Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Utsk. derefter i ämnet inhemtat Ridd. Directionens utlåt., hvilket Utsk. har äran härjemte bifoga, har Utsk. i noggrant öfvervägande tagit det väckta förslaget jemte hvad som, dels för dels emot detsamma, är vordet anfördt; och då Utsk. anser det vara högst angeläget, att Ridd.Secret. icke med denna syssla förenar något så beskaffadt Statens embete eller sådan annan publik befattning, som må kunna hindra honom från att i tillbörlig tid och ordning fullgöra sina åligganden i R. o. Ad:s tjenst, har Utsk. icke funnit sig böra tillstyrka alt, på sätt motionären föreslagit, det ifråga var. 2 mom. 13 § måtte helt och hållet utur inslructionen utgå; men som, å andra sidan, ett ovillkorligt förbud för Ridd.Secret. att med denna sin tjenst förena något Statens embete, vid lill Ridd.Secret.sysslan uppkommande ledigheter, från competens dertill utesluter alla embelsoch tjenstemän, hvilka icke för erhållande af nämnde syssla vilja lemna sin verksamhet och befordringsrätt i det allmännas tjent, samt härigenom det Den 18 September. 339 t menliga förhållande inträffar, att den fördel, som i allmänhet måste anses, vid återbesättandet af lediga tjeuster, innefattas i möjligheten af val mellan flera competente sökande, till väsendtlig del kan gå förlorad, då deremot blotta tillfället lill ett sådant val, för vinnande af det afsedda ändamålet att till tjensten få den skickligaste, efter ali anleda, skulle erbjuda en mera betryggande och ändamålsenlig utväg än den, som tillförene ägt rum, att, i strid med befintligt, ovillkorligt förbud, medgifva ett personel! undantag; alltså, och emedan i öfrigt det, efter Utsk:s tanka, icke må anses vara för Riddarhusets tjenst menligt, utan fastmer gagneligt, om Ridd.Secret. mellan riksdagarne, då göromålen vid
För min del instämmer jag så till vida i motionen, att jag gillar dess syftning. Till stöd för en sådan mening får jag åberopa auktoriteten af en man, hvilken vi nu på detta rum sakna, nemi. Hr von Hartmansdorff, hvilken vid föreg:de Riksdag väckte en motion om t i 11 väga br in gan det af lika beskattning å all jord. Hvad som härtill upmanade honom var erfarenheten om förhållandet i flere andra länder, t. ex. Frankrike, Norrige, Österrike, sjelfva Pohlen, m. fl., hvarest de jorden vidhäftande servituterna småningom, och utan motsvarande ersättning, blifvit afskaffade. Jag föreställer mig, att förr elier sednare skola äfven vi komma derhän, att alla skatter, som ojemnt trycka landets innebyggare, skola blifva jemnare fördelade. Jag tror att det vore skäl att försöka i tid åstadkomma en sådan jemkning på billighetens väg och utan att afvakta någon starkare påtryckning. Men Gr. Posses förslag synes mig icke vara fullt tillfredsställande, enär han yrkar, att hvarje ägare af skallskyldig jord skall vara förpligtigad att inlösa den derå hvilanda skatten. Jag har sjelf någon erfarenhet af en sådan åtgärd, att icke alla jordägare äro benägna att friköpa sin jord från den derpå hvilande grundräntan, ty jag har några frälseräntor ifrån hemman, som för mig ligga aflägse, och ehuru jag endast begärt det tjugufaldiga beloppet af dessa räntor, hafva jordägarne ändock icke velat inlösa dem. Jag slutar häraf, att ägare af kronojord icke utan det största missnöje skola underkasta sig ett (»vilkorligt påbud om grundskatternas inlösande.
Dessutom ^ en särskilt med enskildte sammanskott aflönad Läkare i Håbo Härad boet1' de, för att med ännu närmare omsorg gå den ortens Innevånare tillhand®' Barnmorskor äro antagna och aflönade i de flesta Socknar, arne Djur-I^' W, nemi. en för hvardera Provincial-Läkare-districtet, och nu mera, antagne och af Länets Innevånare, tills vidare, försedde med lön jemte det ' a arfvode, som på Stat bestås. Fattigförsörjningen bestrides af hvarje Örsamling för sig särskilt, och någorlunda oklanderligt, så att de fattiges ^vandring till andra Socknar är, i det närmaste, förebygdt. För Länets eliof finnas 1 Hospital och 1 Lazarett vid Upsala; äfvensom i Weckholms Öcken ett Hospital är inrältadt på grund af enskild donation. Ett Cenfal-IIospital för detta och flere Län är, på välbelägen platts nära Upsala, frider byggnad på Entreprenad, emot en kostnads-summa af 2 2,5oo R:dr anco och bäfver år i835 färdigt. Öfver efterlefnaden af Kongl. Majus Nå'ga hörfattningar angående Gästgifverierne, hålles alfvarlig hand. Uti h5 hörsamlingar finnas Sockneoch Fattig-Magaziner, hvilkas fonder’ tillsamantagne ulgöia 2r,836 tunnor i5 kappar spannmål, hälften Råg och hälften Korn. För förvaltningen deraf bär Kongl. Majus Befallningshafvande Joreslagit förbättrade Reglementen, hvilka ock redan, nied Kongl. Majus heliga bifall och stadfästelse, äro af några Församlingar antagne. Tillåtna JUogar å Landet äro 18 st., hvaraf dock 10 äro anlagde för Bruks och störe Herregårdars behof. Till Rofdjurens utrotande anställes årligen Skall, temmelig god framgång, hvarjemte 18 st. Varggårdar äro anlagde.
Af fruktan för att icke kunna nå någon lämplig af infödingar besökt vinterstation, vände man dessutom oftast just vid den tid af året, då polarhafven blifva mest isfria. Med behörigt afseende på dessa förhållanden kan man tryggt påstå, att något allvarligt hinder för Kap Tscheljuskins kringsegling nämnda år sannolikt icke skulle hafva förefunnits för ett ångfartyg behörigen utrustadt för seglats bland is. Från hafvet mellan Lena och Beringssund har man vida talrikare och fullständigare iakttagelser än från föregående sträcka. Hoppet om erhållande af skatt och handelsvinst från de vid kusten boende vilda folkslagen lockade äfventyrslystne ryske fångstmän (Promyschlenis) redan före medlet af 1600-talet att företaga en mängd sjöfärder längs med kusterna. På en karta, som är bifogad förut anförda, på forskningar i de sibiriska arkiven grundade arbete af Müller, finnes längs med kusten en sjöväg utprickad med påskrift Route anciennement fort fréquentée, Voyage fait par mer en 1648 par trois vaisseaux russes, dont un est parvenu jusqu’ à la Kamtschatka.10 Beklagligen hafva de närmare omständigheterna vid de flesta af dessa färder blifvit helt och hållet bortglömda, och att vi om en eller annan erhållit några torftiga underrättelser, har nästan alltid berott på någon anmärkningsvärd olyckshändelse, på rättstvister eller andra förhållanden, som föranledt myndigheternas ingripande. Detta är till och med fallet med den berömdaste af dessa färder, kosacken Deschnews, rörande hvilken några underrättelser blifvit räddade endast derigenom, att tvist uppstod mellan Deschnew och en af hans kamrater om upptäcktsrätten till en hvalrossbank på Kamschatkas ostkust. Denna färd utgjorde dock en verklig upptäcktsresa, företagen med regeringens bifall, dels för uppsökande af några stora öar i Ishafvet, rörande hvilka en mängd berättelser voro gängse bland fångstmännen och infödingarne, dels för utvidgandet af ryssarnes skatteområde öfver de ännu okända trakterna i nordost.
Men ehuru stor fältherre än Måns Stenbock sjelf var, och ehuru tappre än hans gossar voro; månne dessa segrar vunnits, 0111 han ej varit biträdd, och de anförde af ett öfveroch underbefäl, så erfaret och så öfvadt, som denna aimee hade att uppvisa? Inom RiksStm yttrades vid sista riksmöte, och speciel! inom Riddarhuset af flere talare, ett lifligt intresse för bevärls-systeånet i allmänhet och enskildt för Lifbevärls-regltet, såsom det enda i armeen, med undantag af Hallands bataljon, der systemet i hela sin utsträckning experimenterades. En af dessa talare lefver ej mera, men flere äro ännu här 6 H. 43 338 Den 7 Maj e. m. närvar., och hoppas och tilsförser jag mig, att de ännu tänka lika som då. Jag nämner ej detta, för att åter här uppkalla dem på sina bänkar; ty är den sak jag försvarar god och sann, så talar den för sig sjelf, och är lian det ej, så hvarken kan eller bör den försvaras. Uti mina anmärkntr vid remissen till StatsUtsk. af Hr Rosenqvists motion, rör:de reg:tets indragning, har jag antydt, hvarest de yttranden igenfinnas, sorn inom detta Stånd i ämnet afgåfvos till sagde riksdags prot:r; att återupprepa denna hänvisning vore att missbruka R. o. Ad:s tålamod, som måhända dessutom redan för länge blifvit af mig taget i anspråk. Jemte vördsam anhållan oro återremiss af betänk., anhåller jag äfven, att dessa anmärknrr måtte få densamma till Utsk. åtfötja. Gr. Hamilton, Henning Hugo Ludv., uppläste följande:
Maj:t må ankomma, om ef”ter ett års förlopp utvägar skulle finnas till en ”ökad eontroll, att då vidtaga de åtgärder, sora ”för ett sådant ändamål äro tjenliga.” Utskottet har väl anfört, att, oaktadt de anmärkningar, som blifvit mot Betänkandet gjorda, ingen enda till förbättring ledande upplysning varit lemnadj men jag måste likväl erhindra, att under discussäonen flere erhindringar blifvit föreslagne, hvaraf BevillningsUtskottets dä närvarande Ledamöter icke bestridt nyttan; äfven som de förenade sig deruti: att till Kongl. Maj:t öfverlemna, att efter ett ar* förlopp vidtaga förändringar, i afseende på verkställigheten, så vida det redan föreslagne sättet icke befunnits ändamålsenligt. Detta var också högst angeläget, emedan det annars, å ena »idan, IIS r>'n 9 Öetober e. m, kunnat medföra tving, och I den andra minska da tullintrader Ständerne beräknat, hvilket åter kunde föranleda lill Riksens Ständers tidigare sammankallande. Jag anser således allt skäl vara, att Hidderskapet och Adeln förblifver vid sitt redan, fattade beslut. BorgareSlåndet har till Kongl, Majit helt och hållet öfverlemnat, att förordna i de reglementariska delarne. PresteStåndet åter Ilar icke funnit nödigt härom yttra sig, sedan det redan förut beslutat, att till Kongl. Majit öfverlemna hela jämkningsrätten. Det är således en* dast BondeStåndet, som gillat Utskottets åsigt. Herr Lejrén: Jag är till största delen förekommen af Herr von Hohenhausen. Han har upplyst, au Ridderskapet och Adeln, efter en långvarig discussion, och efter pröfning af flere fra mställda förslag om erforderliga reglementarisk» anstallter, stadnat i den tanka: att det säkrast vore åt styrelsen öfverlämna, att under loppet af ett år försöka den method Utskottet föreslagit, och att efter denna tid vidtaga de förändringar, som kunde pröfvas vara af nöden.
Sttts-Unkottelx Memorial, 1V.o 159.. 7 § 9- Ulaf Återstoden af den, till säkerhet för Åtskilliga, vid Götha kanals öppnande, icke fullbordade arbeten i hamnbvggnadsväg, likaledes innehållna summa, är kanal-direktionen berättigad' att, så* snart styrkt blifvit, att något af dessa ännu återstående arbeten är till fullo verkstäldt, lyfta de för detsamma, i Riksgälds-kontoret innehållna medel, motsvarande dubbla beloppet al arbetets kostnad, enligt defc deröfver under den 2S Juli; 1833 upprättade förslag;; och kommer emelio lid. fern procentsårlig ränta att till kanal-bolaget af Riksgälds-kontoret erläggas för den sålunda innestående summan, hvilken för närvarande utgör ett tusen niohundia fyraliotvå r:dr. §' to. Dell af Rikets Ständer vid 1828—i83o års riksdag för Södertelje kanals oudei hållande beviljade lund af tiel tiotusen r:dr skall, emot utgörandet af ränta Lill kand-bolaget med fern lör hundrade årligen, i Riksgäldskontoret innestå, intill dessfonden beliöfver för det dermed afsédda* ändamål användas.. § »«*- I afseende på förvaltningen och användandet af den för Hjelmare kanals och slussverks framtida underhållande i Riksgälds-kontoret afsatta fond, bestående ursprungligen af en utaf kanal-direktionen, å bolagets vägnar* under den 23- Januari i83f) uLgifven och i samma bolags fastigheter, stora Wallby och Oppeby, intecknade skuldförbindelse å femtöntusen> riksdaler med fem procents årlig ränta, komma nedanstående, af Rikets Ständer vid 1840 och 1841 års riksdag stadgade bestämmelser och föreskrifter alt foitfarande iakttagas:: 1:0
Om nu än Utskotten skulle dela motionärens åsigt, att Lunds Stift är större än att de inom detsamma förefallande, Biskops-Embelet tillhörande, göromål kunna lämpligen medhinnas och fullgöras af en Biskop, så anse dock Utskotten, att en förminskning af Stiftet endast borde ega rum, i öfverensstämmelse med förenämnde Allmänna Besvärsoch Ekonoini-Uf* skottets tillstyrkande, i frågan om Calmar Slifts utvidgning, och att, på sätt motionären föreslagit, fördela Lunds Stift i tvänne, dels torde vara öfverflödigt, dels medförande utgifter, som till andra ändamål erfordras. I anseende härtill och då, på sätt ofvanriämndt är, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets berörde Utlåtande blifvit af trenne Riks-Stånd afslaget och sålunda frågan om Calmar Stifts utvidgning förfallit, anse sig Utskotten böra tillstyrka, att ldr Munck af Rosenschöld^ ifrågavarande motion icke mätte föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den n September iS/jo. B dl. till n. St. Prot. 1840. 4 Sami. 2 A/d. 11 Haft. 5 r\ , ; .r-.v-n l STOCKHOLM. Tryckt hos J. G. Hellsten, 1840. ■ Siatssami Allm. Desv.- och JZkon.-TJiskotlens Betänkande, N.-o jfi. N:o 41. Ank. till Exp. Utsk. den 22 September, kl. i e. 'ta. Betänkande> i anledning af väckt motion om anslag till förhöjd lön åt en Sköl-lärare i Östhammar.
Det är också med stor nppmarksamhet det märkliga ineningsutbyte blifvit följdt, som föreligger i ej: mindre än fem olika uppsatser, offentliggjorda i Svensk ticlslcrift, hvilkns titlar och författarenamu vi Ilgr ofvan angifvit, jamte en broschyr, vid Iivilken en af våra förnämsta kvinligs skriftställare fastat sitt namn. Den omständigheten a t t striden - vi tveka ej a t t använda denna benamning, ehuru från så viil den ena som den andra sidan i både ton och uttryckssatt en fullkomlig värdighet, in&amp;ttfullhet och aktning för motståndarnes åsikter blifvit bibehallen - den omstandigheten, saga vi, a t t de båda, parter från hvilka striden utgått varit kvinnor, hvar och en representant för olika rilrtningm inom den tidsrörelse, som vanligen betecknas med benämningen 2 kvinnofråganw, har i ej ringa man bidragit att öka intresset för denna, polemik. D&amp; vi nu afven å vår sida gå a t t upptaga ämnet, sker det ej i den afsikten att göm %nnu ett inlägg i de allmänna lifsfrigor, som polemiken ställt under debatt. Meningsutbytet rör sig emellertid ej blott omkring de polemiserandes personliga stiiidpunkt till de olika lifstkhdningar de förfäkta, hela det kvinliga släktets stallning till dessa lifsfrågor innehar en s i framskjuten plats i denna strid, att tystnad å vtir sida ovedersägligt skulle betraktas som ett svikande af de idéer, hvilka det är var förnämsta uppgift att söka främja. Ty äfven om vi ej känna oss träffade af talet D om obligatoriskt uppträdande i flock P och a öfverdrifna solidaritetskraf B (se Ellen Keys s En förklaring s sid. 4 49), som med en omisskännlig ironi riktats mot det Pkvinnosaksparti D, vi smickra oss med att tillhöra, instamma vi alltför varmt i den, märkligt nog, frhn samma hall uttalade isikten, att P sammanslutning behöfves ännu länge inom kvinnosaken s, för att ej inse hvad vår plikt härutinnan bjuder.
Hvad slutligen beträffar Komitéens yttrade mening, i fråga om förslag till indragningseller öfvergångsstat, har Krigs-kollegium anmält sig icke kunna medgifva rättmätigheten af det utaf Komitéen åsyftade iakttagande dervid, enär dels Rikets Ständer i sin underdåniga skrifvelse af den 3 Februari 1858, hvilken grundlagt Kongl. Cirkulärbrefvet den 23 i samma månad, uttryckligen förklarat, att löneförhöjningarne för embetsoch tjenstemän blott för den ingångna statsregleringsperioden blifvit beviljade, samt att de af Rikets Ständer för rättigheten att af löneförhöjning komma i åtnjutande bestämda och af Komitéen anförda vilkor endast “under ifrågavarande tid blifva gällande"', dels Kongl. Maj:t, enligt Rikets Ständers beslut vid 1859 och 1860 års riksdag, genom nådigt Bref den 9 November 1860 förklarat, att de i Kongl. Cirkulärbrefvet den 23 Februari 1858 stadgade vilkor för tillgodonjutande af de vid föregående riksdag beviljade löneförhöjningar skola i tillämpliga delar fortfarande förblifva gällande för de civile embetsoch tjenstemän, för hvilka blifvit beviljade löneförhöjningar under statsregleringsperioden 1861 —1863 utöfver den före år 1858 bestämda aflöning, utan att på ordinarie stat uppföras; af hvilka stadganden, sins emellan jemförda, otvifvelaktig! följde, att embetsoch tjenstemän för tiden efter 1863 års utgång icke vore, utan eget medgifvande, underkastade den vidsträcktare tjenstgöringsskyldighet eller jemkning i åligganden, som vid embetsverkets förändrade organisation kunde varda stadgad. Såsom följd af hvad
17 nan blifvit än under en, än en annan förevändning skjuten å sido, utan att representationen, i förening med den andra statsmakten, kunnat förhjelpa frågan till ett önskvärdt slut, har jag ansett tiden vara inne att sätta en gräns för vidare experimenter på den vägen. Exempelvis vill jag endast nämna några af de kornitéer, som under längre eller kortare tid varit sysselsatte, nemligen: Civiloell Kriminal-lags, Kyrkolags, Unions, Representations, Militär författnings och Skatte-förenklingens, m. fl. Då nu på flera af dessa, som tillsammans torde hafva kostat nationen mångå hundrade tåsen, ja kanske en million riksdaler, blifvit nedlagda ganska förtjenstfull arbeten, och de flesta af dem dels redan äro, dels snart torde blifva fullbordade, kunde folket ha skäl att fordra några frukter af de stora uppoffringar, som de för nämnde arbeten fält vidkännas, men jag vädjar till alla i gemen, och hvar och en isynnerhet, om det finnes någon den ringaste anledning förmoda, att, under nuvarande förhållanden, en enda af de reformer, för hvilkas ernående dessa arbeten blifvit satta i verket, har utsigt alt vinna framgång ?
Räkenskaperna, som blifvit granskade i Kongl. Kammar-Rätten för år 1842 utan och för år 1843 med anmärkning, framställa förhållandet sålunda: Debet. år 18-4». år 1843. Balans från föregående året: Kontant i kassan .s 946: 11. 4. Uppbörd: Transport: Väldet å under året upphandlade inventarier Leverering: Från Kongl. Stats-Kontoret af dit influtna skogsplanterings-medel. Plantering och rensning Upphandling af inventarier Reparationer Reseoch traktaments-penningar Värdet å afskrifna inventarier Ved och ljus Skrifmaterialier samt diverse . JNågon anmärkning härvid har hos Revisorerne icke förekommit. På grund af Kongl. Brefvet den 22 Juni 1841, hafva 636 R:dr 11 sk. 6 rst. år 1842 blifvit utbetalda till Läraren och Eleverne vid Institutet, såsom skjutsoch traktaments-crsättning för mätningar å Örebro Läns Allmänning, — 55 Styrelsen för Eli Räkenskaperna hafva blifvit gi för år 1842 utan och för år 1843 jande: Debet. Balans frän föregående året : Behållningar och fordringar Inventarier Uppbörd: Af Kongl. Stats-Kontorel anord nadt Arrende-medel, m. m Värdet å under året tillkomna inventarier S Summa Credit. Utgift: Afskrifning Aflöning Reseoch traktaments-kostnader Planterings-kostnader Åkerbruks-kostnader Reparationer Inventarier och spanmål Diverse utgifter Balans till följande året: Revisorerne hafva härvid icke funnit något att erinra. KonglPost-Verket. I Kongl. Kammar-Rätten hafva detta Verks räkenskaper för år 1842 blifvit granskade med anmärkningar; hvaremot räkenskaperna för år 1843 ännu ej hunnit undergå fullständig revision derstädes. Af desamma inhemtas följande: Debet. år 18-13. år 1§43 Balans från föregående året: Credit. Balans Jrdn föregående uret: Omkostnader: Lever eringar: Bulans till påföljande uret: Ofvanstående behållning till ur 1844 bestod uti följande:
Vid calculen får i öfrigt anmärkas, alt då Stats-Conlorets räkenskaper ieke utmärka till hvilka pan - 3o Sevillu.- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Utlåtande N:o 5. nor konstapparater varit begagnade, har beräkningen blifvit uppgjord endast efter afgiften för enkla pannor; dock torde afgiten för sex månader komma att uppgå minst till det i calculen upptagna belopp af 808,344 Riksdaler. Pannornas storlek. Pannornas antal. Skatt för hvarje panna under 3 månader. Cc/j > CL >■ 8. > tr *1 a K. C> B > 0 CL CL l“~ £3 a St. Fröt. i83/h 5 Sami. 2 Afd. 5:te Häftet. 34 Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Ulsk. VtsJus Betänkaifde IV:o 6. i N:o 6. Ankom till Bxp.-Utsk. ilen 2 Oct. B e tänk ande, angående reglementarisk a föreskrifter för bränvins bränningens utöfning samt försäljningen af bränvin och beskattningen derå. Till Rikets Högled. Ständer få de sammansätta Utskotten härjemte vördsamt öfverlemna ett förslag lill ny Förordning, angående vilkoren för bränvins-bränningens utöfning och afgifterne derför, samt om hvad vid försäljningen af bränvin och beskattningen å denna försäljning iakttagas bör. Detta förslag är, så vidt det rörer bränvins-bränningens utöfning och beskattning, upprältadl i enlighet med de grunder, som af Bevillningsoch Oeconomié-Utskotten i deras Betänkande JNT:o 3 blifvit föreslagne, med de förändringar, i anledning af gjord återremiss deraf, som Utlåtandet N:o 5 innehåller.
Jag tror således, att hos domaren i detta fall erfordras den militära éspriten och kännedomen af militärsaker. Man har sagt, att vid krigsdomstolarne uptagas äfven ärender, som lämpligen kunna bedömas af civila domstolar. Detta är en annan fråga, som jag icke nu vill yttra mig öfver. Frågan är, om en specialdomstol för krigsärender skall bibehållas eller icke, och ej hvilka mål sorn) skola gå till krigsdomstolarne. Vi veta att en revision af krigslagarne pågår, och dervid blir rätta stället att införa sådana bestämmelser. Det är redan af Hr Justit. StatsMinistern anmärkt, att ett af de v i g t i g a - ste syftemål, hvartill man bör sträfva, är enhet i lagskipningen; och detta är äfven erkändt af Hr Cederschiöld, samt har föranledt honom att yrka en särskild Organisation af KrigsHofRtn. Hr Stjernsvärd har föreslagit åtskilliga tillägg till det förslag jag framställt. Jag får med anledn. deraf uprepa hvad jag förut har sagt, att 11. St:r icke böra i en sådan fråga som denna ingå i detaljer, utan blott yttra sig öfver de brister som de finna i den nuv:de organisationen, samt hos K. M. anhålla om deras afhjelpande och domstolens ändamålsenliga förändring. Bland de brister Hr Stjernsvärd påpekat, är likväl en som för tjenar särskild upmärksamhet, nemi. att i KrigsHofR:n finnas f. n. ledamöter, som icke äro i aktiv tjenstgöring. Utan tvifvel är det lämpligare, att de ledamöter som deltaga i öfverläggningarne inom denna domstol, tillika äro verkligt tjenstgörande militärer; och detta icke allenast på den grund, att de måste anses företrädesvis äga den militära ésprit, som jag ansett böra vara ett hufvudelement inom denna domstol, utan älven derföre, att de i allmänhet måste anses böra följa med sin tid; och att domareplatserne icke böra blifva pensionsplatser för ålderstigna män, af hvilka man icke kan påräkna den håg och förmåga att sätta sig in i dessa ämnen, som bör förutsättas hos hvar och en, som skall vara ledamot af denna domstol.
' Js. Mellgren. På Vällofliga Borgare-Standets vägnar: Jeth. Pet. Sandberg. Jan Lamberg. Joli. E. G. Nolleroth. J. H. Ekstrand. På Hedervärda Bonde-Ståndets vägnar: Jon Jonsson. Per Jonsson. Anders Nilsson, Pengt Somsson. Sven Palsson. Jonas Nilsson, » C. Tunelius. 'Upp - Dm 4 Mars'. 33 Utdrag af Vällofl. Borgare - Ståndets -Protocoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 4 Mars 1815. S. D. UnP 1 äsfes ett fran Ilöglofl. RIdderskapet och Adeln i dag ankommet Protocolls-Utdrag af den 3 Mars , angående Tryckningen af samtliga Riks - Ståndens Protocoll jemte det dertill höran. de Bihang samt Mede! för Trycknings kostnadens bestridande ; Och som »Borgare Ståndet redan förlidne gårdag till dess Secreterare uppdragit att om tryckningen och utgifvandet af Ståndets Protocoll skyndsamt besörja, fann Ståndet sig böra i Höglofl. Ridderskapets och Adelns tneddelle Beslut endast i så måtto nu instämma, att BorgareStåndet, lika med Höglofl. Ridderskapel och Adeln, till det blifvande Stats - Utskottet öfverleinnar att föreslå medel till den behöfliga tryckningskostnadens bestridande och något bestämdt stadgande om sådana medel för framtiden. Beträlfande derjemte det till Protocollerna hörande Bihang, så •förmodar Borgare-Ståndet, att detsamma efter för-' ra vanligheten och lämpligast kunde från Expeditions-Utskottet till Trycket befordras; hvilket allt skulle genom Protocolls-Utdrag Höglofl. Rid-’ derskapet och Adeln och de öfriga respectiva Med-Stånden samt det blifvande Stats - Utskottet vördsamt och vänligen communiceras. Ut supra. Ex protocollo ' Carl Magn. ' Ut - u Den 4 Mars.