Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ar sökanden enligt Handelseller Handtverks-ordningen berättigad, att inom staden eller inom en half mil från gränsen af stadens område idka handel, fabriksrörelse eller hålla handtverks-verkstad, eller är han, jemlikt gällande särskilda föreskrifter, berättigad att föra Svenskt fartyg såsom skeppare, eller är han egare af fastighet inom stadens område, välfrejdad och sjelf rådande öfver sig och sin egendom, eller är han Statens eller stadens embetseller tjensteman och uti staden mantalsskrifven: varde då burskap sökanden beviljadt, han i stadens bok inskrifven och burbref för honom utfärdad t. 6 Santmans, tagsamt Ålim. Besvärsoch Ekonomi-Utsliottels Belänkande N.-o 47. 2:o. Ej må någon vara borgare i mer. än en ståå. 3:o. Vill man säga upp burskap, gore det inför Magistraten sex månader förr, än han sin borgerliga näring afträder eller ifrån orten flyttar, och vise, att han sin borgarepligt fullgjort häfver, som sagdt är. Flyttar han utrikes; gifve ut sjette penningen af all sin egendom, Konungen och staden till tveskiftes, der ej annorlunda emellan begge riken slutet är. Förer han egendomen ut, eller bjuder han till att skaffa den bort, förrän afgiften betald är, håfve då förverkat hälften deraf. Viker han ock sjelf af, innan han i detta fall rätt för sig gjort, varde för menedare förklarad. Flyttar han till annan ort inrikes; vare för afgift fri, der ej annorlunda särskildt stadgadt är. Flyttar han förr, än han burskap uppsagt och bevis undfått, att han sin borgarepligt fullgjort, bote 25 Riks daler och njute dessförinnan ej burskap i annan stad. 4:o. Följande §§ af Handels-ordningen af den 22 December 184 6 skola erhålla nedanstående lydelse: 1 §.
Junii till Stats-Utskottet öfverlemnat en af Krono-Fogdarne ij58 StatsUtskottets Betänkanden. och Härads-Skrifvarne uti Inlands, Oroust och Tjörns samt Sunnervikens och Norrvikens Fögderier af Götheborgs och Bohus-Län, afgifven underdånig ansökning, denRiksdags-Fullmägtige af Bonde-Ståndet från berörde Fögderier Lars Olsson, Carl Fr. Berg, Eric Svensson , Borje Pehrsson och Anders Mattsson, uti en särskild skrift, till Nådigt Bifalls vinnande, i underdånighet understöd!, uti hvilken förstnämnde ansökning är anfördt, att då KronoFogdar och Härads-skrifvare i förberörde Fögderier, vid Indelnings-Verkets upprättande i Bohus-Län, erliöllo Löner i Jordeboks och hemmans-räntor, till lika belopp i Ziffran, som Krono-Betjeningen i gamla Sverige , hvilke Löner dock ut. ° gingo den tiden så väl som nu, för de förre i eontante penningar, men den sednare egde och ännu har rätt, att utfordra Räntorne i persedlar eller med förvandling i penningar efter ärlig Markegång och denna skiljagtighet vid Indelningstiden icke medförde någon olikhet för LÖningstagarne, enär Jordeboks-priserne voro jemngode med persedlarnes gångbara värden, deremot Jordboks-persedlarnes värde nu mera mångdubbelt Ö höjt sig öfver de vid Indelningstiden å satte priser, så att när en Krono-fogde Stats-Utskottets Betänkanden. 1759 i Bohus-Län med 2:ne Fogdetjenare-Löncr Resepenningar och Boställs-räntan , för det närvarande åtnjuter i årlig Lön 226 R:dr 32 sk. och en Härads-Skrifvare med Resepeningar 142 R:dr 32 sk., har deremot i gamla Sverige den förre 1000 till 1200
Utskotten öfvergå nu till granskning af motionärens förslag i de delar, der detsamma afser förändring af eller tillägg till de uti ifrågavarande afseende nu gällande stadganden. Beträffande dervid först yrkandet, att understöd vid utflyttningar i följd af laga skiften må beräknas och utgå efter enahanda grund öfver hela riket, få Utskotten erinra, att utflyttnings-understöd, då det efter ofvannämnde beräkningssätt meddelas i förhållande till det utflyttande hemmanets tunnland-tal i inrösningsjord, i allmänhet icke kan antagas uppgå för ett sextondedels mantal till ens det af motionären för dylik hemmansdel föreslagna belopp - Lagsami Allm. Besvärsoch Ekon.-Disk. Betänkande, N:o 18. 17 lopp 40 r:dr, än mindre till det högsta lör sådan hemmansdel enligt mantalsberäkning nu stadgade belopp 66 r:dr 32 sk. banko, orh alt derföre och då de af allmänna medel beviljade årliga anslag till utflyttningar efter verkställda enskiften, som uti 16 § af Kongl. Förordningen angående Enskiftes-delningar i Skåne och Skaraborgs län den 24 Juli 1812 vöre bestämda till 10,000 r:dr för Skåne och 6,000 r:dr för Skaraborgs län, samt genom Kongl. Brefvet till Stats-kontoret dpn 17 Maj 1814, till 2,000 r:dr, allt banko för Öland, blifvit, genom Kongl. Majtts ofvanberörde skrifvelse den 4 Maj 1827, för nämnde orter fortfarande förbehåline att ulgå till understöd vid utflyttningar efter laga skiften, men dessa anslag icke sedermera blifvit lörhöjde, torde vara nödigt, att, på det dessa anslag skola framgent blifva^tillräckliga för nämnde tätt bebyggda orter, der, enligt hvad kändt är, flertalet af hemmanen äro klufna i små delar, vidhålla samma grunder för utflyttnings-understödens bestämmande, som vid anslagens beviljande egt rum.
Utskotten hafva motionärens berörde förslag i noga öfvervägande tagit, men inseende och medgifvande vigten af det med motionen åsyftade ändamål, likväl ansett sig ej kunna för närvarande tillstyrka bifall till det af Herr Bråkenhjelm i ofvanomförmälde afseende framställda förslag, helst en reglering i Skol-väsendet, äfven omfattande den del af undervisningen, som i motionen blifvit ifrågaställd, helt nyligen blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder vid tagen, och hvaraf resultaten ännu icke hunnit framträda. Stocholm den 3o Juli 1840. Häremot anförde Herr Friherre Hamilton, Hugo, följande reservation: ”Emot det beslut, de sammansatta Utskotten fattat, rörande de af Herr Bråkenhjelm, P. R., föreslagne Real-skolor, får jag anmäla min reservation, af det skäl, att jag, i likhet med den Afdelning inom Utskotten, som halt sig behandlingen af denna fråga anförtrodd, har trott och tror, att denna motion är af hög vigt, och att dessa Skolor äro af behofvet hos oss serdeles påkallade. Jag anser nemligen, lika med motionären, att en verklig brist hos oss eger rum på förberedande practiska undervisnings-anstalter, i och för ynglingar inom den talrika samhälls-class, som egnar sig åt handel och näringar, då ingen mellanlänk finnes, som fyller rummet emellan de så kallade Apologist-skolorna och de högre Tillämpnings-skolorne. Erfarenheten har visat, att de mångå högre Tillämpnings-skolor, som hos oss finnas, ej hittills kunnat åstadkomma all den nytta, man under andre förhållanden hade kunnat erhålla af dem; och synes rätta orsaken härtill höra sökas der - I Statssami Altm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, JV:o 11. 2 i deruti, att de ynglingar, som anmäla sig lill intagande i desamme, esomoftast sakna de förberedande kunskaper, hvilka äro af nöden, lör alt rätt kunna uppfatta den högre pracliska tillämpning af vetenskapen, som utgör föremålet för deras verksamhet.
Majit ville till Rikets Ständer gö.ra framställning om behofvet af ett sådant bidrag, hvars erforderliga. b.elopp Krigs-Befälet, efter gjorda noggranna calcyler, upptagit till minst Tjugu Tusen Riksdaler Banco årligen, att på föreslaget sätt utgå: en framställning, den Krigs-Befälet förment desto hellre böra af Rikets Ständer bifallas, sorn tillstod, för Avméens PensiQns-Cassas begäran, härom förekom, att den utan, Förvaltningens förvållande fått vidkännas kännbara förluster, ibland annat derigenom, att, äfven efter Storfurstendömet Finlands skiljande ifrån Sverige, betydliga Pensioner årligen utgått till f. d. Finska Armeens Befäl, utan någon ersättning för de förlorade inkomsterna. Kongl. Maj.ts Nådiga Propos, N.o ^o. Kongl, Majrt, sorn tagit noga kännedom om den af Krigs-Befälet föreslagna nya Pensions-reglering, och h vad dermed gemenskap eger, har dervid insett dels det verkliga behofvet af förbättrade Pensioner, och af det i sådant afseende uppgifna beloppet, dels omöjligheten att dem utan ökade inkomster för Cass.an tillvägabringa; och då Kongl, Maj:,t anser af vigt och nödvändighet, att medel dertill beredas, liar Kongl, Maj:.t desto mindre tvekat att derom till Rikets. Ständer göra framställning, som utväg kan finnas att uppnå ifrågavarande ändamål, utan att Staten med serskildt anslag derföre behöfyer betungas..
Många af publiken, som dels ej alls fått sittplatser, dels dåliga sådana, dels ingenting hört, dels hört dåligt och styckadt, sade sig aldrig mer sko) a besöka Musikföreningens konserter, så länge dessa hållas i denna kyrka. Den välment rikliga ekläre-ringen gjorde det outhärdligt hett, hvadan flere » vattendra-gare » spatserade kring och störde och skänkte i under musiken. På läktarne var atmosferen rent af odräglig, de skyddes också samvetsgrannt under andra aftonen. Allt talar for att Musikföreningen måste vara betänkt på någon förändring till nästa år. Filharm. Sällskapets vårkonsert upptog en ny ballad af hr Hallén och för öfrigt gamla bekanta: Gades Vårjubel, Wagners Långfredagsunder, Gounods Gallia, af hvilka några delar gafvos f. f. g. Dessutom Griegs kända Landkjending. Vi öfvervoro endast en del af konserten, som jjölls å k. Operan och med biträde af hofkapellet, som skall allting bestyra. Hvad vi hörde, behagade oss synnerligen, det är friska och unga röster i detta sällskap, som lättare än sin äldre och förnämligare kollega på platsen kan finna känslor och uttryck för ett naturfriskt » Vårjubel ». Angående den nya Hallénska kompositionen hade vi låtit oss mycket vackert berätta af sällskapets egna ledamöter, som sade sig finna ett nöje att inöfva den, hvilket ju var högst lyckligt för alla parterna. I Aftonbladet läste vi dagen efter några tillrättavisande ord om den » filosofiska tendens » eller » moraliska sentens », eller hvad det var, som hr Hallén pretende-rade rikta musikhistorien med genom sin nya ballad, som lär kunna hålla sig uppe äfven utan dylika små olyckliga funderingar. Hugenottreprisen var en sannskyldig tour de force af hr Nordqvist. Rik som Meyerbeer var, kräfva ock hans operor rikedom: rikedom på bländande dekorationer, lysande baletter, ståtliga körer och första rangens förmågor i solopartien. Derjemte verkliga talanger också i tredje och fjerde ledet. Med de inskränkta ekonomiska medel, k.
Den elementarläroverket dymedelst beredda fördel att få förfoga öfver sistberörda två rum vanns på bekostnad af staden, Bih. till R. St. N-.o 41. hvilken, på sätt bilagda utdrag af det inför stadsfullmägtige i Christianstad den 13 sistlidne Oktober hållna protokoll under § 4, litt. B., utvisar, åtog sig att bekosta ersättning för hyra af bostad åt folkskoleläraren med ett årligt belopp af 300 R:dr, motsvarande, efter ränta af 5 för 100, ett utlösningskapital af 6,000 R:dr R:mt. Derjemte hafva stads-och garnisonsförsamiingarne i Christianstad vid kyrkostämma anslagit 30,000 R:dr för uppförande af ny folkskolebyggnad i stället för den till elementarläroverket afträdda lokalen, hvarför i utlösen erhölls, på sätt ofvan är nämndt, endast 9,000 R:dr. Ehuru elementarläroverket sålunda beredts rättighet att ensamt och uteslutande förfoga öfver lärohuset, hvari funnos och finnas nio läsrum, biblioteksrum, samlingssal, rektors af 6 rum, tambur och kök bestående bostäilsvåning samt två af läroverkets vaktmästare begagnade rum; befanns dock utrymmet på långt när icke motsvara behofvet. Läroverket var och är nemligen, enligt lag, fördeladt i sju klasser. De tre öfversta af dessa, eller den femte, sjette och sjunde, hvilka äro tvååriga, borde vara fördelade i två afdelningar. De fyra nedre klasserna och de tre högres sex afdelningar erfordrade således tio läsrum. Men i berörda sex afdelningar samt tredje och fjerde klasserna borde lärjungarne i flera läroämnen undervisas på skiljda linier, den klassiska och den reala; och de åtta reala afdelningarne erfordrade minst tre så kallade utdragsrum, hvadan läroverket gjordes behof af minst 13 läsrum och derjemte af särskilda rum för inrymmande af bibliothek och andra samlingar. Afseende å dessa förhållanden föranledde flere enskilde Riksdagsman att vid 1862 —1863 års riksdag väcka motioner om statsanslag för uppförande af nytt lärohus; men dessa motioner afslogos.
Statsfarnt Allmänna Besvärsoch OeconornieUtskotten: 1) Friherre Rehbinders, Johan Fredric, d. al sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial, angående sättet att afhjelpa allmänna förlägenheten, 2) Hans Excellence Herr Grefve Cederströms, Rudolph, den 2 4 sistlidne Februari förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående allmänna förlägenheten, samt behofvet i vissa fall af medel till pensioner för Stats-Rådets Ledamöter; jemte de af åtskillige Ledamöter, rörande samma ämne denna dag afgifne yttranden. 5J Friherre Anekarsvårds, Carl Hindric, den 24 sistledne Februarii förmiddagen på bordet lagde Memorial, om indragning af Ministerplatser vid fråmmando Hof, utom i Pettersburg och London, samt de Diplomatiske Arendernes besörjande i öfrigt af Chargés d’af~ faire» och Donsuler, jemte de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf afgifne yttranden. Deli r Martii, Bevillnings Utskottet: Friherre Wrangels, Henning, den 24 sistJidne Februari förmiddagen på bordet lagde Memorial, oin grunderne för beskattning af Fastigheter. Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottet; 1) Herr Hammarskjölds, Lorenzo, den g4 »istlidne Februari förmiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande anmärkningar emot nu gällande Skolordning; jemte de af Friherre Adlerbeth, Jacob, och Herr von Hartmansdorff, August, i anledning deraf afgifqe yttranden, 2) Herr Tolls, Florus, den ?4 sistlidne Februarii förmiddagen på bordet lagde Memorial, om nyttan af marcher för Arméen, och sättet att derigenom befordra penninge-circulation, jemte Herr Klingstedts, Gustaf Fredric, rörande samma ämne afgifne yttrande. Ut supra. Högloft Ridderskapet och Adeln åtskilldes lit tre qvart till io om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. 'Den 5 Martiin 77 Måndagen den 3 Martii. Plenum kl. 10 förmiddagen.
För att kunna upptäcka och rätta felet, behöfde jag 8 dagars arbete. Men om decimal hade varit införd i den bok, som skulle omslutas och i det mynt i hvilket omslutningen skedde, så hade troligen ett sådant misstag ieke kunnat inträffa, och om det likväl ägt rum, ganska lätt varit rättadt. Gr. Cronhjelm: Jag anhåller att få upplysa några missförstånd, som under diskussionen emellan Hr Gripenstedt och mig uppstått. Hr Gripenstedt har sagt att, derföre att jag hänvisat på möjligheten alt från nuvar. prisförhållanden härleda sig till Frih. Wredes system, medelst halfpenningen, jag derföre skulle ingått på nödvändigheten af samma system. Jag ber dock Hr Gripenstedt skilja emellan möjlighet och nödvändighet; ty jag har endast sagt, att, för den som vill bereda sig en jemförelse emellan priser, bestämda i nuvar. myntvärde och dem i en blifvande myntsort, är det lätt att, om han så behagar, genom reducerande af nuvar. myntsort i styfver kunna vinna visshet derom. Men jag har aldrig sagt att sådant vore nödvändigt, hvilket jag så mycket mindre kunnat göra, som jag yttrat, att jag förmodar priserna nu likasom hittills komma att rälta sig efter mynlsorterne, och icke tverlom. Hr Gripenstedt har yttrat sig bestrida min åsigt, att man borde framskjuta ett nytt system, som stöde ulan samband med det nuvarande. Det system Utsk. framställt är väl icke utan allt samband med det nuvar.; men äfven om så vore förhållandet, tror jag att man sålunda lättast skulle komma från den nu i ämnet rådande förbistringen bland allmogen, som på olika orter räknar i r:dr, silfverdaler och koppardaler etc. etc. Mig synes det tydligt att, så länge allmogen kan med lätthet reducera de gamla myntsorterne till de nya, så länge kommer den ock att fortfara Den 4 Mars e. m. 55 med att räkna i de förra.
Inte nog att han är nog olycklig att ha blifvit artist, utan så ska man också tvinga honom att betala hyran, något som alla människor vet alldeles ligger mot det konstnärliga temperamentet, såvida det inte snarare ligger mot de konstnärliga börsarna, hvilket jag tror. För öfrigt har han betalt för sig med två riktigt stora och rymliga porträtt af mig och Ruffen. Nog är vi fasligt röda och tjocka, och inte ser vi så särdeles själfulla ut, men det är inte så lätt att måla själar, häller. Till det fordras det nog att vara professor vid akademien minst, och tacka Gud det hjälper ändå. Den enda akademi som den här gått igenom är nödens, men den skolan biter då inte på honom en smul – fast den ju alltid kan vara bra som förberedande. När boden stängdes blef här så hämskt tyst. Det var som om husets hjärta stannat, men Thore är inte tyst han, Gud ske lof. Han ramlar utför trapporna, han sjunger, han går på alla fyra — han skrattar, hvisslar och spelar fiol, alltid falskt, säger Ruffen, som småhackar på honom jämt. Men som jag säger: När karlen spelar för att bli kvitt sina artistiska disharmonier, så måste han väl någonstans göra af dem, skulle jag tro. Visst är att ritläraren vid skolan, som drog honom från plankstrykeriet, hvilket var hans bestämmelse, har ett stort ansvar — ett mycket stort ansvar. Förr än jag skulle vilja dra en enda människa från plankstrykeri i dessa tider, så dog jag — mycket hällre dog jag. Men det går an att Thore nog reder sig ändå, om också artisteriet skulle slå slint. Han hör till de där människorna, som aldrig betänker hvad de kan göra eller inte göra, utan bara plumsa i. Det syns på honom, förresten! Det är som om han skulle ha inte en utan två stålfjädrar i sin rangliga kropp — och så är hakan så trefligt tvärhuggen och håret så tjockt och obstinat. Senare: Böckerna ändtligen! Villy skref, att vi kan få så många vi önskar, efter det ligger packor på redaksjonen som ingen bryr sig om. Jag ut som en pil för att bjuda. Barnen får säga just hvad de vill, men Vendla Ax och Priscilla Boström bjuder jag inte.
11 den från äldsta tider varit, ifrågavarande författning likväl sanktionerat alla de till fjerdingsmännens förfång tid efter annan tillkomma missbruk; alt det i den nådiga Stadgan uttalade begreppet »menighetsbestyr» vore vid tillämpningen förvridet, icke allenast genom sjelfva beskaffenheten af de bestyr, hvilka blifvit fjerdingsmannen ålagda, utan äfven genom stadganderne, att han skall förses med »Tjenstbref» af Kronofogden, samt att han skall utföra »förmans» uppdrag och lyda under Konungens Befallningshafvandes samt Kronofogdes och Kronolänsmans befallningar; och ansåg motionären något annat sätt att afhjelpa den uti ifrågavarande afseende vidtagna, i hans tanka, misslyckade, organisation icke vara för hand, än att hos Kongl. Majit underdånigst anhålla, det Länsstyrelserne måtte bemyndigas att i de orter, der nuvarande kronobetjening icke kan sjelf medhinna de bestyr, som densamma rätteligen tillkomma, låta vederbörande Fogdar och Länsmän föreslå vice Fogdar och vice Länsmän, som, på de ordinaries ansvar och af dem adönade, egde att biträda och jemväl på egen hand tjensten förrätta; i hvilket fall fjerdingsmansbefattningen, såsom ett menighetsbestyr, skulle blifva inskränkt till hvad uti den nya Stadgan § 6 mom. 1, 3, 6 och 7 vore uppräknadt, samt hvad 2 morn. omförmäler, i afseende på mantalsskrifningar och uppbördsstämmor. 6:o af Johannes Nilsson från Skåne, hvilken, jemte det han instämt uti G. Sandbergs ofvan omförmälda motion, för den händelse deri afgifne förslag icke skulle vinna bifall, hemställt, att Rikets Ständer måtte besluta, det en hvar besuten man, utan afseende på det hemmans natur, han innehafver, skulle anses vara skyldig att åtaga sig fjerdingsmansbefattningen i den tur och ordning, sorn af vederbörande bestämdes. 7:o af Petter Pettersson från Jönköpings
För utbekomna låneunderstöd till sjö-sänkningar och myr-utdikningar eller andra vatten-aftappnings-företag, bör, efter fem års förlopp från slutet af det år, hvarunder lånemedlen från Riksgälds-kontoret först utbekommits, årligen erläggas Atta procent å hela den lyftade lånesuinman, hvaraf räntan godtgöres efter tre lör hundra af obetalda kapital-beloppet, och det öfriga utgör afbetalning derå. I afseende på sättet och ansvarigheten för dessa inbetalningars verkställande lända ofvan åberopade Kongl. För andra, till vissa företags befrämjande beviljade, lån skola, i alla de fall, der ej särskildt blifvit annorlunda föreskrifvet, årligen, efter slutet af det år, hvarunder lånemedlen utbekommits, erläggas Sex procent af hela den lyftade lånesumman, hvarigenom räntan godlgöres efter fyra för hundra utaf obetalda kapitalbeloppet, och det öfriga utgör afbetalning å detsamma. Dock som särskild årlig ränte-liqvid ej behöfver verkställas, kommer någon föreskrift derom icke att i skuldförbindelsen intagas, utan bör låntagaren endast förbinda sig att under den tid, som åtgår för det erhållna lånets fulla återbetalning, före hvarje års slut, erlägga Sex procent å lånets ursprungliga belopp. Verkställes ej inbetalning å bestämd tid, är låntagare pligtig, alt för det till liqvid förfallna oguldna beloppet erlägga Fem pro cent årlig ränta, intilldess betalning sker. 16:o. Alla kostnader, af hvad namn de vara må, som, i följd af erhållna anslag eller lån, föranledas för Riksgälds-kontoret, skola, utan undantag, bestridas eller godlgöras utaf den eller dem, som stats-bidragen erhållit; och bör erforderlig föreskrift härom uti kontraktet införas.
Oxenstjerna: ”Sorn jag var frånvarande dä det återremitterade Betänkandet afgafs, begagnar jag detta tillfälle att reservera mig både emot det förra och det nu beslutade yttrandet i ämnet, hvarvid jag får åberopa den Herr Arosenii Reservation, som åtföljde Betänkandet N:o 13, emedan densamma är öfverensstämmande med den af mig biträdda mening, hvilken gjort sig gällande inom Högloflige Oeconomie-Utskottet före sammanträdet ined Bevillnings-Utskottet.” Herr Prosten Astrand förenade sig härmed, och Herr Lundman åberopade äfven Herr Aressenii ofvannämnde Reservation. Herr Lejf ler: ”Emot det af Högloflige Utskotten nu godkända Betänkande får jag mig ödmjukligen reservera. ’ 6 Bil. till Bevilln.- och Oec.-Utsh. UtiN:o a4- ”Da de Högloflige Utsko-tten icke ansett nödigt att upprepa och besvara de anmärkningar, som inom a:ne af de Respective Riks-Stånden blifvit gjorda emot Utskottens förra Betänkande, af det skäl, att desamma endast skola innefatta ett återupprepande af hvad sä flerfaldigt under denna Riksdag blifvit anfördt och besvaradt, tror jag, att det ock hade varit mera passande, att Utskotten icke vidare utbredt sig öfver ämnet, utan endast bordt kortligen, såsom svar å återremissen, tillkännagifva, att Utskotten af de gjorda anrnärkningarne icke funnit anledning att frångå sin öfvertygelse eller förändra det redan gjorda tillstyrkandet för Rikets Högloflige Ständer. Jag anser, att, då Högloflige Utskotten icke funnit för godt att egentligen besvara de gjorda anrnärkningarne, är all ytterligare vidlyftighet ändamålslös, enär den fråga, hvarom Betänkandet handlar, förmodligen redan inom Riks-Stånden är afgjord, innan detsamma hinner dit ankomma. Sedan denna min öfvertygelse icke blifvit godkänd och antagen, får jag derjemte emot de af Utskotten å nyo anförda skäl, hvilka skola ådagalägga TullSysternets företräde framför det Prohibitiva, anmärka: