Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r i sammanhang härmed ansett sig böra till K. M:t i underd. hemställa, att Ottenby Kungsgård med tillydenheter, dock utan någon Statens kostnad för återvinnandet, må, då arrendet derå på ett eller annat sätt i laga ordning upphörer, ansi^ peli användas till Stuteri efter dc föreskrifter, 78 Ståts-Utskottets som K. M:t kan pröfva lämpligt, att r efter ved er hörandes hörande, meddela. 5:o R. St:r, som , efter hvad här nedan vidare förmäles, anvisat serskildta medel till godtgörande, af de för Leijonbackens ombyggnad upplånta Summor, hafva i öfrigt, till förebyggande af ytterligare skuldsättning för samma arbete, funnit sig höra hos K. M:t i underd. anhålla: att det återstående arbetet inskränkes genom det årliga anslag som K. M:t för ändamålet på K. Slottets ByggnadsSumma bestämt, samt att det Embete, som det tillhör, att antingen uppgöra eller granska ByggnadskostnadsFörslager, varder försedt med sådan Instruction, att oriktiga beräkningar och i följd deraf missledning vid Byggnads-arbetens företagande icke mera må äga rum. Nionde HufvudTiteln ^ för Åkerbruket, Handeln och Näringarne. St:r hafva, i afseende härpå, beslutat: att Nionde HufvudTiteln, jemte det densamma befrias från de till BergsScholan i Fahlun och till ersättning för jordförluster genom Canal-anläggningar hittils deraf utgående tillsammans 7800 R:dr, tillökes med den af K. M:t föreslagne Summa stor 20000 R:dr, dock med Betänkan den, N:o 335. 79 dervid fästadt uttryckligt förbehåll att det sålunda tillökade belopp af 27,800 R:dr icke mu, under något vilkor, användas för annat, anj understöd vid egoskiften samt till fortskyndande af det icke mindre angelägna AfvittringsVerket i Rikets Norra Provincer ; hvarförutan R.
"Kännen I mig?" "Fernando da Capua", ljöd det enstämmigt från de tre fångarnes läppar. "Rätt gissadt", sade italienaren, i det hans läppar drogo sig till ett hånleende. "Jag har sjelf kommit hit för att bebåda eder, att eder sista dag randas i morgon, så framt I ej viljen återgå till den lära, som I öfvergifvit, nemligen den katolska. Hvad svaren I?" "På den frågan hafva vi ej något svar att afgifva", sade "mäster Hans" med fast stämma. "Jag och min kamrat", och härvid pekade han på Franz Schwanenfelz, "äro redan till-åren komne, och hvad min son Arnold beträffar " "Ah, honom ämnar jag spara till andra tider", afbröt da Capua under ett vidrigt skratt. "Det är ondt om ungt folk nu för tiden, och kejsaren kan nog behöfva friska armar i sinom tid. Dessutom behöfver man i mitt hemland goda arbetare, och det påstås ju här i staden, att din son Arnold redan vid sina unga år är så god mästerskräddare som trots någon efter tjugo års praktik. För resten skolen I bota för pater Ambrosii död, ty det är utan tvifvel på edert föranstaltande som han för en timme sedan blef skjuten utanför 'Kung Gambrinus'." "Ambrosius skjuten! Den skenhelige skurken har således redan i qväll, på sjelfva julafton, farit till helvetet, som så länge väntat honom", utbrast Franz Schwanenfelz, i det han slog ihop händerna. "Himlen har då bönhört mig. Gud vare lofvad!" Fernando da Oapua såg bokstaftigen ut som ett lefvande frågetecken, der han med uppspärrade ögon, vidöppen mun och framåtlutad kropp afhörde mästerskräddarens utgjutelser, gångne rakt från hjertat. Rytande af raseri drog han sin värja, och hade icke "mäster" Franz så vigt kastat sig åt sidan, skulle han troligtvis icke ens fått se juldagens sol uppgå. "Mäster Hans" och Arnold hade slutit sig intill hvarandra, beredde på att dö i hvarandras armar.
Tull - Taxa > lill införsel förbjudlie ; och till utförsel Ben, oarbetade, Jern under de benämningar, som Uti 1826 års TullTaxa, nied undantag af Ankare, Ankarflyn, Draggar oell Rodderjern, förekomma, i enlighet med hvad i nämnde Taxa är utsatt, Koppar, i enlighet med 1826 års Taxa, Kopparslantar, så länge realisation icke eger rum, Malm, rå och osmält, Tjärbärma eller Vraktjära, Timmer af Furu och Gran, ej specificerade, eller Sågblockar, samt Ved. Genom det bifall Höglofl. Rid» derskapet och Adeln, Högvördiga Preste-Ståndet samt Hedervärda BoudeStåndet lemnat lill de af Utskottet föreslagna itsta och 2tdra Revillningsgrunderna, hvaruti bland annat bestämmes, att alla slagssä val utländska sorn inländska varor och producter skola} emot lämplig Tull, få inoch utföras j hafva dessa trenne Riks-Stånd härutinnan fattat emot Vällofl. Bor - Bevillnin^s-Utskottcts Memorial N:o S4- 17 gare-Ståndels mening alldeles stridande beslut, hvarigenom alltså, i ett ämne af denna beskaffenhet, frågan, i enlighet med pluralitetens tanka, är afgjord; i följd hvaraf Utskottet anser, alt hvad Vallöf!. Borgare-Slåndet om afgifvandeaf en Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit beslutat, icke bör leda till någon vidare följd eller åtgärd, hvarken af Utskottet eller Rikets Höglofl. Ständer. k) Alla fyra Riks-Stånden hafva bifallit hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 44 framställt, i afseende på Tullens utgörande af Yllevaror efter vigt, men då HögvÖrdiga Preste-Ståndet tillika beslutat, att den föreslagna underdåniga hemställan i ämnet hos Kongl. Majit äfven skulle utsträckas till Sidenvaror, lärer det undfallit Högv.
I öfrigt förenar jag mig så mycket heldre i hvad Friherre Cederström föreslagit, som, om Hästafveln skall hafva framgång, på sätt Herr Hjerta så väl anfört, Staten äfven bör anställa DjurLäkare i LandsOrterne. Herr Bråkenhjelm , Pehr Reinhold: Såsom svar på hvad Friherre Fock nu yttrat om ett förment misstag af mig, får jag förklara det jag aldrig nämnt, att VeterinairLäkaren i Upsala Län har sig anslagen någon lön på allmän Stat, utan endast sagt, att Länet lönar honom med 700 R:dr. Hvad åter angår Friherre Cederströms Förslag, att på allmän Stat skulle anslås lön för VeterinairLäkare, så anser jag det vara bättre, att de aflönas af Länen på enskild Stat. I annat fall torde Statsbidragets storhet afskräcka StatsUtskottet från att föreslå något anslag för Veterinairlnrätlningen. Herr von Becker, Carl Johan: Jag har endast begärt ordet, för att till alla Den 10 December f. m. 3i5 delar förena mig med Friherre Cederström, i afseende å nödvändigheten att i Provincerne anställa DjurLäkare med lön af publika medel; och tror jag, att hvad Herr Bråkenhjelm föreslagit skulle i annat fall icke leda till en nog vidsträckt nytta, utan må hända blifva blott en halfmesure. Desse Läkares lön på allmän Stat, skulle fixera dem, genom en nog ringa summa, hvar å sin ort, der de för öfrigt drogo inkomst dels af sin praktik, och dels om så behöfdes, från tillskott af innevånarne, hvilka, betungade af många andra bördor, skulle hafva svårt att bekosta allt, äfvensom att komma öfverens om vilkoren, med en på stället icke stationerad, person. Friherre Cederström:
Och är det redan såsom en följd häraf att anse, det förledit års Betalnings-Surnma, hvilken icke på förfallotiden erlades, i anseende till genfordringarnes betydeliga belopp, ändteligen sedan deras giltighet hunnit i väséndtelig måtto vederläggas, kort före årets utgång blifvit liquiderade. Imedlertid och i den mohn dessa medel successive förföllo , samt, på sätt nyssnämdt är, i början äfven ordenteligen erlades, yppade sig den utväg, att med mindre omkostnad, på stället göra dem användbare, i den myntsort de ingingo, till liquid af Rikets utländska gäld, emot det att Krigs-Fonden redan i förskott uppbar sin ersättning här på stället af de 1673 Stuts-Utshottets Betcinkanden. medel, Kongl. Majit för nämnde Gälds liquiderande anvist. Kong!. Majit blef genom denna anstalt ock i tillfälle, att, redan innan de Preussiska medlen börjat inga, komma Svenska händelö till undsättning med utländske Fonder, under en radande allmän vexelbrist vid slutet af år 1815 och början af år 1816, samt att, af de genom växel-försäljning infiutne Svenska medlen , kunna låta betala Arméens donationer med 860,000 Ridr jemte andre utgifter, som tillhörde Krigs-Fonden att gälda. På detta sätt hade Kongl. Majit reserverat tillgång, att inom förfallotiden inlösa de invisningar tiil betalning af Krigs-Skuld, som, af Krigs • Comrnitéen utgifne till en Summa af 900,000 R:dr, utaf Riksgälds Contoiret äro accepterade och den lista nästkommande Junii böra liquideras; men, enär Disconterne tid efter annan blefvo till deras Credit i förlägenhet bragte, bar Kongl. Majit funnit
Fortifikations - af delnings, Krigs - kollegii, räkenskaper » 61 — 62, 81. Bilagorna litt. O. och P. vid » 66, 77. Fria konsternas Akademi » 179—180. Revisionsberättelsen Fyr-inrättningen sid. 92, 100. Fångvårds-anslaget » 132—137. Bilagan litt. U. vid » 135. Fångvårdsstyrelsens räkenskaper » 132—140. Bilagan litt. U. vid » 135. Fältartilleriet » 78—80. Bilagan litt. O. vid » 66. Fängelserna oell arhetsinrättningarne i riket » 132—140. Bilagorna litt. I. och U. vid » 15, 135. Bilagan litt. O. vid » 66. Se reservationerna å sid. 276- 277. Fästningsfängelserna » 134. Förenade mötespassevolans-fonderna » 69—70. Bilagorna litt. M., N., Q. och R. vid » 60, 77. För skottstitel; utgifter, anordnade under... » 9, 16—17. Bilagan litt. G. vid » 9. Förslagsanslaget för beväringsmanskapets vapenöfningar » 65. Bilagorna litt. N., O. och R. vid » 60, 66, 77. Första hufvudtitelns räkenskaper » 5, 8. Försvarsverket till lands, anslag för » 59—-81. Bilagorna litt. M., N., O., P., Q. och R. vid » 60, 66, 77. Försvarsverket till sjös, anslagen för » 11-12,91-100. Se reservationerna å sid. 276—278. Förvaltningens af sjöärendena räkenskaper » 91—100. Gamla lagar, Sveriges, anslag till kost - nader vid utgifvaridet af » 259. Garnisonssjukhuset, allmänna » 83—84. Bilagan litt. N. vid » 60.
B:co R?dr 5o,ooo: — ^ 220 Stats-Utskottets 29:0 KrigsIIofRattens Stat kommer vid StatsReglejingen, enligt hvad Utskottet uti dess Betänkande om Utgifterne under Andra HufvudTiteln anfört, att derifrån till Tredje HufvudTiteln öfverflytta*, utgörande, med derunder beräknade 537 T:r Sp:m:l, R:dr 5,733: 16. - 3o:o Spanmä/sberiikningen under PenningeLönerne å denna IIufvudTitel föreslår Utskottet: att såsom hittills fortfara, enär skälet till denna beräknings försvinnande, eller Lönernes bestämmande i Silfver, ej kunnat af Utskottet till antagande tillstyrkas. Summan häraf utgjorde, enligt 1823 års Statsreglering •■ . T:r 31,649. dertill kommer för KrigsHofRätten , 507, T: r 32,i86, men hvarifrån afgår för CommendantsStaten, enligt ofvanstående y.o Punct, „ 33o. återstå att på Tredje Hufv.Titeln upptagas T:r 3r,856. derå Minimipriset, såsom i allmänhet, blifver 6 R:dr Tunnan. Reservationer. Vid Utskottets tillstyrkande i Löneregleringen för Indelta Arméens Befäl. Af Hr Friherre Palmstjerna .- 1:0 ”Grundsatsen, att allt Befäl inom samma grad öfver hela Armeen bör hafva lika Lönevilkor, instämmer jag uti; men vid sättet att tillämpa den skiljer jag mig flan Utskottets pluralitet. Jag kan icke finna att dessa Lönevilkor blifva lika, när t. ex. en Capitaine Betänkanden, N:o i32. 221 vid BohusLäns Regemente får sin lön hel och hållen uti ett Boställe hvarpå hao ändå skall betala ifrån sig y5 R:dr och hvilket under missväxtår ger honom ringa behållning — en Capitaine vid Westmanlands, får sin lön, uti ett Boställe beräknat till 200
Hr Printzenskjöld: Till följd af denna discussion, torde det väl blifva nödvändigt alt R. o. Ad. fattar eli beslut, huruvida dessa personer skola befrias frän den ifrågavar. afgiften, hvilket jag för min del afstyrker. Lämpligast torde vara, att R. o. Ad. fattar sitt beslut i frågan och öfverlemna!- redactionen åt Bevilln. Utsk. Frih. Sprengtporten: Jag får blott i anledn. af Frih. Tersmedens yttrande nämna, alt i egenskap af utländningar erlägga ifrågavar. personer ingen bevillning, då deremot theaterdirecteurer äro ålagde en särskild afgift. Det torde således vara skäl, att denna föreskrift bibehålies i bevilln.förordn., men att redactionen ändras efter Hr Printzenskjölds förslag. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, att kringresande ineller utländska personer, hvilka med Den 4 December e. m. ii7 särskildt tillstånd gifva representationer af mechaniska konster, lindansning, konstridning m. rn., eller sådana, som kringföra och visa främmande djur m. m. skola erlägga den dem i Utsk:s förslag påförde afgift, och att Bevilln.Utsk. borde rälta redaelionen af den mening, hvari denna bevillningsafgift är bestämd. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter 11. Ex. förklarade, all ja öfverröstat nej. 3« §• Gr. Cronhjelm:
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Utskottet remitterad motion, har herr Lagerborg, fV., föreslagit, alt framlidne öfversten och riddaren Gregorius Adolf sson Aminoff s efterlemnade enka och fem omyndiga barn måtte tilläggas en årlig pension af 5oo r:dr; varande lill stöd för molionen anfördt, att öfverste Aminoff', hvilken i nösllidne Oktober månad såsom öfver-befälhafvare på Carlstens fästning nära 60 år gammal »lutat sin lefnad, under sin verksamma krigarebana med utmärkelse deltagit så väl i sista finska kriget som fälttågen i .Norrige och Tyskland, och derunder blifvit fleie gånger blesserad, äfvensom att hans eflerlefvande enka och barn, deraf fyra flickor, icke egde ens den ringaste pension eller annan tillgång för alt tryggas mot nöd och lefnadsbekymmer. Hvad sålunda blifvit anfördt har Utskottet i öfvervägande tagit, och får Utskottet tillstyrka, att, såsom en gärd af nationens aktning för öfverste Aminoffs minne 9CI1 med afseende å det ekonomiska betryck, hvaruti hans 16 Slals-Ulskotlels Utlåtande, N:n 125. enka oell omyndiga barn sig befinna, Rikets Ständer mätte å allmänna indragningsstaten uppföra nämnda enka till åtnjutande under bennes lifstid af en årlig pension, stor 5oo r:dr; dock att denna pension ma utgöra ett öfverste Aminoff s enka personligen tillerkänd t understöd, hvarå borgenärer icke ega något anspråk. 27:0 Sedan, uti en till Kongl. Majit ingifven skrift, chefen för medlersta vägoch vatlenbyggnads-distriktet, öfverste-löjtnanlen och riddaren J.
VESTERBOM. Ska' VESTERBOM. Hocken? Thilda bort då? Nä-ej, men det kan halt 'ända hatt 'Anna ger sig håf 'emifrån, hå då be'öfde jag hen som styrde hå stälde i matmors ställe, förstås. Tror Vesterbom att 'on skulle villa på det? det vore fäll fasligt rart för hen tocken jänta som 'on, det! ÖSTERMAN. ÖSTERMAN. VESTERBOM. VESTERBOM. ÖSTERMAN. VESTERBOM. Ja-a, Kommer 'on 'it fram te haktion? Då 'ar jag lust te' fräga'na. Nog sa' Lina hatt di skulle följs håt. Ja-a, frägan hä' ju fri, vet jag. (stiger upp.) Ja hajös då så länge! tack för välfägna'n! (går men hejdar sig.) Men det var så rätt, det! Di der tjuge riksdalerna, som Hösterman skulle 'a higen te' missommar, ... si det 'ar vurit klent med fisket kuntant 'ela försommarn igönom, så nu hä' det halt liksom litet svårt... ju få sta te' 'östen, bara Vesterbom betalar procenten, så ... VESTERBOM. Ja-a, ÖSTERMAN. Dom kan VESTERBOM. Hå Hajös, Vesterbom! tack för det! Kalle 'ar litet 'oplagt, 'an med, så jag ska fäll kunna få håf 'onom, tänker jag. Hajös då, hå tack för mej! (går åt fonden.) ropar han.) Vesterbom! ÖSTERMAN. Hajös! (när Vesterbom är i grinden, Hä? mun för Hanna hom hvad jag sa', jag ska' tala me'na sjelf. med den tomma fiskkorgen. Hon blir uppmärksam vid faderns ord). Hm! got väderkorn på't! torsk. ÖSTERMAN. Hå VESTERBOM (vänder sig om). ÖSTERMAN (går upp till honom). Håll HANNA (har under det föregående kommit ut i dörrn
Hr von Hartmansdorff: Här har blifvit yttradt, att ön har gifvit betydliga inkomster, och att, om också utgifterna varit betydliga, så bar det dock troligen alltid blifvit något öfverskott. Jag får erinra derom, att ön gaf inkomster så länge krigen räckte, men alt sedan dessa upphörde -— och det var icke långt efter 1812 — så hafva också inkomsterna upphört. Det troliga, jag kan icke säga det säkra, men det troliga är, alt ön sedan den tiden kostat mer än hon inbringat, och att det hela är förlust. Att nu vilja göra en sådan framställning, som bär ifrågasättes, utan att tillika anslå medel, det vore blott alt begära ytterligare förlust på samma sak. Hr von Troil har medgifvit behofvet af ett sådant förslags-anslag, och då denna tanke hyses af denne StatsUtsk:s ledamot, betvifla!- jag ej att StatsUtsk. kommer med förslag derom, och således torde det vara bäst att betänk, återremitteras. Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskais betänk, K:o 14 återremitterades. Till pröfning företogs Stalssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsktns den 22 och 29 sisth Aug. på bordet lagda betänk. K:o ar, i anledn. af väckta motioner om indragning af biskopsoch domprost-embetena. Hr Munck af Rosenschöld, Kils Rudolph, uppläste följande: Jag har vågat göra motion uti detta ämne, jag vågar också anhålla om bifall lill betänkandet. Med den ifrågasatta grundlagsvidrigheten, att genom detta förslags antagande skulle ett embete försvinna, hvilket finnes omrördt uti 29 §:n Reg.F:n, såsom det der af Konungen skall tillsättas, och uti i3 §:n Riksd.Ordn., såsom det, hvars innehafvare skall vara sjelfskrifven representant, tror jag det ej är så särdeles stor fara. Om R.
Icke heller visar den allt större och större efterfrågan på duglige arbetare, och arbetslönernes stegring i pris, som under sednare tider uppstått, någon minskning i förmögenheten, utan faslheldre att densamma i det hela ökats. Landtmannen har i synnerhet svårighet att, äfven mot dryg betalning, under slåtteroch skördetiden erhålla tillräckligt med arbetare. Markegångspriset å ett drängedagsverke, sådant det af Länets deputerade blifvit be - stämdt, har i medeltal utgjort: under åren 1830 till och med 1834 16 sk. 4 f r:st. » » 1835 » » » 1839 18 » 9 it » » » 1840 » » » 1844 19 » 7 ^ » » » 1845 » » » 1849 17 » och under år 1850 18 » hvarvid är att erinra, det svår missväxt under början af tidskiftet 1845— 1849 inträffade, som vållade det då låga priset. § 3. Näringar. Jordbruket. Detta, som utgör Länets hufvudnäring, är fortfarande i stigande. Allmogen bibehåller det uråldriga tveskiftesbruket, eller att lemna Berättelse öfver Nyköpings Län för åren 1848—i850. 2 10 halfva åkerjorden i träde och beså den andra hälften hufvudsakligen med höstsäd, och endast den förändring härutinnan har i allmänhet blifvit under sednare tid införd, att å en del af trädesjorden klöfver eller andra foderväxter begynt odlas. Deremot finnas å de större egendomarne mer eller mindre fullständiga cirkulationseller vexelbruk införde, hvilka brukningssätt väl tarfva mera arbetsstyrka, men lemna en större afkastning, synnerligast genom den rikare fodertillgången de medföra. Vanliga sädesslagen ii ro råg, som kan antagas utgöra af allt livad som utsås, hvete, korn, bafra oell ärter, hvarförutan af rotfrukter potates och rofvor odlas, de sednare dock mindre betydligt. Potatesodlingen har numera begynt inskränkas, i anseende tili den allmänna sjuklighet, hvaraf denna växt varit angripen under sednare åren.
Den in transigen ta pressen försäkrade äfven, att den vanryk-tade expeditionen till Mexico funnit ett värdigt motstycke i expeditionen till Tunis. Redan den 26 september hade Henri de Rochefort i en ledande artikel i » Intransigeant » - sökt afslöja » den tunisiska affärens hemlighet ». Expeditionen till Tunis, upplyste Rochefort, vore ingenting annat än » en med xpord förenad stöld, hvars upphofsmän borde dragas inföt brottmålsdomstolen ». Såsom de förnämsta tjufvame namngaf artikeln Roustan, minister i Tunis, Challemel-Lacour, ambassadör i London, och Gambetta, den republikanska majoritetens i deputeradekammaren, ledare. De hade på denna affär, som kostat 50,000 soldater lifvet, förtjenat 100 millioner. För att sätta » affären » i gång hade dé begagnat sig af Gambettas tidning République Française. Såsom den fullt pålitliga källan för dessa intressanta » afslöjanden » anförde Rochefort en icke namngifven person, som » länge tillhört den diplomatiska kåren ». Få personer hafva blifvit så våldsamt angripna och förtalade af pressen som Gambetta, och ännu färre hafva uthärdat dessa anprepp med så mycken kallblodighet och så godt humör som han. Det var icke heller Gambetta, utan dåvarande utrikesministern Barthélémy Saint-Hilaire, som yrkade på, att åtal måtte, anställas mot Rochefort för den lögnaktiga och smädliga artikeln. Roustan fick af sin chef formlig befallning att väcka åtal. ^ Liksom de flesta andra tryckfrihetsåtal var äfven detta ett politiskt fel. Då Gambetta den 14 november öfvertog utrikesministeriet, var emellertid felet redan begånget, och det fans nu ingen annan utväg än att fullfölja åtalet.Rättegångsförhandlingama togo sin början * den 13 december inför Seine-departementets brottmålsdomstol. De anklagade, Henri de Rochefort och tidningen Intransigeants gérant Delpierre, hade inkallat åtskilliga vittnen för att bestyrka sanningen af den åtalade artikelns upp-gjifter.
Genom mitt förslag till statsreglering, hoppas jag kunna ådagalägga, å ena sidan, att Riket genom den långa fred och de många lyckliga år vi åtnjutit, samt realisationens verkan, nu äger större tillgångar, än det måhända någonsin haft sedan Garl XI:s tid. Men, å andra sidan, äro ock behofven ganska stora, om Svenska folket skall, i försvar och i förkofran, kunna hålla steg med andra. Om, under sådana förhållanden, och då skatterna med Så ringa svårighet ingå, att, enligt det sista genom tryck kungjorda bokslutet öfver statsverket, endast 600,000 rrdr eller ungefär 4 proc. voro vid räkenskapsårets slut obetalda på en uppbörd af 16,000,000; så vore det en orättvisa mot fäderneslandet, svår att någonsin godtgöra, om R. St., genom minskning i de gamla skatterna, hämmade denna förkofran. Hr Grefven torde, likasom jag nu anser hans statsreglering alltför Den 5 Februari» alltför karg, framdeles finna min alltför frikostig. Men ingenting skulle baltie vederlägga honom, än om det allmänna förtroende, som nu insatt honom och hans vänner till Utsktns beherrskare, äfven införde samma ledamöter i Konungens råd. Åt deras klander af lörelrädarnes overksamhet skulle väl då gifvas eftertryck, genom deras egen drift. Vore då förmedelst derus eget bearbetande, både grundskatter och bevillning nedsatta; livar skulle medlen tagas till förbättringar? Med ord uträttas intet i statsverket; endast penningar tala der. Någon annan utväg lill deras erhållande, än äskandet af nya skatter, inser jag icke, och alt dessa blefve mindre än de nuvar., är otroligt. Att föreslå hemmantals-räntans återställande vore en alltför snar och svår sjelf-motsägelse, för att kunna göras. 1’egäres åter ersättning af allmän bevillning, eller att alla andra medborgare , än skatteoch kronojordsägare skola godtgöra efterskänkningen af deras gamla, men låga arrenden; så komma alla andra skattdragande i Riket, eller de fleste, alt handgripligen förnimma den orättvisa, som vederfarits dem.