Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Departementets Kansli-expedition 334: 25. Dito dito för Flottans stationer och depot 1,282: 82. 46,249: 87. å 6:te hufvudtiteln, Jordförluster genom kanaloch vägan läggningar 1,671: 39. å 7:de hufvudtiteln, Transportkostnader för stats-verkets bergseffekter 873: 96. Reseoch traktainents-penningar 434: 64. Särskilda förslagsanslag för Kleresiet: till Konsistorie notarierne å 9:de hufvudtiteln, Allmänna Indragningsstaten Summa Brister, uppförda till ersättning af Riksgälds-kontoret: å 2:dra hufvudtiteln, Mediko-legala besigtningar 1,437: 37. Skrifmaterialier och expenser, ved m. m 2,873: 11. Reseoch traktaments-penningar 5,458: 35. Ersättning åt vittnen och parter 8,405: 97. å 4:de hufvudtiteln, Kavallerioch infanteri-regementena 1,382: 44. Indelta Arméens vapenöfningar 295,544: 87. Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar 101,420: 45. Mathållning för manskapet vid garnisons-regementena 54,497: 24. Dito i landsorterna 3,167: 93. Reseoch traktaments-penningar 42,096: 74. Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. förLandt försvars-departementets Kansli-expedition 12: 91. å 5:te hufvudtiteln. Tillskott i de till båtsmansindelningen i Blekinge län anslagne räntor 3,421: 83. Reseoch traktaments-penningar 10,162: 92. Utflyttningshjelp efter laga skiften 75,891: 9.
Majcts till Kongl. CaUmar-Collegium aflåtne Nådiga Bref den i5 Januarii i83i och Kongl. Collega derpå grundade Skrifvelse den 7 December förledet år, nu under skattläggning. Götheborg å Lands-Contoiret den 2o:de November 1833. O. H. Holmgren. I \ • , ’-v , ’ ' *. ^ • .V utan inbegripne, Frälse och Båtsmans-Torp under ständig Äganderätt Krono-Säterier , Frälse-Säteriér Saterie Buslhåll . Rä- och Rörs-Hemman Insockne Frälse-Hemman Utsockne Frälse-Hemman Frälse-Hemman . Krono-Hemman . Krono-Rusthåll • • Dito Augments-Hemman Rrono-Skatte-Hemman Rrono-Skatte-Rusthåll Dito Augments-Hemman Militise-Eoställea . Civile Boställen Eeclesiistique-Boställen Gymnasiioch Scholae-Hemman, Frälse Dito Skatte Hoipitals-Hemman, Krono . K-igsmanshus-Hemman, Skatte . Zots-Hemman, Skatte Skattlagde, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar med flere Lägenhete Mantal, sönå ej under något Hemmans Ränta är~ : Dito Skatte Di to Krono Dito obebyggde Oskattlagde, bebyggde Dito, deraf Ryttare-, Soldatsa838 stycken Rrono-Torp nied Frihets-år Backstugor Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från Hemman, Dito på viss tid eller lifstid Skattlagde Fisken och Fiske-Lägenheter af sä der något Hemmans Ränta äro inbegripne, Dito Krono Dito Frälse . Tull-mjölqvarnar med i å a par Stenar . Tull-Sågqvarnar, Grofbladign ... Dito, Finbladiga • Husbehofs Mjölqvarnar, deraf 1 med särk ild i Jordeboken uppförd Husbehof! Sågqvarnar . Stampar Ämnes-IIammare Sockerbruk och Porter-Bryggeri, sammanslagne i värde och beskattning Pappers-Bruk
Derpå följde en stor, af stadens municipalitet anordnad middag i hotellets, med konungarnes namnchiffer, svenska och italienska flaggor m. m. prydda festsal, som nu invigdes och erhöll namnet »Vegasalen». Om aftonen var galaföreställning i San Carlo, hvarvid expeditionens i olika loger spridda deltagare helsades med upprepade lifliga bravorop. – Tisdagen den 17 hade festkomitén anordnat utfärd till Phlegreiska fälten, sjön Averno, Serapis-templet m. fl. i geologiskt och historiskt hänseende berömda ställen belägna nordvest om Napoli. Middag för en del af expeditionens deltagare hos prins Urusow. Musikalisk aftonunderhållning i »Società Filarmonica», der stadens förnämsta sällskapskrets var samlad. – Onsdagen den 18. Utfärd tillsammans med festkomitén till Pompeji, der de svenska gästerna mottogos af den berömde föreståndaren för gräfningarna, direktör Ruggieri. Frukost spisades under gladt skämt och muntra tal i ett praktfullt, väl bibehållet romerskt badhus, gräfningar företogos o.s.v. Om aftonen stor galamiddag, mottagning hos befälhafvande amiralen och festföreställning i Bellini-teatern. – Torsdagen den 19 ankom från Wien en deputerad, dr Franz Kühn, med en välkomsthelsning från geografiska sällskapet derstädes. Utfärd i sällskap med professor Palmieri och festkomitén till Vesuvius, som vid tiden för vårt besök utsände tjocka rökpelare, utgöt en lavaström och utkastade massor af glödande stenblock. Sjelfva kraterranden bestegs, ej utan obehag till följd af värmen från de halfstelnade lavaströmmar, öfver hvilka man framgick, och de från kratern utströmmande gaserna och utslungade glödande stenblocken. Den nya, ännu ej färdiga jernvägen besågs och observatoriet besöktes. Middagen intogs med festkomiterade i hotellet. – Fredagen den 20.
Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att införselstullen å Handskar, alla slag, nedsättes från 3 r:dr till 2 r:dr per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålles tullen å Handskar vid 3 r:dr skålpundet. Hagel. Handskar, Borgareoch Bondestånden hafva bifallit, men Ridderskapet och Adeln Hattar, samt Preste-ståndet, under vidblifvanrle af gällande bestämmelser, ogillat UtBih. lill It. St. rrot. ,84? & 7848: 5 Sami. 1 Af cl. 7 5 helft. 1 2 Bevillnings-Utskoltets Memorial, N.-o 23. skottets förslag, att sammanföra Italienska och andra Stråhattar i en rubrik och derå bestämma 1 r:dr införselstull per stycke. Så vida Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet icke vilja, lika med öfriga Stånden, antaga Utskottets förslag, föranleder skiljaktigheten härutinnan följande omröstning: lG5:o. Den, som gillar Utskottets förslag att sammanföra Italienska och andra Stråhaltar i en rubrik och derå sätta 1 r:dr införselstull per slycke, röstar J.i, den, det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej, bibehålies indelningen i Italienska Stråhaltar med 3 r:dr och andra stråhattar med 1 r:dr införselslull stycket. Den af Utskottet för öfriga slag Hattår föreslagna nedsättning i gällande införsels-afgifter, nemligen för dem al siden eller annan väfnad, från 2 r:dr 24 sk. lill 2. r:dr; af ull, hår eller silke, från 2 r:dr till 1 r:dr 24 sk., och af läder, fiskben, papper, träd eller rötter m. m. från 1 r:dr till 24 sk. stycket har endast B or gare-ståndet godkänt; hvaremot Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden bibehållit gällande tullbestämmelser.
Consistorierne erhålla skickligare och större antal Candidater till PastorsAdjuncter, än nu är fallet, samt att äfven desse sednare blifva mera belåtne, än de nu äro. Om nemligen, såsom Utskottet föreslagit, förordnas: "det icke någon Sökande, som till inträde "i ReligionsLärareStåndet sig anmäler, hädanefter må varda till Prestexamen admit”terad, innan han inför vederbörande Consistorium ådagalagt, att han i någon Vexel”undervisningsSkola förvärfvat både erforderlig öfning i Vexelundervisnings-methoden och fullständig kännedom af en sådan ”Skolas organisation;” så skall man snart erfara, att PastorsAdjuncter komma att finnas, som äro skicklige VexelundervisningsLärare, och att, då deras vilkor, medelst 8o Den 21 April f. m. den lön de såsom SkolLärare åtnjuta, blifva förbättrade, äfven skickligare Prestämnen skola anmäla sig. Jag tror derföre, att Utskottets Utlåtande, såsom innefattande allmän och enskild fordel, och i närmaste sammanhang med det vigtiga ändamålet, allmän bildning, bör bifallas; och får, under erkännande af, att jag gör pig en heder att räknas till dem, som efter förmåga understödja Vexelundervisnings-methoden, anhålla om Proposition till bifall å hvad Utskottet, på sätt jag haft äran nämna, tillstyrkt. Friherre Cederström_, Jacob: I anledning af Herr von HartmansdorfFs uppgift, att PastorsAdjunkterne äro illa lonta, och att brist på tjenlige ämnen dertill förefinnes, får jag anmärka, att det förra beror af Pastorerne, som sjelfva löna sina Adjunkter, och att om det skulle hända, det någon Pastor vore så njugg, att han ej ville förse sin Adjunkt med skälig lön, äger Consistorium magt att bestämma beloppet deraf.
Utskottets Memorial, III s 243, 244» gill' af BondeStåndet, IX s 1060, af Adeln, IX s 1067, af PresteStåndet, IX s 1071, af BorgareSlåndet, IX s 1073, återrem. af BorgareSlåndet, IX s 1074. Ytterligare Utlåtande, II s 266, 267, gill. af BorgareSlåndet, IX s 1168. <—- — om föreslagen ytterligare ändring af i3 §. i; Constit. Utskottets Memorial, III s 244» gilk af BondeStåndet, IX s 1060, af Adelil, ix s 1067, af PresteStåndet, IX .s 1071. med förslag till ändring af 14 §• 4 och 5 Mom. af; Constit. Utskottets Memorial, III s 199, 200, gill. af PresteStåndet, IX s 578, af BondeStåndet, IX s 5p2, af Adeln, IX 3. s 645, af BorgareStåndet, IX s 655. med förslag af nytt 6 Mom. i 14 §* af; Const. Utskottets Memorial, III s 200, 301, gill. af PresteStåndet, IX af a 46 BondeStåndet, IX s 592, af BorgareStåndet, IX s 609. Riksdagsordningen, med förslag till nytt 7 Mom. i 14 §. af; Constit. Utskottets Memorial, III s 202—206, gill. af PresteStåndet, IX s 578, af BondeStåndet, IX s 592, af Adeln, IX s 646, återrem, af BorgareStåndet, IX s 656.
Jag anser mig i sammanhang härmed äfven böra öppet förklara min öfvertygelse vara den, att Rikets Ständers första åtgärd alltid borde vara, att ofördröjligen efter deras sammanträden besluta ett Bevillningsbelopp, som icke omfattade andra föremål, än elem jag i första punkten af mina tankar om Statsregleriugcns fördelning uppgifvit. Jag har sökt utveckla motiverne till denna åsigt, i anseende till ett i min tanka förevarande behof af säkerhet för Rikets Ständer, att ostörde få tillgodonjuta den tid, som oundgängligen erfordras för sakernes bringande till något slut; och jag önskar, att Rikets Ständer, genom den ul~ väg jag föreslagit, sätta sig i besittning af denna säkerhet , som icke j)å någon annan väg kan ernås; ty Ministeren skulle icke kunna bibringa någon lugnande försäkran Den i5 Januarii. 29 i anseende härtill; dess tystnad vitsordar denna förutsättning; och den blotta möjligheten, att Konungen kan omkring den 14 Mars, eller vid hvilken tidpunkt som hälst förändra Ministéren, rättfärdigar mera än något annat Ministrarnes tystnad i denna fråga. Men icke nog härmed, Mine Herrar! det förslag jag afgifvit, innebär äfven den enda utvägen folkets representanter eger, att med något slags eftertryck fordra de concessioner, som folkets bästa kräfver; och Konungamakten kommer sällan i tillfälle, att erfara folkets behof på annat sätt, än genom dess representanters vilkorliga beviljande af de äskade Statsbidragen. Jag vill göra mig begriplig genom det exemplet, att vi behöfva återställandet af en oss under fagra löiten aflockad tryckfrihet; och jag påstår, att det är en Rikets Ständers pligt, att genom Bevillningsbeloppets bestämmande till den lägsta punkt, som kan förenas med Statens jemna och oafbrutna gång, sätta sig uti en ställning, att kunna bevilja skattebidrag, såsom vilkor för Styrelsens begifvanden, i anseende till sådane Nationens fordringar, som afse lika mycket den styrandes, som de styrdas sanna och verkliga fördelar.
Men hon blef mycket besviken, då han helt lugnt svarade: » Ja fiskare Rasmus är full hvar söndag, och är man det, kan man se ljus, hvar som helst. » » Ja, det vet jag icke, » vidblef Filippa, litet stött öfver detta prosaiska yttrande, » jag har aldrig varit full. Men det är mera ännu. Det är en gammal sägen, att skatten en gång skall hemtas upp igen. Det fkall komma en ung man från fjerran land och han skall hemta den, och så skall han hafva den unga flicka, som är arfvinge till Rörholm, allt det säger jungfrun. » Henrik hade nu lyssnat uppmärksamt. » Men det är ju du, Filippa », sade han. » Ja det är nog jag. » * Mosse kallas i Limfjordens omnejd några af de grunda bvigter, öfver hvilka man stundom kan köra. » Och då skulle han hafva dig? » vidblef Henrik. » Ja, det säger jungfrun. » Han sade intet mera, men såg tankfull framför sig ut öfver den solljusa, blanka vattenytan. » Hvad tänker du på, Henrik? » frågada Filippa efter en stund. » Åh, icke på något, » svarade han. » Det är icke sant, man tänker alltid på något. — Hvad var det då? » » Gud vete, hur djupt det ' är inidt ute på mossen? » sade han, men det ljö.d mera som en högt uttalad tanke, än som svar på hennes fråga. Emellertid syntes hon antingen tillfredsstäld eller hafva glömt sitt spörsmål, ty hon frågade icke mera. Strax derpå ljöd en klocka uppe på gården det var matdags och begge skyndade sig tillbaka. *; * Åren gingo och de två barnen lekte icke längre vid mossen. Filippa hade från barn vuxit upp till jungfru, en täck sextonårs flicka, smärt och fin, lätt och behaglig i alla sina rörelser. Henrik hade icke heller stått i knut, hög och välväxt hade han blifvit, med brun hy, nästan som en sigenare och med mörka qvicka ögon och svart hår. Förhållandena gjorde naturligtvis, att de icke längre voro tillsammans. som förr.
Det låter sig ock med fördel läsas och finnes redan att i hr Fallströms öfversättning erhålla i bokhandeln. Södra teatern gaf i onsdags för första gången » Wahlboms pensionat », lustspel i 4 akter, efter en främmande idé af r. Vi återkomma till denna premiére i nästa nummer. framdragen till ett af fönstren i det stora, vackra gästrum, som blifvit upplåtet åt henne. » Det är en skön dröm, » tillade hon, » och jag är rädd att vakna upp ur den igen. » nom fönsteröppningen, ropade han inåt rummet till de båda fruntimren: » Välkomna efter — e n lämpligare väg! » Hon såg nästan ängsligt på Annie. » Nej, mor lilla! Någon dröm är det inte, utan rama verkligheten. Luta dig fram och se på den vackra utsikten. Se, där skymtar sjön fram emellan de mörka löfmassorna och glittrar i aftonsolen. Och där finnas neckrosor, du mor — du tycker j u o m sådana? — fastän inte i blom ännu. Jag har redan varit dit ner och förvissat mig därom. » Annie var sysselsatt med att ordna sina och moderns kläder i lådor och skåp, men afbröt sitt göromål emellanåt för att gå fram till sin mor och göra henne uppmärksam på någon särskildt vacker punkt i landskapet. Men deras téte-å-téte afbröts, då dörren ut till förstugan öppnades och ett blondt Matiné gifves å Dramatiska teatern instundande söndag af teaterns regissör hr Axel Roos. Proflickhufvud stacks in genom öppningen. » Får jag komma i n? » frågade en blyg grammet upptager Blanche ' s gamla välkända lustspel » Herr Dardanell och hans upptåg på landet » liten stämma. med ingen mindre än vår populäraste skådespe» Hjärtans gärna, » svarade Annie, » — m e n lare hr Ghtstaf Bergström i titelrollen. hvar har du Rosa? » Hr Hjalmar Frey, kejserlig operasångare från » Hon står i förstugan och törs ej gå längPetersburg, gaf i tisdags konsert i Musikaliska akademiens stora sal och vann med densamma re. Hon är så rädd för att gamla tant en lika välförtjänt som storartad framgång. Hr skall bli ledsen. » F. är en betydande konstnär.
Hvad i Herrans namn kunde de vilja! Hela situationen hade blifvit till den grad skrattretande, att det icke fans någon annan råd än att tiga och hålla sig stilla. »Mina goa herrskaper», började den långe, tog hatten i hand och gjorde en bugning, en långsam gnölande bugning, innan det kom något ord. Nu var det ju klart att han ville tigga! Man tänkte redan på en femöring ur kassan; det vore väl enda medlet att bli af med honom. »Jag skulle be att få köpa två kuverter», tillade han emellertid. Tant de bruit pour une omelette! De båda fruntimren höllo på att brista i skratt. Detta var således hela den storartade affären! Flickan reste sig för att taga fram det begärda. Frun satt stilla på sin plats och betraktade kunderna. Det var tydligt att de hade druckit; icke så att de måste ragla, men så att de framstälde den karikatyr af sitt eget skaplynne, som på fackspråket kallas ölsinne. Detta tycktes vara goda ölsinnen; det var någonting groteskt, men ingenting skrämmande. Den långe tog ett steg framåt, försigtigt, för att ej blöta ned golfvet. Det fans en viss fredlig humor i hans små gråa ögon. Han var nyktrare än den lille gubben. »Nu ville jag be fröken om en sak», sade han med stor omständlighet, »och det är att det ena kuvertet blir så stort, att man just kan stoppa det andra inuti. Kan det gå för sig?» »Ja bevars.» »Tackar.» Han följde med ögonen hennes rörelser, medan hon stod vid bordet och profvade kuverterna. »Jag skall säga fröken, att jag har en fästemö», yttrade han i vördnadsfull, belefvad ton. »Såå, har han det», svarade flickan och såg på honom en smula skrattlystet. Hon tyckte på sitt sätt att han för länge sedan passerat åldern för dylika dårskaper. Han kunde väl vara närmare en femtio år. »Ja», fortsatte han med en stolthet, som ville synas anspråkslös, »jag brukar skicka kuvert till henne och skrifva min adress på, så är det lättare för henne när hon skall skrifva till mig.
Ser man på det här föreslagna vilkoret, att valkandidaten skulle vara boende inom valkretsen, tror jag icke att förändringen på det hela taget skulle medföra någon särskild fördel. Jag tror derföre, att K. o. Ad. bör förkasta det afgifna förslaget, hvarom jag vördsamt anhåller att H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: I likhet med den siste värde talaren tror äfven jag, att ett bifall till detta förslag skulle medföra ganska ringa fördel. Men om man således ur praktisk synpunkt icke har något synnerligt skäl att antaga förslaget, så synes det som om man ur theoretiskn grunder ännu mindre bör göra det. Det utgör en princip i vår representativa författn. att valrätt och valbarhet i allmänhet sammanfalla; här skulle deremot valbarheten göras mycket vidsträcktare, än valrätten, då tvertom i vår nuv:de representationsform vid åtskilliga tillfällen den förra är något mer inskränkt, än den sednare. Så vidt jag vet, har man aldrig, hvarken här eller i utlandet, medgifvit en större utsträckning i valbarheten äu i valrätten, utan man har tvertom gjort motsatsen och trott sig deruti finna någon garanti. Det säkra är således, att förslaget innebär ett fullständigt afsteg från hvad man hittills i Sverige ansett vara riktigt. Jag anhåller om afslag å Utsk:ts förslag. Hr von Ehrenheim, Per Jakob: I olikhet med de båda sista värde talarue har jag i detta Utsk:ts förslag sett ett af de bästa stegen på framåtskridandets bana inom vårt represeutationsskick. Jag kan icke annat än beklaga att 2 ledamöter af detta hus, af hvilka den ene under en lång följd af riksdagar och den andre under den sednaste riksdagen med största nit arbetat på utvecklingen af vår representation, nu sätta sig emot detta förslag. Emot detsamma har af Gr. Lagerbjelke anförts, att det skulle strida mot alla theoretiska grunder att utsträcka valbarheten utöfver valrätten. Detta argument har Hr Gr:n yttrat förut, då fråga var om valrätt för judarne, hvilket förslag dock blifvit af B. o. Ad. förklaradt hvilande till nästa riksdag.
Det synes ock nog omöjligt, att upptäcka ringaste skilnad mellan de ifrågavarande vikarierne och dem, som eljest förrätta tjenster såsom tillförordnade, emot derföre bestämda arfvode» eller andra förmåner. Hvarje billig jemförelse mellan tjenstemännen vid skolverket och andre tjenstemän måste ock medföra antingen ogillande af de ifrågavarande anspråken eller ock lika beskaffade inom alla embetsverk; hvaraf för Staten skulle följa uppoffringar, sorn gerna kunna kallas oberäkneliga. Då Utskottet likväl tillstyrkt bifall till förslaget, och dervid icke ens stadnat vid det af Kongl. Maj:t föreslagna medgifvande, att vikarierne skulle för den kommande statsregleringsperioden få räkna sig till godo den ifrågakomne tjenstgöringen, utan 70 Stats-Utskoltels Utlåtande N.V 139. (Fortsättning.) medgifvit dem en sådan rätt äfven för den förflutna tiden, får jag, mot denna Utskottets åtgärd anmäla reservation.» Med Herr Björck förenade sig vice Talmannen Anders Eriksson och Riksdagsfullmägtigen Eric Ersson från Gefleborgs län. b) Af Riksdagsfullmägtigen C. J. Svensén från Calmar län. Vid 60;de punkten; (i fråga om rättighet för Rektor att innehafva prebendepa sto ra t.) Af Herr A. IV’. Björck: »Det allmänt kända och öfverklagade förhållande, att, kyrkoherdarne i prebendepastoraterna, icke förmådde att fullgöra de dem åliggande skyldigheter, utan voro derifrån hindrade af den tjenst, de innehade vid läroverken, den de ock ansågos skyldige att i första rummet fullgöra, föranledde Rikets Ständer, att för sin del besluta, att prebendepastoraterna skulle skiljas från läroverken; hvarvid dock undantag gjordes för Lektorn i Theologi, som ansågs för sin egen utbildning och förkofran i de honom tillkommande göromål och forrättningar böra bibehålla egenskapen af kyrkoherde och sättas i tillfälle, att, så vidt hans lärarepligter medgåfvo, deltaga i pastoralvården.
Fastän cå ' n gång jag skjuter sidoskott. Att prisas för min frukt jag ej förtjänar Och ej att klandras, om den dålig är, Ty jag är sammansatt af idel grenar — Jag blad och blomma aldrig nå ' nsin bär. Åf dessa grenar vill jag tio bryta; Sköt om dem rätt. — Och hör nu hvad jag spår, — Jag hoppas, ni ej tror att jag vill skryta — Ett kunskapsträd på godt och ondt ni får. Ett namn som man brukar förena Med allt som bekymmersamt är. Hvarmed man ett län brukar mena. Hvad mannen till slut vara lär. Hvad kunde h o n d å? Hon gick o c h s t i r r a d e m e d g l ä n s a n d e, inEtt vapen, som nallen kan sköta, Med styrka och smak på en gång; Och den som det fruktar att möta, Så kvickt lyfter foten till språng. Två gummor tillsammans det kunna. För många det ljufvaste bud. Hvad många sig ej pläga unna. Ett namn på planet och en gud. Hvad man kan väl vara för stunden, Men ej om man äter för tre. En känsla med hjärtat förbunden. En fågel af lättingarne. En ämbetsman uti kommunen; I Frankrike kallas han så. — Min dufva med snöhvita fjunen, Hon är det — och älsklig som få. Ett uttryck som högmod betyder. Hvad skipas och klandras ändock. En » vild », om den lagar ej lyder, E n » vidtfrejdad » säger man ock. — På grekiska är det en » handling » — En hufvudart af poesi. — Ett hus häraf går till förvandling Och som en ruin kan det bli. En mastkorg man så plägar kalla. På modet hon är, det förstås. — Om åskan det rplittrar, vi falla, Ty där utaf blixten vi nås. Ett drillhjul. - Och hvad man kan blifva, När sjukdomen varit för svår. I skolan man plägar att gifva. På hvilket man smider och slår. Att rätla och smått kritisera. Hvad föres af folk utaf » ton »? Hvad också man rätt bör liniera. Och hvad som ger korfven fason. Svårt att uppför backen behöfva. Den längsta ju rättvisan har. Idun
På grund af hvad jag här ofvan anfört samt de till ämnet hörande karta och handlingars innehåll, och hvilka komma att till Höglofliga Stats-Utskottet aflemnas, får jag vördsamt föreslå, det måtte Rikets Ständer besluta att en jernväg skall på ofvannämnda vilkor och skäl på Statens öfriga bekostnad anläggas från Wexiö till Carlskrona, med utgrening till Calmar, i den rigtning, som deröfver upprättade karta och handlingar utvisa, och som till Höglofliga StatsUtskottet kommer att aflemnas, samt att för arbetets påbörjande under år 1867 anvisas minst två millioner R:dr R:mt: äfvensom att Rikets Ständer måtte besluta att vid lämplig tid för Statens räkning inlösa den s. k. Wexiö—Alvestads-jernbanan. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 14 November 1865. J. Jonasson, från Kronobergs län. Af Joban Bergström från Stora Kopparbergs län, om anslag till lön åt en länsman i Ludnika socken inom Grangärdes tingslag af samma län. Som Grangärdes tingslag inom Stora Kopparbergs län, bestående af Grangärdes och Ludvika socknar med en folkmängd af 9,700 personer på cirka nio qvadratmils areal, har en gemensam länsman boende inom Grangärdes socken, der hans tjensteåligganden upptaga hela hans tid, så att länsmannens göromål i Ludvika socken måste bestridas af fjerdingsman; vågar jag Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 315 vördsamt föreslå. att lön måtte blifva anslagen för en länsmans anställande i Ludvika socken inom Grangärdes tingslag i Stora Kopparbergs län. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 14 November 1865. ./. Bergström, från Stora Kopparbergs län. N:o 990 Af Johan Bergström från Stora Kopparbergs län, om länsanslag för anläggande af en jernväg mellan Frövi och Falun.