Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Här finnes mycken ungdomsglädje, som njuter det flyende ögonblicket; men denna i ena vågskålen, och i den andra den ängsliga noggrannhet, hvarmed etiketten måste iakttagas, de tusentals smärtande nålstygn, som rangsjukan 5, fåfängan och afunden utdela, de hjertats lidelser, som här väckas eller eggas och slutligen, aldra djupast, de politiska passionerna ... och hvem betviflar, att den sednare vågskålen sjunker? Medan den ståtliga falang, hvars vapen äro ungdom, skönhet och allt hvad konsten förmår, för att höja glansen af dessa egenskaper, medan denna falang i skimrande leder, lik bildar af en yppig fantasi utbreder sig i danssalongen; medan musikanterna, den arbetande klassen, som får släppa till ”fiolerna” inom glädjens rike, från läktaren uppstämma melodier till sirliga franska dansar, må vi taga några af de församlade i skärskådande, och just den, som skola spela en roll i vår berättelse. Främst naturligtvis balens drottning, riksrådet Bengts dotter, Maria Skytte, om hvars skönhet häfderna ännu tala! Hon är omgifven af beundrare; men vi, osynliga iakttagare, kunna lugnt tränga oss genom den krets, som knutit sig kring henne under ett uppehåll i dansen. Hennes anletsdrag ega ej den reguliera skönhet, hvars linier synas uppmätne med lineal; de ega ett annat slags skönhet, som uppkommer genom koloriten och uttrycket. Det är blickens dunkla eld, de svarta lockarnes brytning mot en sammetslen och frisk hy, gestaltens yppighet och elastiska hållning, som här intaga åskådaren. Men vi, som äro skarpa fysionomister, sakna med ledsnad hos henne den barnsliga glädtighet, det jungfruligt rena behag, som vi gerna se hos en nittonårig mö; det ersättes ej af ett det finaste koketteri, som hvarje annan, mindre skarpsinnig än vi, skulle antaga för just dess motsats: en intagande naivitet.
Uti de öfriga Stats titlarna har, icke mindre än uppå tredje Hufvud titeln , otillräckligheten af anslagen i flera fall sig visat, och äfven nya oförutsedda utgifter tillkommit, för hvilka intet anslag uppå Stat befunnits. Till det sednare slaget utgifter höra: 1:0 Kongl. Hofvets Riksdagsjkostnader vid sista Urtima Riksdagen i Örebro, bestigande sig i i det hela till ett förskott af - 50,000: hvilka: såsom icke beräknade uti Kongl. Hofvets Underhålls summa , icke eller hafva kunnat eller bordt utaf densamma utgå. 2:0 Begrafnings-kostnadérna för Högstsalig Hennes Majit Enik'?-Drottningen , som utföras med. 41,906: 10. 1. Transport 91,906: lo. 1. 3:0 Deti 14 Juth Transport 91,906: 10. 1, 3:0 Renta Itll Sterbhuset å 6-procent å Hennes Majus Enlce-Drottningetis Brudskatts Capital soo.ooo Riksdaler, gör * 13,000: —* __ 4:0 För Hushållningens reglerande på Kungsgårdarna , och de, i följd af Rikets Ständers Författningar, derstädes nödiga anstalter, hafva följande utgifter egt rum, men hvartill intet anslag å Stat varit uppfördt och som derföre måst förskottsvis anordnas: Då Kammar - AdvocatFiscalen fös dess uppsigt öfver Jlevillnings-Uppbörden, i föjld af de Tjensten åtföljande förmåner, var berättigad , att i arfvode uppbära |:dedels procent, hvilka hittills af Bevillnitrgen utgått, men något anslag på Bevillningen derföre ej mera var att tillgå, måste detta arfvode af Stats medlen förskjutas, och har, för till - Trans_port 155,805: 13. g. C> Den l 4 Juhi Transport i55^05: 1 3» g. synen Öfver Uppbörden, under Sien I81O, ISli och 1812 utgjordt » 5 i 5 J —• 6:0
Lika afgift erlägges ock af den kyrkorne i dessa orter tillhörande tionde, som ej är på lön eller till andra bestämda ordinarie utgifter anslagen, och uträknas värdet på nyssnämnda sätt; äfvensom af Domkyrkorne i Riket, för deras inkomster i spanmål eller hemmansränlor, sedan derifrån blifvit afråknade endast så* dane, efter särskild stat utgående, löner, för hvilka innehafvarne, efter denna ar** tikels ofvanstående §§, lill det belopp förut stadgadt är, Bevillning erlägga. B) Bevillning af Städerne. §• 9- Efter denna artikel må, utom i de fall 12 g omförmäler, Bevillning icke under nedanstående belopp påföras följande personer, nemligen: Bevillnings-Ulskottets Betänkande JV° 5. / Stockholm och Götheborg, Grosshandlare, Mäklare, Skepps-klarerare och Apolhekare Andre Handlande Egare af Skeppsvarf, Fabriker och Manufakturier . Handtverkare, med dem jemförlige manufakturister och andre, här icke särskildt uppräknade borgare I första klassens Städer. Handlande, Mäklare, Skeppsklarerare och Apothekare . Egare af Skeppsvarf, Fabriker och Manufakturier . Handtverkare, med dem jemförlige manufakturister och andre, här icke särskildt uppräknade borgare 1 Andra klassens Städer Handlande, Mäklare, Skeppsklarerare oah Apothekare Egare af Skeppsvarf, Fabriker och Manufakturier . Handtverkare, med dem jemförlige manufakturister och andre, bär icke särskildt uppräknade borgare / Tredje klassens Städer. Handlande, Mäklare, Skeppsklarerare och Apothekare Egare af Skeppsvarf, Fabriker och Manufakturier . Handtverkare, med dem jemförlige manufakturister och andre, här icke särskildt uppräknade borgare . , 1 Fjerde klassens Städer. Handlande, Mäklare, Skeppsklarerare och Apothekare . Egare af Skeppsvarf, Fabriker och Manufakturier .
Tionde scenen. VALBORG. LISEN. Nu har jag satt dom i vatten. Hvilka? LISEN (från venster). VALBORG. LISEN. Blommorna, vet jag. Tror moster jag vill ha dem! VALBORG. Hva'? LISEN. VALBORG (vänder sig bort). hufvudvärk. Vet inte moster, att rosor äro farliga för LISEN. (Hviskar listigt:) Vi sätter in dom till Hilma, hon tål nog med dom, hon! Är det mycket hett? (Pekar på Valborgs hufvud). VALBORG. Ä' dom? Ja visst. Moster Lisen är dum. Åh nej det är bättre nu. (Lyssnar oroligt). Dåliga hufvuden bli aldrig bättre. LISEN (skakar på hufvudet). VALBORG (smekande). LISEN (sätter sig). VALBORG. Vill moster Lisen göra mig ännu en tjenst? Söta Valborg, slipper jag. Jag är så trött. Det är ingenting tröttsamt tvärtom. Om några ögonblick kommer en person hit och söker mig. LISEN (nyfiket). Hvad är det för en? Det ska' moster Lisen få veta sedan. Nehej. Jag vill veta det nu. LISEN. VALBORG. Nåväl då, det är fröken Gertruds fästman. Nä! Fästman? Inte vet jag. Jo, det var LISEN (lifligt). VALBORG. sant. (Kör mössan på sned). Så'na dumheter. Usch, hvad mitt hufvud är hett! VALBORG. Jag måste tala med honom, ostörd. Hvarför det då? LISEN (nyfiket). VALBORG. Derför att derför att... Lisen begriper nog, hon. Någon öfverraskning åt Gertrud. Hä? Moster VALBORG. LISEN (nickar). stanna i salongen och säga till när när Ger Ja, ja, kanske. Allt nog vill moster Lisen trud eller någon af de andra kommer tillbaka? Jag vill se honom. Nej, det vill jag inte. Jag vill vara här. VALBORG. LISEN. LISEN. Det ska' moster få en annan gång. Nej, jag vill se honom nu.
Men då likväl härvid förekommer, att gymnastik-lärare först under de sednare åren och endast vid ett mindre antal läroverk varit anställde, hvadan de ej heller förr än efter flera års Slat»-Utskottets Utlåtande JM 107. 21 förlopp konny blifva tili pensioner berättigade, tinner Utskottet ej nödigt, att något anslag härtill vid denna riksdag af Rikets Ständer anvisas, helst detsamma under nästa slatsreglerings-period säkerligen ej skulle komma att för det afsedda ändamålet användas; och hemställer alltså Utskottet, att den härom väckta fråga, för närvarande, ej må till någon särskild åtgärd af Rikets Ständer föranleda. 40:ö. Grefve Taube, Henning Edvard, har uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Utskottet remitterad motion fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på de olägenheter och missförhållanden, som uppstode derigenom, att Häradshövdingar icke voro tillagde pensionsrätt på allmänna indragnings-staten, till följd hvaraf de nödgades i det längsta sjelfve förrätta sina embeten, ofta med högligen försvagade både själsoch kropps krafter, eller ock, på grund af läkarebetyg, söka sig tjenstledighet under längre tid, hvarunder tjensterna måste uppehållas, efter förordnanden, af personer, som ofta erhölle ringa ersättning för sin möda och som, i anseende till inträffande ombyten, föga kände ortens förhållanden. För att undanrödja dessa olägenheter mäste, enligt motionärens åsigt, Häradshöfdingar medgifvas rätt till en, i förhållande till embetets vigt och deras egna lefnadsbehof bestämd, pension å allmänna indragnings-staten vid 65 års ålder, samt yngre män dymedelst öppnas tillfälle att sköta de mödosamma domare-befattningarne; hvarföre motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte besluta, att från och med år 1857 Häradshöfdingar, då de uppnått en ålder af 65 år och innehaft häradshöfdinge-embetet i minst 15 år, måtte ega rätt att vid afskedstagande å allmänna indragnings-staten erhålla en årlig pension af 4,000 Riksdaler Riksmynt.
Medgifvas måste i sanningens namn, att .ett samtal om vädret för dagen icke kan varieras synnerligen omvexlande; men derför är det visst icke att förkasta som en god början, om ingen annan faller sig naturligare. Hufvudsumman är ett älskvärdt sätt och en klok insigt om, att den umgängesform, som kallas konversation, endast är till för att bei | LJ I l Kl X^J | \ | månaden m e d d e l a r en fullständig m o d e - och mönstertidning. — Uppgif å närmaste postanstalt namn och adress samt erlägg prenum.-afgiften reda mer eller mindre obekanta personer ligheten af en angenäm samvaro. möjKonversation är sålunda icke detsamma som diskussion o c h får naturligtvis ännu mindre urarta till dispyt. J a g m å vara aldrig så b e - själad a f en stor i d é, för hvilken j a g skulle vilja värfva anhängare — j a g m å vid andra tillfällen hålla aldrig så strängt på min pligt att alltid uttala min mening — här, der sällskapsglädjen är den första lagen, här m å j a g icke i oträngda fall förvandla den fredliga konversationen till hetsiga meningsbrytningar. Allt har sin tid — att diskutera är i c k e att konversera. Men konversation är icke heller ämnad att vara i egentlig mening undervisande. Obekanta personer emellan är det i c k e behagligt att mottaga o c h ej fullt belefvadt att gifva docerande framställningar öfver ämnen, som kanske inte en gång intressera den åhörande. Konversationen måste a f många skäl hålla sig mera på ytan a f tingen, men behöfver derför alls i c k e vara allt igenom ytlig, likasom den m e r än väl kan vara lärorik utan att vara direkt undervisande. D e n måste i främsta rummet gå ut på att behagligt underhålla de samtalande parterna, som derunder småningom hinna göra hvarandras bekantskap, utan att den ena påtvingar den andra sin person. Men h o r vinner konversationen en sådan karaktär? Skall man ständigt falla undan för att icke föranleda d i s p y t? A c k n e j!
Att Utsk:n orätt förfarit, då Utsk:n icke velat föreslå fasta löner för consulerua, hvarigenom desse kunnat förvandlas från commissionärer till embetsman, synes deraf, att orsaken hvarföre under hundrade års tid någon klagan icke försports öfver de bekanta olngJigheterna i Helsingör varit-deu, alt consuIsplatserna varit besatta af köpmän, hvilka varit commissionärer för Svenska handlande. Deras förnämsta befattning i egenskap af consuler har varit liqviden af Sundska tullen, och då viss proc. deraf tillfallit dem, har det varit emot deras intresse att förekomma lagslridigheler, som genom tiden vunnit häfd och burskap. Derest förhållandet icke varit sådant, som jag nu nämnt, skulle sådana olagligheter omöjligen kunnat hafva passerat i hundrade år utan Svenska auctoriteternas vetskap; men sådant skulle förekommas genom en omorganisation, sådan som i förevar, hänseende åsyftas genom de väckta motionerna. Jag skall icke vidare upptaga de öfriga detaljerna, utan blott anhålla att R. o. Ad., med afslag på Utskms betänk., mätte antaga hvad Gr. von Platen tillstyrkt. Frih. Sprengtporten: I principen instämmer jag uti Hr Rosenblads åsigt; men jag anhåller blott att med afseende på förebråelsen molde sammansatta Ulskrn att de icke bifallit motionerna och tillstyrkt Stånden alt vidtaga den deruti föreslagna reglering, få fästa uppmärksamheten derå, att det synes något äfventyiligt för R. St. att uti en så vidlyftig organisationsfråga som denna, hvilken angår omkring 5o å 60,000 r:dr [Jamb. b:co, utan ledning af K. M., och utan att något embetsverk blifvit i saken bordt, föreslå en sådan reglering, som motionaren afsell. Delta är hufvudsakliga skälet hvarför jag icke kunnat för närvar, tillstyrka förslagets antagande, om jag också gillar dess syftning; och derför instämmer jag uti deu af Gr. von Pia - Den 27 Januari f. m. 4i5 ten afglfna reservation, livars antagande jag således tillstyr k er.
Dessa leehniska elementarskolor, der minst 2:ne års, endast af ferierne afbrutet, studium af ofvanuppräknade ämnen erfordras lill inhemtande af de lörsta grunderna för en allmäu tecknisk bildning, kunna således icke med någon egentlig fördel begagnas af andra elever än sådane, som odeladt få egna sin lid åt ett dylikt studium; men då emellertid det jemväl är serdeles angeläget, hvilket tillfyllest ådagalägges af den begärlighet, hvarmed tillfället till undervisnings erhållande i Svenska Slöjdföreningens härvarande skola blifvit af så väl äldre som yngre slöjdikare omfaltadl, alt, företrädesvis i större släder, redan i arbete eller lära anställde personer, som sakna technisk bildning, ega tillfälle, så vidt deras knappa lid medgifver, till inhemtande af undervisning i liniar-ritning, fri handteckning, modellering, slilskrifning, samt de första grunderna af mekanisk naturlära, arilhmelik och geometri, anser jag, att en för sådant ändamål ordnad Söndagsoch Aftonskola för slöjdidkare bör vara med den teckniska elementarskolan förenad. Som likväl den stad, der en dylik Söndagsoch Aftonskola är inrättad, nästan uteslutande har fördelen deraf, synes det vara billigt, att staden sjelf bekostar denna undervisning, som lämp - 24- Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. ligast torde ske under ledning af föreståndaren för dervarande techniska elementarskola och med begagnande af samma lokal, samt, så vidt sig göra låter, äfven af denna skolas lärare enligt med dem träffad enskild öfverenskommelse.
På Landshöfdinge-Embelels vägnar: CA BL ENGELBLOM. A. S. PETERSSON. BEFALLNIN GSH AF V AN DES UTI Jemtlands Län TILL EOIGL JUIAJZT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Aren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842. TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. Stormäktigste, Allcrnädigstc Konung! i )å, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift af den 17 April 1821, mig nu åligger att afgifva Berättelse om detta Län för de sist förflutna feni åren, från och med 1837 till och med 1841, torde det i Nåder tillåtas, att hvad angar allmänna och oföränderliga, Länets naturbeskaffenhet, gransor m. m. omfattande Statistiska förhållanden, hänvisa på de tillförene, 4 så väl uti härifrån afgifne Femårs-Berättelse, som i öfrigt i allmänt tryck redan utförligen offentliggjorda uppgifter. §. 1. Folkmängd. Folkmängden för hela Länet, Östersunds Stad inberäknad, utgjorde, enligt skattskrifnings-längderna, vid 1841 års slut 45,919, deraf 22,508 mankön och 23,331 qvinnkön. Icke fullt hälften erlägger skatt. Då folkmängden, när sista Femårs-Berättclsen afgafs, utgjorde 44,285, har således tillökningen varit 1,634 personer. Bildning och lynne. Allmogens bildning kan med skäl anses icke blott jemförlig, utan äfven öfverlägsen befolkningens i Rikets öfriga Landskaper, helst alla fullvuxna manspersoner, utan kändt undantag, kunna försvarligt läsa tryckt skrift och mer än hälften af manspersonerna bland allmogen kunna skrifva. Bränvins-bränningens och bränvins-förtäringens sparsamhet inom detta Län synes äfven utgöra ett för menniskovärdet glädjande framsteg på bildningens bana.
InkomstBetånkandei delar sig i tvenne delar, den ena, innehållande uppgift på de ordinarie, den andra, på de extra ordinarie inkomsterna. Grttnderne för de Ordinarie inkomsterne åro såkre, och dervid har ingen anmärkning blifvit gjord, litom af Grefve Lövenhjelm* hvilken jag sedermera skall hafvä äran besvara. Ändamålet för Utskottet liar varit, att få bestämdt, huruvida grunderrie för beräkningen af de ordinarie inkomsterne änseö riktiga. Vid den andra delen, eller grunderne för de extra ordinarie inkomsterne, har Utskottet naturligtvis blott förslagsvis kunnat gå tillväga. Denna del år också derföre åtskiljd ifrån den förra. Sl har alltid skett vid föregående Riksdagar utan att Riksens Ständer varit derigenom hindrade, att sedan i denna del tagst hvad beslut som helst. Häruti finner jag ej således något skål till återremiss, och i afseende på, hvad Herr Grefve Lövenhjelm yttrat, förande de ordinarie inkomsterne, nemligen att krutförsåljningsmedlen deribland blifvit upptagne, hvilka Herr Grefven påstått vara tillfålligö och icke säkre samt således icke böra beräknas^ torde det tillåtas mig förklara* att de efter min tanka åro säkre, då, äfven om ett krig skulle inträffa, Bergverken nödvändigt behöfva krut och ej hafva någon annan tillgång att erhålla det ån ur Kronans förråder. Försäljning derifrån mäste således alltid existera, och inkomst Den 25 April e, ni, deraf alltid vara att påräkna. Vid denna in^ koinst-titel, år för öfrigt ingen annan föråndring gjord, ån att orden utrikes försäljning af krut, äfven deruti åro upptagne och äfven detta, år blott ett förtydligande, men ingen förändring; och att man åter upphöjdt summan med 10,000 R;dr kommer deraf, att man funnit af de resultat de föregående åren lemnat, att den kan tåla denna förhöjning.
Dea 17 Oktober. munerna borde afstå jord i och för jernvägarne, icke kännt sig hågade för att bifalla förev:de förslag. Jag tror att förklaringen häraf ligger ganska nära till hands för den, som vill göra sig möda att intränga i frågan. Förhållandet är nemi. det, att icke allenast de, som nödgas afstå sin jord, hafva fördel af jernvägen, utan äfven, och kanske i ännu högre grad, de, som icke behöfva afstå någon jord, men som äro bosatta i grannskapet af jernvägen. Det har derföre ej varit utan skäl att härvid tilllämpa grundsatsen, att de, som hafva fördel af ett företag, äfven böra bispringa till kostnaderna för detsamma. Gr. Sparre har talat om det oerhörda prejeri, som egt rum vid expropriation af jord för jernvägarne. Jag kan icke fatta meningen af detta hans yttrande, så vida icke den värde Gr:n, i sin kärlek för det nya förslaget, helt och hållet glömt bort den gamla lagen. Har något prejeri egt rum, så måtte detta icke vara jordegarnes, utan juryns fel, ty enligt nu gällande lagstår det ej i jordegarens magt att preja staten, då det är juryn, som både bestämmer värdet och de 50 proc. deröfver. Eldigt Fransyska lagen, skall jordegaren först tillfrågas om hvad han för jorden fordrar, och den, som yrkar expropriation, gör ett anbud, hvarefter juryn dömer. Ett sådant maximum och minimum finnes hvarken föreskrifvet i vår nu gällande lag eller i det förev:de förslaget, utan är prisets bestämmande helt och hållet öfverlemnadt åt juryn, till följe hvaraf frågan hos oss står på en helt annan ståndpunkt. Man har visserligen sagt att en garanti för den enskilde skulle ligga i den pröfning, som hos K. M. eger rum. Enligt min uppfattning af lista §:n gäller denna pröfning dock endast, huruvida företaget är allmännyttigt eller icke, men ingalunda om det är lämpligt eller ej att fråntaga jordegaren hans jord, än mindre under hvad vilkor sådant skall ske.
Rulr nämnda mynt, nu, med hänsigt till folkmängdens allljemnt fortgående tillökning, ansetts åter kunna upptagas till förstnämnde belopp, motsvarande 10;o Bötes-medel, vid de 2:ne sednaste riksdagarne beräknade till 35,000 R;dr Banco och nu af Slats-kontoret upptagne till 40,000 samma mynt eller 11:0 Kavalleri-regemenlernas häsl-vakans-spanmål, beräknad, liksom förut, till 22,250 tunnor eller 140,175 kubikfot, hvilka utförts, efter 2 R:dr Riksmynt för kubikfoten, till 12:o Ständiga rote-vakans-afgifter vid de Skånska infanteri-regementerna, hvilka, utgående med 2,310 tunnor, eller 14,553 kubikfot, för jemuhetens skull endast upptagits lill 14,500 kubikfot, eller, efter 2 R:dr Riksmynt för kubikfoten 13:0 Tillfälliga rote-vakans-afgifter, beräknade, liksom vid 1854 års statsreglering till 4,000 R:dr Banco, eller Transport 6,141,600. - 225,000. 1,300. 525,000. 60,000. Bil. N:o 6 till Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 43 Transport 14:o Fakans-afgifter af nyroterad jord, hvilka, förut benämnde: “rotefrihets afgifier af oroterad, meu ordinarie rotering underkasiad jord“, beräknats år 1851 till 28,000 och år 1854 (ill 30,000 IOdr Banco, samt nu åter upptagits till förstnämnde belopp, motsvarande 15:o Rote-vakans-afgift af utsockne frälsehemman i Halland, förut beräknad till 10,000 IOdr Banko, men, efter utfärdande af Kongl. Kungörelsen den 18 April 1854, utaf Rikets sednast församlade
Med nådigst fas ta dt afseende å hvad jag här ofvan haft nåden anföra, vågar jag underdånigst hemställa, det den af Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkningen må få förfalla. Stockholm och Ofverkommendants-expeditionen den 31 Januari 1850. CARL liUDV. D.LVKL. Kommendant. Direktionens öfver Allmänna G a r n is o n s - s j u k hu s e t underdåniga Utlåtande, i anledning afRikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af Garnisons-sjukhusets räkenskaper för åren 1846 och 1847. Stormäktigste Allernådigste Konung! I anledning af de anmärkningar vid Allmänna Garnisons-sjukhusets i Stockholm räkenskaper för åren 1846 och 1847, som af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer — 225 — blifvit gjorda, bär Eders Kongl. Maj:t, genom nådig remiss af den 25 sistförfluten Januari, behagat anbefalla Direktionen öfver berörde Sjukhus att med underdånigt utlåtande inkomma. Det är till fullgörande af denna föreskrift, som Direktionen, i den ordning anmärkningarne dertill föranleda, underdånigst får upplysa, vid: § 1. Att som den i 1817 års räkenskaper verkställda afskrifning af Under-löjtnanten Gnistads och Soldaten Besks skuld, för vid Garnisons-sjukhuset åtnjuten vård, skett lill underdånig åtlydnad af föreskriften i Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 25 Maj samma år, påkallar hvad Revisorerne derom anfört icke någon förklaring fråu Direktionens sida. § 2. Att som räkenskaperna lör allmänna Garnisons-sjukhusets förvaltning, i öfverensstämmelse med de föreskrifter, hvilka till slutet af år 1849 varit gällande, blifvit för hvarje månad afslutade och till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium aflemnade, har någon allmän, dessa månads-redogörelser genom löpande, foliering för helt år dittills icke kunnat äga rum; men sedan Eders Kongl.