Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Snnefattar ett förftag flera betar, forn ej tämptigen funna i ett fatitmait* pang afgöraS, Bör färffttb propofitiott å pmarbera beten framftättaö i enapanba orbtting, font nu är föreffrtfmett. — propofitiott ffalt atttib ettbaft meb ja etter nej Befmaraö, ocp Solmannen tiltfämtagifme fin uppfattning af bet frnar, forn temnatS, pmarmib ffalt Bero, fåmiba ej ootering BegäreS, pmitfen bå ej må mägraö; en pmar t öfrigt oBetaget att tåta fin färffitba mening i protofottet antcdnaö. Sugen må förföfa att Beflutet genom ttt; öfmertäggning upprifma. — 2)å ooteraö ffalt, Bör öoteringSpropofitioat jemte tpbtig fontrapropofition genaft författa^, jufteraS od; anffåS, famt outröftnittgeu ftra,rt berefter merfftältaö; tttett ej må propofitiott g öra o, om ootering ffalt ega rum, ej petter någon omröftntng beröm tittåtaS. ömröftuing ffalt atttib ffe meb t r t; dt a od; cmärfta, eufia, ftutna od; poprultabe febtar, od; Bör, tilt unbmifanbe af lifa röftetat för ja ocp nej, i måt, ber Blott enfet 3ftiföbag8*33eflut 1866. 37 pluralitet erforbraö, Satntannen mib pmarje omröftning före febtarnaö uppräfning en Btanb bein uttaga odj genaft förfegfab aflägga.
Utgörande tillsammans begärte biträden och lån 3,45o,ooo Riksdaler, hvaraf nästan alla kunna skäligen t och en del begärte lån nemligen till smärre Städer och icke af BancoUtskottet, vid nu inskränktare tillgångar by vudsakligaste behofven synas kunna afhjelpas med å ane. gångs-summa af 3,455,066 Riksdaler, på sätt auförandel För 1823. 1824. 1825. 1826. 1827. 1828. Lån i ett för allt af - 1 20, 'tjQ Norrköpings Stad Dito 3oo,oc, 0 Borås Dito - — 15o,o(, 0 ' *- ■ Ystad Dito - 2 0,0 c, 0 Wadstena Dito 1 o,oc,0 Piteå: Dito • 0,01,0 Rona Koppargrufva Dito 10,Of, 0 Herrestads Kyrka Dito - — —■ 3,0(io Kumla Dito Dito - - 10,0^0 Tvings Dito Dito - 6,o\0 Jemjö Dito Dito - 8,0^0 örebro Skolaehus — ■ io,o*0 Calmare Consistorium Dito —.— 5,oi 0 tt belopp af omkring 1 någon del nedsättas, Kyrkor lära sannolikt iljas, så att de huf. a innehåller. sidan föreslagne tili - Förslag till disposition af Bankens behållne inkomster för följande år, i anledning af begärte biträden och lån: Götha Canal i8a3 100,000, föreslås för följande åren Strömrensningar Trollhätte Canal i händelse af bifall såsom lån Norrköping Dito Borås Dito SÖder-Telge Om Götha Canals-anslaget anses angeläget att fyllas till det belopp som är begärt, kunde denna summa 25o,ooo Riksdaler fyllas af Slrömrensningsanslaget, som kunde under påföljande fem år inskränkas till hälften biträden elier lån, som anses böra Hjelmare Slussverks Bolag beviljas, kunde i mon af behof bifallas att utgå af det mindre anslaget till Silfver-inköp, hellre än att att derföre insätta Stats-obligationer.
Slutligen får jag förklara, alt jag tror, att detta Stånd skulle vara nog högsinnadt att, genom antagande af detta förslag, lägga ett offer pä fäderneslandets altare, äfven om detsamma skulle vara emot ståndsintressets enskilda nytta. Hr Printzenskjöld, Carl, anhöll, att de vid förevar, betänk. fogade reservationer måtte uppläsas. Till följd häraf upplästes såväl Hr Giinlhers och Hr Lagergrens reservationer, som de första sidorne af Gr. Mörners reservation, hvarefter Hr Printzenskjöld, med anmälan alt han ansåg uppläsningens fortfarande öfverflödig, yttrade Den nu upplästa reservationen af Hr Lagergren innehåller så fullständiga motiver för ett afslag å detta betänk., så vidt det rörer lika arfsoch giftorätt, att jag för min del anser öfverflödigt att något vidare dertill lägga, utan inskränker mig alt tillstyrka afslag å denna del af betänk. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna, Magnus: Om den af Utsk. åsyftade förändringen af våra arfslagar utgjorde endast en lagfråga, skulle jag, som icke är jurist, visserligen icke yttra mig deri, ehuru nära den rörer hvarje enskild man; men, mine Hrr, den utgör derjemte en politisk fråga af största vigt, och är det derföre jag vågar framställa min åsigt derom. Den 9 December. 249 En berömd författare, Tocqueville, har uti sitt arbete öfver den Nord-Americanska democratien, infört följande yttrande (se cap. 3, Etat social des Anglo-Americains): ”Lagstiftaren,” säger|han, ”har ett ofelbart medel i sina bänder att i förhand bestämma en stals tillkommande öden, och alt förvandla den från en monarki till en republik, eller från en republik lill en monarki; delta medel ligger i arfslagarnc. ” Tocqueville har fullkomligen rätt. Anlagom en republik, som lill arfslag stadfäste förstfödslorätten, sä komme den att småningom förvandla sig till en aristocrati, hvilken snart skulle leda till en monarki.
Hammarsköld hos Riddarhusets kassor hypotiserade skuldebref. § 11. I anledn. af det ersättningsanspråk, som, efter den under sista Riksdag föröfvade inbrottsstöld, hvarigenom utur Riddarh.-kont. utom en mindre summa, som Riddarh.-Kamereraren sjelfmant ersatt, räntebärande obligationer, utgifna af Smålands och Hallands Hypoteksförening å tillsammans 5,700 R:dr samt Riksbankens sedlar lill ett belopp af 11,066 R:dr 32 sk. b:ko blefvo lillgripne, Riddarh. Direkt., på grund af R. o. Ad:s derom fattade beslut, låtit utföra emot Riddarh.Kamereraren Kammarh. J. L. Bogeman, hafva Stockholms Rådst.-Rätt och Kongl. Svea Ilof-Rätt, genom sammanstämmande domslut ålagt Kammarh. Bogeman att gälda den förlust, Riddarhuskassan och Adeliga Jungfrustiflskassan genom berörde stöld lidit, med fordrade 8,766 R:dr 32 sk. b:ko jemte 5 proc:s ränta från d. 10 Dec. 1850, hvarförutan rättegångskostnad med 11 R:dr 18 sk. blifvit Riddarb.-Direkt, af K. Hof-R:n tillagd; hvarefter målet af Kammarh. Bogeman blifvit fullföljdt hos K. M., på hvars Nåd. pröfning detsamma f. n. beror. Emedlertid hafva de ifrågavartde obligationerna blifvit såsom bortstulne efterlyste och d. 7
N:o i) och altså komma att af hemälde Revisorer hädanefter afläggas enligt följande Formulaire: ”Jag utsedd och förordnad att granska Banco-Verkets Rä- j| kenskaper, Styrelse och Förvaltning, forpligtar mig härmedelst att, i Öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, nu och framgent tyst och förtegadt hålla hvad som rörer enskilde Personers förhållanden till Banken; så sannt mig Gud hjelpe till lif oell själ.” , Hvilket Edsformulaire vördsamt understå'!- I les Rikets Ständers hepröfvande. Stockholm den 20 Februari 1829. BancoVt skotten Bet Ankaria*. K:t 15, N:o 16, Betänkande, i anledning af Revisions-Berättelserne 1825 och 1827* rörande den fråga i huruvida Directeursbefattning vid Trovinet-Lane-Contoir en må anses hinderlig för deltagandet i Revisioner öfver Stats-, Banco• och Riks gälds-Ver ken» X)enna fråga, framställd till Rikets Ständers afgörande af Revisorerne så väl i8a5 (Berält. pag. 40) som 1827 (Berätt. PaS5) liar, såsom Berättelserne vidare omförmäla, blifvit vid hvartdera tillfället under olika synpunkter betraktad och i följd deraf på ett skiljaktigt sätt afgjord.
Att väl och till innebyggarnes fullkomliga belåtenhet styra ett rike, är redan en hög, en stor, och ej så lätt uphunnen upgift; att styra 2:ne genom sedvanor olika folkelement och organiska lagar, om företrädesrättigheter sinsemellan tvistande folk, torde vara ett problem, i längden ännu svårare att lösa. Jag har upfyllt mitt syfte, om denna min ofullständiga framställning kan föranleda R. St:r att taga föreningsförhållanderne uti ett närmare skärskådande, och gör jag mig förvissad, att R. St:r då skola inse vigten och det obestridliga behofvet af en noggrann och allvarlig revision af Förenings-fördraget. I öfvertygelse härom föreslår jag vördsamt, alt R. Sl:r uti underd. skrifvelse anhålla, det K. Al. torde läckas lill Sveriges It. Sl:r och lill Noriges St arthin g afgifva nådigt förslag huru förenings fördraget må kunna ordnas till de båda folkens mera ömsesidiga belåtenhet för alt, så vidt möjligt är, derigenom förekomma en förr eller sednare inträffande allvarsam förenings-förhållandernas brytning. Den 2 November. 71 Jag anhåller om remiss af detta mitt anförande till Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, samt om Memorialets kommunicerande med de öfrige Stånden, i hvilket afseende de erforderliga exemplaren bifogas. Begärdes på bordet. Gr. Anckarsvärd uppläste vidare en så lydande motion: Med anledning af erfarenhet ifrån förra Riksdagar, och särdeles ifrån den sednaste, tager jag mig friheten föreslå Rikets Ständer, att anmoda Stats-Utskottet så ordna sina arbeten, att Statsregleringen oatbruten måtte tortgå, så att den, tidigare än vanligt varit händelsen, må kunna blifva Rikets Ständer förelagd och att vi omsider en gång måtte närma oss grundlagens föreskrifter i detta hänseende. Jag anhåller om remiss till Stats-Utskottet af detta mitt förslag, för hvilket jag äfven begär kommunikation med de öfriga RiksStånden Afven denna motion lades på bordet Hr Lefrén, Johan Pehr, afgaf följande motion: Om Banko-vinstens användande lill förstärkning af Bankens reela fond.
Irägäillk. S. D. Wid granskning af Stats,Ulskottets den 22 sistledne November pa bordel lagde Betän, tande, angående Stats-WerketS tillstånd, sörwalming och behof, btflöc Bonde.Ständet alt berörde Betan, tande jämte de innom Ståndet denvid gjorde Anmärk, ningar till U skottets förnyade mlätande skulle äler, remitteras; härom warda de öfrige Re>perliwe Slån, den genom Protocclls-Uidrag wördsamt och »vänligen underrättade, k^r lu^ra Lx kroiocollo. L. L. S. D. Bonde«Standet gillade Lag-Utskoktet§ den z, Ocrober afgljne Betänkande i anledning af Herr Borgmästaren killberg hoö Wälloft. BorgareE-tandel ingtine Memorial angående förklaring öfwer i §. 7 Cap. Rältegäags.Baiken, om Inteckningar, hwil - Dsn z Iattuarii. hwstket de öfrige Refprctiwe Riks Standen, wördsamk och wänligen kungöras skulle. Or lup:a. ?ioloco!Ic>. 8. k^. Irägärrch. S. Lag< U skottets den 26 sistledne No wember afgilne Betänkande angående ändring t r Mom. 2 Cap. Urtda-Balken, bles nu af Bon de, Skandct kill alla delar bi allik, och skulle de ötri» ge Riks - Granden wördsamk och wänligen härom un-, VerräkkaS. klc iupra. Lx kroiocollo. 8. L. LrLgärciki.
Theorell. 2:o. Till Rikets Höglofl. St:r. Den aflöning, som finnes anslagen för R. H. Stms Just.-Ombudsmans Exped., eller de till biträde vid embetets förrättande bestådde tjenstemän, en Sekreterare och två Kanslister, har alltifrån inrättningens stiftelse icke blifvit förhöjd, ehuru sådant skett i alla andra embetsverk. Då de kongliga Collegiernes Sekret:re, med hvilka Sekret:n i Just.-Ombudsmans Exped:n från sjelfva början ställdes i bredd, nu i allmänhet innehafva 1,600 R:dr i lön, och de fleste dessutom större eller mindre sportler; qvarstår deremot den senares arfvode vid 800 R:dr, utan all sportelinkomst. I stället är det vanligt och jemväl påräknadt, att med tjensten förenas Sekreterarebefattningen i tryckfrihets-komitéen, hvilken befattning varit ansedd för en sinekur, och väl kan så anses, om ej trägnare göromål påkomma, än som under min tjenstetid förefunnits. Men tryckfrihelskomitéens Sekreterares arfvode 400 R:dr, sammanlagdt med förenämnde 800 utgör dock 400 R:dr mindre, än hvad i ständig lön en Collegii Sekret, bestås. Härförutan saknas all bestämd befordringstur i . Statens tjenst, och innehafvaren kan endlledigas utan ransakning och dom. Emot dylika vilkor är icke att begära, det någon utmärkt förmåga egnar åt tjensten sin odelade verksamhet. Tjenstens vigt är likväl sådan, att den högsta skicklighet hos en civil tjensteman för ingen del är dervid öfverflödig. Omfattningen af Just.-Ombudsm:ns verkningskrets kräfver ej blott hans egen arbetskraft, utan ock allt det biträde han af en så qvalificerad person kan erhålla.
N:o 93, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Sjette Hufvudtitel; N:o 94, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Sjunde Hufvudtitel; N:o 95, i anledning af väckta motioner om försäljning af de för Statsverkets räkning utarrenderade egendomar; N:o 96, i anledning af väckt motion angående uplåtelse till Uddevalla stad af qvarvarande delen utaf ett derstädes afbrunnet kronomagasin; N:o 97, i anledning af väckt motion om rättelse i de s. k. Ofrimans Erälsehemmans i Bohuslän beskattningsförhållanden; Nio 98, i anledning af K. M:ts Nåd. Proposition, angående förkortning af den tid, hvarpå Kronans egendomar utarrenderas; N:o 99, i anledning af väckt motion, angående afstående af jord till Marstrands stad och dess Elementar-läroverk; N:o 100, i anledning af väckta motioner, angående förutvarande arrendatorers företrädesrätt vid förnyad uturrendering af boställshemman; N:o 101, dels i anledning af K. M:ts Nådiga Skrifvelse i fråga om förändrade grunder för mjöl-och sågqvarnars beskattning, dels angående enskild motionärs framställning i ämnet; N:o 102, i anledning af K. M:ts Nådiga Proposition, ang. försäljning till skatte af de Danviks Hospital tillhöriga, med ständig städjeoch besittningsrätt på innehafvarne uplåtna hemman och lägenheter. Banko-Utskottet: N:o 19, i anledning af ett utaf Enkan Carolina Löfgren gjordt ackordsanbud; N:o 20, öfver ett af Enkan A. W. Holmberg framstäldt ackordsanbud; N:o 21, i anledning af ett utaf Kanslisten Fr. W. Bonté gjordt ackordsanbud; 88 Den 12 Maj p. m. N:o 22, i anledning af ett å f. d. Ityttmästaren J. A. Björkenstams vägnar framstäldt ackordsanbud; N:o 23, i anledning af ett utaf Handlanden i Götheborg, C. A.
Kostnaden för densamma beräknades uppgå till 490,000 R:dr R:mt, hvaruti anläggningskostnaden för en oundvikligen behöflig mekanisk verkstad, som saknades vid Norbergs jernvägen, vore inbegripen. Upprensnings-arbetena vid Grådö-, Bergaoch Myckelby-forsarne i Dal-elfven, jemte muddringen till 6 fots djup i sjön Amungen och sundet vid denna sjö, äfvensom aiibringandet af genomfarter å flotlbroarne vid Grådö och Smedby samt en bro öfver sundet vid nämnde sjö skulle, enligt förslaget, medföra en kostnad af 46,700 R:dr samma mynt. Under antagande, att ifrågavarande jernväg komme att begagnas för malm-transporterna lill de masugnar i Dalarne och Gestrikland, vid hvilka Norbergs-malm vanligen användes, samt för transporterande af dels de bruksefifekter, som försändes till Westerås, och dels de Stats-Utskottets Utlåtande Jfö 23S. 11 varor, hvilka forslades till släderna Hedemora och Säther samt kringliggande landsbygd, hade beräknats, att frakterna skulle å hela jernvägen utgöras af 164.736 centner malm, 94,000 centner tackoch stång-jern m. m. samt 32.300 centner diverse gods, eller tillsammans 311,236 centner, och S jernvägen mellan Kärrgrufvan och Rabbatsbennings-bruk 24,784 centner. Inkomsterna af rörelsen å denna jernväg voro, uti deröfver uppgjord beräkning, upptagna till elt belopp of 38,939 R:dr 76 öre, hvilket belopp förmodades komma att med 21,416 R:dr 87 öre öfverstiga de beräknade underhållsoch drift-kostnaderna. Såsom föremål för trafiken på sjön Amungen och den del af Dal-elfven, hvars rensning i sammanhang med jernvägs-anläggningen föreslagits, hade uppgifvits icke mindre än 391,204 centner malm och jern-effekter.
Fem daler: och lägge Rätten sedan viss dag och vite före. 31 §. Slutet af denna §, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 30 Maj 1835: ”Faller Lagman någon till ed, då bör han den gånga, innan Tinget slutes: Lag-Ulskoltels Betänkande, N.-o 56. ty slutes: är han ej sjelf tillstädes, lagge, eden af inför nästa domstol i orten, inom den tid, som Lagman föreski ifver,” kommer alldeles att utgå. I XVIII Gap. 3 t 3 §• Första punkten af denna §. skall lyda sålunda: Ar någor sak genom vad kommen till Idof-Rätt, och gifver sig en annor först der an: finnes hans talan sådan, som i 1 §. sägs, gånge dermed, som der föreskrifves. XIX Cap. 1 §• Denna §. är sålunda ändrad: Reser någor bort, då hans sak för Rätta är, utan han häfver domarens lof dertill, eller laga fullmägtig ställt, och Rätten det kungjort; bote i Under-Rätt fem daler, i Hof -Rutt tio daler och gånge ej dess mindre dom i saken. XX Cap. 1 §• Andra punkten af denna §. ändras sålunda: Göra de det ej; bote så svaranden som käranden, i UnderRätt tio daler, i ffof-Rätt tjugu daler. XXI Cap. Denna §. ändras till följande lydelse: Häfver man Under-Rätts dom för sig, men tappar i Hof -Rätten, då bör kostnaden å båda sidor emot hvarannan q vitt as, der domaren ej finnér de omständigheter i något mål vara, att endera ändå Rättegångskostnad gälda bör. Äro i saken åtskilliga käromål, och vinna eller tappa parter ne deri ömsom; då stånda ock, hvar sin kostnad. Bili. till R. St.
Jag tror att det för närvarande varit försigtigast att så göra, då i alla fall en bestämd fördelningsgrund för de båda Rikenas gemensamma utgifter måste förr eller sednare anfagas, och ju förr desto bättre. Sådana utgifter äro, hvad Statsregleringen beträffar, de som uptagas under Usta och 3:dje HufvudTitlarna. Ehuru den K. Propos. icke var så upställd, att den gaf StatsUtsk. anledning att särskildt tillstyrka den deruti iaktagna delningsgrunden, kan dock icke nekas att densamma blifvit genom förevarande Utlåt, till en viss grad godkänd; Den 21 Mars e. m. 255 oell jag tror för min del att i detta fall ingen annan beräkningsgrund kan lämpligen antagas än folkmängden. Jag tror således icke att Utsk. gjort orätt, då det föreslagit den summa K. M. begärt. Att sätta i fråga att 2 förenade Riken, som till folkmängd och rikedom äro så olika, skulle för gemensamma utgifter bidraga lika, är orättvist. Yi hafva nu lyckligtvis — åtminstone efter hvad det ser ut — kommit i ett annat förhållande till Norrige än vi fordom varit, och tänkesätten hafva undergått väsendtlig förändring. Det är mine Hrr, ett ögonblick att begagna. Man bör då icke genom småaktiga invändningar förstöra den grund som förefinnes, utan snarare söka förebygga all anledning till misshällighet. Hvad åter angår det som blifvit anfördt såväl af den förste talaren som sednare af Ilr Stjernsvärd, hvilken renlaf yrkat afslag af allt anslag för sådant ändamål som det här ifråga varande, så kan jag icke neka att det mycket förvånar mig, att detta yrkande står i så stor strid med hvad som af samme talare blifvit på f. m. yttrat i ämnet. Då sades nemi., att man ingalunda ville pruta på summan, utan endast strede för en princip. Skulle denna princip, som jag för min del anser vara af noll och intet värde, kunna för andra hafva så stor vigt, att raan icke skulle vilja gifva något, sedan den icke rönt framgång? Hufvudsaken måtte val här vara anslaget; om det utgår direkte till Prins Oscar, eller medelbart genom II.
Det 12 mom. lyder sålunda: ”Lögnaktiga uppgifter och 348 Den 20 Ja n na ri i e. m. "vrängda framställningar til! allmänhetens ”förvillande och förledande; brotten umgällas med böter &c. och skriften confi”skeras. Månne ej häruti är en tillräcklig garanti för enskildta interessenai allmänhet. Uppgifter, som skulle missleda vår handel, våra näringar, sorn skulle bedraga den enskildta och missleda mängden; kan en verksam och uppmärksam Styrelse begära mera, än att i lagen hafva rättighet, att genom allmänna åklagare-magten kunna vaka öfver denna del af tryckpressens produkt; och kan den enskilde begära mera för sitt betrygggnde i detta afseende? Och om vi lu gnt vilja ingå i granskning af Indragningsmagteus inrättning och instiftelse; månne den — utan att vi derföre gilla en inflytelse, som olagligt tillkommit, och, i trotts af Ministrarnes löften, folkets bildning och lagbudets löjlighet, ännu qvarstår; månne den, säger jag, icke kunnat och ännu kunde, bordt och ännu borde, begagnas företrädesvis i den anda, sora ii och 12 morn. uttrycka, mot personliga smädelsen och lögnen. Och om den så behandlas, skulle jag gerna förena mig med Grefve Frölich i dess åsigt, att man nu, i synnerhet med anledning af tilldragelserna vid denna Riksdag inom det Hedervärda Ståndet, icke borde ifrån Rikets Ständers sida något besluta angående Indragnings-magten. Om sålunda i dessa fall våra nuvarande la - Den si j a n n a r i i e. m. 349 gar äro nog; hvarföre skulle man behöfva förändra rättegångssättet, och fästa ännu flera band och controller på dagbladen ? Har nationen visat, att de nu införde gjort den mera böjd för enskild smädelse, osanna rykten och obesinnade handlingar, än förut? Manne ej tvärtom nationen visar sig förtjent af den frihet hon eger ? Föreställom oss ej, mine Herrar, att det är nationen, som underhåller, som uppmuntrar dessa eländiga tidningar, hvilka utspy sitt etter emot den enskilda medborgaren, och göra sig lill utbud af osanna rykten och obevista anklagelser.
Lika viss på, att Konungen noga och säkert beräknat tillgångarna, innan H. M. yrkat anslagen, lika öfvertygad är jag, att tillgångarna äro alldeles tillräckliga utan hvarken skuldsättning eller ökade skatter; men derjemte, att de skattdragandes bördor icke böra minskas, så länge landet ännu kräfver ansträngningar, särdeles till riksförsvarets fullkomnande. Nationen fordrar, och det med lika mycket skäl som af uråldrig vana, att Konungen skall försvara Kiket, skydda personlig säkerhet, skipa lag och rätt; och ett enda Ständernas Utsk. vill så godt som taga honom vapnen ur händerna! Jag tiljstyrker ogillande af StatsUtsk:s betänk, uti allt, som rörer såväl den s. k. principfrågan som allt öfrigt, hvilket leder till nedsättning uti de anslag, hvilka Konungen så nödvändigt och så visligen äskat, med anhållan för öfrigt om återremiss. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Det är icke min afsigt att till besvarande upptaga de anmärkningar, som göras vid detta StatsUtsk:s utlåt., då jag inser, att större delen af de anmärkningar, Frih. Åkerhjelm framställt, måste föranleda till återremiss derutaf. Jag skall blott yttra några ord i afseende på ordningen, som det är sagdt bör iakttagas vid en statsreglerings uppgörande. Jag instämmer uti den af Frih. Åkerhjelm uttalade grundsats, att alla statens tillgångar böra tagas i beräkning vid uppgörande af förslag till statsrcgleringcn och att en allmän öfversigt i detta afseen - Den 26 Maj f. m. tle bör framläggas vid slutliga regleringen af det Utsk., som framlagt förslaget till statens reglering; men då jag fullkomligen instämmer i denna grundsats, får jag likväl anmäla, att de rigtigaste grundsatsers tillämpning understundom blir omöjlig blott i följd af några små omständigheter, hvilka’ vid första påseendet synas obetydliga, men vid närmare betraktande finnas oöfvervinnerliga. Vid detta tillfälle hafva vi måst afse tiden, denna stränga mätaren af våra göromål och handlingar. StatsUtsk. har nemi. trott det vara dess pligt att till Ii.
Och om det således, med högst få undantag, gäller om Landtman och Säckeller Penninge-Löntagare, att de låna i Disconten endast för att hjelpa sig under en förlägenhets-tid, så är det alldeles orättvist att fastställa en högre ränta, än som skäligen svarar mot deras intrader och läge i samhället, och det så mycket mera, som dessa ej missbruka det uttagna understödet, och genom det successiva afbetalandet kunna fortgå till en tid af ceconomisk sjelfständighet. Jag har i min, till Högloft. Utskottet remiLterade, Motion framställt penninge-förlägenheten i min landsort, och till afhjelpande deraf yrkat nödvändigheten af Creditivets förökning för Skånska Låne-Contoiret. Mycket behöfver ej anföras för att bevisa , det 1823 års Ständer voro alltför njugga emot de södra Provincerna, då för dem endast anslogs en fond af en million. De under Malmö Låne-Contoir lydande Landskap äro folkrikare än de flesta andra. Åkerbruket är enda reella närings-fånget. Folkökningen föranleder hemmans-klyfning, skif Bih. Ull Rik». St. Fröt. 1S28, 1829, 6:te Sami. 2 B, a lista Häftet. l3o Bil. till Banco-Utskottets Bet. N.o Si. ten, byggnader, uppodlingar. De störr» Godsegarne, i a Städer, 4 betydliga Handelsköpingar, en jemförelsevis arnd andra provincer dubbel Militair-personal, Civiloch Ecclesiastique-staterne upptaga Lån ofta till hela det belopp, som Reglementet medgifver såsom maximum. Hvad blifver då öfver för den tätt bebyggda landtbygden på ett så vidsträckt territorium? Huru skall någonsin Landtmannen få sina producter billigt betalta, då de handlande, i brist på penningar, måste underbjuda och producenten få taga hvad lian kan få, enär den otillräckliga fonden icke förr än efter lång vänte-tid kan försträcka de behöfvande skattdragarne ? Jag gör dessa frågor inför nuvarande Representation, och tror mig icke kunna få annat svar, än att