Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Innevånarnes antal är 2,800,000, deraf hälften äro qvinnor; visserligen finnas qvinnor, sorn supa, men detta är ej ännu ett allmänt fel. En sådan last anses åtminstone i den landsort, från hvilken jag är, med sådan afsky, att q v innan blir ett allmänt åtlöje; således kan största delen af dem borttagas från räkningen. Om nu de barn, som ej supa, äfven afräknas, blir den supande delen af Nationen högst 3i4 Den 4 December c, m. omkring million. Om man nu antager 34 kannor på hvarje supande, så skulle det utgöra tillsamman. 36 millioner kannor.. Om bränvin förtäres i högre proportion i Stockholm, bör man också ihågkomma alla de resande till lands och sjös, som der inträffa. Ått lägga en skatt af 16 sk. på. hvarje kanna bränvin, ville förutsätta utrotandet af bran vins förtäring; men detta lyckas ej; ty en skatt, som skulle utgöra f af rörelse-capitalet, lära de flesta Jordbrukare ej kunna uttaga af jorden. Alla sådane beskattningar kunna omöjligen controlleras, och leda till de grofsta missbruk. Beklagligtvis är det ej något nytt att mängden af menniskor,— ja! jag säger mängden af menniskor ej anse för orätt, att undandraga Kronan och det allmänna, hvad de böra rättligen skatta. Nu skulle hvar och en säkert söka undanhålla en så orimlig beskattning, och livad skulle följden deraf blifva? jo! fiscaliska actioner, angifvelser, menederi, ja! mord, och det till högre grad än under regala bränningstiden. Jag önskar derföre, att Motionären ville taga mina anmärkningar i öfvervägande och afstå från Motionen, eller upplysa BevilluingsUtskottet, huru hans förslag skall kunna bringas till verkställighet. Motionären har sagt, att ej högre kanntal borde få finnas på någonBränvinspanna,. än 3o kannor.
Stats-kontoret af Riksgälds-kontoret godtgöras; 3:o att, beträffande särskildt utbetalningarne af de Riksståndens och Utskottens Sekreterare samt Kanslioch Vaktbetjening tillerkända arfvoden och traktamenten, dessa utbe, talningar må verkställas i enlighet med specifika uppgifter å bemälde betjening, undertecknade, för Riks-Stånden, af hvarje Stånds Talman, och för Utskotten af hvarje Utskotts Ordförande; och 4:o att, då tillfälliga utgifter, som till riksdags-kostnaderna måste hänföras, inom Riks-Stånden eller Utskotten förekomma, räkningarne derå böra, innan desamma af Riksgälds-kontoret liqvideras, vara attesterade af vederbörande Talman eller Utskotts Ordförande. Dessutom och under förutsättning att Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet nu föreslagit, får Utskottet tillika hemställa: att Rikets Ständers beslut, angående riksdags-utgifternas besörjande och godtgörande af Riksgälds-kontoret måtte varda hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldt, äfvensom att Utskottet måtte, för samma besluts verkställande, få sig uppdraget meddela Fullmägtige underrättelse ej mindre om hvad Rikets Ständer uti ifrågavarande hänseende uu komma att besluta, än ock om de särskilda beslut och föreskrifter, som Rikets Ständer i riksdags-kostnaderna rörande frågor framdeles under denna riksdag kunna finna för godt meddela. Stockholm den 6 December 1859. Stats-Utskottets Memorial N:o 7. a M:o 7. Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Dec. 18!59, kl. 6 e. m. Memorial, angående godtgörande af Herr Landt mar skalkens och Herrar Talmims ökade riksdag s-kostnader. (R:gs.-Afd.). Hos Ridderskapet ock Adeln kar Herr Bildt, D. G. ock kos Preste-Ståndet Doktor Gumaelius, uti motioner, som klifvit till Stats-Utskottet remitterade, hemställt att detta Utskott måtte få sig uppdraget att föreslå cn, efter nuvarande förkållanden lämpad ersättning för de ökade kostnader, Herr Landtmarskalken ock Herrar'
Dessa wlihlla genom byrins förnieding mställniiig bhde iiloin liiifvndstaden och landsorten, dels sisoiii sjukvårderskor i heminen, dels såsoni sköterskor pk lasarett eller sjukstugor. D e af Förbundet rekommenderade sjuksköterskorna, Iivilka maste förete betyg på att ha genoingatt en kiiss vid nigoii af rikets sjukvai.dsanstalter, tillhöra en del den s. k. bildade, en del den s. k. obil0. dade klassen. I allmiinliet bör man val ge företrädet åt de förstnämnda, dock liar det inom Forbundets erfarenhet förekonimit tillfällen, då sjuksköterskor ur folkets led varit att föredraga, t. ex. då det gällt tjiinstgöring vid sjnkstiigor, upprättade för järnvägsarbetare eller vid liknande fan. Äfven se vi ofta exempel på, att kvinnan ur arbetsklassen visar vid iitöfvandet af en sjuksköterskas kall en takt ocli Ii~nsy~isfnllhet, som väl kan sättas i jämnbredd med den bildade kvinnans. fillen med den glädjande känslan af att se sin verksamhet inom ett nytt arbetsfält krönas med fralnghg blanda sig, hvad Förbundet beträffar, de sorgliga erfarenhetsrön, som under själfva arbetet förvärfvats. Hiir gäller det siirskilclt det ekonoiniska betryck, under livilket de privata sjuksköterskorna oftast arbeta. Hvad vi nyss hört Sopliiahenirnets variiihjärtade förest8iidai.inna så kraftigt betona, npprepas med samma eftertryck af dem, som ii~oin Fredrika-Breiner-Förbundet agnat sin tid och. sköterskan, s&amp; utiniirkt på sin plats bon an kan vara, och synnerligt förträffliga sådana finnas ju, sthr giinia mellan två alternativ. Antingen tyngis hon $ned af den h~mlösas hopplösa bekymmer, då för henne sjukvård mången g&amp;ng inneb2.r bröd för dagen, eller ock&amp; lockas Iion att låta intressena för hemmet ocli familjen gå före intresset för den sjuke.
Emedan englarnes lekamlighet alltid på det nogaste motsvarar och afbildar deras andlighet, tilltaga de i blommande skönhet utan uppehör, och fortgå i en lefnadsvår, ständigt mera vårfrisk, ju längre den utsträckes. Ju flera tusen år de lefva, – såsom det kallas i jordisk föreställning, – desto ljufligare och sällare blomstring; och så i evighet: att åldras i himlarna, är att yngras. Detta kommer icke blott deraf, att dessa saliga varelsers sinnen äro långt finare och förträffligare, än den jordiska menniskans; den innersta orsaken, hvarifrån ock den nyssnämnda sinne-fullkomligheten upprinner, är, att de lefva i en oafbruten kärlekens och vishetens tillväxt. Derföre har, i denna verld, jordens tideräkning förlorat all sin giltighet. Himlaverldens sol, den herrlighetsring inom hvilken Herren understundom visar sig, går icke upp och ned, utan synes såsom stillastående i fästets östliga trakt, i medelhöjd, och således icke öfver englarnes hufvuden, utan framför deras ansigten; i följd hvaraf de äro i ett ständigt ljus. Denna sol är den yttre synbilden af den, som de i sin inre å-skådning uppfatta, – nämligen af den, i hvars ur-enhet af Vishetens ljus och Kärlekens värma Herren är; derföre ser hvarje engel henne, och alla de af henne belysta föremålen, skinande och sköna i motsvarighets-mått till klarheten och värman af hans eget sinnestillstånd. Här kunna således ej finnas våra dagar, veckor, månader, år. Väl gifves äfven här, på visst sätt, en Tid, liksom, på visst sätt, ett Rum; men dessa äro, såsom vi redan tillförne ådagalagt, blotta uttryck, blotta återspeglingar af andarnes invärtes tillstånds-förändringar och tillstånds-beskaffenheter. Af samma orsak gifves jemväl här något, som liknar dagar, och dagens stunder: det är motsvariga uttryck, eller yttre åskådligheter, af vishetsljusets och kärleks-värmans omskiftande mått i englarnes inre.
Doctor Kjellmans besvär öfver KammarCo] legii Utslag i en fråga om en Testamentsbeviilning, N:o 27, i anledning af Kongl. Mij:ts Nådiga proposition, rörande löneförhöjning för BataillionsLåkars, efter 8 års tjenstgöring. N:o 28, i anledning af Kongl. Majt* Nådiga remiss, om fortfarande till nästa Riksdag af ett årligt Statsanslag för Fattigvårdsinrättningen i Carlscrona* Upplåstes och lades på bordet följande, från nedannåmnde Utskott inkomne, Memorial och Utlåtanden: Fran StatsUtskottet: Aj den 10 dennen N:o iöo, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande^ rörande löneförhöjning åt BataillonsLakare etter 8 års tjenstgöring. N:o 102, angåendé medels anslående till befordrande af Växel-undervisningen. N:o io3a Den i4 April, S69 N:o To o, om användandet af Djeknepenningarne i Hernösands Stift. N:o io4, angående inlöseh vid Riksgälds-; Contoiret af tolf stycken skadade creditsedlar. N:o 108, om anslag å Stat till inköp af Astronomiska instrumenter åt Observatorium i Stockholm. Af den 12 dennes: N:o io5, i anledning af väekt fråga om förskotts anvisning å den summa Riksens Ständer komma att anslå till kostnadernes godtgörande vid Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förestående förmälning och verkställde Utrikes resa. N:o 106, om inköp för StatsVerkets räkning af åtskillige Trädhus i Götheborg. N:o t07, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående de så kallade Talmäns-TafFlarne. Fran BancoUtskottet: Af den g dennes: N:o 5, i anledning af några från Bankens FiscalsEmbete väckte frågor, om ändring och undantag i några allmänna Lagar och Författ Ridd, o, Ad, Prof, 5 Bandj 24. 37<J uingar, kerhet.
Och då vi af kraftiga skäl funnit nödigt att i de med dessa afgilter i sammanhang stående förordningar göra betydliga förändringar, åberopa vi oss härom de af oss beslutna författningar, vi rörande 398 Den 21 April f. m. sättet och vilkoren för dessa bevillningars utgörande till K. M:t till utfärdande i underdånighet öfverlemnat.» Man torde väl knappast kunna påstå annat än att Bevilln.- Utsk:t nu troget följt detta, och jag beklagar endast att icke ordalagen blifvit ordagrannt afskrifna. Den rätt, man sökt att vindicera Regeringen af R. St:rs långa tystnad och underlåtenhet att begagna sin styrka, är det någon rätt? Hafva R. St:r nedlagt, sålt eller bortbytt sina rättigheter i detta fall? Jag tror det icke; och jag anser Utsk:t hafva gjort rätt och sin pligt, då det framlagt förslag till ett sådant beslut, som det ock nu är vår skyldighet att stadfästa. Ett nytt statsskick inträder snart, och vi äro skyldiga att aflägga räkenskap för tiden från 1809 till 1867; vi äro skyldiga att lemna redogörelse för huru allt tillgått och att visa, att vi bibehållit Svenska folkets rättigheter oförkränkta. Som jag förut haft äran säga, vore det väl, om icke jordbruket behöfde skyddas af tullar; och det kunde bära sig utan dem, om systemet förändrades; men nu är det så belastadtoch betungadt, att det är nödvändigt att det omhuldas, om det icke skall gå under; och det är på grund häraf jag anser att vi icke böra borttaga tullarne förr än finanssystemet blifvit ändradt. Jag ber att, innan jag slutar, lå citera några rader ur ett bref från en af mig högt värderad vän, med hvilken jag i detta läll fullkomligt instämmer, och som påpekar, hvari den egentliga samhällssjukan består. Han säger: »Väl att tvisteämnena på riksdagen småningom blifva afgjorde, så att sakerna i lugn och ro kunna afgöras. I mitt tycke hafva Hrr Jordbrukare förbisett och misstagit sig på sitt intresse. Jordbruket borde ej behöfva skyddstullar.
Denna föreskrift, som synes afse egentligen utlåningen med omsättningsrätt och har till föremål att förhindra det någon må såsom låntagare komma att häfta för större belopp, än det i Banko-reglementet högst medgifna, kunde måhända vara lämplig på en tid, då inga eller åtminstone ganska få allmänna låne-inrättningar jemte Rikets Ständers Bank funnos, men lärer numera, sedan tillfälle gifves att vid så många olika inrättningar inom landet lån uppptaga, hvarken vara behöflig eller ändamålsenlig. Utskottet har alltså ansett föreskriften böra borttagas särdeles som personens vederhäftighet hör utgöra enda grunden för låns beviljande samt det i allt fall måste på hvarje Diskont-direktion ankomma att tillse, det ingen från annat lånedistrikt må såsom låntagare antagas. Under iakttagande af dessa och förut uppgifna förändringar jemte de tillägg, hvartill jernlåne-rörelsens besörjande i förening ined den förut vanliga diskont-rörelsen vid Diskont-verken i Stockholm och Götheborg funnits föranleda, samt med några smärre jemkningar i redaktionen, får Utskottet till Rikets Ständers godkännande härigenom öfverlemna följande förslag: Bankens Diskont-rörelse: Allmänna stadganden: 20:o. Bankens diskont-rörelse bedrifves genom Diskont-verket eller Låne-kontoret i Götheborg för provinserna Westergöthland, Dahlsland, Bohus län och Halland; Diskont-verket eller Låne-kontoret i Malmö lör provinserna Skåne och Blekinge; Diskont-verket eller Låne-kontoret i Wisby för Gottlands län samt Diskont-verket i Stockholm elier Banko-diskont-verket för rikets alla öfriga delar. Diskont-verkens rörelse omfattar: A) Diskontering af vexlar; BJ Utlåning utan omsättnings-rätt mot hypothek af löpande förskrifningar samt aktier och publika papper; C) Utlåning vid Diskont-verken i Stockholm och Götheborg mot pant af vågförda effekter; DJ Kassa-kreditiv ål enskilda personer och Sparbanker; E) Medels emottagande på uppoch afskrifnings-räkning samt genom insättning af Sparbanker, och F) Utlåning med omsättnings-rätt. 22:o. Mom. i. Till de i nästföregående § under Litt.
Båtsmåns förseende med kojer och tåcken Tp:t E.t/j (‘.lillio n s - V Iskol in In Förning lill undm/1. Skrifvelse, A to Ött statens Femte Hnfvudtitel. ir. Indelta Räntor enligt markegång på förslag. Oi ndelt Span mål. Summa. Riksmynt. Penning Mått. Yärde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. B: dr. öre. Ralr. öre. Kubikfot. k:r. R:dr. öre. R:dr. öre. Skrifvelse, N:o 68. Tp:t Båtsmånnens beklädnad, Förslagsanslag, högst Nuvarande beloppet Tillkommer: För underhåll af båtsmånnens kappsäckar och s. k. småpersedlar • 138,200: R:dr 88,200: „ „ Beklädnad åt mariner, kanonierer, matroser och skeppsgossar S:gr Diverse anslag. Exercis af Flottans bemanning Gemenskapens vid Flottans korpser natur a-underhåll, Reservationsanslag Till stipendier för officerare af Flottans korpser under anstållelse i utländsk tjenst eller kommendering utrikes Spanmålsupphandlingsoch bageri-kostnader Durchmarche-kostnaÖer, Reservationsanslag För sjukvård För diverse behof Reseoch traktaments-penningar, Förslagsanslag Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Förvaltningen af Sjöärendena och Departementets Kommando-expedition Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Departementets Kansli-expedition, Förslagsanslag. Afgå för jemnande af Hufvudtitelns slutsumma 11: — Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Flottans stationer och depot, Förslagsanslag Extiyi utgifter • • • Lotsoch fyrinråttningen med dertill hörande personal, Reservationsanslag. Penningar: S:gr För Handeln. Nuvarande beloppet 362,440: — Tp:t 362,440: — Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Nov. P. 376, 446- •— rörande en af Casseuren vid Stockholms Stads AuctionsVerk Looström gjord anhållan om utbekommande af 2000 R:dr, som till en Bankens Casseur, mot särskilt recipisse, blifvit aflemnade. Sept. 2 A. P. 339, 388, 4o3. — om Bancolåns meddelande emot pant af Tackjern. Oct. P. 222, 374, 33o. — ora utsträckning af den medgifne lånerät - 48 tigheten i Banken A de såsom pant antagne Metalleffectcr. BancoUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, angående förrättad Revision öfver BancoDiscontVerkcts förvaltning och räkenskaper för år 1822, och någre föslagne stadganden för framtiden, som med samma Verk äga gemenskap. Oct. 2 A. P. 620. Dec. P. 6. ‘— öfver Motioner i afseende på BancoDiscontStyrelsens sammansättning och det Reglementariska för samma DiscontVerks förvaltning. Oct. 2 A. P. 620. Dec. 2 A. P. 27, 36, 5o. —- öfver Motion om räntans nedsättning för 2ine lånehiträden till Uddevalla Stads publike byggnaders iståndsättande, och till inredning af Uddevalla Stads nybyggda kyrka. Oct. 2 A. P. 620. —- öfver anmärkningar vid Utskottets förslag till Reglementariske Stadganden för LåneContoiren i Vestra och Södra Provinserne. Dec. P. 412, 454, 475. *— om upprättande af en Ansvarighetslag för de blifvande Directionerne vid Vestra och Södra LåneContoiren. Nov. P. 83. Dec. 2 A. P. iB3. Banco - 49 BancoUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, angående åtgärd till betryggande af Bankens och Enskiltes säkerhet, i afseende på de Assignationer, som komma att utfärdas från Vestra och Södra LåneContoiren.
Ridderskapets och Adelns Prolocolls-Utdrag den a3 dennes, innefattande detta Riks-Stånds beslut öfver Lag-Utskottets Utlåtande N:o 1 q 8, angående förändringar i Brottmåls - Lag-stiftningen, fann Bonde-Ståndet för godt, att under åberopande i öfrigt af dess förut i ämnet fatta - Prot. Utdr. & ag October 1823. 1337 de beslut, antaga den skedda inbjudningen, Så: att Kongl. Förklaringen den n3 Martii 1807 bör upphäfvas i hvad den angår utsättande af viss ort för Kyrkoplikts undergående, tid dertill för Fästningsfånge och sättet att behandla en vid slikt tillfälle motsträfvig; samt allt hvad g Gap. Kyrkolagen härom bjuder, bör i stället, till full kraft och verkan åter upplifvas, hvarigenom det dels lemnäs öppet för Själasörjaren, inom hvars församling brottslingen vistas, att bereda honom till den allmänna skriftens undergående, dels undvikes Fångars onödiga forslande och qvarliåliande i häkte efter utstånden bestraffning, dels ock förekommes attingen derutöfver, genom ytterligare kroppsligt lidande tvingas betyga botfärdighet och göra afbön utan mening, eller retas, att till allmän förargelse i Församlingen yttra motsatsen. S. D. Då nu å nyo föredrogs Vallöf!. Borgare-Ståndets Protocolls-Utdrag den 24 dennes, innefattande bemäldte Stånds beslut öfver Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 49j angående Voterings-Propositioner i afseende på de om Tull-bevillningens utgörande , emellan Riks-Stånden yppade skiljaktiga meningar, fann Bonde-Ståndet för godt förblifva med dess i ämnet redan ia28 Prot. Utdr. d. 29 October 1823. fattade beslut, hvarigenom de ifrågakomne Voterings-Propositionerne blifvit godkände; och ansåg Ståndet sig följaktligen icke böra antaga den inbjudning Väliofl. Borgare-Ståndets berörde Protocolis-Utdrag innefattar.
Hvad tiden för delgifvandet angår, hvarom Gr. Gyldenstolpe talat, så är, enl. mitt omdöme ingen skillnad, i formellt hänseende, antingen delgifvandet sker nu eller först då, när återremiss af Utsk:s betänk, beslutes. I intetdera fallet är lagligheten mindre emedan återremiss äi anförandets ändamål. Det enda, som genom upskof möjligen skulle kunna åstadkommas, vore, att, då betänk, förmodligen förekommer inom alla 4 Stånden å samma dag, delgifvandet af Gr. von Plåtens anförande och deras, hvilka talat emot honom, icke skulle ega rum förr än det vore för sent att verka på de öfriga Ståndens beslut. Enär något förbud emot delgifvandet icke finnes i grundlagen stadgadt, så synes mig R. o. Ad. icke böra vägra detsamma eller dermed upskjuta. Sådant vore dessutom ändamålslöst, emedan Gr. von Plåtens anförande redan varit i allmänna tidningarna infördt och såmedelst kommit till de öfrige Ståndens kännedom. Hr Lagerhjelm, Pehr: Enl. min åsigt kan meningen icke vara att ingå i något yttrande om hufvudsaken, och jag föreställer mig, att de ledamöter, som sådant tillåtit sig, hafva gjort det i anledn. af Gr. von Plåtens afgifna reservation. Jag hade trott, alt man hade bort låta denna Gnns reservation och de öfver densamma afgifna yttranden hvila inlilldes hufvudsaken förekommer, hvilket blifvit bestämdt till Thorsdagen i nästa vecka, men jag har icke heller något emot, alt derförinnan det ifrågasatta delgifvandet med MedStm eger rum, och detta af de skäl, som af den siste talaren blifvit angifne, och då följer häraf, att Hrr Råfelts och af Pukes yttranden böra bifogas. I sjelfva saken eller frågan om formen anser jag mig icke böra ingå i något yttrande förr, än Hr Frih. o. Landtm, föredrager det StatsUtsk:s betänk., hvilket Gr. von Platen med sitt ifrågavar. anförande afselt.
Sedan tvänne, från Högvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterade motioner, den ena af Doktor Nils Nordlander och den andra af Riksdags-fullmäktigen J. E. Rutström från Norrbottens län, angående förändring uti den för Westeroch Norrbottens län gällande skattläggnings-method af den 25 Augusti 1775, blifvit af hcmälda Utskott, som ansett dessa motioner icke tillhöra dess handläggning, uti memorial den 27 November och 12 December nästlidet år till nämnde Riks-stånd återlemnnde; och, vid memorialens föredragning hos Riks-stånden, Höglofl. Ridderskapet. och Adeln samt Bonde-Ståndet funnit motionerna höra af Stats-Utskottet behandlas, men Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet deremot remitterat desamma till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet; så har, då sålunda två Stånd stadnat emot två, jemlikt föreskrifterna i 29 § 5 moni. och 44 § 5 mom. Riksdags-Ordningen, till Konstitutions-Utskottet blifvit hänskjutet att afgöra, hvarthän den genom ofvannämnde motioner väckta fråga bör förvisas; derom protokolls-utdrag från Stats-Utskottet under den 12 i denna månad till Konstitutions-Utskottet ankommit.
Frih. von Lövenbach. b. S. 3911. Lagersvärd. b. S. F:m. Jan Dan. v. Fageström, L. S. 1943- FJ. Bergenschöld 1970. Schedwin. BS, F:m. A. Roos of Hjelmsäter. b. S. 3984. Den g Augusti 1984. J■ S. Schiltzercrantz. L S. 20x2. Hjort af Ornäs. Fullm. Uggla, G. G. L. S. 2021- Carl Hertzenhjelm. L. S. 2043. Albrecht Ihre. L. S. 2,05g. G, A. v. Schéele. L. S. 20S4. Jac. af Alnord. L. S. 2x12. C. J. Sjöholm. L. S. 2122. J. G. Filljenheim. L. S. 2138. JH. Rosenschiitz. L. S. 2161. Joli. af Zellén, L. S. 2164. G list'. C. af Stenhof, L. S. 2016. Sten E. Hallencreutzt L. S. 2040. 0, M, Sandersköld. L. S. 2054. Ax. Fred. v. Arbin' L. S. 2071. Htrrn. af Pettersens^ L. S. 2097 Au g. v. Franchen''. L. S. , 21x5. Fred. Stjernefeldt. L. S. 2134 P. Printzsköld. L. S. 2148. Ch. Risellschäld. L. S. 2162. af Flodin. F:m. Ad.
Utskottet ej funnit skäl att frångå den redaktion af densamma, som finnes i gällande lag och som blef af sednast församlade Ständer beslutad. Utskottet har derföre utbytt orden den han ej dräpa ville mot uttrycket •men utan afsigt att dräpa. Härigenom lärer dock ej, såsom Högste Domstolen på grund af de utaf förra riksdagens Lag-Utskott anförde motiv befarat, någon viss Bih. till II. St. Brot. 1862 1863. 7 Sami. 1 Afd. 13 Raft. 4 26 Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. uppfattning af begreppen ”i uppsåt att döda” och ”utan afsigt att dräpa” kunna anses sanktionerad. En definition af dessa begrepp kan ej tillfyllestgörande lemnäs i ett lagstadgaude och bör ej heller der förekomma. Det tillhör doktrinen att bestämma hvad dermed rätteligen bör förstås och domaren att i hvarje särskildt fall pröfva den brottsliga viljans större eller mindre omfång. Det är derföre att gällande lags redaktion synts Utskottet vara att föredraga framför den föreslagna, som Utskottet funnit den förra böra bibehållas. Ur 6 §, som stadgar att ”om lifstidsfånge begår dråp, som i 3 eller 4 § sägs, och omständigheterna ej äro synnerligen mildrande, skall han mista lifvet”, har Utskottet uteslutit ordet synnerligen, hvarigenom detta stadgande blifvit stäldt i harmoni med hvad på andra ställeu blifvit i afseende å dödsstraffet af Utskottet föreslaget; och torde det för öfrigt knappt behöfva erinras att det här förekommande dödsstraff är absolut endast till utseendet. Åt 43 § har Utskottet ansett böra gifvas den lydelse, som den eger i gällande lag, d. v. s. att det i förslaget befintliga lista mom. deraf skulle utgå.