Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I slutet af denna § har Ridderskapet och Adeln gjort ett så lydande tillägg: »egande Kommitteerne att, så länge denna Stadga, enligt Rikets Ständers beslut och Regerings-Formcn, länder till efterrättelse, årligen medelst höjning eller nedsättning jemka egendoms-värdet till närmaste möjliga inbördes likhet, dock alltid med noga iakttagande deraf, att den för hvarje län i tabellen fastställda minimi-summan icke understiges; och böra skälen till alla förändringar alltid i protokollet omständligt anföras». Då emellertid 72 §, sådan den af Utskottet föreslagits, blifvit af de tre öfriga Stånden godkänd, samt det af Ridderskapet och Adeln gjorda tillägg endast är att anse såsom ett förtydligande af redaktionen, i afseende hvarå tre Stånds beslut gälla såsom Rikets Ständers, sä lärer vid samma beslut komma att förblifva. Hevillninrjs-Ulskoltets Memorial, N:o S8. 15 g 122. Prcsle-Ståndet har beslutat, att denna §, angående Taxeringsmäns ed, bör ur Bevillnings-stadgan uteslutas. Men som de öfriga tre Stånden godkänt Utskottets förslag till samina §, lärer dervid böra förblifva. g 13 C. Vid denna g 'hade Utskottet, i Betänkandet N:o 4, föreslagit, att Skeppsombudsmannen i Stockholm och Sjömanshusens föreståndare i de öfriga städerna skulle tilläggas en ersättning, för fullgjord debitering och uppbörd, af tre procent utaf det af dem redovisade belopp. Vid pröfningen af Betänkandet har Riddershapef och Adeln beslutat, att denna ersättning skall utgå med sex procent af det redovisade beloppet; Men då de öfriga tre Stånden bifallit Utskottets förslag, lärer äfven denna fråga, hvilken icke är af bevillningsnatur, böra anses vara genom tre Stånds beslut afgjord, g 145: 2 mom.
R:mt till förbättrande af adjunkternes inom de veridsliga fakulteterna vid universitetet i Upsala lönevilkor, så att åt de sex efter tjensteälder äldste adjunkterne en årlig lön af 3,000 R:dr kunde beredas, äfvensom att det mätte tillåtas innehafvarne af de tvänne s. k. rörliga adjunkturerna att, i tur med öfriga akademi-adjunkter, avancera till högre lönegrad. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 14 November 1865. H. G. Lindgren. Af Professor Agardh: Om anslag till lön åt en Professor » Geologi vid, Lunds universitet. I Kongl. Majds nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof har den förklaring blifvit lemnad, att med afseende på de många andra vigtiga behof, som vid denna riksdag taga Statens medel i anspråk, flera af de för universitetet begärda anslag dels icke, dels endast till minskade belopp kunnat tillstyrkas. Under sådant förhållande torde universitetets representanter böra afvakta bättre tider. Dock gifves det ibland de alldeles förbigångna behofven för Lunds universitet ett, för hvilket jag har trott mig kunna våga"en vördsam hemställan till Rikets Ständer. Bland de naturhistoriska vetenskaperna finnes ingen, som för närvarande räknar flera idkare, ingen, sorn på lika kort tid af sin tillvaro såsom vetenskap lemnadt mera storartade resultat, ingen som mera ingriper pä andra vetandets områden än Geologien. Börjande med att tyda frågor om de lägre naturalstrens successiva framkomst pä jorden och om sjelfva jordens utvecklingshistoria, har den slutligen vågat framlägga fakta, som pä ett oväntadt sätt belysa sjelfva menniskoslägtets äldsta historia, som ådagalägga menniskans tillvaro och uppenbara några af hennes lefnadsförhällanden långt före de tider, då historiens urkunder vidtaga. Ingripande 110 Motioner i Presie-Slåndet 4865. N:o 48. sålunda och i sin mån belysande andra vetenskapers områden, blir den geologiska vetenskapen i dubbelt afseende af vigt för nutidens studier.
För den af Rikets Ständer vid 1856—1858 årens riksdag beslutade nybyggnad för Institutet har Styrelsen under revisionsåret inköpt tomtplats för en summa af 50,000 R:dr Runt, hvilket belopp Styrelsen å de af Rikets Ständer för sådant ändamål anslagne medel uppburit. ! - i'.!"', /'*i ■ ■ .u.lli.i::i abliin/e moa jiagohenv»! ,s'l <1 1 ;. r.t -j, .TFT ■ : <>) hrr: - r. un »löd gie omiioeivsJI »»na nobi':i'' ir": n:u 'M oni;olid »clsJJäi Statistiska tabel Ikommissionen. Redogörelsen för detta verk, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, upptager inkomster och utgifter sålunda: Debet. O O Uppbörd: \ y. Balans till år 1860: Credit. Utgifter: Tonér och arfvoden 14,000: — Till arfvoden åt tillfälliga biträden ... 5,150: 75. * det officiella statistiska trycket ... 5,813: 13. Ä bibliothekets underhållande, ljus, ved, skrifmaterialier ui. ni 2,000: — Ä hyra för embetslokal 201: 75. * anskaffande af nödige inventarier 1,292: — 28,457: 63. Solans till år 1860: Af den vid 1858 års utgång befintliga behållning, 4,146 Kalr 93 öre, inbalanseras uti 1859 års räkenskap allenast 2,827 R:dr 86 öre.
Ut: sin ofvan omförmälda motion har Herr von Koch yrkat, att denna § måtte erhålla följande lydelse: »Den, som erhållit rättighet att idka minuthandel med bränvin, får ej sälja, till köpare utmäta eller till honom utlemna för afhemtning mindre belopp än en half kanna hvarje gäng afhemtning sker.» Enär, vid det förhållande, att det föreslagna stadgandet till hufvudsaklig del innehålles i 2 och 3 §§ af nu gällande förordning, motionärens yrkande endast torde afse en, i sammanhang med hans vid 3 § väckta förslag, förändrad redaktion af 2 och 3 §§, får Utskottet, som, på sätt här nedan förmäles, ej kunnat gilla motionärens vid 3 § väckta förslag och följaktligen finner den yrkade redaktionsförändrin gen obehöflig, till ifrågavarande yrkande afstyrka bifall. Doktor Sandberg har uti sin förutnämnda motion föreslagit, alt denna § måtte utgå och författningen i Öfrigt ändras, så att någon annan minuthandel ej må tillåtas än den, sorn är förenad med utskänkning; men då rättighet till minuthandel med bränvin torde vara det lämpligaste sättet att förekomma ytterligare inrättande af de såsom vida skadligare ansedda utskänkmngsställena eller krogarne, anser Utskottet nämnda rättighet, hvilken på goda grunder blifvit, jemte rättigheten till utskänkning, i lagstiftningen införd, ej böra borttagas och hemställer fördenskull, att berörda framställning ej måtte vinna Rikets Ständers bifall. Sammans.
Till befordrande af linkulturen, hvilken ännu icke tillfredsställer Länets behof, lät Ofverste A. Anckarsvärd år 1832 på sin egendom Carlslund anställa försök med rötning af lin medelst ånga, efter Irländsk method, sådan denna beskrifves uti den af W. Wennström utgifna afhandling om linhandteringen i Irland, af hvilket försök den erfarenheten inhemtades, att methoden, ehuru lemnande tillfredsställande resultat i af - 11 seende på varans godhet, likväl blefve alltför kostsam att af enskilde användas, hvarföre Hushållningssällskapet, som af försöket erhållit del, yttrat att, om berörde method mera allmänt skulle begagnas, centralanstalter för rötning af lin borde inrättas på lämpliga ställen, dit linet antingen finge emot viss betalning inlemnas af enskilde, eller också kunde säljas. Bemälde Sällskap nedsatte derefter år 1833 en komité för att bereda framgång åt linodlingen och linets ändamålsenliga behandling till afsalu, hvilken komité afgifvit berättelse, deraf hufvudsakligen inhemtas, att, sedan tillförlitliga uppgifter erhållits angående den method, som nu sednast blifvit i Irland införd, Öfverste Anckarsvärd beslutat inrätta en dylik anstalt. Någon vidare åtgärd har dock icke följt härpå, ocb emellertid qvarstår linodlingen på sin förra låga ståndpunkt. För hampodlingen har icke något blifvit åtgjordt. Den har också icke gjort några framsteg. Länets behof af denna produkt fylles från andra Län och från ut landet. lior lihult ur en har på vissa trakter tagit favör, äfven bland allmogen, men är dock i allmänhet förbehållen öfrige samhällsklasser, helst densamma hufvudsakligen afser skönhetssirmets tillfredsställande och, såsom näringsgren, lemnar föga behållning åt sina kultivatörer. Potatesodlingen har åter tilltagit, sedan sjukligheten hos denna rotfrukt så småningom börjat upphöra. Till en utvidgad potatesodling har lättad afsättning på denna produkt till de större brännerierna i väsendtlig mån bidragit. Försök med odling af Islandspotä ter, hvilka förmenats skola motstå den gängse potatessjukdomen, hafva icke gifvit gynnsamma resultat.
Jag har, oaktadtjag dit; fingret måste bäddas en stund, och så uppoffrat tvänne timmar helt och hållet åt fort tillbaka för att söka ihop nål och arbete barnen, kommit till ett mycket bättre resultat på nytt. » Mamma, när få vi äta? » — med mitt arbete än dagen förut. Andra morgonen, så snart småttingarna » Klockan 6, lek så länge! » — » Det är så tråkigt, hvad ska vi leka? » — - » F å vi köra vaknat, äro de strax färdiga.att börja på med häst? » — » Nej, det bullrar för mycket, då arbetet igen, men nu gäller det att ej misspappa arbetar! » — » Hvad ska vi då bruka deras ifver, ty då ledsna de snart. D e få vänta tills eftermiddagen, och endast vid göra? » Så fortgår det till kl. 6, då qvällsmaten fult väder eller, då det är brådska med julserveras, och sedan lägga de två yngsta sig, klappar, göra vi något litet undantag på förmen de tre äldsta äro fortfarande gräliga och middagen. Hufvudsaken blir att vexla om med arbetena, välja sådana, som verkligen bråka ända till kl. / 9. Då, ändtligen har man fått dem alla i säng; men nu är mamma kunna användas, och ej sätta barnens tålamod Har sjelf utpinad och uttråkad och har ej lust att eller förmåga på allt för hårdt prof. vidare taga i hop med arbetet, hvilket dessmamma sjelf svårt att finna på småarbeten, så utom ej vunnit på att kastas bort och tagas hitta nog vänner och bekanta på än en än en annan sak, hvilken då genast tecknas till fram igen. » Äh, de lyckliga stadsborna, hvilka kunna skicka sina småttingar i barnminnes. Naturligtvis får ej materialet vara trädgården! Det är ej blott för de par timallt för dyrbart, ej heller monteringen taga mar, de äro der; barnen lära sig att syssla för mycken tid i anspråk, utan blir det allstilla och snällt, äfven när de äro hemma. » tid bäst att anordna sådana arbeten, der barnen sjelfva kunna utföra det mesta, så att » Ett par timmar i barnträdgården! » För de ej inbilla sig kunna gå i land med större trött att somna, har jag god tid att tänka på arbeten, än de verkligen förmå. saken och besluta, att andra dagen försöka Hl.
De betydliga nybyggnaderna oaktadt, bibehåller sig lik väl egendomsvärdet högt och hyrorna fortfara att vara stegrade; hvartill, jemte ökad lyx af boningsrum, mycket torde bidraga trädhusens, genom ersättningar af Brandförsäkrings-Verket uppmuntrade, nedrifning, derigenom sannolikt i sednare åren försvunnit boningsrum för ett större antal menniskor, än det, som bebor de 1 stället nybyggda stenhusen. Häraf har den menliga följd inträffat, att den fattigaste Folk-classen, som vanligen har sitt hem - vist i de på Malmarne belägne sämre husen af träd, emedan hyrorna der äro lägre, och icke kan utan mycken kostnad förskaffa sig beqvämare rum, sammanpackar sig i trånga boningar, så att stundom i ett enda rum finnas flere hushåll, hvilket måste förorsaka osundhet och sjukdomar, Till denna olägenhets afhjelpaude synes det nödigt vidtaga sammanverkande åtgerder för byggnadsföretags befordrande, I detta afseende har jag redan i underdånighet föreslagit införandet af en friare täflan i Byggmästareoch Murmästare-yrkets utöfning, som nu inora Hufvudstuden, med få undantag, är underkastad de allmänna Skrå-författningarnas tvång. Till ändamålets vinnande skulle otvifvelaktigt äfven bidraga, om skattefrihet under några år beviljades för nybyggnader. Såsom skadligt inverkande på Stadens sundhet, kan med skäl anmärkas uppgrundningen af Clara Sjö, de på ett och annat ställe inom broarne befintliga Rerservoirer för orenlighet, husens allt för täta sammanbyggnad och trånga gator i den inre delen af Staden inom Broarne, äfvensom Gatornas i allmänhet mindre goda beskaffenhet. Den första af dessa olägenheter skall upphöra genom den äfven i flera andra afseenden så nyttiga uppmuddring och upprensning, som i nämnde Sjö redan blifvit företagen och kommer att skyndsamt fullbordas medelst ett större Mudderverk med Ång-Maschin, som Staden nyligen inköpt.
Vid vederbörligen utlyst sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 1 mars 1857. § 1 Upplästes, justerades och underskrefs innevarande års mantals och skatteskrifnings längd. 171 § 2 Valdes fjerdingsmannen Jonas Jonsson i Österåsen och bonden Lars Larsson i Kougsta till ledamöter i taxerings committérna som sammanträder å Klösta gästgifverigård, den 12 i denna månad. § 3 Utsågs nämndemannen Nils Svensson i Häggesta, att såsom Häggenås sockens ombud och fullmägtig öfvervara gällstämman i Liths sockenstuga, rörande brobyggnaden öfver Hårkan, den 15 i denna månad. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid vederbörligen utlyst allmän sockenstämma med Häggenås församling uti dess sockenstuga d. 21 maji 1857. § 1 S.D. Upplästes, godkändes och underskrefvos kyrkooch fattigcassornas räkenskaper, för nyss förflutna året. § 2 Utsågs och befullmägtigades bonden Lars Larsson i Kougsta att, å härvarande infanteri rot-hållares vägnar inför Konungens befallningshafvande, å dess sessionsrum, thorsdagen den 2:dre instundande juli, deltaga i öfverläggningen och besluten rörande innehafvarnas, af cavalleri rotarne, yrkande, att erhålla något större bidrag, än hittills skett i förhållande till hvad till infanteri rotarna lämnas, af den gemensamma roterings-cassan, allt enligt respective landshöfdinge embetets kungörelse af den 4:de sistl. april. Samma ombud befullmägtigades ock, att deltaga i valet af ledamöter i de revisioner af beklädnads och roterings-casse directions räkenskaper, som under näst infallande 5 år komma att förrättas.
För att afhjelpa dessa olägenheter och missförhållanden föreslog derföre motionären: l:o Att Rikets Ständer måtte ingå till Kongl. Maj:t med underdånig an hållan, att, der en församling önskar förändra komministratur till pastors indelning, pastoraters delning derigenom må på allt sätt befordras och understödjas, hvarvid ock stomhemmanet såsom lönings-hemman må i delningen ingå; 2:o att, der pastorats delning ej af församling äskas, pastor må åläggas att af all sin ingående lön afstå 6 procent af 15Usta till och med 200:de tunnan och 10 procent af 20Usta tunnan och deröfver, allt i kronotionde-värde beräknadt; 3:o att detta pastorernes tillskott må ingå till en Kommitté, sammansatt till hälften af pastorer och till hälften af komministrar, under presidium af biskopen eller den konsistorii-ledamot, som hans ställe företräder, hvilken Kommitté må hafva sig anförtrodt, att efter komministraturernes och kapellpredikant-beställningarnes klassifikation, proportionsvis efter Kommitténs bestämmande fördela tillskottet föråret; 4:o att denna skyldighet, som i -andra punkten afses, väl må med gällande kraft inträda för pastor, som utnämnes efter promulgerandet af härför gällande för - 14 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 93. fattning, men att Kongl. Majit medelst Nådigt Cirkulär ville anbefalla vederbörande biskopar att vid prestmöte inom stiften söka åstadkomma frivillig öfverenskommelse mellan redan utnämnde pastorer, hvarigenom äfven de må åtaga sig det stipulerade tillskottets utgörande, eller mindre, efter hvars och ens fria medgifvande, att en löneförbättring må för komministrarne komma till stånd, innan presterskapets allmänna ställning blir ännu mera odräglig för församlingarne. 0) Herr Gethe har erinrat att de församlingar, hvilka sakna egen pastor, äro underkastade många olägenheter och en i allmänhet stjuffaderlig behandling; att komministrarne icke utan skäl lära anses temmeligen vanlottade; samt att det ej vore utan vigt om statskyrkans former bringades till öfverensstämmelse med menigheternes oftast sunda begrepp om billighet och rättvisa.
Det går, efter mitt förmenande, alldeles icke an, att inympa denna, mera än någon annan, på främmande stam. En speciel lag, sådan som denna, måste uppvexa från sin egen rot oeh utveckla sig utur de egendomliga förhållanden, som utgöra dess grund och väsende. Till dess detta sker, måste jag anse hvad hittils gällande författningar i detta afseende förskrifva med större och giltigare skäl både kunna och böra bibehållas, än förkastas eller mot fremmande stadgar och reglementen utbytas; helst som jag är öfvertygad derom, att, der i förevarande fall anspråken å ömse sidor icke utsträckas öfver den gräns, som billighet och rättvisa utstaka, det tvistiga lätt låter sig biläggas och sammanjemkas utan lagens mellankomst. Slutligen och då Utskotten, i detta betänkande, icke fästat afseende på eller gjort något undantag för de äldre konventioner, som rörande detta ärende blifvit afslutade och Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-ilsk. Betänkande, N:o 21. 29 vederbörligen stadfästade, och i kraft af hvilka överenskommelser församlingarne inom vissa stift hafva sig ålagd en vidstiäcktare förbindelse i anseende till deras prestgårdars byggande och underhållande, än som enligt allmän lag anses dem åligga, måste jag tillika härmed reservera vederbörande presterskaps härvid beroende rätt. Dylika överenskommelser äro för öfrigt, genom sedermera utfärdade Kongl, förordningar, bekräftade, serdeles genom Kongl, resolutionen på allmogens besvär den 10 Augusti 1762, som från den vanliga i lag bestämda byggnadsskyldigheten undantager de landsorter i riket, ”hvarest, efter serskildt ingångne överenskommelser, församlingarne (ill sitt presterskaps hjelp och understöd all nödig byggnad vid prestgårdarne sig åtagit.” af herr doktor Säve, herr doktor A. Nordström, herr prosten Melén, herr kontraktsprosten Söderberg och herr b klor Söderberg, hvilka instämt uti herr doktor Norströms reservation. af herr doktor Björling: ”Emot de sammansatta Utskottens ofvanstående betänkande, i afseende å de förändringar, sorn blifvit föreslagna vid pastorernas underhållnings-skyldighet af sina boställen, får jag reservera mig af följande grunder:
Ifrån Segeberg, – hvars höga kalkklippor äro det enda tecken till berg jag sett, sedan jag lemnade fäderneslandet, – är landet ända till Hamburg fult och flackt. Här dröja vi blott ett par dagar. M*** ber hälsa. Hon är en förträfflig reskamrat, helt och hållet upphöjd öfver små obeqvämligheter och räddhågor. L***, som var melankolisk i konungariket Danmark, har blifvit munter på Tysk botten. Osnabrück d. 28 Juli. Du har väl knappast kunnat föreställt dig att få bref från ett den Westphaliska fredcongressens säte. Här är detta bref emellertid påbegynt i värdshuset Zum Römischen Kayser, der jag från mitt fenster ser Rådhuset med den namnkunniga Fredssalen, hvilken vi nyss besökt. Huset är oansenligt med ett högt tak och små torn, liknande peppardosor, i hörnen, – sjelfva salen liten och ful, ännu fulare derigenom, att den gamla trädpanelningen blifvit nymålad med blå oljefärg. På väggarna i denna sal sitta porträtter af Kejsar Ferdinand III., Drottn. Christina, Kon. Ludvik XIV. och af samtelige fredsgesandterna, ibland dem Johan Oxenstjerna, Adler Salvius, Shering Rosenhane, Matthias Mylonius (sedan Björnklou), de bägge siste – Secreterare vid Svenska Legationen. I taket hänger en ofantlig ljuskrona af bleck (också blåmålad), till hvars prydnader höra hornen af en hjort, som Drottning Christina säges ha skjutit. I ett inre rum står ett skåp med påskrift; Registratur des Westphälischen Friedensschlusses. Det vore med tid och nycklar något att gräfva uti. I ett tredje rum sågos Furst-Biskopparnas porträtter, ibland dem Gustaf Gustafson af Wasaborg, den store Gustaf Adolfs naturlige son, som, ifrån 1634 till freden, var Administrator af Osnabrück. Han hade tycke af sin far. Vår tid var kort. Vi känna här ingen själ. En gammal gumma var vår ledsagerska.
Herre öfwer et Cavallerie-Regemente förordnaS, som intet til längre tid tjent wid et sädant indelt Regemente, och et lika förhällande bör observeras wid Mönster-Herres förordnande öfwer et indelt Infanterie - Regemente, och bör wid Cavalle Andra Bandet rTlro 109, 110. 866 Den s Augusts. Cavallerre. Regementen, en Edswuren frän annat ställe anskaffad Hostagare biträda wid Mönstringen utan, at någon Regements-Hofslagare derwid päkatlas, til förekommande af dest instuence i afseende pä liaison med hemortens Rusthällare eller andre wederbörande. Jag har här anfört ätskillige beswärligheter de der trycka Rust. och Rotehällare, utan ensidige afsigter, af warmaste nit för mina skattdragande Medbröder i Samfundet, och pä det sätt jag framfört detta, böra desta mina oskyldiga afsigter intet kunna misttydas. Jag är hwarken Rust - eller Rotebällare; Jag har ingen anledning til hämd öfwer nägon, ej heller riägon, som jag i den wägen skulle kunna wända mig emot, och dä jag är til de är kommen at under sökt stillhet jag föresatt nyg tolamodigt afbida min utgäng ur tiden, alla specutationer för framtiden uphöra at blifwa Rusteller Rotehällare, sä betages äfwen alla anledningar til obehörige misttankar, som ffulle et eget intereste styrt detta mitt anmälande. Jag har säledes af ren Patriotisme anfört detta, grundadt pä sakens sanna förhällande, utan at wela förfördela nägon, och om intet allt hwad här blifwit anfört är lämpeligt til hwarje särskild Landsort, sä lärer dock hwar ock en Rusteller Rotehällare ärkänna, at en ock annan omständighet honom drabbat, och at i det hela, sörballandet är sädant som upgifwit medlen til nödig rättelse utan fördom, efter min bästa öfwer - Den 9 ÄuZuftk. SN' svcrtpgelfe och fattnings begrepp.
Den kostnad, som blifvit nedlagd på dessa teckningars utförande, och den betydliga möda, som varit förenad med originalsigillens uppsökande, granskande och förklarande, samt ritningarnes kollationerande, skulle till största delen vara förgäfves använda, om icke medel till deras utgifvande kunde erhållas. Uppå dessa skäl och då ifrågavarande plancheverk erfordra en utgifningskostnad, som på långt när icke skulle kunna bestridas af Akademiens anslag för tryckningskostnader, äfven om delta icke, såsom nu är fallet, behöfde för andra ändamål användas, hemställer Akademien i underdånighet, det Eders Kongl. Majit måtte täckas i Nådig Proposition till Rikets Ständer för ofvanberörda tvänne plancheverks utgifvande begära ett anslag för en gäng af 6,000 Ridr Rimt, att ställas till Eders Kongl. Majits disposition, för att i mån af behof till det uppgifna ändamålet användas. Akademien fäster vidare Eders Kongl. Majits uppmärksamhet på behofvet af anslag för inredning af Museum och Myntkabinettet. De belopp af tillsam - 88 bil. M 7 lill Kongl. Majlis Nåd. Prop, M 1, om Statsverket 1836. mans 5,000 R:dr Banko, som vid 1841 och 1848 årens riksdagar blifvit för detta ändamål anvisade, hafva nemligen efter hand blifvit använda och fullt medlagne, så att vid 1855 års slut på detta anslag fanns en brist af 187 R:dr 40 sk. 4 r:st Banko, hvilken under innevarande år måst ytterligare ökas, så vida ej samlingarnes ordnande skolat afbrytas.