Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det under i:de Hufvudtiteln upptagna förslags-anslaget till fouragering af nurfvade kavalleriets och artilleriets hästar har i den nya Riks-staten uppförts såsom anslag till fouragering af artilleriets och värfvade kavalleriets hästarAnslaget till reseoch traktaments-kostnader för städernas magi stråt s-persöner och borgare vid besigtningar, hvilket å nu gällande Riksstat» 4:de Hufvudtitel förekommer såsom ett särskildt förslags-anslag, har sammanförts med det nämnde Hufvudtitel tillhörande enahanda anslag för reseoch traktaments-kostnader, under hvilken sednare benämning begge dessa anslag således hädanefter innefattas. Det under 7:de Hufvudtiteln hittills uppförda an*iaget för remisslage har tillagts samma HnfvudtiteL förslags-anslag till obsermtionsoch uppbärds-procenter, hvilket sednare anslags benämning jemväl bibehållits med tillägg blott af m. m. Slutligen har under 8:de Hufvudtiteln ett nytt förslags-anslag till reseoch traktaments-kostnader blifvit uppfördt. iV/rt/.v-/ Ifkntir-lx ll-maritt!, \:u 357 g ! Cl. På det att de. i fråga örn beskaltnings-vusendets förenkling, dels under sednast förlidna och dels under innevarande riksdag, vidtagna bedur, så skyndsamt som med en noggrann behandling af detta vigtiga ärende är förenligt, mätte kunna befordras till verkställighet, hafva Rikets Ständer, till bestridande af derför oundgängligen nödiga kostnader, beviljat ett särskildt förslags-anslag al högst Fyratiotusen Knif, hvilket blifvit anvisadt till utgående på det sätt att, sedan Kongl. Stats-kontoret, i män af behof, uppå vederbörliga reqvisitioner, förskottsvis af under händer hafvande medel utanordnat de för berörde ändamål erforderliga medel, dessa förskott böra upptagas till ersättning af Riksgälds-kontoret i de liqvider, som årligen uppgöras mellan Statsoch Riksgälds-verken. § 102.
Den nesa, samhällsbegreppen fästa vid oäkta börd, förvandlas i utmärkelse, då den förbudna frukten vuxit på grenar af en kunglig stam, och Fredrik I, af huset Hessen-Cassel, hade dessutom begåfvat sina barn med riksgrefvinnan Taube, af hvilka blott den nu ifrågavarande sonen qvarlefde, med så stor rikedom, att han i det hänseendet var bättre lottad än prinsarne af det regerande Holstein-Gottorpiska huset, bättre till och med än konungen sjelf. Den lefnadsprakt, Hessenstein utvecklade i boning, husgeråd, klädsel, antal af betjening, hästar och åkdon, läckerheten af hans bord, hans tidsfördrifs utsökta yppighet, den frikostighet, hvarmed han strödde guld omkring sig, gjorde honom bemärkt framför alla andra landets ädlingar, äfven rikets äldsta och förmögnaste ätter, under det att hans särdeles fördelaktiga utseende, hans intagande och förbindliga sätt att vara och hans på en gång obesvärade och förnäma hållning samt lätta, glada umgängeston gjorde honom firad och eftersökt i hela den fina och stora verlden, der hans smak gaf ton och hans omdöme blef lag. Också spunno de förnämsta slägternas skönaste döttrar sina nät, för att fånga den furstlige fjärilen; men utan att stadna vid någon, fladdrade han från blomma till blomma, gaf åt alla den artigaste hyllning och de präktigaste lustbarheter, men erböd ett nytt föremål sin dyrkan, så snart han märkte, att någon var i begrepp att taga saken allvarsamt. Bland mödrar, som på detta sätt funno sina käraste uträkningar svikna, må nämnas grefvinnan Wrede Sparre, hvars sköna dotter, Lovisa, – en af de tre Behagen i Lovisas och Gustafs dagar – med sin hand gjorde grefve Meyerfelt lycklig, sedan Hessenstein låtsat icke förstå afsigten med det särdeles förekommande sätt, på hvilket han bemöttes både af den förföriska fröken och af hennes sluga mor.
Ibland de från Konungen Befallningshafvande 1 länen, enligt föreskrift, till Justitie-Ombudsmans-expeditionen insände allmänna Kungörelser har en företrädesvis ådragit sig min uppmärksamhet, nemligen Konungens Befallningshafvandes i Kronobergs län, den 23 Augusti 1861 utfärdade kungörelse, af innehåll hufvudsakligen att, enär åtskilige personer, synnerligast sådane, som erhållit rättighet till bryggeri, bageri eller beggedera, företagit sig att medelst försäljning af dricka, öl, kaffe, bröd eller andra drycker och matvaror, till förtäring på stället, hålla ett slags värdshusrörelse, hade Konungens Befallningshafvande funnit nödigt att genom allmän Kungörelse stadga ett vite af Femton Riksdaler Riksmynt, hvartill den skulle göra sig skyldig, som, utan dertill i behörig ordning erhållet tillstånd, företoge sig att dryckeseller malförsäljning af i fråga varande art bedrifva, hvilket vite stadgades för hvarje gång slik förbrytelse skedde samt stämning derför utfärdades och delgåfves. Emedan nyssanförda stadgandes öfverensstämmelse med gällande författningar syntes mig kunna ifrågasättas, anmodade jag i skrifvelse den 29 September 1861 Konungens Befallningshafvande att jjjöfver grunderna till detsamma meddela mig närmare besked.
Uti Nådig Proposition af den 6 sisth Augusti, har E. K. M., enir den vid sistl. Riksdag beviljade årliga afgift till veneriska smittans hämmande och utrotande endast blifvit bestämd att utgå från och med år 1841 till och med det år, då innevarande Riksdag slutas, men af inkomne uppgifter Expeditions-Utskottets Förslag till und. Sknjveise } N.O 90.
Således må man icke i dessa lådor inlägga andra bref än de, hvilka skola antingen stanna vid närmaste Postkontor eller derifrån afgå till sin bestämmelse. Följaktligen måste man så föranstalta, att den, som begagnar denna beqvämlighet, äfven erlägger afgiften för brefven, emedan Staten f. n. icke är skyldig alt fortskaffa obetalta bref, med mindre än att det sker med diligens eller ångbåt. Hvem skall betala portot, då man, tverlemot nu gällande grunder, får rättighet att afsända bref, utan att derför erlägga någon portoafgifl, och man således inför ett frankeringssätt här i landet, hvilket hittills aldrig varit kändt. Det må vara Statens rättighet att införa ett sådant frankeringssätt; men då är äfven Staten skyldig sig sjelf att föreskrifva, det portoafgiften skall erläggas, medelst frimärkens åsättande på brefven, innan de till destinationsorten afgå. Ett sådant stadgande måste naturligtvis afse, att, om afsändaren nedlägger i breflådan eif bref, utan att med frimärken vara försedt, kommer det icke att afgå till det Postkontor, till hvilket det egentligen är stäldt. Om nu Bevilln:sUtsk. delat denna punkt uti 2 mom:r och förklarat, att bref, som inläggas i breflådor, skola vara försedda med frimärken, så hade naturligtvis följden blifvit, att brefven icke fortskaffas från det första Postkontoret, såvida dessa frimärken å brefven saknas, hvarmed saken varit hjelpt, och den nu upkomna tvisten hade då uteblifvit. Då kunde man, såsom jag i början af mitt anförande anmärkt, bibehålla nuvar:de frankeringsrätten för afsändandet af bref med diligenser och ångbåtar; men då hade man äfven bordt stadga, såsom en ovikorlig skyldighet folden, som inlägger bref i breflådor, att hafva försett brefven med behörigt belopp frimärken. Skulle han vara osäker, huruvida de åsätta frimärkena motsvarade brefvens vigt, måste han afsända sitt bref till nästa Postkontor och der belägga det med de felande.
Utskottet trott utan obillighet och utan skada för saken ifrågakomma, har Utskottet uppgjort ett förslag till öfvergångsstat för elementar-läroverken i riket, dock med uteslutande af de lägre skolor eller pedagogier, med hvilka någon förändring, vare sig till utvidgning eller indragning, icke blifvit för närvarande föreslagen. Enligt denna öfvergångsstat skulle behofvet, lindrigast beräknadt, utöfver redan befintliga tillgångar, ensamt för nuvarande tjensteinnehafvare utgöra ett belopp äf 103,146 r:dr 11 sk. 5 r:st. Den genom blifvande skolafgiften beräknade tillgången, lill bestämmande af hvars belopp ingen ledning är af erfarenheten att hemta, torde böra upptagas betydligt lägre, än som under en helt annan förutsättning skett vid den underdåniga föredragningen. Utskottet har, efter noggrant öfvervägande af förhållandena, trott sig bora vördsamt föreslå: a) att det å riksstatens åttonde hufvudtitel uppförda anslaget till elementar-läroverken ökas med 90,000 r:dr; b) att elementar-läroverkets å stat uppförda tillgångar, tillsammantagne med den statsinkomst, som genom ofvanförmälda skolafgifter bildas, användes till elementar-läroverkets slutliga reglering på följande grunder och vilkor, nemligen: 1:o Skol-afgifternas erläggande begynner med första läseterminen år 1849. 2:o
Jag vädjar också endast till er godhet, er utomordentliga godhet, för hvilken vi skulle bli er ytterst förbundna. Q.: Nåväl, för att lugna er och bevisa, huru lojala mina afsigter äro, skall ni på förhand få se en del, nämligen båda konungarnes, konseljpresidenten Monrads och inrikesministern Carlsens bref, som väl ha särskildt intresse för eder regering. Ni skall då genast finna, att Konung Kristians vänskapsfulla bref till kung Karl ingalunda komprometterar hvarken honom eller Danmark. Tvärtom. S .. * Åtföljes eder redogörelse äfven af annan korrespondens? Q.: Ja. SOch går den längre än till 1864 ?Q. : Javäl. Den går ända till 1870. Jag märker, hr grefve, att ni är mycket väl underrättad, och jag lyckönskar den danska legationen till att ha så påpassliga kunskapare. S. med ett smickradt och belåtet småleende: Och när få vi del af brefven? Q.: Jag skall rådgöra med utgifvaren af » Dagens Krönika », och, om han för sin del ej har någonting deremot, visa er brefven i korrektur. Grefve Schulin gör en ful min vid ordet korrektur, och tar afsked. Den 14 maj, alltså samma dag som det svenska mun-korgsförslaget debatterades på riksdagen, infann sig hr v. Q. med korrekturet på ti ekan i danska legationslokalen, der han träffar en ung attaché. Q. tillkännager sig önska tala med grefve Schulin i en sak, om hvilken denne redan har kännedom. Attachén: Nå, jaså. Ja, jag vet. Men jag tror, att minister Bille vill helst sjelf ta denna sak om hand. Får jag underrätta honom om att ni är här? Q.: Alltför gema. Saken är mycket enkel och snart afgjord. Attachén aflägsnar sig genom en inre dörr, återkommer och meddelar att ministern begifvit sig till riksdagen för att åhöra öfverläggningarna. Nå ja, jag talar också helst med grefve Schulin, som besökte mig för ett par dar sedan. 1 det samma inträder Schulin.
Ä n n u båttre är det att breda salvan på linnelappar, som sedan på lämpligt sätt fästas medels gasbindor, E. Tag hvarje kväll under 20 m i - nuter ett c:a 45° varmt fotbad m e d tillsats af några m a t s k e d a r ättika. Efter aftorkningen ingnides kamfertsprit och pådragas tunna strumpor, fyllda med potatismjöl, hvilka fä sitta på öfver natten. Lea. T svaren till Ella i n:r 3 och till E. E. i n:r 7 samt Veritas i n:r 12 finner N i edra frågor besvarade. Pyrola. Se svar till Eva i n: r 3. — Gör vid dylika tillfällen en, hastig doppning i hett (c:a 50°) vatten. öda. Tag under en veckas tid dagligen hvar tredje timma (5 gånger om dagen) en matsked af en 5 % lösning af salicylsyradt natron. Efter c:a en veckas uppehåll upprepas kuren. — Ett försök med lingonrisdekokt kan N i ju göra — i alla händelser oskadligt. Hennes mamma. Står sannolikt i samband med hennes bleksot, hvarför behandlingen bör gä ut på att förbättra denna. I sig själfva ha dessa obehag intet att betyda. Stefania. N e j. Det är oss omöjligt att utan undersökning afgöra, hvarpå detta beror; sannolikt på något fel hos bröstets organ. I alla händelser bör N i undergå en lättare gödningskur, hvarvid isynnerhet mjölkmat och gröt äro att rekommendera; flere måltider dagligen. Dessutom bör N i u n d - vika alla ansträngningar, men taga regelbunden motion 2 — 3 gånger dagligen. P e r c y F. Chlna Theer. Congou. Pris pr kilo Finest Moning Kungchow Oonfa n:r 1. __ (i Kaisow n:r 2. Kaisow n:r 3 Congou — 4: 3: 2: Finest Souchong Lapseng Souchong, Souchong n:r 1 Souchong n:r 2 Pris pr kilo: Indiska Theer. Souchong. Non Puis Ultra 11: — O. T.
Stat blifvit anfördt, upplysa, att den upptagne Summan 3ooo D:r utgör, såsom orden lyda, Lönen med Resepenningar och allt; och då denna Summa, efter 1664 års Myntfot utgörande i5ooR:dr5p., förvandlas till nuvarande Bancomynt å 128 sk., uppkommer en Summa af ^000 R:dr, som är mindre än hvad Utskottet för FortilicationsGeneralen föreslagit, eller 4>5°o Rtdr, Resepenningar oberäknade. Utskottet bör likväl tillägga, att år 1696 fanne en Stat för det Kongl. Rådet, uppgående till en Summa af 167,600 D:r, derå GeneralsPersoner, GeneralGouverneurer, Presidenter m. fl. voro uppförde till Löner ifrån 4)°oo till 14,000 D:r, och derå dåvarande Gene - g4 Stats-Utskottets ral-Qvartermästaren, FältMarskalken Grefve Dahlberg tillika åtnjöt 8000 D:r. Men då Riket vid denna tid ägde ett vidsträcktare område och större tillgångar, än nu, samt dess ultramarinska besittningars försvar gjorde ett kostsammare Krigsbefäl nödvändigt, tror Utskottet, att en jemnförelse härmed i ena eller andra fallet ej är serdeles bevisande, och att, vid frågan om att nu reglera en Stat, Lönernes så väl antal sora belopp bör lämpas efter närvarande förhållanden. Härvid har Utskottet ej kunnat undgå att fästa afseende å den jemnförelse, som blifvit gjord emellan Generalsoch StatsRåds-Lönerne, hvilka sistnämnde
Utskottets förslag till lag för actie-bolag godkändes, endast med den förändring, att sisla momentet uti förslagets 9 § antages, så lydande: ”Innan Reglementet blifvit till Konungens Befallningshafvande inlemnadt, är bolagsförening ej emellan bolagsmännen förbindande”; N:o 100, i anledning af skedd återremiss af Utskottets betänkande, N:o 84, öfver väckt motion om förändring af 12 Gap. 4 § Mandels-Balken: lades till handlingar ne-, N:o 101, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets memorial N:o 79, med förslag lill sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljagtiga beslut, vid förehafvande af Utskottets utlåtande N:o 65, i följd af ålerremisser å betänkandet N:o 14: Lades till handlingarne. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets utlåtande N:o 95, i anledning af gjorda anmänkningar vid Utskottets betänkande N:o 60, öfver väckt motion, angående upphäfvande af 3 och 4 §§ i Kongl. Förordningen - Prat.-Utdrag, den ig April 1845. 849 ordningen den 10 Juni 1841, rörande hysättning, beslöt Ståndet, alt, med alslag å utlåtandet samt upphäfvande af nyssberörde Författning, de före år 1841 i ämnet gällande sladganden skulle åter träda i verksamhet; om hvilket Ståndets beslut de respective Med-Slånden skulle underrättas samt derjemte inbjudas att uli detsamma sig förena. S. D. Föredrogos följande Lag-Utskottets på bordet hvilande betänkande och utlåtanden; N:o 99, i anledning af väckta motioner, angående stiftande af Lag för aclie-bolag: bifölls; N;o 101, i anledning af gjorda anmärkningar vid.
Mig har d e n n a lifsuppgift, allt sedan jag för några år sedan, m e d ett mindre kapital af tjugu tusen kr., såg mig IDUN 1898 nödsakad försörja mina små barn o c h mig själf, förefallit s o m den i alla afseenden mest önskvärda. Mot flere sakkunniga mäns inrådan ville och k n n d e jag likväl ej våga något för en kvinna ännu så nytt o c h oförsökt. Hellre valde jag då en af dessa nötta banor, s o m alltid äro tillgängliga, m e n där konkurrensen också just därför är så stor. Det är dock denna man v i d landtbruk minst är utsatt för, ja nära n o g helt o b e r o e n d e af, o c h så det ojämförligt angenämare i arbete förenadt m e d friluftslif. — Det är tre punkter jag sktille vilja påpeka: Kan en kvinna sätta sig i behörig respekt h o s de manliga tjänarne? K a n h o n hafva öfverinseende öfver vidsträcktare områden af skog o. s. v.? Jag slutar m e d att upprepa de orden, att livad som kan lyckas för en energisk, omtänksam man, det kan n o g äfven lyckas för en kvinna m e d samma egenskaper. Ann Lovis. * U r notisboken. Sveriges kvinnliga fredsförening har nu konstituerats o c h valt en interimstyrelse, bestå- ende af fruarna Natalia Frölander, Hanna Theorell o c h Emilia B r o o m é. Stadgar antogos o c h vid tillfället antecknade sig 22 personer s o m m e d lemmar af föreningen. Föreningen, s o m består af aktiva o c h passiva medlemmar, arbetar tills vidare på fyra sektioner, en för pressen, en för skönlitteraturen, en för pedagogiska frågor o c h en för ekonomien. Ett kvinnligt examen sr ekor&amp;. För några dagar sedan aflades i Upsala filosofisk licentiatexamen af icke mindre än fyra damer, något i våra universitets examenshistoria hittills allenastående. D e n y a kvinnliga licentiaterna — fröknarna Anna AMström, Stockh., Lydia Wahlström, Vestm., Gurli Rosander o c h Astrid Cleve, Stockh., — ägnades en riklig blomsterhyllning.
Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ansett denna fråga höra behandlas gemensamt med Stats-Utskottet, halva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; och hvad först angår det af motionären föreslagna borttagandet af fotmötena vid Indeldla cavalleriet och deras sammanslående med regements-mötena, så och då vissa dagar äro för fotmötena bestämda, under hvilken tid liästarne icke medföras, utan qvarstanna hemma och underhållas på rusthållaren bekostnad, men genom bifall till motionärens berörde hemställan hästarne kornme alt underhållas af staten under en längre exercis-tid än som blifvit tagen i beräkning vid passevolance-contractens uppgörande, hvilket komme alt leda till en ökad stats-utgift, hvartill medel icke förefunnes utan passevolancens ökande i och för detta ändamål; anse Utskotten, vid sådant förhållande, sig höra för närvarande afstyrka Rikets Ständers bifall till nämnde förslag. Beträffande sedermera framställningen derom, att cavalleristerne skola gå till Totmölena, så finna Utskotten detta förslag overkställbar^ enär cavalleristens utrednings-persedlar, beslående af sabel, pistoler och kappsäck, äro, serdeles hvad pistolerna och kappsäcken beträffar, beräknade att läggas å hästen och således omöjligt kunna, i likhet med infanteri-packningen, bäras af karlen; och anse Utskotten sig derföre äfven böra afstyrka bifall till hvad af motionären härutinnan blifvit hemslälldt. Slutligen och beträffande det af motionären öfverklagade missbruket med utgifvande af drickspenningar, så och då detsamma helt och hållet år beroende af rusthållarnes eget godtycke, anse Utskotten denna fråga icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 6 November 1840. Statssamt Allm. Besv. och Ekon. ZJlsk. Betänkande, IV.o 56. g N:o 56. Ank. till Exp. Utsk. den 9 Nov. kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om Armeens förseende med byxor af blått med hvitt meleradt kläde. Uti ett från Höglofl.
Betänkande oförändradt, är jag dock af den öfvertygelse, att samma Betänkande innefattar föreskriften i afseende på Discont.Verkens förvaltning, hvilka icke i närvarande stund bordt af Riksens Ständer meddelas, så vida ett consequent handlingssätt skall iagttagas och hvarje Medborgare bibehållas vid dess genom Sveriges Lag och J aga Stadgar tillagde rättigheter 3 och utbeder jag mig att i korrthet fä framlägga de skäl, hvarå Den 17 Februari i. jag grundar denna min öfvertygelse. D.iscontVerken äro icke omedelbarligen ställde under Riksens Ständers Förvaltning. De utgöras af enskildta Personer, som jemte Banquen med Riksens Ständers tillstånd, ingått Bolag till Låne-Röreises drifvande: Dessa, Bolag hafva Gäldenärer, till hvilka Bolagets Penningar blifvit utlånta. De hafva Borgenärer , som derstädes insatt sina Penningar. Då nu Discont-Bolagen upphörde att betala, fortfar likväl rättigheten för hvar och en Borgenär, att i laglig väg hos Disconten utsöka sin Fordran, att hos vederbörande Executor begära sequester å Discontens tillhörigheter och med förmånsrätt derutaf söka sin betalning. Hvar och en Gäldenär der* emot, som tillika var innehafvare af Discontens Skuldsedlar eller Assignationer kunde obehindrat använda dem till betalning af sin Gäld, och dessa Borgenärers och Gäldenärers ömsesidiga anspråk emot Disconterne skulle, om saken lemnats sin fria obehindrade gåug, ound* vikeligen satt Disconterne uti Concours-tillstånd , såsom enda medlet att bevara allas lagliga rätt. Detta har man likväl ansett betänkeligt, och i denna sakernas ställning, tror jag för min del, att Herrar Banco - F ullmägtige handlat klokt, då de föreskrifvit att Läntagare ej med Discont-Pappér skulle få liquidera sina Skulder, emedan ett annat förhållande onekeligen skulle vara förnärmande för de Borgenärers rätt, som icke tillika voro Låntagare. En sådan föreskrift kunde dock ej blifva beståndande längre än intill dess Lagen gjordes gälland®, och ehuru orättvist det ät? må vara, 3 66 Den l?
„ „ 1841 „ „ 4,629,919: 20. 7. „ „ 4,004,618: „ „ 1842 „ „ 5,i3i,972: 45. 11. „ „ 3,916,618:— _ „ „ i843 „ „ 6,151,285: 22. 10. „ „ 4,398,618: — „ „ i644 »1 » 4,822,982: 22. 2. „ „ 4,273,918: För sistnämnde skuldbelopp ålåg Riksgälds-Contoret att erlägga dels 5, dels 4 procents årlig ränta, nemligen: 5 procent för några äldre, å Contorets sida, icke uppsägbara obligationer å tillsammans R:dr 6,750: samt för de till Götha och Södertelje canalers framtida underhållande afsatta fonder, äfvensom för återstoden af Statsbidraget till Götha canals fullbordande 125,868: 432 G18* och 4 procent för den återstående skulden till Rikets Ständers Bank, i följd af dess föreslräckningar till 1808 års krigskostnader 3,608,000. Stals-UtskoUets Memorial, N.O 3. Det öfriga af den räntebärande skulden utgjordes af den afsatla fonden för ombyggnaden af Strömsholms canal oell slussverk, hvilken fond, vid delta års ingång, bestod af 106 stycken Brukägares Hypothekscassas, bland Riksgälds-Contorels tillgångar inberäknade, 4 procents obligationer, å 5,000 R:dr hvardera.
Men på den tiden, då feodalprinciperna på andra ställen gjorde sig gällande, tror jag att åtskilliga med dem beslägtade grundsatser äfven insmögo sig i Sverige, och detta var hvad jag afsåg med vår feodaltid. Sedan härefter öfverläggningen rörde ifrågavarande punkt förklarats vara fulländad, yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., alt de nu framställde yrkanden åsyftade, dels att denna punkt 374 Den 20 November f. m. skulle återremitteras, dels alt densamma skulle bifallas, och dels all den skulle afslås, samt R. o. Ad. derjemte besluta, att de till fjerdingsman nu disponerade boställen och löner må för dem lills vidare bibehållas. I anleda, häraf ämnade H. Ex. framställa propos. i den ordning dessa yrkanden nu blifvit nämnde, hvadan H. Ex. först finge hemställa, om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkn:rne föranleda till återremiss af den del utaf Allm. Resv.- o. Ekon.Ulskis betänk. N:o 77, som angick den af Gustaf Pettersson väckta fråga, alt ett lämpligt anslag till aflöning åt fjerdingsmännen måtte varda beviljadt. Ropades starka ja, blandade med många nej, hvarefter H. Ex. förklarade, del han trott sig finna, att denna propos. med öfvervägande ja blifvit besvarad. 2:dra punkten, angille sednare delen af Gustaf Petterssons motion, att säteriägare och ståndspersoner ä landet icke iner lin andra hemmansä gare må vara befriade frun skyldigheten alt åtaga sig fjerdingsmannatjenstcn. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff: Med ali aktning för Utsk:s definition på hvad med kronobesvär menas, skulle jag likväl anse den förklaring genom mångårig häfd vara gif ven, att till dessa besvär äfven räknas den ifrågavar. befattningen. Att nu pålägga säterierna en skyldighet, som hittillsicke ålegat dem, skulle visserligen vara för öfriga hemmansägare ganska beqvämt, men vore deremot för säleriägarne obilligt och betungande.