Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 27, i anledning af väckt motion om nödvändigheten alt tillintetgöra det inträng, som genom correctionislers och fästningsfångars sysselsättning med borgerliga näringar förorsakas städernas handtverkare; N:o 31, i anledning af väckt motion, om ändring af 16 § i 1836 års Militiae-boställs-ordning; N:o 32, i anledning af väckt motion 01» förändring af föreskrifterna, rörande militiae-boslällens ularrendering; Nio33, i anledning af väckt motion om* nedsättning af räntan vidi utlåning af spanmål från sockenoch fatlig-magazin; N:o 34, i anledning af väckt motion om; upphörande af interimsbesigtningar å prestbohl; och N:o 36, i anledning af väckt fråga om förändring af Patent-lägen: dien 13 December 1834. S, D, Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi - 222 Prot.-Utdrag, den 14 °c/i 17 Oclober 1844’ Utskottets betänkande N:o, 28, i anledning af väckt motion om sättet för lumpsamlingar. S. 1). Föredrogs Herr N. 1U. Stråles hos Riderskapet och Adeln väckte samt Ståndet communicerade motion, innehållande förslag, alt få vigtigare lagfrågor på kortare tid, än nu kan ske, af Rikets Ständer pröfvade: Lades till handlingarne. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades ett af Olof Ahlsson från Westerbottens Län afgifvet anförande med bilagor, i anledning af bans förut till samma Utskott remitterade motion derom, att Norfors’ byamän måtte bibehållas vid dem tillagd rätt att idka laxfiske. Den 14 October.
U NGA F R U N. S VÄRMODERN. (Efter en paus.) Stackars d u! barnaår till dig j a g g i c k rje sorg, som g r u m l a d e min blick, dast rred din stämmas milda k l a n g tårarne att stanna jag tvang. du varmt för fjärran och .. sonens väl, m ö r k e r kämpa om min själ. D men u vandrar, böjd af årens släp och slit, med fåradt änne o c h med hjässa hvit, i den kärlek, som j a g speglad ser Och dock — hur stilla detta lif förgår, är det en förebild, s o m j a g ej når, men kan j a g själf fullborda något godt, af dina blickar, evig ungdom ler. är det en frukt af hvad din kärlek sått. Så står du för min syn, o moder kär, Hvad än j a g tänker och hvad än j a g gör, och ännu din blick j a g ser, din röst j a g hör. hvart mig lifvet för, du blir mig när, om j a g till lyckans ljusa höjder når, Ä n n u som förr inför din ljusa tro om jag i sorgens s k u m m a dalar går. mitt hjärtas stormar lägga sig till ro. Så fjärran finnes ej på jord en stig, att ej din kärleks tankar hinna mig, och när en g å n g du lyktat lifvets färd, förblir du kvar hos mig i minnets värld. Hvad och mig du v a r och är, j a g ensam vet minnes det med lifslång tacksamhet, frid öfver dina stilla Gud löne dig, när du till hvila g å r l senhöstar! (Illustratör: Jenny kvinnorna ej färre genom de konventionalismens lagar, som de stifta. Dessa lagars grundtanke är icke, att en hvar, i den mån han ej förnärmar andras rätt, skall fritt få lefva sitt eget lif, tänka sina egna tankar, känna sina egna känslor, tro sin egen tro och sålunda tillföra det hela nya personliga värden. Utan grundtanken är tvärtom att omdana alla befintliga värden till nollor, och detta omstöpande sker hufvudsakligen i osjälfviskhetens namn.
Att föröfrigt förbudssvstemet i afseende på artikeln kläde verkat fördelaktigt, bevittnas ovedersägligen af den jemnförelse-labell, som fabriks-soeietelen i Norrkö6 11. 27 210 Ben 11 Januari e. m. I>ing bifogat eu skrifvelse rönle detta ämne till Konungens Bej':h:de i länet, i och för upprättande af dess sednaste femårsberättelse. Med lika mycken förvåning som tillfredsställelse iuliemtar man deraf till hvad böjd fabrikerna i Norrköping stigit genom det skydd, som tullförfaltningarne hittills dem förunnat. Ifrån att år 1818 tillverkningen af kläden endast var 144,87fi alnar, hvarmed endast 763 arbetare sysselsattes, har den småningom uppgått så, att år 1838 sysselsattes 2,160 arbetare och tillverkningen utgjorde 453,424 alnar. På den tid, som derefter förflutit till år 1843 har denna produelion så framgått, att arbetarnes antal utgjort 3,322 och tillverkningens qvantitet 638,940 alnar. Jag frågar eder, mine Hrr, om icke ett sådant resultat af förbudsskyddel är i hög grad förmånligt för landel? Med denna erfarenhet för ögonen, mäste man väl inse, att om det vore möjligt att införa förbudsskydd för alla industrigrenar, så skulle vi inom några qvinqennier se vårt iand uti ett välstånd, sådant hvarom man nu icke ens kan göra sig föreställning. Jag vet nogsamt, att liberalislerue hafva helt andra åsigter och att del hör till deras läror, att man skall vara berättigad att köpa varan, der hon för bästa priset kan erhållas. Det var med afseende pä denna sats, som en värd ledamot här anförde, huruledes man uti Rehuläuderua kunde tillverka ett helt dussin knifvar för samma pris, som blott en enda här i landet kostar.
Fullmäktige likväl lämpligt, att uppdraga åt Commissarierne, att i grund af de uti Riksgälds-Contoiret befintlige Räkenskaper och andra hand ingar, inkomma med fullständig Berättelse om förhållande! roed Uppbörden af 1813 och 1814 årens Bevillning samt 1815 års Capitations-afgift i Götheborgs och Bohus Län, samt de åtgärder, hvilka, i afseende pa Restantieme derå blifvit vidtagne; äfvensom ätt afgifva det utlåtande , hvartill denna Bb 18 54 Stats-Utskottets Betänhanden. rättelse kunde föranleda och huruvida någre ytterligare upplysningar från Lands-Contoiret borde infordras. Til följd häraf inkommo Commissarierne med Memorial, daterad t den 16 November , hvarvid voro fogade de af Commissarierne författade Extract af Länets och Riksgälds-Contoirets •Räkenskaper samt i grund deraf upprättade ordentlige Liquidationer ö"fver 1813 och 1814 årens Bevillning samt 1815 års Capitationsafgift, hvilka, i anseende till förhållandet med Uppbörden, visade andre Resultat, än LandsContoiret yrkat; och tillstyrkte Commissarierne Uti samma Memorial att bestämda svar och uppgifter matte Lands-Contoiret affbrdras öfver följande omständigheter, nemligen: x:o När Taxeringarne för hvarje år blifvit begynde och fullbordade. ‘> 0 När Uppbörds-Stämmorne i hvarje Stad och Fögderi blifvit haline. 3:0 När RestantieStämmorne på samma ställen blifvit utsatte och förrättade. 4:0 Huru mycket vid hvarje Slämma uppå löpande årets Bevillning serskilt och serskilt uppå föregående årens Bevillning hos hvarje Uppbördsman influtit oell 5:0
Med sina snedvärkta fingrar grep hon efter den plundrande handen, men utan mod eller kraft att hejda den, och med sin andra hand höll hon ett krampaktigt tag i byråns kant för att ej falla. Hennes blick ville sluka hvar bit på förhand och följde den snålt till vägs, men alltid försvann den lika ohjelpligt i detta gap, hvars tandlösa käkar voro i en så kraftig rörelse att hakan hotade röra vid näsans spets. Inkräkterskan såg endast åt sidan, såg på den fattiga gestalten, som stod der i sitt blotta linne, så hjelplöst eländig, – såg på den med den öfverlägsna likgiltighet som man har för ett oskadligt kryp, vid hvilket blicken mekaniskt fäster sig, endast derför att det rör sig. Hon åt lika ostördt inför dessa ångestfulla ögon och dessa andfådda ord, som hade hon suttit trygg vid sin egen måltid. Men nu var måttet rågadt och rättvisan lät sig icke längre gäckas. »Mor!» ropade Fina. Den själssjuka ryckte till, stälde sig vid sidan af byrån, blinkade tätt och såg i marken. Mamsellen drog sig ännu mer ihop i sitt snäfva linne, och utan att yttra ett ord smög hon på sina bara fötter fram till bädden och kröp ned deri, full af blygsel öfver att ha varit uppe. Den lilla verlden der inne hade för ett ögonblick gått ur sina fogar. Nu var den vriden rätt igen. Fina sade ingenting, men det låg ett åskmoln på hennes panna. Hon gick fram och sköt in byrålådan. »Nu kommer mor in i mitt rum», sade hon derefter kort och gick. Den gamla följde henne i hälarne, krokryggig och ifrigt blinkande. När Fina kommit in i sitt rum, vände hon sig om och såg på missdåderskan. Denna drog sig sakta och försagd tillbaka i sitt gamla hörn. »Det är bäst mor binder för ögonen så länge mor är här», sade hon, »se der!» Hon kastade en bindel bort till den gamla. Denna tog duken och knöt den för ögonen. »Verldens onda väsende», mumlade hon och kröp ned i sin vrå med den själlösa resignationen hos ett tuktadt djur. Och så sjönk stillhet åter ned öfver detta stora hus.
Riksdag af samtlige Stånden bifallna tillägg vid g8 §. Regerings-Formen och 63 §. Riksdygs-Ordningen, — 26 §. al Inslructionen, såsom egentligen dit ej hörande och dessutom öfverflödig, måtte, på sätt jemväl förra Conslitutions-Utskottet, i Memorial den 15 November i8a3, hemställt, alldeles uteslutas, men att, i vidrigt fall, 26 §., vid dess början, må , efter en mindre betydlig modification af samma Utskotts förslag, under den 14 October 1823, redigeras sålunda: ”Skulle, under påstående Riksdag, Justi? ticC-Ombudsmannen, eller den, som blifvit till hans efterträdare utsedd, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgå, förhålles såsom i g^-de och c)8:de §§. Regerings-Formen samt 63 §. Riksdags-Ordningen är stadgadt.” Men inträffar något af dessa fall, då Rikets Ständer icke äro samlade, förfares dervid som följer: ”Dör Justitia"-Ombudsmannen , sammanträde genast m. m.” i4 Constitutions-Utskottcts Memorial N:o ii Slutligen, och vidkommande Herr Grönhagens Motion om Justitias-Ombudsmannens tillförbindande, att för laglig beifran upptaga hvartenda hos honom anmäldt klagomål, utan rättighet att detsamma nedlägga eller undersökning vägra ; så , enär Motionen innefattar en sådan utsträckning af det accusatoriska rättegångs-sättet, som med bestående former ej är förenlig, och det dessutom vore stridande mot Embetets idee , att dess Innehafvare finge, i denna del, attributioner och åligganden, hvilka ej tillkomma hvarken Konungens JustitireCanceller eller annan Actor Publicus, finner Utskottet sig böra vördsamligen afstyrka berörde förslag, genom hvars antagande icke blott allt behof af urskillningsförmåga skulle JustitiaeOmbudsmannen frånkännas, utan ock en väsendtlig Lagförändring omedelbarligen tillvägabringas. Stockholm den 20 Mars 1829.
Utvalt med kiärleck stoor) Bekyssa, min hiert-siähloch ängla-moor. Pfui! Sin koos alt förtreet. En kyss, som ingen veet Förlijkning skedt.» Af de andra sångerna känna vi redan tre: »Skulle iag sörja, då vore iag tokot» och den vid utresan, som begynner »Så måste iagh digh, kiärste vänn, förlåta». Den tredje står först i samlingen och är troligen äldst. Den består af en samling stoiska sentenser på ett virtuosmessigt språk och utgjorde väl någon poetisk öfning i Upsala. Början lyder: »Hvarföre skal iag mig med sorger qvälia? Columbus har skrifvit en liknande. »Hvad är det åt, att jag mitt sinne qväljer» (se hans »Odæ Sueticæ», X., med öfverskrift »Naturlig dödsbetraktelse» intagen hos Atterbom), i skaldevärde Lucidors betydligt öfverlägsen. Sedan nu alla dessa sånger blifvit afräknade, återstå för vår granskning endast två dryckesvisor och sju kärleksvisor, dock dessförinnan måste vi göra en väsendtlig anmärkning. Man har visserligen medgifvit, att Lucidor begagnat en omvexlande och liflig, ja, ibland konstmessig meter, men man har äfven påstått att han går miste om denna formella förtjenst, just derföre att han öfverdrifvit den och gjort den osmaklig. Det är ej nog med rimmen i slutet af hvarje rad, utan de förekomma midt uti raderna och upplösa derigenom tankens rytmiska behag till en, som Atterbom icke oäfvet kallar, på samma fläck fortgående slängpolska. I bästa fall märker man dem ej, tills de här och der störande uppfattas af örat. Vi bestrida ej det fullkomligt berättigade i anmärkningen, men man borde å andra sidan besinna, att i språkets då varande tillstånd en sådan virtuositet måste förefalla högst beundransvärd.
På detta sätt hade inom dessa länder lid efter annan utkommit och vore ännu under utgifning mer och mindre fullständiga geologiska beskrifningar, åtföljda af en mängd generaloch special-kartor samt profiler, hvaraf en, så vidt möjligt, trogen bild af hela landets skaplynne i denna rigtning blifvit uppdragen. Genom de samlingar af bergoch jordarter, som blifvit under fortgången af undersökningarne tillvägabragta, samt sedermera uti en för allmänheten öppen lokal på ett lämpligt sätt ordnade och upplagda, hade resultaten af dessa forskningar fått ett ännu mera ökadt praktiskt värde, i anseende till de för hvar och en lätt tillgängliga upplysningar, som i nyssnämnda afseenden kunde sökas och erhållas rörande landets mest skiljda trakter. Af de länder, som med afseende på andlig kultur och materiel utveckling intogo en mera framstående plats, vore Sverige ett bland de få, som ännu icke föranstaltat dylika mera omfattande special undersökningar af dess jordoch berglager. Genom ett enskildt samfund, Bruks-socieleten, bade visserligen med berömvärd frikostighet åtskilligt i detta hänseende inom landet åstadkommits, men de af Bruks-socieleten föranstaltade undersökningar hade, till följd af sakens natur, i anseende till landets vidsträckta areal, de fä medhjelpare, som dervid varit att påräkna, och den jemförelsevis korta tid, som pä det helas utförande varit använd, icke kunnat vinna den utsträckning eller den special-rigtning, som vore nödvändig, utan hufvudsakligen inskränkt sig till framställandet afen mera allmän bild af landets skaplynne. Del vore derföre också af omständigheterna högeligen påkalladt, alt Sverige, som genom Linné, Bergman, Schéele och Berzelius mer än en gång stått i spetsen för naturvetenskaplig utveckling i flera med geologien beslägtade rigtningar, och hvars med de flesta andra Europeiska länders olika naturliga beskaffenhet och egenheter otvifvelaktig! skulle föranleda många vigtiga företeelser, hvilka på geologiens framsteg komme alt utöfva ett ej oväsendtligt inflytande, snart vidtoge kraftiga åtgärder, för att, hvad geologiska forskningar beträffar, sätta Sverige i jemnbredd med öfriga i vetenskapligt hänseende framskridna länder.
Understödets tilldelande har af en talare blifvit jemfördt med åtskilliga andra tillfällen vid denna Riksdag, som jag för min del måste säga icke vara adaequata. Det ifrågavide företaget är af vida större omfattning och af vida mer nationel nytta. Det måste vara R. St:rs pligt att i möjligaste mån understödja företrädesvis dylika företag. Utförandet af sjelfva arbetet, hvilket jag af olika personer hört särdeles lofordas, är af en händelse äfven mig bekant, och jag kan för min del vitsorda att detsamma är bland det omsorgsfullaste jag sett i Sverige. Jag bör dock till sanningens och rättvisans helgd, emot den förste talaren, som upträdde till förmån för Utsk:s förslag, göra den anmärkn., att jag med ledsnad har hört denne värde talare, som jag för öfrigt högt aktar, använda ett slags ordställning, som jag icke viii närmare qvalificera. Ifan gör nemi. en betydlig skillnad mellan understöd och försträckning; jag tror att det hade varit rättare och öpnare att förklara båda delarne vara ett och detsamma, blott med olika ränta. Sådana talare, som med upmärksamhet och aktning åhöras, tror jag böra med sorgfällighet undvika dylika inadvertenser, emedan de hos personer, mindre bekanta med äfsigten, ingifva ett misstroende, som icke bör ega rum. Jag tror slutligen att intet är för Staten att befara genom beviljandet af delta lån, emedan räntan derå, 5|- proc. är mer än hvad Staten rimligtvis kan komma att betala för dessa penningar. En annan talare har tviflat derpå och jag inskränker mig blott att lyckönska Slaten att våra StatsUtsk:s-ledamöter kunna på förhand så noga veta detta, att de derom våga gifva Staten en förX H. 22 Den 19 D ecernber. säkran. Med anledn. af hvad redan under diskussionen förekommit, och för att icke onödigtvis uppehålla R. o. Ad. får jag resumera mig dertill, alt mina första betänkligheter mot saken hafva måst gifva vika för de verkligen goda skäl, som af Utsk:s ledamöter blifvit anförda, hvarföre jag anhåller om bifall till Utsk:s hemställan.
Jag tror att i alla andra Staters Arméer, den värfvade Armeens Cavallen är så organiseradt, att manskapet alltid utgör ett större antal än hästarne, och att besparingen sökes i minskning af hästantalet. Jag anhåller att dessa anmärkningar må blifva af StatsUtskottet säkert utredda till en pålitlig ledning för Rikets Ständers omdöme. Vid den Kongl. Propositionens innehåll i afseende på Regleringen af Staten för Kronprinsens IIusarRegemente får jag göra den anmärkning, att icke hela kostnadsbeloppet är utsatt, utan blott den contanta tillökningen, oberäknadt anslaget för fourageringen, som återfinnes längre borrt i en summa af 42,173 R:dr B:co. För Svea LifGardes Regementet begäres en tillökning i contant af io,oa5 R:dr 4i sk - Den 22 December f. m. Broo. Har tror jag mig i synnerhet äga tillfälle jemföra, eller åtminstone framkalla uppmärksamheten till en jemförelse af den organisation, som äger rum vid detta Regemente nu emot förr. Jag var sjelf tjenstgörande vid detta Regemente då det reducerades från i2oo till 600 man, med bibehållande af fullt Befäl för 12 Compagnier och samma statsanslag som för den dubbla styrkan. Före år 1790 bestod detta Regemente af 18 Compagnier och 1800 Man. Efter år 1790 reducerades 8 Compagnier och Hvita och Svarta Garderne uppsattes.
Jag löreslår vördsamt, att R. o. Ad. ville förklara, alt den ifrågavar. capitalionsafgiften skall fortfara till och med det år, då nästa riksdag slutas. Om detta beslut fattas, så är dermed sagdt, att capitationsafgiften kommer att fortfara, ända Iill dess R. o. Ad. fått rådrum att besluta derom för en kommande tid mellan 2:ne riksdagar. Frih. Raab, Adam Christian, föienade sig med Hr von Hartmansdorff. R. o. Ad. biföll hvad Ridd.Utsk. i aldra §:n föreslagit, med den af Hr von Hartmansdorff föreslagna förändring, att capitationsafgiften skall fortfara till och med det år, då nästa riksdag slutas. 3:dje §:n. Frih. Cederström, Gust. Carl: Den åtgärd, som H. Ridd.direcltn föreslagit måtte vidtagas för genealogiernas bringande i ett fullständigare skick, nemi. den, att II. R. o. Ad:s ledamöter sjelfve under riksdagen skulle i cancelliet 8 H. 18 i B 8 Den ;j Juni f, m. taga kännedom om sina allers stamtaflor och meddela upplysning om livad å dem i ett eller annat afseende kan finnas ofullständigt eljer bristfälligt, är, ehuruväl ganska många upplysningar på sådant sätt erhållas, likväl icke tillräcklig för att bringa genealogierna i det completta skick, de böra hafva, eller alt förekomma, det antalet af defecta stamtaflor framdeles icke må allt mer och mer ökas; men om Domcapitlen i Riket, sorn enligt K. < ireulöret den 4 Juli 1770 äro ålagda att till Ridd.directm årligen insända förteckningar öfver födda, vigda och döda personer af adel inom de särskilda församlingarna, jemväl meddelade uppgift å alla inom församligarna boende och bosatta adeliga personer, så kunde derigenom ganska mycket vinnas för genealogiernas fullständiga complettering. Jag anhåller alltså, att denna punkt af memorialet mätte återremitteras, på det H.
För iakttagande af hvad i nästföregående § är föreskrifvet, skall fattigvårdsstyrelsen hafva noga uppsigt öfver skeende inflyttningar, och det åligga hvarje samhällets medlem att om de personer, han från annat samhälle mottager i sitt hus eller å sina egor, göra anmälan, i stad inom 3:ne dagar hps ordförande för fattigvårds-styrelsen, och å landet inom 14 dagar antingen hos fattig vårds-styrelsens ordförande eller hos rotens fattigvårds-föreståndare, sorn det till ordföranden skyndsamlingen inberättar. Den, som åsidosätter sådan anmälan, plikte 1 r:dr 32 sk. banko, som lika fördelas mellan åklagaren oell fattig-kassan. En hvar, som från ett till annat fattigvårds-samhälle flyttar, vare pligtig alt från pastors-embetet i den församling, från hvilken personen flyttar, medföra bevis, innehållande, utom hvad i öfrigt är eller kan varda föreskrifvet, uppgift å den flyttandes föroch tillnamn samt stånd och yrke, å dess födelsedag, år och ort, å dess föräldrar, i fall de äro kända, och den församling, de vid dess födsel tillhörde, å tiden, då personen tili församlingen inflyttat och då han derifrån utflyttat, huruvida han är arbetsför, samt orti han å aflyttnings-orten blifvit för året mantalsskrifven. Detta bevis skall den inflyttande skyndsamlingen och vid vite af 1 r:dr 32 sk. banko, till ofvan nämnde - Expeditions-Vtskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 199. 433 nämnde fördelning, sednast inom 14 dagar efter inflyttningen, aflemna till pustors-embetet i elen församling, dit inflyttningen sker. Vid enahanda påföljd åligge den, som en månad vistas inom annat samhälle, än der han är mantalsskrifven, att, inom denna tid, till pastor i vistelseorten aflemna behörigt frejde-betyg. § 20. 3 morn. Befalla eller tillåta föräldrar, stjufforäldrar eller fosterföräldrar sina, eller andre personer de under deras vård ställde barn, sorn icke uppnått 15 år, att bettla, blifva sådana föräldrar eller målsmän behandlade, på .sätt nästföregående mom. örn bettlare föreskrifver.
Grunden för detta stadgande har Utskottet hämtat derifrån, att då krigsfånge genom det löfte han i ofvanberörde måtto ifrån sig gifvit, skäligen kan anses vara i ett lika beskaffadt förhållande af beroende, som den person , hvilken med Trooch HuidhetsEd emot främmande magt sig förbundit, och denne af gilltig orsak fått sig ålagdt att ej deltaga i sådane mål, hvilka kunna röra samma magt; har Utskottet, trott att enahanda förbud jemväl bor. de för hemförlofvad krigsfånge vara gällande - Ben 3 Junii. 45 Då det synts Utskottet behöfligt, att en pröfning föregick innan afkomling af utflyttad Adelsman i fjermare led än son, åter fin* ge inträda i utöfning af rättigheten att deltaga i National-representationens öfverläggningar om Rikets allmänna ärender, har sådant varit föranledt af dan omständighet, att en sådan afkomling alltid är född utomlands, och det således icke alltid kan inom Sverige vara kändt, huru dels hans eget, dels ock fadrens uppförande efter utflyttningstiden, varit beskaffadt; och då sådant i väsendtlig mån verkar på tillgodonjatandet af de rättigheter, en Svensk Adelsman tillkommer, har det synts angeläget, att förhållandet härutinnan blefve styrkt genom företende af Auctoriteters intyg från de Utrikes orter, der afkomlingen och hans Förfäder vistats, innan han å Riddarhuset får inträda, samt att dessa betyg varda till deras rigtighet pröfvade* Denna pröfning har Utskottet ansett böra uppdragas åt högsta Magten såsom rörande ett ämne af den mäst grannlaga beskaffenhet och hvarigenom en persons dyrbaraste Medborgerliga rättighet, den, att äga en röst i Nationalförsamlingen, komroe att bestämmas. Pe af Utskottet i öfverensstämmelse härmed författade stadganden, igenfinnas i Förslagets 9;de §.
Öfver-ståthållare-embetets kansli tillhörande skuldfordringsmål och andra exekutiva ärenden, hvilka vöre af en sådan mängd, att fem dagar i hvarje vecka upptoges af sessioner för deras behandling; att Under-ståthålla*en förer ordet i Stockholms stads Pröfnings-kommitté och för öfrigt företräder Öfver-ståthållarens ställe, när denne är frånvarande eller hindrad att sina embetsåligganden sjelf fullgöra; samt att tillsynen öfver fångvården och straffexekutionerna i hufvudstaden särskildt tillhör Fogaten, hvilket åliggande numera blifvit så besvärligt, att Fogaten måste deråt egna större delen af sin tid; hvadan och då det icke vore möjligt för en enda person att medhinna alla dessa Under-ståthållarens och Fogatens trägna och vigliga göromål, och det ej eiler läte sig göra att på andre tjenstemän inom verket öfverflytta någoa del deraf, Öfver-ståthållare-ämbetet ansåg bibehållandet af så väl UnderStåthållare-tjensten som Fogat-sysslan vara nödvändigt — - Med hänsigt dertill, att fogatens göromål i och för tillsynen öfver fångvården och verkställighet af ådömde bestraffningar årligen ökats, och nu mera, till följd af den utaf Kongl. Maj:t under 25 Oktober 1839påbudne förändring af fånglistorne, samt förnämligast derigenom, att, efter stadens kämners-rätters den 30