Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut. låtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, i anledning af väckt Motion, så väl om fördelningen af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer af StatsBancooch RiksgäldsVer ken, som skyndsam tryckning af desse Revisorers Berättelser. C ‘ 'edan Stats-Utskottet under den 13 nästlidne Maji till Rikets Höglofl. Ständer afgifvit Betänkande, i anledning af Riksdags-Fullmägtigens för Stockholms Stad, Herr Nils Settervalls hos Vällofl. Borgare-Ståndet väckta Motion, så val om fördelningen af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer af StatsBanco - celi RiksgäldsVerken, euin skyndsam tryckning af desse Revisorers Berättelser; så har detta Betänkande, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, blif - 20 1 J Stms-Utskottets Betänkanden. vit fran Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Pj est-Siåndet äiervemittecadt. En värd Ledamot af Högloft. Ridderskapet och Adeln tyckes sana i fråga, huruvida den af Siats-Utskottet foreslagne tryckning af Revi* soremes Berättelser till Riksens Ständer skulle vara förenlig med Tryckfrihets-Förordningen, dä han yttrar sig, som föijer: ''Dessutom finnes ett ytterligare skal emot en så beskaffad tryckning deruti, att Tryckfriliets-Forordningen skulle dt rigenoit: eluderas. I nämnde Förordning stadgas. att Bevisorernes Protocoll och Handlingar icke Aunna till try kning fordras, eller, utan vederbörundes tillstånd, utbekommas. Det kan icke vara Re* visorerrie, som här n.enas med vederbörande, efter deras åsigter äro underkastade pröfningen af en högre Autoritet.”
Jag önskar, att han måtte hafva kraft att qvarhålla mig der, om han förmår visa sanningen af hvad han sagt. Vi sitta på ett skäligt afstånd från hvarandra och jag ämnar ej komma närmare, såvida icke andra omständigheter göra, att det kan ske förnuftsenlig! och i öfverensstämmelse med grundlagarna. Han har trott, att man skulle komma till det resultat, att jag borde bifalla motionen på grund af ett yttrande, som jag haft i ett föregående plenum, angtde Statsrådens ansvarighet, nemi. att Ståndet vore oförhindradt att hos K. M. anhålla om entledigande af någon rådgifvare, ehuru det icke sett andra handlingar uti ett anmärkningsmål, än Constit.-Utsk:s afgifna svar på en anmärknzsanledning. Det må vara Hr Gr. förbehållet att icke begripa, att Representationen kan äga begrepp om hvad som fordras lill Rikets sannskyldiga nytta och väl i sådant afseende, utan att läsa Statsrådsprotm. För min del har jag lagen på min sida; men jag vill till Hr Gr:s efterrättelse nämna, att, om någon ledamot af R. o. Ad. skulle yttra först, att han icke ansåg Rikets väl fordra en anmälan om entledigande af en eller flera bland rådgifvarne, men sedan, alt han för experimentets skull yrkade propos, derom, det finnes andra §§. i grundlagarna, som berättiga Representationen alt från sig skilja en sådan ledamot. Det är sannt, att dertill fordras ^ delar af de närvar, ledamöterna; men denna pluralitet torde vara lättare att i sådant fall erhålla än den enkla pluraliteten i fråga om rådgifvarnes entledigande, då man erkänt, att Rikets väl icke kräfver en sådan begäran. Gr. Posse, Arvid:
Ständer på nådig proposition beviljat Rektor i den Linde närbelägna staden Nora ersättning efter stadgade grunder för den förlust af vederlag för djekne penningar, honom tillskyndats genomNora bergsförsamlings befriande från dylik afgifts erläggande», tillstyrka dock endast »i så måtto nådigt bifall å den gjorda underdåniga framställningen, att ersättning måtte Rektor derstädes beredas såmedelst, att han af Statsverket årligen undfår godtgörelse, icke för den fordna jernskatten, utan för de djekne-penningar eller socknegångs-medel, sorn af denna församling bordt, på sätt ofvan är nämndt, till honom utgöras, i fall icke sjelfva afgiften upphört, med aderton Riksdaler fyratio skillingar sex runstycken banko, att, med tillämpning af Kongl. Kungörelsen den 8 September 1824, utgå från och med år 1834, hvarom till Rikets Ständer torde aflåta» nådig proposition». Men Kollegierne tillägga: »För den händelse åter Eders Kongl. Maj:t skulle i nåder anse mera lämpligt, att den ersättning, som kan komma att af Rikets Ständer äskas, bestämmes efter beloppet af den afgift, som Lindes bergsförsamling förut erlagt til! Rektor i stads-skolan, hafva Kollegierne äfven derå infordrat uppgift efter medium för åren 1829 —1838. Enligt konvention af år 1723 har af helt och halft hemman erlagts en våg eller 2| lispund tackjern och så proportionaliter, utom af södra fjerdingen, som betalt 1 daler kopparmynt efter samma proportion; hvarjemte smeder och torpare erlagt en half daler. Denna afgift har för nyssnämnde tio år utgjort i medeltal: 27 skeppund 22 lispund 11? skålpund tackjern af 149A? mantal å sex Riksdaler 52 skillingar 2? runstycken 185: 43. 6. af 37| hemman i södra fjerdingen å en daler kopparmynt . 3: 28.
Myrbackens befrielse från rotevakansafgift Myrutdikningar i norra länen Mörners, G., General-löjtnant, enka, pension åt N. Nationalmuseum Naturhistoriska Riksmuseum ... Navigalions-skolelärare, löneförhöjning åt Navigationsskolan i Göteborg . Nedsättning af räntan för Trysunda fiske 60: 57 38. 14 Nisser, S. C., Krigsråd, pension åt Nordfeldt, J, pension' åt . Normalritning för seminarii-byggnader Norra stambanan, anslag till . Norrköping—Nässjö, jernväg emellan Norska och Danska föreläsningar vid universiteten Nyköpings hospital, utvidgning af Nässjö—Oscarshamn, stambana emellan O. Offentliga vetenskapliga föredrag i Stockholm Officerares anställning i utländsk krigstjenst Ohlin, J, F., Fängelsedirektör, pension åt ... Omorganisation af sjöförsvarets olficerspersonal Omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, memorial angående Orgel vid musikaliska akademien . Oscarshamns läroverks utvidgning Oscarshamn, utlösen af tomtöre-afgälden i . P. Palceontologiska samlingarne i Riksmuseum Pariser-exposilionen, Sveriges deltagande i . Pedagogien, anslag till .. Pensionering vid flottan .. Pensioner åt landtmätare, förhöjning i Pensionskassor, theaterns .. Pensionsstat, handelsflottans . Pensioner för åtskilliga tjenstemän och betjente vid fångvården Pensions förhöjning ar vid arméen och flottan Pensionering af storskifteslandtmätare » af öfningslärare vid elementarläroverken » af folkskolelärare . Personliga skyddsafgiften, angående användning af. Pettersson, A. P„ Länsman, pension åt ... Plancheverk öfver fornsaker och Svenska sigiller » , artisten Mandelgrens » , lithografen Billmarks » , Thora Thersners Positionsoch belägringsartilleri, anslag till . Postoch inrikes tidningar, kostnadsfri utdelning af Presterskapets lönereglering, omkostnader för Pr estkandidater, stipendier åt Prisbelöningar för husdjur Profession inom juridiska fakulteten i Upsala » i geologi vid Lunds universitet . Regislralorn i Fångvårds-slyreisen, löneförhöjning för 26: 3.
E:dr 15 Andra Dito , . lo Tredje Dito , Fjerde Dito Femte Dito , Sjette Dito Handtverkare, Kronansvid Amiralitetet, Artilleriet och Fortificationen med flere Stater, betala efter deras Lönevilkor ifrån 2 R:dr till 24 sk. Handtverkare af alla slag vid Hofvet och de Kongl. Spectaclerne, taxeras för Lön, lika med Tjenstemän, och för rörelse , såsom Borgare. Hofmästare hos Private , R:dr 10 Hushållerskor . , , a 24 HusPredikanter , sorn med vederbörligt tillstånd begagnas . 4 % 33 Hyrkuskar , se Handtverkare. Härfriseurer , utom PerukmakareEmbetet, ehvad försvar de hafva . 2 Hästhandlare , eller sådane som resa att sälja och byta Hästar , erlägga, utan åtskilnad på Hufvudman eljer Följeslagare , hvarje Person sorn sig med sådan handtering befat.ar , 30 Och skall med vederbörande Uppbördsrnäns Qvittence styrkas, att Bevillnings Afgiften för löpande året blifvit riktigt erlagdj eller säkerhet jBevillningsUtsi. Betänkanden. 189 derföre ställd innan Pass dem meddelas , hvilket Pass bör uttryckeligen innehålla , atr de till en sådan handel äro berättigade. Informatorer hos enskilde med 100 R:drs Rön och deröfver, i Två Classer : Forsta Classen . R:dr 2 Andra Dito , I — 'Inköpare för de Kongl, Hofven, jemföras med Handlande. Judar och Italienare , som med serskildt tillstånd resa omkring i Landet och afyttra Nipper , erlägga minst . R:dr 50 Och skola desse alltid vara försedde med vederbörandes bevis att löpande årets afgift blifvit erlagd eller säkerhet derför ställd , innan Pass, som uttryckeligen bör innehålla, att de till en sådan handel äro berättigade, dem meddelas. Judar, som i Städerne drifva Handel och Rörelse , anses i mån deraf till alldeles lika afgift med Handlande i samma Städer. Jernbärare , vid Stångoch Tackjernsvågar, lika med Arbetare. Kammarjungfrur .
"Ocn som bifaller att med förklarande, 4:ct Banco-Zullmäktigc, j stöd af föreskriftens lydelse, icke bort i Realisationen ingä, förrän de hos Konungen gjort kraftig föreställning emot förändringen af den utaf Rikets Ständer faststälde Realisations-plan, anmärkning blott i detta afseende mä Fullmäktige meddelas, för det skedda afsteg ifrän FörfattningarneS bokftafiiga innehäll; men detta förhällande icke dehmindre bör ingä i den slutliga berättelse Banco-Utskottet till Rikets Ständer om Banco - förwaltningen afgifwer: skrifwer Ja. Oen det ej will: skrifwer Nej. Winner Nej, kommer en fullständig berättelse om detta ärende, sädan Kansli - Afdelningen uprättat, ätföljd af hwad i Banko-Utffottet derom blifwit yttradt, att genast ifrän Banco-Utskottet lill Rikets Ständer öfwcrlemnas, till den ätgärd derwid, som de kunna lämplig anse." Efter förcgängcn votering bcfans: Inom Hederwärda Bonde-Ständet 4 Ja. Inom Wällofl. Borgarc-Ständet 9 Ja. Inom Högwördiga Prcst-Ständet 9 Ja. Inom Högloft. Ridderjk. och Adeln 2 Ja. 10 Nej. Til! Z02 Den !Z September. Lill följe hwaraf säledcs Propositionens första allcrnatif war af Högloft. Banco. Utskottets pluralitet bifallit. Herr Friherre Legerström anmälte derefter, bet wille Herr Baron dest i Kansti-Afdclningens Protokoll öfwer detta ämne intagna yttrande, hos Högloft. Riddcrskapet och Adeln i klenum ingifwa. Hwilkcn anmälan Herr Biskopen Friherre körver begärde att hwila.
Fyrationdeförsta, fyrationdeandra, fyrationdetredje och fyrationdeljerde punkterna. Biföllos. Och framställningar om anvisande af medel, dels för vissa år eller tills vidare, dels för en gång, till föremål, tillhörande Civil-departementet. Första punkten återremitterades, andra, tredje, fjerde, femte och nionde punkterna biföllos, vid sjette och sjunde punkterna lät Ståndet bero, och Stats-Utskottets åtgärder, enligt åttonde punkten, godkändes, såvidt de stå tillsammans med Ståndets förut fattade beslut. Den 28 September. Frän Vällofl. Borgare-Stdndet. ) . ; . ; i - S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottels Utlåtande N:o 123, i anledning af väckt motion om förhöjning i lösningspriset för inom riket tillverkad salpeter. S. D. Föredrogs ånyo Siats-Utskottets Utlåtande N:o 124, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandena Nås 42, 43, 71 och 72, angående reglering af utgifterna under Riks-statens Andra, Tredje, Fjerde och Femte Hufvud-titlar. Härvid förekommo följande delar af omförmälda Betänkanden: l:o. Betänkandet N:o 42. Andra punkten, mom. b och c, fjerde punkten, mom. a, b och c, samt femte punkten mom. a, b och c. Utlåtandet N:o 124, gillades; och Åttonde Prot.-Utdrag den 28 September 1857. 553 Åttonde punkten, sednare momentet. Med vidblifvande af fattadt beslut, lade Ståndet Utlåtandet N:o 124, i denna del till handlingarne. 2:o. Betänkandet N:o 43. Andra punkten, förra delen. Med vidblifvande af fattadt beslut, lade Ståndet Utlåtandet N:o 124, i afseende på denna punkt, till handlingarne. 5:o. Betänkandet N:o 71. Åttonde punkten, tjugonde punkten, mom. c, och tjugondeförsta punkten.
Det måtte blifva olika, om den sker året efter, eller samma år som beslutet är fattadt, eller 4 år sednare, hvilket enligt den nya Instructionen är föreslagit. För öfrigt får jag säga, att i min egenskap af representant kan jag ej tillbakahålla min förundran öfver det förhållande, som, i anseende till denna sak, ägt rum, att man nemligen velat visa Rikets Ständer i ett sådant omyndighetstillstånd, alt de ej sjelfve skulle äga för - Den g Februarii f. m. måga att uppgöra ett förslag till Instruction. Jag anmärker detta så mycket mera, som jag anser detta förslag fordra ganska litet af den kännedom och de upplysningar, som fordras vid andra förslager, hvilka det vore angenämt, om de voro utarbetade af Styrelsen, när Ständerna sammankomma. Då vi få emottaga förslag af den beskaffenhet, som denna Instruction, har jag ej kunnat undertrycka min känsla, att de helt oskadligt kunna uteblifva. * Herr Tham, Wolrath: Under discussionen har man omnämnt, att fråga blifvit väckt, huruvida Revisorerne ägde samma rätt, som StatsUtskottet, att göra anmärkningar vid dispositionerna. Då jag hade den äran att vara Revisor år i825, anser jag mig skyldig förklara, att denna sak, denna rättighet, aldrig sattes i fråga under 1825 års Revision, ehuru jag med förakt sett en lidningsredacteur derom vilja framkasta beskyllningar, som äro osanna. Det blef aldrig satt i fråga, att man ju icke ägde samma rätt som StatsUtskottet. Då lät man ej förvilla sig af ordet klander, att afhålla sig från granskning. Men vid ett eller par tillfällen, och i mindre vigtiga frågor, uppkom inom Revisionen öfverläggning, om det var nödigt att anmärka sådane saker, hvilka föregående Revisioner och Statsutskott ej ansett anmärkningsvärde, och om de skulle framställas, som anmärkningar, eller 6o Den 9 Februari i f. m. berättelsevis.
Ståndet lade sista momentet i Memorialet, angående Utskottets anmälan om behandlingen af frågan om debetsedels-lösen med ogillande till handlingarne, men biföll Memorialet i öfrigt och godkände de deri framställda voterings-propositioner; samt Utlåtande N:o 15, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o B, angående ifrågaställda förändringar i föreskrifterna om stämplade pappersafgiftens utgörande. Momenten å sid. 2 af Utlåtandet, rörande inbjudningen till Ståndet i fråga om valören å stämpladt papper till skrifkartor m. m. samt angående ordet ”Tulldistrikt-chefs-embetet” utbytande mot ordet ”Tull-dislrikt-cliefs-embeten”, Utskottets anmälan öfverst å sid. 3, rörande kartering af borgare-bref m. m., den å sid. 5 gjorda hemställan, rörande kartering af förmyndare-förordnanden, momentet angående förändring af rubriken vederhäftighets-belyg, som skrifvas pä Idnehandlingar, första momentet under § 8, äfvensom inbjudningen till Ståndet i 8:de momentet under samma §, gillades och antogos. Utskottets inbjudning under § 7, rörande allmogens fortfarande befrielse från skyldigheten att kartera besvärsm. II. skrifter, som till Kongl. Majit ingifvas, afslogs, under förklarande att Ståndet vidblef sitt förut fattade beslut derutinnan. 1 fråga om momentet å sid. 5, rörande Utskottets hemställan 470 Prot.-Utdrag den 3 Augusti 1857. att äfven obemedlade personer måtte förunnnas den afgifts—frihét, som i § 7 endast för fattige varit medgifven och momentet 7 under § 8, nederst å sid. 8, angående kartering af prima-vexlar i utländsk myntsort, vidblef Ståndet likaledes sina förut fattade beslut och lade memorialet i dessa delar till handlingårne.
» 12:te » » 10 » å 125 » 1,250. » » » » 10 » å 25 » 250. af Gottlands landtbevä i rin g i 2:dra klassen 6 pensionärer å 190 rdr Rdr rint 119,605. Sedan härifrån afgått: •l:o Af redan anslagne 20,000 rdr för afskedade behöfvande militärer, hvilka bevistat krig, den på arméens pensions-kassas pensionärer belöpande andel af omkring . 12,000 rdr 2:0 Afgången under år 1863, beräknad i likhet med föregående år till omkring 13,000 rdr 25,000. återstår såsom erforderl ga 94,665. och då anslaget skulle lemnäs för stafsreglerings-perioden, komme, med iakttagande af den minskning, som blefve en följd af beräknad afgång, behofvet att fyllas genom en summa af omkring rdr 80,000. Ilen i Hr von Franckens reservation upptagna silfran är således, i min tanke, den rätta, och jag hemställer derföre om bifall till sagde reservation, samt har endast att tillägga, att i uppgiften från arméens pensions-kassa icke blifvit iakttagen den i K. Brefvet den 9 Februari 1858 stadgade skillnad emellan indelta och värlvade arméen, äfvensom att fyllnadspensionen för samtlige pensionärer i l0:de klassen blifvit upptagen till 120 rdr. Gr. Cronstedt: De motioner, som i enahanda syfte med den nu omhandlade vid förra riksdagen väcktes, blefvo, såsom bekant, af B. Sl:r afslagna. I sitt då afgifria, af R.
Fem minuter före half fem påtog prestfrun sin » äkta sjal » med röd spegel och bård af » palmetter », sin rottingshatt - — det vill säga, en hatt af gult kattun, rynkadt öfver fina rottingar, så att den stod ut omkring hennes vackra, bleka ansikte ungefär som ett medelmåttligt paraply — och sina halfhandskar af nankin, dem hon själf sytt. Barnen hade långa sådana vantar, som gingo upp öfver armbågen, små » kråkor » af samma slags tyg som mammas hatt och, i stället för själar, hemväfda rutiga bomullshalsdukar. Pastorn var klädd i så kallad prästrock, som nu började uttränga fracken, hvilken eljes var äfven presternas sällskapsdräkt, och kaftanen, som var ämbetsdräkt — en veckad, besynnerlig, vid rock, hvilken numera endast bars af kontraktsprostar och dylika dignitärer. Och så begaf man sig på väg. Afståndet var kort och fem minuter efter den utsatta tiden inträdde det lilla sällskapet i den stora förstugan, hvars stenbelagda golf och hvälfda tak gåfvo återljud af de lättaste steg, den minsta hviskning. Tinnie kände sig alltid ytterst högtidlig till mods, då hon inträdde här, och än i dag kan hon i minnet återkalla den heliga bäfvan, som grep henne vid inträ- det i detta palats. Tjugu år senare stod hon åter där — hvart hade hela härligheten tagit vägen? Palatset hade krympt ihop, lyxen hade försvunnit, men hans nåd var lika rak som vanligt: parlez-vous francais coulamment? Och hennes nåds morgonrock var lika snöhvit och spetsbeprydd. De svarta » korkskrufvarne » hade gifvit rum för grå » kanonlockar », och den förnäma magerheten hade blifvit knotighet — eljes var allt sig likt, till och med den oförbränneliga jungfru Stafva. Allt var sig likt, var annorlunda. men hon, som såg det, (Forts.) Näst efter hjärtats affärer är det grannarnes affärer, som intressera det täcka könet. Walter Seoit. B ö r den kvinliga åldern äktenskapshöjas? Hr F. T. Borgs motion i första kammaren.
Vid inträffad ledighet i generalstaben, föreslår chefen till generalstabs-officer den, som genom kunskaper och tjensteduglighet i allmänhet samt under profåren ådagalagd skicklighet för generalstabstjenst, företrädesvis bör ifrågakomma. I afseende på den för generalstaben blifvande stat föreslås följande grunder: att, då chefen tillhör generalitetet, hans lön också på generalitetets stat uppföres; att öfriga löner på militärstaten beräknas lika med artilleriets, med tillägg af 400 rdr i hästoch furagemedel, för hvarje officer; att, då generalstabs-göromålen icke medgifva officerarne åtnjutandet af semester, och då en del af dessa göromål erfordrar den mest trägna tjenstgöring, betingas ock af billigheten någon ersättning derför. Till beredande häraf är i staten uppfördt ett anslag af 9,000 rdr, motsvarande i det närmaste semester-ersättning eller ett fjerdedels 198 års lön för 8 i fjerde och 8 i femte löneklasserna, afsedt att på chefens förslag tilldelas dem, som under året till följd af trägnare tjenstgöring gjort sig förtjente af löneförhöjning; att inqvartering elter grad bestås de i hufvudstaden tjenstgörande officerare, underofficerare och civilstat; att alla besparingar, så väl å löner, som å alla de för generalstaben i staten uppförda, öfriga anslag måtte få, efter chefens godtfinnande och emot redovisning, användas till arvoden för mera maktpåliggande befattningar inom staben, rese-ersättningar vid förflyttningar m. m. dylikt till stabens fördel; att de besparingar, som möjligen ett år kunna uppstå, må till ett annat år i räkenskaperna reserveras, och sålunda i likhet med hvad för artilleriet sker, hela anslagssumman för generalstaben utgå såsom ett reservations-anslag. Utgående från dessa grunder föreslå kommitterade närlagde löneoch anslags-stat för generalstaben. (Bil. A). Generalitetet.
Några serskilda motiver för det i sådant afseende här nedan framställda redaktions-förslag torde ej behöfva anföras vidare, än att Utskottet, då ingen skillnad hädanefter skulle komma alt ega rum emellan stadsoch landsfastighet, i Kapitlets öfverskrift ansett orden: jord, hus eller tomt lämpligen böra utbytas mot orden: fast egendom, såsom mera allmänt omfattande det begrepp, man här velat uttrycka. Vidkommande slutligen den rätt för arfvingar alt till sig lösa borttestamenterad egendom, som nu gällande lag bestämmer olika efter landsoch stadsrätt i så måtto, att sådan rätt på landet endast sträcker sig till bördköpt jord, men i städerna till all fastighet, så finner Utskottet ej eller skäl att bibehålla denna olikhet. Tillkommen i följd af de olika grundsatser, hvarefter de äldre lagarne betraktade ärfd och förvärfd egendom, måste den ramla tillika med den grund, hvarpå den hvilar; och Utskottet tvekar således ej att jemväl härutinnan föreslå ett generelt antagande af nu gällande landsrätt. —■ Måhända skall härvid invändas, att då bördsrätten till försåld fastighet i städerna sträcker sig till både arfoch aflinge, en inskränkning af samma rätt, i hvad bortgifven egendom angår, icke står väl tillsammans med orubbadt bibehållande af nyssnämnde stadgande; och Utskottet skulle äfven för sin del helst hafva sett, om Utskottet nu kunnat låta sitt förslag jemväl omfatta bördsrätten i allmänhet, så att den likaledes blef enahanda för både land och stad. Men då motion härom icke blifvit väckt, samt en förändring af bördsrätten till försåld fastighet i städerna skulle medföra en rubbning i vilkoren för viderboende och nabo att utöfva den lösningsrätt, lagen dem tillagt näst efter bördernan, finner Utskottet sig föranlåtet att lemna den allmänna Bi-h. till R. St.
Men om man nu skulle på samvete fråga hr Willman, om han sjelf är så alldeles nöjd med resultatet af denna sin dubbla och högst ansträngande verksamhet, så kan han, den redbare och uppriktige mannen, den fulländade gentlemannen, bestämd t icke svara ett obetingadt ja. För den som sjelf uppträder i ett stycke är det alldeles omöjligt att kunna få en fullt tillfredsställande öfversigt af scensättningen. Då måste uppstå brister, hvilka sanno-likt icke stöta flertalet af allmänheten, men som tor de mera noggranna iakttagarne ingalunda höja konstnjutningen. Man har icke hjerta kanske att yttra några anmärkningar, då bristerna härflyta af två uppgifters förenande hos en sådan person som hr Willman, och då man vet, att han med sträng samvetsgranhet söker lösa sin dubbla uppgift; men för sakens skull kan den konstvän, som icke skyr uppriktigheten, ej underlåta att föra talet derpå. Skall hr Willman samtidigt vara intendent och operasångare, måste han åtminstone afsäga sig uppsättandet af de stycken, i hvilka han sjelf uppträder. Bäst .vore onekligen, att han aldrig uppträdde så länge han innehade in-tendentstjensten, så ledsamt det än vore att allmänheten då icke finge se och höra honom. Det är ju icke möjligt att på en gång sköta två maktpåliggande befattningar, hvilka hvar för sig fordra så strängt och oaflåtligt arbete. Nu talar jag endast om svårigheten att. medhinna och egna erforderlig uppmärksamhet åt en ' sådan dubbeltjenst och jag lemnar tills vid * are alldeles å sido den sammanstötning som lian uppstå mellan intendenten och skådespelaren i en person vid styckens uppsättande och rollers fördelande. I den särskilda frågan har Dagens Krönika redan förut uttalat sig tillräckligt tydligt. Vid talstyckens uppsättande på Stora teatern, är det professor Christiernsson som öfvertager hr Willmans befattning, och han har, naturligtvis under öfverintendentens egén inverkan, satt upp “ Köpmannen i Venedig " på ett sätt som vunnit allmänt bifall. Det bifallet är väl också till stor del förtjent, ehuru man om en och annan tillställning kan vara af olika mening med anordnaren.