Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men efter hand som den sociala förbindelsen blef starkare och starkare, blef det också ifrigt tal om en politisk allians, söm Berg önskade, derför att bland fritänkarne funnos män, hvilkas namn icke blott kom me att utgöra en prydnad for hans parti utan också tillföra detsamma mycken intelligens, och som å andra sidan erbjöd fritänkarne den fördelen, att de på riksdagen kunde kämpa för att gifva sina idéer praktiska resultat, i synnerhet i afseende på kyrkans skiljande från staten. Senaste höst blef alltså alliansen deklarerad, i det att fil. dr Edvard Brändes stalde sig som de radikales kandidat och på valdagen uttryckligen förklarade sig för fritän-kare; han » trodde hvarken på judarnes eller de kristne » Gud. » En person som var närvarande vid yalet har berättat tor mig, att då Brändes på Langeland afgaf denna förklaring träffades de närvarande liksom af en gemensam stöt r denna stöt fortplantade sig efteråt till det danska folkett hvars absolut öfvervägande flertal är starkt religiöst, och detta icke af vana eller tradition, utan af verklig öfverty-gelse, något som i synnerhet gäller om de grundtvigianska kretsarne, och grundtvigianismen är ofantligt utbredd på landet. Man må anse denna förherskande religiositet såsom fördelaktig eller ofördelaktig; det afgörande är, att den är ett faktum. Och dessa religiösa hafva blifvit skrämda af alliansen. Det, som hittills varit Bergs oberäkneliga fördel, det var, att han ända ut i nagelspetsarne representerade det breda danska med alla dess fel och alla dess företräden, han var egentligen en bonde — något mera, men han hade bonden i sig. Men bonden vill icke veta af fritänkeriet, som helt enkelt är för honom ofattligt, och han förstår icke att det kan vara klokt att söka allianser äfven med menniskor som man i åtskilligt är oense med. Han önskar hvarken allians med nationalliberale eller med fritänkare, begge stå för honom som något främmande, hvilket den trankile mannen helst vill hålla sig fjerran ifrån. Derför tror jag, att denna allians har varit till skadar för de radikale, derför att den skrämmer bonden, för fri-tänkarne, derför att de politiskt hafva gått tiden i förväg.
Den underdåniga skrifvelsen härom justerades och godkändes i Ridderskapets och Adelns plenum först den 31 December 1823, och likvisst finner ConstitutionsUtskottet, att ingressen till den, i strid mot Ridderskapets och Adelns beslut, af Kongl. Maj:t utfärdade Riddarhusordning, daterad den 18, innebär en sanning, då deri yttras, att denna Riddarhusordning blifvit, på Ridderskapets och Adelns underdåniga anhållan, gillad och sladfästad. Jag bestrider äfven riktigheten af ConstitutionsUtskottets uppgift, att den åberopade Nådiga Skrifvelsen under den 18 December blifvit till Ridderskapet och Adeln aflåten. Den är ställd enskilt till LandtMarskalken i form af en blott avis, som LandtMarskalken ägde, att meddela Ståndet, det Kongl. Maj:t ännu icke medhunnit att förslaget till hela sin vidd behörigen genomgå och granska. Orimligheten deraf, att Kongl. Majit skulle på en gång kunna sanctionera ett förslag, och yttra, det Kongl. Majit ännu icke medhunnit behörigen genomgå och granska detsamma, är för uppenbar, för att icke äfven af ConstitutionsUtskoltet böra erkännas. Den 17 J u 1 i i f. m. Orri Herr Grefven och LandtMarskalken icke redan vägrat återremiss af alla de ConstitutionsUtskottets Memorial, som angå anmärkningar, dem Utskottet ogillat, skulle jag visserligen yrka, att genom en återremiss af detta Memorial, kunna tillvägabringa den ansvarspåföljd, som förhållandet kräfver; men hvilken lagliga utväg Herr Grefven och LandtMarskalken för Ståndet afskurit. Hvarefter Grefve Horn mundteligen tilläde: Det tyckes vara underligt, att Utskottet här kan anse ett förslag antagit samma dag, som Kongl. Maj:t förklarat sig ej hunnit genomgå och granska detsamma.
Hoffstedts den 24 Oktober 1862 uthändigade betyg, Hoffstedt, sorn, under den tid han var Länsman inom distriktet, flere gånger besökt Fångåmon och i Augusti månad 1860 derstädes förrättat syn och besigtning, då befunnit hemmanet vara af en ytterst usel beskaffenhet, hvad jordmånen beträffade, så att derstädes under vanliga år ej kunde födas mer än 1 häst, 2 till 3 kor och 8 får, och det endast med starr elier myrfoder, hvarförutan hemmanets läge ej vore sådant att förbättringar medelst odling af jorden kunde åstadkommas, derföre säd för behofvet der ej kunde odlas, enär, vid gjorda försök, säden nästan aldrig blifvit användbar; varande något lönande fiske eller annan näringsgren icke att tillgå, så att åboen derstädes blott med mycken möda kunnat lifnära sig; att ett af nuvarande Länsmannen i Undersåkers distrikt V. Forss - Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekonomi-Utskottets Utlåtande M 28. 13 V.
Disconterne ju endast den ädla afsigt, att förekomma iooo:detals nyttige och trefne Medborgares ofärd och undergång , uppgafs, och äfVen verkligen måste hafva varit grunden, —- att detta Verk ej i sjelfva Verket borde profitera af dessas förlägenhet. Derjemte skulle jag, som sannerliga ej vill väcka eller yrka det alidia minsta, hvarken för enskildes eller allmän räkning, som ej efter min öfvertygelse är stride rätt, ingalunda kunnat bestrida om, mot det af mig calculerade belopp, som till restituerande kunde komma i fråga, eller troligen ^:delar af hela öfverräntans belopp 28^,600, af Höglofl. Afdelningen blifvit anmärkt, hvad jag dock saknar och nu anser mig tt 5o6 Stats-Utskottets Betänhanden. skyldig sjelf rätta, eller alt uti denna totala Öfverrän te-Summa, 1:0 Ligger Ordinarie ränta, som utgör hälften eller R:dr 142,800. livilket då ej i hast erinrades och 2:0 Att af den andra hälften, som utgör den egentliga Straffräntan, väl i;del och kanske hälften kan antagas hafva blifvit erlagde af lagsökte och executivt uttagne Lån, örn hvilkas considererande jag ej väckt eller ansett mig kunna väcka fråga, emedan de ej hetalt högre å'11 12 proCents ränta å deras skuld, som bestod af hela beloppet. Det belopp, hvarom fråga alltså kunde blifva till följe af min Motion att återställas, torde ej kunna uppskattas till mera an omkring 70 å 80,000 R:dr.
Arfsrätt för oäkta barn, IV. 1207. angförändring i de nu för Executions-Ver ket gällande Stadganden, IV. 1222. ang. fattig procentens beräknande vid skeen de dödsfall, IV. 1323. ang. rättighet för allmogen, att i öppna Bo dar och Stånd få försälja sina varor, IV. 1324- — ang. Strömrenssningar, IV. 1327. — äng Svansbamrars anläggande, IV. 1403. __ — ang. anläggande af Arbetsoch Correctionshus i Länen, IV. 1407. ang. Justitiae-Ombudsmannens Em bets-berät telser, IV. 1414. ang. Lösen af anmärkningsmål, IV. 1421. — ang Vermlands Läns skiljande från Götha Hofrätts och förläggande under Svea Hofrätts Jurisdiction, IV. 1423. angående Skuldebrefs executiva kraft och verkan, IV. 143c. angförändring i nu antagna bestraffnings sätt samt inrättande af allmänna Arbetsoch Corrections hus, IV. 1435. ang. Domstolarnas antal och organisation, IV. 1444. ang. én fri Victualie handel, V. 74. ang. Taxa å Lösen för de från Konungens Högsta Domstol och Canzlie Expeditioner utgående Domar och Resolutioner, V. 83. ang. en utvidgad Handelsoch Näringsfri het, V. 67 3- ang. tillägg vid 9 Cap, 6 §. Handels-Balken, V. 750. —« — ang. forum i mål, som röra försummad väg lagning och Kronoskjuts, V771. — äng. ändring oeh förklaring uti vissa delar af Kongl. Förordningen den 9 Febr. 1802, röran - Register.
Andersson. för Viste, Åse, Kållands och Barne Härader. L. S. Lars Larsson för Gudhems, Wilske, Walla och Kåkinds Härader. L. S. A. Johansson Brissman. för Wartofta och Frökinds Härader. L. S. Pehr Ericsson. för Sunnerbo Härad. L. -S. N. Hakansson’. för Albo, Kinnevalds och Norrvidinge Hårader. L. S. Sune Nilsson. för Konga och Upvidinge Härader. L. S. Petter Jönsson. för Tveta, Wista cch Mo Hårader. L. S. Petter Pettersson i Slåtthult. för Westra Härad. L. S. Jonas Johansson. Petter Pehrsson Johannes Svensson i Asen. genom Petter Pehrsson i Millebo. enligt Fullmagt, för Norra' och Södra Vedbo Härader. L. S. Anders Andersson. för Väsby Fögderi. L. S. i Millebo. för Östa Härad. L. S. för ossbo och Vessbo Härader. L. S. Johan Olsson. för Sahlbergs Fögderi. L. S. Goran Andersson. för Åkerbo Härad. L. S. Lars Pehrsson. för gamla Norbergs ochSkinnskattebergs Bergslager samt Vagnsbro Härad.. L. S. And. Jansson. för Norrbo Härad. L. S. E. Andersson. för Siende och Tuhundra Härader. L. S. E. Norberg. för Snäfringe Harad L. Si Anders Pehrsson. I. P. Andersson. för Lysings och Dahls Härader, för Aska och Göstrings Härader. L. S. L. S. Botvid Jonsson. för östkinds, Björkekinds, och Löfings Härader samt Hammarkinds Härad med Stegeborgs Skärgård.. L. S. Anders Andersson genom Anders Pehrsson. enligt Fullmakt för Valkebo och Vifolka Harader. L. S. Olof Carlsson. för Fingspinga Lån samt Bråbo, Gullbergs och Bobergs Härader. L. S. Olof Olofsson. för Memmings , Skärkinds, Åkerbo, Bankekinds och.
Bih. till It. St. Ank. till Exp. Utsk. den 21 Jan. 1854, kl, 2 e. m. Utlåtande•, i anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition, angående nedsättning i det årliga ackordsamorteringsbidragel för Landshöfdinge-ljensten i Kalmar Län. (U. A.) Sedan uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift Landshöfdingen i Kalmar län, Friherre K. E. Skjöldebrand, i underdånighet fästat Kongl. Maj:ts uppmärksamhet derpå att, i händelse Kongl. Maj:t icke funne skäl i Nåder tillåta honom att få bibehålla samma lönefönnoner som varit hans företrädare, framlidne Landshöfdingen Nerman, medgifne, utan deremot i Nåder beslutade, att den uti Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 omförmälda reglering af lönevilkoren genast borde inträda samt att, oaktadt den deraf förorsakade betydliga minskning i Landshöfdingens löneinkomster, han icke destomindre skulle vara förpligtad att till amortering af det återstående ackordsbeloppet, utgörande 6,825 R:dr 17 sk. 2 rst., årligen bidraga ined lika stor summa, som hans företrädare, eller 1,400
» Den förening, j a g föreslår, skulle ej ha andra sammanträden än sådana som detta och inga andra utgifter än som kräfvas för våra vanliga samqväm. » » Kanske inga stadgar heller? » » Inga skrifna eller tryckta åtminstone; hvar och en skulle blott förbehålla sig att i stillhet fa undandraga sig bjudningar till sådana familjer, der man bröte föreningens allvarliga öfverenskommelse att sträfva för sedlighetens höjande i våra egna kretsar. » » Syftar du p å att utrota — hvad skall jag säga? — vanan att tala om enskilda personers angelägenheter? » V ä r d i n n a n små- log en smula förläget. » Jag tänkte ej specielt derpå, ty sådant sköljes bort, då man får sällskapslifvet in i en frisk strömfåra. H v a d jag vill är att upplifva en sida af bannlysningen. » » Du skämtar! » » Nej, kära vänner, det är mitt fulla allvar. V i qvinnor kunna göra mycket till sedernas renande genom att öfva helsosam familjetukt. Naturligtvis först och främst genom att öfva nödig t u k t öfver oss sjelfva samt vänja våra barn vid samma andliga disciplin. Vidare kunna vi verka genom att tillsluta våra hem för och i all stillhet undandraga oss umgänget med sedeslösa, lättfärdiga personer, hvilken rang, samhällsställning och makt de än må innehafva. » » Men, kära Ingeborg, det är j u rent af omöjligt! Betänk våra mäns affärer, våra söners framtid och våra — våra — döttrars — » » Giftermål. Ja, kära vänner, fruar som flickor, j a g har betänkt allt det der och känner svårigheterna. Men vi äro dock ej alla, gifta och ogifta, bundna af samma hänsyn. H ä r i denna krets ser jag mer än en flicka och fru, som står så fullkomligt fri i det afseendet, att hon kan välja sitt umgänge, och det är från sådana qvinnor bannlysningen måste utgå. H ä r är ingalunda fråga om någon humd eller något straff, utan om en kärlekstjenst mot sådana naturer, hvilka måste känna hinder, om de skola kunna hejdas på det sluttande planet.
Utdrag den 10 Nov. 182g. 63 N:o 163, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N.'o 83» angående väckt fråga, att Directionen öfver Danviks Hospital matte förklaras oberättigad att uppbära recognitionsafgift till Hospitalet vid försäljning af Skattehemman: Betänkandet N:o 83 gillades; N:o 164, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 131, angående väckt fraga om undanrödjande af hinder för enskilde Theatrars inrättande i Stockholm och Rikets öfrige Städer: Betänkandet N:o 131 ogillades och Utlåtandet N.‘o 164 bifölls; 2:0 StatsBevillningssamt Allmänna Besvarsoeh OeconomieUt sköttens : N:o 90, i anledning af åtskilliga motioner örn förändring i sättet för Grundräntornas eller Krono-Tiondens utgörande, bifölls; N:o 88* i anledning af väckta motioner om en förbättrad organisation af Tull-Verket, rn. m., återremitterades, pä grund af gjorda anmärkningar; 3:0 Stats-, Banco , Bevillnings-, Lagsamt Alimanna Besvärsoch Oeconomie Utskottens: N:o 89, angående väckta förslag till grunder för ett förändradt Statshushållningsoch Beska ttnings-sy stern, bifölls; 64 Trot. Utdrag den 10 och ii Nov, i§2Qs 4-'o Statssamt Allmänna Besvärsoch OetO» nomie-Utskottens : N:o 81, öfver Herr Friherre C. H. Alltharsvärds Memorial, angående Sveriges Försvarsanstalter, jemte flefe Riksdagsmäns, i anledning deraf, afgifna yttranden, bifölls. Den ii November 1829. Från Högloft.
Dé Hrr, som försvara våra nuv:de prot:r, sådana de äro, hafva icke velat bista upmärksamhet derå, att våra nuv:de prot:r ingalunda hro verbalprot:r; något sådant liar aldrig funnits här. Att förändringen skulle medföra en alltför stor makt hos prot.föranden, betyder också ingenting, då ledamöterne i allt fall egde rättighet att justera sina yttranden. Jag fortfar således i min anhållan om alslag å betänk:t och bifall till mitt förslag. Hr Nordenfelt, Enar: Ehuru jag skulle ganska gerna se, att protmas längd kunde förminskas, då för närv:de deras voluminösa beskaffenhet gör att de ej hinna blifva tryckta förr än man nästan förlorat allt intresse för dem, inser jag dock att härvid möta svårigheter så stora, att de nästan äro oöfvervinnerliga. Det fordras nemi. en särdeles stor skicklighet och embetsmannavann att kunna i en kortare redogörelse sammanfatta så vidlyftiga diskussioner, som här förekomma, om ett sådant sammandrag skall kunna upfylla sitt ändamål. Den siste värde talaren har sjelf sid en fö reg: de fråga fästat upmärksamheten på svårigheten att upsätta reciten eller den s. k. rubriken i ett mål af större omfattning. Ett sammandragsprot. synes mig kunna ganska väl hänföras till just samma art af arbete. Om lt. o. Ad. beslöte, att protma hädanefter skulle föras i sammandrag, blefve deraf en följd antingen att memorialprot. skulle fortfarande föras på samma sätt, som nu sker, och att sammandragningen skulle ske efteråt, i hvilket fall man åtminstone kunde hoppas att få sammandraget fullt korrekt, eller också skulle R. o. Ad. skaffa sig så skickliga notarier, att de kunde genast med full säkerhet göra det ifrågav:de sammandraget. Detta anser jag dock omöjligt, då det är föga troligt, att personer med en så öfverlägsen skicklighet ville åtaga sig notarie-befattningen. Det är visserligen sannt, att hvar och en har rättighet att sjelf justera sina yttranden, men af det olika utöfvandet af denna rättighet skulle säkerligen följa, att protma blefve högst ojemna och skiftande.
Utaf anslaget för omläggning af landsvägen inom Herrestads Socken i Götheborgs och Bohus Län, 1,021 R:dr, (48 §. i 1841 åfS ocb 42 §• 4 morn. i i845 års Reglemente.) Utaf anslaget för omläggning af vägen förbi Östbergs backen i Frösö Socken af Jemtlands Län, 3,5oo R:dr, hvaraf 1,760 R:dr förut utbetalts (Dito dito) „ 876: Utaf anslaget för iståndsättande af landsvägen emellan Herjeådalen och Jemtland, 18,484 R:dr ^5 sk. 2 rst, hvaraf förut utbetals 6,162 R:dr, ytterligare (Dito dito.) , 1,720: Utaf anslaget för omläggning af vägen emellan Haparanda och Matarengi i Norrbottens Län, 6,912 R:dr 4i sk., hvaraf förut utbetalts 3,000 R:dr, ytterligare (Dito dito.) 2,000: Utaf anslaget för omläggning och förbättring af gamla landsvägen från Kalix Sockens gräns, genom Haparanda till Korpikylä by i samma Län, 9,000 R:dr, hvaraf förut utbetalts 3,000 R:dr, ytterligare (Dito dito.) „ 3>ooo: Utaf anslaget för anläggning af en väg emellan Öfveroch Neder Kalix Socknar inom samma Län, 7,000 R:dr, hvaraf förut utbetalts 1,760 R:dr, ytterligare (49 §. i 1841 års Reglemente; 42 §• 5 mom. i i845 års Reglemente. , 3,boo Utaf anslaget till förbättring af vägen emellan Westerås och Fahlan, i5,ooo R:dr, hvaraf förut utbetalts 11,260 R:dr, återstoden (5o § i 1841 års Reglemente.)„ 3,760: Utaf anslaget för myrutdikningar inom Wenjans Socken af Kopparbergs
Och vid de öfrige Församlingarne — 3 För Kyrkovacktare vid de förre af dessa Församlingar — 2 —* — vid de sednare 1 I Stapeloch större UppStäderne, samt de Städer der Domkyrkor äro : Klockare 3 — Kyrkovacktare 36 X de öfrige Städerne: Klockare . , 1 12 — Kyrkovacktare ... _ — 24 — mindre KyrkoBetjente . 12 Organister och Sångare , Sex procent af Fenninge lön och TjuguSju af Indelt lön , efter vanlig beräkninggrund af gamla Kronovärdet, Trettio Sex Skiliingar Tunnan. På landet , Klockare i Skåne och Blekinge , som på åtskilliga ställen hafva viss lön i Spannemål , lika Charta med andra Indelningshafvare och dessutom En och en half skilling för hvarje Mantal i Socknen. I de öfrige Eandtförsamlingat ne, der de innehafva Klockarebord , eller tillika äro Organister, Två och en fjerdedels skilling , samt utan Klockarehord, En skilling Sex r:st för hvarje helt Hemman, Prestegårdsoch Capellans bordet undantagne. När efter denna beräkning Chartan icke slutar med fullt skillingtal, iagttages, att Sex r:st och der - SeviUningsVtsi. Betänkanden, 77 öfver räknas för full skilling , men under Sex r:st räknas ej. Mindre KyrkoBetjente 6 sk. Kyrkoherden i Församlingen eller den lians Syssla förestår , skall blifva Kongl. Majrt och Kronan ansvarig, att Stämpladt Papper, på sätt nu föreskrifvet är, nyttjas til! de Fullmagter eller Utdrag af SocknestämmoProtocoller och andre AntagningsBevis, som till K yrko Betjeningen utfärdas, innan de tillträda Sysslorne. Fullmagter och Constitutoriaier för följande personer, sorn ej hafva någon ständig lön: NotariiPublici, StadsMäklare och Skepps» Clarerare i Stockholm och Götheborg R:dr 16 _ _
Lisp:det samt för artikeln Stearin till 1 R:dr 32 sk. Lisp:det eller 4 sk. per Sf; för hvila vax-och spcrmaceti-ljus från 20 till 12 sk. b:ko U och alla andra slag lill 9 sk. b:ko. Majs torde få nämnas serskildt ifrån öfrig spannemål, emedan det synes förtjena att fästa upmärksamheten pä detta lill kreaturs föda förträffliga sädesslag, såsom föremål för återfrakter från Amerika om tullen derå vore billig. Sistlidet år har ej inkommit deraf mer än 1 jtunna. Jag föreslår vördsamt att med anledn. häraf och för alt göra Majs bekant äfven hös oss en nominel tull må sättas derå af 12 sk. b:ko intill nästa Riksdag, insen slags våda O O Zj lär häraf kunna upstå, då en ännu så litet begagnad vara icke undertiden kan blifva föremål för någon så vidsträckt spekulation, att intrång deraf kan upstå för den inhemska spannemålens afsättning eller inverkan på dess pris. Mattor af strå är en artikel, som mycket nyttjas i vissa andra länder och om den genom moderat tull kunde blifva föremål för någon import här annat än undantagsvis, troligen i en ej aflägsen framtid skulle framkalla någon industri för dylika mattors förfärdigande, men hvilket svårligen kan blifva af, så länge tillfälle icke är alt få sådana i bruk genom handeln. Jag föreslår för golfmattor af strå en tredjedel högre tull än för gräsmattor, eller 6 R:dr b:ko per SkS såsom mera ändamålsenligt än en värdetull samt värdets nptagande till 50 R:dr b:ko. Mjöl ej specificeradt och ej hunförligt till Spannemal eller Apotheksvuror är med ett värde af 18 sk. uptaget till en tullafgift af 6 sk. Det synes oförklarligt, hvarföre denna artikel skall draga en tullafgift af 33^ proc. af sitt värde. Redan det åsätta värdet som för gtt Lispund skulle göra 7 Rdr 24 sk. 206
Detta synes mig lika klart, som att 2 gånger 2 blir 4, och jag har ej heller hört någon rent af kunna neka dertill; ehuru man sökt att på mångahanda andra sätt kringgå denna sats. Jag har följaktligen trott, att det skulle vara i väfnadsmanufacturernas intresse alt kunna erhålla garnet, vare sig Svenskt eller Engelskt, för så billigt pris som möjligt; och häruti anser jag mig ännu ovederlagd. Men, har man å andra sidan sagt, detta kunde ej låta sig göra, utan att ruinera de inhemska bomullsspinnerierna, och då skulle denna tullnedsättning, i st. f. att gagna den inhemska industrien, tvertom skada densamma och gynna ett utländskt intresse. Till svar å alla de beräkningar, som till bevis för detta förhållande blifvit framställa Den 3 Juni f. m. 335 da, såsom kalkyler af högre anläggningskostnader, af större förlust vid den inhemska tillverkningen m. m. d., anhåller jag att fä anföra blott det factum, som redan i min första motion åberopades, att tullen på bomullsgarn i Tyskland är icke mer än £ eller § af hvad jag hade föreslagit att antaga. Huru har man nu å andra sidan gått till väga i hela denna fråga från början? Må det tillåtas mig att i R. o. Ad:s minne återföra, att, då tull-lagstiftningsfrågorna vid föreg:de riksdagar förekommit, så framställdes, först, dels uti anföranden hos RiksSt:n och dels uti de allmänna tidningarne, såsom ett exempel och mönster lill efterföljd för oss här i Sverige, att de Tyska staterna dels voro i begrepp, att höja sina tullafgifler, dels redan hade gjort det i betydlig mån med ett ord att de hade gått tillbaka till ett starkare skyddssystem eller voro på återgång dertill. Detta blef ej heller utan en viss effect för ögonblicket, men när villfarelsen af invändningen ådagalades, och det visades med siffror att den tyska tulltaxan i de flesta fall icke innehöll på långt när så höga tariffer, som den Svenska; huru gjorde man då? Jo, då började man förespegla den näringslöshet och det elände, som skall råda inom Tysklands manufakturer, såsom en afskräckelse för oss här i Sverige ifrån antagande af ett modereradt system.
Äfven mossorna voro till stor del utan frukt, med undantag af dem, som växte på den af hård dytäckt lera bildade stranden af en pöl, fyld med saltblandadt vatten och belägen omedelbart vid halsbandet. En mängd kring denna pöl strödda drifvedsbitar utvisade, att stället tidtals öfversköljdes af hafsvatten, hvilket således tyckes hafva verkat gynsamt för mossornas utveckling. Af lafvar fann dr Almqvist ett antal arter, väl utbildade och förekommande i jemförelsevis riklig mängd. Deremot var hafvet, oaktadt de kringliggande klipporna erbjödo en god algbotten, så fullständigt blottadt på högre alger, att endast en enda mikroskopisk form påträffades af dr Kjellman. Inga däggdjur syntes till, ej ens den ensliga ishafsklippans vanliga invånare isbjörnen, hvilken i trakter, der den ej gjort bekantskap med fångstmännens kula eller lans, i trygg medvetenhet om hittills okufvad kraft, sällan försummar att från toppen af höga isblock eller klippor taga nykomna gäster i skärskådande. Blott sex arter foglar sågo vi härstädes. Den bland dessa, som i första rummet tilldrog sig vår uppmärksamhet, var snösparfven, som lenmat söderns bördigare bergshöjder för att välja denna ensliga kalla ishafsholme till häckningsställe, och som nu flaxade kring det stenrös, der han hade sitt bo, under oupphörligt qvitter, liksom för att gifva till känna sin belåtenhet öfver valet. Vidare iakttogos två arter vadare, Tringa maritima och Phalaropus fulicarius, springande utan rast och ro omkring på strandfjären för att samla sin föda, som utgöres af insekter. De dödade foglarna hade ofta kräfvorna fulla af insektlemningar, oaktadt de vistades på ett ställe, der naturforskaren får leta timtal för att finna ett dussin myggor eller myggors vederlikar i storlek, ett förhållande som vittnar högeligen fördelaktigt om snäppans synförmåga, rörlighet och uppfattning, då det gäller insektfångst. Svårt är i alla fall att förstå hvad det är som lockar denna insektätande fogel till en af de insektfattigaste trakter på jordklotet.