Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frih. Rantzou, Joli. Albert: Jag är utaf flera talare förekommen uti de åsigter, jag i detta ämne hyser. Jag förenar mig altså med dem derom, att crediliv böra för Banken anskaffas, samt instämmer i Gr. Cronhjelms redactionsförslag. Jag anser det icke vara nyttigt att, på sätt Gr. Frölich och Frih. Ehrenborgh yrkat, discutera och afgöra flera punkter på en gång, utan tror jag, att bemälde Hrrts förslag bör ifrågakomma, sedan punkterna först blifvit hvarför sig behandlade. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag var en bland dem, sorn nied deras röster bidrogo till det beslut, B. o. Ad. på förmiddagen fattade; och i consequens dermed tror jag, att då 3:dje punkten, sådan den är, icke kan antagas, något binder icke finnes att deremot antaga ett annat förslag, det må upphäfva huru många punkter af TJtsk:s betänk, sorn helst. Vi äga dessutom härpå prejudicat uti vårt beslut i andra punkten, hvarigenom åtskilliga af betänkts öfriga punkter åtminstone sålunda upphafdes, alt de icke oförändrade kunde antagas. Något förslag måste uppgöras i stallet för Utskts, och jag fäster mig för min del vid Gr. Frölielis, och hemställer, om icke äfven Frih. Ehrenborgh skulle vilja förena sig med honom. Frih. Cederström har för sin del framställt en särskild tanka, och det Eignar 111ig att hafva hört, det lian deri erkänt verkliga tillvaron af eii banklag. Ulen jag »58 Den 24 Juli e. m. kan deremot icke gilla den lians slutsats, att R. St. derigenom skulle vara betagen förvaltningsrätten af Bankens tillgångar. Sådant kunde möjligen vara fallet, om någon banklag icke funnes och K. M. uppliäfde Bankens moratorium. Men sedan en concursdom ar gifven genom i83o års banklag, är Frih. Cederströms sats ovilkorligen falsk. Jag fortfar att begära propos. på Gr. Frölichs förslag. Frih. Boye, Ludv.:
Jag förtryter visst icke, att Stader uppbyggts genom förtjenst på Nederlagshandel} jag tvärtom gläder mig deråt} men denna glädje skulle vara mångdubbel, om sådant varit en följd af inhemsk industri och bandel med inhemska varor: jag skulle ytterligt fägna mig, om genom extra fortjenster cZera/'(Nederlagshandeln) under en tid dä frågan var om lifsbergning, hela provinser blifvit försörjda och ända till välmående (sid. 9, rad. 17, 18)} men Herr Santesson täckes förlåta mig, att jag icke kan sätta någon tro härtill, förrän sanningen häraf blifvit fullt bestyrkt. Om jag af flera personer tager det möjligast mindsta antal, nemligen 2, och jag fäster mig vid dem, hvarinom ligga Götheborg och Carlshamn, får jag, enligt Tabeller öfver folkmängden i Götheborgs och Blekinge Län, ett antal af 186,714 personer, och om jag ifrån den usliga belägenhet, att fråga var om lifsbergning, vill antaga, att de blifvit försörjde med 100 R:r personen under ett år, det är, emellan 2 skördar, så uppkommer en summa, till endast 2 provinsers försörjning, af 18 millioner 671,400 R:dr, hvilket åter, enär enligt Herr Santessons uppgift, det som stadnat i landet af Nederlagsrörelsen, icke utgör mera än högst 10 procent, utvisar en Nederlagsrörelse cf mindst 186 millioner 714,000 R dr, som är något mera än 15^ gånger Herr Santessons uppgift (sid. 9, råd. 31), nemligen to å 12 millioner R:dr, och om försörjningen skett anda till €88 Den 2 7 April. välmående^ måste troligen förenämnde t S lilli» lioner 671,400 R:dr mångdubblas.
Fru Rådinnan Ö., med stora fötter och röda händer, hvilka sednare jag, i anseende till deras lifliga färg, varsnade, satt dernäst; de redan längesedan aflagde stora Zobelpalantinerne hade funnit behag för henne och hennes dotter, hvilken sednare, ehuru ung, äfven inkrupit i en dylik. Slutne och endast någongång småhviskande meddelade sig dessa till hvarann. Vidare, en aldrig blek Fru med en kudde bakom ryggen, mot hvilken hon ogenerad lutade sin, som det tycktes, matta kropp; hon skall, säger man, begagna sjöluften för sin hälsas skull. Invid henne satt en ung täck flicka, hvilken outtröttligt egnade den gamla sin uppmärksamhet, jemnade kudden, borthviftade flugor, och ibland lågt uppläste något utur en bok. Frun är en Lagmanska Ljung, flickan, hennes dotter-dotter. Följ nu andra sidan åt, samt gör en djup bugning för Friherrinnan C. och dess trenne döttrar, hvilka galanta och utstofferade, sinemellan diskuterade om, huruvida Öfverstinnan Z s robe, i anseende till dess glänsande hvithet, bestod af babtist eller mousslin, hon var alltför nonchalante i sin klädsel, mente Fröken D., hvilken redan blommat ut, och just höll på att i sin lefnads höst förfrysa, om ej till hennes lycka Assessor Bengelberg hos henne slagit sig ned, och äter uppvärmt den halfstelnade bloden. Vidare ser du Mamsell Bergbrun, fräknig och fet, i högröd sammetskapott, prydd med otaligt mycket snörmakeri-arbete; hennes ena hand leker med en parasoll, under det hon med den andra ikring parasoll-käppen gör underliga hieroglyfer och ringlar med de ifrån halsgropen ned till fötterne hängande kapottsniljorne. Hennes valspråk är: "stor sak" dervid jag, som ofta hörde detta hennes utrop, lät mig falla i minne salig Fru Gråsströms ord:
Anmärkningen, att de vid stenhuggeriarbetena begagnade verktyg varit så dyra, att kostnaden för dem öfverstigit tillverkningsbeloppet, är, så vidt Kontoret kunnat inhemta, ett misstag, som troligen härledt sig derifrån, att Revisorerne förblandat tiliverkningsbeloppet med försäljningssumman. Ett sådant förhållande kan visserligen någon gång inträffa, att under årets lopp så stor qvantitet af stenarbeten icke varder föryttrad, att kostnaden för de erforderliga verktygen med inkomsten deraf kan betäckas; men häraf följer likväl icke, att tillverkningen skulle medföra förlust för Inrättningen. Vidkommande åter anmärkningen, att ett årligt arfvode af 20 R:dr Banko blifvit utbetaldt till Post-Verkets tjenstemän, hvilken utgift synts Revisorerne hafva belt och hållet kunnat undvikas, så enär redogöraren, för att blifva i tillfälle att behörigen redovisa porto-afgifterna, varit nödsakad att hålla räkning på Post-Kontoret, samt Postförvaltaren, till följd häraf, varit berättigad att, enligt Öfver-Post-Direktörs-Embetets Cirkulär den 11 Maj 1832, grundadt på Kongl. Majlis nådiga Bref den 25 förutgå tigne Februari, beräkna sig arfvode, inser icke Kontoret, då Inrättningen saknar fribrefs-rättighet, huru denna utgift må kunnat beit och hållet undvikas. Vidare hafva Revisorerne af räkenskaperna inhemta!, att, ehuru Kongl. Brefvet den 7 Februari 1835 föreskrifver, att de redogöraren, för tillsynen öfver arbetet, tillkommande Tre procent få beräknas endast å den summa, som under året inflyter för Inrättningens arbeten, redogöraren likväl tillgodoräknat sig dessa procent å bela tillverkningsbeloppet, utan afdrag för hvad som deraf utgjorde utestående fordringar, hvilka möjligen kunde vara af den beskaffenhet, att de aldrig inflyta. Som dexrna anmärkning blifvit af Kongl. Styrelsens Revisions-Kontor framställd och är på Kongl. Styrelsens afgörande, såsom Domstol i första instansen, beroende, torde Kongl.
Denna början, gjord på matta alexandriner i Popes spår, och först införd i Regnérs egen tidskrift ”Svenska Parnassen”, afbrytes midt i samtalet mellan Agamemnon och Achilles; der den slutar, vidtager, under sken att vara dess utlofvade ”fortsättning en annan gång”, den Leopoldska parodien; som begynner: Häruppå svarade Kung Agamemnon så – och är i hög grad putslustig166. Likväl var Regnér sjelf en af tidens bättre vitterhetsidkare; och i afseende på honom gällde alltså långt mindre, hvad eljest för Postens satir var så gynnsamt: den omständighet, att contrasten mellan de bättre och de sämre författarnes skrifsätt då ännu var så bjert afstickande. De sednare, sådana de i all menlöshet hopbråkade sina verser och hvarjehanda annat, särdeles från landsorterna (t. ex. berättelser om undersåtliga högtidligheter), fortforo att ymnigt skatta till de förnämare vitterlekarnes förlustelser. Ännu framkallades, då och då, Bagers vålnad; och denna hans minnesvers kunde tyckas passande nog till tiden: Att hushålla illa och slurfviga, Gör många tomma och lurfviga; Men hushålla väl och nätt, Gör mången fager och mätt. Dock började nu den aflidne Bager undanträngas af den lefvande (och tvifvelsutan vida märkvärdigare) Bjugg. Upptågen med denne kommo i full fart, alltsedan han hvässte sin penna till strids i anledning deraf, att hans i Upsala utgifna skaldedikt ”Sverige” blifvit i Kellgrens dagblad (1789, N:o 93) anmäld såsom ett ”lyriskt, dramatiskt och chromatiskt poem”, med bifogadt ”recept” till dess imitation, – emedan ”en svensk öfversättning af detta mästerstycke, i våra obegripliga tider, svårligen lärer kunna företagas, men flere torde hafva lust att försöka huruvida det kan imiteras”.
Ja — 28; Nej — 67; I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således godkänt den i Nejpropositionen upptagne redaction af 12 §. i 12 Capitlet SkiftesStädgan. Hans Excellence Herr Grefven och Lan dt Mar skalken tillkännagaf, att Plenum kornrne klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Upplästes Högvördige PresteStå 11 d els ProtocollsUtdrag af denna dag, hvaraf inhämtades, att Ståndet, till betygande af sin aktning för aflidne Hans Excellence JnstitiasStatsMinistern m. m. Herr Grefve Fredrik 39 H. 9 i3o Den 27 Augusti (. m. Gyllenborgs mot Konung och Fädernesland, under en lång och ansvarsfull tjenstemannabana, utmärkt bepröfvade nit och redlighet, beslutat bevista hans jordafärd Lördagen den 2g dennes; uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne att sig med PresteStåudet förena. Uppå derom framställd proposition, fänri Ridderskapet och Adeln för godt, att äfveri för dess del uti PresteStåndets ofvanberördé beslut instämma. Pröfningen af Lagoch EkonomiUtskottens ofvannämnde Utlåtanden rörande SkiftesStadgan fortsattes. Angående Kyrkoherden Ahl qvists anmärkningar , dels i afseende på frågan om 'vitsord till erhållande af laga skifte, dels ock i afseende på säkerhet för redan utbrutet hemman, att icke behöfva undergå nytt skifte. \ Grefve Spens:
Enligt ankommet Protocolls-utdrag af den 7 sistlidne Mars, Ivar Hederväida Bonde-Ståndet till Utskottet remitterat ett af Riksdags-Fullmägtigen Lars Rasmusson från Bohus Län afgifvet memorial, tili hvilket bemälde Riksdags-Fulimägtig dels förmält, att tjenstemännen vid Låne-Contoiret i Götheborg, utan annat besvär än deras tjenstt-åliggande att tillställa låntagarrn contanta lånebeloppet, sedan deri genom Banco-Reglementet bestämde räntan blifvit innehållen, under en längre tid tillåtit sig emot dervarande lånsökande utöfva det på ingen Lag grundade, sjelftagna beskattningsstttt att afdraga en half procent arfvode så väl vid utfallandet af hvarje vid Contoiret bcviljadt nytt lån, som vid verkställd omsättning af lånet, hvarigenom låntagaren, då andra extra utgifter inberäknades, kommit att, i stället för afsedd ränta af 5 procent, vidkännas en utbetalning af närmare 7 procent, dels yrkat, att låiisökande hädanefter matte få insända sine låne-handlingar directe till Låne-ContoirsDirectionen samt att densamma måtte åläggas att under eget ansvar och genom Comlo-irets tjenstemäns försorg, utan arfvodes-beräkning, ej allenast vederbörande låntagare tillställa eller till låntagaren, enligt uppgifven adress, öfversända det honom rättligen 4 Banco-Utskot' cts Utlåtande, N\o ^4' tillkommande 15netoelopp, utan ock emottaga omsällnings-medlen med tillhörande reversal och straxt efter verkställd omsättning, det utlösta äldre reversalet, nied behörigen upprättad liqvid, likaledes till låntagaren öfverlemna.
Memorial till Herrar Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgäldskontor. angående Rikets Ständers beslut i fråga om upplagan af Hillänget till Riks-Ståndens Protokoll samt prenumeration derå. Uppå Expeditions-Utskottets, i Memorial N:o 2 och 3, hos Rikets nu församlade Ständer gjorda framställningar, har upplagan af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll vid innevarande Riksdag blifvit bestämd till 1,350 exemplar, samt antalet af de till prenumeration, vare sig å alla detta Bihang tillhörande samlingar, eller å hvar och en af dem särskildt, afsedda exemplar till 40; och har för öfrigt med hänseende till denna prenumeration blifvit beslutadt, att priset beräknas prenumeranterne efter 1 sk. b:ko för hvarje tryckt ark; att vid prenumerations-teckningen 1 R:dr 24 sk. nämnde mynt bör i prenumerations-afgift förskottsvis erläggas för hvarje samling, hvarå prenumereras, och prenumeranten först vid uppgörande slutlig liqvid för sista bandet af samlingen godtgöras, men deremot hvarje band, som dessförinnan uttages, vid uttagningen liqvideras efter 1 sk. för arket; att det må vara prenumeranten öppet lemnadt att, allt efter som tryckningen verkställes, häftevis kunna uttaga den eller de samlingar, hvarå han prenumererat, med liqvidations-skyldighet dä sista häftet af ett band utbekommes, samt sluteligen att den närmare tillsynen öfver denna prenumeration, så under nu pågående Riksdag, som under tiden mellan densamma och den nästföljande, jemte omsorgen om åtgärders vidtagande till att förekomma omtryckning af vissa handlingar, såsom Rikets Ständers Revisorers och Justitie-Ombudsmans berättelser, Landshöfdingarnes Femårs-berättelser, Riksdags-beslutet rn. fl. för Biliangets fullständigande, äfvensom att vissa dertill bestämda exemplar af Bihanget vederbörligen utdelas bland Kiks-Stånden vid början af nästa Riksmöte, anförtros Escpedilions-UtskoUets Memorial N:o 3. Rikets Ständers Riksgälds-kontor, — alltsammans i likhet med hvad under sistförilutna Riksdag egt rum.
Jag får blott i anleda, deraf nämna, alt StatsUtsk. har fått mottaga en K. propos., temmeligen detaljerad, och en dervid fogad arbetsplan, att det varit på grund deraf, som StatsUtsk. afgilvit sitt utlåt., och att StatsUtsk. för öfrigt har haft den, såsom jag tror, riktiga åsigten, att af alla behofver är intet större än det, alt ordna Rikets försvar, och att de medel, sorn blifvit dertill anvisade, må blifva tillräckliga för de nödvändiga behofven Det är på sådan grund, som Ulsk. ansett sig böra tillstyrka dessa anslag, oaktadt man möjligen i något fall baft skäl att önska, att bättre ordnade tabeller öfver de begärda anslagen hade inkommit. Det kan vara tvifvelaktigt, huruvida det någonsin må vara R. St. tillständigt, eller med deras krafter öfverensstämmande, att granska dessa detaljer eller att uppgöra planer för Rikets försvar. I afseende på den anmärkn. som blifvit gjord, att, oaktadt jag yrkar att extra-statsreglerm må för 4 år fastställas, jag likväl yttrat, att den borde gå i bredd med den ordin., så får jag nämna, att jag visserligen har nämnt detta, men att jag icke derföre ansett den extra-statsreglerln böra bestämmas för 5 år, emedan jag bar velat bespara möjligheten deraf, att nästkommande R. St. skulle säga: vi behålla de penningar sorn finnas, vi sanelinnera icke det beslut, sorn vid sista riksdagen fattades rör.de deras disposition. Grundlagen förpligta!' dem icke dertill; den ålägger dem att respeelera den ordinarie statsreglertn, meri det finnes ingen grundlags-^, som hindrar R. St. alt säga: vi gifva ej dessa loo.ooo r:dr om året till Waxholms fästning, utan anvisa dem nå ett annat håll. Erfarenheten har visat, att man ej alltid kan räkna på, att kommande Ständer respeclera de beslut, som vid föreg:de riksdagar blifvit fattade, och delta kommer troligen äfven framdeles att inträffa. I afseende på den framställning H. Ex. Hr Gr.
Kongl* Snnclliets-Collegiiiiii* Räkenskaperne, i Kongl. Kammar-Rätten granskade med anmärkningar för båda åren, utvisa nedannämnde förhållande med Inkomster och utgifter : Debet. Balance från föregående äret: Medicinal-Fondens Behållningar och Fordringar 24,875: i. 7. 18,344:42. 6. Inkomst : Medicinal-Statens anslag för året 66,011:19. 9. 71,345:31. 9. — Ersättnings dito 30: 7. — —• Anmärknings dito 52: to. 3. —• Extra Stats-Anslag för Carolinska Medico Chirurgiska Institutet 8,000: 1,600: Hyres-Medel vid berörde Institut 950: 950: Influtne Medel vid Veterinair-Inrättningen 7,086:19. 4. 6,702: 3i. Credit. Af Kongl. Sundliets-Collegium utbetalde: Till Svenska Läkare-Sällskapet 500: 500: Träns port 54,829:21. 8. 57,887:25. 7. Till Laboratorium Chemicum 200: - _ 200: - — » Allmänna Barnbörds-Inrättningen 1,188: - — 1,212: - — > Vaccinationens befrämjande 1,328: 21. — 1,328: 33. 4. Lönetillökningar åt Tjenstemän vid Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet m. m, . 5,149:14. 8. 4,462: 32. 4. Af Föreståndaren för Veterinair-Inrättningen för Inrättningens Sjukstall och Smedja m. m. utbetalde 6,897: 7. 2. 6,996: 23. 4. Balance till påföljande året: Vid förvaltningen af de till Kongl. Collegii disposition ställde A utslag hafva Revisorerne icke funnit något att erinra.
Denna punkt angår dock afrads-spanmålen, hvilken ännu icke är föremål för discussion; men då vi hafva haft hög markegång, tror jag det icke vara lämpligt att nu beräkna ett öfverskott af 54,ooo r:dr utöfver hvad vid förra statsreglerJn bestämdes. Till och med den af Frih Cederström föreslagna summa af 55o,ooo r:dr, som endast är 10,000 r:dr mindre, än den efter denna höga markegång Den 8 Augusti f. m. gjorda beräkning, men likväl 4^,ooo r:dr öfver hvad det gjort under föreguie qvinqvennium, torde kanske vara något för hög; att gå längre tror jag ej att klokheten medgifver, om man vill räkna rätt. I afseende på den indelta delen af räntan, så höra vi beklagligtvis, att StatsUtsk. uti det betänk. N:o 234, sonl i dag blifvit utdeladt, ej lyssnat till de anmärkntr, som gjordes förra gången, och som varit grundade på förra StatsUtskrs bruk, och hvilket Utsk. ganska väl kunnat medhinna under den långa tid, som det haft på sig, nemi. att låta sin kamererare för hvarje del räkna ut hvad den anslagna räntan skulle göra efter Utsk:s beräkningsgrund, så att man, såsom hittills ägt rum, fått se hvad hvarje del enl. Utsk:s förslag utgjort, och att Utsk. icke inskränkt sig till att säga: utom indelningen och spanmålen in natura enligt sednaste riksstat. Då tror jag, att vi äro nödsakade hålla oss till den gamla grunden, eller i,3go,?.g5 r:dr, ty då hafva vi åtminstone en ledning af hvad anslagen utgjorde enl. iS35 års stat. Det har visserligen inträffat små förändringar, derigenom att några poster blifvit uppförda och andra afförda, men den skilnaden kan icke vara så stor, och då hafva vi åtminstone någon ledning, när StatsUtsk. ej velat gifva oss denna ledning, som det måhända varit Utskts pligt att afgifva, såsom R. St:s finance-ministerium.
skulle, jemlikt 5 kap. 4 § Straffbalken och Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, tjugusju dagar i fängelse vid valten och bröd hållas. Utvisande fånglistorna ifrån länshäktet i Mariestad , alt de sakfällde undergått, jemte uppenbara kyrkopliklen, de sålunda dem ådömda fängelsestraff, Peter Svensson i November och December månader 1841 och Johannes Samuelsson ifrån den 19 Februari till den 18 Mars 1842, och att den sistnämnde sedermera blifvit till fästningen afförd. Vid skärskådan af Rådstufvurättens domslut i denna sak visade sig tydligt, att Rådstugurätten för en hvar af de sakfällde, förfallne till straff för verkstäldl inbrott, derjemte stadgat och tillämpat den genom Kongl. Förordningen den 9 December 1756, för olofligt innehafvande af dyrkar, lika med första gången inbrott utsatta bestraffning, hvilket, efter min tanka, var uppenbarligen stridande emot lag. Grunderna för denna tanka finnas fullständigt utvecklade uti min under den 18 November 1840 till advokatfiskals-embetet i Kongl. Götha Hofrätt aflåtna skrifvelse, hvarigenom, med anmärkning vid Wadsbo Häradsrätts den 14 Juni 1839 meddelade, i lika måtto olagliga beslut, det åtal emot vederbörande domhafvande blifvit förordnadt, och af bemälda embete sedermera ulfördt, som Kongl. Hofrätten genom dess utslag den 22 Juli 1841 pröfvat och afgjort. *)
Att folkskolelärarne i de flesta fall icke för närvarande äro så allönade, att de på sin ringa inkomst kunna ega bestånd, eller anses hafva för sitt tunga, trägna och magtpåliggande arbete, en motsvarande belöning, det torde icke kunna bestridas. Men häruti får man ock söka en del al de orsaker, som så menligt verkat mot folkundervisningens höjande; emedan just för den ringa lönen halva många dugliga skollärare öfvergifvit sina befattningar — eller tärde af näringsbekymmer nedsjunkit under oket af sin börda — blott föiblifvit viljelösa redskap i folkskolans Ijenst. För att afhjelpa delta onda och på det dugliga läraresubjekter må kunna erhållas och qvarblifva i skolans tjenst, anser jag det vara af nöden att läraren erhåller åtminstone så stor lön alt den bjuder honom ett ”tarfligt dagligt bröd”. Äfven anser jag, alt en duglig folkskolelärare, såsom uppmuntran att sin tjenst väl förrätta, för hvart femte år borde, i likhet med hvad re dan för elementarlärarne eger rum, få sin lön med vissa procent tillökad; och att slutligen då lian uppnått en ålder af 55 år, samt tjenstgjort i 50 år, han då vid afsked erhåller halfva lönen i pension. Med anledning af hvad jag bär anfört får jag vördsamt föreslå: l:o Att examinerad folkskolelärare i ordinarie lön erhåller i stad 500 R:dr och på landet 450 R:dr jemte fri bostad och vedbrand, denna sednare beräknad till 4 famnar ved årligen, samt ett tunnland jord eller er sättning härför 50 ll:dr, allt Riksmynt. 2:o Eller 30 års tjenstetid och fyllda 55 år åtnjuter skolläraren, när han erhåller afsked, halfva lönen i pension. Denna utfås på så sätt, att en pensionsfond bildas för folkskolelärarne i hela riket. Det redan till skollärarnes pensionering beviljade statsanslag bildar grundfonden, hvilken sedan ökas derigenom att församlin.garne och skollärarne med hvardera en procent å lika belopp med skollärarnes lön härtill bidraga. 5:o
Ogerna också tror någon, att den omvårdnad och goda skötsel, hvartill Herr Öfverste Tersmeden sjelf varit ögonvittne, då honom var uppdragit, att mönstra Stuteriet, och hvarom han, uti ingifven Berättelse af den 2g November 1816, vitsordar, sedermera förminskats, utan att Kongl. Comiten dervid skulle fästat någon uppmärksamhet, och utan att Herr Öfverste Tersmeden sjelf till Protocollet någonsin anfört sådane klander emot Styresmannen på stället, som dem, hvarigenom han nu kastar skuggan af en mindre lycklig framgång på denna StuteriDirecteur, genom personaliteter, hvilka yttranden uti Kongl. Comiten torde hända varit mera på sitt ställe, men äro det så mycket mindre inför Riksens Ständer, som de endast kunna tjena att förvilla Allmänhetens Opinion, på bekostnad af den Embetsmannens reputation, sorn, i den ställning, han befinner sig, blott äger försvar uti sitt samvete, och medvetandet att hafva uppfyllt sina pligter. Skulle nu Stuteriet vara nära sin förstöring, som Herr Öfverste Tersmedens yttrande bebådar, så måste likväl Kongl. Comiten, som ägt Kongl. Maj:ts fullkomliga förtroende, och som ingått uti de minsta detailler vid Stuteriets nya organisation, ensamt vållat Stuteriets undergång, sorn aldrig bör kunna läggas de vid Stuteriet lydande personer till last, vare sig Pirecteur eller någon annan. Den 16 Maji. 423 Oagtadt Herr Öfverste Tersmedens Calcul, tror jag dock, att Stuteriet är i bättre stånd, än det varit på en längre tid, och hoppas kunna bevisa, den obetydliga skenbara inkomsten ej är något säkert tecken till Stuteriets ringa nytta. Till en början ser hvar och en, som känner saken, att den ofvannämnde Calculen är origtig i så måtto, att deruti äro upptagne de 31,226 L:pd Hö, hvilka från 1817 års början skulle tillkommit, men ännu ej blifvit erlagde, utom den obetydliga del deraf, som GeneralMajoren m. m.