Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja det war älstadt detta namn ty det betecknade ett stort och sannt mennniffowärde, det bars af en Prins ät hwilken naturen gaf denna owanliga sinneskraft, under kwars ingifwelser man oupphörligen bemödar sig att werka för sanningen, rättwisa och för alla stag af menniska-förädling, af en Prins i hwars själ war ifrckn bimmelcn nedgjuten denna Gudomligt stöna känsla, som med ömhet omfattar hwarje lidande, förtryckt eller förwillad, som förband med desia milda böjelser förständets redbarhet och willjans kraft, som med skarp och genomträngande blick förstod att stilja den makt som söndersliter, förtrycker och krosiar ifrän den som sammanbinder, upprättar, beskyddar och stärker, och om det wore tänkbart att den dygdige i den sällhet han njuter ännu äger en känsla öfrig af Jordens lidanden och brott, sä ställe Kron-Prinsen Lai-t ^nggisr sända en straffande blick tillbaka pä laglösheten, wäldet och mennistohatet. Ridderstapet och Adeln kände hela wärdet af den Son Eders Maj:t begråter, de kände hwad han war för fäderneslandet, för Eders Kongl. Maj:t, och för hwar rättsinnig medborgare; de beklaga Hans förlust med djup, och oför - Den Zi Julii. oförfalskad sorg, och de kunna icke bättre uttrycka den än genom deras beslut att med enighet och mod arbeta för Sweriges sjelfbestånd och ära, ett beslut som utgör det wärdigaste offer de kunna nedlägga inför Eders Maj:ts Thron och inför den Förstes skugga hwars asta gömmes i Konungars och Hjeltars grist, hwars minne lefwer i Swensta Folkets kärlek och i mennistowännens dygder, och hwars ande i odödlighetens ljus omger det godas ewiga upphof och mäl.
Emellertid faller det sig icke bättre, än att hvad Hr Printzensköld anser endast en obetydlig öfversättning, innebär en förändring i sak, emedan det finnes många drycker, som äro spirituosa. utan att de derföre innehålla sprit, åtminstone säger man ofta så i dagligt tal; och skulle man derföre nu vilja göra någon ändring i berörde ord, skulle man här få tillbringa flera timmar för att afgöra, huruvida spirituosa är detsamma som sprit. Nu är det likväl afgjordt, att dylika förändringar icke få ske, och vi kunna således slippa att inlåta oss i så beskaffade tvister. Hr Hjärne: Jag tager mig friheten anhålla att, såsom förut varit vanligt vid föredragningen af detta Retänk., R. o. Ad:s beslut först måtte upläsas, innan de särskilda §§:na föredragas, I anledn. häraf bad Hr Frih. o. Ordfiden att få uprepa hvad Den'7 Ok t o J> er e. rn. han förut nämnt, eller att R. o. Ad:s beslut varit likalydande med Utsk:s nu afgifna förslag, hvilket äfven Utsk. i sin motivering tillkänn agifvit. Uppå härefter framslälkl propos., beslöt R. o. Ad., atl, med vidblifvande af sitt förut fal tade beslut, lägga förevar:de punkt till handlingarne. 30:de punkten, ang:de §§-nti 37 och 3S. Hr Frill. o. Ordf.-den yttrade, alt R. o. Ad., som förut bifallit ifrågavar:de §, torde finna denna punkt ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Ropades Ja. 31 :sta-punkten, ang:de § 33. Gr. Sparre, Erik: Då denna § förra gången bär föredrogs, gjordes åtskilliga anmärkn:r i fråga om lämpligheten af straffarbete för den, som fjerde gången eller oftare beträdes med förbrytelse mot §:rrs stadgande.
I annat fall kan det hända, att » familjens hufvud » stannar i tamburen under festens fortgång, möjligen i mindre hög feststämning, men principfast och i dygdigt medvetande, att ej med sin närvaro sanktionera sådana demoraliserande tidsfördrif som dans och kortspel. En annan familj går aldrig objuden bort, men fordrar, att andra skola komma objudna till dem. På sätt och vis karaktäristiska yttranden kunna ibland få höras i sällskap. » Hvarför är er fru frånvarande i afton? » — » Hennes plikter hålla henne hemma. » — Känna de närvarande fruarna då ej sin pliktförgätenhet, är det deras eget fel — nog har den blifvit tillräckligt betonad. — » Skall jag beJa, så ser hon ut, den gamla, hvilkens höfva underkasta mig obehag, för att de behundraårs födelsedag vi i förra numret omhaga ställa till en bjudning? Både min man nämnde! V i gåfvo dä ock ett hälft löfte att och jag komma hellre, när man minst vänåterkomma för att närmare presentera åldrintar oss. » — Ja, är behaget då ömsesidigt, gen för Iduns läsarinnor, då vi föreställde går det j u an. 1 och för sig förutsätter ett oss, att det kunde intressera dem att få en dylikt yttrande åtminstone inga andra plikter för dagen nytagen bild af en kvinna, som än mot sig själf. lagt ett så långt och minnesrikt lif bakom Naturligtvis kunde ej den gamla i den Dessa och liknande smådrag i oändlighet sig. kunna j u räknas till det oförargliga skvallerstränga vintern lämna sin lugna vrå i sitt området. En annan sak är, när skvallret lilla rum på Drottninghuset; men vår fotoantar sådana dimensioner, att aktade samgraf visste råd, tog sin kamera med sig och hällsmedlemmars goda namn och rykte få aflade häromdagen en visit hos fröken Fursitta emellan. I mindre samhällen, där man stenhoff, som var förberedd och väntade hoHon var dock just den dagen af én lättare kan komma underfund med roten och nom. upphofvet eller själfva härden för skvallertillfällig, lindrig opasslighet hindrad att lämna fabrikationen, borde elakheten lättare kunna sin bädd, men fotograferingen gick med godt begränsas och näpsas genom att helt enkelt resultat för sig, som härofvan synes.
Afföringen af sistberörde belopp grundar sig på Generalordres af den 8 November 1845, som innehålla, jemte annat, att af det till regements bcfälsoch sqvadrons-möten vid Lif-regementets Dragon-corps afsedda anslaget så stor summa finge till rekrytmötes-anslaget läggas, som för ett i nåder anbefaldt rekrytoch remont-mötes hållande erfordrades. Sedan Revisorerne, genom erhållen uppgift från Kongl. Krigs-kollegium, inhemtat, att den år 1846 vid Drottningholm sammandragna exercis-sqvadron af Kongl. Lif-regementets Dragon-corps, tillika med en vid samma tid der förlagd korporalskola, utgjorts af 24 rekryter och 56 äldre dragoner samt af 36 remonter och 44 äldre nummerhästar jemte behöflig! befäl, enligt General-ordres afden 8November och 31 December 1845, samt att intet Regements-möle under ifrågavarande år blifvit hållet med nämnde Corps; sä är det uppenbart, att den ofvannämnde summan, 4,187 Rdr 29 sk. 3 rst., blifvit använd och varit behöflig till gamla stammens öfning och således för det ändamål, som är afsedt med nya mötesfonden. Men enär Rikets Ständer, då medel anslogos lill exercis-sqvadronerna, uttryckligen föreskrifvit, att dessa medel icke få sammanblandas med nya mötesfonden, så hade den kostnad, som de äldre beridna dragonernes öfning vid exercis-sqvadronen förorsakat, skolat upptagas uti särskild räkning och utgå omedelbart af nva mötesfonden. Återstoden utaf den afförda summan utgöres af till denna fond oriktigt aflemnade anmärkningsmedel, tillhörande anslaget för beväringsmanskapets vapenöfningar. — 71 — Trossi»assevolaiis-foitden. Räkenskaperna äro för båda revisions-åren i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och utvisa följande förhållande: år 1846. år 1847. Debet. Balans från föregående året: Uppbörd: Kongl.
Om nu Utskottets Betänkande skulle vinna bifall, så blefve 2 Tunnor Råg, 2 lass Höoch lTjogHalm hvad Soldaten, jemte den lilla Kåltäppan, skulle få i stället för Torpägorna. Och hvem är, som icke finnér, att denna ersättning skulle blifva för Soldaten ofullkomligt svarande emot förlusten af den förmon, han nu njuter att sjelf bruka dem, samt att den skulle blifva det, äfven vid de Rotar, der Torpjorden vore af den mest inskränkta vidd. Den föreslagna förändringen skulle så. ledes medföra vinst för Rothållaren, men X2g8 Den 27 Juli e. m. förlust för Soldaten. Och om nn ersättningen i persedlar, genom särskildta Contra* eter skulle klifva ökad och göras sådan* att Soldaten genom förändringen icke något forlorade, så synes mig,- ätt den auda icke borde vidtagas, emedan den i alla falt blefve skadlig för Staten, medelst den menliga inflytelse den komme att hafva på Rikets. forsvar* Under en Förfluten mångårig tjenstetid som Ledamot i. Kungli Krigskollegium», der vården och handhafva odet af Indelniegsverk*-1? bestånd och RnektCtrotracternas efterlefnad vaj-en, i synnerhet migt vid den nKaille j ig harle* ålagd Embetsp. li t, bär j ig funnit det vara med grun-, den för Indelningsverket och med éspritea af -de om d>n i adelil ta Armeans inrätt* ninii utfå■ dede forfaftniogar enligt, att Soldflt< n tillika skaf? vara jordbrukare. _ Såsom sådan äger hau ett eget intresse att för-vara den rörd, han till en del sjelf brukar, och vid hvilken han, merendels om gifven af hustru och barn, genom dessa band är fastad. Och härnir ligger, söm jag tror, förnämligast orsaken till det allmänt erkända företräde, som Svenska In de Idta Armeen äger framför alla andia Magters troppar.
Stämpladt papper: angående afgiftén derå . Utlåtande, i anledning af anmärkningar . Memorial, i anledning af Fikets Ständers olika beslut ... — Förordning derom, då den nya skall börja til lämpas .. Såg-qvarnar: angående beskattning derå — Memorial, i anledning af anmärkningar . T. Taxeringsman: i släderne, om enahanda ansvar å dem för uteblifvande från Taxerings-förrättningar, som i afseende på Tax. Corn. för landet finnes stadgadt Tolag: angående återremitterande af en motion, rörande dess reglering — Memorial, om handlingarnes i målet öfverlemnande lill Constilulions-Utskoltet .. — Memorial, i anledning af sistnämnde Utskotts derå afgif na svar — ytterligare Memorial, om handlingarnes öfverlemnande till Constitutions-Utskollet .. Tull: angående tullen å från Finlanel inkommande varor — angående stora Sjötulls-BeviiJningen .— Utlåtande, i anledning af anmärkningar — Memorial, med voterings-proposilioner — ytterligare Utlåtande, med förslag lill ny volerings-propo silion Bihang till R. St. Tull-Taxa, ny: angående tiden då den skall börja tillämpas . 55. U. CJppbörds-Stcunma’. om stadgande af böter för uteblifvande fran den andra ... 7 — —r Memorial, i anledning af anmärkningar 19 v. Talkoch Stamp-Verk: angående beskattning derå 1 r Memorial, i anledning af anmärkningar . 18 Wenersborgs stad: om lindring i bevillningen för invånarne derstädes * . • • * * ^ ^ STOCKHOLM, i835; hos J. A. Wali. ne w. BIHANG TILL uituk aisa*®1®»»®»*® Pil Ö'J’ Ot! DLi VID Urtima Riksdagen i Stockholm År 1834. 3a FEMTE SAMLINGEN. 2?^ Afdelningen: Bevillningssamt Allm. Bes v. och O coon. med flere Utskotts gemensamma Memorial, Utlåtanden och Bettin handen. BevillnLagsamt Allm.
UtsökningsBalken förordnar, att den som icke nöjes med Konungens Befallningshafvandes Utslag, rnå innan, klockan Tolf å 3o:de dagen söka ändring i HofRätten, samt jemväl i 16 Cap. 1 §., 25 Cap. 5 §, och 27 Cap. 8 §• Rättegångs-Balken stadgas, att de besvär, som uti de tall, dessa lagrum omnämna, varda anförde, skola inom den deruti jemväl utsatte tid ingifvas, finner Utskottet, att fast - g6 Den 3 Juni. fastän Lagen uti i §. af sistnämnde Capitel, rörande inlagor uti Lagvadde mai, nyttjar det uttryck, att de å dag försnttan skola inleirinas, det likväl är med en behörig tolkning deraf öfverensstämmande, att vädjande. Parter Icke kan vara betaget, att äfven före inställelsedagen å det ställe, der vadet fullföljas skall, ingifva sina inlagor och handlingar i berörde ändamål. Ehuru TJtskotttet således tror sig äga full anledning förmoda, att en sådan tydning jemväl blifvit allmänt iakttagen, anser dock Utskottet, på det ej mindre parter må vara i ovetenhet af denna deras rättighet, än äfven att obehöriga hinder deremot ej ina läggas af deni, sorn äro satte att inlagor emottaga, lämpligt tillstyrka, att en sådan förklaring, sorn Riksdagsfullmägtigen Aberg i ofvanbemälte måtto föreslagit, ina varda meddelt. Riksens Högloft. Ständers vidare profning Var* der detta vördsamt understäldt. Stockholm den 30 Maj 1815. På Högloft. Ridd. odi På HögVördiga PrestAdelns Ledamöters Ståndets Ledamöters På Vällofliga BorgarePå Hedervärda Bonde - JET. F. Strömfelt. vagnar vägnar Joli. Olof Wallin. Ståndets Ledamöters vägnar E. G. Holm. Ståndets Ledamöters Vägnar Per Fernstöm. A. J. Wahl stjerna.
Jag anhåller alt få undanrödja ett missförstånd, hvartill anledn. kan hemtas af den erinran, som Gr. Anckarsvärd gjort vid min framställning. Hr Grefven har mycket lätt deruti, alt Const.Ulsk. rnedgifvit att trycka Utsk:s protocoller, men icke att trycka slatsrådsprottn. Då likväl Coust.Utsk. gifvil tillstånd att trycka sina prot., utan att förbehåll dervid blifvit gjordt att icke trycka den del deraf, som är hemlad ur Sladsi ådsproltn, sA frågar jag, om ej det är ett och detsamma? I min tanke är detta tillstånd mångfalldigl klandervärdare, än om ett rakt tillstånd lemnals att trycka statsrådsprottn. Vi veta huru det tillgår inom Cunsl.Utsk. i afseende på granskningen af statsrådsprottn: en ledamot, som läst desamma, npphemtar deraf möjligen en alldeles skef åsigt, den han framställer lill Utskts prot.; måhända denna åsigt af Utsk. ogillas; men den ligger dock nedlagd i Utsk:s prot., och då Utsk. tillåter tryckning af sina prot., hvad har då handt? Jo, att allmänheten fått en skef, oriktig och partisk kännedom, sorn hon aldrig erhållit, otn ett ärligt utdrag af statsrådsprot. skett. Detta sätt all indirecte trycka statsrådsproUn, är mångfalldigl klandervärdare, än om ett öppet tillstånd skulle lemnäs all trycka nämnda prot.. Det är denna erinran jag velat göra; och jag tror icke att dess riktighet kan underkännas, eller att en öfverträdelse af grundlagens bud blir mindre brottslig derföre, alt den verkställes på en indirect väg, i stället för att verkställas på en direct. Frill. Då så många värde talare betygat sin tacksamhet emot Frih. Cederström för hans tillgöranden i denna fråga, anhåller jag att få betyga honom mili enskilda förbindelse derföre, alt han på ett så humant sätt framställt sina anmärkntr emot StalsTJlsk., då han rubricerat 4o6 Den 26 Maj.
Befallningshafvande meddelade tolkning o o o af lagbudet, utan äfven sträckte sig till fordringsägaren, hvars rätt emot både gäldenären och löftesmannen genom den gifna förklaringen närmare bestämdes; och då Regeringsformen innehölle, i 86 och 8'7 §§, att förklaring öfver civillag ej linge utfärdas utan af Konung och Ständer gemensamt, samt i 19 och 21 §§, att Konungen i Dess Högsta Domstol, då förfrågningar från Domstolar och Embetsman inkommo om lagens rätta mening i sådana fall, som till Domarens åtgärd hörde, ägde att de sålunda sökta förklaringar meddela, hvilket alltså icke vore någon annan tillåtet, ansåg jag Konungens Befallningshafvande, som det oaktadt genom ifrågavarande kungörelse förordnat, huru 5 Kap. 2 § Utsökningsbalken borde förstås .och tillämpas, derigenom hafva öfverträdt gränsen för sin lagliga myndighet och felat emot grundlagens tydliga föreskrifter; i anseende hvartill och enär den genom Konungens Befallningshafvandes kungörelse utfärdade lagförklaring sålunda i formelt hänseende vore oriktig, samt vid sådant förhållande ej erfordrades en närmare undersökning, som äfven kunde ådagalägga dess afvikelse ifrån lagens grund och mening, jag, medelst skrifvelse den 8 April förena runda år 1839, uppdrog åt AdvokatFiskalsEm - — 78 — betet i Kongl. Svea HofRätt att hos Kongl. HofRätten yrka, det samma kungörelse måtte upphäfvas, och Konungens Befallningshafvande, i händelse detta påstående bifölles, förständigas att derom allmän kungörelse utfärda.
Skulle del förfallna inbetalningsbeloppet icke varda i föreskrafven ordning erlagdt, bör derför af bolaget utgöras sex procent årlig ränta, intilldess samma belopp vederbörligen inbetalas. 5:o Innan större eller mindre del af lånet får lyftas, bör bolaget genom sin direktion hafva till Riksgälds-kontoret aflemnat eller der företett: a) för hela länesumman, jemte derå upplöpande ränta, å bolagets vägnar utfärdad skuldförbindelse, som af fullmägtige i nyssnämnde verk godkännes; b) utaf bolaget genom direktionen ingånget samt af Kongl. Maj:t i nåder antaget kontrakt om jernvägsarbetets utförande och dertill hörande anläggningars fullbordande samt erforderlig Iransportmateriels anskaffande, allt i den ordning och inom den tid, arbetsplanen bestämmer; c) bevis, att aktieteckning äfvensom den i ofvanstående 2:dra punkt stadgade deposition af deruti om förmälda handlingar skett för ett belopp, som åtminstone motsvarar hälften af den föreskrifna teckningssumman; d) bevis att minst tio procent blifvit inbetaide å alla enligt punkten lit. c tecknade aktier; é) vederbörligt intyg, alt arbetet inom föreskrifven tid blifvit påbörjadt och sedermera i öfverensstämmelse med arbetsplanen fortsatt; samt f) särskild, å bolagets vägnar af dess direktion, utfärdad förbindelse, innefattande åtagande att under all framtid och utan något ytterligare bidrag af allmänna medel, vidmagthålla hela jernvägen, med allt hvad dertill hörer, i sådant skick, alt den kan för allmänna trafiken begagnas. 6:o Lånesummans utbetalning från Riksgälds-kontoret sker på vissa terminer, hvilka lämpas efter arbets-årens antal, så att, efter hvarje arbetsårs ingång, motsvarande andel af länesumman får lyftas; dock bör, förr än något utöfver lånets halfva belopp utbetalas, på förut stadgadt sätt vara styrkt, alt hela aktiesumman år tecknad, samt att bolagsmännens förbindelser i afseende på denna summas utgörande blifvit vederbörligen deponerade; skolande bolagsmännens inbetalningar ske i förhållande till de andelar af länesumman, som lyftas, och före lyftningen deraf. 7:o
Öfvertygadt om riktigheten af denna anmärkning, finner Utskottet sig så mycket heldre böra föreslå, det den nu gällande Författningen må till kraft och verkan fortfara till nästinstundande års slut, då den nu föreslagna vidtager, sorn flere förändringar i Brännvins-Pannor och annan redskap, otvifvelaktigt lärer af hvad nu föreslaget är, blifva en följd; lik väl anser Utskottet ingen böra betagas rättigheten att med beräkning af 1822 års Taxeringsvärde å sill Fastighet, ifrån och med den 1 Octob. 1824, begagna till Brännvins tillverkning sådan förändrad redskap som denna Författning tillåter, emedan i annat fall många skulle under tiden kunna komma i mistning af sin Brännvins-brännings-rättighet. 11:0. I afseende på de skäl, hvilka.borde verka inställandet af den allmänt lofgifha 5 Sami. 1 Ä, »94 Bevillnings-Utskottets Brännvins-bränningen, har en Ledamot inora välbemäldte Stånd, trott krig och missväxt vara hvar för sig en tillräcklig anledning dertill, under det en annan förmodat den sednare omständigheten vara enda skälet dertill; men då Riksens Höglofl. Ständers mening j detta fall redan finnes uttryckt, saknar Utskottet anledning att deruti föreslå någon ändring. Emellertid varder Bevillnings-Utskottets sålunda yttrade meningar, till Riksens Höglofl. Ständers pröfning vördsamligen öfverlemnade, jemte de till Protocollet af flere Ledamöter aflemnade särskildta yttranden och reservationer. Stockholm den 2 Dec. i8a3. Transumt af Protocollet, hållet uti Riksens Höglofl. Ständers Bevillnings-Utskott, nedanstående dagar, år 1823* Den 21 November. S. D. Föredrogs, sedan den 18 'dennes på bordet hvilande Protocolls-Utdrag af den 13 i denna månad från Vällofl.
Hest. och Eknn.-Ulsk. lielänk., N:o SI. ej Fahlu stads burskaps-egande Borgerskap må böra och kunna vinna någon lättnad i meranämnde besvär; hvadan Utskottet anser sig böra vördsamt föreslå, Att Rikets Ständer vilie hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes i Kader anbefalla en noggrann undersökning om skjutsnings-skyldigheten i Fahlu stad, samt derefter i Nador vidtaga de åtgärder, hvartill rättvisa oell billighet kunna föranleda. Stockholm den 7 April 1854. Häremot, anmäldes reservation af Herr Bråkenhjelm, Per Beinhold, af följande innehåll! »Skulle verkliga skäl vara förhanden för Borgerskapet i Fahlu stad, att begära »en noggrann undersökning» om det samma Borgerskap åliggande skjutsningsbesvär, så lärer dock icke finnas något skäl för Rikets Ständer att, i egenskap af målsman för denna stad, uppträda, enär staden, i likhet med alla andra Svenska undersåter, eger att sjelf göra sin underdåniga anhållan hos Kongl, Majit anhängig. Uet torde knappast inom hela Riket finnas något enda skjutslag, i fråga om hvilket det kan sägas vara för Utskottet outredt, huruvida ej skjutslaget mä hora och kunna vinna någon lättnad i skjutsnings-hesväret» och skulle frågor af så enskild beskaffenhet blifva föremål för Rikets Ständers underdåniga skrifvelse!1, sä skall det sannolikt inträffa, att deras mängd gör det omöjligt bade för Ständer och Konung att dem handlägga. Utskottet har ej funnit sig befogad t, att, emot 90 § af Grundlagen, upptaga motionen till besvarande; men har deremot sjelft, emot Grundlagens föreskrift, väckt och förordat en annan motion, hvars innehåll har ett så litet företräde framför det af motionären väckta förslaget, att jag hvarken kunnat förena mig med Utskottet om denna motions tillkomst, form eller innehåll. I alla händelser gifvas åtskilliga, äfven för Utskottet, utredda förhållanden, som kunnat läggas till grund för Utskottets beslut; t.
Alim. 11 c sv.- och Ekon.-Ulskollels Betänkande S:o 167. 15 Af Stats-Utskottets vid denna riksdag afgifna Utlåtande N:o 48 inhemtas, att nämnda Utskott, vid pröfning af Kongl. Maj:ts nådigst framställda förslag, beträffande de vilkor, som vid löneregleringen borde för civile ernbetsoch tjenstemän bestämmas, väl hemställt om godkännande af Kongl. Maj:ts förslag sa vidt detsamma innehölle att en fjerdedel af lönen vore det högsta afdrag, som vid tjenstledighet finge ske, men derjemte föreslagit den ändring i Kongl. Maj:t,s förslag, att vid sjukdomsförfall det skulle på Kongl. Maj:t bero att, när bevekande omständigheter sig förete, i nåder pröfva och bestämma om löneafdraget må utgå' med något mindre belopp än en fjerdedel eller helt och hållet efter gifvas; och har Utskottets förslag i dessa delar blifvit af Rikets Ständer godkända. Då sålunda den i motionen väckta fråga redan är af Rikets Ständer vid denna riksdag pröfvad och afgjord, lärer någon Rikets Ständers åtgärd icke kunna i anledning af förevarande motion vidtagas. Stockholm den 30 Augusti 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den i Sept. 1860, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af vackt motion rörande befordringsviisendet för civile tjenstemän. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har från Höglofliga Ridderskapet och Adeln fått emottaga remiss å en af Herr Grefve von Seth, Bror, väckt motion, deruti anföres, att i en tid, då ärendena i alla embetsverk ökades och då Regeringen sjelf öfverhopades al göromål utaf mångfaldig art, måste det vara af 1« Allm. Uesv.- och Ekon.-Ctskotlets Betänkande N:o 167. största vigt att tillse, att. de civile enibetsniännen räckte till för ärendenas handläggning, helst Rikets
— 15 hvarfvet. 39 v. ra. — 16 hvarfvet. m. en knut, 7 v. m., en knut, 3 v. m., en knut, 7 v. m., en knut, 9 v. m. — 17 hvarfvet. 39 v. m. — 18 hvarfvet. 7 v. m., en knut, 7 v. ra., en knut, 3 v. ra., en knut, 3 v. m., en knut, 7 v. m., en knut, 7 v. m. vilja särskildt fästa uppmärksamheten på Iduns lämplighet för platssökande och platsutbjudande annonsorer, afvensom för alla öfrlga slags vet. 39 v. m. - 20 hvarfvet liksom 16 hvarfvet. — 21 hvarfvet. 39 v. m. — 22 hvarfvet liksom 14 hv. — 23 hvarfvet. 39 v. m 24 hvarfvet lik• som 12 hv. — 35 hvarfvet. 39 v. m. — 20 hvarfvet liksom 10 hv. — 27 28 hvarfvet likhvarfvet. 39 v. m. som 8 hv. — 29 hvarfvet. 39 v. m. 80 hvarfvet liksom G hv. — 38 hvarfvet. 17 v. m., en knut, 3 v. m., en knut, 17 v. m. — 39 hvarfvet. 39 v. m. — 40 hvarfvet. l ö v. m., en knut, 3 v. m., en knut, 3 v. m., en knut, 15 v. m. — 41 hvarfvet. 39 v. m. — 42 hvarfvet liksom 38 hv. — 43 hvarfvet 39 v. m. — 44 hvarfvet. 8 v. m., en knut, 3 v. m., en knut, 13 v. m., en knut, 3 v. m., en knut, 8 v. m. — 45 hvarfvet. 39 v. m. — 46 hvarfvet. ra., en knut, 3 v. m., en knut, 3 v.