Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och som hon sitter der hopkrupen i kylan, är det som såg man ett blekt förfruset ansigte titta fram ur ett moln af rök. Hon är icke vacker. Men det fins i dessa barnsliga drag något obeskrifligt tjusande, något hjelplöst lockande, som gör hjertat vekt. Och denna outvecklade figur den är som knoppen af en obekant blomma, den eger det okändas sällsamma, spännande retelse. Man vet icke hvad den bär inom sig; man vill så gerna drömma sig möjligheterna rika och fulla. Jag känner hennes namn. Det står graveradt i plåten på kappsäcken; och jag såg det dessutom i morgse på hotellets tafla: miss Bowen från Irland. Hon reser i sällskap med en äldre dam. Hon reser synbarligen för sitt nöjes skull. Hon är således rik. Måhända dotter till en af vampyrerna, som suga hennes hemlands must, medan folket förtvinar i hjelpnös nöd. Jag sluter ögonen. Jag vill icke se henne. Regnet smattrar i droppar öfver segeldukstaket. Vinden sjunger sin melankoliska höstsång i tacklet, skutan kränger för sjöarne, än åt ena sidan, än åt den andra vaggar makligt sin tunga kropp af och an på böljorna. Min reskappa är tjock och mjuk. Jag tycker mig sitta i ett varmt rum, mekaniskt gungande stolen fram och åter. Der ligger hennes land framför mig: en härlig natur. Saftigt glänsande gröna ängar. Skogar, skiftande i tusen fina nyanser, från mörkaste barrgrönt som går öfver i svart, ända till det nyutsprungna björklöfvets lätta, luftiga ton, deri klorofyllet mera anas än skönjes. Fälten stå gula och skina i solljuset. En svag fläkt stryker fram öfver de mognande axens toppar, som en lätt skugga öfver en himmel af idel klarhet. Blanka sjöar. Öfver dem ligger luften och skälfver i sommarhettan. I dem speglar sig rymden blå och djup som ett oändligt öga med smärta i blicken, stirrande ut i verldsalltet. En härlig natur. En vacker ram till en tafla af gränslöst elände.
Vid införande af en allmän Lönereglering, genom hvilken inkomsterne för den ena tjensten blifva minskade och för en annan ökade, bör naturligtvis innehafvaren af den förra njuta ersättning för hvad han i afseende på Tjenstens godhet i accord utbetalt, men af en sämre lönad efterträdare ej kan erhålla, samt emottagaren af en Löneförbättring betala hvad han i afseende derpå mera kan erhålla af en efterträdare. För en sådan reglering erfordas en Allmän Cassa, som i förra fallet skulle utgifva och i det sednare emottaga Accords-ersättning. Utskottet, som medgifver både nyttan och nödvändigheten af en sådan inrättning och anser billigt, att den af Staten försäkras om nödige medel till dess bestånd, hemställer: att i det fall, då tillgång kunde saknas för uppfyllandet af dess åliggande, anvisning på R. Sttrs R:g:sContor må gifvas å erhållande Förskott, dock ej utöfver den nu föreslagne Summan af 100,000 R:dr, och emot skyldighet till återbetalning så fort någre Bctänkanden, N:o i32. 187 Medel inflyta; börande, vid hvarje serskild lyftning, den inträffande Tjenstesuccessionen för R. St:rs Fullmäktige uppgifvas och alla nödige Handlingar för dem vara tillgänglige samt vederbörande Cassa-Styrelse afgifva ansvarsförbindelse för Medlens återbetalning. 11:0 ExercitieEsqvadronernes Underhålls-Summa, 22,000 R:dr, ifrån början anslagen endast för Småländska och Skånska CavallerieRegementerne, bar i sednare tider blifvit fördelad på samtlige Indelte CavallerieCorpserne och bar, enligt hvad Räkenskaperne utvisa, svarat emot behofvet, dock utan att lämna någon betydlig Besparing; hvarföre Utskottet anser att den oförändrad, vid Stats-regleringen, bör på Tredje IIufvudTiteln upptagas. 12:0 Lif Gardet till Hast. Utom de af HufvudTitelns BesparingsMedel förut ulgångne Löne-tillök ningar för Befälet R:dr 3,200.
Mig synes, att Betänkandet .förutsätter, såsom högsta mätt af nationlig sällhet, det Myntförhållande, som ger Silfver i Rörelsen, till den grad, att alla Sedlar kunna genast oell efter deras fulla namn-värde till Silfver förväxlas; — mig synes, att Betänkandets hela tendence är, att skyndsamt föra Oss till detta mål af lycksalighet, som naturligtvis skall börja med en Realisation; — och sluteligen har jag trott mig förmärka, att de Medel, sorn Betänkandet framställer, bestå uti l:o Indragning af Sedelstocken, och 2'.o en anskaffande förökning i Banquens Silfver-fond. Min tanka är deremot, att Nationen kan, i både Oeconomiskt och Financielt afseende, vara äfven så lycklig med bara Pappers-pen. ningar, som med Metallerne till Mynt; emedan lyckan består i rik Production, sorn alltid åtföljes af stor Population; hvilket åter ankommer pä Näringarne, National idoghetens sysselsättning till stor verksamhet, hvartill penningar blott är medel, och lika godt i papper, som i Silfver, blott att Papperet icke brister i förmågan att verka såsom medel. För denna satts ligger bevisningen i sjelfva vår egen erfarenhet. Eller hvilken tid var väl Sverige, i Oeconomiskt afseende, mera lyckligt, an jnst ifrån 1789 till 1800; under hvilken tid vi likväl icke ägde annat Mynt än papper, utan all slags Silfver-fond. Vår Banque har i 42 år varit fonderad på Silfver; men under hela denna tid hafva vi ej mera än i 14 högst iy år förmått behålla Silfret i Ben 15 April. 49,3 mynt-rörelsen; och denna stora erfarenhet får då ingenting betyda? Det ligger oemotsägeligt i sjelfva sakens natur, att hvarje gäng vi hemsökas af ett eller två missväxtår, sa mäste vi antingen åter tillstänga vår Banque, eller också se vår hela Silfver-massa öfvergå till Utländningen; och jag frågar, är detta för Oss, som vanligen en å tvenne gånger i hvarje decennium hemsökes af missväxt, icke nog bevis på Silfrets otjenlighet i vår Mynt-rörelse?
Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta och vid nästföljande riksdag framlägga förslag till ny fördelning af städernas båtsmanshåll. 4 Sammans. Stats.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande 3. Med anledning af dessa till Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnade motioner, får Utskottet nu sitt utlåtande afgifva. i Dervid anser Utskottet sig först böra fästa uppmärksamheten vid följande förhållanden, nemligen: att vid sistlidna riksdag Bikets Ständer, enär en förändrad organisation af sjöförsvaret i dess helhet var under pröfning, och vid sådant förhållande det ej vore lämpligt att till Kongl. Maj:t inkomma med särskildt förslag till närmare bestämmelser i fråga om förändring i utgörandet af båtsmanshållet, hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i nåder taga i öfvervägande, huruvida icke, utan skada för sjöförsvaret, någon del af båtsmanshållet kunde hållas vakant samt de derför inflytande medlen användas dels till förhyrande af matroser för sjötjensten, dels till ökad öfning för flottans öfriga manskap, samt att Kongl. Majit i sådant fall ville till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition i ämnet; att Kongl. Majit vid innevarande riksdag uti sin nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof gifvit Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Majit till alla delar gillat ett af Chefen för Sjöförsvars-departementet afgifvet underdånigt betänkande, uti hvilket blifvit föreslaget, bland annat, att en ombildning af flottan skulle ega rum, och densamma delas uti tvänne särskilda afdelningar, med benämningarne: Kongl.
Ursprungligen hade jag, sanningen att saga, något funderat på att styra kosan direkt från Köpenhamn till London, men båten dit hette denna gång » Kristian IX », och jag befarade, att jag kunde glömma att taga hatten af mig, när jag passerade landgången, eller begå något annat majestätsbrott, i hvilket fall jag naturligtvis blifvit arresterad, och dertill hade jag icke tid. En gammal bekant försäkrade mig visserligen, att det icke var så farligt i Danmark som det låter, och han anförde ett ord-stäf, kanske icke så artigt som expressivt: » De danske liunde gjöe (skälla), men de bide ikke ». Sjelf hade jag dock tillfälle erfara, att något slags krigstillstånd måtte råda på mer än ett satt i det gamle Kongens Kjöbenhavn. Jag hade nämligen fått i uppdrag att till en vän derstädes medföra några flaskor vin från Stockholm, naturligtvis icke liemmagjordt, utan en gång i verlden verkligen importeradt. Att jag fick betala tull i Köpenhamn för att föra det med mig upp i staden, var ju alldeles i sin ordning, men jag debiterades på tullnotan deijemte ett litet extra belopp under rubriken » krigsskatt ». (Honni soit qui mal y pense! För öfngt var sig allt temligen likt. Väl stod ruinen efter Kristiansborgs slott och gapade med sina vidöppna fönster, men utanför satt Frederik den syvende på sin gångare, lika gemytlig som alltid, utsträckande handen åt sitt trogna danska folk, helt godmodigt påpekande förödelsens styggelse och be-hofvet af en restaurerad konungaborg. I fall de politiska förbrytelserna bli alltför talrika, kan det ju dock kanske snart nog uttänkas någon användning för de tomma salame. Nog af, jag lemnar den danska politiken i sitt värde och återgår till min resa. Eftersom färden till London på redan anförda skäl föreföll mig något vågad, återstod det att finna någon annan utväg, och si » Aurora » låg vid Toldboden med kurs på Kiel. Jag tog alltså morgonrodnadens vingar och flög, om icke ytterst i hafvet, så åtminstone så pass långt, att jag sedan till lands lätt kunde nå den fria riksstaden Hamburg.
Enligt » Helsovännen « bör det i början drickas tämligen utspädt med vatten, sedermera allt starkare, ÄR 3:DJE DRAGNINGEN I KULTURHISTORISKA (grundlag-d å r 1 8 5 4). 2 — 3 glas om dagen, under ett par månader. FÖRENINGENS LOTTERI Äfven den svåraste reumatism lär kunna botas på konst-, industrioch slöjdföremål. genom denna enkla kur, och hoppas jag, att 2773.1 äfven » gamla Hanna » måtte bli kurerad FÖRSÄLJNINGSMAGASIN: Lotteriet omfattar 10,000 VINSTER, värda därigenom. Ung fru. VÄL SORTERADT LAGER AF DE MEST MODERNA PJÄSER MED STARK FÖRSILFRING OCH FÖRGYLLNING. 175,000 KR., och med hufvudvinster AFNÖTTA OCH SKADADE PJÄSER EMOTTAGAS T L I L REPARATION SAMT FÖRSILFRING OCH FÖRGYLLNIN G. akticbolag t. e x. Viktoria erhåller Ni O.+j %. värde. Lottsedlar till 2 OCH 3 KR. sälVänd Eder till närmaste agent för något af Kronor m. fl. dessa aMwbolag. Rcspondens. alla boklådor. jas [1939] större b e l o p p kunna vinnas genom k ö p af — Ka 62 års dam, som insätter 1000 kr. uti bolaget New-York, erhåller årligen 101 kr. 53 Öre med vilkor, att kapitalet efter hennes död tillfaller bolaget. Agent. — I Allmänna Lifförsåkringsbolaget, adress Stockholm, är bäst att placera lifrimtan å STOCKHOLM. kapital, som ej skall återbetalas vid dödsfall. PRIS PR KONTANT 27 KRONOR 50 ÖRE. Mcdlern Öfver (&gt;0 år erhåller circa 9 / %• Försäkrad medlem af Allmänna LifförsäkringsObligationerna säljas äfven på MÅNATLIGA AFBETALNINGAR på följ. vilbolaget.] kor: EN obligation erhålles mot 13 inbetalningar af kr. ; TVÅ N:R 761.
Af denna verksamhet förvarar äfven fäderneslandet värdefulla minnen, vittnande om Hedenborgs under mångårigt vistande bland främmande folk och i aflägsna länder alltid fortlefvande kärlek för fosterbygden. Om ock vårt land, bland de många lysande namn som pryda dess vetenskapliga häfder, ej saknat män, som i kunskaper och forskningsifver kunnat täfla med Hedenborg och fastän flere öfverträffat honom i snillets ingifvelser, torde dock få hafva funnits, som så träget arbetat, med så oegennyttigt nit hängifvit sig åt vetenskapen; — och svårligen torde någon kunna nämnas, som af en hel lefnadssträfvanden slutligen för egen del skördat så ringa fördelar, och vid en sen ålder så varit i behof af, men derjemte egt så rättmätiga anspråk på fäderneslandets erkänsla och understöd. I betraktande häraf kan Stats-Utskottet icke betvifla, att de i förutnämnda hänseende inom 2:ne ltiks-Stånd gjorda framställningar skola behjertas, samt hos Rikets Ständer vinna allt det afseende, som de anförda omständigheterna onekligen påkalla; och Utskottet, som föreställt sig, att ett större anslag på en gång skulle, med afseende på Hedenborgs höga ålder, för honom vara ett lämpligare understöd, än en årlig pension till mindre belopp, får således tillstyrka, att Rikets Ständer, såsom en gärd af erkänsla och aktning för Professor ITedenborgs ännu vid en långt framskriden ålder fortsatta vetenskapliga verksamhet, måtte tillägga honom en gratifikation för en gång af 4,000 Riksdaler Riksmynt, att af Riksgälds-kontorets medel utbetalas. Stockholm den 30 Januari IBBO. Stals-Utskottels Ullätande N:o 54. 5 N:© 54. Ant. lill Exp.-Utsk. den 2 Febr. 1860. kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt flätja om ersättning från Statsverket till aflidne Skeppstimmermannen .1.
Banco, Befälhrde Amiralen förmodade att en bättre hamn möjligtvis för ringare pris stöde att inrätta pia flacka kusten i Granskapet deromkring hälst det vid Degerhamn uppskjutande stenrefvet lägger betydliga binder i vägen för denna hamns förbättring, och, genom dess för ändamålets vinnande oundgängliga genomsprängning, förorsakar de fleste både svårigheter och kostnader, hvaremot för hämtningen af den tili fästningsbyggnaden i Carlscrona erforderlige kalksten, Kronan, utom Degerhamn, äfven begagnar andra lika så Osäkra redder, nemligen Grönhögen på sydvestra och Sandviken på nordvestra kusten, der jemväl den största och bästa stenen skall finnas att tillgå. Häröfver hörde, hafva Lowers Alunverks Intressenter hufvudsakligen anfört, att de ansträngningar och kostsamma anstalter Interessenterne årligen måst vidkännas för Degerhamns hamns vidmagthållande ej Betänkande ii. i5 voro förenlige med Lowers bruks bestånd, och att, i händelse samina hamn skulle lemnäs åt sitt öde eller ytterligare försämrande, följden oundvikligen blefve icke allenast Brukets nedläggande och totala upplösning, till kännbaraste skada så för I ntressenterne sjelfve som för hundradetals bushåll, hvilka derifrån hämtat deras arbetsförtjenst och lifsbergning, utan äfven K.
Alt sedan GuldVerket blifvit nedlagt, och ändamålet med de dertill gjorde anslag af Kronan tillhörige hemman och lägenheter således upphört, desse ej kunna betragtas annorlunda, än som vanliga Kronohemman, då de icke funnos bland Kungsgårdar uppförde samt följagteligen voro skatteköp underkastade; och att, då enligt hvad Handlingarne upplyste, åboiätt till desse Hemman icke funnes, utan företrädesrättigheten till skatteköp tillhörde den förstbjudande, lösningsrätten tillkornme Hrr Adlerbrant och af Wetterstedt, så mycket säkrare, som, utom dem, veterligen icke någon i berörde afseende sig anmält. 2:0 Att, då bemälde Herrar i liqvid om Skatteköpeskillingen erbjudit såkallade Tullgarnsräntor, hvilka gåfvo förmånsrätt till Skatteköp framför deni som dylika räntor icke ägde, de följagteligen äfven voro på denna grund till ifrågavarande lösen företrädesvis berättigade, serdeles som de på desse hemman, bestående af 5 \ Mantal, erhållit R. St:rs anvisning, i stället för Rådmansö Kungsgård, hvilken Egendom, utgörande 7 Mantal, K. KammarCollegium förklarat dem vara berättigade, att för deras skatterätts fordran inlösa, och af hvilken förmån de ock ostridigt kommit i åtnjutande, om ej R. St:r gifvit retroacliv 34o Stats-Utskottets verkan åt 1809 års RegeringsForm , hvarigenom Kungsgårdar förklaras vara från Kronan inabalienabla; samt 3:o Att då innehafvandet af oliqviderade
Jag är här och du är ju också här. Jag forskar likväl inte efter hvarföre du är här." "Ja, emedan du känner mina planer..." "Dina planer vid Imatra, gode Erik? Vet du, till kunskap om dem kan jag endast drömma mig och det har jag gjort i natt. Ja ja, jag drömde verkligen i natt om dig och att vi voro..." Ett muntert skratt afbröt fortsättningen. "Vi voro?" upprepade Erik något orolig, "vi voro?" "Hvad mer, kusin Erik!" inföll Jenny helt naivt, och stora svettdroppar af ängslan frampressades på Eriks panna då hon med en utomordentligt skalkaktig blick på honom fortfor: "Vi voro, hvad jag länge förutsett skulle inträffa, vi voro, du och jag i Helsingfors." "Jaså, inte förlofvade!" sade Erik med lättadt hjerta för sig sjelf men ansåg dock för tidsoch platsenligast att något skarpt tilltala sin kusin. Dessutom kände han sig i viss mon förnärmad genom det gyckel Jenny uppenbart tillät sig med honom. Han sade derföre: "Jag kan inte gilla dessa tokerier. Du vet att jag menar det uppriktigt väl med dig och jag fruktar..." "Nåväl Erik", föll den unga tärnan honom, plötsligt alldeles allvarsam, i talet, "nåväl, jag vill då också uppriktigt berätta för dig min underliga dröm i natt. Tänk sedan om mig hvad du vill." "Berätta!" sade Erik icke utan en viss nyfikenhet. "Vi voro i Helsingfors, du och jag, kusin", började Jenny, "och vi befunno oss i ett stort sällskap. Der talades mycket om allehanda allvarliga ting, om folkets rätt och nationalitet, om gammal och ny kultur och andra stora lifsfrågor. Jag tyckte, i drömmen förstås, att det var mycket uppbyggligt, i synnerhet då en af talarne med varm vältalighet skildrade sitt ur seklerlång dvala uppvaknande folks stora framtidsförhoppningar och tillika med varnande stämma hotade med andligt beroende och undergång om detta folk skulle lita på någonting annat, än sina egna krafter; men han sade att dessa krafter voro två och att man icke behöfde misströsta om framgång ifall de inginge en förening med hvarandra.
Det utlåtande, som nämnde Utskott, i anledning af denna nådiga framställning, under deri 8 Juli samma år afgaf, innehåller, bland annat, följande; ”Sedan Utskottet ”öfver väga t, att, enligt äldre stadgar och författningar, all jord af krono” skalleoch frälse-natur bör vara underkastad ständig rotering, har Utskottet trott sig finna, alt, bland undantagen från extra rotering, äfven all så beskaffad jord borde innefattas, och af sådan anledning föreslår Utskottet derföre, att, i stället för sistnämnde rotering, med ständigt kneckte-och båtsmanshåll, enligt de i hvarje provins förut gällande roleringsgrunder, eller, der sådana icke finnas, efter nya, med afseende på hemmanens förmåga att draga rotering lämpade grunder, må beläggas alla vid 1811 års rotering antecknade hemman af förenämnde beskaffenhet■” och hemställde Utskottet, att, derest Piikels Ständer bi föllo utskottets förlag, det måtte öfverlemnas till Kongl. Maj:t att om verkställigheten deraf låta besörja, dock så, att de på detta sätt tillkommande ordinarie rotarne blifva ställda på ständig vacanee, emot en årlig afgift lill stats-verket, då den rotefrihetsafgift, sorn af ifrågavarande hemman dittills varit erlagd, kom att upphöra. Emot detta Utskottets förslag väcktes anmärkningar inom tre riksstånd, hufvudsakligen härledde deraf, att Utskottet ansågs icke hafva varit behörigt att detta förslag väcka, och uti nytt utlåtande af den 20 September frångick Utskottet sitt tillstyrkande, dock med förklarande derjemte, att Utskottet fortfarande ansåg kronoskatteoch frälsehemman ej böra i extra rotering deltaga. Sedan detta utlåtande af samtlige riksstånden blifvit bifallet, afläto Rikets Ständer, under den 17 December samma år, lill Kongl. Majitfen underdånig skrifvelse, uti hvilken, bland annat, förekommer ”alt, efter hvad genom Rikets Ständers år 1810 fattade beslut, varit åsyfladt, extra roterin - 14 Kongl. Maj:ts Nåd.
Vattenledningens framtida underhållande borde af Flottan besörjas, samt att deremot de i5oo R:dr, som Carlskrona Stads Innevånare erbjudit sig att för denna underhållskostnad årligen utgifva, och för hvilkas erläggande serskild förbindelse borde affordras Staden, skulle till RiksgäldsContoret ingå. Vid den handläggning, som detta ärende sedermera undergått, hafva, i afseende på den vigtiga och kostsamma anläggningens verkställighet, tid efter annan sådane omständigheter och betänkligheter sig yppat, som satt K. M:t i nödvändighet, att låta vidtaga flere förberedande undersökningar och åtgärder, på det de af R. St;r anslagne medel, till större eller mindre del, icke måtte utan väsentlig nytta för sitt ändamål användas. Oundvikeligt uppskof i arbetets företagande och utförande har häraf blifvit en följd; och då alla de kostnader, som hittills, till nödige upplysningars ernående och undersökningars anställande, erfordrats, utgått af de på RiksStatens io:de HufvudTitel för »SjöFörsvaret anvisade medel, har ock det af R. St:r beviljade ofvannämnde anslag ännu icke blifvit anlitadt. Det är vid ett sådant förhållande, som K. M:t alltså nu finner sig föranlåten härmedelst hos R. St:r föreslå, att det redan beviljade men obegagnade anslaget för en vattenlednings anläggning vid Carlskrona må förnyas, på det någre hinder för detta arbetes fullbordan - a3 Stats-Utskottets de, så fort omständigheten sådant möjligen kunna medgifva, icke må möta. K. Mt. förblifver It. St.T med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. GARL JOHAN. •T. Nordenfalk. Då härvid förekommer, att It. St:r, med afseende å behofvet af ifrågavarande Vattenledning, såsom ägande ett oskiljaktigt sammanhang med Rikets Sjöförsvar, redan vid sistlidne Riksdag anslagit 16,666 R.*dr 32 sk. B:co årligen under fem år, till utförande af ofvanberörde företag, efter den plan som K.
Fullmägtig icke får väljas utom Domsagan, torde det vara mindre magtpåliggande, att han skall vara vald äfven af det Härad, inom hvilket han har sin bostad. Jag anser således mindre vigtigt, antingen man antager Herr Hjertås eller ConstitutionsUtskottets redaclion. Grefve Frölich, David: Lika med de flere Herrar, hvilka ansett nödigt att försäkra sig om, det BondeStåndet icke må blifva för fåtaligt, och att alla orter i Riket af delta Stånd må varda representerade, 134 Den a5 Maji. finnér Sfven jag nödigt förändra i5§. Riksdagsordningen derhän, att en Riksdagsman bör blifva vald för hvarje Domsaga. Men derföre kan jag icke anse nödigt, att inskränka BondeStåndets valrätt så långt, ali det icke skulle vara tillåtet att taga en Riksr dagsman, som bor utom Domsagan, i fall en pejson funnes inom nästa Domsaga, som bade större förtroende. Å andra sidan vill jag icke inskränka valrätten derhän, att om inom Domsagan flere än en funnos, hvilka bade allmänt förtroende, det dock må vara tillåtet att välja flere. Då jag således redogjort för de åsigter, enligt hvilka jag går att föreslå en redactionsförändring, hoppas jag den skall innehålla, hvad Herrarne allmänt synas önska, och hvad som är förenligt med en nödig frihet för Landet. Jag föreslår, att i5 §. Riksdagsordningen må erhålla följande lydelse: Allmogen i hvarje Domsaga välje, efter hemmantalet, till Riksdagsman af BondeStåndet, minst en Krono-, Kronoskatte-, Frälseeller Frälseskatte-Hemmansegare, hvilken icke tillförene hört till annat RiksStånd, eller någon ordinarie beställning i Rikets tjenst innehaft. Genom en så beskaffad redactionsförändring har Allmogen full rätt att välja en eller flere Ledamöter inom eljer utom Domsagan. Följden häraf skulle likväl blifva, att man icke kom att välja Häradsvis, utan Domsagevis, hvilket jag tror vara öfverens - Deu Maji.