Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Handels-Balken innebär, det inhemska råämnen skulle få i handtverkshus å landet förarbetas: att, genom den allmänna inskränkning i Handtverkeriers förläggande på landet, som, sådant oaktadt, egt rum, binder yppats att i detta afseende begagna de för vissa Handtverkerier ijenliga lågenheter, som å landet funnits men i slåderne saknats : att, om det å ena sidan år af nytta jemväl för landet, det äfven de mindre ståderne bibehållas såsom föreningspuneter för afsättning och uppköp, Ståderne å andra sidan icke skulle förlora dervid, om sådane Handtverk, till hvilka tjenlige lågenheter eller hugade idkare ej finnas inom deras område, blefvo drifne på Landet, så vida nemligen idkarne genom utskylders erläggande bidx-ogo till upprätthållande af styrelsen och förvaltningen i närmaste Stad , under hvilken de såsom Borgare ansågos höra: och ändteligen att då syftningen till en fri utveckling af krafter och verksamhet och till missnöje med alla ceco-! nomiska tvångsband, långe i verkställigheten föranledi till en fördragsamhet med obehöriges intrång i Nåringarne, genom hvilken Ståderne och deras Näringsidkare varit blottställde för mycken medtäflan, utan att i samma mån underslöd Lagt]t skottets JBetänkanden. II £ 26 LigUtskotttts BttÅnkandéii, jas med några bidrag af utskylder, det synes mest förenligt med Stådernes fördel, att delta oregelbundna förhållande, mot hvilket, såsom af tidslynnet understödt, man förgåfves i längden bjuder Författningarnes värn, ordnas på ett sått, som gör en hvar Näringsidkare, i mån af sin rörelse, lika skattskyldig, samt såmedelst tillskyndar Städ erne inkomster, och som, då det således underlättar tillfället för en hvar att lagligen förvärfva rättighet till Näringars idkande, undanrödjer all betänklighet att från intrång deri afhålla dem, hvilka icke begagnat ett sådant tillfälle, utan, genom Nåringarnes idkande utan anmälan eller tillstånd, förnärma både de skattskyldige Näringsidkarne och Staten.
Af dessa skäl vågar jag ödmjukast föreslå, det låue-understöd på Spannmål måtte bevil jas på minst 5o tunnor och deröfver, sålunda, att 5 å 6 R:dr B:co för tunnan som lån, högst på i år, mot 4 procents ränta lemnades hvarje jordbrukare, som i eget Maguzin Den i5 December e. m. 25i förvarade Spannmålen, och utom Spannmålen, såsom Hypothek, äfven lemnade fullkomligt vederhäftig borgen för lånets återbetalning på bestämd tid. Skulle Spannmålen kunna före det års utgång, inom hvilket lånet borde återbetalas, contant föryttras, bör det åligga låntagaren att genast betala det erhållna lånet, vid påföljd, utom 6 procents ränta från den dag lånet erhölls, att varda på ett år förlustig nytt Lånebiträde. Troligen skulle ej så betydligt Creditiv blifva behöfligt; men mångas förlägenhet blefve härigenom afhjelpt. Både Possessionaten och den mindre jordbrukaren skulle häraf skörda lika fördel; ty om den förre sjelf äger ett större eller så beskaffadt qvantum Spannmål, att lån derpå kan erhållas, så finnes intet hinder för flere mindre jordbrukare att förena sig om uppförande eller inrättande af eget Magazin, samt alt der samla för ett eller flere byalag den Spannmål, de önska få belänt. lianske något vilkor, såsom lånets inbetalande genast, borde åläggas låntagaren, om han försummat att med yttersta noggranhet vårda från all skada den belänta Spannmålen, hvaröfver Kronobetjeningen borde hvarje månad insända berättelse till Konungens Befallningshafvande, genom hvars försorg alla lånebiträden måste sökas och erhållas, för hvarje District i de Län, der lån på Spannmål begagnas. Jag anhåller ödmjukast om Remiss af detta förslag, som jag Den *5 December e. m. tror, till StatsBancooch Ekonora i-Utskotten, och vågar underställa Höglofl. Utskottens upplysta bedömande den större eller mindre användbarheten af denna min framställning. Lades på bordet. Grefve Possej Eriks, anförde skriftligen :
D e vanliga bilderarken att utklippa och med gummi sammansätta små fästningar, qvarnar o. d. äro ett för barnen mycket passande arbete, emedan det både roar dem, skärper eftertanken och fordrar en viss händigi r \ I I K I I L » U IN Annonser mottagas endast mot kontant llqvld I förskott af 2 6 öre pr bispalt, petitrad ( Ingen annons införes under I krona. På sensommaren drog en annan lärarinna in i de rum, der Annie Birger försökt att börja ett ensamt lif af arbete utan kärlek och — misslyckats. Den nya kom från ett tarfligt hem, en frisk själ i en sund kropp, hängifven sitt arbete och finnande det lilla hemmet ett paradis. Kärleken man och qvinna emellan hade aldrig spelat någon roll i hennes lif och skulle antagligen aldrig göra det. Hon var en praktisk natur, litet sträf och hård, men der var ingen fara, att hon skulle drömma bort en enda timma af sitt lif. Den ideella lyckan, denna skimrande såpbubbla, som lyser så bedårande, som åtrås så brännande, men när den någon gång undantagsvis fångas, brister vid minsta vidrö- rande, den kunde dårar fantisera öfver, men ingen klok menniska! Det var lycka nog, verklig, fattbar lycka, att när man lidit nöd från barndomen, nu ha fått sin goda bergning, och något annat ämnade hon ej begära till döddagar. Från Iduns läsekrets. » T v å ruttna lingon ». Två ruttna lingon! ITvarför ej i toner dem beprisa; Min sångmö säger icke nej; se här om dem en visa! Två ruttna lingon! Deras lott bör ingen menska klandra. De ha ej in i sylten gått att ätas upp — som andra. Två ruttna lingon! Ack, en gång mot vårens sol de myste! Bland gröna blad dc dagen lång likt fina perlor lyste. Två ruttna lingon! Ja, länk när de båda sutto skära och rodnande, som ett par bär, när frosten kom dem nära! Två ruttna lingon! Ack hvem, vet, om icke de fått höra en bikt, en dröm, en hemlighet, som aldrig nått ditt öra! Två ruttna lingon!
Med Anders Olofsson och Eric Pehrsson instämde Herr Friherre Kantzow Herrar Stedt, Klingvall och Winblad, Anders Mårtensson från Jemtlands Län, Eric Norberg från Westerås Län samt Bengt Ericsson från Wermlands Län. Af Pehr Jönsson från Christianstads Län, som reserverade sig på den grund, att, då andra Krono-uppbördsstämman vanligen kommer tidigt på året, någon påföljd för uteblifvande derifrån icke borde ega rum. Af Anders Ericsson från Örebro Län, som ansåg att de föreslagne böterne skulle komma att drabba den fattiga delen af de skaltskyldige, som ieke var i tillfälle att kunna betala vid uppbördsstämman. STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, i834» BtvUIningt-JJis\-« ,*/ Bet. N:i 8, ( N;o 8. Ankom till Exp. Utsk. den I Maji kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af, så väl Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående Curhus-aj giftens förfarande, sorn åt skill i ge i ämnet väckte motioner. Genom Nådig Proposition af den 18 nasti. Januarii, (införd i rist» Satnl. i:sta Afdel. under N:o 5,) hvilken ifrån samtlige Riks-Stånden blifvit till Bevillnings-Utskoltet remitterad, har Kongl. Maj:t, jemte tillkännagifrande, att, i anledning af Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade Be•lut, att den till veneriska smittans hämmande bestämda afgift af minst i och högst 5 sk.
Men då såsom skäl för fastställandet af Hofrätts-ledamöternes löner till enahanda belopp med Collegii-ledamöters icke kunna åberopas några andra omständigheter, än de som redan förefunnits och måste anses hafva varit tagna i betraktande vid den sednaste nyligen skedda regleringen af bemälde ledamöters löner; då en betydligare förhöjning af de lägre lönegraderna för Hofrättsledamöter skulle påkalla jemväl lika betydliga förhöjningar af andra löner; och då betalningen för allt arbete icke uteslutande får bestämmas efter vissa arbetsgifvares behof, utan något afseende jemväl måste fästas å det pris, för hvilket arbetet utan svårighet kan erhållas, samt den åberopade omständigheten, att medel - Bil. N:o 1 a) till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. '1 I åldern för Hofrättens 12 yngste Assessorer vid utnämningen varit öfver 38 år, utvisar att de nuvarande lönerna icke hittills förorsakat att dessa platser måst besättas med yngre, mindre erfarna jurister, så tilltror jag mig icke att för det närvarande tillstyrka en så omfattande rubbning af löneförhållandena, som den ifrågasatta, men då Hofrättsledamöternes lönegrader nu äro sålunda fördelade, att tio ledamöter tillhöra den lägsta graden och fem hvardera af de öfriga, samt en icke oväsentlig förbättring kan, äfven med bibehållande af samma lönegrader, Hofrätten beredas endast genom så förändrad fördelning af graderna, att tio ledamöter sättas i den högsta och fem i hvardera af de lägre; samt tillgång till större delen af de för en sådan uppfattning behöfliga medel kan utan statsverkets betungande vinnas genom den af mig föreslagna besparing å anslaget till Revisions-Sekreterare, så hemställer jag i underdånighet att hos Rikets Ständer må för Hofrättens ledamöter begäras följande löner: 1 Hofrätts-Håll R:dr 5,000 9 d:o » 45,000 1 Assessor » 4,500 4 d:o » 18,000 1 Assessor » 4,000 4 d:o » 16,000 1 Assessor » 3,500 4 d:o » 14,000.
Direktör tillerkända magt att, äfven sjelfrådigt, meddela ofvanbeskrifna föreskrifter till omedelbar verkställighet, blefve tillämpad på till exempel sättet för besörjande af General-kassavården, då slika föreskrifter lätt kunde få ett störande inflytande på sjelfva säkerheten i afseende å denna vård, så skulle ju en sådan magtutöfning icke allenast innebära en verklig orättvisa, för att icke säga olaglighet, dä Chefer och Kommissarier skola solidariskt ansvara lör nämnda vård, utan äfven kunna medföra betänklig våda för Banken sjelf. Uti förslaget är, bland annat, bibehållet mom. 3 af § 33 i nu gällande Bankoreglemente, hvilket moment stadgar för hvarje Chef ett ytterst strängt ansvar lör arbetets ordnande samt göromålens behöriga och oafbrulna gång inom hans afdelning eller kontor. Ett sådant ansvar blefve uppenbart hvarken rimligt eller rättvist, sedan en verkställande Direktör skulle ega, att, jemväl oberoende af framställning från Kontorschef, till omedelbar verkställighet meddela äfven blott muntliga föreskrifter, som, enligt Direktörens åsigt, ledde till förenkling och fortskyndande af göromålens behandling. Enligt vanlig rättsgrund är väl ensamt den skyldig att bära ansvar, hvilken eger att befalla och fordra omedelbar hörsamhet Här åter skulle den underordnade (Kontors-chefen) åläggas att ansvara för hvad en annan (den befallande Direktören) när som helst kunde finna för godt att egenmyndigt, äfven muntligen, anordna och föreskrifva i afseende å göromålen inom den förres kontor, äfven om Kontors-chefen funne dessa föreskrifter än aldrig så skadliga och hinderliga för »göromålens behöriga pch Qafbrutna gång» inom kontoret, och sådant utan att det funnes någon möjlighet Banko-Utskottets Memorial N:o 44, 51 för Kontors-cliefen att framdeles kunna, till sitt fredande, styrka, att det vore den (kanske då redan mot en annan utbytte) verkställande Direktören, men icke Kontorschefen, som vällat tilläfventyrs sig yppande oordning inom kontoret. Med upphörandet af förslags upprättande hos en kollegial
Skjöldebrand, som existerat och bär representerats sedan den 11 Maj 181g, dä frami. H. Ex. Hr Gr. Skjöldebrand upphöjdes till greflig värdighet , skulle upphöra och att innehafvaren af friherrliga värdigheten skulle nedflyttas till adelsman. Enligt hvad här blifvit yllradt, skulle vid sisth riksdag åtskilliga ätter, hvaribland friherrliga ätlerne Puke, Björnstjerna m. fl., blifvit afförda. Jag ber alt få fasta R. o. Ad:s uppmärksamhet uppå det särskildta förhållande, som med mig kunde hafva inträffat, i händelse af en dylik afföring. Om min frami, fader lefvat, hvilket han enl. naturens ordning ännu kunnat göra, så hade jag vid sisth riksdag, utan dom eller ransakning, funnit mig beröfvad friherrliga värdigheten med åtföljande rättigheter, som jag då uti ao års tid hade innehaft. Jag har hört sägas, att de utbytta orden uti 37 §:n Reg.Ftn icke borde anses såsom en förändring, utan såsom en förklaring; enär det skulle vara endast genom misstag eller misstydning af nämnda §, som de ifrågavar. ätterne haft säte och stämma härstädes. Jag vill visserligen ej åtaga mig alt uti bevisning leda hvad mening 1809 års lagstiftare haft, ehuru jag äger min egen fullkomliga öfvertygelse derom 7 H. 22 Den 32 Maj. tmen i detta fall torde frami. H. Ex. Hr Gr. Skjöldebrands yttrande vara af vigt. Ehuru jag ej tror, alt frami. Gr. Skjöldebrand tillhörde dem sorn skref vo grundlagen, är det dock allmänt kändt , att hans anseende och inflytande vid 1809 års riksdag var ganska betydligt. — När jag kan säga, ätt frami.
Besvoch Ekon.-Utskottets Betänkande JYs 39. att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. May.t täcktes utfärda en kungörelse, hvarigenom tullstämpling å varor, som från utrikes ort införas, åter påbjudes, tills vidare, och intilldess sådana åtgärder hunnit vidtagas, att oloflig införsel af dylika varor kan förekomma».» af Kontraktsprostarne Westin och Schmidt, Kyrkoherdarne Ekelundh och Englund samt Anders Medin från Kronobergs och Anders Persson från Malmöhus län. J. P. Andreasson från Elfsborgs och J. M. Limdahl från Skaraborgs län anmäla, att de icke i ärendets behandling deltagit. X:o 39. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Jan. 1866, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner rörande utvidgandet af qvinnans medborgerliga rättigheter. Tvänne motioner, i det syfte rubriken till detta betänkande angifver, hafva blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling öfverlemnade. Den ena (N:o 125 i tredje serien) är väckt af Herr Ridderstad, som deri hemställer, att Rikets Ständer måtte besluta till Kongl. Maj:t ingå med underdånig skrifvelse, hvari Kongl. Maj:ts uppmärksamhet fästes på det billiga och önskvärda deri, att qvinna må fa inträde i Statens telegrafverk samt i befordringsoch löneväg få sig tillerkända samma rättigheter och skyldigheter som mannen; varande af motionären tillagdt, att om Rikets Ständer skulle tinna skäl att »utsträcka denna underdåniga anmälan ännu längre», så stöde sådant i full öfverensstämmelse med den tankegång, som ledt motionären. — Den andra motionen (N:o 313 i fjerde serien) är inlemnad af C. J.
Alngods: felb och plys 20 % 1 3) 3) 1 tt 5 R:dr af silke och bomull eller lin: släta halfsidentyg, enfärgade eller randiga, rutiga eller flammiga genom olika färgade trå- dar, men icke genom sjelfva väfnadssättet. Förb. Förb. Förb. ) genom väfnadssättet fasonerade 20 % 2 fot 37| öre 2 fot 37^ öre J> 1 tt 5 R:dr af silke och ull, alla slag: släta Förb. 1 fasonerade 20 % J 2 fot 31^ öre 2 fot 31J öre i inkommande direkte från Ostindien 6) 6) ") 6i Shawlar, Shawletter och andra dukar: under 15 R:drs värde stycket Förb. Förb. Förb. Förb. !) Äfven för ”Tyll”. 2) De eljest till införsel förbjudna slagen fingo i detta fall införas mot 10 %. 3) I Taxan icke nämnde. xxxvii Fr. o t. 0. m. 1842 m. 1845. Fr. o t. 0. m. 1846 m. 1848. Fr. o t. 0. m. 1849 m. 1851. Fr. o. m. 1852 t. o. m. 1854. Fr. o t. 0. m. 1855 m. 1857. Fr. o. m. 1858 t. o. m. 1860. Fr. o. m t. o. m. 1861 1863. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Tullsats. Äfven för ' helsidentyg, fasonerade till förkläden”. 5)
—, _ inlösande, om, af 4 dess skadade creditsedlar; StatsUtskottets Betänkande, IV 1. s 909, 910, bif. af Adeln, IX s 25g, af PresteStåndet, IX s 203, af BorgareStåndet, ix s 265, af BondeStåndet, IX s 268. örn, öfvértagandeaf Banken; Motion, reini tt. till Statsoch BancoUtskotten, II s 1160, Utskottens Utlåtande, IV 5. s 507, bif. af PresteStåndet, ix s 1191, af BondeStåndet, IX s 1201, af BorgareStåndet, IX s 1208, BiksHqfvndbok för 1810 och 1811, efter StatsGommissarien Widegrens method och dito för 1815 efter StatsContoirets plan; Granskning öfver dem, II s 7 — i3. Åtgärder föreslagne till dess fullkomnande, II s 14—18, KammarCollegii , StatsContoirets och KammarRättens Utlåtande, II s 42 — i3g. Ytterligare Utlåtande af 1822 års Revisorer, II s 515—>525. <—» — icke färdig, IV 1. s 201. a5t RiksHufvudbok , om verkställighet af, IV 4- s 482—5or, bif. af PresteStåndet, IX s 923, af BorgareStåndet, ix s 953, af Adela, IX s 982. Riksrätt, Grefve m. m. R. Cederström tilltalad inför, II s 979—1019, Se Quiding, RiksStaten för år 1821, I 1. s 820—-825. — —• för år 1822, I 1, s 825 — 831. —, — Förslag till, för 1824 och följande åren till nästa Riksdag.
Denna siniitsiga, torftiga, mellan Iiöga kullar iiitriingda stad, som bestar af 1iågi.a f&amp; smala, leriga gator med ett huiidratal ' l.Z,oa Iiiis kring en åldrig synagoga, detta Szybow, hmrs invånare äiinii i sliitct af nittonde, hrhiindradet lefva i ett nästan medeltidsaktigt mörker, onitalas af alla jriitar vidt omkring ined from vördnad, nästan som en helig stad. Det är den Kabbali. stiska laran, enligt hvilken Israel bör lefva i st.rang afsöndring frhi alla andra folk och icke tillägna sig nigon världslig lardoiii, soiii sedan ~rliiindradeii rader i Szybow. Rabbiiien Isak Todras, den i trasor höljde mystikern, som aldrig h t aiidra böcker an Taliiind och Kabbalan, soin icke förstår något annat spr %k au hebreiskan och aldrig sett några andiba inaniiiskor an judar, denne i förgångna tiders föreställningar lefvnnde man är det, soni styr det Szybowskiz samhället. Ingen vågar öppet trotsa hans niakt, nog finnas de, soin knota, inen de flesta ara och frukta honom, och hans vishet iir vidn berömd. Genom hans och. lians föregångares bemödanden hafva jiidariia i Szybow uppfostrats i en död bokstafstro, i d ~ u p .oktinnighet, i niisstro och hat till allt i fram man de^. Nu har emellertid inom slakten Ezofowicz - den inest ansedda familjen i S z y b w uppst %tt en inau, Neir, soin i sitt hjärta bar en brinnande Ungtan efter frihet och kunskap. Hans högsta: önskan är att f B fara ut i världen och bli en vis man för att sedan hterrhda till Szybow och undervisa dess stackars okunniga invanare. Han Ilar hört att i de stora städerna lefva icke judarna afskilda från aiidra inanniskor utan lära sig detsainma, kläda sig och tala so111 de.
I afseende pa ett noggrannare bestämmande af sökandes förslagsrättighet till Lärare-beställningar, har Kongl. Majit föreskrifvit närmare bestämda ordalag i de betyg , som öfver aflagde lärdomsprof vid Universiteten meddelas. 13 Konungens Nåd. Berättelse För VetenskapsAcademien har Kong!.' Majit, under den 30 November i8?o, låtit utfärda förnyade Grundreglor. Hvad som iakttagas borde i afseende på dispositionsoch hushållningssättet med Visingsö Skolegods-hemrnan, är under den 12 November 1819 i Nåder förordnadt. Då en förändrad organisation af de för allmogen i Svenska andelen af Lappland inrättade UnderVisnings-anstalter befunnits vara af nöden, och för att äfven hos desse Rikets innevånare befrämja upplysningens spridande och kännedom af de för en Christen angelägne begrepp uti salighetsläran, i hvilket ändamål de särskilde inom åtskillige Lapp-pastorater inrättade Skolor, voro dels emot antalet af Lapp-allmogen otillräcklige, dels till sin beskaffenhet alldeles otjenliga, då deremot den kunskap, Fjäll-lapparre kunna äga i Christendomen , hufvudsakligen borde tiliskrifvas den ambulatoriska undervisning, som äldre Lappar , emot särskildt arfvode, åtagit sig att i egenskap af Resecathecheter medde-j la, har Kongl. Majit, under den 9 September 1818, i Nåder bifallit förenämnde Lappskolors upplösande efter hand, emot det att skicklige ambulatoriske Cathecheter tilldanas, hvilka, åtföljande Lapparne på deras flyttningar, kunde besörja både ungdomens och de äldres undervisning, under tillsyn och medverkan af dertill utsedde särskilde Lärare. Dessas åtgärder åter borde granskas af tvänrre till inspectionsresor hvarje år förordrrade och för upplyst religionsnit kände Prestman, samt, om görligt vöre. Konungens Nåd. Berättelse. 13 en allmän visitation livart tredje år i alla Lappmarkens Församlingar anställas.
1852 ars anslag ' 20,007: 29. 9. Afgår.: genom Öfverflytlningar, enligt Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition, lill 1 åtskilliga Aflöningsstater under denna Hufvud-Titel samt särskildt hvad i Kongl. Slats-Kontorets Fyllnadsslat af detta anslag inbegripes och ytterligare tor jemnande af Hufvud* Titelns slut-summa 3,133: 16. 1,272: / 2:39. 8. 4,408: 7. 8. Extra Utgifter: Reservalions-anslag Kongl. Theatern, 1852 års anslag 6,000: - Tillkommer: Kronovärdi. Markegång på förslag. Måll. Varde, förslagsvis, å 6 J R:dr T:n. Oindeld. Måll. St. anderd. ii : : r::?! '■ ! I vi i Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Sept. 1834. Preste-Ståndet den 9 Bocgare-Ståndet den 20 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterne under Riks-Slatens Sjunde Hufvud-Titel. (Stats-Utsk. Uti. m. m., N:ris 72, 184 och 244, samt Först. Stats-Utsk. Mern. N:o 253.) S. A. K. De förändringar, som ifrågakommit i afseende på de till Riks-statens Sjunde liufvudtitel hörande anslag, äro följande: l:o. E. K.
Banco blifvit af f. d. Expeditions-Secreteraren C, F. Rothlieb lyftade, för tryckningen af dessa Protocoll, Boktryckarne Gadelii och Grans för denna tryckning ingifne räkningar, till ett sammanlagdt belopp af 881 R:d. 12 sk. B:co, icke destomindre befinnas vara obetalde; och som förstnämnde summa, hvaraf allenast en del utgått till ifrågavarande tryckning, hade för dess fullbordande oförryckt bordt begagnas; alltså och på det, å ena sidan, behörig redovisning både för trycknings-kostnads-medlen och Protocolls-Exemplaren må tillvägabringas, och, å den andra, enskildes rätt till utbekommande af en i contract grundad fordran icke längre varda uppehållen, få hos E. K. M. Riksens Ständer härigenom i underdånighet begära, att E. K. M. i Nåder täcktes, f 34S Undxrdäniga S&rifvelser* icke allenast anbefalla skyndsam undersökning, till utrönande hvilken kan finnas skyldig, att de från Riksdagskostnads-Summan utgifne, men icke till behörigt ändamål använde medel ersätta, utan också derefter Nåc!ig$t föranstalta, att ersättningen varder infordrad och Riddarhus-Direc t torten till» stahl. Riksens Ständer framhärda etc. N:o 465.’ Uppbo. godk. hos Saratl. Riks-St. d. 22 Dec. i8?3. Riksens Ständers underd. Skrifvelse, angående Tractamente för 2 :ne Vaktmästare. S. A. K.
M. emellertid icke ansett nödigt att för Rikets Ständer föreslå, enär E. K. M. vore öfvertygad, att Rikets Ständer skola bestämma en passande vedergällning till dem, sora förrätta detta hedrande uppdrag. Rikets Ständer hafva i öfvervägande tagit, hvad af E. K. M. i detta ämne sålunda biIfvit i Nåder föreslaget, hvarvid, dels med afseende å angelägenheten deraf, att, på det, enligt hvad E. K. M. äfven i Nåder yttrat, män med erforderlig skicklighet och med ledighet frän annan embets-befattning må kunna blifva utsedde till Ledamöter uti ifrågavarande Lag-beredning, en tillfyllestgörande ersättning för deras möda och för mistning af inkomster under den tid, arbetet fortgår, varder dem beredd, samt att E. K. M. jemväl må ega öppet att, efter sig företeende omständigheter, förordna, rörande fördelningen af de arfvoden, som till Lag-beredningens Ledamöter komma att utgå, dels ock vid jemförelse med hvad tillförne blifvit utbetaldt för så väl den äldre Lag - Comitéen, som den senast tillsatta Comité för utarbetande af en tableau öfver Lag-förslagen, Rikets Ständer anselt lämpligast vara, att en viss summa årligen ställes till E. K. M:s Nådiga disposition, till arfvoden för Ledamöterne, Secreterares aflöning och expencer, hvilken summa, för vinnande af det dermed afsedda ändamålet, icke synes böra understiga 12,000 R:dr. Då likväl; med anledning af E. K. M:s Nådiga bifall till hvad Rikets Ständer i underdånighet hemställt om upplösning al den för upprättande af en tableau öfver Lag-förslagen nedsatta Comité, det måste antagas, att den i och för nämnde Comité af öfverskotten å Siats-Verkets inkomster Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelse, iV.o 382. bestridda utgift, i medeltal 9,150 R:dr årligen, kommer att upphöra, blifver den verkliga tillökningen i kostnad icke högre än 2,850 R:dr.