Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af denna Spannemål utgår såsom Afkortning under flera Titlar . 2,387 T:r 3o k:r. Och såsom Aflöning och underhåll för Lands, Clerecie, Gymnasiae och Scholae-Staterne, jemte Militai ven m. fl. 87,676 T:v 10 kir. ^4 T:r 8 k:r, Såsom StatsYerkets inkomst upptages återstoden att redovisa med i6,5q6 T:r 28 k:r. Tillsammans x06,661 T:r 4 k:r. Stockholm den 4 Junii 1818. Jac. Fred. Miillern. Friherre Cederström_, Jacob: Då ifrågavarande Betänkande blifvit handlagt uti den Afdelning i StatsTJtskottet, der jag varit Ledamot, anhåller jag att få meddela några 11 ppRidd. o, Ad. Prof. VII 15. I Afd. 12 178 Den 5 Junii. lysningar, i anledning af hvad Grefve Gyllenborg nyss härstädes, och Herr Tersmeden i dess särskilta tanka Utskottet i ämnet anfört. Det har af omslutet utaf Landsböckerne yppats flere betänkligheter vid verkställigheten af det Widegrenska förslaget. Man har deri upptäckt en möjlighet för uppbördsmännen att betäcka gamla årets balanee med det ingående årets uppbörd, då Räkenskapen afslutas med ultimo December, fastän uppbördsåret först den sista April går till ända. Sammanblandning af bägge årens uppbörd skall således icke blifva mycken svårighet underkastad, då deremot den nu ifrågaställa methoden, som ej är grundad på omslut af LänsRäkenskaperne, medför en controll, som ej genom den Widegrenska står att erhålla. I det nya Förslaget äro alla Kronans räntor i Columner upptagne, men i det Widegrenska — icke, och följden blir således den, att Ständerne i det ena förslaget kunna med lätthet se totala beloppet af Statens ordinaira inkomster, samt hvartill de blifvit disponerade, —• men i det andra, måste man göra serskildta utdrag, och förvandla persedlarne i penningar för att komma i tillfälle att se, hvad de för året utgjordt.
Kronobetjeningens vilkor angår, tror jag flere af dem icke hafva skäl att klaga; åtmindstone slutar jag, det fallet med Kronofogdarne måtte vara sådant, emedan vid yppande ledighet en mängd sökande finnas, och äfven betydliga accqrdergif vas för dessa sysslor. Ett missbruk har också ägt rum, att Kronobetjenters boställen blifvit till Skatte försålde, andra genom byten förändrade från goda tiil dåliga; s, dant borde för framtiden åtmindstone före: k omin as, Herr Munck af Rosenschöld: Jag utber mig härvid blott få erinra, att ett hufvud* ändamål med den af mig och flera detta Stånds Ledamöter föreslagna löneförbättring, för de deraf i behof varande Tjenstemän, just var det, att fa sådana Tjenstemän, som ifrågavarande KronoBefallningsmän, Länsmän och LandsFiscaler, att nöja sig med sina lagliga inkomster, och icke behöfva söka tift att öka dem genom uraktlåtenhet i sin tjensteutöfning. Friherre Hjerta, Lars.- I anledning af Herr Baron Staels yttrande får jag den äran nämna, latt ehuruväl Kronofogdar i allmänhet torde äga boställen, så känner jag med visshet, att på flera ställen denna löni ngslörmon saknas; och då dessa Em bets - Den a a Maj. 701 män utom all annan tjenstebefattning, äga en ganska betydlig uppbörd, så anser jag Kongl. Maj;ts och Kronans rätt ej med full säkerhet kunna påräknas, om Kronofogdar ej erhålla nödtorftiga lönin sviikor, och tror jag, att ehuru den projecterade löneförbättringen för Émb tsmän på en gång bör afgöras, så anser jag öfver frågan om Kro. nobetjeningens aflöning kunna genast beslutas. Jag skulle således för min del önska, att Betänkandet blefve till Utskottet återremitteradt. Herr LandtMarskalken förnyade sin förut gjorda erinran, att Betänkandet ej vidare kunde återremitteras, Grefve LiljencrantzFörhållandet med Kronobetjentes aflöning är i hela Ri s.et alltför olika.
S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 7, angående reglementariska föreskrifter for brån vins-bränningens utöfning, samt om hvad vid försäljning af bränvin och beskattningen derå iagttagas bör. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 90, i anledning af väckt fråga om upphörande af de så kallade portpenningar vid Christianstad, m. m. S. D. Vid förnyad föredragning afslogs en från Högvördige Preste-Ståndet, genom utdrag af dess Protocoll för den 18 sistlidne November N:o 426, till Med-Stånden aflåten inbjudning att biträda det beslut, som förstnämnde Riks-Slånd fattat, angående ett tillägg vid 4:^e punkten af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 221, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 92. Prot. Från Högvörd. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande Utlåtanden och Betänkanden, sedan den 28 sisth November å bordet hvilande: N:o 157, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 113, i anledning af så val Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, med förslag till förändrade stadganden, rörande bysältning, som ockserskilde i detta ämne väckta motioner. Bifölls. N:o 158, i anledning af återremiss å Utskottets Betänkande N:o 117, öfver väckt motion, angående vilkorliga utmätnings-resolutioner. Ståndet, som bifallit Betänkandet N:o 117, lade Utlåtandet N.o 158 till bandi ingarne. i N:o 159, i anledning af väckt motion om ett lagstadgande, som berättigar fordrings-egare att bos Konungens Befallningsbafvande erhålla så kallade promotorial i lagsökuings-mål.
A andra sidan röjes omisskänneligt, att den finansiela krisen år 1857, sämre skördar af än det ena än det andra bland vissa läns hufvudsakliga sädesslag med deraf vållad prisstegring, allmännast under åren 1856 och 1857, mer och mindre utbredda och dödande farsoter (Rödsot, Hjernfebrar, Cholera, Skarlakansfeber) m. m. tidtals och delvis motverkat förutnämnda för folkmängdstillväxten gynnsamma förhållanden, och då de hämmande inflytelserna under året 1857 varit starkast och mest utbredda öfver riket, framstår ock detta år i jemförelse med de öfriga såsom en ofördelaktig motsats. De nästföljande åren från och med 1858 hafva dock i stigande proportion rikligen ersatt 1857 års ringa förkofran och synas gifva en grundad förhoppning, att, derest de stora utländska lån, som anlitats för tillgodogörandet af vårt lands egna hjelpkällor, till sådant ändamål klokt användas, derigenom skall kunna beredas ett allt större oberoende af de hämmande inflytelser, för hvilka vår folkmängdstillväxt hittills alltid visat sig så känslig, att en årlig folkökning af 1 *t>o procent förr aldrig förekommit i Sverige, och att en dylik tillväxt öfverstigande 1 procent blott en gång undantagsvis oafbrutet fortgått under sex år. Då vi framför något annat land äga fördelen att kunna följa vår folkmängdstillväxt från mer än ett sekel tillbaka, så har jag i detta hänseende lemnat en öfversigt i tabellen Litt. A. här ofvan (sid. 4).
A. vid Publika hus i Stockholm Reseoch under sökning sko stnader, anslaget till Reservationer, till Revisionens protokoll anmälde, — å riksstats-anslagen, bilagan litt. C. vid Reserverade behållningar å hufvudtit larne Restantier , Bilagan litt. F. vid Revision, tiden för nästa Riksgälds-kontoret, liqvid med — tillgodoförda besparingar Riksgälds-verkets fond Bilagan litt. F. vid Rikshufoudboken, sammandrag öfver alla deri ingående medel, bilagan litt. A. vid » 5. Riksmuseum, Naturhistoriska » 189. I — 374 — Revisions-berättelsen. jRiksstatens fjerde liufvudtitels anslag sid. 59—77. Bilagorna litt. H, I, K, L, M och N. vid » 59, 60, 67, 77. bil. litt. H. vid » 59. — utgifter. Bilagorna litt. C. och E. vid » 5. Roteringskassa, Jemtlands » 77—78. Räkenskaper, icke granskade i Kongl. Kammar-rätten » 269. — statsverkets, formulär till » 4—5. Räntekammarens hufvudbok » 4. Rönnowska testamentsfonden » 198. Sala elementarläroverks räkenskap » 231. Salpeterfonden » 81—83. Bilagan litt. H. vid » 59. Salpeter-för säljning s-medlen )> 67—68. Sammandrag öfver alla i 1859 års rilcsliufoudbokingående medel, bilagan litt. A. vid » 5. de af Krig s-kollegium under år 1859 bestridda utgifter Bilagorna litt. L, M och N vid » 77. Seraf meror dens-gillet » 196—198. Serafmer-lazarevtet » 199—200. Sifferuppgifterna, ansvarigheten för » 270. Silfver-utmyntningen » 29—30. Sjöfartsfond, Sveriges enskilda » 58—59. Sjöförsvaret, anslagen till » 90—91.
Men jag vill icke vidare upptaga den orimliga förutsättningen; ty jag anser först ett beslut att årligen indraga baneovinsten i sedlar, som förstördes, under våra förhållanden otänkbart, och sedan, om äfven detta otänkbara inträffade under en fri vexling, då silfver kan gå i rörelsen jemte bancosedeln och äfven den solida enskilda crediten i nödfall mellankomma, det vara temligen likgiltigt, helst det vore åtminstone besynnerligt, om icke då Sveriges credit och handel skulle kunna skaffa sig utväg i silfver eller creditpapper för en sådan brist, sorn den ifrågavarande. Den välde Gr:n har ytterligare anfört, att Konungen enligt grundlagen redan äger all den andel i lagstiftningen för Banken, som bör honom tillkomma, och talaren har härvid hänvisat till i6 §■ lleg.F., såsom tillräcklig. Den är visserligen ganska vacker denna 16 §., särdeles i afseende på de satser, som der angifvas; men den är svår att tillämpa i detta fall, och jag hemställer, huru det skulle tillgå. Skulle Konungamagten vid hvarje beslut, som Pi. St. i sin suveränitet vidtoge och Konungen fann olämpligt, protestera och säga, att det stör enskilda personers ägande-rätt och välfärd? Jag hemställer tili hvilka collisioner utöfvandet af en sådan protestationsrätt skulle kunna föra, och får återkalla i minnet, hvarthän beslut, grundade på en likartad §. i i8i4 års Franska Charta, fört en annan Konuugamagt. Då är det väl icke endast lämpligare, utan en pligt, att bestämdt uttrycka den andel, hvardera Statsmagten äger i lagstiftningen. Uti en §., som varit ämnad att införas i den föreslagna banklagen, angående förskott å bevillningen, har den värde Gr:n sett en motsats mot 72 §. i dess nya redaetion, der det heter, att Banken skall för alltid vara skiljd från Statsverket; och han har ansett detta såsom ett prof på faran af en magt, som man redan från början ville på sådant sätt använda.
Och så var det med allting; – talade de om en bok, en författare, hette det: “Det vet jag ingenting om, jag har aldrig läst honom;“ om politik, historia eller dylikt – Brandt sprang i sina samtal från det ena till det andra och rörde vid allt – var det på samma sätt: “Det har jag ingen mening om, sådant har jag aldrig befattat mig med.“ Det var detta halstarriga, hånfullt stolta framhärdande i att alltid vilja förblifva Cécile Dupont, den franska bonnen, utan att göra ens det minsta försök på att vara fru Cécile Brandt – en fin fru och lik alla andra bildade fruar – hvilket ständigt förödmjukade och irriterade Alice. Men nu underkastade hon sig icke längre som förr detta tryckande obehag som någonting oundvikligt och nödvändigt; hon sökte icke längre blott med sitt eget konventionelt korrekta uppförande betäcka och öfverskyla modrens, – hon ville tvinga henne ur denna kyligt egensinniga indifferens, hvari hon under skydd af sin ännu ungdomliga skönhet förskansat sig; hon ville, att nu, då hennes mor var fyrti år, hon – åtminstone till det yttre – skulle vara en sådan mor, som alla andra flickors mödrar voro. Hon liksom blygdes för denna ungdomliga moder med den yppiga barmen och det smärta lifvet, med de alltid lika klara ögonen under de pikanta, finpenslade brynen, det enda “falska“ i hennes skönhet, och det så öppet och påtagligt “falskt“, att man knapt kunde kalla det så. Hon ville ha en mamma med gråsprängdt hår och höghalsade klädningar. Inte för det hon var afundsjuk på modren – nej, men allt detta stötte hennes utbildade känsla för det passande och brukliga. Ibland vid en gest eller ett ord af modren kunde hon plötsligt komma ihåg holländarens ironiskt respektfulla “Betänk, hon är nu fyrti år!“ och hennes stolthet vred sig, då hon tänkte på det. När der nu kom främmande till Vårnäs, gick icke Alice, som förr, blott med en allvarsam, liksom förnärmad, helsning förbi dem och upp på sitt rum eller ut i skog och mark. Hon satt nu ständigt med sitt handarbete bredvid modren på verandan eller i salongen, – lika elegant, om än icke så dristigt originelt klädd och mera underhållande.
Den enskilda medborgaren vare dock tillåtet, att, då ”behöflighetcn af nalional-representationens ombildning allmäniigen och klart är insedd”, samt ”både Regering och folk otvifvelaktigt nitälska derför, att den vigtiga reformfrågan icke må falla, utan bringas till önskligt slut,” för sin ringa del äfven instämma deri, under varmaste Önskningar, att, genom denna lifsfrågas slutliga afgöuinde, ett älskadt Fäderneslands frihet och sällhet måtte lyckligen befästas. Stockholm den 15 November 1847. C. L. Landin. J. N. Söllscher. Bilagor till R. St. Justitie-ombudsmcins Embetsberättelse den i5 November tS/py. Ank. den 25 September 1847. Till Rikets Ständers Justitie-ombudsman. Enligt hvad en till Kongl. Bergskollegium afbiten skrifvelse af den 4 uti innevarande månad innehåller, har Hr Justilie-ombudsmannens uppmärksamhet blifvit fästad derå, att, ehuru 1845 års Riksdagsbeslut uti 81 §, jemte kallelsen till lagtima Riksdag i Stockholm den 15 November detta är, tillika innefattar föreskrift derom, alt valen lill Riksdagsmän, der sådane val äga rum, i allmänhet borde under loppet af näslförulgående Augusti månad i laglig ordning verkställas; så utvisade likväl Kongl. Bergskollegii den 31 i förra månaden utfärdade kungörelse om Bruksoch Bergverksägarnes sammanträden för utväljande af fullmäktige tili Borgare-Ståndet, alt desse valförrättningar då blifvit lili den 30 innevarande September utsatte.
I anledning häraf har Skepparen hos mig fört klagan, hvaröfver jag funnit nödigt att höra ej mindre Magistraten i Westervik, än K. Bfhde i Calmar län, samt derefter till Adv.- fiskalsembetet i Kongl, (löta Hofrätt öfverlemnat att föra talan l:o emot Magistraten derföre, att behörig undersökning om tillgång hos Skepparen till böternas erläggande icke föregått Magistratens den 17 Febr. 1844 fattade beslut om förvandlingsstraffets verkställande, enär sådan undersökning först i följd af K. Bfhdes den 29 Juli 1847 meddelade förordnande ägt rum, hvarigenom Skepparen tillskyndats otillbörligt lidande i så måtto, att han förgäfves varit häktad och från Westervik afförd till Calmar, derifrån han, af K. Bfhde försatt på fri fot, måst på egen bekostnad fortskaffa sig hem, äfvensom onödig kostnad i fångforsling och förplägning Kongl Majit och Kronan förorsakats; derjemte och då det ej kunde anses vara med full visshet utredt, huruvida Skepparen före sin första afsändning i Mars 1844 hos Magistraten anmält den till Kongl. Majit ingifna nådeansökan, helst sådan uppgift icke förekommit förr, än i Skepparens påminnelser öfver Magistratens förklaring, samt han för uppgiften icke åberopat något bevis, jag ansett Magistratens yttrande deröfver vara erforderligt samt Skepparen höra lemnäs tillfälle att uppgiften bestyrka, då, i händelse fel funnes hafva förelupit, sådant äfven borde Magistraten till last räknas — samt 2:o emot K. Bfhde i Calmar län, med anmärkning, att K. Bfhde, utan förfrågan hos Kongl. Fångvårds-styrelsen, bordt hafva sig bekant, huruvida så beskaffad korrektionsoch arbetsinrättning som den, hvartill klaganden var dömd, då fanns i Carlskrona att tillgå, och att derest han icke blifvit dit försänd, utan K.
Denna innehåller nemi. den försäkran att »K.M:s oallåtliga bemödande varit och städse skall blifva att från de förenade rikena afhålla krigets vådor och olyckor,» en försäkran, som kan ingifva förhoppning att landets uppoffringar icke skola blifva allt för stora. Denna försäkran, dessa ord, skola säkerligen med glädje af det stora flertalet helsås. Visserligen har under sistförflutna år åtskilligt synts antyda att det gamla vikingablodet ännu sjuder varmt i Svenska ådror. Med visshet kan dock antagas att Sverge fullt vet att uppskatta och värdera fredens välgerningar. Krig 314 Den 24 November. är alltid en olycka, och detta mest för ett land, hvilket, såsom Sverge, endast eger inskränkta tillgångar och dertill är stadt uti rastlös utveckling af sina inre krafter, af sin industri, en utveckling, som naturligtvis måste hämmas, då genom kriget en betydlig del af de kapitaler och den arbetskraft, den behöfver, drages ifrån densamma, — att icke tala om den osäkerhet i handel och vandel, krigstillståndet medförer. Lika säkert som det är att Sverge, der dess ära, dess intressen, de inres, så ock statens och dess heder — ära, intressen och heder, sanna väl pröfvade och väl betänkta — trängande kräfva det, icke skall sky några offer lör dessas försvar, lika säkert är det derföre ock att den Regering, som — der sådana pligter icke mana — vet att — icke klenmodigt — men med fast och klarsynt försigtighet bevara freden och skydda landets lugna inre utveckling, skall uppbäras och stödjas af folkets bifall och tacksamhet. Frih. Gripenstedt, Johan August: Innan jag utlåter mig öfver den siste värde talarens anförande, ber jag att få yttra några ord, med anledning af hvad i gårdagens plenum här på detta rum förekom. Man har nemi. vid detta tillfälle uttalat en förebråelse rnot regeringen, att den skulle hafva försummat att vårda landets försvarsmedel på ett sätt, som kunde tillfredsställa tidens fordringar, och att den således genom blottställandet al rikets säkerhet icke iakttagit dess sannskyldiga väl.
Fattighus är för närvarande obegagnad, men skulle med lätthet kunna användas för en arbetsinrättning, hvaraf Staden med sina många tiggare och sysslolösa personer vore i stort behof. Uti affordradt underdånigt utlåtande rörande Fattigvården, har jag vågat fästa Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på nödvändigheten häraf, och med något tillskott å Statens sida skall en så beskaffad nyttig inrättning utan svårighet kunna tillvägabringas. Inga prohibitiva Författningar finnas till förmån för Staden. Wexiö Lands-Cancellie den io Augusti 1833. Carl Mörner. J\T. J. Lång. C. G. Lecuider. Stad Medel-afkaslning sedan utsädet är afdrasret. Utsäde af Undeiliållnc Kreatur. Uppskattadt Värde Qvarnar, Fabriker m. m Summa. Efter lista Art, Bevillning efter i83o Års Förordning. Säteri-Rusthåll Rå- och Rörs-Hemman Frälse-Hemman Frälse-Skatte-Hemman Krono-Ilemnian Erono-Rusthåll Krono-Augments-Hemman Krono-Skalte-Hemman Krono-S k atte-Rust håll Krono-Skatte-Augments-Hemman Mili t iae—Bos tallen Civile Boställen Ecclesiastique Boställen Gymnasii och Schola-Hemman, Skatte Dito Krono Hospitals och Barnhus-Hemman, Skatte Dito Krono Krigsmanshus-Hemman Skatte Dito Krono Skattlagde bebygde Torp, Utjordar, Urfjellar m. Lägenheter, utan mantal, som ej tinder nås Hemmans ränta äro inbegripne, Frälse Dito Skatte Dito Krono Dito obebygde Oskattlagde, Bebygde dito, deraf Ryttareoc Soldate-Torp 1,548 st. Krono-Torp med Frihets-ir .
Sedan Ståndet funnit nödigt att utse ytterligare Fyra Suppleanter i Förstärkta Siats-Utskottet för att vid inträlTande förfall för förut valde Ledamöter eller Suppleanter der inträda, företogs nu val i berörde hänseende; och befunnos, efter valsedlarnes öppnande och rösternas summering, till Suppleanter af Preste-Ståndet i Förstärkta Stats-Utskotlet vara utsedde: Kontrakts-prosten Almqvist, Kontrakts-prosten Runstén, Prosten Traneus, och Riks-archivarien Aordström. S. D. Remitterades till Lag-Utskottlet Kongl. Maj:ts denne dag meddelade nådiga Proposition till Rikets Ständer, med förslag till Grufve-stadga, S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts nedannämnde, Rikets Ständer denna dag meddelade, nådiga, Propositioner: 1:0, i fråga om allmänt stadgande, huru förhållas bör med en för obotlig ansedd sinnessvag, larn eller blind, tjenstemans skiljande från ordinarie beställning, tillika med ett i anledning deraf inom Ståndet afgifvet yttrande; 2:o, i anledning af Bergsfogdarnes underdåniga ansökning om ersättning för förlorade löneinkomster; 3:o, om anvisande af anslag för Svenska naturalsters samt industrioch konstpro dukters öfversändande till 1855 års exposition i Paris. 4:o, angående jordafsöndring från Carlbergs kungsgård, till utvidgande af Stockholms stads nya kyrkogård samt plats för ett dödgräfvare-boställe derstädes; • 5:o, angående jordafsöndring från Eskilstuna Kungsladugård, till utvidgande af Eskilstuna, Kloster och Fors’s församlingars begrafningsplats; äfvensom Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse af den 11 innevarande månad till Rikets Ständer, angående de i följd af provinsen Jemtlands omrotering vidtagna åtgärder till slutligt ordnande af försvarsverket inom nämnde landskap.
J\s 12, innehållande förslag till ändring i 28 § R.F.; och JY2 24, i ani. af ett Stånds återremiss af Mern. JV5 13, innehållande förslag till ändring af 52 § R.F. och 24 § R.O. Föredrogs Konst.UtsIcs d. 26 dennes på bordet lagda Mern. J\s 25, i ani. af ett Stånds återremiss af Mein. JVs 15, innehållande förslag till ändring af 39 § R.O. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag anhåller att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förra beslut, hvilket icke innehåller annat, än en förnyelse af hvad Ståndet vid flera riksdagar efter hvarandra beslutit. Uppå härefter framstäld propos. beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sin förut i ämnet yttrade mening, lägga förevande Mern. till handlingarne. Föredrogos och lades till handlingarne Konst.Utsk:s nedannämnde d. 26 dennes på bordet lagda Mern.: JVs 26, i ani. af ett Slånds återremiss af Mein. JVs 16, i fråga om förslag till ändring af 69 § R.F.; JY2 27, i ani. af ett Stånds återremiss af Mern. J\s 17, innefattande förslag till ändring i 14 § R.O.; och JVs 28, i ani. af 2 Stånds åtterremiss af Mern. J\2 18, innehållande förslag till tillägg vid 46 § R.O., äfvensom, i sammanhang dermed, till ändring af åtskilliga §§ i R.O. och R.F. Vid föredragning af Konst.Utsk:s d. 26 dennes på bordet lagda Mern. JV2 29, med voteringsproposir, rör:de Utsk:s uti Mein. JYs 9 afgifna förslag till ändring af 68 § R.O., blefvo ifrågavide voteringsproposir af R. o. Ad. godkände.
På detta beslut grundar sig således Re. gementets rätt att erhålla Cassern; och ehuru Utskottet erkänner nödvändigheten deraf att in. skränka elier indraga alla af verkligt och skyndande behof icke påkallade anslag, anser dock Utskottet, det icke mindre rigtigtatt orubbadt t sin kraft bibehålla Rrksens-Ständers engång fat. tade beslut, och upfylla gifne försäkringar. Enär Utskottet tillstyrkt de förbehålls fästande vid an. slagets fortfarande, likväl endast till nästa Riks. dag, att Kongl-Maj:t matte i nåder anbefalla den möjligaste hushållning vid byggnadens fortsättning, så att nytta och varagtighet, men ej pragt afses, och sådane anstalter vidtagas, hvarigenom Regementet må med det bestådda anslaget blifva till nästa Riksdag försedt med tillräckliga Casser. k er, tror Utskottet sig hafva ådalagdt, att uppmärksamhet blifvit lemnad åt det förhål» St at s - U ts kot tets B e tä n k ii nd e n> 143 lande sorn gifvit anledning till den tanka att den strängaste Lushållning vid byggnads ansia* gets användande hittills ej b'ifvit iagttagen, men TJt skottet har ej ansett lämpligt att uti närmare detailler för anslagets användande hädanefter ingå, utan hvilar trygdt vid den förhoppning, att Kongl. Maj:t täckes så låta förordna, att det till nästa Riksdag utgående anslags beloppet varder tillräckligt till anskaffande af nö ige Cassern byggnader för Andra Lif Gardes Regementet, dertill Stockholms Stad icke synes hafva någon förbindelse att vidkännas kostnader, då Staden erlägger eontant Inqvartering till hela Garnzonen; förekommande det Utskottet för öfrigt, som den tidpunct vore ganska aflägsen då, 1 följd af ett förätldradt Försvars system, Byggnaderne för Militair etablisementer i Stockholm skulle kunna blifva öfverflödige och säkert icke så nära vår tid, att redan började byggnader måga af sådan orsak inställas. 11:0