillökning af 55,000 R:dr, dertill måtte ytterligare anvisas ett ett nedsatt belopp till 4^.000. 2:0 att, enär Fyroch Råk-väsendets utvidgning och förbättring har till omedelbar följd ökade utgifter för Fyrpersonalens aflöning och Eåkarnes underhållande med lysnings-materialier och andra effecter, samt förefallande smärre reparationer, en oundgängelig förhöjning af årliga anslaget för Lotsoch Fyrings-Staten erfordrades af 14,000. — —■ eller en sammanlagd tillökning af 59,000. — I sammanhang härmed, har Utskottet jemväl förehaft följande motioner : a) af Hr Th.
Till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets handläggning hafva från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterade: ilo serskilde motioner af Riksdagsfullmägtige frän Gefleborgs, Upsala och Stockholms Län, innehållande förslag derom, alt åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom Båtsmäns samt KronoefFecters transporterande emellan nämnde Län och Stockholm, som sker med Kronoskjuts, mätte i stället, när det låter sig göra, verkställas sjöledes på ångfartyg, som till sådant ändamål kunde, då behofvet fordrade, för Kronans räkning förhyras; och har, såsom skäl härtill, blifvit anfördt, att skjutsningsbesvär^, som vore serdeles betungande i de Norra Orterne, der den skjutsskyldige merendels måste färdas många mil för skjutsens utgörande, skulle i betydlig moa minskas, samt alt, på sätt med bifogade handlingar sökt visas, transporterne skulle kosta vida mindre sjöledes, än landvägen; och 2:0 en af Måns Månsson från Calmar Län väckt motion, deruti han hemställt, att Ölands och Gottlands Båtsmän, då de commenderas till tjenstgöring i Carlskrona, måtte transporteras sjövägen på Kronans fartyg, samt att Båtsmän i allmänhet, när de nödvändigt skola färdas landvägen, böra, likasom Manskapet vid Infanteri-Regementena, marchera till fots, samt erhålla skjuts endast till förskaffande af deras packning.
Rödö sockens boställsinnehafvare, hemmansegare och torpare tillika med befullmägtigade från Rödö pastorats öfrige socknar, neml. bonden Olof Carlsson från Näskott och Kingsta, och torparen Pehr Lif från Kingsta, kyrkovärden Johan Jönsson från Åhs o. Ösa, befullmägtigade för både hemmansegare och torpare ifrån Åhs socken, samt f.d. kyrkvärden Nils Rask från Lien, befullmägtigad så väl för hemmansegare som torpare, från Aspås socken, för att yttra sig öfver Nordan Näldens byemäns begäran att få sig beviljadt något understöd för deras å sädesgrödan lidne skada genom hagel och oväder den 27 sistledne junii. Sedan det syningsprotocollet hvilket hölls den 27:de sistledne augusti af krono länsman Larsson, samt nämndemannen Nils Nilsson, bond. Jonas Andersson från Westerkälen, blifvit upläset, hvari skadan för Nordaneldens byemän uppskattades till circa 168 tunnor diverse sädeslag, så blefvo de på tillfrågan allmänt öfverens om billigheten af att Nordan Näldens byeman borde få någon hjelp för sin lidna skada, och stadnade efter någon öfverläggning vid det beslutet att det skulle utaf alla hemman tillskjutas två o. en half kappar korn, fullt mål, för hvarje tunnelands närvarande skattetal, och skulle hvarje torpare tillskjuta en kappe korn, fullt mål, men hvore det dock hvar och en obetaget att om han så ville tillskjuta mer, men icke mindre. Nordan Näldens byemän ega att vid instundande krono uppbörd infinna sig för att af hvarje socken få dessa beviljade tillskott, och skulle hemmansegarne äfven af sina torpare utfordra deras bidrag för att dem vid samma tillfälle leverera. Skulle dock någon torpare finnas, som icke eger någon åker, så han fått någon skörd, eller är så fattig att han njuter understöd, så är han befriad från nogot bidrag.
Clemens drog den förskräckt tillbaka; han hade ännu aldrig varit en qvinna så nära. Men han kände medömkan med den stackars slafvinnan och ansåg för sin plikt att villfara hennes begäran. – Är din herrskarinnas bostad aflägsen? frågade han. – Nej, gode broder. – Nåväl, jag följer dig. – Jag blir dig evigt tacksam för din godhet. Flickan förde Clemens tvärsöfver gatan Kerameikos och in i en gränd, der hon stannade utanför bakporten till prokonsulns palats. Porten ledde omedelbart till fruntimmersgården. De inträdde, utan att någon portvaktare visade sig. Slafvinnan bad Clemens vänta ett ögonblick på gården och försvann genom en dörr i portiken. Hon återkom straxt derefter och förde Clemens genom en korridor, i hvars ända var en dörr, på hvilken hon pekade och hviskade: – här! Stig in! Min herrskarinna är hemma. Clemens öppnade dörren och befann sig i en guldglänsande, af vällukter uppfylld budoar. På en soffa derinne hvilade en qvinna, klädd i en lätt drägt af spetsar. Skenbart öfverraskad af besöket, reste hon sig upp och betraktade honom med förvånade blickar. Clemens igenkände Annæi Domitii gemål, den sköna Eusebia, och det mod, hvarmed hans ärende väpnat honom, efterträddes plötsligt af förvirring. Han stod blyg och försagd inför den sköna qvinnan, som med största förundran i sin ton frågade honom: – Är det du, unge föreläsare? Hvad för dig hit vid denna sena timma? TREDJE KAPITLET. Theodoros. Krysanteus egde i grannskapet af hamnstaden Piræeos en landtgård, der Hermione ofta tillbragte sommarens vackra dagar. Hufvudbyggnaden var belägen på en kulle, från hvilken utsigten åt ena siden öppnade sig öfver hafvet och den lifliga hamnen, åt den andra öfver en bördig, af vingårdar och olivdungar omgifven däld. Kullens sydliga sluttning nedsteg i terrasser, prydda af trädgårdskonsten och beskuggade af åldriga träd. I en berså på en af dessa terrasser satt en afton Hermione. Hennes väninnor Ismene och Berenike hade nyss lemnat henne.
Grefwe ve Ik o^rclis erinrar, och fafont 3n-lloL;t med hwad i Riksdags » Ordningen wiv särstildte tilfällen, til iagttagande pabjudes, får Urstottet tilstyrka, at stadgandet i Regerings-Fors mens 69, 71, 97 och isz §. §., om utlottning ma aldeles utgå, och i dest ställe det, om en vowrMZssedels aflaggande intagas. Såsom en följd häraf, komme nedannämnde tz. §. ar säiunda förändras I 69 §:n inflyta i stället för orden: ' Sedan en af detta särskildta Utstötts samtliga Ledamöter blifwit utlottad, röste de öfrige samfällt," rc. Detta särskildta Ucstotts samteliga Ledamöter ros fte sedermera samfällt rc. Wid §:ns flut tillägges: Til undwikando af Mria vom stall wid Smröstmr-gen, förrän sedlar» ne upräknas, en ibland dem uttagas och förseglad astäggas. Besinnes wid de öfriges uppsummerande rösterna lika delade, ma denna sedel öpnas och gifva äecmion. Ar kluralito!: redan wunnen, bör den aflagde sedeln oupbrtt» ten genast förstöras. I 97 §- I stället för orden: "Sedan ibland desse LlcÄowr en genom lottning mgact, stola de Den 8 Mars415 öfriga samfält" rc. Med iagttagande af hwad 69 Z. ril rika rösters förekommande stadgar, stola dessa LIeötoier samfällt rc. I iQZ §. Utgä orden "En af samtelige Ledamöterne utlotta? först, hwarefter de öfrige röste man för man" rc. och i deras stalie införes: