Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, hvilka yrkat, dels att såclane, ännu oroterade hemmansdelar, som, enligt sin natur, ära ständig rotering underkastade, men vid Indelningsverkets stiftelse .blifvit förbigångne och icke indelte, malle befrias från skyldigheten att öfvertaga Capellansboställens rotering, eller att betala vacance-afgift, enär desse hemmansdelar i nära i5o år varit från rotering befriade, och, med afseende derå, vid arfgkiften och köp blifvit ansedde till högre varde, som deremot, om rotering dem pålades, skulle nedsättas, hvaraf en mängd rättegångar skulle uppstå; dels ock, att de öfverroterade hemman, som fått sig pålagd Capellansboställens rotering, och för hvilka ersättning genom vacauee-afgift blifvit föreslagen, måtte, jemte ersättning för deras lidande, från sistnämnde rotering belt och hållet befrias, enär egarna af desse hemman icke voro belåtne med vacance-afgiften, samt öfverroteriugen vöre en dlaglig åtgärd, som af Statsmagterne icke borde sanctioneras; 2:0 a t Sven Heurlin från Kronobergs Län, sorn deremot tillStyrkt, att Kongl. Majlts Nådiga Förslag till lindring och afhjelpande af den en del hemman i Jönköpings och Kronobergs Län påbördade öfverrotering måtte, såsom 'byggd på rättvisa och billiga grunder, antagas. Hvad salunda förekommit hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och alldenstund de serskilde förslag, sorn i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition innefattas, dels öfverensstämma med Rikets Ständers å förra Riksdagen fattade beslut, angående Capellans-boslällens skiljande från roteringsbesväret och åtskillige hemmans befrielse från öfverrotering, dels i alseende på sättet för afhjelpande af desse olägenheter, efter Utskottens öfvertygelse, anvisa de enda tjenlige utvägar, sorn för ändamålens ernående ära att tillgå; fördenskull och då de af Riksdags-Fullmägtige från Jonköpings
Den Ramistiska filosofien blir efter en hel stridslitte * ratur vid universiteten den rådande i Sverge och herrskar genom nära ett hundra år, tills den efterträdes af Descar-tes ’ som återigen ersättes först af Voltaires och Rousseaus. Vid utbrottet af trettioåriga kriget är det emellertid som vi skola finna Sverge utfördt ur sin tillbakadragenhet och inledt i verldshistorien, af Frankrike. Gustaf Adolf visste väl, att han icke ensam kunde upptaga kejsarens utmaning då Wallenstein utdrifvit hans fränder, hertigar ne af Mecklenburg ur deras arfländer. Han ville komma i åtnjutande af Frankrikes mäktiga beskydd, men som en klok diplomat icke taga första steget, utan såsom den anmodade kunna diktera vilkoren. Nöden tvang honom likväl att gå första steget och om sommaren 1628 afsändes sekreteraren Lars Nilsson i några mindre vigtiga ärenden till Frankrike men med det hemliga uppdrag derjemte att söka framkalla de magtegandes anbud till allians. Och om hösten 1629 besvaras besöket af franske envoyén Charnacé, som personligen söker förmå Gustaf Adolf till kriget, erbjudande redan då 400,000 imperialer. Det formliga fördraget afslutas emellertid icke förr än 1631 i Berwalde, då redan svenska trupperna rört sig mot fienden, af hvilken biomständighet en sjuklig fosterlandskärlek velat utdraga den följdsatsen, att Gustaf Adolf aldrig blifvit förmådd af löften om franskhjelp att deltaga i kriget, en dåraktighet som vi ej få till-skrifva den kloke konungen, lika litet som vi få tro, att ensidigt religiösa svärmerier lockade honom i ett så farligt företag, utan vi få nog tro honom och hans ord, då han i sitt afskedstal till ständerua uppger motiven till kriget både vara de kejserliges fiendtligheter och protestanternas böner.
Nådiga sanction det tor hän da icke varit Ridderskapets och Adelns afsigt, att, i afseende på dessa val, betaga sig den rätt, som Rikets Ständer i allmänhet, efter Gsundhgen, tillkommer, och då denna förmodan vinner ea ytterligare styrka af det öfverlitande på Riddarhu*Directionen, som hittills, i afseende på de ofvanförmäite valen, ägt rum, enär ea rätt, för *tt kunna öfverlåtas , nödvändigt efter egen öfvertygelse, måste finnas, har Kongl. M«j:t endast till bevarande af den tydlighet och helgd, 60m Lagars ordagranna iagttagande mellan de serskildta Samhä I Ismagterne så oumgängeligen fordrar, härmedelst af Ridderskapet och Addn velat äska ett tillkännagifvande af den mening, Ståndet fästar vid 47 § RiddarhusOrdningens stadgande, i afseende på val af sex Revisorer-” ”Kongl. Maj:t vill 1" förväg förklara sin beredvillighet, att anse Ståndets häröfver yttrade tanka för sin egen, så att det valsätt, vare sig för blott en eller för två Revisioner, som der* af skulle blifva en följd, genast äfven vid innevarande Riksdag, må kunna sättas t verk - Den g September e. m. ståtlighet; men Kongl. Maj:t anser att, i detta senare fall, den i frågaställde 47 §• RiddarhusOrdningen, , må till undvikande af all framtida osäkerhet eller skiljaktig tolkning , i öfverensstämmelse med 68 §s i Riksdagsordningen» ordagranna lydelse, rättas och förändras.” Kongl Maj:t förblifver Ridderskapet och Adeln med ali Kongl, nåd och ynnest städse val bevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. G. af Wetterstedt.” 1 anledning häraf får RiddarhusUtskottet yttra, att om 47 § RiddarhusOrdningen, i afS ende på den händelse, som nu är i fråga, bör utan hänsigt tili de allmänna grunder, sorn i Riksdagsordningen äro uttryckte, aldeles för sig sjelf tydas
S. D. Till StatsUtsJtottet öfveilemnades ett af Erik Svanberg ijfråu VesterNorrlands Län ingifyet anförande, i anledning al StalsUtsköt tets, Trot. Ut dr, d, o i April 1834. letSy från BondeStåndet återremitterade Utlåtande N:o i4, angående Arrendatorns af Svartsjö Kungsgård, f. d. Grosshandlaren Wenen ansökning om nedsättning i arrendet. S. I)- Ståndet beslöt, alt ett af Olof Lindbeck ifrån Hallands Län ingifvet anförande, i anledning af anmärkningar vid hans, till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet remitterade motion, om Sockneskolors inrättande skulle samma Utskott meddelas. Den 17 April x 834- Från Vällofl. Borgare-Standet. S. D. Föredrogs Hedervärda BondeStåndets ProtocolIsUtdrag för den i5 dennes, hvaraf upplystes, alt en af Bengt Gudmundtson ifrån Hallands Län, i den ordning 29 §. Riksdagsordningen stadgar, anmäld anledning till anmärkning emot Konungens StatsRåd och Föredragande för Ecclesiaslikärenden blifvit till ConstitutionsUtskoitet remitterad; och beslöt BorgareStåndet att i denna remiss instämma. Från Hö glo fl. Ridderskaeet och Adeln. S. D. Lades till handlingarne Kongl. Majds denna dag ankomne Nådiga Svar, af den 19 dennes, uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående Riksdagens förlängande. S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Oeconomiel>t$kottets den 7 dennes på hordet lagde Betänkande, N:o 18, i anledning af väckta motioner, om förändrade stadganden i afseende på Skeppsegares åliggande att förse sig med helfrihetsbref och Turkiska pass. S. D. Remitterades till S tatsUtskottet; Kongl. Majrts den i5 dennes e. ni. på bordet lagde Nådiga proposi» Bih. till R.
Då således en anstalt till befrämjande af en lifligare handelsrörelse inom .Götheborg, tvifvels utan skulle på en gång underlätta Stadsmannanäringarne och landsbygdens yrken öfverlemnar Kongl, Maj:t till Riksens Ständer alt , med: erkännande af angelägenheten att vidtaga skyndsamma åtgärder, till afhjelpande af det betryck, hvari den andra i ordningen af Rikets Städer råkat, utfinna tjenlige medel för det sökta ändamålet, och dervid öfverväga, huruvida detsamma ina säkrast kunna vinnas aniingen genomen sådan låne-inrättning, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagit, eller genom en särskildt till Gö-. proposition, om Näringsfrihet,.- j^ropoaiiiv.* ... 443 hehorg förflyttad utgrening af de allmänna låneanstalterne i Rikets Siänders Banque. Kongl. Maju förblifver Rikeis Ständer med all Kongl. Nåd och.ynnest städse välbevågen, Pä’ 4U.m ut supra. CARL JOHAN. C. S. Skogman N:o5 l Utdrag af Protokollet, hållet inför Hans. Majit Konungen uti Stats-Rådet ä Stockholms Slott den 19 Februarii 1823* Närvarande i. Herr Siats-Ministern för Utrikes, Ärendena Grefve von Engeström. En af Rikets Herrar, Stats-Rådet Herr Grefve Rosenblad. En af Rikets Herrar, Stats-Rådet Herr Grefve Fleming. En af Rikets Herrar, Hof-Cancellern Herr Grefve af Wetterstedt. En <uf Rikets Herrar, Siats-Rådet Herr Grefve Cederström, En af Rikets Herrar, Stats-Rådet Herr Grefve Skjöldebrand. Stats-Rådet Grefve Löfwenhjelm, 444 Proposition om Närings-friheteni Tillförordnade Stats-SecreterarenFörste Expeditions-Secreteraren Skogman. Tillförordnade Stats-Secreteraren afgaf i underdånighet förslag till Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, i fråga om Näringsfriheten , hvarom Kongl.
Vädret hade varit alltför ostadigt den sista veckan för att man skulle våga riskera en fest i fria luften och fru Kruse gjorde antagandet af sitt förslag till ett vilkor för sitt kvarblifvande i direktionen. Hon såg charmant ut i sin Aïda-kostym, som onekligen var mycket barhalsad, åtminstone tyckte damerna så, herrarne yttrade sig mera försiktigt. När tablåerna gingo af stapeln hade fru Holm redan lämnat badorten. Hon var mycket klenare än när hon kom och måste bäras till båten. Västkustluften hade synbarligen ej passat henne, och hon hade efter sitt sista anfall varit så angripen att hon ej fått taga emot någon, ej ens fru Kruse. Denna senare hade gått ner till båten med en charmant bukett, men tyvärr hade hon blifvit narrad på blommorna, så att hon ej hann till kajen förr än ångbåten var långt ute på fjärden.» En sådan otur, att hon inte fick säga adjö till Annie, ja det var visst synd att hon var så klen, hon orkade med så litet. Men det var också ansträngande att vara med i direktionen, sade fru Kruse, det var sista gången hon skulle vara med och hon var ju ändå relativt stark och frisk. Visst hade det varit roligt att vara värdinna för kungen, men annars var det det otacksammaste uppdrag i världen, idel besvär och bråk.» Löjtnant Lejonklo var ej häller belåten. Han hade midt under bestyret med kungabesöket fått korgen af fröken Åkerstedt. Men doktor Porthan var desto nöjdare. Hans och Elsa Segerskölds förlofning skulle eklateras på hösten. Han hade ej berättat det för fru Kruse. Hon fick tids nog se det i tidningarne. Vänskapsförhållandet mellan de båda fruarne var fullkomligt brutet sedan den minnesvärda ovädersdagen. Fru Holm var en ärlig fiende, men fru Kruse kunde aldrig förstå, hvarför Annie ej mer höll af henne. Det var väl någon sjuklig fantasi, hysteriska fruntimmer äro så oberäkneliga. Säkert är emellertid, att de båda fruarnes män ej fingo sina virapartier i hemmet som de föregående vintrarne, då damerna varit oskiljaktiga. Men de sammanträffade i stället på klubben och spelade med hvarandra, något som de dock hemlighöllo för sina hustrur.
Och har i följd häraf och på i öfrigt anförda grunder motionären hemställt, att Rikets Ständer, i sammanhang med behandlingen af frågorna rörande civile embetsoch tjenstemäns aflöningstater eller de utaf Kongl. Maj:t nu begärda anslag till lönereglering för nämnde embetsoch tjenstemän, måtte uttala den åsigt, att Rikets Ständer, Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 113. 11 för sin del, och i den händelse Kongl. Maj:t finner lämpligt att i ofvanuppgifna syftning framdeles framlägga förslag till Rikets Ständer, vilja medelst anvisande för ändamålet af ett förslagsanslag dertill medverka. Då något stadgande i den af motionären angifna syftning, äfven om det eljest må finnas behöfligt och ändamålsenligt, icke torde böra ifrågakomma förr än i sammanhang med en allmännare omreglering af embetsverken, anser sig Utskottet icke kunna, i frågans nuvarande outredda skick, tillstyrka Rikets Ständer att ingå i hufvudsaklig pröfning af motionärens förslag; hemställande alltså Utskottet, att Friherre von Flåtens ifrågavarande motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 22 Maj 1866. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Maj 1806, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af vacht motion om statsbidrag till staden Oscarshamn för wtlösen af tomtöreafgälden till egaren af de hemman, från hvilkas områden stadens utmål är afsöndradt. (U. A.)
Genom minirniqvantitetens höjande skulle nemligen alla på landet bosatta mindre bemedlade personer, hvilka icke förmå att på en gång köpa en qvantitet större än 15 kannor, nödgas att för hvarje tillfälle hemta sitt förråd från krogar och minuthandelsställen, hvarigenom — oboräknadt krogarnes menliga inflytande på de arbetando klassernas sedlighet — tid och kostnader i och för liemtningen onödigtvis komme att förspillas. Få grund häraf hemställer Utskottet, att Herr Waerns och Anders Gudmundssons ifrågavarande förslag icke måtte vinna Rikets Ständers bifall. Beträffande dereltcr yrkandet om nedsättning till 3 eller 5 kannor af det i nu gällande Förordning till 15 kannor bestämda belopp, hvarunder bränvin icke Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. llesv.- och Ekon.-Utskottets Bet. N:o 11. 3 må säljas af annan än den, sorn är till bränvinshandel särskildt berättigad, så anser sig Utskottet ej heller härtill kunna tillstyrka bifall. Mot en sådan åtgärd kan nemligen till en början anmärkas, att den skulle i allt för bög grad underlätta tillfället att åtkomma den förderfliga varan. Då vidare den sannolika följden af en sådan förändring blefve, att den, enligt nu gällande Förordning, tillåtna minuthandeln, hvars ändamål just är att förskaffa den, som till förbrukning i hemmet behöfver ett mindre belopp, tillfälle att erhålla detsamma, utan att besöka krogen, ko mine att, såsom särskild beskattad, upphöra, föranleddes den mindre bemedlade, som icke ens hade råd att förse sig med det föreslagna minimum af 3 kannor, att, för fyllande af sitt behof, i stället besöka krogarne, hvarigenom åter våda för sedlighet och arbetshåg kunde befaras; hvarföre Utskottet hemställer, att hvad sålunda af Olof Olsson, Anders Gudmundsson och Johannes Andersson blifvit yrkadt måtto lemnäs utan afseende.
Dec. P. ioi. — angående Gratificalion till StatsCommissarien Tunelius. Dec. P. ioi. — angående jemkning af Koteringen vid Westerbottens Regemente. Dec. P. 266. — angående en jemnare fördelning af Postföringsskyldigheten. Dec. P. 266. — med förslag till stadgande om skydd för Taxeringsman. Dec. P. 266. — med svar å Konungens Proposition, angående förändring i 1 Cap. 1 och 10 §§. RättegångsBalken. Dec. P. 36i. — angående ändring i Kongl. Förordningarne i8i3 och i8i5, så vidt de tilläggga Konungens Befallningshafvande Domsrätt uti mål angående fylleri och dryckenskap, samt oloflig Bränvinsförsäljning å Landet m. m. Dec. P. 36i. — angående ändring i 12 och i3 §§. af Förordningen 1818 om inteckning i fast egendom samt i 17 Cap. 12 §. IlandelsBalken. Dec. P. 361. —■ angående ändring i 17 Cap. HandelsBalken och 20 Cap. ÄrfdaBalken. Dec. P. 361. — angående Rådmäns och Kämnärers befrielse från deltagande i ansvaret för försummelse att till ÖfverDomaren insända Renoverade Domböcker och Protocoll m. m. Dec. P. 361. — angående föreslagne ändringar uti Con cotrrs - 145 coursLagen af den i3 Julii iSi8. Dec. P. 3(>a. Expeditioner till Konungen, Riksens Ständers, angående föreslagen ändring i 24 §■ af Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818 om inteckning i fast egendom. Dec. P. 362. — angående ytterligare understöd för nybyggare i de Norra Provincerne. Dec. P. 416. — angående Allmänna MagazinsInrättningen och dess upplösning. Dec. P. 453. i anledning af Konungens Proposition om antagande af en Författning, angående Vattenverk. Dec. P. 4.97- — angående frågan om Näringsfriheten, samt dermed gemenskap ägande ämnen.
Ban/cover/cet. 42 Lån till Filial-B d:o „ d:o d:° „ d:o d:0 „ d:o d:0 , d:o d:o d:0 d:o d:o Kreditiv till d:o d:o „ dm d:o „ d:0 d:o „ d:0 d:o „ d:0 d:o „ d:o d:o „ d:o d:o „ d:o d:o „ d:o d:o „ d:0 d:o „ d:o d:o „ d:0 d:o „ d:o d:o , d:o d:o „ d:o d:o „ d:o d:o „ d:o d:o „ d:o d:0 „ Kon; d:o „ Jernd:o „ Itiks< Transport Skaraborgs län Sundsvall Uddevalla Wisby Westerbottens län Örebro Östersund Blekinge Borås Calmar Vid Banko-DiskontVerket. Diskonterade vexlar Diskonterade vexlar Lån på löpande förskrifning d:o på aktier och publika papper d:o på vågförda eifekter A beviljade kassa-kreditiv R:dr 1,213,000: lyftade Utlåning med omsättningsrätt Vid Ldne-Kontoret i Malmö. Diskonterade vexlar Lån på löpande förskrifning cd:o på aktier och publika papper . A beviljade kassa-kreditiv R:dr 834,200: lyftade Utlåning med omsättningsrätt Vid Läne-Kontoret i Wisby. Diskonterade vexlar Lån på löpande förskrifning A beviljade kassa-kreditiv R:dr 181,000: lyftade Utlåning med omsättningsrätt Summa R:dr R:mt Utestående. o A lånen på äldre Låne-banko-obligationer äro under sistförfluten r>å aldre år inbetalde 342 R:dr 41 öre, hvarigenom Bankens återstående obligationer. fordran för så beskaffade lån nedgått till 23,100 R:dr 87 öre. 44 § 41. utlåning mot
Banko samt er sättning för brellösen och postporto för lånehandlingarnas återsändande ; e) alt den föreslagna nya ordningen tager sin början med nästkommande år 1852, hvarförinnan underrättelse derom, genom Banko-Fullmäktiges föranstaltande, borde, medelst utfärdande kungörelse, allmänheten meddelas; skolande samma kungörelse åtföljas af uppgift öfver hvad för fastighetslåns erhållande i Banken är att iakttaga; och lingö Fullmäktige sig uppdraget, alt åt några af Bankens EmbcLseller Tjenstemän öfverlemna att, under tjenst.emanna-ansvar och den kontroll, som ansåges nödig samt i enlighet med af Fullmäktige utfärdad instruktion, utöfva alla med lånehandlingars komplettering, inbetalningars verkställande, lånemedels och qvittensers afsändning under uppgifna adresser, räkenskapers förande rn. m. gemenskap egande bestyr; hvarförutan bemälde embetsoch tjenstemän berättigades, att, såsom godtgörelse 41 godtgörelse för dessa bestyr samt till bestridande af utgifter för postporto och brellösen i det fall, der dessa icke af låntagaren skola serskildt ersättas, äfvensom af öfriga kostnader, uppbära, utan vidare redovisning, ofvan bestämda afgifter, enligt den fördelning dem emel lan, som, med afseende å omfånget och vigten af livar och en tillkommande göromål, af Fullmäktige fastslölles, Till följd af detta Rikets Ständers beslut, hafva Fullmäktige, efter Under-Styrelsens hörande, under den 23 nasti. Oktober fastställt den instruktion, som kommer att tjena till efterrättelse för Kommissarierne i Bankens Låne-Cancellie, hvilka fått sig uppdraget att tills vidare besörja de uti samma beslut omförmälda göromål; hvarjemte Fullmäktige förordnat, att kungörelse i ämnet skall af Under-Styrelsen till allmänhetens kännedom utfärdas. §. 54. Af lagsökningsärenden för fastighets-lån voro den 31 Oktober 1850 lagsökta c ■ j fr. samt i kon oafgjoida N 4r. kurser m. m. Sedermera .hafva tillkommit 63. ja 7 bevakadefa 'u' • stighetslan.
I en adress till de nordiska ländernas damer påpekar mrs Ovidia Oos (» Board of Lady managers office, Worlds Columbian Exposition »), hvilken af ofvannämnda damkomité bemyndigats att föra all ifrågakommande skandinavisk korrespondens samt mottaga och effektuera order å aktier, de ögonskenliga fördelarne af detta företag för de kvinnliga utställningsbesökarne. Fru Apparuti, den franska svindlerskan, hvilken genom sitt besök för någon tid sedan i Stockholm och genom de sedan upptäckta stora bedrägerierna äfven här gjort sig sorgligt ryktbar, bar nu blifvit förd på dårhus i Petersburg. Man tror dock, att hon endast låtsar sig vara vansinnig. Knappt har denna underrättelse nått oss, förrän en ny ingår: fru Apparuti är död. * En bekant förkämpe för kvinnans emancipation, fru Eose, har aflidit i Brighton. Fru Rose, som blef 80 år gammal, har i öfver 40 år arbetat i Förenta staterna för att bereda kvinnorna en bättre social ställning. Familjen pd Annedal. Renholm. N o v e l l af Palm. En kvinnlig adjunkt är förordnad för instundande hösttermin vid högre realläroverket i Stockholm. Det är filosofie kandidaten fröken Helga Linder, som förut tjänstgjort vid ett allmänt läroverk i landsorten. Fröken Linder är dock icke den första kvinnliga läraren vid allmänna läroverken i Stockholm. För några år sedan tjänstgjorde nämligen numer aflidaa til. kand. Betty Pettersson — Sveriges första kvinnliga filosofie kandidat — såsom vik. kollega vid Östermalms läroverk. Notabla gäster. Enkefru Ludvig Nobel, maka till grnndläggaren af den världsbekanta firman Bröderna Nobel i Petersburg, har öfver Finland anländt hit på besök till hufvudstaden. Sedan några dagar vistas härstädes hennes båda söner Alfred och Karl Nobel, af hvilka den förre är ägare till sprängämnesfabriker i Italien och den senare chef för en stor mekanisk verkstad i Petersburg. — Två amerikanska lärarinnor, systrarna fröknarna Marie och Pauline Jourdan — den senare fil. kand. — från New-Orleans äro hitkomna från England för att såsom stipendiater taga kännnedom om det svenska skolväsendet. * Belönad med hedersomnämnande vid Iduns sista pristäfling.
I alla öfrige städer skall antalet af Taxeringsman vara Två af Ridderskap och Adel, Två af Preste-Ståndet, Två Ståndspersoner och Sex Borgare, med iagttagande, i anseende till desse sistnämnde, alt, så vida Glassér inom staden finnas, ett efter styrkan af hvarje Glass afpassadt antal utur en hvar väljes. I Fahlun och Sala skola Taxeringsmännen utgöra, lika antal, som för andra och tredje Classens släder stadgadt är, hvarvid Borgare-Slåndels Ledamöter utgöras lill hälften af Borgare och Bergsmän, dock så, alt i Fahlun det ena året Fern Borgare och Fyrd Bergsmän och del andra Fem Bergsmän och Fyra .Borgare blifva stadens Taxeringsmän, Bil. lili Bk' -Utskottets Betänkande, N.o 1!. 59 § 90. Ej må lill Taxeringsman af Borgare-Ståndet väljas annan person, än ilen, sorn idkar verklig Borgerlig rörelse. § 91. 1 de städer, der Gymnasium Finnes, skall ibland Presle-Ståndet cn Lector väljas lill Taxeringsman. § 92. Academiska taxeringar förrättas under Rectors ordförande och skola utgöras af Två Ledamöter al Ridderskap och Adel, Två at Preste-Slåndet Två Borgare och Två Ståndspersoner samt Åtta al Academi-Staten, helst sådane, som ega fastighet i staden; och skola Taxerings-längderne för Academien aflemnas til Rector, för att Pröfnings-Comileen vidare tillställas. § 93. De tvänne ledamöter af Academi-Staterne i Upsala och Lund, sorn välias att deltaga i dessa städers Taxerings-Comileer, och de Ivaline Borcare hvilka i samma stä.lcr utses att deltaga i Academiska lattenngarnc, lora säsom Ledamöter öfvervara båda dessa taxeringar, ler att pa bada dessa ställen kunna meddela nödiga upplysningar. § 94.
«Men om en bra karl vill ha min flicka, så inte säger jag nej heller. Hvem vet huru länge jag går här och stökar i verlden, och innan min död ville jag väl gerna se henne lyckligt och väl » «Moster! moster!» ropade Evelina, «om moster pratar så der, så springer jag ut. Moster vet ju att jag aldrig vill gifta mig.» «Aldrig?» sade Efverling. «Man bör icke säga aldrig. För öfrigt har ju Evelina god tid ännu, eller huru fru Wiberg?» «Det kommer derpå an det,» sade gumman och försökte att om möjligt skåda Efverlings innersta tankar, men hans mine var lika lugn som vanligt. Saken var den, gumman tänkte just nu göra ett rigtigt ministerknep. Hon skulle, genom det företräde hon visade Säfven försöka klämma ett ord ur Efverling. «Men om gubben Edler gifter sig.» Sade hon. «Det vore ett litet streck för Säfven det. Jag har hört litet glunkas om det. Gubben har alltid varit en fruntimmerskarl, i min ungdom fjäsade han icke litet för mig, må ni tro. Han var en af mina första friare.» «Ja så. Ja jag har också hört att han funderar på att gifta sig,» sade Efverling. «Men om han också inte gör det, fruktar jag, att herr Säfve förlorar lika mycket för det.» Gumman gjorde stora ögon. «Emedan,» sade Efverling, «jag tror mig veta att Edler redan gjort sin utkorade testamenle, antingen hon antager hans tillbud eller ej.» «Det är ju icke möjligt.» Sade gumman. «Det vore ju en olaglighet, en orättvisa!» «Edler har sjelf förvärfvat sig sin förmögenhet,» sade Efverling. «För öfrigt fruktar jag, att herr Säfve icke står särdeles väl hos sin morbror.» «Hur då? Gubben är kinkig kanske.» «Jag har hört att han redan gjort förluster för sin systerson.» Sade Efverling. «Han har flera gånger betalt hans skulder.» «Hm!» mumlade gumman, «är han tocken. Men det är dyrt att lefva i Stockholm.»