Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Staten vill understödja jord brukaren, sä är det ingalunda olämpligt att Staten genom sia inrättning, nemi. R. Stms Bank, lemnar understödet. Det är sagdt, att reglementerandet är vidlyftigt, att det uptager flera sidor i Banko-Reglementet och derföre må man förflytta detta besvär på Riksg:s-kont. Skulle icke då samma besvär upstå för Riksg:s-kont.? För mig förekommer alt reglementerandet kan 5 H. 23 354 Den 12 April e. m. inskränkas betydligt om Riks-Banken tager i anspråk Hushåilningssällskapernas understödjande verksamhet. De missbruk med ifråga var. lån, som blifvit åberopade, existerade under äldre, nu föräudrade, föreskrifter, oell om det ännu erfordras ali skärpa dem, må det ske, men det skälet alt missbruk förr egt rum, anser jag ingalunda vara tillfylleslgörande för att bifalla den af Utsk. föreslagna öfverflytlningen. Hr Bogeman, Carl Adolf: Jag tillstyrker bifall till ifråga var. punkt. Jag anser det vara allt skäl att befria Banken ifrån denna lånegren, som olika med alla de andra, medför särdeles mycket besvär. Summan är obetydlig. Af nio ledamöter utaf BondeSt., hvilka voro närvar:de inom Utsk., när denna fråga afgjordes, har icke en enda talat för bibehållande af denna lånerörelse för jordbrukarnes räkning, ulan de ansågo alla, att de gagnades mera genom Bfverflyttning af denna fond lill fastighelsbelåning. De äro i tillfälle alt inse sin fördel och om den varit, bibehållande af dessa 80,000 r:dr, som nu äro för ändamålet anslagne, så hade de gifvit sådant tillkänna, men ingen af BondeSt:s ledamöter i Utsk. har gjort anmärkn. härvid, utan enstämmigt ansett att låne-fonden borde öfverflyttas på den allmänna fastighets-lånerörclsen. Jag yrkar bifall till Ulsk:s förslag. II r Aker marn, Fredrik:
Hur står nemi. att nämnden, till undersökningens förrättande, skall sammanträda antingen vid det hemman, hvarå undersökning äskas, eller å annat lämpligt ställe. Undersökningen anser jag endast böra få ske på stället, hvarå undersökning äskas, emedan man svårligen kan fälla ett riktigt omdöme, utan att se ställets belägenhet, jordens beskaffenhet och öfriga omständigheter, om hvilka man på beskrifning kari få ett oriktigt begrepp. Jag tillstyrker derför att på ifrågavar. ställe uti detta mom. måtte uteslutas ordet antingen samt orden eller å annat lämpligt ställe, allt som omständigheterna fordra och med minsta kostnad är förenad. Hr von Hohenhausen: Hvad Hr von Prosén anfört om denna förändring, tror jag icke vara alldeles nödigt, derest i nästa 3 mom. borttagas orden eller örn så nödigt finnes, så att det kommer att heta: "Vid undersökningen skall nämnden af befintliga kartor och handlingar jemte trovärdiga persouers intyg genom besigtning af ägorna etc." Hr von Rosen: Hvad Hr von Hohenhausen sagt i D c u 3 Februari e. m. 43 afseende på 3 mora. linn visserligen vara bra; men sora jag föreställer mig sockennämnder i allmänhet och huru de kunna bedomina förhållandet efter kartor och handlingar, skulle jag tro att deras omdöme blir tillförlitligare efter besigtning ä stället, än genom påseende af kartorna, sora snarare kiln leda till förblindelse än tili upplysning i ämnet; och jag vidbiifver derför mitt yrkande. Hr von Hohenhausen: Jag måtte icke hafva uttryckt mig rätt begripligt, då jag sednast yttrade mig, emedan den siste värde talaren eljest skulle hafva funnit att jag åsyftade detsamma, som lian, genom den förändring jag anser böra äga rum i 3 momentet; ty om orden eller om så nödigt finnes komma att utgå, så skall besigtning af ägorna äga rum. Ulskras förslag i 2 mom. af 8 §:n blef af R. o. Ad. bifallet. 3 moraente t. Hr von Rosen:
Det är emellertid ett faktum, att yttrandena remitteras till Utsk., och jag hemställer till en hvar, hvarför kanslierna skola dermed besväras, om diskussionerna icke komma under granskning. Gr. Ugglas har anfort, att han icke vet hvilka upplysningar Utsk:t skulle kunna meddela. Af mig har likväl blifvit uppgifvet, att tvenne sund finnas, genom hvilka en fiende kan framtränga till hufvudstaden. Det tyckes sålunda som Utsk:t skulle kunnat förskaffa sig upplysningar och meddelat dem till R. St:r, huruvida det är ett faktum att de båda uppgifna sunden hafva den bredd och det djup, att en fiende derigenom kan framtränga. Om så är och man icke kan skaffa dessa dyrbara pansarfartyg, är det klart att man måste hitta på något annat sätt att skydda våra kuster. Huruvida de af Nobel uppfunna minorna eller några andra dertill äro lämpliga, det kan icke jäg bedöma, men jag har länge hört talas om dem, och något bör göras. Jag kan således icke se något hinder för Stats-Utsk:t att, om det velat, skaffa sig upplysningar om sundens bredd och djup, samt, om det skulle inse behöfligheten deraf, bevilja medel för minornas anskaffande. Något måste bli gjordt för att hindra en fiende att framgå genom dessa sund. Jag fortfar derföre i min anhållan om återremiss. Derigenom skulle mari åtminstone vinna, att R. o. Ad. icke genom godkännande af Utslcts förfaringssätt sanktionerat detsamma. Frih. Stjernstedt: Jag begärde ordet för att bedja Gr. von Platen vara öfvertygad att jag icke på något sätt ville såra den värde Gr:n genom mitt yttrande. Jag vill icke yttra mig i saker, som jag ej förstår, och i alla händelser, i hvilken syftning jag yttrar mig, söker jag alltid att undvika hvad som kan såra. Jag vill nämna att Stats-Utsk:ts ledamöter bort taga i betraktande Dep:ts-Chefens yttrande, att det dragit ut på tiden 380 Den 2 December. med förändringen af flottan. Detta ställde jag i sammanhang med ett annat yttrande af Stats-Utsk:t, hvari säges att man ofördröjligen borde gå i författning om byggandet af fartyg.
Söner försålde tackjernsgods, för ett sammanlagd t värde af något öfver 3o,ooo R:dr B:co, hvarvid förekommit, att, sedan "köparne förbundit sig att inom 1826 års utgång betala varan, så har Kongl. Majit först under den 23 Januarii 1827 beviljat Handelshuset en förlängd °tid, för uttagningen al detta gods och betalningens erläggande, på det sätt, att halfva beloppet skulle inom 1827 års slut och återstoden inom 1828 års utgång uttagas och godtgöras, samt sedermera, uppå af Revisorerne upptagne skäl, under den 3o Januarii iS3o och den !2Febiuaiii i83t, i Nåder tillåtit ytterligare anstånd med medlens inbetalning, för hvad al samma tackjern återstod lill uttagning, utgörande vid i83o års slut något mera än i af det hela; i anledning hvaraf i83o års Revisorer, enär blott för åren 1827 och 1828 en fjerdedel, eller 7,600 R:dr, fanns inbetald Slats-Utskollels Utlåtande N:o 22. 4* ti il sistnämnde års slut, och Kongl. Krigs-Collegiivm följaktligen syntes hafva åsidosatt sin skyldighet, att till verkställighet befordra Kongl. Maj:ts förstberörde Nådiga beslut inom föreskrifven tid, samt härvid tillika förekom, att af räkenskaperne någon upplysning i delta hänseende ej varit att tillgå, hemställt, om icke Rikets Ständer må finna nödigt, att hos Kongl Maj:t i underdånighet anhålla om Nådig befallning till Kongl. Krigs-Collcgium att, vid försäljning af Kongl Maj:ts och Kronans effecter, genast creditera sig för värdet deraf samt tillika derföre debitera den eller de personer, som på credit handla, så att hädanefter med säkerhet utrönas kunde, om och huru länge uraktlåtenhet vid indrifningen af så beskaffade fordringar eger rum; och, enär uti 1829 och i83o årens räkenskaper något conto icke funnits öppnadt med Handelshuset De Ron &
Af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet är ordalydelsen i 1824 års Författning bibehållen, hvaremot Utskottens förslag att utesluta från och med de i början förekommande orden: ”källareoch värdshusidkare,” till och med orden på 3:dje raden (jaag. 3o) ”innehafva och förestå,” blifvit gilladt af Preste-Ståndet Bill, till R. St. Meni. N.-o 27. och Bonde-Ståndet, men då således t vänne Stånd stannat emot de andra tvänne uti beslutet om denna lagförändring, lärer frågan derom, enligt njss åberopade Grundlags förfalla j, och ,§:ns förra ordalydelse böra i nya Författningen intagas. 5 Förslaget till förevarande §. har blifvit gilladt af de trenne OfrälseStånden, med undantag deraf, att BondeStåndet ansett orden : ”'eller vid måltider” böra utgå; men då tvänne Stånd godkänt Utskottens hemställan, och en sådan inskränkning, när det är fråga om Sabbathens helighållande, torde på många ställen vara af behofvet påkallad, tillstyrkes, att Utskottens förslag måtte oförändradt antagas. 5 Art. 6 Bonde-Ståndet har härvid yttrat, att Ståndet, som bifallit Betänkandet N:o 6, i hvad det anginge upphäfvande af det nu gällande förbud mot utminutering af brännvin, vid andra tiilfällen än vid måltider åt spisande gäster, ansåg att, i följd af detta beslut, hvilket Ståndet vidhöll, denna §., derifrån ordet ”husförhör’’ jemväl borde uteslutas, borde erhålla följande lydelse: "Försäljer någon, som rätt till brännvis-minutering i allmänhet icke innehafver, brännvin i minut lill en eller flera af de personer, som pd landet är o Sevilla.-, Lagoch Occ.-Utsk. Mern. Na af. M samlade 'Vid Ting, Uppbär ds-stämmor, Mantals-* kr ifningar , Mönstringar, Auclioner , Krono-skjutsningar , Skallgångar
Deröfver, bevillning erläggad meD ©eje för dpunDraDet; från ^villen afgift Idval befriad mala eller ©IplDemän i rätt upp* od) neDftiganDe loD, famt Slllmänna Unbervidningd* od) ©djolse*Snrättningar, ivprfor, ©tipenbti* fonDer, Slrbetäljud, «£)ofpital ocf> §attig*förfötjningd*anflalter od) i allmänhet fromma ©tiftelfer. Sirfvingar i fjermare leD, än ofvan fagDt är, betala lifa bevillning af Det Sefiamcntd* eller ©åfvovärbe, font öfveeftiger Detad egen arfsDef. $ör Seftamente eller ©åfva af årlig ränta eller affomjt, utan eganDerätt till fjelfva ©genbomen, vare bevillnmgen Svå procent af €apitaf©muntan, utan affeenDe på till l>villen ©apttalet anjlaget är.
Hängslen och delar deraf: af siden eller halfsiden . 1 skålp., 1 R:rjr 24 sk. införselstull. andra slag 1 » 24 sk. dito. Anm. För spännen och ringar medgifves icke något afdrag i vigten. Detta förslag hafva Presteoch Borgare-Stånden godkänt, men Ridderslcapet 40 Bevillnings Ulskoltets Memorial, JU 44. Jern. och Adeln samt Bonde-Ståndet, med vidblifvande af gällande bestämmelse, ogillat; ocb måste, derest sistnämnde båda Stånd icke skulle vilja förena sig med Presteoch Borgare-Stånden om antagandet af ifrågavarande förslag, omröstning deröfver anställas, i hvilket hänseende följande proposition föreslås: 60:o. Den, som bifaller Utskottets förslag att Hängslen och delar deraf indelas i »af siden eller halfsiden», med 1 R:dr 24 sk. och »andra slag», med 1 R:dr införselstull per skålpund, jemte den anmärkning, att något afdrag i vigten icke medgifves för spännen och ringar, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålies för Hängslen gällande införselstull af 2 R:dr för 1 dus sin par. Utskottets förslag om upphörande af alla de i gällande tulltaxa under hufvudrubriken Jern nu stadgade inoch utförselsförbud hafva Borgareoch Bonde-Stånden bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva bibehållit samtliga dessa förbud. Då, såsom Utskottet här ofvan, i fråga om artikeln Bränvin och Sprit, yttrat, frågan om inocb utförselsförbuds bibehållande eller afskafifande är att anse såsom af helt och hållet ekonomisk beskaffenhet, lärer, då två Stånd i förevarande fall stannat emot två, förslaget om samtlige ifrågavarande förbuds upphörande böra förfalla.
Till följd häraf och jämte det Wi härmed förpligta alla dem, pä hwilka en laglig pröfning af förbrytelser i allmänt tryck ankomma kan, att wara den tilltalades lagliga wärn och destydd, hajma Wi, »ill Tryckfrihetens försäkrande pa eit sätt, förenligt med eit Borgerligt Samhälles och hwarje Medborga» res rättmätiga fordringar, welal stadga och förordna följande: r:mo Alla förm gällande Lagar, Stadganden och Föreffrifter i afseende pa Tryckfriheten eller Bokhandeln, ware härmed uphäsna, och , såsom en följd häraf aswen asta hittills glfna särstiidta Förbud emot mgifw noer af wissa böcker, skrifter och handlingar, skolandes dessa ej kunna ätalas annorlunda än deum TrycksrihctS»Lag bjuder. redo Någon tryckningen föregående granstnmK af sträft eller något förbud cmor tryckning deraf stalt ej äga rum. Ei stal någon strist kunna före dess mZifwaude Boktryckare Utgifware eller Förfettare affordras, ct eller uäzot för tryckningen eller utgifning,:» 6c> Den i December. hinderligt inseende öfwer Boktryckerier eller Författare och Utgifvare wara tillälik; Lärowerken dock deras förra rättighet förbehållen, akt öfwerse och gilla sadane afhandlingar, som stola pä deras Lärosalar offcnteligen förswaraS. Z'.o Inga Privilegier pä strifters ukgiswande as hwad form och bestaffenhek de wara ma stola hä« dan efter behöfwaS, utan ware för hwarje Författare eller Förläggare thy förutan, utgisningsräklen af trycket fri, andras redan erhall,1a uteslutande rätt dock oför, kränkt. Sädan uteslutande rätt mä hädanefter ej förunnas pä längre tid ä» Tjugu är. Pä obestämd tid, redan förunnad, galle endast för dens lifstid, som den erhållit.
I afseende på Hr Rosenblads förslag får jag förklara, att jag ej finner det vara bättre än reservantens, då jag deri ser vara sammahblandadt, hvad Hr Rosenblad sjelf medgifver böra åtskiljas, nemi. sedelhafvare och långifvare; dock instämmer jag deri, att depositionsbevisen böra särskildt omnämnas. Hvad Hr Stråles anmärka. angår, att det är bättre att föreskrifva en mindre grundfond, men att den skall insättas i contant eller i lätt realisabla papper, så är jag äfven deruti af motsatt öfvers tyge Ise. 20 II. 44 D e u 17 Mars f. -ni. Det är sannt, alt banken ej hav någon vinst, 0111 den. ej utgifter sedlar lill högre belopp än dess eontanla cassa; meli sådant är medgifvet i alla förslag. Om en bank ager 1 contant r million och utgifter 2 millioner i sedlar, så medför detta betydlig vinst; och lika stor vinst, tnen med Större säkerhet, tillskyndas banken efter Gr. Frölichs förslag, ty efter detta förslag insattas säkerhelshandltr, som ej kosta något och gifva samma vinst, som om de förvarades i deras egen pulpet. E3r Stråle har riktigt antydt, att afseende bör göras på 2 slags säkerheter, nemi. den ena för sedlarnas inlösen genast och den andra för bankens slutliga utredande utan någon förlust för fordringsägare; men han har dervid satt den förstnämnda.af dessa i främsta rummet. Jag vill ställa dessa säkerheter i omvänd ordning, emedan jag anser den sednare vara mest magtpåliggande; ty om den betryggas, blir banken ej ofta våldsamt påkänd med invexling af sina utelöpande sedlar. För öfrigt vill jag ej rätta mig efter den grundsats, som en ledamot, yttrat, att tala för tidsfördrif, utan öfvergår derföre till g §. Hvad sista mom. af densamma beträffar, har dervid ingen anmärko. blifvit gjord i sjelfva saken; men deremot har Frih. Boye önskat, att 2 mom. måtte utgå, och med förundran har jag hört Hr Stuart deruti instämma.
Föredrogs ä nyo (konstitutions - Utskottets den 8 Augusti upplästa och pä bordet lagda Memorial, jämte Förslag till en Jnstruction för Riksens StänderS Justitiä - Ombudsman, dä pä begäran af Friherre 8'ael von klollstem Utskottets memorial först upplästes. Friherre Ltnel von I^ollktein: Constitutions - Utskottet har föreslagit att Justitiä- ' Ombudsmannens befattning ej skulle begynnas förr an med den dagen han blifwit af Ständerna utnämnd. Jag begriper ej hwarföre hanS werksamhet sälunda bör Inskränkas. Ändamälet med hans tillsättande har wa, rit att af honom Lagarnas helgd mätte bewakas, och eord, 4632 Den zo October. vordningar förekommaS. Hwad wore äter följden af Constitutions - Utskottets förstag? Skulle alla före denna tid bcgängna vlagligheter, alla inträffade oordningar förblifwa opätaltc? Skulle denna Instruction dufwa ett asiats-bref för alla hittills begängna förbrytclser? Jag kan för min del ej anse Justitia - Ombudsmannen annorlunda än Jnstikiä - Cantzlercn, för hwarS ötalande af begängna felsteg ingen tid är förefkrifwen. I wär allmänna Lag är för wista brotts beifrande ingen präscriptionstid faststäld, af samma skäl ser jag ej eller hwarföre Justitiä. Ombudsmannen skall wara förbuden, att utom en wist inskränkt tiderymd utsträcka fin befattning. Herr k 0 t k! > 6 fi, t^arl fireöric, hem» stälde, vm sedan detta förslag kill Instruction för Justitiä - Ombudsmannen sä länge warit trpckt, dek icke nu wore bfwerflödigt, att densamma § - ivis granska, utan vm icke först hela Jnstructionen finge uppläsas, och derefter hwar och en anföra fine anmärkningar. Derigenom wunncs, efter Herr kolfifiabm mening, ännu mpcken tid.
2 Pappersbruk finnas, hvaraf det ena först under loppet af år 1837 blef färdigbygdl, i enlighet med sednaste mekaniska uppfinningar, och på ett sätt som i ändamålsenlighet öfverträffa!- de fleste dylika inrättningar. Tillverkningen der har sistlidet år bestigit sig i värde till något utöfver 50,000 R:dr Banko, och blir troligen betydligt större, enär denna näring är för vårt land naturlig, och sjelfva fabrikens läge för emottagande af beställningar och deras afsändande särdeles väl afpassadt, invid en hamn, hvarifrån dagligen ångbåts-komnrunikation är att finna till hufvudstaden och vidare åt aflägsnare länder. Förutan 1 Läderfabrik, der tillverkningsvärdet år 1837 uppgick till något öfver 31,000 R:dr Banko samt 1 Oljeslageri, der den samma år uppgick 54 till något öfver 23,000 R:dr Bauko, äro de öfrige manufakturer och såsom fabriker angifne inrättningar, af föga vigt. På varfvet har bjgts ett och annat mindre fartyg, men konsten de förra åren ej varit tillitad i större skala, ehuru flere goda ångfartyg der löpt af stapeln. Nu är köl der sträckt till större hrig^ar om 120 till 160 läster. Stadens handel är inrikes och utrikes. Den förslnämde består förnämligast uti afsättningen af de i staden tillverkade fabriksvaror samt derefter mest uti uppköp och försäljning af • konsumtions-artiklar, hvaraf någon afskeppning äger rum åt Stockholm och Norrland, när priserna sådant medgifva. Hvete förmales till mjöl och beredes äfven tili stärkelse; korn förmales till gryn, och afyttras håda delarne i temlig betydlig mängd. Närmast kringliggande orten har äfven betydlig bodhandel uti staden. Utrikes handeln är numera i det närmaste inskränkt till de hufvudsaklig» importvarorna socker, tobak, ull och viner, samt till de för stadens egel dagliga bruk, samt kringliggande ortens, nödige varor.
Med afseende å hvad sålunda förekommit får jag i underdånighet föreslå Nådig framställning till Rikets Ständer om anvisande på extra Stat af de för Svenska Trädgårdsföreningens gagnande verksamhet behöflige medlen, nämligen dels det förut af föreningen åtnjutna årliga extra anslaget 4,500 Rdr, dels för beredande af undervisningslokal och bostäder åt ett ökadt antal elever vid föreningens skola för en gång 10,000 Rdr. Sedan Rikets sednast församlade Ständer anvisat ett anslag af 30,000 Rdr att under innevarande statsregleringsperiod utgå ti\\ införskaffandet af af v elsdjur af utmärktare nötboskapsracer, har Stamholländeristyrelsen uti underdånigt memorial den 29 Bih till R. St. Fröt. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. sistlidne Juli anfört, att Styrelsen dels under sistförflutna år från Storbritanien inköpt 3 tjurar och 21 kor af s. k. förädlad korthornsrace, af hvilka djur ett fullständigt holländeri för närvarande är vid Alnarps Landtbruksinstitut uppstäldt, dels ock under innevarande år gått i författning om införskaffandet från Tyskland af likaledes ett helt holländeri af s. k. Algauerrace, afsedt att stationeras inom Gefleborgs län. Härigenom komma staten tillhöriga stamhjordar att, efter nu pågående omflyttning af åtskilliga sådana, utgöras af: I fullständigt holländeri af korthornsrace inom Malmöhus län, 1 , „ „ Yoigtländerrace inom Jönköpings län, 9 fullständiga holländerier af Ayrshirerace inom Kronobergs, Elfsborgs, Skaraborgs, Carlstads, Örebro, Linköpings, Nyköpings, Upsala och Westerås län, £ Holländeri af samma race inom Gefleborgs län samt 1 „ „ Algauer-race inom sistberörda län; hvarförutan 2 tjurar oeh 22 kor finnas uppställda dels vid landtbruksakademiens experimentalfält, dels vid veterinärinrättningen i Stockholm, i och för anställande af åtskilliga försök, äfvensom 5 tjurar äro till åtskilliga hushållningssällskap öf verlemnade.
En ung student, hvars bekantskap hon gjort i prestgården derhemma, kom och erbjöd henne sin hjelp. Han var ytterst sirlig och fin och skrann, som om han vore följd af en verlds beundrande blickar. Fröken Rappe, får jag den äran att bjuda er min arm till stöd? sade han och räckte henne handen med en beskyddande min. Nej tack, sade Hanna kort, jag reder mig utan stöd. Och så vände hon honom ryggen och stapplade framåt på egen hand. Välsigna, dessa kjolar! utbrast hon otåligt, då Bella om en stund skrann fram till henne. Än sno de sig kring en, som refven kring ett metspö, än flaxa de vildare än en flagga i blåsväder. Vänta, du skall få se att jag engång gör mig af med dessa strutar och skaffar mig en drägt efter min egen smak. Bella tviflade intet ögonblick att hon skulle göra så. Men hon undrade om hon sjelf skulle följa exemplet. Hanna hade så underliga nya idéer, men hon hade rätt i så mycket, hvarför icke också i detta? Och Bella tyckte sig känna huru andedrägten hämmades och rörelserna blefvo tvungna af den drägt hon bar. Ack, se der är bror Bengt, som lärt mig gå på skridskor, utbrast hon glad och pekade bortåt isen. Vill du icke låta honom leda dig, han är stadig som en isbjörn. Nej tack, jag behöfver ingen hjelp, sade Hanna öfvermodigt i detsamma hon råkade ut för en spricka och hjelplös tumlade omkull. Ser du, högmod går för fall? skrattade Bella. Kom hit, Bentu, och räck en slagen hjeltinna din hjelpande hand! Hanna kastade en blick på „bror Bengts“ trygga figur med de enkla kläderna och de björnaktiga fasonerna och blef lugn. Hon räckte honom förtroendefullt sin hand och han drog henne upp mera hårdhändt än ridderligt. Bella glömde en god stund att skrinna för det makalösa nöjet att se de båda följas åt i motvinden. Hon vinglande hit och dit som kläppen i en ringklocka, han stödande henne med faderlig min. Så kafvade de sig fram till bersån, der Hanna pustande och skrattande sjönk ned på en bänk. Bella skrann till de andra och de bildade ked.
Skrifvelse, N:o 173. ställen, läraren i denna kunskapsgren redan erhållit löneförhöjning; och då vid 1850 års slut funnos å det vid nästlidne riksdag beviljade anslag för Elementarläroverken, 56,820 R:dr 38 sk. 4 r:st. reserverade, hvartill kommer beloppet af inflytande terminsafgifter, hvilket ännu icke kan med noggrannhet beräknas, så kari för den närmaste framtiden någon förlägenhet om medel för det nu uppgifna ändamålet icke uppkomma. En ytterligare besparing, tillräcklig måhända för hela behofvet, torde äfven snart nog kunna beredas, om för de yngste bland hädanefter tillträdande lärare, lönevilkoren nedsättas till 400 R:dr banko, hvilken summa synes böra motsvara alla billiga anspråk; och sökande till platser med denna mindre lön, men med utsigt att, i pin tur, blifva af en högre delaktige, skola visserligen icke komma att saknas. På grund häraf få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla ali, intilldess slutlig reglering af läroverken varder i nåder beslutad och i verket satt, vid hvarje fullständigt Elementarläroverk, der en motsvarande löneförhöjning icke redan blifvit beredd, årliga lönen för läraren i naturvetenskap förhöjes till 600 R:dr banko, samt att, derest E. K.