Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag sade att jag erhållit sådana upgifter för 15 län. Detta var en ren missägelse, det var verkligen för 20 län och det var för att göra denna rättelse, som jag velat yttra delta till prot. Ilr Dalman: Jag bar endast begärt ordet i anledn. af en anmärkn: från Frih. Raab. Han har til 1 vitat mig ett misstag, som jag icke begått, nemi. alt jag, vid jemförelsen emellan bränvinsbränning för åren 1S52, IS53 och 1854, såsom mig synes alldeles rigligt, har ställt i jemförelse bränvinsbränningen under höstterminen 1852 eller de tre månader, hvarunder bränvinsbränning då var tillåten, med den bränvinsbränning, som dels var utöfvad under Nov. och Dec. månad 1853 och den, hvartill anmälanden skedt för nästk. April månad. På detta sätt har jag kommit till det resultat, hvarför jag önskat att redogöra, såväl för pannor som pannerymd samt för pannor med eller utan ånga. Derjemte torde jag fä tillägga i afseende på ett annat yttrande af Frih. Raab och såsom jag tror äfven af en annan ledamot att det icke vore att befara i afseende på mångå ångbrännerier att de skulle begagna sig af att flytta dem för att kunna bränna på våren. I alla fall synes det vara helt oskyldigt, emedan den skada, som derigenom kunde tillskyndas enskilde endast blefve högst obetydlig, hvaremot, om förhållandet är sådant, som jag med temligen tillförlitlig visshet, från alla håll har erfarit, nemi. att man förbereder en mängd anmälanden för bränning i April månad med de stora pannorna, så skulle skadan för det allmänna blifva ganska stor. Gr Björnstjerna, Carl Magnus: Tiden är långt liden, jag vill således vara helt kort. Jag förbigår Hr von Hartmansdorffs bekymmer för hungersnöd. Då 2:ne månaders bränvinsbränning icke lyckats updrifva rågpriserna mer än 24 sk. per T:a, lärer denna fruktan vara helt och hållet inbillad. Icke heller vill jag fästa mig vid den beskyllning
Ständer för nästa statsreglerings-period å Riksgäldskontoret anvisa och bland extra anslagen å 6:te hufvud-titeln, under rubrik: »till utdelning vid Landtbruks-möten af premier för djur, redskap och ladugårds-produkter af utmärklare slag,» låta uppföra en summa af 9,000 R:dr R:mt (se tabell JV3 9). Och anser sig Utskottet härigenom jemväl hafva besvarat de särskilda hos Ridderskapet och Adeln af Friherre v. Schultzenheim, David, och inom Bonde-ståndet Stats-Utskottets Utlåtande M 122. 47 af Riksdagsfullmäktige!! Anders Larsson från Örebro län väckta, till Utskottet remitterade, motioner, deruti blifvit föreslaget, att å denna hufvud-tilel måtte uppföras ett årligt anslag af 2i,000 R:dr B:ko, deraf 1,000 R:dr för hvarje län, att af hushållnings-sällskaperna disponeras till premier för boskap af inhemsk race. 22.
Direktion meddelade, i Statsråds-protokollet (pag. 66) intagna redogörelse för utgifterna i berörda hänseende under föregående år ådagalägga, att kassan fortfarande är i verkligt behof af detta understöd; hvadan Utskottet hemställer, e) att till omförmälda ändamål må, för hvartdera af åren 1864, 1868 och 1866 å Riksgälds-kontoret anvisas ett kreditiv å 88,800 Ridr, med skyldighet för pensionskassan att till Riksgälds-kontoret afstå det kassan för hvartdera af nyssnämnda tre år tillkommande för höj da vederlag för de lil! Statsverket indragna rusthållsafgifterna; äfvensom att Rikets Ständer medgifva, att, på sätt nu eger rum, berörda årsanslag må qvartalsvis under hvarje år utbetalas, dock med förbindelse för kassans Direktion att, sä snart det årets räkenskaper för hvilket anslaget är afsedt, hunnit afslutas, hos Fullmägtige i Riksgälds-kontoret behörigen ådagalägga om hela anslaget eller huru stor de! deraf varit för ändamålet behöfligt, samt att, i händelse det lyftade beloppet icke åtgått, öfverskottet återlemna. 37:o. Officerares anställning i utländsk krigstjenst. Med erinran, hurusom vid de två sistförflutna riksdagarne Rikets Ständer beviljat ett årligt anslag af 9,000 Ridr, att, för då gällande statsreglering, enligt 46 Slats-Utskottets Utlåtande JM 66. Kongl. Majrts disposition, användas till understöd åt Officerare af arméens särskilda bufvudvapen, som kunde vara hugade att inträda i aktiv krigstjenst hos någon i vänskapligt förhållande med Sverige slående magt, hvars armé till större eller mindro del befunne sig på krigsfot, med Kongl.
Länens Jordeböcker kunna innehålla a5 ”å 3o särskilda sådane artiklar, ja derutöfver. ”Mantals-Räntan, bestående merendels ”uti Landtogs-gärden, Byggnings-hjelper!, ”Saltpetter-hjelpen, Boskapspenningar och ”Åkerskatt, Skjutsfärdspenningar, Dagsverks”penningar. Alla dessa räntor hafva väl från ”början endast varit tillfälliga Bevillningar "blott för en tid, men, utan vidare fråga ”derom, fått fortfara att beständigt utgå; ”hvadan desamma nu mera, under ett hul - i3 ”vudnamn af MantalsRäntån, ii ro lika be Exempel: I Upland berak”nas en årlig häst i Håbo härad till 6 öre, ”i Bro och Åsunda till io öre 4 f P:or* ^ ”Håbo utgår denna Ränteliäst förvandlad i ”penningar, i Bro och Åsunda förvandlad i ’3 öre penningar samt 3-f k:pr Spannmål; ”att förtiga oräkneliga dylika skiljaktigheter, ”hvarom hvarenda öppnad Jordebokkan vitt”na och hvilka här icke kunna specificeras ”Man borde icke behöfva förlora orcl ”för bevisandet af olägenheterne af detta intrasslade förhållande. Yi räkne bland dem ”allmänneligen: ”Ojemn Beskattning. Synnerligen den ”bonde, som ärft sin jord, undgår icke att ”erfara det tryckande deri, att grannens ”hemman af bättre beskaffenhet ärlindriga”re beskattadt. En annan, som tillhandlat ”sig sitt ägande Hemman, kan väl hafva vid ”köpet iakttagit de årliga Räntornas och Be”svärens verkan till bestämmandet af en ”mindre köpeskilling; men olägenheten af *) Se Lärobok i Svenska Kameral-Lagfarenheten af Rabenius, §, 3rg. »4 ”hemmanskattens ojemförlighet med den ail» ”manna i orten skall i många andra Fall gö» ”ra sig för honom känbar. Staten åter ståf ”alltid till den mera betungade i ett orättvist förhållande, och har i samma mån ”uppgifvit sina anspråk på en oskrymtad ”samhällsanda hos denne.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, LagUtsk:s nedannämnde den 8 dennes på bordet lagde Utlåt, och Betänk:n: JV? 50, i anledn. af gjorde anmärkn:r emot Utskts Betänk. JVf 35, öfver väckte motioner om förklaring af hvad Usta kap. 2:dra §:n Missgerms-Balken stadgar, ang:de gäckeri med Sakramenten eller stiftande af lag emot olofligt utdelande deraf; JVs 51, i anledn. af väckte motioner, ang:de straffet för åverkan; JV? 52, i anledn. af väckt motion om uphörande af borgen såsom för egen skuld; J\s 53, i anledn. af vackt motion, ang:de räntans frigifvande; JVa 54, i anledn. af väckt motion, angtde verkan af borgen såsom för egen skuld, då borgenären förlorat sin rätt emot gäldenären; samt JV? 55, i anledn. af väckt motion om löftesmäns rättighet att upsäga och betala gäld. Anmäldes och lades på bordet: Const.Utsk:s Mern. JV? 59, med voter:s-propos:r, ronde Ulsk:s i Mern. JV? 57 afgifna förslag till tillägg i 109:de §:n R.F. och S0:de §:n R.O.; Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms Utlåt. JVs 21, i anledn. af återijemiss af Utsk:ns Betänk. JV2 15, aDg:de väckt motion om tillhandahållande på allmän bekostnad af ett officiellt dagblad å vissa ställen; samt Den 11 November f. m. 351 Bevilln:s-Utsk:s Betänk. JYs 31, ang:de beräkningen af Tullmedlen, Salu-accisen, Post-medlen, Charlie-Sigillatee-afgiften och Bränvinsbrännings-medlen.
Att så skell, vet Const.Utsk. ganska väl, och Lisk. ansåg det vara rätt att så skedde, ty IJtsk. ansåg, att til! fångars vård och underhåll nödvändigt hörde, att de hus i hvilka tångarne bodde, mäste underhållas, och då annat tillräckligt anslag icke lill äuda målet fanns, så har man icke ansett anmärkningsvärd! att medel to gos af fängvårdsanslaget. Men derföre alt Ulsk. ansåg fångvårdsunslaget opåtalt kunna få användas lill reparation af redan beflndtliga fängelser, så följer deraf icke alt samma anslag kunde opåtalt få användas lill nybyggnader. Det må visserligen vara möjligt att 22* 340 Den 7 Maj e. m. någon mindre nybyggnad på samma gång som reparalionerne blifvit företagne, utan att anmärkn. deruppå följt, men om så skett, kan likväl sådant förklaras af omöjligheten för ett Utsk. sådant som Const.Utsk. att öfvervaka hvarenda sådan liten mindre byggnad. Har det åter skett i större skala utan att anmärkn. deruppå följt, så anser jag för min del sådant vara orätt; men om något orätt förut har skett, kan det väl icke dermed försvaras, att det orätta får ske om igen och åter om igen. Jag har sagt, alt Utsk. ansåg det nyskapade fängelser icke finge upföras af anslaget för fångars vård och underhäll, och jag tror att K. M. och It. St. varit af samma tanke, ty om så icke varit, hvarföre skulle K. M. dä, i stället att taga de behöfliga medlen på det ill imiterade anslaget till fångars vård och underhåll, vid hvarje”riksdag hafva begärt nya anslag till upförande af nya fängelser, hvarföre skulle K. M. på dessa begärda anslag till nya fängelser lägga sä stor vigt, och sluteligen hvarföre skulle Ständerna vid förra riksdagen hafva lagt så stor vigt vid nedsättningen af den äskade anslagssumman till nya fängelser? Men säger man, inredningen af Warbergs fästning var icke någon nybyggnad, då något nytt hus icke der upfördes.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utslcts förslag olörändradt, och dels bifall dertill, med den förändring, att tullsatsen för ilrågavide artikel bestämdes till 40 öre skålpundet, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts förslag utan lörändring och, då dervid svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Bränvin och Sprit. Utslcts hemställan bifölls. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Bälten—Fernissa. Utsk:ts förslag biföllos. Filar och Raspar. Hr Reutersvärd: Här förekommer en artikel, hvarå Utsk:t föreslagit icke allenast nedsättning, utan borttagande af tullen, genom att lemna hänvisning till »verktyg», hvilka äro tullfria. Det är nogsamt bekant att dylika verktyg tillverkas i staden Eskilstuna med stor skicklighet, och jag tror, att denna tillverkning bör åtnjuta det skydd, den hittills åtnjutit. Då hvarken General-Tullstyrelsen eller Komrners-Collegium i afseende å donna artikel tillstyrkt nedsatt ning af tullen, anhåller jag att Deu 28 Maj f. m. 549 Hr Gr. och Landtm, ville framställa propos. på afslag å den nu föredragna punkten. Gr. Posse: Det kan vara berömligt, om R. o. Ad. vill skydda fabriker och näringar genom höga tullsatser, men det kan aldrig vara berömligt, om R. o. Ad. ville rifva arbetet ur händerna på dem, som arbeta, och det skulle ske, om arbetarens redskap och verktyg pålades en så dryg tull, att de icke kunde af honom anskaffas. På detta skäl får jag yrka bifall till Utsk:ts framställning. Hr Fåhraeus:
Fondens behållning vid 1859 års början, bestående af: Behållning af spanmål och proviant < 90,442: *0. Dito af bergseffekter 860,400: 70. Utestående krono-uppbörd den 31 December 1858: Fordringar: Hos riksgälds-verkets fond: Återstoden af 1842 års statsfyllnadssumma ... 675: Efter afdrag af: Återstående utgifter, enligt riks-stat ,428: 28. Skulder: Till ordinarie statsregleringsfonden: Reservationer å riksstats-anslagen 9,943,160: 2. Odisponibla uppbördsmedel: Till extra statsregleringsfonden: * Reservationer å extra statsanslag 1,336,012: 90. Till riksgälds-verkets fond: 1858 års bidrag till bestridande af de på Riksgälds-kontoret anvisade utgifter 966,200: Andel i öfverskott och besparingar: Credit. % Utgående balans: Fondens behållning vid 1859 års slut, bestående af: Kontanta behållningar .". 6,077,655: 72. Behållning af spanmål och proviant 82,392: 17. Dito af bergseffekter 665,544: 94. Utestående krono-uppbörd den 31 December 1859: Fordringar: Hos riksgälds-verkets fond: Återstoden af 1842 års statsfyllnadssumma 675: —■ Brister i statsregleringen: Efter afdrag af: Återstående utgifter, enligt riks-stat 342,755: 3. Skulder: Till ordinarie statsregleringsfonden: Reservationer å riksstats-anslag 10,878,537: 63. Till extra statsregleringsfonden: Reservationer å extra statsanslag 1,625,369: 40. Till riksgälds-verkets fond: 1858 och 1859 årens bidrag till bestridande af de på Riksgälds-kontoret anvisade utgifter 1,9.32,400:
Riksdagen af sjuklighet eller andra anmälda laga förfall hindras att föra ordet, företrädes deras ställen, hos Ridderskapet och Adeln af den främste närvarande Ledamoten, enligt Riddarhus-Ordningen, och i de öfriga Stånden af vice Talmän, hvilka likaledes, vid Riksdagens början, af Konungen utnämnes. Under det Borgareoch Bonde-Stånden samlas, och innan deras Talmän förordnade äro, föres tills vidare ordet: hos Borgare-Ståndet af Hufvudstadens förste Fullmäktig, och i Bonde-Ståndet af den närvarande Ledamot, som de flesta Riksmöten bivistat. Då, i händelse af underlåten kallelse af Stats-Rådet, de i 10 § nämnde vederbö - gistraten i hufvudstaden, samt Landshöfdingarne i länen, att, genom offentliga kungöranden ifrån predikstolarne, underrättelse härom låta meddela, på det Riksens Ständer må sammankomma, att deras samt Rikets rätt iakttaga och skydda. Sådan Riksdag öppnes å femtionde dagen efter den, då Regenten eller Regeringen sist bort kallelse dertill i hufvudstadens kyrkor låta kungöra. 11. l:o — 2:o Om tiden för de Riksdagar, till hvilka Konungen Ständerna kallar, lärer Konungen i nåder Hof-Rätterna förständiga. Om tiden åter för sådana Riksdagar, till hvilka Regenten eller Regeringen, eller ock, enligt Regeringsformens 95 §, de i densamma nämnde vederbörande kalla, åligge det dem att Hof-Rätterna underrätta. 23 l:o. Samma dag, då Riksdagens öppnande kungöres, utnämne Konungen och i Bonde-Ståndet af den närvarande Ledamot, som de flesta Riksmöten bivistat.
A upptagits till enahanda belopp, som vid sistlidne riksdag bestämdes, med undantag allenast af den tillökning utaf 1 ridr i anslaget för skrifmateraliér och expenser m. m., som, till slutsummans jemnande, ansetts böra ega ruin. 30:o Oberäknadt ofvanomförmälde under denna hufvudtitel begärde nya eller tillökte anslag å stat, bar Kongl. Majit för försvarsverket till lands äskat följande till ständiga behof icke hänförliga anslag, att utgå under tre år med en tredjedel om året: a) till anskaffning af redskaps-, rid-, anspanns-och stall-persedlar för det sexpundiga fältbatteri, som ännu saknar dylika persedlar, 20,000 ridr. Utskottet hemställer, att det af Kongl. Majit nu begärde, för det återstående öipundiga batteriets försättande i tjenslbarl skick erforderliga, anslag må af Rikets Ständer beviljas; b) till kompletterande af bestyckningen å Waxholms fästning a4,85o r:dr och c) till komplelterande af Carlstens fästnings bestyckning 49,680 ridr.
Johan Johansson, för Hardemo och Kumla Härader Anders Ericsson, för Carlskoga och Lekebergs Härader Henric Andersson. för Grimstens, Edsbergs och Sundbo Härader. Jöns Eric Ericsson. för Orebro, Glanshammars och Fellingsbro Härader. J. Lekberg. för Lindes och Ramsbergs Härader. Nils Andersson. för Elfdahls Öfre och Nedre samt Frvkdahls Öfre och Nedre Härader. P. Persson, för Näs Härad. Eric Ericsson. för Norra Helsingland. Johan Hörnfeldt. för Norra Ångermanlands Domsaga. Pehr Pehrsson Eden. för Medelpad. Nils Larson. för Norra Jemtlands Domsaga. Joli. Jak. Rutberg. för Norra Domsagan af Norrbottens Län. A. W. Uhr. för Askers och Sköllersta Härader. Johannes Olsson. för Wäse, Fernebo, Wissnums Nyeds och Ölme Härader. A. Kylander. för Nordmarks Härad. Per Hansson. för Jösse Härad. Olof Larsson. för Södra Helsingland. N. Strindlund. för Södra Ångermanlands Domsaga, Öfra Landet. P. Byström. för Herjeådalen. Johan Westermark. för Norra Domsagan af Westerbottens Län. Herman Öbom. för Södra Domsagan af Norrbottens Län. P. Pehrsson. för Nora, Hjulsjö, Helleforss, Nya Kopparbergs och Grytbytte Härader. Jonas Christopherson, för Carlstads, Grums och Kihls Härader. Olof Andersson. för Gillberg.? Härad. J. R. Dahl. för Gestrikland. Jonas Johansson. för Westra Helsingland. Pehr Östman. för Södra Ångermanlands Domsaga, Nedra Landet. Anders Olsson. för Södra Jemtlands Domsaga. Lars Gustaf Stindberg, för Södra Domsagan af Westerbottens J.än. Jaeol» Lindby. för Gottlands Norra Härad. 3Uf öE>agé>Q}cflut 1851. 71 Ingen). Odin. för Gottlands Södra Härad. Jöns Månsson. för Oxie, Skytts och Wemmenhögs Härader. [Nils Åndersson. för Albo, Willands och Gärds Härader.
Nu som af hwad i ofwanbcrördc delar blifwkk anmärkt, det icke kan undfalla uppmärksamhet, huru magtpäliggandc är, att Bouptcckningar, sässm de der skola ej allenast trygga Sterbhusets Delägare samt Borgenärer och Gäldcnärer wid deras lagliga rättigheheter, utan äfwen lägga grund för derefter skeende delning, blifwa med all möjelig noggranhet wcrkstälde; sä finner Lag-Utskottet^desto mer wädcligit, att nägon stags egendom uti Boet mätte uteslutas, som Allmogen och flere efter Författningar äga frihet till uppteckningförrättande, antaga hwilken de behaga, och Medes af flike personer skulle komma att bero urskil, jandr efter godtycko af det gods och egendom de kunde tro ej wara till gemensamme Boet hörande: en urskiljning, som dock ofta erfordrar ganska rediga kunskaper uti Lagens stadgande» , och följakteligen e) kan hos de wanlige Boupteckningsmän wäntaS. De mängfaldige inwecklade och swärn Rättegängar, samt den oreda och enskildta lidanden, som af denna anledning härflutit, böra ätwarna frän alt afwikande frän hwad tvär Lag sä wisligen stadgat.
Utskottet» Betänkanden. men icke kan verkan af en sak sätta bomm för dess rättvisa, eller denna stadna vid en viss fide. punct, för att ej göra för mycken skada eller kanske rättare rubbning, utan är i min enfaldige tro, bättre lata förblifva vid hvad en gång är befaldt och tillgjordt, än tillstyrka en partiell eftergift» hvarigenom skulle göras skilnad emellan, nu i alldeles lika predicament varande Husbehofs mjölqvarnsegare, derföre än att den enas qvarn blifvit skattlagd en eller flere dagar förr eller sednare, ehuru alltid i laga ordning efter hvarje tids gällande påbud. Om jag också ordfäster mig vid meranämnde Konunga försäkran, finner jag deruti intet hinderligt ålägga någon skatt för en efter hemmanet* skattläggning tillbygd qvarn, mindre förklara det orätt, sorn i laga ordning redan skett, ty annat är au egendoms melioration genom förbättring af hvad jag verkligen eger, och annat är dess me. lioration på det sättet att, enligt med hvad författningarne föreskrifva, söka och få tillåtelse, att vid samma egendom uppföra en inrättning till eget begagnande, och ehuru stridande detta kan vara emot en naturlig rättighet, måste väl Författningarne lika fullt efterlefvas, så länge de förefinnas, de må vara mer eller mindre billiga, och egentligen att säga, monne det är mindre obilligt, att utan Stats-Uts kottets Betänkanden. 385 utan särskildt tillstånd och afgift icke få förädla sin säd till brännvin för eget hushåll, än att cga densamma söndermala; men naturliga rättigheter måste vika för Statens kraf i ett samhälle, hvadan äta och dricka förr genom Husbehofsaccisen och sedan genom nyttjande af öfvetflödsvaror verit skattlagd, i stället hvarföre andra grunder blifvit godtagne för skatternes utgörande, dock alltid i det hela och aldrig partielt, hvilket sednare detta Betänkande nu först föreslår och utgör hufvud* sakliga ämnet för denna min ödmjuka reservation; som jag anhåller få detsamma åtfölja, utan att bestrida eftergiften af all husbehofs qvarnskatt, då nödvändigt fordras, att på annat sätt ersätta den bristen i Statsbehof vet.
I sådant hänseende visar sig ock nödvändigheten att företrädesvis bibehålla Berednings-Comitéerne, såsom närmast svarande mot ändamålet; hvaremot Utskottet anser Taxerings-Comitéerne på landet kunna indragas. Derigenom vunnes likhet till formen emellan landet och städerne, utan uppoffring af den beskattningsrätt, som ytterst tillkommit och äfven framBili, till R, St, Brot, 184.0. 5 Sami, i Afd, 6 Haft, 3 18' Bevillhings-Ut skol tets Betänkande j N',o 12 gent synes böra tillkomma sjelfva socknarna eller communerne. En dylik förändring hindrar likväl icke, att flera pastorat kunna (brena sig om en Comité, der locala förhållanden sådant medgifva, hvilket jemväl hittills flerestädes egt rum, och Utskottet är öfvertygadt, alt, ge om Taxerings-Comiteerncs upphörande, föreningar af mindre Berednings-district skola ytterligare befrämjas och bilda sig i en vida mer naturlig och ändamålsenlig ord ning, än som af en tvungen indelning uti större Taxerings-disiriet skulle kunna påräknas. På dessa grunder, får Utskottet vördsamt tillstyrka, alt Taxerings-Comitéerne på landet, sådane de hittills varit, må indragas och förenas med Berednings-Comiléerne, likväl under gemensam benämning af:
Är åtal å brott, som i 14 § sägs, börjadt inom tid, som der bestämmes, och har det åtal blifvit afbrutet, utan att den tilltalade dertill skuld varit; då skall för rättigheten att åtalet fullfölja lika tid, som i samma § utsatt finnes, räknas från den dag afbrottet skedde. 17 §. Är någon, genom laga kraft egande dom, fälld till straff, som ej svårare är än straffarbete i två år, och verkställes ej domen inom tio år sedan den gafs; vare det ådömda straffet förfallet. 18 §. För brott, sorn af embetsman begås i embetet, vare straffet förfallet, om åtal ej blifvit anstäldt inom två år, der brottet i lagen med endast bötesstraff belagdt är, eller inom fem år, der brottet är af den beskaffenhet, som i 25 Kap. 17 § förmäles. I öfrigt galle i afseende å brott af embetsman ej viss tid för åtal, ej heller, der annat straff än böter ådömdt blifvit, viss tid för doms verkställande. Bih. till Ii. St. 6 Kap. Om skadestånd. 1 §. Skada, som någon genom brott annan tillfogar, skall af den brottslige gäldas, ehvad brottet skett med uppsåt eller af vållande. Har den, som skadan led, genom eget vållande, dertill medverkat; varde skadeståndet jemkadt, efter ty som skäligt pröfvas. 2 §. I mål, som kroppsskada angå, skall under skadeståndet räknas icke allenast läkarelön och annan kostnad, utan äfven ersättning för hinder eller brist i den skadades näring, för sveda och värk, så ock för lyte eller annat stadigvarande men, om sådant blifvit honom tillfogadt. 3 §. För lidande, som genom brott emot personliga friheten, eller genom falsk angifvelse eller annan ärekränkande gerning, må anses vara någon tillskyndadt, skall ock vedergällning gifvas. 4 §.
Din far älskar dig ej och skall hata dig, när han blir kunnig om din omvändelse. Det må han göra men han skall aldrig förakta mig. Nu är du feg, Gunlöd! Nej! Är det ej större att bära hans hat än att fly hans förakt! Du dagtingar med din kärlek, Gunlöd! Kärlek?! Jag minnes min amma berättade: det var en jungfru, hon hade en vän, som for bort, sedan var hon aldrig glad mera, hon satt blott och sömmade silke och guld, hvad hon sydde fick ingen se, och när man sporde henne, så grät hon, och när man frågade hvarför hon grät, svarade hon ej, utan endast grät; sedan blef hon blek om kinden, och hennes moder rädde säng. Då kom en gammal qvinna dit och hon sade att det var kärlek. Gunnar, jag grät aldrig, då du for bort, ty far säger, det är skam att gråta, jag sömmade aldrig silke och guld, ty det har mor ej lärt mig, hade jag då icke kärleken? Du har ofta tänkt på mig under dessa långa år? GUNNAR. GUNLÖD. GUNNAR. GUNLÖD. GUNNAR. GUNLÖD. GUNNAR. GUNLÖD. GUNNAR. GUNLÖD. Du känner dessa blommor, Gunlöd? De ha vuxit i min faders örtagård; får jag dem? Gerna men hvad behöfver du dem, då vi resa? Jag skall se på dem, när den långa vintern kommer: granen skall minna mig på skogens grönska och sipporna på den blå himmelen. De äro ju vissnade. GUNNAR. GUNLÖD. GUNNAR. GUNLÖD. Det tänkte jag icke på! Derföre följ mig från detta förfärliga land dit bort der vår barndom flydde och lef så fri som fogeln bland blommor och solljus och värme! Du skall ej behöfva smyga dig till Herrans tempel när klockan manar till sabbath. O, du skall se den nya kyrkan med det hvälfda taket och de höga pelargångarne och höra djeknarnes sång då biskopen tänder virak vid högaltaret. Der skall du fira din gudstjenst GUNNAR. GUNLÖD.