Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Besv:soch Ekon.- Utsk:t efter Hr Cederbaum. Gr. Taubo, Henning Eduard: Inför Riddarhus-TJtsk:t har i dag blifvit företedd en af Kaptenen Frih. J. G. Uggla utfärdad fullmakt att intaga säte och stämma å Riddarhuset för Kaptenen Frih. C. R. Adelsvärd, hvaruti denne förpligtas att ställa sig till efterrättelse »den af K. M:t och R. Sfer antagna och besvurna Reger:s-Form af den 6:te Juni 1809 jemte Riksdagsordningen af den 10:de Febr. 1810 och öfriga gällande grundlagar.» Som denna fullmakt icke är ordagrannt lika lydande med det föreskrifna formuläret, får jag på begäran af Frih. Adelsvärd hemställa, huruvida R. o. Ad:n, i likhet med hvad förut egt rum vid likartade fall, vill förklara den giltig, då meningen och innehållet af densamma äro fullt öfverensstämmande med formulärets. Hr Hjärne, Harald: Då R. o. Ad:n redan förut vid tvenne dylika tillfällen under loppet af denna Riksdag godkänt fullmakter af denna art, anhåller jag, att enahanda beslut nu måtte fattas. Uppå härefter framställd propos. godkände R. o. Ad:n den ifrågav:de fullmakten och förordnade, att pollet skulle till innehafvaren deraf utlemnas. Hr Montgomery, Robert Nils Germund, anförde skriftligen: Under förtröstansfull bön till Gud, att Han ville sträcka sin skyddande hand öfver ett älskadt fädernesland, har det betydelsefulla förbund, som förenar Sveriges Konung med Sveriges folk, blifvit besegladt genom H. M:t Konung Carl XV:s och dess Höga Gemåls kröning. Orubbligt fasta äro de förpligtelser, R. St:r, såsom folkets lagliga ombud, med liflig ed sig åtagit; löftesrika de förhoppningar om en lycklig och ärofull framtid för Svea land, som äro grundade på öfvertygelsen om den djupa aktningen för lag och lagbunden frihet hos en Konung, som till valspråk tagit: »Land skall med lag byggas.»
LtatsLaneasamt Allmänna Besvärsoelr Lkonomielltskottens Iltlätanöe i anlerlning ak äe krän K. o. preste-oell LorgareStanclen erltällne äterremisser ak Utskottens uncler lV:o 26 akzikne pltlätanäe, angläs kortkarancle inslag till 8tromrensningar oelt lättacle Vatten-communieationers bekrämjancle. ^^tskottens iki ägavaranäe litlätanöe, ^»:o 26, bvilbet ak 8. Loncier5trr,ir/et bifallits, bar viä äterremiss frän öfrige Irenne L.iks8tän>i blifvit beleclsagarit ak atskillige inom rlesse 8tänri asgikne ^ttranrien, innesattanäv bukvurisabligen följanrle anmärbningsr, nemligen: -r) ibtt uti rietta litlstancle boröt jemväl upptagas en ak 8r såsom Ombuö för timea 8tarl, väckt samt till 8tst»Vtrkottet remittvrari motion, om 56c> 8lat«- Bancoock Lkonojmi ett anslag ä 8trömrensnings-fonclen st lo,ovo ktclr till upprensning as farvattnet vill Ilinc-ä. ö) Nlt a cleo uncier bitt. ä. bilogacle förleekning öfver päbeg^nte inen ej ännu tullio,clarie strömrensningsarbeien saknacles clet vigtigasle, som borclt sire uti InclakIs-LIlven vicl ett ställe kallsilt 8taiforsen, uncier bvilken anmärkning en beöamot inom V.
De arv ej allenast såsom Medborgare och för sine personer underkastade hwad Allmän Lagoch Laga stadgar bjuda, utan ffola och för deras rädflag och Zerningar i och för deras Anbeten Riksens Ständer anfwarige wara, pä sätt Regeringsformen utstakar och här nedanföre stadgas, dock kan dem ej tilläggas, om emot deras pä anförde stal grundade och ej emot tydlig Lag stridande räd, » gängen utom deras förwällande bliftver olycklig och det äfyftade go? da ändamälet icke wlnnes. 8. i. Försöker någon SadsRäds ^Ledamot, under den tid dä Regeringen enligt zy, 40, 41, 4S och 43 § § af Regeringsformen söres af StalsNädet att »lätdfammeligen ökwerända kasta Regeringssättet, sädar/ det genom Rikets Grundlagar antagit är, eller med räd eller gerning medwerkar cist lagstridigc för. änd - Den 7 November. 45 Z ändrande eller upphäfwande af någon Rikets Grundlag, eller tillstyrker nägon StatsRädsLedamot, när Regeringen icke af StatsRädet söres, eller' den Ämbetsman som uti Commandomäl Konungen räd gifwer, sädan öfwerträdelse, eller underläter att deremot göra föreställningar, eller den wällar genom bewisligt fördöljande af nägon upplysning, straffes säsom Rikets Förrädare och miste lif ara och gods. Ehwad Regeringen af StatsRädct föres eller icke, ware till samma straff skyldig den Ledamot af S alöRädet eller Len Konungens rädgifware i Commandomäl, hwilken genom tillstyrkande, underlåtenhet att föreställningar göra, eller bewisligt fördöljande af nägon upplysning, befrämjar eller wäller sädan öswerträdelse, som enligt iro tz af Regeringsformen säsom förräderi anses bör. Z. 2.
Borgare-Ståndet antagit följande redaction: ”att införsel af alla sådana varorj som äro vårt lands egna och inhemska producter, och hvilka icke behöfva utifrån införas, utan kunna_, i tillräcklig mängd och godhet j här i landet alstras och frambringas , må förbjudas men sådana producter Manufactur-varor och tillverkningar j hvilka väl inom landet fm - Fcvillnings Utskottets Memorial No 5/j.. 5 nas , tillverkas oell kunna till erforderlig godhet, men ännu icke till erforderlig mängd lemnäs , skola, så framt de till införsel tillåtas, beläggas med sudan Tull, som försvarar och uppmuntrar den inhemska producenten och tillverkaren till täflan med den utländska, och derjemte, å ena sidan, skyddar honom för ett sådant varornas fall, sorn skulle sätta honom utur stånd, att med skälig förmon drifva sitt yrke, men, å den andra, ej eller alldeles utestänger utländska medtäflare, såsom nyttige att förmå härvarande Producenter och Manufacturister till ansträngning, samt till förvärfvande af kunskaper och de för deras yrken nödvändiga Machinerier.’’ Äfven denna grund liar blifvit af de andra Respective Riks-Stånden godkänd, enligt Utskottets hemställan, och sorn skiljaktigheten härvid endast afser, huruvida sådana varor, som äro vårt lands egna och inhemska producter, och hvilka icke behöfva utifrån införas, utan kunna i tillräcklig mängd och godhet här i landet alstras och frambringas, skola, jemlikt de tre Ståndens beslut, emot lämplig Skyddstull, få importeras eller, efter Borga - € Bevillnings-Utskottets Memorial N.-o S^.. re-Ståndets meningblifva till införande förbjudna; men förhållandet dermed är alldeles enahanda, sorn här ofvan anfördes, i afseende på de olika besluten omf rista Bevillnings-grunden, så är denna aldra Grund för Tull - bevillningen äfven, genom tre Stånds godkännande, af Rikets Höglofl. Ständer antagen. c) Femte Bevillnings-grunden har Högloft.
Et från barnaåren erhållit högt begrep om denna mannens kunskaper och ovanliga lärdom, hade så fästat sig hos Uno, at han med största upmärksamhet afhörde hans lärorika tal, och sällan kom på den tankan, at han möjligen kunde taga felt i sit omdöme. Den Resebeskrifning genom Sverige Assessor Trög utgifvit, hade Uno väl alldrig stått ut at genomläsa, men då han sett den med beröm recenserad, vågade han icke ens derom hysa några omilda tankar. Ingen må för en dylik blind tro förtänka Uno; fördomar äro ej så lätta at utrota, och ty värr nödgas jag erkänna, at han ägde många flere, til ex. om han om morgonen händelsevis råkade at taga sin väst afvig, eller knäppa den snedt, blef han altid litet rädd, at någon förtret den dagen skulle hända. – Men, detta hör icke til saken; han värderade således Assessorn, och hemställde derföre ofta til hans afgörande sådane frågor, dem han ej sjelf kunnat reda. Supercargeuren Trasenbergs upförande och testamente voro ibland dessa; åtankan derpå, at Husælii syster möjligen kunde vara samma person, som Beata Warning, hade kommit honom at betrakta saken ifrån en helt annan synpunkt, än han först gjort. Jag nekar icke, sade han en dag, at en dylik gåfva, som den til et troligen fattigt fruntimer, är en ganska ädel gerning likväl måste anledningen dertil ej varit så alldeles klanderfri. Min Farbrors upförande emot detta fruntimmer, har säkert varit ganska felaktigt, och troligen var den andra dispositionen äfven blott för at med penningar, dem han ej mera behöfde, söka blidka sit onda samvete; och jag fruktar, at et sådant hjelpemedel intet är tilräckligt, för at tilvinna någon namn af en rätt ädel man.
Som om jag varit under inflytande af en främmande makt, närmade jag mig honom, och när han frågade, om jag var ensam, svarade jag utan vidare ja och satt i nästa ögonblick midt emot honom vid bordet, hållande matsedeln i hand och diskuterande om middagen. Jag var i detta ögonblick liksom förtrollad, mindes icke det förflutna, gjorde mig icke reda för det närvarande. Men allt hvad som omgaf mig, blef tydligt, som om jag sett världen genom skärpta glas. Min hörsel var också på något egendomligt sätt skärpt. Hvarje ord, som talades, syntes mig komma fram med förstärkt klang, liksom distinktare, klarare än i hvardagslag. Jag hade samma förnimmelse som i mellantillståndet mellan dröm och vaka, och jag erinrade mig på ett besynnerligt sätt den vålnad i djurskepnad, som följde mig från rum till rum, och som jag ej kunde undkomma. Jag satt och undrade på, hvad min kamrat egentligen skulle säga, när jag plötsligt hörde hans röst, som frågade mig, om jag icke ville dricka vin. Jag spratt till och svarade ja, som om jag aldrig tänkt på något annat. Och inom mig undrade jag, om han ej skulle göra mig några vidare frågor. Men han satt lugn, som om han träffat mig hvarje dag under flere år. Han log till och med emot mig, och så småningom märkte jag, hur min spänning gaf vika, och jag tyckte, att allting omkring mig började återtaga sitt naturliga utseende. De röster, jag hörde omkring mig, blefvo mjukare; hvad jag såg, hade ej längre dessa hvassa konturer, som nästan gjorde ondt; och till sist såg jag, att den man, som satt midt emot mig vid bordet, hade förändrats med åren. Det slog mig, att jag först nu såg honom alls. Han hade fått helskägg, håret hade glesnat på hjässan, ansiktet hade markerade linier, som skvallrade om lidande. Men på samma gång hade han något af behärskadt lugn, som meddelade sig åt mig och kändes som hvila. Utan att jag reflekterade däröfver, kände jag, hur naturligt det var, att vi båda sutto samman och talade. Som en fläkt af lif, fick jag den välgörande förnimmelsen, att jag ett ögonblick glömde mig själf.
Rörande liquidationen af Bankens fordringar, så väl för det år 1826 lyftade SpanmålsCreditiv, sorn hos f. d. Allmänna Magazinslnrättningen. Med förslag så väl till Formulaire för de förskrifningar, hvilka enligt Rikets Ständers beslut komma att af RiksgäldsContoret utgifvas å StatsVerkets till betalning återstående Capitalskuld till Banken, som ock till uppgörande af ränle-liquiden emellan StatsVerket och Banken för samma förskrifningar. Från BankoUtskottet: Af den 8 dennes: N:o 147- Med förslag till det blifvande BankoReglementets 5:le Artikel. l Den 9 Mars e. rn. Af denne dag: Med förslag till 4;de Artikeln, 5:te Afdelningen af det nya BankoReglementet, innehållande de föreskrifter, sorn afse Bankens DiscontRörelse. Lades på bordet. Upplästes ett från Hedervärda BondeStåndet ankommet ProlocollsUtdrag af denna dag, innehållande Ståndets inbjudning till MedStånden, att instämma i BondeStåndets i dag fattade beslut att, i anledning af Yice Talemannen Jon Jonssons anmärkningar vid StatsUtskottets Memorial N:o 422 med en fortsättning af förslaget till Reglemente för RiksgäldsContoret, återremittera detta Memorial till Utskottet. Och skulle detta ProtocollsUtdrag hvila på bordet. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 10 om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim., Torsdagen d. ii Mars i83o. Plenum klockan half till 8 Förmiddagen. Upplästes till justering och godkändes 4 §§ af RiksdagsBeslutet. ai8 Den ii Mars f, m. Föredrogs ånyo och remitterades till' StatsUtskottet Herr Rosenblads, Bernhard, den g dennes e, m. på bordet lagde a:ne motioner: 1:0
Domaren ej finner, att fången bör under enahanda bevakning till Krono-häktet återsändas, i hvilket fall anteckning derom bör i förpassningen af Domaren göras, till Fandshöfdingens underrättelse vid tractamentets anordnande: att, då Domare eller Krono-Betjente låta gripa och till Kronohäktet införa brottslingar, fjerdingsmännen skola vara skyldige, att under enahanda ansvar, som de tillsatte fångvaktarne, emot erhållande af skjuts fram och åter, och åtnjutande af det tractarnente dessa i tjenstgöringen bestås, åtfölja och bevaka fången till Kronohäktet, på det sätt fängslad, som Domaren eller Kronobetjenten föreskrifva: att den fångvaktare, som af vårdslöshet eller försummelse vållat fångens flygt, skall ovilkorligen straffas med 6 eller 10 par spö, om fången varit häktad eller tilltald för sådant brott, hvarå dödsstraff eller fästningsarbete kunnat följa: men urngälle sin förbrytelse med fängelse vid vatten och bröd från 8 till 14 dagar, örn fängen är tilltald för mindre brott, och fångvaktaren i alla fall varda från sin befattning för alltid skilldt att Fandshöfdingarne skola äga att, då fångvaktarens förbrytelse är uppenbar, genast låta befordra verk - ■Den 2 7 Juli. verkställigheten af berörde bestraffning; och att fångskjutsare, sorn genom våld eller list befordrat fangens undankommande, skall straffas med 0 eller 10 par spö, samt, då han vägrar fångvaktaren handräckning vid fångens bevakning och tillsyn, när sådant behöfves och påfordras, bör plikta med penningar eller umgälla sin försummelse med kroppsstraff, efter omständigheterna. Hvilket allt Riksens Ständer härmed i underdånighet till Edeis Kongl. Majus Nådiga pröfning och stadfästelse fä underställa. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung!
Götha Canal-bolags actieägare, om utredning af de hinder* som från Bankoförvaltningens sida mött dem, alt för deras i Bankodisconten belånade adier erhålla sådana bevis, som erfordras, för att föra talan vid bolagets sammankomster. XIX. B. 4^9- A. 100. XXII. U. 208, XXIII. A. 176. Götl.a ( 1J9 ) Göllia Canal-bolags actieägare, angående sökt befrielse från bolaget ålagd bevillning för utdelade vinstmedel. Se Bevillning. Götila Hofrätt, om ersättning åt adjungerade ledamöter i. II. i 14- b171- V. B. 372, 420. A.‘ 478. XIV. U. 452. XVII. A. 38. ■— om löneförbättring för ledamölerne tili. II. 118. B. 171. V. B. 372, 420. Å. to. Se vidare fiufviidtiteln, den andra. Götheborg, örn Landsliöfdingesätets derstädes förläggande till Uddevalla, oell länets benämnande med Bohusland med Götheborgs Län, XIII. B. 625. A. 636. — örn ersättning till Kronohospitalet derstädes-. Se Kronoliospi talet. — om statsbidrag till en derstädes inrättad elementar-skola för unga sjömän. XVII. B. 3go. XVIII. A. 133. XXII. U. 208. XXIII. A. 175. — 0111 ökadt anslag för Chalmerska slöjdeskolan derstädes. Se Chalmerska Slöjdeskolan. — om upphörande af Hemförare-bålgillet derstädes. Se Hem fö rare-båtgille t. — om förändring i gällande föreskrifter angående expeditionssättet för jernbelåningen vid Lånecontoret derstädes. Se Lånecontoret. Götheborgs riviere, angående anslag till uppmuddring af inloppet lill. XXI. B. 35g. XXIII.' i3.. A. 820.
Missgernings-Balken: ”Släpper vaktkarl fånge lös af försummelse eller vangömmo, miste tjenst sin, och plikte dertill med böter, fängelse, arbete eller spö, allt sorn försummelsen eller ock den undkomnes brott är”, innefattar en tjenlig utsträckning för Domarens pröfning, samt, rätt tillämpadt, bör leda till det åsyftade ändamålet. På dessa skäl få Rikets Ständer underdåuigst föreslå, alt Kongl. Brefvet till Hofoch Öfver-Rälter af den 2 November 17S6, angående ändring i allmänna Lagens stadgande om straff för vaktkarl, sorn af för Bih. lill R. St. Skrifvelse N.-o 18. summelse eller vangömmo släpper fånge lös, måtte genom utfärdande Nådig kungörelse förklaras hafva upphört att vara gällande. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 24 April 1834* N:o 18. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 April 1834- Presle-Slålidet den 24 Borgare Slåndet den 24 Bonde-Ståndet den 24 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j rörande ett tillägg tili g Cap. ti Handels-Balken, om ansvar för den _, som förnekar veterlig skuld. (Lag-Utsk. N:o 12.) S. A. K. Då genom gäldenärs. förnekande af sitt namn å utgifven skuldförbindelse, jemte andra olägenheter för fordringsegareri, äfven den uppkommer, att han i sin rätt uppehälles, har hos Rikets Ständer fråga uppstått om bestraffning för ett sådant gäldenärs förfarande; och ehuru Domare vanligen hittills i mål, der ansvar blifvit yrkadt å gäldenär för det han nekat lill veterlig skuld, ansett honom förfallen till böter svarande emot halfva skuld-beloppet, och till stöd för ett sådant beslut åberopat 9 Cap. it §, eller 11 Cap. 2 § samt 12 Cap. 9 §.
Liljenstolpe med Herr Grefven och Ordföranden, Af Expeditions-Utskoltets Memorial, A7.-o 16. 17 Åf Hr Borgmästaren Bagge: ”Sedan jag förmodar, att motionären femtal anledning till sin anmärkning af de anteckningar, som finnas gjorda å utdelade Utskolls-Betänkanden öfver Conceplernas ankomst till ExpeditionsUlskottet, och hvilken anmärkning blifvit gillad af Hedervärda BondeStåndet, utan alt iemiss skeLt till Expedilions-Ulskottet; så och då Högvördige Preste-Ståndet samt Yälloflige Borgare-Ståndet antagit den af förstnämnde Stånd, i anledning deraf, gjorda inbjudning, anser jag, för mindel, det endast tillkomma Expedilions-Ulskottet, att, så vidt möjligt är, ställa sig den erliållne uppmaningen till efterrättelse, hvarföre jag mot det af Expeditions-Utskottels pluralitet beslutade Memorial till Rikets Ilöglofl, Ständer får anmäla reservation.” N:o 16. Memorial till Rikets Ständer, angående sättet för expedierande af Rikets Sländers underdåniga skrifvelser, rörande Statsregleringen. Då Rikets Ständers Stats-Utskolt, i dess Utlåtande N:o 59, angående reglering af Riks-Statens 8:de Hufvudtitel, gifvit tillkänna sig ämna med förslag till Rikets Ständer inkomma, rörande den omflyttning och fördelning af anslagen under Riks-Statens serskilda Hufvudtitiar, hvilken Utskottet ansett blifva nödig, i följd af Stats-Rådels förändrade organisation, samt Rikets Ständer, på grund af detta förväntade förslag, möjligen skulle kunna besluta en helt annan indelning af Hufvudtillarne än den, som nu eger rum, har Expeditions-Utskotlel, i afseende å formen för Stalsregleringsfrågornas anmälande hos Kongl. Maj:!, icke trott det vara rätt lämpligt alt nu, såsom förut varit öfligt, hos Kongl.
Han var så fullkomligt lycklig m e d h e n n e! M e n inte för mig. Han var så fullkomligt lycklig — utan m i g! » Han intalade mig, att jag naturligtvis skulle bo h o s dem, j a, j a g hade väl egentligen aldrig tänkt mig något annat, aldrig drömt mig möjligheten, att Ernst och j a g inte skulle vara t i l l s a m m a n s! N ä r det emellertid blef bestämdt, att bröllopet skulle äga rum på våren, beslöt j a g mig för att tillbringa s o m m a r e n i Sverige. Jag ville inte störa d e m den första ti den. Jag borde tagit steget fullt ut o c h förklarat, att j a g på inga vilkor ville slå mig ner h o s dem, m e n j a g kunde icke, det var mig alldeles o m ö j - ligt att lefva utan Ernst. Jag håller af m i n a andra barn också, m e n j a g har varit så mycket skild från dem. Han h a d e alltid behöft mig mest, och därför har h a n väl också blifvit mig kärast. Jag afgudade h o n o m, och m a n får inga afgudar ha! Han trodde helt enkelt, att det skulle gå för sig, att vi alla skulle känna o s s s å glada och lyckliga tillsammans. Jag for ner till dem. Just i dag en må- n a d sedan kom j a g till R o m. D e togo emot mig vid stationen, h a n säg så frisk och lycklig ut, och så stolt öfver sin hustru och deras v a c k r a h e m. Hon försökte vara vänlig och visa sig riktigt kärleksfull m o t mig, m e n j a g såg nog, att h o n var svartsjuk på m i g; h o n tyckte inte o m, att j a g gjorde det ringaste för Ernst, h o n ville göra allt själf, och hon var rädd, att j a g skulle få ett allt för stort inflytande på h o n o m, kanske därför att hon sett, hur oändligt m y c k e t vi förut varit för hvarandra. Jag undvek också att vara e n s a m m e d Ernst för att inte reta henne.
Kronans rätt att in natura uppbära TiondeSpannemålen af de Kronan immediate förbehåll ne Hemman icke kunde effergifvas, i anseende till behofvet deraf för Garhizons - Manskapets underhåll rn. nu, då Hospitaler, Uazäretter och Barnbus skulle förfela deras välgörande ändamål , om dem betogs förmonen att, efter behofvet, få någon del af den dem anslagne och. förlama Spannerr.ål in natura utkräfva; då det skulle föranleda till rubbning uti Indelningsverket, om Rusthållare förmentes att på lika sätt uppbära Augrnentsräntan; då det vore einot ägande-rätten stridande att förneka SkatteFrä'se ägare att utfordra sina räntor i de slag, hvaruti de samma fran början blifvit bestämda att utgå; samt då uppgifvandet af genom ålder helgade rättigheter vore ett ingrepp i den medborgerliga säkerheten; så ansåg Utskottet sig hvarken kunna, eller böra'föreslå någon ändring uti hvad Eörfattnmgarne rörande KronoTiondeoch Afrads - Spannemåless utgörande och lösande innehålla. Vid öfvervägande af ofvananförde grunder,' järnte hvad de åberopade betänkanderna i öfrigt Lihang till Rihs-St, Fröt, 1317• ’2iS-f-d: Sami, N:r 137,1,0. lio6 Statsoch Besvärs-Utskottens
Sedan Fullmäktige derefter öfverlagt i ärendet, beslöts att medgifva nedsättning af partialobligationernas belopp till 1,666^ R:dr Silfver-species eller 5,000 »$B:ko;och, jemte det att motförslag afgafs af det innehåll, som här ofvan är intaget, med iakttagande af den sednast beslutade jemkningen beträffande partialobligationernas valör, öfverenskoms, att Fullmäktige skulle sammanträda följande dag, den 21 December, på eftermiddagen för att emottaga det å motförslaget förväntade svaret. 10:o Kreditbolaget förbehöll sig tillfälle att göra anbud å lån för svenska statens jernvägsbyggnader förrän negociation derom vidare afslutades. — 76 Detta svar erhölls likväl icke då, emedan, efter hvad Herr Mannheimer tillkäunagaf, sådant ingått endast från de i Köpenhamn varande delegarne; och upprepade Herr Mannheimer, att Fullmäktiges definitiva svar å läneanbudet borde sednast följande dags afton låneerbjudarne meddelas, emedan deras anbud icke vore under längre tid för dem bindande. Den 22 December meddelade Herr Mannheimer skriftligen, att kreditbolaget vore i tillfälle att göra vissa ändringar i sitt den 20:de December framställda låneanbud, samt erbjöd sig l:o) alternativt, antingen att till 97 procent fixt öfvertaga hela beloppet 8,000,000 m$ B:ko 2:o) att obligationerna indelades i 2 serier, deraf halfva beloppet å 1,500 m#. — 500 specier och andra hälften å 3,000 På detta ställe torde böra omförmälas: att Fullmäktige, som, efter deras beslut den 8 December om afböjaude af underhandling med Schröder & Komp. angående den då erbjudna krediten, i den härom Heinemann meddelade underrättelse tillika tillkännagifvit, att Fullmäktige lifligt önskade och hoppades fortsättning af det med Schröder &
Domstolen — 7 2 20 — b. 9 Juli b. 9 Juli kjuts, krono-, om utgörande deraf b. 16 April utom länet h 8 — 75 —■ b. 16 April b. 17 April b. 16 April 2. W 5 § 00 W • - 5? cn a > 2 o 3 » S 2 2. 2: O (D r ® Riks-Ståndens Beslut. 2TS CD ^ EL s. o is 3 3 fia’ 0 s 3 £• CL? aso X 3 CD c/l fs — T3 oo CD • 00 Ridd. o. PresleBorgareStåndet. BondeN:o | Sid. Adeln. Siåndet. Ståndet. N:o Skjutsningsanstalterna i riket, förändringar i föreskrifterne f 25 Juli 1 2 Aug. derom — 8 — 121 — 23, 30 Juli 25, 50 Juli 26 Juli 135 Skog, förbud för arrendator al kronolägenhet att till annat än lägenhetens behof använda sådan 8 65 b. 29 Mars b. 29 Mars b. 29 Mars b. 29 Mars Skogshushållning, angående förändrade föreskrifter derom — 7 2 56 b. 23 Aug. b. 25 Aug. a. 25 Aug. a. 25 Aug. Skogsmark inom Malungs och Äppelbo socknar, dess fördelning på samtlige jordegare — 4 2 6 — b. 14 Juni b. 4 Juni b. 28 Maj b. 4 Juni Skogsplanteringskassans inkomsters utbyte mot stats-anslag, se Statsanslag, pag. 33.