Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då artikeln Kummin, som för närvarande finnes åsatt en afgift af 1 rdr 50 öre pr centner, är ett beredningsämne vid osttillverkningen och icke lemnar någon nämnvärd inkomst, har den blifvit föreslagen till tullfrihet. Käppar, alla slag, med en afgift för närvarande af 1 rdr 15 öre pr skålpund, mot ett värde, enligt uppgift, vexlande emellan 86 öre och 4 rdr 75 öre pr skålpund, hafva ansetts böra tullbehandlas lika med ej specificerade Svarfvarearbeten, till hvilka hänvisning i detta hänseende, med anledning häraf, blifvit för sagda artikel meddelad. Den för Gummi-Lacca förekommande hänvisning till Gummi, alla slag, har synts obehöflig; hvadan rubriken för förstnämnda artikelslag blifvit ur taxan afförd. Sedan afgiften för Lack genom Traktaten med Frankrike blifvit nedsatt från 40 till 20 öre pr skålpund, har, med afseende på varans värde, hvilket, enligt uppgift, utgör från 70 öre till 3 rdr pr skålpund, denna senare tullsats synts böra här bibehållas. För Lackerade arbeten, ej specificerade, hvilka i 1863 års taxa draga en tull af 1 rdr pr skålpund, har denna tull genom Traktaten med Frankrike nedsatts till 20 öre pr skålpund. Då denna artikel emellertid ansetts böra åsättas samma tull som flere andra, särskildt specificerade, slag lackerade arbeten, har en ytterligare nedsättning i afgifter för densamma till 15 öre pr skålpund blifvit här föreslagen. Lacmus, som med afseende dels på varans användning, dels på den ringa inkomst, artikeln lemnat, ansetts böra vara tullfri, har af sådan anledning blifvit hänförd under Färger och Färgningsämnen, andra slag, ej specificerade. För Lakrits, som i 1863 års taxa drager en tull af 8 öre pr skålpund, har af giften genom Traktaten med Frankrike blifvit bestämd till 5 öre; hvilken tullsats äfven här uppförts.
Deremot återstår ämnet angående en ny Representation, som omfattar vidsträckta och vigtiga öfverlägguiugar, och hvilka torde fordra mycken tid. Jag hemställer derföre vördsammast, om icke Rikets Ständer skulle anmoda deras Constitutions-Utskott att efter de anledningar, som dels redan äro gifne, dels ock än ytterligare torde inkomma, så fort sig göra låter, utarbeta saken och Betänkandet deröfver till Rikets Ständer aflemna. Herr Archiatern och Commendeuren v. Schultzenheim har uti Anförande till Ridderskapet och Adelns Protocoll den 3 Julii 1809 fullständigt utvecklat grunderna till rättigheten för Ofrälse Ståndets lottlöse medborga!^ att deltaga i Svenska Folkets Representation vid de Allmänna Riksmöten, deruti jag med Herr Archiatern delar lika känslofulla tänkesätt. Jag nämner detta, ej såsom skäl i hufvudsaken, utan blott i egenskap af en grundad anledning till den af mig gjorda hemställan om befordran af sakens handläggning, hvartill jag dock anhåller få nämna en annan, af ej mindre vigt, för egen tillfredsställelse. Under en mångårig förvaltning af Lagmans-Embetet uti Uplands och Stockholms Läns Lagsaga, som innefattar hela Uplands, större delen af Stockholms Län samt en del af Westmanlands Höfdingedömen, har lemnats mig flere oroande tillfällen att afhöra förebrående omdömen, angående Ofrälse Embetsmäns, Ståndspersoners och Possessionaters missöde att vara betagne den i Sveriges äldre och sednare Grundlagar Svenska Folket i allmänhet förvarade rätt, att vid Riksdagar, genom Ombud, deltaga uti öfverläggningar om Rikets angelägenheter och Beställningar. Ett heligt, mig sjelf gifvet, löfte har stadgat mitt beslut att ej stillatigande låta lika beskaffadt som det närvarande tillfälle gå förloradt, till anmälan af sakens vigt, inför ett Stånd, som, med uppoffring af egna, aldrig underlåtit nitälska för Svenska medborgerlighetens rättig - 880 Riksdagen 1815. heter, hvarom, i sednare tider, 9 § af Riksdags-Beslutet den 2 Maji 1810 innebär de största och mest ojäfaktiga bevis.
Men Veli svarade: "syster, syster, fägringen är bra för solskenet och den vackra dagen, men den är dock ett lappri, den duger till intet i sorg och mörker." Och när syskonen stodo och fröjdades åt solen, då sade Veli: "Syster, sjung dock en gång för mig, äfven när jag kan se dig sjunga." Och hon sjöng så gladt och ljufligt, att foglarna utanföre lyssnade derefter. Ute i skogen spatserade konungen, för att få gråta i fred. När han satt oppe i slottet, så grät allt hoffolket med, och det blef så tråkigt, men när han gret i skogen, så låddes fåglarna alls icke derom, utan sjöngo helt gladt, som om ingen kung funnits, och det var sen också bättre. Men hur han gick, så gick han allt längre och så hörde han en röst som sade: Veli, Veli, solen är icke död! Och kungen blef så underlig till sinnes och tänkte att det var en förtrollad fogel, som ville trösta honom, och så gick han efter ljudet, för att få se fogeln, och kom till ett gammalt torn. Der hörde han en röst sjunga så vackert, så vackert, att något dylikt hade han aldrig hört. Och han gick allt närmare och lade sitt öra vid gluggen derifrån ljudet kom, och de båda barnen började åter tala vid hvarandra, och han hörde Velis röst och kände igen den och ropade: "Veli är det du, lefver du?" "Ja, far, och syster med; och nu hjelper du oss visst härifrån." Och kungen blef glad, och ropade hela hofvet och alla sina soldater att komma och slå ned tornet; och så tog han ut barnen och förde dem till slottet, och hofskräddarne fingo så brådt om att göra röda kläder åt allt hoffolket, så att de sydde både natt och dag, men ändå hunno de ej så fort, som hoffolket ville. Och slägtingen, som ville döda prinsen och prinsessan, måste gifta sig med giftblanderskan, för att hon inte skulle sqvallra på honom, och så reste de sin kos, ty de tordes inte bli qvar, af fruktan att kungen kunde få veta huru allt hade gått till.
Dessa egenskaper kunde tilläta honom ett sådant vågstycke som att bifalla till Shermans marsch tvärt emot den verkställande magtens åsigt och vilja; dessa behöfde han ock for att kunna inse och afgöra, då det rätta ögonblicket var inne för angreppet mot de fästningsverk, som så länge motstått honom. Man bör dessutom komma ihåg, att Grant såsom general-en-chef hade att föra befal öfver arméer, som voro tusentals miles * skilda från hvarann och att uppgöra planer för fälttåg, som räckte mera än ett år, allt under det han had^ att kämpa emot en motståndare, som var försigtig, outtröttlig, beslut-sam och skarpsinnig; oöh likväl blef segern hans. Mod och tillgångar och medvetandet om en rättvis sak voro visserligen nödvändiga förutsättningar för att kunna lyckas, förutom en här, som följde honom, ett underbefäl, som utförde hans planer, och derjemte det understöd, som han hade i landets tillit, och dock skulle intet af allt detta eller ens allt tillsammans kunnat föra till ett lyckligt resultat, i fall de ej haft stöd i fältherrens öfverlägsna skarpsinnighet. En svagare man skulle ha dukat under för ett dylikt ansvar; en man med mindre duglighet skulle ha saknat förmåga att göra bruk af de vapen, som blefvo Grant anförtrodda. Huru många de gynsamma tillfallen än voro, som yppade sig på hans bana, så visste han ändå alltid, på hvad sätt han borde draga mesta nyttan af hvart och ett af dem. (Slutet följer. ) Moderna verldsförbättrare. • • Henry George. Af Karl af Geijerstam. Den märkvärdiga bok, som nyligen blifvit känd äfven i svensk öfversättning under titeln » Framåtskridandet och fattigdomen » * har under de få år, den varit allmänhetens egendom, på originalspråket upplefvat icke mindre än tjugufyra upplagor.
Då nu, utom i sådana fall, frågör otn ser* skildte förhållanden eller Personer äro uttrycka* ligen undantagna, såsom de der icke få under Rikets Ständers öfverläggningar förekomma, och då, äfven i de fall då sådant är tillåtit, det är tillika uttryckeligen tillagt, att vid sådana öfverläggningar, Konungens Beslut i Mål* Ridd. och Ad, Fröt, lil B. 31, 33. 242 Den 13 Februarii. sorn röra enskildta Personers och Corporatio. ncrs rättigheter och angelägenheter icke kunna ens nämnas ännu mindre någon Rikets Ständers pröfning underställas,” då frågar jag, om icke Lagstiftarens afsigt är tydeligen uttryckt, att Rikets Ständer icke i allmänhet böra inlåta sig i öfverläggning och pröfning af verkställande Magtens åtgärder, eller af enskildta förhållanden och att för de fall då undantag ifrån denna Allmänna Regel äger rum, och en pröfningsrätt är Riksens Ständer förbehållen, har Lagstiftaren ändock velat sorgfälligt förekomma, att icke missbruk härvid skulle inträffa , att icke den verkställande Magtens anseende skulle kunna förringas, att icke Ständerre ifrån att vara Lagstiftande skulle blifva Styrande. Orsaken är den som Montesquieu redan längesedan anmärkt, att om den som stiftar Lagar äfven har rättigheten att tillämpa dem, behöfs endast att stifta obilliga Lagar för att obilligt låta dem utöfvas. Men säger man, detta är hvad ingen bestrider; frågan är nu endast, om rättigheten att till grund för görande Motioner anföra exempel af händelser och förhållanden, hvilka kunna tjena till 6tyrka för det förslag man vill framställa. —- Jag vet att saken blifvit så vänd; jag vet att man ansett en sådan rättighet såsom en följd af yttrande rätten, och att till stöd för denna satts man gifvit den tolkning åt ordet Frågor, som uti 90 §. förekommer, att dermed borde förstås detsamma som ett Mai eller en Actiom och följden skulle således vara, att så snart ett Anförande icke åsyftar ett tilltal eller en Den 13 Februarii. m så kallad Action , må det för öfrigt innehålla hvad för anmälan rörande enskildta händelser
Sedan man på sitt dansprogram upptagit allt flere runddanser, har man emellertid vant sig vid denna » förening » och ser i allmänhet däri intet tadelvärdt numera. Oss förefaller därför det omdöme, som en annan skriftställare, ur en mer estetisk synpunkt, fäller om valsen, mera sannt och träffande. Med hänsyn till de af de dansande paren beskrifna geometriska figurerna säger han: » I ingen annan dans sväfvar så härligt fram den mest fulländade figur i världen, cirkeln; harmoniskt bildas den af de särskilda dansande paren och genom allas kringsvängning. Valsens karaktär är otvungen glädje. » Man må tillägga valsen hvilka egenskaper man vill, faktum är, att den under tidens lopp vetat förskaffa sig medborgarerätt i alla världens civiliserade länder. På salongens bonade golf, på logen i gården, öfverallt dansas vals med samma förtjusning, öfverallt är den lika högt värderad. T y hvad har väl en bal haft för värde för mig, om jag ej i minst två valser sväfvat hän med den jag älskar! Och » damernas vals », denna revolution i balsalongen, som gaf kvinnorna » valrätt », frigjorde henne, med hvilken spänning motses den icke, och hur grymt känner man sig icke besviken, om man i denna blifvit förbigången af den flicka man älskar! Valsen är utan gensägelse det viktigaste numret på programmet, och denna sin värdighet torde den ännu många år behålla. Valsens hemland är Tyskland. Den är en tysk nationaldans, som under andra benämningar ursprungligen tillhörde Sydtyskland, Österrike och Schwaben. Namnet vals, som härledes ur det gotiska ordet » valtjan », gammalhögtyska » walzan », vända sig kring sin egen axel, började for denna dans användas kort före slutet af 18:de århundradet. Och det är under denna benämning, som valsen sedermera utbredt sig i alla civiliserade länder. Vid sitt första framträdande i vårt land var valsen en soeietetsdans. Den syntes trifvas väl i sin nya jordmån. Med sin lifliga, behagliga melodi i vår nationela / t takt hade den också alla förutsättningar att blifva populär.
Stjernstedts yrkande, hvartill svarades många nej jemte några ja, ytterligare propos. på punktens och förslagets återremitterande, då svaren utföllo med flere nej och några ja, samt slutligen propos. på afslag å lörslaget litt. f., men bifall till punkten i öfrigt, hvilken propos. besvarades med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd, anmälte sig och yttrade Hr von Ehrenheim; Jag anhåller att återremiss måtte blifva kontra-propos. Frih. Cederström: Jag anhåller att det af mig under öfverläggningen afgifna förslaget mätte blifva kontra-propos. vid den blifvande voteringen. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. derå, att vid den blifvande voteringen kontra-propos:n skulle innefatta Frih. Cederströms yrkande, hvartill svarades flere nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. derå, att återremiss af Utsk:ts hemställan och förslag skulle ingå kontra-pro - Den 10 Juni e. m. 159 pos:n, då svaren utföllo med flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten. Uppsattes och justerades följ:de votens-propos.: »Den som afslår Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts i 16:de punkten af Betänk:t N:o 118 gjorda hemställan, för så vidt den afser antagandet al förslaget litt. f, men bifaller samma hemställan i öfrigt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ilrågav:de hemställan och förslag.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 26. Nej — 9. Frih. Cederström:
Skulle vid första uppropet för val eller votering _, Bänkmansvalet undantaget , någon Ledamot finnas frånvarande _, skall nytt upprop genast verkställas. Den , som dervid sig icke inställer s och vid pårop af - gifver sitt votum s har för den gången förlorat rättigheten dertill. Herr af Ekenstam: Då personligheter blifvit satta i fråga i afseende på motiverna tili mitt förslag, att förkorta discussionen, anhåller jag att det icke måtte anses inconsequent emot min förut angifne föresats, om jag nu yttrar några ord. Det lärer väl vara skäligen tydligt, att det icke var af egenkärlek, utan af öfvertygelse om det rätta och bästa, jag ansåg håde mitt eget och fleres ytterligare bidrag till discussionen såsom öfverflödigt. Ridderskapet och Adeln torde finna, att mitt förslag var grundadt alldeles på motsatsen af hvad Herr Cederschjöld framställt. Friherre Wrangel har rätt uppfattat mitt motif, och jag går att följa den princip, som jag framställt. Friherre Cederström: I det förslag Utskottet afgifvit i afseende på Protocollsföriugen af de fyra Ledamöterne vid bordet, Den io Augusti f. m. står icke, att Protocoll skall föras så väl öfver dera, hvilka rösta, som öfver dera , hvilka icke infinna sig. Jag anhåller derföre, att antingen den gamla 41 §• blifva oförändrad, eller ock att ett tillägg härom må införas i den nya; då antingen i Mom. af 4i §. kan införas, i stället för den 3i i Utskottets förslag, eller också hela den 3i upptagas i coutrapropositionen. Herr Crusenstolpe: Jag förbigår den delen af Herr Munck af Rosenskölds yttrande, som afser den värde Talarens enskildLa beqvämlighet. I afseende på den andra delen, eller att man icke vet, i hvad ordning målen företagas, ber jag att få upplysa den värde Talaren, att i föregående Plenum fattades ett beslut, att en föredragningslista skall anslås i salen, innefattande alla mål i den ordning de skola förekomma.
Huruvida det i sådana landsorter som Kronobergs län kan finnas fördelaktigt att inrätta en solidarisk bank, eller om det vore förmånligare för en sådan ort att förena sig med en angränsande provins och på förra stället blott anlägga 43i Den ly Mars c, m. ett lånacontor, som meddelade lån utan invexlingsskyldighet, hvilken endast borde tillkomma hufvudinrättningeu, är en sak, sora för hvarje särskildt tillfälle kommer att pröfvas. Allt nog, att dessa utvägar finnas för de orter, der actiebanker icke kunna uppkomma. Man har föreslagit minimisummån till 1,000,000 r:dr cour. Jag skulle vara böjd för att antaga actiesumman till detta belopp, såvida dervid fastades det vilkor, att hela summan, dels i räntebärande papper och andra säkra hypotheker och dels i contanta penningar, inom en viss tid skall vara inbetald. Jag tror det vara lätta principen, att actieägaren skall inlemna allt, hvarmed lian vill tjena banken, och att det är banken likgiltigt, om Pehr eller Påhl är actieägare. Jag har i allt fall ämnat begära afslag å ig § i reservationen, såsom icke lämplig för en actiebank; och om derföre R. o. Ad. skulle vilja medgifva det tillägg i stadgandet om teckningssummans belopp, att hela actiesumman inom en viss tid skall vara inbetald, så vill jag medgifva, att totalsumman må nedsättas lill 1,000,000 rtdr cour., hvilken dock är väl låg, och hvartill jag derföre icke skulle begifva mig, om jag icke önskade befordra actiebanker framför solidariska. Hvad åter angår minimibeloppet af hvarje särskild actie, så tror jag, att det kan vara allmänheten likgiltigt, att bestämmandet deraf kan öfverlemnas åt K. M. och att således något stadgande derom icke behöfver i lagen inflyta. Frih. Boye: Af de tvenne ledamöter, som egentligen motsagt mig, har den förste framställt en motsägelse rent af utan all bevisning.
Efter att hafva hört Consistorium Academicum Majus i Upsala, har K. M:t den 3 Mars 1865 i ämnet aflåtit nådigt bref, deri reqvisita för prest-examen tagits i öfvervägande, theologico-filosofisk examen blifvit införd och de meriter bestämts, som prestman genom afläggande af denna examen skulle vinna. Att nu, redan året efter det K. M:t åt ämnet egnat sin uppmärksamhet, ingå till K. M:t med en skrifvelse, hvari K. St:r skulle förklara att K. M:ts åtgöranden i saken icke dugde, utan borde göras om. var något, som Utsk:t ansåg sig icke kunna tillstyrka, så mycket mindre som Utsk:t icke kände, om den omhandlade examen borde berättiga till beräkning af 2 eller endast 1 tjenstår. Då K. M:t, efter att hafva hört Konsistorium, bestämt sig för 1 år, tvekade Utsk:t att, i strid härmed, bestämma 2 år endast på den grund, att en motionär ansett 2 års studium erfordras för denna examens afläggande. Jag är fullkomligt ense med den siste värde talaren deri, att det är högeligen önskvärdt, att allting, som kan befordra den presterliga bildningen, göres; men när K. M:t för ett år sedan i sådant ändamål föreskrifvit inrättande af en allvarsam examen, då synes det mig vara att gå allt för raskt tillväga, att året derefter påyrka en ytterligare förändring. Ämnet är så vigtigt, så förtjent af uppmärksamhet, att ingen, som tänkt derpå, i detta afseende är skiljaktig, men ett är att inse vigten af en sak, ett annat att lösa de svårigheter, hvarmed den är förenad, och för min del kan jag icke anse annat än att representationen, vid Den 2 Maj.
Desperat deröfver att jag lemnades ensam utan biträde, att jag ej fått mera än ett ljus, att ingen spegel fanns hvari jag kunde beskåda min näsa, att man ej eldadt mitt rum, att betjenten ej aftagit hatten, och framför allt satt mig i jemförelse med en stympare som varit Informator för unga Grefven; med ett ord: öfver allting, bet jag af vrede tänderna tillsamman och stampade med foten, då till råga på förargelsen ljuset var så illa nedsatt i pipan, att det föll öfver staken i golfvet, afbröts på två ställen och slocknade, så att jag med handen bakom den rykande veken och utspända kinder nödgades blåsa af alla krafter, i hopp att åter få lågan att brinna, men förgäfves. På detta sätt medverkade allt att göra min ankomst hit obehaglig, och då jag ändtligen, sedan en piga ankommit med en lykta och ånyo påtändt mitt ljus, samt bäddat sängen och anskaffat mina oumbärligaste förnödenheter af glas och saltglaseradt ämne (postlin lärer ej hafva hört till rummet), lagt mig, samt ämnade somna, fortforo obehagen, ty råttorna började en nattdans, och ej nog dermed, osams sig emellan höllo de ett väsen som öfvergår all fattning; dock somnade jag slutligen och vaknade ej förr än sent på morgonen eller, efter min klocka, tio minuter öfver half nio i dag, då en jockej med en kopp thee och ett par skorpor på en bricka inträdde i mitt rum. Är Hennes Nåd uppstigen ännu? frågade jag och besvarades med ja, hvarföre jag, så skyndsamt som möjligt, förfogade mig ur sängen i afsigt att kläda och putsa mig, men till min stora bestörtning mötte mig dervid den harmfulla synen, att min tur eller lilla peruk, som jag om aftonen lagt på bordet, alldeles var sönderskuren af råttorna. – Du vet hur kal min hjessa utan denna beklädnad är, och huru jag den förutan ser ut. – Någon mer än denna tur ägde jag olyckligtvis icke och något tjenande i dess ställe kunde jag ej i hast påfinna.
Prot. »o Sami., a B., 3 'Häft. i3 98 Bil. t. Exp,-Utsk.-s försl, t, und. skrif. N.-o 386. till Orter å fasta landet af America, Söder om 25 grader Nordlig Latitud, eller till Goda Hopps-Udden, och för dessa Länders producter och tillverkningar, derifrån directe införda till Sverige i Svenska Skepp, samt ändteligen med 33j:dels procent för Svenska producter och tillverkningar, som i Svenska Skepp utföras directe till Orter på andra sidan Goda Hopps-Udden, och för desse Orters producter och tillverkningar, som directe derifrån i Svenska Skepp inkomma, må fortfarande åtnjutas intill i83o års utgång, då lindringen skall nedsättas till hälften, och sålunda minskad beräknas till slutet af i833, hvarefter den kommer att alldeles försvinna. Härvid skall det serskilta undantag ega runi, att Bomullsoch Siden - Väfnader samt Porcellainer, hvilka i allmänhet finnas helagde med högre tull än 33j procent å värdet, må intill i83o års slut kunna med Svenska Skepp från alla Orter belägna på andra sidan Goda Hopps-Udden, directe införas mot en tull af io procent af värdet, uppgifvet och controlleradt, enligt 6 §.; börande från sistnämnde tid för dem erläggas hälften af den i Taxan bestämda Införsels-Tull, intill i833 års utgång, då den lindrigare Tullberäkningen helt och hållet upphör. Bil. t. Exp.-Ulsk. s försl. t. und. skrif N.-o 386. 99 _ §. 3i. De serskilda Tractater och Åfhandlingar, som med främmande Magter blifvit angående Handels-förhållanden afslutade, tjena till behörig efterlefnad vid afgifters beräknande för Fartyg och Varor, under den tid samma Tractater och Åfhandlingar äro gällande. Exped,-Utskottets Memorial, N:o 387. Memorial, med förfrågan, i afseende å förslag till föreskrifter i och för tryckningen af Bihanget till R.
Hvad slutligen angår den i 3:dje punkten gjorda anmärkningen, att från Kongl. Stats-kontoret blifvit utanordnadt: till utgifter för sotning under hvartdera af — 285 — revisions-åren, ett belopp af 153 R:dr 24 sk., tillsammans 11:dr 307: samt till bestridande af kostnader för orenlighets bortförande från Kongl, slottet år 1854 » 413:42. — tillsammans R:dr 720: 42. — hvaraf endast blifvit använde: för sotning under begge åren, å 132 R:dr, R:dr 264: — och för det sednare ändamålet n 287: 28. 55J: 28. — så att en behållning af R:dr 169:14. — uppkommit, utan att någon återleverering deraf egt rum, får Ofverståthållare-embetet i underdånighet förmäla, dels att behållningen på de anordnade medlen å förslags-anslaget till sotningen skall före nästafgifvande räkenskap varda till Kongl. Stats-kontoret återlevererad, dels att skillnaden emellan det till bestridande af kostnaden för orenlighets bortförande från Kongl, slottet anordnade beloppet, 413 Riksdaler 42 skillingar, och det, enligt 1854 års räkenskap, för samma ändamål använde, 287 R:dr 28 sk., eller 126 Riksdaler 14 skillingar, icke utgör någon behållning, utan har sistnämnde summa blifvit behörigen redovisad å det föregående årets eller 1853 års räkenskap, hvarest räkningarna, såsom daterade den 30 September, den 31 Oktober, den 30 November och den 31 December samma år, eller året före det, då anordning å beloppet utfärdades, finnas intagne. Den remitterade anmärknings-akten varder härhos i underdånighet återställd. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, troplig tjenare och undersåte J. HAMILTON. Stockholm den 15 December 1857. P. E.