Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1 fråga om antagande af ny Bibelöfversältning, Psalmbok, Evangeliibok, Kyrkohandbok eller Katekes erfordras, för bifall, ali två tredjedelar af närvarande ledamöter äro ense. Vid omröstning i fråga, hvarom nu sagdt är, varde ej någon röstsedel aflagd. § M Äro ej mötets förhandlingar afslutade inom en månad; eger Konungen ändock efter den tid att mötet upplösa. § 13. Arfvode till mötets valde ledamöter, sä ock öfriga kostnader derför, skola af allmänna medel gäldas”. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 16 Maj 1863. 24 Expadilions-Ulskoitels Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 88. X.O §8. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 Maj 1863. Presle-Slåndel den 9 — —- BorgareStåndet den 9 Bonde-Ståndet den 16 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändringf i afseende på anställande af Medicine-kandidatoch licentiatexamina, aj 1861 års stadgar för Carolinska Medico-kirurgiska Institutet. (Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 94.) S. A. K. Hos Rikets nu församlade Ständer har blifvit, på anförda skäl, föreslaget, det Rikets Ständer måtte hos E. K. Maj-.t i underdånighet anhålla, att E. K. Maj:t, med upphäfvande och ändring af hvad i Kongl. Stadgarne för Carolinska Medico-kirurgiska Institutet af den 26 April 1861 kunde finnas deremot stridande, ville åt nämnda Institut medgifva rättighet alt, i likhet med Universitetens Medicinska Fakulteter, anställa teoretisk medicinsk eller Medicine-kandidal-examen, och sålunda, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med E. K. Maj:ls Sundhets-kollegii förslag, å nyo ställa Carolinska Institutet såsom ett sjelfständigt läroverk i jemnbredd med de Medicinska Fakulteterna vid Universiteten.
Jernväg, komrnitterades betänkande angående lämpligaste rikt$ ningen norr ut från hufvudstaden för en 47 1 1 » mellan Askersund och Westra Stambanan, om anläggning af — Bd. 378 4 1 88 27 12 Maj 12 Maj 12 Maj 11 o. 12 Maj # mellan Borås och Herrljunga, om ändring al vilkoren för lå- net till — A. 272 4 1 156 — b. 30 Sept. b. 29 Sept. b. 29 Sept. b. 30 Sept. » mellan Carlskrona och Sodra Stambanan om undersökning med afseende å — Bg. 181 4 1 88 27 12 Maj 12 Maj 12 Maj Ilo. 12 Maj » från Christianstad till Södra (A. 159 P. i Stambanan vid Hessleholm, om anläggning af 66 ' 87. Maj 1 anledning af återremiss . — 4 1 118 — 1 Juli 27 Juni 1 Juli 27 Juni » angående inlösning för Statens I räkning af det s. k. St. Prot. 1862-—1803. 8 58 J. borg till Herrljunga, om anläggning af 1 anledning af återremiss . Jernväg, från Wexiö till Södra Stambanan vid Alfverstad, om anläggning af I anledning af återremiss . » från Ystad till Södra Stambanan vid Eslöf, om anläggning af . Jernvägar, angående vilkoren för utbekommande af de lånemedel, som beviljats för enskilda 1 anledning af återremiss . » Chefens för statens jernvägsbyggnader utlåtande i anledning af Rikets sednast församladeSländers underdåniga skrifvelse, angående åtgärder till beredande af besparing i anläggningssamt driftoch underhållskostnaden för statens. Jernvägarna ekonomi och anläggningssält, åtskilliga upplysningar och utredningar rörande . Jernvägsbyggnaåer, statens, om fortsättande af, och anvisande af dertill erforderliga medel . Förslag till voteringspropo sitioner Voteringsresultat I anladning af återremisser å 2:ne punkter » angående Södra Stambanan » » Ostra Stambanan 2. r* c» • 3. PresteBorgare Ståndet.
Summa 4,555 — för Hwilka efter Tabellen N:o 1 betalas i M:de Clasicn med Twähundrade Sjutio Riksdaler, och ar alltsä min hela Bcwillning: 1. 0, i egenskap af Häradshöfding 21 R.d. 40 si. 2:o, — af Posiesiionat och Bruks-Patron - 270 Summa 291 — 40 si. Pä Ära och Tro uppgifwet af Häradshöfding. Anm. Likasä specificeras Afdragen under hwarje ofwanffrifwcn Titel, chwad namn Egendomen har, och ehwarcst den är belägen, pä Landet eller i Staden, äfwensom Inkomsten icke fär summariskt upptagas, utom i de fall, dä den icke kan särskilldt beräknas, t. ex. wid den Egendom, som skötes nitter ett Bruk. Längifwarens namn mä ej uppgifwas, sä framt icke Taxcringsmännen ässa det till styrka för sin öfwertygelse. Den 17 Apri!. 663 Utdrag af Protokollet, hällit hos Hözwördige Prests» Ständet den 8 Mars iZro. SD. Hwad Riksens Högloft. Ständers Staks-Utskott uri desi den 6:te dcrines uppläste Memorial, angä'' ende medel till bestridande af Rcscomkostnadcr för Hans Kongl. Höghet Kronprinsen föreslagit och tillstyrkt» blef «f Prcste-Stnndct till alla delar gilladt. dit suprs. S. D. Preste-Ktändct instämde till alla delar uti Högloft. Ridverffapets och Adelns, genom nu uppläst Protocolls-Utdrag af den 2:dra dennes, meddelade beslut» att ytterligare anmoda samtelig? Riksens Ständers Ut^ skott, att ffyndesamt fullborda sina annu aterstäcnde Arbeten , och med sina Betänkande!! öfwer de till de samma remitterade Mäl, med möjligaste första till Riksens Hög» löst. Stander inkomma, blt suprs.
Allt var för sent, för hela lifvet för sent. Där stod hon med sin tunga skuldebörda, som aldrig skulle lyftas af, med sin ouppgjorda räkning, som aldrig skulle öfverkorsas. Hon hade rest sig upp, alla brefven follo ned, på golfvet, öfver kåsösen. Likblek stödde hon sig mot den klumpiga chiffoniern, som så länge åt henne gömt en underbar gåfva: det stora, rika hjärta — som hon ej förstått. Dörren öppnades i detsamma. » Nu är jag färdig att gå på posten, frun, kan jag få räkningen? » Hon lyfte långsamt upp det tunga, värkande hufvudet. » Hvilken räkning? Jaså, jag minns. Nej, jag hittade inte den men jag skall söka bättre, käraste Karolina. » Karolina stängde dörren fundersamt — » käraste Karolina », det har j a g inte hört se ' n » salig herrn » dog. Men du min gud, så blek hon var. Kan hon ha sett » salig herrn » mån tro? Nej, jag är rent galen, det är j u midt på middagen. Fast chiffoniern stod öppen i alla fall - är det inte det jag sagt? Den chiffoniern, den stod där ackurat som hennes samvete och när vår herre lät det tala, så En kvidan, låg och hjärtslitande, gled öfver de bleka läp parna där inne. För sent? Fans det ingen bot, ingen? Hade hon ingen möjlighet, ej en enda, i lifvet kvar att kunna godtgöra? Två lif förspillda — det var för mycket. - ' H o n sjönk på knä vid den låga länstolen, och i sin tårlösa smärta vred hon händerna, förtvinad — hela hennes späda kropp skälfde af undertryckta snyftningar. — • Hon borrade ned hufvudet bland brefven vaggade fram och åter som under en olidlig smärta. Förslag till matordning för veckan 26 jan. — I febr. Enklare bord. S ö n d a g: Soppa på blomkål, kyckling, ehokoladpudding. M å n d a g: Fläskkorf med grönsaker, (italiensk ehipolataragu), puré på risgryn. T i s d a g: Kalfkyckling, pärlgrynsvälling.
Grefve Cronjledt, C/as; Anmärkningar vid Herr Lagerhjelms Memorial^ Herr Lgaerhjtlmi anfö- Undertecknadi anmärkrunden. ningar dervid. Att Rikets försvar Det historiska äro till isin sammansättning våra Förfäders bragfcör tillskrifvas snarare der och de voro vidt en historisk härkomst, omfattande; likväl haan någon consequent de Gustat I, Eric XIV, uttänkt idé. Gustaf Adolph och Carl XI, grundlig? idéer hvad sjö-vapnet angick och först under detta sednare seculum kan tillskrifvas inconsequencc, då ensidiga åsigtcr blefvo verkande ocfi 2 sjö va pen inrättades med dermed följande ielaktiga åtgärder. Att Sverige ej bör Jag tror att Sverige eller kan ha tvenne kan och måste lia, bafulländade försvarssyde sjö- och landtförstem nemligen tillsjöss svar; men som sjöföroch lands sorn hvart svaret motstår lörsta för sig fordrar fullanfaliet af fienden, må - Den 6 Martil', 59$ JcomHghet och kanske ste det vara af den Hallvar tar sip. upptager tur och den kraftattdet sila de tillgångar sorn både kan vara offenkunna lemnäs till förcivt och defencivU svaret. Att för länder som Sveriges skärgård är omgifvas af skärgård en af helt olika beskaffeo? örlogsflotta egentligen het än Finlands, den är ett offencivt krigs-, var trång och grund i medel. djup, vår är deremotöp pea af djupt vatten, följa kteligen fordras ka vapen att a densamme agera, måste bägge vap-* nen förenas och måste vara så kraftige att 4$ innebära fullkomlighet. Sjöförsvaret fordrar Derföre bör vi ej hft befästade hamnar och mer än ett sådant stäD sjö-fästningar hvilkas le, som försvarar sig garnizon minska Arsjelf och detta, hafva V* jcpéen och draga Armé- förmåga till, ens operationer i otid från det inre till grägsorna.
Efter der denna Summa blifwit npsagd fann 72 222 No. den 26 Ockober 1808, inbetalde, anhöll Discont» Werket den zi i samma mänad att emot 5 procents rama och Sex mänaders upsägning fä lohälla de äterstäende 122,222 Ro., hwilker i fä matto bifölls alt prolongation bewiljades tills widare för deste 122,222 Rd. emot serskilde Reverser med fem procents ranta och g:ns mänaders upfägning. Till följe af Herrar Fullmägtiges Besiur, den gr Augusti 1807, insattes uri Götheborgs Discont mot Obligationer med z procent rama Rv. 25,222 Likaledes den 14 September 25,220 Ro. 52,222 Och i afräkning ä det här ofwannämnde serffilde Län uppå Kongl. Srats Transport 52.222 1208 Den l8 Nsvembor. Transport ZO/oo-o Werkets Giranrie utrogs den 29 Februarii l8o8 - Zo.ooo den 17 Mars dito zo.ooo Ester det deste , - Ro. 1^0*000 blifwit upsagde bewiljades Discont-Werker i Götheborg den g I?ovember 1808, omlätkning af hela Summan 150,000 Ror. emot g:ne serskilda Rever ser hwardea-a pä 50,000 Rd. siälde pa z mänaders upsagning med 5 procents ränta.
Qvarnars befrielse frän Skattläggning; och hafva Utskotten ansett sig äga fullkomlig anledning att hemställa det da åtgärder måga vidtagas , hvarigenom behörigen varder fastställt att hädanefter någon Skattläggning å Husbthofs-Mjölqvarnar ej må äga rum, samt att ägarne af så beskaffade Qvarnar, å hvilka vid skedde skattläggningar årlig ränta redan blifvit lagd, böra ifrån en sådan tunga varda befriade. 8:0 Af den 16 sistledne Martil, i anledning af åtskillige Ledamöters af Hedervärda BondeStändet framställde yrkande, om obehindrad rättighet för Hemmans-ägare att uppföra och begagna Husbehofs-Vatteneller Väder-, Mjöloch Såg-Qvarnar samt att inrätta Lin-bråkor, Lin-skäktor, Klädes-valkar med flera sådana Hushålls-inrättningar, som drifvas med Vatten, Vädereller Ängmachin; deruti Utskotten af anförde skäl, ansett sig icke kunna tillstyrka den åsyftade ändringen i 20 Cap. 4 §. Byggnings-Balken, i afseende på Mjöloch SågQvarnars samt Klädes-valkars anläggande; men deremot tillstyrkt bifall ä den gjorde Motio; Den i April. *47 nen, om rättighet till Lin-bråkors och Linskäktors inrättande. Ifrån hvilket beslut åtskilige Utskottens Ledamöter varit i så måtto skiljaktige, som Riksdagsmännen Nils Månsson från Malmöhus Län och Olof Håkansson från Elfsborgs Län samt J. Berg och Jacobsson Kinner från Bohus Län, ansett hvarje Jord-ägare böra vara obetagit att anlägga Husbehofs-Qvarn, då han icke genom Vatten-dämning skadar angräntsande Jordägor, samt Herr Lagmannen Palmborg, Herr Bruks-Patronen Malmberg, Herr Advocat-Fiscalen Cramér och Herr Prosten Kolmodin Varit af den mening, att Lin-bråkor och Linskäktor, då de skola drifvas med Vatten icke borde utan serskild tillåtelse få anläggas. 8:0
Ingående balance 33,422 38 5 53,187 32 2 60,012 21 2 52,726 30 4 13,741 6 3 Förskott under året 36,000 36,000 66,000 64,000 64,000 Tumba Bruk påförd förlust på i Banken försåldt papper 524 41 Difference genom runstycksbråk 2 Tumba Bruk påförd förlust för makuleradt stämpladt papper 784 35 4 Låneafdelningen erhållit utöfver dess fordran af Tumba Bruk . 54,557 23 1 Summa 69,947 31 | 5 | 89,187 32 4 | 126,012 21 2 | 116,726 30 4i 133,083 16 8 Tumba Bruk har härförutan af Låneafdelningen på Förlagsräkningen N:o 2 erhållit, till bestridande af Nybyggnadsoch Reparationskostnader, år 1844 ett förskott af 4.000 R:dr, hvaraf samma år utgifvits 3,383 R:dr 43 sk. 3 r:st. och år 1843 återstoden, eller 414 R:dr 2 sk. 9 r:st., på sätt serskild Kassaräkning för hvartdera året utvisar. Hela detta förskott har, i öfverensstämmelse med Fullmäktiges resolutioner den 7 och 21 Augusti 1843, blifvit i sistnämnde års Hufvudbok afskrifvet. (Tillhör sid. 39.) Bilagan Litt. F. Antal Ordinarie Arbetare: Äldre Gossar Extra d:o Äldre Antal Formningsdagar Värde af tillverkadt Papper Papperstillverkningen påförde utöfver tillverkningsvärdet mindre än tillverkningsvärdet Beloppet af Allmänna omkostnader Kostnad för Nybyggnad och Reparationer Reparation af öfre Verkhuset Jordbruket: Vinst Förlust Mjölqvarnen: 39 söner utanordnat till beloppet bestämda gratifikationer, hvilka derigenom synas hafva iklädts egenskapen af pensioner.
Jag skulle icke heller ens i förbigående hafva vidrört densamma, så framt icke åtskilliga värde talare sammanbundit densamma med ett försvar för den meningen, att konungen, oberoende af alla traktatsförhållanden, skulle, af hvilken anledning som helst, kunna nedsätta de bevillningsafgifter, som R. Stir sig åtagit. Emot detta påstående, som i så hög grad afviker från sjelfva grundtanken i en konstitutionel statsförfattning och på det bestämdaste vederlägges af de oförtydbara bestämmelserna i 57, 60, 61 och 83 §§ R. F:n, nödgas jag protestera, på samma gång som jag beundrar den dialektik, som stått dessa värda talare Den 8 Februari e. m. 471 till bilds för att komma till en sådan uppfattning af våra grundlagar. 85 § af R. F:n kan icke undanrödjas, hvarken af praxis eller prejudikater. Huru för öfrigt förhåller sig med dessa prejudikater, har den siste värde talaren tillräckligt upplyst, äfvensom att de enda, som skulle kunna åberopas som sådane, tillhöra den aldra senaste tiden. Det är sålunda ingen aerugo nobilis, som fäster sig vid dessa traditioner. Hr Frih. Gripenstedt har framställt den frågan, om man kan sträcka sitt förnekande af Konungens rätt att nedsätta eller borttaga tullsatser ända derhän, att Konungen icke skulle ega rätt att förbjuda införseln af en vara? Jag svarar härtill med den anmärkningen, att frågan har föga praktisk betydelse, då förbuden längesedan försvunnit ur tulltaxan, men då frågan är principiel, vill jag besvara den på samma sätt, dermed: att det ligger i det höga begreppet af regering och styrelse, att då samhällets obestridliga väl eller säkerhet fordrar, eller nödvändigheten bjuder, en regering må vara fri i sin handling, äfven då den icke kan stödjas på det skrifna ordet, och ingen enskild rätt härigenom påtagligen förnärmas; men häraf följer icke, att undantaget får upphöjas till regel. Man har slutligen framhållit nyttan af den makt, man velat förbehålla regeringen, att kunna nedsätta den bevillning R.
Lagstiftaren har väl och, såsom det synes Utskottet, med rätta föreskrifvit, att i allmänhet döpelsen, hvarigenom barnet upptages i den kristna församlingens gemenskap, bör ske i kyrkan uti församlingens närvaro. Men derjemte har lagstiftaren med orden: “andra skäliga orsaker*, tydligen utmärkt, att dopet äfven i annan händelse än nödfall må förrättas på annat ställe än i kyrkan, då dopets verkställande der ej kan ske utan olägenhet för barnet eller föräldrarne. Så har äfven detta stadgande i allmänhet uppfattats af presterskapet och denna uppfattning står jemväl i öfverensstämmelse med kyrkans lära, att döpelsen har samma kraft och verkan, ehvad den sker i kyrkan eller annorstädes. Men är lagtillämpuingen origtig, tillhör det ej lagstiftaren att åstadkomma rättelse deri. Lag-Utskottets Betänkande N:o 12. Annat är deremot förhållandet med den tillämpning, sorn gifvits åt 3 § i så måtto, att prest med åberopande deraf, ätt samma g icke nämner annan ort för döpelsens förrättande än kyrkan och hemmet, med hvilket sednare ord alltid förståtts barnets hem, vägrat att döpa barn så väl i sin egen bostad, som å annat ställe, der prosten inträffat och dit barnet af sådan anledning blifvit förd t från föräldrahemmet. Denna tillämpning, huru mycket den än må anses strida mot lagoos anda, står dock i bokstaflig öfverensstämmelse mod dess nuvarande ordalydelse. För undanrödjande af det tillfälle till misstydning, lagen sålunda Jemnar, och do olägenheter, en sådan tydning kan medföra, torde en förklaring af lagens rätta mening erfordras; och får alltså Utskottet vördsamt hemställa, att Rikets Ständer ville för sin del besluta den förklaring af 3 Kap. 3 § Kyrkolagen, att hvad i samma lagrum finnes stadgadt derom, att det heliga dopet skall förrättas i kyrkan, när icke nödfall eller andra skäliga orsaker äro, som fordra, att barnet skall döpas hemma, ej utgör hinder derför, att dopet må, der skäl förefinnes, ske i prestens bostad eller å annat lämpligt ställe. Stockholm den 12 Oktober 1863.
Eå det sätt förändras, att de fullkomligt motsvarade fordringarne vid afgången från den lass i allmänna läroverken, der ynglingarne befunne sig vid en medel-ålder af 17 år. Yid pröfning af detta ärende hafva Rikets Ständer, i enlighet med den åsigt, hvilken redan i ofvan omförmälda underdåniga skrifvelse af den 19 December 1840 blifvit utaf Rikets dä församlade Ständer uttalad, ansett, att krigs-skolan vid Carlberg bör vara en militär-tillämpnings-skola; och då med detta ändamål icke öfverensslämmer, att krigs-skolan till en del förblir en läroanstalt nästan endast för sådana humanistiska ämnen, hvaruti undervisning meddelas i de allmänna elementar-läroverken och rättast der inhemtas; då, genom den hittills bibehållna organisationen, tillämpningskursen för eleverne onödigtvis förlänges, så att endast ett mindre antal, än hvad eljest blefve fallet, kan vid Statens krigs-skola utbildas, och, till skada för officersbildningen, behof uppstår af en mängd enskilda läroanstalter för nämnda ändamål; då denna organisation dessutom medför den väsendtliga olägenhet, att de ynglingar, som vilja genomgå krigs-skolan, nödgas alltför tidigt bestämma sig för val af lefnadsyrke, innan de uppnått den ålder, att deras större eller mindre anlag för militäryrket kunna ined säkerhet bedömas; samt dä, om än ställningen vid de allmänna läroverken förut lagt hinder i vägen för borttagande af de hufvudsakligen för undervisningen i humanistiska läroämnen alsedda delarne af krigs-skolan, ett förändradt förhållande härutinnan synes hafva, genom tillämpning af den sednaste Skolstadgau, inträdt; hafva Rikets Ständer an - 252 E.vpc dit io n sUts kottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 108. sett tiden nu vara inne att, med afskiljande från krigs-skolan af nyssnämnde delar, göra densamma endast till en tillämpnings-skola, der, om möjligt, alla arméens officerare kunde för sitt yrke utbildas. — Rikets Ständer hafva derföre funnit sig böra hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det E. K.
JVs 23, i anledning af väckt motion om ersättning af statsmedel för upprätthållandet af nya gästgifverioch skjutsrättarebefattningar inom Indahls tingslag i Medelpad. Bifölls. JSl 24, i anledning af återremiss å Utskottets Betänkande, J\s 4, i anledning af väckt motion om förändrad lagstiftning i fråga om forntida miunesmärkens fredande. Lades till handlingarne. Bih. till R. St. JM 26, i anledning af återremiss å. Utskottets Betänkande!, JM IS, beträffande väckta motioner om undersökning af arealen och beskaffenheten af Statens skogar samt om anslag för berörda ändamål. Lades till handlingarne. JM 27, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträffande Utskottets Betänkande, JM 17, i fråga om indelade räntors och tiondes uppbärande och redovisande af Kronans uppbördsmän, m. m. Lades till handligarne; och JM 28, med föranledande af återremiss å Utskottets Betänkande, JM 10, i anledning af väckt motion om hemmanet JM 1 Fångåmons, '/4 mantal, i Jemtland befrielse från rotering; liifölls. ?;p ,j |.;j! Vui i !c, 'ihiiabelmn-"i h-un ,88 afl. Frän Hederv. Bonde-Ståndel. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets Memorial, JMJ-B&y i anledning af återremiss af sista ptmkten i Utskottets Memorial JM 50, blef förstnämnda Memorial till Banko-Utskottet återremitteradi; och skulle den i ämnet förda diskussiou, genom utdrag af S,tåbdets Pnot©koM> varda Utskottet meddelad. Deremot blef bemälde Utskotts Utlåtande, JM 34, i anledning af ett utaf Grosshandlaren, E. Röhss gjordt ackordsanbud, af Ståndet bifallet. S. D. Kongl.
Allt låg i dunkel. Nå, ännu var det ju blott en tanke. Hon ruskade upp luggen och reste sig vredgad. Hon insåg tiden vara inne, att hon måste, men det retade henne. Modern öppnade dörren. » K o m nu, Selma lilla, och ät. » Man spisade under tystnad. Först sedan man stigit upp från bordet, vågade modern fråga. » Nå, vill du inte; tycker du inte, du bör svara på annonsen? » » Jo, gudbevars, det kan jag väl göra, men det lär väl bli så många sökande, så det tjenar till intet. » » Men du har ju vackra betyg, och särskild rekommendation kan du ju få både från läroverket och från konsul X. som kände pappa. » Selma satte sig i enrum och skref: Hon var en 1 8 års faderlös flicka, uppväxt i ett enkelt hem under en älskad moders ledning, hvilken genom stora försakelser beredt henne möjligheten att förvärfva kunskaper, så att hon med dem skulle kunna gagna andra och derigenom sjelf förvärfva sitt uppehälle. H o n hade genomgått Z:ska skolan och tagit pianolektioner för herr K. Hon skulle anse som den högsta lycka, om hon finge komma till landet, i ett fridfullt hem, ty hön älskade landet så mycket! D e små ville hon egna sina bästa krafter. Hon vågade endast utbedja sig öfverseende och att få betrakta sina elevers mor äfven som sin o. s. v. Svar dröjde ej länge. Man hade fäst sig vid de vackra tankar, som gömde sig under de skrifna raderna, tankar, som vitnade om anspråkslöshet och mildt sinne, och derför antogs lilla Selma och borde komma genast. Vilkoren voro frikostiga. Ja, der stod nu Selma med brefvet i handen och tårar i ögonen. Nu var det gjord t. Modern var idel glädje, isynnerhet när hon läste familjens namn, ett kändt brukspatronshus, rikt och ansedt. Det var minsann inte » fy skam » att komma på ett sådant ställe. Selma såg bra ut och skulle nog göra lycka. Hvem vet? hon sjelf bilda och omdana sitt hjerta under modems ögon. D e måste slipas bort alla dessa fel, den fula häftigheten, koketteriet, behagsjukan och pockandet på rättigheter.
Hr Willman, som var en lika excellent scenisk intendent som till slut mindre excellent teaterchef, har äran af denna opera, främst korist-lifvet i akt I. Detta var dock ännu lifligare i hans tid, endast deu blå och den gröna flickan kilade in och tit lika flitigt nu som förr, två små kyrkråttor lika. Fonddekorationen är här verkligen så vacker att när hr Brun sjunger om bor solen går ned i vågen det är rätt kuriöst att se honom sitta och stirra på en grå slotts vägg och ej på » solen » och » vågen ». Man ftr lof att göra något för sitt anseende som » utmärkt skå * despelare », särdeles när det ej är klyftigare än det der. I fierde akten torde det vara rådligast att ej släppa ned ridån förrän kort före sång-ackordet Annars vill en del menskor klappa i sina händer, andra åter missunna dem det, hyssjande, andra råka på det viset ur » stämning » och bli vreda o. s. v. Faust och Helena böra ju också försvinna » i dimmor ». Hvarför Ä de nu icke det? Kan man icke engagera Tannhäuser dimmorna? Intet, som kan förhöja den poetiska effekten, bör för-summas. I femte akten d. v. s. epilogen skall det regna » hvita rosor » öfoer den döende Faust. De böra vara litet större, nu sågo de gt som hvita papperslappar, hvilket bragte en och annan på den * Som man vet na med döden afgången. Red.förmodan att temperaturen föll samtidigt med Faust så, att himlen levererade ett litet snöfall, märkligt att skåda. » Den » fulla eller åtminstone väl besatta publiken », som en tidning en gång i nattlig brådska råkade exprimera sig, applft-derade lifligt åt frk. Oselio, som flera gånger visade sig, troget uppvaktad af hr Brun, som bugande tog åt sig sin del af bifallet, men full orkan blef det ej förrän fröken kom ensam, då de i allmänhet ganska mogna herrarne på parkett hedrade sig och sångerskan med ungdomlig begei9tring: bra-a-a-vo. Ja, bra vo eller kanske rättare sagdt brava!