Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Törnebladh, utan vilkor, och egaren af Rankhyttan, Kapitenen W. Schultzberg, med vilkor att utbytet komme att grundas på medelpriserne under de 20 åren 1824—1843, förklarat sig nöjde att på den föreslagna förändringen ingå; Och då 60 dagsverken, efter nämnde Kongl, ilaj.ls Prog. om Statsverk. 1850. 31 20 års medeimarkegångspris ä 25 sk. stycket, i penningar motsvarande 31 r:dr 12 sk. banko, hvilken summa åter efter samma års medeimarkegångspris å spanmål, hälften Råg och hälften Korn å 8 R:dr 39 sk. 3 rst. banko tunnan, förvandlade sig till 3 tunnor 17% kappar, hade Kollegium ansett spanmålsersättningen för de till loftsbyggnaden vid Ornäs anslagne dagsverken böra lill detta belopp bestämmas, hvaremot af ersättningen för 60 dagsverken till kungsladan vid Rankhyttan, likaledes i penningar motsvarande 51 r:dr 12 sk., borde afdragas kronovärdiet å dagsverkena 3 R:dr 56 sk., då 27 R:dr 24 sk. återstode, som förvandlade sig till 3 tunnor 5Va kappar spanmål; tillstyrkande Kollegium alltså i underdånighet, att dessa spanmålsbelopp, 3 tunnor 17% kappar för Ornäs samt 3 tunnor 3% kappar, allt hälften Råg och hälften Korn, för Rankhyttan, måtte i penningar efter markegångspris till vederbörande från Landtränteriet årligen utanordnas, hvaremot dagsverkena borde till Kronan indragas och i behörig ordning i Kronoräkenskaperna redovisas samt anordningen deraf följaktligen försvinna. I anledning häraf hemställde
Oagtadt den tillförordnade Lag-Commitéens ar. beten blifvit med all verksamhet och nit utförde, har likväl förslaget till den nya Lagboken, som, i anseende till den vigt, mer än något annat fordrar en mogen öfverläggning, grundad , så väl på Theoriens upplysningar , som på de beräkningar erfarenheten bjuder, icke kunnat underställas Riksens Ständers granskning vid innevarande Riksmöte. Då sjelfva Criminal-Lagen ännu icke hunnit författas, har Kongl. Majit trott sig böra i förväg kalla Riksens Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten, att, vid bestämmandet af sådane brotts bestraffning, som i 5 Cap. 1. §. Missgernings Dallken, i nu gällande Lag, finnes upptagne, följa mildare åsigter, än de förra Lagstiftarne. Ledd af Sitt hjertås ingifvelse och af ett rättvist förtroende till folkets tillgifvenhet och 664 Proposition om en förändr. i Missg. Balken. kärlek, vill Kongl. Maj:t för alt sätta ofvanåberopade Lagrum i öfverensstämmelse med grundsatserne för en mildare Lagstiftning, härmedelst uppmana Rikets Ständer, att till Kongl. Majit inkomma med underdånigt förslag till en förändring af 1. $. 5. Cap. i Missgernings-Balken , hvarigenom, jemte vissa bestraffningsgraders upprättande, det nu stadgade dödsstraffet i detta fall må aldeles upphäfvas. Kongl. Maj:t hade , i kraft af 87. §. Regeringsformen kunnat till Rikets Ständer låta öfverlemna en formelig Proposition, rörande detta ämne; men då frågan angår helgden af Dess Konungä-värdighet och Majestät har Konungen häldre velat yttra den önskan, att Rikets Ständer sjelfve måtte afgifva det i sådant afseende nödiga förslag. Kongl. Maj:t är öfvertygad, att Rikets Ständer i denna Dess nu tillkännagifna önskan skola finna en ny borgen beredd för de fasta band* som förena Kongl. Maj:t med ett ädelt och troget Folk. kJ
— Och beror stoi leken af upplagorne, för Protocolien, af hvarje RiksStånds särskilta beslut, samt för Bihangen, utaf alla Ståndens gemensamma. Utlåtande öfver Nils Strindlunds hemställan om nedsättning i priset för de exemplar af Hederv. BondeStåndets tryckta Protocoll vid innevarande Riksmöte, å hvilka Ståndets Medlemmar utfästat sig att prenumerera. (Rgs-A.) Genom ProtocollsUtdrag af d. 12 sisth Nov., har Ilederv. BondeStåndet, efter det Ståndet först beslutat, att hvar och en Ledamot skulle vara förbunden att prenumerera på ett exemplar af Ståndets Pro - B e t ä n k a n d e n. 6'3 tocoll för hela innevarande Riksdag, till Utskottet remitterat Nils Strindlunds, från WesterNorrlands Län, gjorde hemställan om icke nu, likasom vid förra Riksdagen, Ståndets Ledamöter kunde erhålla deras exemplar af berörde Protocoll till nedsatt pris, emot det för hvilket exemplar blifva att tillgå i Bokhandeln. Vid öfvervägande deraf, att, efter hvad erfarenheten visat, ringa och obetydlig försäljning af RiksStåndens Protocoll kan förväntas; och att, genom det prenumerations-belopp, som Hederv. BondeStåndet kommer att erlägga, vinnes någon, ersättning af tryckningskostnader, sorn eljest icke kunnat erhållas, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att för de exemplar af Hederv. BondeStåndets Protocoll vid innevarande Riksdag, å hvilka Ståndets Medlemmar prenumerera, blott erläggas två tredjedelar af det belopp, hvilket, såsom allmänt gällande pris för hvarje ark, uti Bokhandeln, Utskottet uti serskildt Betänkande af denna dag föreslagit. Den 10 Jan. Betänkande, rörande tryckningen af Hedervärda BondeStåndets Protocoll vid innevarande Riksmöte, samt deras afleverering till RiksgäldsContoret. (.Rgs-jt.) Uti ett till Utskottet öfverlemnadt Utdrag af det hos Hederv.
Det är för mig icke rätt klart ännu hvarföre Ekon.Utsk. fortskyndat att framlägga just denna motions pröfning för Stånden under det att Hr Ribbings motion blifvit visad på villoväg. Men jag skall ej underlåta att följa saken med upmärksamhet i fall mina aningar om tillställning finna ytterligare näring. Hr Ribbing: Om den grannlagenhet, som jag yttrat mig vara öfvertygad finnas hos de Hrr, för hvilka den ifrågavarande instruktionen gäller, nemi. att vilja låta densamma pröfvas i enlighet med grundlagens föreskrift, icke motsvarats af det sätt, hvarpå en föregående talare yttrat sig, så är det icke mitt fel. Jag hade nyss för R. o. Ad., äran upläsa den § i den nya Landsh:gelnstrukt:n, som för att nyttja Just.Ombudsrms ord, ådagalade, att åt Landshme blifvit gifven makt att icke blott under namn af vite stadga ett nytt straff, utan ock att till brott qvalificera 452 Deri 28 Mars f. m. hvad af lagen ej är för brott ansedt. Då emellertid nu Gr. Mörner yttrat, att icke blott Instrukt:n utan äfven alla i sammanhang dermed väckta motioner blifvit af Ekon.Utsk. uptagne och pröfvade, får jag till vederläggning deraf besvära R. o. Ad. med framställning af en i Instrukt:n förekommande omständighet, som icke kan hänföras under benämningen redaktionsfel och hvarom motion blifvit väckt, men som af Utsk. icke blifvit uptagen. Det är 65 §, hvars andra mom. härom handlar. lander det att Instrukt:n i denna § utvidgar Landshöfd:s rättighet att bestämma ansvarighet för förseelser, inskränker den domaremakt, som aldrig varit ifrågasatt, då den tillägger Landshöfdm rätt att för försummad redovisning ålägga domare vite af ända till 100 Rdrs belopp. Är detta ett redaktionsfel? Hvad har Ekon.Utsk. svarat på denna anmärkning? Jag har af dess Betänk, icke kunnat uptäcka det. Det är nn förbjudit HofRätt, som är öfverdomare, att ålägga underdomare högre vite än 100
Lo. Seminarium för Folkskole-Lärare. År 1847 hade 39 Elever blifvit inskrifne och 26 utskrifne. Stipendier utdelades till 39 Elever. Fria husrum med sängkläder och ved finnas för 24 Elever i Skolans lokal. 2:o. Normal-Skolan, hvarest efter vexelundervisnings-methoden 250 barn år 1847 njöto undervisning; gossar och flickor i särskilda rum. 3:o. Skolan för handarbeten. I denna Skola erhålla de flickor, som besöka Normal-Skolan, undervisning i att sy, sticka, spinna, m. m. Undervisningen meddelas af en Rektor, som tillika är Seminarii föreståndare, en förste och en andre Lärare, en Lärare i sång och gymnastik, samt en Lärarinna i handarbeten. Inkomsterne år 1847 för dessa Skol-Inrättningar bestodo af Statsanslag till Normal-Skolan 2,000 R:dr, räntemedel 1,425 Rxlr, Ledamöters årsafgifter 36 R:dr, Statsanslag till Seminarii föreståndarens och Sånglärarens aflöning 666 R:dr 32 sk. och till Stipendier åt Folkskole-Lärare-Elever 1,500 R:dr. Utgif - 39 i terna samma år voro: Lärarnes aflöning 2,336 R:dr 32 sk., Stipendier till Elever i Seminarium 1,500 R:dr och diverse omkostnader 1,466 R:dr. r) Småbarns-Skoloma. Dessa Skolor, under tillsyn af Direktionen i det för sådana Skolors inrättande och underhåll bildade Sällskap, hafva åren 1843 — 1847 varit tre, nämligen en på Norrmalm, en i Stadshuset och en vid Kocksgatan å Södermalm. I hvardera Skolan hafva 100 ä 120 barn dagligen njutit vård och undervisning. Omkostnaderna för alla tre Skolorna under de nyssnämnda åren har utgjort tillsammans 12,828 R:dr 29 sk. 5 rist., till bestridande hvaraf Dennes Majit Enke-Drottningen i nåder bidragit med 200 R:dr om året samt Sparbanken lemnat 400
Utlåtande, i anledning af väckte motioner angående förut varande arréndutorerr företrädesrätt vid förnyad utarrendering af boställshemman. I detta ämne hafva tvänne inom Bonde-Ståndet väckte motioner blifvit till Stats-Utskottet ofverlemnade. Den ena. framställd af Riksdags-fullmägtigen Anders Versson frän Malmöhus län, innehåller det förslag, att Rikets Ständer ville för sin del besluta, att förut varande arrendatorer mä, vid förnyad utarrendering af alla slags boställsoch löningshemman, åtnjuta företrädesrätt till arrendet deraf. Den andra, hvilken blifvit väckt af Riksdags-fullmägtigen Anders Jonsson frän Skaraborgs län, innefattar förslag derom, att den optionsrätt, sorn, enligt Kongl. Förordningen den 17 Juli 1847, tillkommer arrendatorer af de till Statsverket indragne och derefter utarrenderade boställen, mätte utsträckas äfven till arrendatorer af indragne militie-boställcn. Båda motionärerne hafva såsom skäl för dessa förslag anfört, att, om än Staten genom en förlängd arrendetid beredt arrendatorer af ifrågavarande boställen någon ersättning för de kostnader, de under den första arrendetiden ä ifrågavarande egendomar nedlade, nämnde arrendatorer likväl helt och hållet saknade säkerhet för tillgodonjutande af frukten utaf det arbete och de kostnader, sorn vid slutet af arrendetiden nedlades å bostället, hvilket hade till följd att arrendatorerne under sistnämnde tid sökte bereda sig den högsta möjliga inkomst af jorden, hvilken derigenom utsöges, så att boställenas framtida afkastning i väsendtlig män förminskades.
Götheborg: Mötesplats: Dösebacke. 3:o) Wendes Artilleri-brigaden: Består af 553 nummer (konstaplar etc. med 144 ständige och 104 rusthälls-hästar). Hufvudstalion: Christianstad. Mötesplats: Näsby fält. Ingeniörerna b): Utgöra 1 brigad, fördelad i allmänna staben och Ingeniör-kompaniet (Sappörer, minörer och pontonierer). Ingenxör-kompaniet består af 118 nummer. Truppen är värfvad. Allmänna stabens hufvudstation är Stockholm ; Ingeniör-kompaniets: Carlsborgs fästning. a) Fot-artilleriet tillhör egentligen krigsreserven, från hvilken det erhåller service och anspann; men som dess materiel alltid skall vara fulltalig och dess 'kanonbefälhafvare och kuskar tillhöra den slåen den bären, så uptages det ibland denna, oaktadt det under fredstid icke är mobilt. b) Se Tab. 10, 13. Den 7 December. 7‘5 Art. 2. lirifjsreservett, flens saninumsiittning och fortletninif a ). Krigs-reserven utgöres: l:o) af samtlige klasser af elen elei af allmänna beväringsmanskapet, som lill lancltförsvaret är anslagen a); 2:o) af ele ruslhållshästar, hvilka icke till elen stående hären äro anslagne a ); 3:o) af de trosshästar, hvilka extra rotehållare äro skyldige alt vid inbrytande krig anskaffa och aflemna a), Under fredstid äro samtliga klasser af allmänna beväringsmanskapet befriade från allt upbåd till såväl exercis, som annan tjenstgöring, men äga skyldighet alt årligen deltaga i socknens skjutöfningar b).
Jag tror, lika med Herr Hjerta, att det är för räll - 174 Den 3 Februarii e. m. visan af högsta vigt, att, då vid utmätning gäldenären säger hos honom befintligt gods tillhöra tredje man, qvarstad derå genast lägges, utan ansökning derom hos Konungens Befallningshafvande, emedan i annat fall skulle blifva tillfälle, att under tiden bortskaffa godset. Jag bestrider dock icke återremiss af Betänkandet, utan instämmer i hvad Herr Hjerta derom yttrat. Till följd af desse anmärkningar blef, uppå Herr Grefvens och Ordförandens derom gjorde proposition, LagUtskottets ifrågavarande Betänkande till Utskottet återremitteradt. Föredrogs å nyo och bifölls LagUtskottets den 3i sistlidne December under N:o 5 afgifne, samt den 21 sistlidne Januarii på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt förslag till ändring i 26 Cap. 1 §. ByggningaBalken. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Utlåtanden: Från StatsUtskottet: Af den 16 sistlidne Januarii: N:o 34. Angående Sörforss KronoLaxfiskes Arrendatorers ansökning om eftergift i Taxan för tre år m. m. Den 3 Februarii e. m. 175 N:o 35. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå Mjölnaren Eric Wässells underdåniga ansökning om nedsättning i arrendet för Carl Gustafs Stads KronoTullqvarn. Af den 19 i samma månad: N:o 36. Öfver väckt motion angående utskylder till Staden Nyköping af LandsliöfdingeResidencehuset derstädes, äfvensom afgifter till Städerne i allmänhet för Kronans deri varande egendomar. Om fortfarande af det understöd utaf Statsmedlen, som Carlskrona Stads Fattigvårdsinrättning hittills åtnjutit, samt om tillökning deri. Angående den Förste KammarMusicus Berndt Crusell lillagde pension. Om inrättande af en allmän Klubb för alla fyra RiksStåndens Ledamöter.
Af Jern-Contoret Tre Tusende Riksdaler. Skolande ali sådan Bevillning påföras och uppbäras i den ort, der afkastningen och vinsten utdelas, samt derefter i vanlig ordning redovisas; men hvad beträffar Stockholm, insattes denna direcle i Riksgälds-Contoret, hvarest beräkningens riktighet granskas. Bil. till Bev.-Utskottets Betänkande, N:o il. 39 Bevillning af Testamenten, Gåfvor, Fidei-Commiss, Alf och Fynd. § 36. För Testamente, Gåfva och Fidei-Commiss af lös och fast egendom, Capital och fordringar, skall, då det gillia uppgår i värde till Tre Hundrade R:dr och deröfver, Bevillning erläggas med Sex för hundradel; från hvilken afgift likväl befrias maka och skyldemän i rätt upp-och nedstigande led, syskon och deras harn, samt Allmänna Undervisningsoch Skol-Inrättningar, Kyrkor, Stipendii-fonder, Pensions-Inrättningar, Arbetshus, Hospital och Faltigförsörjnings-anstaller och i allmänhet fromma Stiftelser, äfvensom konstoch 'vetenskapliga samlingar. Arfvingar i fjermare led, än ofvan sagdt är, betala lika Bevillning af det Testamenlseller Gåfvovärde, som öfverstiger deras egen arfsdel, så vida det öfverstigande beloppet uppgår lill Tre Hundrade Riksdaler. För Testamente eller Gåfva af årlig ränta eller afkomst, utan egande-rätt till sjelfva egendomen, vare Bevillning Två procent af capitalsumman, ulan afseende på, lill hvilken capitalet anslaget är, med undantag, som 1 mom. af denna § omförmäler, samt för arfvingars laga arlslotter, äfvensom för en hvar, då afkomsten icke svarar emot Fem procents ränta af Tre Hundrade Riksdalers capital. Af Arfsmedel i lös eller fast egendom, capital och fordringar, som tillfalla andra arfvingar, än i rätt uppoch nedstigande led, samt syskon och deras barn, Tre procent, så vida arfsbeloppet uppgår till Tre Hundrade Riksdaler; efterlefvande makas rätt i boet likväl från afgift undantagen.
Fortsattes till slut justeringen af Pleni-Protocollet för den 27 dennes. Riddarhus-Secreteraren anmälte, att sedan Ridderskapets och Adelns andra Anteckning sistledne gårdags eftermiddag blifvit verkställd, hade Riddarhus-Secreteraren, jemte Riddarhus-Fiscalen, genast derefter fullgjort den dem, enligt 19 §. i Riddarhus-Ordningen, ålagde pligt, att fördela det närvarande antalet af Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter uppå Femtio Bankmans-afdelningarj i anledning hvaraf, och då de nu antecknades antal utgjorde 471 personer, de första 29 Bänkmans-afdelningarne erhållit 9 , och de sednare 21 bekommit 10 personer. Till upplysning för Ridderskapet och Adelns Herrar Ledamöter, hade ifrågavarande Bänkmans-fördelning sedan i dag bittida varit i Riddarhus-Canzliet att tillgå, och skulle) ett serskilt exemplar deraf varda vid middagstiden till allmänna Klubben aflemnadt. Uppropades de 48 Ledamöter, hvilka hos Riddarhus-Fiscalen låtit anteckna sig att i dag spisa middag å Kongl. Slottet. Herr Skjöldebrand. Pehr Erik, anhöll, att när den} rörande Revisions-Secreteraren, Friherre Drn 2 7 November, 27 Boye, väckte Motion till öfverläggning förekommer, fa yttra sina tankar. Friherre Boye, Ludvig, anmärkte härvid, det någon Motion rörande honom alldeles icke blifvit gjord, utan att endast fråga om förklaring af 7 §. i Riddarhus-Ordningen uppstått.
Då jag således förra gången talade om inrättande af seminarierna, så skedde det under förutsättning, att vid seminarium genomgången lärokurs röke skulle medföra någon företrädesrätt vid tillsättande af folkskolelärareeller lärarinne-platsen 384 Den 26 November f. m. Frih. Sprengtporten, Jacob Wilh.: Med aniedn. af de föreg:de talarnes yttranden får jag medgifva, att om frågan rörer anställandet af fruntimmer vid skolan, såsom biträden för att lära flickorna handaslöjder och för att hafva en tillsyn öfver de små barnens fysiska upfostran, skulle jag för min del kunna biträda en sådan åsigt; men då meningen med folkupfostran icke är blott att utbilda vetandet och de moraliska anlagen hos ungdomen utan äfven att dana män åt samhället, hyser jag några betänkligheter, huruvida detta ändamål lämpligen vinnes, om ynglingarnes upfostran öfverlemnas i qvinnohänder. Jag anhåller, att denna min invändning måtte få åtfölja remissen af Hr Hjertås motion. Remitterades till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. Föredrogs Gr. Björnstjernas, Carl Magnus, d. 22 dennes på bordet lagda motion med förslag till en kommunal-lag. Hr von tycker om att yttra mig vid remiss af motioner, så kan jag likväl icke vid detta tillfälle undgå, att låta de af Gr. Björnstjerna väckta förslag åtföljas af några ord från min sida. Jag gör det så mycket heldre, som jag anser, att det nu afgifna förslaget till kommunallag bättre, än något af de förut vid såväl denna som föreg:de Riksdagar framlagda, upfyller det dermed afsedda ändamål. Derföre anser jag väl icke, att Hr Gr:ns förslag i allo kan eller bör antagas, men jag tror att det är en grund, på hvilken man kan bygga och upföra något, som i flera hänseenden bör blifva nyttigt och af vigt för fäderneslandet. Hr Gr:n utgår till en början från den ganska rigtiga åsigten, att kommunala inrättningar böra börja inom socknen.
Maj:ts Befallningshafvande ock medelst ku ngörelse låtit komma till allmän känrfedom i Länet, alt Landtbruksakademien genom skrifvelse den 7 December 1842 bestämdt 2 premier, det ena en medalj af 25 dukaters vigt, att tilldelas den bland allmogen, som 21 efter fem års förlopp kan förevisa den största vidden af å egna ägor så tält uppdragna barrträdsplantor, att de med tiden kunna utgöra sluten skog, och det andra en medalj af 12 dukaters vigt åt den, som inom samma tid förevisar den dernäst största vidd af så uppdragne barrträdsplantor. Af Landtbushållningssällskapets omtanka och nit kan man dessutom vänta lyckliga verkningar uti så väl denna som flera andra delar afLandthushållningen och hvad dertill hörer. Skogar inom Länet, behållne för Kronans räkning, äro desamme, sorn uti sista Femårsberättelsen finnas anmärkte, nemligen: Kronoparken Tiveden i Vadsbo Härad „ Sundsmarken d:o „ Kinneskogen i Kinne d:o „ Klyftamoen d:o „ Vara skogen d:o , Ledsjömo d:o „ Stenåsen i Kinnefjerdings d:o . Råda ås i Kållands d:o „ Furubacka i Skånings d:o „ Kungslena åsar i Vartofta d:o „ Edsmären i Laske d:o, circa „ Mösseberg i Vilske d:o . , hvilken sistnämnde en längre tid varit alldeles skoglös, men, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 16 April i83g, nu är, till föresyn åt den kringliggande slättbyggden, besådd med skogsfrö. Under allmän vård stående allmänningar äro: Stöpen i Vadsbo och Kåkinds Härader. Hökensås i Vartofta Härad. Mösseberg i Vilske d:o. Gryten i d:o d:o. Hillet i Barne d:o.
När han hade förmanat bönderna att hålla den ed och trohet de voro sin konung skyldige och undervisade dem att de icke skulle låta förföra sig till uppror och lifsfara för dem sjelfve; då hade bönderne svarat: Gudskelof, att vi nu få veta hvad som är det rätta, och lofvat att icke vidare låta förleda sig. Och så sände Abraham bref med lugnande ord till de norra orterna.” ”Nå, och påföljden blef blott en ny resning”, frågade Enevald. ”Ja, hertigen hade redan, det Gud må förlåta honom, sändt nya anförare till de upproriske, och de togo brefvet som Abraham skrifvit till bönderne och uttolkade det för de oförståndige, som ej sjelfve kunde läsa, och sade att der stod att Abraham skulle komma med sexhundra man, för att förlägga hos dem i borgeläger. Frågade dem ock sedan om de ville tåla detta, eller med lif och blod försvara sig emot öfvervåld. Och, rasande öfver det svek de trodde Abraham hafva begått emot dem, togo de brefförarne och kastade dem i en vak på isen.” ”Nå än Abraham sjelf?” ”Han visste häraf intet, men bönderne lade sig i försåt för honom, ihjälslogo och plundrade hans knektar och släpade honom sjelf fången till Sverige.” ”Man säger att upproret nu är allmänt öfver alla de norra orterna?” ”Ja, bönderne och deras ombud hafva tågat omkring och rest opp man ur huset. De der anförarne, som Abraham lät afstraffa och stegla, hafva de nedtagit och begrafvit, och rysvärda mord och deras gamla brännande och plundrande, ha de åter vidtagit.” ”Hvem anför dem nu?” ”Hertigen har nu skickat dem till fogde en oduglig köpman från Hernösand, han anför den hop som ligger här emot oss. Den är ock den största. Öfverallt ströfva mindre troppar. De bränna alla adelsgårdar, men jag tänker de sjelfve skola få näsbränna.
»Hysch, hysch! Det är redaktören, men han är inte alls sådan som vi fruktat. Lifvet har visst farit illa med honom. Han är så blygsam och skygg – skräm honom bara inte, söta du!» Och så presangterade jag: »Min man — redaktör Jönsson!» Gustaf stirrade på redaktören och redaktören tittade på Gustaf, som om han i honom sett en riktig befrielsens ängel, och så sa Gustaf med ett besynnerligt gurglande ljud i halsen: »Det här är sadelmakar Jönsson, Lovisa, från Umeå, som lofvat hjälpa oss med selarna och —» Stor tablå! Ja, det förstås det, att efteråt är det nog lätt för litet hvar säga, att man bör kunna se skillnaden på en redaktör och på en sadelmakare, men det är inte alltid så lätt som folk tror, isynnerhet när man är alldeles full af den ena och den andra kommer i ett falskt sken. Två dagar senare: Nu har vi upphört att vänta. Hade ett kort i dag från Villy att resan blifvit uppskjuten — oförutsedda hinder. Jönsson har rest hem: ska skicka hit sin verkgesäll i stället. Villy är hans ett års gosse. Intet under, pappan såg litet häpen ut, när jag sa att »Villy skref så otydligt!» Senare: Jag är fullkomligt som förstelnad — en fullkomlig ishydda. Ingenting kan komma att tina upp mig vidare. Jag har tagit emot den nya, äkta redaktören i tanke att han var sadelmakaregesällen!!!!! Jag måste hämta mig litet, innan jag kan skrifva vidare. Efter sedan jag hämtat mig. Det gick till så här — helt enkelt så här: Sofi sa, att hon släppt in i förmaket en alldeles främmande herre, som hon aldrig sett förut. Den ska då inte lura mig, tänkte jag. Så steg jag in med fast uppsyn. »Kors», tänkte jag, »den där luktar då sadelmakare på långt håll», och så sa jag barskt: »Hvad vill herrn?» Han vände sig om och såg på mig. Titta du, tänkte jag, mig skrämmer du inte, du må se ut som en skoborste i hufvudet bäst du vill och behöfva plikta för ful uppsyn så mycket du orkar.