Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den ångestfulla Frigg kom då på den tanken att med ed förpligta alla varelser och alla ting att icke skada Balder. Så allmänt älskad var han, att gudarne trodde, att ett försök därmed kunde göras. Det finnes lif i allt, äfven i det som för oss synes liflöst. Det finnes en ordning, hvari hvarje varelse och hvarje ting har sitt rum. Elden, vattnet och luften lyda sina herrskare, stenarne, malmerna, örterna och djuren bilda samhällen och slägter. Och genom hela skapelsen spänner Urd trådarne af de lagar, som bjuda vördnad för det heliga. De oskyldiga tingen rysa för edsbrott. Endast bland de själar, som fått ett personligt öde, finnas trotsare af nornans stadgar; men för dem finnas också straff. Så långt som gudarnes välde var erkändt, ja än längre, aflade alla skapelsens varelser och ting eden. Aldrig hafva godheten och rättfärdigheten haft en segerrikare dag än den, då den ädlaste af asar tillförsäkrades trygghet genom en ed, som uttalades af alla himmelens stjärnor och upprepades af luftens, hafvets och jordens innebyggare, af alla bärg och dalar, af alla skogar och öknar, en ed, som genljöd från Urds och Mimers riken, ja från Jotunheim, där jättarne sade sig vara alla gudars fiender, blott icke Balders; ja från själfva Nifelheim, där äfven farsoternas och sjukdomarnes andar med bleka läppar uttalade förpliktelsen. Bland de varelser, som aflagt eden, fanns blott en, som icke ämnade hålla den: Loke. Han betraktade hela edsförpliktelsen med löje. Det fanns också varelser, som icke aflagt eden: Ivaldesönerna i Ulfdalarne. Men bland dem var Valand den ende, som skulle haft hjärta att skada Balder, ty hans hämdlystnad var omättlig. Ting funnos också, till hvilka edsförpliktelsen ej kommit.
Enligt Stats-Rådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, täckes Kongl. Majit i Nåder gilla och, bifalla, hvad uti förevarande mål blifvit af Departements chefen i underdånighet yttradt, föreslaget och hemstäldt. Ex protocollo C. O. Vougt. 20 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 30. Ant. till Exp. Utsk. den 14 Dee. kl. 6 e. m. Kong7. Majlis nådiga proposition till Rikets Ständer, rörande befrielse för de vid Kongl. Maj:ts Beskickningar ä utrikes orter anställde enhetsoch tjenstemän från bevillning ä den del af deras aflöning, som. utaf Norrska Statens medel bestås; gifven Stockholms Slott den 2 December 1847. Sedan, genom den år 1835 utfärdade Bevillnings-stadga, blifvit föreskrifvet, att bevillning skulle utgå af de å minister-staten anvisade löner, liar Kongl. Maj:t, i anledning af den klagan, åtskillige vid Kongl. Maj-.ts beskickningar å utrikes orter anställde embelsoch tjensteman i underdånighet fört öfver Kammar-rättens ocb Öfver-slålbållare-emhetets sammanstämmande beslut, i fråga om debiterad bevillning och centonal å minislerstatens löner och traktamenten för åren 1836 och 1837, under den 29 November 1839 nyssberörda beslut hufvudsakligen gillat; och hafva äfven sedermera, eller från och med år 1838 till och med år 1846 dylika afgifter blifvit desse embetsoch tjenstemän årligen påförde.
Af förutnämnde Committerades yttrande har Utskottet inhemtat, att, då Regements-läkare åtnjuta i lön 700 R:dr, men vid afskedstagande! erhålla i pension endast 400 R:dr, de föreslagna arfvodena åsyftade att bereda Regements-läkarne tillfälle att, när de genom ålder och tjenstetid blifva till pension berättigade, kunna från tjensten afgå till reserv-läkaré-befattningar, utan minskning i förut innehafde löne vilkor, hvarigenom vunnes den dubbla fördel, alt den egentligen activa Fält-läkare-corpsen bibehölles mera tjenstbar, och att armeen, i händelse af krig eller eljest, när så kunde erfordras, hade att påräkna ett större antal Läkare, än som nu förefinnes, och hvilket vore för ändamålet alldeles otillräckligt. På de sålunda anförda skäl och då Utskollet jemväl måste förutsätta, att de föreslagna reserv-läkårne må kunna under fredstid äfven blifva att inom serskilda landsorter påräkna för den allmänna sjukvården, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, såsom arfvoden till 20 Reserv-läkare, å 300 R:dr hvardera, å stat uppföra det äskade beloppet, 6000 R:dr, med underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att reserv-läkarne, så vidt ske kan, i fredstid blifva använde vid allmänna helso-vården i de landsorter, der behofvet påkallar ett ökadt läkare-biträde.
Jag har blott velat rätta ett misstag i den siste Talarens anförande. Den del af Skaraborgs Län, der förlägenheten varit så stor, är just den, der Skiftesverket icke gått framåt, och just derföre är Jordbrukaren der skuldsatt. Då Jordbruket genom enskiften blir upphjelpt, blir äfven förlägenheten afhjelpt. Jag anhåller om bifall å Utlåtandet. Herr Munck af Rosensköld: Jag vågar äfven försäkra, att den Allmoge inom Skå - D t n ag Maji. aa i ne, sora är mest skuldsatt, är just den, som blifvit inledd uti enskiften. Dessa äro i det hela visst nyttiga för det allmänna,^ men icke för alla dem, som blifvit uppmuntrade eller tvungna till att taga dem. Herr Ribbing j Arvid: För min del tror jag både bidrag och lån vara otillräcklige, så länge Skiftesstadgarne äro så stränga, sora nu. Man har till och med bort, att åboer blifvit tvingade lill skifte, ehuru kostnaden derföre uppgått till fulla värdet af den deras egendom, som skolat skiftas, hvaraf ej sällan varit följden, att de måst gå ifrån densamma. Jag tror att detta anslag kunde besparas, om man vidtog den föreslagna åtgärden, alt då kostnaden uppgick till mera än vissa procent af egendomens värde, enskifte icke finge ega rum. Jag anhåller om återremiss af Utlåtandet. Hans Eoccellence Herr Grefven och Land t Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Statsoch EkonomiUtskottens ifrågavarande Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till återremiss deraf. tRopades några Ja, jemte starka Nej. Herr von Hartmansdorff_, August: För min del anser jag säkraste sättet att bespara sådana utgifter, som den ifrågavarande, uppkomma derigenom, att man icke gör 111 Den 2g Maji. så stränga författningar, som Skiftesstadgan, alt den mera stjelper, än hjelper. Jag anser det således vara häst att återremittera denna fråga, och uppskjuta dess afgörande, intilldess man får se, hvad Ständerna göra med Skiftesstadgan. Grefve Posse:
V i begynna bär nedan redovisningen öfver hittills influtna medel. Öm hängifvenhet gentemot föräldrarne, rö- rande omsorg för de mindre syskonen, husmoderlig omtanke för tjänstfolket — hvem känner ej till dessa älskvärda drag hos våra små döttrar? Men hvem har icke som motsats därtill äfven gjort sina iakttagelser af ett trotsigt, hersklystet väsen, passionerade vredesutbrott, barnslig sentimentalitet, anlag för despotism, förgyllda af ett älskligt pladder hos små prinsessor af alla åldersklasser intill mogenhetsåldern? I alla gryende fel, i hvarje kränkning af finkänslighet och kvinlig takt, i hvarje utbrott af passion hos döttrarna bör modern känna en förebråelse mot sig själf, en påminnelse om sin heligaste plikt — själfbehärskning. Håller hon icke sitt eget känslolif i tygel, är hon det nyckfulla, uppbrusande, excentriska elementet i hus och hem, då för hon med ofreden vid den husliga härden nervositetens smittsamma sjukdomsfrö in i familjen. Hennes döttrar skola lika säkert falla ett lätt byte för denna nutidens farsot, som hon själf gjorde det. Där kroppens och själens harmoni stores af nervositetens anda, skall modern fåfängt sträfva att odla de skönaste blommor, det husliga lifvet bjuder oss — helsans rosor på barnens kinder. Just nu! Just nu är ögonblicket inne, när 1 boren låta edra goda tankar bli till gärning, I alla vänliga läsarinnor, som från första stunden ämnat med edert lilla strå till stacken bidraga till allas vår skollofskoloni. N i har dag från dag skjutit upp — det brådskade j u ännu ej, menade N i; men nu bli vårdagarne allt längre och ljusare, de fly så snabbt sin kos, att innan vi veta ordet af, är stunden inne för skolornas afslutning. O c h då bör allt vara klart. Red. af Idun: 100: — •; Anna B — n 10: —; A.
Direction hade sedermera, jemte fästande af uppmärksamhet på nödvändigheten af medels anskaffande for arbetets utförande inom den derför beräknade tid, den 6 sistlidne Maj, underdånigst upplyst, att af Götheborgs reviersoch tolagsmedel ett årligt bidrag af 20,000 R:dr kunde påräknas, eller för tio år således 200,000 R:dr, samt anhållit att, då sistnämnde summa, sammanlagd med ofvanberörde 80.000 R:dr, endast motsvarade hälften af kostnadssumman, Kongl. Muj:t måtte täckas hos Rikeis Sländer begära ett lån af 280,000 B: Ir, emot enahanda återbetalningsvilkor, som vid dylika iåns beviljande förut föreskrifvits; hvaijemte Directionen såsom säkerhet erbjudit sine nu egande inkomster af revierspenningar och en del af stadens tolagsmedel, hvilka inkomster under de 10 sislförflutna åren i medeltal utgjort 23,210 R:dr 20 sk., hvaraf allt framgent kunde disponeras 20,000 R:dr om året. Med fästadt afseende å vigten al Götheborgs stad, såsom Rikets förnämsta handelsplats vid Nordsjön samt hufvudpunkten för den handel och rörelse, hvilkas befordrande varit egentliga ändamålet för den nu fullbordade fördjupningen och utvidgningen af segelleden å Götha eif, Trollhätte Canal-Verks ombyggnad och anläggandet af Gotha Canal, samt då sålunda ifrågavarande hamnanläggning kunde betraktas såsom ett för hela landet gagneligt företag, egde Kongl. Maj:t derföre gilliga skäl föreslå Rikets Ständer: alt ett Lån af 140.000
Han har endast begärt, alt R. St, måtte medgifva hvad Konungen ansett Sig icke kunna bevilja. Om Hr Printzensköld icke utfår medlen af R. St. och klagar deröfver hos Domaren, så öfverklaga!’ han ju Konungens beslut likaväl som då han vände sig till R. St. När man nu hänvisar honom till domare-makten, så kommer han äfven att klaga öfver R. St:s beslut. Del bar väl då varit mindre anstötligt, att han klagat blott öfver en Statsmakts åtgärd, än att han hädanefter skulle, enl. StatsUtsk:s hänvisning, klaga öfver tvenups. Konungens Bref innehåller icke, så vidt jag kunnat finna, något förbud för Hr Printzensköld, alt vända sig lill R. St. Eftersom de hafva pungen, kunna de äfven lösa på honom, när de så finna för godt, och detta, hvad ifrågavartde falTbeträffar, utan alt Konungen behöft deröfver tillfrågas. Om R. St. genom bifall lill detta Utlåt, förklara, att Kam - Den 20 Augusti. 131 maiRms Advokat-Fiskal, hvarje gång något åtals-arfvode borde honom tillkomma, skulle inför domstol med Kronan derom tvista, så blottställdes denne tjensteman för dubbla rättegångar. Först mäste han å tjenstens vägnar utföra balansmålet emot försnillaren och sedan å egna vägnar ersättningstalan mot Kronan. Hvem vill underkasta sig sådaul? Flvem vill åtaga sig en dylik tjenst? Jag beklagar samhället, om en slik grundsats gör sig gällande, ty man skulle derpå förlora, icke blott penningar, utan äfven tid och frid. Jag fortfar i milt yrkande om älerremiss. Hr Mont gom m eri e, Rob. Nils Germund: Den nu förevande frågan kan betraktas ur billighetsoch ur rätts-synpunkt. Hr Printzensköld har sjelf, genom åberopandet af sin lagliga rätt (ill det begärda arfvedel, uttryckligen tillkännagifva!, att han icke vill ali saken skall ur billighets-synpimkt betraktas, och således återstår endast frågan om rättmätigheten af hans väckta anspråk.
Utskottet, som uti en närmare pröfning af den gjorde Uppskattningen ej kunnat ingå, har likväl dervid anmärkt, att den så väl derunder som under Indelte Lönerne ingående Spanneraålen, efter medium af de näst före år 1827 förflutne 10 årens Markegångar, är upptagen till ett högt värde af 7 å 8 födr T:n ; hvadan Utskottet efter en sådan högre beräkning lämpat beloppen af de blifvande Lönerne, hvilka, äfven med iakttagande af detta förhållande, Utskottet ansett kunna i allmänhet för det högre Befälet, och i synnerhet vid Skånska InftmterieRegementerne, 182 Stats-Utskottets der några Accorder ej äga runa, blifva mindre än hvad K. M:t i Nåder föreslagit, och Utskottet föreslår: att under de Belopp, som för RegementsCheferne beviljas, 2,5oo R:dr böra utgöra den egentliga Lönen, och att det öfriga skall utgå såsom Taffelpgr och FourrageMedel. De nedsättningar Utskottet således trott kunna äga rum, äro upptagne å en härjemte bifogad Calcul, Litt. B., enligt hvilken afdräges vid Caval leriet: LifRege men tets DragonCorps R:drigi6:32. Skånska HussarRegementet 2720: —■ DragonRegementet 2720: — Westerbottens Reg:s Hästjägare 183: 16. Jemtlands Dito Dito 3go:—12870 — Infanteriet: Smålands Dito i5o6:32. Andra Dito ioo3: 16. Westgötha, Uplands, Skaraborgs, Södermanlands, Kronobergs, Jönköpings, Dal, Helsinge, Elfsborgs, Westgötha-Dalds, Bohus Läns, Westmanlands, Westerbottens, Calmare, Nerikes och Wermelands Regementer, 16 st. å ioo3: 16. i6o53: 16. Jemtlands FältJägareRegemente 800: — Norra Skånska InfanterieRegementet 2176: 32.
"bäst kunna afhjelpas derigenom, att i de "städer, hvarest ständig Garnizon vore försagd, lämplige och för ändamålet tillräck”lige Cassernbyggnader blefvo på Statens "bekostnad, så vidt och så fort dess tillgångar medgäfvoj anlagde och underhållne.” Medgifver man, att detta Rikets Ständers beslut endast innefattar en vilkorligt medgifven lindring i inqvarteringsbesväret, och besinnar man derjemte, att 1720 års Inqvarteringsordning icke kan upphäfvas utan Konungs och Ständers gemensamma beslut; alt ett städernas frikallande ifrån inqvarteringsskyldigheten icke rimmeligen kan äga rum, utan att tillika förklaras må, att det bidrag allmänheten ger genom tolagen skall upphöra: och att Utskotten sjelfve medge, det frågan för det närvarande är i så outredt skick, att den under innevarande Riks - 2l8 Den 15 Januarii e. m. dag icke kan lill elefin i ti ft afgörande företagas; så synes det mig olämpeligt, att Utskotten, på samina gång som de tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Majrt anhålla om en mängd utredningar och uppgifter till nästa Riksdag, jemväl föreslå Rikets Ständer att nu fatta sådane beslut, som upphäfva äldre stadganden och binda nästkommande Ständer. Jag bestrider på dessa grunder den af Utskotten pag. 3o i första Betänkandet föreslagne underd. skrifvelsen, såsom dels obeliörig, då beslutet innefattar ett frikännande, som icke förut är medgifvit, dels öfverflödig, då de öfrige puncterne endast innefatta ett ändamAIslöst upprepande af hvad föregående Ständer redan hos Konungen anmält, och, i händelse Höglofl.
Och större enkelhet samt säkrare cönfroll vid LandtUppbörden, hvarjemte K.- M:t fästat SfafsUtskotfets Uppmärksamhet på lämpligheten deraf, att alla KronoArrende-afgifter, äfven då de ej äro utsatte i Spannmål eller Höj varda, på sätt KammärCollegium och StatsContoiref i underd:het tillstyrkt,- bestämda till lefverering årligen , i den för all annan gröndskatt föreskrifna ordning. Sedan genom K. M:ts ofvannämnda Kåd. Kungörelse af den x5 Öctoher 1828 erforderlige föreskrifter blifvit lemnade uti flere af de utaf R. St:r vid 1823 års Riksdag framställde fall, så att den Kronouppbörd sool af Regementsskrifvärne blifvit bestridd, f< O. m.- för 1829 skall emotfagas och redovisas endast af KroIiofogdarne, och lefvereräs till Ränlerien på samma gång som den öfrige KronoUppbörden, samt att indelningshafvare och särskilta Uppbördsman hvilka icke hafva executiv rättighet, böra hålla sina Uppbördsstämmor allenast vid de för Allmänna Uppbördens emottagande' bestämde terminer;' och enär jemväl, till följd af R. St:rs vid innevarande Riksdag fattade, af K. M:t i Kader gillade' beslut, att KronoÄrrende-afgifter hvilka hittills bort prenumerationsvis, före d. i4 Mars årligen, i contant erläggas, komma för framtiden att uppbäras och lefvereräs i den för all annan grundskatt föreskrifne ordning; så har, genom dessa åtgärders vidtagande, de ämnen blifvit befordrade till verk - StatsUtskottet s Stadighet, som utgöra föremålen för ofvannamnde 2:dra , 3:je och 4:de puncter. Vidkommande åter den i:sta puncten, eller förslaget att all KronoUppbörd, med undantag af Allmanna Bevillningen , borde ingå till StatsVerkets Cassör, och disponeras af K.
Förskott, utgifne från Banken till Kongl. Myntverket, om godtgörande af. V. B. 380. A. 627. E. 4. — lemnadt pä varor, som blifvit till försäljning emottagna, om förmånsrätt för. VIII. B. 232. A. 424. X. U. 356. A. 410. E. 485. För - ( 65 ) Förskott å aflöning för flen hos RiksSlånden och Utskotten anställda betjening. Se Aflöning. — ulbetalde i och för revisionen af Rikets elementarläroverk. Se Afskrifning. —• till Bankens fastighetslån och allmänna discontrörelse, om anvisande af. Se Bankens fastighetslån. Förslag, angående upprättande af, lill regala pastorat. Se Pastorat. Försvarsbref, om befrielse för sockenhandtverkare från skyldigheten att dem utlösa. Se Sockenhandtverkare. Försvarslöshet, angående upphäfvande af 1833 års förordning derom. I. R. 451. IX. B. 620. A. 685. Försvarslöshelssysteme, angående remitterande lill Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottet af en utaf Generaldirecteuren Claes Liwijn författad promemoria derom. I. 543. R. 621. IX. B. 620. A. 685. Försäljning af Kronan tillhöriga oanvändbara persedlar och effecter, angående. V. B. 481. A. 633. VIII. U. 392. A. 431. — af bränvin. Se Bränvinsbränning. — af utmätt fastighet, angående förändring i sättet för. Se Fastighet. — af Kronans en del fisken, angående. Se Fisken. Förteckningar öfver sakfällde m. m., angående vederbörandes skyldighet att tillställa dem så väl Konungens Befallningshafvande som presterskapel. V. B. 317. A. 412. Förlullning af lyxoch andra manufacturvaror, endast till ett färre antal stapelstäder. Se Lyxm. m.
Mine Herrar, då jag klandrat Ministerens Styrelsegrundsatser och handlingssätt, är jag icke obillig nog att frånkänna Rikets Ständer deras behöriga andel uti verkningarna, likväl icke annorlunda, än i anseende till omöjligheten, att under sådane representativa former tillvägabringa något dugligt och godt. Jag anser' snart sagdt omöjligt, att ur sådana former en duglig Ministere skall kunna utgå, och jag anser som den värsta af alla tillvitelser man kan göra vår nuvarande Ministere, att den icke uppfattat Samhällets behof af en representationsförändring, eller vådan af den närvarande byggnadens bibehållande. Våra 1280 Ätter få icke på långt när rum idelina sal, och det mest oformliga dervid är, att här äro så många, hvilka befinna sig i Tjensteniannaförhållanden, och en dermed förknippad ställning. Jag kan icke nog förklara, huru ytterst smickrad jag varit, att vid de tillfällen pluraliteten varit mig emot vid voteringarna, kuuna finna så många röster för mina åsigter, men jag måste tillägga, att för vår lid är icke mer deri tysta voteringen lämplig, och likväl vore under vår närvarande sammansättning allt annat förhållande absolut omöjligt. Att ta - 7 2 Deu 21 Jii 1 ii f. m. la om de öfriga Stånden vore icke värdt. Jag hemställer, hvad anledniug numera finnes qvar för PresteStåndet att representera. Vi behöfva blott taga deras Bevil 1- ningsbidrag i ögnasigte och se till hvad grad det är oformligt, att detta Stånd skall hafva en fjerdedel i rådslagen. Kan väl delta kallas en rådslående församling, som aldrig rådslår med hvarann, annorlunda än i Utskotten, hvilka bilda lika många representationer. När nu härtill kommer, att det vigtigaste af allt, det Ministeriella ansvaret, är öfverlåtit åt så få, och jag tillägger tryggt, så qvalificerade personer, hvad omdöme återstår väl då?
Genom Under-styrelsen kunna Fullmägtige icke angående sökanderne erhålla andra upplysningar, än som Fullmägtige äro i tillfälle inhemta genom Kontorscheferne; men på det att den föreställning ej må söka göra sig gällande, att Fullmägtige skola underlåta att förskaffa sig alla de upplysningar, som för ett rätt bedömande af sökandes skicklighet och lämplighet må finnas erforderliga, har Utskottet ansett sig böra föreslå, att i den föreskrift af Banko-reglementet, hvilken skall motsvara 43 och 44 §§ i det nu gällande reglementet, intages det stadgande, att utnämning sker först efter det Kontors-cheferne blifvit hörde, och Utskottet hemställer alltså, att 17:de punkten må lyda, som följer: 6:o. Mom. 1. Till de i punkt 16:o upptagna tjenstebefattningar ega Fullmägtige att, efter Kontors-chefernes hörande, bland kompetente sökande, utnämna den för Verkets tjenst mest skicklige och passande; dock att sökande, hvarandra fullt jemngoda i afseende på skicklighet och lämplighet, må få tillgodonjuta sin inom Verket egande tur och anciennitet, som räknas från första fullmagts eller förordnandes datum inom hvarje tjenstegrad. Tjensteman inom fjerde graden, som erhåller transport till Kommissarie-beställning, ege tur till högre Kommissarie-lön efter första (ullmagts datum inom graden. I 20:de punkten af betänkandet har Utskottet yttrat och hemställt, att af Under-styrelsens upphörande följer, att stadgandet i 47 § af reglementet utgår.
Derefter fattade några vid Riksdagen varande Skånska Possessionater det be« slut, att hos Konungen i underdånighet erbju.; Den 2 Janmrit. da sig att hålla Roteringen Permanent, om deil-J samma deremot kunde blifva till en tredjedel förminskad , samt jemkning af den År i 8 r £ verkställde Roteringen medgifveh. Häröfver hördes de från Skåne vid Riksdagen varande Ledamöter af de andra Stånd , n, och Resultatet blef, att de Hemmans ägare, som besuto oroterad Jord, skulle öfver projectet , om de deruti ville ingå eller icke, höras I anledning häraf voro alla samtlige Roteringsskyldige kallade att yttra sig (hvarvid det är anmärkningsvärd!, att de frånvarande förklarades jakande, då, efter hittills bruklig slutkonst, då det rörde en serskilt öiverenskommelse med hvarje enskilt, de frånvarande snarare bordt anses såsom nekande). Konungens Proposition upplästes och innehöll det oväntade, att utom Permanencen , hvilken endast och allenast blifvit erbjuden Konungen, dessutom äskades 8 R:dr Banco årligen i Mötesoch Passevolans penningar, samt hvart tredje år Mundering åt Soldaten, som minst kan årligen beräknas till 14 å t5 R:dr Banco, således en ny årlig utgift af 22 R dr Banco, ett Onus vida öfverstigande den minskning man hade begärt och hoppades. Häremot erbjöds, att, såsom motsvarande ersättning för denna nya utgift, en femtedel i Roteringen skulle varda förminskad. På sådant sätt, heter det i Kongl. Propositionen , att den, som hållit 5 Soldater, skulle hädanefter blott hålla 4, och så i proportion för dem som hade mindre and dar i Rotehållet, så att en och hvar skulle njuta en femtedels minskning. Ehuru hårdt det varatt ingå i så svåra Couditionerj hvarigenom icke Ben g Janmrii. 63 allenast den förväntade lindringen i Roteringsbesväret alldeles försvann, utan densamma i det stället försvarades, så lät