Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svensk Förfatinings-Sain Bih, till Riks, St, Prat, 1828-18*9, 7 Sani, 2 Afd, 3, lista Haft. 34 Lag-samt Allm. Besv. o. Otc. Utsi. Uti, N.-o 7. ling skalle, efter Motionairens tanka, ej kunna till detta ändamål med samma fördel begagnas, enär verket till största delen upptoges af andra ämnen , än Lag-förordningar, hvilket , oberäknadt verkets dyrhet, medförde största svårighet att igenfinna en Lagförändring, som ofta måste sökas i flera årgångar. Motionairen har af desse skäl ansett för en nödvändighet , att lättnad i berörde hänseende bör för så väl Domare som Parter beredas, samt derföre föreslagit, att en fortsättning af de förr utgifne Lagsarnlingarne må , intill dess nya Lagboken hinner antagas, varda , såsom ett för det ali.] manna högst nyttigt arbete, på Statens bekostnad föranstaltad. Detta hafva Utskotten öfvervägat; och som nyttan af att på ett enda ställe ega tillfälle alt se de förändringar och förklaringar, allmänna Lagen tid efter annan undergått, tiliräckeligen vitsordats genom de hittills utkomna så kallade Lag-Samlingarne, hvilka kunna betraktas såsom en oumbärlig hjelpreda för ej mindre Domare och Embetsmän , än hyar och en sorn vill inhemta närmare kännedom om Fäderneslandets för det närvarande gällande Lagar; anse Utskotten en sådan fortsättning af nämnde samlingar, den der, under samma indelning som hittills^ Lagsamt\Alltn. Besv. o. Oec.Uisk. Uil.N:o 7. 35 upptoge i korrthet de ändringar, Lagen, i följd af de från och med år 181g utkomna förordningar, undergått, vara af behofvet påkallade och ländande det allmänna tili verklig nytta. Utskotten hafva alltså icke ivekat, att, med understödjande af Herr af Grubbens Motion, tillstyrka Rikets Högloft, Ständer att, medelst underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj;t göra den framställning , det täcktes Kongl.
Under mångfaldigt vexlande former må denna känsla yppa eller dölja sig; jag har aldrig funnit, ali hon helt och hållet saknats. Om Riddarhuset blir valdt, inträffar icke såsom nu, att i mindre vigtiga frågor Riddarhuset är tomt, och hvilken säkerhet finnes väl nu derföre, att 50 ledamöter inställa sig, då mera vigtiga frågor förekomma til! afgörande. Erfarenheten har visat, alt under en viss period af riksdagen, icke ens detta antal är tillstädes. Jag måste således på det högsta förorda antagandet af Utsk:s förslag, som är grnndadl icke på abstracta theorier eller lärda afhandlingar, eller Activa opinioner från orterne, från tidningar, universitet, skolor, gästgifvaregårdar och reform-möten, ulan på det praktiskt möjliga. Utsk. har dessutom den stora förtjensten, att det ordnat representationen så, alt de 4 hamrarne kunna någon gång på ett rum sammanträda, och det må sedan ankomma på desse, alt så utveckla och organisera samhällsförfattningen, som dem bäst synes. Jag tillstyrker ånyo antagandet af förslaget för alt hvila intill nästa riksdag. I öfrigt torde det tillåtas mig nämna, att, i anledn. af Hr Frih. o. Landtm:s förklarande för en stund sedan, då en ledamot var på väg att yttra sig om andra än de nu föredragne §§:ne, det möjligeu kan hända alt jag eller någon annan ledamot finner inkonseqvenser emellan de af Utsk. förändrade och de ovidrörde lemnade §§:ne; och att del således är nödvändigt, att diskussionen göres fri, på del att man må kunna yttra sig jemväl öfver de §§, i hvilka Utsk. icke föreslagit någon förändring. Frih. Sprengtporten:
De öfriga Kongl. Collegiers och Publika Verks med hvartderas Hufvudbok, samt, der det nödigt pröfvas, derjemte med serskilda, berättelserna bifogade, estrad af räkenskaperne. §. 5. Jemte Riks-Hufvudboken, som af Kongl. Stats-Contoiret aflemnas, böra Revisorerne ega tillgång till Kongl. Stats-Contoirets samtlige läkenskaper, protocoll och handlingar intill den dag, då Revisorerne sammanträda. §. 6. Kongl. Maj:t förordnar i Nåder en af Kongl. Stats-Contoirets ledamöter alt under förrättningen Revisorerne biträda, med rättighet och pligt för den-. 12 Stals-UlskoUets Utlåtande, N-0 3/0. ue embetsman att till Revisorernes protocoll lemna de upplysningar, som i en eller annan måtto af honom kunna äskas, och som hafva sammanhang med Stats-Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning. §. 7. De Öfriga förvaltande Verkens räkenskaper, med tillhörande verificationer, skola jemväl vara för Revisorerne att tillgå; och den af Kongl. Maj:t till Revisorernes biträde tillförordnade ledamoten af Kongl. Stats-Contoiret må, efter Revisorernes begäran, kunna dem omedelbarligen reqvirera; men finna Revisorerne sig derutöfver behöfva af någon Konungens embetsman eller af något publikt Verk inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, begäre genom deras Ordförande hos Hof-Canzleren Konungens Nådiga befallning till vederbörande om meddelandet af de äskade underrättelserna. §. 8. Räkenskaperne böra hafva undergått den speciella revisionen uti Kongl. Kammar-Rätten, innan de till Revisorernes handläggning förekomma; dock må underlåtenheten häraf ej lägga hinder i vägen för dessa räkenskapers aflemnande, då anmälan derom göres. §. 9.
Drottninggatan, än boställen åt de embetsman, som hafva dylika lägenheter uti nämnde hus sig upplåtne, hvarigenom samma hus, hvilket af Öfverintendents-embetet blifvit uppskattadt till omkring 80,000 Ridr, äfven kunde försäljas. Vidare har ock, i afseende å tillgångar för ifrågavarande byggnad, Kongl, Majit inhemtat, att, sedan Rikets Ständer vid förlidne Riksdag medgåfvo, att f. d. 36 Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition, N:o 10. Bofbageri-egendomen här i staden finge försäljas och köpeskillingen derför användas till nya mynthus-byggnadcns uppförande, har myntverkets ställning blifvit så förbättrad, att den befintliga behållningen af verkets egna medel skulle kunna godtgöra äfven den del af byggnadskosfnaden, hvartill berörde köpeskilling, sorn uppgått till 16,666 r:dr 32 sk. bauko blifvit använd; i följd hvaraf samma köpeskilling numera kunde öfverflyttas till anslaget för byggnad och underhåll af publike husen i Stockholm, dit den, såsom influten för en såld byggnad i hufvtidstaden, rätteligen hörer, och således blifva för nu ifrågavarande ändamål disponibel. Med afseende å den förändrade plan för efvannämnde nya byggnads användande, som, på sätt förberördt är, ifrågakommit, har ock Kongl. Maj:t låtit genom Öfver-intendents-embetet uppgöra förnyadt förslag, inskränkt för närvarande till hufvudfasaden åt Carl XIII:s Torg och flygeln åt strömmen, hvaremot frågan om plan för uppförandet af den del af byggnaden, som komme att blifva belägen vid Jacobs Torg, ansetts böra anstå intilldess sig visat, om Rikets Ständer möjligen skulle önska att, för representationens behof taga denna del af byggnadsplatsen i anspråk; och har kostnaden för den sålunda nu ifrågaställde delen af byggnaden, som innefattar det hufvudsak!igaste deraf, blifvit beräknad till 247,000 r:dr, hvaruti likväl en del af inredniugskostnaden för öfra stora våningen icke ingått.
Med erkännande af wisheten af det stadgande i wär StatsFörfattning, som tillåter att frågor om förändringar i Grundlagen wäckas wid den ena Riksdagen för att afgöras wid den päföljandc, får derföre Utskottet anhälla, att desi nu afgifwande arbete matte anses, snarare som ett föremal till granskning för den upplyftare delen af Swensta allmänheten och 484 Expeditioner till RikS-Ständen. som cil beredning för framtida Riksens Ständers lyckligare bemödanden, än som ett förslag fällt swarande emot bchoftvcn wid en tillgörande förändring. Wid företagandet af en fräga, hwilken i samma nian skalle röra sjelnva grunderna för enskildas ställning inom samhället, som den skulle förändra, ntmidga eller inskränka olika samhällselasters deltagande i Nationens Lagstiftning, har Utskottet ansett dest första pligt mara att undersöka egentliga förhållandet med uärwarande Represcntatioiis-inrättning, och hurumida den, mer eller iniirdre fullkomligt, tyckes böra uppfylla hufwudändamälet med all Lagstiftriing, det att Representera ternes beslut nia »vara ett uttryck af Nationens gemensamma önskan för allas gemensamma mäl. Det har icke kunnat undfalla Utskottet, att den redan marande Inrättningen just igenom sin tillmarelse är i besittning af stora fördelar, att dest uråldrighet gifmit deri anseende, att erfarenheten, dä den upptäckt olägeuheterne, äfmcn till en stor del misat botemedlen, att ändtligcu beskaffenheten af dest »verkan är mera känd och tyckcS således medföra en större säkerhet än hmilken annan, som, lmggd pä thevretiska grunder, skulle blifma ett nytt försök om destas lämplighet och nytta »vid utöfningcn. Utskottet har icke heller kunnat uridgä att fraga sig, hivar dcsta tillförlitliga och fullständigt uppgifna grunder finnas, och ännu »nera, hivad som kan blifma en borgen för deras osmiklighct ivid tillämpningen.
Hvad behöfver den, som har tillräckligt bönder på sina gods att krångla med, draga öfver sig hela häraders? Godt jag kunde styra dem jag har! Min far blir gammal, behöfver min hjelp. Två bruk förmår han icke sköta; det är så godt att resa hem, som att dagligen svettas i kollegium, och springa på uppvaktning hos professorerna. Sagdt och gjordt. Sedan jag för mitt nöje bildat mig några år vid universitetet, reste jag hem, och emottog af min ärade herr fader ett af hans bruk för egen räkning. Men som min helsa alltid varit klen, så beslöt jag att begagna de varma baden i Tyskland; och efter att ett par år kringsvärmat utrikes, återvände jag till fädernehuset, rik på glada minnen, men utan att hafva vunnit något synnerligt för helsan. Nu sköter jag med mycken fördel min rörelse, och företager blott mindre resor i affärer. Jag ernar mig nu till Halmstad; sedan skall jag tillbringa ett par månader i Köpenhamn.” ”Ack, du lyckliga menniska!” suckade ryttmästaren, ”säg mig hvarföre du, med så många lyckans förmåner, icke äfven eger den att hafva en söt, intagande hustru?” ”Ah, ser du,” skämtade brukspatronen, ”jag är för granntyckt. Jag har ännu ej funnit någon qvinna, för hvilken jag velat uppoffra min frihet. Vi torde kanhända bland L–y skönheter i afton få se någon fager mö, som kan fängsla oss med sina rosenbojor.” ”Ödmjuka tjenare! Sådana bojor tackar jag för. De som skola fängsla mig måste vara af rent guld,” menade baronen. ”Du är således spekulant på det lotteriet; men tro mig, bror, hade blott en fläkt af den sanna kärlekens anda vidrört dig, vore du ej så noga med guldet, hvilket i alla fall, för att komma i beräkning, vanhelgar sjelfva känslan.” ”Hvad! hvad hör jag!” jublade ryttmästaren; ”är detta en utgjutelse af den, som aldrig funnit någon qvinna, för hvilken han velat uppoffra sin frihet! Utan att hafva erfarit det, kunde du aldrig hålla ett så ståtligt tal för mig.”
Säd tillhanda. Stockholm och Götheborg kunna fluteligen ej förliknas med andra Städer i Riket, och således kan icke för dem gälla samma consiäerstioner som för de öfrige. Herr Grefwen och Ordföranden gjorde proposition pä Utskottets tilstyrkan, at en Allmän k4Lgk>Lir>8-Inrättning ffulle bibehallas, hwilken med Ja beswarades. Herr keuterscliölcl, Lsrl 6ustgf, utbad sig fa underställa, huruwida icke orsaken hwarföre ksnco-Utskottet afffagit den begärde Oiscomrattigheten af zOo,ooO R:d-, warit den, at da icke fräga warit om någon Ränre-beräkning. Om ät L^nguc-n dödes rwa proct Nk8 Ranta, torde densamma kanske kunna bewiljas, eller ock Riksens Ständer ålägga Lankinen ar deri inga. Friherre 8rael von wolstein: Om nägon finnes til räntebetalningen, sa, emedan jag tror at lVlagaLins - vireätionen lärer hafwa god Oe6it, will jag äfwen gerna kilstyrka, at den finge uptaga län, men at Languen dertil ffulle contribuers, och Utbetala mera än densamma hittils blifwit alagd, wil jag aldrig medgifwa. Hade denne proposition kommit, innan andra Utgifter, såsom til exempel til Canalen m. m. blifwit bewiljade, hade man kanske kunnat tänkt derpå, men nu är der omöjligt, uran beror del allt pa klagarms, Oircötionens egen Lreäit. Friherre kl»miltonz wille för sm del Den iz Mars.
Var förvissad, herr Zevi, om min beredvillighet att tjena en så utmärkt man i hvad jag förmår. Jag fruktar blott, att er trosbekännelse blir ett hinder för barnens öfverlämnande i eder omvårdnad. De äro döpta till vår religion. Ett hastigt öfvergående uttryck af vrede och smärta röjde i judens inre någonting, som kunde öfversättas med: de hafva dödat mina barn, och nu vilja de röfva ifrån mig mina barnabarn! Men han återtog kallt: Jag reklamerar icke barnen förrän de själfva önska det. Och när de önska det fortfor den beräknande statsmannen, inom sig förtjust att äga ett sådant band på penningefursten när de önska det, skola utan tvifvel de tjenster ni redan bevisat och än vidare torde bevisa svenska regeringen göra denna beredd till alla återtjenster. Skillnaden är den, ers nåd, genmälde juden, att mina tjenster kosta penningar, då ni däremot icke begär något för edra. Ni skall ej hafva slösat dem på en otacksam. Ni själf står upphöjd öfver allt hvad jag kan erbjuda, men hennes nåd, er gemål, har med edert samtycke upptagit ett fattigt barn nästan från landsvägen i sitt hus och varit för Hagar den huldaste beskyddarinna. Förunna mig som en gunst att få till hennes nåd öfverlämna ett obetydligt minne af hennes godhet mot min dotterdotter! Och han framdrog under sin långa, vida kaftan ett etui af röd sammet med guldknäppen. En börs åt hvardera af de två vittnena, en välsignande hand på Hagars hufvud, och den vandrande juden var försvunnen i gatornas mörker, förande med sig halmskrinet och dess smycken, som gifvit anledning till detta oväntade besök på julaftonen. Thomson och Pape! sade presidenten till vittnena i den kända ton, som ej tålde en motsägelse. Här är bibeln. Tu finger på bok, att ingen af eder må utan min tillåtelse yppa hvad här i denna kväll blifvit eder anförtrodt. Efter min död gäller eden i tio år. De två tjenarne svuro. Hagar förmanades strängt att bevara sin hemlighet.
Till detta betydande företag lärer inbjudning till aktieteckning blifvit utfärdad, hvaraf man hoppades god framgång; men för vinnande deraf vore äfven något deltagande från det allmännas sida behöfligt; och motionärerne hade derför funnit sig böra väcka den ofvan omförmälda motionen, genom hvars bifallande erliölles ett bevis på Statens intresse för en mindre väl lottad landsorts sträfvande att upphjelpa sin ställning samt att i och med detsamma äfven gagna det stora hela. Då icke blifvit visadt, att några aktier för ifrågavarande jernvägsanläggnings utförande ännu blifvit tecknade, ännu mindre att något bolag för sådant ändamål blifvit bildadt, samt motionärcne icke ens uppgifvit huru snart det tilltänkta arbetsföretaget anses kunna komma att påbörjas, anser sig Utskottet i frågans nuvarande outredda skick böra hemställa, att de väckta motionerna icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. 39 -/O/o. Jernväg mellan Lidköping och Håkantorp. Redan vid sistförflutna riksdag gjordes hos Rikets Ständer framställning om anvisande såsom lån af två tredjedelar utaf den till 850,000 Riksdaler då beräknade kostnaden för anläggning af en grenbana från Håkantorps station på Herrljunga—Wenersborg-linien till Lidköping, hvilken framställning dock, enär jernvägsanläggningen mellan Herrljunga och Wenersborg då ännu icke kommit till utförande, icke vann Rikets Ständers bifall. Sedan sistnämnda jernväg börjat anläggas, hafva under sistförflutna sommar förnyade undersökningar rörande lämpligaste sträckningen af en jernväg mellan Lidköping och Håkantorp blifvit verkställda samt derpå grundadt kostnadsförslag blifvit upprättadt af Majoren O. Adelsköld, som dervid uppgifvit, att terrängen för berörda jernväg vore fördelaktigare, än för någon hittills föreslagen jernväg inom Sverige. Enligt det af bemälde
Domstol förklaradeoskicklighet, attsittgodg förvalta, enligt Grundlagens föreskrift, ägaett direct inflytande på representa isrätteu uiöf-i ning, så har likväl, genom bris -le kännedom hos RiddarhusStyrelsen om d sorn Ridderskapet och Adeln inträffade i acourser och Förmyndareförordnanden, ej si i handt* att Frälsemän, som i sådant afse n bordt sin Riksdagsmanna rätt frånträda, vid inträffadt Riksmöte, InträdesPolletå Riddarhuset erhållit* Till förekommande af ett sådant, emot lagens bokstafliga stadgande stridande, missbruk , får Utskottet inför Ridderskapet och Adeln vördsamligen föreslå, att Ridderskapet och Adeln hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhåller, det Kongl. Maj.t i Nåder måtte täckas anbefalla Dess och Rikets HofRätter att meddela RiddarhusDirection underrättelse, så väl om de Cessions-ansökningar, som af Adelsmän göras, och de i följe deraf från Kongl* HofRätterne emanerade Domar, som om de för till myndiga år komne Frälsemän utfärdade Förmyndare-förordnaden. Stockholm dea i Julii 1818. På RiddarhusUtskottets vägnar. C. F. Posse. C. W. Riben, Lades på Bordet. J4S Dm 7 Jidit. Upplästes en från Hans Excellence HofCanzleren Herr Friherre af Wetterstedt till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar» skalken ankommen skrifvelse, så lydande : Uti underdånig skrifvelse af den 29 sistl. Maj hafva Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t anmält sin önskan, att till trycket befordraderas ConstitutionsUtskotts Handlingar och Protocoll i ett Anmärkningsmål, rörande de genom Föredraganden af Commandoärender för Arméen utfärdade Generalordres af den 24
Jag tror således att första Momentet af Jnteqkning$Förordningens 12 §., antingen bör efter förr godkänd princip ännu ytterligare ber Stännnas genom en kortare, och *å lydande redaction: £j må inteckning beviljas i annan egendom, än hvar till gäldenär tn ager juli ägande, rätt. JEiler ock, att den bör lyda; Säker inteckning i egendom, hvartill, gä Idenår ens ägande rätt ej är fullkomlig, åligge Domaren, atj före inteckr ilingens beviljande infordra uppgift på, och vid be. yiljandet anföra, de villkor, hvaraf denna ägande, rätt 'är, eller efter redan gjorde ftadganden kan blifva infkränkt. Med den sednare redactionen blelve inteckningsrätt medgilven för hus å oIri grund, ipclu^iye pred «H annan vilkorlig egendom* Dock skulle jag för min del tycka, att formen för pantsar*tingsrätt af all otullkomlig egendom bör, till undvikande af alla misstag vara bestämdt skild från samma forin fö? den fullkomliga. Dä det således icke nng Den 11 Junii, f. ml *7 yetterligen är något hinder, att icke t. exaf-» ven rättigheten, att mot ett vistt arrende, under vissa år, innehafva en annans egendoms med andra förmer, än inteckning, skulle kunna pantsättas lagligen i alla de fall, då den kan säljas och öfverlåta®, ser jag ej, hvarför icke hus på ofri tomt, som också är en vilkorlig egendom, kunde mod begagnaru 4e af dessa från inteckning bestämdt skiljda utvägar pantsättas; så mycket mer som lagen fpr öfrigt fästar, och alltid fästat, den serskilda formen för öfverlåtelse af» lagfart och fasta, endast vid de egendomar, hvaraf äganderätten är fullständig. Jag tillstyrker således af de två nyssnämnde redactionerne företrädesvis den första.
6 3 I 1 par blå Klädesvantar . 6 1 __ I 1 Gevärspropp . 6 — 3 _ ) — 26 — 1 Putspåse med tillbehör . . 0 — 30 — I 1 Syväska med d:o . ... 6 — 15 — l 1 Bokväska med d:o 6 — 12 — } 1 Mat-tornist . 6 — 24 — J Summa — 25 36 — 19 14 — 2:o. Kavalleriet, Ridande och Åkande Artilleriet samt Fot-Artilleriets Slam. Ä) Stora Monderinfjen. a) Bevakningen med dertill hörande. För Korpraler och vederlikar tillkommer: Galon och Snören å Vapenrocken .. Galon å Kapotlen Snören å Vapenrocken Snören å Kapolten Snören å Vapenrocken Axelprydnader 1 Vapenrock 1 par Klädesbyxor För Vice Korpraler och vederlikar tillkommer: För Trumpetare tillkommer: För Gardet tillkommer: c) Remtyg och Utredning. 1 Rem till slaghnfvars förvarande 1 Kartusch . 1 Kartusch-rom 1 Kopparflaska 1 Flaskrem . 1 Kappsäck . 1 Trumpet-Banderoll 1 Blus af blå tältduk 2 Skjortor 1 par Kalsonger . 2 par Strumpor 1 par Byxhängslen 2 Halsdukar . 1 par Buldans-byxor 1 Ylletröja . 1 par Stötlar med klackjern 1 par Förskor 2 par Sporrar 2 par Halfsulor 1 par Handskar För Trumpetare tillkommer: IT) Mindre Monderiiigcii. Ärligt. År. R:dr sk. rst. Slöra Momlerinjjen. a) B evil p n i ngen med der t ill hö r a n d e. 1 Karbin .. 1 Karbin-rem . 1 Tappnyckel med skrufmejsel och krats . 1 Nötpåtryckare och Nötutryckare 1 Fjäder-ess .. 1 Fodral till fjäder-ess &c. 1 Olj-tlaska 1 Huggare .. 1 Huggare-balja . 1 Huggare-gehäng (Lif
Till Konvoy-kommissariatet -. 2,477: 29. 5. Kommer se-kollegii redogörelse för learanttins medlen. Debet. Balans till år 1858: Summa 16,826: 9. — Credit. Balans från den 30 April 1857: Utgifter: 9 Balans till år 1858: Den redovisning öfver karantäns-medlen från Stockholms Station af Kongl. Maj:ts Flotta, som, enligt hvad sednast församlade Revisorer anmärkt, icke åtföljde Karantänskommissionens i Stockholm redogörelse för år 1856, finnes intagen bland verifikationerna till Kommerse-kollegii nu granskade hufvudbok, men för revisions-året är deremot hvarken från Stockholms eller Carlskrona Station någon räkning afgifven öfver de medel, som dessa Stationer uppburit i och för karantäns-utgifters bestridande. § 2. Att den räkning från Karantäns-befälhafvaren i Slite, hvilken tjenar till verifikation för kontot »Slite Karantäns-inrättning», icke öfverensstämmer med berörde konto i afseende å inoch utbalanserad behållning, torde, oaktadt det belopp, som utgör skillnaden, är obetydligt, böra omförmälas. — 52 — <#;« iKongl. Karan täll.v-koni wi is,fion en i fritteborg. Några utgifter vid de under Kommissionen lydande karantäns-anstalter hafva under revisions-året icke egt rum, utan har den vid 1856 års utgång i räkenskapen balanserade behållning, 1,500 R:dr 18 sk. 5 rst., den 7 Juli 1857 blifvit till Kongl. Statskontoret inlevererad. Räkenskaperne för såväl Sveriges enskilda handelsoch sjöfarts-fond, som ock Sveriges och Norriges gemensamma fond, hvilka i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade utan anmärkning, redovisa inkomster och utgifter sålunda: a) Sveriges och Norriges gemensamma fond• Debet. Balans från år 1856: Kongl. Konvoy-kommissariutet. Uppbörd: Sveriges bidrag till gemensamma utgifter 92,743: 18. 2.
Till följe af särskildta motioner, vid i8i5 års Riksdag, (af Grefve Gyllenborg och Friherre Stael) är det ock, sora Riksens Ständers Revisorer granska SaItp etterCamit eris redogörelse, hvars fond består af en gammal Kronouppbörd. I afseende på Statsverkets tillstånd hafva, i stallet för de afslutade RiksStater, som före 1809 borde uppvisas för Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoiret, Riksens Ständers Revisorer sedermera af StatsContoirets böcker fått inhämta hvilka medel, som till StatsVerket influtit, och på hvad titlar de blifvit till vederbörande utbetalta. eller huruvida de i allmänhet påräknade inkomsterna ingått och de af Riksens Ständer fastställda allmänna utgifts-anslagen blifvit i StatsContoirst öfverskridna eller icke. Men om ock huru de af StatsContoiret utbetalta runda summorna ytterligare blifvit dis. ponerade för Arméens, Flottans eller andra Statens behof, om de sedermera blifvit dragna till andra ändamål an dem, som under vederbörande titel höra (Jo § Riksdagsordningen) och Riksens Ständer åsyftat, om och till hvad belopp, medel dessutom tillfålligivii influtit till KrigsCollegium, Förvaltningen af SjöAreuderne eller andra veik, försålda gamla kanoner, far - Den 3 Marth< 259 tyg, krut, byggnader eller andra Kronans tillhörigheter, och hvartill sådane medel blifvit använda, det erfares ej, om icke händelsevis af Riksens Ständers Revisorer, sorn icke begifva sig till nyssnämnde verk, såsom till MagazinsDirectionen, för att göra eli granskning svarande mot den, sorn der förrättas. Äfven då förberörde verk hafva ständig Uppbörd, som ej inflyter genom StatsContoiret: så undgår dessa inkomsters belopp till en del och deras förvalt, ning helt och hållet Riksens Ständers Revisor rers kännedom och granskning.