Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad disconten genom denna minskning förlorar, ersättes genom motivet att vara ädel utan synnerlig förlust, ty räntan blifver ändå genom HalfårsRäntans afdrag ä Lånebeloppet och påräknad ränta deraf, ändå nära 6 procent, den enda som Sveriges Lag medgifver såsom rättsenlig. Hvad deröfver stiger är ocker och hårdhet. Den så kilade öfver-råntan, eller rättar*?,' Straff-räntan bör aldrig vara eller kunna blifva högre än 8 procent, dem Utskotten äfven föreslagit. En Assistance, som förtrycker den Gäldbundne genom ett i min tanka allt för högt ocker är ej en välgörighetsanstalt , utan rent af ett Strypsystem. Bättre är att om man får lof att aäga, vara snål på Lån, eller noggrann i valet af Låntagare. Trenne månader till Respitmånader, synes vara rättare än tvenne, i anseende till närvarande penningförlägenhet. Att som nu öfligt är, §:del ovilkorligen akall afbetalas å LåneSummans Capital, vid hvarje halft års förlopp, är icke heller enligt med d# Hästås intresse. Lånet forceras således ut, inom år. Månne ej £:del kunde vara tillråckeligt. Den minsta lindring vore en välgärning för månge Låntagare i närvarande brydsamma conjuncturer och fordrar Riksens Höglofl. Ständers ömaste behjertande» 348 Den 19 Juhl e, m. Utskottens Förslag om serskildte afdelningar af BancoDisconten, uti Götheborg och ee af Rikets sodra Städer, gillar jag aldeles. Jag skulle vilja tillägga det 3ldje stället Gefl* till förmon för Rikets Norra Provincer; likväl för alla med något mindre Creditiver än för Hufvudstället, Stockholm. I händelse af återremist, anhåller jag att desse mine anmärkningar må dea lamma åtfölja N;0 2.
Bank göras till högre sammanräknadt belopp, än hälften af hvad å tecknad grundfond tinnes i Banken insatt; Prot.-Utdrag, den 18 April 1845. 835 2 mom. förändrades sålunda: ”Alla fordringsbevis, hvilka utgifvas för upplåning på crediliv eller genom försträckning, skola ställas till viss person eller visst verk samt innehålla, alt öfverlåtelse deraf må ske endast till viss man och efter föregången anmälan i Banken. Depositionsbevis, stalldt till viss person eller ordres, må ej lyda å mindre belopp ån Femtio R:dr, och skall derå ränta vara föreskrifven minst till två för hundradet”; 5 14 skulle begynna som följer: "Derest enskild Bank utgilver ett större belopp assignationer, än eontractet tillåter, eller de af enskild Banks direction emotlagne säkerheter eller valutor understiga nominalvärdet med en viss i Reglementet bestämd procent, så att förlust för borgenär uppkomma kan, stadna så väl hvarje delegare, som främst directionens medlemmar i ansvar för förlusten’; »arnt derefter fortsättas såsom § i utlåtandet innehåller: § 15, 1 mom. förändrades till följande lydelse; "Oberoende af den rätt, som i nästföregående § Bankens borgenärer tillägges, ege innehafvare af enskild Banks invisning eller depositionsbevis, som ej inlöses, att genast erhålla qvarstad å en eller flere Directionens ledamöters egendom, saint alt, sedan en månad förflutit från den dag då inlösen vägrad blef, lagsöka en eller flere Directionens ledamöter, med samma rätt alt använda utmätnings-tvång, som Lag och Författningar i allmänhet medgifva”; I 18 §, skulle orden å 3:e raden: "på enskilde Bankers creditsedlar och in visningar;” m. m. utbytas mot orden: på enskilde Bankers in • visningar eller depositionsbevis, m. m.; 21 §, af slogs-, Och blef ifrågavarande förslag till
Hamilton, Henning Ludv. Hugo: Att åtskilliga motioner i afseende på fattigvården blifvit väckte, hade Utsk. sig bekant; men det är, naturligt, att uti Utsk.s betänk, någon annan Den 8 April f. n). 57 motion icke kunde omnämnas än den, som blifvit lill Ulsk. remitterad eller doktor Sandbergs. I sjelfva verket kommer det väl att tillgå, såsom Frih. Cederström yttrat, eller alt alla i detta hänseende väckta motioner blifva i ett sammanhang behandlade, sedan Bevilln.Ulsk. meddelat Ekon.Utsk. de till förstnämnde Utsk. remitterade motioner och tvertom. Hvad åter angår Frih. Cederslröms yrkande, att skyddsafgiften mätte upphöra ali fortfarande vara bevillningsgrund, nödgas jag, i motsats lill den värde talaren, anhålla om bifall å denna punkt. Det må väl vara, alt en jemförelse emellan förmögenheten hos 2:ne personer, som betala samma skyddsafgift, kan synas besynnerlig; men deiigenomalt den, som äger den större förmögenheten, får vidkännas en mängd andra afgifter, mildras skilnaden i väsendtlig mån. Skulle en betydligare nedsättning uti den allmänna bevillningen komma alt äga rum, borde, efter min öfvertygelse, den personella skyddsafgiften företrädesvis borttagas eller hedsättas; men dä man snarare har att befara, att stalsbrist-summan blir större vid denna riksdag än vid den sistförtlutna, och att möjligen en förhöjning af bevillningen kommer alt äga rum, tror jag det vara rätt, att icke beröfva sig en inkomst, som Staten så länge har haft. Jag anhåller vördsamt om bifall lill Ulsk:s tillstyrkande i denna punkt. R. o. Ad. biföll hvad
F. n. åter, innan samma Stadga »minil någon tids tillämpning, kunna dessa anmärknir ingalunda till deras halt med någon tillförlitlighet bedömas; hvaremot och då K. M. genom Nåd. Bref d 23 sisth Maj meddelat de öfvergångs-sladganden hvilka ansetts vara af nöden för att vid hvarje särskildt läroverk med möjligen minsta rubbning af undervisn ngens jemna gång bereda tillämpning af den nya Stadgans föreskrifter, tillfälle tolde under nämnde öfvergångstid i rikt mått erbjuda sig för vinnande af säker kännedom om de särskilda föreskrifternas praktiska möjlighet oell nytta. I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit anlördt och då Utsk. hyser den förmodan och förhoppning, att K. M. icke lärer underlåta att uti ifrågav:de Läroverks-stadga vidtaga nödiga förbättringar och förändringar, i den män erfarenheten dertill kan gifva anleda., finner Utsk. sig böra vöidsamligm hemställs dc. Jag anhåller, att. B, o. Ad. ville löija mig ett ögonblick. På något mera ren Svenska eller i mera begripliga ordalag blir resultatet af detta Utskis resonnement följande: att vi icke höra löra vid ifrågav:de Skol stadgan; det kari vara mycket sanni att hvad motioniirenie yttrat är grundad!, men just lör att dit skall blifva mera brännmärkt af den allmänna granskningen, och på det att missbruken må uppenbaras i en ännu mera skärande dager än förut, böra vi icke längre ingå i ämnet. Jag hemställer, om icke detta verkligen ligger i djupet af Utsk:s yttrande, och om detta är rätta sättet alt behandla elt. så vigtigt ämne. F. n. åter och innan den sednast utfärdade stadgan vunnit nånoti tids tillämpning, kunna de gjorda anmarkn. ingalunda till deras hall med någon tillförlitlighet bedömas, säger Utsk. B. o. Ad. har likväl just genom Utskis Betänk, varit i tillfälle att bedöma hallen af dessa antnarknir. Huru kan då Utsk. säga, att. de icke kunna bedömas? Säkert är emedlertid, att B.
Secret. och t. f. Registrator i Kongl. ”Maj:ts Händelse och PinancecExpedition.” X följd af hvad Kongl. Majit 1 Nåder täckts yttra, kommer med den 1 instundande April den för Hans MajitS Konungens Hofhållning å Staten upförde Summa 330,000 R:d, att Kongl. Majit tillfalla, samt Hans Kongl. Höghet KronPrinseri, att från samina tid upbära det belopp af 100,000 Rid, som för Rikets Kronprins nu är anslagit; deremot Haris Kongl. Höghets, såsom ArfFurste innehafde Statssumma 50,000 Eld, vid den nu tillgörande Reglering af Hennes Majit EnkeDrottningÖhs Underhållssumma bl ifver att påräkna, jemte de 10,000 Rid, sorn till Handpenningaf åt Hennes Majit, såsom Brott. 6o6 StaisUtskottets Bttanlanden. ning, vid. sista Urtima Riksdagen anslogos; Och då, enligt hvad Kongl. Maj:ts Nådiga. Proposition med dervid fogade Handlingar innehålla, samt likmätigt RiksdagsBeslutet af den 2 Maji 1810, 11 §., Hennes Majit EnkeDrottningen med den Usta nästkommande April tillkommer en Underhållssumma i ett för alt af 60,000 Rid, utom Enkesätet Wadstena Slott med Starby KongsEadugård; så lemna nyssnämnde 2:ne belopp af tillsammans 60,000 Rid tillgång för sjelfva Underhållssumman.
Andre länder haftva i lika omständigheter stadgat medel, hwilka, om de ej fullkomligen tipfylla hela hehoswet, åtminstone till betydelig del afhjelpa det onda, lätta bekymret för de lidande och lemna Regeringen en ruwäg att lindra och un» Lerstödja de landsorter i gemen, eller de behöfwan» de i synnerhet, hwilka antingen af en almän misiwäxt eller af särskilda tillfälligheter anropa desi bi ständ. Sällan är den olyckan liinad an hela landet pä en gäng straffas med mitzwäxc, men ofta höres en och annan landsort med ffäl klaga öfwer en mindre lycklig äring; huru nödigt, huru billigt, alt de saknande wid dylikt tillfälle mätte wara försäkrade om hwad de till uppehälle och utsäde behöfwa, samt Staten wara i ständ att dem dermed bispringa; de medel Starswerkel ager alt wid dylike tillfällen anwända, aro dels med de grui dee som nu wid spannemäls upköp följas, för otillräcklige att kunna fylla behofwen, dels inträffar stundom klagan sä sent, att Kronan antingen ej mera kan 734 Den 22 Juni!. kan sä upköpa någon säd, eller ock nödgas taga den af speculanter. hwilka, utan afseende pä ken ringa summan för hwilken de af bchöfwande landtbrukare sig den tillhandlat, gäcka den allmänna nöden, och sälja till bfwerdrifwit pris samlade förräder, jag frägar: om wi ej böra wara betänkte att härutinnan söka underhjelpa Regeringens bekymmer, dä wi Med del samma winna öfwertygelsen att lindra mängdens behof och se en allmän wälmåga blifwa fruktan af en omsorg hwilken erhälles utan upoffcing med en rverkelig winst för de Mäst behöfwande jordägare, da de derigenom se sig i stand att Med säkerhet kunna afsätta till ett högre pris sikt ringa förråd, och ej bebof, att om hösten offra ät egennytta» och winningslystnaden förstlingen af sin gröda mot en betalning som inom fä mänader knapt
Vidkommande åter Konungens Befallningshafvande förr nämnda, under den 3i December i835 utfärdade, kungörelse, så vidt derigenom allmän lysning efter Friman skedt och hans afstraffande blifvit förordnadt; utvisade liandlingarne, att Konungens Befallningshafvande fattat beslutet derom i LandsKontoret, och utan tillgång till KämnersRättens i Borås angående Friman gifna Utslag, eller ifrån Domstolen meddelad saköreslängd, men endast på grund af saköres-redogörarens utdrag af en sådan längd, då likväl den sakfälldes rätt och säkerhet fordrade, hvad äfven i afseende å häktad person vore bestämdt stadgadt, att nemligen bestraffning icke verkställdes med mindre antingen Domstolens beslut eller derifrån utfärdad saköreslängd kommit Executorn tillhanda, för att vid verkställighetsåtgärden tjena till efterrättelse; men Konungens Befallningshafvande, med förbiseende häraf och lemnande obegagnad dess, enligt 1 Kap. 2 §. Utsökningsbalken, ägande makt att tillse, det Lag och rätt vid UnderRätterne tillbörligen skipades, och att hos HofRätten tillkännagifva, om annorlunda funnes skedt vara , på ofvanomförmälda sätt förfogat om verkställighet af en i icke gällande handling utsatt, uppenbarligen olaglig bestraffning, i stället att först infordra KämnersRättens Utslag och, så vida äfven detta befunnits lika uppenbart oriktigt, förhållandet hos HofRätten, till rättelses vinnande, anmäla och dess vidare föreskrift afvakta; ansåg jag mig föranlåten likaledes ut AdvokatFiskalsEmbetet uppdraga, att emot vederbörande, R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. som i berörde afseende sig förgått, utföra den talan, hvartill Lag och sakens beskaffenhet kunde föranleda.
Men i Sverige finnes icke en skymt af en dylik lagstiftning, och något efterdöme i afseende på jordegande-rätts beviljande åt utlänningar är alltså för Sverige icke alt från de åberopade länderne hemta. Utskottet vill visserligen icke förneka, alt i (lere fall tillåtelse för en främling att i riket besitta läst egendom kan medföra fördel, dervid Utskottet dock ej så mycket vill fästa afseende å den af Föredraganden åberopade vinningen af något större eller mindre kapital, som å den fördel af förbättring och efterdöme i åkerbruk eller i annan från faslighets-besittning oskiljaktig näringsgren, som stundom kan förvärfvas derigenom, att en främmande makts undersåte, som af en eller annan omständighet icke vill eller kan lilifva Svensk medborgare, bil inflyttar. Sådana läll hafva ock förekommit; och Utskottet anser det, till exempel, icke böra ogillas att, enligt hvad de granskade Stals råds-protokollen utvisa, tillåtelse vid ett tillfälle har blifvit tillstyrkt för en främling alt inköpa en del af ett glasbruk, som sökanden förut såsom techniker förestått och betydligt förbättrat, och vid ett annat att inköpa jordegendom, då det om sökanden har från den ort, der han förut i riket sig uppehållit, blifvit styrkt, all han gagnat genom efterdöme och undervisning i lorbättradt åkerbruk. Men Utskottet måste ogilla att Föredraganden icke ansett såsom en oeftergiflig regel, att i hvarje läll undersöka, huruvida särskilda, de allmänna olägenheterna öfvervägande fördelar vore af den gjorda ansökningens beviljande att vänta. I stället synes
Men då, äfven derest berörde Porto-inkomst försvunne, Post-verkets inkomster, som visat sig vara i årlig tillvext, kunna antagas fullt uppgå till det belopp af 600,000 r:dr, hvartill de för närvarande beräknats, tillstyrkte Departements-chefen i underdånighet, att samma beräkning måtte bibehållas, samt att, jemte framställning till Rikets Ständer om medgifvande, att, som hittills, för Post-verkets utgifter måtte få användas allt hvad nämnde inkomster utgöra utöfver bidraget till Slats-verket, beräkningen af Yerkets omkostnader må förhöjas med hvad som motsvarar nedsättningen i berörde bidrag. g) Äfven med Chartae-Sigillatre-uppbörden vore förhållandet sådant, att densamma under de sednare åren, efter det skärpta kontroller å vissa handlingars chartering blifvit införda, betydligen ökats, samt för sistlidne år öfverstigit 623,000 r:dr. Departements-chefen ansåg derföre beräkningen af denna In - Kongl. Maj:ls Prof. om Statsverk. 1830. 23 komst-titel med skäl kunna och böra förhöjas utöfver det af Stats-kontoret upptagna belopp af 360,000 r:dr eller till 380,000 r:dr. — 1 öfrigt hemställde Departements-chefen i underdånighet, att de af Stats-kontoret föreslagne beräkningar måtte tagas till grund för Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i ämnet. Genom bifall lill hvad af Departements-chefen nu blifvit i underdånighet tillstyrkt, skulle, vid jemförelse med den för närvarande gällande Riks-Staten, uppkomma följande förhöjning, nemligen: o A Ordinarie inkomster: 5:o. Arrende-medel 3000: — 7:o. Koppar-ränta . 9,100: — ll:o. Båkoch Lots-medlen 10,000: — 24:o. Observations-medlen 4000: — o A Extra ordinarie inkomster:
Afgift för pannerymd beräknas å Bandet och i Städerne enligt den särskildt upprättade och härhos fogade Tariffen; men för alla vid Fabriquer varande pannor öfver 90 kannors rymd, hvilka med Kongl. Maj:ts särskilta Nådiga tillstånd begagnas till Bränvins-bränning, utgår afgtften efter fyra skillingar för hvarje kanna Förslag 257 kanna, beräknad för hvarje månad pannan under året till Bränvins-bränriing nyttjas; hvaremellan så Bränvins-pannor sota redskap böra ordentligen förseglas. 3, Morn. Den, som å Landet, enligt hvad i §. 4 Mom. medgifver, vilh betjena sig af större pannerymd, an för honom efter Hemmansvärdet belöper, skall, på sätt Tariffen utmärker, erlägga den för en sådan panna, i mån af dess storlek, bestämde afgiften, samt dessutom, för hvad pannan 1 rymd öfverstiger den honom efter Hemmansvärdet tillåtne, Femtio procents förhöjning derå; men den, som vill begagna större patina, än för nästa Ett tusen Riksdalers egendoms-värde är utsatt, skall erlägga dubbelt, eller Ett hundra procent för det öfverskjutande kanne-talet; kommandes likväl endast Eetntio procents förhöjning att L detta fall ega rum för pannor under till och med Tretio fem kannors rymd. Afgiften efter cgendoms-värdet skall sålunda i Städerne och på Landet utgå, att åtta skillingar erläggas för hvarje Ett. Tusen Riksdaler af värdet å den egendom, för hvilken tillverkning är tillåten; dock må denna afgift aldrig understiga fyra skillingar. Uti de orter af Dalarne, hvarest en utslräcktfHemmans-klyfning är tillåten, må, i stället för den minsta Hejnmansskatten, denna Bevillning utgöras efter Rotarnes delnings-värde. Gästgifverien komma att för salu af Bränvin, utom den Allmänna Bevillningen, erlägga Tre, Fem, Tio, Femton, Tjugu, Tjugu fern, till Trettio Riksdaler, samt Krögare och Närings Uiktag tili Rikl-St, Prat. Iji3. loide Sami, i B, a 4- *7 % \
Lån stört 15*000 K:d emot Xiii teckning uti dess ograVefade Hemmansdelar, ech gemensam ansvarighet af Söd&némännen, för rjäeii 2 2wgwst? 81J för Länets "gäldande i föreskrlfvén ordning? Varande detta den enda utväg, hvarigenom socknens under de sednare olyckligå åren skuld-* satté Innevånare kuride hoppas att få åtnjuta frukten af den på Kongl. Mäj:ts och Kro* nans bekostnad nu derstädes verkställde Storskiftes. anstallt; då i annat fall Socknetfiännens obetydeliga jordlägenheter inan korrt skulle, foir detas skulders betalande kbmma, ätt öfvérilyttas i främmandes hander. Gehom kongl. Majrts Befallningshafvahd^ i Länet, Herr Landshöfdingen och Biddarert Järta, har Banco-Utskottet fått inhämta närmåj re ufiplysningat, så val angående vferkiigäbehof-1 Vet af ber.ördfe Lån, och de deraf för socknen på-j räknade välgörande följ der, soth de ånåhälltér Herr Landshöfdingen vöre sinnad vidtäga för Låné-j Summans behöriga förvaltning, jemte Bänkens säkerhet ätt Vid .infallande Terminer fia en gång erhålla den faställde inbetalningen å Lånet; och då Socknens förmon och Bankens rätt blifva härigenom säkrare och med mindré omgång iakttagne, an genorii utgifvande och bevakning af. smärre lån på Socknemärinens särskillda Jordlotter ; får Banco-Utskottét vördsamt tillstyrka, ätt de,t begärta lån - biträdet under', foreskrifné förbehåll för Bankens säkerhet, oehs' enligt de för Lån på fastigheter i allt öfrigt fastställde grunder; må uppå den i sådant af sééh« Briet N:o i V t 2-r Den 2 Augusti seende anslagne Fond , af Gagnefs Socken fä begagnas. Stockholm den 31 Juli 1815. • Joli.
Vid förnyad föredragning af LagUtskottets Betänkande Nio r, öfver Herr Lectorn Lars Laurenti motion, det rättigheten att kalla Huspredikanter raåtte upphöra eller åtminstone varda, i vissa hänseenden, inskränkt, blef detta Betänkande afslaget. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos LagUtskottets Belänkanden: N:o 11, öfver Riksdagsfullmägtigen från Calmar Län Peter Perssons motion, om upphörande af UnderDomares åliggande, att till HofRätter insända renoverade exemplar af Domböcker, utom i vissa mål; Nio 14, öfver Herr Prosten L, G, Mittags förslag, att, när frånskilj - Fröt. Ut dr, d, j5 April i §34* S7 de makar vilja ånyo träda i äktenskap med hvarandra, laga lysning måtte föregå; N:o i5, öfver Riksdagsfullmägtigen Herr C, V, Ollers’ motion, om ändring i 3 Cap, SjöskadeJBalken, Sjölagen; N:o 17, öfver Riksdagsfullmägtigen från Öland, Samuel Jon sons motion, om förlängande af liden, inom hvilken Part, som vill söka ändring i HofRätts dorn eller utslag, bör sådant hos HofRätten tillkännagifva; N:o 18, ofver Nils Insulins ifrån Stockholms Län motion, om ändring af 1 och 3 § § i 3o Cap. RättegångsBalken; N:o 20, öfver Johannes Anderssons från Calmar Län motion, om åläggande för Domstol som finner part hafva misstagit sig om forum, att honom till rätter, bestämdt uppgifven Domstol hänvisa; N:o 22, i anledning af Prosten Mittags motion, om upphäfvande eller ändring i föreskrifterna om liden för begrafmngar; ocly N:o 23, öfver Riksdagsfullmägtigen Peter Perssons från Calmar Län samt Johannes Johanssons från Bohus Län motioner, om upphörande af Domares rätt till andel i sakören.
Under olika tider af revisionsåret hade öppnats diligensfart: alla dagar året om å linierna KatrineholmLinköping, Jönköping—Elmhult och Jönköping—Mullsjö; tre gånger i veckan fram och åter å linien Stockholm—Grisslehamn, med hvilken nya post tillfälle blef beredt till paketutvexling mellan Sverige och Finland, samt å linierna Örebro—Karlstad och Karlstad—Arvika; alla dagar i veckan om vintern oell tre gånger sommartiden å linien Linköping—Jönköping; alla dagar i veckan vintertiden å linien Upsala—Gefle, samt två gånger i veckan under vintern och tre gånger hvar vecka sommartiden å linien Stockholm—Upsala; och tre gånger i veckan året om emellan Södertelje—Arboga, Nyköping—Eskilstuna, Wretstorp—Skenninge, Helsingborg—Hessleholm, Kristianstad—Ystad, Kristianstad—Karlskrona, Karlskrona—Kalmar, KalmarLinköping, Jönköping—Westervik och Göteborg—Wenersborg, hvarförutom diligenslinien Finnerödja-Karlstad utsträcktes från tre till fyra gånger i veckan. Nya poster hade vid olika tider af merberörda år blifvit inrättade att framoch återgå tre gånger i veckan emellan Södertelje och Norrköping och för två turer i veckan fram och åter å linierna Kristinehamn—Töreboda, Enköping—Sala, Ahus — Kristianstad, Mo Ullånger, Wenersborg—Kolslätt, GöteborgHelsingborg, under den tid af året diligensfarten mellan dessa städer var inskränkt till 4 gånger inveckan, och StockholmGränsta; hvarjemte posterna Stockholm—Dalarö och Berga—Ösmo, hvilka förut under vintern fortgått endast en gång i veckan, utsträcktes till dubbla under hela året. Nya poster en gång i veckan hade inrättats emellan Ulricehamn—Falkenberg, Pajala — Karesuando, Stockholm—Sigtuna, Upsala—Sigtuna, de tvä sistnämnda dock endast vintertiden. Sedan vestra stambanan blifvit vid November månads början i sin helhet fullbordad och för trafiken öppnad, blef postbefordringen i jernvägskupé utsträckt till hela linien Stockholm—Göteborg, och blefvo, i sammanhang dermed för postförsändning jemväl använda sammanbindningsbanan Örebro—Halsberg samt bansträckningen Ealköping—Mullsjö.
Lackerade Korgar och Brickor, med en tullsats af 8 sk. skålp:det, emedan behofvet deraf icke kunde fyllas af den inhemska tillverkningen, utan föranledde en betydlig smuggling, hvarjemte Herr Hjerta anmärkt, alt enahanda förhållande egde ruin med en mängd andra, till samma varuklass hörande artiklar. Då, efter hvad Utskottet inhemtat, och hvilket äfven vitsordas af Kongl. Maj:ts vid 1847—;48 årens riksdag afgifna tull-proposition samt dåvarande Bevillnings-Utskotts yttrande i ämnet, de för Bleckslagare-arheten nu stadgade införsels-afgifter i allmänhet uppgå lill mera än 25 % af verkliga varu-värdet, har Utskottet, i stället att antaga Herr Hjertås förslag, om införande af en ny underafdelning under lackerade Bleckslagare-arheten, funnit sig böra tillstyrka, att inlorselsafgifterna nedsättas å olackerade till 8 sk. och å lackerade till 12 sk. skålp:det.
Skatte-frälsehemmansegare, om befrielse från lifgifvande af forseilön å räntespanmål för — 4 1 71 — b. 7 Mars b. 7 Mars b. 7 Mars g. 7 Mars Skatte-förenklingens tillämpning på Salbergs Län, se Sala Silfververk. Skatteköp af kronojord, se Kronojord. 78 — £. « g 5 g ert? co i-1 5! ^ O CO 03 3 i> 22 cd g a> B §. & 5 3 2° pr pT P 3 Riks-Ståndens Beslut. CO ej pr 3 *"! &- rr cd M, CD £3 rr co P-. p TQ CO tc s. cd -a cT © 5’ aq 7* CD «. % 5. • crq CD CD C Ridd. o. PresteBorgareBondeN:o N:o Sid. Adelil. Ståudet. Standet. ståndet. N:0 § Skatteköpta hemman, om suecessions-rätten tili de under Bruk, se Hemman. Skattläggnings-method, om ändring af den för Westerbottens och Norrbottens län gällande 86 4 i 87 — b. 21 April b. 21 April b. 21 April b. 21 April 60 25 Skattskrifning, om ändrade lagbestämmelser angående lösdrifveri och olaga Q 70 b. 21 April a. a. 8 Ang. a. a. 8 Aug. a. a. 8 Aug. O Skellefteå stad, om befrielse från onera för ett hemman, inköpt af — 4 i 68 — b. 7 Mars b. 7 Mars b. 7 Mars g. 7 Mars Skensholmens dagsverksskyldighet, se Roma kloster. Skifte: om uppskof med tillämpning af Kongl. Kungörelsen den 15 Juli 1859 angående verkställande på Gottland af laga . — 8 — 83 — b. 23 Maj b. 22 Maj b. 30 Maj g. 16