Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle dä snarare föreslä, att åtminstone de som bo eller wistas i Stockholm, kunde erhälla tillgäng att sjelfwe fä se Magazins Directionens förda böcker och såmedelst sjelfwe inhämta de uplysningar de åstunda. Friherre Ltael von IlloMein: Jag för min del begär det est Med hwad jag nyst yttrade har jag egenteligen menat atk om jag warit ledamot k Magazins Directionen, skulle jag haswa begärt räkenskapernas tryckning. Zerr Landt - Marskalken gjotde härefter proposition till bifall pä Slats-Utskotkets Utlätande, hwilken med Ja beswarades. ^ 3so Den i8 Julii Ä nyo föredrogs Stats-Utstoktets i sista pleno pä bordet lagda betänkande om nödwändigheten af en stuteri »nrättning uii Skäne, samt Flyinge och Dahlby Kungsgärdars amvändande dertill. Härjemte upläsics elt frän Preste-ständet ankommit P.otocolls-utdrag af denna dag, hwaruti tiiitannagifwes, att Ständet berörde betänkande bifallit med tillagd underdånig önskan att Hans Kongl. Mai:t täcktes i nader ät Hans Kongl. Höghet Kron Prinsen updraga styrelsen och wärdén af berörde inrättning, och att denna inrättning i framtiden likaledes mä af någon af be Kongl. Prinsarne styras och wärdas : uti hwilket tillägg de öfrige Ständen inbmdas atc sig med Preste ständet förena. Ereflve Os ia 6arclie, ^sacob:
Jag har reserverat mig mot det sätt, hvarpå min mening, att man skulle behandla Utsk:s betänk, i sin helhet och sådant det förefanns, blifvit förqväfd ; och då det icke var grundlagen, utan sades vara sunda förnuftet, som förhindrade att behandla Utsk:s mern. uti sin helhet, att taga alla de personer under omröstning, mot hvilka Utskrs anmärkn:r voro riktader så vågar jag reservationsvis till sjelfva sunda förnuftet hemställa, om, sedan omröstningen var anställd, och ifall anmälan efter 107 §:n Reg.F:n blifvit besluten, sunda förnuftet skulle Den 15 Juli f. m. 9 skulle kunna godkänna, att en sådan skrifvelse, med iakttagande af de derför öfliga uttryck, lill Konungen kunnat afgå. ”.Som på grund af de atimärku:r, hvilka af R. St:s H. Coust.- Utsk. äro gjorda, nedannänmde ledamöter af Statsrådet och föredragande gjort sig ovärdiga nationens förtroende, anse R. St. dess väl kräfva, att i und. hos E. K. M., enligt 107 §:n Reg.Ftn, anmäla sin önskan, det samme ledamöter af Statsrådet och föredragande måtte varda ur Statsrådet och ifrån sitt embete skiljda, ifall någon af dern ännu innehafver sitt rådgifvarekall.” Jag vädjar till rättvisan, om ej hvar oell en då skett lika rätt, på grund af Coust.Utskts aninärkntr mot deras handlingssätt. Att man skulle vara fri från allt ansvar, blott man droge sig ur spelet, innan redogörelsen skulle hållas, torde vara en praxis, som hvarken sunda förnuftet, eller rättvisan, eller någon annan kan godkänna.
St:s öfvertygelse om nödvändigheten att vid denna riksdag vara, i afseende å statsutgifterna, så återhållande som möjligt, för att snart aterkallade till oundgängliga reformers grundlagsenliga behandling, vid erfarandet af ett nytt systeme, vid emottagandet af ändamålsenliga, grundliga och verkställbara förslagen, vid inhändigandet af väl uttänkta utvägar att inskränka statsutgifterna, och att lätta skattebördorna, — för att m. e. o., vid erfarenheten af ett på statsklokhet och på en sann stats-ekonomisk grund hvilande systeme, kunna med nöje och med tillförsigt lemna de erforderliga medlen för en fosterländsk Styrelse att handla och röra sig uti Svensk mening och inom verkningskretsen för ett sanni och verkligt Svenskt intresse. För den K. propostn, angtde Konungens afsägelse från ordförandeskapet och de tvänne rösterna uti Rikets Högsta Domstol, erkänner allmänheten sin förbindelse, såsom för allt, hvilket leder till en bättre sakernas ordning. Förslag till polisoch skyddsförfattningar emot pauperism och lösdrifveri äro oss lofvade; och under förväntan af deras ankomst, bör man hoppas, att de i första rummet komma att stödja sig på näringsfrihet och på undanrödjandet af alla i förväg lagda hinder emot menniskans rättighet att obehindradt försörja sig sjelf, när hon i sådant afseende icke bryter emot på verkliga rättsgrunder fotade samhällslagar. Med verklig rörelse har Svenska folket ifrån dess ålderstigne Konung emottagit uppmaningen att förstå sin Regering; men för att hinna delta mål, mäste folket nödvändigt äga en utväg alt göra sig förstådt utaf sin Styrelse, ty härvid fordras en oeftergiflig vexelverkan, om uppmaningen skall kunna frambringa något välgörande resultat. Jag hemställer således, 0111 någon lämpligare utväg i sådant hänseende gifves, än den som framställt sig i Riksdagsfullmäktigen flans Janssons adressförslag, uti hvilket jag gerna erkänner min önskan, alt R. o. Ad. funnit sig benägen del2 11. 4g 386' Den a6 Februari f. m. taga.
Utdr. d, 29 Jan, i835» 45 S. D. Föredrogos å nyo S tat s-TJt skottets Memorial och Utlåtander JNT:o 402, med förslag till indragning af åtskillige tjenstebefattningar vid Riksgälds-Contoret; hilölls; och N:o 4°3, i frågä orri afskrifning af ett Professoren Ågren bevilfjadt lån; bifölls. S. D. Föredrogs å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 41» öfver anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 20, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående det vid sista Riksdag framställda förslag till en ny Stängsel förordning; Betänkandet N:o 20, bifölls, med den förändring, som Utlåtandet N:o 41, innehåller.
Uti särskilda, ifrån riks-stånden till Utskottet remitterade, motioner. hafva förslag blifvit väckta: a) af friherre Stjernstedt, A. IV.: att då de 15 tunnor spanmål, som genom enskild donation anslagits såsom lön åt den lektor vid Strengnäs elementar-läroverk, åt hvilken vården om Strengnäs domkyrkas bibliothek var anförtrodd, blifvit vid sednaste lönereglering för lärarne vid elementar-läroverken inberäknade i lektors-aflöningen. i följd hvaraf lön för bibliothekarie nu saknades, Rikets Ständer måtte till den vid nämnda läroverk anställda lärare i naturalhistorien, hvilken jemväl innehade bibliothekarie-befattningen, i sådant afseende anslå en årlig lönefyllnads-summa af 200 r:dr, eller åtminstone ersättning för de mistade 15 tunnorne spanmål, med deremot ungefärligen svarande Värde af 100 r:dr; b) af hr Carleson, E. II.: att, i anseende till det stora afståndet af 8 å 9 mil, som den ort, hvilken vöre belägen midt emellan Kalmar läns städer, Staisl Iskallets Utlåtande, X:o 73. 7 hade till dessa städers skolor, samt då en undervisnings-anstalt lör den å denna trakt befintliga råa befolkning af högsta behof påkallades, Rikets Ständer ville till inrättande af en elementar-skola i den inom samma ort belägna köpingen Döderhultsvik, bevilja ett årligt anslag af 2,200 rdr, att utgå till aflönande af rektor och trenne lärare vid en sådan skola', c) af domprosten Björling: att åt en bibliothekarie vid Westerås gymnasium måtte anslås ett årligt arfvode af 200 r:dr; och har vid remissen å denna motion doktor Säve, med hvilken flere af Preste-ståndets ledamöter sig lörenat, uttryckt den önskan, att, hvarhelst enahanda behof förefunnes, staten till dess afhjelpande lemnade ett derefter afpassadt bidrag; d) af lektor Söderberg: att åt läraren i fremmande lefvande språk vid Wisby gymnasium, hvilkens lön utgjorde endast 300 r:dr, måtte, i likhet med hvad för dylika lärare vid öfriga elementar-lärovcrk blifvit beviljadt, anvisas en årlig lön af 600 r:dr, äfvensom att dessa lärare vid rikets samtlige elementar-läroverk finge efter 5 års väl vitsordad tjenstgöring löneförhöjning till 600 r:dr och efter 10 års till 1,000 r:dr; varande denna motion biträdd af flere Preste-ståndets ledamöter; e) af lektor Sonden, med hvilken doktor
Då emedlertid ännu vid 1847 års slut ändring i omförmälta hänseende icke egt rum och 1849 års Revisorer härom hos Rikets Ständer inkornrno med anmälan, tillstyrkte, Rikets Ständers Stats-utskott vid 1850 -1851 årens riksdag, att, som med den af Ofverståthållare-embetet omförmälda, under byggnad varande, lägenhet för Kansliets inrymmande afsåges ett staden tillhörigt, vid Myntgatan beläget hus, hvarest embets-lokal för såväl Polis-kammaren som Öfverståthållare-embetets Kansli skulle vara under inredning, men Utskottet icke hade sig bekant, huruvida den af Rikets Ständer afsedda besparing af hyres-utgift derigenom komme att ega rum, Rikets Ständer måtte i underdånighet hos Kongl. Maj:t förnya sin i detta ämne förut gjorda begäran. Denna framställning gillades af Borgareoch Bonde-stånden, men afslogs af Iiidderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, hvadan frågan förföll.
R:dr, genom häradshöfdingen Bergqvists försorg, tillkommit samt af honom blifvit begagnadt och under rättegången äfven inlöst, förklarat, att, då skada å ena eller fördel å andra sidan ej inträffat genom anmärkta förfarandet, hvilket, såsom tillkommet under einbetsmanna ansvar och ulöfhingen af domare-embetet, icke tillhörde RådstufvuRättens handläggning eller bedömmande, och då för öfrigt å Bergqvists sida någon så beskaffad förbrytelse, som 8 Kap. Missgerningsbalken Just.-Ombudsmans Emb.-Berätt. för uren 7842 och 7843. ld 98 afsåge, icke skulle förefinnas, enär hans uppgift om anledningen för reversalets tillkomst och sättet huru dervid tillgått i afseende på löflesmännen icke blifvit på något sätt vederlagd, RådstufvuRätten saknade laglig anledning att fälla Bergqvist till ansvar på sätt å vederdelosidan blifvit yrkadt; men som Bergqvist genom erkända förfarandet föranledt rättegången och genom sitt förfallolösa uteblifvande från Rätten vid särskilda tillfällen ökat de kostnader och det besvär, Nils Månsson fått vidkännas, förpligtades Bergqvist att med 100 R:dr banko godtgöra Nils Månssons rättegångskostnader, deri dock vore inbegripen den ersättning, Nils Månsson blifvit dömd att förskottsvis utgifva till de i målet hörda vittnena. Härefter har Kongl. Götha HofRätt, lill hvars pröfning RådstufvuRättens utslag blifvit hemställdt och der Nils Månsson genom besvär fullföljt sin talan, medelst utslag den 2
n:r.) ^XDen efter middagen lediga stunden tillbringas vanligen i Vanhems läsesalong vid det med tidningar rikt försedda bordet och biblioteket. Någon sångfågel slår sina drillar borta vid pianot och aflöses af en duett på fiol och piano. Inne i skrifrummet äro alla platser mer än upptagna, och brådt är där, ty posten går strax efter sex. Det synes, att man ej har tid att skrifva mycket, ty brefkort och kortbref finna mest användning. — Ute i parken på » Kaffekullen » har en jublande liten skara slagit sig samman — ej i ro — vid en doftande kopp kaffe med » småbröd » och skaffat sig okränkt privilegium på att ha roligt en stund. Man finner snart, att det är elitkåren af ungdomen på Nääs, som vill njuta ett friskt lif i en frisk, härlig natur. — Men allt emellanåt under glammet flyger en och annan vaksam blick på kloekan, och då hon lider mot half sju, bryter man upp från alla håll för att i föreläsningssalen på seminarium eller på någon af de närbelägna kullarne, om vädret är vackert — åhöra en föreläsning om Pestalozzi eller diskussion om något, som rör slöjden. Under ruskigt väder samlas ibland åter skaran efter aftonvarden i föreläsningssalen för att höra någon af kurskamraterna i ett föredrag utveckla något ämne, och särskildt starkt blir naturligtvis intresset, då någon af främlingarna uppträder. De aftnar, som ej på sätt, som ofvan nämnts, äro upptagna, tillbringas vanligen af » de stadiga » i sällskapsrummen på Vänhem, under det ungdomen tar en promenad till fots i omgifningarne eller gör båtfärder på på den vackra sjön Säfvelången - ned åt Flöda eller bort åt Tollered, där skogsbackar och leende stränder locka så inbjudande och återtona med mångdubbelt eko de friska sångerna från sjön. Någon gång, särskildt af annat oupptagna lördagsoch söndagsaftnar, anordnas gemensam aftonunderhållning med sång, musik, deklamation och korta föredrag. Jag har dristat mig framställa detta utan fruktan att därmed måla lifvet på Nääs allt för mycket » til lyst ».
I afseende på en Nummer-Lotteriets hos Hamnbyggnads-Directionen i Helsingborg egande fordran, upptagen ibland de Nummer-Lotteriets tillgångar, hvilka, jemlikt Rikets Stånders beslut vid sistförflutne Riksdag, blifvit till RiksgäldsContoret öfverlemnade, hafva Rikets Ständer inhemtat: att, under åren i8o5, 1806 och 1807, serskilda summor utaf Lotterimedlen blifvit, på Nådig befallning, till Hamnbyggnads-Directionen, emot dess qvittencer, anordnade och utbetalte, till ett sammanräknadt belopp af 14,990 R:dr, men hvarå någon förbindelse icke blifvit af Hamnbyggnads-Directioncn utställd; att, vidare, 5 proCents ränta är vorden af Statsmedlen Lotteri-inrättningen godtgjord intill år 1819, då denna ränta blifvit, i följd af den under fö» regående året verkställda Statsreglering, från RiksStaten utesluten; samt att, uppå gjord underdånig anhållan om närmare upplysning rörande de i Nåder stadgade vilkor, såväl i afseende på återbetalningen af Capitalet, som af 94 Exp. Utsi. Förslag till und. Skrifv. N:o 41, 42. räntan, sedan den upphört att från Sta ts-Verket utgå, Eder Kongl. Maj:t, uti aflåten Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott den ig sistl.
Preste-Ståndet den i.å Borgare-Ståndet den ifi Bonde-Ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej, angående stämpling af spelkort samt afgiften derför. (Rev:s-Utsk:s Bet., N:o 15.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer inhemtat, att, genom tillämpningen af den, till följd af Rikets sist församlade Ständers fattade beslut om en från 6 till 8 Expeditiöns-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse> N.o j5. 117 sk. förhöjd bevillningsafgift å spelkort och afgifna förslag till förändrade controller, i afseende på kortens stämpling, af K. M;t under den 23 Februari 1842 derom utfärdade Nådiga Förordning, det fördelaktiga förhållande egt ruin, att, då de år 1841, eller året näst före det, under hvilket berörda författning biel' till efterlefnad gällande, för kortstämplingen inllutna medel uppgått till endast 6,781 R;dr 15 sk. 6 rist, denna stats-intrad år 1843 deremot utgjorde icke mindre, än 21,652 R:dr 42 sk. 4 rist b:co, hafva vid sådant förhållande Rikets Ständer funnit skäligt besluta, det bevillningen af spelkort skall intill nästa Stats-reglering utgå till oförändrad! belopp, nemligen åtta skillingar banco för hvarje kortlek; med anmälan hvarom Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att högstberörde Nådiga Förordning af den 23 Februari 1842 må fortfarande få tjena till underdånig efterrättelse. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 16 Januari 1845. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Jan. i845. Preste-Ståndet den i5 Borgare-Ståndet den 16 Bonde-Ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående controll emot missbruk vid gårdf arihandelns idkande. (Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.
Jag har erfarit, att elt barn bevarat ord i sitt minne till mannaåren, som man icke trott att det gifvit akt på. Liksom » mamma och moster » känt sig manade uttala ett » tack mormor », så har jag känt mig hågad att tacka Ilse Franke för hvad hon i Idun n:r 19 skrifvit om » Kvinnan och likbränningen », emedan jag hyser alldeles samma åsikter som hon och tror, att om man önskar en sak huru i vester åskmolnen hopa sig. I går kom Bergströms, Holm är här och vi vänta Berglund; hans slup » Salamandern » fick olika pris. Alla Holmströms tadlade denna sak. Alma ropa in de små, landsvägen få de ej vara på. Målar du i olja? Maj kallas ju blomstermånaden. Idun Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, Prenumerationspris pr är: Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher kr. I d u n m. pl. • U. Idun ensam » 4 (Aftonbladets 50 nya hus.) P r e n u m e r. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Allm. Telef. Amalia J I är folkströmmen på söndagsmiddagen väller upp för I trapporna i Nationalmuseum och in i lafvelgalleriet, så är det de stora, monumentala dukarne i kupolsalen, som tillvinna sig den första uppmärksamheten. Men sedan man sett på » Karl den tolftes likfärd » och » En hjältes död », går strömmen in i den svenska salen, skänker » Nordensköld » och » Erik den fjortonde » några minuters uppmärksamhet och tar sedan en öfverhlick öfver de mindre anspråksfulla, men mera intima taflorna. Bland dessa finns knappast en enda, som samlar så många åskådare framför sig, som Amalia Lindegrens » Söndagsafton i en dalstuga ». Iduns läsarinnor ha sä- kert motivet i godt minne. Det är på en söndagseftermiddag på sommaren. Solen skiner in i stugan, som är fejad och pyntad.
Majit uti nådig Proposition af den 17 November sistlidet år gifvit Rikets Ständer tillkänna, att vid slutet af år 1858 största delen af kyrkans norra sida jemte någon mindre del af den södra blifvit återställda för en kostnadssuinma af 90,630 R:dr, hvilken utgift blifvit bestridd genom ofvannämnda statsmedel i förening med kyrkans egna tillgångar; men att, enär för återstående, af behofvet påkallade reparationer, enligt upprättadl kostnadsförslag, ytterligare erfordrades ett belopp af 100,586 R:dr Runi, till hvars anskaffande utvägar saknades, då kyrkans behållna medel vid sislförflutna års början utgjorde endast 11,264 R:dr 98 öre och dess årliga inkomster till största delen medtogos genom räntan och kapitalafbetalniugen å ofvanberörde statslån, Domkapitlet i Linköping hos E. K. Majit i underdånighet anhållit, det E. K. Majit täcktes hos Rikets Ständer göra nådig Proposition derom, alt ett auslag till förenämnde belopp, 100,586 R:dr R:mt, måtte, lill fullbordande af reparationsarbetet å Domkyrkan, af Rikets Ständer beviljas. Då emellertid de handlingar, hvilka E. K. Maj:t funnit nödigt att från vederbörande infordra Expeditions-UlskoUels Förslag till underd. Skrifvelse N:o 150. 5 till närmare utrönande af Domkyrkans tillgångar och det bidrag, som af församlingen kunde vara att för hennes iståndsättande påräkna, till E. K. Maj:t så sent inkommit, alt hTarken någon besigtning å det redan verkställda arbetet eller undersökning på stället rörande de arbeten, som för kyrkans vidmagthällande, i första rummet ytterligare vore nödiga, kunnat af Öfver-lHlendents-Embetet i behörig tid medhinnas, men E. K. Majit funnit det vara af synnerlig vigt att Linköpings Domkyrka, sorn utgjorde ett af landets dyrbaraste minnen af forntida byggnadskonst, icke måtte förfalla; har E. K.
— Man har framställt 1808 års campagne, till bevis på de tjenster, örlogsflottan lemnade, och man har deraf velat draga den slutsats, att det för oss ”således är nödvändigt att, likasom närgränsande nationer, hafva en örlogsflotta, hvilken, om ock bloquerad, åtminstone hindrar fienden från andra företag och lemnar möjliga tillfällen att i detail kunna slå honom” °). Om en Svensk flotta af 20 skepp är bloquerad af en Rysk flotta af 25 skepp, så ser jag ej, hvad som hindrar andra Ryska skepp att företaga hvilka operationer som helst; och det är mer än troligt, att Ryssland skulle uppbringa sin flotta till den styrka, som erfordrades, för att vara öfverlägsen vår, i händelse det någonsin sträckte sitt eröfringsbegär vidare åt detta håll. Det är åtminstone förlåtligt att tro utvägarne, hos 5o millioner menniskor, kunna i financiel väg åstadkomma resultater, som icke kunna tillvägabringas af 4 millioner. *) Se Amiral Nordenskölds anförande af den 6 Mars 1823. I I 2 Den i December. Yi ega inom våra områden icke mer något annat än jernet, becket och krutet, af de till en linieflottas nybyggnad och underhåll erforderliga materialier. Det väsendtligaste måste köpas utifrån, och ifrån den granne, med hvilken man skulle täfla om företrädet uti detta vapen, så framt det skulle anses fylla något ändamål; ty att bålla en flotta endast för den nytta, hon som bloquerad skulle åstadkomma, blifver alltid för mitt begrepp nog ringa fördelar emot den använda kostnaden och dennas inverkan på folkets välstånd. Hvad vi ännu af linieflotla ega, är en lemning från subsiuie-tiden. Vi hafva sedermera förlorat Finnland och Pommern; och, då vi, under föreningen med dessa betydande hjelpkällor, icke utan fremmande understöd förmådde upprätthålla sjöförsvaret, så är det otroligt, att vi, under så betydligt förändrade omständigheter, äfven med det biträde, som i detta afseende ifrån Norrige vore att påräkna, skulle kunna, medelst egna krafter, å denna väg uppnå det åsyftade ändamålet.
Hr von Troil har ansett, det 20 r:dr böra antagas såsom afgiftens maximibelopp och derpå byggt förhoppningen, att denna intägt skulle, medelst inbringande af en betydlig summa, komma skolverket i märklig mån till godo, och derigenom väsendtligen bidraga till dess underhåll; men jag är öfvertygad att dessa beräkningar komma att visa sig såsom blotta chimérer, i fal! nemi. mången söker undandraga sig dessa afgifter. Jag har tillförene gifvit tillkänna det jag befarade fattiga föräldrars betungande öfver höfvan, derest de af en förlåtlig känsla af i sig sjelf mindre behörig blygsel underläto att göra gällande anledn:ne lill befrielse från allt bidrag. Men andra skola med lätthet öfvervinna en dylik blygsel och ganska gerna undandraga sig all afgift. Ju flere som anmälde dylikt hinder, ju dristigare blefve man att deri instämma. Sålunda komme lätteligen att hända, det åtskiilige obemedlade finge draga tungan, utan att likväl, i anseende till andras obenägenhet till sådan skatt, som de icke förut erlagt och af många skäl önskade undslippa, skolslaten i någon märkligare grad blefve med inkomster på denna väg försedd. Samme värde talare, jag sednast åberopat, har klagat öfver följden, som skulle inträffa, om afgiflen afslås. Men jag befarar att i det närmaste samma följd uppstår, om afgiften bifalles, enär, efter min fulla öfvertygelse, beloppet af sagde inkomst blir för skolverket så inskränkt, alt ändamålet icke kan härmed ernås, utan kommer att erfordra ytterligare starka bidrag af statsmedel. Man har då icke vunnit annat, än att måhända mången målsman blifvit afskräckt ifrån att sända sina myndlingar till skolan. Då hade det väl Den 0 Maj f. m. 395 varit mycket bättre bibehålla nuvarande afgiftsfrihet.
Njo 99, angående ifrågastälid öfverflyltning lill Riksgälds-Contorefc al befattningen med det till staden Wexiös återuppbyggande, elier 1843 års eldsvåda, beviljade allmänna låneunderstöd; N:o 100, i anledning af åtskilliga husegares i Wexiö underdåniga ansökning om lindring i betalningsvilkoreu för dem tilldelade byggnadslån; JN;o 102, i anledning af förre Commissarie!! i Riksgälds-Conloret sL Prot.-Utdrag, den 3o December :8/f4- 485 Vougts ansökning om befrielse från en honom ådömd ersättnings-skyldighet; N:o 103, i anledning af väckt motion, rörande utdelningen af Justitiae-Ombudsmannens embetsberättelse!-; Nm 114, i anledning af Kongl. Mapis Nådiga Skrifvelse, angående begrafningsoch öfriga kostnader i och för Högstsalig H. M. Konung Cail XIV Johans dödliga frånfälle; samt N:o 115, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse, angående kostnaderne i och för Hans Maj:ls och dess Höga Gemåls kröning. S, D. Föredrogos ånyo och biföllos Statsoch BeviUnings-Utskottens nedannämnde den 28 dennes på bordet lagda belänkanden och utlåtanden: N:o 19, i anledning af väckt motion om nedsättning uti poslporto afgiften; Nm 20, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Skrifvelse om restitu tion af bevillning, erlagd inom Neder-Calix socken af Norrbottens Län; och N:o 21, i anledning af väckt motion, alt de medel, som erfordras för curhus-anstallerna, må af Stals-Verket utgå. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-, samt J l!numna Besvärseck Ekonomi-Utskottens den 28 dennes på bordet lagda utlåtanden: N:o 23, i anledning af väckt motion om befrielse för invånarne i Wäddö församling af Stockholms