Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle man, på grund af detta faktum, få väcka motioner, så skulle 12 sådana kunna åstadkommas i de ämnen, som denna reservation innehåller. Månne man kan föreställa sig att detta är lagligt. Jag tviflar derpå och kan man icke, på grund af en reservants framställning, komma fram med motioner, enär reservanten olagligen handlat, så kan man lika litet komma fram med motioner på grund af ett Const.Utsk:s betänk., när Const.Utsk. i det fallet olagligen förfarit. Jag förblifver vid min vördsamma anhållan att remiss måtte vägras å motionen. Hr Brakel: Hr Cederschiöld har sagt att Gr. Lagerbjelkes motion kan föranledas af ett förut fattadt beslut. Hvad var del då för ett beslut, som R. o. Ad. fattade? Jo, alt lägga betänk, i den ifrågavar. delen till handlingarne. Kan man då, af ett sådant beslnt, att lägga ett mera. till handlingarne, hemta anledn. till en motion om all ingå till K. M. med en underd. skrifvelse? Vidare har Hr Cederschiöld sagt att det är ett uptaget ärende, men det är det ej utan tvertom ett nedlagdt, ty Adeln har lagt det till handlingarna. Således kan orsaken till Gr. Lagerbjelkes motion blott vara den, att det var en under riksdagen inträffad händelse alt R. St. på officiel väg fingo veta att utländningar blifvit naturaliserade och fästningsverk nedrifna. Detta är en händelse, som inträffat under riksdagens lopp och jag medgifver att Gr. Lagerbjelke hade haft rätt att väcka sin motion, om icke grundlagsstiftaren förutsatt, all sådana händelser skulle komma till R. St:s kunskap, och just derföre skrifvit en § i grundlagen, som 4 2 Den 17 Maj. säger hvad R. St. i denna händelse har att göra. Jag yrkar fortfarande R. o. Ad:s vägran af remiss å Gr. Lagerbjelkes motion. Hr Bildt: Då Frih. Cederström fullkomligen vederlagt Gr.
Det är blott ”En som pröfvar hjertan och ransakar njurar” och denne Ende är ock densamme som är Herre öfver lifvet och döden. Herr Hugos sago-lust är vacker, det är i sig sjelft lefnadslust, förenad med sniken lust, att lära af detta lifvet (sjelf). Menniskorna borde lära af hvarandra i det dagliga umgänget, lära af andras motgångar, lära af deras vackra handlingar, lära af deras lycka – det bjuder en sann vishet – men det är hvad de allra minst vilja och förstå; en berättelse deremot om menniskor, framställande på en gång handlingar, motiver, oförutsedda händelser och slutet af det verdsliga sträfvandet och äflandet: det fäster uppmärksamheten, ingifver eftertanka, och nästan omedvetet har den hörande inhämtat någon varning, någon god idée, om icke annat någon glädje, och menniskan blir bättre under den. Hvarföre berättar man sagor för barn? icke blott för att roa dem, utan äfven att bibringa dem derunder något menskligt begrepp. Vi växa icke så ur vår natur, att icke samma drift och perception, som finns hos barnet, igenkännes hos den fullväxta blott i olika utvecklingsgrad. Herr Hugo älskade derföre berättelser, att han lärde mera af dem, i anseende till lifvet, än af de lefvande menniskorna sjelfva. Andra Bandet. Det innehåller en romantiserad berättelse från Waldemars tid, om hans olofliga förhållande till sin svägerska. Berättelsen framställer ett bevis på, att i svenska historien, så väl som i andra nationers historia, finnes ämnen, som af en poetisk fantasi kunna behandlas på ett sätt, att den kända historiska händelsen, upplifvad af diktens glans, ingifver ett lika stort och fullkomligt interesse, som framställningen af en ny förut okänd tilldragelse. Deruti förekommer likväl en idée, som måste motsägas. En munk beder en vallflicka: ”att förakta äktenskapets ring på jorden, emedan den rätta kärleken hörer icke till jorden, utan till himmelen, der hon skulle få äktenskapets klenod i sin rätta man.” Och munken tillägger: ”att det är icke som munk han beder henne härom.”
Möblerna, hvilka alla äro gamla, bestå af 3 bord, hvaraf ett stort fällbord är uppslaget midt på golfvet, en symaskin o c h omkring ett dussin trä- stolar af olika färger och storlekar. Framför fönstren hänga rullgardiner i brunt o c h hvitt samt helt smala juteväfsgardiner med bruna kornicher; från taket hänger på en grof järntråd en enkel lampa; framför kakelugnen står en vacker kamin; mellan fönstren hänger en större amerikansk trä- klocka, och på väggen midt emot sitter ett stort pappersark, upptagande » Ordnings / Regler » för härbergets gäster. I sen eder omkring på den enkla, ja, bristfälliga möbleringen ochfrågen, hvarifrån denna känsla af hemtrefnad härleder sig. Våren goda o c h tagen plats i de stora länstolarna af betsad furu, så skall jag säga eder, hvari hemligheten ligger. Den ligger helt enkelt däruti, att där icke finnes en enda sak i hela rummet, hvilken ej talar o m välvilja och medkänsla för den värnlösa ungdomen; så har allt af hjälpsamma människor plockats fram ur dolda gömmor och med välvilja och — jag älskar att tro — med bön till Gud o m förelagets framgång gifvits af goda och deltagande hjärtan. Därifrån denna känsla af trefnad och trygghet, så välgörande för både ung och gammal, särdeles för den, som i ordets fulla bemärkelse är hemlös. Om I sedan gån in i flickornas rum eller i de egentliga sofrummen, så möter eder samma vänliga gifmildhet, ja, den följer oss i köket, i tamburen, in i husmoderns lilla rum och talar öfverallt sitt kärleksfullt deltagande och uppmuntrande språk. Sedan vi sålunda sett oss omkring i lokalen, så tillåten mig att få framställa för eder, som haft godheten följa mig ända hit, en och annan af härbergets tillfälliga gäster. Denna lilla bleka flicka, nästan elt barn, är 15 år, kom i höstas upp till Stockholm från Kalmar län och fick tjänst i sn mycket fattig familj, som ty värr var lika fattig på välvilja som på mynt. Hon kom en regnig afton, utfrusen, hungrig, genomvåt o c h bedröfvad till härberget. Så snart hon hunnit hemta sig litet, skola vi låta henne resa hem, så vida vi ej kunna få en ordentlig plats åt henne.
Sam den hittills utgäende Bewillnlngett warik ut! dctz utgörande ofta ganska tryckande, tror jag att dest nu projccterade belopp till nära dubbelt högre än hitintills, skall ofelbart möta ännu större swärighcter, hwil - Deri io Octobev. hwilka mäste esser den ml fö^stagne principen ej alle» nast i wärkstUlighctcn inträffa utan i följd deraf äfwcn medföra all möi-lig osäkerhet för Skåls - Merkel, i synnerhet uti ett Land der ett olyckligt kria utblot» tat bädemedel och en sä.belydelig del af dest Arbets» folk. Jäg kan ej inse hwarföre Calculcrna blifwit fä högt uppdrifne utöfwer förra Bewillnings Sum, Man, innan ättnu Stats - Utfföttct kunnat uppgifwet och meddela Siatswcrkcls behofwcr, som jag anser wara en förtidig älgärd. Enligt min öfwertpgclse kror jag att DewillNrngens utgörande häldre borde grundat sig pä werkellig förmögenhet, än pä oftast obestämda inkomster. Om all skags förmögenhet Undcrgätt eN witz Elassification, halst i fyra Closter, och det skäligen kan medgifwas att det alltid blikwer wida lättare att kunna tajcera hwars och ens förmögenhet enligt en sädan Classificatio», än att bestämma hwars och ens inkomst, dä tror jag säkerligen att de för Staten be» höfweliga Intrader skulle pä mycket säkrare grunder kunnat päräkttas och i sitt ärliga förhällande bibel,ältit en pälitcligare likstämmighet, än l stöd af Ir.ve» näer, soM ej allenast äro beroende af olika Conjun» cturcr och mellankommande omständigheter, utan oftast wida Mer pä Administrationen, dä deremot förmögenheten mäste ojäfacktigt alltid förhälln sig enahanda äfwett uti hwars hand ben mätte komma.
Utskottet går dernäst att till pröfning upptaga de anmärkningar, hvilka blifvit gjorde vid några af Utskottet serskildt meddelade yttranden, i afseende på åtskillige inom Riks-Stånden väckte, till Utskottets handläggning öfverlemnade motioner, rörande hufvudgrunderne för Bankens förvaltning och rörelse samt garantierne för Silfver-utvexlingen* oafbrutna fortgång. Desse anmärkningar finnas rigtade emot: a) Det å Herr Santessons motion, om inoch utvexling af Silfver för Bankens räkning, jemväl i Götheborg, meddelade svar, hvarigenom Utskottet förklarat sig desto mindre kunna tillstyrka samma för - Banco-Utsfiottets Utlåtande N.-o 16. 3 slag, som det skulle blifva för Banken omöjligt att såsom bestämd pligt åtaga sig Silfverutvexling pä mer än ett ställe. Dervid är anmärkt: af Motionairen: dels att då Utskottet ej här besvarat hans motion i hvad den anginge invexling af Silfver, förmodade han med desto större anledning, det Utskottet ej haft för afsigt föreslå någon rubbning i det stadgande, rörande, sådan invexling vid Bankens bägge Låne-Contor, hvilket innefattas uti 12 §. 1 Afd. 4 .Art. af nu gällande Banco-Regleniente, som man ej kunde undgå inse, att denna rättighets fortfarande vore af högsta vigt för befordrande af Silfver-införseln, då Götheborg och Malmö voro de närmaste hamnar dertill, dels ock att, då Utskottet, i fråga om Silfver-utvexlingen från Låne-Contoren, inskränkt sig lill det förklarande, att
Majit att anslaget för denna Expedition bestämmes till K:dr 17,400: — hvilket belopp öfverskjuter den nu fastställda staten 11,503: — med 5,897: — Af bifall härtill skulle dock följa att ljuspenningarne för Expeditionen, uppgående till 260 R:dr, komme att indragas. 5:o) J sis lilieRevision uns Expedition. Kongl. Majit, som anser dea denna Expeditions stat uppförda tvänne Registrators-befathiingar böra vid andra Registratorns afgång förenas, för hvilket ändamål likväl erfordras dels att till Eegistratorns biträde förordnas en Kanslist, i stället för den Kopist, som nu är till tjenstgöring i Registrators-Kontoret indelad, dels ock att ett särskildt arfvode för vården af Högsta Domstolens Protokoll beviljas, har, med iakttagande häraf och öfverflyttning till Justitie-Revisionens Expedition af en bland Transport 29,133:92. Kongl. Vaktmästanie i Högsta Domstolen, låtit till lönesfat. för denna Expedition, på sätt Protokollet öfver Justitie-Departementsärenden utvisar, upprätta nytt förslag, hvilket slutar sig med R:dr 93,200: — hvadan och enär den nu gällande staten endast upptager 62,700: — Kongl. Maj:t finner sig föranlåten äska en förhöjning i anslaget lör Justitie-Revisions-Expeditionen af 30,500: hvarutöfver intill dess nuvarande andre Registratorn från tjensten afgår, å allmänna indragningsstaten skulle uppföras ett belopp af 605 R:dr 50 öre; men till följd af eri sådan reglering komma deremot de nu utgående ljuspenningarne, 800 R:dr, att försvinna. 6:o) Svea och Götha Hof-Rätter samt Hof-Rutlen öfver Skäne och Blekinge. C> Äfven för dessa IIof-Rätter har Kongl. Majit låtit upprätta förslag till nya lönestater, intagna uti förenämnde Protokoll Öfver Justitie-Departements-ärenden; och då enligt dessa förslagerfordras för:
Det uppdrag i afseende pä Riksens Sländers Ju s ti tiae-0 mhuds mans insäilning i Ämbetet, oell ny Suppleants utväljande* sorn i 26 §. ar Jusliliae-Ombudsmans I11- struction är åt Fulimägtige lemnadt, finnes hvarken i Regerings - Formen elier Riksdags-Qrdningen omförmäldt, ulan tvifvel derföre alt Lagstiftaren ansell det vara tydligt och klari, att så länge Riksdag fortfar, skola Riksens Ständer sjelfva utöfva den magt, eller den valrättighet, som endast i Deras frånvaro, eiler (sorn blifver det samma) sedan De äro åtskiljde* tillkommer Deras Ombud. Uli 98 §. Regerings-Formen och 63 §s. sista Moment Riksdags-Oadningen, hvarest talas om val af den Person, som skall efterträda JuslitiaeOmbudsmannen i händelse af frånfälle, stå väl icke orden: Emellan Riksdagar ne, utan i stället innan nästa Riksdag; Men emedan Ständernas egen verksamhet uli alla Deras functioner, således äfven de nu ifrågavarande, nemligen alt tillsälta eller välja Justitia» - Ombudsman, då vacance genom dödsfall under Riksdag inträffar, i anseende till tiden, icke hvarken kan eller bör upphöra förr, än med Riksdagens slut, så måsle den tidpunct, som med orden: Sta ts-Uts ko t tels Betänka liden, Q>t\j innan nästa Riksdag: efter min tanka afses: icke anses vara inne förr än "Riksmötet tilländagå It. Dermed instämmer äfven g6 §. af Regerings-Formen, som uttryckligen Ljuder, att R i k s e n s-S t ä 11 d e r och således icke Fnilmägtige i Banken och Il i k sgä I ds - Co 11 to i r e t, skola vid hvarje Riksdag förordna deras Juslitias-Ombudsrnän.
Uti ålande, N:o 4/, 7 nings-verkets fortsättning, som ock dess föreslagne utvidgning inom hela Svenska Lappmarken, eller att, om detta icke skulle vinna Rikets Ständers bifall, åt någon annan myndighet måtte uppdragas att med tillhjelp af det beviljade anslaget fortsätta det ifrågavarande verket på ett sätt, som motsvarade nutidens billiga fordringar inom ett christligt saluhallie; och den sednare motionen: att Rikets Ständer för sin del måtte besluta och hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det alla de på anslaget till Lappmarkens Ecclesiastik-Verk nu befintliga besparingarne af omkring 20,000 R:dr Banco måtte ofverl emnås till Svenska Missions-Sällskapets Direction, för att användas såsom bidrag till utvidgande och underhåll af de Skolor, hvilka genom Sällskapets försorg blifvit och framgent blifva anlagde i Svenska Lappmarken, samt att de besparingar, som hädanefter ega rum å samma Stats-anslag, äfven måtte till nämnde Direction för enahanda ändamål årligen öfverlemnas. Till en början anser Utskottet sig böra, med ledning af Stats-Yerkets räkenskaper, meddela den upplysning, att å anslaget för Lappmarks Ecclesiastik-Verk, i sednast faststälde Riks-Stat upptaget till 6,200 R:dr, blifvit år ifrån år reserverade medel, som, enligt sednast afslutadeRiks-Hufvud-Bok, vid’1841 års slut uppgingo till 16,599 R:dr 37 sk., samt att f. d. LappmarksEcclesiastik-fond, som uti Riksgälds-Contoret innes tår, utgör 67,184 R:dr 37 sk. 2 rst., derå ränta Stats-Verket godtgöres med 3,359 R:dr 11 sk. 6 rst. årligen.
Och då hvar och eri Del-ägare, innan han ingick i Verket, för att, i händelse af Brandskada , åtnjuta den dermed åsyftade ersättning, kände under hvad villkor sådant skedde och under hvad Styrelse Inrättningen var ställd, ansåg Sandsten det vara tvifvelagtigt, om det e»s vore en sådan Delägares, än mindre Riksens Ständers rätt, att föreslå eller stadga någon förändring i förenämnde villkor , med mindre sådant af alla Delägare ölverenskotnmes och af Kongl. Majtt stadfästades. Och om något missbruk eller någon oordning af Inrättningens Styrelse föröfvades, fann Sandstén det helt och hållec vara Delägarnes ensak, att genom egna föreskrifter eller Instruktioner söka sådant förekomma, likasom, att vidtaga de anstalter för Revision af Verkets Förvaltning, som de anse nödige till deras rätts bevakande. Stats-Utskottet, sorn till alla delar instämmer uti detta Riksdagsmannen Sandstens yttrande, får i öfrigt vid haAden gifva, att Stats-Utskottets ifrågavarande Utlåtande redan är bifallet af Högloft. Ridderskapet och Adeln den 37, af Högvördige Preste - Ståndet den 27 och Vällofl. Borgare-Ståndet den 24 sistlidne Januarii. Stockholm den 5 Martil lSig.. N:r 11S. Riksens Höglofl. Ständers Stats-Ut skotts: utlåtande, i anledning af Riksdagsman - Stnts^Z^iskottels Belånkanden, 475 nen Eric Mörtbergs motion om förändring i Roter ingen vid Westerbottens Regemente.
Missväxt, i anledning af motion om anvisande af medel till ett vägarbete i Jemtlands län och beredande derigenom af arbetsförtjenst åt den derstädes, i följil af missväxt, nödställda befolkning: B. lil. 516, 518, A. 518; E. IV. 192. —, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående^ anslag till beredande af arbetsförtjenst åt den genom missväxt lidande befolkningen inom Pajala socken af Norrbottens län: B. III. 516, 518, A. 518; E. IV. 192. Missväxtår, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående åtgärder till behöfvandes undsättning i dylika år: B. 1. 185, 463, A. 463, E. 484. Mjöl,och sågqvarnar, i anledning af väckt motion om utredning och ett närmare bestämmande af den rustnings-skvldighet, som må åligga dylika qvarnar, hvilka, i förening med jordegendom, en sådan skyldighet utgjort, men blifvit derifrån befriade: B. III. 93, 475, 485, A. 485. Modell-ritning, om anslag till undervisning deri vid folk-skolorna; motion al Herr Pehr Reinhold Bråkenhjelm: se Motioner. Morgongåfva, i anledning af väckt motion om upphäfvande af lagens stadganden derom: B. I. 508, 511, A. 511.
Disconters återstående osäkra fordringar, hvilken rättighet jemväl i det, sedan sistförflutne Riksdag gällande Reglemente, varit Fullmägtige tillerkänd; hvarförutan Fullmägtige, enligt 70 § i samma Reglemente, haft sig uppdraget att, efter undersökning om hvarje fordrans beskaffenhet, genom serskildt beslut, som borda upplaga alla härvid förekomna skäl och omständigheter, förordna om afskrifning af sådana berörde Discont verks fordringar, i afseende hvarpå upplyst och styrkt vore, att vederbörande gäldenärer och löftesmän, antingen genom laga kraft vunna beslut voro från vidare betalnings-skyldighet “befriade, eller ock med döden afgåtl, samt att deras concurser voro utredda och således icke någon vidare betalning kunde erhållas, äfvensom alt icke någon annan person, till större eller mindre del, stod för fordringen i belalnings-ansvar. Enligt den af Fullmägtige, vid innevarande Riksdags början, afgifna Berättelse om Disconl-Utredningens fortgång, hade, under loppet af åren 1834 GU och med i83p, influtit i afräkning å Götha Ganal-Disconts fordringar, genom Capital-afbetalningar, 23,174 R:dr <7 sk. 8 r:st., och genom godlgjorda räntor 23,472 R:dr 29 sk. 10 r:st„ eller tillsammans j\6,6l[6 R:dr 3g sk. 6 r:st; hvaremot utgifterne, i och för denna Disconls utredning, under samma tid uppgått till 6,482 R:dr 11 sk, deraf Discont-ombudets indrifnings-arfvoden samt ersättning för lagsökningsoch rättegångsm. fl. kostnader utgjort 4>586 R:dr 7 sk. 6 r:st.
Den har, med sin öfvertygelse att till en väl ordnad Fattigvård äfven hörer att, så mycket möjligt är, bereda medel och utvägar till fattigdomens förekommande, dertill satt ett kraftigt medel, i Fattigvårdens makt genom den föreslagne pligten till förskaffande af arbete äfven åt den, som endast deraf är i behof, hvilken omsorg, om än stundom förenad med svårigheter och till och nied någon gång icke utan kostnad, dock alltid, Jo5 Betänkande om Fattigvården i Riket’. när den nppfylles, mäste tillskynda Fattigvården en verklig vinst i samma mån sorn den arbetsledige personen på sådant sätt afhålles från lättja och sysslolöshet, samt hindras att såsom fattighjon än tyngre falla Fattigvården till last; Och, då förslaget ur denna synpunkt betraktas, lärer ingen obillighet deruti finnas. De öfriga föremålen äro de samma, sorn Fattigvården från äldre tider haft, och synes ej tarfva något närmare försvar, I afseende på fattigvårdens Inrättning har Commitéen förut förklarat, att den anser sig icke kunna tillstyrka någon gemensam Fattigvård för hela Riket, utan endast en Stadga med allmänna grunder och föreskrifter, efter hvilka sådan vård, likasom hitintill skett, särskildt inom hvarje Församling må besörjas; och skälen till detta förklarande tror Commitéen icke behöfva vidlyftigt utvecklas. — Det är en billig fodran , att, när inrättningar skola til 1 vägabringas genom Medborgares sammanskott, om än på. kallade af obestridliga behof och medborgerliga pligter, de, sorn dertill bidraga, måga sjelfve få förvalta eller låta förvalta hvad de sammanskjuta och sjelfve besörja styrelsen öfver Inrättningar , som genom deras egna bidrag tillkommit, när det sker på ett sätt, att ändamålet uppfylles. Det är också en erkänd sanning, att ju mera dylika Inrättningar kunna göras särskildte for vissa, bestämda områden, destobältre blir tillsynen och desto större förtroendet för Inrättningen.
Derefter ock 8edan Oeneral-Lesälkasvaren uti i:8ta Nilitär-Di8trictet akgikvit underdånigt yttrande, i kraga om en förändrad förläggning ak Lron^rin86N8 KIu83r-Il6g6M6nt6 i 8kän8lca 8täderna, lörordnade Longi. Naj:t, meclel8t Vädigt kres ak ken 3o kuni i8/ji, ritt al 8amma Lsgemente n:ne 8rsvadroner 8i;ull6 sramde1e8 sörlägga8 i Naimo, a:ne i Dand8crona, i i Vstrnl ock i i llclsingl/org, kvarjemte Lrig8-6ollegium i Läder sör8tändiga8 keträlkande: //o Äor/s/r dV^ad/ att, i kändelse staden skulle vägra att 8ina egande 8tallock magasinsk^ggnader till Lronan försälja eller mot k^ra u^Iäta, gä i försättning om anfallande as erforderliga 8talloek magasins-rum för eler förlagda Ilusar8^va«lron; 2/0 Vo/o/vono/?/// att lata uppgöra ritning ock kostnads-körslag till en stallk^ggnad as tegel oek kors-virke sor inrymmande af 2:ne 8c^vadroner8 Kä8tar; ritning ock kostnads-korslag till ett n^tt ridku8 as tegel ock korsvirke; 8amt kostnadsförslag till istandsättande, sor ame 8^vadroners ca8ernering, as Lronans inom 8taden egande, derföre alsedda, Ku8 ock k^ggnader; >?/o LZrrr/M /Zc/ro/gZ-ocg/ att lata uj)^>rätta kostnads-körslag till ett n^tt ridkug as 8tenock korsvirke, jemte ritning dera, 8amt kostnadsförslag till de gamla, bronan tillköriga, 8tallen8 kdjning ock iständsättning; ^.o ^,5. 3 ^/o ^rie/e/r M^//?rö: att lien vuelitu s,ä»un om upjltorunäe af en n^ 8talll)^Mnu6 eler8tä(1e8 8liulle korsell:!, enär 8er lletintliAU I^ronun8 8tull oell riclllU8 vore tor cle 2:ne slu8ur-8^vuclroner, 8om liomme utt i clenna 8tucl l^vurlliisvu, sullt tillrucliliAg, oell Ilorcie us LoIleZium n^^I^8U8, livitlig till^un^ur liuncle sor cle 8äluncla anllekullltu ll^FNucl8-arll6tenu i ^8tucl, i6uncl8cronu oell Ilel^nAllorA purulinu8 clel8 uti 8tuten8 sorclrin^ar ll08 8täclerna Nulmö oell 5s8tuci, 6el8 oeli ^enom tor8uljninA elieianvuncluncle »5 Llronan8 i linAelllolm e^un^e oell »k cler8täele8 torluAcle 1lu8ur-8c^vuclron clitintill8 deAUANucle l>^^»nuc1er. 8eclun, Lill söljcl lläraf, I<ri^8-0olleAium, Ilvacl sor8t lleträtlar 8tuclen ^8tacl, inliommit meä uncler^uniA unmulun, att 8taclen8 Hcl8te oell Lor^er8liu^ vu^rut utluta 8taclen8 8tull oell mgAU8in8-llu8 mect minclre IIu8ar-6U86rnen ufven i liö^et inti6Arejl68, lltesvo 8umtI>Aa cle88a ll^Mnu<ter, jemte Ltloljuncle lioli-liu8 oell tomtei', jemlilit Ivonzl.
Hennes make, parlamentsledamoten och dåvarande amiralitetslorden Sir Thomas Brassey, var icke en allenast en öm vän, som med ängslig omtanke vakade öfver henne, utan ock en duglig och energisk sjöman, hvars skicklighet stäldes på mer än ett hårdt prof. Arbetet prydes på nästan hvaije sida af illustrationer, som supplera texten. De äro utförda med synnerlig talang och åstadkomma stor effekt; deras storlek varierar från en qvadrattum till större mått, och de införa oss i en verld, för oss så främmande och öfrerraskande, att minnet deraf sent skall försvinna.Albert Bonniers förlag: ITy litteratur till juin 1005. T räldom och andra berättelser af Elin Ameen. Innehåll: Trftldom. — Lilla aptekarfrun. — Väntan. — För sent. — Giulla Saviera. — Ett misstag. — Konstnärinna och q vinna. ” Sämre Folk ”. En berättelse af Daniel Sten. Fru Ann Charlotte Edgren tillegnad. Modern. Sonen. Dottern. VÅRA ÖFVERLIGGARE Akademiska Studier af Med 52 teckningar af Bruno Liljefors m. fl. Med efterord: Ett universitet i Sveriges hufvudxtad. Bidrag till universitets frågans belys * ning af Oscar Svahn. I hög grad originella, humoristiska skildringar från våra smastadsunivrrsiiet. — Arbetet skall helt säkert mottagas med förtjusning af alla sa väl nuvarande som f. d. studenter. inb. NYA VERS af Karl A. Tavaststjerna. Vuxen för hemmet. — F&amp;gelftl der-ute 1 verlden. — Från pojk&amp;ren. Trenne diktcyklar. i eleg. Frän civilisationens utkanter Skizzer fr&amp;n Balkanhalfön af G. Wrangel. Med porträtt af konungarne Milan af Serbien, Ca rol af Rumänien och furst Alexander af Bulgarien samt med en karta äfver Bal-kanstaienia. SVEA Folkkalender för 1886. 42: a årgången. Med bidrag af Ernst Ahlgren, O. J. Bergman, Dan. Fallström, Edv. Fredin, Gh af G-eij erstam, Fr. Hedberg, Tor Hedberg, Am. Kerfstedt, Ax.