Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hade någon då uppstått och förkunnat, att det icke skulle dröja tjugofem är innan en biskop Billing och en brukspatron Burén skulle vara uttrycket för den ena hälften af representationen, en professor Rydin och en hemmansegare Liss Olof Larsson för den andra — den profeten skulle ha rönt samma öde som alla olycksprofeter ända sedan Trojas dagar, att utskrattas såsom galen. Det är ett ganska vackert bevis på den allmänna opinionens makt, att den mark, på hvilken nuvarande riksdagsordning är uppförd, behöft nära ett kvarts sekel, innan den hann bringa till mognad denna frukt. Under sextiooch sjuttiotalet samt ett stycke in på åttiotalet representerade riksdagen, om icke blomman af vårt lands kultur, så dock något mera åo dennas genomsnittsnivå. Utvecklingens tendens att sänka folkrepresentationens nivå framträder redan tidigt på åttiotalet, men utvecklingen gick till en början sakta, om man än nästan år från år kunde märka dess framsteg. Mot decenniets slut till * tog farten så mycket mera. Orsaken till denna utvecklingsgång måste sökas i flera samverkande omständigheter: den viktigaste är emellertid, våra landtmannapartister må derom tro och tänka hvad de vilja, böndernas stigande makt. Det är en omogen, andeligen efter-blifven bondeklass, som tryckt sin prägel på vårt andliga lif-Den har fått ett arf, som den icke var vuxen. Bönderna åro en klass inom vårt folk, som under år * hundradens förtryck lärt hvad socialisterna i våra dagar med lock och pock söka lära arbetame: klassmedvetenheten. Äfven för de bättre — icke de bäste i — bland dem går bondeklassens intresse framför allt annat, andra kraf lämna dem alltidkalla, de blifva väsentligen något hvarmed man kan manövrera i partikampen, något betydelselöst ideelt, som bonden i sjelfva verket djupt föraktar. Bland de andra klasserna finnas det smått fanatiska höger * och vänstermän, det är regel, att man har intresse för intellektuella, etiska eller åtminstone estetiska frågor. Alla de af dessa klasser, som framträda i det offentliga lifvet, hafva, därest icke riksdagsmannakallet är såsom för en hel del jurister en faktor vid avancemanget på tjänstemannabanan, ett eller annat ideelt intresse, som upptager dem: om icke annat, så är det nykter-betsfrågan de ifra för.
Lagerbjelke föreslagit, alldeles utstryka den första och sisla meningen i 42 §:u, så vida jag rätt fattade hans mening, synes mig likväl mota någon betänklighet. Att Ridd.- Direkt. må ega all tillspörja Sekret, om förekommande ärenden, äfvensom om sökandes behörighet och skicklighet, synes mig vara en Direkt, tillkommande rätt; men jag instämmer med Frih. Palmstjerna om borttagande af ordet ovillkorligen samt att i första meningen, efter ordet ämnen, må tilläggas: så ofta sådant af Direkt, påkallas. Det förefaller mig som skulle Frih. Palmstjerna, med eller utan afsigt, del tillåter jag mig ej alt afgöra, underlätet alt nämna något om sista punkten; jag förmodar det skett af ett förbiseende; men äfven der begär jag, för min del, all R. o. Ad. ville besluta, all Ridd.Sekret. må yttra sig öfver de sökandes behörighet och skicklighet, endast såvida sådant yttrande af Direkt, äskas. Vid ärendets förra föredragning lärer en ledamot hafva begärt att ordet kansli-betjening skulle utbytas mot kanslister: hade jag då varit här tillstädes, skulle jag hafva gjort anmärkn. emot ett dylikt utbyte. Ingenting kan vara mera onödigt; det är dessutom jemväl skadligt. Vill man upsöka någon lofvärd bevekelsegrund för Utsk:s tillstyrkande häraf, så torde man kunna se saken sålunda, som skulle Ulsk. velat omfatta en härvid sig erbjudande anledn. att visa sin benägenhet att åtminstone i någon punkt rätta sig efter de inom Ståndet ultryckta önskningar, och derföre förändrat benämningen. Jag afslyrker emedlertid likväl helt och hållet denna förändring. Ty det tillfälle sorn begagnats för ådagaläggande af förberörde berörnliga åsyftan hos Ulsk. alt, åtminstone i något enstaka fall, visa beredvillighet för hvad som inom Ståndet uttalats, detta tillfälle, säger jag, synes icke väl valdt. Om jag nemi. betraktar ändringen i och för sig sjelf, hvad utmärker den väl, om ej ett smekande, ett pjunket klemande, ett cajoleri med Ridd.kansliet, som jag för min del på intet vis kan godkänna.
Alt förhöjningar, sorn möjligen kunna medgifvas i markegångslaxorna, icke grundas pä förhållanden, som icke kunna i natur och climat jern Töras, ulan på jemförelse i prisen inom länet och nästgränsande län, finner jag vara billigt; äfvensom att hvad som gäller för en inom eli tl ist rict, skall gälla för alla derinom, det. finner jag vara eli stadgande af så öfvervägande beskaffenhet, alt man saklöst kan lemna juridiken åsido. Hr von Holl c niia osen, Michael Silvin sr Jag delar den öfvertygelse, som de 2:ne föreg, talarne yttrat, all det är nödvändigt att låta domsrätten endast tillhöra elt Collegium, äfvensom att, 0111 klagan anföres från en person eller Corporation och densamma finnes pä skäl grundad, sä all ändring och rättelse meddelas, denna äfven må gillia för alla inom samma district. Hvad deremot vidkommer Ulskis förslag, alt medium skall tagas af de inom hiiraderne uppgjorda priscuranter, sä förundrar det mig att någonting sådant har kunnat framställas, derföre att jag trott alt erfarenheten skulle hafva visat, att dessa priscuranter rätt ofta iiro lill den grad oefterrättliga att man af desamma icke kunde hafva någon ledning, derest icke kronofogdarnes yttranden funnos bredevid desamma. Och huru skulle väl någon menniska kunna tro, att sådane priseuranler, sorn bestämmas af parlerne sjclfve, som sammanträda för alt bestämma det pris, hvarefter de skola betala sin skatt, innehålla det riitla värdet? Hvad Gottland specielt beträffar, sä uppgår derstädes räntelagarnes antal icke till hälften mot räntegifvarnes, hvarföre också fordom inom Gottlands län markegångssättning icke fick ske, utan elt medium skulle tagas af de närmast belägne länens pris. Landshöfdingen derstädes har inga räntor att uppbära, är således i det fallet ganska ojäfvig, och förhållandet är på ön i öfrigt, att om markegångssättningen der icke är den aldralägsla, så är den dock ibland de lägsta.
P. 29. — öfver föreslagne ändringar uti Eorfattningarne rörande HushehofsBränvinsbränningen och dermed gemenskap ägande ämnen. Sept. P. 371. Nov. P. 653. Dec. 2 A. P. 182. — om Skogsägares befriande från kostnadernq tili Klamparelaget i Götheborg. Junii. P. 498» 5o6, 6o5. Oct. P. 207. — om medel till befordrande af Svenska 19 Jern t i 11 ver k n i n ga rs och Ma nu fa elura rbeten s afsättning på Norra America. Junii. P. 4q8, 5o6, 6o5. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betälikanden, Memorial oell ProtocollsUttlrag, om upphäfvande af det så kallade Hem föra reBå tg i 11 e t i Götheborg. Junii. P. 499» 5o6, 606. •— i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om KronoBeljeningens påskrift å Allmogens Kungörelser, innan de från Predikstolarne uppläsas. Julii. P. 543. •— om förändring uti Examina för inträde i de Civile Embetsverken. Dec. P. 7481 r. Dec. 2 A. P. 171, 189,202. *— om ett förbättradt Skolväsende uti Landtförsamlingarne till barns fullständigare och tidiga undervisande uti läsa, skrifva och räkna. Junii. P. 499, 546, 606. Sept. P. 371. Sept. 2 A. P. 239,268. Nov. P. 182. — rörande skyldigheten att in natura lefverera hö och halm till Kongl. Hofstallet i Stockholm. Junii. P. 6o3, 619. Aug. P, 1012. Sept. P. 79, 107. — angående lämpligaste tiden lill allmänna vägarnes grusning.
Allm. Bestarsoch Ekon-Utsk. Utlåtande N:o 7. 13 som i förslaget bestämdes, å utlånad spanmål ej öfverskrede den* hvilken Kongl. Majit genom förut aflåtne stadfästelse-resolutioner å dylika reglementen i Nåder gillat och godkänt. Hvad sålunda blifvit anfördt har Utskottet lagit i Öfvervägande. Det har dervid förekommit Utskottet, som skulle lagens stadgande i 9 kap. 6 § Handels-Balken, att ”ingen tage eller låte förskrifva sig högre ränta än 6 för hundrade om året,11 icke billigen böra tillämpas i afseende å försträckningar i spanmål, lemnade från sådane Inrättningar, som här äro i fråga, eller Sockenmagasiner. Dels är den kostnad ganska betydlig, som är förenad med byggandet och underhållandet af sådane magasiner, samt med vårdandet af deruti förvarad spanmål, dels äro dessa magasiner stundom underkastade dryga förluster, ej mindre genom låntagarens ej sällan inträffande oförmögenhet, att återbetala erhållne lån, än äfven genom spanmålens intorkning och skadande af mask och råttor, och dessutom eger utlåningen till största delen rum vårtiden, då priset å spanmål vanligen är högre än om hösten, då, efter skörden, lånen till det mesta återbetalas.
Rikets Ständer hafva ock vid föregående riksdagar, då motioner af enahanda syftning varit på deras pröfning beroende, med afseende härå icke funnit lämpligt besluta någon nedsättning i den ifrågavarande afgiften; och hafva Utskotten ansett särskilda skäl nu icke vara förhanden, att en dylik nedsättning tillstyrka, hvadan Utskotten hemställa, att Nils Larssons motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 18 Augusti 1854. STOCKHOLM, f. d. Schultze’* Boktryckeri, 1854. Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, M 14. 1 M 14. Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Sept. 1851, kl. 12 m. Betänkande, i anledning af vackt fråga, att prestman, som innehafva prcebenden, måtte, i stället får dessa, erhålla viss tillökning i fornt innehafvande löner, och att jura palronalus måtte upphöra. Uti en frän Hedervärda Bonde-Ständet till Stats-Utskottet remitterad motion, i hvilken sig förenat Riksdags-fullmäktige Lars Larsson frän Elfsborgs län och Johannes Nilsson frän Götheborgs och Bohus län, har Riksdags-fullmäktigen Erik Christensson frän sistnämnde län framställt åtskilliga olägenheter, som egde rum dels till följe deraf, att prmbenden yoro anslagne till lönefyllnad för åtskilliga platser inom läroverken och det andeliga Ståndet, dels af de så kallade jura patronatus. I afseende å praebenden förekomme, att desamma, utan församlingshoernes hörande, merändels tillfölle personer, som af sjukdom, ålder eller särskilda sysselsättningar voro uturståndsatte att sjelfve sköta själavården och de göromål i öfrigt, som tillkomme pastor.
225 Bruks-egarne upplåtas, böra, lika med andre Skatteköps-Medel, disponeras, och förthy till Riksgälds-Contoiret ingå. Dock varder detta allt till Riksens Höglofl. Ständers pröfning och afgörande öfverlemnadt. Stockholm den 21 November 1820. Ankom den 27 Nov. i8a3. Riksens Höglofl. Stånders Statssamt Banko-Utskotts Memorial, i fråga om sattet för inlösen af f. d. Filial-Disconternes ånnu utelöpande Skuldförbindelser. Svedan Irenne af de respective Riks-Stång den, nemligen: Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Yällofl. Borgare-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet, med bifall till Statsoch Banco-Utskottens, af Högvördige Preste-Ståndet ogillade, Memorial, angående Riks-Ståndens skiljagtiga Beslut, i afseende på sättet för slutliga behandlingen af frågan, om inlösen af f. d. 2 aG StatsUtskottets Betänkimden. Filial-Disccmternes utelöpande Skuldförbindelser, behagat uppdraga åt Constitutions-Utskottet, att, med Rikets Ständers rätt och i deras ställe, besluta, huruvida, såsom Högvördige Preste-Ståndet och "Vällofl. Borgare-Ståndet sig yttrat, denna fråga borde jemlikt y5 i Riksdags-Ordningen, förfalla, eller, på sätt Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet ansett, x den ordning 69 J. i Regerixxgs-Formen föreskrifver, öf* verlemnas till afgjörande åt Förstärkt Stats-Utskott; Så hafva samtelige RiksStånden nu meddelat Utskotten, att, enligt Constituiions-Uiskottets Beslut, ärrendet kommer att hänskjutas till Förstärkta Stats-Utskottcts åtgärd, hvarvid dock Högvördige Preste-Ståndet samt sedermea äfven Yälloft.
Hof på ett mera enkelt och mindre dyrköpt sätt, än det, som uti förslaget lill lönereglering för Minister-Staten är framstälidt. Siirskildt får jag anmäla min reservation deremot, alt Utskottet dels föreslagit 24,000 R:dr, såsom lön lör Utrikes Ministern, hvilken lön af en talrik minoritet inom Utskottet ansågs böra bestämmas till endast 20,000 R:dr, dels ock tillstyrkt Rikets Ständer att aflåta underdånig skrifvelse med begäran om definitiv reglering al lönerne inom Departementet. Förslaget till den definitiva regleringen har icke undergått den ringaste granskning inom Utskottet; det förutsätter anställande af tjenstemän, hvilka nu icke finnas, och för hvilka löner ej eller blifvit i Slaten uppförde, och del har lill grund just den fördelning af kostnaderne för förvaltningen af de utrikes ärendena, öfver hvilken fördelning Utskottet undandragit sig att meddela utlåtande. Att under sådane omständigheter della Departements aflöning företrädesvis skulle nu blifva föremål för definitiv reglering, då alla öfrige lönebestämmelser äro provisoriske, kan jag icke finna annat än olämpligt. Slutligen anser jag mig böra uppgifva den reglering af Tredje Hufvud-titeln, som jag för mitt del velat tillstyrka: Ministern fiir Utrikes Ärendena R:dr R:mt 20,000: — Departementets Expedition „ „ 25,300: — Minister-Staten i Reservationsj „ „ 300,000: — Expenser | anslag j ., „ 50,000: — Summa R:dr R:ml 395,300: — Med della belopp och det Norrska derefter lämpade bidraget, utgörande, i enlighet med den af Regeringen antagne grund R:dr Runt 164.700: — eller tillhopa R:dr Runt 560,000: — Bih. till II. St. Minister-lönen Departementets Expedition. De Norrska Embetsniäunen Beräknad löiiförhöjning.
Su-tdholms från Stockholms län motion, om beviljande af anslag till vägförbättringar inom Färentuna härad; 2e:o Pehr Mattssons från Westernorrlands län motion, om Trysunda fiskes afträdande till Nätra och Själevads socknemän; 29:o Sven Anderssons från Skaraborgs län motion, om återgång till åtskilliga hemmansegare af deras förut innehafda å kronoparken Mösseberg belägna betesmarker; 30:o Peter Gabrielssons från Kronobergs län motion, angående tiondegifvares rätt till ersättning af staten; 3l:o P. Byströms från Jemtlands län motion, om ersättning af 3,000 R:dr banko till Förste Landtmätaren Albin för en karta öfver Jemtland; 32:o Jöns Anderssons fran Malmöhus län motion, angående införsel i för Kronans räkning utarrenderade hemman; 33:o J. P. Danielssons från Kalmar län motion, angående återbärande till Häradsskrifvaren Dahlström af .honom ådömd ranta; 34:o Pehr Mattssons från Westernorrlands län motion, om indragning till statsverket af indelta räntor; 35:o Johannes Nilssons från Malmöhus län motion, angående ersättning till Råå fiskeläge för omkostnader under kolera-farsotens härjande vid nämnde ställe år 1850. Bevillnings-Ulskottet: l:o Eric Christenssons från Götheborgs och Bohus län motion, angående stämmoböternas fördelande; 2:o Nils Larssons från Jemtlands län motion, om tullstämplings-afgiftens nedsättning eller afskaffande; 3:o Lars Magnus Knutssons från Östergöthlands län motion, om tullförhöjning å spirituösa drycker; 4:o J. J. Rutbergs motion om förhöjd utförseltull å sparrar; 5:o Peter Gabrielssons från Kronobergs län motion om förtydligande af anmärkningen vid nu gällande bevillnings-förordningsformulär för krono-debetsedlarne; 6:o Nils Larssons från Jemtlands län motion, om nedsättning af tullen å Bomullsgarn.
Län med 26S,664 innevånare pä 40 qvadratmil Gottlands Län med 46,985 innevånare på 28 qvadratmil Provincial-läkare-distriktets namn | Piteå Råneå Kalix Haparanda Öfer-Lnleä Pajala . j Umeå Skellefteå Nysätra Lycksele Åsele Ostersund Oviken Mörsill Herjeådalen Ragunda ! Hammerdal ( rfo'P Sundsvall Hernösand Sollefteå Bodum Örnsköldsvik Skog Gefle Söderhanm Alfta Hudiksvall Jerfsö Fahlun Hedemora Näs Rättvik Mora Smedjebacken Gallslad Näs Wisnum (Åtorp Philipstad Sunne Elfdals Öfra T5 £ B s rå CD Enköping 19,724 Håbo och Bro Norra distriktet Harg Norrtelje Sigtuna Stockholm Wermdö Sotholm (Svartsjölandet Prov. Kirurgie) Nyköping .. Oppunda Östra Wingåker Eskilstuna . Malmköping Åker och Selebo Haga Trosa Strömstad Häby (Forss) Uddevalla Jörlanda Göteborg Oroust Åmål Nordals (Bäcke) Wenersborg . Lilla Edet Alingsås Borås Marks (Skene) Ulricehamn Svenljunga Mariestad Lidköping; Hjo Falköping Naum Hofva - Linköping Kisa Ydre och Göstrings Ödeshög Motala Hellestad Norrköping Söderköping Tjust Wimmerby Oscarshamn Högsby Calmar Söderåkra Ölands Norra (Borgholm) . Ölands Södra (Thorslunda) Jönköping Södra Wedbo (Ekesjö) Norra Wedbo (Hullaryd) . Hvetlanda Wrigsta Wernamo 6,758 28,000 23,463 26,770 19,277 30,265 5,848 11,689 o: ra K < B p B Föreslagen W estbo och Mo (Gisslaved) . Wexiö Ljungby Ekeberga Elmhult Kongsbacka Halmstad Falkenberg Carlskrona Tving Carlshamn Jemshög (Sölvesborg) Engelholm Norra och Södra Åsbo (Åby) Westra Göinge (Röinge) . Ostra Göinge (Broby) . Kristianstad Albo och Gerds (Brösarp). S u m m a R:dr 116,800, eller afdrag af den summa, sorn.
33 intecknade fastigheter, Önskar, att panten ml styckevis försäljas, sådant^ ej bör vägras, der det utan fordringsegarens eller någon annans förfång ske kan ; varande Herr Friherrens förslag af denna lydelse : ”i 8. §." *’Eger någon inteckming uti flere fastigheter för samma fordran, utan alt upp* ”gifvet är, för hvad del deraf hvarje fastig, ”het serskildt häftar; och hafva andra Borgenärer å samma tid, eller sedan, låtit inteckna en eller annan af dessa förut Inteckna* de fastigheter; vare pligtig att,för sin fordran, hålla sig till alla fastigbeterne , emel* ”lan hvilka, enär de af serskilde egare inne”hafvas, en fördelning af skuldens belopp ”då må anställas, på grund af antingen den ”laga värdering, i förlitande hvartill lånet ”varit lemnadt, eller ock det taxeringsvärde, J’som hvardera fastigheten egde det år, då ”lånet togs, eller, der intetdera egt rum, ef’’ter det taxeringsvärde, som fastigheterna e*’ga, då lånet utsökes. Begär någon sådan, ”serskild fastighetsegare, att sin andel i den 3’intecknade skulden sig afbörda, för att dermed Bihang till R. St. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL SJkOHMIKfta MålMBIDaBB PROTOKOLL VID Iiagtima !Hk§(la^en i Stockholm Åren 1850 oell 1851. ÅTTOMDE SAMMMGEM. Allmänna Besv.- och Ekonomi-Utskottens Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. '> "■ i fr i i .. Hi £ "k aa it. ilia v ’■ < - » ^" ■' & .-v-'.;: "V ' ' “ AvmottwVfc VmoumVA vb© ■-Atv.sft vmumnWV At^mmWVvbtt A*>o Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Memorial N:o 1. \ 1.
Banco, om fullbordande af det bewil. laoe Skatteköpet anhallit; Men, emedan KammarCollegium, wid pröfningen af detta Skatteköpsmal, inhämtat, att Riksens Ständer uti deras underdåniga strifwelse af den 28 April >8lo uti z:dje Afdelningen af Kungsoch Kungs-Ladugardarne ibland sädane nämnt och upptagit Ollestad, medförklarande, att som de till denna Afdelning hörande lägenheter endast innehades i grund af Konungens särstilta tillåtelse, utan att Auctioner i laglig ordning föregått, borde arrendet af deija Kungsgårdar för den återstående Arrende-tiden erläggas uti Spannemal, räknad efter det årets Markegång, dä penninge-räntan bestämdes eller Arrende-rättigheten bewiljades; ty hade Kammar-Collegium i undeiv °- niohet funnit sig böra detta förhållande hos Kongl. Maj:t anmäla och Desi Nådiga Förordnande härom afwakta; Och har Kongl. Mant, genom Nädigt sivar till Collegium af den ro December 1K10, behagat förklara, att ehuru Kongl. Maj:t i Nädrk funnit, att Ollestad med underlydande Hemman icke kunde för Kungsgård anses, samt att följakteligen Skatteköp a denna Egendom, enligt nu gällande Författningar, ägde rum; Likwäl och emedan Ollestad af Riksens Ständer blifwit upptagit såsom Kungsgård; Ty har Kongl. Masit i Nädcr befallt, att frägan om Skatteköp dera borde hwila intill nästa Riksdag, da anmälan derom hos Riksens Ständer göras bordeOch stulle imedlertid Arrendet af Ollestad intill nästa Riksdag utgå pä samma sätt, som det sedan ar 1762 blifwit utgjordt.
Det är denna större begärlighet, jag afsett; och jag har således, långt ifrån att afvika från det ändamål Hr v. Troil framställt, tvärtom, såsom jag förmodar, bättre an han sökt uppnå detsamma. Hr Hjärne: I afseende på den punkt, som ytterligare blifvit vidrörd af Frih. Boye, får jag erinra, att jag hufvudsakligen instämmer uti hvad Hr v. Troil yttrat; ty om man vill, att lånunderstödet snart skall begagnas och lända till stadens snara uppbyggande, anser jag det äfven nödvändigt att inskränka prescriptionstiden inom de 5 år, Utsk. föreslagit, emedan huseus återuppbyggande i samma mån skall fördröjas som prescriptioDStiden utsträekes. Men den tillrätta - SS Den 8 Januari. visning, som Hr v. Troil gaf min andra anmärkn., vågar jag äler upptaga. Ilr v. Troil har sagt, att det finnes högst obetydlig skillnad i den säkerhet Riksg.cont. får för de 25,ooo r:dr till allm. byggnader och de i25,ooo r:dr till enskilda personer. I förra fallet erhåller likväl Riksg.cont. en af stadens äldste utgilven revers, hvari de i stadens namn och å dess vägnar förbinda sig, en fpr alla och alla för en, alt ansvara för lönesummans återbetalning, hvilket måste innefatta större säkerhet än låntagarens revers, intecknad uti tomten och den blifvande byggnaden, under den enkla förbindelse för den af stadens invånare valda committé', hvilken kommer att uppdragas befattningen med enskildas lån, att ansvara och redovisa för alla sålunda lyftade summor. Jag vill stalla till Hr v. Troil den frågan, antingen låntagaren eller committerade skolat sökas för bristande inbetalningar af Borås stad beviljade lån, i händelse R. St. ej beviljat lånens afskrifvande? Jag tror icke, att i nyssnämnde föreskrift för stadens committerade ligger någon sådan laglig grund, att dessa committerade kunna sökas, i händelse af oförmögenhet hos enskilda låntagare att fullgöra ingångna förbindelser.
Då nu Ridderskapet och Adela tillförene betraktat saken såsom en sitt Stånds enskilda angelägenhet, och redan deruti fattat sitt beslut, hvilket ej för denna Riksdagen kan omgöraS, skulle jag för min del tro lämpligast vara, att ifrågavarande Betänkande lades till handlingarne, och ExpeditionsUtskottet uppdrogs att i den underdåniga Skrifvelsen till Kongl. Maj: t anföra, att Ridderskapet och Adeln, genom redan fattadt beslut, är hindrad att vid denna Riksdag å nyo upptaga frågan. Herr von Hohenhausen: Om jag ej vore gf den tanka, att publicitetens införande för framtiden gagnade på samma gång Ridderskapet och Adelen samt Svenska Nationen, skulla jag visserligen instämma i hvad den siste värde Talaren förfeslagit. Fråga kan icke mera uppstå, att vid innevarande Riksdag tillvägabringa offentlighet vid våra öfverläggningar; men frågan är, att bereda utvägar till dess införande i framtiden, Och dessa utvägar lavi ej låta gå oss ur händerna. Kongl. Maj t har sjelf anvisat detta medel, och dervid endast fästat delta vilkor, att publiciteten mätte blif - ^85 lien 30 September e. ru - va lika hos alla fyra RiksStånden. Deraf följer dqek ieke, att om principen gemensamt erkännes af alja, ett eller anpat Stånds vägran att sätta den i verkställighet gkuUe kunna omintetgöra dess antagande för de öfriga. D@t synes mig derföre vara skäl, att vid denria Riksdag bereda en,sak, hvaraf vi i framtiden skola komma att njuta futgten. Jag kan således ej afstå fran min anhållan om remiss till CopstitntipnsIJtskottet. Grefve Löwenhjelm, Carl Axel• Rör min del håller jag före, att innan detta mål till ConstitutionsUtskottet remitteras, hör i följd af Kongl. Maj.-ts Nådiga Skrifvelse, först afgöras, om Ridderskapet och Adeln önskar offentlighet vid sina pfverläggnipgar, eller icke.