Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:o 279. angående åtgärder till ullculturens befrämjande. XXIII. 3. — N:o 280. angående förlängning af den vid sista Riksdagen bestämda tid för fulländandet af brandförsäkrandet af de byggander i staden Wenersborg, hvartill allmänt låneunderstöd erhållits. XXIII. 3. — N:o 281. angående rättighet för åtskillige rotehållare vid Westerbottens regemente alt återbekomma dem oriktigt påförd vacance-afgift. XXIII. 190. — N:o 282. om anslag för sammanträden af Scandinaviske naturforskare och läkare. XXIII. 190. — N:o 283. om ersättning till pensionsinrättnirigen för Skånska Städernes embelsoch tjenstemäns enkor och barn för en å nämnda inrättning öfverlåten fordran hos Kongl. Majit och Kronan. XXIII. 190. — N:o 284. angående Landskarnereraren , Kammarrättsrådet S. Lindberg förunnad befrielse från all ersättningsskyldighet i och för Kronofogden Hoflings balance. XXIII. 190. — Nio 285. angående pension för aflidne Bankofullmäktigen Anders Danielssons enka och barn. XXIII. 190. — N:o 286. om upphörande af de så kallade porlpenningarna vid Christianstad. XXIII. 357. — N:o 287. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss uppå Ledamölernes i Rikets Allmänna Ärenders för detta Beredning underdåniga ansökning att få såsom pension bibehålla de af dem, i berörde egenskap, innehafda arfvoden. XXIII. 357. — N:o 288. örn sammanslående af de banko-räkningar, hvarå '4 ( io6 ) det Mannfactur-disconten beviljade understöd i Banken är ativisadt. XXIII. 357.
Vi veta slutligen, att bland ungdomens lärare finnas ädla, frisinnade män, hvilka icke ens inför studentlifvels sorgligaste företeelser kunna förm9s att uppgifva sin tro p9 ungdomen och dess förm9ga af sjelfiipprtittelse. Hvarför har 118 Erik Cranc ej haft öga för dessa sidor af Upsalaiihet? * l4 äro ULV rror~~~al&lt;rm, I %ter förf: n Granes vän säga, och det är kanske bokens sannaste ord, p9 samma &amp; g som det ger svaret 119 v8r iriga. Xen hvar söker f ö r h bot för denna brist? Jo. han liter sin hjelte plötsligt öfvergifva Upsala för att rädda sin personlighet, hvilken senare han lika plötsligt Sterfiniier p9 ett Lrukskontor i landsorten och ytterligare försäkrar genom frieri och f0rlofning ined en ung flicka i grannskapet. Efter den första kärleksförklaringen vill Erik Grane bekänna för den han älskar sina förvillelser i sedligt afseende, nien hon sl8r bort ile v a r l i g a orden nied en skamtsain förklaring, att alla karlar itro likadana och att hoii icke ämnar vara svartsjuk pb det förflutna, titan älskar honom sHdaii han är. Lligger man härtill brefvet, hvari den unga friiii uttrycker sin syinpati far Strindbergs rGiftas *, s9 fragar man sig on1 Erik Grmes ginermal verkligen i nHgon vLentlig m3.n skiijer sig fr3.n hans föregaelide lösliga förbindelser, om hans hustru skall kunna fylla krafvet p9 en akta moderskärlek ens tillnärmelsevis s i väl som hans egen fromiiin moder, eller om han sjelf har en renare natur att ge sina barn i arf, än den han en gång ärft? 21 Svaret kan icke blifva annat än nekande. Antingen har fören icke f i r ~ ~ ~ r eller i t f har han icke vclut, ens antydningsvis, föra igenom det etiska problemet i sin bok. Men dermed förfaller ocksil en stor del af dess värde.
Ofvannämnde 2 salu-sågar äro ölsboda ångsåg i Nysunds socken och Oppboga såg i Fellingsbro socken. Vid ölsboda såg, som anlades under perioden och blef färdig år 1858, äro sedan dess afyttrade: år 1859 4,736 tolfter 20 fot 3 tums och 2^ tums plank för ett värde af R:dr R:mt 117,648,43, » 1860 3,287^ » » » » » » » 189,556,58. Vid Oppboga såg, hvarest 17 personer uppgifvas hafva varit sysselsatte från våren tillhösten, äro sågade: år 1856 5,159 tolfter plank och bräder samt 1,687 tolfter läkten och bakar, » 1857 5,758 » » » » 2,278 » 1858 4,882 » » » » 1,744 » 1859 4,081 » » » » 2,271 » 1860 4,311 » » » » 2,543 Svedjande aftager allt mer och mer, äfven inom bergslagerna, der det dock ännu nog ofta förekommer. Någon skogseld af större betydenhet har under perioden ej inträffat. Bland de orsaker, som menligt inverkat på skogsvården, må nämnas det hittills öfliga kolningssättet, hvilket dock vid flere af de större bruksegendoinarne under de sista åren väsentligen förbättrats, det skogsödande stängselsättet samt vedbehofvet vid ett i länets södra del under perioden anlagdt glasbruk och vid ångbrännerierna. I öfrigt finnas icke inom länet några fabriksanläggningar, som erfordra större skogstillgång; och idkas tjärnoch kalkbränning icke till sådan myckenhet, att dessa näringsgrenar kunna anses väsentligen skada skogarne. Bruket att hålla getter har nästan upphört.
Kyrka gemensamt med Pastor egde disponera; att Kgl. Kammar-Collegium, genom Utslag den 26 Februarii 1824, angående Berteqvam g mantal i Slöinge socken af Årstads Härad , som i 1646 års Jordebok funnes upptaget såsom ett Kyrkohemman, hvars ränta tillfölle Presten i Slöinge, Kyrkan derstädes samt Kgl. Maj:t och Kronan, förklarat, att, efter hållen Archivi-undersökning, ej blifvit styrkt, att Kyrkan hade rätt bortstädja berörde hemman, hvarföre Kongl. Maj:t och Kronan, jemlikt 1819 års Kongl. Bref, egde derå antaga åbo; varande, i afseende härå, genom ett från Kongl. Danska GeheimeÄichivet utgifvet betyg af den 3o Augusti 1827, styrkt, att icke något document förefunnits till upplysning derom, att Slöinge Kyrka egde dominium eller städselrätt till N:o 2 Berteqvarn ett halft hemman; att Kyrkohemmanen i Halland utgöra sådana onera, som äro Krono-och Kronoskattehemman ålagde, äfvensom de förra hemmanens åboer utöfva vissa rättigheter, som åboerne å öfrige nyssnämnde hemman tillkomma; samt att Justitiae-Ombudsmannen i dess berättelse för åren 182(5 och 1827 , efter att hafva granskat de urkunder , ä hvilkä Kronans och Kyrkans ömsesidiga, anspråk sig grunda, samt rådfrågat sakkunnige män i Danmarks Lagstiftning och Cameralvetenskap för den tid då Halland till Sverige afträddes, yttrat den mening, ”att mångå Kyrkohemman i Halland, såsom rätteligen hörande Kongl. Maj:t och Kronan till, skola lagligen kunna försvaras, derest den: speciela lagstiftningen derom varder återförd till likställighet med allmän Lag och rättegångsordning”, alltså och i öfrigt på grund af hvad i motionen finnes anfördt, hafva:
Det synes böra tillräknas RegementsBefälet, om CompagniCheferne underlåtit, att i en sådan mängd af år bestrida mindre reparationer, att någon hufvudsaklig byggnadskostnad kunnat uppkomma. Men skulle LifGardets förmenta rätt till ersättning antagas som princip, tyckes det blifva mera skäl till bifall, om Rustoch Rotehållare skulle begära en dylik frihet från Casernbyggnads-skyldighet, som de nödgas utgöra utan ringaste biträde. Jag finnér alltså, att Svea LifGardes H:rr CompagniChefers tilläfventyrs billiga anspråk böra vika för StatsUtskottets lagliga skäl; och yrkar bifall till Utlåtandet. Friherre af Nordin: Att Konungens beslut, om medel till Svea LifGardes Caserns reparation, emanerat i behörig ordning, bevisas säkrast deraf, att StatsContoret utbetalt dessa medel, hvilket i motsatt fall icke skett. Är deremot beslutet olagligt, så böra Rådgifvarne, som detsamma tillstyrkt, i laga ordning derföre tilltalas; men icke få vi försöka att upprifva ett Konungens beslut. Efter min öfvertygelse kan icke eller någon talan billigtvis anställas emot Rådgifvarne, som tillstyrkt det nu klandrade beslutet; Dén 18 NovcmLcr e, m. *49 ty bvad hafva de väl tillstyrkt? Jo, alt medel till Svea LifGardes Caserns iståndsältande skulle utbetalas i 3:ne terminer af 3:dje HufvudTitelns besparingar; och då besparingarne äro öfverlemnade till Kongl. Maj:ts disposition, och denna utgift icke kan vara främmande för 3:dje HufvudTitelns ändamål, finner jag icke någon åtgärd i denna fråga, som å Ständernes sida kan lämpligen vidtagas; och kan jag alltså icke frångå milt ogillande af Utskottets tillstyrkande. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard:
Den, hos hvilken personer, tillhörande annat mantalsskrifningsdistrikt, äro boende då mantalsskrifningen förrättas, skall å sin mantalsförteckning uppgifva desse personers namn och mantalsskrifningsort. 5:0 Egare af eller huvudredare för fartyg skall, jemte uppgifvandet af fartygets lästetal samt driftkraften af derå anbringad ångmaskin, vid mantalsskrifningen inom Bev.-Kom. Bet. 20 154 den ort, dit fartyget hörer, jemväl uppgifva skeppare eller befälhafvare samt styrmän och maskinister å samma fartyg, äfvensom desses mantalsskrifningsort. 6:0 Hvad här blifvit stadgadt, rörande fastighetsegare, näringsidkare och tjensteinnehafvare, gäller äfven för bolagsdirektioner samt styresmän eller förvaltare af verk och inrättningar, förmyndare, utredningsmän i sterbhus samt sysslomän i gäldbundet bo med flere, som vårda och förvalta annan person eller inrättning tillhörig egendom. 7:0 Ofvan stadgade mantalsförteckningar, för hvilka bifogade formulär (litt a och b) blifvit fastställda, skola skriftligen aflemnas å det ställe, der mantalsskrifningen förrättas; dock må allmogen och andre till arbetsklassen hörande, mindre skrifkunnige personer vid förrättningstillfället muntligen meddela sina uppgifter. 8:0 När å mantalsförteckning upptagen person uppgifves vara å annan ort mantalsskrifven, skall sådant, om det fordras, behörigen styrkas. § 6. 1:o För att underlätta och påskynda mantalsskrifningens verkställighet, bör Häradsskrifvaren förut hafva uppgjort ett med gällande författningar och bilagda formulär, litt. c, öfverensstämmande förslag till mantalsoch skattskrifningslängd, deruti alla inom mantalsskrifningsdistriktet befintliga hemman, särskilda hemmansdelar och lägenheter samt verk, fabriker och andra inrättningar jemte deras egare och innehafvare, äfvensom andre näringsidkare med flere skattskyldige inom samma distrikt, skola vara uppförde på grund af nästföregående års mantalslängd, så vidt dåvaraude förhållanden, efter hvad kändt är, sedermera icke förändrats. 2:0
En anteckning överst på betänkandets första sida, som sannolikt innehållit upplysning om, till vilket protokoll yttrandet hör, har omsorgsfullt bortraderats. Den 5 Augusti 1812 361 Det är icke gerna at förmoda at Konungen till Justitia Råd förordnar andra än sådane som jämte kunskap och förfarenhet förena skiklighet och en bepröfvad oväldighet. Konungens inflytande på dem är genom det förändrade Regerings sättet och deras inamo[vi]bilitet från Konungens sida försvunnit. Hvad som kunnat hända då Högsta domstolen periodiskt besattes, då Ledamöter sökte at göra sig angenäme genom sin tilgifvenhet för den af hvilken deras öde och bibehållande efter framflutna tre år endast berodde, är nu icke befara. Faran för rättvisans gång, för afsigter dervid är nu från Ständemes sida. Den kan blifva likväl vådlig, lät oss derföre i tid mota den. Då jag derföre anser 101 och 102 §§ af Reg. formen tillräklige at förekomma egennytta, väld, vrångvisa och oskiklighet hos Högsta Domstolens Ledamöter, bifaller jag Grefve Löwenhjclms förslag at låta 103 § aldeles utgå, jämte sednare delen af den 104. Herr Doctor Wijkman anmärkte, att alla andra Domare kunna ställas under tilltal, men att något annat correctiv för de högste, med undantag om Riks-Rätt, ej torde kunna stå att upptänkas, än det sätt, hvarmedelst det mer eller mindre förtroende hvar och en äger hos det allmänna, nu utrönes. Uppå derom af Herr Kammarherren och Ordföranden framställd proposition: Om ej Beredningen, med afslag å Herr Grefve Löwenhjelms motion, behagade antaga den förändring af ifrågavarande §, att, i stället för det der föreskrifne omröstningssätt, Nämden först må rösta öfver den frågan: »Skall omröstning anställas till uteslutande af någon af Högsta Domstolens Ledamöter». Fann Beredningen, af förr upptagne skäl, sig böra tillstyrka bibehållandet af Reg. formens 103 § med den af Herr Kammarherren Silfverstolpe nu föreslagne förändring.
Majits nådiga beslut den 9 Februari 1861, tillsvidare blifvit öfverlemnadt till Kongl. Majits disposition, må äfven för framtiden med samma anslag som hittills af Kongl. Majit i likhet med öfriga lustslotten disponeras. Andra Hufvudtiteln, innefattande anslagen till Justitie Departementet. Nu gällande riksstat upptager för detta departement i Penningar Runt Ridr 2,192,666: ti. Indelta räntor, enligt markegång förslagsvis beräknade till » » 5,903: 89. Summa Rimt Ridr 2,198,570: — Angående regleringen af denna hufvudtitel framställer Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med hvad enligt bilagda utdrag af det inför Kongl. Majit i Statsrådet den 14 innevarande månad öfver Justitie departements-ärenden förda protokoll blifvit beslutadt, följande förslag: 1:o. Justitie Stats-e.vpeditionen: Uti det för denna expedition i nu gällande riksstat upptagna belopp äskar Kongl. Majit den förändring, att löneförhöjning måtte meddelas åt den inom expeditionen anställde Expeditions-sekreterare och Byråchef af 500 Ridr, hvarigenom han skulle erhålla i lön 4,500 Ridr, samt åt expeditionens Registrator af likaledes 500 Ridr, hvarigenom hans lön skulle uppgå till 3,500 Ridr. 2:o. Justitie Kanslers-expeditionen: För Sekreteraren inom denna expedition begär Kongl. Majit en lönetillökning af 500
Oss veterligt hafva dessa frågor ej erhållit något svar, ej häller har den i nämda uppsats uttryckta önskan, " att den allmänna opinionen ville uttala sig så Icrnftigt för en reform af det påpekade missbruket, att man kunde hoppas att snart nog se den genomförd ", framkallat ens en diskussion i ämnet. Allt går sin gilla gång som förut, och man ser ännu, såsom tillförene, ljus glimina i cigarrbodarna kl. 12-2 på nätterna, under det mörker råder öfverallt annorstädes. Likväl känna vi, a t t förenämcie uppsats funnit genklang i många hjärtan och att, bakom de " Mödrar ", som undertecknat den, stå otaliga andra, hvilka ej önska något högre än en reform i ofvan antydda riktning. Men hur skola de kunna göra denna sin önskan gällande gent emot de maktegande? De hafva med qvinnans vanliga tålamod bidat och hoppats, att äfven f ä d e r i den allmänna sedlighetens intresse skulle känna sig manade att uppträda mot ett missbruk, som onekligen strider mot lag och goda seder. Men nej, de, så väl som ordningsmakten och pressen, förhålla sig tysta och passiva, låtande saken hafva sin gång, och det är j u ett axiom, att " der ingen åklagare är, är in*) Ett aktningsvärdt undantag i båda dessa hiinseenden, utgör firman Tjäder &amp; Son, som hvarken idkar söndagseller natthandel, ej häller använder qvinlig betjening. 49 gen domare ”. Det ser således ej ut, som kunde man hoppas att snart erhålla någon rättelse af detta klandervärda ofog, utan det tillåtes att obehindradt fortgå, under det man afsigt ligt synes blunda för följderna. Detta antagande bekräftas äfven af förhållandet, at8t eii cigarrhandlare, som ogillade den i fråga varande oseden, gjort flere fruktlösa försök att få den afskaffad. Myndigheterna anse det nämligen ej vara stridande mot skick och god ordning, att cigarrbodarna hållas öppna till långt in på nätt erna.
Och har Utskottet beslutat föreslå, att den föreskrift må lemnäs Rikets Ständers till Stats, Bancooch RiksgäldsVerkens öfverseende förordnade Revisorer; ’’att, 1 fall erfarenheten skulle bevittna, att under en längre tid någon större summa varit o.utlånd antingen vid HufvudContoiret eller någotdera af de mindre DrseontContoiren, Revisorerne ega förordna, att ett sådant öfverskott må förskjutas till det eller de af DiscontContoiren, hvarest behof deraf funnits ega rum , hvilket förskott dock kommer att återställas, då det finnes behöfligt vid det Contoir, hvarifrån detsamma blifvit meddeladt.’’ Angående slutligen stället för det Södra DitcontContoirets förläggande är i Utskottets Memorial motivet yttradt hvarföre Utskottet ansett Staden Malmö företrädesvis böra väljas till säte för denna Inrättning. Utskottet har ej trott sig tillkomma att föreslå åtgärder som skulle leda till ändring i närvarande handelsförhållanden eller dessas förflyttande ifrån en Stad till en annan; hvilket Herr Friherre Cederström afsett med sitt Förslag om detta Contoirs placerande i Landskrona. Och enär Staden Malmö, som jemte större folkrikhet eger mesta handel och rörelse, skulle tillskyndas större olägenheter af att söka sine låne-under - Bärno Tjtskottets BetänkanAen. stöd i någon af de öfrige Uppräknade Städerne, åtti För någon af desse, som saknar berörde fördelar, kan uppkomma, tror äfven Utskottet atfc hvad sorn i denna del i öfrigt blifvit anmärkt , icke bör föranleda Utskottet att frångå sin redan yttrade mening. På. grund aF hvad sålunda är änfördt, förblifver Utskott tet vid innehållet af dess afgifna Memorial N:o 49 , endast med tillägg af det föreslagna stadgandet huru förfaras bör, i händelse af en möjligen nödig ansedd temporaire tillökning 1 den, efter fördelning af DiscöntGreditivet, för® slagsvis bestämda utlånings-summa för hvart och ett af DiscontVerken.
Men det är en kräftskada i vår tid, att hvarje barn från det andra eller tredje året får dricka vin o c h ö l, o c h j a g ville fästa uppmärksamheV i kunna m e d allt skäl utsträcka begreppet ten därpå, att i synnerhet v i, s o m praktisera njutningsmedel ännu längre än vi hittills gjort i en stor stad, dagligen kunna öfvertyga o s s, det o c h såsom sådana beteckna allt, s o m g ö r att en af vår tids viktigaste sjukdomar, den förtärandet af födan till ett nöje, således en stegrade nervösa retligheten o c h den aftagande snygg servering, ett gladt bordssamtal, m. m. Slikt kostar ingenting, men bidrager ofantnom ett förtidigt missbruk af sprit. » O c h han ligt både till trefnaden o c h till matlusten. E n tillade, vändande sig till de närvarande läkarne: osnyggt serverad mat, den m å nu sedan i o c h » J a g b e r er att hvarhelst ni har något inflyför sig vara huru läcker som helst, väcker entande alltid bestämdt framhålla, att man åt dast leda; tvister o c h obehag vid matbordet små barn o c h åt unga personer endast alldestilla hungern förr än kroppens behof af nä- les undantagsvis, men öfver hufvud taget icke ringstillförsel är tillfredsställda alls får g e något v i n. » Jag ber slutligen att m e d några o r d få b e - röra ett bland de njutningsmedel, s o m tillhöra de i dagligt tal såsom sådana betecknade, nämligen spriten (alkoholen). D e t är icke m i n afsikt att här närmare inlåta m i g på en skildring af spritdryckernas inverkan på kroppen och dess förrättningar, eller att skildra de olyckor o c h det elände, s o m de ännu i våra dagar i så rik mån föranleda. Men då j a g föreställer m i g att dessa rader k o m m a att läsas af åtskilliga mödrar, har j a g icke kunnat underlåta att här uttala ett allvarligt varningsord m o t att låta barn förtära sprithaltiga drycker af hvad slag de vara m å. M a n g ö r detta ofta af ren tanklöshet, icke sällan också i akt o c h mening att därigenom stärka barnet.
De uppgifter om nuvarande förhållanden i afseende härå, sorn finnas i Utsk:s betänk., äro enliga med den kämnpdom, jag derom äger. Oecon.Utsk:s utlåt. N:o 55 blef af R. o. Ad. bifallet. Ankom K. M:s Hofcanceller och öfverlemnade, å Dess höga vägnar, K. Mis under d. 7 i denna månad aflåtna nåd, skrifvelse till R. St., atigide ett af särskilda i nåder förordnade commitlerade uppgjordt förslag till ändringar och jemnkningar i nu gällande Tulltaxa, hvilken nåd, skrifvelse upplästes oell lades på bordet. Ånyo föredrogos och lades till handlingarna Oecon.Utskts d. 16 dennes på bordet lagda utlåtJn. N:o 56. i anledn. af väckt fråga om förbud emot inför-» sel i Riket af hästar från Danmark och dess Tyska provinser; N:o 5i. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s ut-, låt. N:o 12, ang:de väckt motion om anställande af Norrska hingstar vid Rikets stuterier. H. Ex. Hr Gr, o. Landtm, tillkännagaf, att sedan åtskilliga Bänkmän blifvit till Electorer utsedde, hade för följande Bänkm:safdelningar tid efter annan ledigheter uppstått, nemi. för 8:de Bänkm:safdeln. efter N:o io5 Frih. Strömfelt, Carl Melcher; litte1 Bänkm:safdeln. efter N:o 236 Frih. Stjerneld, Gust. Algonon; 23:dje Bänkmtsafdeln. efter N:o 456 Hr Aminoff, Joh. Fredr.; 34:de Bänkmtsafdeln. efter N:o i586 Hr Raab, Axel Arvid ; 43:dje Bänkm:safdeln. efter N:o 2o52 Hr Hultenheim, fullm. Frih. Hermelin, Aug.; 4y:de Bänkm:safdeln. efter N:o 2202 Hr Möllerhjelm, Axel.
Yal måste undersökning å stället förrättas och andras utlåtande än gode mannens erfordras för sakens afgörande uti första instansen; men utlåtande af sådana personer, som de gode män, hvilka blifvit valde uti de orter, hvarest jag vistats, är en alltför osäker grund, att derpå stödja ett beslut, som bör livi - 128 Den 34 Februari i. Ja på ett moget och sann t bedömande af alla de mångfaldiga förhållanden, livilka vid ett laga skifte komma i fråga. Om jag förutsatte, att gode man vöre i stånd att allena, utan ledning af någon mera kunnig person, bedöma gradering, husflyttning, väganläggning, skiftesläggning, eller hufvudsakligen det, hvartill insigt och urskilning egentligen fordras vid ett laga skifte, och hvilket uti det föreslagna betänkandet till Landshöfd-Embetet bör afses, skulle jag i sanning tillstyrka, att go^e männen allena finge förrätta loga skiften; men då de icke äga dessa insigter, anser jag dem lika otjenliga att allena förrätta så det ena sorn det andra. Att Landshöfd.-Embetet skulle pröfva denna sak, synes vara destomera oriktigt, som dess åtgärd icke med någon säkerhet kan, enligt hvad redan är anförd t, grundas på sakens utredning af gode män, och som Landshöfdingen, äfven i händelse denna utredning vore fullkomligare än de omförmälde gode männens, icke, såsom Ägodelningsrätten, på stället utröner rätta förhållandet. Slutligen synes det högst otjenligt, att den med Landshöfd.- Emhrs beslut missnöjde skulle deröfver anföra besvär hos Ägodel n i ngsräl ten. På nu anförda skäl kan jag ej förena mig med Hr Ramsay om sättet för ernåendet af den åsyftade säkerheten för jordägare uti samma byalag, att ej störas genom för dein otjenligt laga skifte. Men då jag, enligt hvad jag i början af mitt anförande hade äran yttra, inser behofvet af en sådan säkerhet, vågar jag, till vinnande häraf, vördsamt aflemna nedanstående förslag.
E. 204. —- N:o 3. angående väckt fråga om ändring, i vissa delar, af föreskrifterna, rörande Fyroch Båk-afgifters erläggande. XI. B. 55, 109. A. 120. ■— N:o 4. i anledning af väckt fråga om reglering af Postiljonernes lönevilkor. XI. B. 56, 109. A. 120. — N:o 5. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående en vid verkställd voteriug af köpingen Trelleborgs jord, i denna köpings ordinarie Båtsmanshåll uppkommen öfverskjutande mindre role-andel. XI, B. 56, 109. A. 120. E. 245. — N:o 6. i anledning af väckte frågor, att staten måtte öfvertaga postskjuts-besväret, och att legan för samma skjuts måtte ökas. XI. B. 121. A. 139. — N:o 7. i anledning af väckt fråga, att Båtsmans-roteringen måtte öfvertagas af Staten och Båtsmansslyrkan nedsättas till hälften. XI. B. 121. A. 139. — N:o 8. i anledning af väckta frågor, att Kronan måtte helt och hållet öfvertaga båtsmans-beklädningen, m. m. XI. B. 121. A. 139. — N:o 9. i anledning af väckt fråga, att i Rikets Norra län malte anställas nödig Jägeribetjening. XI. B. 121. A. 139.