Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, samt med ansvarighetj äfvensom ÅkerbruksContoiret bör äga garantie af deiägartie för de oförsedda händelser, som kunna ske af nämnde personer. 670 Den 27 Jprilt De Ledamöter, som en gång ingått uti årliga afgiften, äro underkastade utmätning, om de lörsumma densamma. Så väl Revisorer, som ContoirsLedarr.Öterne med flera, blifva ersatte lör deras derigenom uppkomna kostnader, enl gt till Contoiret ingifven räkning. Att än vidlyftigare upprepa en mängd stadgar, skulle för mycket uppehålla Höglofl. Ridderskapet och Adeln, och har jag endast medelst hufvuddrag velat göra Höglofl. Ridder. skåpet och Adeln uppmärksamma på denna nyttiga inrättning och hvars ytterligare detailer efter detta utkast af vederbörligt Utskott bättre kan beredas. Den frågan uppstår med mycket skäl, huru möjligtvis, utan en mängd af år, fonden må kunna blifva så stor, att den uppfyller genast sitt ändamål, helst Jordbrukaren tarfvar snar och beständig hjelp. Detta kan ej ske på annat sätt än genom Amortissementslån af Staten eller Banken, och torde i denna stund vara angelägnare än dylika låns beviljande till andra ändamål af hvad namn som helst. Skulle detta project i någon del vinna Höglofl. Ridderskapets och Adelns bifall, så vore det för mig en tillfredsställande belöning} men jag får tillägga, att utan en ordentlig balance emellan export och import vinna ändock Landtbrukarne ej den välmåga, som biand dem bör finnas, och hvilka alltid i critiska momenter lör Staten äro ett pålitligt stöd i sam - Den 27 April. 671 ma nion de känna sig delaktige i Fäderneslandets bestånd} lika onaturligt är det för ett land att importera varor till ett högre belopp, än som exporteras, som det är hånligt för en privat man att inköpa i tidens längd varor för större summa, än som penningar till honom inflyta. Sedan jag nog länge uppehållit Höglofl.
Gå vi nu snedt till vänster öfver rummet, stöta vi på en dörr, som leder in till Konungens sofoch toalettrum. Dess fönster vetta således ock mot borggården, d. v. s. åt söder. Likasom i skrifrummet äro väggarna här ock beklädda med porträtt af konungahusets medlemmar och anhöriga. Möbler och sängomhänge äro hållna i grönt. En dörr midt emot den, genom hvilken vi inkommo, jämnhöjd med nordöstra slottsflygelns tak. Vid ett af fönstren är en trappa, medels hvilken man kommer upp i detsamma och ut på taket, hvarest är utlagd en träbro utefter hela flygelns längd. A denna bro tager konungen understundom en promenad. Vika vi i drottningens matsal genom dörrarna till vänster, komma vi in i Blåa salongen. Dess fönster vetta således mot norr. Rummets väggar äro nästan helt och hållet betäckta med oljefärgstaflor, bland hvilka särskildt må märkas porträtt af konung Karl X I V Johan och drottning Desideria. A ett bord står en skål af agat, hvilande på en fotställning af drifvet silfver, inlagd med äkta stenar. Den utgör en silfverbröllopspresent. Det är här såsom i de följande rummen omöjligt ingå i några närmare detaljer, emedan det skulle föra allt för vida. I denna salong intaga de kungliga sina familjemiddagar. I ett skåp därstädes hafva de yngsta medlemmarna af konungahuset de leksaker förvarade, med hvilka de roa sig, då de vid familjemiddagar befinna sig hos farföräldrarne. I denna salong begår ock den kungl. familjen nattvarden. Salongen inredes då med altare och altarrund. I fil med denna salong ligger Röda salongen, hvars väggar likaledes äro fyllda af oljefärgsporträtt. De mest framträ- dande torde vara en tafla, föreställande konung David, samt porträtt af Napoleon I och kejsarinnan Josefina. Bland konstsaker må märkas en urna af emaljerad koppar (det säges, att den vid hitkomsten var assurerad för 100,000 francs), en japanesisk bronsvas med upphöjda figurer, utgörande en allegorisk framställning ur den hinduiska religionen; vidare ett mycket dyrbart dokumentskåp, som tillhört prinsessan Sofia Albertina. Detta rum användes af drottningen vid mottagning af damer.
Den som en gång till kallar henne för ryssvänlig, han må stå sitt kast." Med dessa ord rätade ynglingen ut sin smärta, om styrka och vighet vittnande gestalt och intog en utmanande ställning framför Elli. Ingen svarade på en lång stund. Ändtligen bröt gamle Ollola tystnaden med dessa ord: "Vi kriga ej mot värnlösa qvinnor och barn. Men Pirrtiainens stuga skall jemnas med jorden, så mycket är säkert. Fort, gossar, tänd eld på förrädarens näste." Det behöfdes icke en uppmaning till. Tjogtals händer framburo välvilligt allt, som behöfdes för att tutta på, och det dröjde icke länge, förrän Pekka Pirrtiainens vackra gård var omgifven af ris och qvistar. Elli hade flytt till Rietu och snyftande hvilade hon i hans famn. Ett svagt anskri bröt fram öfver hennes läppar, när de första eldtungorna girigt började slicka väggarna. Snart skulle det blott återstå en glödande askhög af det kära hemmet. Ellis mod var tillintetgjordt; hon var å nyo den svaga qvinnan. "Var lugn, käraste vän", tröstade Rietu och smekte den unga flickans kinder, "det kommer väl en bättre tid." "Men far, far", snyftade Elli. "Tänk för hvilka faror han är utsatt. Kanske skall han frysa ihjäl, kanske blifva tagen af de otäcka kosackerna! O, min Gud, om blott detta vore väl öfverståndet!" Bönderna och soldaterna jublade i kapp, när eldens häftighet allt mera tilltog. Men långt ute på hafsisen, mellan ett par väldiga snöberg, icke långt från Carlöns strand, låg Pekka väl gömd. Han såg, att det var hans gård, som gick upp i lågor, och hans förbittring kände inga gränser. Men hvad ville han göra? Han måste tiga och lida och se till på hvad sätt han skulle kunna undgå faran att falla i sina landsmäns händer. När Pekkas gård var något mer än till hälften nedbrunnen, dånade larmtrumman från Pietola, och i det obestämda ljus, som snön kastade öfver alla föremål, kunde man upptäcka mörka massor, som från det bundna hafvet närmade sig stranden.
Efter dessa 60 år borde alla utsyningar upphöra; så mycket afsättas af Kronans Skogar, söm fullkomligt svarade emot det behof Flottofne och allmänna Byggnader kräfva, och dessa skogar lemnäs under •vård af Embetsman, så lönta, att de anständigt kunde lefva af lönen och icke behöfde tillgripa skogen; resten af Kronoskogarne kunde derefc ter till den högstbjudande försäljas, eller hellre med säkra föreskrifter och måttliga vilkor bortarrenderas, då den derigenom inflytande revenuen, kunde användas till den nödiga Jägeri* Statens båttre aflöning, och förmodligen skulle den ändå lämna ett öfverskott till Statsverket Friherre Ehrenborg, Casper Vilhelm: Jag får blott gifva tillkänna, att då Riksens Ständers underdåniga skrifvelse vid sistlidne Riksdag om skogarnes båttre behandling för Kongl. Maj:t föredrogs, hade Kongl, Maj:t redan sjelf insett vigten af detta ämne. Hans Majit analog derföre af egna medel 2000 R:dr Banco till preinium för den sorn uppgjorde och inom Början af detta Riksmöte till Kongl, Majit inkom med ett antagligt förslag tili eh skogshushållningsförordning* Oaktadt detta, tillfeånnagafs i Allmänna Tidningarne, inkommo under den tid jag hade Ridd, o, Ad. Fröt, I. B. Den 18 Fehr nar ii. deri åran förvalta StatsSecreterareEmbetet för inre ärenderne, endast 5 förslag i detta ämne, örn jag rått påminner mig. Ehuru jag ej tilltror mia åga nog kännedom af åmnet, för att med säkerhet bedöma vårdet af förslagen, tror jag mig dock kunna försäkra att icke något af dem var fullt svarande mot ändamålet. Jag tror ej att några ytterligare inkommit, men de inkomne hafva blifvit öfverlemnade till LandtbruksAcademiens granskning, och jag förmodar att Academien icke lärer underlåta att afgifva sitt yttrande om hvad afseende de förtjena, så tidigt att Kongl. Maj t k&n komma i tillfälle att förelägga Riksens Ständer hvad som blifvit tillgjordt i detta vigtiga ämne.
— En annan Ledamot har trott, att återremisS icke borde kunna vägras derföre att återremiss ej vägras på saker af ringa vigt, såsom utjordar^ m. m. Skälet dertill ligger just deruti, att de, äro af ringa vigt, och att man ganska väl kan bifalla återremiss på sådana saker, hvaraf ingens väl beror. Annat är förhållandet med-! denna s?k; Nationens välfärd beror deruppå. Vi kunna ej hoppas stora förändringar uti* detta ämne, ty jag upprepar å ny o det hvar och en redän stadgat sin opinion, och man gör ej mera några proselyter. En återremiss skulle blott förlänga Riksdagen, hvilket i ekonomiskt, financielt och politskt afsenede skulle vara skadligt. — Den 14 Julli e. m. En annan Ledamot, Herr Grefve von Platen, har yttrat,att han skulle vunnit ledning för sitt omdöme, om jag varit den bland styrelsens organer, it hvilken ansvaret och verkställigheten af här förevarande ämne vöre anförtrodt; jnen hvilket likväl icke vore fallet, och hva-! dan han undrat öfver mitt yttrande. Jag får härvid påminna dén värde Ledamoten , att jag icke talar i egenskap af en utaf styrelsens organer, utan såsom Representant. Att mitt yttrande för öfrigt icke är stridande mot hvad jag, såsom styrelsens organ, bör önska, Riksdagens lyckliga och snara slut, och att hvad ansvaret, i afseende å verkställigheten af här förevarande ämne, beträffar, den värde talarn kommer lika litet som jag, att derföre ansvara. Herr Mannerstarn, Johani Borst får jag göra en anmärkning emot den form Utskotten gifvit åt sitt förslag. Jag anser det-ej vara möjligt alt riktigt behandla detta ämne utan i ett sammanhang, eller ändamålsenligt, att afgöra grunderne utan detaillerne, eller detaillerne utan grunderne.
Det ligger nemi. för mycken vigt på resultaterna af privatbanker, att icke bogsta styrelsen och verkställande maklen skulle få bestämma något derom ; ty oin vi tanke oss att i hvarje siad dylika banker uppkomma, så befarar jag att skadan deraf vore vida större, än den nytta de kunde åstadkomma. Vi komma framdeles till 3 §:n, der jag förbehåller mig att äfven få yttra något i den saken. JNu får jag blott korteligen tillstyrka att Utsktns förslag i sednare delen af detta mom. mätte blifva af R. o. Ad. antaget. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Frånkännande mig helt och hållet förmågan att kunna lemna något bidrag lill omdömets vägledning i denna maktpåliggande och i samliällsrörelsen så djupt ingripande fråga, som i någon mån kunde motsvara hvad Gr. Frölich i sådant hänseende har utvecklat, sorn mig synes, på grund af en bevisad djup insigt i detta ämne, kan jag likväl icke afhålla mig att afven yttra några ord i afseende på de grundsatser, sorn här blifvit uttalade ronde i §:n i delta lagförslag. Det torde till en början tillåtas mig i förbigående få nämna, att jag icke är delägare i någon privatbank; att jag vid dessa privatbankers första stiftelse hyst de största farhågor; att äfven jag tagit ett djupt intryck från privatbankernes öde inom Amerika\ alt jag äfven hade i minnet under en liflig föreställning catastrofen åren 1817 och 1818 med bankens filialcontor. Jag säger, att jag varit bland deni, som icke med någon ifver omfattat privatbankernes inrättande i vårt land; men numera torde det vara afgjordt, att privatbankerne varit af obestridlig nytta för landet, och det torde således icke mera vara fråga om att hindra deras uppkomst och utveckling, utan blott om sättet för lagstiftningen. Det är i detta hänseende jag utber mig alt få upptaga den frågan, huruvida privatbankernes inrättande skall grundas på lag eller godtycke. Jag tror icke, att de, hvilka afsett det motsatta fallet, hafva åsyftat att Konungen skulle undandragas sin andel i sjelfva lagstiftningen; men jag hade föreställt mig att villkoren för privatbankernes rörelse skulle uttryckas genom lag.
R:dr 10,736,491: 42. — so — Transport: R:dr 10,736.491: 42 utgifna lån till förräntning af hvad genom jernvägs-lånet influtit, utöfver de till statens jernvägs-byggnader reqvirerade och ut betalde summor, » 6,692,100: — Summa utgifter R:dr 17,428,591: 42. Som ofvan uppgifna inkomster öfverstego nu uppräknade utgifter med 270,510 R:dr 49 öre, så innestod detta belopp vid sitslidet års slut å meranämnde banko-räkning. Utom denna kontanta behållning R:dr 270,510: 49. utbalanseras i nu ifrågavarande redogörelse följande tillgångar, nemligen; hos Bankirhuset Heine i Hamburg innestående medel, förvandlade i Riksmynt, » 330: 07. tills vidare förräntade medel genom utgifna lån, med 5 procents ränta, R:dr 2,175,100: — genom dito dito, med 6 procents dito, » '737,500: — R:dr 2,912,600: genom uppköpta Svenska stats-obligationer, å 300,000 Thaler Preussisk kurant, tillhörande oftanämnde lån och löpande med 4f procents ränta, hvilka obligationer bokförts till deras vid inköpet gångbara värde, 94 \ procent, motsvarande i Riksmynt » 754,902: 53. » 3,667,502: 53. upplupna, obetalda räntor å de genom utlåning tills vidare förräntade medel » 36,082: 66. Summa tillgångar R:dr 3,974,426: 35.
Nåd blifvit myndig förklarad, må han, så vida till intagande af Ättens säte, behörig Ättemän icke firjnes, dertill förordna Fullmägtig. 6 §. Är Adelsman genom behörig Domstols Utslag förklarad ovärdig medborgerligt förtroende, eller att föra andras talan, eller för något nesligt brott till straff skyldig, eller med så svåra misstankar om ett dylikt brott besvärad, att saken, deråt han i brist af fulla bevis ej kunnat fällas, blifvit lemnad till framtiden, då den kunde uppenbar varda, då må han ej för egen eller annan Ätt, säte intaga, förr än étt sådant Utslag blifvit i laga ordning upphäfdt; äge ej heller, i fall han Hufvudman är, eiler dess rätt utöfvar, förr rättighet att Fullmägtig förordna. Den som för annat fel, enligt denna RidJ darhusOrdning, blifvit säte och stämma på Riddarhuset förlustig förklarad, må likaledes icke, derest han till sådant eljest kan vara berättigad, fullmagt utgifva. 7 §• Adelsman, som sin egendom till Borgel närers förnöjande afstått, må under det frågaa derom vid Domstol anhängig är, hvarken , för sin eller annan Ä?t intaga säte pä Riddarhuset, ej heller fullmagt utgifva Har han sina Borgenärer fullkomligen förnöjt, och Domstolen, genom i Concursmålet meddeld laga kraftvun-^ Den 25 Junit. nen Dom, honom icke till ansvar fällt, åge han, att, då sådant styrkes, uti sina förra rättigheter inträda. Den som, ehuru till laga ålder kommen, blifvit af behörig Domstol under Förmyndares vård och inseende ställd, må hvarken sjeU säte å Riddarhuset intaga, eller Fullmagt utgifva. 8- 5. Adelsman, sorn utur Riket afvikit, håfve förverkat rättighet till säte och stämma på Riddarhuset. Är han Hulvudman, tillfälle Hufvudmannarätten, och derest högre värdighet dermed förenad är, äfven denna, den Ättemän som dertill närmast berättigad är, samt efter honom hans närmaste manlige afkomling efter förstfödslorätten.
I afseende på frågans fullständiga utredande hänvisande dels till fullmägtiges förklaring, hvars hnfvudsakligare innehåll är infördt i BancoUtskrs betänk. IX:o 12 sid. 60—65, dels till discussionen i ämnet på Riddarliuset d. 20 sisth Juni (B. o. Ad:s prot. 8:de del. sid. 020—33o), vill jag endast erinra, att skS v. v. är just det quanturn silfver, som en r:dr b:co efter mynt bestämningslagen och den of K. M. bestämda slagskatt och myntfot skall innehålla, ehuru den genom tillåtna remedier möjligen kan innehålla något meleher mindre, och att i intet af de länder, der roan äfven med den scrupulösa noggrannhet bestämt mynteller sedelhafvarnes rätt till viss metallisk valuta, man afsett den större eller mindre skillnad, som genom olika remedier kunde uppkomma (sjelfva det nya Svenska silfvermyntet, hvarmed våra sedlar skola inlösas, har på randen en påskrift, att det innehåller T75^ fint silfver, hvilket väl, likasom den af Bancofullmägtige uppgifna b:cor:drns innehåll fint silfver är fullkomligt öfverensstämmande med den af K. M. bestämda myntfot, men genom tillåtet remedium i verkligheten kan vara t. o. m. To553 under eller öfver.
N:o 507 aflemnade förslag till reglementariska föreskrifter för Riksgäldscontorets förvaltning. XXVI. B. 102. A. 1 14* — N:o 565. med förslag till den afdelning af Riksgäldscontorets reglemente, som angår delta verks utgifter, i följd af ordinarie statsregleringen. XXV7!. B. 102. A. 114. — N:o 566. med förslag till reglementariska föreskrifter, i anledning af de Riksgaldscontoret ålagda särskilda utbetalningar. XXVI. B. 102 A. 114. — N:o 567. med förslag till reglementariska föreskrifter, angående Riksgäldscontorets inkomster. XXVI. B. 102. A. 114- — N:o 568. i anledning of Professoren Geijers motion om anslag till Riksarcbivets tjenstemän. XXVI. B. 5t. — N:o 56g. i anledning af Herr Biskop Agardbs motion, angående rum uti Rikets Ständers hus för Nordiska naturforskarne, vid deras nästkommande år inträffande sammanträde i Stockholm. XXVI. B. 5i. — N:o 5y5. i anledning af erhållna återremisser å SlotsUtskottets utlåtande N:o 54o. XXVI. B. 63. 101. A. 106. E. 211. — N:o 576. med ytterligare förslag till en voterings-proposition rörande extra-statsregleringen. (Utlåtandena N:is 490 och 522.) XXVI. B. 63. A. 101. U. 20g. A. 236. — N:o 577. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Christinehamns stads äldstes underdåniga ansökning om eftergift of Kronans rätt till ett i nämnda stad fallet danaarf. XXVI. B. to2. A. 114- E. 237. — N:o 578. i anledning af Kongl.
Ständer icke allenast önska, utan ock sjelfve beredt, genom antagandet af en ny Tariff för Tull-Bevillningens utgörande, med hvad mera dermed gemenskap eger, än ock, påkallas af de brister och otydligheter, som under Författningens verkställande yppats, hafva de förenade Utskotten funnit nödvändigheten deraf, att meranämnde Författning undergår en fullkomlig omarbetning. Härvid hafva Utskotten jemn val lagt handen, men då derunder förekommit, dels att det vid Förbuds - Lagarne mot ineller utförsel af fremmande producter, häftade ansvar, i hufvudsaklig måtto beror på det afseende Kongl. Maj:t täcktes i Nåder fästa å den framställning Riksens Ilöglöfl.
nu fann han dörren, och då han ryckte upp den, sträckte hans unga fru leende handen emot h o n o m. M e n hur förskräckt hon blef, när hon såg hans bleka ansikte o c h brännande ögon. D o c k lämnade han henne ingen tid till frågor — m e d darrande armar omfamnade han henne o c h betäckte hennes ansikte m e d kyssar. D å hörde han Nellys stämma — barnen hade vaknat — snyftande tryckte han de små m o t sitt bröst, kysste deras mun, deras ögon, åter o c h åter, så sjönk han ned bland kuddarne, o c h hans gränslösa upphetsning löste sig i skratt och tårar. » Smultronstudier », f elt kort var den tid vi kunde anslå åt våra läsarinnor för deras små anteckningar öfver dessa härliga vildbär, som nu s o m bäst rodna i våra bygder, o c h så mycket har därför ej heller hunnit flyta in. Åtskilligt, både värdt att läsa o c h lära, ligger dock nu på vårt bord. Priset, » den gyllene tian », tilldela vi » Tulla » för hennes lilla uppsats här nedan: Med vanlig älskvärdhet o c h praktisk blick har Iduns redaktion åter utlyst en nyttig täflan för sin dampublik; denna gång är det våra läckra skogsbär, s o m äro föremålet .. Låt oss alltså börja med smultronen, hvilkas tid just nu är inne, strax efter midsommar. Blotta ordet smultron inger en känsla af sommar, värme o c h landtlif. » Plocka smultron » klingar helt poetiskt, k o m m e r det att vattnas i munnen på både gammal o c h ung o c h för ovillkorligen tanken på glada barn m e d rosiga kinder o c h näfverkorg i händerna. » Plocka smultron under snön », en vanlig d o m blandpantlekar, k o m ofta ungmöns hjärta att klappa fortare, det tillhör dock, s o m mycket annat, en svunnen tid. Ku tager man i stället itu med » studier » i alla möjliga brancher, o c h därpå vinna säkert både hemmet, familjen o c h det egna jaget.
N:o 35, med voterings-propositioner, i fråga om Konstitutions-Utskottets förslag, uti Memorialet N:o 15, till ändring af 39 8 Riksdags-ordningen. 390 Prot.-Utdrag den 23 Augusti 1854. N:o 36, med voterings-propositioner, i fråga om Konstitutions-Utskottets, i Memorialet N:o 16 väckta förslag, till ändring af 69 § Regerings-formen; och N:o 37, med voterings-propositioner, i fråga om Konstitutions-Utskottets, i Memo rial N:o 17 afgifna förslag, till ändring af 14 § Riksdags-ordningen. Voterings-propositionerna, enligt dessa fem Memorialer, godkändes. S. D. Föredrogos ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 32, i anledning af återremiss af Memorialet N:o 22, innehållande förslag till ändring af 35 § Regerings-formen. Härvid förekommo: l:o Anmälan, att Borgare-Ståndets mening icke kan med de öfriga Riks-ståndens förenas. Lades till handlingarne. 2:o Inbjudningen till Ridderskapet och Adeln, pag. 2. Lades till handlingarne. 3:o Det i Memorialet N:o 32 uppgjorda förslag till lydelse af Regerings-formens 35 §; och 4:o Inbjudningen till Borgare-Ståndet, pag. 3. Inbjudningen antogs ej, utan Ståndet vidhöll sin, såsom gemensam tanke, förklarade anmärkning, och anmodade Utskottet att uppgöra erforderlig voterings-proposition. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 242, i anledning af väckt motion om ersättnings beviljande åt Advokat-fiskalen i Kongl. Kammar-rätten, Protokolls-sekreteraren C.
Då Konst Utsk:t i Betänk:t N:o 1C] hufvudsakligen tillstyrkt §:ii, sådan den af komiterade blifvit föresla gen, och man genom ankomne prot.utdrag funnit att samtlige EiksSt:n deri gjort betydliga förändringar och endast BondeSt:t godkännt Utsk:ts förslag, ansåg sig Ekon.Utsk:t böra sammanjemka de skiljaktiga besluten. Resultatet af detta sammanjemkande finnes här i Betänk:t N:o 201. De anmärkmr, sorn deremot äro gjorde, måste jag visserligen till en stor del godkänna, men i öfvertygelsen att författningens lyckliga genomförande är hufvudsaken, får jag anhålla om propos. på bifall till den nu föredragna §:n. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af detta plenum kl. '/2 8 e. m.; hvarefter H. Exc., med förmälan, att flere ledamöter anmält sig att tala i den nu förev:de frågan, och att det förstärkta Konst.Utsktt skulle härstädes sammanträda kl. 11, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade upskjuta den pågående öfverläggningen till qvällens plenum samt åtskiljas, för att åter samlas kl. 3/t 2 och, till följd af K. M:ts Nåd. kallelse, afgå till Rikssalen. Sedan härtill lemnats bifall, åtskiljdes R. o. Ad. kl. ?'/i 11 f. m. In fidem, O. Brakel. Till åtlydnad af den kallelse att infinna sig på Rikssalen denna dag kl. 2, som K. M:t i Nåder låtit till R. St:r utfärda, och sedan anmäldt blifvit, att de öfriga RiksStm gingo förbi Riddarhuset på väg till K. Slottet, afgick H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad., företrädde af två Härolder, kl. nära 2 till Rikssalen, hvarest, sedan Hr Statsrådet Almqvist upläst K.
Ordförandeplatsen af främste närv:de ledamoten, fullmäktigen för Grefliga Ätten Nro^S Oxenstjerna af Korsholm, Frih. Åkerhjelm, Johan Carl. Justerades 2-.ne prot.-utdrag för d. 24 dennes. Föredrogs ett från Exped.Utsk. ankommet Mern. N:o 8, angrde särskild anmälan hos K. M. af R. SI;rs beslut i fråga om Kongl. BergsColhii indragning; och blef detta Mern. bifallet, hvarjemte Utsk-s detsamma bifogade under N:o 144 afgifna Förslag till R. St:rs underd. skrifvelse till K. M., ang:de BergsColhii indragning, upliistes till justering och godkändes. Äfvenledes uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till R. St:rs underd. skrifvelser till K. M.: N:o 14 5, ang:de anslående af f. d. Profoss bostället vid Vestgötha Reg:te Backabo N:o 5, Thorbjörnsgården, till boställe åt en särskild Länsman i vestra distriktet af Gudhems Härad och Skaraborgs Län; N:o 146, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de användandet af influtne medel för ett exporteradt och i Tripoli försåldt parti krut; Nio 147, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. om beviljandet af en gratifikation till vedergällning åt Kapiten A. Hahr i och för utgifvandet af hans generalkarta öfver Sverige; N:o 148, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de afsöndring af jord från Hautboist-bostället Ingeshult vid Elfsborgs lteg:te till plats för_en folkskola i Seglora församling af Elfsborgs län; 250 Den 28 Oktober. N:o 149, i anledn. af K.