Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna nådiga framställning bar Utskottet tagit i öfvervägande och får, med afseende å de till stöd för densamma andragna skäl, tillstyrka, att den äskade tillökningen af 8,028 Ridr i nuvarande anslag för allmänna barnbördshuset må beviljas, med vilkor att, på sätt Kongl. Majit begärt, fri bostad upplåtes för en amanuens och minst åtta på en gång derstädes tjenstgörande medicine studerande. 85:o. Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet fått emottaga eli memorial (N:o 153), inom bemälda Riks-Stånd afgifvet utaf Herr Cederschiöld, F. A., som deruti bland annat anfört, hurusom liden nu syntes vara inne att så ordna barnmorskc-undervisningen i riket, alt densamma erhölle sin naturliga utveckling och att dess verksamhet icke af en eller annan anledning måtte inskränkas eller afstadna. De brister, som, enligt motionärens förmenande, hufvudsakligen vidlåda denna undervisning och derföre nödvändigt måste afhjelpas, vore, beträffande försl läroanstalten i Göteborg, att för liten lön funnes anslagen åt barnmorskeläraren. För den nuvarande ringa lönen kunde svårligen erhållas en lärare, som uteslutande egnade sig åt denna befattning eller någon längre tid bibehölle densamma, hvarföre man ock nödgats tillgripa en utväg, som i längden icke syntes förenlig med läroverkets sanna fördel, nemligen att tillåta läraren, jemte denna sin befallning, äfven innehafva annan ordinarie tjenst. Sålunda vore den nuvarande barnmorske-läraren i Göteborg tillika Bataljonsläkare vid Göta Artilleri-regemente. Medgåfves alt undervisningen hittills icke synts hafva lidit af delta oegentliga förhållande, linge delta hell säkert endast tillskrifvas den nuvarande innehafvarens af denna plats ovanliga arbetsförmåga och sällsporda intresse för så vidt skiljda sysselsättningar. Emellertid kunde han, naturligtvis i sin egenskap af bataljonsläkare, när sorn helst kommenderas ifrån sin nuvarande station, då läroverket blefve beröfvadt sin lärare.
Orsaken, hvarföre jag icke kan biträda Utskts förevar, tillstyrkande, ligger likväl, på sätt jag redan yttrat, mindre uti anslagets föremål och belopp, än uti det vådliga prejudicat, som jag finner vara förenadt med ett öfverlåtande åt Styrelsen af en fri dispositionsrätt elfver statsanslagen, utan inskränkning inom föremålen för hufvudtitlarna, en dispositionsrätt, destomera äfventyrlig för Svenska folkets rättighet att sig beskatta, sorn, enligt den grundsats man i afseende på förslagsanslagen synes vid denna riksdag vilja genomdrifva, Regeringen icke skulle behöfva hos Representationen anmäla statsbehofven, utan endast genom anvisningar å dessa anslag kunna erhålla alla de tillgångar hon önskade. 64 § Reg.F. innehåller dock uttryckligen, att såväl Rikets ordinarie statsmedel och inkomster, som hvad under namn af extraordinarie utlagor eller bevillningar till statsverket af R. St. anslås, skola vara under Konungens disposition, att till de af R. St. pröfvade behof och efter den upprättade staten anordnas. Nu är staten redan upprättad och fastställd; men dermed måste icke öfverensstämma, att medel, anslagna till Utgifter under 8:de hufvudtiteln, af Regeringen användas till föremål, som tillhöra den 3:dje eller 4;deHet är ur denna synpunkt betraktadt, sorn jag finner Stats"Utsk:s nu sednast framställda förslag oantagligt och grundlagsstridig!. Jag fortfar således att tillstyrka bifall till Utsk:s förra utlåt, i detta ämne. Frih. Åkerhjelm: Såsom jag fattat StatsTJtskts hemställan och denna frågas verkliga karakter, har jag trott mig finna, att här vore fråga 6m, icke att öfverlemna åt K. M. rättighet att af hvilken hufvudtitel som helst använda medel till hvilket föremål som helst och att ett motsatt förhållande innefattade en misstydning af Konungens rättigheter, utan att R. St. skulle till K.
Ärligen insändas Attest öfver beloppet af Säd och af medel till Ständernes Fullmägiige i BiksgäldsConfoiret, för att öfverlemnas till Riksens Högloff„ Ständers Herrar RevisorerByggnaderrt® få. inre' das till lätt beräknelig (cubik) form Deltagandet är frivilligt, men en gång gjordt', står fast vid Hemmanet, (såsom vid Sockne-Magasin) för beständigt, orubfceligt genom Arf, Köp» £ tat* - U ts k o 11 e ts Betan kändt: n. Coricoufser ni. m. med förmåns-rätt sorn Krono, medel efter l ga stadganden åtföljer. 5 §■ Förråd för Handeln böra äfven vara localx (i Skåne, Vestergötland, som må upphöra eller utvidgas framdeles), men uppkomma genom Beläning emot Spannrnåls-pant. Detta erfordras egentligen derföre, att rörelse-medel rnå kunna representera denna vara, det vill säga derpå utställas, om rörelsen sådant brafver, handeln dermed biträdas, hvarigenom dess verksamhet ökas, en större Concuranee emellan köpare uppkommer da Säden genom skördens öfverskott annars skulle falla i vanpris samt till följe deraf vanvårdas och brista då behofvet påkommer. Denna Belåning rätt skall sätta den mindre bemedlade, men mera Speculativa Köpmannen och Säd-productnten i tillstånd concourera på Spannmåls-marknaden, hindra sammansättningar af rika Köpmän till priserrtes nedsättande aå Allmogen förer frukterna af en ymnog skörd till Torgs; tillfället att belåna Spannmi l i sådane Orter, skall lätta afsättningen, jemna priserne och .bereda en okonstlad liligång uppå varan, hvilket allt utgör kärnan af den inre rörelsen, utgör lifvet i den större handeln, som ej hvilar på en oskälig vinst i smått utan på en skälig vinst i stoft. — Exempel härpå hos oss är Jernbelåningen, som bevarat Jern - 542 Stats-Utskottets Betänkanden. handteringen nnder de svåraste tider, hvilka hon annars svårligen kunnat öfverlefva.
Vid Lugnås och Kinnekulle i Kinne härad, Timmersdala i Wadsbo härad, Mösseberg i Wilske härad samt Hunneoch Halleberg i Åse härad lemna stenbrotten tillfälle till biförtjenst. Vid Lugnås brytas årligen omkring 800 qvarnstenar och vid Timmersdahla 2,000 slipstenar, som afyttras till flere till och med aflägsna delar af riket, och vid Kinnekulle verkställes stenhuggning 30 tili hamnbyggnader, trappor, brunnskar och skorstenar m. m. till circa 50,000 R:drs värde, men på de öfriga ställena brytes hufvudsakligen endast kalksten, som dels bränd och dels obränd säljes till större delen i angränsande orter af detta län, men äfven till Elfsborgs län och Wermland. Fisket är en vigtig näringsgren endast för inbyggarne på Thorsö och Kållandsö i Wenern, men är äfven temligen lönande i Wettern, Ymsen och Hornborga sjön. Öfrige sjöar och vattendrag i länet äro deremot föga fiskrike. På skogsbyggden, der jordbruket, är mera inskränkt, idkar allmogen åtskilliga binäringar, bland hvilka kolning, beckoch tjärbränning samt slöjdning äro de hufvudsakligaste. Särdeles i Slättängs och en del af Dimbo tingslag af Wartofta härad tillverkas en mängd åkeroch körredskap samt laggkärl och andra husgeråd till afsalu åt slällboerne. Landthandeln inskränker sig i allmänhet till afsättning af egne produkter dels å torgdagarne i städerne, hvarest tillförseln och afsättningen är mångdubbelt större nu, än för 12 å 15 år tillbaka, och åtminstone vissa årstider i Lidköping så stor som förr vid marknadstillfällen, dels ock å de i länet nu tillåtne 25 stadsoch 18 landtmarknader. Sjöfart idkas af landtmännen med 41 fartyg af tillsammans 769 lästers drägtighet.
N:o 4°, om ett statsanslags beviljande till bevarandet af den del af Svenska folkets historiska minnen, som förvaras uti det s. k. Riksarchivet, vågar jag föreslå, att R. H. St. ville bevilja ett anslag, till så stort belopp, som efter af StatsUtsk. af vederbör. embetsmyndigheter inhemtade upplysningar kan finnas nödigt , för inredande af någon passande local uti någon af Statens byggnader, för att derstädes ordna och förvara den del al Svenska folkets historiska minnen, hvilken utgöres af den s. k. Riksarsenalen eller Lifrustkarnmaren. Af en på Krigs-collegii beslut af den i Juni 18i8 utaf Hrr Wall och Kruskopf företagen inventering af samma Riksar serial eller Lifrustkammare och af samma inventering i tidningen Dagk Allehanda för den 8 April i83g intagen barbos bifogad beskrifning och transsumt finner man, att samma rikslillhörighet, då denna inventering företogs, icke befanns i det skick, man synes kunna hafva ratt att fordra: i:o saknades flera densamma tillhörande saker af högt både historiskt och pecuniärt värde; 2:0 voro andra bristfälliga; 3:o var det hela utan all ordning inkastadt på några rum å K. slottet Ulriksdal, hvarest denna Lifrustkammares tillhöriglieter icke blott ej kunde såsom tillförene förevisas allmänheten , utan hvarest man icke en gång kunde vara säker på, att de ej vidare förskingrades. Jaganhåller derföre, att, sedan H. StatsUtsk. af vederbör, embetsmyndigheter inhemtat i hvad skick ofvannämnda Riksarsenal eller Lifrustkammare sig för närvar, befinner, "det måtte R. St. derom underrätta, samt tillika om hvilka åtgärder det anser nödiga att vidtaga för samma Riksarsenal eller Lifrustkammare tillhöriga dyrbarheters förvarande och ordnande, på det, om något statsanslag dertill skulle anses behöfligt och Utsk. till R. St:s Den 5 Maj f. m. 20 t R. St. inkommer med förslag och tillstyrkan till ett sådant beviljande, R. St. må sjelfve kunna inse och pröfva behofvet deraf.
Efter att hafva sökt utveckla hurusom den ursprungliga näringsfriheten inom landet efter hand genom särskilda privilegier och stadganden blifvit begränsad, har Herr Murén andragit, att det blifvit mer och mer erkändt, att våra handelsförhållanden till främmande stater borde gifvas den största möjliga utsträckning, hvilket visades deraf, att regeringen icke sparat medel för att betinga landets undersåter fri handel och sjöfart på andra länder; men att ett klart begrepp om nyttan och rättvisan af full frihet för vår inre handel och industri icke ännu gjort sig gällande, syntes af stadgandena i Handelssamt Handtverksoch FabriksOrdningarne, i hvilka författningar, ehuru genom desamma gränserna för arbetets frihet visserligen blifvit utvidgade, åtskilliga industrien hämmande inskränkningar dock qvarstode. Att dessa, all rättsgrund saknande inskränkningar förefunnes i omförmalda författningar, kunde endast förklaras deraf, att missförstådda intressen förmått göra sig gällande vid desammas utfärdande. Sådana inskränkningar vore, hvad handtverkerierna angår, bland andra dels den, att en familjefader väl är berättigad att med hustrus och barns, men ej med tjenstehjons biträde till afsalu förfärdiga de allra nödvändigaste artiklar, dels ock förbudet för två eiler flera, hvar för sig till handtverks-arbete berättigade personer, att gemensamt utöfva sin handtering, med mindre någon af dem underkastat sig de för olika yrken temligen godtyckligt utstakade, skiljaktiga vilkor för arbetets fria utöfning. Annu mera påfallande vore dock de inskränkningar, som röra handelsfriheten, och deribland i synnerhet stadgandena i Kongl. Kommers-kollcgii Kungörelse den 22 Februari 1847 samt 6 § 1 mom. Ilandels-Ordningen. Under 8 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vtskollels Betänkande N:o 99. rubrikerne: Nipperhandel, Klädmäkleri, Mångleri samt Tobaks-handel och Nålstolskram uppräknades i berörda Kungörelse något öfver 100 olika varuslag, hörande till berörda handelsgrenar. I denna mångfald af varor läge visserligen ett slags frihet, men i specifikationen också en inskränkning, som vore onödig och lagstiftningen föga värdig.
Ehuru Lag-Utslcottets Betänkande N:o 35. 89 Ehuru jag, af förut angifna orsak, icke medhinner här anteckna min enskilda mening i de öfriga delar, samt rörande dc siirsftiltia .§,§ och bestämmelser, i afseende å hvilka jag varit af annan åsigt, än Utskottets pluralitet; torde mig dock tillåtas anmärka följande: 1 Kap. I händelse, mot hvad jag ofvan föreslagit, bestämmelser om de ämnen, som i detta kapitel afses, skola i sjelfva strafflagen intöras; måste först afgöras, huruvida de brottsliges egenskap af ineller utländningar bör afses, eller om icke, såsom, i öfverensstämmelse med 21—25 §§ 10 Kap. Rättegångs-Balken och flera författningar, här i riket hittills kunnat i allmänhet antagas, rörande hvarje brott bör dömas efter den lag, som gällde, då och der brottet föröfvades, d. v. s. huruvida, i detta afseende, hufvudsakligen bör gälla territorialoch icke personal-principen. Till stöd härför kan jag åberopa ej blott hvad i Utskottets motivering för ett tillägg till 1 § ai detta Kap. här ofvan förut anförts ur Högsta Domstolens protokoll för den 6 December 1839, då granskningen af motsvarande § i Lagkomitéens förslag af den 19 December 1833 afslutades (se Utskottets motiver sid. 16), utan ock följande, i samma protokoll derefter intagna, stycken, som i det officiclt tryckta exemplaret af protokollet sidd. 5, 6 och 7, finnas så lydande: “Det synes vara betänkligt att, på sätt i 1 § föreslås, göra svensk raan “ansvarig efter Sveriges lag och vid svensk Domstol för alla de brott, han utri“kes föröfvat. Rättvisligen anses han så för utrikes begångna brott, antingen “omedelbarligen mot Svenska Staten, eller emot medborgare, som i och för Stadens angelägenheter måste uppehålla sig utrikes, och således icke frivilligt af“sagt sig skydd af fäderneslandets lag.
Det sednare ställerCapitalisten i nöd vändighet att i jord eller varor förvandla sitt capital; det förra tvingar Jord. agaren och Närings-idkaren, att i Capital förvandla sin vara eller sin jord, eller som är detsamma, Sedelmyntets mindskande gör Jord-ägaren och Närings idkaren beroende af Capitalisten; Sedel-myntets förökande tvingar denne att ingå i Näringarna med sitt capital. Jag tror derföre, att om det i ena sidan är rådeligt, att vidtaga sådana beslut, hvarigenom Banco Sedlarne må vid sitt puvarande värde bibehållas, och till befordrande hvaraf jag anser det i märkelig måtto tjena, att Allmänheten årligen med fullt förtroende om Sedelmassans rätta belopp underrättas; så är det dock å den andra högst betänkligt, att påtänka någon deras Realisation, så länge vi, under en fortfarande under-balance i Handeln, dertill icke äga någon annan utväg, än den som ligger i Sed: Den 20 Junii 933 Sedlarnas successiva indragning,' genom af Nationen utfordrade tryckande afgifter, en mesure, hvars vädelighet jag redan förut ådagalagt. Väg. ledd af denna åsigt af saken, vågar jag föreslå; 2:dra Åtgärden. i*ng«n Realisation af Banco Sedlarna ma komma i frogn, innan vi, genom erfarenheten af ätmindstone tvänne ars öfver-,bal ance i Handeln, öfvertyga t oss om att den nuvarande ställningen upphört; samt att Realisationen sedan ma verkställas successivt, och för hvarje, är endast i ett visst fast stoldt förhållande till det föregående. årets öfverhalance. Jag tror mig icke behöfva vidlyftigare motivera denria min tanka. Jag går att i korthet yttra rnig öfver Riksgälds Contoiret och dess Sedlar.
Hvad sålunda anfördt och erinraclt blifvit hafva de förenade Utskotten i skyldigt öfvervägande tagit; men då Utskotten icke kunnat dela de i anmärkningarne yttrade farhågor för följderne deraf, att den städja i penningar* sorn vid auetionen för hela arrendetiden erbjudes, varder den mestbjudande Specltlanten på en gång afiordrad, enär ett sådant vilkor säkrast Utestänger sådane vinglare och obetänksamma Speculanter, hvilka, under en förfluten tid, icke sällan genom öfverdrifna och illa beräknade anbud af en årlig arrendeafgift, vållat eget och Löftesmäns obestånd samt lemnat Indelningshafvare i saknad af en påräknad årlig inkomst* hvarjemte det sålanda i en summa erlagda och genom Regements - ComiténS försorg i föreskrifven ordning förräntade Städjc-Cäpitalet lernnar Indelningshafvaren en ny och hittills saknad garanti emot den förlust, genom Arrendatorer och Borgesmäns oförmögenhet att sina åtagna förbindelser uppfylla, deraf han hittills $4 Statstomt Oea.-UtsJc.
Majit finner nu böra vidtagas, för att komma till det mål, som Rikets Ständer synas åsyfta, är alt fastställa Silfvermyntets afdelningar och Bancosedlarnes valeurer på ett sätt, som lättar bruket att räkna i Riksgälds-sedlar, förmedelst deras sammanfattande, uti lämpliga summor, med sistnämnde räknesätt. Kongl. Majit anser det för sådant ändamål vara nyttigt att hafva i omlopp sedlar på 3n skiliingar Banco, svarande emot den förra Riksdalern Riksgäldssediar, och så vidare. För öfrigt vill Kongl. Majit, likmätigt 79 §. i Regeringsformen, förordna, att de serskilda silfvermynten skola utmyntas som följer 1 1 å en Riksdaler Specie. 1 å en half Riksdaler Specie. 1 å en fjerdedels Riksdaler Specie, x å en åttondedels Riksdaler Specie. 1 å en sextondedels Riksdaler Specie. Kongl. Majit förblifver Rikets Stäuder med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. C. D. Skogman. Utdrag af Protocollet öfver Handelsoc/it Finance-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 6 April i835. Närvarande: Hans Excellence Justitiae-Stats-Ministern Herr Grefve Rosenblad, Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Grefve af Wetterstedt. 2? Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse N.-o 76. Stats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke, Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm, Herr Grefve Adelsvärd, Friherre Åkerhjelm, Poppius, Hof-Gaucelleren Friherre von Schulzenheim, och Stats-Secreteraren Skogman.
Vid förnyad föredragning af Ex. peditions-Utskottets, den 18 dennes aflåtne, och den a 2 derpäföijde e, ni. pä bordet lagria Memorial, innefattande förslag till Rikets Ständers skrifvelse till samtlige de ötrige Utskotten, angående en summarisk sammanfattning af innehållet vid slutet utaf hvarje af Utskottens Betänkanden, ansåg Ridderskapet och Adeln, som genom Protocolls.Utdrag af den 8 dennes e. rn. redan af Dess i ämnet fattade beslut lemnat samtlige Utskotten, till behörig kännedom och efterrättelse , fullständig del, någon vidare åtgärd således för dess del icke erfordras, i följd hvaraf Expeditions - Utskottets berörde Memoria! lades till handlingarne. S. D Remitterades till Stats - Utskottet: 1:0 Herr Cetlerschjölds, Pehr, Gustaf, anförande - Prof, Vtår. d. 30 Bet, list, $$3 förande i anledning af Hans Excellence Herr Grefve Flemings, Cläes, den 29 dennes f. m. till Stats-Utskottet remitterade Motion , angående anslag af Statsmedlen till författande af en fullständig Historia om Konung CAHL XI:S Regering, och den så kallade Frihetstiden. 2:o Friherre Wr angels, Henning, den T 5 dennes e. rri. på bordet lagda Motion, rörande en fordran, sorn Ministern La. gersvärd förmenar sig ega hos Svenska Regeringen* 3:0 Friherre Wrangels, Henning, den 1$ dennes e. m. på bordet lagda Motion, om nödvändigheten af vissa controller vid leverancer till Kongl. Maj:t och Kronan* 4:o Herr Silfverhjelms, Carl Adam, den 15 dennes e. 111. på bordet lagda Motion , angående ersättning åt OfversteLieutenanten Carl de Mottoni för dess indragne Majors-Lön. 5:0 Herr Bruncronas, Nils Abraham, den 15 dennes e* m. på bordet lagda Motion, om anslag till Ortopediska Insti isih, tilt R. St.
De förnämsta representanterna för denna opinion var den särdeles namnkunnige Charles Babbage och H. Warburton. Detta var den yttersta tanken å ena sidan. Den andra ytterligheten var den åsigt, som ansåg att inkomst-beskattning egentligen icke borde finnas, utan att kapitalet borde vara det enda, som skulle beskattas. Arbetet äter beskattades endast på det sätt, att man evalverade det till ett slags kapital. Den således, som icke hade något annat kapital än sitt arbete, hans arbetsförmåga upskattades till, om jag så får säga, ett kapital-värde. Representanterna för denna opinion voro de så kallade Actuarierna. Det är en aktad klass i England, som sysselsätter sig med att uträkna premier på assuraneer. De framlade ett förslag, som var mycket ingeniöst. Det tillvann sig ganska stora sympathier hos Underhusets komiterade. Likväl måste de medgifva, att verkställigheten skulle möta betydliga hinder. Den 3:dje och medlande opinionen och som närmast ansluter sig till hvad som i England för närvarande praktiseras, var den, som representerades af Englands, kanske Europas förnämsta statsekonom John Stuart Mill. Han uttalade den åsigt, att grunden för beskattning skall vara den behållna inkomsten. Derifrån skall dock alltid afdragas så mycket, som erfordras för en familjs nödvändiga lefnadskostnad. Dessutom skall en ytterligare modifikation grundas derå, att hvar och en fattig man, som icke har något samladt kapital, utan endast lefver på hvad han forsenar för dagen, alltid bör afsätta något för den kommandetiden och ålderdomen. Det är naturligtvis icke så lätt att säga, huru stort detta belopp skäligen bör vara. Det blir en arbiträr siffra. Mill ville för all beskattning å arbete fritaga en fjerdedel eller möjligen en tredjedel. Då det är dessa 3 opinioner, hvilka, vid bestämmande af kapitalskatt, egentligen gjort sig gällande, har komitén haft att mellan dem välja. Komiterade, som icke kunde känna R. St:rs åsigter i denna fråga, ansågo som en skyldighet att upställa förslaget så, att det skulle innefatta en möjlighet för R. St:r, att, om de ville, göra skillnad mellan skatt å kapital och 104 Den 12 Maj e. ro. arbete, samt att K.
LifRegernentet, till Majors-Lön vid innevarande Husar - Corpsen af samma Regemente, med villkor, att ifrågavarande Lieutenants Indelning vid Vestmanlands Compagnie deremot borde indragas, hvarefter innehafvaren deraf Majoren Linds feit, genom Nådigt Bref den 8 September samma år, tillädes lifstids besittning å Bostället, som vid hans död blifvit ledigt, samt följagteligen nu böra för Stats - Verkets räkning utarrenderas ; Och emedan de nu föreslagne utbyten af omförmäldte Boställen och Indelningar i afseende på en nödig ansedd Löneförbättring för Ryttmästaren och Lieutenanten vid Arboga Esqvadron, skulle verka minskning i den vid ofvanberorde 1794 års reglering, såsom Stats-Utskottets Betänlwnden. 1431 ersättning för en tillökad Majors-Lön vid Husar-Corpsen för Staten påräknade Inkomst af Ryttmästare-Indelningen vid Östra Vestmanlands Compagnie, samt Utskottet, i anseende till Stats-Verkets behof af desse intrader anser dess mer betänkligt, att en sådan förminskning föreslå som Utskottet i de flere vid denna Riksdag förekomne frågor om Lönförbättringar vid både Militaire och Civila Stater, till åstadkommande af likhet i Aflöningen för enahanda Tjenstegrader funnit Stats-Verkets tillgångar lör en sådan Lönjemkning i allmänhet otillräcklige, samt förthy afstyrkt bifall dertill, så ock enär Riksens Ständer jemväl godkändt Utskottets åtgärd härutinnan, kan Utskottet icke eller gifva anledning dertill, att den på ofvanberorde sätt föreslagne Lönförhöjningen åt Ryttmästaren och Lieutenanten vid Arboga Esqvadron beviljas; hvilket dock vördsamt öfverlemnas till Riksens Ständers bepröfvande ; och lärer underdånig skrifvelse i ämnet till svar å Kongl. Maj;t Nådiga remiss aflåtas. Stockholm den 27 Junii i8a3.