Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Säkert har den i fråga varande personen den grannlagenhet, att lian icke begagnar Polletten. Men för att gå en medelväg, hem - 3a Den 5 Januarii. ställer jag, om ej Herr Grefven och Ordföranden skulle behaga göra proposition på Memorialets läggande till handlingarne, med det tillägg, att RiddarhusFiscalen anbefalles gifva General-Intendenten dorchimont tillkänna Ridderskapets och Adelns beslut. Det förekommer mig troligt, att RiddarhusFiscalen då blefve i tillfälle, att i nästa plenum underrätta Ridderskapet och Adeln', att polletten blifvit till honom återställd. På sådant sätt kunde vi kanske undvika en tidsödande votering. Friherre RidderstolpeFredrik: I hufvudsaken är jag förekommen af Hr Riben, emedan jag hade ämnat föreslå ett ProtocollsUtdrag, i stället för tillägget om Pollettens nat behöfvas för att få General-Intendenten dorchimont att återlemna den. Torde hända äro vi äfven skyldige honom denna grannlagenhet, enär hela frågan uppkommit genom ett misstag. Grefve Frölich: Jag skall ej vara deremot att, sedan Utskottets Memorial först blifvit lagdt till handlingarne, en Ledamot, i form af enskild motion, väcker den frågan, att polletten skall återfordras. Men jag måste lägga mig emot, så vidt min stämma förmår göra sig hörd, att frågan om polletten blir förenad med den, som en - Den 5 Januari i. 33 endast Lör vara, att emottaga det definitiva Leslut ConstitutionsUtskoltet lemnat, och hvilket ej angick pollettens återtagande, eller General-Intendenten d’Orchimonts Adelskap, utan blott frågan, huruvida vägrandet af proposition var riktigt; ty detta var den enda fråga, hvaröfver ConstilutionsUtskottet ägde rätt att yttra sig. I samma mån Memorialet vore svar på något annat, vore det olagligt. Således kan det ej föranleda till annan åtgärd, än att det lägges till handlingarne. Det måste blifva en sak för sig, att återfordra polletten.
Den allmänna tystnad, som derföre hittills varit rådande, med undantag af de bittra utgjutelser författningens tillkomst föranledt inom Riddarhuset, af två eller tre personer, tyckes derföre bebåda, att det vidtagna beslutet varit öfverensstämmande med samliälls-majoritetens önskan; och man måste härvid blott beklaga, att hos oss en dyrbar tid för öfverläggningarne borttages, genom ändamålslösa Motioner och discussioner i en sak, som tyckes varit i naturenlig väg riktigt behandlad utan att förnärma någon rättsgrund. 3l II. 2 * 20 3}ef> 3 Julii. Denna är min åsigt af saken; och då jag nu yttrar mig i anledning af Friherre Anckarswards Memorial i ämnet', underkastar jag mig gerna, att ifrån den ensidiga, motsidan blifva beskyld för icke grundlighets om jag, för icke 'vidlyftighetens skull åsidosätter en afhandling (i fall jag äfven vore densamma vuxen), huruvida frågan, efter Statsekonomiska begrepp, är på ena eller andra sidan rätt behandlad. Jag önskade följaktligen att genast kunna komma till det af Friherren föregifna målet för sitt Memorial, nemligen till de nya Motionenle, jemte de projecterade diverse underdåniga Skrifvelserne ifrån Ständerna till Kongl. Maj:t; men då Memorialet, i en obeskriflig ultänjning, mera än sex ark hall tigt, för det mesta andas grundfalska ideer, är jag nödsakad uppehålla mig något, för att, om möjligt är, följa författaren, emedan mig tyckes, sorn vore det all anledning till anmärkning emot den väld och den oskicklighet i tankegångs sora här utmärkt Styrelsen inom den lilla verlden, hvarmed filosofen ibland menar menniskan; och jag tror, att bäst vore, om detta så kallade Guds beläte, någon gång äfven upprorisk emot sig sjelf, först afsatte en och annan tjenstaktig Minister från sin egen lilla kroppsstyrelse, innan han tänkte på reformationer af de yttre omgifningarne i den stora verlden.
Det är äfven sannolikt, att man icke nu lyckas genomdrifva denna åsigt, men jag anser dock detta förslag vara framkommet i en lycklig stund, likasom striden om vägens dragande norr eller söder om Mälaren, och ehuru alla tvister i D en 9 Juni e. m. 81 i och för sig sjelfva visserligen äro förhatliga, liar dock denna medfört ett lyckligt resultat. Det är nemi. klart, att om vännerna norr och söder om Mälaren äfven varit vänner inbördes, så hade vi med s. k. express-trän farit igenom med hela jernvägsfrågan, men just denna strid har gjort det för oss möjligt att få göra en halt i denna fråga. Man bör nu egentligen undersöka huruvida våra tillgångar medgifva att bygga jernvägar i så stor skala, som den föreslagna. Man har påstått att EinansMinistern Hr Gripenstedt redan besvarat denna fråga, och det är sannt att han framlagt talande bevis på vår lyckliga financiella ställning. Då jag vid den gemensamma öfverläggningen hade ordet, yttrade jag, att jag hvarken kunde eller ville bestrida riktigheten af Hr Gripenstedts upgift, och jag instämde fullkomligt i hans yttrande, att vi näst Gud, för vår lyckliga ekonomiska ställning hade att tacka den kloka och visa varsamhet hvarmed K. M. ledt regeringsärenderna; men då jag å ena sidan hörde detta, måste jag deremot å den andra djupt beklaga att K. M:s Rådgifvare, i stället att fortgå på den bana, som för hela landet medfört så lyckliga resultater, beträdt en alldeles mosätt, som lätt kan leda till vårt ekonomiska obestånd; och jag förklarade derföre, att Konungens Rådgifvare, näst deras åtgärd att tillstyrka tryckfrihetsfördmns förvandling från grundlag till civillag, så vidt jag hade mig bekant, ej tillstyrkt någon åtgärd som, i lika grad med denna, kunde lägga tyngd i vågskålen till förminskande af det värde, som andra deras åtgärder utan tvifvel ägde.
der natten med ett stycke silkespapper af någorlunda tjocklek, doppadt Förgiftning genom karbolsyra. På i vanligt vatten. Dessa båda åtgärder sista tiden hafva tidningarna ofta medi förening göra, att blommorna stå delat underrättelser om sjelfmordsförsig dubbelt så lång tid som annars. sök medels intagande af karbolsyra. Heliotropcn hör äfven till de växter, som äro svåra att öfvervintra. Trädgårdsmästaren uppdrager alltid på våren nya exemplar och använder endast de öivervintrade att taga sticklingar utaf. Detta förfaringssätt är likväl alltför besvärligt för de flesta blomsterodlare. Heliotropen bör äfven omplanteras på våren, enär hufvudorsaken till, att dess blad vissna (särskildt de nedersta), vanligen är att jorden i krukan blifvit för fattig på näringsämnen. Litet torfströ eller pulveriseradt träkol, blandadt i jorden, är af god verkan både för akasian och heliotropen. Att rengöra golfmattor om vintern. Man breder ut mattorna med den räta sidan mot en ren och temligen fast snöyta samt piskar dem derefter grundligt. Dam och smuts blifva då qvarliggande på snön och mattorna erhålla nästan utseende af nya. Polityren på möbler vill gerna med tiden försvinna, i synnerhet på billiga möbler. På följande sätt kan man dock med lätthet åter framkalla den nya glansen. I en ren, glacerad spillkum blandas 10 gram alkannarot med med 5 matskedar linolja. Blandningen kokas långsamt öfver svag eld, hvarefter man öfverstryker möblerna med den samma och åter afgnider dem väl efter 36 timmars förlopp. De skola då stråla i sin forna glans. Köket. Att färska upp smör. Man brukar först det härskna smöret med kalkvatten, genomknådar och urtvättar det derefter väl med rent, mjukt vatten och slutligen med mjölk. Kalkvattnet tillredes af 1 del släckt kalk, som bestänkes med litet kallt vatten, så att den smular sig, hvarefter man tillsätter 50 delar kallt vatten (allt efter vigt) under ständig omröring. Blandningen får stå under en qvarts timmas tid, så att de grumliga delarne sätta sig på bottnen; den vätska, som flyter ofvanpå, är det omtalade kalkvattnet.
Beträffande dernäst motionärens framställning om kuslbevakningspersonalens tillökande; så enär det till Kongl. Maj:ts disposition ställda anslag af tullmedlen, hvilket vid nu pågående Riksdag blifvit förhöjdt från 562,000 R:dr till 800,000 R:dr, utgör ett förslagsanslag, samt Kongl. Maj:t följagtligen har sig öppet lemnadt att af tullmedlen disponera hvad som erfordras för tullbevakningens vidmagthållande, jemte andra tullverkets behof; alltså och emedan Rikets Ständer, enligt Bevillnings-Utskottets tillstyrkan i betänkandet, N;o 12, redan beslutit att uttrycka underdånig önskan om förstärkande i allmänhet af tullcontrollerna och bevakningen, derest Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, finnér sådant af behofvet påkalladt; ty få Utskotten hemställa, att motionen i denna del icke mätte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. 1 afseende slutligen å motionärens förslag, att anslaget för Tullverkets omkostnads-slat måtte förhöjas, så och då denna fråga, genom Rikets Ständers beslut om ett tillökadt förslagsanslag för tullverkets utgifter, redan blifvit afgjord, tillstyrka Utskotten, att frågan måtte förfalla. Stockholm den 13 Maj 1845. Staissamt Allm, Besv>- och Ekon.-Vtshottcns Betänkande, N:o 127. 1[ Ank. till Exp.-Utsk. elen 13 Maj, kl 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion dels om ändring uti Joreskrifterne, angående de tull-afgifter, sorn inflyta i följd af anmärkningar vid godsegares tull-angif/ungar, samt dels om anställande af en Statens Ombudsman vid packhusen i stapelstäderne. Uli en inom Hederv.
Redan 1809 års Ständer insägo nödvändigheten af ett nytt förbåttradt Lagverk. Vi hafva sett 15 år förflyta sedan LagComitén nedsattes, och ännu ej erfarit några tillfredsställande resultater deraf. Detta har varit anförtrodt åt Ministérens ledning, det kunde ej anförtros åt någon annan; man har ej kommit längre ån att några balkar blifvit utarbetade, men hvad har man vål sedan gjordt. Huru har den befallning blifvit uppfylld, som ålade Domare alt inkomma med sina yttranden och råt.' feiser i anledning af de nya lagförslagen? Hvad anledning har man vål att hoppas, att vid en kommande Riksdag kunna antaga förslaget, när långsamheten har varit sådan vid beredandet deraf och månne det ei år troligt, att en ny Den I Martil. 59 Comité behöfver lika lång tid till döss granskning. Kan man kalla inrättningen af en ny JiolRätt för en sammanhängande åtgärd innan principerne för Lagskipningen äro afgjorde, och innan man vet, om dessa inrättningar komma att ingå ibland dess beståndsdelar. Förändring i de administrativa StyrelseVerkens organisation har i 12 år och vid trenne Riksdagar varit önj skad. Har nu det i sådant afseende gjorde arbete ej blifvit gill ad t af Ministeren, borde ett nytt hafva blifvit utarhetadt. Penningar anslogos redan 1815 till tryckningen af detta arbete, men ännu år det ej tryckt. Jag har egentligen aldrig sträckt mitt yttrande längre, ån att Sverige i oeconomisk väg år långt efter hvad det barde kunna vara. Vi öfversvämmas af författningar, hvilkas antal dageligen ökas. Tull-organisation nen år långe önskad, men ännu ej verkstålldi Jag hemställer, om det ej år osammanhängande att hvad Stånderne önska, de ej få verkstålldtj att då tusendetals Riksdaler bortkastas på Gm. hermän i Tullverket, och då stora arfvoden lemnäs åt de öfrige Embetsmånnen i detta Verk, hvilka förut innehafva löner på Stat, de tjenande bröderne måste svälta och hindras i sin tjensteutöfning genom bekymmer för sitt lifs uppe. hålle.
Hvarför vet jag ej. Vi skola ej känna oss som kamrater, lugnt som Ola och jag. I umgänget med denna menniska måste motsägelserna i min karaktär komma fram. Det är mitt sämre jag, det är skådespelerskan i mig, som behöfver honom. Om han icke glider undan i början, skall jag kanske gripa ett af mina säkraste tag. Dissekera honom och hustrun.251 Geijerstam – ja. Han ser treflig ut. Det är någonting ärligt och raskt. Det är praktiskt förstånd och, vanligt folk, med tillsats af just så mycket tusan djefla, att han duger till författare.252 Men Levertin – Juden! Det är det der smidiga, hala. Den karlen skulle jag aldrig lita på. Men jag skulle vilja pladdra med honom, – kåsera; om jag vore rik och kunde vara sjelfsvåldig. Som det nu är, lär han bli mig till intet nyttig. Jo, det är sant, – han skall hålla mig vaken. Jag vet hur skadeglädjen skulle lysa ur de der ögonen. Det fins intet uttryck för hvilket de egna sig så väl. Det är något egendomligt med dessa hans bruna judeögon. Det är en själens fräckhet, en intelligensens vetgirighet, och så något af grinande satir. Man kan se rätt ned i de ögonen, utan att de förlora en skiftning af sitt uttryck eller vrida sig en hårsmån åt sidan. Ertappa honom på bar gerning, och han håller färgen. Han generar sig icke. Men se hvad han menar, om du kan! Han såg mycket på mig. Hans ögon skrattade. De mötte mina och skrattade ännu. Jag kände mig inte generad, inte brydd för att se in i dem. Men jag kunde inte förstå hvad de skrattade åt. Men det var något smittsamt deri; jag skulle haft lust att skratta med, om jag bara kunnat begripa hvad han grinade åt. Jag kan nästan skratta ännu, bara jag tänker derpå. Det var inte just obehagligt, till och med om han skrattade åt mig, hvilket han kanske gjorde. Jag har lust att bli bekant med honom. Det bör bli putslustigt.
Maj:t har derjemte begärt, att här ofvan uti punkterna N:o 43, 44 och 45 omförmälda utgiftsposter måtte, för de tre år nästa statsreglerings-period omfattar, uppföras bland Sjette Hufvudtitelns ordinarie anslag till Jordbruket, Handeln och Näringarne; men enär berörda utgiftsposter äro af beskaffenhet att förändringar uti dem icke sällan torde ifrågakomma, samt, hvad särskildt angår anslaget till arfvoden åt lärare vid Marieberg, detsamma för framtiden möjligen Olifver obehöfligt, hafva Rikets Ständer icke funnit skäl att denna nådiga framställning bifalla, i följd hvaraf samtliga dessa anslag hädanefter såsom hittills varda ställde tili E. K. Maj:ts disposition, att från Riksgälds-kontoret i vanlig ordning utbetalas. Diverse anslag. 48:o. Med erinran om hvad i den Kongl. Kungörelsen den 18 Februari 1859 angående förändrade föreskrifter i afseende å besutenhetsoch skiftesväsendet i Stora Kopparbergs län blifvit stadgadt, eller att, i afseende på de utflyttningar, hvilka i sammanhang med storskiftesförrättning bestämmas, och hvarvid grunderna i 1827 års Skiftes-stadga i allmänhet äfven borde följas, för öfrigt skulle lända till efterrättelse hvad angående understöd af allmänna medel till utflyttningar i följd af laga skiften inom länet blifvit förordnadt, dock att understöden till utflyttningar Bih. till B. St. Skrifvelse, i\:o 149. i följd af stor-skiften icke borde intagas i de ingående årsiörslagen å dylika understöd i följd af laga skiften, utan särskildt i deD ordning, som i allmänhet vore stadgad, hos E. K. Majit föreslås till anordnande af medel, sorn E. K.
Lagutskottet icke skäl att tillstyrka det med motionen afsedde upphåfvande af detta föisäljningssätt; men på detsamma må göras för allmänheten än mera färdigt, har Ursköttet trott sig böra föreslå ett sådant stadgande: att, enär vid UtmätningsAuctioa å Fastighet, UppslagsSumman, i brist at flere öfverbud, blifvit fastställd, bör afsiagssumman tilläggas och sammantsgoe summan derefter afslagsvis utropas tills någon bjuder mitt, eller densamma nedgått till det förut i uppslag fastställde beloppet j äfvensom La^Utikottttt Bttånkandcn. 353 äfvensom Utskottet ansett, att i det fall, då så väl Gäldenär som samtlige Borgenärer, och alla de, hvilkas rätt ken vara i fråga, enhälligt öfverenskomma, att utmätt Fastighet endast i Uppslag må försäljas, sådant då, utan hinder af hvad i allmänhet ar stadgadt, må vara tillåtet. Detta, tillika med någre Ledamöters särskildta mening, hemställes dock vörd* samligen Riksens Höglofl. Ständers vidare piölning. Stockholm den 28 Maji 1823- Utdrag af Protocollct, hållet hos Riksens Höglofl. Ständers Lagutskott den 28 Maji 1823. S. D. Vid justering af LagUtskotfets Betänkande N:o 78, i anledning af RiksdagsFullmägtigen Olof Månssons, från Blekingen, Memorial, om utmätt Fastighetsförsåljning endast i uppslag, uppläste Herr Borgmästaren Arvidsson följande särskildta yttrandet ’’Det är verkligen anmärkningsvärd! och tyckes mig böra behjerta», att försäljningssättet genom Uppoch Afslag, ehuru redan år 1748 stadgadt, och således gammalt nog, ringa hunnit blifva kändt och begripligt af menige man.
Transport 151,487: 30. 6. B) Utaf lånemedlen till vattenaftappningar af sanka trakter och sjöar (§ 61 i 1848 års Reglem.) r:dr 2,320: » lånet till Götheborgs hamnbyggnad (§ 63 i 1848 års Reglemente) » dito för Christinehamns Stads och Warnums landsförsamlings kyrkobyggnad (§ 68 i 1848 års Reglemente deraf blifvit utanordnadt: >» år 1848 » år 1849 » år 1850 till och med den » 15 November S:gr r:dr 59 520: Enär, enligt Fullmäktiges berättelse till Rikets Ständer vid sista Riksdag (pag. 19) ,af ifrågavarande medel före den 26 November 1847, då berättelsen afgafs, blifvit anordnade 2,771,199: 2. 7. utgör alltså hvad intill den 16 i denna månad af 1844 och 1845 års låneoch anslagsmedel utassignerats tillsammans 2,982,006: 33. 1.
Till Refeve-n-ngar för Justitie-Ombudsmannen, bestas pa 'Förslag och emot Redogörelse lovö En Secreterare hos Justitie-Om budsmannen, bcstas i arl gt art wode — 400: Än för Scc-eterare-^ienstens bestridande i Tryckfrihets-CvinmittLen 20a: 600 > Twenne Canzlister a 20a Riksdaler hwardera 40^ En Waklmästare 60 — Transjö z,6to I ^1 Den I August». 22sz Transp. z,66o Till upphandling af nödige Skrif Materialset samt Lius och Med för Justitie-Ombudsmannens Embetsrum bestas pa Försiag och emot behörig redogörelse Z00 Summa z,90o Stohholm den 4 April -8lo. Pa Riksens Högloft. Sränders StatsUtssotts magnar, Elsos k^leminZ. ^s. linZstaäius. ^h>r. blnZel. jfo Ii. bl rics80 n. kiöUolius Enligheten med hufwud,luften, betygar blx Okkicio 0. lunellus - Tranfumt af Riksens Hoglofl. Gränders G^acs-Urskotts Memorial af den 4 April 18lo, rörande Trvckfrihers-Lommirreens Samling?- och Expeditionsrum, samt medel till N)cd, Ljus, Skrif-Materialier och Rcnstrisning. Midkommande dernäst nödiae Medel til! Med, Lins, Sknf-Materlalier ord Renffrifring; sa har Stats-Utskottet funnit ett sadant anstag destomera nödwändigt, som utom Sccreteraren, rag^t serskildt biträde af Betjening icke blifwit för denna CommitlLe besiavt. Se - 22Z4 Den r Augustt. Sedan den nu tillälne widsträcktare och allmännare
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att då tvenne tillägg blifvit föreslagne uti första punkten, ansåg Hans Excellence sig böra, till redigbets vinnande, framställa proposition å första punkten serskildt, hvarefter det öfriga torde kunna i ett sammanhang företagas, och hemställde Hans Excellence således nu först, om Ridderskapet och Adeln behagade godkänna det af Utskottet i dess första Betänkande gjorde förslag till första punkten. Ropades Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence föreslog, att första punkten måtte erhålla följande lydelse: Att i taxeringsmål pröfva inkomne besvär antingen af skattskyldige eller Kronans i Länen varande Ombud j och i anledning deraf meddela den rättelse > hvartill skäl kan förefinnassamt dervid äfven bestämma den förändrade taxerings summa, hvartill besvären kunna föranleda. Ropades Ja. Den 12 Augusti f. ni. 203 Uppå derefter af Hans Excellence framställd proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla allt hvad Utskottet i ofvannämnda tvenne Utlåtanden i öfrigt tillstyrkt. Herr Printzensköld anmälte till Protocollet sin reservation emot Ridderskapets och Adelns sednast fattade beslut. Företogs till pröfning Allmänna Besvärs-: och Ekonomi-Utskottéts den 8 sistlidne Julii under N:o 142 afgifne, och den ig i samma månad på bordet lagde, förnyade Betänkande, i fråga om Forväsendet, samt Gästgifveri-skjutsanstalterne. Herr Rosenblad, Bernhard, anhöll, att, i fall ProtocollsUtdrag från de öfrige RiksStånden ankommit, rörande detta ämne, de mätte blifva uppläste. Till följd häraf upplästes nedannämnde ProtocollsUtdrag: Från Ilögvördige PresteStåndet_, af den 3o sistlidne Julii e. m., innehållande, att Ståndet, i anledning af Allmänna Besvärsocli EkonomiUtskottets Betänkande N:o 142, rörande Forväsendet samt Gästgifveri-skjutsanstalterne, fattat följande beslut: 1:0
Län äro, i hänseende till rättigheter och skyldigheter, försatta i annan och sämre belägenhet än rusthållarne i öfriga delar af Riket, hafva Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, efter det vederbörande blifvit hörde, och så framt den ifrågaställa befrielsen för ofvannämnde rusthållare från skyldigheten att utgöra dagsverken, äfvensom Expeditions-Vtskollels Förslag till und. Skrifvelse, N.o 183. 46* den sökta rättigheten att oafkortad! uppbära de dem anslagna augmentsräntor skulle linnas af rättvisa och billighet påkallade, E. K. M. täcktes vid en blifvande Riksdag lill Rikets Ständer i amuel aflåta Nådig Proposition. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 15 Maj 1845. Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den i3 Maj j845. Pieste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den 14 — —■ Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående inlösen af förläningar, upplåtna till Löfås Silfververk. (Stats-Utsk;s Uti., N:o 285). S. A. K. Af Bergs-Coilegii i underdånighet afgifna och af E. K. M. till Rikets Ständer Nådigst öfverlemnade Berättelse, angående
Anmälan af elever, såväl herrar som damer, mottages hvarje dag kl. 12 — 2 samt 5 — 6 e. m. Mästersamuelsgatan 16, I I. Pris pr hel timme 6 kr., half timme 4 kr. Adolf Bonniers WACHTER, Biffsfekssås, 8©.| a, Malda k r y d d o r (garanteras oblandade) på bleckdosor m e d genomborrade lock. E. m e d 31 träsn. Flere prismedaljer erhållna, och äro fabrikaten fullt jämförliga med de bä- sta utländska. Tillhandahållas hos hrr specerihandlare. m e d 10 t i ä s n. 2: 50, i n b. Rum från i: 50 till högre pris. Omnibus möter. med ett ord alla hafva behof af förströelse. Vid valet af sådan torde min patenterade Examinator ihågkommas. Den välkända, af svenska tidningspressen rekommenderade Examinator kostar 1:50 pr st. Dessutom har jag nu en öfver - dådigt fin godtköpsupplaga benämnd Lilla Examinatom till pris af 1 kr. pr st. Likvid torde sändas pr postanvisning. Vid partiköp lemnas rabatt. Partio. minutförsäljare i Stockholm hrr A. E. Jacobsson &amp; C:o, Drottninggatan 29 A. O S T R O N, pr duss. V i d köp af m i n s t 100 st. är priset 10 å 12 k r. pr 100, H u m m e r, lefvande eller kokt, alla sorters Skogsfågel samt Gäss, Kalkoner, Capuner, Ankor, Poulard, Hamburgerkyckling, Fasaner, Vaktel, Morkulla, Beckasin, L a x, färsk och rökt, F ä r s k saltsjöfisk, färsk rysk Caviar, färska Tuppkammar, r y s k a S a l t n u r k o r, r y s k t T h é, Sill och A n j o v i s i u t - märkt goda kvalitéer. WIRÉN &amp; K:ni. Stockholm. Telegrafadress: W i r é n s.
Att bättra hennes fel. Afgudadyrkare! hvad vänten J för ära? Vid foten af er gud, ert rökverk sig förtär! Natur och Sanning blott den ädla låga nära, Hvars klarhet evig är. Anmärkas bör, att detta storartade qväde, som blott af brist på rum ej aftryckes helt, är ett af Gyllenborgs sista. Det diktades under 1790-talet, då han beslöt att utgifva sina och sin Väns skaldeskrifter i en gemensam samling. Thorild hade då redan afträdt från Svenska Vitterhetens skådeplats. Under öfvergångs-tiden från mandom till ålderdom författade han ock sitt ”Försök om Skaldekonsten”, en lärodikt i fyra sånger: en svensk ars poetica, högst karakteristisk för lynnet af hans personlighet, konst-åsigter och skaldesyftning. Den blef med mycken aktning, i Silverstolpes Journal för Svensk Litteratur, recenserad af Höijer; som i allmänhet tyckte sig hos denne skald mer, än hos någon annan af de då lefvande inhemska, finna en viss antik-artad naivetet. Hvad han i förevarande lärodikt värderade, var egentligen den praktiska sinnes-högheten af Skaldens föreställning om Poesiens kall, och det deraf följande, genom eget föredöme bekräftade, stränga nitet för konst i konstens utöfning, för teckningens rigtighet, för uttryckets sanning, ädelhet och rena svenskhet114. I uppmaningarna till denna, så den inre som yttre, igenkänner man alltid genast Gyllenborg; så t. ex. här: I menlöshetens famn din ådra sprungit opp; Låt se, att lika ren hon prisas i sitt lopp, Ej med ett skum af vett i stora verlden blandas. Sök sällskap af din smak, der dygd och vishet andas, Der tankan utan flärd skall yttras ren och fri, Och deras ädla språk din sånggudinnas bli. Glöm ej, att hon är Svensk, och, värdig af den heder, Med all den ärbarhet, som utmärkt våra seder, Bör söka vårt behag, och Fosterlandets vän I all Parnassens prakt sig visa manlig än; Af landets eget gods och förråd sig betjena, Och smälta i dess form det guld hon nödgas läna.